P6_TA(2006)0390

Kalapüügisektori majandusliku olukorra parandamine

Euroopa Parlamendi resolutsioon kalapüügisektori majandusliku olukorra parandamise kohta (2006/2110(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse 2002. aasta detsembris toimunud ühise kalanduspoliitika muutmist ja eelkõige oma 17. jaanuari 2002. aasta resolutsiooni komisjoni ühise kalanduspoliitika tulevikku käsitleva rohelise raamatu kohta [1];

- võttes arvesse oma 6. juuli 2005. aasta seisukohta ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu määrus Euroopa Kalandusfondi kohta [2];

- võttes arvesse nõukogu 27. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta [3];

- võttes arvesse komisjoni 9. märtsi 2006. aasta teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile kalapüügisektori majandusliku olukorra parandamise kohta (KOM(2006)0103);

- võttes arvesse avalikku arutelu, mille 3. mail 2006 korraldas kalanduskomisjon kütusehindade tõusu mõju kohta Euroopa kalatööstusele;

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse kalanduskomisjoni raportit (A6-0266/2006),

A. arvestades kalapüügisektori strateegilist tähtsust sotsiaalmajandusliku olukorra, kalatoodetega varustamise ning erinevate liikmesriikide ja Euroopa Liidu tasakaalustatud toitumise seisukohast, samuti sektori olulist panust rannikukogukondade sotsiaalmajanduslikku heaolusse, kohalikku arengusse, tööhõivesse, kalandusega seotud majandustegevuse ning töökohtade säilitamisse ja/või loomisse igal tasandil, värske kalaga varustamisse ning kohalike kultuuritraditsioonide säilitamisse;

B. arvestades, et eksisteerib ühine kalanduspoliitika, mis peab vastutama oma kulude ning eelkõige oma valdkonnas tehtud otsuste ja võetud meetmete eest;

C. arvestades, et finantsraamistiku raames aastateks 2007-2013 kehtestatud rahastamise ülemmäärasid tuleb järgida, kuid siiski oleks olnud soovitav näha kalapüügisektorile ette rohkem asjakohast rahastamist;

D. arvestades, et liikmesriikide erinevatel laevastikel oli 2004. aastal kokku ligi 90000 laeva ja nendes laevastikes töötas otseselt umbes 190000 kalurit;

E. arvestades, et ühise kalanduspoliitika puhul peab lisaks kalandustegevuse eripärale, mis tuleneb selle tegevuse sotsiaalsest struktuurist ning erinevate kalastuspiirkondade struktuurilisest ja looduslikust ebavõrdsusest, arvestama oluliste erinevustega, mida on täheldatud laevastike, laevastikuosade, püütavate kalaliikide, püügivahendite, tootlikkuse, tarbijate eelistuste ja erinevates liikmesriikides ühe elaniku kohta tarbitavate kalakoguste osas;

F. arvestades, et kui tahetakse tagada pikaajaline kalandustegevus ja kalapüügisektori elujõulisus, on kõige olulisem kalavarude säilitamine;

G. arvestades, et kalapüügisektori tegevus on eelkõige koondunud nõrga majandusega piirkondadesse, mille puhul on enamasti tegemist eesmärgi 1 piirkondadega, ning arvestades, et sektoris valitsev kriis mõjutab oluliselt majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust nendes piirkondades;

H. arvestades, et ühine kalanduspoliitika peab toetama kalapüügisektori jätkusuutlikku arengut;

I. arvestades, et mõnes püügipiirkonnas on kalapüügist elatuva elanikkonna sissetulek teiste elanikkonna kihtidega võrreldes tunduvalt madalam ning et seda ebavõrdsust süvendab asjaolu, et kalapüügist elatuva elanikkonna sissetulek on seotud kalanduse ebakindluse, kala kõikuva väärtuse ja mõnede tootmistegurite kuludega; arvestades, et seetõttu peab ühenduse poliitika tagama kalapüügist elatuvale elanikkonnale õiglase elatustaseme, parandades eelkõige tasakaalu sissetulekute ja ettevõtete väljaminekute vahel;

J. arvestades, et kalanduses töötavate isikute sissetulekute ja töötasude ebakindlus on seotud sektoris kasutatavate turustusviisidega, hinna kujunemise viisiga esmamüügil ning tegevuse ebakorrapärasusega, mis eeldab, et tuleb säilitada teatud liiki riigiabi ja ühenduse toetus;

K. arvestades, et kütusehindade tõus mõjutab otseselt ja negatiivselt meeskonnaliikmete sissetulekuid palkade ja esmamüügi tulu vahelise seose tõttu, mille tulemusena võivad palgad langeda kuni 25 %;

L. arvestades, et paljude kalandusettevõtete majanduslik olukord on viimastel aastatel halvenenud sel määral, et suur osa nendest on ettevõtlustulu languse tõttu lakanud eksisteerimast, ning see on tinginud kõik kaasnevad negatiivsed sotsiaalmajanduslikud tagajärjed;

M. arvestades, et ettevõtlustulu langus on seletatav esiteks kalandustegevusele kehtestatud piirangute (mahtude vähendamine, lubatud kogupüük, kvoodid, piirkonnad, kus kalapüük on keelatud, kalavarude taastamise ja kalastuspäevade arvu vähendamise kavad) ning teiseks madalate esmamüügihindadega, mis on seotud sektori struktuuriga (pakkumise väike koondumine, nõudmise suur koondumine, lisandväärtuse halb jaotumine, kalatoodete impordi järkjärguline suurenemine, akvakultuuritoodangu suurenemine);

N. arvestades, et majanduslik ja sotsiaalne kriis, milles kalapüügisektor praegu on, puudutab erineval määral kõiki kalalaevastikke;

O. arvestades, et viimasel aastakümnel on kalapüügisektoris töökohtade arv vähenenud 35 %, laevade arv 20 % ja püügikogus 28 %, vaatamata ühise kalanduspoliitika muutmise käigus 2002. aastal tehtud pingutustele selle tendentsi muutmiseks;

P. arvestades, et kalapüügisektori majandusliku elujõulisuse tagamiseks tuleb selle kohandamisse kaasata sotsiaalmajanduslikud meetmed, mis on suunatud parema turvalisuse taseme saavutamisele laevastike kaasajastamise kaudu, kõnealuses tööstuses töötavatele inimestele kõrgetasemelise koolituse andmisele ning merest elatuvate inimeste töö- ja elutingimuste parandamisele;

Q. arvestades, et kalatoodete kaubandusbilansi puudujääk kolmandate riikide suhtes kasvab viimastel aastatel pidevalt ning arvestades, et EL impordib nüüd juba 40 % tarbitavatest kalatoodetest;

R. arvestades, et müügi dünaamilisuse tõttu ei väljendu kuluteguri kõikumised kala hinnas ning esmamüügi keskmiste hindade osas võib alates 2000. aastast täheldada paigalseisu, isegi langust, ilma et see väljenduks hinnalanguses värske kala lõpptarbijale;

S. arvestades, et praegune kalatoodete turu ühine korraldus ei ole mõnel juhul suutnud piisavalt kaasa aidata esmamüügihinna tõstmisele ega lisandväärtuse paremale jaotamisele sektori väärtuse loomise ahelas;

T. arvestades, et laevade lammutamise valimatu ergutamine, võtmata arvesse iga riigi laevastike eripära, kalavarusid ja kalatarbijate vajadusi, on viinud selleni, et laevastike suurus kohandatakse olemasolevate kalavarudega, millel on olnud tõsised majanduslikud ja sotsiaalsed tagajärjed;

U. arvestades, et kalapüügi vähendamine on avaldanud mõnele liikmesriigile suuremat mõju kui teistele ja mõne liikmesriigi laevastikud on teinud ühenduse keskmist taset ületavaid vähendamisi, samas kui teised on kalapüüki hoopis suurendanud;

V. arvestades, et teatud kalastusmeetodite kaotamine viib automaatselt mitmete traditsiooniliste püügipiirkondade kadumiseni, mis toob kaasa olulised sotsiaalsed ja majanduslikud tagajärjed;

W. arvestades, et kütusehindade tõus kolmel viimasel aastal on eriti negatiivselt mõjunud kalapüügisektorile ning aidanud oluliselt kaasa olemasoleva kriisi süvendamisele, mõjutanud sektori hinnalisandeid ja selle majanduslikku elujõudu, mis on väljendunud kalurite sissetulekute väga tuntavas languses;

X. arvestades, et aastatel 2004-2006 on kütusehinnad tõusnud ligi 100 % ning need moodustavad nüüd sektori mõnes osas peaaegu poole kalandusettevõtete tegevuskulude kogusummast;

Y. arvestades, et mõnede uuringute järgi võib kütusehindade tõus põhjustada tuhandete kalandusettevõtete kadumise ja tuhandete töökohtade kaotamise;

Z. arvestades, et mitmed liikmesriigid on võtnud erimeetmeid, mille eesmärk on hüvitada kahju, mida nende laevastikud on kandnud kütusehindade tõusu tagajärjel, eelkõige luues tagatisfonde ja paremaid krediidiliine;

AA. arvestades, et kütusehindade tõusu tendents on struktuurilist laadi;

AB. arvestades, et riigiabist teatamise erandi osas teeb komisjon ettepaneku, et kalapüügisektori vähese tähtsuse ("de minimis") reeglit tõstetaks kolmeaastaseks ajavahemikuks 30000 EURni abisaaja kohta, mida on vähem kui teiste sektorite puhul;

AC. arvestades, et 15.- 16. detsembril 2005 Brüsselis kohtunud Euroopa Ülemkogu vähendas Euroopa Kalandusfondi rahastamist ajavahemikuks 2007-2013 võrreldes komisjoni ettepanekuga umbes 4,9 miljardilt EURlt ligikaudu 3,8 miljardi EURni, nõrgendades seega veelgi kalapüügisektorile eraldatavaid ühenduse rahalisi vahendeid;

AD. arvestades, et Euroopa Kalandusfondi käsitlevas poliitilises kokkuleppes, mis sõlmiti põllumajandus- ja kalandusnõukogu poolt 19. juunil 2006 Luksemburgis, ei arvestata Euroopa Parlamendi eespool nimetatud 6. juuli 2005. aasta seisukohta põhielemente ja kokkulepe sisaldab komisjoni eespool nimetatud teatises esitatud komisjoni-poolseid ettepanekuid,

Komisjoni teatis

1. tunneb kahetsust viivituse üle komisjoni teatise esitamisel ja ambitsioonide puudumise üle; on seisukohal, et esitatud ettepanekud on ebapiisavad ja mõningatel juhtudel on need isegi sobimatud, võttes arvesse sektoris praegu valitseva kriisi ulatust ja tõsidust, mida komisjon esimesena tõdeb ja kirjeldab;

2. tunneb kahetsust, et soovitatud poliitika toob esile sektori sotsiaalmajandusliku halvenemise, mis on seletatav kütusehinna järsu tõusuga, et kalalaevad lammutada ja lõpetada nende tegevus lõplikult;

3. avaldab kahetsust, et esitatud meetmetel ei ole tõelist sotsiaalmajanduslikku mõõdet ning - pigem vastupidi - kõnealuste meetmetega ei võeta arvesse nende rakendamise mõju laevastike meeskondadele;

4. juhib tähelepanu asjaolule, et komisjoni teatis ei sisalda kalapüügisektori hetkeolukorda kajastavate andmete süstemaatilist analüüsi, eriti kalapüügi osas;

5. rõhutab, et suur hulk esitatud ettepanekuid avaldavad kalapüügisektori majanduslikule olukorrale parimal juhul mõju keskmises ja pikaajalises perspektiivis;

Kohesed meetmed

6. tunneb kahetsust, et päästmis- ja ümberkorraldusabi raames on komisjon jätkuvalt hüvitiste ja tegevusabi maksmise vastu; kinnitab seetõttu veel kord vajadust võtta konkreetsed ja kiireloomulised meetmed, mille eesmärk on lahendada kütusehindade suure ebastabiilsuse probleem kõnesoleva sektori jaoks, eelkõige kütusekulu toetamise meetmete võtmisega; taotleb selles osas tagatisfondi loomist, mida kaasrahastataks ühenduse vahenditest ja mis suudaks tagada kütusehindade stabiilsuse ning asjaomastele kalandusettevõtetele esialgse hüvitise maksmise;

7. on seisukohal, et vaja on kasutada kõiki ühenduse eelarveaasta 2006 täitmise raames avanevaid võimalusi ja rahalisi vahendeid erakorraliste abimeetmete rahastamiseks sektoris, et ületada raskused, mis tulenevad kütusehindade tõusust, kuni ei ole võetud muid meetmeid;

8. palub komisjonil väljaspool ühenduse piire tegutsevate ELi laevastike, mis peavad konkureerima samadel turgudel kolmandate riikide laevastikega, ehkki ühenduse laevastike kulud võivad olla enam kui 300 % kõrgemad kui muudel laevastikel, konkurentsivõimelisuse tagamiseks tutvuda sektori ettepanekuga luua raamistik, mille abil saaks anda asjaomastele ettevõtetele maksusoodustusi;

9. palub komisjonil pidada praegust kütusehindadest põhjustatud kriisi vastavalt nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2792/1999 (millega kehtestatakse kalapüügisektorile ühenduse struktuuriabi andmise üksikasjalikud eeskirjad ja kord) [4] artiklile 16 ettenägematuks sündmuseks, mis kuulub Kalanduse Arendusrahastu valdkonda, et oleks võimalik anda sama lühiajalist abi kui tegevuse ajutise katkestamise puhul, ilma võimsuse vähendamise või bioloogiliste kriteeriumiteta; meenutab kohustusi, mis on juba ammu selles osas võetud;

10. palub tungivalt komisjonil pikendada päästmisabi kehtivusaega kaheteistkümnele kuule;

11. rõhutab, et riigiabi peaks olema suunatud ka meeskonnaliikmete huvide kaitsmisele, nende vajaduste ja neid mõjutavate probleemide lahendamisele;

12. väljendab pettumust komisjoni hiljuti avaldatud eeskirjade osas, mis tõstavad vähese tähtsusega toetuste ülemmäära kalapüügisektori osas kolmeaastase ajavahemiku jooksul vaid 30000 EURle; meenutab, et kõnealune sektor ja mitmete liikmesriikide ametiasutused on korduvalt nõudnud, et seda määra tõstetaks 100000 EURle, ning võrdleb seda summat teiste tootmissektorite osas hiljuti kokkulepitud ülemmääraga, mis ulatub kuni 200000 EURni; rõhutab kohustusi, mis on võetud vähese tähtsuse reeglis osutatud summa suurendamiseks ja palub komisjonil see hiljuti kinnitatud kokkulepe ülemmäära tõstmise kohta võimalikult kiiresti läbi vaadata;

13. palub komisjonil võimaldada Kalanduse Arendusrahastu või Euroopa Kalandusfondi abi varem anda, et luua rahastamisliinid, mille abil on võimalik vähendada tegevuskulude tõusu;

Meetmed, millel on mõju keskmises ja pikaajalises perspektiivis

Laevastiku renoveerimine ja kaasajastamine

14. võtab teatavaks komisjoni ettepaneku kavandada tulevaste ümberkorralduskavade raames investeeringuid, mis on suunatud püügivahendite muutmisele, sisseseade omandamisele ja mootorite väljavahetamisele, et aidata kaasa ümberkorraldustele, energiatõhususele ja -säästlikkusele;

15. on seisukohal, et üksikute liikmesriikide ümberkorralduskavad peavad moodustama olulise osa kalapüügisektori ümberkorraldusest;

16. on seisukohal, et komisjon ja liikmesriigid peavad kehtestama tervikliku kava laevastike energiakulu vähendamiseks, sealhulgas arendama vähem energiamahukaid püügivahendeid, puhtamaid mootoreid ja pikas perspektiivis vähendama sõltuvust fossiilkütustest;

17. kahetseb ambitsioonide puudumist Euroopa Kalandusfondi lähenemisviisis toetada mootorite asendamist; on arvamusel, et sellised meetmed nagu abi sidumine laevade mootorite asendamisega üle 12 meetristel laevadel nii, et võimsus langeb 20 %, muudab osa püügitegevusest sisuliselt kasutuks ning võib mõjutata turvalisust, samuti soodustada pettuste sagenemist seoses mootori võimsuse vähema deklareerimisega;

18. rõhutab, et Euroopa Kalandusfond peab edaspidigi andma abi kalalaevastiku renoveerimiseks ja kaasajastamiseks, eriti mis puudutab mootorite väljavahetamist turvalisuse, keskkonnakaitse või kütuse kokkuhoiu eesmärgil, mis peab tooma kasu eelkõige väikesemahulisele rannalähedasele püügile ja traditsioonilisele püügile, samuti selleks, et välja vahetada üle kahekümne aasta vanad laevad, mille turvalist töötamist ei saa enam tagada;

Rannalähedane püük

19. palub komisjonil tunnistada väikesemahulise rannalähedase püügi ja traditsioonilise püügi eripära ühises kalanduspoliitikas ning analüüsida, mil määral suudavad praegused vahendid vastata sektori vajadustele, ja vajaduse korral neid kohandada;

20. palub komisjonil esitada ettepanek, mille eesmärk on luua ühenduse väikesemahulise rannalähedase püügi ja traditsioonilise püügi abiprogramm, mis aitab kaasa tegevuse kooskõlastamisele ja teistest olemasolevatest vahenditest antava rahalise toetuse jagamisele, et lahendada selles sektoriosas esinevad spetsiifilised probleemid;

Turustamine

21. tervitab asjaolu, et komisjon kavatseb läbi viia kalatoodete turu praeguse ühise korralduse põhjaliku hindamise; rõhutab turu nimetatud ühise korralduse eesmärgikindla läbivaatamise vajadust, et parandada kala ja kalatoodete turustamist ning suurendada nende lisandväärtust;

22. usub, et on väga oluline, et kalurid oleksid otsesemalt kaasatud töötlemisse ja turustamisse, et laiendada nende tuluallikaid ja parandada nende elatustaset; palub komisjonil esitada selleks ettepanekuid kalatoodete turu ühise korralduse muutmiseks, pakkudes eelkõige välja mehhanisme esmamüügihinna parandamiseks ning lisandväärtuse õiglasemaks ja kohasemaks jaotamiseks väärtusahelas;

23. on pettunud, kuna mitmel juhul ei ole sektor kasutanud piisavalt praeguse kalatoodete turu ühise korralduse võimalusi konkurentsivõime parandamiseks ning palub komisjonil teavitada koostöös riiklike ametivõimude ja mitmete tootjaid esindavate organisatsioonidega võimalikult palju nendest võimalustest ja uutest võimalustest, mis seoses kalatoodete turu ühise korralduse uue muutmisega võivad tekkida;

24. on seisukohal, et tuleb kaaluda muid sekkumisviise, mis on samalaadsed tagatud hinna või maksimaalse kasumimääraga, et tagada lisandväärtuse parem jaotumine, vähendades samas vahendajate kasumeid;

25. rõhutab, et struktuurifondid peavad aitama kaasa turustamise infrastruktuuri kaasajastamisele ja loomisele kalapüügisektoris;

26. toetab algatust, mille eesmärk on töötada välja käitumiskoodeks ühenduse kalatoodete kaubanduse valdkonnas;

27. toetab seisukohta, et ökomärgised võivad hõlbustada toodete eristamist ja aidata kaasa kalatoodete jätkusuutlikule kaubandusele;

28. palub komisjonil uurida mehhanisme, näiteks abi tarbijatele, mis võivaid edendada töödeldud ja suurema lisandväärtusega kalatoodete (eelkõige konservid) turustamist mõnede põllumajandustoodete eeskujul;

29. palub tungivalt, et komisjon hoolitseks ühenduse kalatoodete, näiteks konservide reklaamimise eest väljaspool ühendust, rahastades eelkõige nende levitamist rahvusvahelistel näitustel ja messidel;

30. usub, et on vaja komisjoni uuringut ühenduse ja imporditud akvakultuuritoodangu mõju kohta kala hinnale ja eelkõige esmamüügihinnale;

31. palub komisjonil võtta meetmed, mille kohaselt siseturule imporditud ja siin turustatud toodete suhtes kehtiksid samad kohustused nagu ühenduse kalatoodete suhtes;

32. on arvamusel, et investeerimine kala käitlemise parandamisse laeval, eelkõige toetus investeerimisel jahutussüsteemidesse, võiks aidata parandada esmamüügihindu;

Finantsküsimused

33. väljendab muret asjaolu pärast, et finantsraamistikus 2007-2013 kalapüügisektorile ja eelkõige Euroopa Kalandusfondile eraldatud rahalised vahendid on ebapiisavad ning on seisukohal, et neid vahendeid tuleb kindlasti suurendada, et lahendada sektoris praegu valitsevat kriisi;

Varude jätkusuutlikkus

34. kordab oma palvet komisjonile võtta praeguste juhtimismeetodite täiendamiseks laiaulatuslikumad meetmed, et kaitsta merekeskkonda ja taastada kalavarusid, eelkõige kaaludes ja uurides muid tegureid, mis mõjutavad oluliselt merekeskkonda ning kalavarude seisu (ranniku- ja merereostus, tööstus- ja põllumajandusjäätmed, merepõhja süvendamine või meretransport); palub komisjonil teha selles valdkonnas ühenduse algatus;

35. märgib, et on väga oluline saavutada tasakaal majandusliku olukorra ja keskkonna jätkusuutlikkuse vahel ning samuti on tarvis luua nende kalurite toetamise või hüvitamise süsteem, kellele kalavarude taastamise programmid või muud ökosüsteemidele kõrgendatud kaitset pakkuvad meetmed majanduslikku ja sotsiaalset mõju avaldavad, eelkõige ebasoodsates piirkondades elavate kalurite puhul;

36. juhib tähelepanu vajadusele kehtestada õiguslik raamistik püügikoormuse sobitamisele olemasolevate varudega ning lahendamaks probleemid seoses suurte laevadega, mis kasutavad suuri püügivahendeid väikestes veekogudes;

37. rõhutab, et kalapüügi ja koguste vähendamist tuleb läbi viia kalapüügisektori pikaajalist säilitamist silmas pidades;

38. on veendunud, et Euroopa kalapüügisektori sotsiaalseid ja majanduslikke raskusi ei saa lahendada ilma kalandustegevuse parema juhtimiseta, mis viiks kalavarude taastamiseni, kuna kaladeta ei saa eksisteerida kalapüüki;

39. rõhutab, et liikmesriikide laevastike kohandamisel olemaolevate varudega peab võtma arvesse juba praegu läbiviidud kalapüügi vähendamist;

40. meenutab, et kõik kalavarude taastamise meetmed tuleb võtta kooskõlas kaluritega ja need peavad põhinema kalanduse valdkonnas teostatud teadusuuringutel;

41. palub komisjonil teha vahet kalastusmeetodite ja selle vahel, kuidas neid kasutatakse; rõhutab, et mõnda kalastusmeetodit, mida peetakse kahjulikuks tööstuslikul tasandil, võib kasutada säästva traditsioonilise püügi puhul, võimaldades seega juba kaduvate kalastuskogukondade säilimise;

42. palub komisjonil arvestada, et kalandustegevus ei ole rida üksteisest eraldiseisvaid tegevusi, vaid need kuuluvad laiema süsteemi alla piirkondlikul tasandil; rõhutab, et piiravad meetmed (keelud ja piirangud) ühe tegevuse suhtes kahjustavad tasakaalu ja nende tagajärjel läheb püügikoormus üle teistele liikidele, millel on tõsised sotsiaalsed ja majanduslikud tagajärjed kalastuskogukondade jaoks ning samuti viivad need selliste liikide ülepüügini, mida juba eelnevalt täies mahus püüti;

Ebaseaduslik kalapüük

43. usub, et väga oluline on võtta meetmeid, mille eesmärk on tugevdada võitlust ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügiga; palub tungivalt liikmesriike tugevdada nimetatud valdkonnas kontrollimehhanisme; usub, et tugevdatud kontroll ELi piiridel on vajalik takistamaks ebaseaduslikult püütud kala sissevedu ELi;

44. palub komisjonil vaadata läbi praeguse ühise kalanduspoliitika sätted, mis puudutavad ebaseaduslikku, teatamata jäetud ja reguleerimata püüki; rõhutab, et kiirelt on vaja eeskirju, mis takistaks suure hulga püügikoguse heitmist merre;

Teadusuuringud

45. rõhutab, et vaja on edendada Euroopa Kalandusfondi ning ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi kaudu investeeringuid, mis võivad aidata kaasa kalapüügisektori suure energiatarbimise vähendamisele ja energiatõhususe suurendamisele;

46. usub, et on vaja hinnata kütusetüübi muutmise võimalusi, samuti koostoimet põllumajandussektoriga, mida on võimalik energia osas luua;

47. rõhutab, et on oluline teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendas raamprogrammis pöörata selget tähelepanu eeskätt mereressurssidele ja kalandusele ning et nimetatud sektorile nähakse ette piisav rahastamine;

Ühise kalanduspoliitika juhtimine

48. võtab teatavaks komisjoni ettepanekud, mis käsitlevad kalapüügi majanduslikku juhtimist, kuid meenutab, et kalapüügikvootide ja -õiguste jaotamine kuulub liikmesriikide ainupädevusse;

Osalemine ühise kalanduspoliitika juhtimises

49. rõhutab, et piirkondlikel nõuandekomisjonidel on oluline roll kalurite kaasamisel ühist kalanduspoliitikat käsitlevate otsuste tegemise protsessi; rõhutab, et nimetatud komisjonidele tuleb anda nende tegevuseks ühenduse abi, mida tuleks viie aasta pärast uuesti hinnata;

50. rõhutab vajadust toetada kalurite rühmi ja kutseorganisatsioone, kes soovivad jagada vastutust ühise kalanduspoliitika kohaldamisel (kaasjuhtimine);

51. taotleb, et ühine kalanduspoliitika oleks rohkem detsentraliseeritud, et tagada kalurite, nende esindusorganisatsioonide ning kalurite kogukondade suurem osalemine ühises kalanduspoliitikas ja kalapüügi juhtimise parandamises;

52. märgib vajadust kalandusturgude parema organiseerimise järele, mis sisaldaks kalapüügisektori tõhusat järelevalvesüsteemi, ökomärgistesüsteemi ja õigusliku normistiku loomist;

*

* *

53. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.

[1] EÜT C 271 E, 7.11.2002, lk 401.

[2] ELT C 157 E, 6.7.2006, lk. 324.

[3] ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.

[4] EÜT L 337, 30.12.1999, lk 10.

--------------------------------------------------