Sissejuhatus:

Taasterahastu „NextGenerationEU“ (NGEU) eesmärk on leevendada koroonaviiruse pandeemiast tulenevat vahetut majanduslikku ja sotsiaalset kahju ning muuta Euroopa rohelisemaks, digitaalsemaks ning praeguste ja tulevaste probleemide lahendamisel võimekamaks. See on jõuline ja uuenduslik lahendus pandeemiast tingitud majanduskahju leevendamiseks, mis aitab samal ajal ELi majandusel võtta kasutusele uue rohelise ja digitaalse majanduskasvu mudeli. Taasterahastu „NextGenerationEU“ investeerib ELi majandusse kulutuste ja laenudena kuni 806 miljardit eurot ehk 5 % ELi SKPst. Komisjon laenab algsed summad aastatel 2021–2026 ELi nimel rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt. Liikmesriigid maksavad ELi kaasatud rahalised vahendid tagasi kas otse (laenude puhul) või ELi eelarve kaudu (tagastamatu toetuse puhul) hiljemalt 2058. aasta detsembriks.

Komisjon peab kuni 2026. aasta lõpuni tegema rahastamistehinguid kuni 150–200 miljardi euro eest aastas. See summa on võrreldav suurimate liikmesriikide rahastamisvajadustega. Käesolevas teatises esitatakse kompleksne ja hästi korraldatud rahastamisstrateegia, mis tagab, et need suured summad on õigel ajal kättesaadavad. Selleks tuleb läbi vaadata viis, kuidas komisjon kaasab rahalisi vahendeid võlakirjade emiteerimise teel.

Käimas on taasterahastu „NextGenerationEU“ õiguslikud ja institutsioonilised ettevalmistused. Liikmesriigid on lõpusirgel omavahendite otsuse heakskiitmisega. Seda on vaja, et EL saaks turult laenu võtta. NGEUst rahastatava liidu poliitika ja riiklike taastekavade rakendamisega seotud töö edeneb jõudsalt.

2021. aasta juuniks on komisjon valmis alustama vahendite kaasamist, et need oleksid taasterahastu „NextGenerationEU“ kulude katmiseks kättesaadavad niipea, kui omavahendite otsus on jõustunud.

Käesolev teatis on vastu võetud nõukogu otsuse 2020/2053 artikli 5 lõike 3 alusel, milles nõutakse, et komisjon kehtestaks laenuvõtmistehingute haldamiseks vajaliku korra ning teavitaks Euroopa Parlamenti ja nõukogu korrapäraselt ja põhjalikult kõigist oma võlahalduse strateegia aspektidest.

Lisaks käesolevale teatisele võttis komisjon täna vastu otsuse NGEU juhtimiskorra ja riskijuhtimissüsteemide kohta ning komisjoni otsuse esmasvahendajate võrgustiku kohta.

1.Miks on vaja uut lähenemisviisi rahastamisele?

Uut lähenemisviisi on vaja seetõttu, et komisjoni tavapärased rahastamismeetodid on välja töötatud väiksemate rahastamisvajaduste jaoks. Selle rahastamisstrateegiaga tagatakse, et tulevikus on liikmesriikide või liidu poliitika jaoks ettenähtud tähtajaks kättesaadavad palju suuremad summad. Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte (ELi toimimise lepingu artikkel 317) järgimiseks tuleb taasterahastu „NextGenerationEU“ rakendamisel tagada, et liit suudab täita maksekohustused õigeaegselt ega ole sunnitud kaasama turult kapitali ebasoodsates tingimustes, mis tekitaks tarbetuid kulusid.

EL on rahvusvahelistel kapitaliturgudel pikaajaline ja kõrge reitinguga osaleja. ELi võlakirjad on rahvusvaheliste investorite silmis usaldusväärsed, sest neil on mitu krediidiriski kaitse tasandit. Alates eelmise aasta oktoobrist on EL hoogustanud võlakirjade emiteerimist ning kaasanud 75 miljardit eurot, et rahastada 19 liikmesriigile soodsatel tingimustel antud TERA laene. See toimus kompensatsioonitehingutena. Selle mudeli kohaselt võtab EL abi saavate liikmesriikide nimel soodsatel tingimustel laenu (tänu oma kõrgele krediidikvaliteedile). Seejärel annab EL laenud samadel tingimustel edasi liikmesriikidele. See lähenemisviis oli kooskõlas varasemate rahastamisvajadustega ja aitas luua ELile kapitaliturgudel tunnustatud emitendi kuvandi. Kogu laenuvõtmine toimus eranditult sündikaattehingutena, tuginedes spetsiaalselt moodustatud pankade rühmale, et pakkuda võlakirju investoritele parimatel võimalikel tingimustel.

NGEU vajab tegevuse rahastamiseks kapitaliturgudel komplekssemat lähenemisviisi, sest:

1.Kaasatavad summad on palju suuremad: praegusest kuni 2026. aasta lõpuni võib olla vaja kaasata kuni 806 miljardit eurot .

2.27 liikmesriigil on õigus saada toetustena kokku 407,5 miljardit eurot ja laenudena kuni 386 miljardit eurot. Konkurentsipõhiselt eraldatakse ELi programmidele veel 12,5 miljardit eurot.

Nn kompensatsioonimeetodi korral oleks emissioonide arv väga suur, mis tooks kaasa ka suured tehingukulud.

3.Väljamaksete ajakava on keeruline ja mõnevõrra ebakindel. Eelkõige seoses taaste- ja vastupidavusrahastuga, mis moodustab 90 % kõigist taasterahastu „NextGenerationEU“ vahenditest, tehakse maksed igale liikmesriigile kaks korda aastas, kui on saavutatud reformide ja investeeringute elluviimisega seotud kokkulepitud vahe-eesmärgid.

4.ELi poliitika rahastamiseks laenatud summade maksimaalne võimalik tagasimakse igal aastal määratakse kindlaks omavahendite otsuses ja tagasimaksed sõltuvad ELi eelarve tulevastest maksete assigneeringutest. Iga-aastaste eelarvevahendite täpsed summad ei ole veel teada, mistõttu on laenupoliitikas vaja teatavat paindlikkust.

Selleks on vaja väga tõhusat ja paindlikku rahastamisaparaati, mis suudab kaasata püsivalt märkimisväärseid summasid ning reageerida kiiresti ootamatutele muutustele tihedas väljamaksete ajakavas ning muutuvatele turutingimustele. Emiteeritud võlakirjade tähtajad peavad võimaldama tähtaja saabumisel laenu liidu eelarvest investoritele tagasi maksta.

Nende probleemide lahendamiseks rakendab komisjon mitmekesist rahastamisstrateegiat , milles on ühendatud mitmesugused rahastamisvahendid ja -meetodid ning mis põhineb turuosaliste avatud ja läbipaistval teavitamisel. Rahastamisstrateegia kujundamisel lähtutakse suurte liikmesriikide emiteerimistavadest, et kohandada rahastamistehingute mahtu, ajastust ja tähtaegu vastavalt turuolukorrale. Samuti võimaldab see komisjonil viia laenu tagasimaksmise vajaduse paindlikumalt vastavusse vahenditega, mis on kättesaadavad tulevastes eelarvetes pärast 2028. aastat. Nii võimaldab mitmekesine rahastamisstrateegia komisjonil rahastada taasterahastut „NextGenerationEU“ väiksema täitmisriskiga ning väiksemate kuludega liikmesriikide ja Euroopa maksumaksjate jaoks. Lisaks suurendab strateegia ka Euroopa võlakirjaturgude stabiilsust ja mahtu, pakkudes neile eurodes nomineeritud ja väga erineva lunastustähtajaga turvalist vara.