1.Sissejuhatus

Dumpingu- ja subsiidiumidevastased meetmed ning kaitsemeetmed on kolm olulist kaubanduse kaitsevahendit, mis on spetsiaalselt kavandatud Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raamistikus kõnealuse eesmärgi saavutamiseks.

Dumpingu- ja subsiidiumivastaste meetmete eesmärk on korvata oluline kahju (või selle oht), mida omamaisele tootmisharule põhjustab dumpinguhindadega ja/või subsideeritud import, samas kui kaitsemeetmed pakuvad omamaistele tootjatele ajutist leevendust ettenägematu ja olulise impordi suurenemise korral. Kaitsemeetmeid kohaldatakse igasuguse päritoluga impordile ühesuguselt (erga omnes), samas kui dumpingu- ja subsiidiumivastased meetmed on riigi- ja isegi ettevõttepõhised.

Kõigil WTO liikmetel on õigus kasutada kaubanduse kaitsevahendeid ebaõiglaste kaubandustavade kõrvaldamiseks. See peab siiski toimuma täielikus vastavuses WTO eeskirjadega, kuna kaubanduse kaitsevahendite väärkasutamine toob kaasa ebaseaduslikud ja põhjendamatud protektsionistlikud meetmed, millel on rahvusvahelisele kaubandusele ja majandusarengule negatiivne mõju. EL kasutab kaubanduse dumpingu- ja subsiidiumivastaseid meetmeid (v.a kaitsemeetmeid) regulaarselt, kuid ta teeb seda mõõdukalt ja tasakaalustatult. Tegelikult on ELi normid isegi rangemad kui WTO eeskirjad, nähes ette täiendavad tingimused, mis peavad enne meetmete kehtestamist täidetud olema. Näiteks on niinimetatud WTO-pluss säteteks enne meetmete kehtestamist teostatav liidu huvide kontroll, et hinnata meetmete kehtestamise või nende kehtestamata jätmise mõju Euroopa majandusele.

Alates 2010. aastast on täheldatud, et kolmandad riigid kasutavad ELi ekspordi suhtes kaubanduse kaitsevahendeid sagedamini. Majanduslanguse ja nõudluse seiskumise olukorras, eelkõige teatavates sektorites, on ELi tootmisharud loomulikult otsinud oma toodangule muid väljundeid, muu hulgas eksporditurgudel. Seetõttu on ülimalt oluline, et ekspordivõimalusi ei pärsiks põhjendamatud kaubanduse kaitsevahendid, mis turulepääsu alusetult piiravad.

EL eeldab, et kaubanduspartnerid rakendavad katsevahendite kasutamisel kehtivaid WTO norme, ning pingutab ka edaspidi selle nimel, et edendada parimaid tavasid: igal aastal korraldab komisjon kõikehõlmava ühenädalase kaubanduse kaitsevahendeid käsitleva seminari kolmandate riikide uurimisasutuste töötajatele. 2016. aasta novembris korraldatud koolitusel osales 20 ametnikku kuuest eri riigist (Egiptus, Jaapan, Tai, Tuneesia, Türgi ja Vietnam) ja WTO sekretariaat. Lisaks toimusid ELi parimate tavade vahetamiseks eelmisel aastal kahepoolsed kohtumised kaubanduse kaitsevahenditega tegelevate ametnikega Indoneesiast, Taist, Hiinast ja Koreast, samuti suheldi vähem ametlikus kontekstis muude kaubanduspartneritega.

Kui kolmas riik algatab ELi ekspordi suhtes kaubanduskaitset käsitleva uurimise, siis on komisjoni roll alati vajaduse korral aktiivselt sekkuda, et lahendada menetluses tuvastatud süsteemsed probleemid ja tagada kooskõla WTO nõuetega. Selleks esitatakse näiteks kolmanda riigi uurimisasutusele kirjalikke esildisi või osaletakse korrapäraselt ärakuulamistel, et tagada ELi eksportijate õiguste ja huvide kaitse. Komisjon sekkub ka kahepoolsete lepingute raamistikus ja mitmepoolsete suhete kontekstis.

Selles aruandes kirjeldatakse kolmandate riikide kaubanduskaitsetegevuse üldiseid suundumusi, mis on negatiivselt mõjutanud või võivad negatiivselt mõjutada ELi eksporti, tuvastatud peamisi probleeme ja 2016. aastal saavutatud tulemusi. Samuti antakse aruandes ülevaade sellest, mida komisjon on konkreetselt kolmandate riikide jälgimiseks teinud, esitatakse riigipõhine analüüs ning ammendavad andmed lisas.

2.Üldised suundumused

2.1.Kehtivad meetmed 2016. aasta lõpu seisuga

Sarnaselt 2015. aastaga oli kolmandate riikide ELi tootmisharude vastu suunatud kaubanduskaitsetegevus aktiivne ka 2016. aastal.

2016. aasta lõpu seisuga oli kehtestatud 156 ELi eksporti mõjutavat kaubanduskaitse meedet, mis oli rohkem kui 2015. aasta lõpus kehtinud 151 meedet. Nagu on näha allpool esitatud graafikus, on alates 2010. aastast selgelt kasvanud ELi eksporti mõjutavate meetmete arv ning kaubanduse kaitsevahenditega seotud tegevus on siiani üsna oluline.

Kehtivate meetmete koguarv 2016. aasta lõpus

Allikas: WTO ja ELi statistika

Nagu on näha allpool esitatud graafikus, oli endiselt kõige aktiivsem ELi vastu suunatud kaubanduse kaitsevahendite kasutaja India kokku 24 kehtiva meetmega (19 dumpinguvastast meedet ja 5 kaitsemeedet) 2016. aasta lõpus, mis oli 5 meedet rohkem kui 2015. aastal (19). Järgnevad Ameerika Ühendriigid 21 kehtiva meetmega, millest 19 on dumpinguvastased (2015. aastaga võrreldes 3 meedet rohkem) ja 2 subsiidiumivastased. Hiina jäi 19 meetmega (17 dumpinguvastast ja 2 subsiidiumivastast) samale tasemele, nagu ka Brasiilia 15 meetmega, mis olid kõik dumpinguvastased.

2016. lõpus kehtinud meetmed riikide lõikes Allikas: WTO ja ELi statistika

Meetmete liigi järgi olid 156 kehtivast meetmest 116 dumpinguvastased, 5 subsiidiumivastased ja 35 kaitsemeetmed (tuletame meelde, et kaitsemeetmed ei ole riigipõhised ja seega ei tarvitse neist kõik ELi eksporti mõjutada).

Kui rääkida konkreetselt kaitsemeetmetest, siis kõige rohkem kasutasid neid 2016. aastal Indoneesia (7), India (5) ja seejärel veel neli Aasia riiki: Malaisia, Filipiinid, Tai ja Vietnam (igaühel 3 meedet).

2.2.2016. aastal algatatud uued uurimised