Lühikokkuvõte Alates Rumeenia ühinemisest ELiga 2007. aastal on komisjon jälginud Rumeenia kohtureforme ja korruptsioonivastase võitluse reforme koostöö- ja jälgimiskorra alusel, mis on oluline raamistik edusammude tegemiseks nimetatud valdkondades. Koostöö- ja jälgimiskorda rakendatakse edasi paralleelselt õigusriigi mehhanismiga, milles Rumeenia lahutamatult osaleb (nagu ka mis tahes muu liikmesriik), ning korda rakendatakse seni, kuni kõik eesmärgid on rahuldavalt täidetud. Valitsus teeb ettepaneku reformideks, et lahendada probleemid, millele juhiti tähelepanu seoses õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide 2017.–2019. aasta muudatusega, mida kritiseeriti nende negatiivse mõju pärast õigusemõistmise sõltumatusele, kvaliteedile ja tõhususele. Euroopa Kohus on 18. mai 2021. aasta eelotsuses analüüsinud nende reformide mitut aspekti ja kinnitanud nende murede põhjendatust, eelkõige seoses prokuratuuri osakonnaga, mis uurib kohtunike ja prokuröride toimepandud süütegusid. Parlamendis on läbivaatamisel seaduseelnõu selle osakonna tegevuse lõpetamiseks. Õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide muutmiseks on algatatud seadusandlik menetlus. Ebapiisava arvu uute kohtunike värbamine ja märkimisväärse hulga kohtunike pensionile jäämine on süvendanud personalipuudust. See puudus on suurendanud survet kohtunikele ning mõjutanud seega õigusemõistmise kvaliteeti ja tõhusust. Korruptsioonivastase võitluse institutsiooniline raamistik on terviklik, kuid selle tulemuslikkus eeldab valitsuse püsivat poliitilist tahet. Üks põhieesmärke on uue korruptsioonivastase strateegia (2021–2025) vastuvõtmine. Keskmise ja suurkorruptsiooni uurimise ja selle eest karistamise tulemuslikkus on paranenud, mis kinnitab varasemaid tulemusi. Riiklik korruptsioonivastase võitluse direktoraat on saavutanud paremaid tulemusi, kuigi õigusemõistmist käsitlevates õigusaktides 2017.–2019. aastal tehtud muudatused on jätkuvalt peamine takistus selle heale toimimisele. Endiselt on vaja muuta kriminaalkoodeksit. Kuna konstitutsioonikohtu otsustele pole reageeritud usaldusväärsete seadusandlike ja poliitiliste lahendustega, pärsivad suurenenud takistused ja õiguskindlusetus korruptsioonivastast võitlust. Tihedam institutsioonidevaheline koostöö 2020. aasta valimiste kontekstis võib tähistada valitud ametiisikute ausust käsitleva lähenemisviisi muutust. Arestitud vara haldamise agentuur toimib endiselt täielikult ning huvide konfliktide tuvastamiseks mõeldud elektrooniline süsteem PREVENT on tõhus. Kehtestatud on õiguslikud kaitsemeetmed meediavabaduse ja meedia mitmekesisuse kaitseks. Olemasoleva õigusraamistiku rakendamisel ja täitmise tagamisel esineb siiski probleeme, eelkõige seoses juurdepääsuga teabele. Riiklikul audiovisuaalmeedia nõukogul puuduvad endiselt vahendid oma ülesannete täielikuks täitmiseks ning tema tegevust on mõjutanud mitme liikme volituste lõppemine. Meediaomandi läbipaistvus ei ole endiselt täielik. Meedia võib sattuda poliitilise surve alla, eriti kui selle tulud sõltuvad riiklikust reklaamist. Jätkuvalt teatatakse uurivate ajakirjanike vastu laimu eest algatatud kohtuasjadest. COVID-19 pandeemia kontekstis sai meedia toetust rahalistest vahenditest, mida eraldati COVID-19 leviku ennetamise eesmärgil korraldatavate valitsuse meediakampaaniate jaoks. Endiselt ollakse mures õigusloome stabiilsuse ja prognoositavuse pärast, kuna õigusakte muudetakse sageli ja nende alusel vastu võetud normid võivad olla vasturääkivad, samuti tekitab muret mõjuhinnangute piiratud kasutamine. Pärast 2019. aasta mais toimunud rahvahääletust ei võetud õigusemõistmise valdkonnas vastu ühtegi olulist valitsuse erakorralist määrust. COVID-19 pandeemia kontekstis on kehtestatud häireolukord ning kohaldatakse suuremat parlamentaarset kontrolli. Pärast Euroopa Kohtu 18. mai 2021. aasta otsust õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide mitme aspekti kohta tegi konstitutsioonikohus 8. juunil 2021 otsuse, mis tekitab tõsist muret, kuna selles seatakse kahtluse alla liidu õiguse ülimuslikkuse põhimõtte. 2020. aastal muudeti ühinguid ja sihtasutusi käsitlevaid õigusakte, et vähendada valitsusväliste organisatsioonide halduskoormust.

Koostöö- ja jälgimiskord kehtestati Rumeenia ühinemisel Euroopa Liiduga 2007. aastal üleminekumeetmena, et toetada Rumeenia jätkuvaid jõupingutusi kohtusüsteemi reformimiseks ja korruptsioonivastase võitluse tõhustamiseks . Vastavalt koostöö- ja jälgimiskorra kehtestamise otsusele ja nagu on rõhutanud nõukogu, lõpeb korra kohaldamine siis, kui kõik Rumeenia jaoks püstitatud eesmärgid on rahuldavalt täidetud. 2017. aasta jaanuari aruandes andis komisjon põhjaliku hinnangu Rumeenia edusammudele koostöö- ja jälgimiskorra rakendamisel kümne aasta jooksul. Samuti nähti selles ette koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamise lõpetamine, mis põhineb 12 lõplikul põhisoovitusel, mille täitmisest piisaks koostöö- ja jälgimiskorra eesmärkide saavutamiseks, välja arvatud juhul, kui suundumused viivad edusammude suhtes tagasiminekule. 2018. aasta novembri aruandes järeldati, et suundumused näitasid tagasiminekut või saavutatud edusammude pöördumatuse küsitavaks muutumist ning et anda tuleb kaheksa uut soovitusi. Komisjoni viimases koostöö- ja jälgimiskorra aruandes, mis võeti vastu 2021. aasta juunis, hinnati 2017. aasta jaanuaris antud 12 soovituse ja 2018. aasta novembris esitatud kaheksa täiendava soovituse täitmisel tehtud edusamme. Selles aruandes jõuti järeldusele, et alates viimasest, 2019. aasta koostöö- ja jälgimiskorra aruandest on olukord koostöö- ja jälgimiskorra eesmärkide näitajate põhjal arenenud selgelt positiivses suunas, ning väljendati heameelt asjaolu üle, et 2021. aastal on antud reformideks ja perioodi 2017–2019 toimunud tagasilanguse heastamiseks uus tugev tõuge. Selle tulemusena on tehtud edusamme kõigi ülejäänud koostöö- ja jälgimiskorra soovituste osas ning kui edusammud samas hoos jätkuvad, peaks neist paljud saama täidetud.

I.Kohtusüsteem

Rumeenias on nii tsiviil- kui ka sõjaväekohtu süsteem neljaastmeline: esimese astme kohtud, üld- ja erikohtud, apellatsioonikohtud ning kassatsioonikohus. Kassatsioonikohus teeb otsuseid kriminaalasjades esimeses astmes ja apellatsioonkaebuste korral teatavate isikute kategooriate puhul ning teatavate tsiviil- ja haldusasjade apellatsioonkaebuste korral. Üks selle kohtu põhiülesandeid on tagada õiguse ühtne tõlgendamine ja kohaldamine teistes kohtutes. Kõrgem kohtunike nõukogu, kelle ülesandeks on tagada kohtu sõltumatus, on jagatud kaheks kolleegiumiks: kohtunike kolleegium ja prokuröride kolleegium. Kolleegiumide ainupädevusse kuulub vastavalt kohtunike ja prokuröride töölevõtmine ja karjääriküsimused ning need tegutsevad distsiplinaarküsimustes distsiplinaarkohtuna. Prokuratuuri juhib kassatsioonikohtu juurde kuuluva prokuratuuri peaprokurör. Prokuratuuri alla kuuluvad spetsiaalse pädevuse ja organisatsiooniga eriüksustena riiklik korruptsioonivastase võitluse direktoraat (DNA) ning organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi uurimise ja nende vastu võitlemise direktoraat (DIICOT), mida juhivad juhtivprokurörid, ja alates 2018. aastast ka prokuratuuri osakond, mis uurib kohtunike ja prokuröride toimepandud süütegusid (SIIJ) . On olemas ka sõjaväeprokuratuurid. Peaprokuröri ja eriüksuste DNA ja DIICOTi juhtivprokurörid nimetab ametisse vabariigi president justiitsministri ettepanekul pärast kõrgema kohtunike nõukogu mittesiduva arvamuse ärakuulamist . Rumeenia osaleb Euroopa Prokuratuuri tegevuses. Rumeenia riiklik advokatuuride ühendus on avalikes huvides tegutsev juriidiline isik, kuhu kuuluvad kõik Rumeenia 41 advokatuuri. Konstitutsioonikohus kontrollib seaduste vastavust põhiseadusele ja lahendab põhiseaduslikku laadi vaidlusi avaliku sektori asutuste vahel.

Sõltumatus

Kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on keskmine, olles paranenud üldsuse seas eelmiste aastatega võrreldes märkimisväärselt. Kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on üldsuse hinnangul nüüd keskmine (51 %), mis tähendab paranemist võrreldes 37 %ga 2020. aastal . Ettevõtete hinnangul on kohtusüsteemi sõltumatus keskmine (45 %), olles vähenenud võrreldes 2020. aastaga 8 protsendipunkti võrra . Üldsus nimetab kohtusüsteemi sõltumatuse tajutava puudumise põhjusena kõige sagedamini valitsuse ja poliitikute sekkumist või survet, samas kui ettevõtjatele valmistab kõige enam muret majanduslikke või muid erihuve esindavate rühmade sekkumine või surve .

Praegu vaadatakse läbi õigusemõistmist käsitlevate seaduste 2017.–2019. aasta muudatusi. 2017.–2019. aastal muudetud õigusemõistmist käsitlevate õigusaktidega määratletakse kohtunike staatus ning reguleeritakse kohtusüsteemi ja kõrgema kohtunike nõukogu korraldust. Need õigusaktid on kohtunike sõltumatuse ja kohtusüsteemi hea toimimise tagamiseks keskse tähtsusega. Nende õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide muudatused, mis on endiselt jõus, avaldasid olulist mõju kohtusüsteemi sõltumatusele, kvaliteedile ja tõhususele. Ilmnenud on suuri probleeme, eelkõige seoses prokuratuuris kohtunike ja prokuröride toimepandud süütegusid uuriva osakonna (SIIJ) loomisega, kohtunike ja prokuröride tsiviilvastutuse süsteemiga, ennetähtaegselt pensionile jäämise kavadega, kohtunike ametisse nimetamisega ning kõrgemate prokuröride staatuse ja ametisse määramisega. Nagu on märgitud 2020. aasta aruandes õigusriigi kohta ning 2021. aasta koostöö- ja jälgimiskorra aruandes, kinnitas muudetud õigusaktide rakendamine peagi, et need mureküsimused ei olnud tekkinud asjata ning vahepealsetel aastatel on juurde tulnud uusi probleeme. Kuna muudetud õigusaktid on endiselt jõus, jääb mure kohtusüsteemi toimimisele avalduva kahjuliku mõju pärast püsima. Eelkõige tegutseb SIIJ endiselt ja selle toimimisega seotud tõsised probleemid püsivad, kuigi viimase aasta jooksul on osakond olnud vähem aktiivne. 30. septembril 2020 esitas toonane justiitsminister kuue kuu pikkuseks avalikuks konsultatsiooniks seaduseelnõud õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide põhjalikuks muutmiseks. Justiitsministri sõnul koostati seaduseelnõud pärast Euroopa Komisjoni nõuete, koostöö- ja jälgimiskorra aruannete, GRECO aruannete ja Veneetsia komisjoni arvamuste analüüsimist. Seaduseelnõude eesmärk on leevendada 2017.–2019. aasta muudatuste kahjulikku mõju ning pakkuda lahendusi paljudele koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes välja toodud probleemidele, eelkõige seoses SIIJi tegevuse lõpetamisega, prokuröride ametialase sõltumatuse suurendamisega, tunnistades kehtetuks 2018. aastal muudetud õigusnormid, ning seoses kohtunike tsiviilvastutuse, kohtunike väljendusvabaduse piirangute ning prokuröride ametist vabastamise ja ametisse nimetamise korraga juhtivate ametikohtade puhul. 2021. aasta jaanuaris võttis valitsus vastu memorandumi, milles väljendatakse poliitilist tahet järgida kõiki koostöö- ja jälgimiskorra seni ellu viimata soovitusi. Memorandumis esitatud kavad hõlmavad seaduseelnõu, millega kaotatakse kohtusüsteemis toimepandud kuritegude uurimise osakond (SIIJ), ning muudatuste tegemist õigusemõistmist käsitlevates õigusaktides; seega on mõlemad otseselt seotud koostöö- ja jälgimiskorra soovitustega. Avaliku konsultatsiooni lõpus ja pärast hulka arutelusid kohtutega saatis praegune justiitsminister 29. märtsil 2021 kolm muudetud seaduseelnõud arvamuse saamiseks kõrgemale kohtunike nõukogule. Justiitsminister kohustus saatma seaduseelnõud samal ajal kui, need saadetakse parlamenti, arvamuse saamiseks Veneetsia komisjonile. On oluline, et nende seadusemuudatustega kaitstaks kohtusüsteemi sõltumatust kooskõlas liidu õigusega ning võttes arvesse Euroopa Nõukogu soovitusi. Üks oluline verstapost on Euroopa Kohtu 18. mai 2021. aasta otsus, milles kaaluti mitut õigusemõistmist käsitleva õigusakti sätet, pidades silmas Euroopa Liidu lepingu artiklit 2 ja artikli 19 lõiget 1 ning koostöö- ja jälgimiskorra otsust, eelkõige seoses SIIJiga, ajutiselt (ad interim) kohtuinspektsiooni juhtivatele ametikohtadele ametisse nimetamiste ning ka kohtuniku isikliku vastutusega temapoolse kohtuvea korral . Euroopa Kohus tuletas ühtlasi meelde, et liikmesriik ei saa muuta oma õigusakte, eriti kohtusüsteemi korraldust käsitlevaid õigusakte viisil, mis toob kaasa õigusriigi väärtuse kaitse nõrgenemise .

Parlamendis arutatakse eraldi seaduseelnõu, mille eesmärk on lõpetada kohtunike ja prokuröride toimepandud süütegusid uuriva prokuratuuri osakonna (SIIJ) tegevus. Seaduseelnõu avaldati justiitsministeeriumi veebisaidil 4. veebruaril 2021. Kõrgem kohtunike nõukogu esitas 11. veebruaril 2021 seaduseelnõu kohta negatiivse arvamuse, milles ta väitis, et kohtunike võimalike kuritahtlike korruptsiooniuurimiste eest kaitsmiseks on vaja lisatagatisi. Valitsus võttis seaduseelnõu 18. veebruaril muutmata kujul vastu ja saatis selle parlamendile. Saadikutekoda võttis 24. märtsil 2021 seaduseelnõu vastu, kuid lisas sätted, mis on tema arvates vajalikud kohtunike kaitsmiseks kuritahtlike korruptsiooniuurimiste eest, tehes ettepaneku, et kohtusse saatmise heakskiidu saamise taotlus tuleks korruptsiooniga seotud kuritegude puhul esmalt saata kinnitamiseks kõrgemale kohtunike nõukogule. Seda ettepanekut kritiseerisid jõuliselt nii kodanikuühiskond, suur osa kohtunikkonnast kui ka kõrgem kohtunike nõukogu, kuna leiti, et see võib piirata kohtunike vastutust. Seaduseelnõu on nüüd menetluses Senatis kui otsustavas kojas. Justiitsminister palus 29. märtsil 2021 Veneetsia komisjonilt arvamust seaduseelnõu ning täpsemalt lisatagatiste kohta, et tagada kooskõla Euroopa Nõukogu standarditega. Oma 5. juuli 2021. aasta arvamuses väljendab Veneetsia komisjon heameelt Rumeenia kavatsuse üle kaotada SIIJ ning taastada eriprokuratuuride, nagu riiklik korruptsioonivastase võitluse direktoraat (DNA) ning organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi uurimise ja nende vastu võitlemise direktoraat (DIICOT), pädevus, kuid soovitab jätta kõrvale Saadikutekoja muudatused. Euroopa Kohus leidis oma 18. mai 2021. aasta otsuses seoses SIIJiga, et õigusaktid, mille alusel selline eriosakond luuakse, peavad olema põhjendatud objektiivsete ja kontrollitavate nõuetega, mis on seotud korrakohase õigusemõistmisega, ning tagama, et seda osakonda ei saa kasutada kohtunike ja prokuröride tegevuse poliitilise kontrolli instrumendina ning et see osakond teostab oma pädevust kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta nõuetega. Ühes 7. juuni 2021. aasta kohtuotsuses oli Pitești apellatsioonikohus esimene eelotsusetaotluse esitanud kohus, kes kohaldas Euroopa Kohtu otsust, leides, et SIIJi olemasolu ei ole põhjendatud objektiivsete ja kontrollitavate nõuetega, mis on seotud korrakohase õigusemõistmisega, ning et osakond ei ole seega pädev talle esitatud juhtumit uurima. On oluline, et käimasolev õigusreform, mille eesmärk on kaotada SIIJ ja taastada eriprokuratuuride sisuline pädevus pooleliolevate kohtuasjade puhul, viidaks ellu kooskõlas liidu õigusega, eelkõige Euroopa Kohtu otsusega, ning võttes arvesse Euroopa standardeid.

Euroopa Kohus tegi eelotsuse kohtunike ja prokuröride tsiviilvastutuse kohta. Õigusriigi olukorda käsitlevas 2020. aasta aruandes mainiti probleeme seoses tsiviilvastutusele võtmise korraga, mis kehtestati 2017.–2019. aasta õigusemõistmist käsitlevate õigusaktidega, eelkõige seoses rahandusministeeriumile antud volitustega selles kontekstis , kuna normid võimaldavad rahandusministeeriumil hinnata, kas kohtuniku eksimus on pahauskne või raske hooletuse tagajärg, ning seejärel nõuda kohtunikult tema tehtud otsustega põhjustatud kahju hüvitamist. Euroopa Nõukogu märkis, et kõnealune uus kord võib mõjuda kohtunikele ja prokuröridele heidutavalt, eriti koos prokuratuuris sellise osakonna loomisega, mis uurib kohtunike ja prokuröride toimepandud süütegusid . Oma 18. mai 2021. aasta otsuses asus Euroopa Kohus kohtunike tsiviilvastutusele võtmise korra asjus seisukohale, et selles korras peavad olema selgelt ja täpselt ette nähtud vajalikud tagatised, mis garanteerivad, et ei uurimist ega regressihagi ei saa muuta kohtutegevusele surve avaldamise vahenditeks. 2021. aasta märtsi uute õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide eelnõudes, mille kohta justiitsminister palus kõrgema kohtunike nõukogu arvamust, tehakse ettepanek muuta kohtunike ja prokuröride tsiviilvastutust käsitlevaid sätteid. On oluline, et kavandatud muudatused kajastaksid nõuetekohaselt Euroopa Kohtu otsust ja et neis võetaks arvesse asjakohaseid Euroopa standardeid.

Õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide eelnõud sisaldavad muudatusi kohtunike uurimisorgani juhtkonna ametisse nimetamist ja vastutust reguleerivates eeskirjades. Euroopa Kohus uuris, kas valitsuse voli nimetada isikuid ajutiselt ametisse juhtivatele ametikohtadele kohtunike uurimisorganis, mis vastutab kohtunike ja prokuröride suhtes distsiplinaarmenetluste läbiviimise eest, on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikliga 2 ja artikli 19 lõikega 1. Euroopa Kohus leidis oma 18. mai 2021. aasta kohtuotsuses, et kuna kohtunike uurimisorgani juhtivatel ametikohtadel töötavad isikud võivad selle organi tegevust otsustavalt mõjutada, tuleb nendele ametikohtadele nimetamise menetlust reguleerivaid norme mõista nii, et need ei või tekitada põhjendatud kahtlusi, et kõnealuse organi pädevust ja ülesandeid kasutatakse kohtumõistmisele surve avaldamise või kohtumõistmise üle poliitilise kontrolli tegemise vahendina. Viimastel aastatel on kohtuasutused, sealhulgas kõrgem kohtunike nõukogu ise, väljendanud muret seoses kohtunike uurimisorgani puuduliku vastutusega, osutades uurimisorgani esitatud ja kohtus lõpuks tagasilükatud juhtumite suurele osakaalule, otsuste tegemise ulatuslikule koondumisele peainspektorile ja kõrgema kohtunike nõukogu üle teostatava järelevalve piiratusele . Õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide uute 2021. aasta märtsi eelnõudega, mille kohta justiitsminister palus kõrgema kohtunike nõukogu arvamust, tehakse ettepanek muuta sätteid, mis käsitlevad peainspektorite ja peainspektori asetäitjate ametisse nimetamist, samuti kohtunike uurimisorgani tegevuse suhtes rakendatavaid kontrollimehhanisme.

Osana õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide muutmisest vaadatakse läbi kõrgemate prokuröride ametisse nimetamise menetlus. Nagu toonitati 2020. aasta aruandes õigusriigi kohta, koostöö- ja jälgimiskorra aruannetes ja Veneetsia komisjoni mitmes arvamuses, valmistab praegustes õigusnormides endiselt muret tasakaal seoses erinevate institutsioonide mõjuga ametisse nimetamise protsessile ja võimu koondumisega justiitsministrile. 2020. aastal nimetati kolmest kõrgemast prokurörist ametisse kaks, hoolimata kõrgema kohtunike nõukogu negatiivsest arvamusest. Õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide uute eelnõudega, mida praegu ette valmistatakse, püüab justiitsminister neid probleeme lahendada, tehes ettepaneku muuta ametisse nimetamise menetlust. Eelkõige tehakse uutes eelnõudes ettepanek tugevdada kõrgema kohtunike nõukogu rolli, kehtestades nõude, et kõrgema kohtunike nõukogu prokuröride kolleegium peab esitama siduva arvamuse kavandatava ametisse nimetamise kohta; samuti tehakse ettepanek anda presidendile võimalus keelduda ametisse nimetamisest ühe korra asemel mis tahes arv kordi, nagu soovitas Veneetsia komisjon.

Kõrgemate prokuröride ametist vabastamise menetlust tuleb pärast Euroopa Inimõiguste Kohtu otsust muuta. 5. mail 2020 leidis Euroopa Inimõiguste Kohus, et endisele juhtivprokurörile ei antud võimalust kohtus tõhusalt vaidlustada oma ametist kõrvaldamise põhjuseid . Õigusemõistmist käsitlevate õigusaktide muudatuste eelnõudes on kõrgemate prokuröride ametist vabastamise menetlusele lisatud halduskohtus läbivaatamise menetlus. Valitsus esitas oma tegevuskava kohtuotsuse täitmiseks 2021. aasta veebruaris ning Euroopa Nõukogu ministrite komitee hindas selle rakendamist 2021. aasta juunis.

Kvaliteet

Kohtusüsteemis valmistab järjest enam muret personalipuudus. 2020. aasta detsembris oli endiselt täitmata ligi 10 % kohtunikukohtadest ja ligi 16 % prokurörikohtadest ning sellel on mõju ka kohtusüsteemi tõhususele. Kuigi parlament tühistas 2021. aasta märtsis nii Veneetsia komisjoni kui ka GRECO soovitustel alusel kohtunike ennetähtaegselt pensionile jäämise kava, mis oli kehtestatud 2018. aastal ja mis võimaldas pärast 20-aastast teenistust pensionile jääda, jäi 2020. aastal pensionile ligi 300 kohtunikku ja 2021. aasta esimeses kvartalis ligi 150 kohtunikku, mis suurendas veelgi personalipuudust. Konstitutsioonikohtu otsus, millega tunnistati põhiseadusevastaseks säte, mille kohaselt kõrgem kohtunike nõukogu peab heaks kiitma kohtunikukonkursi korralduse ja elluviimise eeskirjad, tekitas õigusliku lünga, mille tõttu ei korraldatud 2020. aastal ühtegi konkurssi uute kohtunike värbamiseks. Selle õigusliku lünga täitmiseks esitas justiitsministeerium 22. juunil 2020 avalikule arutelule riiklikku kohtunike instituuti vastuvõttu käsitleva seaduseelnõu, mille Senat võttis vastu 3. veebruaril 2021. Siiski tunnistas konstitutsioonikohus parlamendiliikmete rühma eelneva taotluse alusel kõnealuse seaduse põhiseadusega vastuolus olevaks. Selle tulemusena ei võimaldanud kehtivad õigusaktid korraldada kohtunikukonkursse ning see tõi kaasa uusi viivitusi uute töötajate värbamisel ning kohtunike ja prokuröride töökoormuse suurenemise, mis omakorda suurendas survet kohtunikele ja prokuröridele ning mõjutas õigusemõistmise kvaliteeti ja tõhusust. Uue seadusega, mille parlament võttis vastu 28. juunil 2021, kaotati eespool nimetatud õiguslik lünk ning tänu sellele on 2021. ja 2022. aastal võimalik korraldada kohtunikukonkursse. 14. juuli 2021. aasta otsusega tunnistas konstitutsioonikohus põhiseadusevastaseks selle seaduse sätted, mis oleksid vähendanud DNA ja DIICOTi prokurörikonkurssidel osalemiseks vajalikku ametis oldud aega kümnelt aastalt seitsmele aastale.