KOMISJONI TEATIS Euroopa kodanikualgatuse „Üks meist” kohta /* COM/2014/0355 final */





1. SISSEJUHATUS Euroopa kodanikualgatus, mis loodi Lissaboni lepinguga, et suurendada kodanike demokraatlikku osalemist Euroopa asjades[1], võimaldab ühel miljonil Euroopa Liidu (edaspidi „EL”) kodanikul vähemalt seitsmest liikmesriigist kutsuda Euroopa Komisjoni üles tegema õigusaktide ettepanekuid ELi pädevusse kuuluvates küsimustes. Täielik teave selle uue õigusliku vahendi ja kõikide seni ellu kutsutud algatuste kohta on kättesaadav Euroopa kodanikualgatuste ametlikus registris[2]. „Üks meist” on teine Euroopa kodanikualgatus, mis vastab kodanikualgatust käsitlevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses sätestatud nõuetele. Algatuse ellukutsujad esitasid selle komisjonile 28. veebruaril 2014 pärast enam kui 1,7 miljoni kodaniku toetuse saamist ja künnise ületamist 18 liikmesriigis. Komisjon vastab kooskõlas kodanikualgatuse määrusega kolme kuu jooksul teatise kaudu, esitades „oma õiguslikud ja poliitilised järeldused kodanikualgatuse kohta ja vajaduse korral koos põhjendustega meetme, mida ta kavatseb selle suhtes võtta või võtmata jätta”[3]. Komisjon kohtus korraldajatega 9. aprillil 2014. Korraldajatele anti võimalus esitleda 10. aprillil oma algatust komisjoni ja Euroopa Parlamendi korraldatud Euroopa Parlamendi avalikul arutelul. Lisateave kõnealuse kodanikualgatuse menetluslike aspektide kohta on esitatud I lisas. Algatuse „Üks meist” sisu on „inimväärikuse, õiguse elule ning iga inimese terviklikkuse juriidiline kaitse eostamise hetkest alates nendes Euroopa Liidu poolt teostatavates poliitikates, kus taoline kaitse on eriti oluline”[4]. Korraldajad on sõnastanud algatuse peamised eesmärgid järgmiselt: „Inimembrüo väärib oma väärikuse ja terviklikkuse kaitset. Seda kinnitab Euroopa Kohtu otsus Brüstle kaasuse kohta, mis defineerib inimembrüo, kui inimolendi arengu alguspunkti. Tagamaks nende alade, kus inimembrüo elu on kaalul, järjepidevus, peab Euroopa Liit keelama ning lõpetama nende tegevuste rahastamise, mis eeldatavasti hävitavad inimembrüosid, eriti puudutab see teadusuuringuid, arengukoostööd ning rahvatervist.” Lisas nõutakse kolme seadusandliku muudatuse tegemist: – finantsmäärus[5]: „Järjepidevuse põhimõte”: Eelarvest ei rahastata tegevusi, mille puhul hävitatakse inimembrüoid või mis eeldavad nende hävitamist; – teadusuuringute rahastamine – raamprogrammi „Horisont 2020” määrus[6]: „Eetikapõhimõtted”: „Ei rahastata järgmisi teadusuuringute valdkondi:” […] teadustegevus, millega kaasneb inimembrüote hävitamine muu hulgas tüvirakkude saamiseks, ning uuringud, kus inimese embrüonaalseid tüvirakke kasutatakse järgnevates etappides nende saamiseks; – arengukoostöö – arengukoostöö rahastamisvahendi määrus[7]: „Reguleerimisese ja -ala”: Käesoleva määruse alusel ei kasutata liidu arenguabi abortide otseseks ega kaudseks rahastamiseks organisatsioonide kaudu, mis propageerivad või edendavad abordi tegemist. Ühtki käesolevas määruses esinevat viidet reproduktiiv- ja seksuaaltervishoiule ning sellega seonduvatele õigustele, teenustele, kaupadele, haridusele ja teabele, mida käsitletakse rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi põhimõtetes, tegevusprogrammis ja Kairo tegevuskavas ning aastatuhande arengueesmärkides, eriti emade tervishoidu ja suremust käsitlevas 5. arengueesmärgis, ei tohi tõlgendada kui õiguslikku alust ELi vahendite kasutamiseks abortide otsese või kaudse rahastamise eesmärgil. Algatust tuleb käsitleda vastavalt ELi lepingu eeskirjadele, lähtudes sealhulgas eelkõige pädevuse andmise, proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõttest. 2. ÜLEVAADE OLUKORRAST 2.1. Inimväärikus ELi õigusaktides Euroopa Liidu lepingus sätestatakse selgesõnaliselt inimväärikuse austamine ning õigus elule ja isikupuutumatusele. Lepingu artiklis 2 sätestatakse: „Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu inimväärikuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ja inimõiguste, kaasa arvatud vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste austamine.” Lepingu artiklis 21 sätestatakse: „Liidu tegevus rahvusvahelisel areenil tugineb põhimõtetele, millest on juhindunud liidu enda loomine, arendamine ja laienemine ning mida liit soovib edendada ka ülejäänud maailmas: demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ning jagamatus, inimväärikuse, võrdsuse ja solidaarsuse ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtete ja rahvusvahelise õiguse austamine.” Euroopa Liidu põhiõiguste harta, mis on ELi lepingute lahutamatu osa ja on ELi institutsioonide jaoks siduv, kaitseb esimeses kolmes artiklis vastavalt inimväärikust, õigust elule ja õigust isikupuutumatusele. Kõik ELi õigusaktid ja kõik ELi kulutused peavad vastama kõnealustele aluslepingutele ja hartale ning peavad seepärast austama inimväärikust, õigust elule ja õigust isikupuutumatusele. Seega kehtib see ka ELi õigusaktide ja kulutuste kohta, mis hõlmavad inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringuid ja arengukoostööd. Tuleb silmas pidada, et Euroopa Kohtu niinimetatud Brüstle otsuses (kohtuasi C-34/10, Brüstle versus Greenpeace), millele korraldajad oma eesmärkides osutavad, täpsustatakse, et „[biotehnoloogia] direktiiv ei reguleeri inimese embrüote kasutamist teadusuuringutes. Selle direktiivi ese on ainult biotehnoloogiliste leiutiste patentsus”[8]. Otsuses ei käsitleta küsimust, kas selliseid uuringuid võib läbi viia ja rahastada. 2.2. Inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringud 2.2.1. Tüvirakkudega seotud teadusuuringud Inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringud võivad kaasa aidata uue põlvkonna tervishoiuteenuste väljatöötamisele, pakkudes ravimeetodeid ja võimalikku tervenemist selliste ravimatute ja/või eluohtlike haiguste puhul nagu Parkinsoni tõbi, diabeet, rabandus, südamehaigused ja nägemise kaotus. Näiteks põeb praegu Parkinsoni tõbe hinnanguliselt 1,2 miljonit Euroopa kodanikku[9]. Embrüonaalsete tüvirakkude ainulaadsus seisneb nende võimes moodustada mis tahes keharakke ning teadlased kasutavad seda omadust uute rakkude loomiseks, mida saab kahjustatud või haige koe asendamiseks. Peale selle aitavad embrüonaalsete tüvirakkude uuringud bioloogidel[10] mõista, kuidas meie koed arenevad ja end taastoodavad, samuti kasutatakse tüvirakke uute ravimite sõeluuringutes, et vähendada nende toksilisuse riski ja edendada ravimiuuringuid. Embrüonaalsete tüvirakkude liinid on võimelised tekitama lõpmata palju identseid rakke, mida saab edasikasvatamiseks ja katsete tegemiseks külmutada, säilitada ja teistesse laboritesse saata. Seepärast kasutavad teadlased peaaegu alati juba olemasolevaid rakuliine ega loo uusi liine viljatusravist üle jäänud blastotsüstide[11] baasil, mis annetatakse kirjaliku selgesõnalise teadva nõusoleku alusel teadusuuringuteks. USAs, Prantsusmaal, Lõuna-Koreas ja Ühendkuningriigis viiakse läbi inimese embrüonaalsetel tüvirakkudel põhinevaid kliinilisi uuringuid, mis hõlmavad selliseid haigusi nagu seljaajuvigastused, südamepuudulikkus ja erinevad nägemise kaotuse vormid[12]. On leitud ka koespetsiifilisi või täiskasvanud inimese tüvirakke, mis esinevad organismi teatavates kudedes ja on mõnel juhul, kuid mitte alati ravis väärtuslikud. Indutseeritud pluripotentsed tüvirakud on täiskasvanud inimese spetsialiseerunud tüvirakud, mis on geneetiliselt ümber programmeeritud. Selle meetodi avastanud teadlasele, kes tugines embrüonaalsete tüvirakkude uurimisest saadud varasematele teadmistele, anti 2012. aastal Nobeli preemia. Indutseeritud pluripotentsetel tüvirakkudel on palju embrüonaalsete tüvirakkudega sarnaseid omadusi ja nende uurimisel tehakse jätkuvalt edusamme; siiski ei suudeta veel toota neid rakke vastavuses kliiniliste standarditega ega käsitleda neid kehaomaste rakkudena. Jaapanis alustatakse ühte kliinilist uuringut, milles kasutatakse indutseeritud pluripotentseid tüvirakke[13]. Indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude avastamine ja jätkuv uurimine on rajanenud embrüonaalsete tüvirakkude uuringutel ning embrüonaalsetel tüvirakkudel on indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude alaste teadusuuringute edendamisel endiselt tähtis roll – kummastki uuringusuunast saadavad teadmised täiendavad teineteist. Arvestades tüvirakkude potentsiaali paljude haiguste ravimisel ja sellealase uurimistöö kiiret arengut, võib teatud kindla meditsiinilise kasutuse jaoks parima rakuallika väljaselgitamiseks teha tööd paljudes uurimisvaldkondades[14]. 2.2.2. Liikmesriikide pädevus ja tegevus selles valdkonnas Inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringuid reguleeritakse Euroopas siseriiklike õigusnormidega, mis on riigiti erinevad. On riike, kus embrüonaalsete tüvirakkude liinide loomine on lubatud, riike, kus see ei ole lubatud, kuid on lubatud nende import, riike, kus on keelatud kõik inimese embrüonaalsete tüvirakkude uuringud, ning riike, kus sellekohased eriõigusaktid puuduvad. Praegu on inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringud teatavatel tingimustel ja järelevalve all lubatud 18 liikmesriigis ja keelatud 3 liikmesriigis; ülejäänud liikmesriikides puuduvad vastavad eriõigusaktid[15]. 2.2.3. Pädevus ja tegevus selles valdkonnas liidu tasandil Aluslepingu sätted teadusuuringute kohta Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 182 sätestatakse ELi teadusuuringute programmide õiguslik alus: „Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega vastu mitmeaastase raamprogrammi, milles esitatakse liidu kogu tegevus.” Kõnealused ELi teadusuuringute programmid võetakse vastu, piiramata liikmesriikide tegevust teadusuuringute valdkonnas. See tuleneb asjaolust, et vastavalt ELi esmasele õigusaktile – Lissaboni lepingule – on teadusuuringud jagatud pädevusse kuuluv valdkond. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 4 lõikes 3 on sätestatud: „Teadusuuringute, tehnoloogia arendamise ja kosmose alal kuulub liidu pädevusse meetmete võtmine eelkõige programmide koostamiseks ja elluviimiseks, kuid selle pädevuse kasutamine ei või takistada liikmesriikidel oma pädevuse teostamist.” „Horisont 2020” – ELi teadusuuringute ja innovatsiooni programm „Horisont 2020” on ELi teadusuuringute ja innovatsiooni programm, mille rahastamismaht järgmiseks seitsmeks aastaks (2014–2020) on ligi 80 miljardit eurot. Selle uue programmi väljatöötamiseks algatas komisjon ulatuslikud arutelud, millesse kaasati kõik peamised sidusrühmad ning milles võeti arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukoguga toimunud arutelusid ja varasematest programmidest saadud õppetunde. Komisjon võttis arvesse ka eetika Euroopa töörühma soovitusi[16] ja ühe Eurobaromeetri küsitluse tulemusi, mille käigus küsiti kõikjalt Euroopast juhuslikult valitud kodanike arvamust eri teemade, sealhulgas embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute kohta. Enamik neist pooldas embrüonaalsete tüvirakkude uuringuid[17]. Komisjon esitas pärast kõikide uuringuid toetavate aspektide, sealhulgas kõikide tüvirakke hõlmavate uuringutega seotud eetiliste kaalutluste, ELi tasandil antavast toetusest tuleneva lisaväärtuse ja võimaliku tervisealase kasu arvessevõtmist 2011. aasta novembris oma ettepaneku. Komisjon, nõukogu ja parlament võtsid nõukogu ja parlamendiga 2013. aasta detsembris „Horisont 2020” suhtes kokkuleppeni viinud demokraatliku protsessi käigus arvesse ka kõiki teadusuuringuid toetavaid aspekte. Valitud esindajatega toimunud „Horisont 2020” arutelude tulemusena on selgunud, et EL näeb ette tervishoiualaste teadusuuringute toetamist ja et inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringud on võimalikud, kui need piirduvad tüvirakuliinide loomise järgsete uuringutega. Jõuti ühisele seisukohale, et ELi tasandil teostatavad inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusprojektid loovad kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega lisaväärtust liikmesriikide tegevusele selles valdkonnas[18]. Teadusuuringute valdkonnas loob EL liikmesriikide tegevusele lisaväärtust piiriülese teaduskoostöö toetamisega juhtudel, kus läbimurde saavutamiseks vajatakse kriitilist massi üksteist täiendavaid teadmisi ja rahalisi vahendeid. See vajadus on eriti ilmne inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute puhul, kus uue tüvirakupõhise ravi juurutamine kliinikus nõuab koostööd paljudes teadusvaldkondades ning paljusid eri oskusi ja vahendeid. Samuti aitavad piiriülesed teaduslikud koostööprojektid tegutseda kooskõlastatumalt ja vähendada tarbetut dubleerimist tüvirakuliinide loomisel ja kasutamisel. Samuti oldi nõus, et inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringud võivad viia väärtuslike läbimurreteni tervishoiualases teadustegevuses ning et kavandatud kontrolli- ja tasakaalustusmeetmed, mis on identsed seitsmendas raamprogrammis kokku lepitud meetmetega, tagavad asjakohaselt vastavuse kehtivatele rangetele reeglitele. Raamprogrammi „Horisont 2020” sätted inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute kohta „Horisont 2020” toetust inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringutele reguleerivad ranged üld- ja erisätted. Nagu viimane, seitsmes teadusuuringute raamprogramm, nii sisaldab ka „Horisont 2020” erisätteid inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute otsese rahalise toetamise kohta. Need on sätestatud „Horisont 2020” määruse artiklis 19 (II LISA) ja määrusele lisatud komisjoni avalduses (III LISA), mida nõuti Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelist kokkulepet käsitlevatel institutsioonidevahelistel läbirääkimistel ja mille komisjon esitas kõnealuse õigusakti vastuvõtmise ajal. See avaldus on „Horisont 2020” õigusaktide paketi lahutamatu osa ja selles tõlgendatakse õigusnormide praktilise rakendamise küsimusi seoses kõnealust uurimisvaldkonda puudutavate arvamuste paljususega ning õigusliku olukorra ja õigustavade erinevusega eri liikmesriikides. „Horisont 2020” pakett, sealhulgas inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringuid käsitlevad sätted, läbisid tavapärase õigusloomeprotsessi ning võeti vastu demokraatlikult, täielikus kooskõlas liidu lepingu sätetega ja kummagi kaasseadusandja selge enamuse toetusega – Euroopa Parlament võttis määruse vastu 21. novembril 2013 toimunud täiskogu istungil[19] ja Euroopa Liidu Nõukogu oma istungil 3. detsembril 2013[20]. „Horisont 2020” elluviimisel järgitav range eetikaraamistik kajastab täpselt seitsmenda raamprogrammi puhul üksikasjalikult kokku lepitud sätteid (IV ja V LISA). Nagu on märgitud „Horisont 2020” käsitlevas komisjoni avalduses, tegi komisjon seitsmenda raamprogrammi eetikaraamistiku kohaldamise jätkamise ettepaneku põhjusel, et „selles on kogemuste varal välja kujunenud vastutustundlik lähenemisviis kõnealuse paljutõotava teadusvaldkonna jaoks ning selline lähenemisviis on seni hästi toiminud teadusprogrammis, milles osaleb teadlasi paljudest väga erinevate õigusnormidega riikidest”. Kõnealune raamistik põhineb teaduse ja uute tehnoloogiate eetika Euroopa töörühma soovitustel[21] ja hõlmab nn kolmekordse tagatise süsteemi: eelkõige juhindutakse siseriiklikest õigusaktidest – ELi projektide puhul tuleb järgida selle riigi õigusakte, kus teadusuuringuid läbi viiakse; peale selle tuleb kõik projektid eksperdihinnangute alusel teaduslikult valideerida ja need peavad läbima range eetikakontrolli; lõpuks ei tohi ELi vahendeid kasutada uute tüvirakuliinide loomiseks ega teadusuuringuteks, mille käigus hävitatakse embrüoid muu hulgas tüvirakkude saamiseks. Programmis „Horisont 2020” kasutatakse ühiskonnaprobleemidel põhinevat lähenemisviisi, mille puhul keskendutakse Euroopa ja muu maailma kodanike peamistele ühistele muredele. Tervishoiu valdkonnas hõlmab see näiteks vähi, diabeedi, Alzheimeri tõve ja Parkinsoni tõvega seotud uuringuid. Teadusuuringute programmide rakendamisel ei avalda komisjon teadusuuringute konkursikutseid konkreetselt inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute kohta. Selle asemel peaksid teadlased esitama alt üles suunatud taotlusi, milles esitatakse teatud kindla uuringuga seotud parimad võimalikud lähenemisviisid. ELi teadusuuringutes on koht ka projektidel, mis võivad hõlmata eri tüüpi rakkude, sealhulgas inimese embrüonaalsete tüvirakkude ja indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude võrdlust. Seega ollakse teaduse arengu valguses kõikide uurimissuundade suhtes avatud. Euroopa Komisjoni toetatav inimese embrüonaalsete tüvirakkude liinide Euroopa register[22] hõlbustab järelevalvet olemasolevate inimese embrüonaalsete tüvirakkude üle nii Euroopas kui ka mujal, parandab nende kättesaadavust teadlastele ja aitab vältida uute tüvirakuliinide tarbetut loomist. „Horisont 2020” määruse artikli 19 lõikes 3 sätestatakse: „Ei rahastata järgmisi teadusuuringute valdkondi: inimeste kloonimisele suunatud teadusuuringud, mille eesmärk on paljundamine; inimese genotüübi muutmisele suunatud teadusuuringud, mis võivad sellised muutused päritavaks muuta; teadustegevus, mis on suunatud inimese embrüote loomisele üksnes teadustöö või tüvirakkude saamise eesmärgil, sealhulgas keharakkude tuuma siirdamise abil.” Kõnealuses artiklis nähakse ette, et need uurimisvaldkonnad võidakse „Horisont 2020” vahehindamise raames teaduse arengu valguses läbi vaadata. Artikli 19 lõikes 4 sätestatakse: „Teadustöö sisust ja asjaomaste liikmesriikide õigusraamistikust olenevalt võib rahastada nii täiskasvanud inimese kui ka embrüonaalsete tüvirakkude alaseid teadusuuringuid. Teadustegevust, mis on keelatud kõikides liikmesriikides, ei rahastata. Tegevust ei rahastata liikmesriikides, kus vastav tegevus on keelatud.” Inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud ELi teadusprojektide taotluste hindamine, heakskiitmine ja projektide rahastamine on õigusaktidega rangelt reguleeritud. Vastavust määruse artiklis 19 ja komisjoni avalduses sätestatud eeskirjadele hinnatakse mitme eel- ja järelkontrolli käigus. „Horisont 2020” eel- ja järelkontrollid inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute puhul Kõik inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud taotlused läbivad sõltumatu rahvusvahelise eksperdihindamise. Selle käigus hinnatakse asjaomaste tüvirakkude kasutamise vajalikkust soovitud teaduslike eesmärkide saavutamiseks. Iga taotlus peab läbima ka range eetikakontrolli[23], mille käigus võetakse arvesse ELi põhiõiguste hartas ja asjakohastes rahvusvahelistes konventsioonides[24] kajastatud põhimõtteid ning mida teostavad komisjoni määratud sõltumatud eksperdid; nende ekspertide esitatud nõuded muutuvad projektiosaliste jaoks lepingulisteks kohustusteks. Seejärel teeb komisjon iga teadusliku hindamise ja eetikakontrolli läbinud projekti kohta otsuse ning projekt läbib asjaomases liikmesriigis individuaalse heakskiitmise menetluse, et tagada selle riigi õigusaktide järgimine, kus projekti läbi viiakse. Kõikide liikmesriikide esindajatest ja raamprogrammiga ühinenud riikide vaatlejatest koosnev programmikomitee kaalub kontrollimenetluse raames selliste projektide rahastamise heakskiitmist. Alles siis sõlmitakse selgeid eetikasätteid ja aruandlusnõudeid sisaldavad lepingud. Lisaks projektide rakendamise ajal teostatavale järelevalvele kontrollib komisjon sõltumatute välisekspertide toel ka eetikapõhimõtetest kinnipidamist valitud projektides, et veenduda, kas uuringute teostamisel järgitakse eetikakontrolli käigus kehtestatud nõudeid. Seitsmenda raamprogrammi alusel rahastatud 6 projekti puhul, mis olid seotud inimese embrüonaalsete tüvirakkude kasutamisega, tõdes eetikanõuete järgimist kontrolliv sõltumatute välisekspertide paneel, et kõik eetika- ja regulatiivsed nõuded olid täidetud ning projektid vastasid lepingutingimustele ja seitsmendat raamprogrammi käsitleva õigusakti sätetele. Kui projekt peaks minema vastuollu üldtunnustatud eetikapõhimõtetega ja inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute läbiviimise tingimustega, kohaldatakse kõiki vajalikke sätteid projekti peatamiseks ja asjakohaste karistuste määramiseks. Inimese embrüonaalsete tüvirakkude alaste seitsmenda raamprogrammi projektide puhul ei ole tuvastatud ühtki mittevastavust. Komisjon teostas eelmistes raamprogrammides nendest põhimõtetest kinnipidamise ranget järelevalvet ja teavitas programmikomiteed regulaarselt programmi rakendamise üldseisust. „Horisont 2020” puhul järgib komisjon sama järelevalve- ja kontrollimenetlust. EL rahastas seitsmenda raamprogrammi terviseprogrammi (2007-2013) alusel 27 teaduslikku koostööprojekti, mis olid seotud inimese embrüonaalsete tüvirakkude kasutamisega; uuemad neist hõlmavad ka tööd indutseeritud pluripotentsete tüvirakkudega. Inimese embrüonaalsete tüvirakkude alaseid uuringuid[25] on rahastatud ka Euroopa Teadusnõukogu stipendiumide (10) ja Marie Skłodowska-Curie nimeliste meetmete (24) kaudu. ELi teadusprojektidele eraldatud raha eest ei ole loodud ühtki uut inimese embrüonaalsete tüvirakkude liini. Komisjon tegutseb vastutustundlike teadusuuringute edendamisel avatult ja läbipaistvalt ning annab sellekohast teavet nii tavakodanikele kui ka teadlastele. Peale projekte käsitleva üksikasjaliku teabe avaldamise komisjoni CORDISe veebisaidil soovitatakse luua igale projektile ka oma veebisait. Samuti toetab komisjon EuroStemCelli veebisaiti[26], mis pakub usaldusväärset ja sõltumatut teavet ning järeleproovitud õppematerjale tüvirakkude ja nende ühiskondliku mõju kohta. 2.3. Arengukoostöö 2.3.1. Emade ja laste tervishoid arengumaades Aastal 2010 suri raseduse või sünnitusega seotud tüsistuste tõttu kogu maailmas 287 000 naist. Peaaegu kõik need surmad (99%) leiavad aset arengumaades ning mõjutavad ebaproportsionaalselt vaeseid ja kõige haavatavamaid elanikerühmi. Emade tervise kaitseks kasutatavad lähenemisviisid tagavad ka nende laste tervise kaitse. Näiteks saab tõhusalt vähendada vastsündinute surmade peamiseks põhjuseks olevate enneaegsete sündide määra, parandades pereplaneerimisteenuste ja kvaliteetse ravi kättesaadavust naistele, eriti noortele. Seepärast vajatakse sünnituseelselt, -aegselt ja -järgselt professionaalset hooldust, et säästa emade ja laste elusid, ning see nõuab juurdepääsu kõikehõlmavatele ja järjepidevatele tervishoiuteenustele, mis hõlmavad nii seksuaal- ja reproduktiivtervist kui ka emade, vastsündinute ja laste tervishoidu. Emade suremuse üks põhjus on ohtlikud abordid, mis põhjustavad 13% kõigist emade surmadest – 47 000 surma igal aastal, peaaegu kõik neist arengumaades. Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel on soovimatute raseduste ja esilekutsutud abortide vähendamise kõige tõhusam viis pereplaneerimisteenuste kättesaadavuse parandamine ja rasestumisvastaste vahendite tõhus kasutamine[27]. Sellega saab abortide arvu vähendada. Peaaegu kõikides maailma riikides[28] on seadusega lubatud teha aborti naise elu päästmiseks ning enamikus riikides on lubatud teha aborti ka naise füüsilise ja/või vaimse tervise säilitamiseks. 2.3.2. ELi liikmesriikide pädevus ja tegevus ELi liikmesriigid juhinduvad emade ja laste tervishoiu valdkonna arengukoostöös aastatuhande arengueesmärkidest ja rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammist. Rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogramm Aastal 1994 Kairos toimunud rahvusvahelisel rahvastiku- ja arengukonverentsil võtsid 179 riiki, sealhulgas kõik 28 ELi liikmesriiki vastu tegevusprogrammi, mille kohaselt naiste võrdõiguslikkus ja nende õiguste edendamine on ülemaailmne prioriteet nii üldiste inimõiguste seisukohalt kui ka olulise sammuna vaesuse kaotamise suunas[29]. Naiste võimalused reproduktiivtervishoiule juurdepääsuks ja nende sellekohaste õiguste tunnustamine on naiste õiguste edendamise nurgakivi ja toetab kestlikku arengut. Kõnealuses programmis kutsutakse üles võtma meetmeid, et tagada reproduktiivtervishoiu õigused ning pereplaneerimisteenuste ja seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu teenuste üldine kättesaadavus. Programmis täheldatakse muu hulgas, et ohtlikud abordid on oluline rahvatervisega seotud probleem, ning esmatähtsaks peetakse soovimatute raseduste ennetamist. Aborti ei tohiks mingil juhul propageerida kui pereplaneerimise meetodit. Abordiga seotud tervishoius tuleb lähtuda iga riigi õigusraamistikust. Rahvusvahelisel rahvastiku- ja arengukonverentsil toonitati, et kui abordi tegemine ei ole seadusega vastuolus, tuleks seda teha ohutult. Alates 1994. aastast on riigid iga viie aasta järel uuesti kokku tulnud, et taaskinnitada pühendumist võetud kohustustele ja vaadata läbi tegevusprogrammi täitmisel tehtud edusammud. Rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi esimesel sellisel läbivaatamiskonverentsil aastal 1999 lisati programmi kriteeriumid, mille alusel sõnastati hiljem aastatuhande kaheksa arengueesmärki. Aastatuhande arengueesmärgid Aastal 2000 võtsid 189 riigi, sealhulgas kõigi 28 ELi liikmesriigi riigipead ja valitsusjuhid ÜRO Peaassambleel vastu aastatuhande deklaratsiooni, milles sätestatakse aastatuhande kaheksa arengueesmärki, sealhulgas ambitsioonikad eesmärgid seoses emade ja laste suremuse vähendamisega aastaks 2015. Aastatuhande neljas arengueesmärk on vähendada alla viieaastaste laste suremust kahe kolmandiku võrra. Aastatuhande viies arengueesmärk on vähendada emade suremust ajavahemikul 1990–2015 kolmveerandi võrra ja saavutada reproduktiivtervishoiu üldine kättesaadavus. Aastatuhande arengueesmärkidest on nüüd saanud üleilmse arengupoliitika kriteeriumid. Need on kaasa toonud rahvusvahelise üldsuse enneolematu tähelepanu inimeste heaolule, inimarengule ja vaesusele. ÜRO koordineerib praegu struktureeritud protsessi, mille eesmärk on paika panna arenguraamistik, mis hõlmab perioodi pärast aastat 2015, mil praegused aastatuhande arengueesmärgid aeguvad. 2.3.3. Pädevus ja tegevus liidu tasandil Aluslepingu sätted arengukoostöö kohta ELi arengukoostöö alase poliitika peamine eesmärk on inimväärikuse täielikust austamisest lähtuv vaesuse vähendamine ja lõpuks selle kaotamine[30]. See nähtub selgesti ELi pühendumisest aastatuhande arengueesmärkidele seoses äärmise vaesuse ja nälja vähendamisega, inimeste heaolu parandamisega emade ja laste suremuse vähendamise kaudu ning HIV/AIDSi, malaaria ja muude haiguste vastu võitlemisega. ELi uues arengupoliitikas –muutuste kavas[31] – korratakse inimkeskse lähenemisviisi tähtsust, määratledes arenguabi oluliste eesmärkidena inimõiguste (demokraatia ja õigusriigi) tagamise ning kaasava ja kestliku majanduskasvu rakendamise inimarengu teenistusse. ELi arengukoostöö raames vastu võetud meetmed ei piira liikmesriikide tegevust arengukoostöö valdkonnas. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 4 lõikele 4 kuulub arengukoostöö jagatud pädevusse: „Arengukoostöö ja humanitaarabi valdkonnas on liit pädev võtma meetmeid ja viima ellu ühist poliitikat, kuid selle pädevuse teostamine ei või takistada liikmesriikidel oma pädevuse teostamist.” Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 208–211 sätestatakse ELi arengukoostöö meetmete õiguslik alus. Lepingu artikli 208 lõikes 2 nähakse ette, et „[l]iit ja liikmesriigid täidavad neid kohustusi ning arvestavad neid eesmärke, mis nad on heaks kiitnud Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis ja teistes pädevates rahvusvahelistes organisatsioonides”. Liidu tasandil toimuva tegevuse lisaväärtus tuleneb ELi üleilmsest kohalolekust, ulatuslikust teadmistepagasist, riigiülesest olemusest, rollist koordineerimise vahendajana ja mastaabisäästu saavutamise võimalusest. „Euroopa konsensuses”[32], mille liikmesriigid, Euroopa Komisjon, parlament ja nõukogu 2005. aastal vastu võtsid, määratletakse ühised väärtused, eesmärgid, põhimõtted ja kohustused seoses arenguprogrammide rakendamisega liikmesriigi ja liidu tasandil: vaesuse vähendamine, inimõiguste, demokraatia, põhivabaduste ja õigusriigi austamine, hea valitsemistava, sooline võrdõiguslikkus, solidaarsus, sotsiaalne õiglus ja tõhus mitmepoolne tegevus. ELi arengukoostöö rahastamise peamised vahendid ELi arengukoostöö rahastamise peamised vahendid on Euroopa Arengufond[33] ja arengukoostöö rahastamisvahend[34]. Euroopa Arengufond toetab koostööd Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikidega ning keskendub majandus-, sotsiaal- ja inimarengule ning piirkondlikule koostööle ja lõimumisele. Fondi haldab komisjon ja ELi liikmesriigid panustavad sellesse otse. Arengukoostöö rahastamisvahendiga aga antakse kahepoolset toetust arengumaadele, keda Euroopa Arengufond ei toeta, ning valdkondlikku toetust kõigile partnerriikidele sellistes prioriteetsetes valdkondades nagu inimõigused, demokraatia, hea valitsemistava ning kaasav ja kestlik majanduskasv. 11. Euroopa Arengufondi eelarve aastateks 2014–2020 on 30,5 miljardit eurot. Arengukoostöö rahastamisvahendile eraldatakse aastateks 2014–2020 ELi eelarvest 19,7 miljardit eurot. Enne nende uute rahastamisvahendite kavandamist aastateks 2014–2020 ja lisaks mõju hindamisele ning hinnangute, auditi- ja vahehindamisaruannete komisjonisisesele läbivaatamisele korraldas komisjon ajavahemikul 26. novembrist 2010 kuni 31. jaanuarini 2011 avaliku arutelu ELi välistegevuse edasise rahastamise teemal. See protsess põhines avalikul veebipõhisel küsimustikul ja sellele lisatud taustdokumendil „What funding for EU external action after 2013?”[35] („Kuidas rahastada ELi välistegevust pärast 2013. aastat?”). Komisjon esitas 2011. aasta detsembris seadusandliku ettepaneku, milles võeti arvesse arengupoliitika kõiki aspekte, sealhulgas lisaväärtust, mis tuleneb ELi tasandil arengumaade toetamisest kooskõlas arengupoliitikat käsitleva Euroopa konsensuse (2005) põhimõtetega ja muutuste kavaga. Arengukoostöö rahastamisvahend võeti vastu 11. märtsil 2014 kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 209: „Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad seadusandliku tavamenetluse kohaselt arengukoostöö poliitika teostamiseks vajalikud meetmed, mis võivad hõlmata mitmeaastaseid koostööprogramme arengumaadega või temaatilisi programme.” Demokraatliku protsessi käigus ilmnes, et nii Euroopa Parlamendi kui ka nõukogu selge enamus (Euroopa Parlament võttis määruse vastu 6. detsembril 2013 toimunud täiskogu istungil ja Euroopa Liidu Nõukogu oma istungil 11. märtsil 2014) toetas komisjoni kavandatud arengupoliitika prioriteete ja eesmärke, sealhulgas koostööd prioriteetses valdkondades. ELi arengukoostöö rahastamise prioriteedid tervishoiusektoris, sealhulgas seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu ning sellega seonduvate õiguste valdkonnas Arengukoostöö rahastamisvahendi määruse artiklis 2 tuletatakse meelde, et vaesuse vastu võitlemine kooskõlas aastatuhande arengueesmärkidega on jätkuvalt arengukoostöö põhieesmärk. Nagu on märgitud määruse[36] I ja II lisas, hõlmab see ka rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammi täieliku ja tõhusa rakendamise edendamist. Arengukoostöö rahastamisvahendi määruse kohaselt kajastuvad ELi rahastamisprioriteedid geograafilistes ja valdkondlikes mitmeaastastes sihtprogrammides, mille suhtes peetakse Euroopa Parlamendiga strateegilist dialoogi. Parlament nõudis 2014. aasta esimeses kvartalis peetud strateegilise dialoogi käigus, et mitmeaastastes sihtprogrammides pöörataks suuremat tähelepanu naiste õigustele ja soolisele võrdõiguslikkusele. Dialoogi tulemusena lisatakse need muudatused mitmeaastastesse sihtprogrammidesse. ELi rahastamisprioriteedid määratletakse ka koos partnerriikide valitsustega. Seepärast keskendub EL tervishoiu valdkonna rahastamisel partnerriikide tervishoiusüsteemide tugevdamisele, et nad saaksid tagada kvaliteetsete tervishoiuteenuste tervikliku paketi üldise kättesaadavuse. ELi tegevus põhineb toetust saavate riikide ametiasutuste koostatud riiklikel tervishoiukavadel. Niikaua, kui need tervishoiusüsteemid on kooskõlas inimõiguste ja rahvusvaheliste nõuetega, on liidu igal partnerriigil suveräänne õigus otsustada, milliseid teenuseid ja millisel viisil oma kodanikele pakkuda. ELi roll on toetada nende riikide jõupingutusi tõhusate süsteemide loomiseks, mille raames osutatakse järjepidevusel põhinevaid tervishoiuteenuseid. ELi vahenditega võib toetada tervishoiuasutuste ehitamist ja renoveerimist, tervishoiutöötajate koolitamist, seadmete, hädavajalike ravimite ja meditsiinitarvete soetamist, samuti riiklikke tervishoiustrateegiaid toetava tehnilise abi ja poliitilise nõu andmist valitsustele. Selline rahastamine toimub eelistatult partnerriikide korralise eelarve kaudu, et suurendada riikide omavastutust ja programmide kestlikkust. Sel viisil ehk „eelarvetoetusena” abi andmisel keskendutakse sektoripõhise poliitika ja reformide toetamisele, et parandada riigi juhtimist ja elanikele teenuste osutamist ning jõuda valitsusega poliitilise dialoogi pidamise ja saavutatavate näitajate määratlemise kaudu konkreetsete mõõdetavate tulemusteni. Aastatel 2002–2010 eraldas EL partnerriikidele eelarvetoetusena 5 miljardit eurot ja veel 1,3 miljardit eurot konkreetselt partnerriikide tervishoiueelarvesse või valitsusprogrammidesse[37]. Üks oluline ELi rahastamiskanal on ka tervishoiusektoris tegutsevad ÜRO ametid ja sellised ülemaailmsed tervisealased algatused nagu ülemaailmne AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria vastu võitlemise fond ning ülemaailmne vaktsineerimise ja immuniseerimise liit. Aastatel 2002–2010 eraldas EL nendele toetusesaajatele 1 miljard eurot. ELi vahendeid võib kasutada ka kodanikuühiskonna organisatsioonide rahastamiseks, eelkõige juhtudel, kus on vaja parandada põhiliste tervishoiuteenuste kättesaadavust tõrjutud või raskesti ligipääsetavatele elanikerühmadele, eriti hädaolukordade või konfliktide puhul ehk olukordades, kus valitsused ei suuda või ei soovi ise tõhusaid meetmeid võtta. Valdav osa toetustest kodanikuühiskonna organisatsioonidele on siiski ette nähtud nende nõustamissuutlikkuse parandamiseks ja nende rolli suurendamiseks poliitika kujundamisel, reformide üle järelevalve teostamisel ja valitsuste vastutuse suurendamisel kodanike ees. Aastatel 2002–2010 eraldas EL tervishoiusektoris tegutsevatele kodanikuühiskonna organisatsioonidele 1,3 miljardit eurot. 3,2 miljardist eurost, mille EL eraldas aastaid 2002–2010 hõlmava viieaastase perioodi jooksul arengutoetusena partnerriikide tervishoiusektorile, kulutati vastavalt G8 riikide kokku lepitud metoodikal põhinevatele arvutustele 1,5 miljardit emade, vastsündinute ja laste tervishoiule. Sellest 87 miljonit eurot kulus reproduktiivtervishoiule, 17 miljonit eurot pereplaneerimisteenustele ja 95 miljonit eurot suguhaiguste tõrjeks. Ülemaailmset AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria vastu võitlemise fondi toetati 503 miljoni euroga. Kooskõla rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammiga ning aastatuhande arengueesmärkidega ELi arengutoetused on heas kooskõlas rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammis ning aastatuhande arengueesmärkides kokku lepitud eesmärkide ja rahvusvaheliste kohustustega. Ehkki liit ei ole nendele pöördelise tähtsusega rahvusvahelistele lepingutele nende sõlmimise ajal alla kirjutanud, lisati neis sätestatud eesmärgid ja kohustused hiljem ELi õigusaktidesse, millega nähakse ette liidu poliitika arengukoostöö valdkonnas, ning selged viited lepingutele lisati Euroopa konsensusesse arengupoliitika küsimuses, nõukogu järeldustesse ELi rolli kohta tervise edendamisel maailmas[38], nõukogu järeldustesse 2015. aasta järgse üldise tegevuskava kohta[39] ning perioode 2007–2013 ja 2014–2020 käsitlevatesse määrustesse arengukoostöö rahastamisvahendi kohta. Euroopa Parlament võttis vastu mitu rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi ning aastatuhande arengueesmärke toetavat resolutsiooni[40], milles palutakse „ELil kaitsta jõuliselt õigust kõrgeimatele võimalikele tervisenormidele, sealhulgas seksuaal- ja reproduktiivtervise normidele ja õigustele ja HIV/AIDSi integreerimisele, muu hulgas vabatahtliku pereplaneerimise, ohutu abordi ja rasestumisvastaste vahendite võimaldamine”[41]. Kooskõlas rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi põhimõtetega ei propageerita ELi arenguabiga aborti kui pereplaneerimise meetodit. Abi eesmärk on pigem vähendada abortide tegemist pereplaneerimisteenuste laiendamise ja tõhustamise kaudu ning seada prioriteediks kaotada soovimatute raseduste ennetamise kaudu abordi tegemise vajadus. ELi toetuste puhul keskendutakse haavatavate ja ebasoodsas olukorras naiste, noorte, vallaliste naiste, põgenike ja ümberasustatud naiste, HIV-positiivsete naiste ja vägistamise ohvrite vajadustele. Kontroll ELi arengutoetuste kasutamise üle ELi lepingulised tingimused[42] on ranged ning tagavad, et mis tahes sekkumise rahastamisel ELi arenguabist järgitakse selle riigi õigusakte, kus sekkumine aset leiab. Kõik ELi toetuse saajad ja nende töötajad peavad järgima inimõigusi. ELi vahendite kasutamine ettenähtud eesmärgil on tagatud eri kontrollitegevuste ning projektitsükli juhtimise käigus rakendatavate kontrolli- ja tasakaalustusmehhanismide kaudu. Komisjon teostab projektide ja programmide elluviimise järelevalvet sõltumatute hindamiste kaudu, mida viivad läbi väliseksperdid kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud kriteeriumidega. Selle tulemuspõhise järelevalvesüsteemi abil hinnati 2013. aastal kõigis ELi toetatavates sektorites kokku enam kui 1600 käimasolevat ja lõpetatud projekti ja programmi, sealhulgas 24 eelarvetoetuse meedet[43]. Nendest projektidest ja programmidest olid 64 seotud tervishoiusektoriga ja 22 rahvastikupoliitika ja -programmide ning reproduktiivtervishoiu sektoriga. 81% nendes kahes sektoris hinnatud projektidest said hindeks „väga hea” või „hea” (kõigi ELi toetatavate sektorite lõikes oli see näitaja keskmiselt 75%). Projektide puhul, mille teostamise juures tuvastatakse olulisi probleeme, tagab komisjon konkreetsete järelmeetmete võtmise. See kohapealne sõltumatu järelevalve täiendab komisjoni töötajate endi teostatavat sisejärelevalvet. Peale hindamiste projekti või programmi tasandil annavad toetuste mõju ja saavutatud tulemuste kohta olulist tagasisidet ka sõltumatute välisekspertide teostatavad strateegilised hindamised. Seda võis tõdeda 2012. aastal toimunud hindamise puhul, milles käsitleti Euroopa Komisjoni toetusi tervishoiusektorile ja milles leiti, et need olid kooskõlas ELi arengupoliitikaga ja suunatud sihipäraselt vaesuse vähendamisele[44]. Leiti, et ELi toetused on andnud märkimisväärse panuse tervishoiuteenuste kvaliteedi parandamisse ning tugevdanud läbipaistvuse ja vastutusega seotud institutsionaalseid ja menetlussüsteeme riikides, kus kõnealuseid programme on ellu viidud. Euroopa Kontrollikoda vaatab ELi arenguabi haldamise igal aastal läbi. Oma hiljutises aruandes Euroopa Arengufondi kohta märgib kontrollikoda, et ELi delegatsioonidel oli projektide tegelikust rakendamisest hea ülevaade, seda peamiselt kontrollkülastuste põhjal[45]. Aastaid 2014–2020 käsitleva finantsraamistiku uute rahastamisvahendite, sealhulgas arengukoostöö rahastamisvahendi kindlaksmääramisel võeti arvesse kõikide hindamiste ja auditite tulemusi. Järelevalvet ja hindamisi täiendavad finantsauditid ja -kontrollid, millega tagatakse välisabimeetmete seaduslikkus ja korrektsus. ELi toetuse saajate puhul, kes on esitanud valeandmeid, teinud märkimisväärseid vigu, eiranud eeskirju või pannud toime pettuse, peatatakse nende toetus ning võidakse edaspidi keelduda neile ELi toetuse andmisest ja kohaldada nende suhtes rahalist karistust. 3. KÕNEALUSE EUROOPA KODANIKUALGATUSE TAOTLUSTE HINDAMINE 3.1. Üldised tähelepanekud Nagu käesoleva teatise sissejuhatuses märgitakse, on Euroopa kodanikualgatuse „Üks meist” eesmärk nõuda ELilt inimväärikuse ja isikupuutumatuse austamise nimel selliste tegevuste keelamist ja rahastamise lõpetamist, mis eeldavad inimembrüote hävitamist, eelkõige teadusuuringute, arenguabi ja rahvatervise valdkonnas. Sel eesmärgil taotletakse finantsmääruse, teadusuuringute raamprogrammi „Horisont 2020” määruse ja arengukoostöö rahastamisvahendi määruse asjakohast muutmist. Komisjon on selle taotluse hoolikalt läbi vaadanud. Seoses taotlusega lõpetada nende tegevuste toetamine ELi vahenditest ja muuta finantsmäärust tuleb märkida, et vastavalt finantsmääruse artiklile 87 peavad kõik ELi kulutused olema kooskõlas ELi aluslepingutega ja põhiõiguste hartaga. Seega on ELi finantsmäärusega juba tagatud, et kõikide ELi kulutuste, sealhulgas teadusuuringute, arengukoostöö ja rahvatervise valdkonnas tehtavate kulutuste puhul tuleb austada inimväärikust, õigust elule ja õigust isikupuutumatusele. Finantsmääruse eesmärk on kehtestada üldised finantseeskirjad, milles ei käsitleta konkreetseid ELi poliitikavaldkondi, vaid eelkõige ELi eelarve kinnitamist ja rakendamist. 3.2. Inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringud Euroopa Komisjon on hoolikalt analüüsinud kõnealuse Euroopa kodanikualgatuse taotlust viia sisse seadusandlikud muudatused, millega keelataks ELil rahastada „teadustegevus[t], millega kaasneb inimembrüote hävitamine muu hulgas tüvirakkude saamiseks, ning uuringud, kus inimese embrüonaalseid tüvirakke kasutatakse järgnevates etappides nende saamiseks”. Nagu eespool kirjeldatud, sisaldavad ELi praegust teadusuuringute programmi reguleerivad õigusaktid üksikasjalikke sätteid ELi toetuse kohta inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringuteks. ELi kaasseadusandjad – Euroopa Parlament ja nõukogu – leppisid seadusandliku tavamenetluse käigus ja täielikus kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 182 alles hiljuti (2013. aasta detsembris) nende sätete suhtes kokku. „Horisont 2020” rahastamist käsitlevate sätete kokkuleppimisel võeti arvesse kõiki aspekte, sealhulgas kõikide tüvirakke hõlmavate uuringutega seotud eetilisi kaalutlusi, ELi loodavat lisaväärtust ja võimalikku tervisealast kasu. „Horisont 2020” sätted inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute kohta on hoolikalt läbi kaalutud ja moodustavad koos nn kolmekordse tagatise süsteemi: eelkõige juhindutakse siseriiklikest õigusaktidest – ELi projektide puhul tuleb järgida selle riigi õigusakte, kus teadusuuringuid läbi viiakse; peale selle tuleb kõik projektid eksperdihinnangute alusel teaduslikult valideerida ja need peavad läbima range eetikakontrolli; lõpuks ei tohi ELi vahendeid kasutada uute tüvirakuliinide loomiseks ega teadusuuringuteks, mille käigus hävitatakse embrüoid muu hulgas tüvirakkude saamiseks. Need hõlmavad selgesõnalisi erandeid ja tingimusi, mitut ranget eelkontrolli (teaduslik eksperdihinnang, eetikakontroll), liikmesriike kaasavaid täiendavaid otsustustasandeid iga üksiku projekti puhul, lepingulisi kohustusi, üksikasjalikke aruandlusnõudeid ja järelauditeid (artikli 19 ja komisjoni avalduse täistekst on esitatud II ja III LISAS). Süsteemi tasandil teostatud audititest on selgunud, et kehtestatud süsteem on hästi kavandatud ja selle nõudeid järgitakse kooskõlas kõrgeimate eetiliste standarditega. Peale selle ei kutsu komisjon selgesõnaliselt üles esitama inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringute taotlusi. Komisjon leiab, et „Horisont 2020” sätted inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute kohta on täielikult kooskõlas ELi aluslepingutega ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga[46]. Samuti on komisjon seisukohal, et need sätted on juba vastavuses korraldajate mitme olulise taotlusega, eelkõige taotlustega mitte rahastada inimembrüote hävitamist ja kehtestada asjakohased kontrollimeetmed. Komisjon leiab samal ajal, et korraldajate taotlust mitte rahastada ELi vahenditest inimese embrüonaalsete tüvirakkude liinide loomise järgseid teadusuuringuid ei saa rahuldada. Seda põhjusel, et komisjon on oma ettepaneku esitamisel arvesse võtnud kõikide tüvirakke hõlmavate uuringutega seotud eetilisi kaalutlusi, võimalikku tervisealast kasu ja ELi tasandil antavast toetusest tulenevat lisaväärtust. Kaasseadusandjad – Euroopa Parlament ja nõukogu – võtsid institutsioonidevahelistel läbirääkimistel demokraatlikult saavutatud kokkuleppe alusel selle ettepaneku vastu. 3.3. Arengukoostöö Euroopa Komisjon on hoolikalt analüüsinud kõnealuse Euroopa kodanikualgatuse taotlust viia sisse seadusandlikud muudatused, millega keelataks ELi vahenditest selliste tegevuste võimalik rahastamine, mille puhul hävitatakse inimembrüoid või mis eeldavad nende hävitamist, täpsemalt mis tahes otsene või kaudne abortide rahastamine arenguabi kaudu. Kõnealuse kodanikualgatuse eesmärk on vähendada arengumaades tehtavate abortide arvu. Partnerriikides, kus EL annab arenguabi tervishoiusektoris, toetatakse tervishoiusüsteeme kas toetades integreeritud teenuseosutamist, mis hõlmab järjepidevaid seksuaal-, reproduktiiv-, emade, vastsündinute ja laste tervishoiu teenuseid, või andes eelarvetoetust, et aidata riikidel tõhustada riiklike tervishoiuteenuste osutamist. Selline toetus hõlmab määratluse kohaselt otseselt või kaudselt kõiki partnerriikides osutatavaid tervishoiuteenuseid, mille hulgas võivad, kuid ei pruugi olla ka abordiga seotud teenused ema elu päästmiseks. Kõnealune laiahaardeline ELi toetus aitab olulisel määral kaasa abortide arvu vähendamisele, sest see parandab ohutute ja kvaliteetsete teenuste, sealhulgas kvaliteetsete pereplaneerimisteenuste, rasestumisvastaste vahendite ja hädaabiravimite ning tervikliku seksuaalhariduse kättesaadavust. ELi arengukoostöö eesmärk on kvaliteetse tervishoiu üldine ja võrdne kättesaadavus kõigile kodanikele, ent seejuures austab EL täielikult partnerriikide suveräänseid otsuseid selle kohta, milliseid tervishoiuteenuseid osutatakse ja mil viisil seda tehakse, kui need otsused on kooskõlas inimõigusi käsitlevate kokkulepitud põhimõtetega. Seepärast ei poolda komisjon abi eraldamist üksnes teatud kindlate teenuste osutamiseks, sest see raskendaks riigi tervishoiustrateegia tõhusat ja laiahaardelist toetamist. Komisjon on seisukohal, et EL peab täitma oma rahvusvahelisi kohustusi aastatuhande viienda arengueesmärgi saavutamiseks. Vaatamata sellele, et rasestumisvastaseid vahendeid kasutatakse üha rohkem, sureb igal aastal endiselt palju emasid abortide tõttu, mida tehakse vajalike oskusteta või keskkonnas, kus ei järgita tervishoiu miinimumnõudeid. Maailma Terviseorganisatsiooni andmetel saab selliste tervishoiuteenuste ohutuse suurendamise kaudu emade suremust ja haigestumist märkimisväärselt vähendada. Komisjon kohaldab rangeid eeskirju, mille kohaselt tuleb kõikide toetuste puhul nii praegu kui ka tulevikus alati täielikult järgida ELi õigusraamistikku ja asjakohaseid riiklikke õigusakte. Pärast toetuse andmist rakendatakse kõikehõlmavaid läbipaistvaid järelevalvemehhanisme. Järelevalve on tõhus ning komisjon kohustub jätkuvalt kohaldama lepingulisi ja järelevalvemeetmeid ning tegema seda täielikult läbipaistval viisil. Samal ajal, kui ÜRO on alustanud 2015. aasta järgset perioodi hõlmava uue arengukava väljatöötamise protsessi, teeb EL tööd selle nimel, et tagada rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammi ja aastatuhande arengueesmärkide aluspõhimõtete ja peamiste kohustuste kajastamine 2015. aasta järgses raamistikus. Tugev rahvusvaheline konsensus 1994. aastal rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammis kodifitseeritud seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu ning sellega seonduvate õiguste ulatuse ja määratluse suhtes on taas värskelt kinnitust leidnud tegevusprogrammi 2014. aasta aprillis toimunud läbivaatamisel[47], millest saab 2014. aasta septembris toimuva kõnealust konverentsi käsitleva ÜRO Peaassamblee eriistungjärgu lähtealus. Üleilmne arengukoostöö rajaneb jätkuvalt rahvusvahelisel rahvastiku- ja arengukonverentsil kokku lepitud põhimõtetel ning EL ja selle liikmesriigid toetavad neid igati. 4. JÄRELDUSED Vastusena Euroopa kodanikualgatuse „Üks meist” kohta esitab komisjon järgmised järeldused. 4.1. Üldised järeldused ELi esmastes õigusaktides sätestatakse selgesõnaliselt inimväärikuse austamine ning õigus elule ja isikupuutumatusele. ELi finantsmääruses sätestatakse, et kõik ELi kulutused peavad olema kooskõlas ELi esmaste õigusaktidega. Seepärast ei näe komisjon vajadust teha finantsmääruse muutmise ettepanekut. 4.2. Inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringud ELi kaasseadusandjad on alles hiljuti (2013. aasta detsembris) teinud otsuse inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringuid käsitlevate „Horisont 2020” sätete kohta. Need sätted hõlmavad hoolikalt läbi kaalutud erandeid ja tingimusi, rangeid eelkontrolle, liikmesriikide osalusel otsuste tegemist iga üksiku juhu kohta, lepingulisi kohustusi, aruandlusnõudeid ja järelauditeid. Nende sätetega keelatakse selgesõnaliselt ELil rahastada blastotsüstide hävitamist teadusuuringute eesmärgil ja neis järgitakse täielikult inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringuid käsitlevaid siseriiklikke õigusakte. Süsteemi audititest on selgunud, et kehtestatud süsteem on hästi kavandatud ja selle nõudeid järgitakse kooskõlas kõrgeimate eetiliste standarditega. Komisjon rõhutab, et ta ei kutsu selgesõnaliselt üles esitama inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringute taotlusi. Komisjon leiab, et „Horisont 2020” sätted inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute kohta on täielikult kooskõlas ELi aluslepingutega ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga[48]. Samuti on komisjon seisukohal, et need sätted on juba vastavuses korraldajate mitme olulise taotlusega, eelkõige taotlustega mitte rahastada inimembrüote hävitamist ja kehtestada asjakohased kontrollimeetmed. Komisjon leiab samal ajal, et korraldajate taotlust mitte rahastada ELi vahenditest inimese embrüonaalsete tüvirakkude liinide loomise järgseid teadusuuringuid ei saa rahuldada. Seda põhjusel, et komisjon on oma ettepaneku esitamisel arvesse võtnud kõikide tüvirakke hõlmavate uuringutega seotud eetilisi kaalutlusi, võimalikku tervisealast kasu ja ELi tasandil antavast toetusest tulenevat lisaväärtust. Kaasseadusandjad – Euroopa Parlament ja nõukogu – võtsid institutsioonidevahelistel läbirääkimistel demokraatlikult saavutatud kokkuleppe alusel selle ettepaneku vastu. Komisjon jätkab nn kolmekordse tagatise süsteemi ranget kohaldamist ning seitsmendas raamprogrammis juba rakendatud ja „Horisont 2020” määruse artiklis 19 ja määrusele lisatud komisjoni avalduses sätestatud järelevalve- ja kontrollieeskirjade järgimist (artikli 19 ja komisjoni avalduse täistekst on esitatud II ja III LISAS). Seda tehakse täielikult läbipaistval viisil. „Horisont 2020” määruse artikli 19 lõikes 5 sätestatakse, et selle artikli lõikes 3 esitatud mitterahastatavate teadusuuringute valdkondade loetelu võidakse „Horisont 2020” vahehindamise raames 31. detsembriks 2017 läbi vaadata. Otsus kõnealuse läbivaatamise algatamise kohta sõltub asjaomaste teadusvaldkondade ja tehnoloogiate arengust. Seoses tervishoiualasteks teadusuuringuteks tulevikus antava ELi toetusega jälgib komisjon tähelepanelikult teaduse arengut, eelkõige teadusuuringuid, mis hõlmavad indutseeritud pluripotentseid tüvirakke, millel on palju embrüonaalsete tüvirakkudega sarnaseid omadusi, kuid mida ei suudeta veel toota vastavuses kliiniliste standarditega ega käsitleda kehaomaste rakkudena, ning toetab neid uuringuid vastavalt vajadusele. Komisjon nõustub teaduse ja uute tehnoloogiate eetika Euroopa töörühma arvamusega nr 22 selle kohta, et „kui tulevikus peaks avastatama inimembrüo tüvirakkudega samaväärse potentsiaaliga alternatiivne võimalus, tuleks selle mõju inimembrüo tüvirakupõhiste teadusprojektide nii teaduslikule kui ka eetilisele aspektile võimalikult kiiresti arvesse võtta”[49]. See tähendab, et kui luuakse inimese embrüonaalsete tüvirakkudega täielikult võrdväärsed alternatiivid, analüüsib komisjon nende potentsiaali ja üldise kasutuselevõtu võimalusi ning palub teaduse ja uute tehnoloogiate eetika Euroopa töörühmal esitada inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute tulemuste ja tüvirakkude alternatiividega seotud teadusliku arengu valguses uuesti oma arvamus. Seni jätkab komisjon inimese embrüonaalsete tüvirakkude liinide Euroopa registri toetamist, et hõlbustada Euroopas järelevalvet olemasolevate inimese embrüonaalsete tüvirakkude üle ja aidata uute tüvirakuliinide tarbetu loomise vältimisega nende kasutamist optimeerida. 4.3. Arengukoostöö Komisjon on jõudnud järeldusele, et ELi kehtiv õigusraamistik võimaldab hallata ELi arenguabi tõhusalt ja viisil, mis aitab arengumaades tehtavate abortide arvu vähendada. Ehkki kõnealune kodanikualgatus ei vaidlusta otseselt aastatuhande arengueesmärkides ning rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammis sätestatud põhieesmärke ja kohustusi, piiraks rahastamiskeeld komisjoni arvates liidu võimekust aastatuhande arengueesmärkide täitmisel, eelkõige seoses emade tervishoiuga, ning rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi hiljuti nii rahvusvahelisel kui ka ELi tasandil taaskinnitatud eesmärkide täitmisel. ÜRO on alustanud 2015. aasta järgset perioodi hõlmava uue arengukava väljatöötamise protsessi ning EL teeb tööd selle nimel, et tagada rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammi ja aastatuhande arengueesmärkide aluspõhimõtete ja peamiste kohustuste kajastamine 2015. aasta järgses raamistikus. Tugev rahvusvaheline konsensus 1994. aastal rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogrammis kodifitseeritud seksuaal- ja reproduktiivtervishoiu ning sellega seonduvate õiguste ulatuse ja määratluse suhtes on taas värskelt kinnitust leidnud tegevusprogrammi 2014. aasta aprillis toimunud läbivaatamisel[50], millest saab 2014. aasta septembris toimuva kõnealust konverentsi käsitleva ÜRO Peaassamblee eriistungjärgu lähtealus. Üleilmne arengukoostöö rajaneb jätkuvalt rahvusvahelisel rahvastiku- ja arengukonverentsil kokku lepitud põhimõtetel ning EL ja selle liikmesriigid toetavad neid igati. Komisjon kavatseb 2015. aastal jagada rahvusvahelise konverentsi kaudu teavet sidusrühmadele ja kodanikuühiskonnale, et edendada uute rahvusvaheliste õigusaktide mõistmist ning suurendada arengu- ja humanitaarabi alase poliitika ja koostöö tõhusust. Komisjon jätkab järelevalve- ja kontrollisüsteemide tõhustamist ning edusammude kohta korrapärast aruannete esitamist Euroopa Kontrollikojale. Näiteks töötab komisjon välja vahendeid ja suuniseid järelevalvesüsteemide tugevdamiseks ja auditiaruannete kvaliteedi hindamiseks. Samuti parandab komisjon aruandlust ELi rahastatud arenguprogrammide töötulemuste kohta. Sellised aruandlussüsteemid edendavad juhtimistavasid, suurendavad vastutust, ELi abi läbipaistvust ja nähtavust ning kokkuvõttes võimendavad muutuste kavas sätestatud ELi arengueesmärkide mõju[51]. Arengukoostöö rahastamisvahendi vahehindamine teostatakse hiljemalt 2017. aasta lõpuks. Selle käigus analüüsitakse nii valdkondlike kui ka programmiliste tegevuste hindamise tulemusi ning sellest lähtutakse kaasseadusandjatega strateegilise dialoogi pidamisel. Komisjoni lähenemisviis põhineb seega pidevalt teostataval, kõikehõlmaval, läbipaistval ja demokraatlikul läbivaatamisel. Vastavalt kodanikualgatuse määruse artikli 10 lõikele 2 teavitatakse käesolevast teatisest algatuse korraldajaid, Euroopa Parlamenti ja nõukogu ning see avalikustatakse. [1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 211/2011 kodanikualgatuse kohta (ELT L 65, 11.3.2011, lk 1). [2] Ametlik register on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/citizens-initiative/public/welcome. [3] Kooskõlas kodanikualgatust käsitleva määruse artikli 10 lõike 1 sätetega. [4] http://ec.europa.eu/citizens-initiative/public/initiatives/finalised/details/2012/000005/et [5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, 25. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L 298, 26.10.2012, lk 1); komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, 29. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L 362, 31.12.2012, lk 1). [6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1291/2013, 11. detsember 2013, millega luuakse teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020” aastateks 2014–2020 ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1982/2006/EÜ (ELT L 347, 20.12.2013, lk 104). [7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 233/2014, 11. märts 2014, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend aastateks 2014–2020 (ELT L 77, 13.03.2014, lk 44). [8] Euroopa Liidu Kohtu (suurkoda) otsuse punkt 40, 18. oktoober 2011, Kohtulahendid 2011 I-09821. [9] http://www.epda.eu.com/en/# [10] http://workshops.biologists.com/workshop_sept_2014.html [11] Blastotsüst on ligikaudu sajast rakust koosnev kogum, mis tekib umbes viis kuni kuus päeva pärast viljastamist ning ei ole veel emakaseinale kinnitunud. [12] www.clinicaltrials.gov; http://www.advancedcell.com [13] http://apps.who.int/trialsearch/ [14] Selle kohta on 2012. aasta Nobeli preemia laureaat Yamanaka öelnud: „Embrüonaalsed tüvirakud on indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude uurimise edendamiseks endiselt olulised. Embrüonaalsete tüvirakkudega seotud uuringute tulemusi, näiteks meetodeid eri tüüpi rakkude saamiseks, rakendatakse indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude uurimisel. See on põhjus, miks indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude uurimisel on tehtud nii kiireid edusamme. Peale selle kasutatakse katsetes embrüonaalseid tüvirakke kontrollmaterjalina [võrdlusalusena], et hinnata indutseeritud pluripotentsete tüvirakkude kvaliteeti.” (http://articles.latimes.com/2010/nov/27/science/la-sci-yamanaka-20101127) [15] Euroopa Teadusfondi teaduspoliitika ülevaade 38, http://www.esf.org/publications/science-policy-briefings.html. [16] Inimembrüo tüvirakke käsitlevate seitsmenda raamprogrammi teadusprojektide eetilise hinnanguga seotud soovitused (teaduse ja uute tehnoloogiate eetika Euroopa töörühma arvamus nr 22), 20. juuni 2007. http://ec.europa.eu/bepa/european-group-ethics/docs/publications/opinion_22_final_follow_up_en.pdf Eetika Euroopa töörühm on sõltumatu, pluralistlik ja valdkondadevaheline organ, mis annab Euroopa Komisjonile nõu teaduse ja uute tehnoloogiate eetilistes aspektides seoses ELi poliitika ja õigusaktidega. [17] http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_341_en.pdf [18] Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 on sätestatud: „Valdkondades, mis ei kuulu liidu ainupädevusse, võtab liit kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega meetmeid ainult niisuguses ulatuses ja siis, kui liikmesriigid ei suuda riigi, piirkonna või kohalikul tasandil piisavalt saavutada kavandatava meetme eesmärke, kuid kavandatud meetme ulatuse või toime tõttu saab neid paremini saavutada liidu tasandil.” [19] 533 poolt, 29 vastu, 22 erapooletut. [20] 2 erapooletut. [21] http://ec.europa.eu/bepa/european-group-ethics/docs/publications/opinion_22_final_follow_up_en.pdf [22] www.hescreg.eu. Inimese embrüonaalsete tüvirakkude liinide Euroopa register loodi selleks, et anda teadusringkondadele, seadusandjatele, reguleerijatele ja laiemalt kogu üldsusele põhjalik ülevaade inimese pluripotentsete tüvirakkudega seotud uuringute hetkeseisust Euroopas. [23] Vastavalt teaduse ja uute tehnoloogiate eetika Euroopa töörühma arvamusele nr 22. http://ec.europa.eu/bepa/european-group-ethics/docs/publications/opinion_22_final_follow_up_en.pdf [24] 4. aprillil 1997 Oviedos alla kirjutatud Euroopa Nõukogu inimõiguste ja biomeditsiini konventsioon ja selle lisaprotokollid ning UNESCO inimgenoomi ja inimõiguste ülddeklaratsioon. [25] Projektide täielikud andmed on kättesaadavad CORDISes: http://cordis.europa.eu/. [26] http://www.eurostemcell.org/ [27] Maailma Terviseorganisatsioon (2012): „Safe abortion: technical and policy guidance for health systems” („Ohutu abort: tehnilised ja poliitilised suunised tervishoiusüsteemidele”), lk 87 ja 90. [28] Abort on kõikidel juhtudel keelatud üksnes kuues riigis. Allikas: ÜRO; „World Abortion Policies 2013” („Abordipoliitika maailmas 2013”); www.unpopulation.org. [29] ÜRO Rahvastikufond (1995): rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonverentsi tegevusprogramm, A/CONF.171/13/Rev.1. [30] Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 208. [31] Nõukogu järeldused, 14. mai 2012: „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks”. [32] Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja Komisjoni ühisavaldus Euroopa Liidu arengupoliitika küsimuses: „Euroopa konsensus” (ELT 2006/C 46/01) (ELT C 46, 24.02.2006, lk 1). [33] Nõukogu määrus (EÜ) nr 617/2007, 14. mai 2007, AKV-EÜ koostöölepingu raames 10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta (ELT L 152, 13.06.2007, lk 1). [34] Määrus (EL) nr 233/2014. [35] http://ec.europa.eu/europeaid/how/public-consultations/5240_en.htm [36] Määrus (EL) nr 233/2014. [37] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2012/1308_docs_en.htm, II lisa. [38] Nõukogu järeldused ELi rolli kohta tervise edendamisel maailmas, 10. mai 2010. [39] Nõukogu järeldused 2015. aasta järgse üldise tegevuskava kohta, 25. juuni 2013. [40] Euroopa Parlamendi resolutsioonid: 23. oktoober 2012 (2012/2002(INI)); 12. märts 2013 (2012/2222(INI)); 11. detsember 2013 (2013/2057(INL)). [41] Euroopa Parlamendi 13. juuni 2013. aasta resolutsioon aastatuhande arengueesmärkide ja 2015. aasta järgse raamistiku kindlaksmääramise kohta (2012/2289(INI)). [42] PRAG 2014: „Procurement and Grants for European Union external actions” („Hanked ja toetused Euroopa Liidu välistegevuse jaoks”). Vt punktid 2.3.3, 2.3.4 ja 2.4.14 ning lisa E3h2; http://ec.europa.eu/europeaid/prag. [43] Euroopa Komisjoni 2014. aasta aruanne Euroopa Liidu arengu- ja välisabipoliitika ning selle rakendamise kohta 2013. aastal (avaldatakse aadressil http://ec.europa.eu/europeaid/multimedia/publications/index_en.htm). [44] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2012/1308_docs_en.htm [45] Euroopa Kontrollikoda (2013): aastaaruanne kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist rahastatud tegevuste kohta (2013/C 331/02). [46] „Horisont 2020” määruse artikli 19 lõige 1: „Programmi „Horisont 2020” raames toimuvas teadus- ja innovatsioonitegevuses tuleb järgida eetikapõhimõtteid ning asjaomaseid riiklikke, liidu ja rahvusvahelisi õigusakte, sealhulgas Euroopa Liidu põhiõiguste hartat ning Euroopa inimõiguste konventsiooni ja selle lisaprotokolle.” [47] http://www.un.org/en/development/desa/population/commission/sessions/2014/index.shtml [48] „Horisont 2020” määruse artikli 19 lõige 1: „Programmi „Horisont 2020” raames toimuvas teadus- ja innovatsioonitegevuses tuleb järgida eetikapõhimõtteid ning asjaomaseid riiklikke, liidu ja rahvusvahelisi õigusakte, sealhulgas Euroopa Liidu põhiõiguste hartat ning Euroopa inimõiguste konventsiooni ja selle lisaprotokolle.” [49] Inimembrüo tüvirakke käsitlevate seitsmenda raamprogrammi teadusprojektide eetilise hinnanguga seotud soovitused (arvamus nr 22), 20. juuni 2007, lk 41. [50] http://www.un.org/en/development/desa/population/commission/sessions/2014/index.shtml [51] Komisjoni talituste töödokument „Paving the way for an EU Development and Cooperation Results Framework” („Sillutades teed ELi arengu- ja koostöötulemuste raamistiku jaoks”), 10.12.2013, SWD(2013) 530. I LISA Kodanikualgatuse „Üks meie seast” menetluslikud aspektid Kooskõlas määruse (EL) nr 211/2011 artikli 4 lõikega 2 registreeriti käesolev algatus 11. mail 2012 ning avaldati Euroopa Komisjoni veebipõhises registris. Komisjonis registreeritud kodanike komitee liikmed on järgmiste liikmesriikide elanikud: Prantsusmaa, Itaalia, Ühendkuningriik, Ungari, Poola, Hispaania ja Saksamaa. Algatus registreeriti itaalia keeles. Korraldajad esitasid seejärel algatuse pealkirja, sisu ja eesmärkide tõlked kõigis ELi ametlikes keeltes. Vormid, mida kodanikud kasutasid väljendamaks oma toetust kõnealusele algatusele, sisaldasid vastavalt kodanikualgatuse määrusele algatuse pealkirja, sisu ja eesmärke. Vormidel oli ka komisjoni veebipõhise registri link, mis võimaldas kodanikel saada soovi korral algatuse kohta üksikasjalikumat teavet, mille korraldajad olid registreerimistaotlusele lisatud õigusakti eelnõus esitanud. Korraldajad esitasid õigusakti eelnõu ELi 19 ametlikus keeles. Kõik algatust toetanud kodanikud ei pruukinud kõnealust õigusakti eelnõu lugeda. Algatuse toetusavalduste kogumise ametlik 12kuuline periood lõppes 11. mail 2013, kuid komisjon võttis toetusavaldusi vastu kuni 1. novembrini 2013, sest enamikul korraldajatest oli Euroopa kodanikualgatuse[1] käivitamise algusetapis raskusi oma veebipõhiste toetusavalduste kogumise süsteemide loomisel. Kui liikmesriikide asjaomased pädevad asutused olid kogutud toetusavaldused üle kontrollinud, esitasid korraldajad oma algatuse 28. veebruaril 2014 komisjonile vastavalt määruse artiklile 9 koos 28 liikmesriigi asutuste väljastatud tõenditega ning teabega rahastamis- ja toetusallikate kohta. Järgnevas tabelis on toodud kehtivate toetusavalduste arv tõendite ja liikmesriikide pädevate asutuste esitatud teabe kohaselt. Arvesse on võetud täiendavat kogumisperioodi, mis kestis 1. novembrini 2013. Liikmesriik || Allakirjutanute arv || Künnis peab olema ületatud vähemalt seitsmes liikmesriigis. Belgia || 5 478 || 16 500 Bulgaaria || 906 || 13 500 Tšehhi Vabariik || 11 468 || 16 500 Taani || 7 563 || 9 750 Saksamaa || 137 874 || 74 250 Eesti || 2 417 || 4 500 Iirimaa || 6 679 || 9 000 Kreeka || 52 977 || 16 500 Hispaania || 144 827 || 40 500 Prantsusmaa || 83 503 || 55 500 Horvaatia || 12 778 || 9 000 Itaalia || 623 947 || 54 750 Küpros || 6 407 || 4 500 Läti || 9 132 || 6 750 Leedu || 11 646 || 9 000 Luksemburg || 5 469 || 4 500 Ungari || 45 933 || 16 500 Malta || 23 017 || 4 500 Madalmaad || 27 271 || 19 500 Austria || 24 973 || 14 250 Poola || 235 964 || 38 250 Portugal || 65 564 || 16 500 Rumeenia || 110 405 || 24 750 Sloveenia || 3 481 || 6 000 Slovakkia || 31 951 || 9 750 Soome || 1 230 || 9 750 Rootsi || 2 468 || 15 000 Ühendkuningriik || 26 298 || 54 750 Kokku || 1 721 626 || Künnis ületati 18 liikmesriigis Kooskõlas määruse artikliga 10 – avaldas komisjon 28. veebruaril 2014 asjakohase teabe registris aadressil http://ec.europa.eu/citizens-initiative/public/initiatives/finalised/details/2012/000005 – võttis komisjon korraldajad vastu 9. aprill 2014. Kooskõlas määruse artikliga 11 anti korraldajatele 10. aprillil 2014 võimalus tutvustada oma algatust avalikul kuulamisel Euroopa Parlamendis. Kohtumisel komisjonis esindasid komisjoni volinik Máire Geoghegan-Quinn ning DG DEVCO ja mitme muu asjaomase talituse kõrged ametnikud. Avalikul kuulamisel esindasid komisjoni volinikud Máire Geoghegan-Quinn ja Andris Piebalgs. II LISA Raamprogrammi „Horisont 2020” käsitlev määrus – Artikkel 19[2] Artikkel 19 Eetikapõhimõtted 1. Programmi „Horisont 2020” raames toimuvas teadus- ja innovatsioonitegevuses tuleb järgida eetikapõhimõtteid ning asjaomaseid riiklikke, liidu ja rahvusvahelisi õigusakte, sealhulgas Euroopa Liidu põhiõiguste hartat ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni ja selle lisaprotokolle. Erilist tähelepanu pööratakse proportsionaalsuse põhimõttele, õigusele eraelu puutumatusele, õigusele isikuandmete kaitsele, õigusele kehalisele ja vaimsele puutumatusele, õigusele mitte olla diskrimineeritud ja vajadusele tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse. 2. Programmi „Horisont 2020” raames tehtav teadus- ja innovatsioonitegevus on suunatud üksnes tulemuste tsiviilrakendustele. 3. Ei rahastata järgmisi teadusuuringute valdkondi: a) inimeste kloonimisele suunatud teadusuuringud, mille eesmärk on paljundamine; b) inimese genotüübi muutmisele suunatud teadusuuringud, mis võivad sellised muutused päritavaks muuta; c) teadustegevus, mis on suunatud inimese embrüote loomisele üksnes teadustöö või tüvirakkude saamise eesmärgil, sealhulgas keharakkude tuuma siirdamise abil. 4. Teadustöö sisust ja asjaomaste liikmesriikide õigusraamistikust olenevalt võib rahastada nii täiskasvanud inimese kui ka embrüonaalsete tüvirakkude alaseid teadusuuringuid. Teadustegevust, mis on keelatud kõikides liikmesriikides, ei rahastata. Tegevust ei rahastata liikmesriikides, kus vastav tegevus on keelatud. 5. Käesoleva artikli lõikes 3 nimetatud uurimisvaldkonnad võib artikli 32 lõikes 3 sätestatud vahehindamise raames teaduse arengu valguses läbi vaadata. III LISA Raamprogramm „Horisont 2020” – Komisjoni avaldus [3] Komisjoni avaldused (raamprogramm) 2013/C 373/02 KOMISJONI AVALDUS Euroopa Komisjon teeb raamprogrammi „Horisont 2020” kohta ettepaneku jätkata ELis inimloote tüvirakkude teadusuuringute rahastamise otsustamisel sama eetikaraamistikuga nagu seitsmendas raamprogrammis. Euroopa Komisjon teeb ettepaneku jätkata selle eetikaraamistikuga sellepärast, et kogemuste varal on välja kujunenud vastutustundlik lähenemisviis kõnealuse paljutõotava teadusvaldkonna jaoks ning et seni on teadusprogramm, milles osaleb teadlasi paljudest väga erinevate normidega riikidest, toiminud rahuldavalt. 1. || Raamprogrammi „Horisont 2020” käsitlevas otsuses jäetakse ühenduse rahastamisest selge sõnaga välja kolm teadusvaldkonda: – || teadusuuringud, mis on suunatud inimeste paljundamiseesmärgil kloonimisele; – || teadusuuringud, mis on suunatud inimese genotüübi muutmisele ja mis võivad sellised muutused päritavaks muuta; – || teadusuuringud, mis on suunatud inimloote loomisele üksnes teadustöö eesmärgil või tüvirakkude saamiseks, sealhulgas keharakkude tuuma siirdamise abil. 2. || Kõikides liikmesriikides keelatud teadusuuringuid ei rahastata. Teadusuuringuid ei rahastata liikmesriikides, kus need on keelatud. 3. || Raamprogrammi „Horisont 2020” käsitlev otsus ja eetikaraamistik, millega reguleeritakse inimloote tüvirakkude teadusuuringute rahastamist ühenduse vahenditest, ei sisalda mitte mingisugust hinnangut selliseid teadusuuringuid liikmesriikides reguleerivate õigus- ega eetikaraamistike kohta. 4. || Euroopa Komisjon ei kutsu oma konkursikutsetes selgesõnaliselt üles kasutama inimloote tüvirakke. Nii täiskasvanute kui ka inimloote tüvirakkude kasutamise või kasutamata jätmise üle otsustavad teadlased vastavalt eesmärkidele, mida nad soovivad saavutada. Praktikas on kõige suurem osa tüvirakkude teadusuuringutele eraldatud ühenduse vahenditest suunatud täiskasvanute tüvirakkude kasutamisele. Puudub põhjus, miks see peaks oluliselt muutuma programmis „Horisont 2020”. 5. || Iga projekt, milles on ette nähtud inimloote tüvirakkude kasutamine, peab edukalt läbima teadusliku hindamise, kus sõltumatud teaduseksperdid hindavad selliste tüvirakkude kasutamise vajalikkust püstitatud teaduseesmärkide saavutamiseks. 6. || Sellise hindamise edukalt läbinud taotlustele korraldab Euroopa Komisjon range eetikakontrolli. Seejuures võetakse arvesse põhimõtteid, mida esindavad Euroopa Liidu põhiõiguste harta ning asjaomased rahvusvahelised konventsioonid, näiteks 4. aprillil 1997 Oviedos alla kirjutatud Euroopa Nõukogu inimõiguste ja biomeditsiini konventsioon ning selle lisaprotokollid ja UNESCO inimgenoomi ning inimõiguste ülddeklaratsioon. Eetikakontrolli üks eesmärk on ka kontrollida, kas esitatud taotlused järgivad nende riikide eeskirju, kus teadusuuringuid läbi viiakse. 7. || Erandjuhul võib eetikakontrolli teha projekti käigus. 8. || Iga projekti, milles on ette nähtud inimloote tüvirakkude kasutamine, peab enne selle algust heaks kiitma asjaomane riiklik või kohalik eetikakomisjon. Järgida tuleb kõiki riiklikke eeskirju ja menetlusi, sealhulgas seoses selliste küsimustega nagu vanemate nõusolek, rahaga ahvatlemise keeld jms. Kontrollitakse seda, kas projektis on viidatud litsentsimis- ja kontrollimeetmetele, mida peavad võtma selle liikmesriigi pädevad ametiasutused, kus projekti teostatakse. 9. || Taotlus, mis läbib edukalt teadusliku hindamise, riikliku või kohaliku eetikakontrolli ja Euroopa Komisjoni eetikakontrolli, esitatakse eraldi kinnitamiseks liikmesriikidele, kes tulevad kokku vastavalt kontrollimenetlusele toimiva komiteena. Inimloote tüvirakkude kasutamist ette nägevaid projekte, mida liikmesriigid ei kinnita, ei rahastata. 10. || Euroopa Komisjon teeb ka edaspidi kättesaadavaks ühenduse vahenditega rahastatud tüviraku-uuringute tulemused kõikidele teadlastele kõikide riikide patsientide kasuks. 11. || Euroopa Komisjon toetab meetmeid ja algatusi, mis soodustavad inimloote tüvirakkude teadusuuringute vastutustundlikku ja eetilist koordineerimist ja ratsionaliseerimist. Eelkõige jätkab komisjon inimloote tüvirakuliinide Euroopa registri toetamist. Selle registri toetamine võimaldab jälgida Euroopas olemas olevaid inimloote tüvirakke, aidata teadlastel neid kõige paremini kasutada ja vältida tarbetut uute tüvirakuliinide loomist. 12. || Euroopa Komisjon jätkab praegust tava ega esita vastavalt kontrollimenetlusele toimivale komiteele kinnitamiseks projektitaotlusi, milles teadusuuringutega hävitatakse inimlooteid, sh tüvirakkude saamiseks. Selle uurimisetapi väljajätmine rahastamisest ei takista ühenduse vahendite eraldamist järgmistele inimloote tüvirakkude kasutamisega seotud etappidele. IV LISA Seitsmendat raamprogrammi käsitlev otsus – Artikkel 6[4] Artikkel 6 Eetikapõhimõtted 1. Kõikide seitsmenda raamprogrammi kohaste teadusuuringute läbiviimisel järgitakse eetika põhialuseid. 2. Kõnealuse raamprogrammi raames ei rahastata järgmisi teadusuuringute valdkondi: – inimeste kloonimisele suunatud teadusuuringud, mille eesmärk on paljundamine; – inimese genotüübi muutmisele suunatud teadusuuringud, mis võivad sellised muutused päritavaks muuta; – teadusuuringud, mis on suunatud inimese embrüote loomisele üksnes teadustöö eesmärgil või tüvirakkude saamiseks, sealhulgas keharakkude tuuma siirdamise abil. 3. Raamprogrammi raames võib teadustöö sisust ja asjaomas(t)e liikmesriigi/liikmesriikide õigusraamistikust olenevalt rahastada nii täiskasvanud inimese kui ka embrüonaalsete tüvirakkude alaseid teadusuuringuid. Taotlused inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringute rahastamiseks sisaldavad teavet selle kohta, kuidas liikmesriigi pädevad ametiasutused on korraldanud litsentsimise ja kontrollimeetmed, ning antava eetilise heakskiidu üksikasju. Inimese embrüonaalsete tüvirakkude eraldamisega tegelevad institutsioonid, organisatsioonid ja teadlased alluvad rangele litsentsimisele ja kontrollile, mis on kooskõlas asjaomase liikmesriigi / asjaomaste liikmesriikide õigusraamistikuga. 4. Eespool nimetatud uurimisvaldkonnad vaadatakse teaduse arengu valguses üle käesoleva programmi teise etapi ajal (2010–2013). V LISA Seitsmes raamprogramm – Komisjoni avaldus [5] Artikli 6 kohta Euroopa Komisjon teeb seitsmenda raamprogrammi puhul ettepaneku jätkata inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringute ELi poolse rahastamise otsustamisel sama eetilise raamistikuga nagu kuuendas raamprogrammis. Euroopa Komisjon teeb ettepaneku jätkata selle eetilise raamistikuga sellepärast, et selles on kogemuste varal välja kujunenud vastutustundlik lähenemisviis kõnealuse paljutõotava teadusvaldkonna jaoks ning selline lähenemisviis on seni hästi toiminud teadusprogrammis, milles osaleb teadlasi paljudest väga erinevate normidega riikidest. 1. || Seitsmendat raamprogrammi käsitlevas otsuses jäetakse ühenduse rahastamisest selgesõnaliselt välja kolm teadusuuringute valdkonda: – || inimeste kloonimisele suunatud teadusuuringud, mille eesmärk on paljundamine; – || inimese genotüübi muutmisele suunatud teadusuuringud, mis võivad sellised muutused päritavaks muuta; – || teadusuuringud, mis on suunatud inimese embrüote loomisele üksnes teadustöö eesmärgil või tüvirakkude saamiseks, sealhulgas keharakkude tuuma siirdamise abil. 2. || Teadusuuringuid, mis on keelatud kõikides liikmesriikides, ei rahastata. Teadusuuringuid ei rahastata liikmesriikides, kus need on keelatud. 3. || Seitsmendat raamprogrammi käsitlev otsus ja eetiline raamistik, millega reguleeritakse inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringute rahastamist, ei sisalda ühtegi hinnangut selliseid teadusuuringuid reguleerivate õiguslike või eetiliste raamistike kohta liikmesriikides. 4. || Euroopa Komisjon ei kutsu oma konkursikutsetes selgesõnaliselt üles kasutama inimese embrüonaalseid tüvirakke. Nii täiskasvanud inimese kui ka embrüonaalsete tüvirakkude kasutamise või kasutamata jätmise üle otsustavad teadlased vastavalt soovitud eesmärkidele. Praktikas on kõige suurem osa tüvirakkudega seotud teadusuuringutele eraldatud ühenduse vahenditest suunatud täiskasvanud inimese tüvirakkude kasutamisele. Ei ole mingit põhjust seda suundumust seitsmendas raamprogrammis oluliselt muuta. 5. || Iga projekt, milles on ette nähtud inimese embrüonaalsete tüvirakkude kasutamine, peab läbima teadusliku hindamise, mille käigus sõltumatud eksperdid hindavad, kas selliste tüvirakkude kasutamine on püstitatud teaduslike eesmärkide saavutamiseks vajalik. 6. || Teadusliku hindamise edukalt läbinud taotlustele korraldab Euroopa Komisjon range eetikakontrolli. Seejuures võetakse arvesse põhimõtteid, mida esindavad Euroopa Liidu põhiõiguste harta ning kehtivad rahvusvahelised konventsioonid, nagu 4. aprillil 1997 Oviedos alla kirjutatud Euroopa Nõukogu inimõiguste ja biomeditsiini konventsioon ning selle lisaprotokollid ja UNESCO inimgenoomi ning inimõiguste ülddeklaratsioon. Eetikakontrolli üks eesmärk on samuti kontrollida, kas esitatud taotlused järgivad nende riikide eeskirju, kus teadusuuringuid läbi viiakse. 7. || Erandjuhtudel võidakse eetikakontrolli teha projekti käigus. 8. || Igale projektile, milles on ette nähtud inimese embrüonaalsete tüvirakkude kasutamine, tuleb enne projekti algust hankida asjaomase riikliku või kohaliku eetikakomisjoni heakskiit. Järgida tuleb kõiki riiklikke eeskirju ja menetlusi, sealhulgas neid, mis käsitlevad vanemate nõusolekut, rahaga ahvatlemise keeldu jms. Kontrollitakse seda, kas projektis on viidatud litsentsimis- ja kontrollimeetmetele, mida peavad võtma selle liikmesriigi pädevad ametiasutused, kus teadusuuringuid teostatakse. 9. || Taotlused, mis läbivad edukalt teadusliku hindamise, riiklikud või kohalikud eetikakontrollid ning Euroopa Komisjoni eetikakontrolli, esitatakse igal üksikul juhul eraldi kinnitamiseks regulatiivkomitee liikmesriikidele. Inimese embrüonaalsete tüvirakkude kasutamist ettenägevaid projekte, mida liikmesriigid heaks ei kiida, ei rahastata. 10. || Euroopa Komisjon jätkab tööd selle nimel, et ühenduse vahenditega rahastatud tüviraku-uuringute tulemused oleksid lihtsalt kättesaadavad kõikidele teadlastele, teenides seega kõikide riikide patsientide huve. 11. || Euroopa Komisjon toetab meetmeid ja algatusi, mis soodustavad inimese embrüonaalsete tüvirakkudega seotud teadusuuringute koordineerimist ja ratsionaliseerimist vastutustundlikult ja eetiliselt. Eelkõige toetab komisjon inimese embrüonaalsete tüvirakuliinide Euroopa registri loomist. Selle registri toetamine võimaldab jälgida Euroopas olemasolevaid inimese embrüonaalseid tüvirakke, aidata kaasa nende parimale kasutamisele teadlaste poolt ning see võib aidata vältida tarbetut uute tüvirakuliinide loomist. 12. || Euroopa Komisjon jätkab olemasolevat tava ega esita regulatiivkomiteele ühtegi projektitaotlust, mis sisaldab teadusuuringuid, mille käigus hävitatakse inimese embrüoid, sealhulgas tüvirakkude saamiseks. Selle uurimisetapi rahastamisest väljajätmine ei takista ühenduse vahendite eraldamist järgmistele inimese embrüonaalsete tüvirakkude kasutamisega seotud etappidele. [1] Pressiteade, 18.7.2012: http://ec.europa.eu/commission_2010-2014/sefcovic/headlines/press-releases/2012/07/2012_07_18_eci_en.htm [2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1291/2013, 11. detsember 2013, millega luuakse teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020” aastateks 2014–2020 ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1982/2006/EÜ (EMPs kohaldatav tekst). [3] Euroopa Liidu Teataja C 373, 20.12.2013, lk 12. [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1982/2006/EÜ, 18. detsember 2006, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendat raamprogrammi (2007–2013). [5] Euroopa Liidu Teataja L 412, 30,12.2006, lk 42.