[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 1.6.2010

KOM(2010)271 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

turu läbivaatamise kohta vastavalt ELi õiguslikule raamistikule (kolmas aruanne)elektroonilise side siseturu jätkuv ko nsolideerimine {SEK(2010)659}

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Turuanalüüsi edu 3

3. Ühtlasemad ja sihipärasemad eeskirjad 4

3.1. Komisjoni juhised artikli 7 kohase menetluse raames – laiahaardelised küsimused 4

3.2. Komisjoni algatused raamdirektiivi artikli 19 alusel 4

4. Regulatiivne areng 4

4.1. Juurdepääs püsivõrgule jaeturul ja kõne algatamise hulgiturg 4

4.2. Kõne lõpetamine püsi- ja mobiilvõrgus 4

4.3. Lairibateenuse hulgiturud 4

4.4. Püsiliinid 4

4.5. Väljavaated 4

5. Järeldused 4

SISSEJUHATUS

Elektroonilise side õigusliku raamistikuga, mis jõustus 2003. aastal, kehtestati artikli 7 kohane menetlus. See on ELi konsultatsioonivahend, mille eesmärk on tagada ühtlane regulatiivne lähenemisviis ELis. Hiljuti läbivaadatud telekommunikatsioonieeskirjades[1] kinnitati, et artikli 7 kohasel menetlusel on elektrooniliste sideteenuste konkurentsivõimelise ühtse turu edendamisel keskne tähtsus. Eeskirjadega antakse komisjonile lisakohustusi seoses parandusmeetmete kehtestamise ja rakendamisega. Selle eesmärk on suurendada turuosaliste õiguskindlust piiriüleste telekommunikatsiooni investeeringute tegemisel.

Alates 2003. aastast on telekommunikatsioonituru konkurentsivõime suurenenud ning teenused ja tooted on kogu Euroopas muutunud kättesaadavamaks. Selle üheks põhjuseks on riikide reguleerivate asutuste tegevus, mis hõlmab näiteks juurdepääsu- ja hinnakohustuste kehtestamist märkimisväärse turujõuga ettevõtjate suhtes. Teiseks põhjuseks on see, et komisjon on kontrollinud riikide reguleerivate asutuste koostatud regulatiivsete meetmete eelnõusid, mis on taganud ühtse lähenemisviisi järgimise kogu ELis. Reguleerimisel keskendutakse senisest enam püsivate kitsaskohtade kõrvaldamisele ning regulatiivmenetlus on muutunud ühtlasemaks ja tõhusamaks.

Siiski esineb teatavaid probleeme. Telekommunikatsiooni ühtse turu väljaarendamiseks tuleb veel jõupingutusi teha. Turu läbivaatamine ei edene ühe kiirusega kõigis liikmesriikides. Mõne riigi reguleerivad asutused ei järgi nõuetekohast reguleerivat lähenemisviisi, eriti seoses konkurentsiprobleemide lahendamiseks kasutatavate parandusmeetmetega. Seetõttu on konkurentsitingimused liikmesriigiti erinevad, mis takistab jätkuvalt siseturu arendamist. Turgu valitsevad ettevõtjad on üldiselt ikka veel märkimisväärse turujõuga ettevõtjad, eriti tavatelefoni- ja lairibaühenduse turgudel, samas arendatakse kogu Euroopas välja järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrke. Nende kasutuselevõtuks on vaja teha märkimisväärseid investeeringuid, kuid ei ole teada, kui suur on nõudlus selliste teenuste järele, mille kasutamiseks on vaja kiiret lairibaühendust. Selleks et soodustada investeeringuid ja innovatsiooni, on investoritele vaja tagada õiguskindlus, säilitades samas tõhusa konkurentsi.

Käesolevas teatises käsitletakse selle valdkonna peamisi suundumusi ja probleeme alates 2007. aastast, mil avaldati komisjoni teatis turu läbivaatamise kohta,[2] kuni 2009. aasta lõpuni. Selles kirjeldatakse, kuidas ja mil määral on raamdirektiivi[3] artiklis 7 sätestatud komisjoni kui järelevaataja roll olnud Euroopa ühtse telekommunikatsioonituru arendamisel oluline. Lisaks on selles kindlaks määratud mitu peamist valdkonda, milles komisjon võib anda telekommunikatsioonisektori Euroopa reguleerivatele asutustele täiendavaid juhiseid, et tagada eeskirjade piisav ühtlus ja ettearvatavus, nii et turuosalised julgeksid ELi turul investeerida.

TURUANALÜÜSI EDU

Riikide reguleerivad asutused ei ole raamdirektiivi artikli 7 kohaste turuanalüüside läbiviimisel olnud sama edukad. Mõned on alustanud läbivaatamise kolmanda vooruga, samal ajal kui teised on alles esimeses voorus[4]. Komisjon on läbi vaadanud üle 1 000 teatise, mis ta on riikide reguleerivatelt asutustelt saanud, ja esitanud märkuseid ligikaudu 60 % juhtudel. Ligikaudu 4 % juhtudel võtsid riikide reguleerivad asutused teatatud meetmete eelnõud tagasi pärast seda, kui nad olid saanud komisjonilt põhjendatud nõu. Vähem kui 1 % juhtudel lükkas komisjon kavandatud meetmed tagasi[5]. Komisjon on riikide reguleerivate asutuste koostatud meetmete eelnõude kohta alati tagasisidet andnud, et reguleerivaid asutusi suunata ja tagada ühtlane, kuid vajalike nüanssidega lähenemisviis kogu Euroopas. Kogemused on näidanud, et riikide reguleerivad asutused võtavad juhiseid üldiselt arvesse[6].

ÜHTLASEMAD JA SIHIPÄRASEMAD EESKIRJAD

Tehnoloogia areng ja telekommunikatsioonieeskirjade jõustamine liikmesriikides on aastate jooksul vähendanud turule sisenemise tõkkeid ja aidanud alternatiivsetel ettevõtjatel piirata märkimisväärse turujõuga ettevõtjate mõju turul. Selleks et suunata reguleeriv tegevus ja vahendid konkurentsivõime peamiste kitsaskohtade kõrvaldamisele, oli asjakohaseid turge käsitlev 2003. aasta soovitus[7] vaja ümber hinnata ja artikli 7 kohast menetlust tuli veelgi ühtlustada.

Turu läbivaatamist käsitlev 2007. aasta teatis näitas, et artikli 7 kohane menetlus sobis eriti hästi selleks, et teha ühtlaselt kindlaks valdkonnad, mida on vaja reguleerida, kuid vähem selleks, et teha kindlaks, kuidas neid tuleks reguleerida. Sellest ajast alates on mitme riigi reguleerivad asutused leidnud, et teatavatel telekommunikatsiooniturgudel muutus konkurents teatavates geograafilistes piirkondades tõhusaks kiiremini kui teistes. Seetõttu tõstatus uuesti küsimus, mida on vaja reguleerida.

Regulatiivsed parandusmeetmed erinevad Euroopas riigiti, isegi kui turuprobleemid on väga sarnased. See takistab ühtse turu arendamist märkimisväärselt. Eelkõige tuleneb see sellest, et riikide reguleerivad asutused kohaldavad erinevaid hinnakujundusmeetodeid, et reguleerida peamisi juurdepääsutooteid, mis võimaldavad alternatiivsetel ettevõtjatel võistelda turgu valitsevate ettevõtjatega, kes omavad suuremat osa võrgule juurdepääsu võimaldavat infrastruktuuri. Komisjon on innustanud riikide reguleerivaid asutusi kasutama sobivaid kuluarvestusmeetodeid ja võtma arvesse reguleeritud juurdepääsuhindade taset ELis[8].

Komisjoni juhised artikli 7 kohase menetluse raames – laiahaardelised küsimused

Geograafiline diferentseeritus

Lairibateenuste hulgimüügisisendite reguleerimine on võimaldanud konkurentidel investeerida oma infrastruktuuri (kliendiliinide eraldamine)[9] ja see on konkurentsi suurendanud eelkõige tihedalt asustatud aladel. Mõne riigi reguleerivad asutused on geograafilise turu määratlemisel arvestanud piirkondlikult diferentseeritud konkurentsitingimusi ja on kohandanud eeskirju nii, et nendes võetakse arvesse piirkondlike turgude erinevusi. Teiste riikide reguleerivad asutused on selliseid erinevusi arvestanud parandusmeetmete kehtestamisel. Selleks et konkurentsitingimuste tegelike erinevuste kindlakstegemisel järgitaks ühtset lähenemisviisi, soovitas komisjon riikide reguleerivatel asutustel määratleda eraldiseisvad geograafilised turud üksnes siis, kui konkurentsitingimused eri geograafilistes piirkondades ja nendevahelised piirid on ajaliselt stabiilsed[10].

Funktsioonipõhine eraldamine ja kohustused

Mitmes liikmesriigis arutatakse selle üle, millised võimalusi on turgu valitsevate ettevõtjate tegevuste eraldamiseks[11]. Kehtivate ELi telekommunikatsioonieeskirjade kohaselt võivad riikide reguleerivad asutused erandjuhul kehtestada muid parandusmeetmeid kui tavapärased juurdepääsukohustused, kui komisjon selleks loa annab. Üks selline parandusmeede on funktsioonipõhine eraldamine, mille kohaselt peab turgu valitsev võrguettevõtja organisatsiooniliselt eraldama võrgutegevuse teenuseosutamisest. Komisjon on rõhutanud, et märkimisväärse turujõuga ettevõtjate võetud kohustusi, mille riikide reguleerivad asutused on heaks kiitnud, tuleb käsitada kehtivate regulatiivsete kohustustega vahetult seotutena ja/või neid täiendavatena niivõrd, kuivõrd nende eesmärk on jõustada, muuta või asendada kehtivaid regulatiivseid kohustusi. Seega tuleb enne kohustuste vastuvõtmist korraldada liikmesriigi ja ELi tasandil konsultatsioone, et menetlus oleks läbipaistev ja kõik sidusrühmad oleksid piisavalt kaasatud. Riikide reguleerivad asutused peavad ka tagama, et funktsioonipõhise eraldamisega seotud kohustused ei mõjutaks turgu valitseva ettevõtja ja uute turuletulijate investeeringuid negatiivselt ning et alternatiivsetel ettevõtjatel on kohustusepõhise lähenemisviisi puhul vähemalt samad juurdepääsuvõimalused nagu täielikult regulatiivse lähenemisviisi puhul.

Komisjoni algatused raamdirektiivi artikli 19 alusel

Menetlussoovitus

Komisjon võttis 2008. aastal vastu läbivaadatud menetlussoovituse,[12] et vähendada regulatiivse menetlusega seotud halduskoormust. Selleks et riikide reguleerivatel asutustel ja turuosalistel oleks suurem õiguskindlus ning et regulatiivseid meetmeid rakendataks õigel ajal, kutsutakse läbivaadatud soovituses riikide reguleerivaid asutusi üles esitama korraga teavet turuanalüüsi ja parandusmeetmete (tühistamise) kohta. Selleks et tõhustada riikide reguleerivate asutuste ja komisjoni jaoks menetlust, võimaldatakse soovitusega riikide reguleerivatel asutustel kasutada nelja liiki meetmetest[13] teavitamiseks lühivormi. Komisjon ei esita põhimõtteliselt selliste teatiste kohta märkuseid.

Sellest ajast alates on komisjonile saadetud peamiselt teatiste lühivorme sellistel juhtudel, mille puhul turud ei ole asjaomaseid turge käsitlevas soovituses enam loetletud ning riigi reguleeriv asutus arvab, et eelnev reguleerimine ei ole enam õigustatud[14]. Ühel sellisel juhul komisjon siiski soovitas reguleerival asutusel kehtestada sobiv etteteatamistähtaeg enne kehtivate kohustuste tühistamist[15]. Vaid mõni juhtum oli seotud üksnes parandusmeetme tehniliste üksikasjade muutmisega[16].

Kõne lõpetamise tasu käsitlev soovitus

Kõne lõpetamise tasud küll vähenevad, kuid ikka veel on mobiilvõrgus kõne lõpetamise tasud [17] ning tava- ja mobiilvõrgus kõne lõpetamise tasud väga erinevad. Komisjon hindas kõnealuseid turge käsitlevaid teatisi ning leidis, et sellised erinevused on tihtipeale tingitud erinevate reguleerivate lähenemisviiside kasutamisest, näiteks hinnakontrolli liikide, kulumeetodite, ebasümmeetria vähendamise ning liuggraafikute rakendamise puhul. Seepärast kutsus komisjon arvamuskirjades riikide reguleerivaid asutusi korrapäraselt üles tegema jõupingutusi ühtse kuluarvestusmeetodi rakendamiseks, kohaldama pikaajaliste lisanduvate kulude meetodit, et viia kõne lõpetamise tasud tasemele, mis kajastab tõhusa ettevõtja kulusid, ning viivitamata kehtestada kõne lõpetamise sümmeetriliste tasude liuggraafikud, et innustada ettevõtjaid oma tegevust võimalikult kiiresti tõhustama.

Kõnealuste põhimõtete tugevdamiseks on komisjon vastu võtnud soovituse Euroopa Liidus püsiliini- ja mobiilikõne lõpetamise tasu reguleerimise kohta,[18] milles antakse üldiseid juhiseid. Kõnealuses soovituses on esitatud selged kulupõhimõtted, mida riikide reguleerivad asutused peaksid kohaldama kõne lõpetamise tasude arvutamisel. Selles märgitakse, et kõne lõpetamise tasud tuleks kehtestada lähtuvalt tõhusatest kuludest hiljemalt alates 31. detsembrist 2012, kuigi riikide reguleerivad asutused, kellel on vähem vahendeid, võivad rakendada kuni 1. juulini 2014 alternatiivseid meetodeid, kuivõrd nende eesmärk on saavutada soovitud tulemus.

REGULATIIVNE ARENG

Juurdepääs püsivõrgule jaeturul ja kõne algatamise hulgiturg

Turu määratlemine

Asjakohaseid turge käsitlevas soovituses ei tehta püsivõrgu jaeturul enam vahet era- ja äriklientidel, sest enamikus liikmesriikides ei erine lepingulised tingimused nende kahe juurdepääsuliigi puhul oluliselt. Siiski on komisjon nõustunud, et mõnes riigis[19] on sellist eristamist vaja, arvestades nende riikide turuolukorda. Seoses lairibaühenduse juurdepääsuteenuste pakkumisega juurdepääsu jaeturul on komisjon osutanud sellele,[20] et riikide reguleerivad asutused peavad näitama, et lai- ja kitsasriba eraldatud juurdepääsu võimaldavad tooted on nende funktsioonist ja hinnastruktuurist lähtuvalt asendatavad. Komisjon on avaldanud kahtlust seoses hulgituru juurdepääsuteenuste pakkumisega kõne algatamise hulgiturul, kuna juurdepääsuteenused pigem täiendavad kui asendavad kõne algatamise teenuseid[21].

Parandusmeetmed

Mõlemal kõnealusel turul on turgu valitsevate ettevõtjate turuosa ikka veel ligikaudu 90 % peaaegu kõigis liikmesriikides. Komisjon oli mures nii jae- kui ka hulgituru eeskirjade tõhususe pärast[22] ning rõhutas, et riikide reguleerivad asutused peaksid jaeturul eeskirjade kehtestamise vajadust hindama lähtuvalt hulgiturul kehtivate parandusmeetmete mõjust. Operaatori (eel)valik ja liinide rentimise hulgiteenus on enamikus liikmesriikides juurdepääsuturu või kõne algatamise turu poolt kohustuseks tehtud. Liinide rentimise hulgiteenus võimaldab alternatiivsetel ettevõtjatel liikuda investeerimisredelil ülespoole täielikult eraldatud juurdepääsu suunas ja osutada jaeturul pakett-teenuseid. Juhtudel, kus liinide rentimise hulgiteenuse kohustuseks tegemine ei olnud nõuetekohane[23] või seda ei rakendatud nõuetekohaselt, kutsus komisjon riikide reguleerivaid asutusi[24] üles seda kohustust uuesti kaaluma.

Arvamuskirjades käsitles komisjon peamiselt kavandatud parandusmeetmeid hinnakontrolli ja kuluarvestuse valdkonnas[25]. Komisjon kutsus riikide reguleerivaid asutusi üles kehtestama hinnakontrollikohustused või neid säilitama juhul, kui hulgituru eeskirjad ei olnud veel piisavad, et tagada konkurents jaeturul,[26] või kui valitses oht, et märkimisväärse turujõuga ettevõtja kehtestab liiga kõrge hinna[27]. Mitmel juhul käsitleti märkustes seda, et teatised[28] ei olnud piisavalt üksikasjalikud, mistõttu ei ole võimalik tagada piisavat läbipaistvust ja õiguskindlust turuosaliste jaoks. Peale selle hõlmasid komisjoni märkused läbipaistvuskohustuse eristamist asjakohase turu piires[29] ja raamatupidamise lahususe kohustusest mittekinnipidamist[30]. Ühel juhul tuletas komisjon riigi reguleerivale asutusele meelde, et märkimisväärse turujõuga ettevõtjate esitatud kohustustest, mille eesmärk on kehtivaid kohustusi muuta või need asendada või kehtestada uued regulatiivsed kohustused, tuleb teada anda ELi konsultatsioonimenetluse raames[31].

Kõne lõpetamine püsi- ja mobiilvõrgus

Turu määratlemine

Riikide reguleerivad asutused määratlevad jätkuvalt iga püsi- ja mobiilvõrgu ettevõtjat kui eraldiseisvat asjakohast kõne lõpetamise turgu ja tihti on need ettevõtjad ka märkimisväärse turujõuga ettevõtjad. Mõnede riikide reguleerivad asutused on mobiilvõrgus määranud virtuaalse mobiilvõrgu operaatorite jaoks kindlaks asjakohased kõne lõpetamise turud, kus need ettevõtjad saavad ettevõtlustingimused ja kõne lõpetamise tingimused määrata kindlaks peremeesvõrkudest sõltumata[32].

Parandusmeetmed

Nii arvamuskirjades kui ka kõne lõpetamise tasusid käsitlevas soovituses kutsus komisjon riikide reguleerivaid asutusi üles kehtestama kõne lõpetamise tasud, mis oleksid tõhusa operaatori kulude tasemel,[33] mis osutab seega sümmeetrilistele tasudele[34]. Eelkõige osutas komisjon LRIC[35]-mudelile[36] ja rõhutas, et tõhusa määra saavutamiseks tuleb viivitamata kehtestada liuggraafikud[37] ning sellest tuleb artikli 7 kohase menetluse raames teatada[38]. Komisjon rõhutas jätkuvalt, et asjakohaste kulude määratlemisel on oluline LRIC-mudel, mis põhineb tõhusat tehnoloogiat kasutava tõhusa operaatori jooksvatel kuludel[39]. Peale selle rõhutas komisjon, et asjakohased kulud, mida võetakse kõne lõpetamise hulgituru tasude puhul arvesse, on tavaliselt teenuse osutamise lisakulud[40]. Riikide reguleerivad asutused kohaldavad üha enam kuluarvestusmeetodit, mis on esitatud kõne lõpetamise tasusid käsitlevas komisjoni soovituses[41].

Lairibateenuse hulgiturud

Turu määratlemine

Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude tõhus kasutuselevõtt on komisjoni jaoks prioriteet, nagu on rõhutatud digitaalses tegevuskavas[42]. Järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude kasutuselevõtt mõjutab turu määratlust oluliselt, nii püsivõrgu juurdepääsu hulgituru (sh jagatud või täielikult eraldatud juurdepääs) kui ka lairibavõrgu juurdepääsu hulgituru puhul. See on tingitud sellest, et riikide reguleerivad asutused pidid tegema otsuse eri tüüpi infrastruktuuril põhinevate juurdepääsutoodete (FttN,[43] FttH[44] või VDSL) hõlmamise kohta.

Komisjon on korduvalt märkinud, et kui sarnaseid teenuseid saab osutada nii vask- kui ka valguskaablivõrgu abil, tuleks neid käsitada asendustoodetena ja osana samast asjakohasest turust. Seega kiitis komisjon heaks juhtumid, mille puhul riikide reguleerivad asutused otsustasid, et valguskaablil põhinevad juurdepääsutooted hõlmatakse eraldatud juurdepääsu turu ja lairibavõrgule juurdepääsu hulgituru määratlustega[45]. Kui riikide reguleerivad asutused jätsid kõnealused tooted[46] määratlusest välja, oli see üldiselt tingitud sellistest teguritest nagu valguskaabli juurdepääsuvõrgu vähene kasutamine. Kõnealustel juhtudel kutsus komisjon riikide reguleerivaid asutusi üles jälgima turusuundumusi, võttes arvesse valguskaablivõrkude järjest suuremat kättesaadavust ja ettevõtjate kavasid selliseid võrke kasutusele võtta[47].

Korduv küsimus oli kaabelvõrkude hõlmamine lairibavõrgule juurdepääsu hulgituruga, lähtudes otsestest[48] ja kaudsetest[49] piirangutest. Komisjon tunnistas, et isegi asjakohaste kaabelvõrgule juurdepääsu hulgiteenuste puudumisel võib vertikaalselt integreeritud ettevõtjate vaheline konkurents jaeturul olla kaudne konkurentsipiirang, kuid selle piirangu tõttu ei tuleks turu määratlust üldiselt muuta, seda tuleks hoopis arvesse võtta märkimisväärse turujõuga ettevõtjate hindamise kontekstis[50]. Ühel juhul nõustus komisjon sellega, et mobiilne lairibaühendus hõlmatakse eraklientidele pakutavate lairibateenuste jaeturuga kui xDSLil ja kaabelvõrgul põhineva lairibalühenduse otsene asendustoode. See võimaldas lairibaühenduse hulgiturgu dereguleerida seoses lairibaühenduse pakkumisega eraklientidele[51].

Parandusmeetmed

Leiti, et eraldatud juurdepääsu turg ei olnud konkurentsivõimeline. Seda turgu reguleeritakse kõikides liikmesriikides, kes on kõnealust turgu hõlmavatest meetmetest teatanud. Peaaegu kõikide liikmesriikide lairibavõrgule juurdepääsu hulgiturg ei olnud konkurentsvõimeline, välja arvatud Malta[52]. Ühendkuningriigi ja Portugali turud olid geograafiliselt killustunud ning tõhus konkurents toimis riigi territooriumi teatavates osades.

Nagu ka turgude nõuetekohase piiritlemise puhul, on kõige olulisemad parandusmeetmete suundumused seotud järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude kasutuselevõtuga. Eraldatud juurdepääsu turul on mõne riigi reguleerivad asutused kehtestanud kohustuse tagada juurdepääs kliendi alamliinile ja kõrvalteenustele (ühispaiknemine) ning ka nõuetekohane tagasiühendus vahejaotuspunktini paigaldatava valguskaabli lahenduste puhul[53]. Koju paigaldatava valguskaabelühenduse puhul soovisid mõnede riikide reguleerivad asutused, et eraldatud juurdepääs valguskaabliliinile[54] põhineks kulupõhistel hindadel, sh riskipreemial[55]. Kahe riigi reguleerivad asutused tegid ettepaneku, et kõik valguskaablit eratarbijatele paigaldavad ettevõtjad peavad tagama juurdepääsu hoonesisesele juhtmestikule olenemata sellest, kas nad on märkimisväärse turujõuga ettevõtjad. Seda kutsutakse sümmeetriliseks regulatsiooniks[56]. Peale selle on oluline ettepanek, millega kohustatakse turgu valitsevaid ettevõtjaid tagama juurdepääs ehituslikule infrastruktuurile[57]. Mõned liikmesriigid käsitlesid ka läbipaistvusega[58] seotud küsimusi ja üleminekut vaskvõrgult valguskaablivõrgule[59]. Juhtudel, kui seda ei tehtud, [60] kutsus komisjon riikide reguleerivaid asutusi üles koostama parandusmeetmed, milles täpsustatakse üleminekuprotsess, sest üleminek ja keskjaamade maha võtmine mõjutavad oluliselt alternatiivsete ettevõtjate äritegevust. Riikide reguleerivad asutused kasutavad erinevaid lähenemisviise ja seepärast tuleb komisjonil anda täiendavaid juhiseid.

Lairibavõrgule juurdepääsu hulgiturul on mõnede riikide reguleerivad asutused kehtestanud teatavates võrkudes või teatavate funktsioonide puhul parandusmeetmeid piiratud ulatuses või ei ole neid üldse kehtestanud, arvestades eraldatud juurdepääsu turul kehtestatud kohustusi[61]. Siinkohal rõhutas komisjon vajadust turge jälgida, et teha kindlaks, kas eraldatud juurdepääsu turul kehtestatud parandusmeetmed on piisavad, et tagada tõhus konkurents jaetasandil, ja kui see ei ole nii, siis tuleb lairibavõrgule juurdepääsu hulgiturul kehtestada sobivad parandusmeetmed.

Kulupõhisuse määratlemiseks kasutatavate meetodite analüüs on näidanud, et riikide reguleerivate asutuste lähenemisviisid on liiga erinevad. Kogu Euroopas on vaja ühtsemat lähenemisviisi peamiste näitajate regulatiivseks kuluarvestuseks.

Püsiliinid

Turu määratlemine

Toimivad püsiliiniteenuse turud on konkurentsi ja järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkude kasutuselevõtu seisukohast olulised. Püsiliinide magistraalsegmendi ja kõne lõpetamise segmendi täpne piiritlemine sõltub väga suures ulatuses iga riigi võrgu topoloogiast. Mõnede riikide reguleerivad asutused on jaganud püsiliinide puhul kõne lõpetamise hulgituru segmentideks vastavalt ribalaiusele[62]. Teiste riikide reguleerivad asutused on täheldanud konkurentsitingimuste märgatavat geograafilist erinevust ja teinud ettepaneku määrata kindlaks eraldi geograafilised turud[63]. Ühe riigi reguleeriv asutus[64] on püsiliinide puhul jaganud kõne lõpetamise segmendi osadeks vastavalt kavandatud kasutusele ja teinud ettepaneku dereguleerida selliseid püsiliine, mis on ühendatud mobiilsideoperaatorite baasjaamadega. Komisjon nõustus, et alternatiivsete liidestega püsiliinide hulgiteenuste (nt Etherneti-põhised tooted, mis toimivad tavapäraste liidestega võrdväärselt, arvestades nende jõudlust ja ühenduvust püsiliinidega) hõlmamine püsiliinide hulgiteenuste turuga on tehnoloogiliselt neutraalne[65].

Parandusmeetmed

Kõikide riikide reguleerivad asutused, kes esitasid teatisi seoses kõne lõpetamise segmendiga püsiliiniteenuse turul, leidsid, et turgu valitsev ettevõtja oli märkimisväärse turujõuga ettevõtja[66]. Komisjon rõhutas, et kavandatavate kohustuste ulatus peaks piirduma meetmetega, mis on ette nähtud parandama olukorda, kus turul puudub konkurents[67]. Regulatiivseid kohustusi ei tohiks kehtestada liiga pikaks ajaks, kui konkurentsitingimused tõenäoliselt paranevad lühikeses või keskpikas perioodis[68]. Hinnakontrolli hõlmavate kohustuste puhul soovitas komisjon pigem vahetut regulatiivset sekkumist kui turgu valitseva ettevõtja iseregulatsiooni[69]. Seoses konkurentsivõimeliste turgudega rõhutas komisjon, et regulatiivsed kohustused tuleks tühistada üksnes pärast üleminekuperioodi, mis on piisavalt pikk, et ettevõtjad saaksid kõrvaldada võrkude ülejäänud kitsaskohad[70].

Väljavaated

ELi läbivaadatud telekommunikatsioonieeskirjadega antakse komisjonile täiendavaid kohustusi, mis on seotud riigi regulatiivsete asutuste kehtestatavate ja rakendatavate parandusmeetmetega. ELi reguleeriva raamistiku ühtse kohaldamise tagamiseks teeb komisjon tihedat koostööd vastloodud elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud ametiga (BEREC), et arendada välja elektrooniliste sideteenuste ühtne turg, millest saavad kasu tarbijad ja ettevõtjad.

Artikli 7 kohane menetlus on võimaldanud komisjonil teha kindlaks valdkonnad, kus on soovitav sihipärasem regulatsioon , kus ilmnevad uued reguleerimise vormid ja kus oleks võimalik regulatsiooni vähendada . Seoses sellega annab artikli 7 kohane menetlus olulise panuse asjakohaseid turge käsitleva soovituse läbivaatamisse, mida komisjon korrapäraselt teeb. Artikli 7 kohane menetlus on ka näidanud, et riikide reguleerivad asutused kohaldavad jätkuvalt eri lähenemisviise sarnaste konkurentsiprobleemide lahendamiseks. See takistab tõeliselt ühtse turu arendamist. Sellisteks näideteks on liinide rentimise hulgiteenuse eeskirjade kehtestamine ja rakendamine, valguskaablivõrgule juurdepääsu võimaldavate toodete käsitamine lairiba hulgiturul ja juurdepääsu- või sidumistasude kuluarvestusmeetodid. Artikli 7 kohane menetlus on ka näidanud, et turgu valitsevate ettevõtjate tegevuste eraldamise kohustuse alusel on välja kujunemas reguleeriv lähenemisviis turgudel, kus tavapärased kohustused ei ole piisavad, et lahendada püsivaid turuprobleeme. See näitab, et riikide reguleerivad asutused vajavad täiendavaid juhiseid reguleerivate põhimõtete kehtestamiseks, et vältida eri lähenemisviiside kasutamist ELis, kuna see takistaks turgude piiriülest integratsiooni. Komisjon viimistleb praegu soovitust, milles käsitletakse reguleeritud juurdepääsu järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkudele; see põhineb juhistel, mida komisjon andis riikide lairibateenuste turgude läbivaatamise raames. Võib-olla peab komisjon koos elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud ametiga andma riikide reguleerivatele asutustele täiendavaid juhiseid selle kohta, kuidas ühtlaselt rakendada tegevuste eraldamise kohustusi ja parandusmeetmeid.

JÄRELDUSED

Artikkel 7 kohane menetlus, millega tagatakse sihipärased ja ühtsed telekommunikatsioonieeskirjad ELis, on jätkuvalt kesksel kohal elektrooniliste telekommunikatsiooniteenuste ühtse turu edendamisel. Artikkel 7 kohase konsultatsioonimehhanismiga ettenähtud läbipaistvus on võimaldanud anda riikide reguleerivatele asutustele kasulikke juhiseid. Teatisi esitanud reguleerivad asutused on komisjoni märkusi üldiselt võimalikult palju arvesse võtnud ja teiste riikide reguleerivad asutused on neid märkusi kasutanud juhistena enda reguleerivate strateegiate kujundamisel. See kehtib eelkõige tooteturu ja geograafiliste turgude kindlaks määramise ning asjakohaste turgude konkurentsitingimuste hindamise kohta. Lisaks on asjakohaseid turge käsitleva läbivaadatud soovituse ja uue menetlussoovitusega tõhustatud regulatiivset protsessi ning suunanud riikide reguleerivate asutuste ja komisjoni tähelepanu turgudele, kus esineb kitsaskohti. Selleks et parandusmeetmete kohaldamine oleks järjepidevam, on komisjon vastu võtnud soovituse Euroopa Liidus püsiliini- ja mobiilikõne lõpetamise tasu reguleerimise kohta ning viimistleb praegu soovitust, milles käsitletakse reguleeritud juurdepääsu järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrkudele. Telekommunikatsiooni reformipaketiga antakse komisjonile ja elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud ametile täiendavaid kohustusi seoses parandusmeetmete kehtestamise ja rakendamisega. Sellega hõlbustatakse veelgi telekommunikatsiooni ühtse turu arendamist.

[1] ELi läbivaadatud telekommunikatsioonieeskirjad, mis võeti vastu 25.11.2009 ja mis tuleb üle võtta 25.5.2011 (vt ELT L 337, 18.12.2009, lk 37).

[2] KOM(2007) 401, 11.7.2007.

[3] Direktiiv 2002/21/EÜ, EÜT L 108, 24.4.2002.

[4] Ülevaade on esitatud komisjoni talituste töödokumendi II, III ja IV lisas.

[5] Peaaegu 3 % juhtudel kehtestas komisjon täiendava hindamisperioodi (II etapp).

[6] Ülevaade artikli 7 kohasest menetlusest on esitatud I lisas.

[7] Komisjoni soovitus 2003/311/EÜ, ELT L 114, 8.5.2003.

[8] LT/2009/0990, SI/2009/1010, SE/2009/1018, DK/2009/1023.

[9] Eraldatud juurdepääs kliendiliinile.

[10] UK/2007/0733, PT/2008/0851, ES/2008/0805, FI/2009/0900.

[11] UK, SE, SL, IT, PL, PT.

[12] Komisjoni soovitus 2008/850/EÜ, ELT L 301, 12.11.2008.

[13] Konkreetselt hõlmavad need otsuseid i) dereguleerida turud, mis ei ole enam loetletud soovituses 2003/311/EÜ; ii) mitte reguleerida soovitusega hõlmatud turge, mis toimivad konkurentsinõuete kohaselt; iii) muuta varem kehtestatud parandusmeetmete tehnilisi üksikasju; ning iv) laiendada kehtivaid meetmeid sarnases olukorras olevale turuosalisele.

[14] Nt ES/2008/0817, PL/2008/0831, CZ/2008/0840, NL/2008/0849, CZ/2008/0857, CZ/2009/0872, SI/2009/0893, SK/2009/0954, SE/2009/0968, PL/2009/0971, FI/2009/0985, IT/2009/0998, IT/2009/0999, SK//2009/1008, DK/2009/1024.

[15] IT/2009/0999.

[16] Nt IT/2008/0842, BE/2009/0882, UK/2009/0901, IE/2009/0928, PT/2009/0956, RO/2009/1003, PT/2009/1011, PT/2009/1012, FR/2009/1028.

[17] BG/2009/866 ja MTR Benchmark Snapshot, ERG (09) 23_final_090604.

[18] Komisjoni soovitus 2009/396/EÜ, ELT L 124.

[19] AT, BG, FR, IT, NL, UK.

[20] IT/2009/0890, DE/2009/0897, BG/2009/0911, SE/2009/0965, RO/2009/1001.

[21] DK/2005/0141, NL/2008/0822.

[22] CZ/2006/0356, EE/2007/0637-638, DE/2006/0402, SK/2007/0676, SK/2007/0696 ja AT/2007/0579-580, NL/2008/0821, BG/2009/0911, LV/2009/0960, MT/2009/0979, LV/2009/0994.

[23] Nt DK, EE, DE, HU, LV, SK, AT, CZ.

[24] EE/2007/0637-638, HU/2007/0662-663, SK/2007/0740, LV/2009/0960, LV/2009/0994, RO/2009/1001-1002, DE/2009/1006.

[25] Nt ES/2008/0815, LU/2006/0526-527, BE/2007/0640, DE/2006/0402, IE/2007/0632, AT/2006/0543, CZ/2006/0351, SK/2007/0740, UK/2009/0898,DE/2009/1006.

[26] EE/2007/0637-638, SK/2007/0696. .

[27] ES/2008/0815, CZ/2008/0755.

[28] LV/2007/0565-566, GI/2007/0710-711, EE/2007/0637-638, IE/2007/0632, PL/2006/0380, GI/2007/0716, LV/2009/0994.

[29] ES/2008/0815.

[30] DE/2006/0402, LV/2007/0565-566, SK/2007/0696, LV/2009/0994.

[31] IT/2009/0890.

[32] ES/2007/0706, DE/2008/0813, DK/2009/1014.

[33] FR/2007/0669, FI/2008/0778, IT/2008/0779, PL/2008/0794, DK/2009/1014, GI/2009/0976-0977.

[34] ES/2007/0598, PT/2007/0707, DK/2008/0785, GI/2009/0976, PL/2009/0996.

[35] LRIC tähendab pikaajaliselt lisanduvaid kulusid.

[36] BG/2009/0866, DK/2009/0914, CZ/2009/0959, SE/2009/1018.

[37] IE/2008/0746, CZ/2009/0959.

[38] DE/2008/0813.

[39] UK/2006/0498, EL/2008/0786, IT/2008/0802, PL/2009/0991.

[40] EL/2008/0786, IT/2008/0802, SE/2009/0941, DK/2009/1014.

[41] FR/2008/812, IT/2008/0802 (reguleeriv asutus kohustus võtma kasutusele soovitusega kooskõlas oleva kulumudeli aastaks 2010), BG/2009/0865, BG/2009/0866, RO/2009/0878, AT/2009/0910.

[42] 19. mail 2010 võttis komisjon Euroopa 2020. aasta strateegia (KOM(2010) 2020) raames vastu Euroopa digitaalse tegevuskava.

[43] Valguskaabelühendus vahejaotuspunktini/tänavajaotuskapini.

[44] Valguskaabelühendus koju/hooneni.

[45] Nt EE/2009/0942, FI/2008/0839, FR/2008/0780, IE/2009/0875, NL/2008/827, PT/20080850 (eraldatud juurdepääsu turg); BE/2007/0736 and BE/2009/0950, EE/2009/0943, FI/2009/0900, FR/2008/0781, NL/2008/0827, PT/2008/0851 (lairibavõrgule juurdepääsu hulgiturg).

[46] Nt CY/2009/0869, CZ/2009/0933 riigi reguleeriv asutus lükkas tagasi, DK/2008/0860, EL/2009/0934, SK/2009/0929 riigi reguleeriv asutus lükkas tagasi (eraldatud juurdepääsu turg); CY/2009/0870, CZ/2008/0797, EL/2009/0935 (lairibavõrgule juurdepääsu hulgiturg).

[47] Nt AT/2009/0970, CY/2009/0870, CZ/2008/0797, EL/2009/0935.

[48] MT/2008/0803.

[49] Üksikasjad on esitatud komisjoni talituste töödokumendi III lisa peatükis 5.1.

[50] Nt UK/2007/0733, DK/2008/0862.

[51] AT/2009/0970.

[52] MT/2008/0803.

[53] Nt DE/2007/0646, BE/2008/0801, SI/2009/0957.

[54] NL/2008/0826, SI/2009/0957.

[55] NL/2009/0868, SI/2009/0957.

[56] ES/2008/0820, FR/2009/993.

[57] Nt FR/2008/0780, EE/2009/0942, ES/2008/0804, PT/2008/0851, IT/2009/0891.

[58] Nt FR, ES, EL.

[59] Nt BE, ES, NL, DK, EE.

[60] Nt FI/2008/0839, IT/2009/0988.

[61] Nt NL/2008/0827.

[62] LT/2006/0430, EL/2006/0422, UK/2008/0747, UK/2008/0787, NL/2008/0823, AT/2008/0836.

[63] UK/2008/0787, AT/2008/0836.

[64] IT/2009/1000.

[65] Nt EE/2007/0643, DE/2007/0677.

[66] Ühe riigi reguleeriv asutus ei leidnud ühtegi märkimisväärse turujõuga ettevõtjat kõne lõpetamise väga kõrge jõudlusega püsiliiniteenuse kitsamalt määratletud turul, nt UK/2008/0787. Ühe teise riigi reguleeriv asutus leidis märkimisväärse turujõuga ettevõtja üksnes väga madala jõudlusega püsiliiniteenuse turul, nt LT/2006/0430.

[67] NL/2008/0823-0825.

[68] UK/2008/0859.

[69] EE/2007/0643.

[70] IT/2009/0999-1000.