EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.3.2022 COM(2022) 142 final 2022/0095(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse kestlike toodete ökodisaininõuete sätestamise raamistik ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2009/125/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 165 final} - {SWD(2022) 81 final} - {SWD(2022) 82 final} - {SWD(2022) 83 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva määruse peamised eesmärgid on vähendada toodete olelusringi vältel tekkivat negatiivset keskkonnamõju ja parandada siseturu toimimist. Seeläbi soovitakse lahendada mõjuhinnangus analüüsitud probleemid ja kõrvaldada nende põhjused. Need eesmärgid kajastavad asjaolu, et siseturul on tooteid, millel on tarbetu kahjulik keskkonnamõju. Käesolev määrus aitab saavutada ka ELi tööstuspoliitika eesmärke suurendada kestlike kaupade pakkumist ja nõudlust nende järele, saavutada kestlik tootmine ja tagada siseturul müüdavatele toodetele võrdsed tingimused. Tööstus vajab universaalselt kohaldatavaid ühtlustatud nõudeid, tõhusaid vahendeid nende täitmiseks, nõuetekohast täitmise tagamist, tugevdatud turujärelevalvet ja riskianalüüsil põhinevaid tollikontrolle. Toodetel on ELi kodanike elus oluline roll. Meile pakutavate toodete arv, valik ja mitmekesisus kasvab pidevalt. Viimastel aastakümnetel toimunud kiire tehnoloogilise arengu tulemusena on suurenenud ka meie sõltuvus toodetest – alates IKT-toodetest, mis hoidsid meid COVID-19 kriisi ajal ühendatuna, kuni mööbli ja seadmeteni, mis meie kodust elu käigus hoiavad. Toodete vaba ringlus on oluline selleks, et tagada siseturu toimimine, mis jääb ELi ettevõtjate konkurentsivõime ja tarbijate valikuvõimaluste aluseks. Käesoleva määruse eesmärk on vähendada toodete kõige kahjulikumat keskkonnamõju, kohaldades ökodisainil põhinevat lähenemisviisi väga paljude toodete suhtes ja nähes ette mitmesugused sihipärased toodetele esitatavad nõuded. Seepärast nähakse määrusega ette raamistik ökodisaininõuete kehtestamiseks, mis põhinevad ELi ringmajanduse tegevuskavas loetletud kestlikkuse ja ringluse aspektidel, nagu toodete vastupidavus, korduskasutatavus, täiustatavus ja parandatavus, probleemsete ainete esinemine toodetes, toodete energia- ja ressursitõhusus, ringlussevõetud materjali sisaldus toodetes, toodete taastootmine ja kvaliteetne ringlussevõtt, ning toodete CO2-jalajälje ja keskkonnajalajälje vähendamiseks. Seeläbi aitab määrus kaasa ELi üldiste kliima-, keskkonna- ja energiaeesmärkide saavutamisele ning toetab samal ajal majanduskasvu, töökohtade loomist ja sotsiaalset kaasatust. Muutes materjalid kauakestvamaks, tagades nende väärtuse säilimise nii kaua kui võimalik ja edendades ringlussevõetud materjali kasutamist toodetes, edendatakse seeläbi majandusarengu lahtisidumist loodusvarade kasutamisest ja materjalisõltuvuse vähendamist ning tugevdatakse ELi avatud strateegilist autonoomiat ja vastupanuvõimet. Mitmed hiljutised sündmused on meile meelde tuletanud ülemaailmsete tarneahelate võimalikku haavatavust. Käesolev määrus on osa komisjoni esitatud algatuste paketist, mis on seotud kestlike toodetega ja millega edendatakse kestlikumaid tootevalikuid. Pakett sisaldab sihipäraseid valdkondlikke algatusi tekstiiltoodete ja ehitustoodete valdkonnas, mis käsitlevad keskkonnale ja kliimale kõige suuremat mõju avaldavaid tooteid, ning algatust, mille eesmärk on võimestada tarbijaid üleminekul rohelisele majandusele, pakkudes paremat kaitset ebaausate tavade eest ja paremat teavet. Kuni käesoleva määruse jõustumiseni tagab komisjon töö jätkumise kehtiva ökodisaini direktiivi alusel, sealhulgas võttes aastateks 2022–2024 vastu uue ökodisaini ja energiamärgistuse tööplaani, milles käsitletakse uusi energiamõjuga tooteid ning ajakohastatakse ja suurendatakse juba reguleeritud toodetega seotud eesmärke. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesoleva määrusega laiendatakse ökodisaini direktiivi kohaldamisala nii toodete osas kui ka uut liiki nõuete mõttes. Õigusselguse huvides tuleks ökodisaini direktiiv seetõttu kehtetuks tunnistada. Võttes arvesse kavandatud määruse laia kohaldamisala, on vaja võimalikult täpselt määratleda, kuidas see on seotud määrusega hõlmatud toodete suhtes kohaldatavate olemasolevate õigusaktidega ja muude algatustega, mis on kavandatud määruse eesmärkidega seotud või nende eesmärkide seisukohast asjakohased. Eesmärk on vältida dubleerimist, et viia ettevõtjate ja ametiasutuste halduskoormus miinimumini. Üldise lähenemisviisi kohaselt kehtestatakse käesoleva määrusega nõuded juhul, kui kehtivates õigusaktides vastavad nõuded puuduvad või need ei käsitle keskkonnasäästlikkuse aspekte piisavalt. Seega kohaldatakse õiguse üldpõhimõtet lex specialis derogat legi generali (mille kohaselt täpsemad õigusnormid on üldisemate õigusnormide suhtes ülimuslikud). Täpsemalt hõlmab see lähenemisviis kahte kategooriat: tootepõhised õigusaktid ja horisontaalseid aspekte käsitlevad õigusaktid. Tootepõhised õigusaktid on konkreetsele tootele või täpselt määratletud tooterühmale keskenduvad õigusaktid, millega reguleeritakse sageli peamiselt ohutusaspekte (nt patareisid, mänguasju, detergente ja pakendeid käsitlevad õigusaktid). Käesoleva määruse üldisel tasandil ei ole võimalik sätestada erisusi seoses iga tootepõhise õigusaktiga. Enne tootepõhisel tasandil konkreetsete nõuete kehtestamist käesoleva määruse alusel vastu võetavate meetmete kaudu hindab komisjon siiski üksikasjalikult võimalikke kattuvusi või vastuolusid kehtivate õigusaktidega, et vältida nõuete dubleerimist ja liigset koormust ettevõtjatele. Põhimõtteliselt kohaldatakse käesolevat määrust üksnes selliste toodete suhtes, mis ei ole hõlmatud olemasolevate õigusaktidega või mille puhul õigusaktides ei käsitleta piisavalt vastavate toodete kestlikkust. Lisaks sätestatakse käesoleva määruse kohased tootepõhised nõuded delegeeritud õigusaktides ja seega ei saa nad õigusnormide hierarhia põhimõtte kohaselt olla direktiivide või määrustega kehtestatud nõuete suhtes ülimuslikud (kuigi nad võivad olla konkreetsemad). Mis puudutab ehitustooteid, siis need kuuluvad küll käesoleva määruse kohaldamisalasse, kuid ehitustoodetele esitatavad ökodisaininõuded kehtestatakse muudetud määruse (EL) nr 305/2011 (ehitustoodete määrus) alusel, võttes arvesse vajadust hallata tugevaid seoseid nende toodete keskkonnatoime ja struktuuriomaduste, sealhulgas tervise ja ohutuse aspektide vahel; erandiks on energiamõjuga ehitustooted, mida juba reguleeritakse kehtiva ökodisaini direktiivi alusel. Horisontaalseid aspekte reguleerivad õigusaktid on õigusaktid, mis käsitlevad või võivad käsitleda käesoleva määruse alusel laia tootevaliku horisontaalseid aspekte, näiteks REACHi sätted, millega reguleeritakse kemikaale ja antakse õigused seoses toodetes sisalduvate keemiliste ainetega. Kui õigusaktides juba käsitletakse või võidakse käsitleda käesoleva määrusega hõlmatud konkreetseid aspekte horisontaalsemalt, on selge vajadus ja võimalus täpsustada, kuidas see on käesoleva määrusega üldisemal tasandil seotud. Samuti tugineb käesolev määrus turujärelevalve määruses sätestatud üldisele turujärelevalve raamistikule, ent vajaduse korral kohandatakse õigusnorme vastavalt algatuse konkreetsetele eesmärkidele. Vt mõjuhinnangu punkt 7.9 ja 14. lisa, milles kirjeldatakse üksikasjalikult algatuse koostoimet ja kooskõla kehtivate ja uute õigusaktidega. Lisaks kohaldatakse energiamõjuga toodete suhtes koos kavandatud määrusega edaspidigi energiamärgistuse määrust. Sidusus tagatakse. See tähendab näiteks, et kõnealused tooted peavad põhimõtteliselt kandma ainult energiamärgistuse määruse kohast energiamärgist. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev määrus põhineb mitmel liidu poliitikal. Algatuse vundamendiks on Euroopa roheline kokkulepe kui majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on muuta EL nüüdisaegse, ressursitõhusa ja konkurentsivõimelise majandusega õiglaseks ja jõukaks ühiskonnaks, kus 2050. aastaks ei ole enam kasvuhoonegaaside netoheidet ja kus majanduskasv on ressursikasutusest lahutatud. Euroopa rohelises kokkuleppes kuulutati välja ka Euroopa uus tööstusstrateegia ja ringmajanduse tegevuskava, mis mõlemad avaldati 2020. aasta märtsis.

Euroopa Komisjoni 2020. aasta Euroopa tööstusstrateegias on esitatud ELi üldeesmärk edendada üleminekut kliimaneutraalsusele ja digitaalse juhtpositsiooni saavutamist. Strateegia kajastab Euroopa rohelist kokkulepet, rõhutades juhtivat rolli, mida Euroopa tööstus peab sellel üleminekul etendama, vähendades oma CO2- ja materjalijalajälge ning integreerides ringluse kogu majandusse. Strateegias tuuakse esile vajadus eemalduda traditsioonilistest mudelitest ning muuta põhjalikult seda, kuidas me tooteid välja töötame, valmistame, kasutame ja kõrvaldame. 2021. aastal avaldas komisjon tööstusstrateegia ajakohastatud versiooni, mis tugevdab 2020. aasta strateegia põhisõnumeid ja näeb ette mitu täiendavat rakendusvahendit. ELi ringmajanduse tegevuskava eesmärk on muu hulgas stimuleerida kliimaneutraalsete ja kestlike toodete jaoks juhtivate turgude arengut ELis ja mujal. Selle saavutamiseks luuakse kestlike toodete poliitika raamistik, mis hõlmab meetmeid kolmes laiemas valdkonnas: kestliku tootedisaini edendamine; tarbijate ja avaliku sektori hankijate mõjuvõimu suurendamine ning tootmisprotsessides ringluse edendamine. Kuigi kestlike toodete poliitikaraamistiku kolm valdkonda on omavahel koostoimelised, keskendutakse käesolevas määruses peamiselt esimese valdkonna (kestlik tootedisain) meetmetele, mille eesmärk on muuta tooted kliimaneutraalse ja ressursitõhusa ringmajanduse jaoks sobivaks, vähendada jäätmeid ja tagada, et kestlikkuse eestvedajate tulemuslikkus muutub järk-järgult normiks. Vastavalt ringmajanduse tegevuskavas väljakuulutatule on käesoleva seadusandliku algatuse keskmes ökodisaini direktiivi kohaldamisala laiendamine energiamõjuga toodete kõrval ka muudele toodetele, nii et see hõlmaks võimalikult laia tootevalikut ja aitaks saavutada ringmajandust. Käesolevas õigusaktis sätestatud tootenõuded peaksid täiendama ja tugevdama teistest ringmajanduse tegevuskava kohastest algatustest tulenevaid nõudeid. Eelkõige peaksid käesolevas õigusaktis sätestatud tootenõuded aitama saavutada eesmärke, mida teenivad muud ringmajanduse tegevuskava rakendamisel kindlaks määratavad meetmed, mis on suunatud peamistele väärtusahelatele, näiteks ELi kestliku ja ringse tekstiili strateegia. Lisaks parandab algatus, millega suurendatakse tarbijate mõjuvõimu rohepöörde elluviimisel, müügikohas toodete kohta antavat teavet, eelkõige toodete vastupidavuse ja parandatavuse kohta, ning aitab vältida rohepesu ja enneaegset iganemist. Komisjoni tulevane algatus roheväidete kohta täiendab samuti käesoleva õigusakti kohaseid meetmeid, suurendades toodete kohta esitatavate roheväidete usaldusväärsust, võrreldavust ja kontrollitavust nõuete abil, mille kohaselt selliseid väiteid tuleb põhjendada ja kontrollida, kasutades olelusringi analüüsimeetodeid, sealhulgas toote keskkonnajalajälje määramise meetodit. Lisaks toetab käesoleva õigusakti eesmärke ka äriühingute kestlikkusalast hoolsuskohustust käsitlev õigusakt, eelkõige äriühingute suhtes kohaldatavad õigusnormid keskkonnaga seotud hoolsuskohustuse kohta. Nõuded aitavad kaasa ka ELi kliimaeesmärkide saavutamisele: need täiendavad otsesemalt kliimale suunatud meetmeid ja on nendega koostoimelised, kuna põhimaterjalide ja nende komponentide tootmise kõrval hõlmatakse nendega ka lõpptooted. See võimaldab võtta meetmeid kogu väärtusahelas tekkiva negatiivse mõju suhtes (sealhulgas koguheide toote olelusringi jooksul või muud negatiivsed tagajärjed), toetades otseselt rohelise kokkuleppe eesmärke ja järgides olulise kahju ärahoidmise põhimõtet. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikkel 114, millele tuginetakse siseturu rajamisele ja toimimisele suunatud meetmete puhul. Ökodisaini direktiiv (mis komisjoni ettepaneku kohaselt tuleks käesoleva määrusega kehtetuks tunnistada) põhines Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 95 (nüüd ELi toimimise lepingu artikkel 114). Käesoleva algatusega käsitletavad probleemid on seotud siseturuga, hõlmates muu hulgas ebavõrdseid tingimusi ettevõtjate jaoks, kes püüavad rakendada kestlikumaid lähenemisviise, või asjaolu, et praegused ELi õigusnormid hõlmavad toodete kestlikkuse aspekte üksnes osaliselt. See tähendab, et puudub terviklik nõuete kogum, mis tagaks, et kõik ELi turule lastavad tooted muutuvad kestlikumaks. Selle tulemusena on liikmesriigid hakanud riiklikul tasandil kasutama erinevaid lähenemisviise (mis toob kaasa siseturu killustatuse) ning kehtivate ökodisaininormide jõustamine on ebapiisav ja ebaühtlane. Piisavate ja terviklike siseturu õigusnormide puudumine jätab ruumi liikmesriikide või tööstusharude väljatöötatavatele algatustele, mis kahjustavad siseturu toimimist, kuna võivad põhjustada takistusi, killustatust ja vastuolulisi lähenemisviise. Lisaks võib toote keskkonnasäästlikkusele esitatavate nõuete või ökodisaininõuete tervikliku kogumi puudumisel juhtuda, et ühes liikmesriigis kestlikuks peetav toode teises liikmesriigis selleks ei kvalifitseeru. Peale selle sunnivad viimasel ajal vastu võetud siseriiklikud õigusaktid piiriüleselt tegutsevaid tootjaid (ja jaemüüjaid) tõenäoliselt täitma erinevaid siseriiklikke kohustusi, mis on liikmesriigiti erinevad. Need uued siseriiklikud kohustused, mis ulatuvad nõuetest esitada teavet renoveeritud elektroonikaseadmetega tehtud tehniliste toimingute ja tarkvara ühilduvuse kestuse kohta (Prantsusmaal) kuni kohustuseni anda aru müümata kestvuskaupade käitlemisest (Saksamaal), annavad selgelt märku suundumusest võtta regulatiivseid meetmeid, kehtestades kaupadele ökodisaininõuded. Selle tulemusena suurenevad ilma ELi meetmeteta paratamatult siseriiklikud kohustused ja kasvab turu killustatus. Eespool kirjeldatud probleemid on põhjus, miks käesolev ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artiklil 114. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Vajalikkuse kontrollimisel hinnatakse, kas ettepaneku eesmärke on võimalik piisavalt saavutada üksnes liikmesriikide võetavate meetmetega. Selle kontrolli põhjal on oluline kehtestada ühtlustatud õigusnormid, et saavutada kõiki liikmesriike hõlmav kestlike toodete ühtlustatud ja hästitoimiv siseturg ning seega võrdsed tingimused siseturul tegutsevatele ettevõtjatele. See hõlmab tootenõudeid ja kohustust anda kasutajatele usaldusväärset teavet. Liikmesriigid üksi ei saaks kehtestada selle ulatusega meetmeid, ilma et tekiksid erinevused ettevõtjatele esitatavates nõuetes, toodete vaba liikumise takistused, regulatiivne koormus ja ettevõtjate ülemäärased kulud. Lisaks põhjustaks ainuüksi liikmesriikide võetavad meetmed paratamatult erinevate instrumentide loomise ja see muudaks valikute tegemise tarbijate jaoks keerulisemaks. Kui liikmesriigid võtaksid individuaalseid meetmeid, oleks seega suur oht, et tulemuseks on erinevatel meetoditel ja lähenemisviisidel põhinevad konkureerivad süsteemid, eriti toodete puhul, millega kaubeldakse kogu siseturul. See killustab turgu, viib tõenäoliselt selleni, et teadlikkus ja teave toodete keskkonnatoime kohta on ELis erinev, ning põhjustab ELi eri liikmesriikides kauplevatele ettevõtjatele lisakulusid. Mõjususe kontrollimisel hinnatakse, kas ELi tasandi meetmed on riikide tasandil võetavatest meetmetest mõjusamad. Selle kontrolli põhjal saab ainult ELi tasandi meetmetega kehtestada ühtlustatud tootenõuded ja kestlikkuse aspekte käsitleva teabe esitamise nõuded, mida kohaldatakse kogu ELis, seeläbi tagades kaupade vaba liikumise ning tarbijate varustamise asjakohase ja usaldusväärse teabega toodete kestlikkuse ja ringlusega seotud omaduste kohta mis tahes liikmesriigis, kus neid tooteid ostetakse. Nõuete kehtestamine ELi tasandil annab selget lisaväärtust, kuna seeläbi luuakse ühtlustatud ja hästi toimiv siseturg kõigis liikmesriikides ning seega võrdsed tingimused siseturul tegutsevatele ettevõtjatele. ELi tasandil kehtestatavate ühtlustatud miinimumnõuete ja teabeesitusnõuete abil edendatakse kestlikke tooteid ja ringmajanduse tavasid kõigis liikmesriikides. Seeläbi luuakse suurem ja tõhusam turg ning seega suuremad stiimulid tööstusele nende toodete ja tavade arendamiseks. Siseturu suurus tagab kriitilise massi, mis võimaldab ELil edendada toodete kestlikkust ning mõjutada toodete väljatöötamist ja väärtusahela juhtimist kogu maailmas. •Proportsionaalsus Ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik võimalikult laia tootevaliku puhul ökodisaininõuete väljatöötamist reguleeriva raamistiku loomiseks. Komisjon kasutab edaspidigi ökodisaini direktiivi puhul järgitavat lähenemisviisi rakendusmeetmete väljaandmisele, mille puhul tuginetakse komisjoni parema õigusloome suuniste kohaselt tehtud mõjuhinnangutele. Seega analüüsib komisjon iga nõuete kogumi puhul eri variantide majanduslikku ja keskkonnamõju. See võimaldab säilitada proportsionaalsuse. Ettepanek on kavandatud paindliku raamistikuna, mis tagab proportsionaalsuse. Seetõttu ei seata nõuetele mingeid kriteeriume ega sihttasemeid, välja arvatud juhul, kui need on eelneva hindamise alusel põhjendatud. Proportsionaalsuse tagamiseks tuleb iga üksikut nõuet põhjendada, enne kui seda kohaldatakse mis tahes tooterühma suhtes. Nõuete, kriteeriumide või sihttasemete kehtestamine täpselt määratletud tooterühmade tasandil võimaldab mõju hoolikalt hinnata. See võimaldab komisjonil võtta arvesse toodete olemuslikest omadustest, tootmisprotsessidest ja turuolukorrast sõltuvate nõuete, sihttasemete või kriteeriumide kehtestamise lisaväärtust ja proportsionaalsust.

•Vahendi valik Määrusega kehtestatakse otsesed nõuded kõigile ettevõtjatele, seeläbi pakkudes vajalikku õiguskindlust ja võimalusi täielikult integreeritud turu toimimise tagamiseks kogu ELis. Määrusega tagatakse ka, et kohustusi rakendatakse samaaegselt ja ühtemoodi kõigis 27 liikmesriigis. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll 2019. aasta märtsis avaldati komisjoni talituste töödokument „Sustainable Products in a Circular Economy – Towards an EU Product Policy Framework contributing to the Circular Economy“. Selles uuriti, mil määral aitavad tooteid mõjutavad ELi poliitikameetmed kaasa ringmajandusele üleminekule ja kus oleks võimalik panust suurendada. Dokumendis leiti, et puudub kõikehõlmav integreeritud ELi poliitikavahend, mis käsitleks kõigi toodete kestlikku tootmist ja tarbimist ja/või nende toodete kohta esitatava teabe usaldusväärsust ja kättesaadavust tarbijatele. Kuigi ökodisaini direktiivi järjestikustel hindamistel on leidnud kinnitust, et see direktiiv on reguleerimisvahendina selgelt asjakohane ja tõhus, tehti ka kindlaks, et direktiivi rakendamisel ja täitmise tagamisel on arenguruumi. Hindamisel märgiti näiteks, et kuigi üldiselt tunnistatakse, et ökodisaini direktiiv ja rakendusmeetmed võivad olla kooskõlas säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava ning ELi ressursitõhususe poliitika aspektidega, mis on seotud energiatõhususega, osutavad mõne liikmesriigi esindajad ja valitsusvälised keskkonnaorganisatsioonid sellele, et kuna rakendusmeetmed ei hõlma piisavalt muid keskkonnaaspekte, võivad teatavad võimalused olla kasutamata jäänud. Hindamise tulemusena toodi esile ka direktiivi kasutamata potentsiaal reguleerida lisaks energiatõhususele ka muid aspekte, ning tehti järeldus, et võib esineda energiaga mitteseotud parendusi, mis toodetega seotud kohaldamisala, poliitikavalikute või nende aluseks oleva tehnilise analüüsi tõttu on saavutamata jäänud. •Konsulteerimine sidusrühmadega Kooskõlas parema õigusloome suunistega korraldati mitu konsultatsiooni. –Konsultatsioon esialgse mõjuhinnangu teemal toimus 14. septembrist kuni 16. novembrini 2020. Saadi 193 vastust. –Avalik konsultatsioon toimus 17. märtsist kuni 9. juunini 2021. Saadi 626 vastust. –2021. aasta aprillist juulini peeti mitu seminari, kus käsitleti erinevaid kestlike toodete algatusega seotud teemasid ja millel osalesid paljude sidusrühmade esindajad. –26. aprillist kuni 15. juunini 2021 korraldati küsitlus väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate seas. Saadi 332 vastust. –Teine suunatud küsitlus väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele seas toimus 20. oktoobrist kuni 4. novembrini 2021. Seejuures tugineti peamiselt VKEsid esindavate organisatsioonide eriteadmistele. Saadi 35 vastust. –20. maist kuni 9. juunini 2021 saadeti kohandatud sisuga küsimustikud valitud sidusrühmade esindajatele. –Valitud sidusrühmade esindajatega peeti mitu vestlust. Kokkuvõttes näitasid konsultatsioonid üldist tugevat toetust toodete kestlikkust käsitlevale regulatiivsele algatusele. Enamik sidusrühmi pooldas seda, et algatus hõlmaks laia tootevalikut ja et toodete reguleerimisel kasutataks kogu olelusringi hõlmavat lähenemisviisi. Tugevalt toetati kehtiva ökodisaini direktiivi kohaldamisala laiendamist ja üldiselt oldi nõus, et esikohale tuleks seada 2020. aasta ringmajanduse tegevuskavas kindlaks määratud sektorid. Tagasiside kohaselt eelistatakse (eelkõige tootjate/importijate seas) lähenemisviisi, mille puhul võetakse kindlalt arvesse toodete eripära. Üldiselt ollakse ühel meelel selles, et selge, tervikliku ja siduva õigusakti ning usaldusväärse teabe puudumine ja ebaühtlane ökodisaininõuete täitmise tagamine takistavad ELi turul kestlike toodete kättesaadavuse suurendamist. Kõigi sidusrühmade selge enamus toetab digitaalse tootepassi kasutuselevõtmist, samuti stiimuleid ja muid vahendeid, millega ergutada nõudlust kestlike toodete järele. Käesoleva algatuse rakendamisel peetakse vajalikuks tugevamaid täitmise tagamise ja turujärelevalve meetmeid (nagu kontrollid või auditid). Sidusrühmadega peetud konsultatsioonide üksikasjalikud järeldused on esitatud mõjuhinnangu 2. lisas. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Komisjon sõlmis lepingu välisekspertidega, kes viisid läbi uuringu, mida kasutati käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangu koostamiseks. Uuringu tulemusena saadi osa andmetest, mis olid aluseks mõju hindamisel käsitletud poliitikavalikute analüüsile, mida omakorda võeti arvesse käesolevas ettepanekus sisalduvate meetmete kavandamisel. Väliseksperdid tegid uuringu eri etappides komisjoniga tihedat koostööd. •Mõjuhinnang

Ettepaneku aluseks on mõjuhinnang. Pärast õiguskontrollikomitee 17. septembri 2021. aasta negatiivses arvamuses tõstatatud küsimuste lahendamist esitati 21. jaanuaril 2022 mõjuhinnangu kohta positiivne arvamus. Oma lõplikus arvamuses palus õiguskontrollikomitee esitada lisateavet poliitikavariantide valiku, määruse alusel kasutatava meetodi ja selle kohta, kuidas kehtestatakse praktikas digitaalseid tootepasse käsitlevad õigusnormid. Algatusega lahendatavat peamist probleemi, sellega seotud alamprobleeme ja kindlaks määratud poliitikavariante kirjeldatakse üksikasjalikult mõjuhinnangu punktides 2 ja 5.2. Eelistatud variantide kombinatsiooni kirjeldatakse üksikasjalikult mõjuhinnangu punktis 7. Mõjuhinnangu 10. lisas on esitatud kokkuvõtlik ülevaade kõigi analüüsitud allvariantide kuludest ja tuludest ning 12. lisas on esitatud rohkem teavet eelistatud variantide kombinatsiooniga tõenäoliselt kaasnevate kulude ja tulude kohta. Kõik need aspektid on kokkuvõtlikult esitatud mõjuhinnangule lisatud kommenteeritud kokkuvõttes. Kuna määrusega on kavas kehtestada raamstruktuur, on nõuetest tulenevaid täpseid kulusid keeruline üksikasjalikult hinnata. Enamik kulusid tekib alles teises etapis, pärast teiseste õigusaktide vastuvõtmist. Konkreetsetes mõjuhinnangutes, mis tehakse edaspidi seoses iga delegeeritud õigusaktiga, hinnatakse üksikasjalikult eeldatavat mõju, sealhulgas kolmandate riikide ettevõtjatele avalduvat mõju, võttes arvesse ka vastavaid teateid Maailma Kaubandusorganisatsioonile. Tuleks märkida, et kuna käesoleva algatuse ettevalmistamise käigus võeti vastu komisjoni ettepanek direktiivi kohta, milles käsitletakse äriühingute kestlikkusalast hoolsuskohustust, peeti asjakohaseks jätta sotsiaalsete aspektidega seotud nõuded käesoleva seadusandliku ettepaneku reguleerimisalast välja. Nagu õigusakti tekstis märgitud, toimub hindamine kaheksa aasta möödumisel käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast. Muude aspektide kõrval võidakse hindamisel kaaluda sotsiaalsete nõuete lisamist reguleerivasse raamistikku. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Käesolev määrus peaks looma siseturul tegutsevatele ettevõtjatele võrdsed võimalused. ELi tasandil kavandatud ühtlustatud nõuded vähendavad tõenäoliselt nõuete täitmisega seotud üldkulusid, kuna tõenäoliselt asendatakse nende nõuetega paljud olemasolevad või kavandatavad riikliku tasandi nõuded. Tootjad, kes kasutavad kestlikumat tootmist ja läbipaistvaid tarneahelaid, suurendavad eeldatavasti oma turuosa ELis ja kasvatavad oma konkurentsivõimet võrreldes tootjatega, kes kasutavad vähem kestlikke meetodeid. Kuigi VKEd väitsid, et mõned mõjuhinnangus kindlaks määratud poliitikavariantide eelistatud kombinatsiooni meetmed võivad avaldada teatavat negatiivset mõju, väljendasid paljud ka veendumust, et seda mõju on võimalik korvata ja et aja jooksul annavad need meetmed lisaväärtust (väiksemate materjalikulude, klientide suurema lojaalsuse, keskkonnahoidlikumate toodete parema turulepääsu, mainekasu jne mõttes). Lisaks on komisjon eraldi uurinud võimalusi VKEdele avalduva negatiivse mõju leevendamiseks. Neid kirjeldatakse üksikasjalikult mõjuhinnangu 19. lisas ja käesoleva ettepaneku asjakohastes sätetes. Ökodisaini direktiivi kohase eduka nõuandefoorumi jätkuna luuakse ettepaneku kohaselt konsulteerimise eesmärgil ökodisainifoorum, mille tegevusse kaasatakse tasakaalustatult liikmesriikide esindajad ja kõik huvitatud isikud, näiteks tööstuse, sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning käsitöönduse, samuti ametiühingute, kauplejate, jaemüüjate, importijate, keskkonnakaitseorganisatsioonide ja tarbijaorganisatsioonide esindajad. Ökodisainifoorum piirdub komisjonile ekspertteadmiste edastamisega tööplaani kohta ja ökodisaininõuete ettevalmistamise kohta enne delegeeritud volituste ametlikku kasutamist komisjoni poolt. Komisjon võib kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppega moodustada täiendava eksperdirühma, et konsulteerida liikmesriikidega käesoleva määruse alusel vastu võetavate delegeeritud õigusaktide üle. Ettepanek hõlmab ka digitaalse tootepassi koostamist, mis võimaldab elektrooniliselt registreerida, töödelda ja jagada tootega seotud teavet tarneahela ettevõtjate, ametiasutuste ja tarbijate vahel. See peaks suurendama läbipaistvust nii tarneahela ettevõtjate kui ka üldsuse jaoks ning tõhustama teabe edastamist. Muu hulgas aitab see tõenäoliselt hõlbustada ja ühtlustada järelevalvet ja määruse täitmise tagamist ELi ja liikmesriikide ametiasutuste poolt. Tõenäoliselt saab seda kasutada ka turuteabe hankimiseks, et edaspidi kohustusi läbi vaadata ja täpsustada. Tulevikukindluse platvormi arvamuses ökodisaini kohta tunnistati vajadust parandada toodete kestlikkust ja kehtestada uued kohustused, hoides samal ajal ettevõtete koormuse võimalikult väiksena. Platvorm esitas üheksa ettepanekut, mida peeti silmas uute digiteerimist käsitlevate õigusnormide koostamisel, võttes arvesse VKEde koormust ning tagades järjekindluse ja selguse. Näiteks nähakse ette tarbijate parem juurdepääs teabele, tagades samas, et digitaalne tootepass võimaldab teabe tõhusat liikumist kooskõlas parimate tavadega, ning võimalus lisada käesoleva määruse kohastele meetmetele leevendusmeetmeid, nii et mõju jääb VKEde jaoks eeldatavasti proportsionaalseks. •Põhiõigused Ökodisaininõuded võivad aidata kaitsta ja edendada ELi põhiõiguste hartas sätestatud põhiõigusi, sealhulgas ettevõtlusvabadust (artikkel 16), õigust keskkonnakaitsele (artikkel 37) ja õigust tarbijakaitsele (artikkel 38). 4.MÕJU EELARVELE Ettepanekul on komisjoni eelarvele piiratud mõju. ELi mitmeaastase finantsraamistiku perioodil 2022–2027 eeldab määruse ja sellega seotud delegeeritud õigusaktide täielik rakendamine 54 täistööajale taandatud töötajat. Olemasolevatel eelarveridadel on vaja uusi kulukohustusi, mille maht on 23 338 miljonit eurot mitmeaastase finantsraamistiku rubriigis 1 (ühtne turg, innovatsioon ja digitaalvaldkond), 43 912 miljonit eurot rubriigis 3 (loodusvarad ja keskkond) ja 38 621 miljonit eurot rubriigis 7 (halduskulud). Uued kulukohustused kaetakse asjaomaste programmide olemasolevatest eelarvevahenditest. Mõju eelarvele tuleneb peamiselt tööst, mida tehakse selleks, et: –vaadata aastatel 2022–2026 läbi 33 komisjoni määrust ja võtta kehtiva ökodisaini direktiivi alusel vastu 5 uut meedet, mida praegu direktiivi rakendamisega tegelevad töötajad ei saa teha; –valmistada aastatel 2024–2027 ette ja võtta vastu kuni 18 uut delegeeritud õigusakti; aastatel 2028–2030 võetakse vastu 12 uut delegeeritud õigusakti, millel on mõju personalile ja eelarvele aastatel 2025–2027;

–valmistada ette rakendusaktid (keskmiselt üks rakendusakt aastas alates 2024. aastast), kui see on vajalik selleks, et tagada ühetaolised tingimused käesoleva määruse rakendamiseks, näiteks seoses turujärelevalvega, tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamist käsitleva teabe avalikustamisega või eneseregulatsioonimeetmete tunnustamisega; ning –täita horisontaalseid ülesandeid seoses digitaalse tootepassiga, turujärelevalve ja tollikontrolli toetamisega ning Euroopa ringmajanduse ärimudelite keskusega, mis võimaldab ettevõtjatel vahetada kogemusi, mis on seotud ringluse integreerimisega toodete kavandamisse ja tootmisse. Mis puudutab personalivajadusi, siis komisjon on hoolikalt uurinud võimalusi töö jagamiseks juhtivate peadirektoraatide vahel, võimaluse korral töötajate ümberpaigutamiseks ning delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide ettevalmistamise ning valdkonnaüleste ülesannete täitmise eesmärgil teadusliku ja tehnilise toe hankimiseks. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Kooskõlas 2021. aasta novembris avaldatud parema õigusloome suunistega ja eelkõige vahendiga nr 38 koostab komisjon rakendusstrateegia pärast seda, kui kaasseadusandjad on seadusandliku ettepaneku vastu võtnud. Strateegias esitatakse erinevad kasutusele võetavad nõuetele vastavuse edendamise vahendid ning käsitletakse ka digitaalse rakendamisega seotud aspekte. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Artiklis 1 sätestatakse käesoleva määruse reguleerimisese, nimelt ökodisaininõuete kehtestamist, digitaalse tootepassi koostamist ja tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamise keelustamist käsitlev raamistik. Selles sätestatakse tooteaspektid, millega ökodisaininõuded on seotud, nagu vastupidavus ja usaldusväärsus, korduskasutatavus, täiustatavus, parandatavus, hoolduse ja renoveerimise võimalus, probleemsete ainete esinemine, energia- ja ressursitõhusus ning ringlussevõetud materjali sisaldus. Lisaks sätestatakse selles artiklis määruse kohaldamisala, millest jäävad välja vaid mõned sektorid, nagu toit, sööt ja ravimid. Artiklis 2 sätestatakse määruse kohaldamiseks vajalikud mõisted. Paljud neist mõistetest on üle võetud uuest õigusraamistikust (määrus (EÜ) nr 765/2008 ja otsus 768/2008/EÜ), kehtetuks tunnistatavast ökodisaini direktiivist või olemasolevatest liidu keskkonnaalastest õigusaktidest (nt jäätmete raamdirektiiv). Lisatakse uued mõisted, näiteks seoses tootepassi ja tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamist käsitlevate sätetega. Artiklis 3 sätestatakse käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kooskõlas olevate toodete vaba liikumise üldpõhimõte. Artiklis 4 sätestatakse komisjoni õigus võtta käesoleva määruse täiendamiseks vastu delegeeritud õigusakte, millega kehtestatakse ökodisaininõuded, vastavushindamismenetlustega seotud nõuded, energiatarbimise mõõtmise või muude parameetritega seotud tulemuslikkuse mõõtmise nõuded, tootjate, volitatud esindajate või importijate kohustused esitada komisjonile või turujärelevalveasutustele teavet, toodete tulemuslikkuse arvutamise eesmärgil veebipõhiste vahendite kasutamisega seotud nõuded, vastavusdeklaratsiooni või märgist käsitlevatele alternatiivsetele eeskirjadele esitatavad nõuded ning liikmesriikide stiimulite ja riigihangete kriteeriumidega seotud nõuded. Artiklis 5 sätestatakse ökodisaininõuete vastuvõtmise üldine raamistik. Selles artiklis loetletakse tooteaspektid, mida saab nende nõuete abil parandada. Samuti selgitatakse, et neid nõudeid võib kohaldada ühe konkreetse tooterühma suhtes või horisontaalselt mitme tooterühma suhtes, kui tehnilised sarnasused võimaldavad kehtestada ühiseid nõudeid. Artiklis täpsustatakse, et ökodisaininõuded hõlmavad tulemuslikkusnõudeid ja teabeesitusnõudeid. Lisaks sätestatakse mitu tingimust, mille komisjon peab ökodisaininõuete ettevalmistamisel täitma, ning kriteeriumid, millele need nõuded peavad vastama. Samuti võimaldab see artikkel komisjonil kohustada tarneahelas osalejaid tegema koostööd tootjate, teavitatud asutuste ja liikmesriigi pädevate asutustega, et oleks võimalik kontrollida toodete vastavust ökodisaininõuetele. Artiklis 6 sätestatakse rohkem üksikasju tulemuslikkusnõuete kohta, näiteks see, et need võib kehtestada kas kvantitatiivse taseme või muu kui kvantitatiivse nõudena, mille eesmärk on parandada toote teatavat aspekti valitud tooteparameetri(te) alusel (mille loetelu esitatakse I lisas). Artikkel 7 on pühendatud teabeesitusnõuetele. Selles sätestatakse, et need nõuded peavad alati hõlmama tootepassiga seotud nõudeid ja probleemsete ainetega seotud nõudeid. Lisaks nähakse selle artikliga ette muud liiki teave, mida võib esitada, näiteks teave toote tulemuslikkuse kohta või teave tarbijatele selle kohta, kuidas toodet paigaldada või kasutada. Seda teavet võib esitada tulemuslikkusklasside kujul (näiteks vahemikus A kuni G), et hõlbustada toodete võrdlemist. Lõpetuseks sätestatakse selles artiklis teabe esitamise eri viisid (nt passis, veebisaidil, märgisel jne). Artiklis 8 loetletakse elemendid, mille komisjon peab digitaalse tootepassiga seotud teabeesitusnõuetes kindlaks määrama, näiteks teave, mis tuleb tootepassi lisada, ja see, kellel on juurdepääs millisele teabele. Artiklid 9–11 sisaldavad tootepassi rakendamiseks vajalikke sätteid. Artiklis 9 sätestatakse tootepassiga seotud üldnõue. Artiklis 10 sätestatakse tootepassi tehnilisele teostusele ja käitamisele esitatavad olulised nõuded. Artiklis 11 sätestatakse ettevõtja ja rajatise kordumatute tunnuskoodidega seotud õigusnormid. Artikliga 12 nähakse ette tootepassides sisalduvat teavet säilitava registri loomine ja komisjoni võimalus sätestada, millist teavet tuleb üles laadida. Artiklis 13 sätestatakse, mida oodatakse tollilt seoses tootepassiga ja millisele teabele peaks tollil oma töö tegemiseks olema juurdepääs. Artiklis 14 sätestatakse teatavate tooterühmade puhul kasutatavate märgistega seotud nõuded. Artiklis selgitatakse, et sellistel juhtudel tuleb delegeeritud õigusaktides kindlaks määrata märgise sisu (sealhulgas tulemuslikkusklassid) ja kujundus ning viis, kuidas märgis tarbijatele esitatakse. Kui tootel on juba energiamärgistuse määruse (EL) 2017/1369 kohane energiamärgis ja sellele ei saa lisada teavet muude parameetrite, sealhulgas muude tulemuslikkusklasside kohta, võib selle teabe lisada eraldi märgisele, kui komisjon peab seda asjakohaseks.

Artiklis 15 sätestatakse, et ettevõtjad ei või esitada märgiseid, mis jäljendavad käesolevas määruses sätestatud märgiseid. Artiklis 16 sätestatakse komisjoni kohustus võtta vastu tööplaan, mis peab hõlmama vähemalt kolme aastat, ja esitatakse toodete prioriseerimise kriteeriumid. Tööplaan sisaldab soovituslikku loendit tooterühmadest, mida komisjon kavatseb lähiaastatel käsitleda. Artikliga 17 luuakse ökodisainifoorum (eksperdirühm). See põhineb olemasoleval direktiivi 2009/125/EÜ alusel loodud nõuandefoorumil. Artiklis 18 käsitletakse eneseregulatsioonimeetmeid. Need on tööstusharude eestvõttel rakendatavad meetmed, mida saab kasutada alternatiivina delegeeritud õigusaktidele, millega kehtestatakse artikli 5 kohaselt vastu võetavad ökodisaininõuded. Direktiiv 2009/125/EÜ sisaldas juba artiklit vabatahtlike kokkulepete kohta. Käesoleva määruse artikliga 17 laiendatakse direktiivi 2009/125/EÜ algset artiklit. Selles sätestatakse, mida eneseregulatsioonimeede peaks sisaldama, mida tööstusharu peaks komisjonile tõenditena esitama, ning menetlus, mille kohaselt komisjon tunnustab eneseregulatsioonimeedet aktsepteeritava alternatiivina delegeeritud õigusaktile. Artiklis 19 sätestatakse hulk meetmeid, mida liikmesriigid ja komisjon peavad võtma, et aidata VKEsid käesoleva määruse ja tulevaste delegeeritud õigusaktide üldisel rakendamisel. Need meetmed hõlmavad suuniseid, finantsabi ja koolitust. Artiklis 20 kehtestatakse esmalt üldine läbipaistvuskohustus ettevõtjatele, kes kõrvaldavad tarbijale mõeldud müümata tooteid. Samuti nähakse selle artikliga ette võimalus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et keelata ettevõtjatel tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamine. Need delegeeritud õigusaktid võivad sisaldada ka erandeid sellest üldisest keelust, näiteks tervise ja ohutusega seotud põhjustel. Sellise erandi kasutamisel on ettevõtjatel samuti läbipaistvuskohustus (s.t kohustus avalikustada hävitatud toodete arv, hävitamise põhjused jne). Artiklit ei kohaldata VKEde suhtes, kuid delegeeritud õigusaktis, millega keelatakse toodete hävitamine, võidakse sätestada, et teatavate VKEde (mikro-, väikesed või keskmise suurusega ettevõtjad) kategooriate suhtes kohaldatakse teatavaid kohustusi. Artiklites 21, 22, 23 ja 24 sätestatakse tootjate, volitatud esindajate, importijate ja turustajate kohustused. Need põhinevad otsuse 768/2008/EÜ standardsätetel. Artiklis 25 sätestatakse edasimüüjate (kes on tavaliselt jaemüüjad või müüjad) kohustused, eelkõige seoses märgiste esitamise ja tootepassile juurdepääsuga, sealhulgas (internetipõhise) kaugmüügi puhul. Artiklisse 26 on koondatud erinevad kohustused, mida ettevõtjad peavad täitma, kui delegeeritud õigusaktis nõutakse, et tootel oleks märgis (nt kohustus varustada edasimüüjaid märgistega). Artiklis 27 käsitletakse ekspediitorteenuse osutajate kohustusi, nimelt kohustusi tagada, et toote käitlemisel ei ohustaks ladustamis-, pakendamis-, adresseerimis- või lähetamistingimused toodete vastavust ökodisaininõuetele. Artikkel 28 on otsusest 768/2008/EÜ pärit standardartikkel, milles sätestatakse kaks juhtumit, mil tootjate kohustusi kohaldatakse importijate ja turustajate suhtes. Artiklis 29 sätestatakse internetipõhiste kauplemiskohtade ja internetipõhiste otsingumootorite kohustused, eelkõige seoses koostööga turujärelevalveasutustega. Samuti sätestatakse selles artiklis, et turujärelevalveasutustel peaks olema õigus nõuda internetipõhiselt kauplemiskohalt ebaseadusliku sisu eemaldamist. Artiklis 30 sätestatakse võimalus kehtestada tulevaste delegeeritud õigusaktidega ettevõtjate kohustus teha tehniline dokumentatsioon digitaalselt kättesaadavaks ilma, et seda peaks eraldi taotlema. Selleks et hinnata selliste toodete turu hõlvamist, mille kohta on kehtestatud ökodisaininõuded, kohustatakse selle artikliga ettevõtjaid esitama tarnitud toodete kohta teavet. Artiklis 31 sätestatakse, et asjakohastel juhtudel peaksid tooted olema suutelised mõõtma nende kasutamise ajal tarbitavat energiat või tulemuslikkust seoses muude asjakohaste parameetritega ning tegema need andmed lõppkasutajale kättesaadavaks. Kui see on delegeeritud õigusaktiga ette nähtud, on tootjad kohustatud neid andmeid koguma ja anonüümima ning komisjonile esitama. Toodete vastavust käsitlev VIII peatükk sisaldab enamaltjaolt standardsätted selle kohta, kuidas hinnata toodete vastavust. See hõlmab järgmist: –usaldusväärsete, täpsete ja korratavate meetodite kasutamine katsete, mõõtmiste ja arvutuste tegemiseks (artikkel 32); –harmoneeritud standardid, mis võimaldavad eeldada vastavust (artikkel 34); –komisjoni võimalus võtta vastu ühtsed kirjeldused, kui harmoneeritud standardid ei ole kättesaadavad (artikkel 35); –vastavushindamismenetlused (artikkel 36); –ELi vastavusdeklaratsioon (artikkel 37) ning

–CE-märgis (artiklid 38 ja 39) ja võimalus kasutada alternatiivseid märgiseid (artikkel 40). Selle standardpeatüki puhul väärivad märkimist eeldus, et liidu ökomärgist kandvad tooted vastavad ökodisaininõuetele (artikkel 34), ja võimalus delegeeritud õigusaktiga muuta asjaomast vastavushindamismoodulit sõltuvalt tootest (artikkel 36). Artikkel 33 käsitleb nõuete täitmisest kõrvalehoidmise ärahoidmist. Näiteks ei ole turul lubatud tooted, mis on projekteeritud kindlaks tegema, et nendega tehakse katseid, ja automaatselt oma toimimist muutma, et saavutada soodsam tulemus. IX peatükk (artiklid 41–56) käsitleb vastavushindamisasutuste teavitamist ja koosneb otsusel 768/2008/EÜ põhinevatest standardsätetest; neid sätteid on täiustatud, et tagada õigusselgus ning veelgi tugevdada teavitatud asutuste sõltumatust, pädevust ja järelevalvet. Artiklis 57 sätestatakse, et kui liikmesriigid võtavad kestlike toodete edendamiseks kasutusele stiimulid, peaksid need põhimõtteliselt olema suunatud kahele kõrgeimale tulemuslikkusklassile, milles on tooted olemas, või ELi ökomärgisega toodetele. Kui tulemuslikkusklassi ei ole määratud või kui tulemuslikkusklass põhineb mitmel tooteparameetril, võib komisjon delegeeritud õigusaktis täpsustada, kuidas liikmesriikide stiimulid peavad toimima. Artiklis 58 käsitletakse keskkonnahoidlikke riigihankeid ja täpsemalt võimalust, et käesoleva määruse kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktidega kehtestatakse riigihankelepingute suhtes kohaldatavad nõuded (nt tehnilised kirjeldused, kvalifitseerimise tingimused, pakkumuste hindamise kriteeriumid jne), mis põhinevad käesoleva määruse lisas loetletud tooteparameetritel. XI peatükk käsitleb turujärelevalvet. Üldiselt põhineb see turujärelevalve määrusest (EL) 2019/1020 tulenevatel kohustustel, kuid näeb käesoleva määruse seisukohast asjakohastel juhtudel ette mõned konkreetsemad kohustused. Artikliga 59 kohustatakse liikmesriike koostama turujärelevalve tegevuskava, mis peab sisaldama turujärelevalve prioriteete, mis määratakse kindlaks mitme kõnealuses artiklis sätestatud kriteeriumi alusel, ning kavandatavate kontrollide laadi ja arvu. Artikliga 60 antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse konkreetsete toodete kontrollide miinimumarv. Artiklis 61 viidatakse turujärelevalve määruse kohasele info- ja teavitussüsteemile ning kohustatakse liikmesriike sisestama teabe käesoleva määruse kohaselt määratud karistuste kohta. Selle alusel peab komisjon vastu võtma aruande, mis sisaldab soovituslikke võrdlusaluseid kontrollide sageduse ning määratud karistuste laadi ja raskusastme kohta. Artiklis 62 viidatakse turujärelevalve määruse alusel loodud haldustegevuse koordineerimisrühmale ja sätestatakse selle roll käesoleva määruse kontekstis. See roll hõlmab liikmesriikide tegevuskavade ühiste prioriteetide või liidu toetuse prioriteetide (nt ühised turujärelevalve- ja katseprojektid, ühised investeeringud turujärelevalve võimekusse, sealhulgas seadmetesse ja IT-vahenditesse, ühised koolituskursused ja suunised) kindlaksmääramist. XII peatükk käsitleb kaitsemeetmete menetlusi ja põhineb standardsätetel. Artiklis 61 sätestatakse kord, mida riiklik turujärelevalveasutus peab järgima, kui ta leiab, et toode kujutab endast ohtu. Sellisel juhul peab riiklik turujärelevalveasutus algatama menetluse, mille käigus teavitatakse teisi turujärelevalveasutusi võetud meetmetest (toote kättesaadavaks tegemise keeld või piirang, turult kõrvaldamine või tagasivõtmine). Artiklis 64 sätestatakse liidu kaitsemeetmete menetlus, mida kasutatakse juhul, kui liikmesriik või komisjon ei nõustu liikmesriigi tasandil artiklis 63 sätestatud kaitsemeetmete menetluse raames võetud meetmega. Pärast konsulteerimist võtab komisjon vastu rakendusakti, milles otsustatakse, kas meede on põhjendatud või mitte. Pärast selle rakendusakti vastuvõtmist peavad kõik liikmesriigid tagama nõuetele mittevastava toote kõrvaldamise oma turult. Artiklis 65 käsitletakse konkreetset olukorda, kus mittevastavus on seotud ametliku kohustusega (CE-märgise tootele kinnitamine, ELi vastavusdeklaratsioon jne). XIII peatükk on standardpeatükk ja sisaldab artikleid, mis käsitlevad delegeeritud õigusakte (artikkel 66) ja rakendusakte (artikkel 67). XIV peatükk on lõppsätete standardpeatükk ning sisaldab artikleid karistuste kohta (artikkel 68) ja määruse hindamise kohta kaheksa aastat pärast selle vastuvõtmist (artikkel 69) ning kehtetuks tunnistamise ja üleminekusätteid (artikkel 70). Märkimist väärib asjaolu, et ökodisaini direktiivi alusel vastu võetud rakendusmeetmeid tuleks kohaldada seni, kuni need tunnistatakse kehtetuks käesoleva määruse alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktiga. I lisas sätestatakse tooteparameetrid, mida kasutatakse käesoleva määruse alusel toodete tulemuslikkusnõuete ja teabeesitusnõuete kehtestamisel. II lisas sätestatakse tulemuslikkusnõuete kehtestamise kord. III lisas sätestatakse teave, mida võib ja mis tuleb tootepassi lisada. IV lisas esitatakse artiklis 35 osutatud vastavushindamise standardmoodul (otsusest 768/2008/EÜ).

V lisas esitatakse ELi standardne vastavusdeklaratsioon. VI lisas esitatakse üksikasjalikum teave nende delegeeritud õigusaktide sisu kohta, millega kehtestatakse käesoleva määruse kohaselt vastu võetavad ökodisaininõuded. VII lisas sätestatakse eneseregulatsioonimeetmete (artikkel 18) suhtes kohaldatavad üldkriteeriumid. VIII lisa on standardlisa, mis sisaldab ökodisaini direktiivile vastavuse tabelit. 2022/0095 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse kestlike toodete ökodisaininõuete sätestamise raamistik ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2009/125/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa roheline kokkulepe on Euroopa kestliku majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on muuta liit õiglaseks ja jõukaks, nüüdisaegse, konkurentsivõimelise ja kliimaneutraalse ringmajandusega ühiskonnaks. Selles seatakse ambitsioonikas eesmärk tagada, et liidust saaks 2050. aastaks esimene kliimaneutraalne maailmajagu. Strateegias tunnistatakse eeliseid, mida annab investeerimine liidu konkurentsivõimelisse kestlikkusse, ehitades üles õiglasema, keskkonnahoidlikuma ja digitaalsema Euroopa. Toodetel on selles rohepöördes oluline roll. Tuues esile, et senised tootmisprotsessid ja tarbimisharjumused on endiselt liiga lineaarsed ning sõltuvad uutest ammutatud, kaubeldud ja kaupadeks töödeldud materjalidest, mis lõpuks jäätmete või heitena kõrvaldatakse, osutatakse Euroopa rohelises kokkuleppes tungivale vajadusele minna üle ringmajanduse mudelile ja rõhutatakse, et veel on vaja teha märkimisväärseid edusamme. Samuti nimetatakse ühe prioriteedina energiatõhusust, mis on vajalik energiasektori CO2-heite vähendamiseks ning 2030. ja 2050. aasta kliimaeesmärkide saavutamiseks. (2)Ringmajanduse mudelile ülemineku kiirendamiseks kavandas komisjon oma ringmajanduse tegevuskavas „Puhtama ja konkurentsivõimelisema Euroopa nimel“ tulevikku suunatud tegevuskava eesmärgiga muuta õigusraamistik kestliku tuleviku jaoks sobivaks. Kavas osutatakse sellele, et praegu puudub terviklik nõuete kogum, mis tagaks, et kõik liidu turule lastavad tooted muutuvad kestlikumaks ja vastavad ringluse põhimõttele. Tootedisain ei taga piisavat kestlikkust toodete kogu olelusringi jooksul. Tulemuseks on toodete sagedane asendamine ning sellega kaasneb märkimisväärne energia- ja ressursikasutus, mis on seotud uute toodete tootmise ja turustamisega ning vanade toodete kõrvaldamisega. Asjakohase teabe ja taskukohaste võimaluste puudumise tõttu on ettevõtjatel ja kodanikel endiselt liiga keeruline teha toodete osas kestlikke valikuid. Selle tõttu jäävad kasutamata kestlikkuse tagamise ja väärtuse säilitamise võimalused, nõudlus teiseste materjalide järele on piiratud ja ringmajanduse ärimudelite kasutuselevõtt on takistatud. (3)Euroopa tööstusstrateegias on esitatud liidu üldeesmärk edendada üleminekut kliimaneutraalsusele ja juhtpositsiooni digivaldkonnas. Strateegia kajastab Euroopa rohelist kokkulepet, rõhutades juhtivat rolli, mida Euroopa tööstus peab sellel üleminekul etendama, vähendades oma CO2- ja materjalijalajälge ning integreerides ringluse kogu majandusse, ja toob esile vajaduse eemalduda traditsioonilistest mudelitest ning muuta põhjalikult seda, kuidas me tooteid välja töötame, valmistame, kasutame ja kõrvaldame. Tööstusstrateegia 2021. aasta ajakohastatud versioon tugevdab 2020. aasta strateegia põhisõnumeid ja keskendub COVID-19 kriisist saadud õppetundidele, sealhulgas vajadusele suurendada vastupanuvõimet. (4)Liidu tasandi õigusaktide puudumisel on juba kujunenud riikide erinevad lähenemisviisid toodete keskkonnasäästlikkuse parandamisele, alates elektroonikaseadmete tarkvara ühilduvuse kestuse kohta teabe esitamise nõuetest kuni kohustuseni anda aru müümata kestvuskaupade käitlemisest. See on märk sellest, et liikmesriikide edasised jõupingutused käesoleva määrusega taotletavate eesmärkide saavutamiseks viivad tõenäoliselt siseturu edasise killustumiseni. Selleks et tagada nii siseturu toimimine kui ka keskkonnakaitse kõrge tase, on vaja õigusraamistikku, mis võimaldab järk-järgult kehtestada toodete ökodisaininõuded. Käesoleva määrusega luuakse selline raamistik, muutes algselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/125/EÜ sätestatud ökodisaini lähenemisviisi kohaldatavaks võimalikult laia tootevaliku suhtes.

(5)Käesolev määrus aitab muuta tooted kliimaneutraalse ja ressursitõhusa ringmajanduse jaoks sobivaks, vähendada jäätmeid ja tagada, et kestlikkuse eestvedajate tulemuslikkus muutub järk-järgult normiks. Määrusega tuleks ette näha uute ökodisaininõuete kehtestamine, et parandada toodete vastupidavust, korduskasutatavust, täiustatavust ja parandatavust, laiendada renoveerimis- ja hooldusvõimalusi, võtta meetmeid seoses ohtlike kemikaalide esinemisega toodetes, suurendada toodete energia- ja ressursitõhusust, vähendada toodetest eeldatavalt tekkivate jäätmematerjalide kogust ja suurendada ringlussevõetud materjali sisaldust toodetes, tagades samal ajal toodete tulemuslikkuse ja ohutuse, võimaldades taastootmist ja kvaliteetset ringlussevõttu ning vähendades CO2 jalajälge ja keskkonnajalajälge. (6)Euroopa Parlament väljendas oma 25. novembri 2020. aasta resolutsioonis „Kestlikuma ühtse turu suunas äriettevõtete ja tarbijate jaoks“ heameelt kavatsuse üle edendada vastupidavaid tooteid, mida on lihtsam parandada, korduskasutada ja ringlusse võtta. 16. veebruaril 2021 vastu võetud raportis uue ringmajanduse tegevuskava kohta toetas Euroopa Parlament komisjoni poolt ringmajanduse tegevuskavas esitatud plaane. Euroopa Parlament leidis, et üleminek ringmajandusele võib pakkuda lahendusi praegustele keskkonnaprobleemidele ja COVID-19 pandeemiast tingitud majanduskriisile. Nõukogu pidas 11. detsembril 2020 vastu võetud järeldustes „Teeme majanduse taastamise ringluspõhiseks ja keskkonnahoidlikuks“ tervitatavaks komisjoni kavatsust esitada seadusandlikud ettepanekud osana tervikliku ja integreeritud kestlike toodete poliitika raamistikust, mis edendab kliimaneutraalsust, energia- ja ressursitõhusust ning mürgivaba ringmajandust, kaitseb rahvatervist ja bioloogilist mitmekesisust ning võimestab ja kaitseb tarbijaid ja avaliku sektori hankijaid. (7)Käesolev määrus peaks aitama kaasa liidu kliima- ja energiaeesmärkide saavutamisele. Kooskõlas eesmärkidega, mis on sätestatud liidu poolt 2016. aastal ratifitseeritud Pariisi kliimakokkuleppes, kehtestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2021/1119 ehk Euroopa kliimamäärusega siduv kohustus vähendada liidusiseselt 2030. aastaks kasvuhoonegaaside netoheidet vähemalt 55 % ning seati õigusakti tasandil eesmärk saavutada 2050. aastaks kogu majandust hõlmav kliimaneutraalsus. 2021. aastal võttis komisjon vastu paketi „Eesmärk 55“, et muuta liidu kliima- ja energiapoliitika nende eesmärkide saavutamiseks sobivaks. Selleks tuleb kooskõlas energiatõhususe esikohale seadmise põhimõttega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2018/2002, energiatõhusust oluliselt parandada, kuni see moodustab 2030. aastaks ligikaudu 36 % energia lõpptarbimisest. Käesoleva määruse alusel toodetele kehtestatavad nõuded peaksid etendama selle eesmärgi saavutamisel olulist rolli, vähendades märkimisväärselt toodete energeetilist jalajälge. Need energiatõhususe nõuded vähendavad ka tarbijate haavatavust energiahindade tõusu suhtes. Tarbimise ja tootmise kestlikkuse parandamine mängib olulist rolli ka kliimamuutuste leevendamisel, nagu on tunnistatud Pariisi kliimakokkuleppes. (8)Käesolev määrus peaks aitama kaasa ka liidu laiemate keskkonnaeesmärkide saavutamisele. Kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammi kohaselt sätestatakse õigusraamistikus liidu eesmärk jääda maakera võimaluste piiresse ja määratakse kindlaks tingimused, mis võimaldavad saavutada esmatähtsad eesmärgid, sealhulgas ülemineku mürgivabale ringmajandusele. Ka Euroopa roheline kokkulepe sisaldab nõuet, et liit jälgiks paremini õhusaastet, vee- ja pinnasereostust ning tarbijale mõeldud toodetest tulenevat reostust, teavitaks sellest ning väldiks ja heastaks seda. See tähendab, et kemikaalid, materjalid ja tooted tuleb kavandada võimalikult ohutuks ja säästvaks ning need peavad selliseks jääma kogu olelusringi jooksul; see võimaldab saavutada mürgivabad materjalitsüklid. Lisaks tunnistatakse nii Euroopa rohelises kokkuleppes kui ka ringmajanduse tegevuskavas, et liidu siseturg tagab kriitilise massi, mis suudab mõjutada toodete kestlikkuse ja tootedisaini ülemaailmseid standardeid. Seega peaks käesolev määrus etendama olulist rolli ÜRO kestliku arengu tegevuskava 2030 kestliku arengu eesmärkide alusel kehtestatud mitme alaeesmärgi saavutamisel nii liidus kui ka väljaspool liitu. (9)Direktiiviga 2009/125/EÜ kehtestati raamistik energiamõjuga toodete ökodisaininõuete sätestamiseks. See direktiiv koos Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2017/1369 on märkimisväärselt vähendanud ELis primaarenergia nõudlust toodete puhul ning prognooside kohaselt väheneb see hoogsalt edaspidigi. Direktiivi 2009/125/EÜ alusel vastu võetud rakendusmeetmed on hõlmanud ka nõudeid ringluse aspektide kohta, nagu vastupidavus, parandatavus ja ringlussevõetavus. Samal ajal on sellised vahendid nagu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 66/2010 kehtestatud ELi ökomärgis ja ELi keskkonnahoidlike riigihangete kriteeriumid laiema kohaldamisalaga, kuid vabatahtlikkusel põhinevatest lähenemisviisidest tuleneva piiratuse tõttu on nende mõju väiksem. (10)Direktiiv 2009/125/EÜ on üldiselt edukalt edendanud energiamõjuga toodete energiatõhusust ja mõningaid ringlusega seotud aspekte ning direktiivi lähenemisviis võimaldaks järk-järgult käsitleda kõigi toodete kestlikkust. Rohelise kokkuleppega võetud kohustuste täitmiseks tuleks seda lähenemisviisi laiendada muudele tooterühmadele ja käsitleda süstemaatiliselt peamisi aspekte, mis võimaldavad suurendada toodete keskkonnasäästlikkust siduvate nõuete abil. Tagades, et liidu turule lastakse ainult nendele nõuetele vastavaid tooteid, peaks käesolev määrus parandama selliste toodete vaba liikumist, vältides riikidevahelisi erinevusi, ja lisaks vähendama ka selliste nõuetega hõlmatud toodete olelusringi negatiivset keskkonnamõju. (11)Mõjusa ja tulevikukindla õigusraamistiku loomiseks tuleb võimaldada ökodisaininõuete kehtestamist kõigi turule lastavate või kasutusele võetavate füüsiliste kaupade, sealhulgas komponentide ja vahetoodete suhtes. See peaks andma komisjonile võimaluse võtta ökodisaininõuete kehtestamise prioriseerimisel arvesse võimalikult laia tootevalikut ja seeläbi maksimeerida nende nõuete mõjusust. Vajaduse korral tuleks ökodisaininõuete kehtestamisel teha konkreetseid erandeid, näiteks toodete puhul, millel on spetsiifiline eesmärk, mida ei oleks ökodisaininõuete järgimisel võimalik täita. Lisaks tuleks raamistiku tasandil teha erandeid nende toodete suhtes, mille puhul on juba selge, et ökodisaininõuded ei oleks sobilikud, või kui selliste nõuete kehtestamine on ette nähtud muude raamistikega. See peaks kehtima Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 178/2002 määratletud toidu ja sööda, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/83/EÜ määratletud inimtervishoius kasutatavate ravimite, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2019/6 määratletud veterinaarravimite, samuti elustaimede ja -loomade, elusate mikroorganismide, inimpäritoluga toodete ning taimedest ja loomadest saadud toodete puhul, mis on vahetult seotud nende tulevase paljunemisega. (12)Ettepanekus võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv hoonete energiatõhususe kohta (uuesti sõnastatud) nõutakse liikmesriikidelt, et nad kehtestaksid hoonete välispiireteks olevate ehitusdetailide energiatõhususe miinimumnõuded ning uutesse või olemasolevatesse hoonetesse paigaldatavate tehnosüsteemide üldise energiatõhususe, nõuetekohase paigaldamise ja asjakohaste mõõtmete, korrigeerimise ja kontrolli süsteeminõuded. Käesoleva määruse eesmärkidega on kooskõlas, et kõnealused energiatõhususe miinimumnõuded võivad teatavatel tingimustel piirata käesolevale määrusele ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidele vastavate energiamõjuga toodete paigaldamist, tingimusel et nimetatud nõuded ei kujuta endast põhjendamatut turutõket. (13)Selleks et parandada toodete keskkonnasäästlikkust ja tagada toodete vaba liikumine siseturul, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat määrust ökodisaininõuetega. Neid ökodisaininõudeid tuleks põhimõtteliselt kohaldada konkreetsete tooterühmade suhtes, nagu pesumasinad või pesumasinad ja kuivatiga pesumasinad. Ökodisaininõuete maksimaalse mõjususe tagamiseks ja toodete keskkonnasäästlikkuse tõhusaks parandamiseks peaks olema võimalik kehtestada ka üks või mitu horisontaalset ökodisaininõuet suuremale hulgale tooterühmadele, nagu elektroonikaseadmed või tekstiiltooted. Horisontaalsed ökodisaininõuded tuleks kehtestada juhul, kui tooterühmade tehniline sarnasus võimaldab parandada nende keskkonnasäästlikkust samade nõuete alusel. (14)Selleks et võimaldada komisjonil kehtestada määrusega hõlmatud tooterühmadele asjakohaseid nõudeid, peaksid ökodisaininõuded hõlmama tulemuslikkusnõudeid ja teabeesitusnõudeid. Neid nõudeid tuleks kasutada selleks, et parandada keskkonnasäästlikkuse seisukohast olulisi tooteaspekte, nagu energiatõhusus, vastupidavus, parandatavus ning CO2 jalajälg ja keskkonnajalajälg. Ökodisaininõuded peaksid olema läbipaistvad, objektiivsed, proportsionaalsed ja kooskõlas rahvusvaheliste kaubanduseeskirjadega. (15)Kui komisjon võtab vastu delegeeritud õigusakti, millega kehtestatakse teatava tooterühma ökodisaininõuded, ei tohiks liikmesriikidel siseturu toimimise tagamiseks enam lubada kehtestada riigisiseseid tulemuslikkusnõudeid, mis põhinevad asjaomases delegeeritud õigusaktis sätestatud tulemuslikkusnõuetega hõlmatud tooteparameetritel, ning neil ei tohiks enam lubada kehtestada riigisiseseid teabeesitusnõudeid, mis põhinevad asjaomases delegeeritud õigusaktis sätestatud teabeesitusnõuetega hõlmatud tooteparameetritel. Siseturu toimimise tagamiseks tuleks komisjonile anda õigus sätestada, et konkreetse tooteparameetri puhul ei ole ökodisaininõudeid kas tulemuslikkusnõuete ja/või teabeesitusnõuete vormis vaja. (16)Ökodisaininõuete kehtestamisel peaks komisjon võtma arvesse asjaomaste toodete laadi ja eesmärki ning asjaomaste turgude omadusi. Näiteks kaitseotstarbeline varustus peab suutma täita oma funktsioone spetsiifilistes ja mõnikord karmides tingimustes, mida tuleb ökodisaininõuete kehtestamisel arvesse võtta. Teatavat teavet kaitseotstarbelise varustuse kohta ei tohiks avalikustada ja seda tuleks kaitsta. Seega tuleks sõjalise või tundliku varustuse ökodisaininõuete puhul võtta arvesse julgeolekuvajadusi ja kaitsevarustuse turu omadusi, nagu need on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2009/81/EÜ. Ka kosmosetööstus on Euroopa ja selle tehnoloogilise sõltumatuse jaoks strateegilise tähtsusega. Kuna kosmosetehnoloogiat kasutatakse äärmuslikes tingimustes, tuleks kosmosetoodete ökodisaininõuete puhul kestlikkusega seotud kaalutlused tasakaalustada vastupidavuse ja eeldatava tulemuslikkusega. Lisaks peaks komisjon meditsiiniseadmeid käsitleva määruse (EL) 2017/745 artikli 2 punktis 1 määratletud meditsiiniseadmete ja in vitro diagnostikameditsiiniseadmeid käsitleva määruse (EL) 2017/746 artikli 2 punktis 2 määratletud in vitro diagnostikameditsiiniseadmete puhul võtma arvesse vajadust mitte avaldada negatiivset mõju patsientide ja kasutajate tervisele ja ohutusele. (17)Tegevuse dubleerimise ja regulatiivse koormuse vältimiseks tuleks tagada kooskõla käesoleva määruse ja muude liidu õigusaktidega, eelkõige tooteid, kemikaale ja jäätmeid käsitlevate õigusaktidega või nende alusel kehtestatud nõuete vahel. Muude liidu õigusaktidega antud õigused kehtestada nõudeid, millel on sama või sarnane mõju kui käesoleva määruse alusel kehtestatavatel nõuetel, ei piira siiski käesolevas määruses sisalduvaid õigusi, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti. (18)Ökodisaininõudeid sisaldavate delegeeritud õigusaktide puhul tuleks koostada eraldi mõjuhinnang ja korraldada sidusrühmadega konsulteerimine, nagu seda tehti direktiivi 2009/125/EÜ puhul; need õigusaktid tuleks koostada kooskõlas komisjoni parema õigusloome suunistega ning nende ettevalmistamine peaks hõlmama rahvusvahelise mõõtme ja kolmandatele riikidele avalduva mõju hindamist. Seejuures peaks komisjon võtma asjakohaselt arvesse toote olelusringi kõiki aspekte ja tuginema oma mõjuhinnangus parimatele kättesaadavatele tõenditele. Ökodisaininõuete koostamisel peaks komisjon järgima teaduslikku lähenemisviisi ja võtma arvesse ka asjakohast tehnilist teavet, eelkõige teavet, mis tuleneb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EÜ) nr 66/2010, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist 2010/75/EL, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2020/852 kohaselt vastu võetud tehnilistest sõelumiskriteeriumidest ja keskkonnahoidlike riigihangete kriteeriumidest. (19)Selleks et võtta arvesse toodete mitmekesisust, peaks komisjon valima meetodid ökodisaininõuete kehtestamise hindamiseks ja vajaduse korral neid edasi arendama, lähtudes toote laadist, selle kõige olulisematest aspektidest ja toote olelusringi jooksul avalduvast mõjust. Seejuures peaks komisjon võtma arvesse direktiivi 2009/125/EÜ alusel nõuete kehtestamise hindamisel saadud kogemusi ning jõupingutusi, mida tehakse selleks, et töötada välja ja täiustada teaduspõhiseid hindamisvahendeid, nagu energiamõjuga toodete ökodisaini ajakohastatud metoodika ja komisjoni soovituses (EL) 2021/2279 sätestatud toote keskkonnajalajälje määramise meetod, sealhulgas seoses süsinikdioksiidi ajutise säilitamisega, aga ka standardite, sealhulgas energiamõjuga toodete materjalitõhususe standardite väljatöötamist rahvusvaheliste ja Euroopa standardiorganisatsioonide poolt. Tuginedes nendele vahenditele ja kasutades vajaduse korral sihtotstarbelisi uuringuid, peaks komisjon toodete hindamisel ja ökodisaininõuete ettevalmistamisel veelgi tugevdama ringluse aspekte (nt vastupidavus, parandatavus, sealhulgas parandatavuse hindamine, korduskasutamist ja ringlussevõttu takistavate kemikaalide kindlakstegemine) ning töötama vajaduse korral välja uued meetodid või vahendid. Uusi lähenemisviise võib olla vaja ka kohustuslike riigihankekriteeriumide väljatöötamiseks ja tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamise keelustamiseks. (20)Tulemuslikkusnõuded peaksid olema suunatud valitud tooteparameetrile, mis on seotud toote sihtaspektiga, mille puhul on kindlaks tehtud keskkonnasäästlikkuse parandamise potentsiaal. Need nõuded võivad hõlmata tooteparameetriga seotud tulemuslikkuse miinimum- või maksimumtasemeid, muid kui kvantitatiivseid nõudeid, mille eesmärk on parandada tooteparameetriga seotud tulemuslikkust, või nõudeid, mis on seotud toote funktsionaalse tulemuslikkusega, tagamaks, et valitud tulemuslikkusnõuded ei mõjuta negatiivselt toote võimet täita funktsiooni, mille jaoks see on kavandatud ja turustatud. Miinimum- või maksimumtasemed võidakse kehtestada näiteks kasutusaegse energiatarbimise või teatava tootes sisalduva materjali koguse piirnormi, ringlussevõetud materjali miinimumsisalduse nõude või konkreetse keskkonnamõju kategooria või kõigi asjakohaste keskkonnamõjude piirangu kujul. Muu kui kvantitatiivne nõue võidakse kehtestada näiteks toote parandatavust kahjustava konkreetse tehnilise lahenduse keelu kujul. Tulemuslikkusnõudeid kasutatakse selleks, et tagada halvimate näitajatega toodete turult kõrvaldamine, kui see on vajalik määruse keskkonnasäästlikkuse eesmärkide saavutamiseks. (21)Järjepidevuse tagamiseks peaksid tulemuslikkusnõuded täiendama jäätmeid käsitlevate liidu õigusaktide rakendamist. Kuigi pakendi kui lõpptoote turule laskmise nõuded on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 94/62/EÜ, võib käesolev määrus kõnealust direktiivi täiendada tootepõhiste nõuetega, milles keskendutakse konkreetsete toodete turule laskmisel nende toodete pakendamisele. Sellised täiendavad nõuded peaksid asjakohastel juhtudel aitama eelkõige vähendada kasutatavate pakendite kogust, mis omakorda aitab vältida jäätmeteket liidus. (22)Toodete kestlikkuse üheks elemendiks peetakse kemikaaliohutust. Selle aluseks on kemikaalidest olemuslikult tulenevad tervise- või keskkonnaohud kombinatsioonis konkreetse või üldise kokkupuutega ning seda käsitletakse kemikaalialastes õigusaktides, nagu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1935/2004, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1907/2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1223/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2017/745 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/48/EÜ. Käesolev määrus ei tohiks võimaldada piirata ainete kasutamist kemikaaliohutuse kaalutlustel, nagu seda tehakse muude liidu õigusaktide alusel. Samuti ei tohiks käesolev määrus võimaldada piirata ainete kasutamist toiduohutusega seotud põhjustel. Samas ei võimalda kemikaale ja toitu käsitlevad liidu õigusaktid teatavate ainete suhtes kehtestatud piirangute abil käsitleda kestlikkusele avalduvat mõju, mis ei ole seotud kemikaaliohutuse või toiduohutusega. Selle lünga täitmiseks peaks käesolev määrus teatavatel tingimustel võimaldama piirata peamiselt muudel põhjustel kui kemikaali- või toiduohutus selliste toodetes sisalduvate või tootmisprotsessides kasutatavate ainete kasutamist, mis mõjutavad negatiivselt toodete kestlikkust. Samuti ei tohiks käesoleva määrusega dubleerida ega asendada ainetele kehtestatud piiranguid, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist 2011/65/EL, mille eesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda, sealhulgas tagades elektri- ja elektroonikaseadmete jäätmete keskkonnaohutu taaskasutamise ja kõrvaldamise. (23)Toodete keskkonnasäästlikkuse parandamiseks peaksid teabeesitusnõuded olema suunatud toote teatava aspektiga seotud valitud tooteparameetrile, nagu toote keskkonnajalajälg või vastupidavus. Selliste nõuetega võidakse tootjat kohustada tegema kättesaadavaks teabe toote tulemuslikkuse kohta seoses valitud tooteparameetriga või muu teabe, mis võib mõjutada toote käitlemist muude isikute poolt, et parandada asjaomase parameetriga seotud tulemuslikkust. Teabeesitusnõuded tuleks vastavalt asjakohasusele kehtestada kas lisaks sama tooteparameetriga seotud tulemuslikkusnõuetele või nende asemel. Kui delegeeritud õigusakt sisaldab teabeesitusnõudeid, tuleks selles sätestada nõutava teabe kättesaadavaks tegemise viis, näiteks teabe esitamine vaba juurdepääsuga veebisaidil, tootepassis või toote märgisel. Teabeesitusnõuded on vajalikud selleks, et kutsuda esile käitumisharjumuste muutus, mis on vajalik käesoleva määruse keskkonnasäästlikkuse eesmärkide saavutamiseks. Eeldus on, et teabeesitusnõuded suunavad tarbijaid ja avaliku sektori asutusi tegema kestlikumaid valikuid, andes neile tugeva aluse toodete võrdlemiseks nende keskkonnasäästlikkuse alusel. (24)Kui delegeeritud õigusaktid sisaldavad teabeesitusnõudeid, võidakse neis määrata kindlaks ka tulemuslikkusklassid seoses ühe või mitme asjakohase tooteparameetriga, et hõlbustada toodete võrdlemist vastava parameetri alusel. Tulemuslikkusklassid peaksid võimaldama eristada tooteid nende suhtelise kestlikkuse alusel ning neid võiksid kasutada nii tarbijad kui ka avaliku sektori asutused. Seega on nende eesmärk juhtida turgu kestlikumate toodete suunas.

(25)Teave probleemsete ainete esinemise kohta toodetes on oluline element kestlike toodete kindlaksmääramisel ja edendamisel. Toodete keemiline koostis määrab suures osas ära nende funktsioonid ja mõju, samuti võimalused nende korduskasutamiseks või pärast jäätmeteks muutumist taaskasutamiseks. Kestlikkust toetav kemikaalistrateegia sisaldab nõuet viia probleemsete ainete sisaldus toodetes miinimumini ning tagada toodete keemilist koostist ja ohutut kasutamist käsitleva teabe kättesaadavus, kehtestades teabeesitusnõuded ning jälgides probleemsete ainete esinemist materjalide ja toodete kogu olelusringi jooksul. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1272/2008 ja muude kehtivate kemikaale käsitlevate õigusaktidega, näiteks määrusega (EÜ) nr 1223/2009, on juba tagatud teavitamine tervise- või keskkonnaohtudest, mida põhjustavad teatavad probleemsed ained, mis esinevad kas puhta aine kujul või segus. Ainete ja segude kasutajatele tuleks anda ka asjakohast kestlikkusega seotud teavet, mis ei ole seotud eelkõige tervise- või keskkonnaohtudega. Lisaks peaksid ka muude toodete kui ainete või segude kasutajad ja selliste toodete jäätmete käitlejad saama kestlikkusega seotud teavet, sealhulgas teavet, mis on seotud eelkõige kemikaalidest tulenevate tervise- või keskkonnaohtudega. Seepärast peaks käesolev määrus võimaldama kehtestada nõudeid, mis on seotud kestlikkusalase teabe jälgimise ja edastamisega, sealhulgas teabe puhul, mis käsitleb probleemsete ainete esinemist toodetes kogu nende olelusringi jooksul, muu hulgas toodete saastest puhastamise ja taaskasutamise eesmärgil, kui nendest saavad jäätmed. Sellise raamistiku eesmärk peaks olema järk-järgult hõlmata kõik probleemsed ained kõikides toodetes, mis on loetletud tööplaanides, milles määratakse kindlaks komisjoni poolt käsitletavad tooterühmad. (26)Käesoleva määruse alusel kehtestatavad teabeesitusnõuded peaksid hõlmama nõuet teha kättesaadavaks tootepass. Tootepass on oluline vahend, mis võimaldab teha teabe kättesaadavaks kõigile väärtusahelas osalejatele, ja tootepassi kättesaadavus peaks märkimisväärselt parandama toote jälgitavust kogu väärtusahela ulatuses. Muu hulgas peaks tootepass aitama tarbijatel teha teadlikke valikuid, parandades tarbijate juurdepääsu nende jaoks olulisele tooteteabele, andma ettevõtjatele, näiteks parandajatele või ringlussevõtjatele, võimaluse saada asjakohast teavet ning võimaldama liikmesriigi pädevatel asutustel oma ülesandeid täita. Seetõttu ei tohiks tootepass asendada mittedigitaalseid teabeedastusviise, näiteks teabe esitamist tootejuhendis või märgisel, vaid peaks neid pigem täiendama. Lisaks peaks olema võimalik kasutada tootepassi selleks, et saada teavet muude kestlikkuse aspektide kohta, mis on asjaomase tooterühma puhul kohaldatavad vastavalt muudele liidu õigusaktidele. (27)Tootepõhiste õigusnormide koostamisel tuleks toote laadi ja turu arvessevõtmiseks igal üksikjuhul eraldi hoolikalt uurida, milline teave tuleks tootepassi lisada. Selleks et optimeerida juurdepääsu teabele ja ühtlasi kaitsta intellektuaalomandiõigusi, tuleb tootepass välja töötada ja seda rakendada viisil, mis võimaldab tootepassis sisalduvale teabele diferentseeritud juurdepääsu sõltuvalt teabe liigist ja sidusrühmade liigist. Selleks et vältida ettevõtjate ja üldsuse kulusid, mis on saadava üldisema kasuga võrreldes ebaproportsionaalsed, tuleks tootepass luua kas toote, partii või tootemudeli kohta, sõltuvalt näiteks väärtusahela keerukusest või asjaomaste toodete suurusest, laadist või mõjust. (28)Koostalitlusvõime tagamiseks tuleks kindlaks määrata lubatavate andmekandjate liigid. Samal põhjusel tuleks andmekandjad ja toodete kordumatud tunnuskoodid väljastada kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud standarditega. Komisjonile tuleks anda õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva määruse muutmiseks, asendades või lisades standardeid, mille kohaselt võib andmekandjaid ja kordumatuid tunnuskoode väljastada, võttes arvesse tehnika ja teaduse arengut. See peaks tagama, et tootepassis sisalduvat teavet saavad salvestada ja edastada kõik ettevõtjad, ning kindlustama kordumatu tunnuskoodi ühilduvuse väliste komponentidega, näiteks skaneerimisseadmetega. (29)Selleks et muude kui tootepassi käsitlevate ökodisaininõuete kehtestamine tarbetult ei viibiks või et tagada tootepasside mõjus rakendamine, peaks komisjonil olema lubatud vabastada tooterühmi tootepassi nõuetest juhtudel, kui tootepassi tehnilise teostuse ja käitamise oluliste nõuete tehnilised kirjeldused ei ole kättesaadavad. Samuti tuleks selleks, et vältida ettevõtjate tarbetut halduskoormust, lubada komisjonil vabastada tooterühmi tootepassi nõuetest juhtudel, kui muu liidu õigusakt juba näeb ette tooteteabe digitaalse esitamise süsteemi, mis võimaldab väärtusahelas osalejatel pääseda juurde asjakohasele tooteteabele ja hõlbustab toote nõuetele vastavuse kontrollimist liikmesriigi pädevate asutuste poolt. Need vabastused tuleks korrapäraselt läbi vaadata, võttes arvesse tehniliste kirjelduste edaspidist kättesaadavust. (30)Toote kordumatu tunnuskood on oluline eeltingimus, mis võimaldab tagada jälgitavuse kogu tarneahelas. Seepärast tuleks tootepass siduda toote kordumatu tunnuskoodiga. Lisaks peaks tootepass asjakohasel juhul võimaldama teha kindlaks tootega seotud osalejad ja tootmisrajatised. Koostalitlusvõime tagamiseks tuleks jälgitavust võimaldavad ettevõtjate kordumatud tunnuskoodid ja rajatiste kordumatud tunnuskoodid väljastada kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud standarditega. Komisjonile tuleks anda õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte käesoleva määruse muutmiseks, asendades või lisades standardeid, mille kohaselt võib ettevõtjate kordumatuid tunnuskoode ja rajatiste kordumatuid tunnuskoode väljastada, võttes arvesse tehnika ja teaduse arengut. (31)Digiteeritud teave toote ja selle olelusringi või vajaduse korral passi kohta peaks olema hõlpsasti kättesaadav andmekandja, näiteks vesimärgi või ruutkoodi (QR-koodi) skaneerimise teel. Võimaluse korral peaks andmekandja olema tootel endal, et tagada juurdepääs teabele toote kogu olelusringi jooksul. Siiski on võimalik teha erandeid sõltuvalt asjaomaste toodete laadist, suurusest või kasutusviisist. (32)Selleks et tootepass oleks paindlik, reageeriv ja turupõhine ning areneks kooskõlas ärimudelite, turgude ja innovatsiooniga, peaks see põhinema detsentraliseeritud andmesüsteemil, mille on loonud ja mida haldavad ettevõtjad. Nõuete täitmise tagamise ja järelevalve eesmärgil võib siiski olla vajalik, et liikmesriigi pädevatel asutustel ja komisjonil oleks otsene juurdepääs turule lastud või kasutusele võetud toodetega seotud kõikide andmekandjate andmetele ja kordumatutele tunnuskoodidele. (33)Tootepassi mõjusa kasutuselevõtu tagamiseks peaksid tootepassi tehniline teostus, andmenõuded ja käitamine vastama teatavatele olulistele tehnilistele nõuetele. Need nõuded peaksid tagama tootepassi järjepideva juurutamise kõigis sektorites. Kõnealuste oluliste nõuete tulemusliku rakendamise tagamiseks tuleks kehtestada tehnilised kirjeldused kas Euroopa Liidu Teatajas viidatud harmoneeritud standardi kujul või varuvariandina komisjoni poolt vastu võetud ühtse kirjelduse kujul. Tootepassi tehniline teostus peaks tagama andmete turvalisuse ja privaatsuseeskirjade järgimise. Digitaalne tootepass töötatakse välja avatud dialoogis rahvusvaheliste partneritega, et võtta tehniliste kirjelduste väljatöötamisel arvesse nende seisukohti ning tagada, et tehnilised kirjeldused aitavad kõrvaldada keskkonnasäästlikumate toodete puhul eksisteerivaid kaubandustõkkeid ning vähendada kestlike investeeringute, turustamise ja nõuete täitmisega seotud kulusid. Tehnilised kirjeldused ja nõuded, mis on seotud jälgitavusega kogu väärtusahela ulatuses, tuleks nende tulemuslikku rakendamist silmas pidades võimalikult suures ulatuses välja töötada konsensusel põhineva lähenemisviisi alusel ning mitmesuguste osalejate, sealhulgas standardiorganisatsioonide, tööstusliitude, tarbijaorganisatsioonide, ekspertide, valitsusväliste organisatsioonide ja rahvusvaheliste partnerite, sealhulgas arenguriikide osalusel ja tõhusas koostöös nende osalejatega. (34)Ökodisaininõuete täitmise tagamise parandamiseks on vaja, et riiklikel asutustel ja komisjonil oleks otsene juurdepääs turule lastud või kasutusele võetud toodetega seotud kõikide andmekandjate andmetele ja kordumatutele tunnuskoodidele. Selleks peaks komisjon looma selliste andmete säilitamiseks tootepassiregistri ja seda haldama. Kui see on vajalik nõuete täitmise tagamise täiendavaks hõlbustamiseks, peaks komisjon asjakohastel juhtudel kindlaks määrama muu tootepassi lisatava teabe, mis tuleb registris säilitada. (35)Isikuandmete töötlemine käesoleva määruse alusel peaks toimuma kooskõlas isikuandmete kaitset käsitlevate kohaldatavate õigusnormidega. Isikuandmete töötlemine liikmesriigi pädevate asutuste poolt peaks toimuma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2016/679. Isikuandmete töötlemine komisjoni poolt peaks toimuma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2018/1725. (36)Käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks on oluline tulemuslikult tagada õigusnormide täitmine seoses liidu turule lastavate toodetega, olenemata sellest, kas need on valmistatud liidus või imporditud. Seetõttu peaks pärast seda, kui komisjon on loonud registri, olema tollil registrile otsene juurdepääs määrusega (EL) .../... loodud ELi tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonna kaudu. Tolli ülesanne peaks olema veenduda, et tollideklaratsioonis esitatakse viide tootepassile ja et see viide vastab registris säilitatavale toote kordumatule tunnuskoodile. See võimaldaks tollil kontrollida, kas imporditud toodete puhul on olemas tootepass. (37)Kui lisaks andmekandjatele ja kordumatutele tunnuskoodidele säilitatakse registris teatavat tootepassi kantud teavet, peaks komisjonil selleks, et parandada toodete vastavust ökodisaininõuetele, olema võimalik vajaduse korral ette näha, et toll peab kontrollima kõnealuse teabe ja tollideklaratsiooni vastavust, võttes samas arvesse vajadust vältida tolli ebaproportsionaalset töökoormust. (38)Tootepassis sisalduv teave võimaldab tollil tõhustada ja hõlbustada riskijuhtimist ning võimaldada piiril tehtavaid kontrolle täpsemalt suunata. Seepärast peaks tollil olema võimalik saada ja kasutada tootepassis ja sellega seotud registris sisalduvat teavet oma ülesannete täitmiseks kooskõlas liidu õigusaktidega, sealhulgas riskijuhtimiseks kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 952/2013. (39)Selleks et suunata tarbijaid tegema kestlikumaid valikuid, peaks märgis, kui see on käesoleva määruse kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktidega nõutav, andma teavet, mis võimaldab tooteid tõhusalt võrrelda, näiteks tulemuslikkusklasside esitamise kaudu. Konkreetselt tarbijate jaoks võib füüsiline märgis olla täiendav teabeallikas müügikohas. See võib anda tarbijatele kiire visuaalse aluse toodete eristamiseks nende tulemuslikkuse alusel seoses konkreetse tooteparameetri või tooteparameetrite kogumiga. Asjakohastel juhtudel peaks märgis võimaldama ka juurdepääsu lisateabele, sisaldades konkreetseid viited, nagu veebisaidi aadress, dünaamiline ruutkood, link veebipõhisele märgisele või mis tahes muu asjakohane tarbijale suunatud vahend. Komisjon peaks asjakohases delegeeritud õigusaktis sätestama kõige mõjusama viisi selliste märgiste esitamiseks, sealhulgas interneti teel toimuva kaugmüügi puhul, võttes arvesse mõju klientidele ja ettevõtjatele ning asjaomaste toodete omadusi. Komisjon võib nõuda ka märgise trükkimist toote pakendile. (40)Energiamõjuga toodete suhtes kohaldatakse koos käesoleva määrusega määrust (EL) 2017/1369, millega kehtestatakse energiamärgistuse raamistik. See tähendab, et energiamärgis on peamine vahend, mis annab tarbijatele energiamõjuga toodete kohta asjakohast teavet, ja käesoleva määruse alusel kindlaks määratud tulemuslikkusklassid tuleks asjakohastel juhtudel lisada märgisele täiendava teabena, nagu on sätestatud määruse (EL) 2017/1369 artiklis 16. Juhtudel, mil määruse (EL) 2017/1369 kohaselt energiamõjuga toote jaoks kehtestatud energiamärgisele ei saa lisada täiendavat teavet toote tulemuslikkuse kohta seoses teatava tooteparameetriga, peaks komisjon hindama, kas tuleks kehtestada käesoleva määruse kohane märgis, võttes arvesse vajadust teavitada tarbijaid toote kõige olulisematest parameetritest ning puudusi, mis seisnevad üldsuse jaoks segaduse tekitamise ja ettevõtjate ülemäärase halduskoormuse riskis. (41)Tarbijaid tuleks kaitsta eksitava teabe eest, mis võib takistada neid tegemast valikut kestlikumate toodete kasuks. Seetõttu tuleks keelata selliste toodete turule laskmine, mille märgis jäljendab käesoleva määrusega ette nähtud märgist. (42)Selleks et saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärgid kõige tõhusamal viisil ja käsitleda esmajärjekorras kõige suurema mõjuga tooteid, peaks komisjon prioriseerima käesoleva määruse alusel reguleeritavad tooted ja nende suhtes kohaldatavad nõuded. Lähtudes direktiivi 2009/125/EÜ kohase prioriseerimise protsessist, peaks komisjon vastu võtma vähemalt kolme aastat hõlmava tööplaani, milles esitatakse loetelu tooterühmadest, mille kohta komisjon kavatseb vastu võtta delegeeritud õigusaktid, ja tooteaspektidest, mille kohta komisjon kavatseb vastu võtta horisontaalselt kohaldatavad delegeeritud õigusaktid. Prioriseerimisel peaks komisjon lähtuma kriteeriumidest, mis on seotud eelkõige delegeeritud õigusaktide võimaliku panusega liidu kliima-, keskkonna- ja energiaeesmärkide saavutamisse ning nende potentsiaaliga parandada valitud tooteaspekte ilma ebaproportsionaalsete kuludeta üldsusele ja ettevõtjatele. Tööplaanid peaksid sisaldama piisavalt energiamõjuga toodetega seotud meetmeid, võttes arvesse nende tähtsust liidu energiaeesmärkide saavutamisel. Liikmesriikide ja sidusrühmadega tuleks ökodisainifoorumi kaudu konsulteerida. Võttes arvesse käesoleva määruse ja määruse (EL) 2017/1369 vastastikust täiendavust energiamõjuga toodete puhul, tuleks käesoleva määruse kohase tööplaani ja määruse (EL) 2017/1369 artiklis 15 sätestatud tööplaaniga seotud ajakavad omavahel vastavusse viia. (43)Ehitustoodete käsitlemisel tuleks käesoleva määrusega kehtestada nõuded lõpptoodetele üksnes juhul, kui [ehitustooteid käsitleva muudetud määrusega] kehtestatud kohustuste ja nende rakendamisega ei ole tõenäoliselt võimalik piisavalt saavutada käesoleva määrusega taotletavaid keskkonnasäästlikkuse eesmärke. Lisaks peaks komisjon tööplaanide koostamisel arvesse võtma, et energiamõjuga toodete puhul, mis on ühtlasi ehitustooted, eelistatakse [ehitustooteid käsitleva muudetud määrusega] senise tava jätkuna käesolevas määruse alusel sätestatavaid kestlikkusnõudeid. See peaks nii olema näiteks soojendite, katelde, soojuspumpade, vee- ja ruumikütteseadmete, ventilaatorite, jahutus- ja ventilatsioonisüsteemide ning fotogalvaaniliste toodete (v.a päikesepaneelarhitektuuri) puhul. Nende toodete puhul võidakse [ehitustooteid käsitleva muudetud määrusega] sekkuda vajaduse korral täiendaval viisil, peamiselt seoses ohutusaspektidega, võttes arvesse ka muid liidu õigusakte, mis käsitlevad tooteid, näiteks gaasiseadmeid, madalpingeseadmeid ja masinaid. (44)Selleks et soodustada eneseregulatsiooni kui aktsepteeritavat alternatiivi õigusaktidega reguleerimisele, peaks käesolev määrus direktiivi 2009/125/EÜ jätkuna nägema ette tööstuse võimaluse esitada eneseregulatsioonimeetmeid. Komisjon peaks hindama tööstuse kavandatud eneseregulatsioonimeetmeid koos allakirjutanute esitatud teabe ja tõenditega, võttes muu hulgas arvesse liidu rahvusvahelisi kaubanduskohustusi ja vajadust tagada kooskõla liidu õigusega. Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused võtta vastu ja ajakohastada õigusakti, milles loetletakse eneseregulatsioonimeetmed, mida peetakse ökodisaininõudeid kehtestava delegeeritud õigusakti aktsepteeritavaks alternatiiviks. Samuti on asjakohane, näiteks asjaomase tooterühma turu või tehnoloogia arengut silmas pidades, et komisjonil oleks vajaduse korral võimalik nõuda eneseregulatsioonimeetme muudetud versiooni esitamist. Kui eneseregulatsioonimeede on rakendusaktis nimetatud, on ettevõtjatel õiguspärane ootus, et komisjon ei võta vastu delegeeritud õigusakti, millega kehtestatakse vastava tooterühma puhul kohaldatavad ökodisaininõuded. Siiski ei välistata komisjon võimalust võtta vastu horisontaalsed ökodisaininõuded, mida kohaldatakse ka tunnustatud eneseregulatsioonimeetmega hõlmatud toodete suhtes selliste tooteaspektide puhul, mida eneseregulatsioonimeede ei hõlma. Kui komisjon leiab, et eneseregulatsioonimeede ei vasta enam käesolevas määruses sätestatud kriteeriumidele, peaks ta selle eneseregulatsioonimeetme jätma välja rakendusaktist, milles on loetletud tunnustatud eneseregulatsioonimeetmed. Sellest tulenevalt võib kooskõlas käesoleva määrusega kehtestada ökodisaininõuded tooterühmadele, mis olid varem hõlmatud eneseregulatsioonimeetmega.

(45)Mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd) saaksid suurt kasu nõudluse kasvust kestlike toodete järele, kuid mõningad nõuded võivad tekitada neile kulusid ja raskusi. Liikmesriigid ja komisjon peaksid oma vastutusalas andma asjakohast teavet, tagama sihipärase erikoolituse ning võimaldama konkreetset abi ja toetust, sealhulgas rahalist toetust, VKEdele, kes toodavad tooteid, mille suhtes kehtestatakse ökodisaininõuded. Need meetmed peaksid hõlmama näiteks toote keskkonnajalajälje arvutamist ja tootepassi tehnilist rakendamist. Liikmesriigid peaksid oma meetmete võtmisel arvestama kohaldatavaid riigiabi eeskirju. (46)Tarbijale mõeldud müümata toodete, näiteks tekstiilitoodete ja jalatsite hävitamine ettevõtjate poolt on muutumas laialt levinud keskkonnaprobleemiks kogu liidus, eelkõige internetimüügi kiire kasvu tõttu. See tähendab väärtuslike majandusressursside kadu, kuna kaubad toodetakse, transporditakse ja seejärel hävitatakse, ilma et neid kunagi ettenähtud otstarbel kasutataks. Seepärast on keskkonnakaitse huvides vaja käesoleva määrusega kehtestada raamistik, mille eesmärk on vältida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/771 kohaselt peamiselt tarbijatele mõeldud müümata toodete hävitamist, sealhulgas selliste toodete hävitamist, mille tarbija on tagastanud seoses taganemisõigusega, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2011/83/EL. See kahandab nende toodete keskkonnamõju, vähendades nii jäätmeteket kui ka stiimuleid toodete ületootmiseks. Võttes arvesse, et mitu liikmesriiki on võtnud vastu siseriiklikud õigusaktid tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamise kohta, tekitades seeläbi turumoonutusi, on vaja tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamist käsitlevaid ühtlustatud õigusnorme, et tagada liikmesriikides ühesuguste õigusnormide ja stiimulite kohaldamine turustajate, jaemüüjate ja teiste ettevõtjate suhtes. (47)Selleks et vältida tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamist ja koguda täiendavaid andmeid selle tava esinemise kohta, tuleks käesoleva määrusega kehtestada liidus tarbijale mõeldud tooteid valdavatele ettevõtjatele läbipaistvuskohustus, mille kohaselt need ettevõtjad peavad avalikustama teabe tarbijale mõeldud müümata toodete arvu kohta, mis on igal aastal kõrvaldatud. Ettevõtja peaks esitama teabe tooteliigi või -kategooria, kõrvaldamise põhjuste ja järgnevateks jäätmekäitlustoiminguteks üleandmise kohta. Kuigi ettevõtjatel peaks olema vabadus otsustada, kuidas seda teavet oma ärikeskkonnas sobival viisil avalikustada, tuleks parimaks tavaks pidada nõutava teabe esitamist avalikult kättesaadavas muud kui finantsteavet kajastavas aruandes, mis on koostatud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/34/EL artikliga 19a, kui see on kohaldatav. (48)Selleks et vältida tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamist, kui selliste toodete hävitamine on laialt levinud, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu käesolevat määrust täiendavaid delegeeritud õigusakte, millega keelatakse selliste toodete hävitamine. Arvestades suurt hulka tooteid, mis potentsiaalselt hävitatakse, ilma et neid kunagi müüdaks või kasutataks, on vaja käesolevas määruses sätestada vastavad volitused. Delegeeritud õigusaktides sätestatavat keeldu tuleks siiski kohaldada konkreetsete tooterühmade suhtes, mis määratakse kindlaks pärast seda, kui komisjon on hinnanud, kui ulatuslik on vastavate toodete hävitamine praktikas, võttes asjakohastel juhtudel arvesse ettevõtjate poolt kättesaadavaks tehtud teavet. Selle kohustuse proportsionaalsuse tagamiseks peaks komisjon kaaluma konkreetseid vabastusi, mille kohaselt võib tarbijale mõeldud müümata toodete hävitamine siiski olla lubatud, näiteks tervise ja ohutusega seotud kaalutlustel. Selleks et jälgida kõnealuse keelu mõjusust ja vältida keelust kõrvalehoidmist, tuleks ettevõtjatelt nõuda, et nad avalikustaksid kohaldatavate vabastuste alusel hävitatud, tarbijale mõeldud müümata toodete arvu ja nende hävitamise põhjused. Selleks et vältida VKEde põhjendamatut halduskoormust, tuleks nad vabastada kohustusest avalikustada müümata jäänud ja kõrvaldatud toodete arv ning delegeeritud õigusaktides sätestatud keelust kõrvaldada teatavaid tooterühmi. Kui aga on piisavalt tõendeid selle kohta, et VKEsid võidakse kasutada kõnealustest kohustustest kõrvalehoidmiseks, peaks komisjonil olema võimalik kõnealustes delegeeritud õigusaktides siiski nõuda teatavate tooterühmade puhul, et neid kohustusi kohaldataks ka mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate suhtes. (49)Ettevõtjad peaksid vastutama toodete vastavuse eest käesoleva määruse kohastele ökodisaininõuetele vastavalt oma rollile tarneahelas, et tagada nende toodete vaba liikumine siseturul ja parandada nende kestlikkust. Tarne- ja turustusahelas osalevad ettevõtjad peaksid võtma asjakohaseid meetmeid tagamaks, et nad teevad turul kättesaadavaks üksnes tooteid, mis vastavad käesolevale määrusele ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidele. (50)Kõige sobivam vastavushindamismenetluse teostaja on tootja, kellel on üksikasjalikud teadmised toote projekteerimis- ja tootmisprotsessist. Seega peaks vastavushindamine jääma ainult tootja kohustuseks. (51)Siseturu toimimise kindlustamiseks on vaja tagada, et kolmandatest riikidest liidu turule sisenevad tooted vastaksid käesolevale määrusele ja selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktidele, olenemata sellest, kas neid imporditakse toodete, komponentide või vahetoodetena. Eelkõige tuleb tagada, et tootjad on nende toodete suhtes läbi viinud asjakohased vastavushindamismenetlused. Seepärast tuleks näha ette importijate kohustus tagada, et nende poolt turule lastavad tooted vastavad kõnealustele nõuetele ning et CE-märgis ja tootjate koostatud dokumendid on liikmesriigi pädevatele asutustele kontrollimiseks kättesaadavad. Samuti tuleks sätestada, et importijad peavad asjakohastel juhtudel tagama nende toodete puhul tootepassi olemasolu. (52)Toote turule laskmisel peaks iga importija esitama tootel oma nime, registreeritud kaubanime või registreeritud kaubamärgi ja postiaadressi ning võimaluse korral elektroonilise sidevahendi, mille kaudu saab temaga ühendust võtta. Juhtudeks, kui toote suurus selle teabe esitamist ei võimalda, tuleks ette näha erandid. See hõlmab ka juhtumeid, kui importija peaks tootele nime ja aadressi lisamiseks pakendi avama või kui toode on selle teabe kinnitamiseks liiga väike. (53)Kui turustaja teeb toote turul kättesaadavaks pärast seda, kui tootja või importija on toote turule lasknud, peaks ta hoolikalt järgima kohaldatavaid ökodisaininõudeid. Samuti peaks turustaja tagama, et toote käitlemine tema poolt ei kahjustaks toote vastavust käesoleva määruse või selle alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide nõuetele. (54)Kuna turustajad ja importijad tegutsevad kauplemiskohtade lähedal ja neil on oluline roll toodete nõuetele vastavuse tagamisel, tuleks nad kaasata liikmesriigi pädevate asutuste teostatavasse turujärelevalvesse ning nad peaksid olema valmis aktiivselt osalema, andes kõnealustele asutustele asjaomase tootega seotud kogu vajaliku teabe. (55)Kuna edasimüüja pakub toodet müügiks, rendile või järelmaksuga müügiks või esitleb tooteid klientidele või paigaldajatele, peab edasimüüja tagama, et tema klientidel oleks tõhus juurdepääs käesoleva määruse alusel nõutavale teabele, sealhulgas kaugmüügi korral. Eelkõige tuleks käesoleva määrusega kohustada edasimüüjaid tagama, et nende klientidel on juurdepääs tootepassile ja märgis on selgelt esitatud kooskõlas kohaldatavate nõuetega. Edasimüüja peaks seda kohustust täitma iga kord, kui ta toodet rentimiseks pakub. (56)Selleks et hõlbustada kestlikumate toodete valimist, tuleks kohustuslik märgis esitada selgelt nähtaval ja äratuntaval viisil. Märgis peaks olema identifitseeritav asjaomase toote märgisena, ilma et klient peaks lugema märgisel olevat kaubamärki ja mudelinumbrit. Märgis peaks köitma tooteid valivate klientide tähelepanu. Tagamaks, et märgis on klientidele ostu kaalumisel kättesaadav, peaksid nii edasimüüja kui ka vastutav ettevõtja esitama märgise alati, kui toodet reklaamitakse, seda ka kaugmüügi puhul, sealhulgas internetis. (57)Iga importijat või turustajat, kes laseb käesoleva määruse kohaselt vastu võetud delegeeritud õigusaktiga hõlmatud toote turule omaenda nime või kaubamärgi all või kes muudab sellist toodet viisil, mis võib mõjutada vastavust käesolevale määrusele või asjakohasele delegeeritud õigusaktile, tuleks käsitada tootjana ja talle peaksid laienema tootja kohustused. (58)Internetipõhistel kauplemiskohtadel on tarneahelas oluline roll kuna need võimaldavad ettevõtjatel jõuda suure hulga klientideni. Arvestades internetipõhiste kauplemiskohtade olulist rolli toodete müügi vahendamisel ettevõtjate ja klientide vahel, peaksid need kauplemiskohad võtma vastutuse ökodisaininõuetele mittevastavate toodete müügi käsitlemise eest ning tegema koostööd turujärelevalveasutustega. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/31/EÜ sisaldab üldist raamistikku e-kaubanduse kohta ja selles on sätestatud teatavad digiplatvormide kohustused. Määrusega [.../...], mis käsitleb digiteenuste ühtset turgu (digiteenuste õigusakt) ja millega muudetakse direktiivi 2000/31/EÜ, reguleeritakse internetipõhiste vahendusteenuste osutajate kohustusi ja vastutust seoses ebaseadusliku sisuga, sealhulgas toodetega, mis ei vasta ökodisaininõuetele. Sellele üldraamistikule tuginedes tuleks kehtestada konkreetsed nõuded nõuetele mittevastavate toodete internetimüügi tõhusaks käsitlemiseks. (59)On oluline, et internetipõhised kauplemiskohad teeksid turujärelevalveasutustega tihedat koostööd. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/1020 artikli 7 lõike 2 alusel kehtestatakse infoühiskonna teenuse osutajate kohustus teha turujärelevalveasutustega koostööd seoses kõnealuse määrusega hõlmatud toodetega, sealhulgas toodetega, mille suhtes on kehtestatud ökodisaininõuded. Selleks et veelgi tõhustada koostööd nõuetele mittevastavate toodetega seotud ebaseadusliku sisu vastu võitlemisel, peaks käesolev määrus sisaldama konkreetseid kohustusi sellise koostöö rakendamiseks internetipõhiste kauplemiskohtade puhul. Näiteks täiustavad turujärelevalveasutused pidevalt veebipõhiseks turujärelevalveks kasutatavaid tehnoloogilisi vahendeid, et teha kindlaks internetis müüdavad nõuetele mittevastavad tooted. Selleks et need vahendid toimiksid, peaksid internetipõhised kauplemiskohad võimaldama juurdepääsu oma liidestele. Lisaks võib turujärelevalveasutustel olla vaja kopeerida internetipõhistest kauplemiskohtadest pärit andmed. (60)Määruse (EL) 2019/1020 artikli 14 lõike 4 kohaselt on turujärelevalveasutustel juhul, kui suure ohu kõrvaldamiseks ei ole muid tõhusaid vahendeid, õigus nõuda, et internetipõhisest kasutajaliidesest eemaldataks nõuetele mittevastavatele toodetele viitav sisu või et lõppkasutajatele kuvataks internetipõhisele kasutajaliidesele juurdepääsul selgesõnaline hoiatus. Määruse (EL) 2019/1020 artikli 14 lõikega 4 turujärelevalveasutustele antud volitused kehtivad ka käesoleva määruse kohaldamisel. Käesoleva määruse kohase tõhusa turujärelevalve huvides ja selleks, et vältida nõuetele mittevastavate toodete esinemist liidu turul, tuleks seda õigust kohaldada kõigil vajalikel ja proportsionaalsetel juhtudel, sealhulgas toodete puhul, mis kujutavad endast väiksemat ohtu. Seda õigust tuleks kasutada kooskõlas [digiteenuste õigusakti] [artikliga 8]. (61)Toote jälgitavuse tagamine kogu tarneahelas hõlbustab turujärelevalveasutuste ülesannet teha kindlaks ettevõtjad, kes on turule lasknud või turul kättesaadavaks teinud nõuetele mittevastavad tooted. Seepärast tuleks ettevõtjaid kohustada säilitama teatava aja jooksul teavet oma tehingute kohta. (62)Turule lastud toodete nõuetele vastavuse kontrollimise kiirendamiseks ja hõlbustamiseks tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu käesolevat määrust täiendavaid delegeeritud õigusakte, millega nõutakse vastutavatelt ettevõtjatelt vajaduse korral tehnilise dokumentatsiooni konkreetsete osade digitaalset kättesaadavaks tegemist nii pädevatele asutustele kui ka komisjonile. See peaks võimaldama liikmesriigi pädevatel asutustel sellele teabele ilma taotluseta juurde pääseda, tagades samal ajal jätkuvalt ärisaladuste kaitse. Võimalikud vahendid selle teabe digitaalseks kättesaadavaks tegemiseks peaksid põhimõtteliselt piirduma kas tootepassiga või teabe esitamisega määruses (EL) 2017/1369 osutatud toodete andmebaasi nõuetelevastavuse osas või ettevõtja veebisaidil. Selline kohustus ei tohiks välistada liikmesriigi pädevate asutuste õigust saada taotluse korral juurdepääs tehnilise dokumentatsiooni muudele osadele. (63)Selleks et võimaldada paremini hinnata turu hõlvamist asjaomaste toodete poolt, saada paremat teavet ökodisaininõuete ja tööplaanide koostamisel või ajakohastamisel kasutatavate uuringute jaoks ning aidata kindlaks teha konkreetsete tooterühmade turuosa, et kiirendada ökodisaininõuete koostamist või läbivaatamist, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu käesolevat määrust täiendavaid delegeeritud õigusakte, millega nõutakse piisavate ja usaldusväärsete andmete kogumist toodete müügi kohta, võimaldades selliseid andmeid koguda komisjoni poolt või nimel otse tootjatelt või jaemüüjatelt. Järelevalvet ja aruandlust käsitlevate õigusnormide vastuvõtmisel peaks komisjon võtma arvesse vajadust maksimeerida turu hõlvamise kohta kättesaadavaid andmeid ja vajadust vähendada ettevõtjate halduskoormust. (64)Selleks et parandada tulevasi