EUROOPA KOMISJON Brüssel,29.8.2017 COM(2017) 457 final 2017/0211(NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis võetava seisukoha kohta



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU SISU Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega kehtestatakse liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (edaspidi „OIV“) vastu võetav seisukoht seoses liidule OIVs eristaatuse andmise otsuse kavandatava vastuvõtmisega. 2. ETTEPANEKU TAUST 2.1Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni asutamise leping Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni asutamise leping (edaspidi „leping“) allkirjastati 3. aprillil 2001 Pariisis. Selle eesmärk on asutada Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon, mis asendab Rahvusvahelist Veiniametit. Leping jõustus 1. jaanuaril 2004. 20 liikmesriiki on selle lepingu osalised. 2.2OIV OIV on valitsustevaheline teaduse- ja tehnikaorganisatsioon, mis on tegev viinamarjakasvatussektoris ning veini ja muude viinamarjasaaduste tootmise sektoris. OIV aitab kaasa viinamarjakasvatuse ja veinitootmise olemasolevate tavade ja standardite rahvusvahelisele ühtlustamisele, koostades resolutsioone järgmistes valdkondades: – viinamarjakasvatuse tingimused; – veinivalmistustavad; – toodete määratlemise ja/või kirjeldamise, märgistamise ja turustamise tingimused; – viinamarjasaaduste analüüsi- ja hindamismeetodid. 2.3OIV kavandatav otsus Kavandatav otsus ei ole õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi algatus. OIV võtab oma 16. üldkogul, mis toimub 20. oktoobril 2017, vastu otsuse liidule OIVs eristaatuse andmise suhtes (edaspidi „kavandatav õigusakt“). Euroopa Liidul ei ole praegu OIVs mingit ametlikku staatust. Kavandatud õigusakti eesmärk on tugevdada liidu rolli OIVs ja muuta see ametlikuks. 3.LIIDU NIMEL VÕETAV SEISUKOHT

3.1Ettepaneku põhjused ja eesmärgid 1. oktoobril 2015 andis nõukogu komisjonile loa alustada OIVga ettevalmistavaid kõnelusi eristaatuse saamiseks, kooskõlas OIV kodukorra artikliga 4. Kuna liidul ei ole praegu OIVs mingit ametlikku staatust, kutsutakse komisjoni esindajaid osa võtma eksperdirühmade, komisjonide ja allkomisjonide koosolekutest üksnes mitteametlikult, kuid nad ei tohi osaleda täitevkomitee istungitel. Samuti kutsutakse neid mõnikord (ilma sekkumisõiguseta) osalema organisatsiooni üldkogu istungitel, kus OIV liikmed võtavad vastu resolutsioone. Euroopa Liit ei maksa OIVle mingit toetust. Selline piiratud osalemine ei võimalda komisjonil saada täielikku teavet uute resolutsioonide väljatöötamisest. Arvestades teatavate OIV resolutsioonide võimalikke õiguslikke tagajärgi ning liidu pädevust enamikus OIV tegevuse valdkondades, on kavandatud õigusakti eesmärk tugevdada liidu osalust OIVs ja muuta see ametlikuks. Selline staatus võimaldaks komisjonil, kes esindab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 17 alusel Euroopa Liitu, saada täielikku teavet uute resolutsioonide väljatöötamise kohta, koordineerida ELi ühist seisukohta kõnealuste resolutsioonide suhtes, sekkuda liidu nimel ja ametlikult komisjonide, allkomisjonide ja eksperdirühmade töösse ning võtta osa üldkogu ja täitevkomitee istungitest. See tagaks ELi ühtse esindatuse OIVs, seadmata kahtluse alla ELi liikmesriikide teadusekspertide rolli OIVs. Lisaks võimaldaks sellise staatuse andmine ELi esindajatel saada samadel alustel OIV liikmetega juurdepääs kõikidele OIV dokumentidele. See lihtsustab tulevikus selliste otsuste ettevalmistamist, mida nõukogu peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 alusel võtma enne resolutsioonide hääletamist OIV üldkogul. Eelnevat arvestades tuleks OIVle teha ettepanek anda Euroopa Liidule OIV kodukorra artikliga 4 ette nähtud eristaatus. Põllumajanduse ja maaelu arengu eest vastutav volinik on pädev allkirjastama kirjavahetust komisjoni nimel ja tema vastutusel. 3.2Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Kuigi OIV resolutsioonid iseenesest ei ole määruse (EL) nr 1308/2013 alusel ELi tasandil siduvad, võib teatavatel OIV poolt vastuvõetud ja avaldatud resolutsioonidel olla õiguslik tagajärg. Veinitoodete osas viidatakse ELi õiguses OIVle järgmistes sätetes: –ühise turukorralduse määruse artikli 80 lõikes 5, milles on sätestatud, et veini analüüsi meetodid põhinevad OIV soovitatud ja avaldatud meetoditel, välja arvatud juhul, kui need oleksid liidu poolt seatud eesmärgi saavutamiseks ebatõhusad või ebasobivad; –komisjoni määruse (EÜ) nr 606/2009 artiklis 9 käsitletakse veinivalmistustavasid, mille kohaselt kohaldatakse kasutatavate ainete puhtuse ja identifitseerimisnõudeid, mis on sätestatud ja avaldatud OIV veinivalmistuskoodeksis; –ühise turukorralduse määruse artikli 80 lõike 3 punktis a on sätestatud, et veinivalmistustavade kasutamist lubades peab komisjon võtma arvesse OIV poolt vastu võetud ja avaldatud veinivalmistustavasid; –ühise turukorralduse määruse artikli 90 lõike 2 kohaselt peavad imporditavad veinitooted olema toodetud kooskõlas käesoleva määruse kohaselt liidu lubatud veinivalmistustavadega või kooskõlas OIV soovitatud ja avaldatud veinivalmistustavadega; ning –määruse (EÜ) nr 2870/2000 artiklis 3 on kehtestatud, et liidu poolt sätestatud analüüsimeetodite puudumise korral võidakse teatavas piiritusjoogis sisalduvate ainete avastamiseks ja kvantitatiivse määramiseks kasutada OIV poolt tunnustatud analüüsimeetodeid. Arvestades, et OIV resolutsioonidel võib olla õiguslikke tagajärgi ning seda, et liidul on nendes valdkondades ainupädevus, peab nõukogu võtma Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 alusel vastu ühise seisukoha enne, kui OIVs hääletatakse kõnealuste resolutsioonide üle. ELi eristaatus OIVs hõlbustab sellise seisukoha ettevalmistamist. 3.3Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega OIV resolutsioonid võivad olla seotud ka teemadega, mis on hõlmatud ELi horisontaalsete sätetega, näiteks toidualase teabe esitamine tarbijatele ja lisaainete kasutamine toiduainetes. On oluline, et EL saaks eristaatuse, mis võimaldab ELi esindajatele juurdepääsu kõikidele OIV dokumentidele ja võimaldab kontrollida, et OIV resolutsiooni ja ELi õiguse ning võimalike õiguslike tagajärgede vahel ei esineks lahknevusi. 4.ÕIGUSLIK ALUS

4.1 Menetlusõiguslik alus 4.1.1 Põhimõtted Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“ Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline. Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“. 4.1.2 Kohaldamine käesoleval juhul OIV on lepinguga, nimelt Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni asutamise lepinguga, asutatud organ. Arvestades, et OIV resolutsioonidel võivad olla õiguslikud tagajärjed ning seda, et liidul on ainupädevuse nendes valdkondades, milles OIV on otsustusõigus, mõjutab see otseselt liidu huve. Kavandatud õigusaktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku. Seepärast on ettepanekus esitatud otsuse menetlusõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 9. 4.2 Materiaalõiguslik alus 4.2.1 Põhimõtted ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaste otsuste materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige sellest, mis on kavandatava õigusakti eesmärk ja sisu, mille suhtes liidu nimel võetav seisukoht tuleb vastu võtta. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus. 4.2.2 Kohaldamine käesoleval juhul Kavandatud õigusakti peamine eesmärk ja sisu on seotud ühise põllumajanduspoliitikaga. Seepärast on ettepanekus esitatud otsuse materiaalõiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 43. 4.3 Järeldus Ettepanekus esitatud otsuse õiguslik alus peaks seega olema Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9. 2017/0211 (NLE) Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis võetava seisukoha kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 43 koostoimes artikli 218 lõikega 9, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, ning arvestades järgmist: (1)Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsiooni asutamise leping (edaspidi „leping“) jõustus 1 jaanuaril 2004. (2)Vastavalt lepingu artiklile 2 võib Rahvusvaheline Viinamarja- ja Veiniorganisatsioon (edaspidi „OIV“) võtta vastu soovitusi seoses veinitootmise tingimuste, veinivalmistustavade, toodete määratlemise ja/või kirjeldamise, märgistamise ja turustamise tingimuste ning viinamarjatoodete analüüsi- ja hindamismeetoditega. (3)OIV soovitusi võetakse arvesse liidu veinivalmistustavasid käsitlevates õigusaktides. Liidus kasutatavad analüüsimeetodid põhinevad OIV soovitustel. OIV kasutatavad ainete kirjeldused on otse üle võetud liidu õigusaktidesse. Liidu pädevusse kuuluvad ka muud OIV käsitletavad küsimused. (4)OIV ja Euroopa Liidu vastastikune huvi on tagada, et liidul oleks täielik teave OIV uute resolutsioonide koostamise aruteludest. Euroopa Liidu aktiivsem osalemine OIV tegevuses hõlbustab liidu seisukohtade kindlaksmääramist seoses OIV soovituste projektidega ning liidus tulevikus kohaldatavate eeskirjade kohandamist OIV nõuetega. Euroopa Liidu OIVs osalemise viisid ja kohaldamisala tuleks selgelt kindlaks määrata. (5)Euroopa Liidul ei ole praegu mingit ametlikku staatust Rahvusvahelise Viinamarja- ja Veiniorganisatsioonis (OIVs). (6)OIV kodukorra artikli 4 kohaselt võib rahvusvaheline valitsustevaheline organisatsioon taotleda eristaatust, mis võimaldab tal sekkuda komisjonide, allkomisjonide ja eksperdirühmade töösse ning võtta osa üldkogu ja täitevkomitee istungitest. Kõnealuses artiklis on sätestatud, et pärast tegevdirektori ettepanekut ja üldkogu nõusoleku saamist, võib OIV ja asjaomase organisatsiooni vahel kohaldada erikorda, millega määratakse juhupõhiselt kindlaks konkreetsed koostöö tingimused, sh ka iga-aastase rahalise toetuse suurus. Kõnealuse kodukorra 3. lisa punktis A.5 on veel sätestatud, et sellise staatuse andmise otsused võtab vastu OIV üldkogu, ning et OIV peadirektor edastab kõnealuse otsuse asjaomasele organisatsioonile kirjavahetuse vormis. (7)1. oktoobril 2015 andis nõukogu komisjonile loa alustada OIVga ettevalmistavaid kõnelusi eristaatuse saamiseks kooskõlas OIV kodukorra artikliga 4. Käesolevas otsuse lisa kohaselt sätestatud erikord on ettevalmistavate kõneluste tulemus. Euroopa Liidu eristaatuse mõju OIVs on piiratud selles määratletud konkreetsete tingimustega. (8)Vaatamata hääleõiguse puudumisele kõnealuse eristaatuse puhul, võimaldab see staatus liidu suuremat kaasatust OIV töös, muutmata seejuures nende liikmesriikide rolli, kes on OIV liikmed ja peaksid oma staatuse säilitama. (9)Pärast ettevalmistavaid kõnelusi volitas nõukogu komisjoni esitama Euroopa Liidu nimel OIVle kirja, milles taotletakse liidule käesoleva otsuse lisas esitatud erikorra tingimuste alusel eristaatuse andmist. (10)Pärast selle kirja saamist võtab OIV oma 16. üldkogul, mis toimub 20. oktoobril 2017, vastu otsuse liidule OIVs eristaatuse andmise suhtes (edaspidi „kavandatav õigusakt“). (11)20 liikmesriiki on OIV liikmed. On asjakohane määrata kindlaks seisukoht, mille need liikmesriigid võtavad liidu nimel vastu OIV üldkogul, kuna kavandatud õigusaktis käsitletakse liidu rolli OIVs ja seepärast mõjutab see vahetult liidu huve. (12)Liikmesriikidel, kes on OIV liikmed, tuleks toetada üldkogu otsust anda liidule asjaomane eristaatus ning kehtestada asjaomane erikord, mis on esitatud käesoleva otsuse lisas, võttes arvesse õiguslikke tagajärgi, mis võivad olla teatavatel OIV resolutsioonidel, ning võttes arvesse liidu pädevust enamikus OIV tegevusvaldkondades. (13)Ollakse arusaamisel, et OIV peadirektor edastab ELile OIV üldkogu otsuse sellise eristaatuse andmise kohta, et EL kinnitaks kuupäeva, millest alates hakatakse kohaldama ELi eristaatust OIVs, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: