P6_TA(2006)0277

Ühenduste finantshuvide kaitse ja pettusevastane võitlus (2004)

Euroopa Parlamendi resolutsioon Ühenduste finantshuvide kaitse ja pettusevastane võitlus - 2004. aasta aruanne (2005/2184(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse oma resolutsioone komisjoni ja Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) varasemate aastaaruannete kohta;

- võttes arvesse komisjoni 19. juuli 2005. aasta aruannet nõukogule ja Euroopa Parlamendile pealkirjaga "Ühenduse finantshuvide kaitse - Pettusevastane võitlus - 2004. aasta aruanne" (KOM(2005)0323), kaasa arvatud lisasid (SEK(2005)0973, SEK(2005)0974);

- võttes arvesse OLAFi täiendavat tegevusaruannet ajavahemiku juuli - detsember 2004 kohta [1];

- võttes arvesse Euroopa Kontrollikoja aastaaruannet 2004. eelarveaasta eelarve täitmise kohta [2];

- võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 276 lõiget 3 ja artikli 280 lõiget 5;

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni raportit (A6-0185/2006),

Teatatud eeskirjade eiramisjuhtude ja pettuste maht

1. tervitab, et komisjoni finantshuvide kaitse aastaaruande ja OLAFi tegevusaruande aruandeperioodid on lõpuks üksteisega kohandatud ning seeläbi on nende võrreldavust parandatud;

2. märgib, et 2004. aastal teatasid liikmesriigid omavahendite, põllumajanduse ja struktuuripoliitika valdkondades eeskirjade eiramisjuhtudest ja pettustest kokku ligikaudu 982,3 miljoni EUR väärtuses (2003. aastal: 922 miljonit EUR, 2002. aastal: 1,15 miljardit EUR); liikmesriikide poolt Brüsselisse edastatud arvnäitajaid on võimalik liigendada järgnevalt:

- omavahendid: 205,7 miljonit EUR (2003. aastal: 269,9 miljonit EUR, 2002. aastal: 341,9 miljonit EUR);

- Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) tagatisrahastu: 82,1 miljonit EUR (2003. aastal: 169,7 miljonit EUR, 2002. aastal: 198,1 miljonit EUR);

- struktuuripoliitika meetmed: 694,5 miljonit EUR (2003. aastal: 482,2 miljonit EUR, 2002. aastal: 614,1 miljonit EUR);

3. rõhutab, et teatatud kahjude mahu kõikumistele aastast aastasse ei tohi omistada ülemäärast tähendust ja et seda võivad mõjutada arvukad tegurid;

4. peab täiesti vastuvõetamatuks, et on ikka veel vanu liikmesriike (Saksamaa, Kreeka ja Hispaania), mis ei edasta teavet eeskirjade eiramisjuhtude kohta komisjonile elektrooniliselt, et teave on puudulik ja et edastamisel esineb mitmeaastaseid viivitusi;

5. märgib, et omavahendite valdkonnas on teatatud kahjude maht vähenenud 269,9 miljonilt eurolt (2003. aasta) 205,7 miljoni euroni (2004. aasta); kõige enam pettusi esines sigarettide, telerite ja suhkru osas; Belgias (+58 %), Rootsis (+36 %) ja Prantsusmaal (+30 %) on juhtude arv tunduvalt suurenenud; 54,8 miljonit EUR (27 %) on juba tagasi saadud;

6. märgib, et põllumajanduskulude valdkonnas on teatatud kahjude maht vähenenud enam kui 50 %: 169,7 miljonilt eurolt (2003. aasta) 82,1 miljoni euroni (2004. aasta); kahetseb, et juhtudest teatamise valmisolek väheneb koos toetuste summa suurenemisega; kritiseerib jätkuvalt, et Saksamaa, Kreeka ja Hispaania ei ole ikka veel kasutusele võtnud elektroonilist teavitamise süsteemi; lisaks sellele ei täida eelkõige Saksamaa ja Holland kohustust edastada eeskirjade tuvastatud eiramisjuhtudega seotud füüsiliste ja juriidiliste isikute andmed;

7. tõstab siiski esile, et pikemas perspektiivis näitab kahjude maht EAGGF valdkonnas selgelt vähenevat tendentsi, samal ajal kui struktuurifondide valdkonnas on täheldatav tugev tõus; nii moodustas näiteks teatatud kahjude maht 2000. aastal EAGGF valdkonnas veel 474,6 miljonit EUR, samal ajal kui struktuurifondides oli see 2000. aastal vaid 114,2 miljonit EUR; vahepealsel ajal on mõlema valdkonna suhteline tähtsus pettuste statistikas peaaegu vastupidiseks muutunud;

8. rõhutab, et väheneva tendentsiga arvnäitajaid põllumajandusvaldkonnas on võimalik seletada ka integreeritud haldus- ja kontrollisüsteemi (IACS) hea toimimisega; nõuab seetõttu selle süsteemi kohaldamist kõikides liikmesriikides; peab kahetsusväärseks, et vastavalt Euroopa Kontrollikoja 2004. aasta aruande punktile 4.8 ei ole Kreekas enam kui seitse aastat pärast süsteemi täieliku rakendamise tähtaega integreeritud haldus- ja kontrollisüsteemi veel täiel määral rakendatud; märgib, et Kreeka valitsus on need väited ümber lükanud ja peab alates 2005. aasta novembrist komisjoniga läbirääkimisi küsimuse lahendamiseks;

9. juhib tähelepanu, et enam kui 65 % kahjusummast jaguneb Hispaania (35 miljonit EUR) ja Saksamaa (19 miljonit EUR) vahel; eriti palju esines eeskirjade eiramisjuhte otsetoetuste (29 miljonit EUR: eelkõige fiktiivsete pindalade teatamise kaudu), eksporditoetuste (21 miljonit EUR: sageli kasutati võltsitud tollidokumente) ja turustamistoetuste meetmete (20 miljonit EUR: eriti palju esines pettusi tsitrusviljade ja värske köögivilja osas) puhul;

10. juhib tähelepanu, et 2004. aastal tõusis jällegi tugevalt kahjude maht struktuuripoliitika meetmete osas: 482,2 miljonilt eurolt (2003. aasta) 694,5 miljoni euroni (2004. aasta, kaasa arvatud ühtekuuluvusfondiga seotud 163 miljonit EUR); üldjuhul teatatakse 86 % eeskirjade eiramisjuhtudest alles kaks aastat pärast nende avastamist; struktuurifondi 532 miljoni EUR suurusest kahjude mahust oli 485 miljonit EUR seotud Euroopa Regionaalarengu Fondiga; Itaaliast (194,9 miljonit EUR), Saksamaalt (127,5 miljonit EUR) ja Kreekast (112 miljonit EUR) teatatud kahjusummad moodustavad 81,6 % teatatud kahjusummast; eeskirjade eiramisjuhtude kõige sagedasemateks põhjusteks olid puudulikult rakendatud meetmed ning lepingusätete rikkumine;

11. on sellega seoses seisukohal, et 2005. aasta aruandeperioodil tuleks erilist tähelepanu pöörata eeskirjade eiramisjuhtudele struktuuripoliitika meetmete valdkonnas;

12. võtab teadmiseks, aga ei mõista [3], et Saksamaa ei täida põllumajandus- ja struktuuriliste kulude valdkonnas täies ulatuses eeskirjade tuvastatud eiramisjuhtudest aruandluskohustust ja esitas ainult kolmel juhul kokku 1798 teatatud juhust andmed osalenud isikute või firmade kohta; märgib lisaks sellele, et Holland ei täida teatamiskohustust põllumajanduskulude valdkonnas ja esitas ainult ühel juhul 307 teatatud juhust andmed osalenud isikute või firmade kohta;

13. ootab seetõttu komisjonilt enne 1. novembrit 2006 aruannet selle kohta, milliseid abinõusid on komisjon tarvitusele võtnud, et sundida asjaomaseid liikmesriike oma lepingulisi kohustusi täitma;

14. juhib tähelepanu, et aastatel 2002 - 2004 esines ühinemiseelse abi kasutamisel eeskirjade eiramisjuhte (sh kõik liikmesriikide, ELi ja muude toetajate rahastamisallikad) 2,38 miljardi EUR väärtuses: PHARE puhul ulatus kahjude maht 1,118 miljardi euroni, ISPA puhul 1,105 miljardi euroni ja SAPARDi puhul 158 miljoni euroni; eriti puudutas see meetmeid, mille puhul abikõlblikud kulud jäid vahemikku 100000 EUR kuni 1 miljon EUR; samuti avastati enamik eeskirjade eiramisjuhtusid haldus- ja finantskontrollide käigus;

15. võtab murega teadmiseks, et ühinemiseelse abi puhul ei olnud komisjonil 90 % kõikidest teatatud juhtudest võimalik teada saada, millist liiki olid eeskirjade avastatud eiramisjuhud, millised summad suudeti tagasi saada ja millised summad tuleb veel sisse nõuda; komisjon peab selle põhjuseks asjaomaste riikide puuduvaid kogemusi; jagab Euroopa Kontrollikoja 2004. aastaaruande punktis 8.9 väljendatud arvamust, et rahaliste vahendite eraldamiseks tuleks anda nõusolek ainult juhul, kui riigil on tulemuslik haldussuutlikkus;

OLAFi täiendav tegevusaruanne ajavahemiku juuli - detsember 2004 kohta

16. märgib, et OLAF registreeris aruandeperioodil 720 uut juhtu ja et kõikide 31. detsembril 2004. aastal veel lõpetamata juurdluste raames käsitletavate juhtude finantsmõju hinnatakse 1,225 miljardile eurole; aruandeperioodi lõpu seisuga oli läbivaatamisel 195 juhtu, 469 puhul algatati uurimine ja 655 juhul osutusid vajalikuks järelmeetmed;

17. märgib lisaks, et kõikide juhtude, mille osas OLAF oli aruandeperioodi lõpuks ( 31. detsember 2004) algatanud järelmeetmeid, kahjusumma ulatus 1,78 miljardi euroni [4]; järelmeetmed puudutasid eelkõige käibemaksu valdkonda, struktuuripoliitika meetmeid ning välisabi ja otsetoetusi;

18. kutsub OLAFit üles teavitama Euroopa Parlamenti järgmises tegevusaruandes, kuidas lõppes komisjoni ja liikmesriikide poolt OLAFi juurdluste alusel algatatud administratiivne, rahandusalane ja karistusõiguslik järelmeede;

19. tervitab, et OLAF suutis saadud teabe hindamisperioodi 3,5 kuuni lühendada; samuti suudeti juurdluste kestust lühendada 30 kuult (2000. aasta) 23 kuuni (2004. aasta); teabeallikaks on 32,6 % juhtudest informaatorid, 30,6 % juhtudest edastab teabe komisjon ja 15,7 % juhtudest tuleb teave liikmesriikidelt;

20. märgib, et vanade liikmesriikide osas laekus enamik juhtudest Itaaliast, Saksamaalt ja Belgiast, uute liikmesriikide, kandidaat- ja liituvate riikide osas Rumeeniast ja Poolast ning kolmandate riikide osas Aasiast ja teistest Euroopa riikidest;

21. rõhutab, et eriti palju pettusi esines tolli, põllumajanduse ja välisabi valdkonnas;

22. tervitab, et nüüd kasutatakse süstemaatiliselt võimalust ilmselt alusetute süüdistuste (Prima Facie Non-Cases) korral kohe alguses juurdlusest loobuda; kutsub OLAFi järelevalvekomiteed üles analüüsima kõnealust uut tava järgmises aastaaruandes;

23. võtab teadmiseks, et nn vanade juhtude töörühm (Task Force "Old Cases") esitas 2004. aasta oktoobris vahearuande 215 juhu kohta (ajavahemik 1992. aastast kuni 1999. aastani); 206 kõnealust juhtu lõppesid kohtumenetlusega; palub OLAFi direktoril anda sellest aru eelarvekontrollikomisjonis;

OLAFi määruse muutmise ettevalmistamine

24. võtab teadmiseks, et kolm asjaomast institutsiooni (Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon) jõudsid 7. veebruaril 2006. aastal kokkuleppele OLAFi direktori ametikoha täitmise osas ja et 14. veebruaril 2006. aastal nimetas komisjon direktori ametisse;

25. kritiseerib, et OLAFi direktori ametisse nimetamine võttis ebamõistlikult kaua aega ja et menetlusel oli puudusi, mida tuleb järgmisel korral vältida;

26. juhib tähelepanu, et alates 2003. aastast on toimunud tulemusteta arutelud pettusevastast võitlust käsitlevate õigusaktide parandamise teemal, ning kordab, et Euroopa Parlament soovib kõnealuse ülesande täitmisel aktiivselt osaleda;

27. rõhutab, et Euroopa Parlament ei nõustu ühegi ettepanekuga, mis piiraks tema seniseid õigusi;

28. märgib, et komisjon on võtnud vastu uue ettepaneku (KOM(2006)0244), millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1073/1999, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi [5];

29. tervitab ja toetab sellega seoses Euroopa Kontrollikoja arvamuse nr 8/2005 [6] punktis 36 sisalduvat soovitust lihtsustada ja konsolideerida hetkel kehtivad pettusevastast võitlust käsitlevad õigusaktid ning kõrvaldada selle raames praegused nõrgad kohad;

30. pooldab eriti OLAFi kõikide juurdlusõiguste koondamist ühteainsasse määrusesse;

31. soovitab sellel eesmärgil ajakohastada nõukogu 11. novembri 1996. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest [7], sätted ja integreerida need määrusesse (EÜ) nr 1073/1999; ootab komisjonilt vastavaid ettepanekuid;

32. kutsub komisjoni lisaks üles esitama Euroopa Ühenduste Kohtu asjakohaste lahendite valguses ettepanekuid vajalike muudatuste tegemiseks nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määruses (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta [8]; tuletab meelde, et kõnealused muudatused tuleb nüüdsest vastu võtta kaasotsustamismenetluse raames;

33. kutsub komisjoni üles kontrollima, kas ja millises ulatuses oleks võimalik arvestada määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95 läbivaatamisel määruse ettepanekus vastastikuse haldusabi kohta ühenduse finantshuvide kaitseks kelmuste ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu [9] sätestatud komisjoni ja OLAFi pädevusi käibemaksupettuste vastu võitlemisel;

34. tervitab Euroopa Kontrollikoja eriaruande nr 1/2005 punkti II järeldust, et OLAFi kui iseseisvalt juurdlusi läbiviiva, kuid oma teiste ülesannete kohta komisjonile aruandeid esitava ameti "hübriidne staatus" ei ole juurdluste sõltumatust negatiivselt mõjutanud [10]; rõhutab, et juurdluste sõltumatuse tagamine on OLAFi järelevalvekomitee ülesanne [11];

35. juhib siiski tähelepanu Euroopa Kontrollikoja eriaruande nr 1/2005 punkti 93 järeldusele, mille kohaselt tuleks OLAFi järelevalvekomitee roll uuesti üle vaadata, vältimaks igasugust käimasolevatesse juurdlustesse sekkumise riski;

OLAFi juurdlused ja põhiõiguste kaitse

36. võtab murega teadmiseks esimese astme kohtu 6. aprilli 2006. aasta IRELA-afääriga seotud otsuse [12], kus komisjoni kohustati maksma ametnikule kahjutasu;

37. võtab teadmiseks kohtu järeldused, mille kohaselt tegutses OLAF juurdluste läbiviimisel ja uuringuaruande koostamisel ebaseaduslikult, rikkudes tõsiselt ja ilmselt erapooletuse nõuet;

38. peab selle otsuse põhjal OLAFi järelevalvekomitee hinnangut põhjendatuks, kes on pidevalt suure järjekindlusega rõhutanud põhiõiguste tagamise vajalikkust ja on osutanud, et see on eeltingimus OLAFi tõhusate juurdluste läbiviimiseks, mille tulemusi tuleb vajaduse korral kohtus kasutada;

39. tuletab meelde Euroopa Kontrollikoja eriaruande nr 1/2005 punkti IX seisukohta, et käimasolevate juurdluste õiguspärasuse ja uurimise all olevate isikute põhiõiguste respekteerimise sõltumatu kontroll ei ole tagatud;

40. on seisukohal, et OLAF peab tegema Euroopa ombudsmani ja Euroopa andmekaitseinspektoriga usalduslikku koostööd;

41. tõstab esile, et Euroopa Liidu avaliku teenistuse kohtu asutamine parandab tunduvalt OLAFi ühenduse ametnike ja teenistujatega seotud juurdluste kohtuliku kontrolli võimalusi;

42. ootab, et OLAFi direktor hoolitseks OLAFi teenistujate teostatavate juurdluste kvaliteedi range järelevalve eest;

OLAFi töö prioriteedid ja perspektiivid

43. tuletab meelde, et ka OLAFi suhtes kehtib subsidiaarsuse põhimõte, seega nõue keskenduda valdkondadele, mis ei kuulu liikmesriikide asutuste pädevusse (asutuste ja institutsioonide sisejuurdlused ja komisjoni poolt otseselt hallatavate toetustega seotud juurdlused) või kus nad ei tee omal algatusel piisavaid jõupingutusi;

44. toetab Euroopa Kontrollikoja ülalviidatud arvamuse nr 8/2005 punkti 37 soovitust suunata OLAFi tegevus juurdlusfunktsiooni täitmisele;

45. tuletab meelde Euroopa Kontrollikoja eriaruande nr 1/2005 punkti 76 järeldust, et toetus-ja kooskõlastustegevuste juurdlustega võrdsetena käsitlemine, nagu OLAF seda praegu teeb, muudab ressursside kontrolli keeruliseks; ootab, et OLAFi tippjuhid hoolitsevad tulevikus ülesannete selge jaotuse eest, mis peab ka korralduslikust aspektist olema esimesel pilgul arusaadav;

46. tervitab, et kontrollikoja mainitud soovitused kattuvad seisukohaga, mille Euroopa Parlament sõnastas juba 4. detsembri 2003. aasta resolutsioonis, mis käsitleb komisjoni raportit Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) tegevuse hindamise kohta [13]; on kontrollikojaga ühel meelel ka selles, et OLAFi kooskõlastusfunktsiooni laiendamine liikmesriikide asutuste suhtes ei tohi toimuda OLAFi juurdlusalase töö arvelt;

Sigarettide salakaubaveo ja võltstoodete turustamise vastane võitlus

47. juhib tähelepanu, et liikmesriikide hinnangu kohaselt laekus 2004. aastal sigarettide salakaubaveo tõttu ligikaudu 418,5 miljonit EUR vähem omavahendeid ja et kahju kogusumma võib olla veel väga palju suurem; võtab kohkumusega teadmiseks, et see tähendab 2003. aastaga võrreldes kahjusumma kahekordistumist (2003. aasta: ligikaudu 200 miljonit EUR) [14];

48. märgib, et 2004. aastal konfiskeerisid pädevad asutused enam kui 3,5 miljardit sigaretti ning et salakaubaveo ja võltstoodete turustamise probleem on alates 2001. aastast tunduvalt teravamaks muutunud;

49. rõhutab, et OLAF hindab alates 2000. aastast sigarettide salakaubaveo ja võltstoodete turustamise tõttu tekkinud finantskahju suuruseks 1,317 miljardit EUR;

50. on teadlik, et eriti kannatavad sigarettide suureneva salakaubaveo tõttu Euroopa Liidu idapoolse välispiiri ääres asuvad uued liikmesriigid;

51. rõhutab sellega seoses uuesti komisjoni (koos Belgia, Saksamaa, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburgi, Hollandi, Portugali ja Soomega) ja Philip Morris International (PMI) vahel sõlmitud sigarettide salakaubaveo tõkestamise kokkuleppe tähtsust; kiidab komisjoni ja OLAFi edukat koostööd ja tervitab OLAFi töörühma otsustava tähtsusega operatiivset toetust sigarettide salakaubaveo tõkestamisel; kokkulepe näeb ette meetmed sigarettide salakaubaveo pikaajaliseks ennetamiseks ning samal ajal tehakse katse lahendada ühenduse ja PMI vahelisi vaidlusküsimusi; lisaks sellele maksab PMI 12-aastase perioodi jooksul ühendusele ja liikmesriikidele ligikaudu 1,25 miljardit USA dollarit;

52. märgib rõõmuga, et alates 2004. aasta juulist on 14 liikmesriiki (Austria, Eesti, Iirimaa, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Rootsi, Slovakkia, Sloveenia, Taani, Tšehhi Vabariik ja Ungari) allkirjastanud kokkuleppe ning liitunud ühenduse ja kümne varem alla kirjutanud liikmesriigiga;

53. kritiseerib Ühendkuningriiki, kes liikmesriikidest ainsana pole kokkuleppele alla kirjutanud; kutsub Ühendkuningriiki üles kokkuleppele võimalikult kiiresti alla kirjutama;

54. kahetseb, et komisjon ei ole seni suutnud PMI poolt kokkuleppe alusel tasutud makseid otstarbekalt kasutada; peab vastuvõetamatuks, et liikmesriikidele tehti suuremaid, tingimustega sidumata ülekandeid; selline toimimisviis on vastuolus kokkuleppes sätestatud kavatsusega kasutada kõnealuseid summasid pettusevastase võitluse meetmete jaoks, mis on sigarettide salakaubaveo ja kaubamärgi piraatluse tõkestamisel esmatähtsad;

55. kutsub liikmesriike ja komisjoni üles kasutama PMI poolt sooritatud makseid sigarettide salakaubaveo, kaasa arvatud võltsimine, ennetamise ja selle vastu võitlemise meetmete rahastamiseks;

56. kutsub komisjoni üles tegema ettepanekuid kõnealuste tulude olulise osa kasutamiseks ja esitama vajadusel paranduseelarve eelnõu ning ettepanekud vastavate õiguslike aluste kohta; kutsub komisjoni üles esitama Euroopa Parlamendile 1. detsembriks 2006 raporti kokkuleppe raames laekunud summade ning nende jagamise ja kasutamise kohta;

57. on seisukohal, et kokkulepe PMIga on nii kaugeleulatuva tähtsusega, et OLAF ja komisjon peaksid tegema kõik, et sõlmida sarnased kokkulepped teiste rahvusvaheliste sigaretitootjatega; kutsub OLAFit üles andma antud valdkonnas tehtud edusammudest aru 1. detsembriks 2006;

58. kutsub komisjoni lisaks üles teavitama Euroopa Parlamenti 1. detsembriks 2006 edusammudest läbirääkimistel WHO tubaka tarbimise leviku vähendamise raamkonventsiooni ja võimalike protokollide üle;

59. tõstab esile, et omistab sigarettide salakaubaveo ja võltstoodete turustamise küsimusele nii suure tähtsuse, et esitab selle kohta enda raporti; lisaks tellitakse uuring, mis peab käsitlema sigarettide salakaubaveo ja võltstoodete turustamise tähendust ühenduse omavahendite aspektist;

Käibemaksupettuste vastane võitlus

60. on äärmiselt mures finantskahju tõttu, mida tekitavad nn karussellitehingud; nii arvutas Saksamaa Majandusuuringute Instituut saamatajäänud riiklike käibemaksutulude summaks 2003. aastast 2005. aastani 17 kuni 18 miljardit EUR aastas; liikmesriigid lähtuvad üldistatult sellest, et kaotavad igal aastal ligikaudu 10 % käibemaksutuludest; sealjuures on saamatajäänud tulu põhjuseks ühe kolmandiku ulatuses piiriülesed karussellitehingud;

61. tuletab meelde, et käibemaksu omavahendite kogumisel on võimalik kaasata ainult tegelikud tulud;

62. tervitab, et kontrollikoda [15]. hakkab kontrollima haldusasutuste koostööd käibemaksu kohaldamisel ühendusesiseses kaubanduses, kaasa arvatud käibemaksupettuste vastane võitlus nn karussellitehingute puhul [16];

63. tervitab samuti, et komisjon on tellinud uuringu käibemaksupettuste vastase võitluse kohta ja kutsub komisjoni üles edastama pärast valmimist eelarvekontrollikomisjonile selle koopia;

Sisepoliitikavaldkonnad

64. märgib murega, et Euroopa Kontrollikoda juhib 2004. aastaaruande punktis 6.4 jällegi - nagu juba aastaid - tähelepanu järelevalve- ja kontrollisüsteemide nõrkadele kohtadele sisepoliitikavaldkondades, mis viivad selleni, et toetusesaajate tasandil jäävad vead õigeaegselt avastamata; samal ajal on kontrollimiste arv 2004. aastal 2003. aastaga võrreldes vähenenud; kutsub komisjoni üles tegema ettepaneku, kuidas kõnealused nõrgad kohad kõrvaldada;

65. avaldab kahetsust tõsiasja üle, et komisjon pole seni koostanud sisemist musta nimekirja - mis hõlmaks kõiki peadirektoraate ja peadirektoraatide kõiki direktoraate - uurimis- ja arendustegevuse programmides osalevatest äriühingutest ning äriühingute ja laboratooriumide filiaalidest, kes on sisekontrolli või OLAFi kontrolli tulemusena või tavalises kohtus tunnistatud süüdi pettuses; on seisukohal, et selline nimekiri peaks takistama äriühingul, laboratooriumil või muul asutusel saada ühenduse toetust ka teistest direktoraatidest lisaks sellele, kus pettus avastati;

Euroopa Parlamendi 7. juuni 2005. aasta resolutsioonile ühenduste finantshuvide kaitse ja pettusevastase võitluse kohta järgnevad komisjoni meetmed [17]

66. võtab teadmiseks, et komisjon esitas 20. oktoobril 2005 Euroopa Parlamendile aruande "mustade nimekirjade" kasutamise kohta põllumajandusvaldkonnas;

67. võtab teadmiseks komisjoni vastuse Euroopa Parlamendi resolutsiooni punktile 25, mis käsitleb ülemäära või vääralt makstud vahendite sissenõudmist; peab seda siiski ebarahuldavaks; juhib seetõttu tähelepanu järgnevale:

- kõnealuses valdkonnas on edu saavutatud suures osas tänu Euroopa Parlamendi survele;

- Euroopa Parlament peab antud küsimust väga tähtsaks ja koostab seetõttu sellel teemal oma raporti;

- tervitab, et komisjon kontrollis 2004. aastal pisteliselt liikmesriikide sissenõudmismenetlusi; tervitab sellega seoses samuti, et komisjon lükkas tagasi 50 % tagastamisnõuete vähendamise taotlustest; see vastab 35,46 miljonile eurole, mille liikmesriigid peavad sisse nõudma;

- põllumajandusvaldkonnas tuleb 2004. aastast sisse nõuda veel 63,76 miljonit eurot; lisanduvad eelmiste aastate võlad summas 2,078 miljardit eurot; 811 miljoni euro suuruse summa kohta on käimas kohtumenetlused;

- struktuurifondide valdkonnas tuleb 2004. aastast sisse nõuda veel 357,4 miljonit eurot (pluss 40,5 miljonit ühtekuuluvusfondidest); lisanduvad eelmiste aastate võlad summas 689,2 miljonit eurot;

- rõhutab liikmesriikide esmast vastutust saamatajäänud eelarvevahendite kiire ja tõhusa sissenõudmise eest; kahetseb, et liikmesriigid on kõnealuse vastutusega seni üksnes ebapiisavalt toime tulnud ja täidavad eriti aruandekohustust komisjoni ees vaid lünklikult;

- küsib, milline on liikmesriikide reageering komisjoni kirjadele, mille alusel peavad liikmesriigid põllumajandusvaldkonnas sisse nõudma 650 miljonit eurot [18];

- küsib lisaks sellele, kas OLAF ning põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat (DG AGRI) on kokku leppinud tööjaotuses, mille kohaselt hakkab OLAF tulevikus vastutama juurdluste eest ning vahendite sissenõudmise eest hakkab vastutama DG AGRI [19];

68. kritiseerib, et komisjon on jätnud 2005. aasta 1. septembriks esitamata kõikide alates 2000. aastast riigihangete asutustega sõlmitud lepingute nimekirja; kõnealune nimekiri peaks samuti sisaldama andmeid lepinguperioodi, hankemenetluse ja vastavate maksete suuruse kohta;

69. tuletab OLAFile meelde, vastavalt dialoogivalmidusele, millest ta andis märku 30. juuni 2005. aasta kirjas, jätkata 2004. aasta novembris alustatud dialoogi küsimuse kohta, millisele teabele on Euroopa Parlamendil võimalik oma tööga seonduvalt juurde pääseda; eesmärgiks on leida tee vastavalt õigusaktidele, eelkõige vastavalt OLAFi määruse artikli 12 lõikele 3 Euroopa Parlamendi kontrolliõiguste teostamiseks ja säilitada samal ajal OLAFi juurdluste konfidentsiaalsus; ootab, et OLAF esitaks eelarvekontrollikomisjonile 1. septembriks 2006 kirjalikud ettepanekud;

70. kritiseerib, et teave Eurostati juhtumi kohta, mille komisjon esitas 12. aprillil 2006, on väga üldine; nõuab 1. oktoobriks 2006 üksikasjalikku teavet eelkõige eeskirjade eiramise rahaliste tagajärgede kohta (kaotatud summad, eeskirjade vastaselt kulutatud summad, saadaolevad summad ja esitatud sissenõudekorraldused, tegelikult tagasi saadud summad, tagasinõutavad summad, kuludesse kantud summad) ning avalike hangete eeskirjade eiramise kohta, eriti seoses lepingutega, mille puhul ei kasutata all-lepinguid (selliste lepingute alusel toetuse saajate nimekiri, asjaomased summad, avastatud eeskirjade eiramised);

71. kahetseb, et komisjon ei ole senini koostanud ülevaadet, millest nähtuks, millised rahvusvahelised nõustamisettevõtted on komisjoni jaoks otsetoetuste valdkondades töötanud [20]; ootab nüüd ülevaadet 1. novembriks 2006; kutsub komisjoni samal ajal üles avaldama liikmesriikidele survet teabe edastamiseks kaudsete kulude valdkonnas;

72. on rahulolematu komisjoni ebaselge teabega, mis puudutab Berlaymonti hoonete renoveerimist; küsib, kas on esinenud eeskirjade eiramisjuhte kolmandate isikute poolt ja milliseid haldusmeetmeid komisjonisiseselt võeti;

73. avaldab sügavat muret teadete üle väidetavalt liiga kõrgete rendihindade kohta, mida Euroopa Parlament on maksnud Strasbourg'i linnale seoses parlamendihoonetega SDM ja WIC, ning nimetatud hoonete liiga kõrgete ostuhindade kohta; on kindlalt otsustanud neid väiteid kontrollida, uurides kõnealust küsimust aktiivselt ning kiirel, rangel ja läbipaistval viisil, et tagada Euroopa Liidu ja Euroopa maksumaksjate huvide piisav kaitse;

74. tervitab, et komisjon peatas 2005. aasta lõpuks tapmisele saadetavate elusloomade eksporditoetused; võtab samal ajal teadmiseks, et 2004. aastal vääralt makstud eksporditoetused summas 218560 EUR tuleb veel sisse nõuda (2003. aastast: 58680 EUR);

Erinevad üksikteemad

75. tervitab Euroopa Ühenduste Kohtu 13. septembri 2005. aasta otsuse [21] alusel taaskäivitunud arutelu Euroopa seadusandja pädevuste osas kriminaalõiguse valdkonnas; rõhutab, et peab vastupidiselt komisjoni lähenemisviisile [22] vajalikuks käimasolevate seadusandlike ettepanekute ükshaaval kontrollimist; jääb arvamusele, et direktiivi eelnõu ühenduse finantshuvide kriminaalõigusliku kaitse kohta peab tuginema EÜ asutamislepingu artiklile 280 [23]; kutsub nõukogu üles loobuma tõrjuvast hoiakust ühenduse finantshuvide kaitse tugevdamise suhtes kriminaalõiguslike meetmete abil ja alustama esimest lugemist;

76. tunneb muret, et praegu olemasoleva linnugripiohu taustal on linnuliha illegaalne import Euroopa Liidu jaoks keelatud maadest (eelkõige Hiinast) uueks jälgitavaks trendiks; kutsub komisjoni üles edastama Euroopa Parlamendile 31. oktoobriks 2006 üksikasjaliku teabe pettuste kohta linnuliha importimisel, millest on teatatud alates 2004. aasta algusest toidu- ja söödaalase kiirhoiatussüsteemi (RASFF) vahendusel; kutsub komisjoni ja OLAFit üles võimalikult kiiresti võtma vajalikke meetmeid;

*

* *

77. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa Kohtule, Euroopa Kontrollikojale, OLAFi järelevalvekomiteele ja OLAFile.

[1] http://europa.eu.int/comm/anti_fraud/reports/olaf/2004/en.pdf.

[2] ELT C 301, 30.11.2005, lk 1.

[3] Vt komisjoni talituste töödokumenti SEK(2005)0974, tabelid 1.2. ja 1.8.

[4] Kõikide OLAFi ja tema eelkäijaorganisatsiooni poolt uuritud juhtude finantskahju hinnatakse ligikaudu 5,8 miljardile eurole.

[5] EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1.

[6] Euroopa Kontrollikoja arvamus nr 8/2005 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku kohta vastastikuse haldusabi osas ühenduse finantshuvide kaitseks pettuste ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu (ELT C 313, 9.12.2005, lk 1).

[7] EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2.

[8] EÜT L 312, 23.12.1995, lk 1.

[9] Komisjoni 20. juuli 2004 ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta vastastikuse haldusabi kohta ühenduse finantshuvide kaitseks kelmuste ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu (KOM(2004)0509).

[10] Euroopa Kontrollikoja eriaruanne nr 1/2005 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juhtimise kohta koos komisjoni vastustega (ELT C 202, 18.8.2005, lk 3).

[11] Vt. määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõike 1 punkti 1.

[12] Kohtuasi T-309/03, Camós Grau vs komisjon (pole veel EKLis avaldatud).

[13] ELT C 89 E, 14.4.2004, lk 153.

[14] Nende arvnäitajate puhul on tegemist hinnangutega. Arvestus põhineb 24 liikmesriigi poolt teatatud juhtudel konfiskeeritud sigarettide kohta. Lisaks lähtub OLAF sellest, et ainult 10 % salakaubast saadakse kätte.

[15] Vt Euroopa Kontrollikoja 2006. aasta tööprogrammi, 10.1.2006, lk 3

[16] Kontrollimise aluseks on nõukogu 7. oktoobri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1798/2003 halduskoostöö kohta käibemaksu valdkonnas ja määruse (EMÜ) nr 218/92 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 264, 15.10.2003, lk 1) rakendamine. Muudetud määrusega (EÜ) nr 885/2004 (ELT L 168, 1.5.2004, lk 1).

[17] ELT C 124 E, 25.5.2006, lk 232.

[18] Vt eespool nimetatud 7. juuni 2005. aasta resolutsiooni punkti 16.

[19] Vt eespool nimetatud 7. juuni 2005. aasta resolutsiooni punkti 10.

[20] Vt eespool nimetatud 7. juuni 2005. aasta resolutsiooni punkti 73.

[21] Kohtuasi C-176/03, komisjon vs nõukogu, EKL 2005, I-7879.

[22] Vt komisjoni teatist Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa Kohtu 13. septembri 2005. aasta otsuse tagajärgede kohta (C-176/03, komisjon vs nõukogu) (KOM (2005)0583).

[23] Vt Euroopa Parlamendi 29. novembri 2001. aasta õigusloomega seotud resolutsiooni ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv ühenduse finantshuvide kaitsmiste kohta kriminaalõigusega (EÜT C 153, 27.6.2002, lk 253) ning eespool nimetatud 4. detsembri 2003. aasta resolutsiooni.

--------------------------------------------------