27-st liikmesriigist, kellel on kohustus aruanne esitada, on enamik vastanud käesoleva aruandega hõlmatud direktiivide rakendamist käsitlevatele küsimustikele. Liikmesriigid täidaksid oma aruandluskohustust paremini, kui nad esitaksid aruanded õigel ajal, vastaksid kõikidele küsimustele ja annaksid kogu teabe. 1. lisas antakse ülevaade esitatud aruannetest.

Liikmesriigid pidid uue jäätmete raamdirektiivi üle võtma hiljemalt 12. detsembriks 2010. Aruande esitamise ajaks olid kõik liikmesriigid direktiivi üle võtnud või seda tegemas.

Eelmise aruandeperioodiga võrreldes oli inimese kohta tekitatud olmejäätmete kogus väiksem, olmejäätmete prügila oli vähenenud ning ringlussevõtt ja jäätmete põletamine koos saadava energia kasutamisega suurenenud. 2012. aasta lõpuks olid vähemalt pooled liikmesriigid saavutanud 2020. aasta eesmärgi, mis hõlmas 50 % kodumajapidamiste ning samalaadsete jäätmete korduskasutuseks ettevalmistamist ja ringlussevõttu, või ületasid seda või olid eesmärgini jõudmas. Seitse liikmesriiki teatasid, et nad olid 2012. aastaks juba eesmärgini jõudnud või ületasid seda. Veel seitse liikmesriiki teatasid, et olid valmistunud rohkem kui 40 % kodumajapidamiste ning samalaadsete jäätmete korduskasutuseks.

Mitmed liikmesriigid esitasid andmed ehitus- ja lammutusjäätmete taaskasutusmäärade kohta aastatel 2010–2012. 14 liikmesriiki teatasid, et nad olid juba jõudnud eesmärgini taaskasutada 70 % ehitus- ja lammutusjäätmetest või ületasid seda.

Enamik liikmesriike on avaldanud jäätmetekke vältimise kavad. Kaheksa liikmesriiki alles viisid oma jäätmekavasid jäätmete raamdirektiivi nõuetega vastavusse. Liikmesriigid on võtnud laiendatud tootjavastutuse, iseseisvuse ja läheduse põhimõtted ning „saastaja maksab“ põhimõtte, samuti TEEP-nõuded üle siseriiklikku õigusesse ja poliitilisse strateegiasse.

Paljudes liikmesriikides, kus olmejäätmeid ladestatakse endiselt peamiselt prügilasse, on märkimisväärseid vajakajäämisi jäätmeid käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamisel jäätmekäitluse suhtes. Komisjon on välja töötanud sihipärased nõuanded erimeetmete rakendamiseks ja Euroopa fondide kasutamiseks, et aidata kõnealustel liikmesriikidel oma jäätmekäitlust tõhustada .

4.Direktiiv 86/278/EMÜ reoveesetete kohta

Reoveesetete direktiiv on kehtinud ligikaudu kolm aastakümmet ja selle rakendamine kulgeb probleemideta. Võrreldes eelmise aruandeperioodiga ei ole palju muutunud.

Aruandeperioodi jooksul ei kasutanud kõik liikmesriigid põllumajanduses reoveesetet. Osades liikmesriikides ei kasutata reoveesetet põllumajanduslikel eesmärkidel või tehakse seda vähe. Üks liikmesriik teatas, et on alustanud reoveesette kasutamist põllumajanduses.

Kõik liikmesriigid on loonud reoveesette käitlemise taristu ja esitasid andmed selle kohta, kuidas reoveesetet enne maapinnale laotamist käideldakse.

Mis puutub nõudesse sätestada sellise pinnase analüüsimise sagedus, millele on laotatud reoveesetet, toimivad liikmesriigid suuresti erinevalt. Osa liikmesriike on sätestanud ajad, mil pinnast pärast reoveesette esialgset laotamist analüüsida. Teised on määranud analüüsisageduseks iga 10 või koguni 20 aasta tagant. Osa liikmesriike ei ole sagedust kindlaks määranud ja nõuavad pinnase analüüsimist üksnes siis, kui piirväärtusi eeldatavasti ületatakse.

Liikmesriikide esitatud andmed reoveesette tootmise ja põllumajanduses kasutamise kohta kinnitavad, et see on jätkuvalt üks peamisi kasutusviise. Kuigi reoveesette tootmine vähenes ajavahemikul 2010–2012 2 % võrreldes ajavahemikuga 2007–2009, teatasid liikmesriigid, et eelmisel perioodil kasutati põllumajanduses ligikaudu sama kogus reoveesetet.

See vastab ligikaudu 45 %-le toodetud reoveesette kogusest.

5.Direktiiv 1999/31/EÜ prügilate kohta

Prügiladirektiiv on kehtinud pikka aega ja eelmise aruandeperioodiga võrreldes ei ole palju muutunud.

Liikmesriigid on võtnud meetmed, et minimeerida või kõrvaldada jäätmete prügilatesse ladestamine. Olmejäätmete prügilasse ladestamine on EL 27 riikides vähenenud kokku 96 055 miljonilt tonnilt / 193 kg inimese kohta 2009. aastal kokku 78 036 miljonile tonnile / 152 kg inimese kohta 2012. aastal. Prügilasse ladestamise keskmine osakaal toodetud jäätmete koguhulgast vähenes 2012. aastal 32 %-le. Osa liikmesriike teatasid, et olmejäätmete prügilasse ladustamise osakaal oli 2012. aastal alla 5 %. Paljudes liikmesriikides on prügilasse ladestamine siiski veel peamine olmejäätmete käitlemise viis ja see moodustab rohkem kui 80 % tekitatud jäätmete koguhulgast. Neil liikmesriikidel on prügilasse ladestamise vähendamiseks veel palju teha.

Enamik liikmesriike teatas biolagunevate olmejäätmete ja muude biolagunevate jäätmete prügilasse ladestamise iga-aastasest vähendamisest. Esitatud andmete täielikkus oli riigiti siiski erinev.

Liikmesriigid on võtnud meetmeid prügilagaasi kogumiseks, töötlemiseks ja kasutamiseks ning häiringute ja ohtude minimeerimiseks.

Ühtlasi on nad oma siseriiklikku õigusse üle võtnud jäätmete vastuvõtmise kriteeriumide nõude, sealhulgas tehnilised nõuded, nagu nõrgvee, pinnavee ja põhjavee ning gaasi heitkoguste seire. Paraku ei esitatud alati andmeid selle kohta, kuidas käitajad kõnealuseid nõudeid praktiliselt täitsid.

Viisteist liikmesriiki teatasid, et kõik nende ohtlike jäätmete prügilad vastavad direktiivi nõuetele, ja seitse teatasid, et neil on jätkuvalt nõuetele mittevastavaid prügilaid. Üksteist liikmesriiki teatasid, et kõik tavajäätmeprügilad vastavad direktiivi nõuetele ja kümme liikmesriiki teatasid, et neil on jätkuvalt nõuetele mittevastavaid prügilaid. Kümme liikmesriiki teatasid, et kõik püsijäätmeprügilad vastavad direktiivi nõuetele ja kaheksa liikmesriiki teatasid, et neil on jätkuvalt selliseid nõuetele mittevastavaid prügilaid.

Kõikide jäätmevoogude (ohtlikud, tava- ja püsijäätmed) jaoks toimivate nõuetele mittevastavate prügilate arv on teatavates liikmesriikides probleem. Nii oli see ka eelmisel aruandeperioodil. Probleemi lahendamiseks tuleb palju ära teha.