(2)26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Itaalia kohta. Selles hinnati Itaalia edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 võttis esitas komisjon põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Itaalias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige pärsib tootlikkuse loid kasv konkurentsivõime taastumist ja raskendab avaliku sektori kõrge võlataseme vähendamist. Olulise tähtsusega on Itaalia majandust ohustav kahjulik mõju ja riigi majanduse suurust silmas pidades ka negatiivse mõju teistesse majandus- ja rahaliidu riikidesse ülekandumise oht.

(3)Itaalia esitas 28. aprillil 2016 nii oma 2016. aasta riikliku reformikava kui ka 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(4)Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23 on nähtud ette, et komisjon võib nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja vastavad programmid ning teeks ettepanekuid nende muutmiseks, kui see on vajalik nõukogu soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta meetmete kohaldamise suunistes, milles seotakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhusus usaldusväärse majandusjuhtimisega.

(5)Itaalia suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning aastatel 2013–2015 ka võlareegliga seotud üleminekukorda. Stabiilsusprogrammi kohaselt saavutab valitsemissektori võla suhe SKPsse 2015. aastal haripunkti 132,7 %, 2019. aastaks aga väheneb järk-järgult 123,8 %-le. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosis ennustatakse, et võla suhe SKPsse 2016. aastal stabiliseerub ja hakkab alles 2017. aastal kahanema. Itaalia võimude esitatud ulatusliku erastamiskava rakendamine on Itaalia jaoks peamine väljakutse, kui võtta arvesse selle eeldatavat mõju võla vähendamisele. Ehkki erastamine toimus 2015. aastal kavakohaselt, tundub erastamistulude sihtmäär 0,5 % aastas aastatel 2016–2018 ja 0,3 % aastal 2019 väga auahne, kui võtta lisaks arvesse mõnede erastamisprojektide puhul tekkinud viivitusi. Eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on usutav.

(6)Komisjon esitas 18. mail 2016 vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 3 aruande, kuna Itaalia ei teinud 2015. aastal piisavaid edusamme võlareeglist kinnipidamiseks. Analüüs sisaldas kõiki asjaomaseid tegureid ja selle põhjal järeldati, et võlakriteerium tuleks lugeda täidetuks. Komisjon vaatab oma hinnangu läbi uues aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohases aruandes, mis põhineb 2016. aasta sügisprognoosil, kui saab kättesaadavaks lisateave eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava kohta 2017. aastal.

(7)2015. aasta kevadel võimaldati Itaaliale 2016. aastaks ajutist kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 0,4 protsendipunkti ulatuses SKPst, et võtta arvesse suuri struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Oma 2016. aasta eelarvekavas taotles Itaalia 2016. aastaks täiendavat ajutist kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 0,1 protsendipunkti ulatuses SKPst, et võtta arvesse muid struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Neid reforme toetavad üksikasjad on esitatud Itaalia 2016. aasta riiklikus reformikavas, mis reformide tegevuskava üldiselt kinnitab. Kavas esitatud reformivaldkonnad, mis mõjutavad riigi rahanduse jätkusuutlikkust, on mh i) avalik haldus ja lihtsustamine; ii) toote- ja teenusteturud; iii) tööjõuturg; iv) tsiviilõigus; v) haridus; vi) maksukoormuse nihutamine; vii) viivislaenude mahu vähendamise ja maksejõuetuse menetluse reformimise meetmed ning viii) kulude läbivaatamine kui rahastamismeede. Kõigi nende reformide mõju reaalsele SKP-le on võimude arvates ajavahemikul kuni 2020. aastani 2,2 protsendipunkti, mis tundub usutav. Kui need reformid täielikult ja aegsasti rakendatakse, siis mõjuvad need riigi rahandusele jätkusuutlikkusele positiivselt. Praegu võib Itaaliat hinnata täielikult väärivaks ajutist kõrvalekaldumist 0,5 protsendipunkti ulatuses SKPst 2016. aastal, seda tingimusel, et ta rakendab kokkulepitud reformid piisavas ulatuses. Selle järelevalve toimub Euroopa poolaasta raames põhjenduses 10 kirjeldatud tingimustel.

(8)Oma 2016. aasta eelarvekavas taotles Itaalia 2016. aastaks täiendavat kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 0,3 protsendipunkti ulatuses SKPst, et võtta arvesse riiklikke investeeringukulusid ELiga kaasrahastatavates projektides. 2016. aasta stabiilsusprogrammis esitatud teave näib kinnitavat, et Itaalia kasutab kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 2016. aastal tulemuslikult investeeringute suurendamiseks. Siiski jäävad veel mõned kahtlused 2016. aastaks kaasrahastatavateks investeeringuteks kavandatud kogusumma võimalikkuse suhtes. Praegu võib Itaaliat hinnata väärivaks ajutist kõrvalekaldumist 0,25 protsendipunkti ulatuses SKPst 2016. aastal, seda tingimusel, et ta teostab kavandatud investeeringud piisavas ulatuses ja põhjenduses 10 kirjeldatud tingimustel. Komisjon teeb järelhindamise, et kontrollida riiklike kulutuste tegelikku summat kaasrahastatavates investeerimisprojektides ja asjaomast toetust, millele Itaalial on õigus nn investeeringuklausli alusel.

(9)2016. aasta stabiilsusprogramm näitab, et erakorralise pagulaste sissevoolu ja erakorraliste julgeolekumeetmete mõju eelarvele on märkimisväärne, ning et nimetatud sündmusi tuleks lugeda ebatavalisteks ja väljaspool valitsuse kontrolli olevateks, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1 ja artikli 6 lõikes 3. Komisjoni väitel on täiendav mõju kooskõlas stabiilsusprogrammi hinnangutega, moodustades pagulastega seotud kulude tõttu 2015. aastal 0,03 % SKPst ja 2016. aastal 0,04 % SKPst ning julgeolekumeetmetega seotud kulude tõttu 2016. aastal 0,06 % SKPst Seoses sellega taotles Itaalia ajutist kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldaksid põhimõtteliselt arvestada selle lisakuluga, sest pagulaste sissevool, samuti terrorismiohu tõsidus on ebatavalised asjaolud, nende mõju Itaalia riigi rahandusele on märkimisväärne ning võimaldades kõrvale kalduda eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast, ei seataks ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2015. aastaks vähendatud, et võtta arvesse pagulastega seotud lisakulusid. Lõplik hinnang 2016. aasta kohta, sealhulgas abikõlblike summade kohta, koostatakse 2017. aasta kevadel lähtudes Itaalia ametiasutuste esitatud vaatlusandmetest.

(10)Komisjon märkis oma arvamuses Itaalia 2016. aasta eelarvekava kohta, et ta võtab seoses üldhinnanguga, mis käsitleb võimalikku kõrvalekallet eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast, arvesse Itaalia võimalikku õigust paindlikkusele stabiilsuse ja kasvu pakti raames, pöörates erilist tähelepanu asjaolule, kas kõrvalekaldumist kohandamiskavast kasutataks tulemuslikult investeeringute suurendamiseks; usutavate kavade olemasolule eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava jätkamiseks ning edusammudele struktuurireformikava elluviimisel vastavalt nõukogu soovitustele. Võttes arvesse edusamme struktuurireformikava elluviimisel, kavandatud investeeringuid ning valitsuse pühendumust tagada 2017. aastal keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava jätkamine, mida komisjon sügisel veel kord hinnata kavatseb, väärib Itaalia komisjoni hinnangul 2016. aastal täiendavat kõrvalekaldumist 0,35 protsendipunkti ulatuses SKPst.

(11)Toetudes komisjoni 2016. aasta kevadprognoosile, osutab ennustatud struktuurilise eelarvepositsiooni halvenemine 2016. aastal (–0,7 % SKPst) pärast investeeringute ja struktuurireformide rakendamiseks võimaldatava kõrvalekalde arvessevõtmist riskile, et Itaalia kohustustest stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa raames kaldutakse mõnevõrra kõrvale. 2017. aastaks näitab komisjoni prognoos eeldusel, et poliitika ei muutu, struktuurse kohandamise puudumist, mille tõttu tekiks märkimisväärne risk, et nõutavast struktuursest kohandusest 0,6 % SKPst kaldutakse märkimisväärselt kõrvale.

(12)2016. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes näeb nõukogu ohtu, et Itaalia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Komisjon hindab sügisprognoosi alusel uuesti, kas Itaalia täidab nõutavat keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava, kui ta saab täiendavat teavet kohandamiskava täitmise jätkamise kohta 2017. aastal, k.a 2017. aasta eelarvekava.

(13)Ehkki eelarveraamistiku reformimise algatused käivad, on seni astutud vaid piiratud samme, et kulude läbivaatamisega eelarvet tugevdada. Eelkõige on kulude läbivaatamise eesmärke veelgi vähendatud ja asjaolu, et kulude läbivaatamised ei ole eelarvemenetlusse täielikult integreeritud, vähendab selle menetluse üldist tulemuslikkust. Juba 2009. aastal alanud põhjaliku eelarvemenetluse reformi lõpuleviimine peaks selle puuduse kõrvaldama ja orienteerima eelarvemenetluse rohkem tulemustele. Selleks, et parandada avaliku sektori võla jätkusuutlikkust, on oluline kiirendada ka erastamiskava elluviimist. Itaalia maksusüsteem pärsib majanduse tõhusust ja sel on jätkuvalt mitmeid probleeme. Need on seotud väga madala maksukuulekuse ja pikaleveninud maksukulude reformiga, eelkõige seoses käibemaksu vähendatud määrade ja vana katastriväärtuste süsteemiga. Kõik need probleemid tulenevad maksusüsteemi reformi võimaldava seaduse rakendamata jätmisest või üksnes osalisest rakendamisest. Peale selle tunduvad hiljutised sündmused, nagu esmase elukoha omandimaksust vabastamine, olevat vastuolus eesmärgiga laiendada maksubaasi ning nihutada maksukoormus tootmiselt omandile ja tarbimisele.

(14)Oluline samm on avaliku halduse reform, mis võimaldaks Itaalial nõutavate seadusandlike dekreetide vastuvõtmise ja rakendamise korral saavutada avaliku sektori tõhususe ja kvaliteedi kauaoodatud paranemine. Riigi omanduses olevaid ettevõtteid ja kohalikke avalikke teenuseid käsitlevad seadusandlikud dekreedid, mille ettepanekud valitsus 2016. aasta jaanuaris esitas, samuti kavandatav riiklikku tööhõivet käsitlev dekreet, on eriti olulised madala tõhususe algpõhjuste kõrvaldamiseks. Ehkki hiljuti on võetud meetmeid korruptsioonivastase võitluse tõhustamiseks, sh karmistades karistusi ja nende määramise tingimusi konkreetsete korruptsioonikuritegude eest, on hagi aegumist reguleerivate normide ammusoovitatud läbivaatamine ikka veel peatatud. Oluline probleem on raamatupidamispettus. Õigussüsteemis jäävad suurteks probleemideks pikalevenivad kohtuprotsessid ning suur pooleliolevate tsiviil- ja kaubandusasjade arv kohtutes. Viimastel aastatel nende probleemide lahendamiseks võetud meetmete pinev seire aitab hinnata, kas lisaks neile on vaja võtta täiendavaid meetmeid.

(15)Mõningat edu on saavutatud pangandussektori varade kvaliteedi parandamisel. Ehkki uute viivislaenude lisandumine on viimastel kuudel aeglustunud, jääb nende maht väga suureks ning survestab jätkuvalt kasumlikkust ja pankade ressursse. Peale selle ei soodusta Itaalia maksejõuetusmenetlus ja võlgade sissenõudmise raamistik piisavalt langenud väärtusega laenude kiiret väljaselgitamist. Alates 2015. aasta keskpaigast on vastu võetud mitu seadust maksejõuetuse ja sundvõõrandamise menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks ning on esitatud seaduse eelnõu, mis võimaldab pankrotiraamistikku orgaaniliselt reformida. Siiski ei ole nende reformide mõju menetluste kestusele ja taastamisväärtusele veel kindel. Alates 2015. aasta algusest on Itaalia võtnud rea meetmeid puuduste kõrvaldamiseks pankade, eelkõige suuremate ühistupankade, fondidele kuuluvate pankade ja väikeste hoiu-laenuühistute juhtimises. Nende reformide rakendamine aitaks muuta pangandussektori vastupidavamaks ja tagada laenude tõhusam eraldamine reaalmajandusele. Pangandussektori madal kulutõhusus pärsib sisemist kapitalitootlust ja pangasisese kapitali suurendamist ning täiendavaks probleemiks on madala kasvumäära ja madala intressimääraga keskkond. ELi uus pankade kriisilahendusraamistik on muutnud pankade väljastatud võlakirjade riskiprofiili. Oluline osa neist võlakirjadest on Itaalia jaeklientide käes, mis rõhutab üldsuse finantsteadmiste olulisust.

(16)2015. aastal reformis Itaalia põhjalikult oma tööturuasutusi nn tööseaduse reformi kaudu. Aktiivse tööturupoliitika reformi rakendamine on võti tööturust kaugemal seisjate, eelkõige pikaajaliste töötute ja noorte aktiveerimiseks. Eksisteerib rida halduse, poliitika ja ressurssidega seotud probleeme. Eelkõige nõuab see avalike tööturuasutuste tugevdamist ja teenuse pakkumise pinevat seiret. Reformitud on õpipoisiõppe süsteemi, et kaasata koondatud täiskasvanuid, kuid selle rakendamine on alles pooleli. Teise taseme kollektiivläbirääkimised ei ole Itaalias piisavalt arenenud, mis takistab uuenduslike lahenduste vastuvõtmist äriühingu tasandil, mis võiks tõsta tootlikkust ja muuta palgad turutingimustele vastavamaks. Selles valdkonnas meetmete võtmisel tuleb lähtuda Itaalia tavadest ja konsulteerida sotsiaalpartneritega. Sotsiaalpartnerid ei ole veel jõudnud kokkuleppele kollektiivläbirääkimiste reformi asjus. Riikliku reformikava kohaselt on reformi oodata 2016. aasta lõpuks. Naiste tööhõive määr on ELi üks madalamaid. Naised domineerivad ebatüüpilistes ja ebakindlates ametites, moodustavad mittestandardses vormis töötajate enamuse ning on eriti mõjutatud mitteametlikust majandusest. Maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteem ei innusta leibkonna teiste palgasaajate töötamist ja ka tööseadus ei lahendanud seda probleemi. Laste ja vanemaealiste sugulastega naiste osalemist tööturul takistab ka taskukohaste hooldusteenuste piiratud kättesaadavus. Kõrge on vaesuse tase – rohkem kui veerand itaallastest on vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus –, ning sotsiaalabi andmine on endiselt nõrk ja lünklik. Riikliku vaesuse vähendamise strateegia vastuvõtmine ja rakendamine ning sotsiaalkulutuste ratsionaliseerimine võiksid olla esimesed sammud miinimumsissetuleku kava eelarveneutraalseks rakendamiseks riiklikul tasandil. Märgatavat edu on saavutatud haridusreformi vallas. Koolireformi seadus võeti vastu 2015. aasta juulis ja rakendusdekreedid on kavas vastu võtta 2017. aasta jaanuaris.

(17)Piiratud edu on saavutatud konkurentsi edendamisel teenuste valdkonnas. 2015. aasta konkurentsiseadus on ikka veel parlamendis arutamisel. Rida sätteid, näiteks õiguselukutsete kohta, on parlamentaarse protsessi käigus nõrgendatud. Rida valdkondi on ikka veel ülekaitstud või -reguleeritud, eelkõige reguleeritud kutsealad, tervishoiusektor, kohalik ühistransport ning taksod, sadamad ja lennujaamad. Jaesektorit pärsivad mitmed turueeskirjade rangusest tulenevad ebatõhusad aspektid. Majandustegevuse õiguste andmise riiklik protsess avalikus sektoris ei edenda konkurentsi, eelkõige põhjusel, et tegevuslubasid antakse ilma konkurentsipõhise ja läbipaistva menetlusteta. Turgu avavaid meetmeid peab toetama äritegevust soodustav keskkond. Teatavat edu on saavutatud lihtsustamises 2015.–2017. aasta lihtsustamise tegevuskava raames, mis on parandanud koostööd kesk- ja piirkondlike valitsuste vahel. Kuid Itaalia ärikeskkond ei soodusta ikka veel piisavalt majanduskasvu ja investeeringuid ning kannatab killustatud ja kihilise, erinevatelt valitsemistasanditelt pärinevate seaduste ja eeskirjade süsteemi all. Haldus- ja regulatiivne koormus rõhuvad siiani ettevõtjaid. Tugevate külgede, nagu äriühingu loomine ja maksejõuetusmenetlus, vastukaaluks on puudused, ehituslubade hankimise, lepingute täitmise tagamise, maksude tasumise ja laenu saamise valdkonnas. Mõningaid süsteemseid ja levinud puudusi võiks aidata kõrvaldada ka 2016. aasta alguses vastu võetud riikliku riigihankestrateegia rakendamine.

(18)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Itaalia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Itaalia 2016. aasta riigiaruandes. Hinnangu on saanud ka stabiilsusprogramm ja riiklik reformikava ning eelnevatel aastatel Itaaliale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmed. Arvesse on võetud nende asjakohasust Itaalia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust ELi üldise majandusjuhtimise tugevdamiseks anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

(19)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

(20)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5,

SOOVITAB Itaalial võtta aastatel 2016–2017 järgmisi meetmeid:

1.Tagada, et 2016. aastal piirdub ajutine kõrvalekaldumine eelarve keskpikale eesmärgile suunatud nõutavast kohandamisest (0,5 % SKPst) maksimaalselt 0,75 %-ga SKPst, mis on võimaldatud seoses investeeringute ja struktuurireformide elluviimisega, tingimusel, et keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava täitmist jätkatakse 2017. aastal. Saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Kiirendada erastamisprogrammi rakendamist ja kasutada juhuslikke tulusid valitsemissektori võla suhtarvu vähendamise kiirendamiseks. Nihutada maksukoormus tootmiselt tarbimisele ja omandile. Vähendada maksukulude arvu ja ulatust ning viia 2017. aasta keskpaigaks lõpule katastrisüsteemi reform. Võtta meetmeid maksukuulekuse parandamiseks, sh e-arvete ja e-maksete kaudu.