Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT) võetava seisukoha kohta /* COM/2014/0135 final - 2014/0070 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Euroopa Ühendus kiitis nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsusega[1] heaks rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (edaspidi konventsioon), millega moodustati Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT). ICCAT on piirkondlik kalandusorganisatsioon, mis vastutab tuunikala ja sellele lähedaste liikide varude majandamise eest Atlandi ookeanis ja sellega seotud meredes. Euroopa Liit ühines ICCATga 1997. aastal. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel piirkondlikus kalandusorganisatsioonis (näiteks ICCAT) võetav seisukoht, kui sel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse nende institutsioonilist raamistikku. Praegu kasutatakse sellise seisukoha kehtestamiseks piirkondlikes kalandusorganisatsioonides kaheastmelist lähenemisviisi. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukoht, selle põhimõtted ja suunised, seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu asjakohases töörühmas. Nõukogu otsusega 14863/08, mida on muudetud nõukogu otsusega 11625/13, nähakse ette, et liidu seisukoht vaadatakse läbi enne 2014. aasta aastakoosolekut. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk määrata kindlaks liidu seisukoht ICCATs aastateks 2014–2019 ning asendada nõukogu otsus 14863/08, mis hõlmab ajavahemikku 2008–2013. Praeguse läbivaatamise eesmärk on integreerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013[2] sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja suunised, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta[3]. Lisaks on liidu seisukoht kohandatud Lissaboni lepinguga. Seisukohta on võimalikult suurel määral ühtlustatud, võttes arvesse eri piirkondlike kalandusorganisatsioonide eripära. Nagu käesoleva ajahetke seisukoha väljendamisel tavaks, sisaldab järgnev seisukoht põhimõtteid ja suuniseid. Lisaks on liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise standardmenetlus liikmesriikide soovi kohaselt inkorporeeritud hiljuti kooskõlastatud seisukohtadesse. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Ühise kalanduspoliitika väline mõõde oli ühise kalanduspoliitika reformi ettepaneku mõjuhinnangu üks osa. Ühise kalanduspoliitika jaoks kokkulepitud põhimõtted ja suunised on lihtsalt üle võetud läbivaadatud seisukohtadesse. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 43 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepanekul vastu otsuse, millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb liidu nimel vastu võtta lepinguga loodud organil, kui sel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha puhul, mille komisjon võtab liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis. Õiguslik alus, millele rajatakse käesolevas läbirääkimisvolituses kajastatavad põhimõtted, on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013. Järgmise otsusega, mis hõlmab aastaid 2014–2019, asendatakse nõukogu otsus 14863/08, mis hõlmab aastaid 2008–2013. 2014/0070 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS Euroopa Liidu nimel Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT) võetava seisukoha kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 38 koostoimes artikliga 39 on ühise kalanduspoliitika üks eesmärke tagada varude kättesaadavus. (2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013[4] on sätestatud, et liit tagab kalapüügi ja vesiviljeluse keskkonnasäästlikkuse pikas perspektiivis ning et selle valdkonna haldamisel peetakse silmas majanduslikku, sotsiaalset ja tööhõivealast kasu ning elanikkonna varustamist toiduainetega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja võtab eesmärgiks tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamisel taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemel, mis ületab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikku taset. Samuti on selles sätestatud, et liit seab eesmärgiks edendada parimate kättesaadavate teadusnõuannete põhjal selliseid püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile ning soovimatu püügi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mere ökosüsteemile ja kalavarudele, ning lõpetada järk-järgult saagi tagasiheide. Lisaks on kõnealuses määruses eraldi sätestatud, et neid põhimõtteid kohaldatakse liidu välispoliitikas. (3) Euroopa Ühendus kiitis nõukogu 9. juuni 1986. aasta otsusega[5] heaks rahvusvahelise Atlandi tuunikala kaitse konventsiooni (edaspidi „konventsioon”), millega moodustati Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon (ICCAT). ICCAT vastutab selliste kaitse- ja majandamismeetmete vastuvõtmise eest, mis on kavandatud eesmärgiga tagada konventsiooniala kalavarude pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine ning kaitsta nende kalavarude elukohaks olevaid mere ökosüsteeme. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks. (4) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse piirkondlikes kalandusorganisatsioonides liidu nimel võetav seisukoht, kui neil organisatsioonidel tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse nende institutsioonilist raamistikku. (5) Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu konventsioonialas ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut statistilist, bioloogilist ja muud teavet, mis esitatakse enne ICCAT aastakoosolekut või selle käigus, tuleb kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab ICCAT aastakoosolekul, kui kõnealune organ peab vastu võtma õigusliku toimega akte, on esitatud käesoleva otsuse I lisas. Artikkel 2 ICCAT aastakoosolekul vastuvõetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt käesoleva otsuse II lisale. Artikkel 3 Nõukogu annab käesoleva otsuse I lisas sätestatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt ICCAT 2019. aasta aastakoosolekuks. Artikkel 4 Käesoleva otsusega asendatakse nõukogu 10. novembri 2008. aasta otsus 14863/08 ja nõukogu 18. novembri 2010. aasta otsus 16466/1/10 Rev 1. Artikkel 5 Käesolev otsus jõustub XXX. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] EÜT L 162, 18.6.1986, lk 33. [2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22). [3] KOM(2011) 424, 13.7.2011. [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22). [5] EÜT L 162, 18.6.1986, lk 33.