KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE - Euroopa Liit ja Iraak - Suhete arendamise raamistik

I. Sissejuhatus

Käesolev teatis on vastus 16-17. oktoobri 2003. aasta Euroopa Ülemkogu taotlusele Euroopa Liidu ja Iraagi vahelisi suhteid käsitleva strateegia loomiseks ja edendab Euroopa Liidu strateegilist partnerlussuhet Vahemere ja Lähis-Ida piirkonna riikidega. Sellega soovitakse luua alus aruteludeks Iraagi tulevase sõltumatu valitsusega ja Iraagi ühiskonnaga üldiselt. Teatise eesmärk on anda järjestikuste sõdade, pidevate sanktsioonide ja julma autoritaarse valitsuse all kannatanud Iraagi rahvale edasi Euroopa Liidu soov, et Iraak muutuks turvaliseks, stabiilseks ja jõukaks riigiks, mis on oma naabritega rahujalal ja moodustab tervikliku osa rahvusvahelisest kogukonnast.

Käesoleva teatise vastuvõtmine langeb aega, mil 2003. aasta sõjale järgnenud ebakindlus mõjutab endiselt Iraagi rahva igapäevaelu ega lase riigil teha vajalikke edusamme poliitilise, majandusliku ja sotsiaalse taastumise suunas. Iraagi ajutise valitsuse ametissemääramine ning ÜRO Julgeolekunõukogus 8. juunil 2004. aastal vastu võetud resolutsioon, milles kinnitatakse vastutuse ja volituste täielikku üleandmist iraaklastele alates 30. juunist 2004 ja rõhutatakse ÜRO keskset rolli, annavad Euroopa Liidule siiski võimaluse toetada Iraagi püüdlusi anda oma riigi arengule uus suund.

Teatises analüüsitakse, millised on Euroopa Liidu peamised huvid tihedamate sidemete loomisel Iraagiga, ja nähakse ette keskmise tähtajaga eesmärgid Euroopa Liidu ja Iraagi suhete arendamiseks. Teatises väidetakse, et Euroopa Liit peaks looma raamistiku, mis võimaldab muuta Euroopa Liidu ja Iraagi vahelised suhted järk-järgult tihedamateks vastavalt sellele, millises tempos kulgeb poliitiline üleminek ja millised on üldised julgeolekualased edusammud. Euroopa Liit peaks olema valmis oma lähenemist korrigeerima vastavalt olukorra muutumisele Iraagis.

II. Euroopa Liit ja Iraak

Saddam Husseini 24 aastat kestnud reziimi ajal ei olnud Euroopa Liidul Iraagiga poliitilisi ega lepingulisi suhteid ning tema ülesanded piirdusid ÜRO Julgeolekunõukogu sanktsioonide rakendamisega. Samas on Euroopa Liit siiski andnud olulise panuse humanitaarabi valdkonnas. Alates 1992. aastast oli Euroopa Liit ÜRO järel enim Iraagis humanitaarabi andnud üksus. Märkimisväärsed olid ka Euroopa Liidu ja Iraagi vahelised kaubandussuhted, eelkõige energeetika valdkonnas.

Mitu Euroopa Liidu liikmesriiki oli kaasatud julgeoleku tagamisse Iraagis ning lisaks sellele on Euroopa Liidu jõupingutused pärast 2003. aasta sõda keskendunud humanitaarabi andmisele ning poliitilisele ja rahalisele toetusele, mis võimaldaksid käivitada ülesehitustööd. 2003. aasta alguses eraldas Euroopa Liit Euroopa Ühenduse Humanitaarametile (ECHO) 100 miljonit dollarit humanitaarabi andmiseks Iraagis ning Euroopa Liidu liikmesriigid lubasid eraldada enam kui 731 miljonit eurot. Pärast ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni vastuvõtmist 22. mail 2003 tühistas Euroopa Liit Iraagi-vastased sanktsioonid.

23-24. oktoobril 2003 Madridis peetud doonorriikide konverentsil tehti algust mitmepoolsete jõupingutustega, et aidata kaasa Iraagi ülesehitamisele. Konverentsil lubas Euroopa Liit tervikuna anda abi rohkem kui 1,25 miljardi euro ulatuses (Euroopa Ühenduse panus sealhulgas). Konverentsil tervitati ka ÜRO ja Maailmapanga kavatsust luua Iraagi jaoks mitut doonorit hõlmav sihtfond: Iraagi taastamise rahvusvaheline fond.

Alates 2003. aasta oktoobrist on Euroopa Liidu Iraagile antava abi kasutusala laienenud. Elanikkonna vajadused humanitaarabi järele vähenevad ning samal ajal täiendavad ülesehituseks eraldatud vahendid peamiste avalike teenuste taastamiseks tehtavat humanitaartööd ja nende kasutusala hõlmab nüüd ka tööhõivet, vaesuse vähendamist ja Iraagi institutsioonide ja haldussüsteemi tugevdamist. EÜ abi on suunatud ka sellele, et toetada ÜRO rolli poliitilistes protsessides ning Iraagi kodanikuühiskonna ja demokraatlike institutsioonide väljatöötamist. Alates 2003. aastast on Euroopa Liit andnud Iraagile Euroopa Ühenduse eelarvest abi 305 miljoni euro ulatuses. [1]

[1] 2003. aastal eraldati humanitaartegevuseks 100 miljonit eurot, aastail 2003-4 lubati ülesehitustöödeks anda 200 miljonit eurot ning lisaks eraldati 2003. aastal 2 miljonit eurot miinivastaseks tegevuseks. ECHO on vähendanud oma esialgset hinnangut 2004. aastal Iraagile antava abi osas 3 miljoni euroni. Täiendavaid vahendeid võib siiski kasutada uute kiireloomuliste humanitaarvajaduste jaoks. Täiendavaid andmeid 2003-2004. aastal Iraagile antava EÜ abi allikate ja eesmärkide kohta vt veebilehelt http://europa.eu.int/comm/world/iraqsit/reconstruct/index.htm

Turvaline, stabiilne, demokraatlik ja jõukas Iraak on Euroopa Liidu huvides

EL on eluliselt huvitatud koostööst Iraagiga, et ehitada uuesti üles Iraagi poliitilised ja õiguslikud institutsioonid, viia läbi majandusreformid ja taaselustada kodanikuühiskond. Need huvid hõlmavad järgmist:

* Põhihuvi seoses eduka poliitilise üleminekuga stabiilsele pluralistlikule ja demokraatlikule ühiskonnamudelile, mis toetub põhiseadusele, millega tagatakse õigusriigi põhimõtetest kinni pidamine ning inimõiguste ja põhivabaduste austamine. See annab Iraagi rahvale lootust ning aitab tagada Iraagi territoriaalse terviklikkuse ja siseriikliku julgeoleku.

* Samaväärne huvi aidata kaasa majanduskasvu edendamisele ja mitmekesisuse suurendamisele, vaesuse ja tööpuuduse vähendamisele ja Iraagi elanike elatustaseme parandamisele. Toimiv, konkurentsivõimeline ja mitmekülgne turumajandus, Iraagi infrastruktuuri rekonstrueerimine, eelkõige Iraagi transpordivõrgu ühendamine üleeuroopaliste transpordikoridoridega, ja Iraagi majanduslik lõimimine teda ümbritseva piirkonnaga aitavad tõhustada jõukuse jaotumist riigis, vähendada Iraagi vastuvõtlikkust väliste mõjurite suhtes ja arendada võimalusi Euroopa Liidu ja Iraagi vahelisteks vastastikku tulusateks kaubandus-, investeerimis-, inim- ja kultuurisuheteks. Ka stabiilsus ja jõukuse suurenemine peaksid hõlbustama Euroopas viibivate Iraagi põgenike vabatahtlikku naasmist, tugevdades sotsiaalseid ja kutsealaseid sidemeid Euroopa Liidu riikide ja Iraagi vahel.

* Täiendav huvi seoses Iraagi võimaliku panusega piirkonna julgeolekusse ja stabiilsusse. Saddam Husseini reziimi lõpp loob võimaluse ületada piirkondlikud pinged. Oma naabrite ja piirkonna ülejäänud riikidega rahujalal olev Iraak aitab kaasa ka Euroopa julgeolekustrateegias sätestatud eesmärkide elluviimisele. Kui Iraak muutub stabiilseks ja demokraatlikuks riigiks, on sellest kasu ka Euroopa Liidu liikmesriigiks saada soovival Türgil.

* Sügav huvi õiglase, läbipaistva ja mittediskrimineeriva õigusliku raamistiku loomise vastu. Prognoositavus ja õiguskindlus on eeltingimused märkimisväärsete investeeringute jaoks, mida vajatakse eelkõige energeetikasektoris. Arvestades Iraagi suurt panust Euroopa Liidu energiavarustuskindlusse ja nii Euroopa Liidu kui ka Iraagi võimalikku vastastikust kasu Iraagi suuremast nafta- ja maagaasitoodangust, on võrdsete tingimuste loomine investeeringuteks ja õigusnormide lähendamine energeetikasektoris selgelt nii Euroopa Liidu kui ka Iraagi huvides.

III. Euroopa Liidu ja Iraagi vaheliste suhete arendamise eesmärgid

Stabiilsuse ja õitsengu tagamiseks Iraagis ei piisa ainult EL-i toetusest, selleks on vaja ka rahvusvahelise üldsuse ja eelkõige iraaklaste endi ühiseid pingutusi. Seepärast peaks Euroopa Liit looma suhted Iraagi uue valitsuse ja Iraagi ühiskonnaga, et arutada, millisena nad näevad Euroopa Liidu rolli Iraagis, ning suurendada üleminekuprotsessi arenedes järkjärgult Euroopa Liidu kohalolekut selles riigis ja vastastikuseid suhteid. Eesmärk peaks olema luua keskmise ajavahemiku jooksul baas laiapõhjalisteks ja vastastikku kasulikeks suheteks. Iraagiga peetavas dialoogis võiks Euroopa Liit teha ettepaneku, et tema Iraagile suunatud strateegia keskenduks järgmistele keskmise tähtajaga eesmärkidele:

- Turvalise, stabiilse ja demokraatliku Iraagi ülesehitamine koos riiki juhtiva parlamendi ja valitsusega, kes on valitud sellise põhiseaduse alusel, millega tagatakse kõigi Iraagi elanike inimõiguste ja põhivabaduste austamine.

- Avatud, stabiilse, jätkusuutliku ja mitmekesise turumajanduse ja ühiskonna loomine, mis on aluseks inimeste turvalisusele, majanduskasvule, töökohtade loomisele ja vaesuse vähendamisele ning kus on olemas ressursid õiglase majandusliku ja sotsiaalse arengu edendamiseks.

- Iraagi majanduslik ja poliitiline lõimimine teda ümbritsevasse piirkonda ja avatud rahvusvahelisse süsteemi.

Turvaline, stabiilne ja demokraatlik Iraak

Iraagil on nüüd võimalus jätta kõrvale aastaid kestnud autoritaarse kontrolli süsteem ning luua stabiilsed demokraatlikud institutsioonid, mis tagaksid kõigi iraaklaste, sealhulgas ka naiste ning etniliste ja religioossete vähemuste ja vähemushõimude õiguste austamise. Sellise poliitilise protsessi edukuse jaoks on määrav, kuidas lahendatakse küsimused, mis on seotud religiooni rolliga riigis, tulemusliku ja demokraatlikult kontrollitava julgeolekusektoriga ning piirkondlike valitsusasutuste ja keskvalitsuse vaheliste suhete korraldamisega. Lisaks sellele eeldab demokraatlike institutsioonide loomine rahvuslikku leppimist ja konsensuse saavutamist.

ÜRO kinnitas Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1546 kavatsust toetuda oma märkimisväärsetele sõjaeelsetele kogemustele Iraagis ja tööle, mida alustas ÜRO eriesindaja Sergio De Mello enne möödunud aastal Bagdadis toimunud traagilist rünnakut ÜRO peakorterile ja mida jätkas eriesindaja Lakhdar Brahimi, ja võtta enda kanda võtmeroll iraaklaste abistamisel seoses sealse poliitilise üleminekuga. Seepärast peaks Euroopa Liit ka edaspidi ÜROd nimetatud juhtpositsioonis toetama ja tagama, et tema Iraagi abistamise meetmed on ÜROga kooskõlastatud.

Euroopa Liit on edukalt toetanud üleminekut autoritaarsetelt valitsemissüsteemidelt demokraatial põhinevatele süsteemidele ning arvestades selle käigus omandatud kogemusi ja Euroopa Liidu liikmesriikide mitmekülgseid kogemusi seoses föderalismi ja detsentraliseerimisega võiks Euroopa Liit teha järgmist:

- Avaldada toetust ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonile 1546, milles kinnitatakse Iraagi ajutise valitsuse sõltumatust alates 30. juunist 2004, ja toetada selle resolutsiooni rakendamist.

- Alustada dialoogi Iraagi uute võimuorganitega, et väljendada Euroopa Liidu toetust poliitilistele ja põhiseaduslikele protsessidele.

- Anda abi eelkõige seoses valimiste ja hea haldustavaga, kodanikuühiskonna kujundamisega Iraagis ja inimõiguste kaitsmise ja edendamisega.

- Kaaluda abi laiendamist ka julgeolekumeetmetele, eelkõige õigusriigi põhimõtete rakendamisele ning õigus- ja julgeolekuvaldkondade ümberkorraldamisele.

Avatud, jätkusuutlik ja mitmekesine turumajandus Iraagis

Kuni 2003. aastani iseloomustas Iraagi majandust valitsuse ulatuslik sekkumine nii otseselt riigi omandisse kuuluvate äriühingute kaudu kui ka kaudselt laialdase reguleerimise, hinnapiirangute ja subsiidiumide näol. Valitsuse domineeritud naftasektor on olnud majanduse olulisemaid käimapanevaid jõude ning lähiajal tuleb seda ülesehitustöö rahastamiseks kiiresti laiendada. Keskmise ajavahemiku jooksul peab Iraak siiski toime tulema kolmeosalise majandusliku üleminekuga, mis hõlmab üleminekut rahumeelsel arengul põhinevale majandusele, toimivale turumajandusele ning mitmekülgsematele ja jätkusuutlikumatele siseriiklikele tuluallikatele.

Vaesus ja tööpuudus on Iraagis laialt levinud ning see tekitab poliitilisi ja sotsiaalseid pingeid. Elatustaseme tõstmiseks vajalike reformide sotsiaalse mõju leevendamiseks mõeldud meetmed on keskmise ajavahemiku jooksul äärmiselt olulised, eelkõige hindade liberaliseerimise, riigi omandisse kuuluvate äriühingute ümberkorraldamise ja avalike teenuste puhul. Lähiajal tuleb luua toimivad sotsiaalsed turvavõrgustikud, teha jõupingutusi tööhõive suurendamiseks kohaliku tööjõu kasutamise teel ülesehitustegevuses [2] ja heastada ressursside ebaühtlasel jaotumisel tekkinud piirkondlik ebavõrdsus. Keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul tuleb tegeleda Iraagi naftatulude jaotamise põhiseadusliku raamistiku küsimusega.

[2] Näiteks elektrivõrkude ja muude oluliste infrastruktuuride taastamine.

Iraagi välisvõlaga (praegu hinnanguliselt 120 miljonit USA dollarit) [3] seotud probleemide lahendamine on vajalik eeltingimus Iraagi rahalise elujõulisuse taasleidmiseks ja jätkusuutlikuks majanduslikuks ja sotsiaalseks taastumiseks ning eeldatavasti mõjutab Pariisi Klubi tulevase kokkuleppe sisu märkimisväärselt kõiki majandustegevuse tahke Iraagis. Pariisi Klubi ehk kreeditorriikide rühm on otsustanud töötada selle nimel, et leida võlaprobleemidele lahendus 2004. aasta jooksul, kuid sarnaselt võiksid toimida ka ametlikud kreeditorid ja eraõiguslikud laenuandjad, kes Pariisi Klubisse ei kuulu. Iraagi võlakoormuse vähendamine eeldab meetmete võtmist ka nende probleemide lahendamiseks, mis on seotud pärast esimest Pärsia lahe sõda ÜRO kompensatsioonikomisjoni poolt heakskiidetud nõuete ja seni pooleliolevate nõuete staatusega.

[3] Välja arvatud ÜRO kompensatsioonikomisjoni (UNCC) heakskiidetud nõuded.

Euroopa Liit on teinud ohtralt tööd üleminekuetapis olevate majandusruumidega ja omandanud kogemustel põhinevaid teadmisi sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamisest samal ajal tugevate turumajanduslike institutsioonide, liberaliseerimise ja lõimumisega. Lisaks sellele on Euroopa Liidul suur siseturg, mis on valmis vastu võtma Iraagi kaupu ja teenuseid. Seda arvesse võttes võiks Euroopa Liit teha järgmist.

- Edendada Iraagi välisvõlaga seotud probleemide lahendamist ühiste seisukohtade ja majanduspoliitilisi tingimusi käsitlevate soovituste väljatöötamisega.

- Jätkata EÜ abi andmist Iraagi haldus- ja majandusasutuste suutlikkuse suurendamiseks üleminekuga seotud küsimustes, eelkõige toimiva tollisüsteemi loomiseks, mis võimaldaks rakendada üldist soodustuste süsteemi (GSP).

- Aidata Iraagil arendada õigussuutlikkust ning õigusnorme ja õiguslikku raamistikku, mis toetaksid majandustegevust ja rahvusvahelisi investeeringuid muuhulgas energeetikasektoris, ning aitaksid ära hoida korruptsiooni ning organiseeritud ja muud kuritegevust.

- Rõhutada vajadust tegeleda töötuse ja vaesusega seotud küsimustega, aidata luua tõhusaid turvavõrgustikke ja kaotada ressursside jaotumisel tekkinud piirkondlik ebavõrdsus.

- Rõhutada, et Iraagi ulatuslikke maavarasid tuleks kasutada kõnealuste eesmärkide toetamiseks, Iraagi majanduse mitmekülgsemaks muutmiseks, töökohtade loomiseks ning vajaliku füüsilise, institutsioonilise ja inimkapitali loomiseks ja sissetulekute erinevuste vähendamiseks.

Naabritega rahujalal olev ja rahvusvahelise kogukonnaga lõimunud Iraak

Iraagi muutumine annab võimaluse pöörata tähelepanu selles piirkonnas tegutsevate isikute õigustatud julgeolekuprobleemidele ja tagada, et uue poliitilise süsteemi esilekerkimine Iraagis oleks naaberriikide jaoks positiivne nähtus. Lisaks võimaldab see Iraagil, Pärsia Lahe Koostöönõukogul ja Iraanil toetada ühiste seisukohtade väljatöötamist selle kohta, kuidas tulla toime piirkonna ühiste majandusprobleemidega. Lisaks sellele peaksid üleminekuprotsessi käigus tehtavad edusammud andma Iraagile võimaluse omandada rahvusvahelise poliitika ja majanduse valdkonnas olulisem roll ja suurendada oma osalust rahvusvahelistes ühendustes.

Iraagi naabrite otsus luua pärast 2003. aasta sõda ühine foorum - naaberriikide kohtumised - arutamaks Iraagi olukorraga seotud küsimusi näitab, et nad kõik on veendunud, et tegemist on võimalusega muuta piirkondlik koostöö ulatuslikumaks. Piirkondliku poliitilis-majandusliku koostööraamistiku järk-järguline loomine, pingete vähenemine ja julgeolekukoostöö järk-järguline kaasamine võivad pikemas perspektiivis luua mehhanismi stabiilsuse suurendamiseks kogu piirkonnas üldiselt ja seni lahendamata piirkondlike vaidluste lahendamiseks.

Tihedad suhted Iraagi naabritega ning ajaloo jooksul konfliktidele järgnenud lepitustöö ja jõupingutused piirkondliku lõimumise saavutamiseks on aidanud Euroopa Liidul luua palju kontakte ning omandada kogemusi ja teadmisi, millest võib olla kasu nii Iraagile kui ka kogu kõnealusele piirkonnale tervikuna. Kooskõlas Euroopa Liidu ning Vahemere ja Lähis-Ida piirkonna riikide strateegilise partnerlussuhte põhimõtetega ja toetusega, mida Euroopa Liit on seni näidanud Iraagi taotluse suhtes saada Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO) vaatlejastaatus, võiks Euroopa Liit teha järgmist:

- Kasutada oma mõjuvõimu ja kõnealuse piirkonna riikide, eriti Iraagi naabritega pooleliolevaid dialooge, et toetada konstruktiivsete suhete loomist Iraagiga ja tihedamat piirkondlikku koostööd.

- Kutsuda Iraak osalema Euroopa Liidu strateegilises partnerluses Vahemere ja Lähis-Ida piirkonna riikidega.

- Suhtuda positiivselt Iraagi tulevasse liikmestaatusesse Maailma Kaubandusorganisatsioonis, kui selleks vajalikud tingimused on täidetud vastavalt seisukohtadele, mille Euroopa Liit on võtnud teiste riikide, sealhulgas kõnealuse piirkonna riikide taotluste suhtes, ning toetada Iraagi osalemist rahvusvahelistes ühendustes.

IV. suhete järk-järgulise arendamise raamistik

III osas esitatud eesmärkide saavutamine sõltub sellest, mil määral tulevane Iraagi valitsus neid ühiste eesmärkidena tunnustab ning sellest, kuidas muutub julgeoleku- ja poliitiline olukord Iraagis. Seega on järgmiste tegevusettepanekute näol tegemist valikuvõimalustega, mis on liigitatud vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1546 eeldatud etappidele ja mida tuleb edasi arendada Iraagi tulevase valitsusega konsulteerides.

Lisaks sellele on eriti oluline tagada, et Euroopa Liidu liikmesriigid, Euroopa Komisjon ja kõrge esindaja teeksid meetmete rakendamisel koostööd ja kooskõlastaksid oma tegevust ÜROga nii kohapeal kui ka rahvusvahelistes ühendustes. Tihe koostöö Rahvusvahelise Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga, Rahvusvahelise Valuutafondi ja muude rahvusvaheliste finantsasutustega on samuti väga tähtis.

I etapp - viivitamatud meetmed

30. juunil 2004 võtab Iraagi ajutine valitsus üle riigi iseseisva valitsemise ja liitlaste määratud ajutine halduskogu saadetakse laiali. Lisaks jätkuvale abi osutamisele riigi ülesehitamiseks võiks EL üleminekuaja rahvuskogu valimistele eelneval ajavahemikul kaaluda järgmisi algatusi:

Euroopa Liidu toetus valimistele. Enne 2005. aasta 31. detsembrit peaksid lisaks valimistele üleminekuaja rahvuskogusse, mis moodustab uue valitsuse ja koostab uue põhiseaduse, toimuma uue põhiseaduse heakskiitmise referendum ja üldvalimised. Iraagi ajutise valitsuse või ÜRO taotluse korral peaks Euroopa Liit olema valmis mängima olulist rolli Iraagi valimiste ettevalmistamisel. Lisaks sellele peab Euroopa Liit hindama, kas vajatakse täiendavaid jõupingutusi ja kas eelkõige kohapealne julgeolekuolukord võimaldab saata valimistele Euroopa Liidu vaatlejaid.

Mitteametlik poliitiline dialoog. Euroopa Liit peaks looma suhted Iraagi sõltumatu ajutise valitsusega nii ruttu kui võimalik. Kui julgeolekutingimused seda võimaldavad, võiks 2004. aasta septembris Bagdadis või ÜRO peaassamblee raames pidada ,troika" vormis ministrite tasemel kohtumise poliitilise dialoogi alustamiseks. Lisaks võiks vanemametnike tasemel korraldada ad hoc kohtumisi.

Selliste kohtumiste ettevalmistamisel ja Iraagi ametiasutuste seisukohtade väljaselgitamisel võiksid olulist rolli mängida Euroopa Liidu esindused. Inimõiguste, kodanikuühiskonna arendamise, valijate teavitamise ja põhiseaduslike protsesside edendamiseks antavat rahalist toetust kasutades võib Euroopa Liidu esindustel paluda alustada mitteametlikku dialoogi Iraagi kodanikuühiskonnaga laiemalt, sealhulgas ka valitsusväliste organisatsioonide, religioossete rühmituste, ametiühingute ja tekkivate poliitiliste parteidega.

Õigusriigi põhimõtete ja tsiviilhalduse toetamine. Tulemuslikku tööd tegevad institutsioonid ja õigusriigi põhimõtete tegelik järgimine on äärmiselt olulised turvalisuse saavutamiseks ja säilitamiseks Iraagis. Euroopa Liit on maailma muudes piirkondades omandanud kogemusi seoses õigus- ja julgeolekuvaldkonna institutsioonilise suutlikkuse toetamisega ning lisaks sellele on tal kogemusi ka sellistes olukorra kriisijärgse stabiliseerimise jaoks tähtsates valdkondades nagu politsei koolitamine, järelevalve ja juhendamine. Kõnealuses kontekstis ja vastavalt vajadusele võivad Euroopa Liit ja selle liikmesriigid kaaluda, kas lisaks EÜ vahenditele võiks Iraagis kasutada ka Euroopa Liidu tsiviil-kriisiohjevahendite mehhanisme.

Iraagi naabrite toetamine positiivsete suhete loomisel. Euroopa Liit peaks toetama naaberriikide kohtumisi ja sellest tulenevaid koostööalgatusi ning kutsuma Iraaki osalema Euroopa Liidu ning Vahemere ja Lähis-Ida piirkonna riikide strateegilises partnerlussuhtes. Lisaks sellele võiks Euroopa Liit pidada Iraagi tuleviku üle regulaarseid arutelusid Iraani, Süüria, Türgi, Jordaania ja Pärsia lahe koostöönõukokku kuuluvate riikidega. Neis riikides olevatel Euroopa Liidu esindustel võiks paluda tagada arutelude järjepidevuse. Euroopa Liit võiks teha ettepaneku laiendada kõnealust toetust konkreetsetele Iraagi ja ta naabrite usaldust suurendavatele meetmetele näiteks piirihalduse ja tollitöö valdkonnas.

Kooskõlastatud seisukoht võlgade ja asjaomaste majanduspoliitiliste tingimuste küsimuses. Mitu Euroopa Liidu liikmesriiki on kaasatud Iraagi välisvõla tagasimaksmise graafiku muutmist /võlgade kustutamist käsitlevatesse Pariisi Klubi läbirääkimistesse, kuid lõpliku otsuse selliste menetluste rakendamise kohta teevad siiski kreeditorriigid ise. Pariisi Klubi keskmise sissetulekuga riikide jaoks kavandatud uue ,Eviani" lähenemise tõenäoline rakendamine mõjutab Euroopa Liidu tulevasi suhteid Iraagiga ja seepärast tuleks püüda kooskõlastada seisukohad võimalike kokkulepetega seotud asjaomaste majanduspoliitiliste tingimuste küsimuses. Kõnealuse valdkonna seisukohtade ja toimingute kooskõlastamisele võib kaasa aidata ka korrapärane dialoog Euroopa Komisjoni, Rahvusvahelise Valuutafondi, Maailmapanga ja Euroopa Investeerimispanga vahel.

Üldise soodustuste süsteemi kaubandussoodustused. Iraak on Euroopa Ühenduse üldise soodustuste süsteemi alusel soodustatud riik, kuid sanktsioonide ja hilisema konflikti tõttu ei ole süsteemi pärast Pärsia lahe sõda tegelikult rakendatud. Niipea kui olukord seda võimaldab, peaks Euroopa Komisjon alustama koostööd Iraagi ametiasutustega, et luua halduskoostöösüsteem, mis on vajalik üldise soodustuste süsteemi kasutamiseks.

Jätkuv humanitaar- ja ülesehitusabi. Euroopa Ühenduse 2003/04 aasta abistrateegia keskmes on olukorra jälgimine Iraagis, uutele kiireloomulistele humanitaarabialastele vajadustele reageerimine, Iraagi ülesehitamiseks vajalike täiendavate vahendite kiireloomuline eraldamine (pöörates tähelepanu eelkõige töökohtade loomisele) ning ÜRO ja rahvusvaheliste rahaasutuste egiidi all toimuva mitmepoolse raamistiku väljatöötamise toetamine. Sellest tulenevalt on 200 miljonit eurot, mis Madridi konverentsil lubati 2003-4. aastal Euroopa Ühenduse eelarvest Iraagi ülesehitamiseks eraldada, üle kantud ÜRO allasutustele ja Iraagi taastamise rahvusvahelisele fondile ning väljamaksete tegemise tempo peaks käesolevas etapis tõusma.

EÜ büroo. Euroopa Komisjoni täiemahulise delegatsiooni avamine Iraagis sõltub sealse olukorra turvalisusest ja ühenduse vahendite olemasolust. Esimese sammuna asutab komisjon siiski praegu Ammanis tegutseva delegatsiooni ruumides Iraagiga tegeleva büroo, mis aitaks valmistuda poliitilise esinduse loomiseks ja tagaks ülesehitusabi kohapealse kooskõlastamise Euroopa Liidu liikmesriikidega. Lisaks sellele hakkab büroo tegutsema ühenduslülina ÜRO Iraagi abimissiooni ja Iraagi taastamise rahvusvahelise fondiga. Kui tingimused lubavad, viiakse kõnealune büroo üle Bagdadisse.

II etapp - valimisjärgsed meetmed

Üleminekuaja rahvuskogu valimiste järel peaks osutuma võimalikuks moodustada ajutine valitsus ning hoogustada tööd põhiseaduse eelnõu kallal, mis tuleb ratifitseerida referendumil 2005. aasta teises pooles. Selle etapiga luuakse tingimused edasiseks koostööks ja dialoogiks Iraagiga paljudes valdkondades. Lisaks I etapis käivitatud tegevusele peaksid algatused hõlmama järgmist.

ELi panus taastamis- ja ülesehitustegevusse. Euroopa komisjon on Iraagi ülesehitustöödeks 2005. aastal pakkunud veel 200 miljonit eurot ELi abi [4] ja eeldab, et 2006. aastal võib vaja minna umbes sama suurt summat, mille eraldamine sõltub eelarvepiirangutest ning suutlikkusest eraldatud vahendeid 2005. aastal ära kasutada. Suurem osa vahendeid suunatakse endiselt Iraagi taastamise rahvusvahelisse fondi, kuid osa võiks siiski reserveerida tehnilise abi programmide otseseks rahastamiseks ning suutlikkuse suurendamise toetamiseks.

[4] 190 miljonit eurot eelarvereale nr 19 08 07 - ,Abi Iraagi taastamis- ja ülesehitustöödeks", ning 10 miljonit eurot sihtotstarbelise eraldisena eelarvereale nr 19 04 03 - ,Demokraatia ja õigusriigi arendamine ja tugevdamine - inimõiguste ja põhivabaduste austamine".

Sellised programmid võiksid vastavalt Iraagi vajadustele olla abiks institutsioonilise raamistiku kujundamisel mitmes valdkonnas. Poliitika- ja julgeolekusfääris võiks EL tihedas koostöös ÜROga pakkuda nõuandeid põhiseaduse protsessi juhtimiseks ning täiendavat abi demokratiseerimisel, tsiviilõiguse rakendamisel, õigusriigi- ja kohtusektoris ning inimõiguste alal. Sotsiaal- ja majandusvaldkonna kesksed tegevusalad peaksid hõlmama põhimõtete väljatöötamist ja häid juhtimistavasid, sealhulgas maksustamis- ja rahandusküsimusi, riigi statistikaasutuste arendamist, toimiva kaubavahetuse ning tolli- ja investeerimiskorra loomist, energeetikat ja transporti, keskkonna puhastamist ja kaitset, erasektori edendamist, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arendamist ja mittediskrimineerivat riigihangete süsteemi.

Lisaks ülesehitustöödeks mõeldud abile võiks sellest etapist alates kavandada üleminekuaja välisrahastamisvajaduse leevendamiseks ja reformide toetamiseks ka muid vahendeid. See sõltuks edusammudest välisvõla vähendamisel ja kokkuleppest Iraagiga Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) toetatava ulatusliku makromajandusprogrammi teemal.

Ametlik poliitiline dialoog. Et poliitilist dialoogi sisse seada, võiks EL teha ettepaneku sõlmida kokkulepe ELi -Iraagi poliitilise ühisdeklaratsiooni esitamises. See võiks hõlmata arutelu inimõiguste, piirkondliku stabiilsuse, terrorismivastase võitluse ja tuumarelva leviku tõkestamise küsimustes. Euroopa Parlamenti ja ELi liikmesriikide parlamente võiks õhutada jätkama kontakte üleminekuaja rahvuskoguga.

Ühised töörühmad mõlemapoolse huvi valdkondades. Tuleks asutada ELi-Iraagi töörühmad, et arutada koostööd sellistel aladel nagu majandus, statistika ja kaubavahetus, energeetika (sealhulgas elekter), transport, tehnilised eeskirjad ja standardid, infoühiskond, inimõigused ja õigusriik, migratsioon ja terrorismivastane võitlus. Kiiresti võiks sisse seada mitteametliku dialoogi energeetikaküsimustes ning EL võiks toetada Iraagi osalust muudes piirkondlikes energeetika- ja transpordiühendustes. Kahepoolne dialoog võib tulevikus viia piirkondlike dialoogideni.

III etapp - keskmise tähtajaga meetmed

Demokraatlikult valitud valitsuse ametissenimetamine ja uue põhiseaduse vastuvõtmine Iraagis ning uue valitsuse ja parlamendi valimine peaksid EL-il võimaldama normaliseerida suhteid Iraagiga. Selles etapis võiks EL astuda täiendavalt järgmisi samme:

Läbirääkimised kahepoolse kokkuleppe üle. Iraagi ja ELi vaheline kahepoolne kokkulepe võiks kajastada mõlema poole huvi partnerluse arendamise ning poliitiliste, majanduslike ja sotsiaalsete reformide tegemise vastu Iraagis. Kaubandus- ja koostöökokkulepe, mis sarnaneks teiste Jordanist ida pool asuvate riikidega juba sõlmitud kokkulepetega, oleks sobiv esimene samm. Seejärel võiks kaaluda laiahaardelisema kokkuleppe sõlmimist.

Abi majanduse mitmekesistamiseks ja vaesuse vähendamiseks. Kuna Iraagi oma sissetulekuallikad on suurenemas, eriti seoses naftatootmise kasvuga, peaks riigi välisabivajadus hakkama vähenema. EL võiks ühenduse abi suunata tehnilistesse ja suutlikkuse suurendamisega seotud programmidesse ning majanduse mitmekesistamisse, vaesuse vähendamisse ja toimetuleku kindlustamisse.

Piirkondliku raamistiku loomine. EL võiks uurida viise, kuidas Barcelona protsessi käigus saadud koostöö edendamise kogemused sellistes valdkondades nagu energeetika, transport, keskkond, teadus ja tehnoloogia aitaksid rikastada Iraagi piirkondlikku koostööd oma naabritega. EL võiks ühtlasi kaaluda, kuidas Iraaki kaasata ELi dialoogidesse teiste kõnealuse piirkonna partneritega, eriti nendega, kes asuvad Jordanist ida pool.

Jätkuv abi õigusriigi rajamiseks, demokratiseerimiseks ja inimõiguste kehtestamiseks. Iraagi demokratiseerimisprotsess ei lõpe üldvalimistega. Seetõttu peaks EL jätkuvalt esikohale seadma keskmise kestusega abi, mis aitab suurendada Iraagi valitsuse suutlikkust ja tugevdada kodanikuühiskonda, et süvendada demokraatiat, tagada inimõiguste, kaasa arvatud naiste ja vähemuste õiguste austamine, kindlustada õigusriik, võidelda korruptsiooniga ja edendada läbipaistvust, vastutust ja häid valitsemistavasid.

Laenud Euroopa Investeerimispangast. Kuna välisabi näol antavad toetussummad, võiksid järk-järgult vähenevad, võiksid Euroopa Investeerimispanga laenud aidata luua silda toetuste ja erasektori panuste vahel pärast välisvõla likvideerimist, alustades sellistest kapitalimahukatest projektidest nagu infrastruktuuride loomine. Võiks kaaluda Euroopa Investeerimispanga volitust anda Iraagile laenu uute finantsperspektiivide raames, võimaluse korral piirkondlikus kontekstis, et kaasata Jordanist ida pool asuvaid riike.

Euroopa Komisjoni delegatsioon. Kaaluda võiks delegatsiooni avamist Bagdadis.

V. Järeldus

Käesolevas teatises on esitatud esialgsed kaalutlused selle kohta, kuidas EL võiks arendada oma suhteid Iraagiga, rajades need üha tihenevatele vastastikustele sidemetele, mis panevad aluse tugevamatele ja püsivamatele suhetele keskpikas perspektiivis. Teatises esitatud soovitusi tuleb pidevalt läbi vaadata ja kohandada vastavalt olukorra muutustele selles vallas. Ministrite nõukogul palutakse käesolevaid soovitusi kaaluda, et Euroopa Ülemkogu saaks ÜRO julgeolekunõukogu resolutsiooni 1546 raames anda selge signaali suhete tugevdamise soovist Iraagiga ning valmisolekust aidata kaasa aluse panemisele Iraagi tulevikule turvalise, stabiilse, demokraatliku ja jõuka riigina, kes elab rahus oma naabrite ja kogu piirkonnaga ning on rahvusvahelise kogukonna täieõiguslik ja aktiivne liige.