ET Euroopa Liidu Teataja C 128/74

TÄISKOGU 457. ISTUNGJÄRK 4. JA 5. NOVEMBRIL 2009

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele – Uute töökohtade jaoks uued oskused. Tööturu vajaduste ja vajaminevate oskuste prognoosimine ja ühitamine”

KOM(2008) 868 lõplik

(2010/C 128/13)

Raportöör: Vladimíra DRBALOVÁ

16. detsembril 2008. aastal otsustas komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Uute töökohtade jaoks uued oskused. Tööturu vajaduste ja vajaminevate oskuste prognoosimine ja ühitamine.”

KOM(2008) 868 lõplik.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon võttis arvamuse vastu 15. oktoobril 2009.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 457. istungjärgul 4.–5. novembril 2009 (4. novembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 141, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 2.

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Komitee arvates on teatis „Uute töökohtade jaoks uued oskused” õige ajastusega algatus. Komitee jagab seisukohta, et riiklikul ja ELi tasandil tuleb välja töötada tööturu vajadustele vastavate oskuste prognoosimise mehhanism ja suurendada sellekohast suutlikkust. Kutseoskuste täiendamine kõikidel tasanditel on majanduse taaselavdamise põhitingimus lühiajalises perspektiivis; pikaajalises perspektiivis on see ka arengu, tootlikkuse, konkurentsivõime, tööhõive parandamise, võrdsete võimaluste tagamise ja sotsiaalse ühtekuuluvuse oluline eeltingimus. Kuna tööturul tulevikus vajaminevaid oskusi saab prognoosida vaid piiratud ulatuses, on oluline pidevalt täiustada kasutatavaid mehhanisme ja vahendeid.

1.2. Komitee toetab Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse (Cedefop) tehtud täiendavaid parandusi oskuse korrapäraseks prognoosimiseks Euroopa tasandil. Need hõlmavad meetodite ja andmebaaside täiustamist, samuti pakkumise ja nõudluse samaaegse prognoosimise ajakohastamist, mis võimaldab analüüsida erinevusi. Samal ajal soovitab komitee põhjalikumalt välja töötada määratluse „oskused”, võttes arvesse liikmesriikide tavade mitmekesisust.

1.3. Siiski tuleb nentida, et tulevaste vajaduste täpseks määratlemiseks puuduvad vahendid ning et globaliseerumise kontekstis ei ole ülemaailmne tööjaotus keskpikas perspektiivis stabiilne, samas kui koolituste kestvus vastab tõenäoliselt just keskpikale perioodile.

1.4. Komitee peab oluliseks parandada oskuste taset ja seada need vastavusse tööturu praeguste ja tulevaste vajadustega. Siiski kutsub komitee üles kasutama täielikult ära tööturul olemasolev potentsiaal, tugevdama töötajate kohanemisvõimet, suurendama olemasolevate töökohtade kvaliteeti, looma uusi tootlikke töökohti ning arendama uue keskkonnahoidliku turu potentsiaali.

1.5. Komitee toetab täielikult partnerluse ja koostöö põhimõtet kõikide sidusrühmade vahel. Komitee tunnustab tööturu peamiste osapoolte, eelkõige sotsiaalpartnerite, samuti kodanikuühiskonna panust. Samuti toetab komitee koostöö ja tegevuse kooskõlastamise edendamist rahvusvahelisel tasandil, eelkõige ILO ja OECD raames.

1.6. Komitee rõhutab eriti haridusasutuste ja ettevõtete vahelist tihedat ning tõhusat koosööd, mis võimaldab muuta haridussüsteemi konstruktiivsel viisil, vähendada koolist väljalangemist, muuta tehniline haridus populaarsemaks, tõsta tööpraktika kvaliteeti, prognoosida suundumusi liikmesriikide tööturgudel nõutavate kvalifikatsioonide ja seega oskuste osas, et tõsta tööhõive üldist määra ühenduses, ning kohandada need paremini ettevõtete tavadele. Samuti rõhutab komitee põhihariduse ja õpetajahariduse kvaliteedi ning nõustamissüsteemide parandamise olulisust karjääriarendamise seisukohast. Eelkõige tuleb määratleda väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEd) konkreetsed vajadused.

1.7. Sellega seoses juhib komitee tähelepanu Prahas 2009. aasta mais toimunud ELi tööhõive tippkohtumisel vastuvõetud soovitustele. Nende eesmärk on oskuste parandamine, investeeringud haridusse, liikuvuse edendamine ELis, kutseoskuste nõudluse prognoosimine ja nende oskuste parem kohandamine tööturu vajadustele, samuti tööpraktikate ja praktikate kvaliteedi parandamine.

1.8. Samuti tervitab komitee 2009. aasta mais toimunud haridusministrite kohtumisel liikmesriikide võetud kohustust. See käsitleb tugevdatud Euroopa raamistiku loomist, et tõhustada koostööd hariduse ja kutseõppe alal, samuti nelja strateegilise eesmärgi määratlemist, et suurendada tööhõivesuutlikkust ja kõikide haridust omandavate või kutseõppes osalevate isikute ettevõtluspotentsiaali. Sellega seoses on Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomine elukestva õppe valdkonnas (1) eriti oluline.

1.9. Komitee tervitab ka asjaolu, et eesistujariik Rootsi otsustas võtta oma tegevuste programmi konverentsi teemal „Uute töökohtade jaoks uued oskused”, mis toimub 22.–23. oktoobril 2009 ning kus keskendutakse tööturu tulevastele vajadustele ja riiklike tööhõiveametite rollile.

2. Sissejuhatus

2.1. Ülemaailmne finantskriis põhjustas ELis majanduslanguse, millel on suur mõju Euroopa tööturule ja tööhõivele. Vastavalt praegustele prognoosidele kasvab tööpuudus järgmiselt: 9,4 % 2009. aastal ja kuni 10,9 %-ni 2010. aastal.

2.2. Euroopa Komisjon reageeris olukorrale Euroopas Euroopa majanduse taastamise kavaga (2), milles keskenduti koordineeritud lähenemisviisile, määratleti strateegilised eesmärgid ja tehti ettepanek rakendada rida meetmeid, mis ühtivad Lissaboni strateegia nelja prioriteetse valdkonnaga.

2.3. Üks valdkondadest, kuhu ELi majanduse elavdamise meetmed suunati, on töökohtade ja inimressursside kaitsmine, samuti ettevõtlusele ergutamine. Komisjon kutsus üles käivitama ulatusliku Euroopa algatuse tööhõive ergutamiseks ja soovitas muu hulgas jälgida vabade töökohtade praegust ja oodatavat pakkumist ning kutsus üles oskuste arendamise ja laiendamise kaudu sellele pakkumisele paremini reageerima.

2.4. Majanduskasvu ja jõukuse edenemise peamine tegur on riigi suutlikkus luua võimalusi kvaliteetseteks töökohtadeks. Tööhõive ja majanduskasvu edendamise poliitikal on mitu olulist põhimõtet. Ajakohane, kaasav, paindlik ja konkurentsivõimeline tööturg hõlmab suurt hulka tegevusi ja ülesandeid. Lisaks on ELi üks alussambaid töötajate vaba liikumine. Eesmärk ei ole mitte ainult lihtsustada kodanike töötamist teises liikmesriigis ja parandada töökohtade pakkumist, vaid võimaldada ka ettevõtetele juurdepääs laiemale ja paindlikumale tööjõupakkumisele ning parandada kohandumist tööturu vajadustele.

2.5. 2009. aasta kevadel toimunud tippkohtumise järeldustes rõhutatakse selgelt vajadust tugevdada ELi suutlikkust täiendada oskusi kõigil tasanditel, prognoosida tööturu vajadusi ja ühitada kutseoskused nende vajadustega. Samuti esitasid tippkohtumisel osalejad liikmesriikidele jõulise üleskutse rakendada 24. suunist ja kohandada haridus- ja kutseõppesüsteemid vastavalt vajadustele uute oskuste järele.

2.6. Prahas 7. mail 2009. aastal toimunud ELi tööhõive tippkohtumisel võeti vastu kümme konkreetset meedet. Lühiajaliste ja pikaajaliste probleemidele suunatud meetmete eesmärk on rakendada neid riiklikul ja Euroopa tasandil koostöös sotsiaalpartneritega. Neli meedet puudutavad haridust, kutseõpet, elukestvat õpet, tööpraktikat, liikuvuse lihtsustamist, oskuste paremat prognoosimist ja nende vastavusse viimist tööturu vajadustega.

3. Üldised märkused

3.1. Komisjon avaldas 2008. aastal teatise teemal „Uute töökohtade jaoks uued oskused. Tööturu vajaduste ja vajaminevate oskuste prognoosimine ja ühitamine” (3), milles ta praeguse kriisi taustal rõhutas vajadust tugevdada inimkapitali ja tööalast konkurentsivõimet kutseoskuste tõstmisega. Komisjoni ettepaneku eesmärk on ELi suutlikkuse parandamine oskuste hindamisel ja prognoosimisel ja nende oskuste paremal ühitamisel uute loodavate töökohtadega.

3.2. Komisjon viib läbi esimese hindamise oskuste ja tööturu vajaduste kohta aastani 2020. Samuti teeb komisjon ettepaneku süstemaatilise protsessi kohta tööturu tulevaste vajaduste õigeaegseks kontrollimiseks, hindamiseks ja määratlemiseks. Programmi PROGRESS ja elukestva õppe programmide raames töötab komisjon oskuste uute hindamisviiside väljatöötamise nimel.

3.3. Komisjon mobiliseerib olemasolevaid vahendeid nende protsesside tõhusaks rakendamiseks ja loob praegu uusi vahendeid protsessi tugevdamiseks või lihtsustamiseks. Komisjon rõhutab turvalise paindlikkuse poliitikat ja oskuste tõstmiseks mõeldud meetmete aktiveerimist. Hiljuti väljapakutud vahendite hulgas on „Euroopa tööturu monitor” – standardne mitmekeelne ametite ja oskuste sõnastik, samuti süsteemi EURES kasutamist lihtsustav vahend „Match and Map”. Samuti mainitakse Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) ja Euroopa Regionaalarengu Fondi võtmerolli. Tööturul tulevikus vajaminevaid oskusi saab prognoosida vaid piiratud ulatuses, seepärast on oluline pidevalt täiustada kasutatavaid mehhanisme ja vahendeid, jälgides seejuures eri liikmesriikide vastuvõtusuutlikkust.

3.4. Komisjon rõhutab õigustatult transversaalsete ja nn pehmete oskuste kasvavat tähtsust, nagu näiteks meeskonnatöö, keeleoskus, suhtlemisoskus. Erilist tähelepanu tuleb pöörata normide ja tasemete parandamisele seoses lugemis-, kirjutamis- ja arvutamisoskusega (numeracy) juba väga noorest east alates.

3.5. Kvalifikatsiooniga tegelevate sektoriliste nõuandekogude loomine vastavalt sektori tasandil sõlmitud lepingutele tööandjate, haridusasutuste ja teiste sidusrühmade vahel tundub olevat hea tava. Nende nõuandekogude tegevuse võib siduda sektoriaalse sotsiaaldialoogi struktuuridega, kuna sotsiaalpartneritel on siinkohal oluline roll (4).

3.6. 12. mail 2009. aastal toimunud haridusministrite nõukogul võtsid liikmesriigid kohustuse teha hariduse ja kutseõppe valdkonnas tihedamat koostööd. Seatud prioriteetides keskendutakse hariduse ja kutseõppe olulisele rollile majandus- ning sotsiaalpoliitika laiemas arutelus. Ühised probleemid on järgmised: 1) tuleviku töökohtadele sobivate oskustega tööjõud, 2) kohanemine vananeva ühiskonna vajadustega ja 3) tugevam ülemaailmne konkurents.

3.7. Samuti võttis nõukogu vastu järeldused partnerluse tugevdamiseks haridusasutuste ja sotsiaalpartnerite vahel. Hariduse ja kutseõppe oluline ülesanne sotsiaalses ühtekuuluvuses on võime anda inimestele vajalikud teadmised, oskused ja kvalifikatsioon, et hõlbustada nende tööturule sisenemist ja seal püsimist. Seepärast on sotsiaalpartneritel kui tööturu peamistel osalejatel oluline roll.

4. Faktid ja arvud

4.1. 2008. aasta juunis toimunud Euroopa Ülemkogu järeldustes korrati taotlust koostada põhjalik hinnang Euroopas vajaminevate oskuste kohta kuni aastani 2020 – „Tööturu vajaduste ja vajaminevate oskuste prognoosimine ja ühitamine, arvestades eelkõige noori” (5).

4.2. Seepärast viis Cedefop läbi vajaminevate oskuste analüüsi ajavahemiku 2006–2020 kohta (6), milles käsitletakse 25 liikmesriiki, lisaks Norrat ja Šveitsi. Analüüsis oletatakse, et aastaks 2020 on loodud 20,3 miljonit täiendavat töökohta. Nn asendamised (vabanenud töökohad töötajate pensionile mineku või tööturult lahkumiste tõttu) võimaldavad luua 85 miljonit täiendavat töökohta, mida siiski ei saa uute loodud töökohtadena käsitleda. Eelduste kohaselt moodustavad teenusesektori töökohad aastal 2020 kolm neljandikku kõigist töökohtadest.

4.3. Ligi 40 % praegu tööturul hõivatud inimestest on ametikohtadel, mis nõuavad kõrget oskustaset, nagu näiteks juhtivad ametikohad, vabad elukutsed või tehnilised töökohad. Eeldatakse, et järgneva aastakümne jooksul jätkub kõrgema või keskmise haridustaseme oskusi nõudvate töökohtade kasv. Samuti prognoositakse, et suureneb teatud töökohtade arv, mis ei eelda mitte mingit või eeldab vaid madalat kvalifikatsiooni.

4.4. Sellise suundumuse jätkudes kaasneb kõnealuste muutustega polariseerumine töökohade kasvus. Selle tagajärjel väheneb nõudmine keskmist oskustaset eeldavate lihtsate rutiinsete ülesannete täitmise järele, ehkki tekib nõudlus sobiva ametialase ettevalmistusega uute töötajate järele, et asendada suurt hulka pensionile suunduvaid isikuid.

4.5. Praegu suureneb nõutav kvalifikatsioonitase kõigil ametikohtadel, sealhulgas ka oskustasemelt kõige madalamatel ametikohtadel. Pakutavad oskused mõjutavad nõutava kvalifikatsioonitaseme suurenemist. Üldiselt on elanikkonna haridustase viimase kümne aasta jooksul kasvanud, eelkõige seepärast, et mitmetes liikmesriikides on inimesed otsustanud omandada kõrghariduse, ja ka sel põhjusel, et vanemad töötajad, kellel on keskmiselt madalam kvalifikatsioon, on tööturult lahkunud ja pensionile jäänud.

4.6. Cedefopi järeldustes tuuakse selgelt esile pikaajaline üldine suundumus nõutava haridustaseme tõusu kohta suure osa/enamiku töökohtade puhul. Need prognoosid näitavad, et ajavahemikul 2006–2020 eeldab 91 % kõigist vabadest ametikohtadel kõrgemat või keskmist haridustaset. Järgmise aastakümne jooksul tuleb muuta tööjõu kvalifikatsiooni praegust struktuuri, kuna üha enam nõutakse vabadel ametikohtadel – kuni 55 miljonit ametikohta – keskmist haridustaset (sh kutseõpe). Vähem kui 10 miljonit töökohta on kättesaadavad neile, kel puudub igasugune haridus või kellel on madal haridustase.

4.7. Eurostati andmetest selgub, et alates aastast 2000 on EL loonud kvaliteetseid töökohti. Lisaks võib täheldada positiivset seost kõrgharidusega isikute ja töökohtade kasvu vahel. Enamikus ELi liikmesriikides on kõrgharidusega isikute tööhõive kasvanud kiiremini kui tööhõive keskmine määr. Näiteks Maltal on kõrgharidusega inimeste tööhõive alates 2000. aastast peaaegu kahekordistunud, samal ajal kui kogu tööhõive kasvas vaid 12 %. Samuti tuleb täheldada vastupidist suundumust, st ebakindlate töökohtade loomist.

4.8. Cedefopi uurimuses tuuakse välja nende suundumuste alljärgnevad tagajärjed.

— Jätkub üldine nõudluse kasv oskuste järele.

— Poliitikameetmetega tuleb tagada tööjõu kohanemine nende nõudmistega. Kasulik oleks teada, kas töökohtade puudus tööturul on üksnes ajutine ja mööduv nähtus või on tegu pikaajalise nähtusega, mille puhul on vaja sihipäraseid meetmeid.

— Täiendõpe ja elukestev õpe peavad aitama kaasa sellele, et inimeste oskused on tööturu struktuuriliste muutustega pidevalt ühitatud.

— Järgmise aastakümne jooksul tööturule jõudvate noorte arv ei vasta kõigile tööturu vajadustele. Sellel on mõju haridus- ja kutseõppe süsteemidele. Elukestev õpe on olulise tähtsusega.

— Ehkki haridus ja kutseõpe on tähtsad, et tööturu vajadustele üha paremini reageerida, ei saa nende abil lahendada üle- või alakvalifitseerituse probleemi.

— Oluline on oskusi korralikult hinnata, ennetada oskuste kadu ja kasutada ära olemasolevaid oskusi.

5. Konkreetsed märkused

5.1. Komisjoni eesmärk on ühitada pakutavad oskused ja tööturu vajadused. Tõkete kaotamine, sealhulgas haldustakistuste kaotamine, millega avatakse tee töötajate vabale liikumisele ELis, ning tööturu suundumuste kohta selgema teabe esitamine, aitavad edendada kutsealast, sektorilist ja geograafilist liikuvust (7) ning võimaldavad inimeste oskusi paremini ühitada vabade töökohtadega. Lisaks on oluline tugevdada nn üleminekuliikuvust, mis võimaldab töökoha kaotamisel lihtsamat üleminekut uuele kvaliteetsele töökohale ja nii, et nende turvalisus on tagatud (turvalise paindlikkuse põhimõte).

5.2. Komisjoni teatisele lisatud töödokumendis (8) pakutakse välja selliste mõistete määratlused nagu kvalifikatsioon, teadmised, oskused ja pädevused. Kuid praktika näitab, et liikmesriigiti on need mõisted seotud väga erinevate lähenemisviisidega. Komisjonil tuleks selgemalt määratleda, mida mõeldakse teatises mõiste „oskused” all.

5.3. Kutseoskuste probleem oli Euroopas ka enne praegust kriisi. Juba üle kümne aasta on ELi institutsioonid ja ettevõtete juhatused juhtinud tähelepanu asjaolule, et Euroopa ei tooda, ei meelita ligi ega hoia kinni Euroopa tööstusele vajalikul hulgal teadlasi, insenere ja arvutispetsialiste. Olukord muutub kriitiliseks ning arvud näitavad endiselt noorte huvi puudumist teadusalade vastu. Turul vajaminevate oskuste nappus Euroopas süveneb ning see on ajapomm Euroopa konkurentsivõimele. Õige tasemega oskustel, paremal juurdepääsul teabele ning struktuurilistel täiendustel on positiivne mõju, eelkõige VKEdele.

5.4. Kolmandatest riikidest pärit sisserändajad võivad samuti aidata kaasa ELi arengule, arvestades eelkõige tööjõu vähenemist mitmetes riikides. ELi uus lähenemisviis kolmandatest riikidest majanduslikel eesmärkidel toimuvale sisserändele ja mujalt maailmast pärit andekate inimeste sissevool saab olla vaid ajutine lahendus. Kogemus näitab, kas sinise kaardi süsteemi rakendamise abil õnnestub andekaid inimesi Euroopasse meelitada. Praegu on vaid 2 % Euroopa kõrge kvalifikatsiooniga töötajatest pärit kolmandatest riikidest.

5.5. Praegu, kui ajad Euroopas on ebastabiilsused, nõuab vajalike oskuste nappus senisest suuremat tähelepanu ja nähtavust. Lisaks on Euroopal keskpikas ja pikaajalises perspektiivis veelgi suurem töökohtade loomise potentsiaal, nii uute kui vabanevate töökohtade kaudu. Siiski näitavad töökohtade netokasvu käsitlevad hinnangud töökohtade polariseerumist, mille puhul suureneb kõrget oskustaset eeldavate töökohtade osakaal.

5.6. Töötajate arvu vähendamine vähenenud nõudluse perioodil on väga lühinägelik lahendus. Oskuste arendamine on kulukas ja pikaajaline protsess, olgu tegemist formaalse haridusega (alg-, kesk- või kõrgtase) või väljaõppega ettevõttes (ettevõtte kultuur, ettevõtte eripära, suhted klientidega). Majanduse taastumine oleks võimatu, kui ettevõtetel ei oleks piisavalt kvalifitseeritud tööjõudu.

5.7. Ettenägelik ja tulevikku suunatud stsenaarium eeldab valitsuste ja erasektori ühist tegutsemist:

— suunata ajavahemikul 2007–2013 Euroopa Sotsiaalfondi rahastamine ümber kutseõppele ja ümberõppele;

— algatada ühistegevus ja partnerlus era- ja avaliku sektori vahel;

— rakendada ühist poliitikat koolist väljalangemise vähendamiseks ja äratada noortes huvi matemaatika, teadusalade vastu ning karjääri vastu inseneriteaduse, info- ja sidetehnoloogia ja keskkonnakaitse valdkondades;

— tugevdada ja arendada kõrgel tasemel partnerlust koolide ja ülikoolide vahel, korraldades praktikaid, mis võimaldavad õppijail, eriti õpingute viimastel kuudel puutuda otseselt kokku töökeskkonnaga, milleks neid õpingute ajal ette valmistati;

— edendada kutseoskuste liikumist Euroopas;

— tugevdada uuenduslikku lähenemisviisi haridusele, sealhulgas e-õpet ja kaugõpet;

— kasutada nende tõrjutud (vaesuse, töötuse, puuete, diskrimineerimise jne tõttu) rühmade potentsiaali, kes on õppimisvõimelised ja kelle tööturule naasmise lihtsustamiseks on olemas olulised rahalised vahendid;

— korraldada sisserändajate koolitust.

5.8. Euroopal tuleb parandada oma oskuste püramiidi (9): lugemist, kirjutamist, põhioskusi, kutsealaseid oskusi ning ülemaailmse teadmispõhise majanduse oskused (Global Knowledge Economy talents). Hetkel on ELi ambitsioonidele vastamiseks Euroopas veel mitmes riigis kutseoskuste püramiidi saavutamiseni pikk tee.

5.9. Kui Euroopa soovib arendada, tagada ja säilitada vajaminevaid oskusi, tuleb vastu võtta rida meetmeid, mis on seotud nii oskuste pakkumise kui nõudlusega. On selge, et nõudlust mõjutavad kasvavate sektorite vajadused ja nii ülemaailmsel kui ka kohalikul tasandil kiiresti arenevad pikaajalised prioriteedid Siia lisanduvad ülemaailmsete ressurssidega või demograafilise arenguga seotud suundumused. Euroopa tööjõupakkumist mõjutavad peamiselt demograafilised suundumused, vähene liikuvus ja Euroopa suutlikkus toota vajalikke oskusi.

5.10. Komitee rõhutab õpetajahariduse olulisust (10). Õpetajate haridus ja kutseõpe tuleb siduda peamiste poliitikameetmetega innovatsiooni, teadusuuringute ja ettevõtluse valdkonnas. Õpetajakoolitus peab hõlmama elemente, mis annavad õpetajatele teadmised sellest, kuidas paremini kohaneda muutustega töötutul ning arendada vajalikke oskusi kõigil haridustasanditel.

5.11. Sotsiaalpartneritel on siinkohal oluline roll. Koostööl ettevõtete ja haridusasutuste vahel peab olema konkreetne mõju, eelkõige õppeprogrammide koostamisele ning ametit ja kutseoskuste süsteemide loomisele riiklikul tasandil. Need peavad peegeldama ettevõtjate nõudmisi seoses konkreetsete ülesannete täitmisega ettevõtte tasandil. Olulised on praktikantide ettevalmistus, praktikad noortele töötajatele ja vajalike harude populariseerimine. Euroopa Komisjon peaks kõigepealt keskenduma ülesannetele, mis tuleb täita ettevõtte tasandil ja seejärel analüüsima oskusi. Tuleb selgelt eristada väikeste ja suurte ettevõtete vajadusi.

5.12. Samuti tuleb Euroopal arvestada kliimamuutustega kohanemisest tulenevat mõju tööhõivele. Kliimasoojenemine mõjutab tootmisega seotud aspekte ja protsessi. Euroopa Komisjon koostab juba praegu mitmeid analüüse uue kontseptsiooni kohta süsinikuvaesest majandusest ja sellega seotud keskkonnahoidlike töökohtade ja tööstuste loomise kohta. Esimestest tulemustest ilmneb andmete vähesus ning et prognoosid kliimamuutustega seotud mõju kohta tööturule on ebatäpsed ja erinevad üksteisest suurel määral. Üleminekut süsinikuvaesele majandusele tuleb käsitleda pikaajalise protsessina, mille jooksul tööturud järk-järgult kohanevad.

5.13. Komisjoni teatises keskendutakse eelkõige uute töökohtade loomisele ja nende tulevaste töökohtade jaoks vajalike oskuste suurendamisele. Samuti tuleb ELil tõhusalt ära kasutada tööturul olemasolevat potentsiaali ja parandada töö kaotanud või töökoha kaotusest ohustatud töötajate kutseoskusi ja kohanemisvõimet. Lisaks tuleb pöörata tähelepanu ümberõppele, kutsealasele täiendõppele ja elukestvale õppele. Teiselt poolt peab EL suutma tagada sobivad tingimused tootlike, kvaliteetsete ja hästi tasustatud töökohtade loomisele.

5.14. Oskuste parandamiseks tehtavates algatuses peavad peegelduma igaühe ambitsioonid ja vajadused. Haridusel on oluline roll kodanike valikuvabadusele ja isikliku arengu võimalustele. Tööturuga seoses seisneb hariduse roll ka inimestele teadmiste ja oskuste edasiandmises. Need on hädavajalikud, et vastata pidevalt muutuvatele nõudmistele ja tagada seeläbi kõrge tööhõive määr.

5.15. Oskuste ja tööjõu kohanemisvõime täiendamiseks mõeldud poliitikameetmed peavad põhinema kõigi kodanike vahelisel võrdsusel ja mittediskrimineerimisel. See eeldab kõikide takistuste eemaldamist haridus- ja kutseõppesüsteemides nii formaalses hariduses kui ka ettevõtetes. Need takistused mõjutavad eelkõige selliseid haavatavaid rühmi nagu eakad töötajad ja puuetega inimesed.

5.16. Ka haridusministrite nõukogu 12. mai 2009. aasta järeldustes rõhutatakse sotsiaalpartnerite olulist rolli. Euroopa sotsiaaldialoogi raames keskenduvad Euroopa sotsiaalpartnerid tööturu vajadustega seotud küsimustes hariduse ja kutseõppe temaatikale. 2002. aastal töötasid nad välja pädevuste ja kvalifikatsioonide elukestva arendamise tegevuskava ning 2006. aastal koostati analüüs tööturu peamiste komponentide kohta. Nendel dokumentidel põhineb ühine tegevus kolmandas tööprogrammis aastatel 2009–2010: sõltumatu kokkulepe kaasavate tööturgude kohta ja aruanne tööhõive kohta.

5.17. Samuti esitas nõukogu oma järeldustes üleskutse tugevdada partnerlust kodanikuühiskonnaga ja koostööd kõigi asjaomaste sidusrühmadega: ettevõtted, haridusasutused, riiklikud tööhõiveametid jne. Koostöö asjaomaste valitsusväliste organisatsioonidega ja sotsiaalsed algatused võiksid sobivalt täiendada tavapärast sotsiaaldialoogi.

5.18. Avatud koordinatsiooni meetodi üks suuremaid panuseid hariduse ja kutseõppe valdkonnas Euroopa tasandil on Euroopa kvalifikatsiooniraamistik. See peaks kvalifikatsioonid läbipaistvamaks ja mõistetavamaks muutma ning parandama seeläbi liikuvust Euroopas.

5.19. Euroopa Sotsiaalfond on osutunud tõhusaks vahendiks Euroopa kutseharidusvajadustega seotud küsimustes. Paranemine tulevikus saab toimuda bürokraatia ning kattuvuste kõrvaldamise kaudu struktuurifondide algatustega, samuti sotsiaalpartnerite suurema kaasamise abil.

5.20. Nn Euroopa keskmise soorituse võrdlustasemete („Euroopa sihttasemed”) abil hakatakse mõõtma edusamme. Liikmesriigid leppisid kokku, et aastaks 2020

— peaks vähemalt 15 % täiskasvanutest osalema elukestva õppe programmides;

— peaks lugemise, matemaatika ja loodusteaduste alal madala õpiedukusega 15-aastaste õpilaste osakaal olema väiksem kui 15 %;

— peaks 30–34 aastaste kõrgharidust omavate isikute osakaal olema vähemalt 40 %;

— peaks haridus- või kutseõppe süsteemist väljalangevate noorte osakaal olema väiksem kui 10 %;

— peaks vähemalt 95 % lastest, kes on nelja aasta ja koolikohustuse vahelises eas, saama osa koolieelsest haridusest.

Brüssel, 4. november 2009 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta elukestva õppe valdkonnas (2008/C 111/01).

(2) Euroopa majanduse taastamise kava, KOM(2008) 800 lõplik, 26.11.08.

(3) Euroopa Komisjoni teatis „Uute töökohtade jaoks uued oskused. Tööturu vajaduste ja vajaminevate oskuste prognoosimine ja ühitamine”, KOM(2008) 868 lõplik, 16. detsember 2008.

(4) ELT C 277, 17.11.2009, lk 15

(5) CEDEFOP, PANORAMA Series 160 Skill needs in Europe (Euroopas vajaminevad oskused) (2008).

(6) Tuleb arvesse võtta, et kõnealune analüüs viidi läbi enne majandus- ja finantskriisi algust ja seetõttu ei arvestata analüüsis kriisi tagajärgi.

(7) ELT C 228, 22.9.2009, lk 14.

(8) SEC(2008) 3058 – teatisele KOM(2008) 868 lõplik lisatud Euroopa Komisjoni talituste töödokument.

(9) European Business Summit toimumiseks koostatud alusdokument, märts 2009, INSEAD (The business school for the World) koostöös Microsofti ja Belgia Ettevõtjate Liiduga (FEB).

(10) ELT C 151, 17.6.2008, lk 41.