SELETUSKIRI

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand kõnealuse direktiivi sätetest selleks, et lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust või ära hoida teatavat maksudest kõrvalehoidmist või maksustamise vältimist.

Komisjonis 19. märtsil 2021 registreeritud kirjaga taotles Austria Vabariik (edaspidi „Austria“) luba jätkata sellise meetme kohaldamist, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artiklitest 168 ja 168a, et jätta käibemaksu mahaarvamise õiguse kohaldamisalast välja kaubad ja teenused, mida maksukohustuslane kasutab enam kui 90 % ulatuses enda või oma töötajate tarbeks või üldisemalt muul kui ettevõtluse eesmärgil või mittemajanduslikuks tegevuseks. Kirjaga oli kaasas aruanne kõnealuse meetme kohaldamise kohta, mis sisaldas ka käibemaksu mahaarvamise õiguse jaotusmäära läbivaatamist, nagu on nõutud nõukogu rakendusotsuse 2009/1013/EL (mida on parandatud nõukogu rakendusotsuseega (EL) 2018/1487) artiklis 2.

Komisjon teavitas 7. aprill 2021. aasta kirjadega käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teisi liikmesriike Austria taotlusest. Komisjon teatas 8. aprill 2021. aasta kirjaga Austriale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käibemaksudirektiivi artiklis 168 on sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha maksustatavate tehingute tarbeks tehtud ostude ja osutatud teenuste eest tasutud käibemaks. Käibemaksudirektiivi artikli 168a lõikega 1 on ette nähtud, et maksukohustuslase ettevõtte vara hulka kuuluva kinnisasja kasutamisel nii maksukohustuslase ettevõtte tegevuse eesmärgil kui ka muul kui ettevõtluse eesmärgil tohib kõnealuse kinnisasjaga seotud käibemaksu maha arvata üksnes selles ulatuses, milles kinnisasja kasutatakse maksukohustuslase ettevõtte tegevuse eesmärgil. Käibemaksudirektiivi artikli 168a lõike 2 kohaselt võivad liikmesriigid neile sobival viisil kohaldada seda eeskirja ka muude ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupadega seotud kulutuste käibemaksuga maksustamisel. Nõukogu 22. detsembri 2009. aasta direktiiviga 2009/162/EL lisati käibemaksudirektiivi artikkel 168a, et piirata käibemaksu mahaarvamist proportsionaalselt ettevõtluse eesmärgil kasutamisega ja kohaldada seega tõhusamalt põhimõtet, mille kohaselt mahaarvamine toimub ainult siis, kui asjaomaseid kaupu ja teenuseid kasutatakse maksukohustuslase ettevõtluse eesmärgil.

Vastavalt käibemaksudirektiivi artiklile 395 võivad liikmesriigid kohaldada meetmeid, millega tehakse erand käibemaksudirektiivi sätetest, et lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust või hoida ära teatavat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist, kui nõukogu on neile andnud loa.

Austria taotles luba jätkata sellise meetme kohaldamist, millega tehakse erand käibemaksudirektiivi artiklite 168 ja 168a sätetest, et oleks võimalik jätta käibemaksu mahaarvamise õiguse kohaldamisalast täielikult välja kaubad ja teenused, mida maksukohustuslane kasutab enam kui 90 % ulatuses enda või oma töötajate tarbeks või üldisemalt muul kui ettevõtluse eesmärgil või mittemajanduslikuks tegevuseks.

Austriale anti algselt luba kasutada erandmeedet nõukogu 13. detsembri 2004. aasta otsusega 2004/866/EÜ ajavahemikuks kuni 31. detsembrini 2009 ja seejärel taas nõukogu 22. detsembri 2009. aasta rakendusotsusega 2009/1013/EL kuni 31. detsembrini 2012. Viimati nimetatud otsust pikendati seejärel nõukogu 13. novembri 2012. aasta rakendusotsusega 2012/705/EL kuni 31. detsembrini 2015, nõukogu 10. detsembri 2015. aasta rakendusotsusega (EL) 2015/2428 kuni 31. detsembrini 2018 ja nõukogu rakendusotsusega (EL) 2018/1487 kuni 31. detsembrini 2021.

Austria teatas oma praeguses taotluses komisjonile, et erandi kohaldamine on osutunud väga edukaks ja tõhusaks käibemaksu kogumise lihtsustamisel ning maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise ärahoidmisel, samuti on see suurendanud õiglust, hoides ära põhjendamatutest rahavooeelistest tulenevaid moonutusi, ning on parandanud maksukuulekust tänu käibemaksu lihtsustatud kogumisele. Austria sõnul tooks erandi tühistamine kaasa põhjendamatu rahavooeelise maksukohustuslasele, kes kasutab kaupa või teenust üksnes vähesel määral ettevõtluse eesmärgil ja kellel on lubatud käibemaksu maha arvata seoses selle minimaalse äriotstarbelise kasutusega, võrreldes maksukohustuslasega, kes kasutab kaupa või teenust üksnes ettevõtluse eesmärgil. Nende kaupade ja teenuste puhul, mida kasutatakse üksnes vähesel määral ettevõtluse eesmärgil, tooks hilisem minimaalne muutus isiklikuks tarbeks ja ettevõtluse tarbeks kasutamise osakaalus lisaks kaasa mahaarvatava käibemaksu korrigeerimise. Selline väike korrigeerimine oleks ebaproportsionaalne nii maksumaksja kui ka maksuhalduri seisukohast.

Kaupade ja teenuste minimaalne kasutamine vähemalt 10 % ulatuses ettevõtluse eesmärgil, et sisendkäibemaksu oleks võimalik maha arvata, on suhteliselt väike. Austria sõnul avaldab kõnealuse meetme pikendamine üksnes vähest mõju lõpptarbimise etapis kogutud käibemaksutulude kogusummale ning seega ei mõjuta see negatiivselt liidu käibemaksupõhiseid omavahendeid.

Üldiselt on erandid ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata erimeetme asjakohasust ja tõhusust. Seda arvestades ning toetudes Austria esitatud teabele leiab komisjon, et jaotus 90 % / 10 % vastavalt muu kasutuse ja ettevõtlusotstarbelise kasutuse vahel on mõistlik alus selleks, et teha kindlaks tehingud, mille puhul ettevõtlusotstarbelist kasutust võib pidada tähtsusetuks.

Seega vähendab kõnealune erimeede nii maksuhaldurite kui ka ettevõtjate tööd, kuna ei ole vaja jälgida selliste kaupade ja teenuste edasist kasutamist, mille suhtes nende omandamise ajal mahaarvamisõigus kohaldamisele ei kuulunud, eelkõige seoses isiklikuks tarbeks kasutamise võimaliku maksustamisega vastavalt käibemaksudirektiivi artiklitele 16 või 26 või mahaarvamise korrigeerimisega, mida nõutakse kõnealuse direktiivi artiklitega 184–192. Erandit lubava meetme pikendamine on seepärast asjakohane.

Siiski peaks mis tahes pikendamine olema ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata, kas tingimused, millel erand põhineb, ikka veel kehtivad. Seepärast tehakse ettepanek pikendada erandit kuni 2024. aasta lõpuni ja paluda, et Austria esitaks koos pikendamistaotlusega hiljemalt 31. märtsiks 2024 aruande, milles on ülevaade ettevõtlusotstarbelise ja muu kasutuse jaotuse kohta, mille alusel kohaldatakse mahaarvamiseõiguse kohaldamisalast väljajätmist, kui erandit kavatsetakse pikendada pärast 2024. aastat.

Nõukogu 22. detsembri 2009. aasta otsus 2009/1013/EL võeti vastu samal ajal kui nõukogu 22. detsembri 2009. aasta direktiiv 2009/162/EL, millega lisati käibemaksudirektiivi artikkel 168a. Nõukogu otsuse 2009/1013/EL pealkiri ei viita siiski artiklile 168a. Selleks et kõrvaldada vastuolu nõukogu otsuse 2009/1013/EL pealkirja ja sisu vahel, tuleks nõukogu otsuse 2009/1013/EL pealkirja muuta, lisades viite käibemaksudirektiivi artiklile 168a.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Teistele liikmesriikidele (Saksamaa, Madalmaad) on tehtud sarnased erandid seoses kaupadelt ja teenustelt tasumisele kuuluva käibemaksu väljajätmisega käibemaksu mahaarvamise õigusest, kui kõnealuseid kaupu ja teenuseid kasutatakse rohkem kui 90 % ulatuses maksukohustuslase või tema töötajate isiklikuks tarbeks või üldiselt mitteäriliseks või mittemajanduslikuks tegevuseks.

Käibemaksudirektiivi artikliga 176 on ette nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei arvata. Kuni kõnealuste kulude kindlaksmääramiseni lubatakse liikmesriikidel säilitada 1. jaanuaril 1979 kehtinud erandid. Seepärast kehtivad mitmed senist olukorda säilitavad sätted, millega piiratakse maksukohustuslaste õigust teha mahaarvamisi.