[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 27.10.2006

KOM(2006) 650 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS

10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

15.–16. detsembril 2005 toimunud Euroopa Ülemkogul otsustati, et Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonna riikidega tehtava geograafilise koostöö rahastamist tuleb ajavahemikul 2008–2013 valitsustevahelisest Euroopa Arengufondist (EAF) jätkata. Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide esindajad kinnitasid, et selleks eraldatud vahendid summas 22 682 miljonit eurot hõlmavad ka koostööd ülemeremaade ja -territooriumidega (ÜMTd), mille suhtes kohaldatakse asutamislepingu neljandat osa, ning EAFi rakendamisega seotud otseseid toetuskulusid.

2. juunil 2006. aastal Port Moresbys kogunenud AKV-EÜ ministrite nõukogu tegi otsuse 23. juunil 2000. aastal Cotonous allkirjastatud ja 25. juunil 2005 Luxembourgis läbivaadatud AKV-EÜ partnerluslepingu raames tehtava koostöö mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) kohta. 17. juulil 2006 kokku tulnud üldasjade ja välissuhete nõukogu allkirjastas sisekokkuleppe mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) raames antava ühenduse abi rahastamise kohta ning finantsabi eraldamise kohta ülemeremaadele ja –territooriumidele. Komisjon koostab ettepaneku, et vastavalt muuta nõukogu 27. novembri 2001. aasta otsust 2001/822/EÜ ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Ühendusega.

17. juulil 2006 allkirjastatud sisekokkuleppega loodi 10. EAF, mis hõlmab geograafilist koostööd AKV riikide ja ÜMTdega ajavahemikul 2008–2013. Lisaks määratletakse sisekokkuleppega täpsemalt 10. EAFi erinevad finantsprogrammid ja liikmeriikide osamaksud, luuakse komisjoni juurde liikmesriikide esindajate komitee (EAFi komitee), sellega sarnane komitee Euroopa Investeerimispanga juurde EAFist rahastatava investeerimisrahastu juhtimiseks (investeerimisrahastu komitee) ning määratakse kindlaks häälte arvestamise ja kvalifitseeritud häälteenamuse eeskirjad kõnealustes komiteedes.

Lisaks sätestatakse sisekokkuleppes, et nõukogul tuleb ühehäälselt vastu võtta 10. EAFi rakendusmäärus ning kvalifitseeritud häälteenamusega 10. EAFi finantsmäärus, mis mõlemad tuginevad komisjoni ettepanekule ning mille puhul konsulteeritakse Euroopa Investeerimispangaga ning finantsmääruse puhul ka kontrollikojaga.

Rakendusmääruse kohta on sisekokkuleppes sätestatud, et see peab sisaldama võrreldes 9. EAFiga kohaseid muudatusi ja parandusi kavandamis- ja otsustamismenetluses ning võimalikult palju harmoneerima ühenduse ja EAFi menetlusi, sealhulgas kaasrahastamise aspekte, ning kehtestama rahutagamisvahendi täpse haldamise korra.

Komisjon koostab ettepaneku 10. EAFi finantsmääruse kohta, mis esitatakse nõukogule lähikuudel. Käesolev 10. EAFi rakendusmääruse ettepanek hõlmab kavandamis- ja otsustamismenetlusi, mis 9. EAFi puhul kuulusid sisekokkuleppe alla. Nende küsimuste käsitlemisega praegu, kasutades selleks eraldi määrust, mis ei nõua ratifitseerimist, saab ära hoida sisekokkuleppe ratifitseerimise alguse edasilükkumist, võimaldades komisjonil esitada rakenduseeskirjade ettepaneku, mis vastaks paremini ühenduse eelarvest rahastatava koostöö raames kavandatavatele menetlustele.

Käesolevas ettepanekus võetakse võimalikult palju arvesse nõukogu ühisseisukohta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, ning mis võeti vastu 23. oktoobril 2006. Võrreldes 9. EAFiga on tehtud järgmisi muudatusi ja täiustusi:

- EAFi halduskomitee suurem tähelepanu strateegilistele küsimustele ja järelevalvele. Selle valdkonna peamine muudatus on see, et üksikute rahastamisettepanekute esitamine EAFile arvamuse saamiseks asendati iga-aastaste tegevusprogrammide esitamisega kõnealuse arvamuse saamiseks. Nendes tegevusprogrammides määratakse kindlaks taotletavad eesmärgid, oodatavad tulemused, halduskord ja kavandatav rahastamise kogusumma. Lisaks peavad need sisaldama rahastatavate meetmete kirjeldust, igaks meetmeks eraldatud summasid ning rakendamise näidisajakava. Sellega tagatakse ühtsem rakendamine ning parem sidusus algse mitmeaastase strateegiadokumendi ja selle põhjal koostatavate iga-aastaste strateegiate vahel. Sellega seoses muutub ka lähenemine rakendamisele programmilisemaks ning rakendamistsükkel seega ühtlasemaks ja pingevabamaks.

- Strateegiadokumendid, abi eraldamised ja sihtprogrammid ning kõik nendesse perioodiliste või erakorraliste läbivaatamiste raames tehtavad muudatused peavad endiselt saama EAFi komiteelt eelneva heakskiidu; lisaks peavad sellise heakskiidu saama kõik erimeetmed, mille maksumus ületab 10 miljonit eurot.

- EAFi komiteele esitatakse teadmiseks ja aruteludeks abi eraldamise kriteeriumid, erimeetmed, mille maksumus on alla 10 miljoni euro, ning erinevad järelevalve- ja hindamisaruanded. Nõukogule esitatakse aastaaruanded ja tulemuslikkuskontrolli aruanne, mis koostatakse komisjoni 2010. aasta ettepaneku põhjal. Otsus varasemate EAFide pärast 31. detsembrit 2007 vabanevate vahendite osalise või täieliku vabastamise kohta võtab nõukogu vastu eelneva põhjal ühehäälselt.

- Luuakse kaasrahastamisraamistik, mida veelgi täiendatakse finantsmääruses.

- Rahutagamisvahendi haldamise kord.

- Suuremad võimalused piirkondlikuks, sealhulgas ka AKV riikide ja ühenduse äärepoolseimate piirkondade vaheliseks koostööks, mille raames määratakse kindlaks ühised eesmärgid ja konkreetsed ressursid, laiendatakse koostööd ühist huvi pakkuvate projektide valikul, kasutades sealhulgas tehnilise abi mobiliseerimist ja erinevatest huvirühmadest koosnevaid programmi järelevalvekomiteesid.

- Rohkem tähelepanu liikmesriikide, teiste abiandjate ja huvirühmade vahelisele koordineerimisele ning subsidiaarsuse ja vastastikuse täiendavuse põhimõtete kasutamisele teemaprogrammides ja geograafilise koostöös, mille puhul ühenduse eelarvest rahastatav toetus (näiteks suhkruprotokolliga ühinenud riigid ja teemaprogrammid) integreeritakse võimalusel geograafilistesse strateegiadokumentidesse.

- Programmilise lähenemise kasutuselevõtt AKV-sisese rahastamise puhul.

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS

10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma (edaspidi „AKV riigid“) ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (Benin)[1] ning mida muudeti 25. juunil 2005 Luxembourgis[2] alla kirjutatud lepinguga (edaspidi „AKV–EÜ leping“),

võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (edaspidi „sisekokkulepe”), mille nõukogu võttis vastu 17. juulil 2006, ning võttes eelkõige arvesse selle artikli 10 lõiget 1,[3]

võttes arvesse komisjoni ettepanekut [4],

võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga arvamust[5]

ning arvestades järgmist:

(1) AKV–EÜ Ministrite nõukogu 2. juuni 2006. aasta otsusega nr 1/2006, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2008–2013 ja muudetakse AKV–EÜ koostöölepingut, lisatakse AKV–EÜ koostöölepingusse uus Ib lisa.[6]

(2) Sisekokkuleppega määratakse kindlaks 10. Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF”) erinevad finantsraamistikud, jagamispõhimõtted ja 10. EAFi tehtavad osamaksed, luuakse komisjoni juures asuv liikmesriikide esindajate komitee (edaspidi „EAFi komitee“) ja Euroopa Investeerimispanga juures asuv investeerimisrahastu komitee (edaspidi „investeerimisrahastu komitee“) ning määratakse kindlaks nendes kohaldatavad häälte arvutamise ja kvalifitseeritud häälteenamuse eeskirjad.

(3) Sisekokkuleppega määratakse kindlaks ühenduse abi AKV riikidele (välja arvatud Lõuna-Aafrika Vabariik) ning ülemeremaadele ja -territooriumidele (edaspidi „ÜMTd") ajavahemikuks 2008–2013 kogusummas 22 682 miljonit eurot, mida rahastatakse liikmesriikide 10. EAFi tehtud osamaksetest. Sisekokkuleppes sätestatud 10. EAFi vahenditest eraldatakse 21 966 miljonit eurot AKV riikidele vastavalt AKV–EÜ lepingu Ib lisas esitatud mitmeaastasele finantsraamistikule aastateks 2008–2013, ÜMTdele eraldatakse 286 miljonit eurot ning komisjonile eraldatakse 430 miljonit eurot 10. EAFi rakendamisega seotud kulude katteks.

(4) Nõukogu 20. juuni 1996. aasta määruses (EÜ) 1257/96 humanitaarabi kohta[7] käsitletavaid ning nimetatud määruse kohaselt rahastamiskõlblikke meetmeid tohib 10. EAFist rahastada ainult erandjuhtudel, kui selline abi on vajalik koostöö jätkamise tagamiseks, et väljuda kriisiolukorrast ja saavutada arenguks stabiilsed tingimused, ning kui selle rahastamine ühenduse eelarvest ei ole võimalik.

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määruses (EÜ) nr […] (millega luuakse stabiilsusvahend) käsitletavaid ning nimetatud määruse kohaselt rahastamiskõlblikke meetmeid tohib EAFist rahastada ainult siis , kui see on vajalik koostöö jätkamise tagamiseks, et väljuda kriisiolukorrast ja saavutada arenguks stabiilsed tingimused. 11. aprillil 2006 võttis komisjon vastu põhimõtte rahastada 10. EAFist Aafrika rahutagamisvahendit esialgsel ajavahemikul 2008–2010 kogusummas kuni 300 miljonit eurot.

(6) Suhkruprotokolliga ühinenud AKV riigid, keda mõjutab ühenduse suhkrureform, saavad kasu Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määruse (EÜ) nr […] (arengukoostöö rahastamisvahendi loomise kohta)[8] kaudu rahastatavatest kaasnevatest meetmetest. Lisaks on AKV riikidel juurdepääs ühenduse abile, mis on ette nähtud käesoleva määruse teemaprogrammides ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määruses (EÜ) nr […] (demokraatia ja inimõiguste edendamise rahastamisvahendi loomise kohta).[9] Need teemaprogrammid peavad pakkuma lisaväärtust EAFi raames rahastatavatele geograafilistele programmidele, olema nendega kooskõlas, neid toetama ja täiendama.

(7) AKV-EÜ lepingu artiklis 28 rõhutatakse AKV riikide, ÜMTde ja ühenduse äärepoolseimate piirkondade vahelise piirkondliku koostöö tähtsust.

(8) Nõukogu 30. mai 2005. aasta otsusega 2005/446/EÜ[10] määratakse 31. detsember 2007 kuupäevaks, mille möödumisel ei tohi enam siduda komisjoni hallatava 9. EAFi vahendeid, Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „investeerimispank”) hallatavaid intressitoetusi ja kõnealuste eraldiste intressist laekunud tulu. Seda kuupäeva võib vajadusel muuta.

(9) EAFi rakendamiseks tuleb otsustada abi kavandamise, läbivaatamise ja heakskiitmise menetlus ning sätestada abi kasutamise järelevalve üksikasjalikud eeskirjad. 17. juulil 2006 võtsid nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajad vastu otsuse rakendada ajutiselt sisekokkulepet, milles käsitletakse AKV–EÜ lepingu kohast ühenduse abi rahastamist vastavalt mitmeaastasele finantsraamistikule aastateks 2008–2013 ja finantsabi eraldamist nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa,[11] et vastu võtta rakendusmäärus ja finantsmäärus ning muu hulgas luua EAFi komitee ja investeerimisrahastu komitee.

(10) 24. novembril 2004 võttis nõukogu vastu järeldused ELi välistegevuse tõhususe kohta, sealhulgas ühenduse ja liikmesriikide vahelise arengukoostöö kooskõlastatuse ja vastastikuse täiendavuse tugevdamise kohta. 24. mail 2005. aastal seadis nõukogu endale ülesandeks abi tulemuslikkust käsitleva Pariisi deklaratsiooni õigeaegse rakendamise ja 28. veebruarist kuni 2. märtsini 2005 toimunud Pariisi foorumil vastu võetud ELi erikohustuste täitmise. 11. aprillil 2006 võttis nõukogu vastu otsused ELi ja teiste huvitatud abiandjate ühise programmiraamistiku kohta.

(11) 22. detsembril 2005 võtsid nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajad, Euroopa Parlament ja komisjon vastu ühisavalduse ELi arengupoliitika küsimuses.[12]

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I JAOTIS

KAVANDAMINE

Artikkel 1

Kavandamise üldine raamistik

1. AKV riikide ja piirkondadega 10. EAFi raames tehtava geograafilise koostöö kavandamine peab tuginema AKV-EÜ lepingu üldsätetes esitatud põhimõtetele ja väärtustele, arengueesmärkidele ja koostööstrateegiatele, mis on sätestatud asutamislepingu XX jaotises ja kõnealuse lepingu artiklis 178, AKV-EÜ lepingus ja 22. detsembri 2005. aasta Euroopa Liidu arengupoliitika aruandes.

2. Komisjoni korraldatav AKV-EÜ lepingu kohane AKV riikide ja piirkondade toetamise kavandamine toimub vastavalt AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklitele 1–14.

3. Muu hulgas hõlmab kõnealune kavandamine järgmist:

(a) riigi või piirkonna toetusstrateegia koostamist ja täiustamist riigi või piirkonna enda keskmise tähtajaga arengueesmärkide ja -strateegiate põhjal;

(b) selget teavet ühenduselt sihtprogrammideks eraldavate vahendite kohta, mida riik või piirkond võib 10. EAFist kuue aasta jooksul saada;

(c) mitmeaastaste sihtprogrammide koostamist ja vastuvõtmist riigi või piirkonna toetusstrateegiate rakendamiseks;

(d) riigi või piirkonna toetusstrateegia, mitmeaastaste sihtprogrammide ja nendele eraldatud vahendite hulga läbivaatamist.

4. Lisaks riigi või piirkonna toetusstrateegiatele tuleb luua AKV-sisene toetusstrateegia ja sellega seonduv mitmeaastane sihtprogramm ning neid edasi arendada, lähtudes AKV-sisese poliitikaraamistiku jaoks kehtestatud põhimõtetest, mis on kooskõlas AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklis 12 sätestatud vastastikuse täiendavuse, subsidiaarsuse ja geograafilise ulatuse põhimõtetega.

5. AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõikes 4 ja artikli 4 lõikes 5 viidatud erakorralistel juhtudel, kui riigil puudub juurdepääs tavapärastele programmivahenditele ja/või siseriiklikku eelarvevahendite käsutajat takistatakse tema ülesannete täitmisel, tuleb ühendusel võtta käesoleva määruse artikli 3 lõikes 7 osutatud erimeetmeid.

Artikkel 2

Vahendite eraldamine

1. Kavandamise alguses tuleb komisjonil AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklites 3, 9 ja 12 loetletud vajaduste ja tulemuste kriteeriumide põhjal kindlaks määrata kavandamise aluseks võetav mitmeaastane toetuste suunav jaotus nii iga AKV riigi ja piirkonna kohta kui ka AKV-sisese koostöö jaoks, millel kavandamine rajaneb, lähtudes sisekokkuleppe artiklis 2 sätestatud piiridest. Need kriteeriumid peavad olema standardsed, objektiivsed ja läbipaistvad.

2. Riiklike toetuste suunav jaotamine hõlmab programmikohaseid vahendeid ja AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahendeid.

3. Vahendite eraldamise üldkriteeriumide rakendamisviis otsustatakse artikli 10 lõikes 1 osutatud EAFi halduskomitees (edaspidi „EAFi komitee”) toimuvate liikmesriikide ja komisjoni vaheliste arutelude käigus. Abi riiklik ja piirkondlik jaotamine peab olema kooskõlas sisekokkuleppe artiklis 2 sätestatud summadega. Abi jaotamine tuleb integreerida riiklikesse ja piirkondlikesse toetusstrateegiatesse ja mitmeaastastesse sihtprogrammidesse ning selle peab vastu võtma komisjon artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt. Erimeetmete ja artikli 3 lõikes 7 osutatud toetuse jaoks ette nähtud vahendid peab komisjon samuti vastu võtma artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.

Artikkel 3

Toetusstrateegia dokumendid ja mitmeaastane kavandamine

1. Partnerriikide ja piirkondade toetusstrateegia dokumendid (edaspidi „strateegiadokumendid”) ei tohi hõlmata 10. EAFi perioodist pikemat perioodi ning nende eesmärk peab olema ühtse koostööraamistiku loomine ühenduse ja asjaomase partnerriigi või piirkonna vahel, lähtudes AKV-EÜ partnerluslepingu üldeesmärgist, reguleerimisalast, eesmärkidest ja põhimõtetest. Strateegiadokument ei tohi piirduda ainult EAFist rahastatava arengukoostööga, vaid see peab hõlmama ka ühenduse muid rahastamisvahendeid, mis mõjutavad partnerriiki või piirkonda, võttes arvesse ühenduse arengueesmärke ja püüdes tagada ühtsust ühenduse välistegevuse teiste valdkondadega.

(a) Toetusstrateegiate ettevalmistamine ja rakendamine peab rajanema abi tõhususe põhimõttel.

(b) Välja arvatud artikli 1 lõikes 5 osutatud asjaolud, peavad strateegiadokumendid tuginema dialoogil partnerriigi või piirkonnaga, et tagada asjaomase riigi või piirkonna piisav vastutus protsessi eest ja toetus asjaomastele strateegiatele, ning saavutada ühtsus riiklike või piirkondlike arengustrateegiatega, eelkõige vaesuse vähendamise strateegiatega. Silmas peab pidama vajaduste ja tulemuste ühist hindamist, valdkonnaanalüüsi ning prioriteete.

(c) Muid huvirühmi, sealhulgas nii kohalikke valitsusväliseid osalejaid kui ka kohalikke ametisasutusi, tuleb samuti kavandamisse kaasata nii varases etapis kui võimalik.

(d) Komisjon ja liikmesriigid peavad nõu, et välja töötada riigi või piirkonna olukorra ühine analüüs ja tagada omavahelise koostöö vastastikune täiendavus. Võimalusel püüavad nad saavutada ühise kavandamise. Selline koordineerimine jäetakse avatuks ka teistele abiandjatele ning sellesse tuleb kaasata ka Euroopa Investeerimispank, kes tegeleb tema pädevusse ja valdkonda kuuluvate küsimustega, sealhulgas investeerimisrahastuga seonduvate küsimustega.

2. Välja arvatud artikli 1 lõikes 5 osutatud asjaolud, koostatakse mitmeaastased sihtprogrammid asjaomaste strateegiadokumentide põhjal ning neid kohaldatakse asjaomase riigi või piirkonnaga sõlmitud kokkuleppe alusel. Mitmeaastased sihtprogrammid peavad sisaldama järgmist:

(a) prioriteetseid valdkondi, mis on valitud ühenduse rahastatavateks valdkondadeks, üldeesmärke, eeldatavat mõju ja üldisi poliitilisi kohustusi;

(b) eraldise suunavat jaotust nii üldiselt kui ka iga prioriteetse valdkonna kohta. Jaotuse iga prioriteetse valdkonna kohta võib esitada summade vahemikuna, kui see on asjakohane. Ühenduse abi koondatakse piiratud prioriteetsetesse valdkondadesse ning see peab tagama vastastikuse täiendavuse AKV riigi enda, liikmesriikide ja teiste abiandjate rahastatavate meetmetega;

(c) iga prioriteetse valdkonna konkreetseid eesmärke ja valdkondlikke poliitilisi kohustusi ning sobivaimaid meetmeid selle prioriteetse valdkonna eesmärkide ja sihtide saavutamiseks. Lisaks tuleb sihtprogrammis kirjeldada eeldatavat mõju ning määratleda tulemus- ja tegevusnäitajad ning rakendamise ajakava, sealhulgas maksekohustused ja väljamaksed;

(d) prioriteetsetesse valdkondadesse mittekuuluvatele programmidele ja projektidele ettenähtud vahendeid ja võimaluse korral selliste meetmete põhijooni ning iga sellise programmi või projekti puhul kasutatavaid vahendeid. Need võivad hõlmata prioriteete ja erivahendeid koostöö tugevdamiseks ühenduse äärepoolseimate piirkondade, ülemeremaade ja -territooriumide või käesoleva määruse artiklis 9 osutatud naaberriikide ja piirkondadega ning ühist huvi pakkuvate projektide valiku määratlemist ja kooskõlastamist;

(e) rahastamiskõlblike valitsusväliste osalejate liiki ja võimaluse korral jagatavaid summasid ja toetatava tegevuse liiki.

3. Strateegiadokumentides ja mitmeaastastes sihtprogrammides tuleb arvesse võtta meetmeid ja programme, mida võib rahastada muudest EAFi või ühenduse vahenditest, ning vältida nende kattumist. Erilist tähelepanu tuleb pöörata riiklike, piirkondlike ja AKV-siseste toetusstrateegiate vastastikusele mõjule ning nende vastastikusele täiendavusele ja subsidiaarsusele ühenduse õigusaktidega, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega luuakse demokraatia ja inimõiguste edendamise rahastamisvahend, Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend, ning määrusele (EÜ) 1257/96. Mitmeaastased kohanemisstrateegiad, mis on arengukoostöö rahastamisvahendis ette nähtud suhkruprotokolliga ühinenud riikidele, tuleb riigi strateegiadokumentidesse integreerida.

4. Iga strateegiadokument, sealhulgas selle sihtprogrammi kavand, sätestatakse ühes dokumendis, mis peab rajanema ühtsel raamistikul ja 11. aprillil 2006 nõukogus vastu võetud ühise mitmeaastase kavandamise põhimõtetel.

5. Lõikes 4 osutatud strateegiadokumendid ja mitmeaastased sihtprogrammid peab vastu võtma komisjon artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.

6. Eraldi strateegiadokumendid, sealhulgas mitmeaastased sihtprogrammid, võetakse seejärel vastu komisjoni ja asjaomase AKV riigi või piirkonna ühisel kokkuleppel ning muutuvad vastuvõetuna siduvaks nii ühendusele kui ka nimetatud riigile või piirkonnale. Riike, kellel puudub allkirjastatud strateegiadokument, tohib rahastada AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahenditest.

7. Sätted, millele on osutatud käesoleva määruse artikli 1 lõikes 5, võivad esineda erimeetmete programmide vormis <toetusstrateegia asemel>, kui partnerriigis puudub valitsus, kes teavitaks mitmeaastase toetuse suunavast jaotamisest või koostaks toetusstrateegia, või esineda eritoetuse vormis, mida rahastatakse AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 3 lõike 2 punktis b sätestatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahenditest sellistes olukordades, kui mitmeaastase toetuse soovituslikust jaotamisest teavitatakse, kuid strateegiadokumenti ei ole allkirjastatud, ja/või kui partnerriigi eelarvevahendite käsutajat takistatakse tema ülesannete täitmisel. Need erimeetmete programmid ja toetus peavad olema kooskõlas eelmistes lõigetes sätestatuga ning nendes tuleb arvesse võtta käesoleva määruse artikli 4 lõike 4 punktis c esitatud erinõudeid. Komisjon peab need vastu võtma vastavalt käesoleva määruse artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlusele.

Artikkel 4

Läbivaatamine

1. Strateegiadokumendid, mitmeaastased sihtprogrammid, erimeetmete programmid ja artikli 3 lõikes 7 osutatud toetus tuleb esitada iga-aastaseks läbivaatamiseks, vahe- ja lõppläbivaatamiseks ning vajadusel ka erakorraliseks läbivaatamiseks.

2. Vahe- ja lõppläbivaatamine moodustavad kavandamise olulise osa, mille käigus hinnatakse strateegiadokumenti, sealhulgas mitmeaastaseid kohanemisstrateegiaid, mis on arengukoostöö rahastamisvahendis ette nähtud suhkruprotokolliga ühinenud riikidele, muid programme, mida rahastatakse artikli 3 lõikes 3 osutatud ühenduse vahenditest, ning mitmeaastast sihtprogrammi praegustest vajadustest ja tulemustest lähtuvalt. Nimetatud läbivaatamine sisaldab võimalikult ulatuslikku ühenduse arengukoostöö mõju hindamist vastavalt riigi koostööstrateegias sätestatud eesmärkidele ja näitajatele. Pärast vahe- ja lõppläbivaatamist

(a) võib toetusstrateegiaid ja mitmeaastaseid sihtprogramme kohandada, kui läbivaatamise käigus on tuvastatud probleeme või kui asjaolud on muutunud,

(b) võib riiklikku või piirkondlikku mitmeaastast vahendite suunavat jaotust suurendada või vähendada, pidades silmas hetkevajadusi ja tulemusi.

3. Iga-aastasel läbivaatamisel hinnatakse ainult mitmeaastaste sihtprogrammide rakendamise taset. Uute või erivajaduste korral, mis tulenevad näiteks kriisijärgsest olukorrast või erakorralistest tulemustest, kui mitmeaastane vahendite suunav jaotus on täielikult ära kasutatud ning tänu vaesuse vähendamise tõhusale poliitikale ja usaldusväärsele finantsjuhtimisele on võimalik saada täiendavaid vahendeid, tohib mitmeaastast vahendite suunavat jaotust suurendada pärast iga-aastase läbivaatamise lõpetamist.

4. Erakorralist läbivaatamist saab läbi viia kas asjaomase AKV riigi või komisjoni taotlusel, käesoleva artikli lõikes 2 kirjeldatud uute või erivajaduste korral või erakorraliste tulemuste korral või AKV-EÜ lepingu humanitaar- ja hädaabi käsitlevates artiklites 72 ja 73 osutatud erakorralistel juhtudel. Erakorralist läbivaatamist põhjendavateks juhtumiteks võib pidada niisuguseid erandlikke, ootamatuid, ettenägematuid ja tõsiseid humanitaarseid, majanduslikke ja sotsiaalseid raskusi, mille on põhjustanud loodusõnnetused, sellised inimeste tekitatud kriisid nagu näiteks sõjad ja muud konfliktid, konfliktijärgsed olukorrad, demokraatiat, õigusriiki, inimõigusi ja põhivabadusi ohustavad olukorrad või nendega võrreldavate tagajärgedega eriolukorrad riigis või piirkonnas.

(a) Pärast erakorralist läbivaatamist võib teha ettepaneku käesoleva määruse artikli 7 kohaste erimeetmete võtmiseks. Vajadusel võib mitmeaastase sihtprogrammi või erimeetmete programmi eraldisi suurendada sisekokkuleppe artiklis 2 ettenähtud vahendite piires. Kui strateegiadokumenti ei ole allkirjastatud, tohib eritoetust rahastada käesoleva määruse artikli 1 lõikes 5 osutatud ettenägematute vajaduste katteks eraldatud vahenditest.

(b) Võetud meetmed peavad olema kooskõlas ühenduse teiste vahenditega ja neid täiendama, eelkõige stabiliseerimisvahendiga ja artikli 3 lõikes 3 osutatud humanitaarabivahendiga.

(c) Kriisiolukorras või kriisijärgses olukorras olevate või sellisest olukorrast mõjutatud partnerriikide või partnerriikide rühmade puhul tuleb mitmeaastase kavandamise raames erilist tähelepanu pöörata nende abistamise, taastamise ja arendamise koordineerimisele, et aidata neid üleminekul eriolukorrast arenguetappi. Programmides riikidele või piirkondadele, kus esineb sageli loodusõnnetusi, tuleb ette näha suurõnnetuste vältimise ja nendeks valmisoleku vahendid.

5. Uute vajaduste korral, millele on viidatud AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 12 lõike 2 kohta koostatud VI ühisdeklaratsioonis, milles käsitletakse AKV riikide vahelist koostööd, tohib AKV riikide vahelise koostöö programmiliste vahendite suurendamist rahastada AKV sisestest reservidest sisekokkuleppe artikli 2 punktis b osutatud üldiste piiride raames.

6. Iga-aastane, vahe- ja lõppläbivaatamine tehakse tihedas koostöös asjaomases AKV riigis või piirkonnas esindatud liikmesriikidega. Läbivaatamise raames peetakse nõu riiklike või piirkondlike valitsusväliste osalejatega. Euroopa Investeerimispangaga konsulteeritakse küsimustes, mis on seotud panga ja investeerimisrahastu meetmetega.

7. Käesoleva artikli lõigetes 1–4 osutatud läbivaatamisest tulenevad toetusstrateegia ja/või vahendite jaotamise muudatused peab vastu võtma komisjon käesoleva määruse artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt. Eraldi strateegiadokumentide, sealhulgas mitmeaastaste sihtprogrammide ja erimeetmete programmide lisad võetakse vastu komisjoni ja asjaomase AKV riigi või piirkonna ühisel kokkuleppel ning kõnealused lisad muutuvad vastuvõetuna siduvaks nii ühendusele kui ka nimetatud riigile või piirkonnale.

II JAOTIS

RAKENDAMINE

Artikkel 5

Üldine rakendusraamistik

1. AKV riikidele ja piirkondadele antavat abi, mida AKV-EÜ lepingu alusel haldab komisjon, tuleb rakendada vastavalt nimetatud lepingu IV lisale ja sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 osutatud finantsmäärusele.

2. Ilma et see piiraks AKV-EÜ lepingu artiklite 11b, 96 ja 97 kohaldamist, võib nõukogu komisjoni ettepanekul ja sisekokkuleppe artiklis 8 ettenähtud kvalifitseeritud häälteenamusega võtta kohaseid meetmeid partnerriigile mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) raames antava abi suhtes, kui partnerriik ei järgi kõnealuse lepingu artiklis 9 nimetatud olulisi ja peamisi nõudeid, kui partnerriigiga peetavate konsultatsioonide käigus ei jõuta mõlemale poolele vastuvõetava lahenduseni, kui konsultatsioonidest keeldutakse või kui esineb eriti pakilisi juhtumeid. Selliste meetmetega võib kaasneda abi täielik või osaline peatamine.

Artikkel 6

Iga-aastaste tegevusprogrammide vastuvõtmine

1. Komisjon võtab iga-aastased tegevusprogrammid vastu artiklis 3 nimetatud strateegiadokumentide ja mitmeaastaste sihtprogrammide alusel.

Erandkorras, näiteks juhtudel, kui iga-aastast tegevusprogrammi ei ole veel vastu võetud, võib komisjon strateegiadokumentide ja mitmeaastaste sihtprogrammide alusel võtta meetmeid, mida ei ole iga-aastases tegevusprogrammis ette nähtud, samade eeskirjade ja korra alusel, mida kasutatakse tegevusprogrammide puhul.

2. Iga-aastastes tegevusprogrammides tuleb kindlaks määrata taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkonnad, oodatavad tulemused, halduskord ja kavandatav rahastamise kogusumma. Iga-aastased tegevusprogrammid peavad sisaldama rahastatavate meetmete kirjeldust, igaks meetmeks eraldatud summasid ning rakendamise näidisajakava. Eesmärgid peavad olema mõõdetavad ning neil peavad olema ajalised raamid.

3. Iga-aastased tegevusprogrammid võtab vastu komisjon vastavalt artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlusele. Kõik iga-aastastesse tegevusprogrammidesse tehtavad muudatused tuleb vastu võtta vastavalt artikli 7 lõikele 4.

4. Komisjon võtab erimeetmete programmid vastu vastavalt käesoleva määruse artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlusele, mida kohaldatakse sisekokkuleppe artikli 6 lõikes 2 osutatud toetuskulutuste suhtes, mida mitmeaastane sihtprogramm ei hõlma. Kõik toetuskulutuste meetmeprogrammidesse tehtavad muudatused tuleb vastu võtta vastavalt käesoleva määruse artikli 7 lõikele 4.

Artikkel 7

Erimeetmete võtmine

1. Käesoleva määruse artikli 4 lõikes 3 osutatud juhtudel, mida ei saa rahastada artikli 3 lõikes 3 osutatud stabiliseerimisvahendist või humanitaarabivahendist, võib komisjon võtta erimeetmeid, mida ei ole strateegiadokumentides ja mitmeaastastes sihtprogrammides ette nähtud.

2. Erimeetmetes määratakse kindlaks taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkonnad, oodatavad tulemused, halduskord ja kavandatav rahastamise kogusumma. Erimeetmed peavad sisaldama rahastatavate meetmete kirjeldust, igaks meetmeks eraldatud summasid ning rakendamise näidisajakava. Erimeetmetes tuleb määratleda tulemuslikkuse näitajad, mida jälgitakse erimeetmete rakendamisel.

3. Kui selliste meetmete maksumus ületab 10 miljonit eurot, võtab komisjon need vastu artikli 10 lõikes 4 kirjeldatud menetluse kohaselt. Kui erimeetmete maksumus on alla 10 miljoni euro, teavitab komisjon selliste meetmete võtmisest EAFi komiteed ühe kuu jooksul pärast meetmete vastuvõtmist.

4. Artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetlust ei pea kasutama erimeetmete selliste muudatuste korral nagu tehnilised kohandused, rakendusperioodi pikendamine, assigneeringute ümberjaotamine esialgse eelarve raames või eelarve suurendamine või vähendamine kuni 20% ulatuses esialgsest eelarvest, tingimusel et muudatused ei mõjuta komisjoni otsuses sätestatud esialgseid eesmärke.

Artikkel 8

Kaasrahastamine ja liikmesriikide täiendavad osamaksed

1. Kaasrahastamisega on tegemist siis, kui projekti või programmi rahastatakse eri allikatest.

(a) Paralleelse kaasrahastamise puhul jaotatakse projekt või programm mitmeks selgeks eraldi osaks, millest igaüht rahastavad eri partnerid, kes kaasrahastavad nii, et rahastamise lõppkasutust on alati võimalik kindlaks määrata.

(b) Ühise kaasrahastamise puhul jaotatakse projekti või programmi kogukulu kaasrahastavate partnerite vahel ning vahendid ühendatakse nii, et ei ole võimalik kindlaks määrata rahastamisallikat mis tahes toiminguks, mis on projekti või programmi osa.

2. Kui komisjon osaleb ühises kaasrahastamises, tuleb selliste vahendite, sealhulgas ühendatud vahendite haldamise eest vastutava asutuse tehtud halduskulude katmist reguleeriv kord sätestada rahastamislepingus vastavalt eeskirjadele ja menetlustele, mille üksikasjalik kirjeldus tuleb esitada sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 osutatud finantsmääruses.

(a) Kui komisjon saab ja haldab vahendeid

(i) liikmesriikide ja nende piirkondlike ja kohalike omavalitsuste, eelkõige nende avalik-õiguslike ja riigi osalusega asutuste nimel,

(ii) muude doonorriikide ja eelkõige nende avalik-õiguslike ja riigi osalusega asutuste nimel,

(iii) rahvusvaheliste organisatsioonide, sealhulgas piirkondlike organisatsioonide, eelkõige rahvusvaheliste ja piirkondlike finantsasutuste nimel,

et rakendada ühismeetmeid, tuleb sisekokkuleppe artikli 9 lõikes 2 osutatud finantsmääruse kohaselt eespool loetletud vahendeid käsitleda sihtotstarbelise tuluna ning integreerida iga-aastastesse tegevusprogrammidesse.

(b) Kui komisjon delegeerib avaliku võimu teostamise vahendid, eelkõige EAFi rakendamisega seotud ülesanded lõike 2 punktis a osutatud asutustele, tuleb selline kaasrahastamine iga-aastastes tegevusprogrammides kajastada ja nõuetekohaselt põhjendada ning tagada EAFi rahalise toetuse nähtavus.

3. Kui ühise kaasrahastamise eest on määratud vastutavaks Euroopa Investeerimispank, tuleb selliseid vahendeid käsitlev rakenduskord, sealhulgas Euroopa Investeerimispangale kaasnevate halduskulude katmist reguleeriv kord, sätestada vastavalt Euroopa Investeerimispanga põhikirjale ja sise-eeskirjale.

4. Lisaks sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud vahenditele võivad liikmesriigid omal algatusel komisjonile või Euroopa Investeerimispangale teha vabatahtlikke makseid, et aidata kaasa väljaspool AKV-EÜ lepingut toimuva kaasrahastamise eesmärkide saavutamisele. Selliseid vahendeid käsitlev rakenduskord, mis hõlmab ka sekkumisraamistikku, mille jaoks vabatahtlikke makseid tehakse, selle raamistiku eesmärke, eeldatavaid tulemus- ja tegevusnäitajaid ning selliste vahendite haldamisega komisjonile või Euroopa Investeerimispangale kaasnenud halduskulude korvamist, tuleb sätestada kahepoolses kaasrahastamislepingus. Komisjonile tehtud vabatahtlikke makseid tuleb sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 osutatud finantsmääruse kohaselt käsitleda sihtotstarbelise tuluna ning seega integreerida iga-aastastesse tegevusprogrammidesse ja läbivaatamisse.

5. Liikmesriigid, kes teevad komisjonile või Euroopa Investeerimispangale täiendavaid vabatahtlikke makseid, et aidata kaasa AKV-EÜ lepingu eesmärkide saavutamisele, teavitavad selliste maksete tegemisest eelnevalt nõukogu. Kõik iga-aastaste tegevusprogrammide või toetusstrateegiate muudatused, mis tulenevad kõnealustest vabatahtlikest maksetest, näiteks artikli 4 lõigetes 2, 3 ja 4 osutatud uutest või erivajadustest tuleneva uue algatuse käivitamiseks, peab komisjon vastu võtma artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.

Artikkel 9

Kolmanda riigi või piirkonna osalemine

Ühenduse abi ühtsuse ja tõhususe tagamiseks võib komisjon otsustada, et sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punkti a alapunktis i osutatud vahendeid tohib anda AKV riikide hulka mittekuuluvatele arengumaadele ja AKV riikide osalusega piirkondlikele integratsiooniasutustele, kes edendavad piirkondlikku koostööd ja integratsiooni, mille puhul tohib ühenduse abi anda vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […], millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend, vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu […] määrusele (EÜ) nr […],[13] millega luuakse Euroopa naabrus- ja partnerlusvahend, ning ÜMTdele, kellele tohib ühenduse abi anda vastavalt nõukogu otsusele nr 2001/822/EÜ[14] ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Ühendusega, ning ühenduse äärepoolseimatele piirkondadele, kui asjaomane projekt või programm on piirkondliku või piiriülese iseloomuga. Sellise rahastamise võib ette näha strateegiadokumentides, mitmeaastastes sihtprogrammides ja käesoleva määruse artiklis 7 osutatud erimeetmetes. Selline rahastamine tuleb iga-aastastesse tegevusprogrammidesse integreerida.

III JAOTIS

OTSUSTE TEGEMISE KORD

Artikkel 10

EAFi komitee vastutusala

1. Komisjoni juurde on moodustatud EAFi komitee komisjoni hallatavate 10. EAFi vahendite jaoks. EAFi komitees arvestatakse hääli vastavalt sisekokkuleppe artiklis 8 sätestatud hääletuseeskirjadele.

2. EAFi komitee avaldab arvamust 10. EAFist või artikli 3 lõikes 3 osutatud muudest ühenduse vahenditest rahastatava arengukoostöö sisuliste küsimuste kohta riikide, piirkondade ja AKV-sisesel tasandil.

3. Komitee ülesanded hõlmavad kahte tasandit:

(a) ühenduse abi kavandamine 10. EAFi raames ja kavandamise läbivaatamine, keskendudes eelkõige riikide, piirkondade ja AKV-sisestele strateegiatele

ning

(b) järelevalve ühenduse abi rakendamise üle, kaasa arvatud iga-aastased tegevusprogrammid, valdkondlikud aspektid, valdkondadevahelised küsimused ja kohapealse tasandi koostöö toimivus.

4. Kui EAFi komiteelt taotletakse arvamust, esitab komisjoni esindaja komiteele võetavate meetmete eelnõu. EAFi komitee esitab eelnõu kohta oma arvamuse tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, kuid mis ei ole pikem kui 30 päeva. Arvamuste vahetamises osaleb ka Euroopa Investeerimispank. Arvamus esitatakse sisekokkuleppe artikli 8 lõikes 3 sätestatud kvalifitseeritud häälteenamusega, liikmesriikide hääli arvestatakse sisekokkuleppe artikli 8 lõikes 2 sätestatud korras.

Kui EAFi komitee on oma arvamuse esitanud, võtab komisjon meetmed, mida kohaldatakse viivitamata. Kui meetmed ei ole EAFi komitee arvamusega kooskõlas, teatab komisjon sellest viivitamata nõukogule. Sellisel juhul võib komisjon meetmete kohaldamist edasi lükata ajavahemiku võrra, mis ei ületa 30 päeva sellise teatamise kuupäevast. Selle ajavahemiku jooksul võib nõukogu sama kvalifitseeritud häälteenamusega kui EAFi komitee vastu võtta teistsuguse otsuse.

5. Komitee uurib põhjalikult ka ühenduse abi ja liikmesriikide abi järjepidevust ja vastastikust täiendavust. Koostöömeetmete läbipaistvuse ja järjepidevuse tagamiseks ning ühenduse meetmete ja kahepoolse abi vastastikuse täiendavuse parandamiseks kaasab komisjon iga-aastaste tegevusprogrammide koostamisse partnerriikides ja piirkondades esindatud liikmesriike, kuivõrd see on võimalik. Iga liikmesriik teavitab omakorda komisjoni süstemaatiliselt oma praegustest või kavandatavatest koostöömeetmetest konkreetses riigis või piirkonnas.

6. Nõukogus vastuvõetud põhimõtte kohaselt rahastatakse Aafrika rahutagamisvahendit lisaks ühenduse eelarvest eraldatud vahenditele täiendavalt ka 10. EAFist, et võimaldada Aafrika Liidul juhtida Aafrika rahu- ja julgeolekukava ja selle eest vastutada, ning et toetada Aafrika organisatsioone (Aafrika Liitu ja selle allpiirkondlikke organisatsioone) tõhusate rahutagamisoperatsioonide ettevalmistamisel, kavandamisel ja rakendamisel; seepärast eristatakse AKV-siseses sihtprogrammis Aafrika rahutagamisvahendi vahendeid. Kohaldatakse järgmist haldamise korda:

(a) Aafrika Liidu taotlusel, mille on heaks kiitnud AKV suursaadikute komitee, koostatakse tegevusprogramm esialgu ajavahemikuks 2008–2010. Hindamine toimub 2010. aastal, mille käigus vaadatakse läbi Aafrika rahutagamisvahendi menetlused ning võimalused tulevaste alternatiivsete rahastamisallikate leidmiseks, sealhulgas ühise välis- ja julgeolekupoliitika rahastamine. Selles tegevusprogrammis tuleb kindlaks määrata nii taotletavad eesmärgid, sekkumisvaldkondade ulatus ja olemus kui ka rakendamise üksikasjad, sealhulgas taustdokumentide, taotluste ja aruandluse kokkulepitud vorm.

(b) Seda tegevusprogrammi tuleb arutada asjaomas(t)es ettevalmistava(te)s nõukogu töörühma(de)s ja see tuleb heaks kiita nõukogu poliitika- ja julgeolekukomitees ning seejärel võtab komisjon selle vastu artikli 10 lõikes 4 sätestatud menetluse kohaselt.

(c) Seejärel tuleb komisjoni ja Aafrika Liidu vahel sõlmida rahastamisleping, mis on vastuvõetuna siduv nii ühendusele kui ka Aafrika Liidule.

(d) Iga rahastamislepingu kohane sekkumine tuleb eelnevalt heaks kiita nõukogu poliitika- ja julgeolekukomitees.

(e) EAFi komitee taotlusel koostab komisjon igal aastal EAFi komiteele tegevusaruande vahendite kasutamise kohta.

Artikkel 11

Investeerimisrahastu komitee

1. Euroopa Investeerimispanga egiidi all moodustatakse liikmesriikide valitsuste esindajatest ja ühest komisjoni esindajast koosnev komitee (edaspidi „investeerimisrahastu komitee").

(a) Iga valitsus nimetab ühe esindaja ja ühe asendaja. Komisjon nimetab oma esindaja samamoodi. Järjepidevuse tagamiseks valivad investeerimisrahastu komitee liikmed endi hulgast investeerimisrahastu komitee eesistuja kaheks aastaks. Komitee sekretariaadi- ja tugiteenused tagab Euroopa Investeerimispank. Hääletamisõigus on ainult liikmesriikide nimetatud investeerimisrahastu komitee liikmetel või nende asendajatel.

(b) Nõukogu võtab ühehäälse otsusega vastu investeerimisrahastu komitee töökorra, võttes aluseks komisjoniga konsulteerimise järel Euroopa Investeerimispanga koostatud ettepaneku.

(c) Investeerimisrahastu komitee teeb otsused kvalifitseeritud häälteenamusega. Hääli arvestatakse artikli 8 kohaselt.

(d) Investeerimisrahastu komitee tuleb kokku vähemalt neli korda aastas. Lisaistungeid võib kokku kutsuda Euroopa Investeerimispanga taotlusel või komitee liikmete taotlusel vastavalt töökorrale.

2. Investeerimisrahastu komitee kiidab heaks:

(a) investeerimisrahastu rakendamise suunised, mõjuhindamise raamistiku ja ettepanekud nende muutmiseks;

(b) rahastu investeerimisstrateegiad ja äriplaanid, sealhulgas tulemuslikkusnäitajad, AKV-EÜ lepingu eesmärkide ja ühenduse arengupoliitika üldpõhimõtete alusel;

(c) investeerimisrahastu aastaaruanded;

(d) kõik investeerimisrahastu üldpõhimõtteid käsitlevad dokumendid, sealhulgas hindamisaruanded.

3. Lisaks sellele esitab investeerimisrahastu komitee oma arvamuse järgmistel juhtudel:

(a) AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 ja artikli 4 lõike 2 alusel intressitoetuse andmise ettepanekute kohta. Sel juhul esitab komitee arvamuse ka intressitoetuse kasutamise kohta;

(b) ettepanekud investeerida investeerimisrahastust projektidesse, mille kohta komisjon on esitanud negatiivse arvamuse;

(c) muud investeerimisrahastuga seotud ettepanekud, mille aluseks on tegevussuunistes määratletud üldpõhimõtted.

Lisaks võivad Euroopa Investeerimispanga juhtorganid aeg-ajalt taotleda investeerimisrahastu arvamust kõigi või teatavate rahastamisettepanekute kategooriate kohta.

4. Investeerimispanga kohustus on esitada investeerimisrahastu komiteele õigeaegselt kõik küsimused, mille puhul on käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohaselt nõutav investeerimisrahastu komitee heakskiit või arvamus. Kõik komiteele arvamuse saamiseks esitatud ettepanekud tehakse tegevussuunistes sätestatud asjakohaste kriteeriumide ja põhimõtete kohaselt.

5. Euroopa Investeerimispank ja komisjon teevad tihedat koostööd ja vajaduse korral kooskõlastavad oma asjakohased meetmed. Eelkõige:

(i) vaatab Euroopa Investeerimispank koostöös komisjoniga läbi lõike 2 punktis a osutatud investeerimisrahastu rakendamise suunised;

(ii) küsib Euroopa Investeerimispank eelnevalt komisjoni arvamust investeerimisstrateegiate, äriplaanide ja üldpõhimõtteid käsitlevate dokumentide kohta;

(iii) küsib Euroopa Investeerimispank projekti hindamise etapis komisjoni arvamust avaliku sektori ja rahandussektori projektide ühilduvuse kohta asjaomase riigi või piirkonna koostööstrateegiaga või ka investeerimisrahastu üldeesmärkidega;

(iv) taotleb Euroopa Investeerimispank projekti hindamise etapis komisjoni nõusolekut ka kõigile investeerimisrahastu komiteele esitatud intressitoetuse ettepanekutele seoses nende vastavusega AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõikele 7 ja artikli 4 lõikele 2 ning investeerimisrahastu tegevussuunistes nimetatud kriteeriumidele.

Komisjoni arvamus loetakse positiivseks või komisjon loetakse ettepanekuga nõustunuks, kui ta ei esita oma negatiivset arvamust selle ettepaneku kohta kahe nädala jooksul pärast ettepaneku esitamist. Avaliku sektori ja rahandussektori projekte käsitlevate arvamuste ning intressitoetuste puhul võib komisjon taotleda, et lõplik projekti ettepanek esitatakse talle arvamuse avaldamiseks või heakskiitmiseks kaks nädalat enne kõnealuse ettepaneku saatmist investeerimisrahastu komiteele.

6. Euroopa Investeerimispank ei võta ühtegi lõikes 2 nimetatud meedet, kui ta ei ole saanud investeerimisrahastu komiteelt positiivset arvamust.

Saanud investeerimisrahastu komiteelt positiivse arvamuse, teeb Euroopa Investeerimispank otsuse ettepaneku kohta oma korra kohaselt. Eelkõige võib ta uusi asjaolusid arvestades otsustada ettepanekuga esitatud meedet mitte võtta. Euroopa Investeerimispank teavitab investeerimisrahastu komiteed ja komisjoni regulaarselt igast meetme võtmata jätmise otsusest.

Omavahenditest antavate laenude ja investeerimisrahastu investeeringute kohta, mille puhul investeerimisrahastu komitee arvamus ei ole nõutav, teeb Euroopa Investeerimispank otsuse oma korra kohaselt ja rahastu puhul investeerimisrahastu komitee heakskiidetud suuniste ja investeerimisstrateegiate kohaselt.

Olenemata investeerimisrahastu komitee negatiivsest arvamusest intressitoetuse andmise ettepaneku kohta võib Euroopa Investeerimispank anda kõnealuse laenu ilma intressitoetuseta. Euroopa Investeerimispank teavitab investeerimisrahastu komiteed ja komisjoni regulaarselt igast oma otsusest nii toimida.

Euroopa Investeerimispank võib tegevussuunistes sätestatud tingimustel ning tingimusel, et laenu oluline eesmärk või investeerimisrahastu kõnealune investeering ei muutu, otsustada muuta investeerimisrahastu sellise laenu või investeeringu tingimusi, mille kohta investeerimisrahastu komitee on esitanud lõike 2 kohase positiivse arvamuse, või mis tahes laenu tingimusi, mille intressitoetuse kohta on komitee esitanud positiivse arvamuse. Eelkõige võib Euroopa Investeerimispank otsustada suurendada laenusummat või investeerimisrahastu investeeringut kuni 20%.

Selline suurendamine võib AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 punktis a nimetatud intressitoetusega projektide puhul tuua kaasa intressitoetuse väärtuse võrdelise suurenemise. Euroopa Investeerimispank teavitab investeerimisrahastu komiteed ja komisjoni regulaarselt igast oma otsusest nii toimida. AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 punkti b kohaste projektide puhul, kui taotletakse intressitoetuse suurendamist, peab investeerimisrahastu komitee esitama oma arvamuse enne Euroopa Investeerimispanga otsust.

7. Euroopa Investeerimispank haldab investeerimisrahastu investeeringuid ja kõiki nimetatud investeerimisrahastu kontol hoitavaid summasid vastavalt lepingu eesmärkidele. Euroopa Investeerimispank võib eelkõige osaleda selliste juriidiliste isikute juhtimis- ja järelevalveorganite töös, millesse investeerimisrahastu on investeerinud, ning võib võtta, kasutada ja muuta investeerimisrahastu nimel õigusi.

IV JAOTIS

LÕPPSÄTTED

Artikkel 12

EAFist antava abi rakendamisega seotud

järelevalve- ja aruandekohustused

1. AKV riikidele ühenduse abi andmisel tagavad komisjon ja Euroopa Investeerimispank tiheda koostöö ja koordineerimise. Komisjon ja Euroopa Investeerimispank valvavad kumbki oma tegevuspiirkonnas EAFi abi kasutamise järele.

2. Euroopa Investeerimispank teavitab komisjoni regulaarselt enda hallatavate EAFi vahenditest rahastatavate projektide rakendamisest, järgides investeerimisrahastu tegevussuunistes sätestatud korda.

3. Komisjon tutvub 10. EAFi rakendamise edusammudega ning esitab nõukogule aastaaruande abi rakendamise ja tulemuste kohta ning abi peamiste tulemuste ja mõjude kohta, kuivõrd see on võimalik. Kõnealune aruanne saadetakse Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele. Aruanne sisaldab teavet eelmisel aastal rahastatud meetmete kohta, teavet järelevalve- ja hindamistulemuste ja asjaomaste partnerite kaasamise kohta ning eelarveliste kulukohustuste rakendamise ja maksete kohta, mis on esitatud riikide, piirkondade ja koostöövaldkondade kaupa. Abi tulemuste hindamisel kasutatakse mõõdetavaid erinäitajaid, mille abil selgitatakse välja abi roll AKV-EÜ lepingu eesmärkide saavutamisel. Erilist tähelepanu pööratakse sotsiaalsektorile ja edusammudele millenniumi arengueesmärkide saavutamisel. Lisaks esitab Euroopa Investeerimispank investeerimisrahastu komiteele samasugust teavet edusammude kohta investeerimisrahastu eesmärkide saavutamisel. AKV-EÜ lepingu II lisa artikli 6b kohaselt kontrollitakse investeerimisrahastu üldist tulemuslikkust 10. EAFi ühise vahe- ja lõppläbivaatamise käigus.

4. Komisjon teeb nõukogule 2010. aastal ettepaneku üldise tulemuslikkuskontrolli läbiviimiseks. Tulemuslikkuskontrolli raames hinnatakse finantstulemusi, eelkõige maksekohustuste ja väljamaksete seisu ning kvalitatiivseid tulemusi, eelkõige tulemusi ja mõju, mõõdetuna edusammudes, mida on tehtud millenniumi arengueesmärkide saavutamisel.

Artikkel 13

Hindamine

1. Komisjon ja Euroopa Investeerimispank koostöös asjaomaste liikmesriikide ekspertidega hindavad igaüks oma pädevusalas korrapäraselt geograafiliste ja temaatiliste tegevussuundade ja programmide ning valdkondlike tegevussuundade tulemusi ja programmide tõhusust, kasutades selleks vajadusel sõltumatuid välishindamisi, et teha kindlaks, kas eesmärgid on saavutatud, ning võimaldada anda soovitusi tulevaste meetmete parandamiseks. Erilist tähelepanu tuleb pöörata ühenduse arengupoliitika ühtsuse tagamisele, sotsiaalsektorile ja edusammudele millenniumi arengueesmärkide saavutamisel.

2. Komisjon saadab riigi ja piirkondlikud hindamisaruanded teadmiseks Euroopa Parlamendile ja EAFi komiteele. Liikmesriigid võivad taotleda hinnanguid käsitlevat arutelu EAFi komitees. Tulemusi kasutatakse programmi koostamisel ja vahendite eraldamisel.

3. Komisjon kaasab ühenduse abi hindamise etappi asjaomaseid huvirühmi, sealhulgas valitsusväliseid osalejaid.

Artikkel 14

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Seda kohaldatakse sisekokkuleppe kehtivusajal.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

[2] ELT L 209, 11.8.2005, lk 27.

[3] ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.

[4] [...]

[5] [...]

[6] ELT L 247, 9.9.2006, lk 22.

[7] EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1. Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

[8] ELT L […], […], lk […].

[9] ELT L […], […], lk […].

[10] ELT L 156, 18.6.2005, lk 19.

[11] ELT L 247, 9.9.2006, lk 30.

[12] ELT C 46, 24.2.2006, lk 1.

[13] ELT L […], […], lk […].

[14] EÜT L 314, 30.11.2001, lk 1.