EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.7.2019 COM(2019) 358 final KOMISJONI ARUANNE Euroopa Liidus avamere nafta- ja gaasiammutusprotsesside ohutust käsitlev 2017. aasta aruanne















Sisukord 1. SISSEJUHATUS 2. ÕIGUSLIK ALUS 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1 Rajatised ja toodang 4.2 Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik 5. JUHTUMITE ANDMED JA AVAMEREL TEGUTSEMISE OHUTUS 6. JÄRELDUSED 1. SISSEJUHATUS Tegemist on Euroopa Komisjon teise aruandega avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta Euroopa Liidus (EL). Esimeses aruandes käsitleti ohutust 2016. aastal ja see avaldati augustis 2018. Aruande õiguslik alus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/30/EL, milles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja millega muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ („avamereohutuse direktiiv“). Õigusaktiga tahetakse saavutada avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kõrge tase, et tuua kasu töötajatele, keskkonnale, avamere puurplatvormidele ja seadmetele ning majandustegevusele, nagu näiteks kalapüük ja turism. Kui liikmesriigid rakendavad direktiivi sätted, aitab see: i) vältida suurõnnetusi; ii) vähendada juhtumite arvu ning iii) võtta õnnetuste ja juhtumite tagajärgede leevendamiseks tõhusaid järelmeetmeid. Käesoleva aruande eesmärk on sarnaselt 2016. aasta aruandega: i) esitada andmed ELi rajatiste arvu ja liigi kohta ning ii) anda teavet avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsessidega seotud juhtumite ja ohutuse kohta. Tulevikus, kui on juba rohkem aruandeid, on see aastaaruannete seeria nagu protokoll liikmesriikide nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse olukorra kohta Käesolev aruanne tugineb liikmesriikide aastaaruannetele ja andmetele, mille liikmesriigid on esitanud vastavalt avamereohutuse direktiivile. Komisjon on saanud andmeid Bulgaarialt, Hispaanialt, Horvaatialt, Iirimaalt, Itaalialt, Kreekalt, Küproselt, Madalmaadelt, Poolalt, Rumeenialt, Saksamaalt, Taanilt ja Ühendkuningriigilt. Enamik rajatisi asuvad Põhjameres ja Atlandi ookeanis (378), 166 rajatist asub aga Vahemeres, kaheksa Mustas meres ja kaks Läänemeres. Liikmesriikide pädevad asutused kontrollisid 2017. aastal nende jurisdiktsiooni alla kuuluvaid avamererajatisi korrapäraselt. Pärast teatavaid juhtumeid korraldasid kolm liikmesriiki (Ühendkuningriik, Taani ja Madalmaad) aruandeperioodil uurimised. Ühendkuningriik teostas 16 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist ja kaks suurõnnetustega seotud uurimist. Üks Ühendkuningriigi suurõnnetusega seotud uurimine oli aruande esitamise ajal veel pooleli. Taani ja Madalmaad kumbki korraldasid ühe suurõnnetusega seotud uurimise. Liikmesriikide esitatud näitajad, eelkõige seoses rajatiste arvuga teatatud õnnetusjuhtumite arvu ja tõsiduse kohta, kinnitavad, et Euroopa avamere nafta- ja gaasitootmissektor toimis ka 2017. aastal ohutult. 2. ÕIGUSLIK ALUS

Kooskõlas avamereohutuse direktiivi artikliga 25 peab komisjon avaldama aastaaruande, mis käsitleb avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja keskkonnamõju, tuginedes liikmesriikide esitatud teabele. Liikmesriigid peavad esitama komisjonile iga aasta 1. juuniks aastaaruande, mis sisaldab avamereohutuse direktiivi IX lisaga (punkt 3) ettenähtud teavet. Artikli 25 kohaselt esitatavad liikmesriikide aastaaruanded peavad sisaldama vähemalt järgmist teavet: a) rajatiste arv, vanus ja asukoht; b) tehtud kontrollide ja uurimiste arv ja liik, lisaks täitemeetmed või vastutusele võtmise kohta tehtud otsused; c) juhtumeid käsitlevad andmed vastavalt artiklis 23 nõutavale ühisele aruandlussüsteemile; d) kõik avameretegevust reguleeriva õigusraamistiku suured muudatused; e) avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside tulemuslikkus. Liikmesriigid peavad nõutava teabe avaldama aruandeperioodile järgneva aasta 1. juuniks (nt 2017. aasta kohta 1. juuniks 2018). Liikmesriigid peavad aruandmisel kasutama ühist vormi, mis on sätestatud komisjoni 13. oktoobri 2014. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 1112/2014. Rakendusmääruses on kindlaks määratud ühine vorm, millega avamere nafta- ja gaasirajatiste käitajad ja omanikud jagavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta. Samuti on selles kindlaks määratud ühine vorm, millega avaldavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta liikmesriigid . Komisjoni 25. novembri 2015. aasta juhenddokumendis esitatakse rakendusmääruse kohta täpsem lisateave ning selgitatakse, kuidas aruandlusvormi kasutada. 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE Kooskõlas avamereohutuse direktiivi IX lisaga (punkt 3) on liikmesriigid kohustatud esitama selgelt määratletud teavet oma avamere nafta- ja gaasisektoriga seotud juhtumite kohta, kasutades rakendusmääruses 1112/2014 esitatud vorme. Esitatud andmed peavad hõlmama teavet ELi avamere nafta- ja gaasirajatiste kohta, nt nende arv, liik, asukoht ja vanus. Liikmesriikide aruannetes tuleb esitada järgmine arvuline teave: i) avamerel tehtud kontrollid, uurimised ja täitemeetmed; ii) juhtumid kategooriate kaupa ning iii) vigastused. Lisaks eri liikmesriike käsitlevatele andmetele on komisjon hinnanud avamerepiirkondade ohutust. Komisjon tegi seda ka 2016. aasta aruande puhul. Sel eesmärgil käsitleb komisjon: i) Iirimaad, Madalmaid, Prantsusmaad, Saksamaad, Taanit ja Ühendkuningriiki Põhjamere ja Atlandi ookeani rühmana; ii) Hispaaniat, Horvaatiat, Itaaliat, Kreekat, Küprost ja Maltat Vahemere rühmana; iii) Bulgaariat ja Rumeeniat Musta mere rühmana ning iv) Lätit ja Poolat Läänemere rühmana. 2017. aasta aruandes on komisjon kasutanud Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Küprose, Madalmaade, Poola, Rumeenia, Saksamaa, Taani ja Ühendkuningriigi esitatud teavet. Teised liikmesriigid ei tegutsenud avamere nafta- ja gaasisektoris või ei esitanud selle aruande jaoks olulist teavet. Kui Ühendkuningriik välja arvata, esitasid kõik avamere nafta- ja gaasiammutamisega tegelevad liikmesriigid täielikud andmed kõikide oma rajatiste kohta. Ühendkuningriik kajastas oma aruande mõnes osas üksnes rajatisi, mille suhtes kohaldati nende riskihindamise dokumentatsiooni regulatiivse läbivaatamise kohustust (avamereohutuse direktiivi artikli 42 lõige 2). See tähendab, et Ühendkuningriik esitas uurimisi, täitemeetmeid, juhtumeid ja avamerel tegutsemise ohutust käsitlevaid andmeid 139 rajatise kohta (2017. aastal Ühendkuningriigi mandrilaval asunud ühtekokku 188 rajatisest). 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1 Rajatised ja toodang Valdav osa avamererajatisi ELi vetes asub Põhjameres, täpsemalt Ühendkuningriigi ja Madalmaade majandusvööndis (vastavalt ligikaudu 34 % ja 28 % ELi vetes asuvatest avamererajatistest). Vahemerel on kõige aktiivsem liikmesriik Itaalia (25 % kõikidest ELi vetes asuvatest rajatistest), kellele järgneb Horvaatia. Musta mere piirkonnas on avamere nafta- ja gaasitootmine olemas Rumeenial, Bulgaaria aga on alustanud avamerel süsivesinike uurimisega, kuid tootmist on väga vähe. Läänemeres asuvatelt liikmesriikidelt saadud aruannete kohaselt on üksnes Poolal selles piirkonnas avamererajatised (vt tabel 1). Ühtekokku anti 2017. aastal aru 554 ELi vetes asuva tootmis- ja tootmisvälise rajatise kohta, mis tähendab 2016. aastaga võrreldes ligikaudu 5 % langust (32 rajatist vähem).

Piirkond/riik Rajatise liik Kogumuutus 2016. aastaga võrreldes FMI NUI FNP FPI Kokku Läänemeri 1 1 0 0 2 0 Poola 1 1 0 0 2 0 Must meri 7 1 0 0 8 –1 Bulgaaria 0 1 0 0 1 0 Rumeenia 7 0 0 0 7 –1 Vahemeri 16 147 0 3 166 +1 Kreeka 1 1 0 0 2 0 Itaalia 12 126 0 3 141 +1 Hispaania 1 2 0 0 3 0 Horvaatia 2 18 0 0 20 0 Põhjameri ja Atlandi ookean 143 212 1 22 378 –32 Ühendkuningriik 80 86 1 21 188 –37 Iirimaa 0 1 0 1 2 0 Taani 10 20 0 0 30 +1 Madalmaad 51 105 0 0 156 +4 Saksamaa 2 0 0 0 2 0 Kokku 167 361 1 25 554 –32 (*) FMI (fixed, manned installation) – mehitatud paikne rajatis; FNP (fixed, non-production installation) – mittetootev paikne rajatis; FPI (floating production installation) – ujuv tootmisrajatis; NUI ((normally) unattended installation) – (tavapäraselt) mehitamata rajatis 2017. aastal teatati ELi vetes kuuest suletud rajatisest: viiest Ühendkuningriigis ja ühest Itaalias. Samal aastal teatati, et käitama hakatakse kaht uut paikset rajatist: üht Ühendkuningriigis ja üht Madalmaades. Ujuvate tootmisrajatiste teisaldamise tulemusena on teatatud ühest lisarajatisest. Rajatiste arvu muutumine võrreldes 2016. aastaga on seotud ka muudatustega mõne liikmesriigi aruandlusmeetodites. Rohkem kui pooli avamererajatistest ELi vetes hakati käitama aastatel 1980–2000. Alates 2010. aastast on uute tootmisrajatiste arendamine märkimisväärselt vähenenud Põhjameres, Atlandi ookeani piirkonnas ja Vahemeres (tabel 2 ja joonis 1). Käitamise alustamise kümnend PIIRKOND Läänemeri Must meri Vahemeri Põhjameri ja Atlandi ookean Kokku Andmed puuduvad 6 6 1960–1969 0 0 7 21 28 1970–1979 0 0 14 40 54 1980–1989 0 2 53 82 137 1990–1999 1 3 42 118 164 2000–2009 1 3 40 69 113 2010–2019 0 0 10 42 52 Kokku 2 8 166 378 554 (*) Võrreldes 2016. aastal esitatud andmetega olid liikmesriikide 2017. aasta aruannetes rajatiste käitamise alustamise aastat käsitlevad andmed täielikumad. Seepärast on nende kahe aruandeaasta asjaomastes andmetes erinevusi. Suurim osa (ligikaudu 94 %) ELi siseturu naftast ja gaasist toodetakse Põhjamere ja Atlandi ookeani piirkonnas (tabel 3). Kõige suurem osakaal on kindlalt Ühendkuningriigil, talle järgnevad Madalmaad ja Taani. Itaalia ja Horvaatia on aktiivsed tootjad Vahemerel, samal ajal kui Mustal merel on märkimisväärne nafta- ja gaasitoodang praegu vaid Rumeenial. Piirkond/riik Kogutoodang 2017. aastal tuhandetes naftaekvivalenttonnides % ELi kogutoodangust Muutus võrreldes 2016. aastaga tuhandetes naftaekvivalenttonnides Muutus võrreldes 2016. aastaga protsentides Läänemeri 229,92 0,20% 107,01 46,5 Poola 229,92 0,20% 107,01 46,5 Must meri 1 509,27 1,34% –49,62 –3,3 Bulgaaria 44,08 0,04% –17,7 –40,2 Rumeenia 1 465,19 1,30% –31,92 –2,2 Vahemeri 4 692,36 4,15% –770,04 –16,4 Horvaatia 691,20 0,61% –176,69 –25,6 Kreeka 146,16 0,13% –34,35 –23,5 Itaalia 3 731,00 3,30% –486 –13,0 Hispaania 124,00 0,11% –73 –58,9 Põhjameri ja Atlandi ookean 106 620,27 94,31% –2 312,18 –2,2 Taani 11 393,00 10,08% 52 0,5 Saksamaa 1 070,00 0,95% 31,91 3,0 Iirimaa 227,40 0,20% 96,52 42,4 Madalmaad 12 986,00 11,49% –867 –6,7 Ühendkuningriik 80 943,88 71,60% –1 625,6 –2,0 Kokku 113 051,83 100,00% –3 024,82 –2,7 4.2 Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik Liikmesriikide pädevad asutused on oma jurisdiktsiooni kuuluvaid avamererajatisi korrapäraselt kontrollinud. Tabelis 4 esitatakse aruandeaasta jooksul tehtud avamerekontrollide arv. Kontrollide arv tavaliselt suureneb koos rajatiste arvuga. Väärib märkimist, et Itaalia ja Saksamaa pädevad asutused tegid teiste liikmesriikidega võrreldes rajatiste arvu kohta suhteliselt palju kontrolle. Kontrollide kohta saadud andmed on üsna sarnased 2016. aasta kohta esitatud andmetega. Üldiselt tehti kontrolle 2017. aastal (630) vähem kui 2016. aastal (735). Inimpäevade arvestuses tehti aga suuremaid jõupingutusi (2083 inimpäeva 2017. aastal võrreldes 1913 inimpäevaga 2016. aastal). Tabelis 4 on kaks lisaveergu, kus on esitatud inimpäevade arv kontrollitud rajatise kohta ning iga liikmesriigi kontrollitud rajatiste ja rajatiste üldarvu suhe. Sarnaselt 2016. aastaga ei teatanud Rumeenia kontrollide tegemisest ka 2017. aastal. Piirkond/riik Kontrollid Rajatisel veedetud inimpäevad (sõiduaega arvestamata) Kontrollitud rajatiste arv Inimpäevade arv kontrollitud rajatise kohta Kontrollitud rajatised protsendina rajatiste koguarvust Läänemeri 2 7 2 3,50 67% Poola 2 7 2 3,50 67% Must meri 1 0 1 0,00 11% Bulgaaria 1 0 1 0,00 100% Rumeenia 0 0 0 0,00 0 Vahemeri 304 378 96 3,94 56% Horvaatia 12 2 6 0,33 30% Küpros 2 9 1 9,00 50% Kreeka 0 0 0 – – Itaalia 289 366 88 4,16 61% Hispaania 1 1 1 1,00 33% Põhjameri ja Atlandi ookean 323 1 698 225 7,55 56% Taani 18 62 15 4,13 41% Saksamaa 10 10 2 5,00 100% Iirimaa 3 32 2 16,00 67% Madalmaad 60 41 49 0,84 30% Ühendkuningriik 232 1 553 157 9,89 80% Kokku 630 2 083 324 6,43 56%

(*) Normaliseeritud väärtustes võetakse arvesse jurisdiktsioonis käitatavate rajatiste koguarvu (st paiksed ja teisaldatavad). Piirkonna/kogunäitajates võetakse arvesse, et nelja teisaldatavat rajatist käitati 2017. aastal mitme jurisdiktsiooni all (Põhjamere piirkond). (**) Tabel sisaldab teavet liikmesriikide kohta, kelle jurisdiktsioonis oli 2017. aastal vähemalt üks avamererajatis. Avamereohutuse direktiivi artikliga 18 antakse liikmesriikide pädevatele asutustele nende jurisdiktsioonis asuvate rajatiste ja käitamisega seoses teatavad õigused ja volitused. Need õigused ja volitused hõlmavad õigust käitamine keelata ning õigust nõuda meetmeid riskijuhtimise üldpõhimõtete järgimise ja ohutu käitamise tagamiseks. Põhjamere ja Atlandi ookeani piirkonna liikmesriigid võtsid selliseid jõustamismeetmeid 2017. aruandeaasta jooksul kaheksa korda. Aruandeperioodil korraldas uurimisi kolm liikmesriiki: Ühendkuningriik, Taani ja Madalmaad. Ühendkuningriik teostas 16 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud uurimist ja kaks suurõnnetustega seotud uurimist. Üks Ühendkuningriigi suurõnnetusega seotud uurimine oli aruande esitamise ajal veel pooleli. Taani ja Madalmaad korraldasid kumbki ühe suurõnnetusega seotud uurimise. 2017. aastal tehtud uurimiste koguarv (20) on võrreldav nende koguarvuga 2016. aastal (23). Ühendkuningriik viis 2017. aastal ellu 45 täitemeedet, millest enamik olid täiustamist käsitlevad teated, 139 rajatise puhul, mida käsitletakse tema aruande asjaomases osas (kokku 188 rajatisest). Madalmaad viisid ellu kaks täitemeedet (haldustrahvid). Seetõttu on 2017. aastal elluviidud täitemeetmete arv (47) tunduvalt suurem kui 2016. aastal (10). 5. JUHTUMITE ANDMED JA AVAMEREL TEGUTSEMISE OHUTUS Kõikidest avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsessidega tegelevatest liikmesriikidest teatasid järgmistest juhtumitest Ühendkuningriik, Madalmaad, Taani, Saksamaa ja Bulgaaria (vastavalt avameredirektiivi IX lisale). – Ühendkuningriigis oli 2017. aastal 30 teatamisele kuuluvat vahejuhtumit, sealhulgas kaks suurõnnetust. Neist ühe suurõnnetuse uurimine oli aruande esitamise ajal veel pooleli ja seepärast ei ole selle üksikasjad käesolevasse aastaaruandesse lisatud. Selle suurõnnetuse, mille uurimine lõpetati aruande esitamise ajal, peamised põhjused olid inimlik eksimus ja käitamisega seotud põhjused koostoimes puuduliku juhendamise/korraga. Ühendkuningriigi aruanne hõlmab 139 rajatist (kokku 188 rajatisest). – Madalmaades oli 13 teatamisele kuuluvat vahejuhtumit, sealhulgas üks suurõnnetus. Suurõnnetuse põhjuseid ei ole aruandes nimetatud, sest aruande esitamise ajal oli juhtumi uurimine veel pooleli. -Taanis oli 14 teatamisele kuuluvat vahejuhtumit, sealhulgas 1 suurõnnetus. Suurõnnetuse põhjuseid ei ole aruandes nimetatud, sest aruande esitamise ajal oli juhtumi uurimine veel pooleli. -Bulgaarias oli üks teatamisele kuuluv vahejuhtum ja suurõnnetusi ei olnud. -Saksamaal oli üks teatamisele kuuluv vahejuhtum ja suurõnnetusi ei olnud. Suurõnnetusteks loetakse vahejuhtumid, mis võivad suure tõenäosusega põhjustada surmaga lõppevaid õnnetusi või raskeid vigastusi, isegi kui seda ei juhtunud. Enamiku teatamisele kuulunud vahejuhtumite (79,7 % juhtumite koguarvust) puhul oli tegemist tahtmatu keskkonnaheitega 13,6 % oli seotud puuraugu üle kontrolli kaotamisega (purse / kõrvalejuhtimise aktiveerimine); 1,7 % olid ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide rikked ning 5,1 % hõlmasid laevade kokkupõrkeid. Ükski juhtum ei nõudnud töötajate evakueerimist. IX lisa kategooriad Vahejuhtumite arv Vahejuhtumite osakaal kategoorias Osakaal kõigist vahejuhtumitest Vahejuhtumite arv (2016. aastal) a) Tahtmatu keskkonnaheide – kokku 47 100,0 % 79,7% 25 Lekkinud nafta/gaasi süttimine – tulekahjud 1 2,1% 1,7% 0 Lekkinud nafta/gaasi süttimine – plahvatused 0 0,0% 0,0% 0 Süttimata gaasi leke 31 66,0% 52,5% 13 Süttimata nafta leke 13 27,7% 22,0% 7 Ohtlike ainete leke 2 4,3% 3,4% 5 b) Puuraugu üle kontrolli kaotamine – kokku 8 100,0 % 13,6% 11 Pursked 0 0,0% 0,0% 0 Purse / kõrvalejuhtimise aktiveerimine 6 75,0% 10,2% 11 Puuraugu tõkke tõrge 2 25,0% 3,4% 0 c) Ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide rikked 1 100,0 % 1,7% 3 d) Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine – kokku 0 – 0,0 % 2 Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine 0 – 0,0 % 0 Stabiilsuse/ujuvuse kadumine 0 – 0,0 % 1 Asukoha säilitamise võime kadu 0 – 0,0 % 1 e) Laevade kokkupõrked 3 100,0% 5,1% 0 f) Kopteriõnnetused 0 – 0,0 % 0 g) Surmaga lõppenud õnnetused (*) 0 – 0,0 % 0 h) Ühe ja sama õnnetuse tagajärjel viiele või enamale isikule tekkinud rasked vigastused (*) 0 – 0,0 % 0 i) Töötajate evakueerimine 0 – 0,0 % 1 j) Keskkonnaõnnetused (**) 0 – 0,0 % 0 KOKKU 59 100,0 % 100,0 % 42 (*) Üksnes juhul, kui on seotud suurõnnetusega (**) Liikmesriikide aruannete kohaselt ei olnud suurõnnetuste puhul tegemist keskkonnaõnnetustega.