EUROOPA KOMISJON Brüssel,24.4.2015 JOIN(2015) 12 final ÜHISARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Hongkongi erihalduspiirkond: 2014. aasta aruanne



Kokkuvõte Pärast Hongkongi üleandmist Hiinale Rahvavabariigile 1997. aastal on Euroopa Liit ja selle liikmesriigid tähelepanelikult jälginud Hongkongi erihalduspiirkonna majanduslikku ja poliitilist arengut, mis lähtub põhimõttest „üks riik, kaks süsteemi”. Komisjon esitab igal aastal aruande Hongkongi arengu kohta vastavalt 1997. aastal Euroopa Parlamendi ees võetud kohustusele. Käesolev 17. aruanne käsitleb 2014. aastat. EL järgib „ühe Hiina” poliitikat ning toetab põhimõtet „üks riik, kaks süsteemi” ja selle rakendamist. EL usub, et hoolimata probleemidest toimis põhimõte „üks riik, kaks süsteemi” 2014. aastal jätkuvalt hästi, millest oli kasu nii Hongkongile, Hiinale tervikuna kui ka rahvusvahelisele üldsusele. Kohtuvõimud näitasid jätkuvalt oma sõltumatust ja nõuetekohase menetluse järjekindlat järgimist. Suure kodanikuallumatuse kampaania ajal jäi valitsuse, ettevõtjate ja üldise elanikkonna juhtpõhimõtteks õigusriik. Korruptsioonivastased meetmed olid endiselt tugevad, nagu näitasid kahe kõrgetasemelise isiku süüdimõistmine ja positiivsed hea valitsemistava näitajad. Peale kahe intsidendi oli politsei käitumine kolmekuuliste demokraatiat nõudvate tänavaprotestide ajal professionaalne ja jõu kasutamine proportsionaalne. Jätkuvalt toetati ajakirjandusvabadust, ehkki rünnakud ajakirjanike vastu on põhjustanud üha enam muret. Jätkus vabaturu majandussüsteemi tõhus toimimine ning Hongkong jäi konkurentsivõimeliseks rahvusvaheliseks ärikeskuseks ja peamiseks äriühenduseks Mandri-Hiinaga. Hongkong oma enneolematute protestide ning polariseeritumate ja intensiivsemate debattidega, mis paljastavad nii poliitilisi kui ka sotsiaal-majanduslikke lõhesid, on demokraatliku arengu otsustavas faasis. EL rõhutab veel kord oma pühendumust demokraatia tugevdamisele, sh õigusriigile, kohtuvõimu sõltumatusele, põhivabadustele ja -õigustele, läbipaistvusele ning teabe- ja väljendusvabadusele Hongkongis. Huvitatuna Hongkongi tulevikust ja kooskõlas põhiseadusega toetab EL üldise valimisõiguse kehtestamist 2017. aastaks kavandatud valitsusjuhi valimisteks ja 2020. aastaks kavandatud seadusandliku kogu valimisteks. EL toetab Hongkongi rahva soovi osaleda suuremal määral poliitikas ning valitsusjuhi tõelisel valimisel 2017. aastal ja edaspidi. Aruandekohustuslik valitsus aitab kaasa stabiilsusele ja heaolule, aitab kaitsta põhiõigusi ja -vabadusi ning säilitada Hongkongi staatust ja konkurentsivõimet olulise rahvusvahelise ärikeskusena. Üldine valimisõigus annaks valitsusele suurema toetuse ja legitiimsuse Hongkongi majanduslike eesmärkide saavutamisel ja sotsiaalsete probleemide lahendamisel. EL loodab, et Hongkong suudab konstruktiivse diskussiooni abil saavutada aegsasti kokkuleppe demokraatliku, õiglase, avatud ja läbipaistva valimissüsteemi kohta. EL loodab, et seejärel algab viivitamatult ka üldise valimisõiguse kehtestamise protsess kõigi seadusandliku kogu liikmete valimiseks 2020. aastal. Austades suveräänsuspõhimõtet, on EL valmis tegema koostööd valimisreformi küsimustes, k.a parlamentidevahelised kohtumised ja kogemuste vahetamine demokraatliku arengu valdkonnas. Poliitilised arengud Üldise valimisõiguse kehtestamine valitsusjuhi valimisteks 2017. aastal on Hongkongi peamine sisepoliitiline küsimus. Hongkongi erihalduspiirkonna põhiseaduse kohaselt peavad valitsusjuht ja seadusandlik kogu järgima viieastmelist põhiseaduslikku menetlust. Erihalduspiirkonna valitsus alustas menetluse esimese astmega 15. juulil 2014, kui valitsusjuht Leung Chun-ying esitas Hiina Rahvakongressi alalisele komiteele (edaspidi „NPCSC”) aruande, milles tegi ettepaneku reformida valitsusjuhi valimise süsteemi. Ettepanek põhines viie kuu pikkusel avalikul arutelul, mille tulemusena laekus 124 700 kirjalikku ettepanekut. Valitsusjuhi aruande kohaselt on debati peaküsimuseks kandidaatide nimetamine. Aruandes tehti ettepanek, et kandidaadid nimetaks 1 200-liikmeline komitee, nagu on sätestatud põhiseaduses. Selles lükati tagasi kodanike või partei poolse nimetamise idee, mida propageerivad demokraatlikud opositsiooniparteid, kes väitsid, et komiteepoolne nimetamine ei vasta demokraatia normidele ja tõkestaks demokraatlikud kandidaadid. Pärast avalikku arutelu korraldas kodanikuühiskonna rühmitus „Occupy Central with Love and Peace” 20.–29. juunil mitteametliku referendumi. Hääle andis peaaegu 800 000 inimest, mis oli oodatust tublisti enam, kusjuures valdav enamik toetas kandidaatide nimetamist kodanike ja parteide poolt. Augustis kogus valitsusemeelne kodanikuühiskonna rühmitus „Alliance for Peace and Democracy” 1,5 miljonit allkirja rühmituse „Occupy Central” kampaania vastu ja valitsuse poliitika toetuseks; allkirja andnute hulgas olid ka valitsusjuht Leung Chun-ying ja muud kõrgemad ametnikud. Debatile andis uut hoogu valge raamatu „Praktiline „ühe riigi, kahe süsteemi” poliitika Hongkongi erihalduspiirkonnas” avaldamine Hiina riiginõukogu poolt 10. juunil 2014. Valges raamatus rõhutati, et Hongkongi kõrgetasemeline autonoomia allub keskvalitsusele, kellel on täielik võim erihalduspiirkonna üle, ning rõhutati vajadust kaitsta Hiina suveräänsust, julgeoleku- ja arenguhuve. Valges raamatus märgiti ka, et põhiline poliitiline nõue Hongkongi juhtidele, sh kohtunikele ja muule kohtupersonalile on „armastus riigi vastu”. Samal ajal, kui keskvalitsuse esindajad kinnitasid, et valges raamatus üksnes kirjeldatakse praegust olukorda, ja et see ei kujuta endast uut poliitikat, nägid paljud Hongkongis seda katsena vähendada Hongkongi suure autonoomia ulatust ja õõnestada Hongkongi kohtuasutuste sõltumatust. 31. augustil 2014 tegi NPCSC ühehäälse otsuse Hongkongi esimeste põhimõttel „üks isik, üks hääl” toimuvate 2017. aasta valitsusjuhi valimiste raamistiku üle. Nimetatud raamistiku kohaselt võivad valitsusjuhi kohale kandideerida vaid kaks või kolm kandidaati, kes saavad 1 200-liikmeliselt komiteelt vähemalt 601 häält. Praeguse valimiskomitee mudelil põhinev komitee ise jagataks neljaks sektoriks ja selle liikmed valitaks umbes 250 000 era- ja juriidilisest isikust valija poolt. NPCSC otsust peeti laialdaselt oodatust piiravamaks, mis ei ole opositsioonirühmituste meelest asjakohane. Hongkongi Advokaatide Assotsiatsioon kirjeldas seda „põhjendamatult piiravana”. Valitsus ja seadusandliku kogu eesistuja väitsid, et NPCSC otsus sisaldas paljusid paindlikke punkte, mida saaks kasutada valimissüsteemi demokraatlikkuse tõstmiseks. Kõige märkimisväärsemad olid mitmesuguste üliõpilasrühmituste ja muude demokraatiaaktivistide reaktsioonid NPCSC otsusele, mis algasid septembris. Alates 27. septembrist tõkestasid aktivistid Hongkongi peamised liiklussooned ning protestijad piirasid ümber seadusandliku kogu ja muud valitsushooned. 28. septembril kasutas politsei tipphetkel hinnanguliselt 100 000 inimesest koosnenud protestijatemassi vastu pisargaasi sellises ulatuses, mida tõlgendati laialdaselt ebaproportsionaalsena. Hoolimata üksikutest vägivallajuhtumitest olid demonstrandid üldiselt rahumeelsed ja politseipoolne jõukasutamine minimaalne. Meeleavaldused vaibusid vähehaaval avalikkuse kasvava halvakspanu taustal. Pärast kohtu otsust kõrvaldati järk-järgult teetõkked, viimane neist 15. detsembril. Valitsus tegutses protestijatega suhtlemisel ja kompromissi leida püüdmisel aeglaselt. Protestide toimumise ajal tegid mitu rahvusvahelist liidrit, sh ÜRO peasekretär Ban Ki-moon, Ühendkuningriigi peaminister David Cameron ja ELi kõrge esindaja Catherine Ashton avaldusi, milles kutsusid mõlemaid pooli üles vaoshoitusele ja püüdma lahendada poliitilist vastuseisu rahumeelselt. Demonstratsioonid, ehkki olemuselt poliitilised, paljastasid olulised sotsiaal-majanduslikud probleemid. Nende probleemide taga olid elatusvahendite küsimus ja eriti noorte seas levinud tunne, et nende kodanikuõigusi piirab poliitiline süsteem, mis tegutseb ärieliidi huvides ja mille esmane huvi on säilitada häid suhteid keskvalitsusega.

Akadeemilised uuringud on näidanud, et Hongkongi noored samastavad end tugevasti pigem Hongkongi kui Hiinaga tervikuna, ning nad kardavad, et Hiina sekkub Hongkongi õigusriigi alastesse püüdlustesse, õigustesse ja vabadustesse. 7. jaanuaril 2015 avaldas Hongkongi erihalduspiirkonna valitsus viieastmelise protsessi välise aruande, mis peegeldab rahva seisukohti ja püüdlusi ajavahemikul 31. augustist 15. detsembrini 2014. Aruanne oli valitsuse järeleandmine üliõpilasdemonstrantidele, kuid nad kritiseerisid valitsust nende põhimurede eiramise pärast. Seadusandlik kogu Täitev- ja seadusandliku võimu suhted muutusid 2014. aastal üha pingelisemaks; opositsioon keeldus koostööst ja kasutas valitsuse algatuste pidurdamiseks venitamistaktikat. Seadusandliku kogu president kasutas mitmel juhul debattide lõpetamiseks oma otsustusõigust; kui see õiguslikult vaidlustati, andis kohus õiguse presidendile. Seadusandliku kogu debattidele oleks kasu debattide läbiviimise selgetest kirjalikest eeskirjadest. Aprillis juhtis seadusandliku kogu president seadusandliku kogu liikmete delegatsiooni Shanghaisse kohtuma keskvalitsuse ametnikega, et arutada seadusandlikku reformi. Juunis ja novembris jooksid radikaalsed protestijad tormi Hongkongi seadusandliku kogu hoonetele, tekitades mõnedele töötajatele kehavigastusi ja materiaalset kahju. Õigusriik ja kohtuasutused Õigusriigi põhimõtteid 2014. aastal üldiselt järgiti ja kohtuasutused säilitasid oma kõrged standardid. Mitmel juhul nõudsid parteid kohtutelt märkimisväärse poliitilise mõjuga otsuseid, kuid kohtud tegutsesid jätkuvalt sõltumatult ja professionaalselt, laskmata end mõjutada välistest teguritest või poliitilistest kaalutlustest. Headeks näideteks olid kohtumäärused, mida nõudsid ettevõtjad, kes seadsid edukalt kahtluse alla septembrist detsembrini toimunud demonstratsioonide ajal püstitatud teetõkete seaduslikkuse. Kohtud järgisid nõuetekohaseid menetlustoiminguid — mõlemal poolel oli võrdne juurdepääs kohtule, anti õigusabi, protsessid olid avalikud ning kohtu otsuseid avaldati ja jõustati. Endise valitsuse peaministri ja kinnisvaramagnaadi, kes mõlemad nende apellatsiooni arutamise ajaks vanglasse jäeti, süüdimõistmine korruptsioonis annab samuti tunnistust Hongkongi kohtute sõltumatusest. Maailma majandusfoorumi globaalse konkurentsivõime aruandes 2014–2015 oli Hongkong kohtute sõltumatuselt 144 jurisdiktsioonist viies ja Aasias esimene. Mõned probleemid vajavad veel lahendamist, näiteks raskused kohtunike leidmisel, kohtute abipersonali puudus ja advokaatidele tasuta õigusabi hõlmavatel kohtuprotsessidel, eriti kriminaalasjade lahendamise puhul makstavad madalad tasud. Et säilitada Hongkongi demokraatliku usaldusväärsust, tema seisundit rahvusvahelise kaubanduskeskusena ning üha kasvavat rolli rahvusvahelise vahekohtu- ja vahenduskesusena, on olulised kohtute sõltumatuse hoidmine ja õigusriigi põhimõtete jätkuv järgimine. Õiguskaitse Avalik kord Hongkongis paranes 2014. aastal — registreeritud kuritegude arv vähenes politseiülem Andy Tsangi väitel võrreldes 2013. aastaga 7,1 %. Kuritegevus vähenes jätkuvalt – 72 911 juhtumilt 67 740-le, mis on madalaim näitaja pärast 1997. aastat. Politseioperatsioonid olid ka kodanikuallumatuse perioodil äärmiselt läbipaistvad, ning kui arvata välja üksikud erandid, oli politsei käitumine professionaalne ja jõukasutus proportsionaalne. Eranditeks olid ülemäärane pisargaasi kasutamine 28. septembril ja protestija peksmine seitsme politseiniku poolt 15. oktoobril — viimatinimetatud vahejuhtumit filmis kohalik telejaam. Nimetatud seitsme politseiniku kohtuasja arutamine on pooleli. Kokku peeti protestide perioodil erinevate rikkumiste eest kinni 955 inimest. Politsei püüdis viia kõik uurimised lõpule kolme kuu jooksul. Praeguseks on 30 protestijate juhti vahistatud ja uurimise ajaks vabaks lastud. Politseiameti kaebuste osakonda laekus 1 972 kaebust, millest vaid 106-le anti käik (ülejäänud kaebused esitasid peamiselt kodanikud ajakirjandusteadete või filmilõikude alusel). Politsei sõltumatu kaebuste nõukogu liikmed seirasid uurimisi, sh protestija peksmisega seotut. Võitlus korruptsiooni vastu Korruptsioon, sh avalikus teenistuses, leiti üldiselt olevat kontrolli all. Korruptsioonivastane süsteem oli endiselt elujõuline ja paindlik, hoolimata sellest, et Hongkong langes Transparency Internationali 2014. aasta korruptsioonitajumise indeksis 175 riigi hulgas 17. kohale. Nimetatud uurimise kohaselt, mille viis läbi sõltumatu uuringufirma, väitis vaid 1,5 % vastanutest, et nad on viimase 12 kuu jooksul korruptsiooniga kokku puutunud. 81 % vastanutest luges Sõltumatut korruptsioonivastase võitluse komisjoni (ICAC) tõhusaks ja 97 % uskus, et see on väärt nende toetust. 2014. aastal uuris ICAC 114 juhtumi raames 222 inimest. Isikukohane süüdimõistmise määr kasvas võrreldes 2013. aastaga 78 %-lt 85 %-le, samal ajal kui juhtumipõhine süüdimõistmise määr kasvas 81 %-lt 87 %-le. Kõigist 2014. aastal laekunud korruptsioonikaebustest oli 63 % seotud erasektori, 30 % valitsusasutuste ja 7 % avalik-õiguslike üksustega. ICACil on pooleli mitme kõrgetasemelise kaebuse uurimine. Üks neist on seotud Next Media omaniku Jimmy Lai ebaseaduslike poliitiliste annetustega mitmele demokraatlikule parteile ja poliitikule. Veel üks kaebus on seotud väitega, et valitsusjuht Leung Chun-ying on saanud pärast valitsusjuhi kohale asumist ebaseaduslikku ja deklareerimata tasu erasektori ettevõtjalt, ehkki asjaomane teenus leidis aset enne seda. Justiitsminister delegeeris oma õigused selle kaebuse lahendamiseks prokuratuuri direktorile, et vältida erapoolikuna mõjumist juhtumi käsitlemisel. Veel üks uurimine on seotud süüdistusega endise valitsusjuhi Donald Tsangi vastu aastast 2012. Nimetatud juhtumid panevad proovile ICACi ja kohtute suutlikkuse uurida ja käsitleda sõltumatult, erapooletult ja poliitiliste kaalutlusteta kõrgetasemelisi korruptsioonijuhtumeid. Endise valitsuse peaministri ja kinnisvaramagnaadi süüdimõistmised 23. detsembril osutavad, et ICAC ja kohtud täidavad oma kohust võitluses korruptsiooniga kartmatult ja järeleandmatult. Võrdsed võimalused 8. mail 2014 väljendas ÜRO majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste komitee muret ja andis soovitusi seoses järgmiste probleemidega: i) laiaulatuslike inimõigusi kaitsvate institutsioonide ja õigusaktide puudumine; ii) sisserändeprobleemide süvenemine ning pagulaste, varjupaigataotlejate ja võõrtöötajate kaitse puudumine; ning iii) sotsiaalkorterite vähesus ning kasvav sotsiaalne ja majanduslik ebavõrdsus Hongkongi elanike hulgas.

Võrdsete võimaluste komisjonile (EOC) laekus vastusena avalikule arutelule diskrimineerimisvastaste õigusaktide läbivaatamise üle 100 000 ettepanekut. EOC esitab 2015. teiseks pooleks valitsusele aruande koos soovitustega. EOC esitab ka soovitused lesbide, geide, biseksuaalide, trans- ja intersooliste inimeste (LGBTI-inimeste) võrdsete võimaluste edendamiseks nii õiguslike kui ka praktiliste meetmete abil. Käib samasoolisi abielusid ja transsooliste inimeste abielusid käsitlevate Hongkongi õigusaktide läbivaatamine. Positiivne samm oli see, kui pärast etniliste vähemusrühmade kaitseorganisatsioonide pikaajalisi nõudmisi kehtestas valitsus neile kooliõpilastele, kellele hiina keel ei ole emakeel, erikorra seoses õppekavaga. Nii lülitas valitsus kooliaastal 2014/2015 alg- ja keskkoolide õppekavadesse hiina keele teise keelena koos toetavate õppematerjalide ja hindamisvahenditega. 23. oktoobril soovitas ÜRO naiste diskrimineerimise kaotamise komitee, et Hongkong peaks suurendama naiste komisjoni õigusi ja suurendama naiste esindatust avalikus ja poliitilises elus. ÜRO komitee kutsus üles ka suurendama jõupingutusi võitluseks naiste ja tütarlastega kaubitsemise vastu ning inimkaubitsemise vastaste õigusaktide vastuvõtmiseks. Samuti soovitatakse tagada välismaalastest naissoost koduabiliste parem kaitse diskrimineerimise ning tööandjate, värbamis- ja töölerakendamisagentuuride poolse väärkohtlemise eest. On võetud konkreetseid meetmeid sugupoolte võrdõiguslikkuse suurendamiseks nõudes, et kõik valitsusasutused kohaldaks valitsuse poliitika kujundamisel soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise kontrollnimekirja. Valitsus kohustus ka suurendama naiste esindatust nõuandvates ja avalik-õiguslikes organites 30 %-lt 35 %-le. 18.detsembril võttis seadusandlik kogu vastu tööhõive seaduseelnõu, milles võimaldatakse erasektori meestöötajaile kuni kolmepäevast isapuhkust. Meedia 23. aprillil avaldati Hongkongi esimene ajakirjandusvabaduse indeks. See näitas, et ajakirjanikud hindasid Hongkongi ajakirjandusvabaduse tasemeks 42/100, samal ajal kui avalikkus hindas selle veidi kõrgemaks – 49,4. Suureks probleemiks oli jätkuvalt enesetsensuur. Ajakirjanikud hindasid enesetsensuuri tasemeks 6,9 skaalal 0–10 (kusjuures 10 tähendab „väga tavaline”), avalikkuse meelest oli see tase 5,4. Ajakirjanike arvates oli omanike- või juhtkonnapoolse surve tase 6,5, avalikkuse meelest 6,2. Hongkongi ajakirjanike liit avaldas 2014. aasta juulis 21. iga-aastase aruande pealkirjaga „Pressivabadus piiramisrõngas — tõsine oht väljendusvabadusele Hongkongis”. Nimetatud aruande kohaselt oli 2014. aasta ajakirjandusvabaduse mõttes mitme aastakümne halvim. Mitmel korral rünnati ajakirjanikke, sealhulgas brutaalne rünnak Ming Pao Daily News endise peatoimetaja Kevin Lau vastu veebruaris, mõned ajakirjanikud on vallandatud, samal ajal kui teised, kriitiliste vaadetega ajakirjanikud on suunatud vähem tundlikke valdkondi kajastama; see pani surve alla väljaannete usaldusväärsuse. Ajakirjanike liit registreeris ajavahemikul 22. septembrist 29. oktoobrini 24 rünnakut ajakirjanike vastu ning süüdistas politseid ülemäärase jõukasutamise ja ajakirjanduse takistamise pärast. 26. oktoobril mõistsid Hongkongi valitsusjuht ja valitsus hukka vahejuhtumi, kus tundmatud isikud ründasid ajakirjanikke. Mitme rünnaku, sh 2014. aasta lõpul toimunud süütamise ohvriks oli opositsiooniliste meediaväljaannete omanik Jimmy Lai. Pärast Hongkongi valitsuse otsust mitte anda ühele kõige innovaatilisematest taotlejatest, Hong Kong Television Network'ile, tasuta teleringhäälingu litsentsi, avaldati tõsist muret elektroonilise meedia vabaduse pärast. Rahvusvahelised kontsernid teatasid ka ajakirjandusvabaduse vähenemisest Hongkongis. Organisatsioon Reporters Without Borders paigutas Hongkongi ajakirjandusvabaduse järjestuses 61. kohale, võrreldes 58. kohaga 2013. aastal ja 18. kohaga 2002. aastal. Organisatsioon märkis, et „Hiina kasvav majanduslik tähtsus võimaldab tal laiendada oma mõju Hongkongi, Macau ja Taiwani meediale ... Meedia sõltumatus neil kolmel territooriumil on praegu ohus”. Ehkki Hongkongi meedia toimis endiselt vabalt ja väljendas suurt valikut erinevaid vaateid, võib poliitiline ja majanduslik surve ohustada ajakirjanduslikku sõltumatust. Samuti tekitavad muret ja nõuavad võimude tähelepanu mitmesugused rünnakud ajakirjanike vastu, millest mõnedki olid tõsised. Majanduslik areng Jätkus Hongkongi kui Hiina ja Aasia kiiresti arenevale majandusele toetuva Ida-Aasia rahvusvahelise rahandus- ja kaubanduskeskuse õitseng. Hongkong jäi maailma juhtivate aktsiakauplemis-, erakapitali-, varahaldus- ja valuutaturgude hulka. 2014. aasta lõpuks oli Hongkongi aktsiaturg turu kapitaliseerituselt Aasias suuruselt kolmas ja maailmas seitsmes. Hongkong oli suuruselt teine erakapitalikeskus Aasias, hallates 2014. aasta septembri lõpus umbes 21 % piirkonna kogu kapitalikogumist. Rahvusvaheliste Arvelduste Panga poolt iga kolme aasta järel korraldatava uuringu kohaselt oli Hongkong suuruselt viies valuutaturg maailmas, kus igapäevane valuutatehingute käive ulatus 2013. aastal 275 miljardi ameerika dollarini. 2014. aasta lõpu tehinguterohkus tõstis Hongkongi kapitali kaasamiselt (esmased avalikud pakkumised) New Yorgi järel teisele kohale. Hongkong on ka üks suurimaid otseste välisinvesteeringute saajaid ja allikaid maailmas. Vastavalt ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverentsi 2014. aasta maailma investeeringute aruandele oli Hongkong pärast Hiinat suuruselt teine otseste välisinvesteeringute saaja Aasias ning pärast Jaapanit ja Hiinat kolmas otseste välisinvesteeringute allikas Aasias. Hongkongi edule aitasid kaasa nii tema institutsioonid, asukoht kui ka oskusteave teenustesektoris, mida toetas õigusriigi põhimõte. 2014. aastat iseloomustasid tihedam majanduslik integratsioon Mandri-Hiinaga, arenev rahvusvaheline RMBga kauplemine, Hongkongi ja Shanghai börside sidumine ning Mandri-Hiina ettevõtjate märkimisväärsed investeeringud Hongkongi. Hongkong säilitas oma kõrged kohad paljudes ülemaailmsetes majandusvabaduse ja konkurentsivõime uuringutes. Hongkongi reaalne SKP suurenes 2014. aastal 2,3 %, pärast 2,9 % kasvu 2013. aastal. Majanduskasv põhines peamiselt sisenõudlusel ja teenuste ekspordil. Tööjõuturg oli paindlik, töötuse määr oli enamiku aastast 3,3 % või väiksem. Tarbijahinna inflatsioon kasvas 2014. aastal 4,4 %. Kaupade kogueksport kasvas 2014. aastal 3,2 %, pärast 3,6 % kasvu 2013. aastal. Piirkonda külastanute arv kasvas 2014. aastal 12 % ehk 60,8 miljonile. Majandusteave ei kinnitanud väiteid, et „Occupy Central” liikumine oli majandust mõjutanud, ehkki protestide piirkondades asuvad äriühingud loomulikult kannatasid. Jaesektori kasvutempo oli aeglustunud juba ammu enne demonstratsioone — populaarsete luksuskaupade (nagu juveelitooted ja kellad) turistide poolse ostmine vähenes Hiina majanduse kasvutempo aeglustumise ja korruptsioonivastase võitluse tõttu Mandri-Hiinas kahekohalise näitaja võrra. Jätkus Hongkongi ja Mandri-Hiina majandussuhete süvenemine kaubanduse ja piiriüleste investeeringute valdkonnas ning Hongkongi areng rahvusvaheline RMBga kauplemise keskusena. Erihalduspiirkond hoidis suurimat RMB-hoiuste kogust väljaspool Hiinat, mis ületas 2014. aastal 1 triljoni jüaani. 2014. aasta novembris tühistas Hongkongi rahandusamet keskvalitsuse nõusolekul Hongkongi residentide suhtes kohaldatud igapäevase RMB vahetussumma ülemmäära 20 000 jüaani. See regulatiivne muutus sillutas teed vabamatele RMB-voogudele siseriiklike ja välismaiste turgude vahel, ning sellelt loodetakse rahvusvahelise RMB valuutaturu kiirema kasvu soodustamist. Ehkki Hongkong naudib suurt esimesena tegutseja eelist, kasvab konkurents sedamööda, kuidas keskvalitsus avab RMB-äri muudele finantskeskustele. Hongkong on endiselt Hiina kapitalituru reformi katsetusala. 17. novembril 2014 käivitati Shanghai ja Hongkongi ühendatud börs (Shanghai-Hong Kong Stock Connect). See katseprojekt on vastastikkuse turulepääsu programm, mille kaudu saavad Hongkongi ja Mandri-Hiina investorid kaubelda ja vahetada kummalgi turul noteeritud aktsiaid nende oma kohaliku turu börsi ja arvelduskoja kaudu. Hoolimata sellest, et kauplemine ei ole algperioodil kuigi aktiivne, võib oodata, et sedamööda, kuidas katseprojekt areneb ja küpseb, hakkab see võimendama Hiina investeeringuid Hongkongi ja vastupidi. Samuti oodatakse, et see soodustab Hiina kapitaliturgude integreerumist maailmamajandusse. Katseprojekt kinnitas Hongkongi juhtrolli rahvusvahelise RMBga kauplemise keskusena. Lisaks finantskoostööle sõlmisid Hongkong ja Hiina 18. detsembril tihedama majanduspartnerluse kokkuleppe raames täiendava kokkuleppe, et liberaliseerida teenustega kauplemist Guangdongi provintsi ja Hongkongi vahel. Seda kokkulepet esitleti teenustega kauplemise liberaliseerimise mudelina kogu Hiina jaoks. Keskvalitsus kuulutas 2011. aastal välja eesmärgi liberaliseerida Mandri-Hiina ja Hongkongi vaheline teenustega kauplemine riikliku 12. viisaastaku lõpuks 2015. aastal. Välissuhetes mängis Hongkong aktiivset rolli Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO), jäädes kindlaks maailmakaubanduse liberaliseerimisele. Seoses sellega oli Hongkong esimene WTO liige, kes teavitas WTOd kaubanduse hõlbustamise lepingu I jao kõigi sätete liigitamisest A-kategooria kohustusteks. Hongkong võttis osa ka läbirääkimistest infotehnoloogia lepingu, teenusekaubanduse lepingu ja keskkonnasäästlike toodete lepingu laiendamise üle. Selleks et täiendada oma olemasolevat vabakaubanduslepingute võrku, alustas Hongkong 2014. aasta juulis läbirääkimisi vabakaubanduslepingu sõlmimiseks ASEANiga. Hongkongi valitsus tõotas säilitada jätkusuutliku majanduskasvu korteri-, vaesuse, elanikkonna vananemis- ja keskkonnaprobleemide lahendamise eeldusena. Pärast seda, kui valitsus avaldas 2013. aastal oma esimesed vaesuspiiri andmed, mille kohaselt oli vaesuse määr 15,2 %, on tema poliitika eesmärk olnud suurendada tööhõivet ja täiustada sotsiaalkindlustussüsteemi. Konkreetsed vaesuse leevendamise meetmed hõlmasid 2014. aastal madala sissetulekuga perekondade toetuskava ja ühekordseid toetusi madala sissetulekuga elanikkonnarühmadele. Eakate tervishoiuosakute katseprojekti väljamakseid kahekordistati 2014. aastal 2 000 Hongkongi dollarini ning eakatele kodanikele anti uusi hinnasoodustusi avalikus transpordis. Valitsus omandas hoolekandeasutusi Shenzhenis ja arutas võimalusi teha sama mujal Mandri-Hiinas.

Idee „Tulevikufondist”, millest rahastataks infrastruktuuri püsiva puudujäägi ajal, esitas esimesena finantsminister John Tsang oma 2014.–2015. aasta eelarves. Hongkongil on olnud traditsiooniliselt tugev eelarvepositsioon (koos tasakaalus eelarvega) ja suured reservid. John Tsang aga väljendas ettevaatlikkust seoses pikaajalise finantsstabiilsusega. Ta hoiatas, et Hongkongil võib tekkida struktuurne puudujääk 7–15 aasta jooksul, kui majandus jõuab aeglustatuna elanikkonna vananemisest küpsesse faasi. Valitsus on alustanud võimaluste uurimist elanikkonna vananemise probleemiga toimetulemiseks, nagu pensionikaitse- ja vabatahtlik ravikindlustuskava. Hongkongi eluasemehinnad on viimased viis aastat aina tõusnud, mis on tõstnud need maailma kõrgeimate hulka. Nõudlust on suurendanud madalad intressimäärad ja valuuta stabiilsus, samal ajal kui vaba ehitusmaad, mis on valitsuse kontrolli all, jääb järk-järgult vähemaks. 2010–2013 võeti nõudluse vähendamiseks kasutusele rida haldusmeetmeid, sh riigilõiv kinnisvaratehingutelt. Sellegipoolest jätkus 2014. aastal eluasemehinna tõus, ehkki aeglasemalt. Enamikule noortest on eluasemehinnad ikka kättesaamatud. Kinnisvarahindade kiire tõus on aidanud kaasa jõukuse erinevuste suurenemisele. Valitsus kuulutas välja uue pikaajalise eluasemestrateegia, mille eesmärk on aidata neid, kellel on vajadus taskukohase eluaseme järele. Valitsus püüab pakkuda järgmise 10 aasta jooksul 470 000 uut korterit, kusjuures sotsiaalkorterite osatähtsus oleks 60 % kogu elamufondist. Juhiti tähelepanu innovatsioonile ja tehnoloogiale kui sammastele, millele toetub majanduskasv finantsteenuste, turismi, kaubanduse ja logistika, professionaalsete teenuste ja muude tootjaga seotud teenuste valdkonnas. Valitsus toetas neid, soodustades ettevõtlussõbralikku õiguskeskkonda ja investeerides infrastruktuuri. Tehti suuri investeeringuid transpordivõrkudesse, sh Hongkongi–Zhuhai–Macau sild, Guangzhou–Shenzheni–Hongkongi kiirraudteeühenduse Hongkongi lõik ja transiitraudtee laiendamine linna piires. Ehkki Hongkongi konkurentsivõime tema tuumvaldkondades püsib, pakuvad Mandri-Hiina linnad, nagu Shanghai ja Shenzhen, ning muud rahvusvahelised finantskeskused talle üha enam konkurentsi. Ehitusmaa ja infrastruktuuri piiratus ning kasvavad tööjõukulud tähendavad, et Hongkongi teenusepakkujad peavad veelgi enam konkureerima selliste parameetrite alal nagu kvaliteet, kiirus ja innovatsioon. Reguleerimise alal on Hongkong teinud jõupingutusi õiglase ja konkurentsivõimelise ettevõtluskeskkonna säilitamiseks. 2014. aastal toimus rida regulatiivseid muudatusi, nimelt hakati rakendama konkurentsiseadust, tehti uusi avaldusi maksunduse kohta ja jõupingutusi võitluseks rahapesu vastu. Seadusandlik kogu võttis Hongkongi esimese igakülgse konkurentsiseaduse vastu 2012. aastal. 2013. aastal loodi Hongkongi konkurentsikomisjon ja jõustusid konkurentsikohust käsitlevad sätted. 2014. aastal avaldasid Hongkongi konkurentsikomisjon ja Hongkongi sideamet konkurentsiseaduse rakendusjuhiste projekti. 2014. aasta septembris kuulutas Hongkong välja ühtlustamise rahvusvaheliste automaatse andmevahetuse standardiga, et suurendada maksude läbipaistvust ja võidelda piiriülese maksudest kõrvalehoidmise vastu. Hongkongi valitsus kinnitas, et esimene maksuteabe vahetus saab toimuda 2018. aasta lõpul, kui seadusandlik kogu võtab 2016. aastaks vastu asjaomase seaduseelnõu. Hongkong jätkas oma rahapesu vastase võitluse valdkonna õigus- ja regulatiivnõuete läbivaatamist. 2018. aastaks on kavandatud Hongkongi kui rahapesuvastase töökonna (FATF) liikme kontrollimine. Viimase, 2008. aasta kontrollimise käigus leiti, et Hongkong täidab osaliselt töökonna norme, kuid on parandamisruumi. Kuid 2012. aasta oktoobris teatas FATF, et Hongkong „on saavutanud märkimisväärset edu leitud puuduste kõrvaldamisel”. FATF oli seisukohal, et Hongkongi rahapesu järelevalve oli tulemuslik panganduse, kindlustuse ja väärtpaberite valdkonnas, kuid oli nõrk või olematu paljudes mitterahanduslikes sektorites, nagu kinnisvara. ELi ja Hongkongi kahepoolsed suhted ja koostöö EL ja Hongkong jätkasid 2014. aastal oma kahepoolsete suhete arendamist ja tugevdamist. EL on Mandri-Hiina järel endiselt Hongkongi suuruselt teine kaubanduspartner, samal ajal kui Hongkong mängis jätkuvalt olulist rolli kauplemiskeskuse ning ELi ja Mandri-Hiina vaheliste kaubandus- ja investeeringuvoogude vahendajana. 2014. aastal vähenes ELi ja Hongkongi kaubavahetus 1 % 45,3 miljardile eurole, kusjuures ELi kaubandusbilansi ülejääk oli 24 miljardit eurot. EL kokku 1 937 äriühinguga jäi Hongkongi suurimaks välisfirmade allikaks. ELi ettevõtted tegutsevad paljudes sektorites, peamiselt finants- ja äriteenuste, kaubavahetuse, logistika, ehituse ja jaekaubanduse alal. ELi ettevõtted mängivad eriti väljapaistvat rolli Hongkongi pangandus-, kindlustus- ja väärtpaberisektoris. Selle tulemusena elab ja töötab Hongkongis palju eurooplasi, kelle hulgas on enim Ühendkuningriigi ja Prantsusmaa kodanikke. Jätkuvalt on head ELi ja Hongkongi suhted investeeringute valdkonnas. 2013. aastal moodustas ELi välismaiste otseinvesteeringute vool Hongkongi 10 miljardit eurot; investeeringute vool Hongkongist ELi jõudis 3,9 miljardi euroni. 2013. aasta lõpul oli Hongkongis ELi välismaiseid otseinvesteeringuid 88,5 miljardi euro ulatuses ning ELis Hongkongi välismaiseid otseinvesteeringuid 46,2 miljardi euro ulatuses. Hongkong jääb oluliseks ELi ja Mandri-Hiina vaheliste kaubandus- ja investeeringuvoogude vahendajaks, pakkudes ELi ettevõtjaile väärtuslikke võimalusi. Võttes arvesse, et suur hulk ELi äriühinguid on registreeritud Hongkongi ja Mandri-Hiina tihedama majanduspartnerluse kokkuleppe (CEPA) raames Hongkongi teenusepakkujateks, on EL CEPAt kasutavate välismaiste äriühingute suurim allikas. Arvestades CEPA potentsiaali, vahetavad EL ja Hongkong pidevalt teavet sündmuste kohta seoses CEPAga ja uurivad võimalusi maksimeerida ELi äriühingute ja investorite võimalusi. 11. novembril 2014 toimus Brüsselis ametlike kahepoolsete suhete raames ELi ja Hongkongi struktureeritud dialoogi kaheksas kohtumine. Päevakorra peapunktid olid majanduspoliitika, finantssektori regulatiivne kord, intellektuaalomandi kaitse tugevdamine ja Hongkongi otsus rakendada uut rahvusvahelist standardit maksualase finantsteabe automaatse vahetamise kohta. Pooled arutasid vastastikuste suhete arendamiseks ka uusi keskpika perioodi eesmärke. 2014. aastal toimus mitmeid kõrgetasemelisi ELi institutsioonide visiite Hongkongi. Jaanuaris külastas Hongkongi Euroopa Komisjoni volinik Michel Barnier (siseturg ja teenused) ja mais Euroopa Komisjoni volinik Algirdas Semeta (maksundus, toll, statistika, audit ja pettustevastane võitlus). Viimase visiit andis panuse Hongkongi arengusse kahel rindel: automaatne finantsteabe vahetamine maksu- ja tollikoostöö küsimustes, ning intellektuaalomandi kaitse tagamine. Jaanuaris külastas Hongkongi Euroopa Parlamendi liikmete delegatsioon. Hongkongi erihalduspiirkonna valitsusjuht Leung Chun-ying külastas mais Brüsselit ja kohtus Euroopa Ülemkogu presidendi Herman Van Rompuy ja Euroopa Komisjoni presidendi José Manuel Barrosoga. 2014. aastal külastasid Brüsselit ja kohtusid oma ELi kolleegidega ka Hongkongi haridusminister Eddie Ng Hak-kim ning finantsteenuste ja riigikassa minister, professor KC Chan. EL ja Hongkong leppisid kokku viia ellu tegevuskava, mille eesmärk on arendada tollikoostööd, et võidelda rahvusvahelise kaubandusega intellektuaalomandiõigusi rikkuvate kaupadega kogu tarneahela ulatuses.