ET Euroopa Liidu Teataja C 229/1

EELNÕU: KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr …/…,

17. juuli 2013,

milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes

(EMPs kohaldatav tekst)

2013/C 229/02

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõiget 4,

võttes arvesse nõukogu 7. mai 1998. aasta määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes, (1)

olles avaldanud käesoleva määruse eelnõu, (2)

olles pidanud nõu riigiabi nõuandekomiteega

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artikli 107 lõike 1 kriteeriumidele vastav riigi poolt antav abi on riigiabi, millest tuleb aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt teavitada komisjoni. Siiski võib nõukogu aluslepingu artikli 109 kohaselt määrata abi liigid, mis on kõnealusest teavitamiskohustusest vabastatud. Vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 4 võib komisjon võtta vastu määrusi, mis on seotud kõnealuste riigiabi liikidega. Määrusega (EÜ) nr 994/98 on nõukogu kehtestanud, et kooskõlas aluslepingu artikliga 109 võiks vähese tähtsusega abi olla üks sellise abi liikidest. Seega ei käsitata vähese tähtsusega abi, mida antakse ühele ettevõtjale teataval ajavahemikul ja mis ei ületa teatavat kindlat summat, aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele vastava abina ja selle suhtes ei kohaldata teavitamiskohustust.

(2) Komisjon on mitmes otsuses selgitanud aluslepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud abi mõistet. Komisjon on samuti esitanud oma tegevuspõhimõtted seoses vähese tähtsusega abi ülemmääraga, millest väiksema abi puhul artikli 107 lõiget 1 ei kohaldata. Need põhimõtted esitati esialgu vähese tähtsusega riigiabi eeskirja käsitlevas teatises, (3) seejärel aga komisjoni määrustes (EÜ) nr 69/2001 (4) ja (EÜ) nr 1998/2006 (5). Määruse (EÜ) nr 1998/2006 kohaldamisel saadud kogemuste põhjal näib asjakohane vaadata läbi teatavad kõnealuses määruses sätestatud tingimused ja määrus asendada.

(3) On asjakohane säilitada liikmesriigilt ühele ettevõtjale kolme aasta jooksul antava vähese tähtsusega abi ülemmäärana 200 000 eurot. Nimetatud ülemmäär on jätkuvalt vajalik tagamaks, et ükski käesoleva määruse reguleerimisalasse kuuluv meede ei mõjuta liikmesriikide vahelist kaubandust ja/või ei moonuta ega ähvarda moonutada konkurentsi.

(4) Aluslepingu konkurentsieeskirjade kohaldamisel on ettevõtja majandustegevusega tegelev mis tahes üksus, olenemata tema õiguslikust seisundist ja rahastamisviisist (6). Euroopa Kohus on otsustanud, et kõiki sama üksuse (õiguslikult või faktiliselt) kontrollitavaid üksusi tuleks käsitada ühe ettevõtjana (7). Õiguskindluse huvides ja halduskoormuse vähendamiseks tuleks käesolevas määruses esitada põhjalik loetelu selgetest kriteeriumidest, millega määrata kindlaks, millal käsitatakse kahte või enamat üksust ühe ettevõtjana. Komisjon on valinud kindlate kriteeriumide hulgast, mille alusel määratletakse määruse (EÜ) nr 800/2008 (8) VKEde määratlust käsitlevas I lisas „seotud ettevõtted”, need, mis on käesoleva määruse kohaldamisel asjakohased. Kõnealused kriteeriumid on ametiasutustele juba tuttavad ja neid tuleks käesoleva määruse reguleerimisala arvestades kohaldada nii VKEde kui ka suurettevõtjate suhtes.

(5) Kauba maanteevedude sektoris tegutsevate ettevõtjate väikese keskmise suuruse arvessevõtmiseks on asjakohane määrata rendi või tasu eest kaupu vedavatele maanteetranspordiettevõtjatele antava abi ülemmääraks 100 000 eurot. Transporditeenusena ei tuleks käsitada integreeritud teenust, nagu kolimisteenused, posti- või kulleriteenused või jäätmete kogumine ja käitlemine, millest transport moodustab vaid ühe osa. Pidades silmas kaupade maanteevedude sektori ülemahutavust ning transpordipoliitika eesmärke liiklusummikute ja kaubavedude valdkonnas, tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast jätta välja abi, mida antakse rendi või tasu eest kaupu vedavatele maanteetranspordiettevõtjatele maanteevedudeks ettenähtud veokite soetamiseks. Arvestades reisijate maanteeveosektori arengut, ei ole enam asjakohane kohaldada nimetatud sektori suhtes madalamat ülemmäära.

(6) Pidades silmas põllumajandus-, kalandus- ja vesiviljelustoodete esmase tootmise alal kehtivaid erieeskirju ning ohtu, et kõnealustes valdkondades võivad isegi käesolevas määruses sätestatud ülemmäärast väiksemad summad vastata aluslepingu artikli 107 lõike 1 tingimustele, ei tohiks käesolevat määrust kohaldada nimetatud valdkondade suhtes.

(7) Võttes arvesse sarnasusi põllumajandustoodete ja mittepõllumajanduslike toodete töötlemise ja turustamise vahel, tuleks käesolevat määrust kohaldada põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise suhtes, kui on täidetud teatavad tingimused. Sellest tulenevalt ei tohiks töötlemise ega turustamisena käsitada toote esmamüügiks ettevalmistamist põllumajandusettevõttes, näiteks teravilja koristamist, lõikamist ja peksmist, munade pakkimist jms, ega esmamüüki edasimüüjale või töötlejale. Euroopa Kohus on otsustanud, (9) et kui liit on vastu võtnud õigusakti, millega kehtestatakse teatavas põllumajandussektoris ühine turukorraldus, on liikmesriigid kohustatud hoiduma mis tahes selliste meetmete võtmisest, mis seda korraldust kahjustavad või millega luuakse sellest erandeid. Seetõttu ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellise abi suhtes, mille suurus on kindlaks määratud turule viidud või sealt ostetud toodete koguse või hinna alusel. Samuti ei tohiks seda kohaldada sellise abi suhtes, mis on seotud kohustusega jagada abi esmatootjatega.

(8) Käesolevat määrust ei tohiks kohaldada ekspordiabi või abi suhtes, millega soodustatakse kodumaiste toodete kasutamist importtoodete asemel. Eeskätt ei tohiks seda määrust kohaldada abi suhtes, millega rahastatakse turustusvõrgu loomist ja toimimist teistes liikmesriikides või kolmandates riikides. Ekspordiabi ei ole üldjuhul abi, millega kaetakse messidel osalemise kulud või uue toote turuletoomiseks või olemasoleva toote uuele turule viimiseks vajalike uuringute või nõustamisteenuste kulud.

(9) Käesolevat määrust ei tuleks kohaldada raskustes olevate ettevõtjate suhtes, kuna ei ole asjakohane anda rahalist abi raskustes olevatele ettevõtjatele ilma ümberkorraldamiskavata. Lisaks on keeruline määrata kindlaks nimetatud tüüpi ettevõtjatele antava abi brutotoetusekvivalent. Õiguskindluse tagamiseks on asjakohane sätestada selged kriteeriumid, mis ei eelda ettevõtja olukorra kõigi eripärade hindamist otsustamaks, kas ettevõtja on raskustes käesoleva määruse tähenduses.

(10) Käesoleva määruse kohaldamisel arvessevõetav kolmeaastane ajavahemik peaks olema liikuv, mis tähendab, et iga kord, kui antakse vähese tähtsusega abi, tuleb kindlaks teha asjaomase eelarveaasta ja kahe eelneva eelarveaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi kogusumma.

(11) Kui ettevõtjad tegutsevad nii käesoleva määruse reguleerimisalast välja arvatud sektorites kui ka muudes sektorites või tegevusvaldkondades, tuleks käesolevat määrust kohaldada selliste muude sektorite või tegevusvaldkondade suhtes, tingimusel et liikmesriigid tagavad asjakohaseid meetmeid (tegevuste eraldi käsitlemine või kulude eristamine) võttes, et reguleerimisalast välja arvatud valdkonda kuuluvale tegevusele ei anta vähese tähtsusega abi. Sama põhimõtet tuleks kohaldada ka siis, kui ettevõtjad tegutsevad sektorites, mille suhtes kohaldatakse madalamaid vähese tähtsusega abi ülemmäärasid. Kui ei ole võimalik tagada, et madalamate vähese tähtsusega abi ülemmääradega sektorite tegevustele on antud vähese tähtsusega abi üksnes nimetatud madalamate ülemmääradeni, tuleks ettevõtja kõikide tegevuste suhtes kohaldada kõige madalamat ülemmäära.

(12) Käesoleva määrusega tuleks ette näha eeskirjad, millega välditakse teatavates määrustes või komisjoni otsustes sätestatud abi ülemmääradest möödahiilimist. Ühtlasi tuleks määruses sätestada selged ja hõlpsasti kohaldatavad kumuleerimiseeskirjad.

(13) Käesoleva määrusega ei välistata võimalust, et meedet ei käsitata riigiabina aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses muudel kui käesolevas määruses sätestatud põhjustel, näiteks seetõttu, et meede vastab turumajanduse tingimustes tegutseva isiku põhimõttele, või kuna meede ei hõlma riigi vahendite ülekandmist.

(14) Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja tõhusa järelevalve huvides tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult sellise vähese tähtsusega abi suhtes, mille brutotoetusekvivalent on võimalik eelnevalt täpselt välja arvutada ilma riskianalüüsi tegemata (edaspidi „läbipaistev abi”). Niisuguse täpse arvutuse võib teha näiteks toetuste, intressimääradele antavate toetuste, ülemmääraga maksusoodustuste või muude sellise ülemmääraga vahendite suhtes, millega tagatakse kohaldatava künnise piiresse jäämine. Ülemmäära sätestamine tähendab, et nii kaua kui täpne abisumma ei ole (veel) teada, peab liikmesriik eeldama, et summa võrdub ülemmääraga, tagamaks, et eri abimeetmed kokku ei ületaks käesolevas määruses sätestatud ülemmäära, ja selleks, et kohaldada kumuleerimiseeskirju.

(15) Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja vähese tähtsusega abi ülemmäära õigeks kohaldamiseks peaksid liikmesriigid kasutama sama arvutusmeetodit. Kõnealuse arvutamise hõlbustamiseks on asjakohane, et abisummad, mida ei anta rahas, arvestatakse ümber nende brutotoetusekvivalendiks. Kui läbipaistvat abi ei maksta toetusena või mitmes osas, tuleb brutotoetusekvivalendi arvutamisel kasutada abi andmise ajal kehtivaid turumäärasid. Riigiabi eeskirjade ühtseks, läbipaistvaks ja hõlpsaks kohaldamiseks tuleks käesoleva määruse kohaldamisel kasutada turumääradena viitemäärasid, mis on kehtestatud komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (10).

(16) Laenudena antavat vähese tähtsusega abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui brutotoetusekvivalent on arvutatud vastavalt toetuse andmise ajal kehtinud turu intressimääradele. Lühiajaliste väikelaenude käsitlemise lihtsustamiseks tuleks käesoleva määrusega ette näha selge eeskiri, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii laenu suurust kui ka kestust. Komisjoni kogemuste põhjal saab laene, mille tagatis katab vähemalt 50 % laenust ja mille summa ei ületa 1 000 000 eurot ja kestus viit aastat või mille summa ei ületa 500 000 eurot ja kestus kümmet aastat, käsitada laenuna, mille brutotoetusekvivalent on võrdne vähese tähtsusega abi ülemmääraga.

(17) Kapitalisüstina antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina vaid juhul, kui riigi panuse kogusumma ei ole suurem vähese tähtsusega abi ülemmäärast. Abi, mida antakse riskikapitali meetmetena omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringute vormis vastavalt (riskikapitali käsitlevad uued suunised), tohib pidada läbipaistvaks vähese tähtsusega abiks vaid juhul, kui asjaomase meetme raames ei anta ühelegi sihtettevõtjale kapitali üle vähese tähtsusega abi ülemmäära.

(18) Tagatistena antavat abi tuleks käsitada läbipaistvana juhul, kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud asjaomaseid ettevõtjaid käsitlevas komisjoni teatises. Näiteks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul esitatakse komisjoni teatises EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (11) aastase garantiipreemia tasemed, millest alates ei käsitata riigigarantiid abina. Selliste lühiajaliste tagatiste käsitlemise lihtsustamiseks, millega tagatakse kuni 80 % suhteliselt väikesest laenust, tuleks käesoleva määrusega ette näha selge eeskiri, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii tagatise aluseks oleva laenu suurust kui ka tagatise kestust. Nimetatud eeskirja ei tuleks kohaldada juhul, kui tegemist on tagatiste andmisega abimeetme aluseks olevale tehingutele, mis ei ole laen, näiteks aktsiatehingute tagamine. Selliseid tagatisi, mis ei ületa 80 % tagatise aluseks olevast laenust, millega tagatud summa ei ole suurem kui 1 500 000 eurot ja mille kestus ei ületa viit aastat, saab käsitada tagatisena, mille brutotoetusekvivalent on võrdne vähese tähtsusega abi ülemmääraga. Sama kehtib juhul, kui tagatis ei ületa 80 % tagatise aluseks olevast laenust, tagatud summa ei ole suurem kui 750 000 eurot ja tagatise kestus ei ületa kümmet aastat.

(19) Kui laen või tagatis hõlmavad põhjendustes 16 ja 18 sätestatust väiksemat summat või lühemat kestust, tuleks brutotoetusekvivalendi arvutamiseks korrutada tegeliku summa ja põhjendustes 16 ja 18 osutatud maksimumsumma suhe tegeliku kestuse ja viieaastase kestuse suhte ning 200 000 euroga. Seega oleks näiteks 2,5 aastaks antud 500 000-eurose laenu brutotoetusekvivalent hinnanguliselt 50 000 eurot.

(20) Liikmesriigi esitatud teate alusel võib komisjon uurida, kas brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära, kui meede ei ole toetus, laen, tagatis, kapitalisüst ega riskikapitalimeede omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringu vormis. Kui ülemmäära ei ületata, võib abimeetme suhtes kohaldada käesolevat määrust.

(21) Komisjoni ülesanne on tagada riigiabi eeskirjade järgimine ja Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud koostööpõhimõtte kohaselt peaksid liikmesriigid selle ülesande täitmisele kaasa aitama, luues mehhanismi, millega tagatakse, et vähese tähtsusega abi eeskirjade alusel ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei ületaks üldist lubatud ülemmäära.

(22) Enne vähese tähtsusega abi andmist peaksid liikmesriigid oma riigi puhul kontrollima, et uue abiga ei ületataks vähese tähtsusega abi ülemmäära ja et käesolevas määruses sätestatud muud tingimused on täidetud.

(23) Tagamaks et liikmesriikidel on täpsed, usaldusväärsed ja täielikud andmed, millega kindlustada, et uue vähese tähtsusega abi andmine ei vii asjaomase ettevõtja suhtes kohaldatava ülemmäära ületamiseni, tuleks liikmesriikidelt nõuda sellise vähese tähtsusega abi keskregistri asutamist, milles on teave kogu vähese tähtsusega abi kohta, mis asjaomase liikmesriigi ametiasutused on käesoleva määruse kohaselt andnud. Liikmesriikidel peaks olema vabadus otsustada oma registri kujundamise üle ja valida sobiv viis selle asutamiseks kooskõlas riigi põhiseadusliku ja haldusstruktuuriga, kuid nad peavad tagama, et kõigil liikmesriigi ametiasutustel oleks võimalik kontrollida igale ettevõtjale antud vähese tähtsusega abi summat. Liikmesriikidele tuleks anda piisavalt aega sellise registri asutamiseks.

(24) Kui liikmesriik ei ole veel loonud kolmeaastast ajavahemikku hõlmavat keskregistrit, peaks ta teavitama asjaomast ettevõtjat antava vähese tähtsusega abi summast ja sellest, et tegemist on vähese tähtsusega abiga, viidates selgesõnaliselt käesolevale määrusele. Samuti peaks asjaomane liikmesriik saama enne sellise abi andmist ettevõtjalt kinnituse käesoleva määruse või muude vähese tähtsusega abi määruste reguleerimisalasse kuuluva vähese tähtsusega abi kohta, mis on saadud asjaomasel eelarveaastal ja sellele eelnenud kahel eelarveaastal.

(25) Selleks et komisjonil oleks võimalik jälgida käesoleva määruse kohaldamist ja teha kindlaks võimalikud konkurentsimoonutused, tuleks nõuda liikmesriikidelt iga-aastaselt alusandmeid käesoleva määruse alusel antud summade kohta. Kui liikmesriik on teavitanud komisjoni sellest, kus aruannetes nõutav kogu teave on avalikult kättesaadav, ei tuleks temalt nõuda komisjonile aruande esitamist.

(26) Pidades silmas komisjoni kogemusi ja eelkõige seda, kui tihti on tavaliselt vaja riigiabi käsitlevad põhimõtted läbi vaadata, tuleks piirata käesoleva määruse kohaldamisaega. Kui käesoleva määruse kehtivusaeg lõpeb ja seda ei pikendata, tuleks liikmesriikidele anda kuus kuud kohanemisaega seoses käesoleva määrusega hõlmatud vähese tähtsusega abiga,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Reguleerimisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse ettevõtjatele abi andmise suhtes mis tahes majandusvaldkonnas, välja arvatud

a) abi, mida antakse ettevõtjatele, kes tegutsevad kalandus- ja vesiviljelusvaldkonnas, mida reguleeritakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 104/2000; (12)

b) abi, mida antakse ettevõtjatele, kes tegelevad põllumajandustoodete esmase tootmisega;

c) abi, mida allpool nimetatud juhtudel antakse ettevõtjatele, kes tegelevad põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega i) kui abisumma määratakse kindlaks esmatootjatelt ostetud või kõnealuste ettevõtjate poolt turule lastud toodete hinna või koguse alusel; ii) kui abi antakse tingimusel, et osa abist või kogu abi antakse edasi esmatootjatele;

d) abi, mida antakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, täpsemalt selline abi, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, turustusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega;

e) abi, mille tingimuseks on kodumaiste toodete kasutamine importtoodete asemel;

f) abi, mida antakse artikli 2 punktis e määratletud raskustes olevatele ettevõtjatele.

2. Kui ettevõtja tegutseb nii lõike 1 punktis a, b või c nimetatud valdkonnas kui ka muudes valdkondades, mis kuuluvad käesoleva määruse reguleerimisalasse, kohaldatakse käesolevat määrust üksnes nende muudele valdkondadele või tegevustele antava abi suhtes tingimusel, et liikmesriigid tagavad asjakohaseid meetmeid (nagu tegevuste eraldi käsitlemine või kulude eristamine) võttes, et käesoleva määruse reguleerimisalast välja arvatud valdkondades toimuvatele tegevustele ei anta käesoleva määruse alusel vähese tähtsusega abi.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „põllumajandustooted”– aluslepingu I lisas loetletud tooted, välja arvatud määruse (EL) nr (ei ole veel vastu võetud; vt komisjoni ettepanek KOM(2011) 416) (kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta) I lisas loetletud kalandus- ja vesiviljelustooted;

b) „põllumajandustoodete töötlemine”– põllumajandustoodete töötlemine, mille saadus on samuti põllumajandustoode, välja arvatud selline põllumajandusettevõttes toimuv tegevus, mis on vajalik loomse või taimse saaduse esmamüügiks ettevalmistamiseks;

c) „põllumajandustoodete turustamine”– toodete omamine või väljapanek, mille eesmärk on müük, müügiks pakkumine, tarnimine või mis tahes muu turustamise viis, välja arvatud esmatootja esmamüük edasimüüjatele või töötlejatele, ja mis tahes tegevus, millega toodet esmamüügiks ette valmistatakse; esmatootjapoolset lõpptarbijale müümist käsitatakse turustamisena, kui see toimub selleks ettenähtud kohas;

d) „üks ettevõtja”– käesolevas määruses kõik üksused, mille vahel on vähemalt üks järgmistest suhetest:

Üksusi, millel on mis tahes eespool kirjeldatud suhe ühe või mitme teise üksuse kaudu, käsitatakse samuti ühe ettevõtjana;

e) „raskustes olev ettevõtja”– ettevõtja, kes vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest:

Esimese lõigu punkti e kohaldamisel käsitatakse vähem kui kolm aastat tegutsenud VKEd raskustes oleva ettevõtjana üksnes juhul, kui ta vastab kõnealuse punkti alapunktis iii sätestatud tingimusele.

Artikkel 3

Vähese tähtsusega abi

1. Kui abimeetmed vastavad käesoleva artikli lõigete 2–8 ning artiklite 4 ja 5 tingimustele, ei loeta neid aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks ja seetõttu vabastatakse nad aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teatamiskohustusest.

2. Liikmesriigi poolt artikli 2 punktis d määratletud ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei tohi mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ületada 200 000 eurot.

Liikmesriigi poolt artikli 2 punktis d määratletud ühele rendi või tasu eest kaupu vedavale maanteetranspordiettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei tohi mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ületada 100 000 eurot. Vähese tähtsusega abi ei või kasutada maanteevedudeks ettenähtud veokite soetamiseks.

3. Kui maanteetranspordiettevõtja veab rendi või tasu eest kaupu ja teostab muid tegevusi, mille suhtes kohaldatakse 200 000 euro suurust ülemmäära, kohaldatakse nimetatud ettevõtja suhtes 200 000 euro suurust ülemmäära tingimusel, et liikmesriigid tagavad asjakohaseid meetmeid (tegevuste eraldi käsitlemine või kulude eristamine) võttes, et maanteevedudeks saadud abi ei ületa 100 000 eurot ning et vähese tähtsusega abi ei kasutata maanteevedudeks ettenähtud veokite soetamiseks.

4. Vähese tähtsusega abi andmise ajana käsitletakse aega, mil ettevõtjale antakse kohaldavate riigi õigusaktide alusel seaduslik õigus seda abi saada.

5. Lõikes 2 sätestatud ülemmäärad kehtivad sõltumata vähese tähtsusega abi liigist ja eesmärgist ning sellest, kas liikmesriigi antud abi on täielikult või osaliselt rahastatud liidu vahenditest. Kolmeaastane ajavahemik määratakse kindlaks eelarveaastate järgi, mida ettevõtja asjaomases liikmesriigis kasutab.

6. Lõikes 2 sätestatud ülemmäärasid väljendatakse rahalise toetusena. Kõik kasutatud arvud väljendavad brutomäärasid, see tähendab, et neist ei ole maha arvatud makse ega muid tasusid. Kui abi antakse muus vormis kui toetus, on abi suuruseks abi brutotoetusekvivalent.

Mitmes osas makstava abi väärtus diskonteeritakse selle andmise aja väärtuseni. Diskonteerimisel kasutatakse intressimäärana abi andmise ajal kohaldatavat diskontomäära.

7. Kui uue vähese tähtsusega abi kogusumma ületab lõikes 2 sätestatud ülemmäärasid, siis käesolevat määrust selle uue abisumma suhtes ei kohaldata.

8. Ühinemiste ja omandamiste korral võetakse arvesse mis tahes ühinevale ettevõtjale varem antud vähese tähtsusega abi, et otsustada, kas uuele või omandavale ettevõtjale antav mis tahes vähese tähtsusega abi ületab ülemmäära, seadmata seejuures kahtluse alla enne ühinemist või omandamist õiguspäraselt antud vähese tähtsusega abi.

Kui üks ettevõtja jaguneb kaheks või enamaks eraldiseisvaks ettevõtjaks, omistatakse enne jagunemist määratud vähese tähtsusega abi sellest kasu saanud ettevõtjale, st põhimõtteliselt ettevõtjale, kes võtab üle tegevused, mille jaoks vähese tähtsusega abi kasutati. Kui selline määramine ei ole võimalik, jagatakse vähese tähtsusega abi proportsionaalselt uute ettevõtjate omakapitali arvestusliku väärtuse alusel.

Artikkel 4

Brutotoetusekvivalendi arvutamine

1. Käesolevat määrust kohaldatakse ainult niisuguse abi suhtes, mille brutotoetusekvivalent on juba eelnevalt võimalik täpselt välja arvutada, ilma et oleks vaja teha riskihinnangut („läbipaistev abi”). Eelkõige loetakse läbipaistvaks abiks lõigetes 2–6 osutatud abimeetmed.

2. Laenudena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui

a) laen on tagatud tagatisega, mis katab vähemalt 50 % laenust ning laen ei ületa summalt ega kestuselt 1 000 000 eurot (või 500 000 eurot kaupu vedavate maanteetranspordiettevõtjate puhul) ja viit aastat või 500 000 eurot (või 250 000 eurot kaupu vedavate maanteetranspordiettevõtjate puhul) ja kümmet aastat. Kui laen on nimetatud summast väiksem ja/või antakse vähem kui vastavalt viie või kümne aasta pikkuseks ajavahemikuks, arvutatakse nimetatud laenu brutotoetusekvivalent vastava protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud kohaldatavast ülemmäärast või

b) brutotoetusekvivalent on arvutatud vastavalt toetuse andmise ajal kehtinud viitemäärale.

3. Kapitalisüstina antavat abi käsitletakse läbipaistva vähese tähtsusena abina vaid juhul, kui riigi panuse kogusumma ei ole suurem vähese tähtsusega abi ülemmäärast.

4. Abi, mida antakse riskikapitali meetmetena omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringute vormis, tohib pidada läbipaistvaks vähese tähtsusega abiks vaid juhul, kui asjaomase meetme raames ei anta ühelegi sihtettevõtjale kapitali üle vähese tähtsusega abi ülemmäära.

5. Tagatistena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui

a) tagatis ei ületa 80 % asjaomasest laenust ja tagatud summa ei ületa 1 500 000 eurot (või 750 000 eurot kaupu vedavate maanteetranspordiettevõtjate puhul) ja tagatise kestus ei ületa viit aastat või tagatud summa ei ületa 750 000 eurot (või 375 000 eurot kaupu vedavate maanteetranspordiettevõtjate puhul) ja tagatise kestus ei ületa 10 aastat. Kui tagatud summa on nimetatud summadest väiksem ja/või tagatis antakse vähem kui vastavalt viie või kümne aasta pikkuseks ajavahemikuks, arvutatakse nimetatud tagatise brutotoetusekvivalent vastava protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud kohaldatavast ülemmäärast või

b) brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud komisjoni teatises (14) või

c) tagatiste brutotoetusekvivalendi arvutamise meetod on enne nimetatud korra rakendamist heaks kiidetud pärast seda, kui meetodist on teatatud komisjonile vastavalt sel hetkel kohaldatavale riigiabi valdkonnas vastuvõetud komisjoni määrusele, ja heakskiidetud meetodiga käsitletakse sõnaselgelt niisugust liiki tagatisi ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust.

6. Muude vahenditena antavat laenu käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina tingimusel, et nimetatud vahendiga nähakse ette piirmäär, mis tagab, et kohaldatavat ülemmäära ei ületata.

Artikkel 5

Kumuleerimine

1. Käesoleva määruse kohaselt antud vähese tähtsusega abi võib kumuleerida komisjoni määruse (EL) nr 360/2012 (15) kohaselt antud vähese tähtsusega abiga kuni käesolevas määruses sätestatud ülemmäärani. Abi võib kumuleerida vähese tähtsusega abi käsitlevate määruste kohaselt antud vähese tähtsusega abiga kuni artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärani.

2. Vähese tähtsusega abi ei või kumuleerida samadele abikõlblikele kuludele või samadele riskikapitalimeetmetele antud riigiabiga, kui sellise kumuleerimise tulemusel on abi osatähtsus suurem, kui on iga juhtumi iseärasusi arvestades kindlaks määratud grupierandit käsitleva määruse või komisjoni otsusega.

Artikkel 6

Järelevalve ja aruandlus

1. Liikmesriigid asutavad vähese tähtsusega abi keskregistri 31. detsembriks 2015. Keskregister sisaldab teavet nimetatud liikmesriigi ametiasutuste antud kõigi vähese tähtsusega abi saajate (sealhulgas teave selle kohta, kas tegemist on väikese, keskmise suurusega või suurettevõtjaga, ja milline on ettevõtja põhitegevuse majandussektor (NACE-kood jaotise tasemel) (16)), abi andmise kuupäeva ja brutotoetusekvivalendi kohta. Register sisaldab teavet kõikide pärast 1. jaanuari 2016 kooskõlas käesoleva määrusega antud vähese tähtsusega abimeetmete kohta.

2. Lõiget 3 kohaldatakse seni, kui liikmesriik on asutanud keskregistri, mis hõlmab kolmeaastast ajavahemikku.

3. Kui liikmesriik kavatseb käesoleva määruse kohaselt anda ettevõtjale vähese tähtsusega abi, teatab ta ettevõtjale kirjalikult (viitega käesolevale määrusele, esitades määruse pealkirja ja viite määruse Euroopa Liidu Teatajas avaldamise andmetele) abi kavandatava summa (brutotoetusekvivalendina) ja asjaolu, et abi on vähese tähtsusega. Kui kooskõlas käesoleva määrusega antakse abikava alusel vähese tähtsusega abi eri ettevõtjatele ja kui selle kava raames makstakse kõnealustele ettevõtjatele eri suurusega abisummasid, võib asjaomane liikmesriik täita kõnealuse kohustuse, teatades ettevõtjatele kindlaksmääratud summa, mis vastab asjaomase abikava raames makstava abi maksimumsummale. Sellisel juhul kasutatakse artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärast kinnipidamise väljaselgitamiseks kindlaksmääratud summat. Liikmesriik taotleb asjaomaselt ettevõtjalt enne abi andmist kirjaliku või elektroonilise kinnituse kogu muu vähese tähtsusega abi kohta, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust või muid vähese tähtsusega abi käsitlevaid määrusi ning mida ettevõtja on saanud jooksva eelarveaasta ja kahe eelneva eelarveaasta jooksul.

4. Liikmesriik annab uut vähese tähtsusega abi kooskõlas käesoleva määrusega üksnes juhul, kui ta on veendunud, et see ei suurenda asjaomasele ettevõtjale antud vähese tähtsusega abi kogusummat üle artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärade ning et kõik artiklites 1–5 sätestatud tingimused on täidetud.

5. Liikmesriigid registreerivad ja võtavad kokku kõik käesoleva määruse kohaldamist käsitlevad andmed. Registreeritud andmed sisaldavad kogu teavet, mida on vaja käesoleva määruse tingimuste täitmise tõendamiseks. Vähese tähtsusega üksikabi käsitlevaid andmeid säilitatakse kümne eelarveaasta jooksul alates abi andmise päevast. Vähese tähtsusega abi kava käsitlevaid andmeid säilitatakse kümne aasta jooksul alates päevast, mil selle kava alusel anti viimast korda üksikabi. Asjaomane liikmesriik esitab kirjaliku taotluse korral 20 tööpäeva või taotluses sisalduda võiva pikema tähtaja jooksul kogu teabe, mida komisjon peab vajalikuks, et teha kindlaks, kas käesoleva määruse tingimusi on täidetud, ja eelkõige seda, kas on kinni peetud ettevõtjale antud käesoleva määruse või mõne muu vähese tähtsusega abi määruse kohase vähese tähtsusega abi kogusummast.

6. Liikmesriigid esitavad komisjonile igal aastal aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta. Aruannetes esitatakse järgmine teave:

a) asjaomases liikmesriigis kooskõlas käesoleva määrusega eelmisel kalendriaastal antud vähese tähtsusega abi kogusumma, liigitatuna abisaajate majandusvaldkondade ja suuruse (väike, keskmise suurusega või suurettevõtja) kaupa;

b) asjaomases liikmesriigis kooskõlas käesoleva määrusega eelmisel kalendriaastal vähese tähtsusega abi saanud ettevõtjate koguarv, liigitatuna abisaajate majandusvaldkondade ja suuruse (väike, keskmise suurusega või suurettevõtja) kaupa;

c) komisjoni nõutav mis tahes muu teave, mis käsitleb käesoleva määruse kohaldamist ja mis on täpsustatud aegsasti enne aruande esitamise tähtaega.

Esimene aruanne esitatakse 30. juuniks 2017 ja see hõlmab 2016. kalendriaastat. Kui liikmesriik on teinud aruannetes nõutava kogu teabe avalikult kättesaadavaks, ei nõuta temalt komisjonile aruande esitamist. Komisjon avaldab igal aastal aastaaruannetes sisalduva teabe kokkuvõtte, sealhulgas iga liikmesriigi poolt kooskõlas käesoleva määrusega antud vähese tähtsusega abi kogusumma.

Artikkel 7

Üleminekusätted

1. Vähese tähtsusega üksikabi, mida anti 2. veebruarist 2001 kuni 30. juunini 2007 ja mis vastab määruse (EÜ) nr 69/2001 tingimustele, ei loeta aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks, mistõttu selle abi suhtes ei kehti aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustus.

2. Vähese tähtsusega üksikabi, mida antakse 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2014 ja mis vastab määruse (EÜ) nr 1998/2006 tingimustele, ei loeta aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks, mistõttu selle abi suhtes ei kehti aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustus.

3. Käesoleva määruse tingimustele vastavat abi võib õiguspäraselt anda veel kuue kuu jooksul pärast määruse kehtivusaja lõppu.

Artikkel 8

Jõustumine ja kehtivus

Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 2014 ja seda kohaldatakse 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 17. juuli 2013 Komisjoni nimel president […] […]

(1) EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.

(2) ELT C 229, 8.8.2013, lk 1.

(3) EÜT C 68, 6.3.1996, lk 9.

(4) Komisjoni määrus (EÜ) nr 69/2001, 12. jaanuar 2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (EÜT L 10, 13.1.2001, lk 30).

(5) Komisjoni määrus (EÜ) nr 1998/2006, 15. detsember 2006, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5).

(6) Otsus kohtuasjas C-222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze vs. Cassa di Risparmio di Firenze SpA et al, EKL 2006, lk I-289.

(7) Otsus kohtuasjas C-382/99 Madalamaad vs. komisjon, EKL 2002, lk I-5163.

(8) Komisjoni määrus (EÜ) nr 800/2008, 6. august 2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3).

(9) Otsus kohtuasjas C-456/00 Prantsusmaa vs. komisjon, EKL 2002, lk I-11949.

(10) ELT C 14, 19.1.2008, lk 6.

(11) ELT C 155, 20.6.2008, lk 10.

(12) Nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000, 17. detsember 1999, kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta (EÜT L 17, 21.1.2000, lk 22).

(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1060/2009, 16. september 2009, reitinguagentuuride kohta (ELT L 302, 17.11.2009, lk 1).

(14) Praegu komisjoni teatis EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (ELT C 155, 20.6.2008, lk 10).

(15) Komisjoni määrus (EL) nr 360/2012, 25. aprill 2012, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.4.2012, lk 8).

(16) Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1893/2006 (millega kehtestatakse majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator NACE Revision 2 ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3037/90 ja teatavaid EÜ määrusi, mis käsitlevad konkreetseid statistikavaldkondi ) artikli 2 lõike 1 punktiga b ja I lisaga (ELT L 393, 30.12.2006, lk 1).