1. Sissejuhatus

22. märtsi 2016. aasta pommirünnakud Brüsselis juhtisid taas kord tähelepanu julgeolekuriskile, mida terrorism Euroopas põhjustab. Madridis, Londonis, Kopenhaagenis ja Pariisis toimunud jõhkrad massikuriteod tuletavad järjekordselt meelde vajadust kaugelevaatava ELi julgeolekupoliitika järele, mis vastab ähvardavate ohtude ulatusele.

Kõrgetasemelise julgeoleku tagamine eurooplastele on eesmärgina sätestatud aluslepingutes ning president Jean-Claude Juncker on oma 15. juuli 2015. aasta poliitilistes suunistes nimetanud seda Euroopa ühiseks kohustuseks. Ajajärgul, mil terrorism ja raske kuritegevus on piiriülesed, lasub nii Euroopa Liidul kui ka liikmesriikidel kohustus tagada oma kodanikele kooskõlas EL põhiõigustega sisejulgeoleku ala, kus isikud on kaitstud. Liikmesriigid on julgeoleku eest esmavastutavad, kuid üksi tegutsedes ei saa nad piiriüleseid ohtusid tulemuslikult kõrvaldada. Seetõttu on vaja luua Euroopa tasandil vahendid, taristu ja keskkond, mille abil liikmesriikide ametiasutused saavad ühiste probleemide lahendamiseks tulemuslikult koostööd teha: tulemuslik ja tegelik julgeolekuliit, kus kodanike õigused ja vabadused on hästi kaitstud.

Euroopa julgeoleku tegevuskavas on ELi jaoks sätestatud selge raamistik paremaks koostööks julgeoleku valdkonnas ning selle alusel on Euroopa Ülemkogu kiitnud heaks uuendatud sisejulgeoleku strateegia. Terrorism on üks tegevuskava kolmest prioriteedist. Ülejäänud kaks prioriteeti on organiseeritud kuritegevus ja küberkuritegevus. Pärast Brüsseli rünnakuid kohtusid Euroopa Parlament, ELi justiits- ja siseministrid ning komisjon, et rõhutada oma otsusekindlust ettenähtud meetmete võtmise kiirendamiseks ja terrorismivastase võitluse süvendamiseks. Seetõttu annab käesolev teatis aasta pärast tegevuskava esitamist ülevaate selle rakendamisel tehtud edusammudest, keskendudes ELi panusele terrorismivastasesse võitlusesse.

Euroopa Liidu eesmärk on tagada kodanikele sisepiirideta ala, mis rajaneb vabadusel, turvalisusel ja õigusel. Eurooplased vajavad kindlustunnet, et nende vabadus ja turvalisus on Euroopa piires liikudes hästi kaitstud ja et sealjuures järgitakse täies ulatuses liidu väärtusi, kaasa arvatud õigusriigi põhimõtet ja põhiõigusi. Selleks nähakse aluslepingutes ette vajadus tagada julgeoleku kõrge tase, sealhulgas ennetavate meetmete ning politsei, kohtuorganite ja muude pädevate asutuste vahelise koordineerimise ja koostöö kaudu. Selleks peavad EL ja liikmesriigid võtma eesmärgiks teha koostööd mitte pelgalt riigi sisejulgeoleku, vaid kogu liidu üldise julgeoleku kaitsmiseks.

Kuritegevuse ja terrorismi kõige raskemate vormide puhul on ühe liikmesriigi sisejulgeolek kõigi liikmesriikide sisejulgeolek. Nüüd on aeg tegutseda, nagu president Juncker 12. aprillil 2016 parlamendis sedastas. Killustatus muudab Euroopa haavatavaks. See kehtib nii julgeoleku kui ka mitmes muus valdkonnas. Euroopa vajab tegelikku julgeolekuliitu. Julgeolekuliidu raames peaks ühe liikmesriigi politseiametnik jagama olulist teavet oma piiriüleste kolleegidega sama enesestmõistetavalt, nagu ta teeks seda oma riigi kolleegide puhul. Selleks on vaja põhjalikku muutust kahel tasandil. Euroopa tasandil on vaja kiiremas korras kõrvaldada olemasolevate teabevahetusvahendite allesjäänud puudujäägid, killustatus ja tegevuspiirangud, et tagada koostööstruktuuride võimalikult suur tulemuslikkus ning Euroopa õigusaktide ajakohastatus ja tugevus võitluses terroristidest kurjategijate ja nende tegevusega. Seda on vaja usaldusliku keskkonna loomiseks liikmesriikide ametiasutuste tasandil ning selleks, et võtta kasutusele õiguslikud ja praktilised vahendid, mis võimaldavad neil ühiste probleemide lahendamiseks koostööd teha. Tulemusliku julgeolekuliidu täieulatuslik lisaväärtus sõltub suurel määral kõnealuste vahendite ja struktuuride kasutamisest, et kõrvaldada igasugused tulevased lüngad operatiivtegevuses ja politseil kasutada olevas teabes. Selleks on vaja muutust töökultuuris liikmesriikide tasandil, et kõik nende õiguskaitseametnikud iga viimase politseinikuni välja omandaksid süsteemse koostöö ja teabe jagamise harjumuse. Kui me tahame üle saada killustatusest, mida terroristid ja kurjategijad edukalt ära kasutavad, on vaja ühise vastutuse tunnetamist ning soovi ja suutlikkust selle nimel tegutseda.

Euroopa julgeoleku tegevuskava elluviimine on juba alanud. Liikmesriigid ja ELi institutsioonid peavad nüüd oma jõupingutusi mitmekordistama, et tagada tegevuskava täielik rakendamine ja saavutada viivitamata tulemusi. Samal ajalt tähendavad praegu Euroopa ees seisvad arvukad ja kattuvad probleemid, mis on seotud meie naabruse ebastabiilsuse ja üleilmsete jõududega laiemalt, et nüüd on aeg saada ülevaade tegevuskava elluviimisest laiemate poliitiste suundumuste kontekstis, eelkõige meetmetest, mis on võetud Euroopa rände tegevuskava, digitaalse ühtse turu, energialiidu ja hübriidohtude vastu võitlemise raames. Selliste seoste loomine ja parem koordineeritus muudab liidu vastupanu- ja reageerimisvõimelisemaks ning paremini ette valmistatuks kooskõlas nõukogu järeldustega Euroopa Liidu sisejulgeoleku uuendatud strateegia (2015–2020) kohta.

Seetõttu on käesoleval teatisel kaks eesmärki: esiteks hinnata Euroopa julgeoleku tegevuskava elluviimist seoses konkreetsete operatiivküsimustega ja tuvastada selle rakendamisel ilmnenud puudujäägid terrorismivastase võitluse valdkonnas; teiseks teha kindlaks, missuguseid meetmeid on nende puudujääkide kõrvaldamiseks veel vaja võtta, ning arendada olemasolevaid vahendeid kasutades välja uued alalise koostöö struktuurid terrorismivastase võitluse eest vastutavate operatiivteenuste vahel, et koondada Europoli, Eurojusti, luureteenistuste, politseiasutuste ja kohtuorganite töö. Selles kehtestatakse toimiva ja tulemusliku julgeolekuliidu tegevuskava, mis suurendab meie ühist suutlikkust terrorismiohuga toimetulekuks.

2. Terrorismiohu kõigi mõõtmete käsitlemine