[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 7.12.2010

KOM(2010) 721 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Piirkondlike algatuste tähtsus tulevikus

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Piirkondlike algatuste tähtsus tulevikus

1. TAUST

Elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühm (ERGEG) käivitas 2006. aasta kevadel komisjoni palvel piirkondlikud algatused, mis olid kavandatud vaheetapina üleminekul liikmesriikide elektri- ja gaasiturgudelt ühtsele energiaturule. Loodi seitse elektripiirkonda[1] ja kolm gaasipiirkonda.

Piirkondlikud algatused on edukalt toiminud foorumina, kus reguleerivad asutused, võrguoperaatorid ja naaberriikide muud sidusrühmad saavad arutada ühiste huvipakkuvate teemade üle. Paljude piirkondlike algatuste raames on saavutatud edu erinevate probleemide lahendamisel. Elektripiirkondade raames on keskendutud peamiselt ülekoormuse juhtimisele, tasakaalustamisele ja läbipaistvusele. Gaasipiirkondade raames on käsitletud ühendamise, koostalitusvõime, läbipaistvuse, sõlmede ja varustuskindlusega seotud küsimusi.

Viis aastat pärast piirkondlike algatuste loomist leiab komisjon, et oleks vaja hinnata, kas tuleks muuta algatuste toimimist, ülesehitust või juhtimist, et neid veelgi tõhustada ja aidata kaasa ühtse turu väljaarendamisele. Kõnealune läbivaatamine langeks kokku ka energia siseturgu käsitleva kolmanda meetmepaketi (nn kolmas energiapakett)[2] jõustumisega. Kolmanda energiapaketiga on ette nähtud ELi eeskirjade kehtestamiseks sellised uued vahendid nagu võrgueeskirjad, mida komisjon võib komiteemenetluse abil siduvaks muuta, ning Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti (ACER) loomisega on muudetud institutsioonilist ülesehitust. Komisjon käivitas eelmisel aastal piirkondlikke algatusi käsitleva uuringu[3]. Samal ajal on elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühm koostanud strateegiadokumendi piirkondlike algatuste tähtsuse kohta[4]. Mõned sidusrühmad on avaldanud piirkondliku koostöö aruande[5] ning juulis korraldas komisjon koos elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühmaga piirkondlikke algatusi käsitleva konverentsi[6].

Uuringute ja arutelude järeldustele tugineva käesoleva teatise eesmärk on küsida sidusrühmade arvamust, kuidas võiks tulevasi piirkondlikke algatusi tõhustada.

Pärast käesoleva teatise avaldamist ja sõltuvalt huvitatud sidusrühmade tagasisidest võib komisjon käivitada elektri- ja gaasituru määruse artikli 12 lõike 3 kohase algatuse[7]. Osutatud artikli kohaselt võib komisjon uuesti määratleda iga piirkondliku koostööstruktuuriga hõlmatud geograafilise piirkonna, võttes arvesse piirkondlike algatuste ülesannete ja juhtimise laiemat reformimist, millesse kõik osalised, komisjon, elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühm, Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet, põhivõrguettevõtjad, liikmesriigid ja sidusrühmad annavad oma panuse vastavalt nende ülesannetele ja kohustustele.

2. PIIRKONDLIKE ALGATUSTE ÜLESANDED JA PRIORITEEDID

Seni on piirkondlike algatuste puhul suures osas järgitud alt üles lähenemisviisi, mille kohaselt iga piirkond on kehtestanud oma prioriteedid. Kõnealusel vabatahtlikul lähenemisviisil on olnud olulisi eeliseid, kuna see on võimaldanud piirkondadel keskenduda konkreetsetele probleemidele. Näiteks Lõuna- ja Kagu-Euroopa gaasipiirkonnas oli 2009. aasta jaanuari gaasitarnehäirete ilmnemisel võimalik keskenduda varustuskindlusele.

Ka on see lähenemisviis võimaldanud viia läbi katseprojekte, et katsetada lahendusi ühes piirkonnas enne nende rakendamist muudes piirkondades. Näiteks on Taani ja Saksamaa elektriturgude mahtude sidumisega seotud probleemide lahendused aidanud jõuda mahtude sidumise eelistes üksmeelele.

Peale selle on piirkondades rakendatud ELi meetmeid, millel on konkreetne piiriülene mõõde. Elektripiirkondades on tegeletud näiteks ülekoormuse juhtimist käsitlevates suunistes sätestatud nõuete rakendamisega. Loode-Euroopa gaasipiirkonnas on edendatud muude kui määruses 1775/2005 määratletud läbipaistvusnõuete rakendamist. Tõenäoliselt oleks piirkondliku lähenemisviisi kasutamiseta olnud rakendamine vähem edukas või aeglasem.

Siiski on vabatahtlikul alt üles lähenemisviisil olulisi puudusi, nagu juba algusest peale on tunnistatud[8]. On oht, et eri piirkonnad kasutavad sarnaste probleemide lahendamiseks eri lahendusi, mõtlemata nende integreerimisele tulevikus. Kui näiteks iga piirkond arendab välja oma ühise enampakkumiste ameti, millel on oma struktuur, juhtimine jne, võtmata arvesse teiste piirkondade sarnaseid juhtimisstruktuure, võib see pikas perspektiivis takistada energia siseturu arendamist.

Komisjoni tellitud uuring näitas, et selge pädevuse puudumine piirkondlike algatuste elluviimisel ja muud tegurid (nt piirkondlike algatuste juhtimine) on vähendanud piirkondlike algatuste jaoks kavandatud alt üles lähenemisviisi tõhusust.

Seepärast tuleks piirkondlike algatuste raames anda täiendavaid poliitilisi suuniseid, lähtudes käesolevas punktis esitatud põhimõtetest.

Üldpõhimõte peaks olema, et piirkondlike algatuste raames tuleks keskenduda üksnes küsimustele, milles sellistel algatustel on selge lisandväärtus. Võttes arvesse piiratud vahendeid, tuleks soovitavalt keskenduda üksnes mõnele sellisele prioriteedile, mille puhul on võimalik saavutada olulist edu.

a. ELi õigustiku (sh võrgueeskirjade) rakendamine

Varem keskenduti elektrialaste piirkondlike algatuste raames ELi õigustiku selliste osade rakendamisele, mille puhul on vaja piiriülest koostööd (eelkõige piiriülene ülekoormus, piiriülese võimsuse jaotamine ja läbipaistvus). Kuigi nende probleemide lahendamisel on saavutatud edu, ei ole piirkondlike algatuste raames saavutatud veel olukorda, kus liikmesriigid täidaksid täielikult määruse 1228/2003 nõudeid. Seepärast algatas komisjon 2010. aasta juunis rikkumismenetluse, millega nõudis 20 liikmesriigilt ühtse turu eeskirjade viivitamata rakendamist[9]. Seepärast peaks piirkondlike algatuste esmane prioriteet olema teise energiapaketi[10] (st piiriülese koordineerimisega seotud küsimused) nõuetekohase rakendamise kiirendamine.

Tulevikus võidakse piirkondlike algatuste raames rakendada mitte ainult kolmanda energiapaketi konkreetseid sätteid, vaid ka kolmandal energiapaketil põhinevaid õigusakte, st määruste uusi lisasid ja võrgueeskirju. Kui võrgueeskirjad võetakse komiteemenetluse teel vastu, muutuvad need õiguslikult siduvaks ja ELi õigustiku osaks. Kuna vastuvõtmine võib aega võtta, saab turgude integreerimist edendada nii, et piirkondlike algatuste raames hakatakse rakendama võrgueeskirjade neid elemente, mis jäävad eelduste kohaselt kogu vastuvõtmise lõpuetapi jooksul samaks. Piirkondlike algatuste raames tuleks sel juhul tagada, et varajane vastuvõtmine ei välistaks hilisemat kohandamist. Piirkonnad võivad ELi õigustiku piiriüleseid aspekte rakendada erinevas tempos, tingimusel, et kõik piirkonnad peavad kinni tähtpäevast, mil rakendamine muutub õiguslikult kohustuslikuks.

Varajane rakendamine ühes piirkonnas võib aidata katsetada, kuidas uusi eeskirju kõige paremini rakendada, kui palju selleks aega kulub ning milliseid praktilisi taksitusi võib esineda. Saadud kogemused võivad aidata hõlbustada ja kiirendada rakendamist muudes piirkondades. Eeskujuks võib võtta tööd, mida seni on tehtud Kesk- ja Lääne-Euroopa elektripiirkonna turgude sidumisel ning Kesk- ja Ida-Euroopa elektripiirkonnas võimsuse voolupõhise jaotamise kohaldamisel.

Selleks et eri piirkonnad ei tõlgendaks ega kohaldaks ELi õigustiku samu sätteid erinevalt või sellisel viisil, mis raskendab teiste piirkondadega integreerimist tulevikus, peaks Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet hoolikalt jälgima eeskirjade ja ELi muu õigustiku kooskõlalist rakendamist eri piirkondades.

Piirkondlike elektrialgatuste ühine eesmärk peaks olema turu täielik sidumine ELis aastaks 2015. Turgude sidumine soodustab turgude integreerimist ja seda on lihtsam teha (ja see on ka kiirem), kui riigid, kes ei ole veel turgu sidunud, teevad piirkondlikult koostööd, et osaleda ELi turu sidumises.

Gaasituru sihtmudeli üle peetavate arutelude käigus tuleb uurida, milline on turu sidumise võimalik roll tasakaalustavate tsoonide vahelisel turu integreerimisel. Turg tuleks siduda 2015. aastaks, tuginedes reguleerivate asutuste tööle. Selleks juba tehakse vajalikke samme, nt kindlaksmääratud päev-ette võimsuse kättesaadavaks tegemine ning välja- ja sissevooluvõimsuste ühendamine üheks terviklikuks sõlmest-sõlme võimsuseks.

Elektripiirkondadest on Kesk- ja Lääne-Euroopa piirkond ning Põhja-Euroopa piirkond 2010. aasta novembris saavutanud turu täieliku sidumise. Seega on need piirkonnad rakendamises teistest ette jõudnud.

Siiski peaksid piirkonnad Firenze ja Madridi foorumitel arutama seda, kuidas turgu tuleks ELi tasandil siduda. Võimalikult kiiresti tuleks korraldada arutelu turu sidumise meetodite üle, et vältida hilisemas etapis tehnilisi probleeme.

b. Piirkondlikud küsimused: infrastruktuuriinvesteeringud, piirkondlik tasakaalustamine ja varustuskindlus

Sõltuvalt teatud piirkonna konkreetsetest turutingimustest on igal piirkonnal vaja tegelda oma piirkonna konkreetsete küsimustega, ehkki need küsimused võivad teatud hetkel muutuda ka teiste piirkondade jaoks asjakohaseks. ELi üldist energiapoliitikat silmas pidades on prioriteete kolm: piirkondlikud infrastruktuuriinvesteeringud, piirkondlik tasakaalustamine ja varustuskindlus.

Komisjon esitas oma visiooni infrastruktuuri arendamise vajadustest teatises „Energiainfrastruktuuri prioriteedid aastaks 2020 ja pärast seda − Euroopa integreeritud energiavõrgu väljaarendamise kava”,[11] milles ta pani ette, et piirkondlikel algatustel võiks olla võtmeroll asjaomaste piirkondade infrastruktuuri prioriteetide kindlaksmääramisel ning piiriüleste (tavaliselt uute ühenduste loomiseks tehtavate) investeeringute koordineerimisel. Piiriüleste investeeringute soodustamiseks tuleb selgelt kindlaks määrata investeerimisvajadused, kehtestada vajalik õigusraamistik ning tegelda kavandamise ja lubade andmisega. Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametil on oluline osa reguleerivate asutuste vahelise koostöö hõlbustamisel küsimustes, mis hõlmavad investeerimisotsuste regulatiivseid aspekte. Piirkondlikel algatustel võib olla ka hõlbustav roll, kuna nad toimivad platvormina, kus reguleerivad asutused, põhivõrguettevõtjad, võrgu kasutajad ja liikmesriigid saavad koostöös komisjoni ja Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametiga selliseid küsimusi arutada. Lisaks peaks olema võimalik neid küsimusi arutada eraldi kohtumistel väljaspool piirkondlike algatuste reguleerimisala, kui selline meetod võimaldab piiriüleste investeeringute tegemist tõhusamalt ja tulemuslikumalt edendada.

Sellised investeeringud võivad väga olulised olla ka varustuskindluse tagamisel (näiteks gaasi füüsilist peamisele voolusuunale vastupidises suunas voolamist võimaldavad investeeringud). Gaasivarustuse kindlust käsitlevas määruses tunnistatakse piirkondliku koostöö vajadust.

Piirkondlike algatuste teine raskuspunktiks võiks olla tasakaalustavate tsoonide tugevdamine, sõltuvalt gaasituru sihtmudeli üle peetavate arutelude tulemusest.

Peale selle on piirkondlik koostöö oluline selleks, et edendada võrkude terviklikkust, vältida tehnilisi rikkeid ja voolukatkestusi ning lahendada sellised probleemid tõhusalt ja nii, et see häiriks kasutajaid ja tootjaid võimalikult vähe.

c. Katseprojektid

Piirkondlikud algatused on olulised uute ideede katsetamisel valdkondades, mis ei ole veel hõlmatud raamsuunistega ega võrgueeskirjadega. Katseprojektide tulemusel võidakse käivitada uus algatus uute siduvate eeskirjade koostamiseks, näiteks uute võrgueeskirjade kaudu.

Piirkondlikud katseprojektid võivad osutuda kasulikuks arukate võrkude või piiriülese jaeturu arendamise kiirendamisel. Euroopa elektrivõrgu algatustega, mis käivitati Euroopa energiatehnoloogia strateegilise kava (SET-kava) raames, on loodud raamistik, mille alusel Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustik (ENTSO-E) esitas järgmisteks aastateks põhjaliku tegevuskava. Piirkondlikel algatustel võib olla oluline osa teadus- ja arendustegevuse projektide rakendamisel (vt tegevuskava[12]). Ka teistes küsimustes peaks piirkondadel muidugi olema võimalik katseprojektides osaleda, sõltuvalt konkreetsetest piirkondlikest vajadustest.

3. PIIRKONDADE ARV

Elektripiirkonnad on määratletud otsuses 2006/770/EÜ, millega muudeti määruse 1228/2003 lisa kohaseid ülekoormuse juhtimise suuniseid[13]. Gaasipiirkondi ei ole siduvas otsuses ametlikult määratletud. Gaasipiirkonnad loodi komisjoni, reguleerivate asutuste, põhivõrguettevõtjate ja muude sidusrühmade mitteametlike konsultatsioonide tulemusel. Kogemused on näidanud, et gaasipiirkondade puhul on saavutatud edu, hoolimata gaasipiirkondade loomist ja nende ülesandeid käsitleva ametliku otsuse puudumisest.

Tulevikus on kaks võimalust. Esimene võimalus on sätestada gaasipiirkondade ülesehitus ja ülesanded ametlikus otsuses, mille peamine eelis oleks täiendavate arutelude vältimine ja ebakindluse kõrvaldamine ning võimalus selgemalt kindlaks määrata, mida asjaomastelt liikmesriikidelt ja energiasektori sidusrühmadelt oodatakse. Teine võimalus on jätkata gaasipiirkondade mitteametliku määratluse kasutamist, mille peamine eelis oleks suurem paindlikkus gaasipiirkondade ülesehituse ja ülesannete määratlemisel tulevikus.

Peale vahendi, kuidas piirkondi määratleda, on küsimuseks ka nende ülesehitus. Piirkondade ülesehitus peaks sõltuma nende ülesannetest. Piirkonna eesmärk on saavutada edu teatavate konkreetsete prioriteetide elluviimisel ja piirkonna ülesehitus peab sellele vastama.

Elektripiirkondade ülesehitus tundub hästi sobivat eespool esitatud prioriteetidega tegelemiseks ning seepärast ei tundu olevat põhjust muuta praeguse seitsme piirkonna ülesehitust. Aja möödudes, kui on loodud piisavalt palju ühendusi, et füüsiliselt ühendada vastavad piirkonnad, võib siiski olla asjakohane integreerida Prantsusmaa-Ühendkuningriigi-Iirimaa piirkond Kesk- ja Lääne-Euroopa piirkonnaga ning Balti riikide piirkond Põhja-Euroopa piirkonnaga.

Praeguse Lõuna- ja Kagu-Euroopa gaasipiirkonna ümberkujundamine on põhjendatud. Komisjoni tellitud uuringus järeldati, et „tulenevalt liikmete erinevast suurusest ja huvidest on piirkond (Lõuna- ja Kagu-Euroopa piirkond) tõenäoliselt puutunud teistest rohkem kokku vabatahtlikkusel ja koostööl põhineva piirkondadele omase lähenemisviisi puudustega, st valitseb teatav organisatsiooniline lõtvus ja puudub pühendumus.” Arvestades uue gaasiinfrastruktuuri ja uute ühenduste arendamise olulisust gaasi siseturu loomisel ja varustuskindluse tagamisel, teeb komisjon ettepaneku jagada praegune Lõuna- ja Kagu-Euroopa piirkond järgmise kolme uue gaasipiirkonna vahel (hõlmavad ka Balti riike ja Põhja-Euroopat):

- uus Kesk- ja Lõuna-Euroopa piirkond: IT, AT, SK, SI, HU, RO, BG, EL;

- uus Kesk- ja Ida-Euroopa piirkond: DE, PL, CZ, SK, AT;

- uus Läänemere energiaturu ühendamise tegevuskava kohane piirkond: SE, FI, EE, LV, LT, PL, DE, DK.

Piirkonna ümberkujundamine võib ajutiselt häirida piirkonna toimimisel esinevate probleemide lahendamist. Siiski on soovitav luua sobiv struktuur ja tõhusamad piirkonnad, isegi kui see võtab paar kuud kauem aega, selle asemel et jätkata struktuuriga, mis ei anna soovitavaid tulemusi.

Ka on põhjust liita Itaalia praeguse Lõuna-Euroopa piirkonnaga (hõlmab Prantsusmaad ja Pürenee poolsaart), kuna see piirkond oleks näiteks Põhja-Aafrikast tuleva maagaasi peamine sissevoolu piirkond. Selline muudatus soodustaks likviidsust kõnealuses uues Lõuna-Euroopa piirkonnas. Piirkondade kokkupuutekohas asuv Itaalia võiks aidata tagada vajalikku sidusust mõlemas lõunapoolses piirkonnas.

Lisaks turu kujundamise ja ELi õigustiku rakendamise küsimustele peaksid piirkonnad keskenduma uute ühenduste loomisele.

Praeguse Loode-Euroopa piirkonna ülesehitus ja liikmesus tundub olevat sobiv ja seda ei tuleks muuta.

Tuleb rõhutada, et piirkondlike algatustega ei tohiks välistada muid selliseid põhivõrguettevõtjate, reguleerivate asutuste või liikmesriikide vahelisi koostöövorme nagu näiteks Põhjamere energiavõrgu algatus, mille on allkirjastanud Saksamaa, Ühendkuningriik, Prantsusmaa, Taani, Rootsi, Madalmaad, Belgia, Iirimaa ja Luksemburg. See, et üks liikmesriik kuulub teatud piirkonda, ei tohiks tal takistada tegemast koostööd ühe või mitme teise piirkonda kuuluva liikmesriigiga, kui see koostöö ei lähe vastuollu piirkondade tööga.

Nagu ka elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühm soovitas, on põhjendatud, et piirkonnad teevad koostööd teatud küsimustes, näiteks Kesk- ja Lääne-Euroopa ning Põhja-Euroopa piirkonna turgude sidumise valdkonnas. Siiski ei tohiks selline koostöö aeglustada teiste piirkonnade tööd ega selle tulemuste saavutamist. Kui üks piirkond on teistele piirkondadele eeskujuks, peaksid teised püüdma selle piirkonna eeskuju järgida (võttes vajaduse korral arvesse piirkondlikke erinevusi).

On üsna tõenäoline, et aja möödudes tuleb muuta piirkondade arvu ja ülesehitust. Vähemalt teoreetilisest vaatepunktist peaks piirkonnad olema siis tõeliselt edukad, kui neid enam vaja ei ole.

Firenze ja Madridi foorumiteks tuleks teha piirkondade töö ja nende ülesehituse korraline hindamine.

4. JUHTIMINE

1. Piirkondade ülesehitus

Piirkondlike algatuste praegune juhtimisstruktuur koosneb kolmest organist. Igas piirkonnas on piirkondlik kooskõlastuskomitee, kuhu kuuluvad kõik kõnealuse piirkonna riiklikud reguleerivad asutused. Piirkondlik kooskõlastuskomitee tegeleb piirkonna kõikide ülesannete üldise koordineerimise ning juhtimise ja strateegiaga. Rakendusrühma kuuluvad liikmesriikide reguleerivad asutused ja peamised sidusrühmad. Rakendusrühm teeb ettepanekuid ja võtab kohustuse võtta konkreetseid meetmeid vastuseks olulistele piirkondliku kooskõlastuskomitee tasandil kindlaks määratud küsimustele. Sidusrühmade rühma kuuluvad kõik sidusrühmad.

Piirkondlikke algatusi käsitlevas uuringus leiti, et on vaja anda rohkem poliitilisi juhtnööre. Väga tihti on piirkondlike algatuste raames vaja valitsuste sekkumist, et muuta riiklikku õigusraamistikku, ning poliitilist tuge, näiteks piiriüleste infrastruktuuriprojektide puhul. Liikmesriikide osalemine piirkondlikes algatustes peaks ka aitama minimeerida ohtu, et liikmesriigid loovad uusi foorumeid ja ajutisi struktuure väljaspool piirkondlikke algatusi.

Alates Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti loomise jõustumisest peaks kõnealusel ametil olema oluline roll piirkondlikes algatustes, et tagada eri piirkondade töö tõhusus ja järjepidevus.

Komisjon peaks andma poliitilisi juhtnööre, arvestades tema rolli energia siseturu arendamisel ning tema kohustusi lepingute ja ELi õigustiku täitmise järelevalvajana. Komisjon peab olema suuteline tegema ettepanekuid mis tahes selliste uute ülesannete kohta, millega piirkond võib kokku puutuda.

Piirkondlike algatuste juhtimist saaks tugevdada, kui luua piirkondlik juhtkomitee, kuhu kuuluvad Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet, komisjon, liikmesriigid ja piirkonna reguleerivad asutused koos piirkondliku kooskõlastuskomiteega, ning laiendades piirkondliku kooskõlastuskomitee liikmesust Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametile ja komisjonile. Piirkondliku juhtkomitee töö võiks jagada kaheks: koostöö edendamine ja soodustamine piirkondlikul tasandil ning piirkondliku kooskõlastuskomitee ja Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti koostatava piirkonna töökava täitmise kõrgetasemeline juhtimine, tehes kindlaks varustuskindluse, konkurentsivõime ja jätkusuutlikkusega seotud poliitiliste küsimuste mõju; ning võrgueeskirjade rakendamise edendamine, arvestades piirkondlike algatuste uut rolli muude projektide rakendamise hõlbustamisel ning varajase rakendamise soodustamisel ja infrastruktuuri arendamisel piirkondlikul tasandil. Piirkondlik juhtkomitee saaks probleemide tekkimisel anda rakendamisele tõuke kõrgel poliitilisel tasandil. Pelgalt regulatiivsete küsimustega tegeleks piirkondlik kooskõlastuskomitee.

Vajaduse korral saaksid piirkondlik kooskõlastuskomitee ja piirkondlik juhtkomitee kutsuda oma koosolekutele osalema põhivõrguettevõtjad, elektribörside või muude sidusrühmade esindajad, sõltuvalt käsitletavatest teemadest ja projektidest. Ettevõtjate selline varajane kaasamine tagaks, et strateegiad ja poliitilised otsused oleksid teostatavad ja toimivad ning see aitaks lahendada komisjoni uuringus tõstatatud probleemi, et praegu kaasatakse sidusrühmad liiga hilja.

Piirkondlikku kooskõlastuskomiteed ja piirkondlikku juhtkomiteed abistav rakendusrühm ja sidusrühmade rühm peaksid toimima edasi vanaviisi.

2. Piirkondade juhtimine ja sidusus

Mitte ainult piirkondade selge juhtimisstruktuur ei ole oluline, vaid sama oluline on ka tagada töö sidusus piirkondades. Seni on elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühm avaldanud korrapäraselt sidusus- ja lähenemisaruandeid, kuid ei ole selge, mis määral piirkonnad on nende aruannete alusel võtnud meetmeid.

Eri piirkondade töö sidusus tagatakse eelkõige ülevalt alla juhtnööridega, mis nähakse konkreetselt ette raamsuunistega ja võrgueeskirjadega. Need omakorda on elektripiirkondade puhul elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühma ning ajutise nõuanderühma võrdlusmudeli kohandus. Lisaks on vaja kontrollida võrgueeskirjade sidusat kohaldamist eri piirkondades. Kui piirkonnad tegelevad küsimustega, mis ei ole (veel) võrgueeskirjadega hõlmatud, on vaja üldist suunamist, et mitte seada ohtu energia siseturu loomist.

Piirkondade sidususe tagamiseks ei ole vaja luua täiendavaid struktuure. Gaasi- ja elektripiirkondades on tehtud teadlik valik, et teatud liikmesriigid kuuluvad rohkem kui ühte piirkonda. Sellised liikmesriigid kalduvad iseenesest sidususe tagamise poole, et vältida eri lahenduste rakendamist eri piiridel. Peale selle on lisaks komisjonipoolsele juhtimisele (uues piirkondlikus juhtkomitees osalemine) selles osas oluline roll Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametil. Kuna Firenze ja Madridi foorumitel osalevad komisjon, elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühm / Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet, Euroopa elektri põhivõrguettevõtjad, liikmesriikide reguleerivad asutused, liikmesriigid ja sektori kaubandusühendused, võivad need olla sobivaks platvormiks, et juhtida piirkondade poliitikat ja jälgida nende sidusust. Lisaks võib olla vajalik koostada tööprogrammid järgmiseks aastaks või järgmisteks aastateks. Tööprogramm tuleks saata Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametile, kes hindab piirkondade tööprogrammide sidusust teiste programmidega, raamsuunistega ja võrgueeskirjadega. Ebakõlade korral teavitab Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet sellest komisjoni, et komisjon saaks võtta asjaomaste tööprogrammide jaoks vastu siduvad eeskirjad kooskõlas määruse (EÜ) nr 713/2009 artikli 7 lõike 3 viimase lausega. Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti kõnealust läbivaatamisfunktsiooni tuleks nimetada koostööameti tööprogrammis. Vastavalt Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti määruse artikli 7 lõikele 3 on koostööameti ülesanne luua liikmesriikide reguleerivate asutuste koostööraamistik. Peale selle peab Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet jälgima põhivõrguettevõtjate piirkondlikku koostööd (Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti määruse artikli 6 lõige 9). Seega tundub sobiv, et Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet võtab alates märtsist 2011 üle elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühma ülesande koordineerida piirkondlikke algatusi. Nagu elektri- ja gaasisektori Euroopa reguleerivate asutuste töörühm seda praegu teeb, tuleb Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametil tugineda oma liikmesriikide reguleerivatele asutustele kui regionaalsete algatuste edendajatele.

Peale selle on oluline, et piirkondlike algatuste töö annab panuse Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti töösse üldiselt.

5. TULEVIKUPLAANID

Viis aastat pärast piirkondlike algatuste loomist on käesolevas teatises esitatud hinnang piirkondlike algatuste tegevusele ja panusele energia siseturu loomisel. Selles on esitatud võimalikud suunad, kuidas vaadata läbi piirkondlike algatuste ülesanded, täpsustada nende liikmesust ja muuta need algatused tõhusamaks. Piirkondlikel algatustel, mis on täielikult integreeritud energia siseturu vaheetapp, on võtmeroll ELi tulevase energiapoliitika kujundamisel ning järgmiste kümnendite vajadustele vastavate integreeritud energiavõrkude edendamisel.

Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti, nõukogu ja kõiki huvitatud isikuid esitama oma arvamuse käesolevas dokumendis esitatud poliitiliste suuniste kohta (15. veebruariks 2011).

Saadava tagasiside alusel kaalub komisjon võimalikke seadusandlikke või poliitilisi algatusi 2011. aasta teisel poolel, et tugevdada koostööd piirkondlikul tasandil.

[1] 2008. aastal loodi ka energiaühenduse piirkond.

[2] Vt www.ec.europa.eu/energy/gas_electricity/third_legislative_package_en.htm; pakett koosneb direktiividest 2009/72/EÜ ja 2009/73/EÜ ning määrustest (EÜ) nr 713/2009, (EÜ) nr 714/2009 ja (EÜ) nr 715/2009.

[3] Uuring on avaldatud energeetika peadirektoraadi veebilehel: "From regional markets to a single European market" („Piirkondlikest turgudest Euroopa ühtse turuni”), aprill 2010: www.ec.europa.eu/energy/gas_electricity/studies/electricity_en.htm

[4] Strategy for delivering a more integrated European energy market: The role of the ERGEG Regional Initiatives . (Strateegia Euroopa energiaturu integreerituse suurendamiseks: ERGEGi piirkondlike algatuste tähtsus). ERGEGi järelduste dokument. E10-RIG-10-04, 21. mai 2010 (www.energy-regulators.eu/portal/page/portal/EER_HOME/EER_PUBLICATIONS/CEER_ERGEG_PAPERS/Cross-Sectoral/2010/E10-RIG-10-04_Strategy_Conclusions_21-May-10.pdf).

[5] Vt näiteks Eurelectrici aruanne: http://www.eurelectric.org/Download/Download.aspx?DocumentFileID=62455.

[6] Vt http://www.energy-regulators.eu/portal/page/portal/EER_HOME/EER_INITIATIVES/Regional_Initiatives_Conferences/2010%20RI%20Conference.

[7] Vt määrused (EÜ) nr 714/2009 ja (EÜ) nr 715/2009.

[8] Iga-aastaste sidusus- ja lähenemisaruannete koostamise raames.

[9] Vt pressiteade IP/10/836, 24. juuni 2010.

[10] Pakett koosneb direktiividest 2003/54/EÜ ja 2003/55/EÜ ning määrustest (EÜ) nr 1228/2003 ja (EÜ) nr 1775/2005.

[11] 17. novembri 2010. aasta teatis KOM(2010) 677 http://ec.europa.eu/energy/infrastructure/strategy/doc/com(2010)0677_en.pdf

[12] https://www.entsoe.eu/fileadmin/user_upload/_library/news/EEGI_Implementation_plan_May_2010.pdf

[13] Komisjoni otsus, 9. november 2006, millega muudetakse piiriüleses elektrikaubanduses võrkudele juurdepääsu tingimusi käsitleva määruse (EÜ) nr 1228/2003 lisa, ELT L 312, 11.11.2006, lk 59–65.