(...PICT...)

1. Sissejuhatus

Eesmärk

Transport aitab oluliselt kaasa Euroopa heaolule. Transpordi abil saab kaupu vedada ja kodanikud saavad vabalt reisida. Euroopa Liit on oma naaberriikide jaoks oluline poliitika- ja majanduspartner. Tõhusam koostöö transpordisektoris võib aidata meie naabritel oma majandust tugevdada ja poliitikat stabiilsemaks muuta. ELi ja naaberpiirkondade kodanikud ja ettevõtjad saavad otsest kasu tõhustatud transpordikoostööst, mille eesmärk on kaupade ja reisijate veoks kuluva aja ja ressursi vähendamine. Tänu tihedamale turuintegratsioonile on ELi ja naaberriikide ettevõtjatel võimalik avada uusi turuvõimalusi.

Käesolevas teatises esitatakse komisjoni 2007. aasta teatisel [1] põhinev ELi ja naaberpiirkondade uuendatud transpordipoliitikaalane koostöökava, milles keskendutakse infrastruktuuriküsimustele. Sellega on hõlmatud nii Euroopa naaberriikide poliitika (ENP) [2] kui ka kandidaatriigid; [3] põhitähelepanu pööratakse ENP-riikidele. Kandidaatriikidega juba saavutatud kõrgetasemeline transpordikoostöö võib olla eeskujuks muude naaberpiirkondadega transpordiühenduste tõhustamisel [4].

Komisjon on hiljuti uuendanud Euroopa naaberriikide poliitikat – ELi ja tema naabruskonna partnerriikide suhteid käsitlevat ühtset poliitikaraamistikku [5] ning on esitanud ettepaneku „Uus lähenemisviis muutuvale naabrusele”. Kõnealuse lähenemisviisi kohaselt kohandatakse transpordikoostööd vastavalt iga allpiirkonna vajadustele. Olenevalt iga riigi eesmärkidest ja valmisolekust ELiga tihedamaks integreerumiseks kohaldab EL transpordisektori suhtes suuremat eristamist. Infrastruktuuriühenduste rahastamiseks või ulatuslikumaks turule juurepääsuks antava ELi toetuse tingimuseks on naaberriikide edasised edusammud.

Poliitiline taust

Lissaboni lepingu jõustumisega on EL võtnud kohustuse arendada erisuhteid naaberriikidega (Euroopa Liidu lepingu artikkel 8). Aluslepinguga on ka ette nähtud, et EL võib otsustada teha koostööd kolmandate riikidega vastastikust huvi pakkuvate projektide edendamiseks ning võrkude koostalitlusvõime tagamiseks (ELi lepingu artikli 171 lõige 3).

Strateegias „Euroopa 2020” peetakse ELi majanduskasvu tõhustamisel tähtsaks meie sisepoliitika välisaspektide arendamist. See kehtib eriti transpordipoliitika puhul, kuna tõhusamad piiriületamised, lühemad ja kiiremad ühendused ning turgude liberaliseerimine on sammud, mis aitavad lihtsustada kaupade ja inimeste liikumist üle ELi piiride.

Liikuvuse, majanduskasvu ja tööhõive suurendamiseks võttis komisjon 2011. aasta märtsis vastu tegevuskava „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava – Konkurentsivõimelise ja ressursitõhusa transpordisüsteemi suunas” [6]. Kõnealuses tegevuskavas tegi komisjon ettepaneku transpordi- ja infrastruktuuripoliitika laiendamiseks ELi vahetutele naabritele ning kolmandate riikide turgude avamiseks transporditeenustele.

Üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) poliitika on praegu komisjonis läbivaatamisel. Kõnealuse poliitika eesmärk on TEN-T parem ühendamine naaberriikide infrastruktuurivõrkudega.

EL on välja töötanud sellised makropiirkondlikud strateegiad nagu ELi Doonau piirkonna strateegia, [7] mille eesmärk on tõhustada liikuvust piirkondade vahel ja lisada naaberpiirkondade hulka veel mõned riigid.

2. Turgude tihedam integreerumine kiiremate ja odavamate ühenduste jaoks

ELi, kandidaatriikide ja Euroopa naabruspoliitika riikide transporditurgude tihedama integreerumisega saab transpordiühendused muuta kodanike ja ettevõtjate jaoks kiiremaks, odavamaks ja tõhusamaks. Turgude tihedama integreerumise võimalused toetuvad naaberriikide võimele ja valmisolekule kohaldada selliste valdkondade nagu ohutus, turvalisus, keskkonnakaitse, töötajate tervis ja ohutus suhtes ELis kehtivatega samaväärseid standardeid. Teatises on kavandatud lühi- ja pikaajalised meetmed kõikide transpordiliikide – maantee-, raudtee-, õhu-, mere- ja siseveetransport – jaoks, et ühendada ELi ja tema naaberriikide transpordisüsteemid.

Koostööd transporditurgude tihedama integreerumise valdkonnas alustati idapartnerluses osalevate riikide assotsiatsioonilepingute üle peetavate läbirääkimiste raames [8]. Kõnealuste lepingute eesmärk on vabakaubanduspiirkonna loomine ELiga. Pikaajaline eesmärk ELi lõunanaabruses on viia lõpule Euroopa–Vahemere vabakaubanduspiirkond. Laienemisstrateegia osana ja assotsiatsiooniläbirääkimiste raames aitab EL kandidaatriike nende riikide vastavate õigusaktide Euroopa Liidu õigustikuga vastavusse viimisel, et luua nõuetekohased tingimused transpordituru integreerumiseks. Nii näiteks on Lääne-Balkani riikidega transpordiühenduse asutamislepingu eelnõus Euroopa Liidu õigustiku alusel kavandatud järkjärguline turuintegratsioon ohutuse, turvalisuse, keskkonnakaitse ja sotsiaalküsimuste valdkonnas.

2.1. Lennundus

Lennundussektoris on ELi naaberriikidega tihedam integreerumine ajendatud ulatuslikuma Euroopa ühise lennunduspiirkonna (ECAA) loomise eesmärgist; kõnealune piirkond hõlmab miljardit inimest ELis ning EList lõuna ja ida pool asuvates naaberriikides [9]. Kuna enamik Euroopa naabruspoliitika partnerriike asub ELi suhtes teisel pool merd või ELi pealinnadest märkimisväärselt kaugel, on lennundusel reisijateveos oluline osa. Ajavahemikul 2004–2009 suurenes ELi ja lõunapoolsete naaberriikide vahel lennureisijate arv keskmiselt 6,7 % aastas ning ELi ja idapoolsete naaberriikide vahel 11,6 %. Lõuna pool juba Euroopa ühise lennunduspiirkonna osaks saanud Marokos on lennureisijate arv ELi ja EList suurenenud keskmiselt 14,6 % aastas. Ida pool veeti enamik reisijaid Ukraina ja ELi vahel (2009. aastal 2,7 miljonit kokku 3,5 miljonist lennureisijast) [10].

ECAA poliitika on välja töötatud selleks, et võimaldada ELi ja tema naaberriikide vahel järkjärgulist turu avamist, mis on seotud õigusnormide ühtlustamisega, rakendades järk-järgult ELi eeskirju, et pakkuda uusi võimalusi ettevõtjatele ja laiemat valikut tarbijatele. Turu avamise ja õigusnormide ühtlustamise protsessid toimuvad paralleelselt, et edendada õiglast konkurentsi ning ELi ohutuse, turvalisuse, keskkonnakaitse ja muid standardeid. Euroopa ühine lennunduspiirkond viiakse ellu vastavalt ulatuslikele lennunduslepingutele, millega soodustatakse üldiseid majandus-, kaubandus- ja turismisuhteid.

Ulatuslikke lennunduslepinguid käsitlevad läbirääkimised võivad alata sel juhul, kui naaberriik on tõestanud, et ta on tingimustest aru saanud ning on kohustunud neid ECAAga ühinemiseks vajalikke tingimusi täitma.

EL on sõlminud sellised lepingud Lääne-Balkani riikide, Gruusia, Jordaania ja Marokoga. Samalaadsete lepingute üle on peetud läbirääkimisi Iisraeli, Liibanoni ja Ukrainaga; Tuneesiaga loodetakse läbi rääkida lähemas tulevikus. Komisjonil on ka volitus pidada samasuguse lepingu üle läbirääkimisi Alžeeriaga. Komisjon on teinud ettepaneku volituse saamiseks, et pidada läbirääkimisi Moldovaga ning kavatseb sama teha ka Aserbaidžaani puhul. Komisjon teeb ettepaneku samalaadsete lepingute üle läbirääkimiste pidamiseks, mille tingimuseks on ülejäänud naaberriikide huvi ja valmisolek.

Euroopa naabruspoliitika riikidega sõlmitud lepingud on kahepoolsed, Lääne-Balkani riikidega sõlmitud lepingud aga mitmepoolsed. Kahepoolsete lepingutega võrreldes on mitmepoolsed lepingud ulatuslikumad, nt kohaldatakse mitmepoolsed lepingud sõlminud riikides lennunduse suhtes Euroopa Kohtu otsuseid otseselt.

Suurenevat piirkondlikku integratsiooni arvesse võttes on järgmine samm töötada välja üks mitmepoolne leping ENP lõuna- ja teine ENP idapoolsete riikide jaoks. Pikas perspektiivis on lõppeesmärk integreerida kõik piirkonnad ja EL ühtsesse ECAAsse.

Samamoodi laiendatakse praegu väljatöötamisel olevat ühtse Euroopa taeva tegevuskava, et sellega hõlmata ELi naaberriike. ELi õigusaktide ja ELi määramise põhimõtte tunnustamine on tegevuskavaga hõlmatuse minimaalne eeltingimus. Ühtse Euroopa taeva tegevuskavaga tõhustatakse ohutust ning vähendatakse hilinemisi, kulusid ja heitkoguseid. Ühtse Euroopa taeva järkjärgulise kehtestamise raames püüavad ELi naaberriigid kujundada või ühineda ELi liikmesriikide funktsionaalsete õhuruumiosadega (FAB). 2012. aasta detsembriks peavad ELi liikmesriigid olema kehtestanud üheksa funktsionaalset õhuruumiosa, olles sealjuures kujundanud ja ratsionaliseerinud oma õhuruumi ja lennuliine, et paremini reageerida lennuliikluse vajadustele.

Lääne-Balkani riigid, Bosnia ja Hertsegoviina ning Horvaatia on osa funktsionaalse õhuruumiosa Kesk-Euroopa algatusest. Muudest asjaomastest riikidest on Albaanial, Egiptusel ja Tuneesial seotud partneri staatus ning Jordaanial ja Liibanonil on vaatleja staatus algatuse BLUE MED FAB raames. Ühtse Euroopa taeva lõpuleviimiseks loodetakse, et muud naaberriigid ühinevad samalaadsete funktsionaalsete õhuruumiosadega.

Mitmed naaberriigid on juba Euroopa Lennuliikluse Ohutuse Organisatsiooni (Eurocontrol) lepinguosalised [11]. Nad osalevad Eurocontroli töös ja saavad sel moel kasu selle organisatsiooni teenustest. Mitteliikmed võivad kasutada paljusid Eurocontroli teenuseid taotluste ja selle organisatsiooniga sõlmitud lepingute alusel. [12]

Mitmed ENP-riigid kasutavad juba Euroopa ühtse õhuruumi lennuliikluse korraldamise teadusprogrammi (SESAR), mille eesmärk on üleeuroopalise lennujuhtimissüsteemi ajakohastamine. EL võib ka muudele ENP-riikidele pakkuda abi nende õhuruumi lennuliikluse korraldamisel.

Naaberpiirkondade lennundusjulgestuse tõhustamine on ELi jaoks väga olulise tähtsusega. Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) poolt sätestatud lennundusjulgestuse rahvusvahelised standardid tuleks täielikult rakendada [13]. EL teeb sel alal juba koostööd naaberriikidega, et need oleksid võimelised kõnealuseid rahvusvahelisi kohustusi täitma. EL võib aidata saavutada nõuetele vastavust, jagades riiklikke tsiviillennundusjulgestuse programme käsitlevat teavet ning vahetades parimaid kogemusi lennundusjulgestusmeetmete võtmise ja kvaliteedi kontrollimise kohta. Õigusnormide ühtlustamist piirkonnas võib lisaks rahvusvahelistele standarditele lihtsustada Euroopa Tsiviillennunduskonverentsi (ECAC) lennundusjulgestusealaste sätete ning ELi esmastes õigusaktides sätestatud põhimõtete tundmise ja rakendamise tõhustamisega.

Lennuohutuse kõrge taseme tagamine on ELi transpordipoliitika esmane ülesanne. ELiga ulatuslikud lennunduslepingud allkirjastanud naaberriigid võivad osaleda ka Euroopa Lennundusohutusameti (EASA) töös. Lisaks sellele võib iga ICAO allakirjutanud riik Euroopas osaleda EASA töös sellise erilepingu alusel, millega kõnealune riik kohustub järgima ja rakendama ELi lennuohutuse nõudeid [14].

Hiljuti tegid komisjon ja EASA ettepaneku EASA töörühma loomiseks, et arendada koostööd mõnede lõunapoolsete naaberriikidega (Iisrael, Jordaania, Liibanon, Maroko). Selle rühma ülesanne on lennuohutuse normide ja menetluste ühtlustamine ELi ja kõnealuste riikide vahel. Nähakse ette samalaadne koostöö, et suurendada lennuohutust idapoolsetes ENP-riikides.

2.2. Mere- ja siseveetransport

Tonnaažis väljendatuna toimub 90 % ELi ja maailma ülejäänud riikide kaubaveovoogudest meretranspordi abil. Meretranspordi tulevikku võib kujutleda heatasemelise merendusena, mis on konkurentsivõimeline ning hea keskkonnakaitse-, ohutuse- ja turvatasemega. See on ELi ja tema naaberriikide ühishuvi, mis on sama ka piirkondlikel meredel.

Transpordiühenduse asutamislepingu eelnõus on ette nähtud koostöö Lääne-Balkani riikidega, et tagada ühtlustamine ELi meretranspordi standardite ja poliitikaga. EL jätkab meretransporditeenuste liberaliseerimise edendamist, et tagada naaberriikides ELiga võrdsed tingimused. Eelkõige kehtib see käimasolevate jõupingutuste kohta, mis on seotud Vahemere vabakaubanduspiirkonna loomisega ning hõlmab ka vabadust osutada meretransporditeenuseid.

EL edendab nii enda kui ka rahvusvahelisi nõudeid, mis hõlmavad meresõiduohutust, turvalisust ja keskkonnakaitset. ELiga piirnevatel meredel võrdsete tingimuste tagamiseks on oluline, et ELi naaberriigid ratifitseerivad ja rakendavad nõuetekohaselt meresõiduohutust ja turvalisust ning sotsiaalseid ja keskkonnatingimusi käsitlevaid rahvusvahelisi konventsioone ning ühtlustavad oma riigi standardid ELis kohaldatavate standarditega. Selleks pakub komisjon tehnilist abi. EL soovib oma naaberriikidega teha aktiivset koostööd ka Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) raames.

Ohutuse, turvalisuse, keskkonna- ja sotsiaalnormide madal tase, maksudumping ja sisemaaühenduste diskrimineerivad hinnakujundustavad naaberriikides võivad moonutada õiglast konkurentsi. Naaberriikidega koostöö tegemise eesmärk on samalaadsete eeskirjade kehtestamisega võimaliku moonutamise vältimine. ELi ettevõtjad saavad sellisest lähenemisviisist otsest kasu.

Meresõiduohutuse ja turvalisuse tõhustamiseks ning ka keskkonna kaitsmiseks jätkab EL tehnilise abi andmist lõunapoolsetele naaberriikidele SAFEMEDi projekti ja idapoolsetele naaberriikidele SASEPOLi projekti raames. Lisaks sellele arutab EL komisjoni ettepanekut laiendada Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EMSA) volitusi ENP-riikides tehnilise abi andmiseks.

Meresõiduohutuse ja turvalisuse edasiseks tõhustamiseks ning merel ohtlikele juhtumitele reageerimiseks toetab komisjon naaberriikide osalemist EMSA käitatavas laevaliikluse seiresüsteemis SafeSeaNet ning aitab nendel riikidel arendada osalemiseks vajalikku mereseire infrastruktuuri. Lisaks sellele edendab komisjon naaberriikide osalemist EMSA käitatavas satelliitteenuses CleanSeaNet, et paremini reageerida laevaheitmete loata merrelaskmisele ja teha kindlaks veesaastajad. CleanSeaNet pakub juba kõigile ELi rannikuäärsetele liikmesriikidele, kandidaatriikidele ning Islandile ja Norrale teenust, millega satelliitfotosid analüüsides tehakse kindlaks peaaegu reaalajas toimuv naftareostus meres.

Üldiselt võib öelda, et ELi naaberriigid täidavad oma lipuriigi kohustusi puudulikult. Lipuriigi tegevuse kõige olulisema näitaja, sadamariigi kontrolli käsitleva Pariisi vastastikuse mõistmise memorandumi kohaselt on hallis nimekirjas Aserbaidžaan, Alžeeria, Tuneesia ja Maroko ning mustas nimekirjas Ukraina, Gruusia, Moldova, Albaania, Liibanon, Liibüa, Süüria ja Egiptus.

Lipuriigi kohustuste rakendamise tõhustamiseks ergutatakse musta nimekirja kuuluvaid naaberriike kaaluma Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) liikmesriikide auditeerimiskava kohaldamisest tulenevaid eeliseid. Praegu vabatahtlik IMO auditeerimiskava muutub alates 2014. aastast kohustuslikuks. EL jätkab naaberriikide abistamist nende lipuriigi tegevuse parandamisel.

Pikemas perspektiivis kujundatakse piirideta Euroopa meretranspordiruum ümber nn siniseks vööndiks, mis võimaldab vaba liikumist merel nii Euroopas kui ka väljaspool Euroopat. „Sinise vööndiga” lihtsustatakse formaalsusi ELi sadamate vahel sõitvate laevade jaoks. See hõlmab elektrooniliste süsteemide paigaldamist laevade ja randade vahelise teabevahetuse jaoks. Vastavalt nn sinise vööndi kontseptsioonile on naaberriikidega koostöö eesmärk lähimereveo haldusmenetluste lihtsustamine, sadamaformaalsuste jaoks ühtse haldusalase liidese loomine ning teabevahetussüsteemide koostalitlusvõime tagamine.

Meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise (STCW) konventsiooni kohaldatavatele rahvusvahelistele standarditele vastavad naaberriikide meremehed võivad töötada ELi laevadel. ELi liikmesriikide taotluse korral ja EMSA toetusel hindab komisjon naaberriikide meremeeste diplomeerimise korda ja õppeasutusi. EL on tunnustanud enamik naaberriike [15]. Meremeeste väljaõppe tõhustamiseks jätkab komisjon naaberriikidele tehnilise abi osutamist.

Panustades merenduse rohkem strateegilisse lähenemisviisi, mis hõlmab Vahemere piirkonna kõiki sektoreid (sh transport), käivitas komisjon koostöös IMO ja Euroopa Investeerimispangaga (EIB) projekti, et välja selgitada pilootmeetmed, millega parandada merenduse eri valdkondade (meresõiduohutus, seire, sotsiaalküsimused ja väljaõpe ning investeeringud merenduse infrastruktuuri) vahelist koostööd.

ELi siseveeliikluse poliitika eesmärk on saavutada tõhus ja jätkusuutlik siseveetransport. On oluline, et ELi naaberriigid kohaldavad vastavaid rahvusvahelisi konventsioone, et tagada siseveeliikluse ohutuse ning keskkonnakaitse- ja sotsiaaltingimuste vastavus ELi standarditele. Komisjon abistab naaberriike nende eesmärkide saavutamisel.

Jõeteabeteenuste raames teeb komisjon naaberriikidega koostööd ohutuse, tõhususe ja andmevahetuse edendamiseks.

Seoses laevaliiklusega Doonaul on ELi Doonau piirkonna strateegias kavandatud meetmed, et täielikult ära kasutada viit naaberriiki (Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Moldova, Serbia ja Ukraina) hõlmava piirkonna siseveeliikluse turupotentsiaal. Uuendatud Belgradi konventsiooni raames toetab komisjon Doonau navigatsioonikomisjoni ajakohastamist. Komisjon on pidanud läbirääkimisi ELi ühinemise üle kõnealuse konventsiooniga, mille teksti suhtes on kokkulepe saavutatud, aga allkirjastamiseni ei ole seni veel jõutud. Komisjon innustab kahte allakirjutajat riiki vaidluse lahenduseni jõudma.

Kavandatud meetmed Lühiajalised (kuni 2013)Aidata naaberriikidel tõhustada nende lipuriigi tegevust ning vastavust ohutus-, turvalisus- ja sotsiaalstandarditeleLaiendada EMSA volitust naaberriikidele tehnilise abi osutamiseks Soodustada naaberriide osalemist SafeSeaNeti ja CleanSeaNeti süsteemides Teha koostööd naaberriikidega, et vastavalt Euroopa meretranspordiruumi ja nn sinise vööndi kontseptsioonile lihtsustada lähimereveo haldusmenetlusiAidata naaberriike siseveeliikluse ELi ja rahvusvaheliste standardite saavutamisel Tegutseda aktiivselt Doonau navigatsioonikomisjoni ajakohastamise taaskäivitamisprotsessi nimelPikaajalised Edendada naaberriikide tihedamat koostööd nn siniseks vööndi heaks, mis võimaldab vaba liikumist merel nii Euroopas kui ka väljaspool Euroopat |

2.3. Maanteetransport

Kaubavoogude puhul selliste naaberriikidega, kes jagavad ELiga maismaapiiri, on maanteetranspordil täita keskne roll. Kuid kaupade tõhusat liikumist ELi ja tema idapoolsete naaberriikide vahel takistavad endiselt keerulised haldusmenetlused piiripunktides. Keskmiselt 40 % koguveoajast [16] kaotatakse piiridel läbiviidavate haldusmenetluste vastukäivuste tõttu. Seepärast on piiriületuskorra lihtsustamine olulise tähtsusega, et hoogustada kaubandust aja- ja muid kulusid vähendades.

Komisjon on kavandanud tollikoostöö strateegilised raamistikud Valgevene, Moldova ja Ukrainaga, et tagada esmatähtsate meetmetega kaubanduse lihtsustamine ning ühtlasi kaitsta ELi idapiiri ääres elavaid kodanikke. Kõnealused raamistikud hõlmavad ohutuid ja ladusa transpordiga kaubateid, riskijuhtimist ja pettusevastast võitlust ning tolliinfrastruktuuri ja -protseduuride ajakohastamisel.

Liiklusohutuse madal tase naaberriikides on ELi otsene mureallikas. ELi ja tema naaberriikide koostöö esmatähtsaks ülesandeks on liiklusohutuse parandamine, parimate tavade jagamine, teadlikkuse tõstmine ning ohutumate teede (sh turvalised parkimiskohad) ehitamine. Komisjon uurib võimalust, kuidas laiendada naaberriikidesse kogu ELi hõlmavaid aruka transpordisüsteemi üldiseid teenuseid (nt automaatne hädaabikõne eCall [17]). Enamikus idapartnerluses osalevates riikides on liiklusõnnetustest tingitud suremus märkimisväärselt suurem (21,5 juhtumit 100 000 elaniku kohta Ukrainas, 16,8 – Gruusias, 15,1 – Moldovas) kui ELis keskmiselt (6,1 juhtumit 100 000 elaniku kohta). [18] Sama kehtib lõunapartnerluses osalevate riikide kohta.

Ülemaailmsel autoturul võrdsete võimaluste tagamiseks on oluline, et naaberriigid ratifitseerivad ja kohaldavad sõidukiohutust ja keskkonnatoimet käsitlevaid ELi ja rahvusvahelisi standardeid [19]. Selles valdkonnas püüab EL teha UNECEs naaberriikidega koostööd.

Maanteeveoteenused on olulise tähtsusega, et tagada tõhus piiriülene tarnekett, eriti lühimaavedude puhul. Kui lennundussektoris on EL ja tema naaberriigid teinud edusamme turu avamise suunas, siis autoveoturule vastastikuse juurdepääsu liberaliseerimisel on saavutused tagasihoidlikud. Enamikul ELi liikmesriikidel on naabruses asuvate kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolsed maanteetranspordilepingud. Kõnealuste lepingutega on tagatud kvoodipõhine turulepääs. Mitmepoolsel tasandil jaotab ka Rahvusvaheline Transpordifoorum (ITF, endine Euroopa Transpordiministrite Konverentsi (CEMT)) kvoote – see moodustab aga kogutegevusest vaid 5 %.

Mitmed naaberriigid huvituvad juurdepääsust ELi autoveoturule. Euroopa Liit peaks selles valdkonnas kasutama oma välispädevust, võttes arvesse nii edasist turuintegratsiooni kõnealuste riikidega kui ka ohutust, turvalisust, keskkonnakaitse- ja sotsiaalküsimusi. Selliste algatuste põhieesmärk oleks koguseliste piirangute järkjärguline tühistamine, millele vastuteene oleks selliste standardite rakendamine, millega tagatakse ELi ja naaberriikide vaheliste maanteeveoteenuste kvaliteet – see on kontseptioon, mida praeguste kahepoolsete kavadega ei hõlmata. Lääne-Balkani riikidega transpordiühenduse asutamislepingu eelnõuga on ette nähtud mitmed ühenduse load, millega võimaldatakse veoautode juurdepääs maanteeveoturule.

Selleks et tagada ELis ja tema naaberriikides maanteetranspordiga seotud samalaadsete standardite järgimine, on oluline, et digitaalsete sõidumeerikute rakendamine naaberriikides vastaks rahvusvahelises maanteeveos sõidu- ja puhkeaja eeskirju käsitleva ÜRO kokkuleppe (AETR) [20] nõuetele. Kõik ELi mittekuuluvad AETRi kokkuleppeosalised (kõik idapartnerluses osalevad riigid, v.a Gruusia) on õiguslikult kohustatud alates 2010. aastast võtma kasutusele digitaalse sõidumeeriku esmakordselt registreeritud sõidukites. EL on abistanud idapoolseid ENP-riike digitaalsete sõidumeerikute kasutuselevõtul. Selleks et AETRi sätted täies ulatuses kooskõlastada ELi maanteeveosektori sotsiaalõigusnormidega, taotleb komisjon volitust, et EL saaks AETRi lepinguosaliseks.

Reisijate maanteeveoga aidatakse kaasa Euroopa kodanike liikuvusele ja turistide kulgemisele. Naaberriikidega koostöö maanteeveosektoris lihtsustab reisijate bussivedu, kui hõlbustatakse bussiliinide heakskiitmist ning ühtlustatakse teenuse kvaliteedi ja ohutuse taset.

Seepärast tuleks laiendada Interbusi kokkuleppe reguleerimisala, [21] et lisaks bussidega toimuva rahvusvahelise sõitjate juhuveole hõlmata ka liinivedu ning kohaldada seda ka naaberriikide suhtes, kes on sellest kokkuleppest huvitatud ja valmis seda järgima.

Kavandatud meetmedLühiajalised (kuni 2013)Abistada AETR-lepinguosalisi digitaalsete sõidumeerikute kasutuselevõtmiselAidata naaberriikidel välja töötada ja rakendada meetmed liiklusohutuse suurendamiseksUurida väljavalitud naaberriikide puhul turu järkjärgulise avamise mõjuTõhustada tollikoostööd Valgevene, Moldova ja Ukrainaga, et hõlbustada piiriületamisi Taotleda ELile volitust, et saada AETRi lepinguosaliseksPikaajalisedLaiendada Interbusi kokkuleppe reguleerimisala, et sellega oleks hõlmatud reisijate rahvusvaheline liinivedu ning ENP-riigid |

2.4. Raudteetransport

ELi ja tema naaberriikide vahelised kõige olulisemad kaubavood liiguvad ida-lääne suunas. Viimase kümnendi jooksul on ELi ja tema vahetute idanaabrite (Valgevene, Moldova, Ukraina) vahelise raudteekaubaveo maht suurenenud 7 %. 2020. aastaks prognoositakse ELi ja tema idapoolsete naaberriikide vahelise raudteekaubaveo nõudluse suurenemist 40 % [22].

ELis on turg täielikult avatud alates 2007. aastast raudteekaubaveo ja 2010. aasta jaanuarist rahvusvahelise reisijateveo jaoks. Raudteekaubaveoturu avamine on võimaldanud uutel ettevõtjatel turule siseneda, hindu vähendada ning hoolimata majanduskriisist kaubamahtu esialgu suurendada. Raudteetranspordialane tõhustatud koostöö ELi naaberriidega võiks tagada raudteetranspordisektori edasise edenemise.

Raudteekaubaveol võiks piki Euroopa-Aasia kaubaveokoridore olla muude transpordiliide ees konkurentsieelis, kuid seda takistavad nii füüsilised kui ka mittefüüsilised tõkked. Isegi kui kaubavood ELi ning Valgevene, Ukraina ja Moldova vahel ongi viimastel aastatel suurenenud, on endiselt vaja keskenduda selliste tulevastele koostööalastele põhiküsimustele nagu infrastruktuuri parandamine ja piiriületusprotseduurid. Kui selles valdkonnas edusamme ei tehta, võib see saada saatuslikuks kaubaveomahu edasisele suurenemisele. ELi, tema idapoolsete naaberriikide ja Aasia vaheliste kaubaveokoridorides raudtee infrastruktuuri kasutamise õiglased, mittediskrimineerivad, läbipaistvad ja tõhusad maksustamissüsteemid on vajalikud, et ära kasutada raudteekaubaliikluse täielik potentsiaal. Komisjon edendab piirkondlikku koostööd selles valdkonnas. Kaubanduse ja kaubaveo füüsilised tõkked hõlmavad ka puuduvaid koostalitlusvõimelisi raudteesüsteeme, puudulikku tehnoloogiat ning veeremi halba olukorda. Reisijateveo tõhusust raudteel saab suurendada piiripunktides tehtava parema koostööga, mis ei vaja märkimisväärseid investeeringuid infrastruktuuri.

On vaja võtta meetmed, et vähendada kaubanduse peamise tehnilise tõkke mõju – takistuseks on rööpmelaiuse erinevus; Valgevenes, Moldovas ja Ukrainas on rööpmelaius 1 520 mm ja enamikes ELi liikmesriikides – 1 435 mm. Erinevus on ajamahukas ning aeglustab kauba- ja reisijateveo kulgu. Esimese sammuna tuleks 1520/1524 mm rööpmelaius täpsustada Euroopa Raudteeagentuuri (ERA) poolt välja töötatud standardites. Sellega oleks võimalik luua asjakohane alus tervele tööstusharule, et hankida kõnealustele standarditele vastavaid süsteeme ja tooteid. Selle võimaldamiseks jätkab EL Euroopa Raudteeagentuuri kaudu edasist tehnilist koostööd Raudteede Koostööorganisatsiooni (OSJD) riikidega [23]. Lõunapoolsete naaberriidega koostöö tõhustamiseks kaasab ERA Alžeeria, Maroko ja Tuneesia sõltumatud eksperdid, et töötada koostalitluse valdkonnas.

Teises etapis tuleks uurida ümberlaadimise (1 520 mm rööpmelaiuselt 1 435 mm rööpmelaiusele ja vastupidi) kogemusi ning parandada neid ka teadusuuringute kaudu. Selleks tuleks kasutada eri koostöövorme, et aidata naaberriikidel tagada vastavus ELi standarditele. Tihedam koostöö aitab koostalitlusvõimet suurendada, tagada ohutusega seotud võrdsed tingimused ning valmistada ette edasine võimalik turu avamine. Lääne-Balkani riikidega kokkulepitud eelnõu transpordiühenduse asutamislepingu kohta on ette nähtud raudteeturu avamine reisijate või kaubaveoteenuste jaoks nii ELi kui ka Kagu-Euroopa ettevõtjatele.

ELis ja tema naaberriikides raudteevõrkude raudtee koostalitlusvõime ja ohutuse tagamiseks soodustab EL oma naabruskonnas Euroopa raudteeliikluse juhtimissüsteemi (ERTMS) kasutuselevõtmist. Lisaks süsteemile, mis tagab väiksemate kuludega ladusa raudteeliikluse, on ERTMSi lisaeeliseks kasutada suurel hulgal tootepakkujaid, mis annab suurema valikuvõimaluse valitsustele, raudteekäitajatele ja infrastruktuuriettevõtjatele.

ELi naaberriikides tuleks jätkata selliste reformide teostamist, mis võimaldavad nende riikide raudteesektorit lähendada ELi standarditele (ohutus, turvalisus, keskkonnakaitse, sotsiaalküsimused ja koostalitlusvõime). See oleks kasulik reisijate- ja kaubaveo jaoks ning soodustaks investeerimist raudteesektorisse. Suur nõudlus naaberriikide veeremi ajakohastamise järele loob uusi turuvõimalusi ELi ettevõtjatele. Reformide elluviimine on samuti tulevikus mis tahes turuavamise eeltingimus.

Hoolimata sellest et Ukrainas, Valgevenes ja Moldovas moodustab raudtee suhteliselt suure turuosa, ei ole raudteekaubaveoturg veel liberaliseeritud. Kõik Lääne-Balkani riigid ja Türgi on juba reformiprotsessi alustanud. Komisjon innustab lõunapoolseid ENP-riike oma raudteereforme jätkama.

Kavandatud meetmedLühiajalised (kuni 2013)Täpsustada 1520/1524 mm rööpmelaiuse süsteem Euroopa Raudteeagentuuri (ERA) poolt välja töötatud standardites (tehnilised koostalitlusnõuded)Soodustada ELi naaberriides Euroopa raudteeliikluse juhtimissüsteemi (ERTMS) väljatöötamistSoodustada kandidaat- ja naaberriikide osalemist ERA tegevuses Pikaajalised Ühenduskohtades ümberlaadimise (1 520 mm rööpmelaiuselt 1 435 mm rööpmelaiusele ja vastupidi) kogemuste uurimine ning nende parandamine ka teadusuuringute kaudu Uurida võimalust raudteetranspordituru avamiseks liikluses ENP-riikidega |

3. Infrastruktuuriühendused

Infrastruktuuriühenduste parandamiseks ja edendamiseks keskendub komisjon kolmele põhiküsimusele: võrkude määratlus, esmatähtsate projektide kindlakstegemine ning rahastamise mobiliseerimine.

Võrgud

Infrastruktuuriühenduste edendamise esimese sammuna on vaja määratleda naaberpiirkondade strateegilised transpordivõrgud. Need piirkondlikud võrgud moodustavad ELi ja tema naaberriikide transpordi infrastruktuurialase uuendatud koostöö aluse. Neid kasutatakse uuendatud üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) laiendusena väljaspool ELi piire ning ühendavad piirkonna riike. Kõnealused võrgud peaksid edendama piirkondlikku integratsiooni riikide vahel ning kajastama tulevasi liiklusvooge.

Lääne-Balkani riikides, Türgis ja ELi lõunapoolsetes naaberriikides on töö alles algusjärgus. Komisjon on nende naaberriikidega teinud koostööd, et teha kindlaks riikidevaheliste telgedega hõlmatud transpordi infrastruktuurivõrgud. Lääne-Balkani piirkonnas tehtava koostöö tulemusel on arenenud Kagu-Euroopa piirkonna ulatuslik transpordivõrk. Transpordiühenduse asutamislepingu eelnõus on kavandatud kõnealuse võrgu tulevane areng. Türgi arendab transpordivõrku koostöös komisjoniga. ELi lõunapoolses naabruskonnas on Euro-Vahemere transpordialase koostöö tulemusel välja arenenud Vahemere piirkonna transpordivõrk.

Komisjon teeb koostööd idapoolsete naaberriikidega, et vastavalt komisjoni 2007. aasta teatisele [24] TRACECA [25] määrata kindlaks piirkondlik transpordivõrk, transpordikoridorid ja läbirääkimised transpordialast peatükki sisaldavate assotsiatsioonilepingute üle. Piirkondlikud transpordivõrgud idas, mis ühendavad TEN-T ja naaberriikide võrke Kesk-Aasias, on eriti olulised Euroopa ja Aasia vaheliste alternatiivsete ühenduste lihtsustamisel.

TEN-T tõhusaks planeerimiseks ja seireks on komisjon välja töötanud TENtec teabesüsteemi, mis hõlmab ELi liikmesriikide ning Horvaatia ja Türgi liiklusandmete kontrolli ja prognoose. Komisjon laiendab praegu TENtec’i reguleerimisala, et sellega hõlmata ENP- ja muude Lääne-Balkani riikide transpordi infrastruktuuri andmed. Sellega on võimalik TENtec’i kasutada vahendina, et planeerida TEN-T laiendamist väljapoole ELi piire.

Merekiirteede kontseptsioon on üleeuroopalise transpordivõrgu kontseptsiooni jätkumine merenduses. EL kasutab seda kontseptsiooni, et töötada välja merendusel põhinevad ühendused naaberriikidega ühendkaubavedudeks. Merekiirteede kontseptsiooniga soodustatakse piirkondlikku integratsiooni, luues paremad ühendused naaberriikide vahel.

Sel eesmärgil on algatatud mitmed tehnilise abi projektid Vahemere, Musta ja Kaspia mere piirkonnas. Vahemerepiirkonna pilootprojektidest on juba ilmnenud ELi lõunapoolsete liikmesriikide ja Vahemere partnerriikide vaheliste merelühisõitude eelised – lühem veoaeg ja väiksemad kulud. Kaubandustegevuse hõlbustamise eesmärgil töötatakse sellised ühendused ELi nii ida- kui lõunapoolsetes naaberriikides välja ELi jätkuva tehnilise abiga.

Projektid

Teises etapis on vaja kindlaks määrata piirkonnale ja ELile huvi pakkuvad esmatähtsad projektid piirkondlikes tarnspordivõrkudes. Lääne-Balkani riikides ja lõunapoolsetes naaberriikides on esmatähtsad projektid kindlaks määratud teatud valikukriteeriume kasutades.

Idapoolsetes naaberriikides on käivitatud samalaadne prioriteetide järjestamise projekt nii TRACECA programmi raames kui ka käesoleva teatise ettevalmistamise käigus naaberriikidega peetud nõupidamiste jooksul. Esmatähtsate projektide kindlaksmääramisel kasutati samu valikukriteeriume nagu Lääne-Balkani riikides ja lõunapoolsetes naaberriikides.

Uue lähenemisviisi puhul kehtivad järgmised põhimõtted: projektid peavad olema piirkonnale ja ELile huvipakkuvad, asuma piirkondlikus võrgus, põhinema naaberriikide võetud kindlal kohustusel, leevendama selliseid kitsaskohti nagu piiriületamised ning tõhustama ühendusi uuendatud TEN-T ja piirkondliku võrgu vahel. Projektid peaksid aitama kaasa ka sellele, et suurendada ELi ja tema naaberriikide transpordisüsteemide vahelist integratsiooni ja koostalitlusvõimet, saavutada transpordiga seotud väiksemaid kulusid ja lühemat veoaega, lihtsustada rahvusvahelisi kaubavooge ning suurendada ohutust, turvalisust ja keskkonnakaitset.

Koostöös rahvusvaheliste finantseerimisasutustega (IFId) sõelub komisjon naaberriikide esitatud projekte kõnealuste kriteeriumide alusel. Sel viisil koostatakse sammhaaval esmatähtsad projektid, mida komisjon ja rahvusvahelised finantseerimisasutused käsitavad rakendatavatena.

Rahastamine

Tegelike ühenduste rajamise kolmandas ja ühtlasi viimases etapis on vaja esmatähtsate valmisprojektide rahastamiseks eraldada vajalikke rahalisi vahendeid.

ELi naaberriikide infrastruktuuri rahastamise vajadused on suuremad kui EL, muud rahastajad, naaberriigid või muud rahvusvahelised finantseerimisasutused üksi suudaks rahastada. Rahastamise puudujäägi leevendamiseks on vaja tugevdada kõnealuste partnerite vahelist koostööd, muu hulgas ELi poolt naaberriikide käsutusse antud olemasolevate uuenduslike rahastamisvahendite tõhusama kasutamisega. ELi programmide ulatuslikumat kasutamist tuleks käsitada naaberriikidega transpordiühenduste parandamisena.

Komisjoni hiljutises teatises [26] Euroopa 2020. aasta eelarve kohta on antud soovitus, et ELile huvi pakkuvad infrastruktuuriprojektid, mis hõlmavad naaberriike ja kandidaatriike, võiks edaspidi olla seotud uue Euroopa ühendamise rahastamisvahendiga, mis võimaldab asjakohaste projektide rahastamist ELi eelarve erinevatest rubriikidest ühiseeskirjade kohaselt. Lääne-Balkani piirkonnas kombineerib Lääne-Balkani investeerimiskeskkond (WBIF) mitmest allikast pärit toetusi laenudega, et kaasrahastada keskkonna, energia ja transpordi infrastruktuuriprojekte. Komisjon peab silmas, et eelkõige rahastatakse selliseid projekte, mille alusel arendatakse välja Kagu-Euroopa piirkonna ulatuslik transpordivõrk. WBIF on juba heaks kiitnud 22 transpordiprojekti, millele eraldatud 37 miljoni euro toetussummade abil võiks mobiliseerida märkimisväärse suurusega investeeringuid. Lisaks sellele on ühinemiseelse abi rahastamisvahendiga (IPA) ette nähtud selliste projektide rahastamine, mis aitavad ühendada Lääne-Balkani piirkondlikku transpordivõrku ja TEN-T-d.

ELi ida- ja lõunapoolsetes naaberpiirkondades kombineeritakse naabruskonna investeerimisvahendi (NIF) abil ELi eelarve toetussummasid ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste laenusid, et soodustada transpordi-, energia-, sotsiaal- ja keskkonnasektori ning erasektori arendamisega seotud esmatähtsaid infrastruktuuriprojekte. NIF raames kasutada olnud 745 miljonist eurost on seni ligikaudu 25 % eraldatud transpordi infrastruktuuri projektidele. Kuni 2013. aastani on NIF kasutada veel 465 miljonit eurot kulukohustustega sidumata rahalisi vahendeid. Komisjon teeb koostööd rahvusvaheliste finantseerimisasutuste ja naaberriikidega, et soodustada NIF raames rahastatavate transpordiprojektide esitamist.

NIFile esitatakse sellised infrastruktuuriprojektid, mille komisjon ja rahvusvahelised finantseerimisasutused on tunnistanud esmatähtsateks valmisprojektideks. See võimaldataks NIFl veelgi enam keskenduda peamistele ühendamisprojektidele. Komisjon püüab rahvusvahelisi finantseerimisasutusi laiahaardelisemalt kaasata NIFi tegevusse.

2011. aasta märtsis allkirjastasid komisjon, Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank vastastikuse mõistmise memorandumi väljaspool ELi tehtava sellise koostöö kohta, mille raames võetav üks meede hõlmab TEN-T laiendamist. Transpordiküsimuste alal väljaspool ELi püüab komisjon teha tihedamat koostööd ka Maailmapanga ja muude huvitatud rahvusvaheliste finantseerimisasutustega. Tihedam koostöö rahvusvaheliste finantseerimisasutustega hõlmab asjatundjate arvamuste ja transpordisektoris finantsvahendeid käsitleva teabe vahetamist, projektide sõelumist ning projektikavandite ettevalmistamist. Komisjon ja pangad toetavad ka naaberriike transpordistrateegiate väljatöötamisel, aitavad neil kindlaks määrata esmatähtsad infrastruktuurid ning valmistada ette projektidega seotud ettepanekud. Komisjoni poliitiline mõju piirkonnas ja pankade finantssuutlikkus võib olla tõukejõuks transpordiprojektide finantseerimisel naaberriikides.

Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kahepoolse ja piirkondliku toetuse raames soodustab komisjon naaberriikidega ühenduste rajamist ka muudest olemasolevatest rahastamisvahenditest. Need hõlmavad piiriüleseid koostööprojekte TAIEX, Twinning ja ENPI.

Kavandatud meetmedLühiajalised (kuni 2013)Määratleda uuendatud üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) raames strateegilised transpordivõrgud idapoolses partnerpiirkonnas Kohandada tulevase Vahemere piirkonna transpordivõrgu planeerimist vastavalt uuendatud üleeuroopalisele transpordivõrguleValmistada ette ELi idapoolseid naaberriike hõlmav Euroopale huvipakkuv potentsiaalne transpordiprojekti kavand, mis ühendab naaberriike ELiga Tihendada komisjoni koostööd rahvusvaheliste finantseerimisasutustega ida- ja lõunapoolsetes ENP-riikidesTõhustada naabruskonna investeerimisvahendi raames transpordiühendusprojektide heakskiitmist ning alustada valmisprojektide rahastamist Rahastada Lääne-Balkani riikides eelkõige selliseid projekte, mille alusel arendatakse välja Kagu-Euroopa piirkonna ulatuslik transpordivõrkLaiendada TENtec’´i reguleerimisala, et sellega hõlmata kõik riigid naaberpiirkondades Töötada välja edasised merendusel põhinevad ühendused merekiirteede kontseptsiooni raames Pikaajalised Jätkata esmatähtsate projektikavandite väljatöötamist, keskendudes sellistele projektidele, mis soodustavad piirkondlikku integratsiooni ja paremat ühendust ELiga |

4. Poliitika- ja infrastruktuurialase koostöö rakendamise raamistik

Kõigi asjaomaste piirkondade jaoks on vaja kindlaks määrata raamistik, et koos naaberriikidega jälgida käesoleva teatise rakendamist seoses transpordi infrastruktuuri planeerimise ja poliitikaalase koostööga. Selline raamistik on juba kehtestatud Lääne-Balkani riikide ja lõunapoolsete naaberpiirkondadega.

Lääne-Balkani riikides toimub transpordialane koostöö Kagu-Euroopa transpordi vaatluskeskuse (SEETO) raames. SEETO on määranud kindlaks piirkondliku transpordivõrgu ning mitmeaastases kavas teinud jooksvalt kindlaks piirkondlikku huvi pakkuvad esmatähtsad projektid (ajavahemikuks 2011–2015 on määratletud 38 esmatähtsat projekti) ning jätkab transpordipoliitika meetmete võtmist. Transpordiühenduse asutamislepingu eelnõuga on ette nähtud piirkondlikku huvi pakkuvate esmatähtsate projektide määratlemine. SEETO tööst võib olla kasu ELi Doonau piirkonna strateegia rakendamisel.

Lõunapoolsetes naaberriides tehakse transpordialast koostööd Eurometi raames Vahemere piirkonna transpordi tegevuskava (2007–2013) alusel. Euromedi raames kavandavad osalevad riigid üheskoos oma transpordikoostööd ning komisjoni ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste toetusel töötavad Vahemere piirkonna transpordivõrgu arendamisel. Selle koostöö tulemusel on juba kindlaks tehtud 18 esmatähtsat projekti. Euromedi raames jätkatakse ka transpordipoliitika meetmete alast koostööd. Lisaks sellele süvendatakse koostööd seoses ELi hiljutise ettepanekuga „Partnerlus Vahemere lõunapiirkonnaga demokraatia ja ühise heaolu nimel” [27].

Seoses idapartnerluses osalevate riikidega on alustatud mitmeid algatusi. TRACECA programm hõlmab muu hulgas Aserbaidžaani, Armeeniat, Gruusiat, Moldovat ja Ukrainat; Valgevene on hõlmatud Põhjamõõtme transpordi- ja logistikapartnerlusega (NDPTL). Lääne-Balkani riikide ja lõunapoolse naabruspiirkonna planeerimisraamistiku parimate tavade eeskujul kavandatakse samalaadset raamistikku, et kavandada transpordi infrastruktuurialast koostööd, mis vastab idapartnerluses osaleva kuue riigi vajadustele.

Nelja temaatilise platvormiga idapartnerlus ELi ja tema idapoolsete naabrite vaheliste suhete süvenemiseks kehtestati 2009. aastal. Transpordikoostöö on seni olnud majanduskoostööle pühendatud platvormi üks osa. Selleks et teha kindlaks idapartnerluses osalevate riikide jaoks asjakohane transpordikoostöö planeerimise raamistik, moodustab Euroopa Komisjon idapartnerluse transpordialane vaekogu. Kõnealuses vaekogus on esindatud Euroopa Komisjon, naaberriigid, liikmesriigid ja rahvusvahelised finantseerimisasutused, et pidada nõu reformide üle, mida on vaja tihedama turuintegratsiooni, transpordivõrkude planeerimise ja infrastruktuuri projektikavandite ettevalmistamise jaoks. Vaekogu koordineerib ja muudab sujuvamaks olemasolevate asjaomaste raamistike tehniliste töörühmade tegevust.

Idapartnerluse transpordialase vaekogu töö on oluline idapartnerluses osalevate riikide transpordikoostöö jaoks; sellesse panustavad piirkonna muud transpordialgatused nagu TRACECA programm ja ELi Doonau piirkonna strateegia. Kuna piirkondlikku koostööd on teostatud seniajani kestvate eri algatuste raames, kehtestab idapartnerluse transpordialane vaekogu koostöö jaoks uue koordineeritud käsitlusviisi, millega hõlmatakse idapoolsete naaberriikide kõiki transpordiküsimusi.

Kavandatud meetmedLühiajalised (kuni 2013)Moodustada idapartnerluse raames transpordialane vaekogu, et juhtida poliitikakoostööd ja transpordi infrastruktuuri planeerimist Allkirjastada Lääne-Balkani riikidega transpordiühenduse asutamisleping |

5. Kokkuvõte

Käesolevas teatises visandab komisjon ENP-riikidega transpordikoostööd käsitleva uut lähenemisviisi, võttes seejuures arvesse tõhustatud ENP-poliitika laiemat konteksti ning kasutades eeskujuna laienemisprotsessi aspekte. Teatises määratletakse ka tegevused kandidaatriikide koostöö tõhustamiseks.

Laienemispoliitika, idapartnerluse ja Euromedi raames jälgib komisjon tähelepanelikult käesolevas teatises määratletud tegevuste rakendamist seoses ENP-riikide laienemisega. Komisjon teeb seda tihedas koostöös ENP- ja kandidaatriikidega ning liikmesriikide ja rahvusvaheliste finantseerimisasutustega. Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava kohaselt keskendub infrastruktuuri ja turuintegratsiooni hõlmav koostöö naaberpiirkondadega transpordi edendamise teel tõkete kõrvaldamisele ning ohutuse, turvalisuse, sotsiaal- ja keskkonnaala kõrgete standarditega transpordisüsteemi käitamisele.

[1] Üleeuroopalise transpordivõrgu põhitelgede laiendamine naaberriikidesse, KOM(2007) 32, 31.1.2007.

[2] Idapoolne ENP: Armeenia, Aserbaidžaan, Valgevene, Gruusia, Moldova, Ukraina; Lõunapoolne ENP: Alžeeria, Egiptus, Iisrael, Jordaania, Liibanon, Liibüa, Maroko, Palestiina okupeeritud alad, Süüria, Tuneesia.

[3] Kandidaatriigid: Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Montenegro, Türgi. Potentsiaalsed kandidaatriigid: Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia ja Kosovo (ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 1244/99).

[4] Käesoleva teatisega ei ole hõlmatud Island, Norra, Venemaa ja Šveits .

[5] KOM(2011) 303, 25.5.2011.

[6] Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava KOM(2011) 144, 28.3.2011.

[7] Strateegia eesmärgid hõlmavad ühenduste parandamist kaheksa liikmesriigi ja kuue naaberriigi (Bosnia ja Hertsegovina, Horvaatia, Moldova, Montenegro, Serbia, Ukraina) vahel KOM(2010) 715, 8.12.2010.

[8] Läbirääkimisi ei peeta Valgevenega. Idapartnerlus algatati 2009. aastal, et tihendada ELi suhteid Armeenia, Aserbaidžaani, Valgevene, Gruusia, Moldova, Ukrainaga.

[9] Ühtse Euroopa transpordipiirkonna tegevuskava.

[10] Eurostat.

[11] Albaania, Armeenia, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Moldova, Montenegro, Türgi, Serbia, Ukraina.

[12] Nt algatused nagu marsruudi navigatsioonitasude keskasutus (Central Route Charges Office, CRCO), lennuliikluse voogude juhtimise keskne üksus (Central Flow Management Unit, CFMU) ja Euroopa lennuliikluse juhtimisvõrgu andmebaas (European Air Traffic Management Database , EAD).

[13] Chicago konventsiooni 17. lisa (julgeolek).

[14] Määruse (EÜ) nr 216/2008 artikkel 66.

[15] EL on juba tunnustanud Alžeeriat, Horvaatiat, Iraani, Iisraeli, Tuneesiat, Türgit ja Ukrainat. Teatavad riigid on veel hindamisel, nimelt Aserbaidžaan, Egiptus, Jordaania ja Maroko. Gruusia tunnustus tühistati 2010. aastal.

[16] Rahvusvahelise Maanteevedude Liidu hinnang.

[17] „Automaatse hädaabikõne süsteemi juhtimine õigele teele – tegevuskava (kolmas teatis e-ohutuse kohta)”, KOM(2006) 0723.

[18] Andmed ENP-riikide kohta Maailmapanga aruandest „Silmitsi surmaga ratastel – kuidas muuta Euroopa ja Kesk-Aasia teed ohutuks” (nr 51667-ECA, november 2009), andmed liikmesriikide kohta ühenduse liiklusõnnetuste andmebaasist CARE (Community Road Accident Database).

[19] Kehtestatud ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) sõidukeid käsitlevate määruste ühtlustamise maailmafoorumi poolt.

[20] Rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna tööd puudutava Euroopa kokkuleppe (AETR).

[21] Kokkulepe bussidega toimuva rahvusvahelise sõitjate juhuveo kohta.

[22] Komisjoni 2010. aasta aruanne „Raudteetranspordituru olukord ja perspektiivid”.

[23] ENP-riikidest on Aserbaidžaan, Valgevene, Gruusia, Moldova ja Ukraina OSJD liikmed. ELi liikmesriikidest on Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Eesti, Ungari, Läti, Leedu, Poola, Slovakkia ja Rumeenia OSJD liikmed.

[24] KOM(2007) 32, 31.1.2007.

[25] Algselt komisjoni programm, mida alates 1998. aastast reguleeritakse valitsustevaheliste struktuuride raames mitmepoolse lepingu alusel. Kõnealusel programmil on olnud keskne roll transpordikoridoride loomisel Euroopa ja Aasia vahel, hõlmates programmi osalistena Armeeniat, Aserbaidžaani, Bulgaariat, Gruusiat, Iraani, Kasahstani, Moldovat, Rumeeniat, Tadžikistani, Türgit, Ukrainat ja Usbekistani. EL ei rahasta Iraani.

[26] KOM(2011) 500, 29.6.2011.

[27] KOM(2011) 200, 8.3.2011.

--------------------------------------------------