KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

programmi „Perikles 2020“ rakendamise ja tulemuste kohta 2019. aastal

1.Üldteave

Programm „Perikles 2020“ (edaspidi „programm“) on vahetus-, abi- ja koolitusprogramm euro kaitsmiseks võltsimise eest. Sellega asendatakse 2001. aastal loodud programm Perikles, mida rakendati ajavahemikul 2002–2013. Programm loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2014. aasta määrusega (EL) nr 331/2014. Nõukogu 11. mai 2015. aasta määrusega (EL) 2015/768 laiendati nimetatud määruse kohaldamisala euroalasse mittekuuluvatele liikmesriikidele. Määrusega (EL) nr 331/2014 nähti ette, et programm kestab kuni 31. detsembrini 2020. Määruse artikli 13 lõike 3 kohaselt peab komisjon teavitama igal aastal Euroopa Parlamenti ja nõukogu programmi tulemustest. Käesoleva aastaaruandega täidetakse seda nõuet 2019. aasta kohta.

2.2019. aasta tööprogramm

a.Iga-aastase tööprogrammi rakendamine 2019. aastal

2019. aastal oli eelarves programmi rakendamiseks ette nähtud 1 072 400 eurot ja programmi rahastati Euroopa Liidu 2019. aasta üldeelarve eelarverealt 01.020400. 2019. aastal võeti kulukohustusi kokku summas 1 064 821 eurot. Programmi rakendatakse liikmesriikide pädevate asutuste meetmete kaasrahastamise kaudu (toetused) ja otse komisjoni algatatud meetmete kaudu. 2019. aastal paigutati 213 854 eurot komisjoni meetmete eelarverealt ümber toetuste eelarvereale, et täiendavalt toetada liikmesriikide meetmete rakendamist.

Programmi rakendamine kajastas liikmesriikide ja komisjoni pühendumust euro kaitsmisele võltsimise eest. Mitmeaastase strateegia arutelud euro võltsingute tuvastamise eksperdirühma koosolekutel võimaldasid võtta 2019. aastal kasutusele 99,29 % kogueelarvest. 2019. aastal rahastati programmi raames kokku 13 projekti. Liikmesriikide pädevatelt asutustelt laekunud toetustaotlustest rahuldati kümme ehk rohkem kui 2018. aastal, mil toetusi anti kaheksa. Kaks teiseks tähtpäevaks esitatud toetustaotlust jäeti rahuldamata, kuna eelarvevahendid olid piiratud. Peale selle rahastati kolme komisjoni meedet (sama palju kui eelmisel aastal). Seitset meedet rakendati 2019. aastal ning kuue meetme rakendamine on pooleli või neid on kavas rakendada 2020. aastal ja hiljem.

I ja II graafik. Rahastatavate meetmete liik ja meetmete arv liikmesriigiti (meetmed, mille kulukohustused võeti 2019. aastal, vt I lisa)

Märkimist väärib, et Prantsusmaa, Itaalia ja Hispaania kui liikmesriigid, kus euro võltsimisega on enim probleeme, esitasid ka sel aastal toetustaotlusi. Lisaks on 2019. aastal programmist toetust saanud Portugal ning euroalasse mittekuuluvad liikmesriigid Bulgaaria ja Horvaatia. Erilist äramärkimist väärib, et programmi raames esitas esimest korda taotluse Bulgaaria prokuratuur. See näitab, et programmi toetusesaajate hulka lisandub üha pädevamaid riiklikke asutusi. Kõikide osalejate jõupingutused tugevdavad euro kaitset ja see on kasulik kõigile teistele liikmesriikidele.

2019. aastal oli kulukohustustega hõlmatud meetmete hulgas seitse seminari/konverentsi, neli tehnilist koolitust ja kaks töötajate vahetust. Meetmeid rakendatakse nii ELis kui ka väljaspool ELi sõltuvalt konkreetsest vajadusest kaitsta eurot võltsimise eest. Programmi loomisest saadik on tugevdatud selle piirkondlikku lähenemisviisi, rakendades meetmeid, mis hõlmavad eelkõige maailma tundlikke piirkondi. Erilise tähelepanu all on Ladina-Ameerika (Hispaania korraldatud seminar Tšiilis ja Portugali korraldatud seminar, kus osalesid Brasiilia esindajad), Kagu-Euroopa (Bulgaaria, Horvaatia, Itaalia ja komisjoni korraldatud üritused) ning Hiina (spetsiaalne seminar, mille korraldas Itaalia UCIFM Itaalias Roomas).

III ja IV graafikus on esitatud programmis osalejad nende päritolu ja ametialase tausta alusel.

III ja IV graafik. Osalejate päritolu ja ametialane taust (meetmed, mille kulukohustused võeti 2019. aastal, vt I lisa)

Nendes programmi meetmetes, mille kulukohustused võeti 2019. aastal, osales hinnanguliselt 637 eksperti.

Osalejaid oli 64 riigist. Enamik koolitatavatest (75 %) oli pärit Euroopast: 39 % euroala liikmesriikidest ja 18 % ELi-välistest Euroopa riikidest ning euroalasse mittekuuluvatest liikmesriikidest pärit koolitatavate osakaal suurenes 18 %-ni; Ladina-Ameerikast pärines 11 % koolitatavatest, mis on võrreldes eelmise aastaga märkimisväärselt vähem. Lisaks oli 4 % koolitatavatest pärit Aafrikast ja Lähis-Idast ning 4 % Aasiast.