EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 20.12.2011 
SEK(2011) 1589 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJU HINDAMISE KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
ETTEPANEK: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 
kontsessioonilepingute sõlmimise kohta 
{KOM(2011) 897 lõplik} 
{SEK(2011) 1588 lõplik}  
 
ET 2   ET KOMMENTEERITUD  KOKKUVÕTE 
DOKUMENDI „ETTEPANEK : DIREKTIIV KONTSESSIOONILEPINGUTE SÕLMIMISE KOHTA ” 
MÕJU HINDAMISEST  
1. PROBLEEMI KIRJELDUS  
Kontsessioonilepinguid kasutavad av aliku sektori asutused sageli  teenuste või infrastruktuuri 
ehitustööde tellimiseks. Kontsessioonid kujutavad endast avaliku sektori asutuse ja ettevõtja 
(kontsessiooni valdaja) vahelist lepingut, mille  puhul ettevõtja osutab teenuseid või teeb 
ehitustöid, mille eest talle tasutakse peamiselt ehitise või teenuse ekspluateerimise loaga. 
Kontsessioonid on eriti atraktiivne  võimalus avaliku huvi projek tide elluviimiseks juhul, kui 
riigi- või munitsipaalasutusel on vaja nappide  riiklike vahendite täiendamiseks kaasata 
erakapitali ja erasektori oskusteavet. Ol uline osa ELi majandustegevusest toetub 
kontsessioonidele, mis on eriti levinud võr gustikega seotud sekt orites ning üldist 
majandushuvi pakkuvate teenuste puhul. Kontsessiooni de valdajad võivad näiteks ehitada ja 
hallata maanteid, osutada lennujaama teenuseid ning hallata veevärki. 
Erapartneritega sõlmitud kontse ssioonilepingud on üks avaliku ja erasektori partnerluse 
vorme1. Olemasoleva teabe alusel võib väita, et 60 % kõigist avaliku ja erasektori 
partnerlustest saab pidada kontsessiooni deks. Kuna kontsessioonide puhul antakse 
erapartnerile ehitise või teenuse ekspluat eerimise õigus koos sellega kaasnevate 
finantsriskidega, moodustava d kontsessioonid sobiva õigus raamistiku avaliku sektori 
ülesannete täitmiseks avaliku ja erasektori partnerluse kaudu ning võimaldavad seega teha 
vajalikke ehitustöid ja osutada teenuseid, kusjuures kõnealused varad jääv ad riigi bilansist 
välja. 
Hankelepingute sõlmimine kontsessioonide (ja s eeläbi kaudselt ka avaliku ja erasektori 
koostöö alusel) on seotud avaliku sektori vahend ite tõhusa jaotamisega ning on seetõttu eriti 
oluline praegu paljudes liikmesriikides valitsevate rangete eelarvepiirangute ja raskete majanduslike tingimuste taustal. Kontsessioone käsitlev algatus on üks meetmetest, mille abil saab avaliku sektori raha otstarbekamalt jaot ada, kuna sellega luua kse tingimused lepingute 
konkurentsipõhiseks sõlmimiseks. 
Praegu kohaldatakse teenuste kontsessioonide  andmise suhtes ainult Euroopa Liidu toimimise 
lepingu põhimõtteid (võrdne kohtlemine, mittediskrimineerimine, läbipaistvus ja proportsionaalsus) ning ehitustööde kontsessioonid  (v.a võrgustiku sektoris) on osaliselt 
hõlmatud ka mitme teisese õigusaktiga. Ri igihankelepinguid seevastu reguleeritakse 
üksikasjalike teiseste õigusaktidega (mis hõl mavad niihästi klassikalist kui ka võrgustiku 
sektorit)
2. 
                                                 
1 Statistika mõistes määratletakse kontsessioonid projektidena, mille puhul enamik tulust tuleb 
kolmandatest isikutest kasutajatelt; avaliku ja erasektori partnerluse puhul tuleb enamik tulust avaliku 
sektori asutustelt. 
2 Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/18/EÜ, 31. märts 2004, ehitustööde riigihankelepingute, 
asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankele pingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta, ning 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/17/EÜ, 31. märts 2004, millega kooskõlastatakse vee-, 
energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused, ELT L134, 
30.4.2004. 
 
ET 3   ET Kontsessioone käsitlevate ELi eeskirjade eb aselgus on peamine põhjus probleemide taga 
seoses praeguse õigusliku ol ukorraga: sellised probleemid on õiguskindluse puudumine (1.1), 
turutõkked (1.2) ja õiguslike taga tiste puudumine pakkujate jaoks (1.3). 
1.1. Õiguskindluse puudumisest tulenev majanduslik ebatõhusus 
Õiguskindluse puudumine mõjutab nii kontsessi ooni määratlust kui ka kohaldatavat 
õiguskorda. Praeguse määratluse alusel on raske eristada kont sessioone riigih ankelepingutest 
(ning ehitustööde kontsessioone teenuste kont sessioonidest). Ehkki Euroopa Kohus on 
selgitanud, et kontsessiooni põhiliseks tunnuseks on kontsessionä äri kantav, ehitise või 
teenuse ekspluateerimisega seotud risk, on määratluse põh ielemendid, nagu kõnealuse riski 
tase ja liigid, endiselt määra tlemata. Selgusetuks jääb ka ELi toimimise lepingust tulenevate 
läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise kohustust e täpne sisu. Ka riikide õigusraamistikud ei 
aita kõnealust probleemi lahend ada, kuna samadel põhjustel ei  saa hõlpsasti tagada nende 
vastavust ELi eeskirjadele. 
Praegune mitmel tasandil ebakindel oluko rd põhjustab märkimisväärset majanduslikku 
ebatõhusust ning paneb avaliku sektori ja võrgus tiku sektori hankijad, e ttevõtjad ja teenuste 
kasutajad ebasoodsasse olukorda. Hankijate  puhul suurendab õiguskindluse puudumine 
ebaseaduslikult sõlmitud lepingute tühistamise võ i ennetähtaegse lõpetamise ohtu ning paneb 
hankijad kontsessioonide kasutamisest loobum a, ehkki kontsessioonileping võiks olla heaks 
lahenduseks. Ka ettevõtjad ei soovi osaled a hangetes, mis võivad olla vastuolus ELi 
õigusaktidega. Piiratud huvi kont sessioonide vastu võib mõjutada  negatiivselt avaliku ja 
erasektori partnerluste loomist ning seega sead a ohtu ELi kodanike jaoks elutähtsate teenuste 
tõhususe ja uuenduslikkuse. 
1.2. Turutõkked 
Lisaks õiguskindluse puudumisele iseloomustab praegust olukorda ka turutõkete olemasolu. 
Liikmesriikide õigussüsteemid erinevad märkimisväärselt kontsessioonide andmist, 
avaldamist ja läbipaistvust, menetluste valikut , valiku- ja hindamiskriteeriume ning tehnilist 
kirjeldust käsitlevate sätete reguleerimisala  poolest. Selline ol ukord põhjustab riiklike 
raamistike killustumist, mida veelgi suurendab avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijate tihti õigusvastane tegevus, nagu kontsessioonile pingute sõlmimine ilma hankemenetluseta või 
mitteobjektiivsete kriteeriumide kasutamine. 
See paneb ettevõtjad ebavõrdsesse olukorda, mis tihti viib turuvõimaluste kaotamiseni. Mitu 
avalikus arutelus osalejat kinnitasid, et  selline olukord põhjus tab kulusid seoses 
õigusnõustamise ja kohalike tingimuste põhjali ku tundmaõppimisega ning takistab teiste 
liikmesriikide ettevõtjate turulepääsu. Lisaks teistes liikmesriikides asuvatele konkurentidele 
kahjustab selline olukord ka hankijate ja tarbija te huve, sest nad ei saa tehtud kulutustele 
vastavat tulu.  
1.3. Pakkujate ebapiisav õiguskaitse 
Riigihangete valdkonnas õiguskaitset pakkuvad sä tted ei hõlma teenuste kontsessioone ja 
teataval määral ka ehitustööde kontsessioone. Seepärast jäävad kahju kandnud pakkujad ilma 
parandusmeetmete direktiivis sätestatud olulises t õiguskaitsest. Ehkki te atavad liikmesriigid 
on laiendanud kõnealuse direktiivi kohaldamist teenuste kontsessi oonidele, ei ole teised seda 
 
ET 4   ET teinud. Seepärast ei saa võtta piisavaid meetmeid ELi toimimise lepingu põhimõtete 
võimalike rikkumiste korral. 
2. SUBSIDIAARSUSE PÕHIMÕTE  
Ehkki eespool kirjeldatud probleemide mõju av aldub peamiselt riikide tasandil, mõjutavad 
need ka ELi siseturu tõhusat toimimist. 
Isegi kui liikmesriigid astuvad samme ELi  toimimise lepingu põhimõtetel rajaneva 
õigusraamistiku kehtestamiseks, jäävad vähemalt kaks probleemi siiski lahendamata: õiguskindluse puudumise oht, mis on seotud selleg a, kuidas riikide sead usandjad kõnealuseid 
põhimõtteid tõlgendavad, ning eri liikmesriikide õigusaktide vahelised märkimisväärsed erinevused. 
ELi põhimõtetest tulenevate kohustuste ühise tõ lgendamiseni kõigis liikmesriikides saab 
jõuda üksnes ELi tasandi meetmetega. Samuti a itab eeskirjade ühtlustamine ELi seadusandja 
poolt kõige tõhusamalt kõrvaldada erin evusi riikide õiguskordade vahel. 
3. E
ESMÄRGID  
Käesoleva algatuse üldine eesmärk on luua to etav raamistik kontsess ioonide laialdasemaks 
kasutamiseks, aidates seega kaasa majanduskas vule ja innovatsioonile . Algatus keskendub 
lahendustele, mis võimaldavad parandada palj ude sotsiaalselt ja ma janduslikult oluliste 
teenuste kvaliteeti ja kättes aadavust, hõlbustades investeerimist ja suurendades konkurentsi 
kontsessioonide andmisel ning luues seega ELi  ettevõtjatele rohkem ärivõimalusi ja 
edendades innovatsiooni. 
4. ÕIGUSAKTIDE REGULEERIMISALA  
Kontsessioone käsitlevad õigusaktid peaksid hõlmama kõnealust liiki lepingute sõlmimist 
mitte ainult avalikus sektoris (direktiiv 2004/18/ EÜ), vaid ka võrgustiku sektoris (direktiiv 
2004/17/EÜ), mida iseloomustab  kontsessioonide suur arv. 
Mitteprioriteetsed teenused (nt tervishoi d, haridus ja sotsiaal teenused) on praegu 
riigihankedirektiividega hõlmat ud ainult osaliselt, kuna nende  puhul ei peetud piiriülese 
kaubanduse potentsiaali märkimisväärseks. Komisj oni hiljutine hindamine, milles käsitleti 
ELi riigihankealaste õigusaktide mõju ja tõhusust, näitas aga, et paljudel teenuste 
kategooriatel, mida varem peeti mitteprioriteetseteks, on suhtelis elt kõrge piiriülese osutamise 
osakaal. Mis tahes uus ettepanek riigihange te valdkonnas peab võtma arvesse mainitud 
tulemusi. Seepärast oleks põhjendatud kavandat avate eeskirjade laie ndamine kõnealustele 
teenustele. Sotsiaal-, tervishoi u ja hariduse valdkonna teenustel on siiski riik ide erinevate 
kultuuritraditsioonide tõttu piiratud piiriülene mõõde ning nendega seotud kontsessioone 
esineb vähem. 
Teatavat liiki teenuste osutamiseks sõlmitud kontsessioonilepingute su htes, näiteks seoses 
avaliku reisijateveoteenusega raudteel ja maan teel (mida reguleeritakse määrusega (EÜ) nr 
1370/2007) ja lennuteenustega (määrus (EÜ) nr 1008/2008), kohaldatakse juba praegu 
erimäärusi ning seetõttu tuleks need tu levaste kontsessioone kä sitlevate õigusaktide 
reguleerimisalast välja jätta. 
 
ET 5   ET 5. POLIITIKAVARIANDID  
Eelmises punktis kirjeldatud eesmärkide saavutamiseks on komisjon analüüsinud eri 
poliitikavariante. Need on seotud järgmiste seadusandlike ja mitteseadusandlike meetmetega: poliitika muutmata jätmine, meetmete karmistamine rikkumiste eest, pehme õigus; õigusakt: põhisätted, üksikasjalikud sätted segasätted. 
Eespool mainitud variantidest analüüsitakse üksi kasjalikult ainult sea dusandlikke variante, 
kuna, nagu allpool selgitatud, ei tundu ei rikku mismeetmete karmistamine ega pehme õigus 
olevat piisav püstitatud eesmärkide saavutamiseks. 
5.1. Miinimumstsenaarium (1. variant) 
See variant tähendab, et meetmeid ei võeta . Sellisel juhul jääks püsima õiguskindluse 
puudumisest tulenev majanduslik ebatõhusus ja tõkked ELi kontsessioonide turule 
sisenemisel: avaliku sektori ja võrgustiku se ktori hankijad ei saa kontsessioonide andmisel 
lähtuda parima hinna ja kvaliteedi suhtest, ettevõtjad jäävad ilma märkimisväärsetest ärivõimalustest ning sellisest ol ukorrast ei võida ka tarbijad. 
5.2. Meetmete karmistamine rikkumiste eest (2. variant) 
See variant hõlmaks ELi toimimise le pingu artikli 258 kohase rikkumismenetluse 
laialdasemat ja süstemaatilisemat kohaldamist lepingu põhimõtete rikkumise suhtes 
kontsessioonide andmisel. Sellega kaasneks küll teatav positiivne mõju, mis aga ei aitaks 
siiski lahendada eespool mainitud probleeme ning selline mõju aval duks alles pika aja 
jooksul. Seega ei aitaks see variant saavutada algatuse eesmärke ning selle võib kõrvale jätta. 
5.3. Pehme õigus (3. variant) 
Pehme õiguse vahend oleks kas komisjoni tõlgendav teatis või soovitus. Kontsessioone 
käsitlev 2000. aasta teatis ei ole siiani ta ganud õiguskindlust ega ELi toimimise lepingu 
põhimõtete järgimist
3. Uus teatis suurendaks tõenäoli selt küll sidusrühmade teadlikkust 
Euroopa Kohtu kohtupraktikast, kuid see ei lähe ks kaugemale kohtuprak tika tõlgendamisest. 
Lisaks ei ole teatis siduv ning ei võimaldaks tõ enäoliselt tagada k ontsessioonilepingute 
avalikustamist ELis ega kontsessioonide andmise õiglasi menetlusi. 
Eespool esitatud märkused kehtivad ka komisj oni soovituse kohta. Ei teatis ega soovitus 
aitaks saavutada algatuse eesmärke. Selle  variandi võib seet õttu kõrvale jätta.  
5.4. Õigusakt − variantide sisu 
Kaks „äärmuslikku” seadusandlikku varianti on põhisätted, mis vastaksid direktiivi 
2004/18/EÜ praegustele sätetele ehitustööde kontsessioonide kohta, ning üksikasjalikud 
sätted, mis põhineksid praegusel riigihangete õigusraamistikul. Kolmas variant, segasätted, 
kujutab endast nende kahe või maluse vahelist kompromissi. 
                                                 
3 Komisjoni tõlgendusteatis kontsessioonide kohta ühenduse õiguses (EÜT C 121, 29.4.2000). 
 
ET 6   ET 6. SEADUSANDLIKE VARIANTIDE MÕJU HINDAMINE  
6.1. Õigusakti reguleerimisala 
Kontsessioone käsitleva direktiivi ettepanek hõlmaks, olenemata oma tegelikust sisust, 
tõenäoliselt nii „klass ikalise” kui ka võrgus tiku sektori kontsessioone. 
Uusi sätteid ei kohaldataks aga selliste teenuste kontsessioonide suhtes, mida praegu 
reguleeritakse reisijateveoteenuse määrusega4 ja lennuteenuste määrusega5, kõnealuste 
valdkondade eraldi õiguskordade stabiilsuse huv ides, ning neid kohaldataks üksnes osaliselt 
sotsiaalteenuste suhtes . Nii ehitustööde kui ka teenuste  kontsessioonide puhul peaks piirmäär 
tagama, et kõnealuseid sätteid kohaldatakse  ainult selget piir iülest huvi pakkuvate 
kontsessioonide suhtes. 
6.2. 4. variant: õigusakt − põhisätted 
Põhisätted hõlmaksid sätteid, mida praeg u kohaldatakse avaliku sektori ehitustööde 
kontsessioonide suhtes, ning kontse ssiooni mõiste selgitamist. 
Selgemad kriteeriumid, mille abil teha vahe t riigihangetel ja kontsessioonidel, aitaksid 
vähendada valedel alustel kontsessiooni deks liigitatud r iigihangete arvu. 
Kõige olulisem neist sätetest on kont sessiooniteate ELTs avaldamise kohustus . Eeldatavasti 
vähendab see nõue konkursiväliste lepingute arvu, a itab levitada kontsessioone käsitlevat 
teavet, suurendab õiguskindlust selles suhtes, kas piisava teavitamise nõue on täidetud, ning 
vähendab kontsessioonipakkumise esitamise kul usid väikeste ja keskmise suurusega 
ettevõtjate jaoks. 
Suurem konkurents toob tõenäolisemalt kaas a konkurentsivõimelisemad pakkumused ja seega 
hankijate ja tarbijate jaoks paremad tulemused. 
Pakkumuste esitamise miinimumtähtaegad e sätted võiksid aidata vältida diskrimineerimist ja 
võidelda korruptsiooni vastu ning soodustada  piiriüleste pakkujate osalemist. 
Õigusakt on ainus võimalus tuua teenus te kontsessioonide andmise menetlus 
heastamisvahendite direktiivide  reguleerimisalasse. See peak s oluliselt parandama pakkujate 
õiguskaitset, mis tõenäoliselt suurendaks nende  kindlustunnet hankijate  otsuste erapooletuse 
suhtes ning paneks nad sagedamini pakkumusi esitama. 
Samuti võiksid põhisätted aidata tagada võrds et kohtlemist kogu menetluse jooksul. Selles 
suhtes on nende tõhusus siiski kaheldavam. Ühe võimaliku ohuna nähakse seda, et suurem läbipaistvus kontsessioonide andmisel võib veel gi suurendada suurettevõtete domineerimist. 
Sellist prognoosi ei saa siiski mingil viisil kind laks pidada. Haldus- ja täitmiskulusid, mida 
põhisätted endaga tõenäoliselt kaasa tooksid, peav ad sidusrühmad üsna tähtsusetuks ning neid 
tasakaalustaks suurema konkur entsiga kaasnev tõhusus. 
                                                
 
4 Määrus (EÜ) nr 1370/2007, ELT L 315, 3.12.2007. 
5 Määrus (EÜ) nr 1008/2008, ELT L 293, 31.10.2008. 
 
ET 7   ET Seoses võimalike sotsiaalsete probleemideg a piiravad ELi praegused õigusaktid, mis 
kaitsevad töötajate õigusi äriühingute üleminekul, koondami ste võimalust, kui ettevõtjad 
peaksid lepingud kaotama. 
Põhisätted ei mõjuta avaliku sektori ja võrgusti ku sektori hankijate ega reguleerivate organite 
võimalusi keskkonnanormide kehtestamiseks.  
Põhisätetega oleks võimalik luua stabiiln e õigusraamistik, edendada kontsessioonide 
kasutamist ja seeläbi hõlbusta da investeeringuid ning toet ada innovatsiooni. Suurem 
läbipaistvus, mis toob kaasa uuenduslikuma lähe nemise avalikele teenustele ning nende 
suurema valiku ja tõhususe, mõjuks soodsalt ava liku sektori ja võrgusti ku sektori hankijatele 
ja kasutajatele, parandaks turulepääsu ni ng looks ettevõtjatele  uusi ärivõimalusi. 
6.3. 5. variant: õigusakt − üksikasjalikud sätted 
Üksikasjalikud sätted hõlmavad kõiki põhisätete variandi all ki rjeldatud õiguslikke lahendusi. 
Seega oleks üksikasjalike sätete mõju õiguskind lusele osaliselt sama mis põhisätetel. Lisaks 
hõlmaks kõnealune variant samade sätete kohaldamist mis riigihankelepingute puhul, eelkõige seoses valiku- ja pa kkumuste hindamise kriteeriumi dega ja lepingu sõlmimise 
menetlusega . Teatavas suhtes suurendavad sellised sätted seega tõenäoliselt õiguskindlust, 
kuna nendega saaks tagada kontsessioonide an dmise menetluse suhtes kohaldatavate ELi 
toimimise lepingu põhimõtete üldist konkretisee rimist. Kogu eeldatavale kasule vaatamata 
võib üksikasjalike sätete vastuvõtmine siiski  kontsessioonide andmist isegi negatiivselt 
mõjutada ning nende atraktiivsust oluliselt vähend ada. Keerukad eeskirjad ja erisätted (näiteks 
standardsete pakkumismenetluste või maja nduslikult soodsaima pakkumuse põhimõtte 
kohustuslik kasutamine) võivad menetlusi taki stada ning suurema koh tuvaidluste ohu tõttu 
üldist õiguskindlust vähendada, mis takistab ko ntsessioonide kasutamist. Paljud sidusrühmad 
näevad üksikasjalike sätete keerukuses suurt ohtu. 
Üksikasjalike sätete kehtesta mine avaldaks seega tõenäoliselt negatiivset majanduslikku 
mõju, kuna selle tagajärjel võivad ettevõtja d karta kontsessioonide pakkumusi esitada, 
hankijatel jääb saamata eeldatud kasu ning tee nused ei muutu tarbijate jaoks odavamaks ega 
kvaliteetsemaks.  
Mõju tööhõivele ja töökohtade kvalit eedile jääb tõenäoliselt piiratuks  ning üldine sotsiaalne ja 
keskkonnamõju võib teenuste väiksema innovaat ilisuse ja halvema kvaliteedi tõttu olla 
negatiivne. 
6.4. 6. variant: õigusakt − segasätted 
Sellest hoolimata võiks olla kasu põhisätete täiendamisest mõnede valiku- ja pakkumuste 
hindamise kriteeriume käsitlevate ning menetluse  käiguga seotud sätetega. Sellised sätted ei 
kordaks riigihankedirektiivid e sisu (näiteks majanduslikult soodsaima pakkumusega seotud 
sätteid), vaid seisneksid m uu hulgas näiteks kohustuses avaldada eelnevalt kontsessiooni 
sisuga seotud valiku- ja hindamiskriteeriume, avaldada teavet kriteer iumidele antud kaalude 
kohta ja järgida pakkumuste esitamise miinimumtähtaegu. Samuti võivad need hõlmata 
tehnilist kirjeldust käsitlevaid eeskirju, kohustust jagada kõigile pakkuja tele läbirääkimiste 
jooksul sama teavet, avaliku sektori asutuste  vahelist koostööd ning kontsessioonide muutmist 
nende kehtivusajal. Kehtestada võib ka kont sessioonilepingu sõlmimise teate kohustusliku 
avaldamise nõude. 
 
ET 8   ET Sellised sätted mõjuksid soodsalt läbipaistvusele,  õiglusele ja õiguskindlusele, aidates seega 
paremini saavutada käesoleva algatuse eesmärk e, eelkõige seoses parema turulepääsu ja 
investeerimisvõimaluste ning seega ka teenuste  suurema arvu ja kvaliteediga. Kuna see 
valikuvõimalus edendaks kontsessioonide ka sutamist tõhusamalt kui alternatiivsed 
võimalused, avaldaks see positiivset mõju ka era- ja avaliku sektori partnerlusele. Segasätete 
kehtestamist toetas märkimisväärne arv sidusrühmi. 
Võrreldes põhisätetega avaldaksid segasätted  veidi soodsamat majanduslikku, sotsiaalset ja 
keskkonnamõju. 
7. VARIANTIDE VÕRDLEMINE  
Nii põhi- kui ka segasätted aitaksid märkim isväärselt suurendada õiguskindlust ning 
hõlbustada turulepääsu, millest oleks kasu nii avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijatel, tarbijatel kui ka ettevõt jatel. Üksikasjalikud sätted suuren daksid menetluste õiglust, kuid 
vähendaksid tõenäoliselt olulis elt kontsessioonide kasutamist. Segasätted aitaksid ilmselt 
kõige tõhusamalt tagada menetluste õiglust ja soodsamat kulude ja tulude suhet ning 
edendaksid oma paindlikkusega ka kontsessioonide kasutamist. 
Eespool toodut arvestades soovitatakse 6. varian ti ehk segasätteid, mis oleks tulemusrikas ja 
kõikehõlmav lahendus. 
8. J
ÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Hinnang kõnealusele õigusaktile põhineb sellis tel näitajatel nagu avaldatud ja antud 
kontsessioonide arvu ja maksumuse muutus, pa kkujate ja edukate välismaiste pakkujate arv 
ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate osakaal pakkujate hulgas.