ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.5

usub, et kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kui kodanikule kõige lähemal seisva riigist järgmise tasandi esindajate otsustada on see, kas nad täidavad ülesandeid ise, tellivad neid kolmandatelt isikutelt või otsivad muid koostöövorme partneritega. RK rõhutab keskset rolli, mida see poliitiline tasand etendab otsustes selle üle, kes riiklikult finantseeritud töid teostab;
2.5

on ka seisukohal, et tegemist ei ole mitte ainult küsimusega kodanike õiguste tagamisest ühenduse õiguse raames ning selle probleemi kohta avaliku info pakkumises. Rohkem tähelepanu tuleks pöörata võimalustele kindlustada tundliku ja kättesaadava süsteemi olemasolu, mis võimaldaks kõigil patsientide gruppidel kasutada olemasolevaid õigusi ja võimalusi. See tagab, et nõrgemad patsientide grupid, näiteks vanemad inimesed, kellel ei ole sotsiaalset võrgustikku, ning vaimse puudega inimesed saaksid oma õigusi realiseerida vastavalt ühenduse õigusele. Et see nii läheks, on näiteks vältimatult vajalik, et oleks saadaval info, kui avalikkus seda nõuab, ning et sellisele infole järgneks kompetentne nõustamine ja suunamine üksikutes liikmesriikides;
1.2

leiab, et on tähtis, et Lissaboni strateegia lähtepunktina võetaks vastu soliidne makromajandus, mis põhineb riiklike vahendite ja majanduspoliitika jätkusuutlikkusel ning on rajatud säästva arengu põhimõtetele;
3.12

on seisukohal, et määrava tähtsusega on tagada vabatahtliku tegevuse suhtes õigus- ja sotsiaalne kaitse, kuna seda iseloomustab tasu puudumine (aeg-ajaliseks erandiks on kulude hüvitamine) ja ulatuslik aja ja energia panustamine ning tihti on vajalik ka suur liikuvus. Lisaks tuleks takistada, et tasulised tegevused asendataks vabatahtliku tööga. Esmane vastutus sellise kaitse tagamise eest lasub riiklikul, regionaalsel ja kohalikul tasandil, ent EÜ asutamislepingu artiklite 137 ja 140 kohaselt võiks komisjon teha ettepaneku vabatahtliku tegevuse hartaks koostöö- ja koordineerimisinstrumendina;
2.14

on seisukohal, et on tähtis, et komisjoni ettepanekud edendaksid järkjärgulist lähenemist ega looks pinget linnade vahel, kes suudavad ettepanekuid kohe ellu viia, ning selliste linnade vahel, kes neid koheselt järgida ei suuda.
1.3.

märgib, et avalikud ettevõtted, mis pakuvad üldist majandushuvi pakkuvaid teenused, võivad vastakuti seista raskustega Altmark Transi otsuse neljanda kriteeriumi mõtte tõlgendamisel, mis näeb ette, et: “where the undertaking which is to discharge public service obligations is not chosen in a public procurement procedure, the level of compensation needed has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately (equipped) (…) so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations” (3);
2.5

kuid usub, et spetsiifilistest abinõudest ei piisa, et julgustada vanemaid naisi tööl edasi käima ja pensionile jäämist edasi lükkama; ei piisa, et muuta lihtsamaks naiste tagasipöördumine tööturule või suurendada nende tööhõive määra. Komisjon leiab, et on vaja rakendada strateegiaid, mis võimaldaksid naistel kogu aktiivse elu vältel ühildada töölkäimist perekonnaga;
2.36

on teadlik, et selles kontekstis võib regionaalsel ja kohalikul tasandil tekkida igasuguseid igapäevaelu puudutavaid probleeme. Üheks neist võib osutuda näiteks keeleprobleem, kui tekib vajadus suhelda teiste liikmesriikide võimuorganite või teenustepakkujatega, samuti tunnistuste, sertifikaatide, tõendite või muude dokumentide tunnustamisega, mis on teenustepakkujatele väljastatud teistes liikmesriikides ning seega muus keeles. Sama kehtib ka elektrooniliste vahendite kasutamisel protseduuride täitmiseks;
1.4

rõhutab, et kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jaoks on mustlaste küsimus eriti oluline ja tähtis. Koos laienemisega saab nendest kõige suurem selgelt eristuv etniline vähemus Euroopa Liidus. Vaatamata sellele, et mustlased on elanud EL-i piires 700 aastat, on nad endiselt üheks kõige enam diskrimineeritud rühmaks kõigist Euroopa kodanikest. Kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel on otsustav roll mustlaste probleemide lahendamisel, fakt, mida tunnistavad ka Euroopa mustlaste esindajad ise;
1.16

rõhutab, et õigus infole on Euroopa kodanike isiklik õigus, millel on tohutu tähtsus, ning tunneb heameelt, et konsultatsioonide käigus tegeles komisjon küsimusega õigusest saada infot väga suurt ühiskondlikku tähtsust omavate sündmuste kohta ning jõudis seisukohale, et see küsimus nõuab edasist tähelepanu;
1.8

on arvamusel, et uute ametlike struktuuride väljakujunemine, millel on järelvalve- ja kontrolli ülesanded ning millega vältimatult kaasnevad märkimisväärsed kulutused, ei ole eriti sobiv vahend energia lõpptarbimise efektiivsuse suurendamiseks ega energia efektiivse lõpptarbimise abinõude turu ning energiateenuste arengu kiirendamise seisukohalt. Liikmesriikidel peab olema võimalus kasutada juba olemasolevaid struktuuriüksusi nende ülesannete täitmiseks. Vastavalt ettepanekule direktiivi kohta ei tohiks kulutused, mis on tehtud abinõudele, et saavutada vajalikul tasemel energia kokkuhoidu, ületada abinõudest saadavat kasu. Kuid kuna ei ole selge, kuidas seda tasuvuse analüüsi teostada, ei kujuta see kohustus endast midagi rohkemat kui ettepanekut, millel puudub igasugune praktiline tähendus, mille tulemuseks on, et kulud võivad kerkida kasuga võrreldes ebaproportsionaalselt suureks. Seetõttu on olemas oht, et direktiivi ettepaneku artikkel 10b säte, mille kohaselt jaotustariifidele võidakse lisada erikulusid, koormab lõpptarbijaid;
1.4

rõhutab, et kodanikke tuleb teavitada ennetusmeetmete võtmise tähtsusest tajutava ohu puudumise korral. Kodanike pühendumus on väga tähtis, kuna kodanikud on solidaarsuspõhimõtte tegelikud standardsed edasikandjad. See on eriti oluline nende kodanike jaoks, kes elavad nende vesikondade piirkondades, millel ei ole otsest või võimalikku üleujutuse ohtu, kuid mille osad võivad eriti olla tundlikud äravoolu tekitamise suhtes;
47.

Regioonide komitee viitab lisaks sellele, et uue programmi ja tema osade puhul tuleb kasutada üheselt mõistetavaid, funktsionaalseid nimetusi, mis on selged ja arusaadavad kõigis Euroopa keeltes, nii et oleks arusaadav, millest on jutt. Nimetused nagu “terviklik programm või üldine/ristlõikeprogramm” võivad tekitada segadust ja arusaamatusi.
1.7

väljendab rahulolu, et komisjon on järginud lähimuspõhimõtet oma seisukohas, et “üldhuviteenuste määratlemine, organiseerimine, rahastamine ja nende suhtes järelevalve rakendamine on esmajärgus vastavate riigivõimude ning piirkondlike ja kohalike omavalitsuste ülesanne”, lisaks sellele soovib komitee juhtida tähelepanu asjaolule, et siseriiklikel, piirkondlikel ja kohalikel ametiasutustel on võimalus töötada välja ja rakendada eeskirju, mis annavad kodanikele suurema valikuvabaduse, nii et nad otsustavad ise, kes vastavat teenust osutab.
Kulude abikõlblikkus 1. Fondi jaoks abikõlblikud kulud on abisaaja poolt seoses teatud tegevusega tehtud tegelikult kulutused ajavahemikus 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2015. Kaasrahastatavad tegevused ei pea olema lõpetatud enne abikõlblikkuse jõustumiskuupäeva. 2. Fondi jaoks on abikõlblikud vaid need kulud, mis on seotud tegevustega, mille kohta on tehtud otsus asjakohase rakenduskava korraldusasutuse poolt või korraldusasutuse vastutusel järelevalvekomitee poolt eelnevalt sätestatud kriteeriumide kohaselt. Rakenduskava ülevaatamise käigus kehtestatud uus kulu on abikõlblik alates sellest kuupäevast, millal komisjon sai rakenduskava parandamise taotluse. 3. Kulude abikõlblikkuse eeskirjad peavad olema kehtestatud riiklikul tasandil, arvestades käesolevas määruses sätestatud erandeid. 4. Järgmised kulud pole abikõlblikud: (a) Lisandväärtusmaks. (b) Võla intress. (c) Maaost suurema summa eest kui 10% asjakohase tegevuse kõigist abikõlblikest kuludest. (d) Majutus. 5. Käesoleva artikli lõigete 1–3 sätete kohaldamine ei piira artikli 45 sätete kohaldamist.

Kulude abikõlblikkus 1. Fondi jaoks abikõlblikud kulud on abisaaja poolt seoses teatud tegevusega tehtud tegelikult kulutused ajavahemikus 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2015. Kaasrahastatavad tegevused ei pea olema lõpetatud enne abikõlblikkuse jõustumiskuupäeva. 2. Fondi jaoks on abikõlblikud vaid need kulud, mis on seotud tegevustega, mille kohta on tehtud otsus asjakohase rakenduskava korraldusasutuse poolt või korraldusasutuse vastutusel järelevalvekomitee poolt eelnevalt sätestatud kriteeriumide kohaselt. Rakenduskava ülevaatamise käigus kehtestatud uus kulu on abikõlblik alates sellest kuupäevast, millal komisjon sai rakenduskava parandamise taotluse. 3. Kulude abikõlblikkuse eeskirjad peavad olema kehtestatud riiklikul tasandil, arvestades käesolevas määruses sätestatud erandeid. 4. Järgmised kulud pole abikõlblikud: (a) Lisandväärtusmaks. (b) Võla intress. (c) Maaost suurema summa eest kui 10% asjakohase tegevuse kõigist abikõlblikest kuludest. (d) Majutus. 5. Käesoleva artikli lõigete 1–3 sätete kohaldamine ei piira artikli 45 sätete kohaldamist.
Toetust, mis on sätestatud artikli 34 punkti a alapunktis iii, makstakse talupidajatele iga-aastaselt ja kasutatud põllumajandusmaa hektari kohta, et kompenseerida tekkinud kulusid ja vähenenud sissetulekut, mis on tingitud ebasoodsast olukorrast asjaomastes piirkondades seoses direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ rakendamisega.

Toetust, mis on sätestatud artikli 34 punkti a alapunktis iii, makstakse talupidajatele iga-aastaselt ja kasutatud põllumajandusmaa hektari kohta, et kompenseerida tekkinud kulusid ja vähenenud sissetulekut, mis on tingitud ebasoodsast olukorrast asjaomastes piirkondades seoses direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ rakendamisega, ning et innustada talupidajaid võtma kasutusele keskkonda väärtustava majandamisviisi.
2.1

on seisukohal, et globaalsest majandustegevusest tulenevad praegused probleemid ei ole globaliseerumise kui sellise tulemus, vaid põhjuseks on puudujäägid globaalses valitsemises. Globaalne valitsemine on kohalikust tasandist kuni rahvusvaheliste firmadeni ulatuva valitsemisvõrgu tipp. Hea globaalne valitsemine saab tekkida ainult rahvusvaheliste, riiklike ning samuti regionaalsete ja kohalike osalejate vahelise positiivse sideme olemasolul era- ja avalikus sektoris. Globaalse valitsemise raamistikku ei tohi enam määrata ainult rahvusriikide käitumine ja reeglid. Peale riikliku tasandi on praegu äärmiselt vajalik globaalsete osalejate, nagu Euroopa Liit, samuti ettevõtete ning regionaalsete ja kohalike omavalitsuste vaheline interaktsioon. Sellele lisaks on globaalse valitsemise kvaliteedi oluliseks määrajaks esiteks see, mil määral on osalejad avatud mitmepoolsele tegutsemisele, universaalsetele väärtustele ja ühistele eesmärkidele, teiseks nende tundlikkus oma poliitika piiriülese mõju suhtes ja kolmandaks see, kui oluliseks nad peavad oma tegevuse sotsiaalseid tagajärgi globaalsest seisukohast. Oma siseasjadega tegelemisel otsustavad ja mõjutavad kõik osalejad, mil määral saavad inimesed kasu globaliseerumisest ja mil määral inimesi kaitstakse selle negatiivsete mõjude eest;
1.2

tervitab programmi rakendamiseks ette nähtud 1,055 miljardi euro suurust eelarvet, ning on seisukohal, et eelarve mahtu tuleb ka tulevikus hoida kõrgel tasemel, et oleks võimalik rahuldada kõnealuses programmis osaleva 27 riigi (25 EL liikmesriiki pluss Bulgaaria ja Rumeenia) suuri vajadusi. Peamiselt puudutab see “kolme kiirusega” turge ja audiovisuaalsektori arengutaseme suurt kõikumist, mis võib ulatuda suurepärasest kuni olematuni. Mainitud eelarve suurendamisest nähtub, et tunnustamist leiab audiovisuaalsektori oluline roll kultuuriväärtuste levitajana ühtse Euroopa identiteedi ja Euroopa kodanike ühtekuuluvustunde kujunemisel;
1.5

rõhutab, et turu edendamine ja tarbija teadlikkuse suurendamine mahepõllumajanduslike toodete osas on oluline, ning loodab, et ühendus osaleb samuti sel eesmärgil korraldatud kampaaniate finantseerimises. Teadlikkuse suurendamine mahepõllumajanduslike toodete osas on osa laiemast teabe- ja reklaamialasest tegevusest, mis on suunatud inimeste teadlikkuse suurendamisele säästva arengu põhimõtete alal. Kampaaniate finantseerimist tuleb korraldada nii, et selles oleks võimalus osaleda ka toiduainetesektori väiketootjatel ja VKEdel;
1.2

on arvamusel, et piirkondlikest erinevustest lairibateenuste kättesaadavuses ja hinnakujunduses on saanud peamine takistus infoühiskonnale võrdsele juurdepääsule ja infoühiskonnas osalemisele, ning peab oluliseks, et selle probleemiga tegelemiseks loodud “digitaalse lõhe foorum” hakkaks tööle võimalikult kiiresti;
2.1

Teenuste kättesaadavus. Teatises märgitakse, et 2051. aastaks on peaaegu 40 % ELi elanikkonnast üle 65 aasta vanused. Selle vanuserühma nooremad inimesed on elanud ja töötanud elektroonilises keskkonnas ja ilmselt tunnevad e-tervishoiu ja kasutavad seda meelsasti, kui nende kogemused on näidanud, et on tagatud vajalik kvaliteedi kontroll. Kuid 21. sajandi algusaastatel on paljudel vanematesse vanuserühmadesse kuuluvatel isikutel e-tervishoiuga vähe kogemusi ja paljudel võivad puududa e-tervishoiu edusammude maksimaalseks kasutamiseks vajalikud infotehnoloogiaalased oskused. Just need inimesed vajavad kõige tõenäolisemalt üha enam tervishoiuteenuseid. Tuleb kehtestada süsteemid, mis tagavad, et nende inimeste huve ei kahjustataks. Mõne aasta jooksul on vaja pakkuda kodanikele ka muid kanaleid teenustele ligipääsuks, näiteks telefoni teel. Kättesaadav peaks olema ka trükitud teave.
1.1.

usub, et Euroopa kodakondsuse edendamine ja noorte ühiskonda kaasamine on komitee jaoks peamised poliitilised prioriteedid; et noored tegutsevad kodanikena aktiivselt just kohalikul ja regionaalsel tasandil; ning et ettepanek on seotud kultuuri- ja hariduskomisjoni prioriteetidega (kultuuri- ja hariduskomisjoni 2004. aasta tegevuskava punkt 1.2);
1.9

Regioonide komitee konstateerib, et mõiste “teadusasutus” on mõistlikult defineeritud. Täitmaks eesmärki kulutada teadusele 3 % SKP-st, tuleb kaasata sellesse definitsiooni ka erasektori institutsioonid ja ettevõtted. Oluline on see, et organisatsiooni saaks käsitleda teadusasutusena ja et ta on saanud loa liikmesriigilt, mille territooriumil ta asub (artikkel 2).
EÜ asutamislepingu artikli 159 lõikes 3 on ette nähtud, et on võimalik kindlaks määrata spetsiifilised tegevused väljaspool käesoleva artikli lõikes 1 loetletud fonde, saavutamaks lepingus ettenähtud majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse eesmärki. Kogu ühenduse ühtlane areng ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamine on otseselt seotud piiriülese koostöö tõhustamisega. Selleks on soovitav rakendada vajalikke meetmeid, et parandada piiriülese koostöö tegevuse elluviimise tingimusi.

EÜ asutamislepingu artikli 159 lõikes 3 on ette nähtud, et on võimalik kindlaks määrata spetsiifilised tegevused väljaspool käesoleva artikli lõikes 1 loetletud fonde saavutamaks lepingus ettenähtud majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse eesmärki. Kogu ühenduse ühtlane areng ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamine on otseselt seotud piiriülese riikide- ja regioonidevahelise koostöö (edaspidi: “üleeuroopalise koostöö”) tõhustamisega.. Selleks on soovitatav võtta/rakendada vajalikke/vastavaid meetmeid et parandada tingimusi, milles üleeuroopalise koostöö tegevusi teostatakse.
1.1.3

ühineb komisjoni ettepanekutega, sellisel kujul nagu need on sõnastatud komisjoni teatises “Terrorirünnakute ärahoidmine, nendeks valmisolek ja neile reageerimine” märkides samal ajal, et kõnealused ettepanekud on üldist laadi, ning väljendab eriliselt oma rahulolu üksmeelse väite üle, et võitlemaks terrorismi allika vastu on vajalik tagada koostöö kogu ühiskonnaga, määratledes nii ennetamise kui karistamise lisameetmed ning uued sätted, mille eesmärgiks on kontrollida kollektiivse turvalisuse ja isikuvabaduse vahelise tasakaalu respekteerimist,
1.1.11

on arvamusel, et see meede on kahtlemata õigustatud, kuid võib kaasa tuua vajaduse sotsiaalsete toetusmeetmete järele kohalike omavalitsuste poolt territooriumil, kus see perekond elab, mida Euroopa seadusandja ete ei näinud, ning soovitab seega kasutada kõnealuse direktiivi rakendamiseks antud kaheaastast ajavahemikku nende mitmesuguste probleemide lahendamiseks;
1.1.4

toetab omalt poolt hinnangut, et Bulgaaria ja Rumeenia suudavad täita Euroopa Liidu liikmestaatusest tulenevaid kohustusi ja Kopenhaageni poliitilisi kriteeriume ning et kõnealustes riikides on toimiv turumajandus;
1.2

tunnistab, et Türgi on viimastel aastatel, eelkõige pärast 2002 aasta valimisi, viinud läbi rohkem reforme kui eelnevatel aastakümnetel. Türgi parlament on võtnud vastu terve rea reformide pakette, sealhulgas ka ulatuslikke meetmeid valitsuse reformimiseks ning hulgaliselt seadusi, määrusi ja ringkirju kõnealuste reformide elluviimiseks. Komitee märgib, et mõned neist seadustest ei saa aga jõustuda, kuna president on pannud neile veto;
2.14

viitab sellele, et seoses riikliku arengukava esitamise ambitsioonika ajagraafikuga on Bulgaaria otsustanud, et kohalikud omavalitsused saavad lisavastutuse asjakohaste kohalike ja piirkondlike arengukavade koostamiseks. See aitab ühelt poolt kaasa riikliku arengukava korrektsusele ja teiselt poolt loob tingimused, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused osalevad võrdsete partneritena struktuurifondide vahendite jagamisel;
3.9

toonitab, et lisaks teatud eeskirjade säilitamise (vajadusel muudetud kujul) küsimusele on eelkõige oluline toimida sobivate ja diferentseeritud üleminekusätete abil vastavalt Euroopa turul tegutsevate ettevõtete vajadustele. Esmajoones peavad need lähtuma ulatusliku mõjude analüüsi tulemusest. Seoses sellega rõhutab komitee, et määrusega nr 4056/86 kehtestati algusest peale ELi konkurentsisüsteemis erand vaid merevedude valdkonnas; kõnealune sektor peab sellega arvestama, et teatud aja möödudes vaadatakse nimetatud eeskirjad uuesti läbi. Seetõttu ei saa põhjendada kehtivate eeskirjade säilitamise või üleminekusätete vastuvõtmise soovi mitte ainult õiguskindluse ja usalduskaitse motiividega. Seadusandjal tuleb siiski arvestada sellega, et liinilaevanduskonverentsid eksisteerivad juba aastakümneid, nad on praktikas juurdunud ja nende ümber on üles ehitatud ärikontaktid;
2.1

toetab Euroopa Komisjoni teatist kui sobivat alust edasise hinnangu andmiseks, kuid eriti seoses ELi ümberasumiskavaga on arvamusel, et vaja on edasist analüüsi ja uurimist; seetõttu soovitab regioonide komitee ümberasumiskava ettepaneku nõukogule esitamise tähtaja pikendamist, et võimaldada hoolikamalt ettevalmistatud dokumendi kavandamist;
1.30

rõhutab, et Euroopa Liit peab aktiivselt edendama ühisalgatusi naaberriikidega selliste programmide raames nagu uus naaberriikide instrument, TACIS, MEDA, ENCAS ja INTERREG. Nüüd, kus laienemine on saanud tegelikkuseks, on oluline luua sõprade ring, laiendamaks rahu ja solidaarsust uutele Euroopa Liiduga piirnevatele riikidele. Euroopa Liit peab töötama partnerluses kõnealuste riikidega parandamaks nende majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ja vähendamaks selliseid rände tõuketegureid nagu kõrge tööpuudus, madalad palgad, demokraatia puudumine ja organiseeritud kuritegevus. Rände haldamisest saab üks koostööprioriteete. Mõned naabermaad on juba töötanud välja spetsiaalselt ebaseaduslikule rändele suunatud tegevuskavad ja EL on valmis nende elluviimist toetama, samuti ebaseadusliku rände vastaseid meetmeid neis riikides, kes kõnealuseid tegevuskavu koostavad;
1.5

on arvamusel, et kõik eelnevalt toodud asjaolud on tervikuna vajalikuks eelduseks, et töötada välja ettepanekud ELi keskkonnapoliitika üldsuunistele (ja Euroopa Keskkonnaagentuuri tegevusele) vastavate projektide sisulise külje ja nende rahastamistingimuste kohta; olukorras, kus eelnevalt toodud aspektid jääksid arvesse võtmata, hakatakse pidama määruse ettepanekut LIFE+ kohta pigem keeruliseks rahastamissüsteemiks ning projekti kavandajad ei suuda mõista, millised on ühenduse prioriteedid ja milline on nende algatuste seostatus antud prioriteetidega.
1.3

tunnistab erinevust ühinemiseelse ja traditsioonilise arenguabi vahel, mille kohaselt on ühinemiseelne abi (a) suunatud ühinemiseesmärgi saavutamisele lühiajalises või keskmises perspektiivis, (b) eesmärgiks on valmistada riike ette liitumisjärgseks perioodiks. Ühinemiseelse abi üldine eesmärk on ühineva riigi standardite ja poliitikate järk-järguline vastavusse viimine Euroopa Liidu standardite ja poliitikatega.
1.16

juhib tähelepanu uuest ettepanekust tulenevale ebatavalisele anomaaliale, mille kohaselt töötaja, kes annab ülempiiri mittekohaldamiseks nõusoleku, kui kollektiivlepingus on see lubatud, ei tohi ikkagi töötada nädalas kauem kui 65 tundi. Kuigi see on ebatavaliselt suur töötundide arv ja ei saa olla normiks, tähendab see, et töötaja, kes annab nõusoleku ülempiiri mittekohaldamiseks, ei tohi töötada kauem kui 65 tundi nädalas, samas aga võib seda teha töötaja, kes ei ole andnud nõusolekut ülempiiri mittekohaldamiseks ja allub seega keskmisele 48-tunnisele ülempiirile töönädala jooksul. Töötaja, kes töötab kollektiivlepinguga reguleerimata töökohal või töökohal, kus töötajad ei ole esindatud, ning on nõus ülempiiri individuaalse mittekohaldamisega, ei alluks samuti maksimaalsele 65-tunnisele ülempiirile nädalas;
1. Ühtekuuluvusfondist saadav toetus on seotud järgnevate reeglitega: 2. Kui nõukogu: a) on sätestanud vastavalt artikli 104 lõikele 6 (EÜ), et toetust saavas liikmesriigis on ülemäärane valitsemissektori eelarvepuudujääk, ja b) on otsustanud vastavuses artikli 104 lõikega 8 (EÜ), et asjassepuutuv liikmesriik pole vastusena nõukogu soovitusele vastavalt artikli 104 lõikele 7 (EÜ) ette võtnud tõhusaid meetmeid või et kasutuselevõetud meetmed on osutunud ebapiisavateks, siis otsustab nõukogu kas peatada osaliselt või täielikult fondi finantstoetuse andmise asjassepuutuvale liikmesriigile alates 1.jaanuarist otsusele järgneval aastal. Toetuse peatamine puudutab rahalisi kohustusi.

1. Ühtekuuluvusfondist saadav toetus on seotud järgnevate reeglitega: 2. Kui nõukogu: a) on sätestanud vastavalt artikli 104 lõikele 6 (EÜ), et toetust saavas liikmesriigis on ülemäärane valitsemissektori eelarvepuudujääk, ja b) on otsustanud vastavuses artikli 104 lõikega 8 (EÜ), et asjassepuutuv liikmesriik pole vastusena nõukogu soovitusele vastavalt artikli 104 lõikele 7 (EÜ) ette võtnud tõhusaid meetmeid või et kasutuselevõetud meetmed on osutunud ebapiisavateks, siis otsustab nõukogu kas peatada osaliselt või täielikult fondi finantstoetuse andmise asjassepuutuvale liikmesriigile alates 1.jaanuarist otsusele järgneval aastal. Toetuse peatamine puudutab rahalisi kohustusi.
2.18

rõhutab, et eduka integratsioonipoliitika saavutamine nõuab, et lisaks majanduslikele väärtustele võetakse arvesse ka muid väärtusi. Sisseränne avab perspektiive, mis võivad rikastada iga üksiku kodaniku elu samamoodi, nagu see võib Euroopa Liidule pakkuda oskusi, mis on väärtuslikud globaalses mõttes.
2.20

tõdeb heameelega, et määruse ettepanekusse on lisatud säte, mille kohaselt toetab komisjon kogemuste vahetust, meetmeid teadlikkuse tõstmiseks, seminare, võrgustike loomist heade tavade leidmiseks ja levitamiseks ning vastastikuse teadmistevahetuse tõhustamist, et seeläbi suurendada ESFi panust ühenduse tööhõive ja sotsiaalse hõlvamise alaste eesmärkide saavutamisel; väljendab kahetsust, et määruse ettepanek ei sisalda täpsemat teavet tehnilise abi rahastamise ja selle koordineerimise kohta kõigi järgmisel programmitöö perioodil rakendatavate programmidega; nõuab seetõttu kõnealuse artikli täpsustamist;
1.4

märgib, et teatises käsitletakse ainult ELi tasandit. Arvestades kohalike ja piirkondlike omavalitsuste olulist rolli, on regioonide komitee pettunud, et teatises ei käsitleta laiemat valdkonda ja ei vaadelda eri valitsustasandite vastastikust mõju ning rolli. Siiski kuuluvad ELi pädevusse sellised valdkonnad nagu ühisturu arendamine, kaubandus- ja arengupoliitika ja Lissaboni agenda. On oluline, et Euroopa Komisjon võtaks arvesse kõnealuste poliitikavaldkondade mõju majanduse ümberkorraldamisele ja vastupidi;