EUROOPA KOMISJON Brüssel,15.11.2017 COM(2017) 751 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Rumeenias koostöö- ja jälgimiskorra raames saavutatud edusammude kohta {SWD(2017) 701 final}



1. SISSEJUHATUS Kui Rumeenia ühines 2007. aastal Euroopa Liiduga, loodi koostöö- ja jälgimiskord , et tegeleda puudustega kohtureformis ja korruptsioonivastases võitluses. Alates sellest on koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes kaardistatud edusamme ja püütud Rumeenia ametiasutuste jõupingutusi konkreetsete soovituste kaudu suunata. Nagu nõukogu on rõhutanud, lõpetatakse koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamine siis, kui Rumeenia on rahuldavalt täitnud kõik neli eesmärki. 2017. aasta jaanuari koostöö- ja jälgimiskorra aruandes andis komisjon ülevaate saavutustest, lahendamata probleemidest ja peamistest meetmetest, mis on vajalikud, et saavutada koostöö- ja jälgimiskorra eesmärgid. Sellega seoses andis komisjon kaksteist peamist soovitust, mille täitmise korral lõpetatakse koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamine. Aruandes rõhutati, et kõnealuse korra lõpetamise kiirus sõltub sellest, kui kiiresti Rumeenia need soovitused pöördumatult ellu viib, ja ka sellest, kas suudetakse vältida negatiivseid arenguid, mis seavad kümne aasta jooksul tehtud edusammud kahtluse alla. Võttes seega arvesse koostöö- ja jälgimiskorra protsessi praegust etappi, esitatakse käesolevas aruandes edusammud, mis on tehtud 2017. aasta jaanuaris esitatud soovituste täitmisel. Nagu ka eelnevatel aastatel, on käesoleva aruande näol tegemist komisjoni põhjaliku analüüsi tulemusega, mis on koostatud tihedas koostöös Rumeenia ametiasutustega, samuti on kasutatud kodanikuühiskonna ja teiste sidusrühmade, sealhulgas teiste liikmesriikide panust. Septembris 2017 peetud kõnes olukorras kohta Euroopa Liidus rõhutas president Juncker õigusriigi ja kohtusüsteemi sõltumatuse olulisust. Nende põhimõtete järgimine ei ole mitte üksnes koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamises osalevate riikide, vaid kõigi ELi liikmesriikide kohustus. Selleks on oluline vältida riigivõimu eri harude vahelist vastasseisu, millel on negatiivne mõju kohtuvõimu sõltumatusele. Seda teemat käsitleti juba 2017. aasta jaanuari aruandes, kuid see oli aktuaalne ka käesoleva aruande koostamise ajal. Võttes arvesse nii Rumeenia edusamme kogu koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamise jooksul alates 2007. aastast kui ka 2017. aasta jaanuari aruande järgselt, on komisjon jätkuvalt arvamusel, et kui Rumeenia tagab lojaalse koostöö riigiasutuste vahel, kindla poliitilise suuna, mis arvestab juba tehtud edusammudega, ja kohtute sõltumatuse, suudab ta lähitulevikus täita ka need koostöö- ja jälgimiskorra soovitused, mis on praegu veel täitmata. Komisjon kavatseb hinnata edusamme 2018. aasta lõpus ning on valmis osutama täiendavat abi, et aidata Rumeenial täita veel täitmata soovitused eesmärgiga kindlustada edusammude pöördumatus ja seega lõpetada korra kohaldamine. 2. ÜLDINE OLUKORD 2017. aasta jaanuari aruandes esitatud kümne aasta ülevaade näitas, et Rumeenia on teinud koostöö- ja jälgimiskorra eesmärkide saavutamisel suuri edusamme. Loodud on mitmed olulised institutsioonid ja vastu võetud palju olulisi õigusakte. Kriminaal- ja tsiviilseadustiku reformid on peaaegu lõpule viidud. Aruandes kinnitati, et Rumeenia kohtusüsteemi on põhjalikult reformitud ja kohtunikkond on korduvalt üles näidanud professionaalsust, sõltumatust ja usaldusväärsust. Samuti on olemas mitmed sisemised kaitsemeetmed, mis takistavad äkiliste suunamuutuste tegemist. 2017. aasta jaanuari aruandes esitatud kaheteistkümne peamise soovituse eesmärk oli kõrvaldada kindlaks tehtud puudused. Enamik soovitustest keskenduvad Rumeenia ametiasutuste vastutusele ja usaldusväärsusele ning sisemistele kaitsemeetmetele, mis on vajalikud, et tagada pöördumatud tulemused. Rumeenia valitsus oli sellise lähenemisega rahul ja kinnitas korduvalt, et ta teeb jõupingutusi koostöö- ja jälgimiskorra soovituste täitmiseks. Nii parlamendi enamus kui ka opositsioon näitasid samuti üles tahet pidada konstruktiivset dialoogi ja reageerisid teatavatele soovitustele positiivselt. Kuid vaatamata valitsuse püüdlustele lõpetada koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamine niipea kui võimalik, takistas poliitiline olukord 2017. aasta jaanuari koostöö- ja jälgimiskorra soovituste täitmist. Pärast 2017. aasta jaanuari aruande avaldamist on Rumeenias üheksa kuu jooksul valitsus vahetunud kahel korral ning riigivõimu eri harude (parlament, valitsus ja kohus) vahel suurenenud pinged on muutnud koostöö järjest keerulisemaks. Eelmise valitsuse poolt jaanuaris 2017 vastu võetud erakorraline määrus teatavate korruptsioonikuritegude, näiteks ametiseisundi kuritarvitamise dekriminaliseerimise kohta, ja armuandmist käsitleva seaduse ettepanek, olid sündmused, mis seadsid suure kahtluse alla kohtusüsteemis toimunud edusammud ja head tulemused korruptsioonivastase võitluse alal. Meetmete vastu protesteeriti meeleavaldustel, mis toimusid kogu Rumeenias. Kuigi valitsus tühistas erakorralise määruse ja parlament tunnistas selle kehtetuks, jäid kahtlused valitsuse edasistes kavatsustes püsima. Veel üks vastuolu kerkis esile augusti lõpus seoses aruteludega õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide kavandatud muudatuste üle. Kõrgem justiitsnõukogu on need muudatused kahel korral pärast temaga konsulteerimist tagasi lükanud, viidates kohtute sõltumatuse probleemile. Muret on väljendanud ka Rumeenia president ja kodanikuühiskond. Koostati ka petitsioon, milles nõuti justiitsnõukogu arvamuse austamist, ning millele kirjutas alla enamik Rumeenia kohtunikest. Kõnealused kolm õigusemõistmist käsitlevat õigusakti on pärit 2004. aastast. Nendega reguleeritakse kohtunike ja prokuröride staatust ning kohtute, prokuratuuride ja kõrgema justiitsnõukogu korraldust ja toimimist. Kõnealused õigusaktid mõjutavad otse kohtute sõltumatust ja kohtusüsteemi laiemalt ning olid komisjoni eelmise aasta jaanuari positiivse hinnangu oluline element. Mõned kavandatud muudatused hõlmasid selliseid küsimusi nagu kohtuinspektsiooni roll, kohtunike isiklik vastutus, aga ka kõrgemate kohtunike ametisse nimetamine: need on kohtute sõltumatust käsitlevad teemad, mille puhul on muudatuste tõttu küsitud, kas 2017. aasta aruandes esitatud hinnang kohtusüsteemi sõltumatuse saavutamisel tehtud edusammude kohta tuleks läbi vaadata. Kohtute ja kodanikuühiskonna teatava osa tugev negatiivne reaktsioon oli eelkõige tingitud kohtusüsteemi sõltumatuse küsimusest. Valitsuse ja parlamendi suutlikkus tagada avatud, läbipaistev ja konstruktiivne õigusloomeprotsess õigusemõistmist käsitlevate seaduste osas on otsustava tähtsusega. Reformi jätkusuutlikkuse ning koostöö- ja jälgimiskorra eesmärkide saavutamise eelduseks on protsess, mille käigus väärtustatakse ja arvestatakse kohtute sõltumatust ja kohtunike arvamust, ning võetakse arvesse ka Veneetsia komisjoni arvamusi. Probleemiks on endiselt avalikke arutelusid saatev kriitika kohtute ja kohtuotsuste aadressil. See on vastuolus komisjoni positiivse arvamusega kohtunike rolli kohta reformi edendamisel, mida jagab ka nõukogu, ja vajadusega austada kohtute sõltumatust. On oluline, et lõplikke kohtuotsuseid aktsepteeritaks ja austataks ning et kohtunikel lastaks takistamatult täita oma ülesandeid. See on oluline ka jaanuari aruandes seatud tingimuse täitmise seisukohalt. 3. KOOSTÖÖ- JA JÄLGIMISKORRA EESMÄRKIDE TÄITMINE 2017. AASTA JAANUARI KOOSTÖÖ- JA JÄLGIMISKORRA ARUANDE SOOVITUSTE PÕHJAL 3.1. Esimene eesmärk: kohtusüsteemi sõltumatus ja kohtureform 3.1.1. Kohtusüsteemi sõltumatus Soovitus 1: kehtestada Veneetsia komisjoni toetusele tuginedes kõrgemate prokuröride ametisse nimetamiseks kindel ja sõltumatu süsteem, mis põhineb selgetel ja läbipaistvatel kriteeriumidel.

Soovitus 2: tagada, et praegu parlamendis koostatav parlamendisaadikute eetikakoodeks sisaldaks selgeid sätteid institutsioonidevahelise vastastikuse austuse kohta ning millega nähakse ette, et parlamendisaadikud ja parlamendimenetlused austaksid kohtunike sõltumatust. Ka ministritele võiks kehtestada samalaadse eetikakoodeksi. Ametisse nimetamised Jaanuaris kordas komisjon oma soovitust kehtestada kõrgemate prokuröride ametisse nimetamiseks läbipaistev ja tulemuspõhine süsteem, mis sisaldaks piisavaid kaitsemeetmeid politiseerimise vastu. Kõrgemate prokuröride ametisse nimetamine on olnud osa augustis toimunud aruteludest õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide kavandatavate muudatuste üle. Septembris esitas kõrgem justiitsnõukogu selle kohta esimest korda negatiivse arvamuse; praeguses eelnõus on nimetatud menetlust veelgi muudetud. Veneetsia komisjon on kinnitanud, et peaprokuröri (või muude samaväärsete kõrgemate prokuröride) ametisse nimetamiseks on erinevaid võimalusi. Samas on ta ka rõhutanud piisava tasakaalu vajadust, „et saavutada üldsuse usaldus ning lugupidamine kohtute ja õiguselukutse vastu.“ Vaidlusi on põhjustanud ka presidendi roll ja ministri otsustusõigus kandidaatide väljavalimisel, aga ka samasuguste ametisse nimetamise ja vallandamise menetluste kohaldamine prokuratuuri madalama juhtkonna tasandil. Jaanuari soovituses märgiti, et kõnealuse pikaleveninud vaidluse lõpetamiseks oleks vaja kasutada Veneetsia komisjoni abi. Soovituses nõutakse Rumeenialt, et ta küsiks Veneetsia komisjonilt nõu. Soovituse täitmine peab tagama ka selliste asjakohaste kaitsemeetmete olemasolu, millega tagatakse läbipaistvus ning kontrolli- ja tasakaalustussüsteem isegi juhul, kui lõplik otsus tehakse poliitilisel tasandil. Eetikakoodeksid Alates koostöö- ja jälgimiskorra aruande avaldamisest on kriitika kohtusüsteemi ja kohtunike kohta olnud eriti terav. See kinnitab soovituse kehtivust, et tuleb võtta meetmeid, mis hoiaksid ära sellise käitumise, mis seab kahtluse alla kohtusüsteemi sõltumatuse ja kohtuotsuste ülimuse. Õiguskaitset on otsitud nii kõrgema justiitsnõukogu kui ka kohtunike kaudu, kes on ise oma juhtumitega kohtu poole pöördunud. Komisjoni soovitusega püüti saavutada probleemi institutsiooniline tunnustamine ja võtta vastu otsus selle lahendamiseks. Sellel põhineb ka soovitus parlamendisaadikute eetikakoodeksi kohta, mis sisaldab sätteid kohtusüsteemi sõltumatuse austamise kohta. Parlament võttis eetikakoodeksi vastu 11. oktoobril 2017. Üldise sätte lisamine võimude lahususe põhimõtte austamise kohta on positiivne samm. Kuigi sellega ei järgitud komisjoni soovitust viidata konkreetselt kohtuvõimu sõltumatusele, on eetikakoodeksi rakendamisega võimalik saavutada samaväärset mõju eri viisidel. Järgmisena tuleb seega vaadata, milline on eetikakoodeksi praktiline mõju selle kindlaksmääramisel, millised meetmed lähevad koodeksis sätestatud piiridest kaugemale, ja kuidas tegutsetakse osutatud piiride ületamise korral. Eetikakoodeksi juurde võiksid kuuluda ka suunised, näited ja teadlikkuse suurendamine konkreetsete olukordadega tegelemiseks, et koodeksist oleks tõepoolest kasu kohtunike vastu suunatud üldsuse kriitika vähendamiseks ning kohtute ja kohtuotsuste austamise parandamiseks. Näiteks kui kõrgem justiitsnõukogu mõistab hukka parlamendiliikme avalduse, milles kritiseeritakse kohtunikku või kohtusüsteemi, võetakse parlamendis selgeid järelmeetmeid eetikakoodeksi võimaliku rikkumise hindamiseks. Jaanuari aruandes tehti valitsusele ettepanek ka ministrite eetikakoodeksi kasutusele võtmiseks. Juulis 2017 võttis uus valitsus vastu ministrite eetikakoodeksi, mis sisaldab sarnast sätet võimude lahususe põhimõtte austamise kohta. Eetikakoodeksite rakendamine praktikas, eelkõige reageerimine parlamendi- ja valitsusliikmete kriitikale kohtusüsteemi kohta, on seega samuti tähtis. 3.1.2. Kohtureform Soovitus 3: praegune etapp Rumeenia kriminaalseadustike muutmisel tuleks lõpule viia, parlament peaks liikuma edasi oma kavaga võtta vastu valitsuse poolt pärast 2016. aastal kohtuasutustega konsulteerimist esitatud muudatused. Justiitsminister, kõrgem justiitsnõukogu ja kõrgem kassatsioonikohus peaksid tegema valmis tegevuskava, millega tagatakse tsiviilmenetluse seadustiku ülejäänud sätete uuest rakendamistähtajast kinnipidamine. Soovitus 4: selleks et veelgi suurendada õigusloome protsessi läbipaistvust ja prognoositavust ning tugevdada pöördumatuse huvides sisemisi kaitsemeetmeid, peaksid valitsus ja parlament tagama täieliku läbipaistvuse seadusandliku tegevusega seotud otsuste tegemisel sellistes valdkondades nagu kriminaalseadustik ja kriminaalmenetluse seadustik, korruptsiooni käsitlevad ja eetikaalased (ametikohtade kokkusobimatus, huvide konfliktid, alusetu rikastumine) õigusaktid, õigusemõistmist käsitlevad õigusaktid (seotud kohtusüsteemi korraldusega) ning tsiviilseadustik ja tsiviilmenetluse seadustik, võttes eeskuju otsuste tegemise läbipaistvust käsitlevatest meetmetest, mille valitsus kehtestas 2016. aastal. Uued seadustikud Seoses kriminaalseadustiku ja kriminaalmenetluse seadustikuga tehti 2017. aastal mitmeid muudatusi. Kuigi mõned muudatused teenivad komisjoni soovituste aluseks olevaid eesmärke, pidurdavad teised aga kõnealuste reformide puhul suurema kindluse ja stabiilsuse saavutamist. Tuleb märkida, et paljud kriminaalseadustike üle peetavad arutelud keskenduvad suurkorruptsiooni käsitlevatele sätetele. Soovitus viia lõpule Rumeenia kriminaalseadustike reformi praegune etapp on endiselt täitmata. Parlament ei ole siiani vastu võtnud ühtegi valitsuse poolt 2016. aastal tehtud muudatusettepanekut, mis esitati kohtutega peetud laiaulatuslike konsultatsioonide tulemusena . Samas on parlament vastu võtnud muid kriminaalseadustiku muudatusi, eelkõige huvide konflikti dekriminaliseerimist käsitlevaid sätteid. Konstitutsioonikohtu kiired otsused, milles tunnistatakse seadustike sätted põhiseadusevastaseks, on stabiilsust veelgi õõnestanud. Justiitsministeerium on asunud kõnealust küsimust lahendama kohtute, õiguselukutse esindajate ja kodanikuühiskonnaga peetavate konsultatsioonide kaudu ning valitsus on näidanud üles valmisolekut teha asjakohaseid muudatusi. Paraku ei ole ühelegi kavandatud muudatusele seadusandlikku käiku antud ja selline venitamine annab hoogu erinevatele tõlgendustele. Prioriteet peaks olema õigusaktide kiire ja järjepidev kohandamine, et võtta arvesse konstitutsioonikohtu otsuseid, ohustamata seejuures muudatuste ettevalmistuse kvaliteeti. Valitsus on andnud teada kavatsusest teha konstitutsioonikohtu otsuste põhjal uued muudatusettepanekud. Soovitus hõlmab ka tsiviilmenetluse seadustiku reformi lõpuleviimist. Detsembris 2016 määrati kõnealuse seadustiku ülejäänud sätete jõustumise tähtajaks jaanuar 2019. Käimas on arutelud justiitsministri, kõrgema justiitsnõukogu ja kõrgema kassatsioonikohtu vahel. Esimesed sammud poolte ärakuulamisruumide jaoks vajaliku taristu loomiseks on tehtud ja justiitsminister on lõpetamas valitsusele heakskiitmiseks esitatava kava koostamist. Ka tsiviilseadustike stabiilsuse puhul tekitavad konstitutsioonikohtu otsused probleeme. Näiteks võib tuua konstitutsioonikohtu hiljutise otsuse, mis käsitleb varasemat künnist edasikaebamisvõimaluse piiramiseks teisel astmel, mille tulemusena võib menetlusjuhtumite arv kõrgemas kassatsioonikohtus märkimisväärselt suureneda. Justiitsminister otsib võimalusi, kuidas leevendada otsuse mõju kõrgema kassatsioonikohtu töökoormusele, lahendades rohkem juhtumeid madalama astme kohtutes. Kõrgema kassatsioonikohtu töökoormus on juba niigi suur ja jaanuari aruandes rõhutati tema töö olulisust kassatsiooni ja õiguse tõlgendamise valdkonnas. Õigusloome protsessi läbipaistvus ja prognoositavus kohtureformi ja korruptsioonivastaste õigusaktide puhul

Pärast jaanuari aruannet on olnud mitu juhtumit, mis tekitavad muret nii valitsuse kui ka parlamendi algatatud õigusloomeprotsessi läbipaistvuse ja prognoositavuse pärast. Parlament on vastu võtnud mitu meedet ja muudatust, jättes konsulteerimiseks ja avalikeks aruteludeks vähe võimalusi või välistades need üldse . Lisaks on esitatud muid problemaatilisi ja koordineerimata ettepanekuid ning kuna nendest paljude menetlemine parlamendis seiskub, põhjustab menetlemata ettepanekute kuhjumine suurt ebakindlust – näitena võib tuua armuandmist ja kohtunike vastutust käsitlevad seadused. Kodanikuühiskond on samuti aidanud selgitada võimalikke tagajärgi kohtureformile ja korruptsioonivastasele võitlusele. Praegused vastuolud õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide ümber on nagu lakmuspaber näitamaks, millisel määral antakse õigusalastele ja teistele sidusrühmadele võimalus oma huvisid väljendada ja mil määral neid lõplikes otsustes arvesse võetakse. Olukorra parandamiseks tegi ühe algatuse Rumeenia Senati õiguskomisjoni esimees, kes kutsus justiitsministrit ja kõrgemat justiitsnõukogu üles looma riigiasutuste vahelist alalist dialoogi kriminaalseadustike ning muude oluliste õigusaktide muutmisel. Eesmärk oli luua prognoositav muutmisprotsess, mille käigus on tagatud arutelu ja avalik konsultatsioon. Parlament on selle idee kasutusele võtnud ning oktoobri alguses asutas ta spetsiaalse süstematiseerimise, ühtlustamise ja seadusandliku stabiilsuse tagamisega tegeleva parlamendikomisjoni. Soovituse 4 täitmiseks peab komitee näitama üles suutlikkust suurendada parlamendi, valitsuse ja kohtute vahelist usaldust ning hõlbustama konstruktiivset koostööd oluliste õigusaktide alal. Kõnealune komitee saaks lahendada seadustikega seonduva ebakindluse ja täita soovituse 3, kui kiidab muudatused ühehäälselt heaks ja hoiab kõnealuse nelja seadustiku reformimisel saavutatud edu. Samuti võib komitee aidata tagada järjekindla menetluse, et pakkuda õiguskindlust konstitutsioonikohtu otsuste põhjal. Soovitus 5: valitsus peaks võtma vastu tegevuskava, et lahendada kohtuotsuste täitmata jätmise ja avaliku halduse asutuste poolt kohtuotsuste kohaldamisega seotud küsimused, sealhulgas tuleb kehtestada kord, et pakkuda täpset statistikat edasise jälgimise võimaldamiseks. Samuti peaks valitsus töötama välja sisemise järelevalve süsteemi, kuhu kuuluvad kõrgem justiitsnõukogu ja riigikontroll, et tagada tegevuskava nõuetekohane rakendamine. Soovitus 6: strateegiline kohtute juhtkond (justiitsministeerium, kõrgem justiitsnõukogu, kõrgem kassatsioonikohus ja peaprokurör) peaks tagama vastuvõetud tegevuskava rakendamise ja kehtestama selle rakendamise kohta korrapärase ühiste avalike aruannete esitamise, sealhulgas pakkuma lahendusi sellistele küsimustele nagu kohtuametnike vähesus, liiga suur töökoormus ja viivitused otsuste põhjendamisel. Kohtuotsuste austamine See soovitus käsitleb riigi vastu suunatud kohtuotsuste täitmist, mille puhul tuleb riigiasutusel maksta kas rahasumma või täita kohtuotsusest tulenev kohustus. Justiitsminister on tunnistanud, et kõigi riigi vastu suunatud kohtuotsuste tõhus täitmine on oluline. Augusti lõpus uuendas Rumeenia oma 2016. aasta tegevuskava, mille ta oli koostanud Euroopa Nõukogule, et tegeleda riigi vastu suunatud kohtuotsuste täitmata jätmise struktuurse probleemiga, millele oli tähelepanu juhtinud Euroopa Inimõiguste Kohus. Kõnealuse tegevuskava rakendamine keskenduks suures osas soovitusele 5. Et hinnata selle soovituse rakendamisel tehtud edusamme, ootab komisjon tuvastatud probleemide lahendamiseks konkreetseid lahendusi ja üksikasjalikku ajakava. Teiseks tuleb kõnealuse soovituse rakendamiseks töötada välja avalikus halduses kasutatavad menetlused tagamaks, et avaliku halduse asutused kasutavad sarnaste kohtuasjade puhul järjekindlalt kohtu pakutavat lahendust, kui on olemas lõplik vaideotsus või kõrgema kassatsioonikohtu tõlgendav otsus. Selline kord vähendaks korduvate juhtumite kohtusse jõudmist ning suurendaks kodanike ja ettevõtete usaldust ametiasutuste otsuste vastu. Kohtusüsteemi struktuurireformid Pärast viivitusi aasta alguses sai kohtute strateegiline nõukogu kokku 2017. aasta juunis ja septembris. Viimasel koosolekul nähti ette kvartaalsete aruannete koostamine, et jälgida aastateks 2015–2020 koostatud kohtusüsteemi arengustrateegia täitmist. Mõned kohtuasutused on teatanud tegevuskava rakendamisest ja justiitsministeerium on edukalt taotlenud ELi struktuurifondidest vahendeid tegevuskava rahastamiseks. Selle tegevusega peaks kaasnema nõukogu selge järelevalve ja nõukogu regulaarne kasutamine tõelise koordineerimisasutusena, kes edendab dialoogi ja koostööd ühistes küsimustes, mis mõjutavad kohtusüsteemi toimimist. Soovitus 7: uus kõrgem justiitsnõukogu peaks oma ametiajaks koostama ühise programmi, mis sisaldab läbipaistvuse suurendamise ja vastutuse edendamise meetmeid. See peaks sisaldama teavitusstrateegiat, millega nähakse ette korrapärased avalikud kohtumised kohtunike ja prokuröride kogudega kõikidel tasanditel, samuti kodanikuühiskonna ja kutseorganisatsioonidega, ning tuleks näha ette aastaaruanded, mida arutatakse kohtute ja prokuröride üldkogudel. Läbipaistvus ja kõrgema justiitsnõukogu vastutus Uus kõrgem justiitsnõukogu alustas tegevust 6. jaanuaril 2017 . Tal on tulnud tegutseda keerulistes oludes. Sellele vaatamata on ta näidanud valmisolekut teha keerulisi otsuseid Näiteks esitas ta veebruaris negatiivse arvamuse valitsuse erakorralise korralduse kohta ning septembris ja novembris õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide muudatuste kohta. Nõukogul on tulnud kaitsta ka kohtunike, eelkõige prokuröride sõltumatust ja mainet ning tegeleda riigivõimu eri harude pool esitatud korduvate distsiplinaar- ja juhtimisalaste kaebustega samade kohtunike vastu. Seepärast võib väita, et justiitsnõukogu on täitnud oma ülesanded ja näidanud oma tugevust ja vastupidavust. Kooskõlas soovitusega määras kõrgem justiitsnõukogu 2017. aasta veebruari lõpus kindlaks oma ametiaja (2017–2022) prioriteedid. See on justiitsnõukogu usaldusväärsuse edendamise põhialus. Nõukogu on võtnud meetmeid läbipaistvuse ja avatuse edendamiseks, mille näiteks võib tuua uue veebisaidi, aga ka kohtute, kohtunike kutseühingute või valitsusväliste organisatsioonide esindajate otsese osalemise nõukogu koosolekutel. Samuti on nõukogu korraldanud kohtute ja prokuratuuri vahelisi konsultatsioone, mis on osutunud oluliseks suhtlus- ja konsultatsioonikanaliks. Nõukogu koostab ka ühist programmi ja strateegiat, mis hõlmavad selliseid valdkondi nagu teavitustöö, kohtute kuvandi parandamine üldsuse silmis, suhted massimeediaga ning koostöö valitsuse ja parlamendiga. Nõukogu peaks ka edaspidi tõhustama tööd, et kaitsta järjekindlalt ja tõhusalt kohtunike reputatsiooni ning aidata kaasa konstruktiivsele ja läbipaistvale dialoogile valitsuse ja parlamendiga. Samuti peaks nõukogu edendama kohtuasutuste vahelist koostööd olulistes lahendamata küsimustes, näiteks kohtuinspektsiooni toimimine.

Soovituste 1–7 analüüsi põhjal leiab komisjon, et esimese eesmärgi saavutamiseks tuleb veel tööd teha. On toimunud mitmeid positiivseid muutusi, eelkõige seoses eetikakoodeksite ja tsiviilseadustikega; samuti on tehtud edusamme kohtusüsteemi arengustrateegia elluviimiseks ja seoses uue kõrgema justiitsnõukogu tegevusega. Samas on edusamme pärssinud poliitiline olukord ja seadusandlikud ettepanekud, mis võivad reformi negatiivselt mõjutada. Soovituste analüüsis viidatakse mitmesugustele algatustele ja protsessidele, mille rakendamine võimaldaks Rumeenial saavutada esimese eesmärgi puhul kiiret edu. 3.2. Teine eesmärk: eetikaraamistik ja riiklik eetikaagentuur Soovitus 8: tagada süsteemi PREVENT kasutuselevõtmine. Riiklik eetikaagentuur ja riiklik riigihangete amet peaksid koostama aruandeid riigihankemenetluste eelkontrollide ja nende järelmeetmete kohta, sealhulgas järelkontrollide kohta, samuti tuvastatud huvide konfliktide või korruptsiooni kohta, ning korraldama avalikke arutelusid, et kutsuda valitsust, kohalikke asutusi, kohtuid ja kodanikuühiskonna esindajad esindama oma seisukohti. 9. soovitus: parlamendi otsustusprotsess peaks olema läbipaistev, kui on tegemist parlamendiliikme kohta tehtud ametikohtade kokkusobimatust, huvide konflikte või alusetut rikastumist käsitleva edasikaebamisele mittekuuluva lõpliku otsuse järelmeetmetega. Süsteemi PREVENT eesmärk on vältida huvide konflikte riigihankemenetlustes, nähes selleks ette eelkontrollimehhanismi ja võimaldades avaliku sektori hankijatel sellised olukorrad enne lepingu sõlmimist kõrvaldada. Süsteem hakkas toimima juuni lõpus. See on riikliku eetikaagentuuri, riigihangete ameti ja digitaalarengu ameti ning valitsuse vahelise tiheda koostöö tulemus. Praeguseks on see toiminud neli kuud ja annab esimesi tulemusi. Järjestikustes koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes on viidatud viivitustele ja ebajärjekindlusele parlamendiliikmete suhtes karistuste kohaldamisel juhtudel, kui riikliku eetikaagentuuri kaebuse põhjal on tehtud lõplik kohtuotsus ametikohtade ühildamatuse või huvide konflikti kohta. Seepärast on komisjon soovitanud, et parlamendi otsustusprotsess peaks olema läbipaistev, kui on tegemist parlamendiliikme kohta tehtud ametikohtade ühildamatust, huvide konflikte või alusetut rikastumist käsitleva edasikaebamisele mittekuuluva lõpliku otsuse järelmeetmetega. Komisjoni on teavitatud kohaldatavatest menetlustest ja parlamendiarutelude avalikustamisest, kuid veel ei ole teada, kas lahendamata küsimusi on juba arutatud ja kas nende kohta on otsuseid tehtud. Kuigi tundub, et karistuste kohaldamise eeskirjad ja menetlused on parlamendis selged, kinnitab riiklik eetikaagentuur, et menetluses on endiselt kolm parlamendiliikmetega seonduvat juhtumit, mille puhul ei ole 2017. aastal tehtud lõplikke kohtuotsuseid ikka veel rakendatud. Ei ole teada, kas parlamendil on karistuse rakendamiseks tähtaeg. Samuti on kolm juhtumit, mille puhul kinnitati parlamendiliikme mandaat pärast 2016. aasta valimisi, kuigi lõpliku kohtuotsuse kohaselt on neil kolme aasta jooksul keelatud asuda tööle valitavale ametikohale. Riiklik eetikaagentuur teavitas kõnealusest kolmest juhtumist parlamenti 2017. aasta veebruaris, kuid parlament ei ole neid veel lahendama asunud. Konkreetsed sammud, mis võiksid tagada soovituses nõutud läbipaistvuse, oleksid näiteks need, kui ajaomase parlamendikoja esimees tunnistaks avalikult lõpliku kohtuotsuse (või kohtus vaidlustamata riikliku eetikaagentuuri aruande) kättesaamist; kuulutaks välja otsuse tegemise ajakava ning teavitaks üldsust ja riiklikku eetikaagentuuri, kui otsustusprotsess on lõpule viidud. Kui parlament need kuus juhtumit lahendab, saaks selle soovituse osas saavutada kiiret edu. Soovituste 8–9 analüüsi põhjal leiab komisjon, et Rumeenia on teinud teise eesmärgi saavutamiseks märkimisväärseid edusamme. Soovituse 8 rakendamine on rahuldav. Kiire otsus kõigi menetluses olevate juhtumite kohta, mis on seotud parlamendiliikmetega ja mis eeldavad eetikaküsimusi käsitlevaid lõplikke otsuseid, võimaldaks kiireid edusamme teise eesmärgi osas. 3.3 Kolmas eesmärk: võitlemine suurkorruptsiooni vastu Soovitus 10: võtta vastu objektiivsed kriteeriumid, mis käsitlevad parlamendiliikmete saadikupuutumatuse võtmisest keeldumist ja põhjendavad seda, eesmärgiga aidata tagada, et saadikupuutumatust ei kasutata uurimisest ja korruptsioonikuritegude eest süüdistuse esitamisest kõrvalehoidumiseks. Valitsus võiks kaaluda seaduse muutmist, et ministrite immuniteet piirduks nende ametiajaga. Nende meetmete elluviimisel võivad olla abiks Veneetsia komisjon ja riikide korruptsioonivastane ühendus (GRECO) . Parlament peaks kehtestama süsteemi, et korrapäraselt aru anda oma kodade tehtud otsustest, mis käsitlevad saadikupuutumatuse võtmise taotlusi, ning võiksid korraldada avaliku arutelu, et kõrgem justiitsnõukogu ja kodanikuühiskond saaksid esitada oma seisukoha. Soovitus 10 käsitleb parlamendi vastutust oma otsustes, mis käsitlevad prokuratuuri taotlusi ennetavate meetmete võtmiseks, näiteks läbiotsimised või vahistamine, ja parlamendiliikmete uurimiseks, kui nad täidavad või on varem täitnud ministri ülesandeid (edaspidi: „saadikupuutumatuse äravõtmine“). Varasemates koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes on rõhutatud, et avalikkus käsitles selliseid otsuseid kui katseid piirata või vältida korruptsioonikuritegude uurimist ja nende eest vastutusele võtmist. Et näidata, et otsustel on objektiivne alus, võiks ühe võimalusena kasutada kriteeriume, mille alusel tehakse otsus prokuratuuri selliste taotluste kohta . Kolm viimast taotlust parlamendiliikmetelt saadikupuutumatuse äravõtmiseks lükati tagasi. Läbipaistvuse suurendamiseks on esindajatekoda alustanud õiguskomisjoni esitatud tagasilükkamise või kaitse põhjenduste avaldamist enne istungil toimuvat hääletamist. Kahes juhtumis esitas õiguskomisjon tagasilükkamise põhjenduseks õigusliku aluse puudumise, kuigi opositsioonierakonnad vaidlustasid selle põhjusel, et vaid kohtunikud saavad hinnata, kas isik on toime pannud kuriteo. Komisjon tervitab asjaolu, et pööratakse tähelepanu vajadusele suurendada prokuratuuri taotluste põhjal tehtava järelkontrolli läbipaistvust, kuid leiab, et soovituse 10 täitmiseks tuleb veel tööd teha. Ta kordab oma nõuannet küsida abi Veneetsia komisjonilt ja GRECO-lt, kellel on kõnealuses valdkonnas palju väärtuslikke kogemusi. Jaanuari aruandes märkis komisjon, et muudatused, mis kitsendavad või piiravad korruptsiooni kui õigusrikkumise mõistet, või mis kujutavad endast olulist väljakutset korruptsioonijuhtumeid käsitleva prokuratuuri sõltumatusele või tõhususele, tähendaksid tehtud edusammude ümberhindamist. Komisjon on arvamusel, et soovituse 10 täitmiseks tuleb veel tööd teha. Kokkuvõtteks sõltub kolmanda eesmärgi positiivne hinnang sõltumatu riikliku korruptsioonivastase võitluse direktoraadi võimalustest täita oma ülesandeid kõigi tema käsutuses olevate vahenditega ja tagada tulemused. Varasemates aruannetes oli jätkusuutlikkuse märgina käsitletud asjaolu, et riiklik korruptsioonivastase võitluse direktoraat oli suutnud tagada tulemused ka suure surve all töötamise tingimustes. Seepärast piirdus komisjon kolmanda eesmärgi puhul vaid üheainsa soovitusega. Kui aga kõnealune surve hakkab mõjutama korruptsioonivastast võitlust, võib komisjon kõnealuse järelduse ümber hinnata. 3.4 4. eesmärk: korruptsiooniga võitlemine kõikidel tasanditel Soovitus 11: jätkata riikliku korruptsioonivastase strateegia rakendamist, pidades kinni tähtaegadest, mille valitsus määras 2016. aasta augustis. Justiitsminister peaks kehtestama aruandlussüsteemi riikliku korruptsioonivastase strateegia tulemusliku rakendamise kohta (sisaldab statistikat eetikanõuete rikkumise juhtumite kohta avaliku halduse asutustes, distsiplinaarmenetluste üksikasju ja karistusi ning teavet haavatavates valdkondades kohaldatud struktuurimeetmete kohta). Soovitus 12: tagada, et arestitud vara haldamise riiklik agentuur toimib täies ulatuses ja on tulemuslik, et ta saaks esitada esimese aastaaruande, mis sisaldab usaldusväärset statistikat kuritegeliku vara konfiskeerimise kohta. Agentuur peaks kehtestama süsteemi, et anda korrapäraselt aru haldussuutlikkuse arengust ning kuritegelikul teel saadud vara konfiskeerimise ja haldamise tulemustest.