Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS ühelt poolt Lääne-Aafrika riikide, ECOWASi ja UEMOA ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu sõlmimise kohta /* COM/2014/0578 final - 2014/0267 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Lisatud nõukogu otsuse ettepanek on ühelt poolt Lääne-Aafrika riikide, Lääne-Aafrika Riikide Majandusühenduse (ECOWAS) ja Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliidu (UEMOA) ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu sõlmimise õiguslik vahend. Majanduspartnerluslepingut käsitlevad läbirääkimised toimusid kogu Lääne-Aafrika piirkonnaga vastavalt 23. juunil 2000 Cotonous alla kirjutatud ja 25. juunil 2005 Luxembourgis ja 22. juunil 2010 Ouagadougous muudetud AKV-ELi partnerluslepingus (Cotonou leping) kindlaks määratud eesmärkidele ning vastavalt AKV riikidega majanduspartnerluslepingute sõlmimist käsitlevatele läbirääkimisjuhistele, mille nõukogu võttis vastu 12. juunil 2002. Läbirääkimised lõpetati läbirääkijate tasandil 6. veebruaril 2014 Brüsselis. Leping parafeeriti 30. juunil 2014 Ouagadougous (Burkina Faso). Majanduspartnerluslepingu jõustumisel asendab kõnealune leping kaks piirkonnas olemasolevat majanduspartnerluse vahelepingut: 7. detsembril 2007 parafeeritud, 26. novembril 2008 alla kirjutatud ja 25. märtsil 2009 parlamendi poolt heaks kiidetud vaheleping Côte d'Ivoire'iga ning 13. detsembril 2007 parafeeritud vahepealne leping Ghanaga. Cabo Verdes kehtib praegu üldiste tariifsete soodustuste kava raames säästvat arengut ja head valitsemistava edendav erikord (GSP+) ning Nigeerias üldiste tariifsete soodustuste kava (GSP). Lepingu jõustumisel võetakse kõnealused kavad lepinguga üle. Teisi piirkonna riike toetatakse praegu algatusega „Kõik peale relvade”, sest need kuuluvad vähim arenenud riikide hulka. Lepingu jõustumine tagab Euroopa Liidu ja Lääne-Aafrika piirkonna vahel ühtlustatud kaubanduskorra, misläbi toetatakse piirkondlikku integratsiooni ja ECOWASi ühise välistariifi rakendamist. 2. LEPINGU LAAD JA REGULEERIMISALA Majanduspartnerlusleping sisaldab sätteid kaubavahetuse, tolli ja kaubanduse soodustamise, tehniliste kaubandustõkete, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete, põllumajanduse ja kalanduse kohta. Arengumõõtme rakendamiseks tehtavat koostööd käsitlevates sätetes määratakse kindlaks majanduspartnerluslepingu rakendamiseks esmatähtsad tegevusvaldkonnad, mis on esitatud majanduspartnerluslepingu arenguprogrammis, mille rahastamise korda lepingus kirjeldatakse. Nõukogu 10. mai 2010. aasta ja 17. märtsi 2014. aasta deklaratsioonides kinnitatakse Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide pühendumust toetada rahaliste vahenditega Lääne-Aafrika arengut. Leping hõlmab piirkondlikku integratsiooni käsitlevaid kohustusi ja Lääne-Aafrika riigid kohustuvad vastastikku kohaldama sooduskohtlemist, mis on käesoleva lepingu alusel ette nähtud Euroopa Liidule. Lepinguga sätestatakse ka läbirääkimiste jätkamine piirkondlikul tasandil investeeringute, teenuste, intellektuaalomandi ja innovatsiooni, jooksvate maksete ja kapitali liikumise, isikuandmete kaitse, konkurentsi, tarbijakaitse, säästva arengu ja riigihangetega seotud küsimuste üle. Institutsiooniliste sätetega nähakse ette majanduspartnerluslepingu rakendamise järelevalve eest vastutava Lääne-Aafrika ja Euroopa Liidu majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu loomine. Kõnealusesse ühisnõukogusse kuuluvad Lääne-Aafrika majanduspartnerluslepingu ministrite tasandi järelevalvekomitee liikmed ning Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjoni liikmed. Ühisnõukogu abistab majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee. Lääne-Aafrika ja Euroopa Liidu parlamentaarne ühiskomitee toimib Euroopa Parlamendi ning ECOWASi ja UEMOA piirkondlike parlamentide liikmete foorumina. Lääne-Aafrika ja Euroopa Liidu ühise nõuandekomitee ülesandeks on abistada majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu kodanikuühiskonna organisatsioonide ning sotsiaal- ja majanduspartnerite esindajate vahelise dialoogi ja koostöö edendamisel. Majanduspartnerluslepingus nähakse ette lepingu mõju põhjalik analüüs ja selle läbivaatamine iga viie aasta järel. 3. MENETLUSED Komisjoni arvates on läbirääkimiste tulemused rahuldavad ja vastavad nõukogu läbirääkimisjuhistele ning ta palub nõukogul – sõlmida leping Euroopa Liidu nimel. 2014/0267 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS ühelt poolt Lääne-Aafrika riikide, ECOWASi ja UEMOA ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu sõlmimise kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõikeid 3 ja 4 ja artiklit 208 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[1], võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut ning arvestades järgmist: (1) 12. juunil 2002 volitas nõukogu komisjoni alustama AKV riikidega läbirääkimisi majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks. (2) Läbirääkimised on lõpule viidud ning majanduspartnerlusleping ühelt poolt Lääne-Aafrika riikide (Benini Vabariik, Burkina Faso, Cabo Verde Vabariik, Côte d'Ivoire'i Vabariik, Gambia Vabariik, Ghana Vabariik, Guinea Vabariik, Guinea-Bissau Vabariik, Libeeria Vabariik, Mauritaania Islamivabariik, Mali Vabariik, Nigeri Vabariik, Nigeeria Liitvabariik, Senegali Vabariik, Sierra Leone Vabariik ja Togo Vabariik), Lääne-Aafrika Riikide Majandusühenduse (ECOWAS) ja Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliidu (UEMOA) ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide vahel parafeeriti 30. juunil 2014. (3) Nõukogu [kuupäev, aasta] otsuse [..][2] kohaselt kirjutati ühelt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide ning teiselt poolt Lääne-Aafrika riikide, ECOWASi ja UEMOA vaheline majanduspartnerlusleping alla [kuupäev, aasta], eeldusel et see hiljem sõlmitakse. (4) Kuni majanduspartnerluslepingu jõustumiseni kohaldatakse seda ajutiselt alates [kuupäev, aasta]. (5) Majanduspartnerluslepingud AKV riikidega on vajalikud Euroopa Liidu kaubanduspoliitika ja arengukoostöö elluviimiseks AKV riikidega. (6) Leping tuleks Euroopa Liidu nimel heaks kiita, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Käesolevaga sõlmitakse ühelt poolt Lääne-Aafrika riikide, ECOWASi ja UEMOA ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide vaheline majanduspartnerlusleping. Lepingu tekst on lisatud käesolevale otsusele. Artikkel 2 Nõukogu eesistuja esitab liidu nimel lepingu artikli 107 lõikes 2 sätestatud teate[3]. Artikkel 3 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja FINANTSSELGITUS ETTEPANEKUTE KOHTA, MILLE MÕJU EELARVELE PIIRDUB AINULT TULUDE POOLEGA 1. ETTEPANEKU NIMETUS: NÕUKOGU OTSUS ühelt poolt Lääne-Aafrika riikide, ECOWASi ja UEMOA ning teiselt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide vahelise majanduspartnerluslepingu sõlmimise kohta 2. EELARVEREAD Peatükk ja artikkel: peatükk 12, artikkel 120 2014. aastal eelarves ette nähtud summa: 16 185 600 000 eurot 3. FINANTSMÕJU ¨Ettepanekul puudub finantsmõju xEttepanekul puudub finantsmõju kuludele, kuid sellel on finantsmõju tuludele; mõju tuludele on järgmine: (miljonites eurodes ühe kümnendkoha täpsusega) || || Eelarverida || Tulud[4] || 12-kuuline periood, alates pp/kk/aaaa || [aasta n] Artikkel 120 || Mõju omavahenditele || || 4.3 Olukord pärast meetme rakendamist || [n + 1] || [n + 2] || [n + 3] || [n + 4] || [n + 5] Artikkel 120 || 4.3 || 4.3 || 4.3 || 4.3 || 4.3 4. PETTUSEVASTASED MEETMED Selleks et kaitsta Euroopa Liidu omavahendeid, on lepingusse lisatud sätted, mille eesmärk on tagada, et partnerriik kohaldaks nõuetekohaselt punktis 3 („Finantsmõju”) kindlaks määratud kaubanduskontsessioonide kohaldamise tingimusi, mis on sätestatud eelkõige päritolureegleid käsitlevas protokollis (lepingu A lisa) ja tolliküsimustes vastastikuse haldusabi andmist käsitlevas protokollis (lepingu E lisa). Need sätted täiendavad Euroopa Liidu tollialaseid õigusakte (eelkõige Euroopa Liidu tolliseadustikku ja selle rakendussätteid), mida kohaldatakse kõigi imporditavate kaupade suhtes, ja õigusakte, mis käsitlevad liikmesriikide vastutust omavahendite kontrolli alal (eeskätt nõukogu määrus nr 1150/2000). 5. MUUD MÄRKUSED Käesolev arvestus põhineb 2012. aasta impordimahul. Välja arvatud väga väike osa toodetest, mis imporditakse vähim arenenud riikide hulka mittekuuluvatest riikidest, kes ei ole majanduspartnerluse vahelepingut allakirjutanud, on peaaegu kogu Lääne-Aafrikast pärit import Euroopa Liitu juba tollimaksuvaba. [1] ELT C […], […], lk […]. [2] ELT C […], […], lk […]. [3] Nõukogu peasekretariaat avaldab lepingu jõustumise kuupäeva Euroopa Liidu Teatajas. [4] Traditsiooniliste omavahendite (põllumajandussaaduste tollimaksud, suhkru- ja tollimaksud) korral peab märgitud olema netosumma, st brutosumma pärast 25 % sissenõudmiskulude mahaarvamist. LISA MAJANDUSPARTNERLUSLEPING, MILLE POOLED ON LÄÄNE-AAFRIKA RIIGID, LÄÄNE-AAFRIKA RIIKIDE MAJANDUSÜHENDUS (ECOWAS) JA LÄÄNE-AAFRIKA MAJANDUS- JA RAHALIIT (UEMOA) ÜHELT POOLT NING EUROOPA LIIT JA TEMA LIIKMESRIIGID TEISELT POOLT Ülevaade Lepinguosaliste nimekiri: Preambul I OSA. SÄÄSTVAT ARENGUT SOODUSTAV MAJANDUS- JA KAUBANDUSPARTNERLUS II OSA. KAUBANDUSPOLIITIKA JA KAUBANDUSEGA SEOTUD KÜSIMUSED 1. peatükk. Tollimaksud 2. peatükk. Kaubanduse kaitsemeetmed 3. peatükk. Tehnilised kaubandustõkked ning sanitaar- ja fütosanitaarmeetmed 4. peatükk. Muud mittetollialased tõkked 5. peatükk. Kaubanduse soodustamine, tollialane koostöö ja vastastikune haldusabi 6. peatükk. Põllumajandus, kalandus ja toiduga kindlustatus III OSA. MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU ARENGUMÕÕTME RAKENDAMISEKS JA EESMÄRKIDE TÄITMISEKS TEHTAV KOOSTÖÖ IV OSA. VAIDLUSTE VÄLTIMINE JA LAHENDAMINE 1. peatükk: Eesmärk, reguleerimisala ja vaidlusosalised 2. peatükk: Vaidluste vältimine: konsulteerimine ja vahendamine 3. peatükk: Vaidluste lahendamise menetlus 4. peatükk: Üldsätted V OSA. ÜLDISED ERANDID VI OSA. INSTITUTSIOONILISED SÄTTED VII OSA. LÕPPSÄTTED LISAD Benini Vabariik, Burkina Faso, Cabo Verde VABARIIK, Côte d’Ivoire’i Vabariik, Gambia Vabariik, Ghana Vabariik, Guinea Vabariik, Guinea-Bissau Vabariik, Libeeria Vabariik, Mauritaania Islamivabariik, Mali Vabariik, Nigeri Vabariik, Nigeeria Liitvabariik, Senegali Vabariik, Sierra Leone Vabariik, Togo Vabariik ja LÄÄNE-AAFRIKA RIIKIDE MAJANDUSÜHENDUS (ECOWAS), ja LÄÄNE-AAFRIKA MAJANDUS- JA RAHALIIT (UEMOA) ühelt poolt ning BELGIA KUNINGRIIK, BULGAARIA VABARIIK, TŠEHHI VABARIIK, TAANI KUNINGRIIK, SAKSAMAA LIITVABARIIK, EESTI VABARIIK, IIRIMAA, KREEKA VABARIIK, HISPAANIA KUNINGRIIK, PRANTSUSE VABARIIK, HORVAATIA VABARIIK, ITAALIA VABARIIK, KÜPROSE VABARIIK, LÄTI VABARIIK, LEEDU VABARIIK, LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK, UNGARI, MALTA VABARIIK, MADALMAADE KUNINGRIIK, AUSTRIA VABARIIK, POOLA VABARIIK, PORTUGALI VABARIIK, RUMEENIA, SLOVEENIA VABARIIK, SLOVAKI VABARIIK, SOOME VABARIIK, ROOTSI KUNINGRIIK, SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK ja EUROOPA LIIT teiselt poolt, VÕTTES ARVESSE ühelt poolt Georgetowni lepingut, millega loodi Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide (AKV) rühm, Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse (ECOWAS) ja Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliidu (UEMOA) asutamislepinguid ja teiselt poolt Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut; VÕTTES ARVESSE Cotonous 23. juunil 2000. aastal allakirjutatud AKV-EÜ partnerluslepingut, mida muudeti 25. juunil 2005. aastal Luxembourgis ja 22. juunil 2010 Ouagadougous (edaspidi „Cotonou leping”); ARVESTADES ühelt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide ja Lääne-Aafrika piirkonna vaheliste sidemete ja teiselt poolt nende ühiste väärtuste olulisust; ARVESTADES, et Euroopa Liit ja tema liikmesriigid ning Lääne-Aafrika piirkond soovivad tugevdada omavahelisi tihedaid sidemeid ja sõlmida kestvad suhted, mis põhinevad partnerlusel, arengul ja solidaarsusel; OLLES VEENDUNUD vajaduses edendada rahvaste majanduslikku ja sotsiaalset progressi, võttes arvesse säästva arengu ja keskkonnakaitsega seotud nõudeid; ARVESTADES seda, kui oluliseks peavad lepinguosalised Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni harta põhimõtete järgimist, eeskätt inimõiguste austamist; ARVESTADES võetud kohustust järgida rahvusvahelise kaubanduse põhimõtteid ja reegleid, eriti Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) asutamislepingu vastavaid põhimõtteid ja reegleid; ARVESTADES vajadust tõhustada Lääne-Aafrika riikide vahelist integratsiooni ning Euroopa ja Aafrika suhteid; MEENUTADES, et Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse (ECOWAS) ja Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliidu (UEMOA) ülesanne on edendada piirkondlikku koostööd ja integratsiooni Lääne-Aafrika majandusliidu perspektiivi silmas pidades, et tõsta inimeste elatustaset, säilitada ja suurendada majanduslikku stabiilsust, tugevdada liikmesriikide vahelisi suhteid ja edendada progressi ja arengut Aafrika kontinendil; VEEL KORD KINNITADES kohustust teha koostööd Cotonou lepingus sätestatud AKV-ELi partnerluse eesmärkide saavutamiseks, sealhulgas vaesuse vähendamiseks ja kaotamiseks, säästvaks arenguks ning AKV riikide edukaks ja sujuvaks integreerimiseks maailmamajandusse; ARVESTADES, et Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peaassamblee poolt 2000. aastal vastuvõetud aastatuhande deklaratsioonis sõnastatud aastatuhande arengueesmärgid, nagu äärmusliku vaesuse ja nälja likvideerimine, ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konverentsidel kokkulepitud eesmärgid ja põhimõtted annavad selge suuna tulevikuks ning neile peab toetuma ka Lääne-Aafrika piirkonna ja Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide partnerlus käesoleva lepingu raames; VÕTTES ARVESSE Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide tahet toetada jõuliselt Lääne-Aafrika majanduslike ja sotsiaalsete reformide ja muutustega seotud tegevust ning selle piirkonna võetud kohustust rakendada ellu Euroopa Liidu ja Aafrika ühine strateegia; VÕTTES ARVESSE majandusliku ja sotsiaalse arengu erinevusi ühelt poolt Lääne-Aafrika piirkonna ja teiselt poolt Euroopa Liidu ja tema liikmesriikide vahel ning vajadust tõhustada integratsiooni ja majandusliku arengu protsesse Lääne-Aafrika piirkonnas; VÕTTES eriti arvesse asjaolu, et Lääne-Aafrika piirkond hõlmab mitmeid vähim arenenud riike ning et seetõttu seisab see piirkond silmitsi tõsiste raskustega, mis on tingitud tema erilisest majanduslikust olukorrast ning erivajadustest seoses arengu ning oma toodangu ja finantssüsteemi edendamisega; RÕHUTADES, et majanduspartnerlusleping põhineb eeskätt kaupade ja teenuste vahetamise järkjärgulisel ja asümmeetrilisel liberaliseerimisel Lääne-Aafrika riikide kasuks; KINNITADES VEEL KORD, et majanduspartnerlusleping peab olema arenguinstrument, mis toetab eeskätt säästvat arengut, suurendab Lääne-Aafrika riikide tootmissuutlikkust ja ekspordimahtu, toetab Lääne-Aafrika majanduse struktuurset ümberkorraldust ja suurendab selle piirkonna majanduse mitmekesisust ja konkurentsivõimet ning suunab Lääne-Aafrika riigid kaubanduse ja tehnoloogia arengule, loob neis uusi töökohti ja tõmbab sinna investeeringuid; KINNITADES muu hulgas VEEL KORD, et stabiilsus ja kestev rahu on Lääne-Aafrika regionaalse integreerumise tegeliku õnnestumise võtmeküsimus ning et majanduspartnerlusleping peab seda toetama; VÄLJENDADES oma otsustavust viia ülalnimetatud eesmärgid ühiselt ellu, säilitades Cotonou lepinguga saavutatu, ja soovides selle nimel sõlmida mõlemale poolele kasuliku ja arengut soodustava majanduspartnerluslepingu, ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES: I OSA SÄÄSTVAT ARENGUT SOODUSTAV MAJANDUS- JA KAUBANDUSPARTNERLUS Artikkel 1 Eesmärgid 1. Käesoleva lepingu eesmärgid on järgmised: a) luua majandus- ja kaubanduspartnerlus, mille eesmärk on kiire, kestva ja töökohti loova majanduskasvu saavutamine, vaesuse vähendamine ja hilisem kaotamine, elatustaseme tõstmine, täieliku tööhõive tagamine, majanduse mitmekesistamine ning reaaltulu ja tootmismahu suurendamine viisil, mis sobib Lääne-Aafrika piirkonna vajadustega, ning võttes arvesse majandusliku arengu taseme erinevust lepinguosaliste vahel; b) edendada piirkondlikku integratsiooni, majanduskoostööd ja usaldusväärset majandusjuhtimist Lääne-Aafrika piirkonnas; c) suurendada regioonisisest kaubavahetust ja soodustada ühtse ja tõhusa regionaalse turu väljakujunemist Lääne-Aafrikas; d) toetada Lääne-Aafrika piirkonna sujuvat ja järkjärgulist integreerimist maailmamajandusse kooskõlas piirkonna poliitiliste valikute ning arenguprioriteetide ja -strateegiatega; e) tugevdada lepinguosaliste vahelisi majandus- ja kaubandussuhteid solidaarsusest ja vastastikustest huvidest lähtuvalt ning vastavalt WTOs võetud kohustustele ning arvestades olulist konkurentsivõime erinevust kõnealuse kahe piirkonna vahel. 2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud eesmärkide täitmiseks kohustuvad lepinguosalised: a) soodustama Lääne-Aafrika piirkonna tootmissektorite pakkumissuutlikkuse ja konkurentsivõime parandamist; b) tõhustama Lääne-Aafrika piirkonna kaubanduspoliitiliste ja kaubandusega seotud eeskirjade alast suutlikkust; c) toetama lepinguosaliste poolt rahvusvahelistel foorumitel võetud kohustuste tegelikku täitmist säästva arengu, arengu rahastamise, kaubanduse arengualase rolli tugevdamise ning abi suuruse ja tõhususe suurendamise valdkonnas; d) looma Lääne-Aafrika piirkonnas tõhusa, prognoositava ja läbipaistva piirkondliku õigusliku raamistiku ja selle rakendama, et edendada investeeringuid, Lääne-Aafrika riikide erasektori arengut, era- ja avaliku sektori dialoogi ning Lääne-Aafrika ja Euroopa Liidu erasektorite partnerlust; e) rajama koostöömeetmete jaoks tõhusa, prognoositava ja läbipaistva raamistiku, mis võimaldab edendada käesoleva lepingu eesmärke, sealhulgas majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi ja selle elluviimist puudutavad sätted; f) järk-järgult ja asümmeetriliselt liberaliseerima omavahelise kaubavahetuse ning tõhustama koostööd kaupade ja teenustega kauplemisega seotud valdkondades. Artikkel 2 Põhimõtted 1. Majanduspartnerluslepingu aluseks on Cotonou lepingu põhimõtted ja põhialused, mis on välja toodud selle lepingu artiklites 2, 9, 19 ja 35. Majanduspartnerlusleping tugineb Cotonou lepingu õigustikule ja eelnevatele AKV-ELi partnerluslepingutele finantskoostöö ja piirkondliku integratsiooni ning majandus- ja kaubanduskoostöö valdkonnas. 2. Majanduspartnerluslepingu rakendamine toimub Cotonou lepingu seisukohtadega täiendavuse põhimõttel ja selle toimimine eeldab, et mõlemad lepinguosalised täidavad võetud kohustused, sealhulgas Euroopa Liidu kohustused seoses arengu rahastamise alase koostöö ja kaubandusele antava abiga. 3. Lepinguosalised täidavad arengukoostöö valdkonnas võetud kohustusi kogu majanduspartnerluslepingu kehtivuse ajal ning kohustuvad võtma kasutusele vajalikud mehhanismid ajalise sidususe tagamiseks käesoleva lepingu III osas toodud majanduspartnerluslepingu arenguprogrammis sätestatud majanduspartnerluslepingu toetamise vajaduste ja arengukoostöö vahel. 4. Kahe piirkonna vahelised kaubandussuhted põhinevad vastastikkuse põhimõttel ja arengutasemete erinevuse arvestamisel. Selles osas on käesoleva lepingu raames võetud kohustused kooskõlas Cotonou lepingu artikliga 34, milles on sätestatud eri- ja diferentseeritud kohtlemine kahe lepinguosalise vaheliste kohustuste puhul. Lepinguosalised tagavad eeskätt, et arvesse võetakse Lääne-Aafrika piirkonna riikide majanduse haavatavust ning et kaubandusliku liberaliseerimise protsessi lõimitakse Lääne-Aafrika piirkonna huvides järkjärgulisuse, paindlikkuse ja asümmeetrilise lähenemise põhimõtted. 5. Võttes arvesse käesoleva lepingu raames võetud kaubanduslikke kohustusi, hoiduvad lepinguosalised takistamast põllumajandus-, toiduga kindlustatuse, rahvatervise- ja hariduspoliitika ning kõigi muude selliste majandus- ja sotsiaalpoliitika põhimõtete elluviimist, mille Lääne-Aafrika piirkond on vastu võtnud säästva arengu strateegia raames. 6. Majanduspartnerluslepingu edukas rakendamine eeldab nõudlike partnerlussuhete sisseseadmist, mis põhinevad lepinguosaliste ühisvastutusel selle rakendamise eest. Lepinguosalised kohustuvad tegema pingutusi majanduspartnerluslepingu elujõulisuse tagamiseks. 7. Lepinguosalised kinnitavad uuesti oma Doha vooru raames võetud kohustusi arengu tagamiseks, et vähendada ja vältida selliste meetmete rakendamist, mis võivad põhjustada kaubanduses häireid, ning väljendavad oma toetust kaugeleulatuvate tulemuste saavutamisele selles valdkonnas. 8. Lepingu tõhusaks rakendamiseks moodustavad lepinguosalised ühisinstitutsioonid, mille kaudu luuakse püsivalt toimiv juhtimis-, järelevalve- ning kontrollimehhanism, mis võimaldab vajaduse korral teha käesoleva lepingu eesmärkide täitmiseks vajalikke muudatusi. Artikkel 3 Majanduskasv ja säästev areng 1. Lepinguosalised kinnitavad veel kord, et säästva arengu eesmärki tuleb kohaldada ja rakendada majanduskoostöö igal tasemel, et täita Cotonou lepingu artiklites 1, 2, 9, 19, 21, 22, 23, 28 ja 29 sätestatud kohustusi, eriti majanduse arendamise üldkohustust, vähendada vaesust ja see lõplikult kaotada viisil, mis on kooskõlas säästva arengu eesmärkidega. 2. Käesoleva lepingu raames tunnistavad lepinguosalised säästva arenguga seotud eesmärki kohustusena võtta täielikult arvesse oma riikide elanikkonna ja tulevaste põlvkondade inimlikke, kultuurilisi, majanduslikke, tervishoiu- ja keskkonnaalaseid huve. 3. Lepinguosalised kinnitavad veel kord vaesuse likvideerimiseks võetud kohustusi koostada ja rakendada programme, mis tõhustavad makromajanduslikku raamistikku, edendavad kiiret ja säästvat majanduskasvu ning võimaldavad ehitada välja Lääne-Aafrika regioonisisese ja rahvusvahelise kaubanduse arenguks vajalik taristu. Selleks toetavad lepinguosalised institutsioonilisi reforme, mis on suunatud riiklike ja piirkondlike haldusasutuste kohandamisele kaubanduse liberaliseerimise nõuetega ja mis suurendavad Lääne-Aafrika piirkonna tootmissektori suutlikkust. 4. Lepinguosalised toetavad Lääne-Aafrika piirkonna pingutusi metsade ja kalanduse säästliku haldamise valdkonnas ning kaasaegse põllumajanduskorralduse kehtestamisel. Selleks käivitavad ja viivad nad ellu innovaatilisi kauplemisviise, mis toetaksid loodusressursside säilitamist. 5. Lepinguosalised toetavad majandustegevuses osalejate suutlikkuse ja tehnilise võimekuse suurendamist, et soodustada töökohtade loomist ja näha ette majanduspartnerluslepingu sotsiaalsete mõjudega seotud ümberkorraldusi. Artikkel 4 Piirkondlik integratsioon 1. Lepinguosalised tunnistavad, et piirkondlik integratsioon on nendevahelise partnerluse oluline osa ja tõhus vahend käesoleva lepingu eesmärkide saavutamiseks ning lepivad kokku selle jõulises toetamises. 2. Lõikes 1 toodud eesmärkide täitmiseks toetab Euroopa Liidu pool III osa sätete kohaselt tehnilise ja finantsabiga piirkonna integreerimispüüdlusi, eeskätt tolliliidu ja ühisturu elluviimist, makroökonoomilise ja kaubandusliku järelevalve teostamist ja Lääne-Aafrika piirkonna ärikeskkonna atraktiivsemaks muutmist võimaldavate piirkondlike eeskirjade väljatöötamist. II OSA KAUBANDUSPOLIITIKA JA KAUBANDUSEGA SEOTUD KÜSIMUSED 1. PEATÜKK TOLLIMAKSUD Artikkel 5 Reguleerimisala Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse lepinguosaliste vahelise kaubavahetuse suhtes. Artikkel 6 Päritolureeglid 1. Käesoleva artikli tähenduses loetakse päritolustaatusega kaupadeks kaubad, mis vastavad lisa A protokollis, mis käsitleb mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise, esitatud päritolureeglitele. 2. Lepinguosalised töötavad uued päritolureeglid välja hiljemalt viie aasta jooksul alates käesoleva lepingu jõustumisest, eesmärgiga lihtsustada päritolu kindlaksmääramiseks kasutatavaid põhimõtteid ja meetodeid, arvestades Lääne-Aafrika arengueesmärke ning Aafrika Liidu integreerumisprotsessi. Läbivaatamise käigus võtavad lepinguosalised arvesse tehnoloogia arengut, tootmisprotsesse ja kõiki muid asjakohaseid tegureid, mis võivad tingida päritolureeglite protokolli muutmist. 3. Kõik lõikes 1 osutatud päritolureeglite muudatused või läbivaatamised tehakse majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu otsusega. Artikkel 7 Tollimaksud 1. Tollimaks tähendab igasugust tasu või maksu, sealhulgas mis tahes kujul lisa- või täiendmaksu, mida kohaldatakse seoses kaupade importimise või eksportimisega; tollimaksuna ei käsitleta seejuures: a) makse või teisi siseriiklikke tasusid, mis on kehtestatud vastavalt artiklile 35; b) dumpinguvastaseid, tasakaalustavaid ja kaitsemeetmeid, mida kohaldatakse kooskõlas 2. peatükiga; c) lõivusid ja muid tasusid, mida kohaldatakse vastavalt lõivusid ja muid tasusid käsitlevale artiklile 8. 2. Iga toote tollimaksu baasmäär, mille suhtes kohaldatakse käesolevas lepingus sätestatud järkjärgulisi vähendamisi, on käesoleva lepingu allkirjastamise päeval tegelikult kohaldatud maksumäär. Artikkel 8 Lõivud ja muud tasud Artiklis 7 osutatud lõivude ja muude tasude suhtes kehtivad eritariifid, mis vastavad osutatud teenuste tegelikule väärtusele, ning need ei tohi kujutada endast kodumaiste toodete kaudset kaitset ega impordi või ekspordi maksustamist eelarve täitmiseks. Artikkel 9 Status quo 1. Alates käesoleva lepingu jõustumise kuupäevast ei võeta ühegi lepinguosaliste vahelise kaubavahetuse liberaliseerimisega hõlmatud toote suhtes kasutusele uusi imporditollimakse ega tõsteta kehtivaid tollimakse. 2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võib Lääne-Aafrika piirkond ECOWASi ühise välistariifi lõpliku rakendamise raames 31. detsembrini 2014 läbi vaadata Euroopa Liidust pärit kaupadele kohaldatavad baastollimaksud, kui nende tollimaksude üldmõju ei ole suurem kui C lisas nimetatud tollimaksudest tulenev mõju. Majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu muudab C lisa vastavalt. Artikkel 10 Imporditollimaksude kaotamine 1. Lääne-Aafrika poole riigist pärit tooted imporditakse Euroopa Liitu vabastatuna artiklis 7 osutatud tollimaksudest, välja arvatud B lisas loetletud tooted nimetatud lisas määratletud tingimustel. 2. Lääne-Aafrika piirkond vähendab ja kaotab C lisas esitatud ajakava kohaselt järk-järgult artiklis 7 osutatud tollimaksud, mida kohaldatakse Euroopa Liidust pärit toodete suhtes. Artikkel 11 Lääne-Aafrika piirkondlike majandusühenduste autonoomsed ressursid Käesoleva lepingu alusel lepivad lepinguosalised kokku, et piirkondliku integratsiooni eest vastutavate Lääne-Aafrika organisatsioonide (ECOWAS ja UEMOA) autonoomsed finantseerimismehhanismid säilitatakse kuni uue rahastamiskorra kehtestamiseni. Artikkel 12 Lääne-Aafrika tollitariifikohustuste muutmine ja Lääne-Aafrika piirkonna ühised valdkondlikud tegevuspõhimõtted 1. Ilma et see kahjustaks Lääne-Aafrika piirkonna tollimaksude kaotamist käsitleva artikli 10 sätete kohaldamist ja võttes arvesse selle piirkonna arenguga seotud erivajadusi, eeskätt vajadust toetada ühiseid valdkondlikke tegevuspõhimõtteid, võib Lääne-Aafrika pool otsustada majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu nõusolekul muuta C lisas määratletud tollimaksude määra, mida kohaldatakse Lääne-Aafrikasse importimisel ühe või mitme Euroopa Liidu poole territooriumilt pärit toote suhtes. Sellisel juhul teeb majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu vastava otsuse kuue (6) kuu jooksul pärast Euroopa poole teavitamist. 2. Lepinguosalised tagavad, et selline muudatus ei põhjusta vastuolu 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikli XXIV nõuetega. 3. Tollitariifikohustuste muudatused kehtivad üksnes Lääne-Aafrika arenguga seotud erivajadustega arvestamise vajadusest tingitud perioodi kestel. Artikkel 13 Eksporditollimaksud ja ekspordimaksud 1. Alates lepingu jõustumise kuupäevast ei kehtestata lepinguosaliste vahelises kaubanduses ekspordi suhtes uusi tollimakse, ekspordimakse ega samaväärse toimega tasusid ning juba kehtivaid makse ei suurendata. 2. Tollimaksud, ekspordimaksud või samaväärse toimega tasud ei või olla kõrgemad samadest tollimaksudest või maksudest, mida kohaldatakse samalaadsete kaupade eksportimisel kõikidesse riikidesse, mis ei ole käesoleva lepingu lepinguosalised. 3. Erakorralistel asjaoludel, kui Lääne-Aafrika pool suudab põhjendada konkreetset vajadust sissetulekute suurendamise, tekkestaadiumis tootmisharu edendamise või keskkonnakaitse järele, võib ta ajutiselt ning pärast Euroopa Liidu poolega konsulteerimist kehtestada tollimakse, ekspordimakse või samaväärse toimega tasusid piiratud hulga täiendavate kaupade suhtes või suurendada juba olemasolevaid. 4. Lepinguosalised vaatavad käesoleva artikli sätted läbi majanduspartnerluslepingu ühisnõukogus vastavalt käesoleva lepingu läbivaatamisklauslile, võttes täielikult arvesse nende mõju Lääne-Aafrika poole majanduse arengule ja mitmekesistamisele. Artikkel 14 Kauba liikumine 1. Ühe lepinguosalise territooriumilt pärit kauba suhtes kohaldatakse teise lepinguosalise territooriumil tollimaksu ainult üks kord. See kaup võib teise lepinguosalise territooriumil vabalt liikuda ja selle suhtes ei kohaldata täiendavaid tollimaksusid. 2. Lõike 1 kohaldamisel saab Lääne-Aafrika piirkond kasutada viie (5) aasta pikkust üleminekuperioodi, mis algab lepingu jõustumisega, et võtta kasutusele kaupade vaba liikumise süsteem. Sõltuvalt Lääne-Aafrika piirkonna ja Euroopa Liidu koostöös läbiviidavate maksusüsteemi ümberkorralduse reformide tulemustest võib selle tähtaja läbi vaadata. Selleks hindavad lepinguosalised regulaarselt kõnealuste reformide läbiviimist. 3. Lepinguosalised teevad koostööd kaupade liikumise hõlbustamiseks ja tollimenetluste lihtsustamiseks vastavalt kaubanduse soodustamist käsitleva 5. peatüki sätetele. Artikkel 15 Kaupade klassifitseerimine Käesoleva lepinguga hõlmatud kaupade klassifikatsioon on mõlema lepinguosalise tollinomenklatuuris esitatud klassifikatsioon vastavalt kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemile. Artikkel 16 Enamsoodustusklausel 1. Lepinguosalised kinnitavad oma kohustusi seoses volitusklausliga. 2. Euroopa Liidu pool võimaldab Lääne-Aafrika poolele kõiki soodustariife, mida ta võimaldab kolmandale osapoolele, kui Euroopa Liidu pool sõlmib selle kolmanda osapoolega soodustingimuste lepingu pärast käesoleva lepingu allkirjastamist. 3. Lääne-Aafrika pool võimaldab Euroopa Liidu poolele kõiki soodustariife, mida ta võimaldab pärast käesolevale lepingule allakirjutamist mõnele kaubanduspartnerile, kelle puhul ei ole tegemist Aafrika või AKV riigiga ning kelle osakaal maailma kaubanduses ületab käesolevas lõikes osutatud sooduslepingu jõustumisele eelnenud aastal 1,5 protsenti ja industrialiseerimise määr, mõõdetuna tootmise lisaväärtuse suhtena sisemajanduse kogutoodangusse, on samal aastal suurem kui 10 protsenti. Kui soodusleping on sõlmitud iseseisvalt, ühiselt või vabakaubanduslepingu alusel tegutseva riikide rühmaga, on maailma kaubandusest moodustava osakaalu piirmääraks 2 protsenti. Selleks arvutuseks kasutatakse WTO ametlikke andmeid maailma juhtivate kaubaeksportijate kohta (välja arvatud ELi sisene kaubandus) ning ÜRO Tööstusarengu Organisatsiooni (UNIDO) andmeid tootmissektori lisaväärtuse kohta. 4. Kui Lääne-Aafrika pool saab lõikes 3 osutatud kaubanduspartnerilt tunduvalt soodsama kohtlemise kui pakub Euroopa Liidu pool, peavad pooled omavahel nõu ja otsustavad koos lõike 3 sätete rakendamise üle. 5. Lepinguosalised lepivad kokku, et kõik käesoleva artikli tõlgendamise või kohaldamisega seotud vaidlused lahendatakse heas usus toimuvate konsultatsioonide teel, et jõuda mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduseni. 6. Käesoleva peatüki sätteid ei saa tõlgendada nii, et need kohustavad lepinguosalisi vastastikku kohaldama sooduskohtlemist, mis tuleneb asjaolust, et üks pool on käesoleva lepingu jõustumise kuupäeval kolmanda poolega sõlmitud sooduskohtlemise lepingu osaline. Artikkel 17 Halduskoostöö erisätted 1. Lepinguosalised lepivad kokku, et halduskoostöö on käesoleva peatüki kohaselt võimaldatud sooduskohtlemise rakendamiseks ja kontrollimiseks oluline, ning kohustuvad võitlema eeskirjade eiramise ja pettustega tollis ja sellega seotud valdkondades. 2. Kui ühel lepinguosalisel on kindlakstehtud teabel põhinevad tõendid halduskoostööst hoidumise ja/või eeskirjade eiramise või pettuse kohta, võib see lepinguosaline vastavalt käesoleva artikli sätetele ajutiselt peatada asjaomase toote/asjaomaste toodete sooduskohtlemise. 3. Käesolevas artiklis mõistetakse halduskoostööst hoidumise all muu hulgas: a) asjaomase toote / asjaomaste toodete päritolustaatuse kontrollimise kohustuse korduvat täitmatajätmist; b) korduvat keeldumist või põhjendamatut viivitust päritolutõendi kontrolli teostamisel ja/või selle tulemustest teavitamisel; c) korduvat keeldumist või põhjendamatut viivitust loa hankimisel halduskoostöö missioonide korraldamiseks, et kontrollida kõnealuse sooduskohtlemise võimaldamisega seotud dokumentide autentsust või andmete õigsust. 4. Ajutist peatamist kohaldatakse järgmistel tingimustel: a) Lepinguosaline, kellel on kindlakstehtud teabel põhinevad tõendid halduskoostööst hoidumise ja/või eeskirjade eiramise või pettuse kohta, teavitab majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteed põhjendamatult viivitamata selliste tõendite saamisest ja kindlakstehtud teabest ning alustab majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitees kogu asjakohase teabe ja objektiivsete tõendite põhjal konsultatsioone, et leida mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus. b) b) Kui lepinguosalised on majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitees konsultatsioone alustanud ja pole vastuvõetavat lahendust leidnud kolme (3) kuu jooksul pärast teavitamist, võib asjaomane lepinguosaline asjaomas(t)e too(de)te osas sooduskohtlemise ajutiselt peatada. Ajutisest peatamisest teatatakse majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele ilma põhjendamatult viivitamata. c) Käesolevas artiklis sätestatud ajutist peatamist kohaldatakse vaid siis, kui see on vajalik asjaomase lepinguosalise finantshuvide kaitsmiseks. Sooduskohtlemine peatatakse kõige rohkem kuueks (6) kuuks, ning seda võib pikendada. Majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteed teavitatakse ajutisest peatamisest viivitamata pärast selle vastuvõtmist. Majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitees toimuvad ajutise peatamise teemal korrapärased konsultatsioonid, eelkõige selleks, et see lõpetada niipea, kui selle kohaldamise tinginud asjaolud on ära langenud. 5. Samaaegselt majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee teavitamisega käesoleva artikli lõike 4 punkti a alusel peab asjaomane lepinguosaline avaldama oma ametlikus väljaandes teatise importijatele. Selles importijatele suunatud teatises märgitakse, et asjaomase toote puhul on saadud kindlakstehtud teabel põhinevad tõendid halduskoostööst hoidumise ja/või eeskirjade eiramise või pettuse kohta. Artikkel 18 Haldusvigade käsitlemine Juhul kui pädevad asutused teevad vea ekspordi soodussüsteemi haldamises, eelkõige lisa A selle protokolli kohaldamises, mis käsitleb mõiste „päritolustaatusega tooted” määratlust ja halduskoostöö viise,, ja kui sellisel veal on mõju imporditollimaksudele, võib tagajärgedest mõjutatud lepinguosaline paluda majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteel olukorda uurida ja võtta olukorra heastamiseks kõik asjakohased meetmed. 2. PEATÜKK KAUBANDUSE KAITSEMEETMED Artikkel 19 Eesmärgid 1. Käesoleva peatüki eesmärk on määrata kindlaks tingimused, mille puhul mõlemad lepinguosalised võivad omavahelise kaubavahetuse arendamise käigus võtta kaubanduse kaitsemeetmeid, mis kujutavad endast erandit käesoleva lepingu artiklite 9, 10 ja 34 suhtes. 2. Lepinguosalised tagavad, et käesoleva peatüki sätete kohaselt võetavad meetmed ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik kirjeldatud olukordade vältimiseks või heastamiseks. Artikkel 20 Dumpinguvastased meetmed ja tasakaalustusmeetmed 1. Mitte ükski käesoleva lepingu säte ei saa takistada Euroopa Liidul või Lääne-Aafrika poole riikidel iseseisvalt või koos tegutsedes võtta dumpinguvastaseid või tasakaalustusmeetmeid, mis on vastavuses WTO asjakohaste lepingutega, eeskätt WTO lepinguga üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) VI artikli rakendamise kohta ja WTO lepinguga subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete kohta. 2. Käesoleva artikli kohaldamisel määratakse päritolu kindlaks vastavalt lepinguosaliste mittesooduspäritolureeglitele päritolureegleid käsitleva WTO kokkuleppe sätete põhjal. 3. Dumpinguvastaste meetmete ja tasakaalustusmeetmete kohaldamist kavandades võetakse arvesse Lääne-Aafrika piirkonna arenguriikide eriolukorda. Enne lõplike dumpinguvastaste või tasakaalustavate meetmete kohaldamist kaaluvad lepinguosalised WTO asjakohastes lepingutes sätestatud konstruktiivsete abinõude rakendamise võimalust. Uurimist teostavad ametiasutused võivad sel eesmärgil pidada asjakohaseid konsultatsioone. 4. Dumpinguvastased tollimaksud või tasakaalustusmeetmed jäävad jõusse üksnes sellise tähtajaga ja sellises ulatuses, mil määral see on vajalik dumpingu või subsiidiumide tekitatud kahju korvamiseks. 5. Ühe lepinguosalise territooriumilt pärit mis tahes toote suhtes, mis imporditakse teise lepinguosalise territooriumile, ei kohaldata dumpingust või ekspordisubsiidiumidest tingitud sama olukorra heastamiseks üheaegselt dumpinguvastaseid tollimakse ja tasakaalustusmeetmeid. Lepinguosalised tagavad, et sama toote suhtes ei kohaldada samal ajal dumpinguvastaseid meetmeid ja tasakaalustusmeetmeid nii riiklikul tasandil kui ka piirkondlikul või allpiirkondlikul tasandil. 6. Lepinguosalised lepivad kokku selles, et nad kumbki asutavad ühe õigusliku järelevalveasutuse, mis tegeleb ka kaebuste lahendamisega. Selle ühe asutuse otsused peavad kehtima kõikide riikide territooriumil, kus vaidlustatud meedet kohaldatakse. 7. Käesoleva artikli sätteid rakendatakse kõikide pärast käesoleva lepingu jõustumist algatatavate uurimiste puhul. 8. Käesoleva artikli sätete suhtes ei kohaldata käesoleva lepingu vaidluste lahendamise mehhanismi sätteid. Artikkel 21 Mitmepoolsed kaitsemeetmed 1. Kui käesolevast artiklist ei tulene teisiti, ei takista miski käesolevas lepingus lepinguosalistel võtta piiratud kestusega erakorralisi meetmeid kooskõlas 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) artikliga XIX, kaitsemeetmete lepinguga ja WTO põllumajanduslepingu artikliga 5. 2. Käesoleva artikli kohaldamisel määratakse päritolu kindlaks vastavalt lepinguosaliste mittesooduspäritolureeglitele päritolureegleid käsitleva WTO kokkuleppe sätete põhjal. 3. Piiramata lõike 1 sätete kohaldamist ning pidades silmas käesoleva lepingu üldisi arengueesmärke ja Lääne-Aafrika riikide majanduste väiksust, ei kohalda Euroopa Liidu pool Lääne-Aafrika riikidest pärit impordi suhtes meetmeid, mis võetakse GATT 1994 artikli XIX, Maailma Kaubandusorganisatsiooni kaitsemeetmete lepingu ja WTO põllumajanduslepingu artikli 5 kohaselt. 4. Lõike 3 sätteid kohaldatakse viie (5) aasta jooksul alates käesoleva lepingu jõustumise kuupäevast. Hiljemalt sada kakskümmend (120) päeva enne selle perioodi lõppemist vaatab majanduspartnerluslepingu ühiskomitee nende sätete rakendamise Lääne-Aafrika piirkonna riikide arenguvajadusi silmas pidades läbi, et otsustada, kas nende kohaldamisaega tuleks pikendada. 5. Käesoleva artikli sätete suhtes ei kohaldata käesoleva lepingu vaidluste lahendamise mehhanismi sätteid. Artikkel 22 Kahepoolsed kaitsemeetmed 1. Käesoleva artikli sätteid arvestades võib üks kahest lepinguosalisest võtta piiratud kestusega kaitsemeetmeid, mille puhul on tegemist erandiga artiklite 9 ja 10 sätetest. 2. Lõikes 1 nimetatud kaitsemeetmeid võib võtta, kui ühe lepinguosalise territooriumilt pärit toodet imporditakse teise lepinguosalise territooriumile nii palju suuremates kogustes ja sellistel tingimustel, et see tekitab või ähvardab tekitada: a) tõsist kahju samasuguste või otseselt konkureerivate toodete omamaisele tööstusele importiva lepinguosalise territooriumil; b) häireid mõnes majandusharus, eeskätt juhul, kui häired põhjustavad suuri sotsiaalprobleeme või raskusi, mille tõttu võib oluliselt halveneda importiva lepinguosalise majandusolukord, või c) häireid samasuguste või otseselt konkureerivate põllumajandustoodete turgudel[1] või nende turgude reguleerimismehhanismide häireid. 3. Käesolevas artiklis osutatud kaitsemeetmed ei ületa lõigetes 2, 4 ja 5 määratletud märgatava kahju või häirete vältimiseks või kõrvaldamiseks vajalikku määra. Importiva lepinguosalise kaitsemeetmed võivad sisaldada üksnes ühte või mitut järgmist meedet: a) käesolevas lepingus sätestatud asjaomase toote tollimaksumäära täiendava vähendamise peatamine, b) asjaomase toote tollimaksu suurendamine määrani, mis ei ületa WTO teiste liikmete suhtes kohaldatavat määra, ja c) tariifikvootide kehtestamine asjaomase toote suhtes. 4. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõigete 1–3 kohaldamist, kui ühest või mitmest Lääne-Aafrika poole riigist pärit toodet imporditakse nii palju suuremates kogustes ja sellistel tingimustel, et see tekitab või ähvardab tekitada Euroopa Liidu poole ühes või mitmes äärepoolseimas piirkonnas ühe lõike 2 punktides a, b või c nimetatud olukorra, võib Euroopa Liidu pool rakendada asjaomase piirkonna või piirkondade suhtes käesolevas artiklis sätestatud järelevalve- või kaitsemeetmeid vastavalt käesoleva artikli lõigetes 6–11 sätestatud korrale. 5. Ilma et see piiraks käesoleva artikli lõigete 1–3 kohaldamist, kui ühest või mitmest Euroopa Liidu poole riigist pärit toodet imporditakse nii palju suuremates kogustes ja sellistel tingimustel, et see tekitab või ähvardab tekitada Lääne-Aafrika poole ühes või mitmes riigis ühe lõike 2 punktides a, b või c nimetatud olukorra, võib see riik või võivad need riigid rakendada asjaomase riigi või riikide territooriumiga piiratud ulatuses käesolevas artiklis sätestatud järelevalve- või kaitsemeetmeid vastavalt käesoleva artikli lõigetes 6–11 sätestatud korrale. 6. Käesolevas artiklis osutatud kaitsemeetmeid säilitatakse ainult seni, kuni need on vajalikud lõigetes 2, 4 ja 5 määratletud märgatava kahju või häirete vältimiseks või heastamiseks. 7. Käesolevas artiklis osutatud kaitsemeetmeid rakendatakse kõige rohkem neli (4) aastat. Kui kaitsemeetmete rakendamist nõudnud asjaolud püsivad, võib nende meetmete rakendamisaega pikendada veel kuni nelja (4) aasta võrra. 8. Käesolevas artiklis osutatud kaitsemeetmed, mida rakendatakse kauem kui üks (1) aasta, peavad hõlmama selget ajakava, mis viib meetmete järkjärgulise kaotamiseni hiljemalt määratud tähtaja lõpuks. 9. Kui välja arvata majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele hindamiseks esitatud erandjuhtumid, ei rakendata käesolevas artiklis osutatud kaitsemeetmeid sellise toote suhtes, mille puhul on varem sellist meedet rakendatud, vähemalt ühe (1) aasta jooksul pärast nimetatud meetme rakendamise lõppu. 10. Eelnevate lõigete rakendamisel kohaldatakse järgmisi sätteid: a) kui üks lepinguosaline leiab, et esineb mõni lõigetes 2, 4 ja 5 määratletud asjaoludest, teatab ta sellest viivitamatult majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele; b) majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee võib esitada esilekerkinud asjaolude heastamiseks mis tahes vajalikke soovitusi. Kui majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee ei ole esitanud asjaolude heastamiseks soovitusi või kui kolmekümne (30) päeva jooksul alates küsimuse esitamisest komiteele ei ole leitud rahuldavat lahendust, võib importiv lepinguosaline võtta asjakohaseid meetmeid asjaolude kõrvaldamiseks vastavalt käesolevale artiklile; c) enne mõne käesolevas artiklis sätestatud meetme võtmist – või käesoleva artikli lõikes 11 osutatud juhtudel niipea kui võimalik – esitab asjaomane lepinguosaline majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele kogu olukorra põhjalikuks hindamiseks vajaliku teabe, et leida mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus; d) kaitsemeetme valimisel tuleb eelistada meetmeid, mis võimaldavad tekkinud probleemi kiiresti ja tõhusalt lahendada ja häirivad seejuures võimalikult vähe käesoleva lepingu nõuetekohast toimimist; e) kõigist käesoleva artikli alusel võetud kaitsemeetmetest teatatakse viivitamata majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele ja komitees toimuvad sellekohased korrapärased konsultatsioonid, eelkõige selleks, et koostada kõnealuse meetme tühistamise ajakava niipea, kui olukord seda võimaldab. 11. Kui erakorralised asjaolud nõuavad viivitamatud tegutsemist, võib asjaomane importiv lepinguosaline, olgu see Euroopa Liidu pool või Lääne-Aafrika pool, ajutiselt võtta lõikes 3, 4 ja 5 sätestatud meetmeid ilma lõike 10 nõudeid täitmata. Sellist tegevust võib kohaldada kõige rohkem saja kaheksakümne (180) päeva jooksul, kui meetmeid võtab Euroopa Liidu pool, ja kahesaja neljakümne (240) päeva jooksul, kui meetmeid võtab Lääne-Aafrika pool või kui Euroopa Liidu pool võtab meetmeid ühes või mitmes oma äärepoolseimas piirkonnas. Iga sellise ajutise meetme kestus tuleb arvestada esialgse rakendamisaja hulka või käesoleva artikli lõigetes 7 ja 8 nimetatud mis tahes pikenduse hulka. Selliste ajutiste meetmete võtmise korral võetakse arvesse kõigi asjaosaliste huve. Asjaomane importiv lepinguosaline teavitab teist lepinguosalist ning esitab viivitamatult küsimuse majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele läbivaatamiseks. 12. Kui importiv lepinguosaline kohaldab toote impordi suhtes haldusmenetlust, et teave käesolevas artiklis osutatud probleeme põhjustada võivate kaubandusvoogude kohta liiguks kiiresti, teatab ta sellest viivitamata majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele. 13. WTO lepingutele ei tugineta selleks, et takistada üht lepinguosalist võtmast käesoleva artikliga kooskõlas olevaid kaitsemeetmeid. Artikkel 23 Tekkestaadiumis tootmisharude klausel 1. Lääne-Aafrika pool võib ajutiselt peatada tollimaksu määrade vähendamise või suurendada tollimaksu määra tasemeni, mis ei ületa teiste WTO liikmete suhtes kohaldatavat määra, kui Euroopa Liidust pärinevat toodet imporditakse tema territooriumile nii palju suuremates kogustes ja sellistel tingimustel, et see võib kahjustada tekkestaadiumis tootmisharu rajamist või põhjustab või ähvardab põhjustada häireid tekkestaadiumis tootmisharus, mis toodab samalaadseid või otseselt konkureerivaid tooteid. 2. a) Kui Lääne-Aafrika pool leiab, et esineb mõni lõikes 1 määratletud asjaoludest, teatab ta sellest uurimise alustamiseks viivitamatult majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele. b) Majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee võib esitada esilekerkinud asjaolude heastamiseks mis tahes vajalikke soovitusi. Kui majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee ei ole esitanud asjaolude heastamiseks soovitusi või kui kolmekümne (30) päeva jooksul alates komitee informeerimisest ei ole leitud rahuldavat lahendust, võib Lääne-Aafrika pool võtta asjakohaseid meetmeid olukorra parandamiseks vastavalt käesolevale artiklile. c) Enne mõne käesolevas artiklis sätestatud meetme võtmist esitab Lääne-Aafrika pool majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele kogu olukorra põhjalikuks hindamiseks vajaliku teabe, et leida mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus. d) Käesoleva artikli alusel kohaldatavate meetmete valimisel tuleb eelistada meetmeid, mis häirivad võimalikult vähe käesoleva lepingu nõuetekohast toimimist. e) Kõigist käesoleva artikli alusel võetud meetmetest teatatakse viivitamata majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele ja selliste meetmete üle peetakse komitees korrapäraselt konsultatsioone. f) Kriitilistes olukordades, kui viivitamine põhjustaks kahju, mida on raske heastada, võib Lääne-Aafrika pool võtta ajutiselt lõikes 1 sätestatud meetmeid nii, et punktides a–e sätestatud tingimused ei ole täidetud. Sellisel juhul võib kõnealuseid meetmeid võtta maksimaalselt kahesaja (200) päeva jooksul. Iga sellise ajutise meetme kestus tuleb arvestada käesoleva artikli lõikes 3 nimetatud ajavahemiku hulka. Lääne-Aafrika pool teavitab Euroopa Liidu poolt ning esitab viivitamatult küsimuse majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele läbivaatamiseks. 3. Kõnealuseid meetmeid võib kohaldada perioodi jooksul, mis võib ulatuda kuni kaheksa (8) aastani. Majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu otsusega võib meetmete kohaldamise perioodi pikendada. Artikkel 24 Koostöö 1. Lepinguosalised tunnistavad vajadust teha koostööd kaubanduse kaitsemeetmete valdkonnas, et tagada omavahelise kaubavahetuse võrdsus ja läbipaistvus. 2. Lepinguosalised teevad kooskõlas III osa sätetega, sealhulgas abimeetmete soodustamise kaudu, koostööd järgmistes valdkondades: a) eeskirjade ja institutsioonide arendamine kaubanduse kaitse tagamiseks; b) suutlikkuse, eeskätt Lääne-Aafrika poole riikide pädevate haldusasutuste suutlikkuse suurendamine käesolevas lepingus sätestatud kaubanduse kaitsemeetmete oskuslikumaks kasutamiseks. 3. PEATÜKK TEHNILISED KAUBANDUSTÕKKED NING SANITAAR- JA FÜTOSANITAARMEETMED Artikkel 25 Eesmärgid 1. Käesoleva peatüki eesmärgid on edendada lepinguosaliste omavahelist kaubavahetust, suurendades nende suutlikkust tuvastada, hoida ära ja kõrvaldada nendevahelisi tarbetud kaubandustõkkeid, mis tulenevad ühe või teise lepinguosalise kohaldatavatest tehnilistest eeskirjadest, standarditest ja vastavushindamise menetlustest, ning säilitades samas nende suutlikkuse taimede ja loomade ning rahvatervise kaitse alal. 2. Käesoleva peatüki sätete kohaldamisel tagavad mõlemad lepinguosalised, et teise lepinguosalise territooriumilt pärit imporditud tooteid koheldaks mittediskrimineerivalt võrreldes samalaadsete omamaiste ja samalaadsete kolmandatest riikidest pärinevate toodete käitlemisega. 3. Võttes arvesse WTO sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete lepingu artikli 2 lõigete 2 ja 3 sätteid, tagavad mõlemad lepinguosalised samuti, et inimeste tervist ja ohutust ning loomade elu ja tervist tagavate ning taimede ja keskkonna kaitsmiseks võetavate sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete eesmärk ega mõju ei seisne mittevajalike takistuste tekitamises kahe lepinguosalise vahelisele kaubandusele. Seda silmas pidades ei või kõnealused meetmed olla kaubanduse jaoks piiravamad sellest, mis on vältimatult vajalik. Artikkel 26 Reguleerimisala ja mõisted 1. Käesoleva peatüki sätteid kohaldatakse WTO tehniliste kaubandustõkete lepingus määratletud eeskirjade, tehniliste standardite ja vastavushindamise menetluste ning WTO sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete suhtes sedavõrd, kuivõrd need mõjutavad lepinguosaliste vahelist kaubavahetust. 2. Käesoleva peatüki kohaldamisel ning kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse WTO tehniliste kaubandustõkete lepingus ning sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingus, Codex Alimentariuse komisjoni vastuvõetud standardites ja asjaomastes dokumentides, rahvusvahelises taimekaitsekonventsioonis ja Maailma Loomatervishoiu Organisatsioonis kasutatavaid mõisteid, sealhulgas kõigi käesolevas peatükis sisalduvate viidete puhul toodetele. Artikkel 27 Pädevad asutused 1. Käesoleva lepingu D lisa II liites on loetletud kahe lepinguosalise asutused, kes on pädevad rakendama käesolevas peatükis sätestatud meetmeid. 2. Kooskõlas artikliga 31 teavitavad lepinguosalised teineteist aegsasti kõigist olulistest muudatustest seoses D lisa II liites loetletud pädevate asutustega. Kõik käesoleva lepingu D lisa II liite vajalikud muudatused võtab vastu majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee. Artikkel 28 Vastastikused kohustused 1. Lepinguosalised kinnitavad taas WTO asjaomastes lepingutes ja eelkõige WTO sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingus ja WTO tehniliste kaubandustõkete lepingus sätestatud õigusi ja kohustusi. Lepinguosalised kinnitavad taas ka rahvusvahelise taimekaitsekonventsiooni (IPPC), Codex Alimentariuse komisjoni ja Maailma Loomatervishoiu Organisatsiooni (OIE) vastuvõetud asjaomastest standarditest ja dokumentides tulenevaid õigusi ja kohustusi. Riigid, kes ei ole WTO liikmed, kinnitavad samuti oma tahet rakendada sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete lepingus ja tehniliste kaubandustõkete lepingus sätestatud kohustused kõikides valdkondades, mis mõjutavad lepinguosaliste vahelisi kaubandussuhteid. 2. Lepinguosalised kinnitavad võetud kohustust parandada rahvatervist oma territooriumidel, eelkõige suurendades oma suutlikkust tuvastada nõuetele mittevastavaid tooteid. 3. Lepinguosalised ei luba omavahelise kaubavahetuse raames eksportida või reeksportida tooteid, mis ei vasta eksportiva lepinguosalise õigusaktidega kehtestatud nõudmistele. Seejuures on lubatud eksportida või reeksportida tooteid, mille suhtes kohaldatakse sanitaar- või fütosanitaarmeetmeid, kui importiva lepinguosalise ametivõimud on selle selgelt ette näinud. Muude toodete eksportimine on lubatud juhul, kui see ei ole keelatud importiva lepinguosalise õigusaktidega. 4. Sellistel lubadustel, õigustel ja kohustustel põhineb lepinguosaliste tegevus käesoleva peatüki raames. Artikkel 29 Samaväärsus 1. Lepinguosalised käsitavad teise lepinguosalise sanitaar- või fütosanitaarmeetmeid samaväärsetena isegi juhul, kui kõnealused meetmed erinevad tema või sama toote turustamisega tegeleva kolmanda riigi kohaldatavatest meetmetest, kui eksportiv lepinguosaline tõendab importivale lepinguosalisele objektiivselt, et tema siseriiklikult kohaldatavate meetmete abil saavutatakse importiva lepinguosalise territooriumil kohaldatava sanitaar- või fütosanitaarkaitse nõutav tase. Selleks antakse importivale lepinguosalisele taotluse korral piisav juurdepääs inspekteerimiseks, proovide võtmiseks ja muude asjakohaste menetluste läbiviimiseks. 2. Lepinguosalised viivad nõudmisel ja vastastikuse nõusoleku saamisel läbi konsultatsioone, et sõlmida vajaduse korral kahe- või mitmepoolsed kokkulepped konkreetsete sanitaar- või fütosanitaarmeetmete samaväärsuse tunnustamise kohta. Artikkel 30 Sanitaar- ja fütosanitaartsoonide määramine Imporditingimuste osas võivad lepinguosalised igal üksikul juhul eraldi teha sanitaar-ja fütosanitaartsoonide kohta ettepanekuid ja neid tsoone kindlaks määrata, tuginedes sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu artiklile 6. Lepinguosalised tagavad eeskätt oma sanitaar- või fütosanitaarmeetmete kohandamise toote päritolu- ja sihtpiirkonna sanitaarsete ja fütosanitaarsete oludega – kas kogu riigis, mõne riigi ühes osas või mitmes riigis või nende osades. Artikkel 31 Kaubandustingimuste läbipaistvus ja teabevahetus 1. Et tagada vastavus eeskirjadele, teavitavad lepinguosalised teineteist kõikidest muudatustest õigus- ja haldusaktide tooteid puudutavates nõuetes vastavalt sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingus ja tehniliste kaubandustõkete lepingus sätestatud teavitamismenetluste. 2. Lepinguosalised lepivad kokku, et vajaduse korral teavitavad nad teineteist kirjalikult meetmetest, mis on võetud kaupade impordi keelamiseks, et lahendada mis tahes probleemid seoses tervise (rahva-, looma- ja taimetervise), riskide ennetuse või keskkonnaga; teavitamine toimub võimalikult kiiresti ja vastavalt sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingus sätestatud soovitustele. 3. Lepinguosalised lepivad kokku, et nad vahetavad omavahelise koostöö raames teavet eesmärgiga tagada nende toodete vastavus teineteise turule pääsemiseks nõutavatele tehnilistele eeskirjadele ja standarditele. 4. Lepinguosalised vahetavad vajaduse korral teavet ka teiste valdkondade kohta, mis nende arvates võivad oluliselt mõjutada nende kaubandussuhteid, sealhulgas seoses toiduohutuse, looma- või taimehaiguste äkilise puhangu, teadusnõustamisega ja teiste tooteohutusega seotud oluliste sündmustega. 5. Lepinguosalised vahetavad vajaduse korral teavet loomahaiguste epidemioloogilise järelevalve kohta. Fütosanitaarse kaitse vallas vahetavad lepinguosalised teise lepinguosalise taotluse korral teavet selliste kahjurite ilmumise kohta, kes kujutavad endast teadaolevat ja vahetut ohtu teisele lepinguosalisele. 6. Lepinguosalised lepivad kokku, et teevad vastavalt sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu sätetele koostööd teineteise vastastikuseks ja kiireks teavitamiseks uutest piirkondlikest eeskirjadest, mis võivad mõjutada nendevahelist kaubandust. Artikkel 32 Piirkondlik integratsioon 1. Omavahelise kaubanduse edendamiseks kohustuvad lepinguosalised ühtlustama võimaluste piires piirkondlikul tasandil importimisega seotud standardid, meetmed ja tingimused. 2. Kui juba käesoleva lepingu jõustumise ajal kehtivad imporditingimused, kohaldavad Lääne-Aafrika piirkonna riigid ja Euroopa Liit neid kuni ühtlustatud imporditingimuste jõustumiseni sel põhimõttel, et ühe lepinguosalise territooriumilt pärit toote, mis on õiguspäraselt toodud teise lepinguosalise mõnda riiki, võib ilma igasuguste täiendavate piirangute –ja haldusnõueteta sama õiguspäraselt viia kõikide teiste selle lepinguosalise riikide turgudele. 3. Käesoleva peatüki asjaomaste meetmete kohaldamisel tagavad Lääne-Aafrika riigid, et Lääne-Aafrikast pärit toodete kohtlemine ei oleks vähem soodus kui kohtlemine, mida kohaldatakse Lääne-Aafrika piirkonda sisenevate samalaadsete Euroopa Liidu toodete suhtes. Artikkel 33 Koostöö 1. Lepinguosalised tunnistavad, et käesoleva peatüki eesmärkide saavutamiseks on vaja teha koostööd tehniliste eeskirjade, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete ning vastavushindamiste ja jälgitavuse vallas. 2. Lepinguosalised lepivad kokku, et teevad kooskõlas III osas toodud sätetega koostööd käesoleva lepingu D lisa I liites toodud Lääne-Aafrika riikide jaoks prioriteetsete toodete kvaliteedi ja konkurentsivõime ning Euroopa Liidu turule juurdepääsu parandamiseks, sealhulgas rahaliste abimeetmete kaudu, järgmistes valdkondades: a) lepinguosaliste vahel teabe ja ekspertteadmiste vahetamiseks sobiva raamistiku loomine; b) koostöö rahvusvaheliste standardimis-, metroloogia ja tunnustamisasutustega, sealhulgas Lääne-Aafrika poole esindajate osalemisele kaasa aitamine nende organisatsioonide kohtumistel; c) ühtlustatud standardite, tehniliste eeskirjade, vastavushindamise menetluste ning sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete vastuvõtmine piirkondlikul tasandil asjaomaste rahvusvaheliste standardite alusel; d) avaliku ja erasektori osalejate võimekuse suurendamine, sealhulgas nende teavitamine ja koolitamine, mis on vajalik Euroopa Liidu standardite, eeskirjade ja fütosanitaarmeetmete järgimiseks ning rahvusvahelistes standardiorganisatsioonides osalemiseks; e) riikide võimekuse arendamine, et viia tooted vastavusse standarditega, hinnata toodete vastavust ja jälgitavust ning saada juurdepääs Euroopa Liidu turule. 4. PEATÜKK MUUD MITTETARIIFSED TÕKKED Artikkel 34 Koguseliste piirangute keeld Käesoleva lepingu jõustumisel kaotatakse kõik lepinguosaliste vahelist kaubandust mõjutavad impordi- ja ekspordikeelud või -piirangud peale käesoleva lepingu tollimakse käsitlevates artiklites 7 ja 8 osutatud tollimaksude, maksude, lõivude ja muude tasude, sõltumata sellest, kas neid kohaldatakse kvootide, impordi- või ekspordilitsentside või muude meetmete abil. Uute meetmete kehtestamine on keelatud. Käesoleva artikli sätted ei piira 2. peatüki kaubanduse kaitsemeetmeid käsitlevate sätete ja käesoleva lepingu artikli 89 maksebilansiga seotud sätete kohaldamist. Artikkel 35 Võrdne kohtlemine seoses siseriiklike maksude ja õigusaktidega 1. Ühe lepinguosalise territooriumilt pärit imporditud toodete suhtes ei kohaldata otseselt ega kaudselt siseriiklikke makse ega muid siseriiklikke tasusid lisaks neile, mida kohaldatakse otseselt või kaudselt teise lepinguosalise samalaadsete toodete suhtes. Lepinguosalised ei kehtesta mis tahes muul viisil makse või muid siseriiklikke tasusid eesmärgiga kaitsta omaenda toodangut. 2. Lepinguosalise territooriumilt pärit imporditud toodetele võimaldatakse nende riigisisest müüki, müügiks pakkumist, ostu, vedu, turustamist või kasutamist käsitlevate õigusnormide ja nõuete osas vähemalt sama soodsad tingimused kui teise lepinguosalise samalaadsetele toodetele. Käesoleva lõike sätted ei takista kohaldamast erinevaid riigisiseseid veomakse, mis põhinevad eranditult transpordivahendite majanduslikul kasutamisel ja mitte kauba päritolul. 3. Lepinguosalised ei tohi kehtestada ega säilitada riigisiseseid eeskirju, mis käsitlevad kaupade segamist, töötlemist või kasutamist kindlaksmääratud kogustes või proportsioonides ja milles otseselt või kaudselt nõutakse, et selle eeskirjaga reguleeritava mis tahes kauba kindlaksmääratud kogus või proportsionaalne osa peab olema pärit omamaistest allikatest. Lisaks ei tohi lepinguosalised mis tahes muul viisil kohaldada riigisiseseid koguselisi eeskirju eesmärgiga kaitsta omaenda toodangut. 4. Käesoleva artikli sätted ei takista eranditult kodumaistele tootjatele suunatud subsiidiumide maksmist, sealhulgas kooskõlas käesoleva artikli sätetega kohaldatud riigisiseste maksude või muude riigisiseste tasude laekumisest tehtavaid väljamakseid kodumaistele tootjatele ning subsiidiume, mis väljenduvad avaliku sektori poolses kodumaiste toodete ostmises. 5. Käesoleva artikli sätteid ei kohaldata riigihanget reguleerivate õigusnormide, menetluste ega tavade suhtes. 6. Käesoleva artikli sätted ei piira käesoleva lepingu kaubanduse kaitsemeetmeid käsitlevate sätete kohaldamist. 5. PEATÜKK KAUBANDUSE SOODUSTAMINE, TOLLIALANE KOOSTÖÖ JA VASTASTIKUNE HALDUSABI Artikkel 36 Eesmärgid 1. Lepinguosalised tunnistavad tollialase koostöö ja kaubanduse soodustamise olulisust arenevas ülemaailmses kaubanduskeskkonnas. Lepinguosalised lepivad kokku nimetatud valdkonna koostöö tugevdamises eesmärgiga tagada, et asjaomased õigusaktid ja menetlused ning asjaomaste ametiasutuste haldussuutlikkus täidavad tõhusa juhtimise ja kaubanduse soodustamise edendamise eesmärke ning aitavad edendada majanduspartnerluslepingu riikide arengut ja piirkondlikku integratsiooni. 2. Lepinguosalised kinnitavad, et mingil moel ei kahjustata avaliku poliitika õiguspäraseid eesmärke, sealhulgas neid, mis on seotud julgeoleku ja pettuse vältimisega. 3. Lepinguosalised kohustuvad tagama käesoleva lepinguga hõlmatud kaupade vaba liikumise oma territooriumil. Artikkel 37 Tollialane koostöö ja vastastikune haldusabi 1. Selleks et tagada vastavus käesoleva peatüki sätetele ning saavutada tõhusalt artiklis 36 sätestatud eesmärgid, kohustuvad lepinguosalised: a) vahetama teavet tollialaste õigusaktide ja tolliprotseduuride kohta; b) töötama välja ühisalgatusi impordi-, ekspordi- ja transiidiprotseduuride valdkonnas, samuti ettevõtjaskonnale tõhusa teenuse pakkumise algatusi; c) tegema koostööd tolli- ja muude kaubandusprotseduuride automatiseerimiseks ning andmevahetuse ühisstandardite väljatöötamiseks; d) võtma võimaluse korral vastu ühised seisukohad tolli valdkonnas sellistes rahvusvahelistes organisatsioonides nagu WTO, Maailma Tolliorganisatsioon (WCO), Ühinenud Rahvaste Organisatsioon (ÜRO) ja ÜRO kaubandus- ja arengukonverents (UNCTAD); e) tegema koostööd tehnilise abi kavandamise ja rakendamise alal, eelkõige tollireformide ja kaubanduse hõlbustamise valdkonnas käesoleva lepingu sätete kohaselt, ja f) julgustama kõikide haldusasutuste, organisatsioonide ja muude asjaomaste asutuste vahelist koostööd nii riigisiseselt kui ka riikidevaheliselt. 2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, pakuvad lepinguosaliste haldusasutused tolliküsimustes vastastikust haldusabi vastavalt E lisas esitatud protokollile, mis käsitleb vastastikust haldusabi tolliküsimustes. Artikkel 38 Tollialased õigusaktid ja protseduurid 1. Lepinguosalised tagavad ja võtavad kõik vajalikud meetmed, et nende vastavad kaubandus- ja tollialased õigusaktid, sätted ning menetlused põhineksid: a) tolli ja kaubanduse valdkonnas kehtivatel rahvusvahelistel õigusaktidel ja standarditel, sealhulgas tolliprotseduuride lihtsustamise ja ühtlustamise rahvusvahelise konventsiooni (muudetud Kyoto konventsiooni) olulistel elementidel, Maailma Tolliorganisatsiooni maailmakaubanduse tagamise ja lihtsustamise standardite raamistikul, Maailma Tolliorganisatsiooni tolliandmete mudelil ning kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi konventsioonil. b) ühtse haldusdokumendi või selle elektroonilise ekvivalendi kasutamisel imporditavate ja eksporditavate toodete tollis deklareerimiseks; c) eeskirjadel, millega välditakse ettevõtjate suhtes ebavajalikke ja diskrimineerivaid meetmeid, välistatakse pettused ja nähakse ette lisasoodustused ettevõtjatele, kes järgivad hoolikalt tollivaldkonna õigusaktide sätteid; d) kaasaegsete tollitehnoloogiate kasutamisel, sealhulgas riskide hindamine, lihtsustatud menetlused kaupade sisenemiseks ja vabastamiseks, kauba vabastamisele järgnevad kontrollimeetmed ning ettevõtete auditeerimise meetodid; e) süsteemide, sealhulgas infotehnoloogiasüsteemide jätkuval väljaarendamisel, et hõlbustada teabe elektroonilist vahetamist ettevõtjate, tolliasutuste ja muude asjaomaste asutuste vahel; f) tollialase, eriti tariifse klassifitseerimise ja päritolureeglite alase siduva teabe süsteemil, mis vastab kummagi poole õigusaktides sätestatud nõuetele, kui see võimaldab tolliasutustel saada kogu vajamineva teabe; g) eeskirjadel, mis käsitlevad tollieeskirjade või menetlusnõuete rikkumise puhul määratavaid karistusi, mis peavad olema proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad ja mille kohaldamine ei või tuua kaasa põhjendamatuid viivitusi; h) tollimaaklerite litsentsimisel läbipaistvate, mittediskrimineerivate ja proportsionaalsete eeskirjade kohaldamisel. Lepinguosalised kinnitavad huvi kaotada tulevikus tollimaakleri kasutamise kohustus. Lepinguosalised arutavad seda küsimust tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitees; i) WTO eksportkauba eelinspekteerimise lepingu sätete järgmisel. Lepinguosalised kinnitavad huvi kaotada tulevikus kõik nõuded, millega nähakse ette kohustuslik eelinspekteerimine enne kauba väljasaatmist või sihtkohas. Lepinguosalised arutavad seda küsimust tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitees; 2. Töömeetodite täiustamiseks ning toimingute mittediskrimineerimise, läbipaistvuse ja tõhususe tagamiseks lepinguosalised: a) võtavad vajalikke meetmeid tolli ja teiste asjaomaste asutuste nõutavate andmete ja dokumentide vähendamiseks, lihtsustamiseks ja standardimiseks; b) lihtsustavad võimaluse piires tollialaseid nõudeid ja formaalsusi, et kaupade vabastamine ja tollivormistus kulgeksid kiiresti; c) tagavad tõhusate, kiirete, mittediskrimineerivate ja kaebuste esitajatele kättesaadavate menetluste rakendamise, mille puhul oleks kindlustatud õigus esitada kaebus haldustoimingute ja tolliametite muude otsuste kohta, mis mõjutavad kaupade importi, eksporti või transiiti. d) tagavad, et säilitatakse kõrgeimad eetikastandardid asjakohaste selle valdkonnaga seotud rahvusvaheliste konventsioonide ja dokumentide, eeskätt läbivaadatud 2003. aasta Arusha deklaratsiooni põhimõtteid kajastavate meetmete kohaldamisega. Artikkel 39 Transiidi lihtsustamine 1. Lepinguosalised tagavad kaupade vaba transiidi oma territooriumil, kasutades transiidiks kõige sobivamat marsruuti. Sellega seoses peavad võimalikud piirangud, kontrollid või nõudmised põhinema objektiivsel avalikul poliitikal, olema mittediskrimineerivad, proportsionaalsed ja ühtselt kohaldatavad. 2. Ilma et see piiraks õiguspärase tollikontrolli teostamist, tagavad lepinguosalised teise lepinguosalise territooriumilt saabunud transiitkaubale ekspordi, impordi ja liikumise osas vähemalt sama soodsad tingimused kui samasugustele omamaise turu toodetele. 3. Lepinguosalised kehtestavad transiittollirežiimid, mis võimaldavad nõuetekohaste tagatiste olemasolul kaupade liikumise tollimaksuvabalt ja muude tasudeta. 4. Lepinguosalised kohustuvad edendama ja rakendama piirkondlikke transiidi ümberkorraldusi, eesmärgiga vähendada kaubanduspiiranguid. 5. Lepinguosalised lähtuvad kaubatransiidi valdkonnas rakendatavatest rahvusvahelistest standarditest ja õigusnormidest. 6. Lepinguosalised tagavad oma territooriumil kõigi asjaomaste ametivõimude koostöö ja nendevahelise koordineerimise, et hõlbustada transiitliikluse toimimist ja edendada piiriülest koostööd. Artikkel 40 Suhted äriringkondadega Lepinguosalised: a) tagavad, et kõik õigusaktid, menetlused, tasud ja lõivud oleksid avalikkusele kättesaadavad asjakohaste vahendite abil, võimaluse korral elektrooniliselt; b) julgustavad ettevõtjate ja asjaomaste ametiasutuste koostööd, kasutades menetlusi, mis ei ole meelevaldsed ja mis on avalikult kättesaadavad, nagu Maailma Tolliorganisatsiooni väljakuulutatud protokollidel põhinevad kokkuleppeprotokollid; c) tagavad, et nende nõudmised tolli- ja sellega seotud valdkondades ning asjaomased nõuded ja menetlused vastavad jätkuvalt äriringkondade vajadustele ja headele tavadele ning piiravad võimalikult vähe kaubavahetust; d) on üksmeelel, et ettevõtjatega on vaja õigeaegselt ja korrapäraselt nõu pidada tolli- ja kaubandusprotseduure käsitlevate õigusalaste ettepanekute küsimuses. Sel eesmärgil kehtestab kumbki lepinguosaline ametiasutuste ja äriringkondade vastastikusteks konsultatsioonideks asjakohased ja korrapärased mehhanismid e) nõustuvad, et kõigi uute ja muudetud õigusaktide, protseduuride, tollimaksude ja maksude avaldamise ja jõustumise vahele peab jääma piisav ajavahemik. Lepinguosalised avaldavad asjakohase haldusteabe, sealhulgas ametkondade nõuded, riiki sisenemise korra, sadamates ja piiriületuspunktides asuvate tolliasutuste tööajad ja nende töömenetlused ning kontaktpunktid infopäringute tarvis. Artikkel 41 Tolliväärtus Lepinguosaliste vahelise kaubanduses kohaldatavaid tolliväärtuse määramise eeskirju reguleerib WTO GATT 1994 VII artikli rakendamise leping. Lepinguosalised teevad koostööd, et saavutada kõigis tolliväärtuste küsimustes ühine lähenemisviis. Artikkel 42 Lääne-Aafrika piirikonna piirkondlik integratsioon 1. Lepinguosalised lepivad kokku tollireformide edendamises, eeskätt menetluste ja eeskirjade ühtlustamises, et soodustada kaubavahetust Lääne-Aafrika piirkonnas. 2. Selleks käivitavad lepinguosalised kõikide tollivaldkonnas asjakohaste rahvusvaheliste standardite kohaldamisega seotud asutuste tiheda koostöö. Artikkel 43 Koostöö 1. Lepinguosalised tunnistavad, et käesoleva lepingu rakendamiseks on oluline teha koostööd tolliküsimustes ja kaubavahetuse hõlbustamise valdkonnas. 2. Vastavalt WTO üldnõukogu 1. augusti 2004. aasta otsuse D lisa lõike 6 sätetele ja võttes arvesse III osasätteid, otsustavad lepinguosalised töötada välja asjakohase tehnilise ja finantsabi kavad, mis võimaldavad rakendada käesoleva peatüki sätted eeskätt selles osas, mis puudutab: a) asjakohaste ja lihtsustatud õigus- ja haldusnormide väljatöötamist; b) ettevõtjate teavitamine ja nende teadlikkuse suurendamine, sealhulgas asjaomase personali koolitamine; c) tolliasutuste ja nendega seotud talituste võimekuse suurendamine, kaasajastamine ja omavaheline sidumine. Artikkel 44 Üleminekumeetmed 1. Lepinguosalised tunnistavad vajadust üleminekumeetmete järele, et tagada käesoleva peatüki sätete sujuv rakendamine. 2. Ilma et see piiraks tema poolt WTO raames võetud kohustusi, on Lääne-Aafrika poolel võimalik kasutada viie (5) aasta pikkust üleminekuperioodi alates käesoleva lepingu jõustumisest, et täita artikli 38 lõike 1 punktides b ja d sätestatud kohustused. Sõltuvalt Lääne-Aafrika piirkonna ja Euroopa Liidu koostöös läbiviidavate reformide tulemustest võib selle tähtaja läbi vaadata. Artikkel 45 Tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitee 1. Lepinguosalised moodustavad tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitee, mis koosneb lepinguosaliste esindajatest. 2. Tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitee ülesanded on järgmised: a) tagada käesoleva peatüki sätete, päritolureegleid käsitleva protokolli ja vastastikust haldusabi käsitleva protokolli sätete elluviimise järelevalve ja haldamine; b) toimida kooskõlastamis- ja arutelufoorumina kõikides tolli puudutavates küsimustes, eeskätt tollirežiimide, tollivormistusmenetluste, päritolureeglite, tolliväärtuse, tariifse klassifitseerimise, tollialase koostöö ja vastastikuse haldusabi küsimustes; c) arendada koostööd tollirežiimide, tollivormistusmenetluste, päritolureeglite ja vastastikuse haldusabi väljatöötamiseks, rakendamiseks ja kohaldamise kontrollimiseks. 3. Tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitee tuleb kokku kord aastas lepinguosaliste poolt eelnevalt kokkulepitud kuupäeval ja päevakorraga. Lepinguosalistel on õigus vajaduse korral kokku kutsuda komitee erakorralisi koosolekuid. 4. Tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitee eesistujaks on kordamööda mõlemad lepinguosalised. 5. Tolliküsimuste ja kaubavahetuse hõlbustamise erikomitee annab oma tegevusest aru majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele. 6. PEATÜKK PÕLLUMAJANDUS, KALANDUS JA TOIDUGA KINDLUSTATUS Artikkel 46 Eesmärgid 1. Lepinguosalised nõustuvad, et Lääne-Aafrika piirkonnas moodustavad põllumajandussektorid, sealhulgas loomakasvatus ja kalandus, olulise osa sisemajanduse kogutoodangust, täidavad olulist rolli võitluses toidupuudusega ja tagavad sissetuleku ja töökoha suuremale osale aktiivsest elanikkonnast. 2. Käesoleva lepingu majanduslik ja kaubanduslik mõju ning majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi raames toimuv tegevus peavad toetama suuremat tootlikkust, konkurentsivõimet ja toodangu mitmekesistamist põllumajanduse ja kalanduse sektoris. Leping peab samuti toetama töötlussektori arengut ja edendama põllumajandussaaduste, toiduainete ja kalandustoodete kaubandust lepinguosaliste vahel, pidades silmas loodusressursside säästvat kasutamist. 3. Lepinguosalised on teadlikud Lääne-Aafrika piirkonna seni kasutusele võtmata põllumajanduslikest ressurssidest ning vajadusest toetada sealse riigisisese ja piirkondliku põllumajanduspoliitika elluviimist vastavalt lepinguosaliste poolt käesoleva lepingu III osa sätete alusel elluviidavale koostööpoliitikale. 4. Lepinguosalised on teadlikud sellest, et kalanduse bioloogilised ja merenduslikud ressursid on Euroopa Liidu ja Lääne-Aafrika piirkonna jaoks väga olulised ning et eeskätt tööstuslikust püügist tingitud kalavarude ammendumise oht tingib selle, et lepinguosalised peavad edendama mere- ja veeressursside säästvat haldamist. 5. Lepinguosalised on teadlikud ka sellest, et Lääne-Aafrika riikide kalastuspiirkonnad ja mereökosüsteemid on keerukad, bioloogiliselt mitmekesised ja haavatavad ning nende kasutamisel tuleb neid tegureid arvestada kalavarude ja nendega seotud ökosüsteemide tõhusa säilitamise ja majandamise teel, mis põhineb teaduslikel nõuannetel ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) vastutustundliku kalapüügi juhendis määratletud ettevaatuspõhimõttel. 6. Lepinguosalised on samuti teadlikud kalandusega ja Lääne-Aafrika riikide mere elusressursside kasutamisega seotud tegevuse majanduslikust ja sotsiaalsest tähtsusest ning vajadusest suurendada nendest tulenevat kasu seoses toiduga kindlustatuse, tööhõive, vaesuse vähendamise, sissetulekute suurendamise ja sotsiaalse stabiilsusega kalapüügist elatuvates kogukondades. 7. Lepinguosalised on teadlikud, et elanikkonna toiduga kindlustamise tagamine ja elatusvahenditega kindlustamine maapiirkondades on vaesuse vähendamise põhitegurid, mida tuleb käsitleda säästliku arengu ja aastatuhande arengueesmärkide laiemas kontekstis. Sellega seoses lepivad lepinguosalised kokku tegutseda üheskoos selle nimel, et vältida mis tahes häireid Lääne-Aafrika põllumajandussaaduste ja toidukaupade turgudel. 8. Euroopa Liit kohustub oma poliitilises lähenemises, sealhulgas kalanduspoliitika kohaldamisel toetama Lääne-Aafrika riike kalanduse tõhusa järelevalve-/kontrolli-/seiresüsteemi väljaarendamisel. 9. Lepinguosalised tunnistavad samuti asjaolu, et piirkonna jaoks on oluline töötada välja poliitilised põhimõtted, mis võimaldavad Lääne-Aafrika piirkonna elanikkonnal suurendada kalandusest saadavat kasumit. 10. Käesolevas artiklis kirjeldatud eesmärkide elluviimiseks võtavad lepinguosalised täielikult arvesse Lääne-Aafrika poole majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste tingimuste ja vajaduste mitmekesisust ning arengustrateegiaid. Artikkel 47 Toiduga kindlustatus Kui käesoleva lepingu rakendamine toob Lääne-Aafrika poole või mõne Lääne-Aafrika piirkonna riigi jaoks kaasa või ähvardab kaasa tuua raskusi seoses toiduga kindlustatuse jaoks vajalike toodete kättesaadavuse või nendele toodetele juurdepääsu tagamisega, võib Lääne-Aafrika pool või mõni Lääne-Aafrika piirkonna riik võtta asjakohaseid meetmeid vastavalt artiklis 22 kirjeldatud menetlustele. Artikkel 48 Koostöö põllumajanduse ja toiduga kindlustatuse valdkonnas 1. Koostöö põllumajanduse ja toiduga kindlustatuse valdkonnas toimub Cotonou lepingu artiklite 53 ja 69 alusel. Lepinguosalised lepivad kokku, et käesolevat peatükki puudutavaid Cotonou lepingu sätteid ja käesolevat lepingut rakendatakse vastastikku täiendaval ja toetaval viisil. 2 Et võimaldada Lääne-Aafrika piirkonna riikidel tagada oma elanikkonna toiduga kindlustatus ja edendada elujõulist ja säästvat põllumajandust, kaaluvad lepinguosalised III osa sätetest lähtudes kõikide koostöömeetmete rakendamist, eesmärgiga: a) soodustada niisutuskavade ja veehaldusprogrammide elluviimist; b) soodustada tehnika arengut, innovatsiooni ja tegevuse mitmekesistamist põllumajandussektoris; c) populariseerida keskkonnasõbralike põllumajanduslike sisendite kasutamist; d) arendada teadusuuringuid parandatud omadustega seemnete tootmiseks ja edendada nende kasutamist maaelanikkonna seas; e) arendada välja integreeritud põllumajandus- ja loomakasvatussüsteem; f) parandada põllumajandussaaduste ladustamist ja säilitamist; g) tõhustada riigi toetavat ja nõuandvat rolli eraettevõtjate jaoks; h) tõhustada põllumajanduslikke tootmisahelaid; i) arendada maapiirkondade teede ja radade võrgustikku, et hõlbustada põllumajandussaaduste koristamist ja transportimist; j) toetada häiresüsteemide täiustamist kriisiolukordade ennetamiseks; k) toetada piirkondlike börside väljaarendamist, et toiduainete piirkondlikku kättesaadavust puudutav teave paremini kokku koondada; l) soodustada Euroopa Liidu partneritega sõlmitavaid põllumajanduslepinguid, näiteks mahetoodete pakkumise valdkonnas; m) leida uusi võimalusi suure rahvusvahelise nõudlusega toodete väljaarendamiseks ja eksportimiseks; n) toetada maaõigusega seotud reforme, et suurendada põllumajandustootjate õiguskindlust ning toetada sel viisil tõhusat põllumajandust ja kaasata krediidivõimalusi erainvesteeringuteks põllumajandussektorisse. 3. Lepinguosalised lepivad kokku, et toiduainete puudusest tulenevad eriolukorrad võivad tingida vajaduse nende eriolukordadega seotud riikidele suunatavat toiduabi hõlmavate konkreetsete ja kindla sihtrühmaga eriprogrammide järele. Samas ei tohi need programmid mingil juhul kahjustada sellist abi saavate riikide toiduga kindlustatuse poliitikat. 4. Et piirata Lääne-Aafrikasse imporditava toiduabi võimalikku moonutavat mõju, kohustuvad lepinguosalised eelistama toiduabi kolmepoolseid mehhanisme, mis soodustavad kohalike põllumajandustoodete turustamist. 5. Lepinguosalised rõhutavad põllumajandussektori olulisust Lääne-Aafrika majanduse ja toiduga kindlustatuse jaoks ning eeskätt rahvusvahelistest turgudest sõltuvate majandusharude haavatavust. Lepinguosalised tagavad siseriiklike toetuste poliitika ja meetmete läbipaistvuse. Selleks edastab Euroopa Liit regulaarselt kõigi asjakohaste vahendite abil Lääne-Aafrikale aruande kõnealuste meetmete kohta, näidates ära meetmete õigusliku aluse, vormi ja nendega seotud rahasummad. Lepinguosalised võivad ühe lepinguosalise nõudel vahetada teavet kõikide põllumajanduspoliitikaga seotud meetmete kohta. 6. Euroopa Liidu pool kohustub Lääne-Aafrikasse eksporditavate põllumajandustoodete suhtes mitte kohaldama eksporditoetusi. 7. Põllumajanduse ja toiduga kindlustatuse vallas tehtava koostöö rakendamiseks loovad lepinguosalised alalise dialoogi mehhanismi, mis hõlmab kõiki käesolevas artiklis käsitletud valdkondi. Lepinguosalised määravad vastastikuse kokkuleppega kindlaks selle dialoogi pidamise korra. Artikkel 49 Kalanduskoostöö 1. Selleks et arendada ja soodustada koostööd kalanduse valdkonnas, vastavalt III osas sätestatud tingimustele, kohustuvad lepinguosalised: a) tegema koostööd Lääne-Aafrika piirkonna kalavarude säästvaks haldamiseks ja rakendama püükide mõistliku taseme määramisel ja kalavarudele juurdepääsu tingimuste määratlemisel ettevaatlikkuse põhimõtet, et vältida kalavarude liigkasutamist ning negatiivset mõju keskkonnale ja ökosüsteemile; b) soodustama kalandustoodete pakkumise suutlikkuse ja konkurentsivõime parandamist. Selleks kohustub Euroopa Liit toetama piirkonna liikmesriike, et saavutada vastavus sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete kohaldamisest tulenevatele nõuetele ning tagada kalandustoodete piirkondliku turu areng; c) soodustama investeeringuid ja juurdepääsu rahastamisele, et suurendada piirkonna kalandusettevõtete tootlikkust; d) tegema koostööd käsitööndusliku kalapüügi säästlikuks haldamiseks ja vesiviljeluse arendamise poliitika ellurakendamiseks Lääne-Aafrikas; e) töötama välja laevadele esitatavad miinimumnõuded nende tegevuse paremaks järelevalveks, kontrollimiseks ja seireks ning tegema ettepaneku nende kehtestamiseks; f) tegema kooskõlastatud pingutusi ebaseadusliku, deklareerimata ja reguleerimata püügi takistamiseks võetavate meetmete täiustamiseks ning selles valdkonnas asjakohaste meetmete võtmiseks. Selleks kohustuvad lepinguosalised võtma kõik vajalikud meetmed, et lõpetada ebaseaduslik püügitegevus ja takistada selle jätkumist, ilma et see kahjustaks kõiki teisi asjakohaseks peetavaid toiminguid; g) võtma kogu Lääne-Aafrikas kasutusele laevaseiresüsteemi (VMS) ning tagama, et kõik Lääne-Aafrika riigid kasutavad ühilduvat laevade seire süsteemi; h) lisaks kohustusliku ühilduva laevaseiresüsteemi kasutamisele kohustub kogu Lääne-Aafrika koos Euroopa Liidu poolega arendama välja muid mehhanisme tõhusa kontrolli- ja seirepoliitika elluviimiseks; i) lihtsustama piirkonnast Euroopa Liidu turule eksporditavate kalandustoodete jälgitavuse ja sertifitseerimise menetlusi ja tingimusi; j) täiustama ja tõhustama kalanduse kontrollimise, seire ja järelevalve mehhanisme ja vahendeid, et võidelda ebaseadusliku, reguleerimata ja deklareerimata püügiga, sealhulgas võtma vastu laevadele kehtestatavad miinimumnõuded, mis võimaldavad nende tegevuse järelevalvet, kontrolli ja seiret; k) lubama pärast eri pooltega, kaasa arvatud Euroopa Liiduga, konsulteerimist võtta asjakohaseid teaduslikel soovitustel põhinevaid kaitsemeetmeid, kui tekib oht, et piirkonna kalandus- ja vee-elusressursside säästev haldamine võib olla ohustatud; l) tõhustama teadusuuringuid Lääne-Aafrika piirkonna kalavarude seisukorra tundmaõppimiseks; m) täiustama ja tõhustama kalanduse statistiliste andmete info- ja andmetöötlussüsteemi, eeskätt rändliikide osas; n) tõhustama koostööd kõikides ühist huvi pakkuvates kalandusvaldkondades. Artikkel 50 Piirkondlik integratsioon 1. Lepinguosalised tunnistavad, et põllumajandus- ja toiduaineturgude ja –sektorite suurem integratsioon Lääne-Aafrika riikide vahel järelejäänud tõkete jätkuva eemaldamise ja asjakohase õigusliku raamistiku vastuvõtmise teel aitab kaasa piirkondliku integratsiooni süvenemisele ja käesoleva peatüki eesmärkide saavutamisele. 2. Nad teevad III osa sätetele ja majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi sätetele tuginedes tööd selleks, et arendada välja ja rakendada piirkondlik sektoripõhine põllumajandus- ja kalanduspoliitika, ning suurendavad põllumajanduse ja kalanduse sektorite piirkondlike turgude tõhusust. Artikkel 51 Teabevahetus ja konsulteerimine põllumajanduse ja kalanduse küsimustes 1. Lepinguosalised lepivad kokku kogemuste, teabe ja parimate tavade vahetamises ning selles, et omavahel peetakse nõu kõigis valdkondades, mis on seotud käesoleva peatüki eesmärkide täitmisega ja mis puudutavad nendevahelist kaubavahetust. 2. Lepinguosalised on ühel meelel, et selline dialoog on eriti kasulik järgmistes valdkondades: a) teabe vahetamine põllumajandusliku tootmise, tarbimise ja kaubanduse ning põllumajandus- ja kalandustoodete turgude vastavate arengusuundade kohta; b) teabe vahetamine põllumajandust, maaelu arengut ja kalandust käsitleva poliitika, õigusaktide ja eeskirjade kohta; c) arutelu põllumajandus- ja kalandussektorite ümberkujundamiseks vajaliku poliitika ja vajalike institutsiooniliste muudatuste teemal ning põllumajandust, toiduaineid, maaelu arengut ja kalandust käsitleva regionaalpoliitika kujundamine ja rakendamine piirkondliku integratsiooni eesmärgil; d) arvamuste vahetamine uute tehnoloogiate, poliitiliste põhimõtete ja kvaliteedikontrolli meetmete kohta. e) arvamuste vahetamine Euroopa Liidus kehtivate erasektori standardite paremaks tundmaõppimiseks ja seireks. III OSA MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU ARENGUMÕÕTME RAKENDAMISEKS JA EESMÄRKIDE TÄITMISEKS TEHTAV KOOSTÖÖ Artikkel 52 Eesmärgid 1. Lepinguosalised kohustuvad tõhustama käesoleva lepingu raames omavahelist koostööd ja võtavad ühise kohustuse rakendada majanduspartnerlusleping ja täita selles püstitatud eesmärgid. Euroopa Liidu pool kohustub toetama Lääne-Aafrika poolt arengut soosiva majanduspartnerluslepingu ellurakendamisel. 2. Lepinguosaliste ühiselt võetud kohustus haakub Lääne-Aafrika piirkonna arenguvisiooniga ja toetab käesoleva lepingu I osas sõnastatud prioriteetide elluviimist. Selleks tunnistavad lepinguosalised, et üksnes Euroopa Liidu turule juurdepääsu parandamine ei ole piisav tingimus Lääne-Aafrika piirkonna tõhusaks kaasamiseks ülemaailmsesse kaubandusse. Lepinguosalised kohustuvad samuti rakendama tõhusaid meetmeid selleks, et toetada Lääne-Aafrika piirkonnas tugeva, konkurentsivõimelise ja mitmekesise majandusliku baasi loomist, süvendada piirkonna majanduslikku integreeritust ja kohanemist käesoleva lepinguga loodava uue majandusliku kontekstiga, mis võimaldab saada majanduspartnerlusest kasu. Artikkel 53 Põhimõtted 1. Lepinguosalised lepivad kokku käivitada koostöö, mille eesmärk on toetada tehnilise ja finantsabi kaudu Lääne-Aafrika pingutusi käesoleva lepingu raames võetud kohustuste täitmiseks. Koostöö eesmärk on samuti aidata Lääne-Aafrika piirkonnal kõrvaldada asjaolud, mis takistavad toodangu mitmekesistamist ja suurendamist, et tõhustada regioonisisest kaubandust ja saada kasu Euroopa turu avanemisest. Nad kohustuvad rakendama majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi, et tagada lepingu eesmärkide täitmine. Selleks rakendatakse Cotonou lepingu majanduslikku ja piirkondlikku koostööd ja integratsiooni käsitlevaid sätteid käesolevast lepingust tuleneva kasu suurendamiseks. 2. Lepinguosalised lepivad kokku tagada arengukoostöö ja lepinguosaliste rahvusvaheliste kohustuste sidusus säästva arengu ja piirkondlike arengustrateegiate valdkonnas. 3. Käesoleva lepinguga kehtestatav uus majanduslik korraldus ja arengukoostöö valdkonnas võetud kohustused täiendavad üksteist ja toetavad üheskoos lepingu arengumõõdet. Käesoleva lepingu artikli 2 lõike 4 kohaselt põhineb uus majanduslik korraldus vastastikkuse põhimõttel ja arengutasemete erinevuste arvessevõtmisel ning sellega kehtestatakse eri- ja diferentseeritud kohtlemine ning Lääne-Aafrikaga toimuva kaubavahetuse järkjärguline ja asümmeetriline liberaliseerimine. 4. Lepinguosalised lepivad samuti kokku, et käesoleva osa sätteid ei saa tõlgendada nii, et need takistavad Lääne-Aafrika poolel järgida oma majanduskasvu ja arenguga seotud eesmärke, rakendada oma poliitikat ja teostada piirkondlikku integreerimist. Artikkel 54 Rahastamiskord 1. Euroopa Liit kohustub toetama lepingu arengumõõtmega seotud meetmeid ja projekte. Lääne-Aafrika ja Euroopa Liidu vahelise arengukoostöö Euroopa Liidu poolne rahastamine,[2] mis toetab käesoleva lepingu rakendamist, toimub järgmiste vahendite raames: a) Cotonou lepingu asjakohased eeskirjad ja menetlused, eelkõige Euroopa Arengufondi kavade koostamise menetlused; b) Euroopa Liidu üldeelarvest rahastatavad asjakohased vahendid; c) muud rahastamismehhanismid, mis luuakse Cotonou lepingu lõppemise korral. 2. Euroopa Liidu liikmesriigid kohustuvad ühiselt igaüks oma arengupoliitika ja -vahendite, sealhulgas kaubandusabi kaudu ning kooskõlas abi tõhususe, koordineerituse ja täiendavuse põhimõtetega toetama piirkondliku majanduskoostöö alaseid arengumeetmeid ning käesoleva lepingu rakendamist nii riigi kui ka piirkondlikul tasandil. 3. Euroopa Liit ja tema liikmesriigid kohustuvad rahastama lepingu arengumõõdet ajavahemiku jooksul, mis vastab vähemalt käesolevas lepingus ettenähtud Lääne-Aafrika kaubanduse liberaliseerimise perioodile, tuginedes finantsvahenditele, lepinguosaliste õigusaktidele ja käesoleva lepingu artiklis 2 sätestatud põhimõtetele. 4. Euroopa Liit ja tema liikmesriigid kohustuvad toetama Lääne-Aafrikat arengumõõtme rahastamise jaoks täiendavate rahastamisvahendite leidmisel teiste rahastajate kaudu. Artikkel 55 MAJANDUSPARTNERLUSLEPINGU ARENGUPROGRAMM Selleks et toetada piirkonna oma pingutusi arengu tagamiseks, võtavad lepinguosalised majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi elluviimiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks vajalikke finants- ja tehnilisi meetmeid, kooskõlas käesoleva lepingu artikliga 54, et muuta käesoleva lepingu arengumõõde konkreetsemaks. Artikkel 56 Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi eesmärgid 1. Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi ülesanne on käesoleva lepingu eesmärkide saavutamine ja see on koostatud pikaajalist perspektiivi silmas pidades. Programmi üldine eesmärk on ehitada üles konkurentsivõimeline piirkondlik majandus, mis on ühtlaselt harmooniliselt integreeritud maailmamajandusse ning mis stimuleerib majanduskasvu ja säästvat arengut. Majanduspartnerluslepingu arenguprogramm on kooskõlas Lääne-Aafrika piirkonnale antava kaubandusabi programmi ja kõnealuse piirkonna majandusliku ja valdkondliku arengu strateegiatega. 2. Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi konkreetne eesmärk on võimaldada Lääne-Aafrika piirkonnal saada majanduspartnerluslepingus sisalduvatest võimalustest maksimaalset kasu ja aidata tulla toime lepingu rakendamisega seotud kohandamiskulude ja muude probleemidega. 3. Sellega seoses peab programm toetama: a) kiire, järjepideva ja töökohtade loomist hõlmava majanduskasvu saavutamist, mis toetab Lääne-Aafrika piirkonna säästvat arengut ja aitab vähendada vaesust selles piirkonnas; b) Lääne-Aafrika piirkonna majanduse mitmekesistamist ja selle konkurentsivõime tõstmist; c) tootmise mahu suurendamist ja elanikkonna sissetulekute kasvu; d) piirkondliku integratsiooni süvendamist ja piirkonnasisese kaubanduse edendamist; e) Lääne-Aafrika piirkonna turuosade suurendamist Euroopa turul, parandades selleks muu hulgas juurdepääsu sellele turule; f) Lääne-Aafrika piirkonda tehtavate investeeringute ning Euroopa Liidu ja Lääne-Aafrika erasektorite partnerlussuhete toetamist ja ärikeskkonna parandamist Lääne-Aafrika piirkonnas. Artikkel 57 Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi tegevussuunad Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammiga hõlmatud tegevusvaldkonnad koonduvad viie telje ümber: a) tootmisvõimsuste mitmekesistamine ja suurendamine; b) piirkonnasisese kaubanduse areng ja rahvusvahelistele turgudele juurdepääsu hõlbustamine; c) riigisisese ja piirkondliku kaubandusega seotud taristu täiustamine ja tõhustamine; d) oluliste kohanduste tegemine ja muude kaubandusega seotud vajaduste arvessevõtmine; e) majanduspartnerluslepingu rakendamine ja sellega seotud seire- ja hindamistegevus Lääne-Aafrika piirkonnas. Artikkel 58 Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi rakendamise kord 1. Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi käsitletakse protokollis, mis on käesoleva lepingu lahutamatu osa ning on esitatud lepingu F lisas. Programmi rakendamise kord on määratletud selles protokollis. 2. Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi elluviimine toimub teatud tegevuskogumi abil, millega seonduvad finantshindamine, ajakava ja rakendamise järelevalve indikaatorid. Kõnealuse tegevuskogumi rakendamiseks on Euroopa Liit ja selle liikmesriigid võtnud finantskohustusi vastavalt käesoleva lepingu artikli 54 sätetele. 3. Majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi hinnatakse ajavahemike järel, milles lepinguosaliste kokku lepivad. Majanduspartnerluslepingu arenguprogramm vaadatakse selle rakendamise tulemuste ja käesoleva lepingu rakendamise mõju alusel regulaarselt läbi. Sel eesmärgil on käivitatud ühiselt määratletud indikaatoritel põhinev süsteem mehhanism, mis võimaldab programmi rakendamist pidevalt jälgida ja selle mõju hinnata. 4. Lõikes 3 nimetatud ühise hindamise raames püüavad lepinguosalised saavutada sünergiat ühelt poolt Lääne-Aafrika piirkonna võetud kohustuste täitmise rütmi ja teiselt poolt edusammude vahel, mis on tehtud majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi meetmete ja kavade rakendamisel, mis hõlmab ka vahendite kaasamist programmi rahastamiseks, ning piirkonna konkurentsivõime ja tootmisvõimekuse suurendamisel. Lepinguosalised võtavad majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu tegevuse raames käesoleva lepinguga, eriti selle artikliga 54, kooskõlas olevaid meetmeid selle sünergia suurendamiseks. Artikkel 59 Eeskirjade rakendamise toetamine Lepinguosalised lepivad kokku, et käesoleva lepingu eesmärkide saavutamiseks on oluline rakendada kaubandusega seotud eeskirjad, mille koostöövaldkonnad on nimetatud käesoleva lepingu eri peatükkides. Sellealast koostööd rakendatakse artiklis 54 sätestatud korras. Artikkel 60 Maksude kohandamine 1. Lepinguosalised tunnistavad probleeme, mida käesolevas lepingus ettenähtud tollimaksude kaotamine või tuntav vähendamine võib Lääne-Aafrika piirkonna jaoks tekitada ning lepivad kokku kõnealuses valdkonnas dialoogi ja koostöö alustamises. 2. Arvestades lepinguosaliste vahel käesolevas lepingus kokkulepitud tollimaksude järkjärgulise kaotamise ajakava, on lepinguosalised kokku leppinud süvendatud dialoogi alustamises reformide ja maksusüsteemi kohandamise meetmete üle, et vähendada eelarvepuudujääki ja tagada lõpuks Lääne-Aafrika piirkonna riikide eelarvetasakaal. 3. Lääne-Aafrika kohustub kaubanduse liberaliseerimisest tuleneva maksusüsteemi muutmise raames viima läbi vajalikud maksureformid. Euroopa Liit kohustub toetama Lääne-Aafrikat nende reformide teostamisel. Kõnealuseid reforme arvesse võttes kohustub Euroopa Liit tollimaksude järkjärgulise vähendamise perioodil eraldama finantsvahendeid lepinguosaliste vahel kokku lepitud fiskaalsete netomõjude tasakaalustamiseks. Artikkel 61 Vahendid 1. Käesoleva lepingu III osa sätete rakendamise raames lepivad lepinguosalised kokku järgmiste vahendite kasutuselevõtus: a) konkurentsivõime seirekeskus; b) majanduspartnerluslepingu piirkondlik fond. 2. Konkurentsivõime seirekeskus on käesoleva lepingu rakendamise seire ja hindamise vahend. See hõlmab selgeid seire- ja hindamisnäitajaid majanduspartnerluslepingu mõju hindamiseks. Need näitajad määratakse kindlaks kohe, kui leping on allkirjastatud. 3. Lepinguosalised kinnitavad piirkondlike rahastamismehhanismide kasulikkust. Majanduspartnerluslepingu piirkondlik fond on majanduspartnerluslepingu arenguprogrammi peamine rahastamisvahend. See on eelistatud kanal Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide antava toetuse edastamiseks. 4. Piirkonna poolt ja jaoks asutatud majanduspartnerluslepingu piirkondlik fond võimaldab suunata rahastamisvahendeid piirkondlikul ja vajaduse korral ka riiklikul tasandil ning tõhusalt rakendada käesoleva lepingu toetusmeetmeid. 5. Euroopa Liit kohustub suunama oma toetused kas läbi piirkondlike rahastamismehhanismide või läbi mehhanismide, mille on välja valinud käesolevale lepingule alla kirjutanud riigid. Neid mehhanisme rakendatakse kooskõlas Pariisi deklaratsioonis sisalduvate abi tõhususe põhimõtetega, et tagada lihtsustatud, tõhus ja kiire rakendamine. Lepinguosalised võivad kokku leppida ka muude rahastamismehhanismide või -meetodite kasutamises. 6. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kahe vahendi töökorra määrab kindlaks majanduspartnerluslepingu ühiskomitee. IV OSA VAIDLUSTE VÄLTIMINE JA LAHENDAMINE 1. PEATÜKK EESMÄRK, REGULEERIMISALA JA VAIDLUSOSALISED Artikkel 62 Eesmärk Lepingu käesoleva osa eesmärk on määrata kindlaks meetodid, mis võimaldavad vältida ja lahendada lepinguosaliste vahelisi võimalikke vaidlusi, et leida mõlema poole jaoks vastuvõetav lahendus. Artikkel 63 Reguleerimisala 1. Kui artiklites 20 ja 21 ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat osa kõikide käesoleva lepingu tõlgendamist ja kohaldamist käsitlevate vaidluste korral. 2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, kohaldatakse Cotonou lepingu artiklis 98 sätestatud menetlust arengukoostöö rahastamisega seotud vaidluste korral. Artikkel 64 Vaidlusosalised 1. Euroopa Liitu ja tema liikmesriike käsitletakse käesoleva lepingu kohaldamisest tingitud vaidluste vältimisel ja lahendamisel ühe vaidlusosalisena. 2. ECOWASi, UEMOAt ja kõiki Lääne-Aafrika riike, sealhulgas Mauritaaniat, käsitletakse käesoleva lepingu kohaldamisest tingitud vaidluste vältimisel ja lahendamisel samuti ühe vaidlusosalisena. 2. PEATÜKK VAIDLUSTE VÄLTIMINE: KONSULTEERIMINE JA VAHENDAMINE Artikkel 65 Konsulteerimine 1. Lepinguosalised püüavad lahendada kõik artikliga 63 hõlmatud vaidlused heas usus toimuvate konsultatsioonide teel, eesmärgiga jõuda mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduseni. 2. Konsultatsioone alustada sooviv lepinguosaline saadab selleks teisele lepinguosalisele kirjaliku taotluse ning edastab selle taotluse koopia majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomiteele, märkides kirjas ära kõnealuse meetme ning lepingu need sätted, millega nimetatud meede ei ole tema arvates kooskõlas. 3. Konsultatsioonid peavad algama neljakümne (40) päeva jooksul alates taotluse esitamise kuupäevast. Konsultatsioonid loetakse lõppenuks kuuekümne (60) päeva möödumisel taotluse esitamise kuupäevast, välja arvatud juhul, kui mõlemad lepinguosalised on nõus konsultatsioone jätkama. Konsultatsioonide käigus vahetatud teave on konfidentsiaalne. 4. Kiireloomulistes küsimustes, eelkõige kergesti riknevate ja hooajakaupade puhul, alustatakse konsultatsioone viieteistkümne (15) päeva jooksul alates taotluse esitamise kuupäevast ning need loetakse lõppenuks kolmekümne (30) päeva möödumisel taotluse esitamisest. 5. Vaidluste vältimise ja lahendamise kõikidel etappidel pöörab Euroopa Liidu pool erilist tähelepanu Lääne-Aafrika piirkonna ja riikide olukorrale, probleemidele ja erihuvidele. 6. Kui konsultatsioone ei alustata lõikes 3 või 4 nimetatud tähtaja jooksul või kui konsultatsioonide lõppedes ei ole mõlemat lepinguosalist rahuldava kokkuleppeni jõutud, võib konsultatsioone alustada soovinud lepinguosaline taotleda vahekohtu menetluse rakendamist vastavalt käesoleva lepingu sätetele. Artikkel 66 Vahendamine 1. Kui konsultatsioonide teel ei õnnestu mõlemat poolt rahuldava lahenduseni jõuda, võivad lepinguosalised vastastikusel kokkuleppel kasutada vahendajat. Kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti, võetakse vahendamise aluseks konsultatsioonitaotluses esitatud asjaolud. 2. Kui vaidlusosalised ei ole vahendaja valikus kokku leppinud kümne (10) päeva jooksul alates vahendaja kasutamise kokkuleppest, valib majanduspartnerluslepingu rakendamise ühiskomitee eesistuja või tema esindaja kiirema lepinguosalise taotlusel, vahendaja loosi teel isikute seast, kes on kantud artiklis 83 osutatud nimekirja ega ole kummagi lepinguosalise kodanikud. Valik tehakse mõlema lepinguosalise esindajate juuresolekul kahekümne (20) päeva jooksul alates vahendaja kasutamise kokkuleppe sõlmimisest. 3. Vahendaja kutsub lepinguosalised kokku hiljemalt kolmekümne (30) päeva jooksul pärast tema nimetamist. Vahendajale esitatakse hiljemalt viisteist (15) päeva enne kohtumist mõlema lepinguosalise seisukohad ning vahendaja esitab oma arvamuse hiljemalt neljakümne viie (45) päeva jooksul pärast tema nimetamist. 4. Vahendaja arvamus võib sisaldada soovitusi selle kohta, kuidas lahendada vaidlus vastavalt artiklis 63 osutatud sätetele. Vahendaja arvamus ei ole siduv. 5. Lepinguosalised võivad vastastikusel kokkuleppel muuta lõikes 3 nimetatud tähtaegu. Ka vahendaja võib kummagi lepinguosalise taotlusel või omal algatusel otsustada neid tähtaegu muuta, pidades silmas asjaomasel lepinguosalisel tekkinud erilisi probleeme või juhtumi keerukust. 6. Vahendusmenetlused, eelkõige lepinguosaliste menetluse käigus vahetatud teave ja võetud seisukohad, on konfidentsiaalsed. 3. PEATÜKK VAIDLUSTE LAHENDAMISE MENETL