[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 17.10.2007

KOM(2007) 602 lõplik

2007/0223 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks

(komisjoni esitatud) {SEK(2007) 1310}{SEK(2007) 1312}{SEK(2007) 1336}

SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST |

Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Ettepaneku üldine eesmärk on läbi vaadata ja parandada ühenduse meetmeid, mis on suunatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu, et tõhustada võitlust kõnealuse rahvusvahelise probleemi ja selle keskkondlike, majanduslike ja sotsiaalsete tagajärgedega. |

Üldine taust Ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük on kogu maailmas üks tõsisemaid ohte kalavarude säästvale arengule ja merekeskkonna bioloogilisele mitmekesisusele. Rahvusvaheline üldsus on üksmeelsel arvamusel, et tegu on väga tõsise probleemiga, mille vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks tuleb kohe võtta sobivaid meetmeid. Seda üksmeelt väljendavad mitmed rahvusvahelised abinõud ja eriti vabatahtlikkusel põhinev rahvusvaheline tegevuskava kõnealuses valdkonnas, mis võeti FAO egiidi all vastu 2001. aastal. Ühendus on võidelnud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga juba üle kümne aasta. Kõnealuse valdkonna poliitikas on alates 2002. aastast lähtutud ühenduse vastavast tegevuskavast. Selle alusel on ühendus viimastel aastatel asjaomases valdkonnas väga aktiivselt tegutsenud ning edendanud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimise, ärahoidmise ja lõpetamise laiahaardelise poliitika rakendamist piirkondlikul, rahvusvahelisel ja ühenduse tasandil. See poliitika on saavutanud märkimisväärset edu. See poliitika on saavutanud märkimisväärset edu. Uute piirkondlike kalandusorganisatsioonide loomine kas ELi algatusel või tugeval toetusel on laiendanud rahvusvaheliselt reguleeritud avamere püügipiirkondade geograafilist haaret. Samuti on olemasolevate piirkondlike kalandusorganisatsioonide võetud arvukad uued meetmed tugevdanud kontrolli merel ja sadamates ning võimaldanud kaubandusvoogude paremat seiret. Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade mustade nimekirjade vastuvõtmine on viinud hoiatusmeetmete kehtestamiseni laevadele, mille puhul on täheldatud ebaseaduslikku tegevust. 2004. aastal jõustusid uued partnerluspõhimõtted, millest lähtuvad ELi suhted arengumaadega, kellega on sõlmitud kahepoolsed kalanduskokkulepped. Partnerluspõhimõtete üks nurgakive on nende riikide majandamis- ja kontrollisuutlikkuse tugevdamine, kusjuures EL on eraldanud sellele eesmärgile märkimisväärset rahalist toetust. Samas on 2002. aastal käivitatud ühise kalanduspoliitika reform juhtinud ELi tasandil tähelepanu vajadusele parandada ühenduse kalurite ja vete suhtes kohaldatavate eeskirjade täitmist. Kuigi tehtud on palju, ei ole ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük kaugeltki mitte kadunud. Komisjon arvab, et sellise tegevuse jätkumine hoolimata rahvusvahelistest ja ühenduse meetmetest ning selle tõsised keskkondlikud ja sotsiaalmajanduslikud tagajärjed nõuavad ühenduse kohest ja otsustavat sekkumist. Ühenduse kalalaevastik on üks maailma suurimaid ja püügivõimsuselt maailmas kolmas. Euroopa Liit on ka suurim kalatoodete turg ja nende peamine importija. 2005. aastal imporditi ühendusse ligi 14 miljardi euro väärtuses kalatooteid. Lisaks on ühenduse ettevõtjad eeldatavasti registreerinud mitmeid kalalaevu riikides, kus on lubatud vastu võtta nn mugavuslippe kandvaid laevu. Kooskõlas oma rahvusvaheliste kohustuste ja üldeesmärgiga parandada loodusvarude majandamist ja vältida nende ülekasutamist (nagu on sätestatud 2006. aasta juunis Euroopa Ülemkogul kokkulepitud ELi säästva arengu strateegias) on komisjonil eriline vastutus ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu suunatud rahvusvaheliste jõupingutuste juhtimisel. Komisjon on seisukohal, et on aeg kujundada lõplikult välja olemasolev raamistik, muuta see tõhusamaks ning keskenduda ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi ärahoidmise, vältimise ja lõpetamise meetmete paremale jõustamisele ja täitmisele. |

Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Praeguse süsteemi raames kohaldatakse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi suhtes kontrollimist, inspekteerimist ja täitmist käsitlevaid ühenduse õigusnorme, mis kehtivad ühenduses (eeskätt nõukogu määrused 2847/93 ja 2371/2002) ja valdkondades, mida reguleeritakse piirkondlikes kalandusorganisatsioonides kokkulepitud eeskirjadega (eeskätt nõukogu määrused 1936/2001 ja 601/2004). |

Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Käesolev ettepanek taotleb ühise kalanduspoliitika üldist eesmärki tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes ja annab laiemalt loodusvarade kaitsele keskendudes oma panuse säästva arengu strateegiasse, mis lepiti kokku Euroopa Ülemkogul juunis 2006. Ettepanek on kooskõlas ka 2002. aasta säästva arengu tippkohtumisel kehtestatud kalanduse korraldamise eesmärkidega. Ookeanide parem majandamine on muu hulgas üks põhimõtteid, millele keskendub käimasolev arutelu ühenduse tulevase merenduspoliitika üle. |

KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |

Konsulteerimine huvitatud isikutega |

Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Jaanuarist märtsini 2007 viidi läbi ulatuslik konsulteerimine, mis tugines komisjoni talituste koostatud ja komisjoni veebilehel avaldatud avalikule dokumendile. Arutelu suunav dokument, mille valmistas ette kalanduse ja merenduse peadirektoraat, sisaldas probleemi lühianalüüsi ja seal olid välja toodud üheksa võimalikku tegevussuunda: (1) parandada Euroopa Ühenduse sadamatesse saabuvate kolmandate riikide kalalaevade tegevuse ja saagi seaduslikkuse kontrollimist; (2) parandada ühendusse muude vahenditega kui kalalaevadel imporditud kolmandate riikide kalatoodete vastavuse kontrolli kalavarude kaitse ja majandamise eeskirjadele; (3) sulgeda ELi turg ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi saadustele; (4) võidelda Euroopa Ühenduse kodanike poolt väljaspool ühenduse territooriumi teostatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga; (5) täiustada seaduslikke vahendeid ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi tuvastamiseks; (6) luua tõhus karistuste süsteem, mis aitaks ära hoida kalandusmeetmete tõsiseid rikkumisi; (7) tõhustada võitlust ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames; (8) toetada ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga võitlemise poliitikat ja vahendeid arengumaades; (9) parandada koostööd seire, kontrolli ja järelevalve alal. Konsulteerimise raames korraldati arvukaid kohtumisi ja komisjon sai mitmeid kirjalikke arvamusi. Küsimuse üle arutleti kalandusministrite mitteametlikul kohtumisel 17. aprillil 2007. Lisaks võttis Euroopa Parlament 15. veebruaril 2007 vastu vastavasisulise resolutsiooni. Oma arvamused saatsid paljud kalandussektoriga seotud isikud ja ühendused, nagu kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomitee (ACFA), mis ühendab kalandussektori peamisi sidusrühmi ühenduse tasandil, Euroopa ja liikmesriikide kalandusorganisatsioonid (Prantsusmaa, Hispaania, Kreeka), töötlev tööstus, jaemüüjad, pangad ja tarbijad, ametiühingud, mitmed keskkonna- ja arenguküsimustega tegelevad valitsusvälised organisatsioonid, Saksamaa ja Ühendkuningriigi valitsusasutused, ühe liikmesriigi (Madalmaad) parlamendisaadik, samuti Norra valitsusasutused, Maailmapank ja üks jälgitavusele spetsialiseerunud ettevõte. |

Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Komisjoni algatus sai konsulteerimisprotsessis osalejatelt väga positiivset tagasisidet. Peaaegu kõikides arvamustes rõhutati vajadust tõhustada ühenduse tegevust selles valdkonnas. Komisjoni poolt konsultatsioonidokumendis välja toodud tegevussuundi peeti üldiselt asjakohasteks. Sidusrühmade ainus lahkarvamus puudutas algatuse rakendusala. Osa kalandussektorist oli arvamusel, et algatus ei peaks hõlmama ühenduse kalalaevu, mille suhtes rakendatakse laialdast kontrollisüsteemi ning mille puhul ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük on vähetõenäoline. Enamik vastajatest toetas siiski mõtet, et algatus peaks olema lai ja hõlmama kõikide (nii ühenduse kui ka ühenduseväliste) kalalaevade kalastustegevust. Mõni sidusrühm väljendas muret probleemide üle, mis võivad tekkida, kui ühendus läheneb probleemile liiga ühetaoliselt, eirates ebaseaduslikust, teatamata ja reguleerimata kalapüügist mõjutatud ettevõtete ja piirkondade eripära, luues nii juurde tarbetuid piiranguid. Rõhutati, et ühendus peaks edaspidi keskenduma kalanduseeskirjade kõige tõsisematele rikkumistele. Mõni sidusrühm väitis, et olemasolevat raamistikku tuleks paremini rakendada ja et uusi õigusmeetmeid tuleks võtta ainult vajaduse korral. Veel valmistasid tõsist muret arengumaadele kehtestatud kaubandusmeetmete võimalikud negatiivsed tagajärjed, seetõttu toonitati selle küsimuse süvaanalüüsi vajadust. |

Veebis toimus avatud konsulteerimine ajavahemikus 15. jaanuarist 2007 kuni 12. märtsini 2007. Komisjon sai ligi 30 kirjalikku arvamust. Komisjonile laekunud arvamused on kättesaadavad järgmisel aadressil: http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/governance/consultations/consultation_150107_en.htm Konsulteerimistulemuste kokkuvõte on lisatud komisjoni ettepaneku mõjuhindamisaruandele. |

Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |

Asjaomased teadus- ja ekspertiisivaldkonnad Komisjoni talitused kasutasid välisekspertide arvamusi mõne käesoleva ettepaneku osa toetuseks. Erikonventsiooni nr 36/2006 eesmärk oli analüüsida komisjoni poolt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu võitlemiseks kavandatavate kaubandusmeetmete kasulikkust ja mõju. Erileping nr 5/2007 sõlmiti teiste vajalike väliste elementide ja andmete kogumiseks, mida komisjon võib kasutada ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastaste tulevaste meetmete mõjuhindamise lõppversiooni väljatöötamiseks. |

Kasutatud metoodika Raamlepingute raames sõlmiti komisjoni ja väliskonsultatsioonifirma Océanic Développement vahel kaks erikonventsiooni (vastavalt FISH/2003/02 ja FISH/2006/20). |

Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega konsulteeriti Väliskonsultatsioonifirma Océanic Développement. |

Saadud ja kasutatud nõuannete kokkuvõte Pöördumatute tagajärgedega tõsiste ohtude olemasolu ei ole märgitud. |

Esimeses uuringus valgustatakse Euroopa Ühenduse kui kalatoodete turuliidri praegust olukorda, kirjeldatakse ühenduse turu haavatavust ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi saaduste impordi suhtes ning analüüsitakse eri meetmeid, mida ühendus peaks selle impordi lõpetamiseks kehtestama. Teises uuringus käsitletakse probleeme, mis tulenevad sellest, et liikmesriigid ei kohalda ühise kalanduspoliitika tõsiste rikkumiste suhtes piisavalt karme sanktsioone. Seal mainitakse ka liikmesriikides ettenähtud sanktsioonide suuresti kõikuvat taset, mis viib võrdse mänguruumi puudumiseni ühenduse tasandil ja õhutab jätkama ebaseaduslikku püüki. |

Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid Uuringud avaldatakse kalanduse ja merenduse peadirektoraadi veebilehel. |

Mõju hindamine Komisjon viis läbi ettepaneku mõju hindamise, mille tulemusel koostatud aruandega saab tutvuda Euroopa Komisjoni kalanduse ja merenduse peadirektoraadi veebilehel. Aruandes pakuti välja järgmised variandid: - Parandada kehtiva raamistiku rakendamist ühenduse vetes ning tõhustada ühenduse võitlust ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga mitmepoolsete ja kahepoolsete organisatsioonide raames, et käsitleda probleemi ühenduse mõjualast välja jäävat osa. See variant ei nõua uue õigusakti vastuvõtmist. See ei too olukorrale aga kohest leevendust ega lahenda praeguse süsteemi kõige tõsisemaid probleeme, nagu ühenduse turu haavatavus ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi saaduste suhtes ning mugavuslippude all sõitvate laevade püügi jätkumine. Need kaks probleemi nõuavad uute õigusaktide vastuvõtmist. See variant tähendaks lihtsalt, et ühendus paneb suuremat rõhku vajadusele võidelda ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, ilma et ta näeks selleks ette vajalikke vahendeid. Valitseb reaalne oht, et see variant kujuneb hea tahte avalduseks ega too kaasa olulisi muutusi, kinnistades lihtsalt praeguse olukorra. - Arendada juhtumipõhist lähenemist, mis võtab arvesse nende kalaliikide ja piirkondade erijooni, kus ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi tasemed on kõrged. See variant tähendaks eesmärgistatud lähenemist, mis keskendub ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi kõige nähtavamatele ilmingutele ja pakub konkreetseid vastuseid, lähtudes asjaomastest varudest ja piirkondadest. Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi muutuv ja õigusvastane iseloom seab selle variandi tõhususe küsimärgi alla. Valitseb suur oht, et see variant toob kaasa lahendused, mis on kaotanud vastuvõtmise ajaks oma tõhususe probleemi tõrjumisel ega suuda täita tegelikku eesmärki. Pealegi võib seda strateegiat olla keeruline rakendada arengumaade vetes toimuva ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi suhtes. Lisaks kaasnevad sellega kulud. Kõnealuse variandi rakendamine tähendaks iga konkreetset olukorda käsitlevate õigusaktide vastuvõtmist. Täitmise tagamine on samuti kulukas – piiratud arvu liikide puhul kehtivad eriimpordisertifikaadid kujuneksid tõenäoliselt isegi kulukamaks kui kõigi kalatoodete impordi suhtes kohaldatava üldise sertifitseerimissüsteemi sisseseadmine. - Töötada välja uus laiahaardeline algatus, mis hõlmaks nii ühenduse kui ka sellest väljapoole jäävaid vesi ja tugineks selgetele poliitilistele põhimõtetele ja regulatiivmeetmetele. See algatus täiendaks praegust raamistikku ja tagaks kehtivate normide parema täitmise, võimaldades samas Euroopa Komisjonil võtta oma rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks vastu ambitsioonikamaid meetmeid, kui mitmepoolsed meetmed ei suuda anda rahuldavat tulemust. See variant nõuaks ambitsioonika õigusakti vastuvõtmist, mis suudaks vastata kolmele peamisele väljakutsele, millega ühendus peab võitlema ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi valdkonnas: peatada ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi saaduste import ühendusse, tegelda ühenduse vetest väljaspool tegutsevate, mugavuslippude all sõitvate kalalaevade probleemiga ja parandada ühise kalanduspoliitika eeskirjade täitmist ühenduse vetes. Selle variandi rakendamine kujuneks väljakutseks ja nõuaks olulisi muudatusi. Esmajoones tähendaks see, et ühendus peab vastu võtma põhjapaneva õigusakti; see tooks kaasa uusi ülesandeid ja kulusid, mida saaks siiski vähendada eri mehhanismide ja kaasnevate meetmete kaudu. Need kulud on aga proportsionaalsed ühenduse vajadusega oluliselt parandada ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastase poliitika tõhusust. |

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |

Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanek tugineb põhimõttele, et strateegia ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu võitlemiseks peab olema laiahaardeline ja katma probleemi kõiki aspekte, kogu tarneahelat. Ettepanekuga luuakse süsteem, mille eesmärk on peatada ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi saaduste import ühendusse. Selleks tuleb luua sertifitseerimissüsteem. Selle süsteemi kohaselt peavad kõik ühendusse imporditavad kalatooted (sh töödeldud tooted) olema varustatud lipuriigi sertifikaadiga, mis tõendab, et need on püütud seaduslikult. Selle meetme toetuseks tuleks tõhustada kolmandate riikide kalalaevade lossimiste seiret, kehtestades ühenduse sadamatesse sissesõidule ja ümberlaadimisele uued tingimused. Ettepanekuga nähakse ette ka rida meetmeid, mis peavad takistama kalastusettevõtjaid kasutamast ära olukorda, kus mõningad riigid ei suuda tagada kalavarude majandamise ja kaitse eeskirjade täitmist kalalaevade poolt. Kui piirkondlikes kalandusorganisatsioonides ei suudeta leida tõhusat lahendust, saab ühendus kehtestada ja rakendada sanktsioone kalalaevade või riikide suhtes, kes tegutsevad rahvusvahelisi seadusi eirates, kahjustades nii kalavarude säästvat arengut. Ettepanekuga luuakse süsteem ühise kalanduspoliitika tõsiste rikkumiste suhtes kohaldatavate sanktsioonide maksimumtasemete ühtlustamiseks liikmesriikides. Selles sätestatakse ka, et liikmesriigid peavad võtma suurema vastutuse oma kodanike eest, kes osalevad ühendusevälises püügitegevuses või toetavad seda. |

Õiguslik alus EÜ asutamislepingu artikkel 37 |

Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |

Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |

Võitlus sellise salajase ja ebaseadusliku tegevuse vastu nagu ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük nõuab samavõrra ulatuslike ja kõnealuse tegevuse iseloomule vastavate meetmete võtmist. Ettepanekus sisalduvad meetmed toovad kaasa mõningaid kulusid ettevõtjatele ja riiklikele asutustele ELi liikmesriikides ja kolmandates riikides. See kehtib eeskätt kogu ühenduse kalatoodete impordile kohaldatava sertifitseerimissüsteemi kohta. Need kulud peaksid aga olema suhteliselt piiratud ja meetmete rakendamisest tulenev kasu peaks need suures osas tasakaalustama. |

Selleks et aidata liikmesriikide kontrolliasutusi nende töös, tuleb luua hoiatussüsteem, mille kaudu on neid võimalik teavitada, kui teatavatelt kalalaevadelt, ettevõtjatelt või riikidest pärinevate kalatoodete puhul peaksid tekkima kahtlused varude kaitse eeskirjadest kinnipidamise osas. See võimaldab kontrolliasutustel määratleda oma tegevusprioriteedid ja vähendab teistest ettepanekus sisalduvatest meetmetest tulenevat töökoormust. Komisjoni kavandatud uus strateegia ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga võitlemiseks näeb ette ka kontrolliasutuste koostöö tugevdamist. Jõupingutusi selles valdkonnas hakkab juhtima Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuur ja need peaksid aitama ühendada kontrollimehhanismid ja parandama ühenduse kontrollitegevuse üldist tõhusust. Asutustele ja ettevõtjatele kehtestatud lisanõuded peaksid olema asjakohased ja proportsionaalsed, pöörates tähelepanu asjaomaste meetmete nõuetekohasele kohaldamisele. |

Õigusakti valik |

Kavandatud õigusakt: määrus. |

Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el: Ühine kalanduspoliitika kuulub ühenduse ainupädevusse. Ühenduse tasandil vastuvõetud eeskirjad peavad olema ühetaolised ja siduvad, et hoida ära erinevate normide samaaegset rakendamist liikmesriikides. Seetõttu on õigustatud meetmete sätestamine määruse ettepanekus. |

MÕJU EELARVELE |

Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |

LISATEAVE |

Lihtsustamine |

Ettepanekuga nähakse ette õigusaktide lihtsustamine. |

Ettepanek lihtsustab ja täiustab kontrolli-, inspekteerimis- ja täiteraamistikku, mis moodustatakse piirkondlikes kalandusorganisatsioonides vastuvõetud otsustest. Ühendus on kaheteistkümne sellise organisatsiooni liige. Need sätted võivad olla eri organisatsioonides väga erinevad. Need on võetud ühenduse õigustikku üle mitmete nõukogu määruste kaudu. See toob kaasa kaks probleemi. Esiteks takistavad piirkondlike kalandusorganisatsioonide eeskirjade rohkus, nende vastuvõtmise ja läbivaatamise sagedus üldjuhul nende kiiret ülevõtmist ühenduse õigustikku. Teiseks tekitavad eri õigussüsteemidest tulenevad erisugused eeskirjad segadust ühenduse ettevõtjates ja liikmesriikides. Seetõttu teeb komisjon ettepaneku, et piirkondlikes kalandusorganisatsioonides vastuvõetud peamiste kontrolli-, inspekteerimis- ja täitenormide inkorporeerimine ühenduse õigustikku võiks toimuda kavandatava määruse kaudu. Määrus hõlmaks komisjoni osalusega piirkondlikes kalandusorganisatsioonides vastuvõetud kõige ambitsioonikamaid norme ja laiendaks nende rakendusala kõikidele piirkondliku kalandusorganisatsiooni pädevusse kuuluvatele vetele. See aitaks lihtsustada ühenduse ettevõtjatele ja ametiasutustele kohaldatavat raamistikku eeskirjade ühtlustamise kaudu, lähtudes kõrgeimatest kehtivatest kontrolli-, inspekteerimis- ja täitenormidest. |

Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmise korral tunnistatakse kehtetuks praegu kehtiv õigusakt. |

Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel |

Ettepanek sisaldab ülevaatamisklauslit. |

1. 2007/0223 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[2],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[3],

võttes arvesse regioonide komitee arvamust[4],

ning arvestades järgmist:

(1) Ühendus on alla kirjutanud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioonile, on ratifitseerinud kokkuleppe Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakendamise kohta (ÜRO 1995. aasta kalavarude kokkulepe), ja on nõustunud kokkuleppega, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju. Nendes lepetes on selgelt sätestatud, et kõik riigid on kohustatud võtma kohaseid meetmeid mereressursside säästvaks majandamiseks ja teistega sel otstarbel koostööd tegema.

(2) Ühise kalanduspoliitika eesmärk on vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2371/2002 tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes.

(3) Ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük on üks tõsisemaid ohte vee-elusressursside säästvale kasutamisele, seades ohtu ühise kalanduspoliitika ja rahvusvaheliste jõupingutuste põhialused ookeanide parema majandamise edendamisel. Ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük kujutab endast ka suurt ohtu merekeskkonna bioloogilisele mitmekesisusele, millega tuleb tegelda vastavalt eesmärkidele, mis püstitati komisjoni teatises bioloogilise mitmekesisuse vähenemise peatamise kohta 2010. aastaks – ja pärast seda (KOM(2006) 216).

(4) Arvestades oma rahvusvahelisi kohustusi ning probleemi ulatust ja kiireloomulisust, peaks Euroopa Komisjon oluliselt tõhustama võitlust ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga ning võtma vastu uued õigusaktid, mis hõlmaksid selle nähtuse kõiki aspekte.

(5) Vastavalt Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) 2001. aastal vastu võetud rahvusvahelisele tegevuskavale ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks tähistatakse väljendiga IUU (illegal, unreported or unregulated) fishing ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki, kusjuures

1. ebaseaduslik kalapüük tähistab püüki,

- mida kodu- või välismaised laevad teostavad riigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes ilma selle riigi loata või riigi seadusi ja määrusi eirates,

- mida teostavad laevad, mis sõidavad selliste riikide lipu all, kes on asjaomase piirkondliku kalandusorganisatsiooni liikmed, aga eiravad oma tegevuses selle organisatsiooni vastuvõetud ja asjaomastele riikidele kohustuslikke kaitse- ja majandamismeetmeid või kehtiva rahvusvahelise õiguse asjakohaseid sätteid, või

- mis on vastuolus riigi seaduste või rahvusvaheliste kohustustega, sh koostööd tegevate riikide poolt asjakohaste piirkondlike kalandusorganisatsioonide ees võetud kohustustega;

2. teatamata kalapüük tähistab püüki,

- millest ei ole asjakohasele riiklikule asutusele teatatud või mille kohta on esitatud valeandmeid, eirates riiklikke õigusnorme, või

- mida teostati asjakohase piirkondliku kalandusorganisatsiooni pädevusse kuuluvas piirkonnas, kuid millest ei ole teatatud või mille kohta on esitatud valeandmeid, eirates selle organisatsiooni püügist teatamise korda;

3. reguleerimata kalapüük tähistab püüki,

- mida teostavad asjaomase piirkondliku kalandusorganisatsiooni pädevusalas kalalaevad, mis ei kuulu ühegi riigi alluvusse või mille lipuriik ei ole selle organisatsiooni liige, või kalastusüksused viisil, mis ei ole kooskõlas selle organisatsiooni kaitse- ja majandamismeetmetega või eirab neid, või

- mida teostatakse piirkondades või kalavarude suhtes, mille puhul ei kehti kaitse- ja majandamismeetmed, ning viisil, mis ei ole kooskõlas riigi kohustustega mere elusressursside kaitse valdkonnas, nagu need on sätestatud rahvusvahelises õiguses.

(6) Euroopa Ühenduse meetmed peavad olema suunatud esmajoones ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi määratlusele vastava püügitegevuse vastu, mis tekitab kõige tõsisemat kahju merekeskkonnale, kalavarude säästvale arengule ning nende kalurite sotsiaalmajanduslikule olukorrale, kes järgivad kalavarude kaitse ja majandamise eeskirju.

(7) Kooskõlas ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi määratlusega peaks käesoleva määruse kohaldamisala hõlmama püüki, mida teostatakse avamerel ja rannikuäärsete riikide jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla kuuluvates meredes, sh Euroopa Ühenduse liikmesriikide jurisdiktsiooni või suveräänsete õiguste alla kuuluvates meredes.

(8) Selleks et nõuetekohaselt võidelda ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi ühendusesiseste ilmingutega, on väga oluline, et Euroopa Ühendus võtaks vajalikud meetmed ühise kalanduspoliitika eeskirjade täitmise tõhustamiseks; kuni nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määruse (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem, läbivaatamiseni tuleb asjakohased sätted lisada käesolevasse määrusesse.

(9) Ühenduse eeskirjadega, eeskätt määruse 2847/93 II jaotisega on sätestatud laiahaardeline süsteem ühenduse kalalaevade püügi seaduslikkuse seireks. Praegune süsteem, mida kohaldatakse kolmandate riikide kalalaevade püütud ja ühendusse imporditud kalatoodete suhtes, ei taga samaväärset kontrollitaset. Praeguse süsteemi nõrkus õhutab ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevaid välismaiseid ettevõtjaid müüma oma kaupa ühendusse, et suurendada oma kasumlikkust. Ühendusel kui maailma suurimal kalatoodete turul ja importijal lasub eriline kohustus tagada, et tema territooriumile imporditud kalatooted ei pärine ebaseaduslikust, teatamata ja reguleerimata kalapüügist. Seetõttu tuleks luua uus süsteem, et tagada nõuetekohane kontroll ühendusse imporditud kalatoodete tarneahela üle.

(10) Tugevdada tuleks ühenduse eeskirju, mis reguleerivad kolmanda riigi lipu all sõitvate kalalaevade sissesõitu ühenduse sadamatesse, selleks et tagada kolmanda riigi lipu all sõitvatelt kalalaevadelt lossitud kalatoodete seaduslikkuse nõuetekohane kontroll. See tähendab nimelt, et ühenduse sadamatesse lubatakse ainult selliseid kolmanda riigi lipu all sõitvaid kalalaevu, mis suudavad esitada oma püügi seaduslikkuse kohta täpset teavet, mille on kinnitanud lipuriik.

(11) Ümberlaadimisi merel ei suuda korralikult kontrollida ei laevade lipuriigid ega rannikuäärsed riigid ning see on tavaline abinõu, mille abil ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevad ettevõtjad varjavad oma püügi ebaseaduslikkust; seetõttu on õigustatud, et ühendus lubab teostada ümberlaadimisi ainult liikmesriikide kindlaksmääratud sadamates või, kui ümberlaadimisi teostavad ühenduse laevad, ühenduse vetes või kolmandate riikide sadamates.

(12) On asjakohane kehtestada kolmanda riigi lipu all sõitvate laevade suhtes liikmesriikide poolt tehtava sadamakontrolli tingimused, kord ja sagedus.

(13) Keelata tuleb ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi saaduste import ühendusse; selleks et muuta see keeld toimivaks ja tagada, et kõik imporditud tooted on püütud kooskõlas rahvusvaheliste kaitse- ja majandamismeetmetega ning vajaduse korral ka teiste asjakohaste eeskirjadega, mida kohaldatakse asjaomaste laevade suhtes, luuakse sertifitseerimissüsteem, mida kohaldatakse kõigi ühendusse imporditavate kalatoodete suhtes.

(14) Ühendus võtab arvesse arengumaade suutlikkuspiiranguid sertifitseerimissüsteemi rakendamisel.

(15) On asjakohane, et nimetatud süsteemi raames on sertifikaadi olemasolu kalatoodete ühendusse impordi eeltingimus; sertifikaadid peavad sisaldama asjaomaste toodete seaduslikkust tõendavat teavet; sertifikaadid peab kinnitama asjaomase kala püüdnud laeva lipuriik kooskõlas rahvusvahelise kohustusega tagada, et tema lipu all sõitvad laevad täidavad rahvusvahelisi kalavarude kaitse- ja majandamiseeskirju.

(16) On äärmiselt oluline, et nimetatud sertifitseerimissüsteemi kohaldataks kõigi ühendusse imporditavate kalatoodete, sh toodete suhtes, mida on enne ühenduse territooriumile saabumist transporditud laeva lipuriigist erinevasse riiki või laeva lipuriigist erinevas riigis töödeldud; selliste toodete suhtes tuleb seetõttu kohaldada erinõudeid tagamaks, et need tooted ei erineks ühenduse territooriumile saabudes toodetest, mille seaduslikkust on kinnitanud lipuriik.

(17) Sertifitseerimissüsteemi tuleks kohaldada ka liikmesriigi lipu all sõitvate laevade lasti suhtes, mida eksporditakse töötlemiseks.

(18) Liikmesriigid, kuhu tooteid kavatsetakse importida, peaksid saama kontrollida partiile lisatud püügisertifikaatide kehtivust ja neil peaks olema lubatud imporditavatest toodetest keelduda, kui on eiratud määruses püügidokumentide suhtes kehtestatud nõudeid.

(19) Selleks et aidata liikmesriikide kontrolliasutustel teostada ühendusse imporditud kalatoodete seaduslikkuse järelevalvet ja hoiatada ühenduse ettevõtjaid, tuleks luua ühenduse hoiatussüsteem, mille eesmärk on levitada teavet, kui peaksid tekkima põhjendatud kahtlused, et teatav kolmas riik ei täida kehtivaid kaitse- ja majandamiseeskirju.

(20) On väga oluline, et ühendus võtaks tõrjemeetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate kalalaevade suhtes, kui laevade lipuriigid ei rakenda nende vastu sobivaid meetmeid.

(21) Selleks otstarbeks peaks komisjon koostöös liikmesriikide, Ühenduse Kalanduskontrolli Agentuuri, kolmandate riikide ja teiste asutustega välja selgitama kalalaevad, keda kahtlustatakse tegelemises ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, ja hankima pädevalt lipuriigilt teavet oma leidude täpsuse kontrollimiseks.

(22) Selleks et hõlbustada eeldatavalt ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki teostanud kalalaevade uurimist ja takistada väidetava rikkumise jätkumist, peavad liikmesriigid kohaldama nende laevade suhtes kontrolli ja inspekteerimise erinõudeid.

(23) Kui saadud teave annab piisavalt põhjust järeldamiseks, et kalalaevad tegelesid ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga ja et pädevad lipuriigid ei ole võtnud selle tegevuse suhtes tõhusaid meetmeid, peab komisjon kandma need laevad ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja.

(24) Selleks et hüvitada lipuriikide vähetõhusaid meetmeid kalalaevade suhtes, mis sõidavad nende lipu all ning on kantud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja, ja et takistada nende laevade edaspidist püügitegevust, peavad liikmesriigid kohaldama nende laevade suhtes erimeetmeid.

(25) Selleks et kaitsta ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja kantud laevade ja nende lipuriikide õigusi, tuleb kande tegemise menetluse igas etapis anda lipuriigile ja võimaluse korral ka asjaomastele ettevõtjatele või laeva omanikule õigus oma arvamust avaldada, samuti peab olema võimalik laev nimekirjast kustutada, kui selle nimekirja kandmise tingimused ei ole enam täidetud.

(26) Selleks et kehtestada ühenduses ühtne raamistik ja vältida ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirjade pikenemist, tuleb piirkondlikes kalandusorganisatsioonides koostatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirjadesse kantud kalalaevad automaatselt lülitada komisjoni vastavasse nimekirja.

(27) Mõne riigi suutmatus täita oma rahvusvahelisi kohustusi lipuriigi, sadamariigi, rannikuäärse riigi või turustusriigina ja võtta sobivaid meetmeid tagamaks kalavarude kaitse- ja majandamiseeskirjade täitmist oma kalalaevade või kodanike poolt on üks ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi peapõhjuseid ning ühendus peaks sellega tegelema.

(28) Selleks peaks ühendusel lisaks rahvusvahelise ja piirkondliku tasandi meetmetele olema õigus välja selgitada läbipaistvate, selgete ja objektiivsete kriteeriumide alusel need koostööd mittetegevad riigid, kes tuginevad rahvusvahelistele standarditele, ja võtta pärast riikidele ärakuulamise võimaldamist nende riikide suhtes vastu mittediskrimineerivad, seaduslikud ja proportsionaalsed meetmed, sh kaubandusmeetmed.

(29) On äärmiselt oluline, et ühenduse kodanikke tõhusalt hoiatataks osalemast ebaseaduslikus, teatamata ja reguleerimata kalapüügis, mida teostavad kolmanda riigi lipu all väljaspool ühendust tegutsevad laevad, või sellist kalapüügitegevust toetamast. Ilma et see mõjutaks lipuriigi esmavastutust, peaksid liikmesriigid võtma vajalikke meetmeid ja tegema koostööd teiste liikmesriikide ja kolmandate riikidega, et selgitada välja oma kodanikud, kes sellise püügiga tegelevad, veenduma, et neid nõuetekohaselt karistataks, ja kontrollima oma kodanike tegevust, kes on seotud kolmandate riikide väljaspool ühendust tegutsevate laevadega.

(30) Ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsiste rikkumiste, mis on toime pandud ühenduse vetes või ühenduse ettevõtjate poolt, suure arvu püsimine tuleneb suuresti sellest, et liikmesriikide õigusaktidega ettenähtud karistused ei ole piisavalt hoiatava mõjuga, arvestades toimepandud rikkumiste tõsidust. Seda nõrkust suurendab omakorda liikmesriikide sanktsioonide kõikuv tase, mis õhutab seadust rikkuvaid ettevõtjaid tegutsema selliste liikmesriikide vetes või territooriumil, kus sanktsioonide tase on madalaim. Selle puuduse kaotamiseks tuleks määruste nr 2371/2002 ja nr 2847/93 vastavasisulistele sätetele tuginedes ühtlustada ühenduses sanktsioonide maksimummäärad, mis on ette nähtud ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsiste rikkumiste puhul, ja kehtestada lisameetmed.

(31) Lisaks käitumisviisidele, mis kujutavad endast kalanduseeskirjade tõsist rikkumist, tuleks ka kaubandus- või äritegevust, mis on seotud kalatoodetega, mis on pärit ebaseaduslikust, teatamata ja reguleerimata kalapüügist või ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki teostavatelt laevadelt, lugeda tõsiseks rikkumiseks, mis nõuab liikmesriikidelt sanktsioonide rakendamist.

(32) Keskkonda kahjustavate tegevuste korral tuleb kohaldada tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid kriminaalsanktsioone, mis peaksid kehtima kogu ühenduses ka juriidilistele isikutele, kuna keskkonnaõiguse rikkumisi pannakse suuresti toime juriidiliste isikute huvides või nende kasuks.

(33) Teatavates piirkondlikes kalandusorganisatsioonides vastu võetud sätteid laevade merel täheldamise kohta tuleb ühenduses ühtlustatult rakendada.

(34) Kuna liikmesriikide, komisjoni ja kolmandate riikide koostöö on väga oluline tegur, mis aitab tagada ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi nõuetekohast uurimist ja käesolevas määruses kehtestatud meetmete rakendamist, tuleb luua selle koostöö parandamiseks vastastikuse abistamise süsteem.

(35) Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt on ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi lõpetamise põhieesmärgi saavutamiseks vajalik ja asjakohane sätestada käesoleva määrusega ettenähtud meetmete eeskirjad. Käesolevas määruses piirdutakse vastavalt asutamislepingu artikli 5 kolmandale lõigule sellega, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

(36) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.

(37) Käesolevas määruses käsitletakse ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki kui kohaldatavate seaduste, eeskirjade ja määruste eriti ränka rikkumist, sest see kahjustab eiratud eeskirjades sätestatud eesmärkide saavutamist ja seab ohtu asjaomaste kalavarude säästva arengu ja merekeskkonna säilimise. Arvestades käesoleva määruse piiratud reguleerimisala, peab selle rakendamine tuginema nõukogu määrusele nr 2847/93, millega kehtestatakse kalastustegevuse kontrolli- ja seire põhiraamistik ühise kalanduspoliitika raames, ja seda täiendama. Käesoleva määrusega tugevdatakse määruse nr 2847/93 eeskirju seoses kolmandate riikide laevade sadamakontrollidega (artikli 28 punktid e, f ja g), mis nüüd tühistatakse ja asendatakse käesoleva määruse II peatükis kehtestatud sadamakontrolli korraga. Lisaks nähakse määruse X peatükis ette sanktsioonide süsteem, mida kohaldatakse konkreetselt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi suhtes. Määruse nr 2847/93 sanktsioone käsitlevaid sätteid (artikkel 31) kohaldatakse seega endiselt muude ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumiste suhtes peale käesolevas määruses käsitletute.

(38) Üksikisikute kaitset seoses isikuandmete töötlemisega reguleerib Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta; seda kohaldatakse täies ulatuses ka käesolevas määruses seoses isikuandmete töötlemisega, eeskätt mis puudutab andmesubjektide õigust tutvuda andmetega, neid parandada, sulgeda või kustutada ja kolmandatele isikutele teatavaks teha, mida pole seetõttu käesolevas määruses rohkem täpsustatud.

(39) Nõukogu määruste nr 2847/93, nr 1093/94, nr 1447/1999, nr 1936/2001 ja nr 601/2004 reguleerimisalasse kuuluvaid küsimusi käsitlevate uute sätete jõustumine peaks tooma kaasa nende määruste osalise või täieliku tühistamise,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I peatükk Üldsätted

Artikkel 1 – Määruse sisu ja reguleerimisala

1. Käesoleva määrusega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks

2. Selleks võtavad kõik liikmesriigid vastavalt ühenduse eeskirjadele vastu asjakohased meetmed, et kindlustada süsteemi tõhus toimimine. Kõik liikmesriigid annavad oma pädevate ametiasutuste käsutusse piisavalt vahendeid, et võimaldada neil täita oma ülesandeid vastavalt käesolevale määrusele.

3. Süsteemi kohaldatakse igasuguse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi ja sellega seotud tegevuste suhtes, mida teostatakse liikmesriikide territooriumil või nende suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates meredes või ühenduse kalalaevade või kodanike poolt. Seda kohaldatakse ka, ilma et see piiraks asjaomase lipuriigi või rannikuäärse riigi õiguse kohaldamist, ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi suhtes, mida teostavad ühendusevälised laevad avamerel või kolmanda riigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.

4. Ühenduse süsteemi ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks rakendatakse koos ühenduse 12. oktoobri 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem.

Artikkel 2 – Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) kalalaev – mis tahes laev, mida kasutatakse või mis on ette nähtud kalavarude ärieesmärgil kasutamiseks, kaasa arvatud abilaevad, transpordilaevad, kalatöötlemislaevad ja ümberlaadimislaevad;

b) kalandustooted – mis tahes saadused, mis on püütud merest ning mis kuuluvad nõukogu 23. juuli 1987. aasta määrusega (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) kehtestatud koondnomenklatuuri grupi 03 ja tariifirubriikide 164 ja 1605 alla;

c) kaitse- ja majandamismeetmed – ühe või mitme mere elusressursside liigi kaitse- või majandamismeetmed, mis võetakse vastu ja mida kohaldatakse kooskõlas vastavate rahvusvaheliste või ühenduse eeskirjadega;

d) ümberlaadimine – kogu või osa kalalaeval oleva kala laadimine teisele kalalaevale;

e) import – püütud või töödeldud kalatoodete toomine Euroopa Ühenduse territooriumile, sh ümberlaadimiseks ELi sadamates;

f) eksport – liikmesriigi lipu all sõitva laeva püütud saagi igasugune liikumine kolmandasse riiki, sh Euroopa Liidu territooriumilt, kolmandatest riikidest või püügipaikadest kolmandatesse riikidesse;

g) reeksport – eelnevalt Euroopa Ühenduse territooriumile imporditud kalatoodete igasugune liikumine kas püütud või töödeldud kujul Euroopa Ühenduste territooriumilt välja;

h) piirkondlik kalandusorganisatsioon – allpiirkondlik või piirkondlik organisatsioon või kokkulepe, millel on rahvusvahelisest õigusest tulenev pädevus kehtestada kaitse- ja majandamismeetmeid piirialade kalavarudele või siirdekaladele, kes elavad avameres ja kuuluvad organisatsiooni vastutusalasse selle aluskonventsiooni või -lepingu alusel;

i) lepinguosaline – piirkondlikule kalandusorganisatsioonile aluse pannud rahvusvahelise konventsiooni või kokkuleppe osaline; samuti riigid, kalastus- ja muud ühendused, kes teevad organisatsiooniga koostööd ja kellele on antud selles suhtes koostööd tegeva kolmanda riigi staatus;

j) täheldamine – mis tahes vaatlus, mida teostab liikmesriigi laev, õhusõiduk, merel kontrollimise eest vastutav asutus või ühenduse kalalaeva kapten, kelle kalalaev vastab artiklis 3 sätestatud ühele või enamale kriteeriumile;

k) mitme laeva koostööd hõlmav kalapüük – mis tahes kahte või enamat laeva hõlmavad toimingud, mille käigus ühe laeva püügivahenditest võetud saak viiakse üle teisele laevale.

l) juriidiline isik – üksus, millel on juriidilise isiku staatus vastavalt kehtivatele riiklikele õigusaktidele, välja arvatud riigid või avalik-õiguslikud organid, kes teostavad riigivõimu, ja avalik-õiguslikud organisatsioonid.

Artikkel 3 – Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevad laevad

Kalalaev loetakse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelenuks, kui selgub, et laev on samas valdkonnas kehtivaid kaitse- ja majandamismeetmeid eirates teinud järgmist:

a) kalastanud ilma lipuriigi või asjaomase rannikuäärse riigi väljastatud kehtiva tegevusloa, loa või litsentsita, või

b) tugevalt alaregistreerinud või aladeklareerinud püüki või püügiga seotud andmeid, või

c) kalastanud keelupiirkonnas keelatud perioodil, ilma kvoodita või pärast kvoodi saamist, või

d) püüdnud otseselt kalavarusid, mille suhtes kehtib moratoorium või mille püük on keelatud, või

e) kasutanud keelatud kalastusvahendeid, või

f) võltsinud või varjanud laeva tähistust, nime või registreerimisnumbrit, või

g) varjanud, rikkunud või kõrvaldanud uurimisega seotud tõendeid, või

h) takistanud kalandusinspektoreid teostamast oma ametiülesandeid kehtivate kaitse- ja majandamismeetmete täitmise kontrollimisel või vaatlejaid nende töös, milleks on kehtivate ühenduse eeskirjade täitmise vaatlemine, või

i) eiranud laevaseire satelliitsüsteemide (Vessel Monitoring Systems, VMS) nõudeid, või

j) püüdnud või lossinud alamõõdulisi kalu, või

k) osalenud ümberlaadimis- ja ühistes püügioperatsioonides, toetanud või varustanud teisi laevu, mille puhul on tuvastatud tegelemine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga vastavalt käesolevale määrusele; eriti selliseid laevu, mis on kantud Euroopa Ühenduse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja või piirkondliku kalandusorganisatsiooni ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja,

või kui laev on:

a) teostanud piirkondliku kalandusorganisatsiooni pädevusalas kalapüüki viisil, mis ei sobi kokku või on vastuolus selle kaitse- ja majandamiseeskirjadega, ning sõidab organisatsiooni mitte kuuluva riigi lipu all, või

b) ei kuulu ühegi riigi alla, olles seega riigita laev.

II peatükk Kolmandate riikide kalalaevade kontroll sadamas

1. JAGU – KOLMANDATE RIIKIDE KALALAEVADE SADAMASSE SISSESÕIDU TINGIMUSED

Artikkel 4 – Sadamariigi kontrollisüsteem

1. Käesolevas peatükis sätestatakse üldised eeskirjad ja tingimused, et tagada liikmesriikide sadamaid külastavate kolmandate riikide kalalaevade tõhus kontrollimine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks.

2. Välja arvatud vääramatu jõu juhtumid, keelatakse sissesõit liikmesriikide sadamatesse, sadamateenuste osutamine ning lossimine, ümberlaadimine ja pardal töötlemine kolmandate riikide kalalaevadele, kui need ei vasta käesolevas peatükis esitatud nõuetele ja muudele käesoleva määruse asjakohastele sätetele.

3. Ümberlaadimised kolmandate riikide kalalaevade vahel või selliste laevade ja liikmesriigi lipu all sõitvate laevade vahel keelatakse ühenduse vetes ja teostatakse ainult sadamas kooskõlas selle peatüki sätetega.

4. Liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel ei lubata laadida merel kolmandate riikide kalalaevadelt lasti väljaspool ühenduse vesi.

Artikkel 5 – Määratud sadamad

1. Liikmesriigid määravad lossimispaiga või rannikuäärse paiga (määratud sadamad), kus on lubatud lossida ja ümber laadida lõikes 2 osutatud kalu.

2. Kolmandate riikide kalalaevadel on juurdepääs sadamateenustele ning lossimine, ümberlaadimine ja pardal töötlemine lubatud ainult määratud sadamates.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt iga aasta 15. jaanuariks määratud sadamate loetelu. Kõigist selle loetelu edaspidistest muudatustest tuleb komisjoni teavitada vähemalt 15 päeva enne muudatuse jõustumist.

4. Komisjon avaldab määratud sadamate loetelu ja selle muudatused Euroopa Liidu Teatajas (C-seerias) ja oma veebilehel.

Artikkel 6 – Eelteatis

1. Kolmandate riikide kalalaevade kaptenid või nende esindajad peavad teatama pädevatele asutustele liikmesriigis, kelle sadamaid või lossimisrajatisi nad kasutada soovivad, vähemalt 72 tundi enne eeldatavat sadamasse jõudmist järgmise teabe:

a) laeva tunnusandmed;

b) määratud sihtsadama nimi ja külastuse, lossimise, ümberlaadimise, pardal töötlemise, sadamateenustele juurdepääsu eesmärgid;

c) püügiluba;

d) reisi andmed;

e) eeldatav sadamasse saabumise aeg;

f) pardale jäetud saak,

g) vöönd või vööndid, kus saak püüti, kas ühenduse kalastusvööndis, kolmanda riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vööndites või avamerel.

2. Lõikes 1 osutatud teatisele tuleb lisada püügisertifikaat, mis peab olema kinnitatud kooskõlas III peatükiga, kui kolmanda riigi kalalaeva pardal transporditakse kalatooteid. Artikli 14 sätteid, mis käsitlevad püügidokumentide või püügidokumentide juurde kuuluvate sadamariigi kontrollivormide või piirkondlike kalandusorganisatsioonide poolt vastuvõetud sadamakontrolli süsteemi tunnustamist, kohaldatakse mutatis mutandis .

3. Komisjon võib artiklis 52 ettenähtud korras teha kolmandate riikide teatavat liiki kalalaevadele erandi lõikes 1 ettenähtud kohustusest teatavaks ajaks, mida saab pikendada või kehtestada uue teatamistähtaja, võttes muu hulgas arvesse kaugust püügipiirkondade, lossimiskohtade ja sadamate vahel, mille registrisse või nimekirja laevad on kantud.

4. Käesoleva artikli kohaldamine ei piira ühenduse ja kolmanda riigi vahel sõlmitud kalanduskokkulepete erisätete kohaldamist.

Artikkel 7 – Luba

1. Liikmesriigid kontrollivad kolmandate riikide kalalaevade poolt artikli 6 lõike 1 kohaselt edastatud eelteatises sisalduva teabe õigsust ja artikli 6 lõikes 2 osutatud püügisertifikaadis esitatud andmete õigsust.

2. Kolmanda riigi kalalaevale antakse luba sadamasse sissesõiduks ainult juhul, kui lõikes 1 osutatud teave on täielik ja seda on kontrollitud kättesaadavate andmete põhjal enne sissesõidu toimumist.

3. Luba teostada sadamas lossimisi, ümberlaadimisi või pardal töötlemist antakse pärast esitatud teabe kontrollimist vastavalt lõikes 1 kirjeldatule ja vajaduse korral pärast inspektsiooni teostamist 2. jaos osutatud korras.

4. Erandina lõigetest 2 ja 3 võib liikmesriik lubada sissesõitu sadamasse ja täielikku või osalist lossimist juhtudel, kui lõikes 1 osutatud teave ei ole täielik või kui selle kontrollimine on pooleli, kuid sel juhul hoitakse asjaomaseid kalu pädevate asutuste kontrolli all laos. Kala vabastatakse müümiseks, ülevõtmiseks või äravedamiseks alles siis, kui on saadud lõikes 1 osutatud kinnitus. Kui kinnitust ei ole saadud 14 päeva jooksul pärast lossimist, võib sadama liikmessriik kala konfiskeerida ja kõrvaldada oma eeskirjade kohaselt.

Artikkel 8 – Lossimiste, ümberlaadimiste ja pardal töötlemise registreerimine

1. Liikmesriigid tagavad, et kõik nende sadamates toimuvad kolmandate riikide kalalaevade lossimised, ümberlaadimised ja pardal töötlemine registreeritakse.

2. Liikmesriigid esitavad enne iga kvartali esimese kuu lõppu komisjonile arvuti kaudu andmed kolmandate riikide kalalaevade poolt nende sadamates eelmises kvartalis lossitud püügikoguste kohta.

2. JAGU – SADAMAS TEOSTATAV KONTROLL

Artikkel 9. Üldeeskiri

1. Liikmesriigid inspekteerivad oma sadamates igal aastal vähemalt 15 % kolmandate riikide kalalaevade lossimistest, ümberlaadimistest ja pardal töötlemise toimingutest.

2. Igal juhul kontrollitakse järgmisi kalalaevu:

a) vastavalt artiklile 47 täheldatud kalalaevad;

b) kalalaevad, millest on teavitatud ühenduse hoiatussüsteemi kaudu vastavalt IV peatükile;

c) kalalaevad, mille komisjon on tunnistanud eeldatavalt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelenud laevadeks vastavalt artiklile 25;

d) kalalaevad, mis on kantud piirkondlikus kalandusorganisatsioonis vastuvõetud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja, millest on teavitatud vastavalt artiklile 29.

3. Lõikes 2 osutatud kalalaevade kontroll hõlmab kalalaeva dokumente, püügipäevikut, püügivahendeid, pardal olevat saaki ja kõike muud, mis on seotud laeva väidetava ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata püügitegevusega. Teave kontrollimise tulemuste kohta edastatakse viivitamata komisjonile või viimase määratud asutusele.

Artikkel 10 – Inspektorid

1. Liikmesriigid väljastavad igale inspektorile isikut tõendava dokumendi. Inspektorid kannavad seda dokumenti kaasas ja esitavad selle kalalaeva pardale asudes.

2. Liikmesriigid tagavad, et inspektorid täidavad oma ülesandeid kooskõlas käesolevas jaos sätestatud eeskirjadega.

Artikkel 11 – Kontrollimenetlus

1. Liikmesriigid tagavad, et nende inspektorid:

a) häirivad kontrolli käigus võimalikult vähe laeva tegevust ega põhjusta kala kvaliteedi halvenemist;

b) koostavad kontrollakti ja edastavad selle oma ametiasutustele.

2. Inspektoritel on õigus kontrollida kõiki laeva osi, tekke ja ruume, saaki (töödeldud või töötlemata), püügivahendeid, seadmeid ja kõiki dokumente, mis on vajalikud kohaldatavate õigusnormide või rahvusvaheliste majandamis- ja kaitsemeetmete järgimise kontrollimiseks, sealhulgas püügipäevikut ja lastinimekirju, kui tegemist on emalaeva või transpordilaevaga. Inspektoritel on ka lubatud küsitleda kaptenit või tema määratud isikut.

3. Kontrollimine hõlmab kogu maha- või ümberlaadimise jälgimist ja lossimise eelteatises viidatud iga liigi koguste ning lossitud või ümberlaaditud iga liigi koguste võrdlemist.

4. Inspektorid kirjutavad oma aruandele alla kapteni juuresolekul, kellel on õigus lisada aruandesse asjakohaseks peetavat teavet või nõuda sellise teabe lisamist ja sellele alla kirjutada. Inspektor märgib püügipäevikusse, et kontroll on tehtud.

Artikkel 12 – Menetlus rikkumise puhul

1. Kui inspektoril on põhjust uskuda, et kalalaev on tegelenud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, mis vastab artiklis 3 sätestatud kriteeriumidele, siis inspektor:

a) kannab ta rikkumise kontrollakti;

b) võtab kõik vajalikud meetmed rikkumise tõendusmaterjali turvalisuse tagamiseks;

c) saadab kontrollakti viivitamata oma asutusele.

2. Kui kontrollimise tulemused annavad asjakohaseid tõendeid selle kohta, et kolmanda riigi kalalaev tegeles ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga artiklis 3 sätestatud kriteeriumide kohaselt, ei luba sadamaliikmesriigi pädev asutus sellistel laevadel lossida, lasti umber laadida ega saaki pardal töödelda.

3. Asjaomane liikmesriik teatab viivitamata komisjonile või selle määratud asutusele lõikega 2 kooskõlas tehtud otsusest mitte lubada lossimist, ümberlaadimist või pardal töötlemist, lisades kontrollakti originaali. Teatis edastatakse kohe kontrollitud kalalaeva lipuriigi pädevale asutusele; koopia saadetakse ka lipuriigi või lipuriikide doonorlaevadele, kus kontrollitud kalalaev on saaki ümber laadinud. Vajadusel saadetakse teatise koopia ka selle piirkondliku kalandusorganisatsiooni täitevsekretärile, mille pädevusse püügikoht kuulub.

4. Sadamaliikmesriik teeb lipuriigiga koostööd eeldatava rikkumise uurimisel ja vajaduse korral riiklike õigusaktidega ettenähtud sanktsioonide kohaldamisel. Kui kahtlustatav rikkumine toimus kolmanda riigi vetes, teeb sadamaliikmesriik lisaks koostööd ka asjaomase rannikuäärse riigiga.

III peatükk Kolmandatest riikidest pärit kalatoodete ühenduse territooriumile lubamise tingimused

Artikkel 13 – Püügisertifikaadid

1. Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi saaduste import ühendusse on keelatud.

2. Selleks et muuta lõikes 1 kehtestatud keeld toimivaks, lubatakse ühendusse importida ainult kalatooteid, millele on lisatud käesoleva määrusega kooskõlas kinnitatud ja kontrollitud püügisertifikaat.

3. Lõikes 2 osutatud püügisertifikaadi kinnitab riik, kelle lipu all sõidab (sõidavad) laev(ad), mille püütud saagist kalatooted valmistati. Sertifikaat tõendab, et püük toimus kooskõlas kohaldatavate seaduste ning rahvusvaheliste kaitse- ja majandamiseeskirjadega.

4. Püügisertifikaat peab sisaldama kogu teavet, mis on esitatud 1. lisas toodud näidises, ja selle kinnitab lipuriigi ametiasutus, kes on pädev tõendama andmete õigsust.

Artikkel 14 – Piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames kokkulepitud ja kehtivad püügidokumentide menetlused

1. Püügidokumente ja muid seotud dokumente, mis on kinnitatud kooskõlas piirkondlikus kalandusorganisatsioonis vastuvõetud püügidokumentide menetlusega ja mille komisjon on tunnistanud käesolevas määruses kehtestatud nõuetele vastavaks, käsitatakse püügisertifikaatidena toodete puhul, mis on valmistatud liikidest, mille suhtes püügidokumentide menetlus kehtib, ning nende suhtes kohaldatakse artiklis 17 sätestatud importiva liikmesriigi kontrollinõudeid ja artiklis 18 sätestatud impordist keeldumist.

2. Lõike 1 kohaldamine ei piira kehtivate konkreetsete määruste kohaldamist, millega need püügidokumentide menetlused võetakse üle ühenduse õigustikku.

Artikkel 15 – Kalatoodete kaudne import

1. Ühe kaubapartii moodustavaid tooteid, mida veetakse muude territooriumide kaudu kui lipuriigi territoorium ja mis läbivad seal ümberlaadimise, transiidi või ajutise ladustamise toimingud, tohib ühendusse importida ainult siis, kui neile on lisatud lipuriigi kinnitatud püügisertifikaat või -sertifikaadid ning tingimusel, et imporditoimingu eest vastutav ettevõtja esitab importiva liikmesriigi ametiasutustele dokumenteeritud tõendid selle kohta, et tooted viibisid selle riigi tolliasutuse järelevalve all, kus toimus ümberlaadimine, transiit või ladustamine, ja et nendega ei tehtud muid toiminguid kui mahalaadimine, uuesti pealelaadimine või muu vajalik toiming kaupade algse seisundi säilitamiseks. Kontrollitavateks tõenditeks loetakse järgmisi:

a) ühtne veodokument, mis hõlmab teekonda lipuriigi territooriumilt läbi riigi, kus toimub ümberlaadimine, transiit või ladustamine, või

b) selle riigi ametiasutuste väljastatud tõend, mille territooriumil toimus ümberlaadimine, transiit või ladustamine, kusjuures tõendis:

(i) on täpne toodete kirjeldus;

(ii) on märgitud toodete maha- ja uuesti pealelaadimise kuupäevad ning vajaduse korral laevade nimed või muud kasutatud veovahendid; või

c) reekspordisertifikaat, mis on kinnitatud kooskõlas piirkondlikus kalandusorganisatsioonis vastuvõetud püügidokumentide menetlusega ja mida tunnustatakse käesoleva määruse kohaldamisel vastavalt artiklile 14, tingimusel et riik, mille territooriumil toimub ümberlaadimine, transiit või ladustamine, on täitnud reekspordisertifikaatide kinnitamisest teavitamise kohustused.

2. Ühe kaubapartii moodustavaid tooteid, mida on töödeldud mujal kui lipuriigi territooriumil, tohib ühendusse importida, kui neile on lisatud lipuriigi kinnitatud püügisertifikaat või -sertifikaadid saagi kohta, mida kasutati partiis sisalduvate toodete valmistamisel, tingimusel et imporditoimingu eest vastutav ettevõtja esitab importiva liikmesriigi ametiasutustele dokumenteeritud tõendid selle kohta, et tooted on valmistatud eranditult püügisertifikaadis osutatud saagist. Kontrollitavateks tõenditeks loetakse järgmisi:

a) töötleva riigi tolliasutuse väljastatud tõend,

(i) milles on esitatud töötlemata ja töödeldud toodete ning nende omaduste täpne kirjeldus,

(ii) mis tõendab, et töödeldud tooted on valmistatud eranditult püügisertifikaadil (sertifikaatidel) osutatud töötlemata toodetest riigis, kus töötlemine toimus; või

b) reekspordisertifikaat, mis on kinnitatud kooskõlas piirkondlikus kalandusorganisatsioonis vastuvõetud püügidokumentide menetlusega ja mida tunnustatakse käesoleva määruse kohaldamisel vastavalt artiklile 14, tingimusel et riik, mille territooriumil töötlemine toimub, on täitnud reekspordisertifikaatide kinnitamisest teavitamise kohustused.

Artikkel 16 – Liikmesriigi lipu all sõitvate laevade püütud saagi eksport

1. Liikmesriigi lipu all sõitvate laevade püütud saagi ekspordiks on vajalik, et lipuliikmesriigi pädevad asutused kinnitaksid püügisertifikaadi, nagu on sätestatud artikli 13 lõikes 4.

2. Lipuliikmesriigid teavitavad komisjoni oma asutustest, kes on pädevad kinnitama lõikes 1 osutatud püügisertifikaate.

Artikkel 17 – Püügisertifikaatide kontrollimine

1. Kinnitatud püügisertifikaat esitatakse selle liikmesriigi pädevatele ametiasutustele, kuhu toode kavatsetakse importida, vähemalt 72 tundi enne arvatavat saabumist ühenduse territooriumile sisenemise paika. 72 tunni pikkust tähtaega võib lühendada juhul, kui kalatooteid imporditakse ühendusse teiste transpordivahenditega kui kauba- või kalalaevad. Need ametiasutused kontrollivad püügisertifikaadis sisalduvate andmete õigsust.

2. Liikmesriigi pädevad ametiasutused võivad teostada kõiki kontrolle, mida nad peavad vajalikuks lõike 1 kohaldamisel ja kui peaks tekkima põhjendatud kahtlus. Need kontrollid võivad hõlmata eeskätt toodete vaatlust, dokumentide olemasolu ja ehtsuse ning deklareeritud andmete kontrollimist, ettevõtjate raamatupidamise ja muude dokumentide kontrollimist, transpordivahendite ja toodete laopaikade läbivaatust ning ametlike uurimiste ja muude sarnaste toimingute teostamist lisaks II peatükis sätestatud kalalaevade kontrollimisele sadamas.

3. Muu hulgas annavad järgmised asjaolud alust lõikes 2 nimetatud põhjendatud kahtluste tekkeks:

a) kui liikmesriigi kontrolliasutusel on alust kahelda püügisertifikaadi ehtsuses või lipuriigi vastava asutuse kinnitavas pitseris või allkirjas;

b) kui liikmesriigi kontrolliasutuse käsutuses on teavet, mis annab põhjust oletada, et kalalaev ei täida kohaldatavaid õigusnorme või kaitse- ja majandamiseeskirju või muid käesolevas määruses kehtestatud nõudeid;

c) kui kalalaevadest, kalandusettevõtjatest või teistest ettevõtjatest on teatatud seoses eeldatava ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, sh laevad, millest on teatatud piirkondlikule kalandusorganisatsioonile selle organisatsiooni vastuvõetud mehhanismi raames, millega kehtestatakse nimekirjad laevadest, kes on eeldatavalt tegelenud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga;

d) kui lipuriikidest või reeksportivatest riikidest on teavitatud piirkondlikule kalandusorganisatsioonile selle organisatsiooni vastuvõetud mehhanismi raames, mille eesmärk on kaubandusmeetmete rakendamine lipuriikide suhtes; ning

e) kui ühenduse hoiatussüsteemi raames on avaldatud IV peatüki kohane teade.

4. Liikmesriikide kontrolliasutused võivad küsida kontrollimise eesmärgil abi lipuriigi või reekspordisertifikaadi kinnitanud riigi pädevatelt asutustelt vastavalt artikli 15 lõigetele 1c või 2b, kusjuures

a) abitaotluses tuleb ära tuua põhjused, miks kaheldakse sertifikaadi kehtivuses, selles esitatud avaldustes ja/või toodete vastavuses kaitse- ja majandamismeetmetele. Abitaotlusele lisatakse püügisertifikaadi koopia ja kõik andmed või dokumendid, mis annavad põhjust arvata, et sertifikaadis esitatud teave ei ole korrektne. Taotlus saadetakse viivitamata lipuriigi või reeksportiva riigi pädevatele asutustele;

b) kontrollimine viiakse lõpule 15 päeva jooksul alates taotluse esitamise kuupäevast. Juhul kui asjaomase lipuriigi pädevad asutused ei saa tähtajast kinni pidada, võivad liikmesriigi pädevad asutused lipuriigi või reeksportiva riigi taotlusel vastamise tähtaega pikendada, aga see ei tohi ületada 15 lisapäeva.

5. Tooteid peetakse kinni seni, kuni tehakse teatavaks lõigetes 1–4 osutatud läbivaatamise ja kontrollimenetluse tulemused.

6. Liikmesriigid teavitavad komisjoni oma asutustest, kes on pädevad kontrollima lõikes 1 osutatud püügisertifikaate.

Artikkel 18 – Impordist keeldumine

1. Liikmesriikide asutused, kellele on osutatud artikli 17 lõikes 1, keelduvad lubamast kalatoodete importi ühendusse, ilma et nad peaksid nõudma lisatõendeid või küsima abi lipuriigilt, juhul kui:

a) ettevõtja ei esita asjaomaste toodete kohta püügisertifikaati;

b) impordiks ettenähtud tooted erinevad püügisertifikaadis nimetatud toodetest;

c) püügisertifikaati ei ole kinnitanud artikli 13 lõikes 3 sätestatud lipuriigi ametiasutus;

d) püügisertifikaat ei sisalda kogu nõutavat teavet;

e) ettevõtja ei suuda tõestada, et kalatooted vastavad artikli 15 lõigetes 1 või 2 esitatud nõuetele;

f) püügisertifikaadil on märgitud, et püügi teostas kalalaev, mis on kantud artiklites 26 või 29 osutatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja;

g) püügisertifikaadi on kinnitanud sellise lipuriigi ametiasutused, keda loetakse vastavalt artiklile 32 koostööd mittetegevaks riigiks.

2. Liikmesriikide asutused, kellele on osutatud artikli 17 lõikes 1, keelduvad lubamast kalatoodete importi ühendusse artikli 17 lõike 4 kohase abitaotluse alusel, juhul kui:

a) neile saadetud vastusest selgub, et eksportijal ei olnud õigust nõuda püügisertifikaadi kinnitamist;

b) neile saadetud vastusest selgub, et tooted ei vasta kaitse- ja majandamismeetmetele või muudele käesolevas peatükis sätestatud nõuetele;

c) nad ei saanud kokkulepitud tähtaja jooksul vastust;

d) nad said vastuse, mis ei sisalda asjakohaseid vastuseid tõstatatud küsimustele.

3. Kui kalatoodete impordi lubamisest keeldutakse vastavalt lõigetele 1 või 2, võivad liikmesriigid need tooted konfiskeerida ja kõrvaldada kooskõlas riiklike eeskirjadega.

4. Kõigil isikutel on õigus esitada kaebus otsuste kohta, mille pädevad asutused on teinud vastavalt lõigetele 1 või 2 ning mis neid otseselt ja isiklikult puudutavad. Õigust kaebust esitada kasutatakse vastavalt asjaomases liikmesriigis kehtivatele normidele.

5. Liikmesriikide asutused teavitavad impordist keeldumisest lipuriiki ja vajadusel riiki, mille asutused kinnitasid reekspordisertifikaadi kooskõlas artikliga 15. Komisjonile saadetakse teatise koopia.

Artikkel 19 – Lipuriikide teatised; audit ja koostöökokkulepped

1. Lipuriigi kinnitatud püügisertifikaatide vastuvõtmine käesoleva määruse kohaldamisel toimub vaid tingimusel, et asjaomane lipuriik on saatnud komisjonile teatise selle kohta, et:

a) riigis on loodud õigusnormide, kaitse- ja majandamismeetmete süsteem, mida selle kalalaevad kohustuvad täitma;

b) riigi ametiasutused on pädevad tõendama püügisertifikaatides sisalduvate andmete õigsust ning neid sertifikaate liikmesriikide nõudmise peale kontrollima. Teatis peab sisaldama teavet nende ametiasutuste määramise kohta.

2. Komisjon kehtestab vajadusel halduskoostööleppe lipuriikidega, selleks et hõlbustada lipuriikidel käesoleva määrusega ettenähtud ametlike toimingute teostamist seoses kalalaevade juurdepääsuga sadamatele, kalatoodete impordiga ühendusse ja kontrollinõuetega. Need abinõud loovad raamistiku teabevahetuseks, vastastikuseks abistamiseks ja komisjoni auditite läbiviimiseks kõikides valdkondades, mis kuuluvad käesoleva määruse rakendusalasse. Koostööabinõusid ei tohi aga käsitada kui eeltingimust, millest sõltub käesoleva peatüki sätete kohaldamine mis tahes riigi lipu all sõitva laeva püügisaaduste impordile.

3. Lõikes 1 osutatud teatises nõutav teave ning haldusalase koostöö põhimõtted ja elemendid on esitatud käesoleva määruse 3. lisas.

4. Komisjon teavitab lipuriiki talle lõike 1 kohaselt saadetud teatise kättesaamisest. Kui lipuriik ei edasta komisjonile kõiki lõikes 1 osutatud andmeid, teatab komisjon lipuriigile, millised andmed puuduvad, ja nõuab uut teavitamist.

Artikkel 20 – Reeksport

1. Tooteid, mis on imporditud käesoleva peatüki sätete kohaselt püügisertifikaadiga varustatult, lubatakse reeksportida tingimusel, et reeksportiva liikmesriigi pädev asutus kinnitab reeksportija taotlusel reekspordisertifikaadi.

2. Reekspordisertifikaadid sisaldavad kogu 2. lisas esitatud vormis nõutavat teavet ja neile tuleb lisada toodete importimisel vastuvõetud püügisertifikaatide koopiad.

3. Liikmesriigid teatavad komisjonile oma pädevad asutused, kes vastutavad reekspordisertifikaatide kinnitamise ja kontrollimise eest.

Artikkel 21 – Andmete registreerimine ja levitamine

1. Komisjon peab registrit riikide ja nende pädevate asutuste kohta, kellest on teatatud kooskõlas käesoleva peatükiga. Selles registris sisalduvad andmed:

a) liikmesriikidest, kes on teatanud oma pädevatest asutustest, kes vastutavad püügi- ja reekspordisertifikaatide kinnitamise ja kontrollimise eest vastavalt käesoleva määruse artikli 16 lõikele 2, artikli 17 lõikele 6 ja artikli 20 lõikele 3;

b) lipuriikidest, kellele on laekunud artikli 19 lõike 1 kohased teatised; eraldi tuleb näidata riigid, kellega on sõlmitud halduskoostöölepe vastavalt artikli 19 lõikele 2.

2. Komisjon avaldab oma veebilehel ja Euroopa Liidu Teatajas (C-seeria) lõikes 1 osutatud riikide ja nende asjakohaste ametiasutuste loetelu, mida regulaarselt ajakohastatakse. Komisjon edastab nende lipuriikide ametiasutuste andmed, kes tegelevad püügisertifikaatide kinnitamise ja kontrollimisega, liikmesriikide ametiasutustele, kes vastutavad püügisertifikaatide kontrollimise eest.

3. Komisjon avaldab oma veebilehel ja Euroopa Liidu Teatajas (C-seeria) artikli 14 alusel tunnustatud püügidokumendimenetluste loetelu, mida regulaarselt ajakohastatakse.

IV peatükk Ühenduse hoiatussüsteem

Artikkel 22 – Hoiatuse edastamine

1. Kui II, III, V, VI, VII, VIII, X või XII peatüki kohaselt saadud teave tekitab põhjendatud kahtlusi selle kohta, kas teatavate kolmandate riikide kalalaevad või kalatooted vastavad kohaldatavatele õigusnormidele või rahvusvahelistele kaitse- ja majandamismeetmetele, avaldab komisjon oma veebilehel ja Euroopa Liidu Teatajas (C-seeria) hoiatusteate ettevõtjate hoiatamiseks ja tagamaks, et liikmesriigid võtavad kõnealuste kolmandate riikide suhtes vastavalt käesolevale peatükile asjakohased meetmed.

2. Komisjon edastab selle teabe viivitamata liikmesriikide ametiasutustele ja asjaomasele lipuriigile ning vajaduse korral reeksportivale riigile.

Artikkel 23 – Edastamisele järgnevad meetmed

1. Artikli 22 lõikes 2 nimetatud teabe kättesaamisel liikmesriigid:

a) määravad kindlaks ettevõtjatele edastatud teate käsitlusalasse jäävad eelnevalt imporditud kalatoodete partiid ning teostavad vastavalt artiklite 17 ja 20 sätetele püügisertifikaadi ja vajaduse korral reekspordisertifikaadi osas kontrollimenetluse;

b) teostavad vastavalt artiklite 17 ja 20 sätetele teate käsitlusalasse jäävate impordiks ettenähtud kalatoodete partiide püügisertifikaadi ja vajaduse korral reekspordisertifikaadi osas kontrollimenetluse;

c) määravad kindlaks teate käsitlusalasse jäävate kalalaevade eelneva liikumise ja teostavad vajaliku kontrolli, sealhulgas eelnevalt esitatud püügisertifikaatide kontrolli;

d) teostavad teate käsitlusalasse jäävate kalalaevade osas vastavalt rahvusvahelistele õigusnormidele vajalikud uurimised, ülevaatuse või kontrolli merel, sadamas või mis tahes muus lossimiskohas.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile kontrolli tulemustest ja kontrollimistaotlustest ning kohaldatavate õigusnormide või rahvusvaheliste kaitse- ja majandamismeetmete rikkumise tuvastamise korral võetud meetmetest.

3. Kui komisjon otsustab, et lõike 1 kohaselt tehtud kontrolli tulemuste põhjal ei ole põhjendatud kahtlustel enam alust, võtab ta viivitamata järgmised meetmed:

a) avaldab oma veebilehel ja Euroopa Liidu Teatajas (C-seeria) vastava teate, millega tühistab varasema teate;

b) teavitab tühistamisest lipuriiki ja vajaduse korral reeksportivat riiki ning

c) teavitab asjakohaste kanalite kaudu liikmesriike.

4. Kui komisjon otsustab, et lõike 1 kohaselt teostatud uurimiste, ülevaatuse või kontrolli tulemuste põhjal säilivad põhjendatud kahtlused, võtab ta viivitamata järgmised meetmed:

a) ajakohastab teadet ettevõtjatele, avaldades selle uuesti oma veebilehel ja Euroopa Liidu Teatajas (C-seeria);

b) teavitab lipuriiki ja vajaduse korral reeksportivat riiki;

c) teavitab asjakohaste kanalite kaudu liikmesriike ning

d) kui see on asjakohane, suunab küsimuse sellele piirkondlikule kalandusorganisatsioonile, kelle kaitse- ja majandamismeetmeid võidi rikkuda.

5. Kui komisjon otsustab, et lõike 1 kohaselt teostatud uurimiste, ülevaatuse või kontrolli tulemuste põhjal on piisav alus tõdeda, et tuvastatud asjaolud võivad kujutada kohaldatavate õigusnormide või rahvusvaheliste kaitse- ja majandamismeetmete rikkumist, võtab ta viivitamata järgmised meetmed:

a) avaldab ettevõtjatele oma veebilehel ja Euroopa Liidu Teatajas (C-seeria) uue teate, et neid kõnealustest järeldustest teavitada;

b) teavitab lipuriiki ning algatab vastavalt V ja VI peatükile asjakohased menetlused ja demaršid;

c) kui see on asjakohane, teavitab reeksportivat riiki;

d) teavitab asjakohaste kanalite kaudu liikmesriike;

e) kui see on asjakohane, suunab küsimuse sellele piirkondlikule kalandusorganisatsioonile, kelle kaitse- ja majandamismeetmeid võidi rikkuda.

V peatükk Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga seotud laevade kindlaksmääramine

Artikkel 24 – Väidetav ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük

1. Komisjon või tema määratud organ kogub ja analüüsib kogu teavet ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi kohta:

a) mis on saadud vastavalt II, III, IV, VIII, X ja XII peatükile või

b) kui see on asjakohane, kogu muud teavet, nagu:

- püügiandmed;

- riiklikelt statistikaorganisatsioonidelt ja muudest usaldusväärsetest allikatest saadud kaubandusteave;

- laevaregistrid ja andmebaasid;

- piirkondliku kalandusorganisatsiooni püügidokumentide või statistiliste dokumentide programmid;

- eeldatavalt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade täheldamist või tegevust käsitlevad aruanded ning piirkondlike kalandusorganisatsioonide teatatud või vastuvõetud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirjad;

- kogu muu asjakohane teave, mis on saadud muu hulgas sadamatest ja püügikohtadest.

2. Liikmesriigid esitavad komisjonile mis tahes ajal kogu lisateabe, mis võib olla oluline Euroopa Ühenduse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja koostamiseks. Komisjon või tema määratud organ levitab seda teavet koos kõigi esitatud tõenditega liikmesriikidele ja asjaomastele lipuriikidele.

3. Komisjon või tema määratud organ peab toimikut iga laeva kohta, mille väidetavast tegelemisest ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga on teatatud, ning ajakohastab seda uue teabe saamisel.

Artikkel 25 – Eeldatav ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük

1. Komisjon määrab kindlaks laevad, mille kohta on vastavalt artiklile 24 saadud piisavalt teavet, et eeldada nende võimalikku tegelemist ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, mis õigustab asjaomasele lipuriigile ametliku uurimise määramist.

2. Komisjon teavitab lipuriike, kelle laevad on lõike 1 kohaselt kindlaks määratud, koos ametliku taotlusega uurimise alustamiseks nende lipu all sõitvate asjaomaste laevade väidetava ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi osas. Teatises:

a) esitatakse lipuriigile ametlik taotlus võtta kõik vajalikud meetmed väidetava ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi uurimiseks ning jagada selle uurimise tulemusi kohe komisjoniga;

b) esitatakse lipuriigile ametlik taotlus võtta viivitamata täitemeetmed, kui asjaomase kalalaeva kohta esitatud väited osutuvad põhjendatuks, ja teavitada komisjoni võetud meetmetest;

c) teavitatakse laevade omanikku või, kui see on asjakohane, käitajat tagajärgedest, mis kaasnevad laeva võimaliku kandmisega ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja, nagu on sätestatud artiklis 36. Lipuriikidel palutakse edastada komisjonile teave laeva omanike või, kui see on asjakohane, käitajate kohta, et anda neile isikutele vastavalt artikli 26 lõikele 3 võimalus esitada oma seisukohad.

3. Komisjon edastab teabe eeldatavalt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade kohta kõigile liikmesriikidele, et hõlbustada nende laevade süstemaatilist kontrollimist sadamas vastavalt artikli 9 lõike 2 punktile c.

Artikkel 26 – Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja koostamine

1. Komisjon koostab ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja. Nimekirja kantakse pärast artiklite 24 ja 25 kohaselt võetud meetmeid laevad, mille kohta vastavalt käesolevale määrusele saadud teave tõendab, et nad tegelevad ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga ning mille lipuriigid ei ole sellise tegevuse suhtes tõhusaid meetmeid võtnud.

2. Komisjon palub ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja kantud laevade lipuriikidel:

a) teavitada laeva omanikku nende kandmisest ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja ning nimekirja kandmise põhjustest ja tagajärgedest, nagu on sätestatud artiklis 36, ja

b) võtta kõik vajalikud meetmed sellise ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi lõpetamiseks, sealhulgas vajaduse korral kustutada need laevad registrist või tühistada nende püügilitsents, ning teavitada komisjoni võetud meetmetest.

3. Enne laeva kandmist ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja esitab komisjon laeva omanikule ja, kui see on asjakohane, käitajatele kõik andmed, mis toetavad kahtlust, et laev on tegelenud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, ning annab omanikule ja, kui see on asjakohane, käitajatele võimaluse esitada oma seisukohad.

4. Kui laev otsustatakse kanda ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja, teavitab komisjon laeva omanikku ja, kui see on asjakohane, käitajat kõnealusest otsusest ja selle põhjustest.

5. Komisjoni kohustused, mis tulenevad lõigetest 3 ja 4, ei piira lipuriigi esmast vastutust laeva eest ja neid kohaldatakse üksnes sel määral, mil komisjoni kasutuses on asjakohane teave laevaomaniku ja käitajate kindlaksmääramiseks.

Artikkel 27 – Laevade kustutamine Euroopa Ühenduse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirjast

1. Komisjon kustutab laeva ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirjast, kui laeva lipuriik tõestab, et:

a) laev ei tegelenud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, mille eest ta nimekirja kanti, või

b) kõnealuse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi osas on võetud tõhusaid meetmeid, mis hõlmavad muu hulgas süüdistuse esitamist ja piisavalt karmide sanktsioonide rakendamist.

2. Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja kantud laeva omanik või, kui see on asjakohane, käitaja võib esitada komisjonile taotluse sellise laeva staatuse läbivaatamiseks, kui lipuriik ei ole lõike 1 alusel meetmeid võtnud. Komisjon kaalub laeva nimekirjast kustutamist üksnes juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:

a) laeva nimekirja kandmisest on möödunud vähemalt kaks aastat, mille jooksul komisjonile ei ole artikli 24 kohaselt täiendavalt teatatud laeva tegelemisest ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga;

b) omanik esitab laeva praeguse tegevuse kohta teavet, mis tõendab, et see on täielikus vastavuses laeva teostatava kalapüügi suhtes kohaldatavate õigusnormide ja/või kaitsemeetmetega;

c) komisjon on veendunud, et asjaomasel laeval, selle omanikul või käitajatel puuduvad nii otsesed kui ka kaudsed sidemed kõigi laevadega, mis eeldatavalt või tõendatult tegelevad ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga.

Artikkel 28 – Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja sisu, avalikustamine ja säilitamine

1. Euroopa Ühenduse nimekiri ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatest laevadest sisaldab iga laeva kohta järgmisi üksikasju:

a) nimi ja olemasolu korral eelmised nimed;

b) lipuriik ja olemasolu korral eelmised lipuriigid;

c) omanik ja olemasolu korral eelmised omanikud, sealhulgas tulusaavad omanikud;

d) käitaja ja olemasolu korral eelmised käitajad;

e) kutsung ja olemasolu korral eelmised kutsungid;

f) Lloyd’si/IMO number (kui see on olemas);

g) fotod, kui need on olemas;

h) esmakordselt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja kandmise kuupäev;

i) kokkuvõte tegevusest, mis õigustab laeva nimekirja kandmist, koos viidetega kõigile asjakohastele dokumentidele, mis sellisest tegevusest teavitavad ja seda tõendavad.

2. Komisjon võtab kõik vajalikud meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja avalikustamise tagamiseks, avaldades selle muu hulgas kalanduse peadirektoraadi veebilehel.

3. Nimekirja ajakohastatakse korrapäraselt ja nähakse ette süsteem, millega ajakohastamisest teavitatakse automaatselt liikmesriike, piirkondlikke kalandusorganisatsioone ja kõiki kodanikuühiskonna liikmeid, kes seda taotlevad. Lisaks sellele edastab komisjon nimekirja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioonile ja piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele, et edendada Euroopa Ühenduse ja nende organisatsioonide koostööd ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimise, ärahoidmise ja lõpetamise osas.

Artikkel 29 – Piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirjad

1. Lisaks artiklis 26 osutatud laevadele kantakse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirja piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirjas sisalduvad laevad. Selliste laevade kustutamine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade Euroopa Ühenduse nimekirjast on reguleeritud asjaomase piirkondliku kalandusorganisatsiooni otsustega nende laevade suhtes.

2. Igal aastal pärast piirkondlikult kalandusorganisatsioonilt nende laevade nimekirja saamist, mille puhul eeldatakse tegelemist ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga ja mille puhul see on kinnitust leidnud, teavitab komisjon nendest liikmesriike.

3. Komisjon teavitab liikmesriike viivitamata kõigist lõikes 2 osutatud nimekirjades aset leidnud täiendustest, kustutamistest ja/või muudatustest selliste muudatuste tegemise ajal. Artiklit 36 kohaldatakse nende laevade suhtes, mis on piirkondliku kalandusorganisatsiooni koostatud, ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade selliselt muudetud nimekirjas, alates hetkest, mil liikmesriike neist teavitatakse.

VI peatükk Koostööd mittetegevad kolmandad riigid

Artikkel 30 – Koostööd mittetegevate kolmandate riikide kindlaksmääramine

1. Komisjon määrab artiklis 52 kehtestatud korras kindlaks kolmandad riigid, keda ta peab ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi osas koostööd mittetegevateks riikideks.

2. Selline kindlaksmääramine põhineb II, III, IV, V, VIII, X ja XII peatüki kohaselt saadud teabel või vajaduse korral mis tahes muul asjakohasel teabel, nagu näiteks püügiandmed, riiklikelt statistikaorganisatsioonidelt ja muudest usaldusväärsetest allikatest saadud kaubandusteave, laevaregistrid ja andmebaasid, piirkondliku kalandusorganisatsiooni püügidokumendid või statistiliste dokumentide programmid ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud ebaseadusliku, teatamata ja registreerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirjad ning kogu muu sadamatest ja püügikohtadest saadud asjakohane teave.

3. Riigi võib määrata koostööd mittetegevaks riigiks, kui ta ei täida lipu-, sadama-, turu- või rannikuäärse riigina oma rahvusvahelisest õigusest tulenevaid kohustusi võtta meetmeid ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks.

4. Lõike 3 kohaldamisel tugineb komisjon eeskätt nende meetmete uurimisele, mida asjaomane riik on võtnud:

a) nõuetekohaselt dokumenteeritud korduva ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi suhtes, mida on teostanud või toetanud tema lipu all sõitvad laevad või tema kodanikud või tema vetes tegutsevad või tema sadamaid kasutavad laevad, või

b) seoses ebaseaduslikust, teatamata ja reguleerimata kalapüügist saadud kalatoodete pääsuga oma turule.

5. Selleks võtab komisjon arvesse:

a) kas asjaomane riik teeb tõhusat koostööd ühendusega, vastates komisjoni taotlustele uurida ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki ja sellega seotud tegevust, anda selle kohta tagasisidet või võtta järelmeetmeid;

b) kas asjaomane riik on võtnud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi eest vastutavate ettevõtjate suhtes tõhusaid täitemeetmeid ja eelkõige kas ta on kohaldanud piisavalt karme sanktsioone rikkujatelt sellisest tegevusest tuleneva kasumi äravõtmiseks;

c) asjaomase ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi esinemise varasemaid juhtumeid, laadi, asjaolusid, ulatust ja tõsidust;

d) arengumaade puhul pädevate asutuste suutlikkust.

6. Arvesse võetakse ka järgmisi tegureid:

a) rahvusvaheliste kalandusalaste õigusaktide, eelkõige Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1995. aasta kokkuleppe Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist käsitlevate sätete rakendamise kohta ning FAO 1993. aasta kokkuleppe, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju, ratifitseerimine või nendega ühinemine asjaomase riigi poolt;

b) asjaomase riigi staatus piirkondlike kalandusorganisatsioonide osalise või koostööd tegeva mitteosalisena või tema nõusolek kohaldada selliste organisatsioonide kehtestatud kaitse- ja majandamismeetmeid;

c) asjaomase riigi tegevus või tegevusetus, mis võis vähendada kohaldatavate õigusnormide või rahvusvaheliste kaitse- ja majandamismeetmete tõhusust.

7. Kui see on asjakohane, võetakse käesoleva artikli kohaldamisel nõuetekohaselt arvesse arengumaade eripiiranguid, eeskätt seoses kalapüügi seire, kontrolli ja järelevalvega.

Artikkel 31 – Demaršid koostööd mittetegevate riikidena kindlaksmääratud kolmandate riikide suhtes

1. Komisjon teavitab viivitamata riike, kes võidakse vastavalt artiklis 30 sätestatud kriteeriumidele määrata koostööd mittetegevateks riikideks, hõlmates sellesse teatesse:

a) sellise määramise põhjuse või põhjused koos kõigi olemasolevate tõenditega;

b) võimaluse komisjonile kirjalikult vastata kindlaksmääramise otsuse osas ja esitada muud vajalikku teavet, näiteks tõendeid, mis sellise kindlaksmääramise ümber lükkavad, või vajaduse korral tegevuskava olukorra parandamiseks ja selle lahendamiseks võetud meetmed;

c) koostööd mittetegevaks riigiks määramise tagajärjed, nagu on sätestatud artiklis 37.

2. Komisjon lisab lõikes 1 nimetatud teatesse ka taotluse, et asjaomane riik võtaks kõik vajalikud meetmed kõnealuse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi lõpetamiseks ja sellise tegevuse vältimiseks tulevikus ning kõrvaldaks artikli 30 lõike 6 alapunktis c nimetatud tegevuse või tegevusetuse.

3. Komisjon edastab oma teate ja taotluse asjaomasele riigile rohkem kui ühe sidevahendi kaudu. Komisjon palub kõnealusel riigil kinnitada teate kättesaamist.

Artikkel 32 – Koostööd mittetegevate riikide nimekirja koostamine

1. Artikliga 31 ettenähtud demaršide tulemusi silmas pidades võtab komisjon artiklis 52 kehtestatud korras vastu koostööd mittetegevate riikide nimekirja.

2. Komisjon teavitab viivitamata asjaomast riiki tema määramisest koostööd mittetegevaks riigiks ja vastavalt artiklile 37 kohaldatavatest meetmetest ning palub tal selle olukorra lahendada ja teatada meetmetest, mis ta on võtnud, et tagada oma laevade vastavus kaitse- ja majandamismeetmetele.

3. Komisjon teavitab oma otsusest viivitamata ka liikmesriike ja palub neil tagada artiklis 37 sätestatud meetmete viivitamatu rakendamine. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kõigist meetmetest, mida nad on selle palve põhjal võtnud.

Artikkel 33 – Koostööd mittetegevate riikide nimekirjast kustutamine

1. Komisjon kustutab artiklis 52 kehtestatud korras riigi koostööd mittetegevate riikide nimekirjast, kui asjaomane riik tõestab, et tema nimekirja kandmise tinginud olukord on lahendatud. Nimekirjast kustutamise otsuse tegemisel võetakse arvesse ka seda, kas asjaomased kindlaksmääratud riigid on võtnud konkreetsed meetmed, millega suudetakse saavutada olukorra püsiv paranemine.

2. Pärast lõike 1 kohase otsuse tegemist teavitab komisjon viivitamata liikmesriike artiklis 37 osutatud meetmete tühistamisest asjaomase riigi suhtes.

Artikkel 34 – Koostööd mittetegevate riikide nimekirja avalikustamine

Järgides kõiki kohaldatavaid konfidentsiaalsusnõudeid, võtab komisjon kõik vajalikud meetmed koostööd mittetegevate riikide nimekirja avalikustamise tagamiseks, avaldades selle muu hulgas kalanduse peadirektoraadi veebilehel. Nimekirja ajakohastatakse korrapäraselt ja komisjon näeb ette süsteemi, millega ajakohastamisest teavitatakse automaatselt liikmesriike, piirkondlikke kalandusorganisatsioone ja kõiki kodanikuühiskonna liikmeid, kes seda taotlevad. Lisaks sellele edastab komisjon koostööd mittetegevate riikide nimekirja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioonile ja piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele, et edendada Euroopa Ühenduse ja nende organisatsioonide koostööd ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimise, ärahoidmise ja lõpetamise osas.

Artikkel 35 – Erakorralised meetmed

1. Kui on tõendeid selle kohta, et riigi võetud meetmed kahjustavad piirkondliku kalandusorganisatsiooni juhitud jõupingutusi kaitse ja majandamise valdkonnas, on komisjonil õigus võtta erakorralisi meetmeid, mille kestus ei ületa kuut kuud. Komisjon võib uue otsusega erakorralisi meetmeid pikendada kuni kuue kuu võrra.

2. Erakorralised meetmed võivad muu hulgas hõlmata järgmist:

a) asjaomase riigi lipu all sõitvaid laevu ei lubata liikmesriikide sadamatesse, välja arvatud vääramatu jõuga seotud juhtudel;

b) liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel ei lubata osaleda ühistes püügioperatsioonides asjaomase riigi lipu all sõitvate laevadega;

c) liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel ei lubata kalastada asjaomase riigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes;

d) keelatakse eluskala tarnimine kalakasvatuseks asjaomase riigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes;

e) asjaomase riigi lipu all sõitvate laevade püütud eluskala ei võeta vastu kalakasvatuseks liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.

3. Erakorralised meetmed jõustuvad kohe. Neist teavitatakse liikmesriike ja asjaomast riiki ning need avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

VII peatükk Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade ja riikide suhtes võetavad meetmed

Artikkel 36 – Meetmed Euroopa Ühenduse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja kuuluvate laevade suhtes

Artiklis 26 osutatud laevade suhtes kohaldatakse järgmisi meetmeid:

a) lipuliikmesriigid ei esita komisjonile kalapüügilubade taotlusi ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade jaoks;

b) lipuliikmesriikide poolt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatele laevadele väljastatud kehtivad kalapüügiõigused või püügiload võetakse tagasi;

c) kolmanda riigi lipu all sõitvatel ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatel laevadel ei ole lubatud kalastada ühenduse vetes ja neid on keelatud prahtida;

d) liikmesriigi lipu all sõitvad laevad ei abista ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja kuuluvaid laevu mingil moel, ei osale kalatöötlemistoimingutes ega nende ümberlaadimises ega ühistes püügioperatsioonides;

e) liikmesriigi lipu all sõitvatel ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatel laevadel lubatakse siseneda üksnes oma kodusadamasse ja mitte ühessegi teise ühenduse sadamasse, välja arvatud vääramatu jõuga seotud juhtudel. Kolmanda riigi lipu all sõitvatel ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatel laevadel ei lubata siseneda liikmesriikide sadamatesse, välja arvatud vääramatu jõuga seotud juhtudel. Teise võimalusena võib liikmesriik ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegeleva laeva oma sadamasse lubada tingimusel, et pardal olev saak ja vajaduse korral piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud kaitse- ja majandamismeetmete alusel keelatud püügivahendid konfiskeeritakse. Liikmesriigid konfiskeerivad ka nende ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade pardal oleva saagi ja vajaduse korral piirkondlike kalandusorganisatsioonide vastuvõetud kaitse- ja majandamismeetmete kohaselt keelatud püügivahendid, mille nad lubasid oma sadamasse vääramatu jõu või merehäda korral;

f) kolmanda riigi lipu all sõitvaid ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevaid laevu ei varustata sadamates teemoona, kütuse ega muude teenustega, välja arvatud vääramatu jõuga seotud juhtudel;

g) kolmanda riigi lipu all sõitvatel ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatel laevadel ei ole lubatud vahetada laevaperet, välja arvatud juhul, kui see on vajalik vääramatu jõu tõttu;

h) liikmesriigid keelduvad andmast ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatele laevadele luba sõita nende lipu all;

i) ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade püütud kalatoodete import on keelatud ning seega ei võeta vastu või ei kinnitata selliste toodetega kaasas olevaid püügisertifikaate;

j) ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevatelt laevadelt pärit kalatoodete eksport ja reeksport töötlemiseks on keelatud.

Artikkel 37 – Meetmed koostööd mittetegevate riikide suhtes

Artiklis 32 osutatud riikide suhtes kohaldatakse järgmisi meetmeid:

a) kõnealuste riikide lipu all sõitvate laevade püütud kalatoodete import ühendusse on keelatud ning seega ei võeta vastu selliste toodetega kaasas olevaid püügisertifikaate; kui riik on artikli 30 kohaselt määratud koostööd mittetegevaks riigiks teatavat kalavaru või liiki mõjutava ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi suhtes asjakohaste meetmete võtmata jätmise tõttu, võib impordikeeldu kohaldada üksnes selle kalavaru või liigi suhtes;

b) ühenduse ettevõtjatel on keelatud osta kõnealuste riikide lipu all sõitvaid laevu;

c) keelatud on liikmesriigi lipu all sõitvate laevade ümberregistreerimine kõnealuste riikide lipu alla;

d) liikmesriigid ei luba sõlmida kõnealuste riikidega nende lipu all sõitvate kalalaevade osas prahtimislepinguid;

e) keelatud on ühenduse kalalaevade eksport kõnealustele riikidele;

f) keelatud on liikmesriikide ja kõnealuste riikide kodanike vahelised eraviisilised tehingud, mis võimaldaksid antud liikmesriigi lipu all sõitval laeval kasutada selliste riikide püügivõimalusi;

g) keelatud on liikmesriigi lipu all sõitvate laevade ja kõnealuste riikide lipu all sõitvate laevade ühised püügioperatsioonid;

h) liikmesriigid teavitavad importijaid, ümberlaadijaid, ostjaid, seadmete tarnijaid, pankureid ja muid teenuseid pakkuvaid ettevõtjaid kõnealuste riikide kodanikega kalapüügialaste äritehingute sõlmimisega kaasnevatest ohtudest;

i) komisjon teeb ettepaneku denonsseerida kehtivad kahepoolsed kalanduskokkulepped või kalandusalased partnerluslepingud kõnealuste riikidega;

j) komisjon ei alusta läbirääkimisi kahepoolsete kalanduskokkulepete või kalandusalaste partnerluslepingute sõlmimiseks kõnealuste riikidega.

VIII peatükk Kodanikud

Artikkel 38 – Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevad või seda toetavad kodanikud

1. Liikmesriigid teevad omavahel ja kolmandate riikidega koostööd ning võtavad kooskõlas riiklike ja ühenduse õigusaktidega kõik vajalikud meetmed, et:

a) tagada, et nende jurisdiktsioonile alluvad kodanikud ei toeta ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki ega ole selles tegevad, kaasa arvatud tegevus artiklis 26 viidatud laevade pardal;

b) teha kindlaks need kodanikud, kes on ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga seotud laevade käitajad või kasu saavad omanikud.

2. Ilma et see piiraks lipuriigi esmast vastutust, võtavad liikmesriigid oma kohaldatavaid õigusnorme arvesse võttes ja vastavalt nendele vajalikud meetmed:

a) et kontrollida, kas nende jurisdiktsioonile alluvad füüsilised või juriidilised isikud tegelevad ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga;

b) et võtta asjakohased meetmed juhul, kui alapunktis a nimetatud tegevus leiab kinnitust.

3. Igas liikmesriigis vastutab üks ametiasutus kalandustegevust käsitleva teabe kooskõlastatud kogumise ja kontrollimise eest ning komisjonile aruannete esitamise ja koostöö eest komisjoniga.

Artikkel 39 – Vältimine ja sanktsioonid

1. Liikmesriigi kodanikud esitavad oma pädevatele asutustele kogu teabe oma finants-, õigusliku või kasutoova osaluse või valitseva mõju kohta kolmanda riigi lipu all sõitvates kalalaevades. Liikmesriigid tagavad, et riiklike õigusaktide kohaselt kaasnevad sellise teabe esitamata jätmisega piisavad sanktsioonid.

2. Liikmesriigi kodanikud ei müü ega ekspordi laevu ettevõtjatele, kes käitavad, haldavad või omavad artiklis 26 nimetatud laevu.

3. Importijad, ümberlaadijad, ostjad, tarbijad, seadmete tarnijad, pankurid, kindlustusandjad ja muud teenusepakkujad ei tee tehinguid artiklis 26 nimetatud laevadega ega kauple ebaseaduslikust, teatamata ja reguleerimata kalapüügist saadud kala ega kalatoodetega.

4. Ilma et see piiraks riiklikke vahendeid käsitlevate ühenduse õigusaktide muude sätete kohaldamist, ei anna liikmesriigid riigiabi riiklike abikavade ega ühenduse fondide raames ettevõtjatele, kes käitavad, haldavad või omavad artiklis 26 nimetatud kalalaevu.

5. Liikmesriigid hangivad teavet oma kodanike ja kolmandate riikide vaheliste kokkulepete kohta, mis võimaldavad registreerida nende lipu all sõitvad kalalaevad ümber asjaomase kolmanda riigi lipu alla. Nad teavitavad sellest komisjoni, esitades talle asjaomaste laevade nimekirja.

IX peatükk Viivitamatud täitemeetmed, sanktsioonid ja lisasanktsioonid

Artikkel 40 – Reguleerimisala

Käesolevat peatükki kohaldatakse järgmise suhtes:

a) liikmesriikide territooriumil või nende suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes toimepandud tõsised rikkumised ja

b) ühenduse kalalaevade või ühenduse kodanike toimepandud tõsised rikkumised.

Artikkel 41 – Tõsised rikkumised

Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab tõsine rikkumine:

a) tegevust, mida vastavalt artiklis 3 kehtestatud kriteeriumidele käsitletakse ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügina;

b) tahtlik tehingute sõlmimine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevadega, nagu on osutatud artiklis 26;

c) tahtlik kauplemine ebaseaduslikust, teatamata ja reguleerimata kalapüügist saadud kalatoodetega;

d) kalatoodete importimine ühendusse vastuolus käesoleva määrusega.

Artikkel 42 – Viivitamatud täitemeetmed

1. Kui füüsilisi või juriidilisi isikuid kahtlustatakse artiklis 41 nimetatud tõsises rikkumises või kui nad sellelt tabatakse, algatavad liikmesriigid rikkumise osas põhjaliku uurimise ning võtavad kooskõlas oma riiklike õigusaktidega ja sõltuvalt rikkumise tõsidusest viivitamatult täitemeetmed, eelkõige:

a) kalapüügi kohene lõpetamine;

b) laeva tagasisuunamine sadamasse;

c) transpordivahendi suunamine teise asukohta kontrollimiseks;

d) kautsjoni nõudmine;

e) ebaseaduslike püügivahendite, saagi või kalatoodete konfiskeerimine;

f) asjaomase laeva või transpordivahendi kasutamise ajutine takistamine;

g) püügiloa peatamine.

2. Täitemeetmete laad aitab vältida rikkumise jätkumist ja võimaldab pädevatel asutustel asjaomase tõsise rikkumise uurimine lõpule viia.

Artikkel 43 – Tõsiste rikkumistega kaasnevad sanktsioonid

1. Liikmesriigid tagavad, et tõsise rikkumise toime pannud füüsilist isikut või selle eest vastutavat juriidilist isikut karistatakse tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate sanktsioonidega, mis hõlmavad vähemalt 300 000 euro suuruse maksimummääraga trahvi füüsiliste isikute puhul ja vähemalt 500 000 euro suuruse maksimummääraga trahvi juriidiliste isikute puhul.

2. Liikmesriigid võivad kohaldada süsteemi, mille kohaselt trahv on proportsionaalne asjaomasele kalavarule või merekeskkonnale tekitatud kahjuga, õigusrikkumise toimepanekuga saadud või kavandatud rahalise kasuga või mis tahes muu väärtusega, mis näitab asjaomase füüsilise või juriidilise isiku finantsseisundit, tingimusel et selline süsteem võimaldab määrata maksimummääraga trahve, mis on samaväärsed vähemalt 300 000 euroga füüsiliste isikute puhul ja 500 000 euroga juriidiliste isikute puhul.

3. Liikmesriikides, kus euro ei ole veel kasutusele võetud, lähtutakse Euroopa Liidu Teatajas […] avaldatud euro ja liikmesriikide omavääringu vahelisest vahetuskursist.

Artikkel 44 – Sanktsioonide ja lisasanktsioonide üldine tase

Sanktsioonide ja lisasanktsioonide üldise taseme arvutamisel veendutakse, et nende abil on võimalik vastutavatelt isikutelt nende tõsisest rikkumisest tulenev kasum tõhusalt ära võtta. Selleks tuleb arvesse võtta ka artikli 42 kohaselt võetud meetmeid.

Artikkel 45 – Lisasanktsioonid

Käesolevas peatükis sätestatud sanktsioonide määramisega võib kaasneda ka muud sanktsioonid või meetmed, eelkõige:

a) rikkumises osalenud laeva sekvesteerimine;

b) laeva ajutine peatamine;

c) keelatud püügivahendite, saagi, kalatoodete konfiskeerimine;

d) püügiloa peatamine või äravõtmine;

e) kalapüügiõiguse vähendamine või tühistamine;

f) uue kalapüügiõiguse saamise õiguse ajutine või püsiv äravõtmine;

g) riigiabi või toetuse saamise ajutine või püsiv keeld.

Artikkel 46. Juriidiliste isikute vastutus

1. Liikmesriigid tagavad, et juriidilisi isikuid saab võtta vastutusele artiklis 41 osutatud tõsiste ri