ET    ET 
 
 
 EUROOPA  
KOMISJON   
Brüssel, 8.5.2015  
COM(2015) 191 final  
  
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA 
MAJANDUS - JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE  
2014.  aasta aruanne ELi põhiõiguste harta kohaldamise kohta  
{SWD(2015) 99 final}   
 
2 
 1. Sissejuhatus  
Käesolevas,  viiendas  aastaaruandes  antakse  ülevaade  sellest,  kuidas  on Euroopa  Liit (EL)  ja selle 
liikmesriigid  rakendanud  ELi põhiõiguste  hartat  (edaspidi  „harta”) 2014.  aastal.  
Harta  on olnud  õiguslikult  siduv  alates  1. detsembrist  2009.  See on siduv  ELi institutsioonide  suhtes,  
kui nad kehtestavad  uusi meetmeid.  See on siduv  liikmesri ikide  jaoks,  kui nad tegutsevad  ELi õiguse  
kohaldamisalas.  Noore  õigusallikana  on harta  järjest enam  õiguslikku  tähtsust  omandamas.  
2014.  aastal  tsiteeriti  hartat1 210-s ELi kohtute2 tehtud  otsuses,  võrreldes  43 otsusega  2011.  aastal,  87 
otsusega  2012.  aastal ja 114 otsusega  2013.  aastal.  
President  Junckeri  uus komisjon  asus ametisse  2014.  aasta  novembris.  President  Juncker  lubas  
„...kasutada  ära komisjoni  õigusi  temale  antud  pädevuse  piires,  et toetada  ühiseid  väärtusi ja 
põhiõigusi,  võttes samal  ajal nii palju  kui võimalik  arvesse  28 liikmesriigi  põhiseaduslike  ja 
kultuuritavade  mitmekesisust. ”3 Ta tegi põhiõiguste  eest vastutavaks  esimese  asepresidendi  Frank  
Timmermansi.  
Komisjon  kohaldab  hartat  kõigis poliitikavaldkondades.  Ta teeb tihedat  koost ööd riiklike, Euroopa  ja 
rahvusvaheliste  organisatsioonidega,  et tagada  põhiõiguste  edendamine.  
Kuulamisel  Euroopa  Parlamendi  ees lubas  esimene  asepresident  Timmermans  hakata  igal aastal  
korraldama  kollokviumi  teemal  põhiõiguste  olukord  ELis,  et parandada  vastastik ust koost ööd ning 
poliitilist  kaasatust  põhiõiguste  edendamiseks  ja kaitseks.  Kollokviumil  arutavad  põhiõigustega  seotud  
küsimusi  liikmesriigid,  institutsioonid  ja huvir ühmad,  et teha kindlaks  ja viia ellu selles  valdkonnas  
olulised  poliitikameetmed.  Esime ne kollokvium  toimub  2015.  aasta  oktoobris  ning selle 
põhiteemadeks  on sallivuse  ja austuse  edendamine,  eelkõige juudi - ja moslemivastase  vaenu  
ennetamiseks  ja selle vastu  võitlemiseks.  Kollokviumile  eelnevad  konsultatsioonid  
kodaniku ühiskonna  ja huvir ühmadega,  sealhulgas  kaks kõrgetasemelist  dialoogi,  üks usujuhtidega  ja 
teine  mitteusuliste  organisatsioonide  esindajatega.  
Käesolevas  aruandes  antakse  ülevaade  harta  kohaldamisest  ELi institutsioonide  – eelkõige Euroopa  
Komisjoni  – ning liikmesriikide  poolt  ja suhtes.  Esile  tuuakse  Euroopa  inim õiguste  konventsiooni  
tähtsus  ja selgitatakse,  kui kaugel  on EL sellega  ühinemise  protsessis.  Esimest  korda  on aruandes  
                                                            
1 Vt talituste  töödokumendi  I lisa, kus on esitatud  ülevaade  Euroopa  Liidu  Kohtu  2014.  aasta  kohtupraktikast,  kus 
on hartat  otse tsiteeritud  või põhjendustes  sellele  viidatud.  
2 Üldkohus,  Avaliku  Teenistuse  Kohus  ja Euroopa  Kohus.  
3 Vt Jean-Claude  Juncker  „Poliitilised  suunised  Euroopa  Komisjoni  järgmise  koosseisu  jaoks”,  
http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_et.pd f, lk 8.  
 
3 pühendatud  eraldi  jaotis  aktuaalsele  esilekerkivale  teemale,  milleks  on sel aastal  „põhiõigused  
digitaalses  keskkonnas ”. 
2. Harta  kohaldamine  ELi poolt  ja ELi suhtes  ELi kogu  tegevuses  
ELi institutsioonid  peavad  oma tegevuses  alati hartat  järgima.   
2.1 Õigusloome  
Õigusloomeprotsessi  käigus peab  toimuma  süstemaatiline  põhiõiguste  tagamise  kontroll,  
kindlustamaks,  et õigusaktide  eelnõud on hartaga  koosk õlas. 2011.  aastal  avaldas  komisjon  
„Tegevusjuhised  põhiõiguste  arvessev õtmiseks  komisjoni  mõjuhinnangute  koostamisel ”4. 2014.  aastal  
asus komisjon  mõjuhinnangute  koostamise  juhiseid  läbi vaatama  ja korraldas  avaliku  konsultatsiooni5. 
Digital  Rights  Ireland ´i kohtuasi6 tõi veenvalt  esile vajaduse  põhiõiguste  tagamise  kontrolli  järele 
õigusaktide  eelnõude koostamisel.  Kohus  leidis,  et andmete  säilitamise  direktiiv7 on harta  artiklitega  7 
ja 8 tagatud  põhiõiguste  – õigus eraelule  ja õigus isikuandmete  kaitsele  – rikkumise  tõttu kehtetu.  
Kohtuotsuses  on selgitatud,  et põhiõiguste  kaitseks  etten ähtud konkreetsed  kaitsenormid,  sealhulgas  
sätted, mis käsitlevad  ametisaladusega  seotud  erandeid  ning eelnevat  haldus - või kohtulikku  kontrolli,  
peavad  olema  sätestatud  ELi teises(t)es  õigusakti(de)s  ja nende  kehtestamist  ei saa jätta liikmesriikide  
seadusandjate  ülesandeks.  Euroopa  Kohus  leidis,  et andmete  säilitamine  vastab  õigusp ärasele  üldist 
huvi pakkuvale  eesm ärgile,  milleks  on võitlus raske  organiseeritud  kuritegevusega,  ja on selle 
eesm ärgi saavutamiseks  sobiv  vahend.  Kohus  oli aga ka arvamusel,  et direktiivi  sekkumine  eraelu  
austamise  ja isikuandmete  kaitse  põhiõigustesse  ei piirdunud  sellega,  mis oli eesm ärgi saavutamiseks  
rangelt  võttes vajalik.   
See kohtuotsus  on oluline  kõigi ELi institutsioonide  jaoks,  kes osalevad  õigusloomeprotsessis.  
2014.  aasta  detsembris  ajakohastas  nõukogu  oma „Suuniseid  nõukogu  ettevalmistavates  organites  
põhiõigustele  vastavuse  kontrollimiseks  võetavate  metodoloogiliste  etappide  kohta”8. Nõukogu  
töötajatele  anti koolitust  selle kohta,  kuidas  neid suuniseid  praktikas  paremini  rakendada.  
                                                            
4 SEK(2011)  567 (lõplik),  6.5.2011.  
5 http://ec.europa.eu/smart -regulation/impact/consultation_2014/index_et.htm . 
6 Euroopa  Kohtu  otsus,  8.4.2014,  kohtu asjades  C-293/12  ja C-594/12,  Digital  Rights  Ireland  ja Kärntner  
Landesregierung . 
7 Direktiiv  2006/24/EÜ,  ELT L 105/54.  
8 Nõukogu  peasekretariaat,  ST 5377  2015  INIT.  
 
4 2.2 ELi vahendite  haldamine  
Liidu  institutsioonid,  asutused,  talitused  ja ametid  peavad  ELi vahendite  haldamisel  austama  
põhiõigusi  vastavalt  hartale.  Liikmesriikidel  on liidu õiguse  rakendamisel  sama  kohustus.  
Liivimaa  Lihaveis  MTÜ kohtuasjas9 kinnitas  kohus  varasemas  kohtupraktikas  sedastatud  põhimõtet, et 
„liidu õiguse  kohal damine” eeldab  teatava  tugevusega  seose  olemasolu,  mis ulatub  kaugemale  sellest,  
et asjaomaste  valdkondade  puhul  on tegemist  naabervaldkondadega  või et üks neist  valdkondadest  
avaldab  teisele  kaudset  mõju10. Antud  juhul  pani liidu õigus kahele  tegevusprogra mmiga  seotud  
liikmesriigile  kohustuse  see ellu viia. Esiteks  oli neil liikmesriikidel  vastavalt  määruse nr 1083/2006  
artikli  63 lõigetele  1 ja 2 kohustus  asutada  seirekomitee.  Teiseks  pidid  kõik programmi  täitmiseks  
võetavad  meetmed  järgima  määruste  nr 1083/2006  ja nr 1080/2006  sätteid.  Euroopa  Kohus  nentis,  et 
programmi  juhendi  vastuv õtmine  seirekomitee  poolt  kujutab  endast  liidu õiguse  kohaldamist  harta  
artikli  51 lõike 1 tähenduses.  Programmi  juhendiga  oli ette nähtud,  et kui seirekomitee  tegi otsuse  
toetustaotlus  tagasi  lükata,  siis puudus  võimalus  selle otsuse  kohtulikuks  kontrolliks.  Euroopa  Kohus  
leidis,  et see rikub  harta  artiklist  47 tulenevat  õigust  tõhusale  õiguskaitsevahendile.  
2014.  aasta  mais  asus Euroopa  Ombudsman  uurima  seda,  kuidas  on põhiõigused  tagatud  ELi 
ühtekuuluvuspoliitikas11. 29. oktoobri  2014.  aasta  vastuses12 lubas  komisjon  võtta meetmeid,  et 
suurendada  liikmesriikide  hulgas  teadlikkust  hartast  Euroopa  struktuuri - ja investeerimisfondide  
haldamisel.  Komisjon  on liikmesriikidele  ametli kult meenutanud  nende  kohustust  hartat  järgida.  
Komisjon  pakub  ka Euroopa  struktuuri - ja investeerimisfondidest  toetust  kaebemenetluste  
läbiviimiseks.  Komisjon  levitab  häid tavasid  ja annab  liikmesriikidele  suuniseid  selle kohta,  kuidas  
järgida  hartat  Euro opa struktuuri - ja investeerimisfondide  haldamisel  2015.  aastal.  
Komisjon  leidis,  et ühes ebaseaduslike  rändajate  ajutises  kinnipidamiskeskuses  ei pruukinud  isikute  
põhiõigused  tagatud  olla; kontrollikoda  kinnitas  seda seisukohta  2014.  aasta  eriaruandes.  Keskuse  
rendikulud  olid kaasatud  Välispiirifondist  finantseeritavasse  riiklikku  programmi  ja programmi  
sulgemisel  ei olnud  komisjon  neid kulusid  aktsepteerinud.  Kontrollikoda  leidis,  et liikmesriik  ei olnud  
kinni  pidanud  alandava  kohtlemise  keelust  (harta  artikkel  4) ja inimv äärikuse  tagamise  põhimõttest 
(harta  artikkel  1), kuna  ebaseaduslikke  rändajaid  hoiti halbades  tingimustes.   
                                                            
9 Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  12.9.2014,  kohtuasjas  C-562/12  Liivimaa  Lihaveis  MTÜ . 
10 Euroo pa Liidu  Kohtu  otsus,  29.5.1997,  kohtuasjas  C-299/95  Kremzow,  punkt  16. 
11 http://www.ombudsman.europa.eu/en/press/release.faces/en/54420/html.bookmark . 
12 http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/correspondence.faces/en/58451/html.bookmark .  
 
5 2.3 Inim õigused  ELi välistegevuses  
Liidu  välistegevus  tugineb  Euroopa  Liidu  lepingu  artiklile  21. Selles  on taas kinnitatud  ELi rolli 
demokraatia,  õigusriigi,  inim õiguste  universaalsuse  ja jagamatuse  ning Ühinenud  Rahvaste  
Organisatsiooni  põhikirja  ja rahvusvahelise  õiguse  põhimõtete edendamisel.  Riigid,  kes soovivad  
ELiga  ühineda,  peavad  inim õigusi  austama.  Kõigis kolmandate  riikidega  sõlmitud  koost öö- ja 
kaubanduslepingutes  on sätestatud,  et inim õigused13 on pooltevahelises  suhtluses  olulisel  kohal.  
2014.  aastal  hindasid  Euroopa  välisteenistus  ja komisjon  ELi inim õiguste  ja demokraatia  tegevuskava  
(2012–14)14. Tegevuskavas  on esitat ud 97 konkreetset  meedet.  Üheks näiteks  neist  on ELi suunised  
sõnavabaduse  kohta  internetis  ja mujal,  mille  nõukogu  võttis vastu  2014.  aasta  mais.  Suunistes  on 
esitatud  määratlused  ja juhiseid  selle kohta,  kuidas  kaitsta  sõnavabadust,  käsitledes  kõiki selle 
aspekte,  sealhulgas  õigust  jääda kindlaks  oma arvamusele  ilma sekkumiseta,  õigust  otsida  ja saada  
teavet  ning õigust  levitada  teavet  ja ideid  mis tahes  vahenditega  sõltumata  riigipiiridest.  
Aastateks  2015–2019  on kavas  koostada  uus tegevuskava,  kus pööratakse  põhitähelepanu  sellele,  et 
inim õiguste  tagamise  poliitika  siseasjades  ja välisasjades  oleksid  omavahel  koosk õlas, eelkõige 
sellistes  valdkondades  nagu  terrorismivastane  võitlus,  ränne ja liikuvus  ning kaubandus.  
Euroopa  Liidu  lepingu  artiklis  21 sätestatud  eesm ärkide  saavutamiseks  kohaldab  EL piiravaid  
meetmeid,15 millega  sageli  jõustatakse  ÜRO Julgeolekun õukogu  siduvaid  resolutsioone,  mis tuginevad  
ÜRO põhikirja  artiklil  41 või 42, kuid mis võivad olla ka autonoomsed  ELi meetmed.  Mõned piiravad  
meetme d kujutavad  endast  selliste  isikute  ja üksuste  loetlemist,  kelle  rahalised  vahendid  ja 
majandusressursid  külmutatakse.  Asjaomaste  isikute  ja üksuste  jaoks  on õigus heale  haldusele,  õigus 
tõhusale  õiguskaitsevahendile  ja õigus õiglasele  kohtulikule  arutamis ele (põhiõiguste  harta  artiklid  41 
ja 47) erilise  tähtsusega.  2014.  aastal  arutas  Euroopa  Liidu  Kohus  kohtuasju,  milles  käsitleti  isikute  ja 
üksuste  suhtes  piiravate  meetmete  kehtestamise  korda.  2014.  aastal  tehtud  rohkem  kui 30 
kohtuotsusest,  milles  käsitleti kehtestatud  piirangute  seaduslikkust,  pidas  kohus  ainult  veerandi  puhul  
isikute  loetellu  lisamist  õigusp äraseks  – kõigi ülejäänud kohtuasjade  puhul  asjaomased  otsused  
tühistati.  
                                                            
13 Terminit  „põhiõigused”  kasutatakse  ELis selleks,  et tähistada  mõist et „inimõigused”  spetsiifilises  ELi-siseses  
kontekstis.  Tavaliselt  on terminit  „põhiõigused”  kasutatud  konstitutsioonilise  korra  ja terminit  „inimõigused”  
rahvusvahelise  õiguse  kontekstis.  
14 http://eeas.europa.eu/human_rights/index_en.htm . 
15 Vt Euroopa  Liidu  toimimise  lepingu  artikkel  215. 
 
6 Yusefi  kohtuasjas16 käsitleti  nõukogu  määruse (EÜ) nr 881/200217 alusel  võetud piiravaid  meetmeid.  
Selle  määrusega  jõustati  ÜRO Julgeolekun õukogu  resolutsioon  selliste  isikute,  üksuste  ja rühmituste  
varade  külmutamise  kohta,  keda  ÜRO sanktsioonide  komitee  peab  seotuks  Al-Qaidaga.  Üldkohus  
leidis,  et komisjon  oli süüdi tegevusetus es, kuna  ta ei olnud  kõrvaldanud  menetluslikke  puuduj ääke ja 
sisulisi  rikkumisi,  mis Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusefi  vahendite  külmutamisel  aset olid leidnud.  
Üldkohus  kutsus  komisjoni  üles täitma oma kohustust  uurida  isiku  loetellu  lisamise  põhjendusi  
hooli kalt ja erapooletult  ning vajaduse  korral  kasutada  „asjakohas[eid]  koost öövorm[e]” sanktsioonide  
komiteega18. Komisjon  vaatab  koost öös asjakohaste  ÜRO organitega  isiku  loetellu  lisamise  
põhjendused  läbi.  
Enamik  kohtuasju,19 kus Euroopa  Liidu  Kohus  tühistas  üksuste  või isikute  vastased  piiravad  meetmed,  
käsitlesid  nõukogu  otsuseid  ja määruseid,  mille  puhul  puudusid  piisavad  tõendid  või teave,  mille  
põhjal isik või üksus loetellu  lisati,  ja tõendamiskohustust,  mis lasub  nõukogul  vastavalt  harta  artiklile  
47, nagu seda on tõlgendatud  Kadi  II kohtuotsuses,20 ei olnud  täidetud.  Teistes  kohtuasjades  tühistati  
õigusaktid  menetluslikel  põhjustel21.  
Kaubanduspoliitikas  hakati  alates  1. jaanuarist  2014  kohaldama  läbivaadatud  ühepoolset  üldiste  
tariifsete  soodustuste  kava  (GSP+),  mis nõuab põhiliste  inim õigustealaste  konventsioonide  järgimist.  
Jälgimismehhanismi  on oluliselt  tugevdatud  tagamaks,  et GSP+  soodustuste  saajad  täidaksid  oma 
kohustusi,  eelkõige ratifitseeriksid  ja rakendaksid  27 rahvusvahelist  inim õigusi  ja muid  küsimusi  
käsitlevat  konventsiooni.  Ka Euroopa  Parlament  ja nõukogu  jälgivad  olukorda  pidevalt.  
3. Harta  kohaldamine  liikmesriikide  poolt  ja suhtes  
Euroopa  Liidu  Kohtu  kontrolli  all valvab  komisjon  selle järele, kas liikmesriigid  järgivad  hartat  ELi 
õiguse rakendamisel.  Kui komisjon  avastab  rikkumise,  võib ta algatada  rikkumismenetluse.  
Liikmesriikide  kohtunikud  on teadlikud  sellest,  et harta  on õigusakt,  mille  abil saab tagada,  et 
liikmesriigid  austavad  põhiõigusi.  ELi õiguse  sätteid ja ELi õigusel  põhineva  siseriikliku  õiguse  
                                                            
16 Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  21.3.2014,  kohtuasjas  T-306/10  Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusef  vs. Euroopa  
Komisjon . 
17 Määrus  nr 881/2002,  EÜT  L 139, lk 9. 
18 Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  21.3.2014,  kohtuasjas  T-306/10  Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusef  vs. Euroopa  
Komisjon , punkt  102. 
19 Näiteks  Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  3.7.2014,  kohtuasjas  T-565/12  National  Iranian  Tanker  Company  vs. 
nõukogu ; Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  9.12.2014,  kohtuasjas  T-439/11  Sport -pari vs. nõukogu . 
20 Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  18.7.2013,  kohtuasjas  C-584/10  komisjon  ja teised  vs. Kadi  (Kadi  II), 
apellatsioonkaebus  kohtuasjas  T-85/09  Kadi  vs. komisjon  (Kadi  I). 
21 Vt näiteks  LTTE  vs. nõukogu , T-208/11 ja T-508/11.  Selle  otsuse  peale  on esitatud  apellatsioonkaebus  
kohtuasjas  C-599/14  P. 
 
7 sätteid tuleb  tõlgendada  koosk õlas hartast  tulenevate  kohustustega,  et jõustada  harta  kohaselt  tagatud  
õigused.  Kui liikmesriigi  kohtul  on kahtlusi  harta  kohaldatavuse  või selle sätete õige tõlgendamise  
suhtes,  võib ta pöörduda  – ja liikmesriigi  viimase  astme  kohtu  puhul  peab  ta seda tegema  – Euroopa  
Liidu  Kohtusse  eelotsuse  saamiseks.  Euroopa  Liidu  Kohtu  vastus  aitab  liikmesriigi  kohtul  asja 
lahendada.  Liikmesriikide  kohtunikud  kasutavad  seda menetlust  sageli.  See aitab  arendada  hartaga  
seotud  kohtupraktikat  ja tugevdab  liikmesriikide  kohtunike  rolli harta  kehtivuse  tagamisel.  
2014.  aastal  esitasid  liikmesriikide  kohtunikud  43 sellist  eelotsusetaotlust,22 mida  on veidi  rohkem  kui 
eelnevatel  aastatel23. 
3.1 Rikkumismenetlused  
Kui 2013 . aastal  mainiti  hartat  viies  rikkumismenetluses,  siis 2014.  aastal  on komisjon  viidanud  
hartale  11 Euroopa  Liidu  toimimise  lepingu  artiklitele  258–260 tugineva  rikkumisjuhtumi  puhul.  
Liikmesriigid  peavad  hartat  kohaldama  ainult  liidu õiguse  rakendamisel.  Seet õttu peab  hartaga  seotud  
rikkumismenetlus  käsitlema  liidu õiguse  sätet, mis toob endaga  kaasa  harta  kohaldamise.  
Viis 11 juhtumist  puudutavad  varjupaiga  ja rände valdkonda24.  
Rikkumismenetlused  varjupaiga  ja rände  valdkonnas  
2014.  aastal  algatas  komisj on rikkumismenetluse  ühe liikmesriigi  vastu  seoses  
tagasisaatmisdirektiiviga25. Komisjonile  tekitasid  muret  isikute  kinnipidamise  kestus,  
kinnipidamistingimused,  asjaolu,  et tagasisaadetavad  isikud  ei saanud  kinnipidamiskeskustes  tasuta  
õigusabi  ning et kinnipidamisotsuste  kohtulikku  läbivaatamist  ei saanud  taotleda  esimese  kuue  kuu 
jooksul  ja juhul  kui kinnipidamist  pikendati  pärast kuut kuud,  sai kohtulikku  läbivaatamist  taotleda  
ainult  piiratud  juhtudel  (harta  artiklid  4,6 ja 47). 
Samuti  algatati  rikkumis menetlus  ühe liikmesriigi  vastu  seoses  vastuv õtutingimuste  direktiivi26 ja 
varjupaigamenetluste  direktiivi27 ebaõige kohaldamisega.  Komisjon  tõstatas  küsimusi,  mis olid seotud  
varjupaigamenetluse  kestusega,  negatiivse  varjupaigaotsuse  vastu  kasutatavate  õiguskaitsevahendite  
tõhususega,  tasuta  õigusabi  puudumisega,  teatavate  varjupaigataotlejate  rühmade  kinnipidamisega,  
milles  puhul  näis, et seda kohaldati  automaatselt  ilma individuaalse  hindamiseta,  õigusega  tõhusale  
                                                            
22 Vt talituste  töödokumendi  II lisa Overview  of the applications  for preliminary  rulings  submitted  in 2014  which  
refer  to the Charter  (Ülevaade  2014.  aastal  esitatud  eelotsusetaotlustest,  milles  viidatakse  hartale).  
23  Aastatel  2012  ja 2013  esitati  Euroopa  Liidu  Kohtule  41 eelotsusetaotlust,  milles  viidati  hartale.  
24 Täpsemalt  vt käesolevale  aruandele  lisatud  talituste  töödokument.  
25 Direktiiv  2008/115/EÜ,  ELT L 348, 24.12.2008,  lk 98. 
26 Direktiiv  2003/9/EÜ,  ELT L 31, 6.2.2003,  lk 18. 
27 Direktiiv  2005/85/EÜ,  ELT L 326, 13.12.2005,  lk 13. 
 
8 õiguskaitsevahendile,  mida  kasutada  kinnip idamisotsuse  puhul,  ja kinnipidamisasutuses  pakutava  
tasuta  õigusabiga  (artiklid  6 ja 47). 
2014.  aastal  uuris  komisjon,  kuidas  liikmesriigid  liidu välispiiridel  ELi õigusaktide  rakendamisel  
hartat  kohaldasid,  eelkõige tagasi - ja väljasaatmise  lubamatuse  põhimõtet (artiklid  4, 6, 18 ja 19). 
Probleeme  esineb  muu hulgas  järgmistes  valdkondades:  kinnipidamise  kohaldamine  ja selle kestus,  
kinnipidamistingimused,  alaealiste  olukord,  tasuta  õigusabi  ning mõnes liikmesriigis  
varjupaigamenetluse  raames  pakutavad  tõhusad õiguskaitsevahendid  (harta  artiklid  6, 24 ja 47). 
Viisaeeskiri  ja viisa  andmisest  keeldumise  otsuse  vaidlustamine  
2014.  aasta  lõpus kutsus  komisjon  viit liikmesriiki  üles tagama,  et viisa  andmisest  keeldumise,  viisa  
tühistamise  või kehtetuks  tunnistam ise vaidlustamisega  kaasneb  võimalus  pöörduda  kohtusse.  
Viisaeeskirja  määruses28 on sätestatud  lühiajaliste  viisade  ja lennujaama  transiidiviisade  andmise  kord 
ja tingimused.  Määrus paneb  liikmesriikidele  kohustuse  näha ette õigus vaidlustada  viisa  andmises t 
keeldumine  / viisa  tühistamine  / kehtetuks  tunnistamine.  Harta  artikli  47 kohaselt  on üksikisikutel,  
kelle  liidu õigusega  tagatud  õigusi  või vabadusi  rikutakse,  õigus tõhusale  õiguskaitsevahendile  kohtus.  
Asjaomaste  liikmesriikide  siseriiklikus  õiguses  oli aga sätestatud  üksnes  võimalus  vaidlustada  otsus  
haldusasutuses,  mis ei ole kohus.  Komisjoni  arvates  ei vasta  see artiklis  47 ette nähtud sõltumatu  
kohtu  kriteeriumile.  
Roma  laste  segregatsioon  haridusasutustes  
2014.  aasta  septembris  algatas  komisjon  rikkumismenetluse  ühe liikmesriigi  vastu  roma  laste 
segregeerimise  eest haridusasutustes,  mis kujutab  endast  rassilise  võrdõiguslikkuse  direktiivi29 
rikkumist.  Asja komisjoniga  arutades  põhjendas  liikmesriik  oma tegevust,  viidates  Euroopa  Liidu  
Kohtu  hartaga  seotud  praktikale.  Sellest  tulenevalt  pidas  komisjon  vajalikuks  selgitada  selle 
kohtupraktika  tõlgendamist  märgukirjas,  milles  osutas  konkreetselt  harta  artiklile  21, mis keelab  
diskrimineerimise  rassi või etnilise  päritolu  tõttu. 
3.2 Euroopa  Liidu  Kohus  annab  liikmesriikidele  suuniseid  (eelotsused)  
2014.  aastal  jätkas Euroopa  Liidu  Kohus  eelotsusetaotlustele  vastates  liikmesriikide  kohtunikele  
suuniste  andmist  harta  kohaldamise  ja selle sätete tõlgendamise  kohta.  
                                                            
28 Määrus  nr 810/2009/EÜ,  ELT L 243, 15.9.2009,  lk 1. 
29 Direktiiv  2000/43/EÜ,  EÜT  L 180/22.  
 
9 Varjupaigataotlejate  inimväärikus  
2014.  aasta detsembris  vastas  Euroopa  Liidu  Kohus  Madalmaade  riigin õukogu  poolt  kohtuasjas  A, B, 
C vs. Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie30 esitatud  küsimustele,  mis käsitlesid  ELi 
õigusnormide  tõlgendamist  varjupaigavaldkonnas  seoses  varjupaigataotlejate  poolt  nende  seksuaalse  
sättumuse  kohta  esitatud  väidete  usutavuse  hindamise  viisidega.  Taotlejad  väitsid,  et nad kartsid  
päritoluriikides  tagakiusamist  oma homoseksuaalsuse  tõttu. Liikmesriigi  kohus  küsis Euroopa  Liidu  
Kohtult,  kas ELi õigus seab varjupaig ataotlejate  seksuaalse  sättumuse  kontrollile  mingeid  piire.  
Euroopa  Liidu  Kohus  leidis,  et pagulase  staatuse  saamise  miinimumn õuete direktiiv31 ja harta  seavad  
piirid:  liikmesriikide  ametiasutuste  kasutatavad  kontrollimeetodid  peavad  olema  sellised,  et oleksid 
tagatud  varjupaigataotlejate  põhiõigused,  nagu  õigus inimv äärikusele  (artikkel  1) ning õigus era- ja 
perekonnaelule  (artikkel  7). Taotlejatelt  ei või nõuda midagi  sellist,  mis kahjustaks  nende  
inimv äärikust  või isikupuutumatust,  näiteks  alandava  medits iinilise  või pseudomeditsiinilise  kontrolli  
läbimine,  eraellu  tungiv  küsitlemine  või seksuaalk äitumise  kohta  fotode  või videot õendite  esitamise  
nõudmine  või selliste  tõendite  vastuv õtmine.  See kohtuotsus  aitab  liikmesriikide  ametiasutustel  
taotlusi  ühetaol isemal  viisil  hinnata,  nii et samal  ajal on tagatud  taotlejate  põhiõigused.  
Võrdsed  võimalused  tarbijakaitse  valdkonnas  
Sanchez  Morcillo  kohtuasjas,32 mis on seotud  artikliga  47, käsitleti  tarbijate  menetlus õigusi  hüpoteegi  
realiseerimise  menetluses,  mille  puhul  Euroopa  rõhutas  Liidu  Kohus  võrdsete  võimaluste  aspekti.  
Kohus  leidis,  et siseriiklik  õigus oli vastuolus  direktiiviga  ebaõiglaste  tingimuste  kohta  
tarbijalepingutes33 ja harta  artikliga  47 juhtudel,  kus tarbijale  ei olnud  ette nähtud võimalust  otsus  
vaidlustada,  kuid vastupidises  olukorras  oli võlausaldajale  selline  võimalus  tagatud.  
Samuti  rõhutas  Euroopa  Liidu  Kohus,  et tarbijad,  kes on olukorras,  kus nad võivad oma kodu  kaotada,  
on eriti haavatavad.  Kušionová34 kohtuotsuses  märkis kohus,  et ELi õiguses on õigus kodu  austamisele  
artikliga  7 tagatud  põhiõigus,  mida  liikmesriikide  kohtud  peavad  tarbijalepingute  ebaõiglaste  
tingimuste  direktiivi  rakendamisel  arvesse  võtma. 
                                                            
30 Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  2.12.2014,  liidetud  kohtuasjades  C-148/13,  C-140/13  ja C-150/13  A, B, C vs. 
Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie . 
31 Direktiiv  2004/83/EÜ,  ELT L 304, 30.9.2004,  lk 12. 
32 Euroopa  Kohtu  otsus,  17.7.2014,  kohtuasjas  C-169/14  Sanches  Morcillo . 
33 Direktiiv  93/13/EMÜ,  EÜT  L 95/29.  
34 Euroopa  Kohtu  otsus,  10.9.2014,  kohtuasjas  C-34/13  Kušionová. 
 
10 Ne bis in idem  põhimõte  Schengeni  lepingu  rakendamise  konventsioonis  
Zoran  Spasici  kohtuasjas35 hindas  Euroopa  Liidu  Kohus  Schengeni  lepingu  rakendamise  
konventsioonis  sätestatud  täitmise  tingimuse  koosk õla harta  artiklis  50 sätestatud  ne bis in idem  
põhimõttega.  
Schengeni  konventsiooniga  on ette nähtud,  et isikut,  kelle  suhtes  on ühes riigis läbi viidud  
kohtuprotsess,  ei saa teises  riigis  samade  tegude  eest kohtu  alla anda  (ne bis in idem  põhimõte). 
Konventsioonis  on aga täpsustatud,  et seda põhimõtet kohaldatakse  ainult  juhul,  kui isik on karistuse  
ära kandnud  või kannab  seda või seda ei saa otsuse  langetanud  lepinguosalise  õiguse  alusel  enam  
täitmisele  pöörata (edaspidi  „täitmise  tingimus”). Harta  artiklis  50 ei ole aga sõnaselgelt  sellisele  
tingimusele  viidatud.  Euroopa  Liidu  Kohus  leidis,  et Schengeni  konventsiooni  täitmise  tingimus  ei ole 
hartaga  vastuolus.  
3.3. Liikmesriikide  kohtute  praktika,  kus viidatakse  hartale  
Liikmesriikide  kohtunikel  on põhiõiguste  ja õigusriigi  põhimõtte kaitsmisel  oluline  roll. Põhiõiguste  
Ameti  läbiviidud  uuringud36 näitavad,  et 2014.  aastal  pöördusid  liikm esriikide  kõrgemad  kohtud  harta  
poole  suuniste  ja inspiratsiooni  saamiseks  ka selliste  kohtuasjade  puhul,  mis jäid väljapoole  ELi 
õiguse  kohaldamisala.  
Komisjon  edendab  kohtunikevahelist  dialoogi  ja koost ööd. Uus „Euroopa  kohtulahendi  tunnus”37 aitab  
lihtsa mini mõista seda,  kuidas  liikmesriikide  kõrgemad  kohtud  tõlgendavad  ELi õigusakte,  ja leida  
andmeid  selle kohta,  kuidas  liikmesriikide  kohtud  ELi õigusakte  kohaldavad.  Teise  ELi 
kaasrahastatava  projekti  – „Euroopa  õigusalane  koost öö liikmesriikide  kohtute  praktikas  põhiõiguste  
küsimustes” – raames  koostatakse  õigusalase  koost öö meetodite  käsiraamat  kohtunikule  ja 
liikmesriikide  kohtute  otsuste  andmebaas,  kus otsused  on liigitatud  harta  sätete kaupa38. 
3.4 Teadlikkuse  suurendamine  põhiõiguste  hartast  
2015.  aasta veebruaris  näitas Eurobaromeetri  uuring,39 et inimeste  teadlikkus  hartast  on aastate  jooksul  
ainult  veidi  suurenenud  – ainult  14 % vastajatest  teadis,  mis harta  on (2012.  aastal  11 % ja 2007.  aastal  
                                                            
35 Euroopa  Kohtu  otsus,  18.7.2014,  kohtuasjas  C-129/14  PPUZoran  Spasic . 
36 Põhiõiguste  Ameti  aastaaruanne,  avaldatakse  22. mail 2015.  
37 https://e -justice.europa.eu/content_european_case_law_identifier_ecli -175-et.do . 
38http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/EuropeanJudicialCooperationinFR/Docume
nts.aspx . 
39 Eurobaromeeter  416 „Euroopa  Liidu  põhiõiguste  harta”,  küsitlus  toimus  16.–18. veebruaril  2015  kõigis  28 ELi 
liikmesriigis,  kättesaadav  veebilehel  
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_420_405_en.htm#416  
 
11 8 %). Umbes  51 % vastajatest  oli hartast  kuulnud,  kuid ei teadnud  täpselt,  mis see on (2012.  aastal  
53 % ja 2007.  aastal  48 %). Eurobaromeetri  uuringust  selgus  ka, et üldsust  tuleb  teavitada  sellest,  kelle  
poole  põhiõigusi  puudutavate  probleemidega  pöörduda.  Põhiõiguste  Ameti  projekti  „CLARITY ”40 
eesm ärk on anda suuniseid  selle kohta,  millisesse  asutusse  pöörduda,  kui asi on põhiõigustes  
(liikmesriigi  inim õiguste  tagamise  asutus,  võrdõiguslikkusega  tegelev  institutsioon  ja/või 
ombudsman).  2015.  aasta  veebruaris  algas  teinegi  uus projekt  – Don’t knock  on the wrong door:  
CharterClick!  A user-friendly  tool to detect  violations  falling  within  the scope  of the EU Charter  of 
Fundamental  Rights41 –, mida  kaasrahastatakse  programmist  „Põhiõigused  ja kodakondsus ”. 
2014.  aasta  detsembris  toimus  konverents  „Euroopa  Liidu  põhiõiguste  harta:  õigusvaldkonna  töötajate  
ja ametnike  koolitusvajaduste  hindamine  ja neile  reageerimine ”,42 kus arutati  vajadust  suurendada  
inimeste  teadlikkust  hartast  ning teha kindlaks,  millised  on riigiasutuste  konkreetsed  koolitusvajadused  
ja head  tavad  selles  valdkonnas.  Konverentsil  osalejad  soovitasid  kaardistada  koolitusstrateegiad,  -
kogemused  ja -vahe ndid,  millega  suurendada  teadlikkust  hartast  ja edendada  selle rakendamist  
kohalikul,  piirkondlikul,  riiklikul  ja ELi tasandil,  ning juhtisid  tähelepanu  sellele,  et 
kodaniku ühiskonna  organisatsioonidel  ja riikide  inim õiguste  kaitse  asutustel  on selles  valdkonnas  
tähtis roll. EL rahastab  põhiõiguste  harta  teemalisi  koolitusi  riigiasutustele  ja jätkab seda ka aastatel  
2014–2043.  
4. Euroopa  inimõiguste  ja põhivabaduste  kaitse  konventsioon  
18. detsembril  2014.  aastal  avaldas  Euroopa  Liidu  Kohus  oma arvamuse  lepingu  eelnõu kohta,  mis 
käsitles  ELi ühinemist  Euroopa  inim õiguste  ja põhivabaduste  kaitse  konventsiooniga.  Kohus  tõi välja 
probleemid,  mis puudutasid  koosk õla ELi õigusega  – nimelt  leidis  kohus,  et ühinemislepingu  eelnõu 
on vastuolus  Euroopa  Liidu  lepin gu artikli  6 lõikega  2 ja sellega  seotud  protokolliga  nr 8. Kohus  
soovitas  eelnõus teha teatavad  muudatused:  liidu õiguse  ülimuslikkus  seoses  harta  artiklis  53 
nimetatud  võimalustega  liikmesriikide  põhiseadustes  sätestatud  tugevamate  põhiõiguste  puhul;  
vastastikune  usaldus  liikmesriikide  vahel,  eelkõige vabaduse,  turvalisuse  ja õiguse  valdkonnas;  seos 
Euroopa  inim õiguste  ja põhivabaduste  kaitse  konventsiooni  uue lisaprotokolliga  nr 16; Euroopa  Liidu  
                                                            
40 http://fra.europa.eu/en/project/2013/clarity -complaints -legal -assistance -and-rights -information -tool-you.  
41 http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/CharterClick/Charterclick.aspx . 
42  http://ec.europa.eu/justice/events/fundamental -rights -charter -training -2014/index_en.htm .  
43  Õiguspraktikute  koolitamine  harta  teemal  ja harta  kohaldamist  käsitlevad  teavitusmeetmed  on programmi  
„Põhiõigused  ja kodakondsus”  projektikonk ursi prioriteetsed  teemad.  Pärast  2013.  aasta  projektikonkurssi  
eraldati  selle valdkonna  projektidele  umbes  2,8 miljonit  eurot  (25 % programmi  kogueelarvest),  2012.  aastal  
oli see 1,9 miljonit  eurot  20,9 miljonist  eurost  (9 % kogueelarvest).  2014.–20. aasta finantsperspektiivi  
kohaselt  rahastatakse  põhiõiguste  hartat  käsitlevaid  koolitusi  kohtuasutustele  ja õiguspraktikutele  
õigusprogrammist  (2014–20). Lisaks  sellele  toetatakse  koolitusi  ja teavitustööd  ka õiguste,  võrdõiguslikkuse  
ja kodakondsuse  programmi st (2014–20), pöörates  erilist  tähelepanu  üksikisikute  õigustele.  
 
12 Kohtu  ainup ädevuse  säilitamine  selliste  liikmesriikidevahe liste vaidluste  lahendamisel,  mis käsitlevad  
aluslepingute  tõlgendamist  või kohaldamist;  teatavad  aspektid,  mis puudutavad  Euroopa  Inim õiguste  
Kohtu  menetlusi,  milles  osaleb  EL, ning kohtulik  kaitse  ühise välis- ja julgeolekupoliitika  valdkonnas.   
Komisjon  toetab  jätkuvalt  täiel määral ELi ühinemist  Euroopa  inim õiguste  ja põhivabaduste  kaitse  
konventsiooniga.  Konventsiooniga  ühinemine  tugevdab  põhiväärtusi,  muudab  ELi õiguse  tõhusamaks  
ja põhiõiguste  kaitse  Euroopas  sidusamaks.  Konventsiooniga  ühinemine  on jätkuvalt  äärmiselt  
oluline.  Lisaks  on ELi institutsioonidel  õiguslik  kohustus  sõlmida  selline  ühinemisleping,  mis vastab  
aluslepingutes  ja eelkõige Lissaboni  lepingu  protokollis  nr 8 sätestatud  nõuetele.  Praegu  uurib  
komisjon,  kuidas  oleks  selles  küsimuse s kõige parem  edasi  liikuda.   
Olenemata  sellest,  millal  ühinemine  aset leiab,  on kõik ELi institutsioonid  ja liikmesriigid  kohustatud  
hartat  tõlgendama  Euroopa  Inim õiguste  Kohtu  kohtupraktikat  silmas  pidades.  Harta  artikli  52 lõikes 3 
on sätestatud  kohustu s anda  hartas  sisalduvatele  õigustele  sama  tähendus  ja ulatus  kui Euroopa  
inim õiguste  ja põhivabaduste  kaitse  konventsiooniga  tagatud  õigustele  ulatuses,  milles  harta  õigused  
konventsiooni  õigustele  vastavad.  Põhiõiguste  harta  selgitustes44 on loetletud  need harta  artiklid,  kus 
nii õiguste  tähendus  kui ka ulatus  on samad  kui vastavates  Euroopa  inim õiguste  ja põhivabaduste  
kaitse  konventsiooni  artiklites,  ja need  artiklid,  kus õiguste  tähendus  on sama,  kuid ulatus  laiem.  Kuigi  
harta  ei sisalda  kohustust,  et seda tuleb  tõlgendada  koosk õlas ÜRO lepingutega,  viitab  Euroopa  Liidu  
Kohus  ELi õigusest  tulenevate  õiguste  tõlgendamisel  ka ÜRO õigusaktidele.  Näide sellest  on mõiste 
„puue” määratlemine,  mille  puhul  Euroopa  Liidu  Kohus  sai inspiratsiooni  ÜRO puuetega  inimeste 
õiguste  konventsioonist,  milles  EL on osaline,  kui kohus  hindas  Kaltofti  kohtuasjas,45 kas haiguslik  
rasvumus  võib kujutada  endast  „puuet” võrdse tööalase  kohtlemise  direktiivi46 tähenduses.  
5. Fookuses:  põhiõigused  ja digitaalarengu  tegevuskava  
Digirev olutsioon  on kodanike  ja ettev õtjate ning ühiskonna  jaoks  tervikuna  palju  uusi võimalusi  
loonud.  Samuti  on see toonud  endaga  kaasa  küsimusi  selle kohta,  kas põhiõigused  on digitaalses  
keskkonnas  tõhusalt  kaitstud.  Isikuandmete  kogumise,  kasutamise  ja levitamise  plahvatuslik  kasv on 
kõigest  üks näide uuest  digireaalsusest.  Koos  uute andmetega  ülemaailmsete  jälgimisprogrammide  
kohta  annab  see tunnistust  sellest,  et põhiõiguste,  eelkõige eraelu  ja isikuandmete  kaitse  õiguse  
tagamiseks  tuleb  kehtestada  tõhusama d kaitsemeetmed.   
                                                            
44 2007/C  303/02,  EÜT  L 303, lk 17. 
45 Euroopa  Kohtu  otsus,  18.12.2014,  kohtuasjas  C-354/13  Kaltoft . 
46 Direktiiv  2000/78/EÜ,  EÜT  L 303, 2.12.2000,  lk 16. 
 
13 Komisjon  jälgib tähelepanelikult  kogu  maailmas  rakendatavaid  meetmeid,47 mis puudutavad  
põhiõigusi  digitaalses  keskkonnas,  näiteks  Euroopa  Nõukogu  koostatud  juhend  inim õiguste  kohta  
internetikasutajatele48. Arvukate  üleskerkinud  küsimuste  hulgas  on võrdse juurdep ääsu tagamine  
internetile,  üksikisikute  diskrimineerimise  oht profileerimise  teel ning võimu ebav õrdne jaotumine  
nende  vahel,  kes andmeid  valdavad,  ja nende  vahel,  kes tahtlikult  või teadmatusest  andmeid  esitavad.  
Uued  probleemid  on seotud  intellektuaalomandiga  ning internetiplatvormide  kohustusega  aidata  kaasa  
terrorismi  ja organiseeritud  kuritegevuse  ennetamisele  ja nendega  võitlemisele.  
Isikuandmete  kaitse,  mis on tagatud  harta  artikliga  8, muutub  digitaalses  maailmas  järjest olulisemaks.  
2012.  aasta  jaanuaris  avaldas  komisjon  isikuandmete  kaitse  üldmääruse ettepaneku49 ning politseit öö 
ja kriminaal õiguse  valdkonna  andmekaitse  direktiivi  ettepaneku50. Esimesel  lugemisel  12. märtsil 
2014.  aastal  avaldas  Euroopa  Parlament  ettepanekutele  toetust51. Komisjon  jätkas läbirääkimisi  USA  
ametiasutustega  andmekaitse  raamlepingu  üle, mis käsitleb  ELi ja USA  vahel  õiguskaitse  eesm ärgil 
edastatavate  isikuandmete  kaitset,  ning andmete  edastamist  USA -le puudutava  Safe Harbor  
privaatsusp õhimõtete kohal damise  uue programmi  tingimuste  üle. 
Euroopa  Liidu  Kohus  on rõhutanud,  et digitaalses  keskkonnas  tuleb  põhiõigusi  mitte  ainult  kaitsta,  
vaid neid tuleb  ka tasakaalustada.  Digital  Rights  Ireland' i kohtuasjas  kinnitas  kohus  taas, et ELi 
institutsioonid  on kohustatud  oma tegevuses  järgima  põhiõiguste  hartat,  sealhulgas  juhul,  kui nende  
tegevus  mõjutab  isikute  õigust  privaatsusele,  eraelule  ja isikuandmete  kaitsele.  Kohus  tunnistas  
andmete  säilitamise  direktiivi  kehtetuks,  kuna  sellega  piirati  ebaproportsionaal selt hartaga  tagatud  
õigust  privaatsusele  ja isikuandmete  kaitsele.  Direktiiviga  oli ette nähtud,  et liikmesriigid  tagavad,  et 
sideteenuste  pakkujad  säilitavad  oma klientide  kõneliiklus - ja asukohaandmeid  kuus  kuud  kuni kaks 
aastat  ning teevad  need  andmed  nõudmise  korral  kättesaadavaks  õiguskaitseasutustele  raskete  
                                                            
47 Vt näiteks  käimasolevad  arutelud  „suurandmete”  üle, mida  on käsitletud  USA  Valge  Maja  aruandes  
suurandmete  ja privaatsuse  kohta  
(http://ww w.whitehouse.gov/sites/default/files/docs/big_data_privacy_report_5.1.14_final_print.pdf ), 
Prantsusmaa  riiginõukogu  aruandes  digitehnoloogia  ja põhiõiguste  kohta  (http://www.conseil -
etat.fr/content/download/33163/287555/version/1/file/Digital%20technology%20and%20fundamental%20rig
hts%20and%20freedoms.pdf ) või Itaalia  internetiõiguste  deklaratsiooni  eelnõus,  mille  koostas  Itaalia  
saadikutekoja  internetiõiguste  ja -kohustuste  uurimiskomitee  
(http://www.camera.it/application/xmanager/projects/leg17/attachments/upload_file/upload_files/000/000/189
/dichiarazione_dei_diritti_internet_inglese.pdf ). 
48 Vt http://www.co e.int/en/web/internet -users -rights/guide . 
49 Ettepanek:  määrus  üksikisikute  kaitse  kohta  isikuandmete  töötlemisel  ja selliste  andmete  vaba liikumise  kohta,  
COM(2012)  11 final.  
50 Ettepanek:  direktiiv  üksikisikute  kaitse  kohta  seoses  pädevates  asutustes  isiku andmete  töötlemisega  kuritegude  
tõkestamise,  uurimise,  avastamise  ja nende  eest vastutusele  võtmise  või kriminaalkaristuste  täitmisele  
pööramise  eesmärgil  ning selliste  andmete  vaba liikumise  kohta,  COM(2012)  10 final.  
51 Euroopa  Parlamendi  12. märtsi  2014.  aasta  seadusandlik  resolutsioon  (COM(2012)  0010  — C7-0024/2012  – 
2012/0010(COD)).  
 
14 kuritegude  ja terrorismi  uurimise,  avastamise  ja nende  eest vastutusele  võtmise  eesm ärgil. Google 'i 
kohtuasjas52 selgitas  Euroopa  Liidu  Kohus,  et Google  kui ELis  tegutsev  vastutav  töötleja peab  järgima  
ELi andmekaitse õigust  (harta  artiklid  7 ja 8) ning seetõttu peab  ta teatavatel  tingimustel  nõudmise  
korral  eemaldama  otsingutulemustest  lingid  teatavatele  isikuandmetele  (õigus olla unustatud).  
President  Juncker  kutsus  oma poliitilistes  suunistes  Euroopa  Parlamendile  üles loobuma  kapseldunud  
mõtteviisist  telekommunikatsiooni  valdkonna  reguleerimisel,  autori õiguse  ja isikuandmete  kaitse  
õigusaktides,  raadiolainete  haldamisel  ning konkurentsi õiguse  kohaldamisel53. Digitaalse  ühtse turu 
strateegia  on üks selle komisjoni  juhtalgatustest.  Kodanike  usaldus  ja kindlustunne  on selle strateegia  
alustalad  ning täielikult  toimiva  digitaalse  ühtse turu oluline  eeltingimus.  See hõlmab  ka põhiõiguste  
tugevat  ja tõhusat  kaitset  internetis.  Selleks,  et inimesed  saaksid  oma õigusi  digitaalse  ühtse turu 
tingimustest  täielikult  teostada,  tuleb  arvesse  võtta ka puuetega  inimeste  vajadusi.  
Komisjon  jälgib pidevalt  põhiõiguste  kaitsega  seotud  arengut  kõigis poliitikavaldkondades,  nagu  
hartaga  on ette nähtud.  Põhiõiguste  esman e eesm ärk ei ole turvalisuse  või turup õhise poliitika  
edendamine,  kuid nad on oma olemuselt  olulised  avatud  ja demokraatliku  ühiskonna  õitsenguks.  
 
6. Kokkuvõte 
Komisjon  toetab  põhiõiguste  kõrgetasemelist  kaitset  ELis.  Komisjoni  eesm ärk on tagada,  et kõik tema  
õigusaktide  ettepanekud  ja kogu  tegevus  oleksid  põhiõiguste  hartaga  koosk õlas. 
Võttes arvesse  muutuvaid  ohtusid  meie  ühiskonnale,  tagab  komisjon  oma julgeolekuk äsituses  
põhiõiguste  täieliku  austamise  ja edendamise.  Samuti  ajakohastab  komisjon  põhiõiguste tagamise  
poliitikat,  võttes arvesse  uusi arengusuundi,  mis ulatuvad  digitaalarengu  tegevuskavast  kuni rändega  
seotud  probleemideni,  pidades  silmas  Euroopa  Liidu  Kohtu  ja Euroopa  Inim õiguste  Kohtu  
kohtupraktikat.  
Põhiõiguste  hartat  kohaldatakse  nii ELi institutsioonide  kui ka liikmesriikide  suhtes,  kui nad 
rakendavad  ELi õigust.  Komisjon  tagab,  et liikmesriigid  järgivad  hartat.  
Komisjon  kavatseb  edendada  põhiõigusi  kõikjal ELis,  eesk ätt korraldades  2015.  aasta  oktoobris  
esimese  iga-aastase  põhiõiguste  kollokviumi.  
                                                            
52 Euroopa  Liidu  Kohtu  otsus,  13.5.2014,  kohtuasjas  C-131/12  Google  Spain  ja Google . 
53 Vt Jean-Claude  Juncker  „Poliitilised  suunised  Euroopa  Komisjoni  järgmise  koosseisu  jaoks”, 
http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_et.pdf .