KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Teine aruanne riiklike strateegiakavade ja ühenduse maaelu arengu strateegiasuuniste (2007–2013) rakendamise kohta /* COM/2013/0640 final */





SISUKORD 1........... Kontekst ja ülevaade...................................................................................................... 4 2........... Ühenduse prioriteetide rakendamine................................................................................ 7 3........... Väljavaated.................................................................................................................. 13 KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Teine aruanne riiklike strateegiakavade ja ühenduse maaelu arengu strateegiasuuniste (2007–2013) rakendamise kohta Käesolev aruanne on komisjoni teine aruanne Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele riiklike strateegiakavade[1] ja ühenduse maaelu arengu strateegiasuuniste (2007–2013)[2] rakendamise kohta. Käesolev komisjoni aruanne[3] põhineb liikmesriikide poolt 2012. aastal esitatud kokkuvõtlike aruannete,[4] samuti muu saadaoleva teabe, eriti rahaliste ja füüsiliste ühiste seirenäitajate ning Euroopa maaelu arengu võrgustiku teatavate tulemuste, analüüsil ja hindamisel. Aruandes esitatakse kokkuvõte praegustest peamistest arengusuundadest, suundumustest ja probleemidest seoses riiklike strateegiakavade ja ühenduse strateegiasuuniste rakendamisega. Oluline on märkida, et liikmesriikide 2012. aasta kokkuvõtlikes aruannetes kasutatud andmed on koondandmed alates programmiperioodi algusest 2007. aastal kuni selle lõpuni 2011. aastal. Käesolevas aruandes on käsitletud ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja 2010. aastal Euroopa majanduse elavdamise kava[5] vormistamise järel riiklikes strateegiakavades ning nendega seotud maaelu arengukavades tehtud muudatusi. 1. Kontekst ja ülevaade 1.1. Ühenduse maaelu arengu prioriteedid perioodil 2007–2013 2006. aasta veebruaris võttis Euroopa Liidu Nõukogu vastu maaelu arengu strateegiasuunised perioodiks 2007–2013,2 mis põhinesid järgmisel kolmel temaatilisel prioriteedil. Põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamine. Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD[6]) peaks panustama tugevale ja dünaamilisele Euroopa põllumajandus- ja toiduainesektorile, keskendudes teadmiste edasiandmise, moderniseerimise, innovatsiooni ja kvaliteedi prioriteetidele toiduahelas ning prioriteetsetele sektoritele investeeringuteks füüsilisse ja inimkapitali. 1. teljele paigutatavad ressursid peavad eelkõige kaasa aitama maaelu arengukavade konkurentsivõime eesmärgi saavutamisele. Keskkonna ja maapiirkondade olukorra parandamine. ELi maapiirkondade loodusvarade ja maastike kaitsmiseks ning paremaks muutmiseks tuleks selle prioriteedi ressurssidega panustada ELi kolme prioriteetsesse valdkonda: bioloogiline mitmekesisus ja keskkonnasõbralike põllumajandus- ja metsandussüsteemide ning traditsiooniliste põllumajandusmaastike säilitamine ja arendamine; vesi ning kliimamuutused. Maaelu arengukavade 2. telje meetmed peavad eelkõige kaasa aitama keskkonnaalase eesmärgi saavutamisele. Maapiirkondade elanike elukvaliteedi parandamine ning maamajanduse mitmekesistamise soodustamine. Nendesse valdkondadesse suunatud ressursid peaksid aitama saavutada töövõimaluste loomise üldprioriteeti ning tingimusi majanduskasvuks. Sekkumisi tuleks kasutada eelkõige suutlikkuse suurendamise, oskuste omandamise ja kohaliku strateegia arendamise edendamiseks ning samuti selleks, et aidata tagada maapiirkondade atraktiivsuse säilimine tulevaste põlvkondade jaoks. Koolituse, teavitamise ja ettevõtluse edendamisel tuleks arvesse võtta naiste, noorte ja vanemate töötajate konkreetseid vajadusi. Maaelu arengukavade 3. telje meetmed peavad koos 4. teljega eelkõige kaasa aitama üldisemate maaelu arengu eesmärkide saavutamisele. Lisaks temaatilistele prioriteetidele toodi strateegiasuunistes välja ka järgmised vajadused: - Kohaliku suutlikkuse suurendamine tööhõive ja mitmekesistamise nimel – aidates samal ajal kaasa temaatiliste prioriteetide elluviimisele. See horisontaalne telg, mida nimetatakse ka Leader-teljeks (4. telg), peaks mängima olulist rolli juhtimise parandamisel ning maapiirkondade sisemise arengupotentsiaali mobiliseerimisel kohaliku arengu strateegiate abil. - Programmitöös koostoime tagamine. Telgede sees ja vahel tuleks tekitada võimalikult suur koostoime. Võimaluse korral tuleks arvesse võtta teisi ELi strateegiaid. Tuleks kasutada meetmeid juhtimise ja poliitiliste strateegiate elluviimise parandamiseks. Eriti tuleks Euroopa ja riiklikke maaelu arendamise võrgustikke kasutada platvormina sidusrühmade vaheliseks parimate tavade ja oskusteabe vahetamiseks kõikides poliitika kujundamise, haldamise ning rakendamise küsimustes. - Ühenduse rahastamisvahendite vastastikune täiendavus. Struktuuri, tööhõive ja maaelu arengupoliitika alaste strateegiate koostoime edendamiseks peaksid liikmesriigid tagama ELi mitmesuguste fondide kaudu rahastatavate tegevuste vastastikuse täiendavuse ja kooskõla. Nimetatud strateegiasuunised olid raamistikuks, mille alusel liikmesriigid koostasid enda riiklikud strateegiakavad, kus ELi prioriteedid on esitatud riiklike prioriteetidena ning mida kasutatakse maaelu arengukavade võrdlusalusena. Nendega viiakse prioriteedid ellu telgede kaupa rühmitatud valitud meetmekogumite abil (vt 1. tabel,[7] kus on loetletud meetmed telgede lõikes). Kavad võivad olla riiklikud või piirkondlikud ning komisjon kiitis need heaks 2007. ja 2008. aastal. Nende rakendamist jälgitakse ja hinnatakse ühise seire- ja hindamisraamistiku alusel. 1.2. Ülevaade eelarvest ja tegevuseesmärkidest EAFRD üldeelarve terveks programmiperioodiks 2007–2013 oli pärast ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kavaga seonduva 4,95 miljardi euro lisandumist 96,2 miljardit eurot[8]. Tasakaalustatud strateegia tagamiseks on EAFRD-l iga maaelu arengukava iga temaatilise telje jaoks ette nähtud minimaalne kulutuste tase (1., 2. ja 3. teljel vastavalt 10 %, 25 % ja 10 %). Leader-telje jaoks eraldatakse igas kavas vähemalt 5 % ELi vahenditest (uutes liikmesriikides 2,5 %). EAFRD halduskoostöö raames antavat panust täiendatakse rahastamisega riiklikest vahenditest[9]. Pärast liikmesriikides tehtud programmitööd olid 2011. aasta detsember seisuga eri telgede vahelise rahalise jaotuse ning 2013. aastaks põhieesmärkide püstitamise tulemused järgmised[10]: - 1. telje „põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamine” arvele langeb 35 % kõigist EAFRD vahenditest. Selle teljega soovitakse anda 2013. aastaks panus 600 000-sse investeerimisprojekti põllumajandusettevõtete moderniseerimiseks, toetatakse 35 000 ettevõtjat põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmiseks ning võimaldatakse 2,8 miljonile isikule põllumajanduse ja/või metsandusega seotud koolitust. - 2. telg „keskkonna ja maapiirkondade paremaks muutmine” on suurim ning seal kasutatakse 47 % kõigist EAFRD vahenditest. Kavandatav tulemus on rakendada põllumajanduse keskkonnajuhtimist 47 miljonile hektarile põllumajandusmaale, kompenseerida 55 miljoni hektari vähem soodsates piirkondades ja mägialadel asuva põllumajandusmaa puudused, metsastada 573 000 hektarit maad ning anda 1,3 miljonile hektarile põllumajandusmaale toetust NATURA 2000 nõuete täitmiseks. - 3. telje „maapiirkondade elanike elukvaliteedi parandamine ning maamajanduse mitmekesistamise soodustamine” osa on väiksem, moodustades 18 % kõigist EAFRD vahenditest. 2013. aastaks peaks see aitama osutada paremaid teenuseid 88 miljonile maapiirkondade elanikule ning toetada 28 000 külade uuendamise projekti. Leader-telje osa moodustab kõigist EAFRD vahenditest 6 %. Suurim osa kohaliku arengu strateegiate elluviimiseks antavast toetusest on kavandatud mitmekesistamise soodustamiseks ja elukvaliteedi parandamiseks (3. telje tüüpi projektid). Meetmete tasandil jääb põhiliseks meetmeks toetus põllumajanduslikule keskkonnatoetusele (214), mille arvele langeb kogu perioodi jooksul 23 miljardit eurot. Eelarveliselt tähtsuselt järgmised meetmed on vähem soodsate piirkondade toetused (211+212) 13,4 miljardi euroga ning põllumajandusettevõtete moderniseerimise meede (121), mille arvele langeb 11 miljardit eurot. Joonis 1. EAFRD eraldised (2007–2013) kavandatud meetmete kaupa (2011. aasta lõpu seisuga) (miljardit eurot)[11] 2010. aastal lõpule viidud ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamist ja Euroopa majanduse elavdamise kava üksikasjalikumalt käsitleval joonisel 2 on näidatud põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava täiendava eelarve jaotumist eri prioriteetide vahel. Valdav osa vahenditest suunatakse bioloogilise mitmekesisuse valdkonda (31 % kõigist vahenditest ehk 1,5 miljardit eurot) ja veemajandusse (27 % ehk 1,3 miljardit eurot). Piimasektori ümberkorraldamiseks eraldati täiendavast eelarvest 15 % (0,7 miljardit eurot), kliimamuutustega seotud meetmete rahastamiseks 14 % (0,7 miljardit eurot) ja taastuvenergia jaoks 6 % (0,3 miljardit eurot). Lairibataristu arendamine on maapiirkondade jaoks jätkuvalt tähtis poliitiline küsimus. Liikmesriigid on seega otsustanud investeerida lairibaside arendamisse 35 % Euroopa majanduse elavdamise paketi vahenditest, mis moodustab 360,4 miljonit eurot ühe miljardi euro suurusest paketist. Joonis 2. Ühise põllumajandupoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava investeeringute jaotumine uute väljakutsete vahel (%) Allikas: Lisatud komisjoni talituste töödokumendi tabel 2.[12] Ühise põllumajandupoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava kaudu maaelu arengu programmidesse investeeritavate uute vahenditega täiendatakse EAFRD üldist eelarvet konkreetsete kindlaks määratud probleemide lahendamiseks. Paljudel juhtudel kuulusid asjaomased toimingud juba esialgsetesse programmidesse ja neile eraldatud summasid on suurendatud ühise põllumajandupoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava kaudu. 2. Ühenduse prioriteetide rakendamine 2.1. Ülevaade tulemustest, raskustest ja lahendustest 2011. aasta lõpuks olid EL 27 liikmesriigid kasutanud kokku 44,5 miljardit eurot EAFRD vahendeid,[13] mis moodustas 46 % perioodi 2007–2013 96,2 miljardi euro suurusest üldeelarvest. Arvestades, et vaadeldava ajavahemiku pikkus on 56 % makseperioodi kogupikkusest (viis aastat üheksast[14]), on rahaliste vahendite iga-aastane kasutamine programmiperioodi 2007–2013 esimeste aastate aeglase tempoga võrreldes kiirenenud. Liikmesriigid erinevad üksteisest suuresti (joonis 2): kaks liikmesriiki olid teinud makseid ligikaudu 70 % ulatuses, samas kui neli liikmesriiki olid välja maksnud vähem kui 40 %. Tuleb märkida, et enamjaolt olid lõppenud üleminekueeskirjade kohaselt tehtud maksed eelmise programmiperioodi 2000–2006 võetud kohustuste eest. Joonis 3. EAFRD eelarve üldine täitmine 2011. aasta lõpuks, võrreldes perioodi 2007–2013 kogueraldistega 2. telje kulutused on peamiselt korduvate aastamaksetega põhimeetmete (põllumajanduslik keskkonnatoetus, vähem soodsate piirkondade toetus) mitmeaastasest iseloomust tulenevalt saavutanud täiskiiruse. Ka 1. telje rakendamine toimub üldiselt kavakohaselt. Samas kasutatakse endiselt vähe 3. telje vahendeid, mis võib tuleneda võimalike abisaajate rahalistest raskustest vajaliku kaasrahastamise leidmisel. 4. telje puhul on täheldatud tüüpilist aeglast algust, mis on seletatav vajadusega määrata kindlaks kohalikud strateegiad ja kohalikud tegevusgrupid enne projektide elluviimist (vt tabel 4). Joonis 4. Maaelu arengu üldeelarve (EAFRD, miljardit eurot) ja 2011. aasta lõpuks kasutatud vahendite osakaal Kui vaadelda konkreetselt ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava assigneeringute kasutamise määra, siis oli 2011. aasta lõpuks kasutatud 1,27 miljardit eurot kavandatud 4,95 miljardi euro suurusest summast. See on 26 % kogusummast, kuid assigneeringute kasutamise väga oluline suurenemine aastatel 2010–2011 (+ 235 %) näitab positiivset suundumust pärast eelduste kohast tagasihoidlikku algust 2010. aastal. Kui vaadata vahendite kasutamist probleemide kaupa, siis selgub, et kliimamuutuste ja bioloogilise mitmekesisusega seotud probleemide lahendamiseks eraldatud vahendeid on kasutatud keskmisest rohkem (vastavalt 52 % ja 32 % eraldatud summast), samas kui lairibataristu, veemajanduse ja taastuvenergiaga seotud eesmärkide puhul näha mahajäämust, sest kasutatud on umbes 10 % eraldatud vahenditest. Vahendite kiirem kasutamine bioloogilise mitmekesisuse ja kliimamuutuste valdkonnas on selgitatav asjaoluga, et nende valdkondade probleemidega on tegeletud peamiselt 2. telje meetmete kaudu, mida kohaldati teataval määral juba varem. Joonis 5. Maaelu arengu üldeelarve (EAFRD, miljardit eurot) põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava raames ning 2011. aasta lõpuks kasutatud vahendite indikatiivne osakaal[15] Väljundnäitajate abil mõõdetav väljundite saavutamise tase võrdluses liikmesriikide poolt oma kavades 2013. aastaks võetud üldeesmärkidega on üldiselt sarnane rahaliste vahendite kasutamise tasemega. Kõik väljundnäitajad on esitatud tabelis 3. Üldised rakendamisraskused ja nendele leitud lahendused Liikmesriikide poolt kõige sagedamini tõstatatav probleem on majanduskriis. See tekitas raskusi investeeringumeetme kasutamisega, kuna toetusesaajatel nappis omavahendeid, taotlejatel oli raske saada laenu ning riiklikke algatusi kammitsesid eelarvepiirangud. Erasektor on üldiselt olnud vähem riskialdis ning on võimalik, et mõned investeeringud suunati ümber vähem ambitsioonikatele projektidele või lükati lihtsalt edasi. Olukord ei ole kõigis EL 27 riikides ühesugune – mõned liikmesriigid seisavad endiselt silmitsi raskete oludega, samas kui teistes liikmesriikides on majandus pärast 2008. aastat teataval määral elavnenud. Kõnealune asjaolu on mõjutanud 1. telge, kuid on kõige silmatorkavam 3. telje puhul, mille raames toetatakse selliseid projekte nagu taristu arendamine, mille rahastamine ja rakendamine on aeganõudvam. Teatavate maaelu arengu programmide puhul on rakendusasutustel (korraldusasutused, makseasutused) endiselt olnud haldusalaseid ja suutlikkusega seotud raskusi kõikide taotlustega tegelemisel. Rakendamist võib raskendada ka võimalike abisaajate teadlikkuse ja kogemuste vähesus, eriti mõnes EL 12 liikmesriigis (inimkapitali meetmete aeglane edenemine, ebapiisavad rakendused) või uute meetmete kasutusele võtmise korral ka EL 27 liikmesriikides üldiselt. Mõned liikmesriigid on nende probleemide lahendamiseks pakkunud piisavalt suurele hulgale inimestele koolitust/põllumajandusettevõtjate nõuandeteenuseid, kuid tulemusteni jõudmine võtab aega. Lahendusi on leitud ning paljud neist on muudatuste abil juba kavadesse sisse viidud, eelkõige vahehindamiste tulemusena esitatud soovituste kohaselt. Majanduskriisi tõttu tegid liikmesriigid kavades mitmesuguseid kohandusi, näiteks: riigiabi ulatuse, toetuste taseme ja vähem atraktiivsete meetmete sekkumismäärade muutmine, valikumenetluste ja kasutusvaldkondade piiritlemise kohandamine, ELi kaasrahastamise määra suurendamine, finantskorralduse vahendite, näiteks tagatisfondide või intressivaba laenu pakkumise mehhanismide rakendamine ja/või vahendite ümberjagamine. Praeguses etapis on EAFRD ja ELi struktuurifondide vastastikuse täiendavuse tagamise mehhanismid kindlaks määratud ja toimivad. Vastastikuse täiendavuse tagamiseks kasutatakse kasutusvaldkondade piiritlemise ja koordinatsioonimehhanisme (mida juhib ministeeriumidevaheline organ...). 2.2. Põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamine Perioodil 2007–2011 arvestatud EAFRD 1. telje kulud kokku moodustavad 42 % selle telje kogueraldisest aastateks 2007–2013 (EL 27 keskmine). Nimetatud eesmärgi põhitulemused 2011. aasta lõpuks olid järgmised. · Põllumajanduse ja/või metsandusega seotud koolituse läbinud isikute arv: 1 353 000 (2013. aasta hinnangulisest eesmärgist 49 %). · Uusi tooteid või uusi meetodeid juurutanud ettevõtjate arv: 73 600 (2013. aasta hinnangulisest eesmärgist 29 %). Meetmete rakendamine[16] Meede 121 (põllumajandusettevõtete moderniseerimine) on eelarveeraldise poolest (11 miljardit eurot) 1. telje kõige mahukam meede. Kõnealuse meetme vahendite väljamaksete määr on 51 % selle kogueelarvest ning toetust on antud juba 220 000-le moderniseerimisprojektile (2013. aasta eesmärgist 37 %); sealhulgas on kokku 765 miljonit eurot investeeritud rohkem kui 3 000 projekti (erasektor + avalik sektor), mille eesmärk on piimasektori ümberkorraldamine ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise kaudu. Meetme positiivne kasutusmäär näitab põllumajandustootjate suurt huvi investeeringute vastu. Kui rakendamise määrad jäid eesmärkidest väiksemaks, põhjendasid liikmesriigid seda peamiselt majanduskriisiga, mis avaldas ettevõtjate investeerimissuutlikkusele negatiivset mõju. Eraldise poolest 1. telje suuruselt teise meetme (123: põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmine) vahendite kasutuse määr on 35 % ning toetust on makstud 15 770-le ettevõtjale (2013. aasta eesmärgi kohasest 35 250-st). Muude 1. telje meetmete hulgas võib näha järgmisi vahendite kasutuse määrasid: meetme 112 (noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamine) puhul on kasutatud 50 % vahenditest ja toetust on antud 100 000-le noorele põllumajandustootjale) ning meetme 141 (elatuspõllumajandus) puhul on kasutatud 51 % vahenditest ja toetust on saanud 40 000 elatuspõllumajandusettevõtet. 2.3. Keskkonna ja maapiirkondade olukorra parandamine EAFRD 2. telje kogukulud perioodil 2007–2011 moodustavad 58 % selle kogueraldisest. Nimetatud eesmärgini jõudmiseks saavutatud märkimisväärsemad põhitulemused 2011. aasta lõpuks olid järgmised: · 50 miljoni hektari edukas maakorraldus, mis aitab kaasa bioloogilise mitmekesisuse säilitamisele; · 32 miljonit hektarit veekvaliteedi parandamiseks; · 40 miljonit hektarit pinnase kvaliteedi parandamiseks[17]. Meetmete rakendamine Eelarveeraldiste poolest kolm kõige mahukamat meedet on 2. telje meetmetest ka kõige suurema vahendite kasutusmääraga: meetme 211 (ebasoodsate looduslike tingimuste toetus mägipiirkondades) vahenditest on kasutatud 74 %, meetme 212 (ebasoodsate looduslike tingimuste toetus muude kui mägipiirkondade põllumajandustootjatele) vahenditest on kasutatud 67 % ning meetme 214 (põllumajanduslik keskkonnatoetus) vahenditest on kasutatud 58 %. Meetmetega 211 ja 212 toetatakse kokku 52,8 miljonit hektarit ning põllumajanduslikku keskkonnatoetust antakse 41[18] miljonile hektarile, sealhulgas ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise raames kliimamuutuste ja bioloogilise mitmekesisusega seotud probleemidega tegelemiseks vastavalt 4 ja 5,2 miljonile hektarile[19]. Kasutamise määra põhjal järgnevad nimetatud meetmetele meede 215 (loomade heaolu toetus), mille puhul on kasutatud 50 % vahenditest ja seni on toetust antud 144 650-le lepingule ning meede 221 (põllumajandusmaa esmane metsastamine), mille puhul on kasutatud 41 % vahenditest ja on praeguseks metsastatud 165 600 ha põllumajandusmaad. 2.4. Maapiirkondade elanike elukvaliteedi parandamine ning maamajanduse mitmekesistamise soodustamine EAFRD 3. telje kogukulud perioodil 2007–2011 moodustavad 31 % selle üldisest eraldisest aastateks 2007–2013, kusjuures liikmesriikide vahel on olulisi erinevusi (vt tabel 4). Liikmesriikide väitel on vahendite aeglane kasutamine tingitud peamiselt majanduskriisist (erasektori ja riiklike/kohalike vahendite nappus) ning teatavatest haldusalastest nõuetest (kontrollikohustused ning aeganõudev taotlemis- ja valikumenetlus). Lisaks rakendatakse mõnes liikmesriigis 3. telge ainult Leader-meetme abil, mistõttu viivitused Leader-meetme rakendamisel on mõjutanud ka 3. telje vahendite kasutamist. Nimetatud eesmärgini jõudmiseks saavutatud põhitulemused 2011. aasta lõpuks olid järgmised: · 3. telg aitas maapiirkondades kasvava töötuse kontekstis kaasa töökohtade loomisele (üle 20 000), [20] · maapiirkondade elanikud said kasu EAFRD poolt toetatud parematest teenustest: 62 miljonit inimest[21] · veel 3,5 miljonit maapiirkondade leibkonda on saanud internetiühenduse loomise võimaluse. Meetmete rakendamine[22] Kogueraldiste poolest kõige suuremad 3. telje meetmed on meede 321 (põhiteenused majandusele ja maaelanikkonnale), mille puhul on kasutatud 31 % vahenditest ja lõpetatud 35,400 projekti, sealhulgas 550 Euroopa majanduse elavdamise kava kaudu toetatud lairibataristu laiendamise projekti ning meede 322 (külade uuendamine ja arendamine), mille puhul on kasutatud 42 % vahenditest ja uuendustegevusi on toimunud 27 700 külas. 3. telje meetmetest kõige suurema vahendite kasutusega oli meede 341 (oskuste omandamine ja elavdamine ning kohaliku arengu strateegia rakendamine), mille puhul on kasutatud 41 % vahenditest ja lõpule viidud 5 600 projekti ning meede 323 (maapiirkondade kultuuripärandi säilitamine ja selle kvaliteedi parandamine), mille puhul on kasutatud 30 % vahenditest ja seni on lõpule viidud 48 400 projekti. 2.5. Kohaliku tööhõive ja mitmekesistamise potentsiaali suurendamine 2011. aasta lõpuks oli kohalike tegevusrühmade valimine lõpetatud 25 liikmesriigis. Tegevusrühmi on nüüd kokku 2323[23]. Programmiga Leader+ võrreldes on kõnealune arv kahekordistunud ning pooltel aladel rakendatakse Leader-lähenemisviisi esimest korda. Kuna kohalike tegevusrühmade valiku protsess lõppes suhteliselt hilja, on paljud valitud kohalikud tegevusrühmad alles alustanud kohaliku arengustrateegiaga seotud projektide elluviimist. See seletab EAFRD 4. telje rahaliste vahendite vähest kasutust, mis moodustas 18 % selle telje üldisest eraldisest programmiperioodiks; viimased kvartaalsed kulud on siiski märkimisväärselt suurenenud. Mõned liikmesriigid on esile tõstnud konkreetseid raskusi. Leader-lähenemisviisi märgatavalt muutnud süvalaiendamise eelduseks olid olulised haldusalased kohandused (halduslikud ümberkorraldused, töötajate koolitamine). 3. Väljavaated Paljude kavade rakendamist alustati tegelikult alles 2008. aastal. Näitajate kohaselt kiirenes järgnevatel aastatel vahendite kasutamine ja 2011. aasta lõpuks oli rahaliste vahendite kasutus peaaegu plaanipärane, vaatamata sellistele ebasoodsatele teguritele nagu majanduslik olukord. Enamiku maaelu arengu programmide puhul suudetakse EAFRD eelarvest eraldatud vahendid täielikult ära kasutada. Konkreetsete programmide rakendamisega seotud probleemid on nüüd lahendatud. Paljud maaelu arengukavade muudatused on tehtud esimeste rakendamisaastate vältel ilmnenud raskuste kõrvaldamiseks, vahehinnangutes esitatud soovituste järgimiseks ning lisavahendite kaasamiseks, et tulla toime uute väljakutsetega (ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamine) ja majanduskriisiga (Euroopa majanduse elavdamise pakett). Oodata on veel teatavaid telgede minimaalse kulutuste määra muudatusi, mille eesmärk on tagada vahendite maksimaalne kasutamine. Siiski võib Leader-telje hilise rakendamise tõttu eelkõige EL 12 riikides teatavate maaelu arengu programmide puhul tekkida probleeme 4. telje minimaalse kulutuste määra täitmisel. Olukorras, kus programme rakendatakse veel neli aastat, kulgeb programmide poliitiliste eesmärkidega seotud sihtide saavutamine 1. ja 2. telje puhul plaanipäraselt ning kuigi 3. ja 4. telje puhul on tekkinud teatav mahajäämus, on suundumused üldiselt positiivsed. Täpsemalt on 1. telje raames juba lõpule viidud 220 000 moderniseerimisprojekti (37 % 2013. aasta eesmärgist) ning mitmesuguste investeerimist toetavate meetmete toel on 73 600 põllumajandusettevõttes juurutatud uued tooted või meetodid (29 % 2013. aasta hinnangulisest eesmärgist). 2. telje raames on keskkonnaprobleemide lahendamisele suunatud meetmeid seni rakendatud 41 miljonil hektaril (87 % 2013. aasta eesmärgist). 3. telje raames on lõpule viidud 35 400 projekti, mis on seotud põhiteenustega majandusele ja maaelanikkonnale (40 % 2013. aasta eesmärgist) ning toetatud või loodud on 19 000 mikroettevõtet (25 % 2013. aasta eesmärgist). Lisaks on praeguseks toetatud 55 000 Leader-projekti (4. telg) (25 % 2013. aasta eesmärgist). Ühisest seire- ja hindamisraamistikust on saadud kasulikku teavet aruandluseks ning kavade rakendamise ja saavutuste pidevaks jälgimiseks. 2012. aasta esialgsetest näitajatest nähtub, et ka suurem osa 3. ja 4. telje kavadest, mille puhul veel 2011. aasta lõpus vahendeid piisavalt kiiresti ei kasutatud, on teistele telgedele järele jõudmas. [1] Vt nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) II jaotise II peatükk. [2] Nõukogu otsus, 20. veebruar 2006, ühenduse maaelu arengu strateegiasuuniste kohta (programmiperiood 2007–2013) (2006/144/EÜ). [3] Vt nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikkel 14 „Komisjoni aruanne”. [4] Vt nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikkel 13. Nimetatud kokkuvõtlikes aruannetes kirjeldatakse riikliku strateegiakava ja eesmärkide rakendamisel tehtud edusamme ja ühenduse strateegiasuuniste kohaste eesmärkide saavutamisse antud panust. [5] Vt http://ec.europa.eu/agriculture/healthcheck/index_fr.htm et saada teavet ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava kohta ning tutvuda 2009. aastal vastu võetud seonduvate õigusaktidega. [6] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005, 20. september 2005, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta. [7] Kõik tabelid on esitatud komisjoni talituste töödokumendis. [8] Pärast 2007. aastat on EAFRD eelarvet programmiperioodiks 2007–2013 suurendatud (eelkõige ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava tulemusena) 96,2 miljardi euroni. [9] Kõik aruandes esitatud rahalised andmed hõlmavad üksnes EAFRD-d. [10] Järgnevatel joonistel ja tabelis on osa LEADER-teljele, tehniliseks abiks ja otsetoetusteks eraldatud vahenditest arvestatud proportsionaalselt kolme põhitelje juurde. [11] Vt meetmete koodide seletused komisjoni talituste töödokumendi tabelis 1. [12] Innovatsiooni jaoks kavandatud summad on jaotatud muude valdkondade vahel [13] 2007., 2008., 2009., 2010. ja 2011. kalendriaastaga seotud liikmesriikide maksed. Kasutatud summat ei saa võrrelda komisjoni 5. finantsaruandega Euroopa Parlamendile ja nõukogule EAFRD rakendamise kohta, mis põhineb majandusaastal. [14] Makseid võib teha kahe aasta jooksul pärast viimase kohustuse võtmist (2013. aastal), seega kuni 2015. aasta lõpuni. [15] Lähtudes ühise seire- ja hindamisraamistiku 2011. aasta seireandmetest. [16] Määruse 1698/2005 artikli 81 lõike 3 kohast jaotust soo ja vanuse järgi vt tabelist 4. [17] Tulemusnäitaja ühisest seire- ja hindamisraamistikust; sama ala võib panustada mitme probleemi lahendamisse. [18] Ainult alates 2007. aastast võetud kohustused. [19] Sõltuvalt programmis määratletud maakasutustavadest võib samade hektarite puhul olla võetud täiendavaid meetmeid. [20] Üldine tööpuudus kasvas hõreda asustusega maapiirkondades 7,1 %-lt 2007. aastal 10,1 %-le 2011. aastal ning keskmise asustusega piirkondades 7 %-lt 2007. aastal 8,5 %-le 2011. aastal (allikas: Eurostat). [21] Arvestatud on võimalikku teenustest kasu saavat elanikkonda. [22] Määruse 1698/2005 artikli 81 lõike 3 kohast jaotust soo ja vanuse järgi vt tabelist 4. [23] Pärast Rumeenia ja Bulgaaria kohalike tegevusrühmade valimist 2012. aastal.