ET Euroopa Liidu Teataja C 361/13

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2013/C 361/08

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„PREKMURSKA ŠUNKA”

EL nr: SI-PGI-0005-01025-10.08.2012

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus

„Prekmurska šunka”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Sloveenia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.2. Lihatooted (kuumtöödeldud, soolatud, suitsutatud jne)

3.2. Toote kirjeldus, mida 1. punktis esitatud nimetus tähistab

Sink „Prekmurska šunka” on suitsutatud ja kuivatatud lihatoode, mida saadakse värskest searümba tagaosa tükist ehk tagatükist. Sink on klassikalise lõikega ja pirnikujuline ning kamar on ühtlaselt punakaspruun. Iseloomulik lõhn ja maitse, suitsutatud lihaskoe rubiinpunane värvus ning nahaaluse rasvkoe ühtlane kreemikasvalge värvus arenevad välja vähemalt kuuekuulise laagerdumisaja jooksul. Lihaskude on õrnalt marmorjas ning hästi seotud rasvkoega, mille paksus on puusaliigesest allpool vähemalt 10 mm. Singi lõhnale ja maitsele on omane meeldiv suitsusus, kuid mingil juhul ei tohi suitsusus segada laagerdunud liha aroomi. Tänu üsna pikale laagerdumisajale on singil õrn, pehme ja meeldivalt mahlane tekstuur.

Valmistoote soolasisaldus ei tohi ületada 9 %, kuivatusaste (massikadu laagerdumise jooksul) ei tohi ületada 45 % ning toode peab kaaluma vähemalt 2,75 kg.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Värske searümba tagatükk lõigatuna ühes tükis 3–4 cm allpool puusaliigest (caput ossis femoris), ilma jalaosata, põlveliigese ja vaagna luudeta, reieluu ja sääreluuta, kuid koodile iseloomulike omadustega. Tüüpiline ristlõige koosneb järgmistest lihastest ja lihasrühmadest koos kamara ja nahaaluse rasvaga: hõbetükk (m. biceps femoris ja semitendinosus), sisetükk (m. semimembranosus), pähklitükk (m. quadriceps femoris) ja ristluutüki osad (m. gluteus medius ja gluteus superficialis). Pärast lõikamisega vormi andmist ja enne soolamist ei tohi sea tagatüki mass olla alla 5 kg.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik singi „Prekmurska šunka” tootmise etapid, alates kuju andmisest ning seejärel soolamise, loputamise, kuivatamise, suitsutamise, laagerdamise, kuivatusastme mõõtmise (kaalukadu) ja (järk-järgulise) määrimise etapid kuni tervikliku laagerdunud singi kvaliteedi kontrollimiseni, peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

Kuju andmine – iga singi „Prekmurska šunka” tootmiseks kasutatavale sea tagatükile tuleb anda õige kuju.

Soolamine – lõigatud ja jahutatud tagatükid kas kuivsoolatakse või kasutatakse kombineeritud soolamisviisi.

Loputamine ja kuivatamine – pärast soolamist loputatakse tagajalgu külma voolava vee all. Seejärel pind kuivatatakse ning tagatükid riputatakse ventileeritavasse ruumi.

Suitsutamine – kui soolatud tagatükkide pind on kuivanud, suitsutatakse neid spetsiaalsetes suitsuhoonetes lehtpuidu- ja saepurusuitsuga. Pärast suitsutamist kantakse tagatükkidele logo, millel on ka nimetus „Prekmurska šunka”.

Laagerdamine – sinke laagerdatakse kambrites, milles on kas loomulik õhuvahetus või loomuliku õhuvahetuse ja ventilatsiooni kombinatsioon. Laagerdamine kestab vähemalt kuus kuud.

Kuivatusastme mõõtmine (kaalukadu) – kuivatusaste (kaalukadu laagerdamisel) ei tohi olla rohkem kui 45 %.

Määrimine (järkjärguline) – singiosa, mis ei ole kaetud kamara ja rasvaga, määritakse järk-järgult. Esimest korda siis, kui singid on laagerdumise jooksul kaotanud umbes 25 % massist, ning lõplikult siis, kui on saavutatud kuivatusaste 45 %. Määrimine toimub rasva, jahu ja maitseainete seguga.

Tervete laagerdunud sinkide kvaliteedi kontrollimine – pärast kuuekuulist laagerdumist kontrollitakse sinke meelte abil, et teha kindlaks, kas neil on sobiv välimus ja lõhn. Singid, mis ei vasta kõigile kaitstud geograafilise tähise kriteeriumidele, registreeritakse, nende tootemärgised eemaldatakse ning need singid jäetakse tootmisest kõrvale.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Nimetust „Prekmurska šunka” kandvad tooted turustatakse märgistatud logoga, millel on kirjas „Prekmurska šunka”, sõnad zaščitena geografska označba (kaitstud geograafiline tähis) ning vastav ELi sümbol.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Sinki „Prekmurska šunka” toodetakse Prekmurje geograafilises piirkonnas, mis asub Sloveenia kirdeosas. Tootmispiirkond jääb Mura jõe ning Austria, Ungari ja Horvaatia piiri vahele.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Sinki „Prekmurska šunka” toodetakse Prekmurjes, mis asub Pannoonia madalikul. Selles Sloveenia osas on kontinentaalne kliima külmade märgade talvede ja soojade kuivade suvedega. Piirkonnas on palju päikesevalgust ning keskmise aastase sademete hulga põhjal on tegemist Sloveenia kõige kuivema osaga. Õhuniiskust mõjutavad tuuled, mis Prekmurjes sõltuvad piirkonna asendist tasandikul ning madalast reljeefist, mis ei paku kaitset õhu liikumiste eest nagu Sloveenia teistes osades. Kuna piirkond asub tasandikul, on inversioonikihid õhemad ning kaovad kiiremini, nii et atmosfäär ventileeritakse kuni maapinnani kiiremini, mistõttu on vähem udusid. Temperatuuri inversiooni puudumine talvel tähendab seda, et õhk mägedes on kuivem kui tasandikul. Prekmurje eripära on kirdetuul, mis hakkab puhuma, kui front üle läheb, ning edelatuul, mis sellele eelneb.

Prekmurje singitootmise ulatus, maine ja areng tulenevad põllumajandustootjate traditsioonilistest ja individuaalsetest tootmisvõtetest. Lihatükkide kuivatamine ulatub tõenäoliselt tagasi aega, mil inimesed esimest korda Prekmurjesse elama asusid. Eelmisel sajandil kasutasid põllumajandustootjad liha suitsutamiseks ja laagerdamiseks vitspunutistest ja krohvist õlgkatusega majade arhitektuurilist eripära. Nendes majades kerkis ja kogunes leivaahjust tulev suits õlgkatuse alla, kus sai sinki „Prekmurska šunka” suitsutada ja ühtlaselt kuivatada. Suitsu teekond lihani oli piisavalt pikk, et suits jõudis jahtuda, mistõttu võib seda pidada külmsuitsutamise liigiks. Eelmise sajandi teises pooles viidi suitsutamine üle spetsiaalsetesse suitsumajadesse, mis olid aias eraldiseisvad hooned, millel oli sageli neli külge või neli ust, nii et tõmbetuul sai avaustest läbi puhuda, välistades suitsu temperatuuri liigse tõusu ja liha küpsemise. Sinke laagerdati mitu kuud, sõltuvalt nende suurusest ja ilmast kõikide tootmisetappide ajal. Singi „Prekmurska šunka” tänapäevase tootmismeetodi puhul tehnoloogiaga varustatud rajatistes on suudetud säilitada toote organoleptiline kvaliteet, nii et see on täiesti võrreldav traditsioonilise tootmistehnoloogiaga. Selline võrreldavus tuleneb peamiselt asjaolust, et moderniseeritud on töömeetodeid, aga mitte tootmistehnoloogiat, sest see põhjustaks laagerdumise ajal erinevaid biokeemilisi protsesse. Sink „Prekmurska šunka” on alati olnud laual oluliste sündmuste ja külaliste tuleku puhul. See oli oluline talgute toit, kui oli vaja pakkuda töötegijatele tõhusat kõhutäidet. Tänapäeval süüakse seda sinki perekondlike ja pidulike sündmuste puhul ning see on ka ametlike tseremooniate oluline osa.

5.2. Toote eripära

Sink „Prekmurska šunka” on klassikalise lõikega ja erilise pirnikujuga. Sinki iseloomustab kamara punakaspruun pind ning meeldiv suitsune aroom, kuid mingil juhul ei tohi suitsusus segada laagerdunud liha aroomi. Singi „Prekmurska šunka” muudab eriliseks laagerdunud liha tugev punane värvus, selle mõnevõrra kõrgem soolasus ning üsna tihke tekstuur.

Singi „Prekmurska šunka” serveerimine eristab seda samuti teistest kuivatatud lihatoodetest. Vana kombe kohaselt lõigatakse sink sentimeetripaksusteks tükkideks. Koos leiva ja singiviiludega antakse igaühele nuga, millega viilud puust lõikelaual õhukesteks liistakateks lõigata.

Pidades silmas singi tootmisega seotud traditsiooni ja singi eripära, võib sinki „Prekmurska šunka” pidada Prekmurje üheks etnoloogiliseks erijooneks.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja toote kvaliteedi või omaduste vahel (kaitstud päritolunimetuse puhul) või toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel (kaitstud geograafilise tähise puhul)

Soodsad kliimatingimused, traditsioon, tootmisoskused, meisterlikkus ja kogemused on loonud tootele „Prekmurska šunka” hea maine ning sinki võib pidada traditsiooniliseks Sloveenia tooteks ja Prekmurje piirkonna etnoloogiliseks erijooneks. Prekmurje toit on säilitanud oma identiteedi. Prekmurje elanikud on toidu ja traditsiooniliste delikatesside tootmisel alati säilitanud sideme maa ja loodusvaradega. Sajandite jooksul on piirkonnas olnud valdavaks teraviljast, kartulist, maisist ja sealihast valmistatud road. Sealiha muutis inimeste toidulaua mitmekesisemaks. Siiski söödi liha vähem kui praegu. Seda säilitati suitsutades, millest arenes välja ka sink „Prekmurska šunka”. Aja jooksul on kohalike elanike tehnilised oskused arenenud, nad on saavutanud suure meisterlikkuse ning evivad praktilist oskusteavet ja kogemust, millega antakse tootele klassikalise lõike abil selle iseloomulik kuju ja tagatakse organoleptilised omadused.

Singi „Prekmurska šunka” maine rajaneb mitmele erinevale allikale. Professor Vilko Novak on viinud läbi kõige ulatuslikuma ja süsteemsema uuringu Prekmurje elanike söömisharjumuste kohta (Ljudska prehrana v Prekmurju, 1947). Uuringus kirjeldati mõistet koline, mis tähistab singi „Prekmurska šunka” ettevalmistamise ja laagerdamise protsessi. Stanislav Renčelj kirjeldab sinki „Prekmurska šunka” oma raamatutes „Suhe mesnine – narodne posebnosti” (1990) ja „Prekmurske dobrote” (S. Renčelj, R. Karas, 2001), milles tutvustatakse tootmistehnoloogiat alates tooraine valikust, soolamisest ja laagerdamisest kuni toote meeltega hindamiseni.

Turismiteatmikes „Okusiti Slovenijo” ja „Spomini iz Slovenije” on sinki „Prekmurska šunka” samuti kirjeldatud kui traditsioonilist Sloveenia toodet.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (3) artikli 5 lõige 7)

http://www.mko.gov.si/fileadmin/mko.gov.si/pageuploads/podrocja/Varna_in_kakovostna_hrana_in_krma/zasciteni_kmetijski_pridelki/Specifikacije/PREKMURSKA_SUNKA.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealust märkust 2.