ET Euroopa Liidu Teataja C 383/64

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Roheline raamat „Kapitaliturgude liidu loomine””

[COM(2015) 63 final]

(2015/C 383/10)

Raportöör: Juan MENDOZA CASTRO Kaasraportöör: Milena ANGELOVA

9. märtsil 2015 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Roheline raamat „Kapitaliturgude liidu loomine””

[COM(2015) 63 final].

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon võttis arvamuse vastu 18. juunil 2015.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 509. istungjärgul 1.–2. juulil 2015 (1. juuli 2015. aasta istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 100, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 3.

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Komitee toetab rohelist raamatut kapitaliturgude liidu kohta, ootab komisjoni ettepanekuid selle kohta, milliseid muudatusi võib vaja minna dokumendis sedastatud eesmärkide saavutamiseks, ning leiab, et kavandatud meetmed põhinevad kõigi sidusrühmade väljendatud seisukohtade tasakaalustatud arvestamisel.

1.2. Komisjoni algatuse eesmärk peaks olema luua tingimused tõhusa nüüdisaegse, asjakohaselt reguleeritud finantsteenuste sektori jaoks, mis annab investeeringuid otsivatele äriühingutele, eriti VKEdele ja kiiresti kasvavatele ettevõtetele juurdepääsu kapitali pakkujatele.

1.3. Komitee näeb kapitaliturge likviidsuse kogumitena, kus äriühingud saavad koguda rahalisi vahendeid ja kaubelda finantsinstrumentidega, ning toetab kindlalt kapitaliturgude liidu lõppeesmärki kaotada turgude praegune killustatus, võimaldades nii igat liiki äriühingute noteerimist.

1.4. Kuna kapitaliturgude liit on suurte ettevõtjate jaoks suurel määral juba reaalsus, rõhutab komitee vajadust meetmete järele, mis võimaldaksid sellest kasu saada ka VKEdel.

1.5. Kapitaliturgude liit peaks pikas perspektiivis parandama majanduse rahastamist, kasutades selleks äriühingu üldjuhtimise ja ettevõtja sotsiaalse vastutuse parimate tavade edendamise võimalusi, keskendudes majanduse kõrval ka keskkonnaalastele ja sotsiaalsetele eesmärkidele.

1.6. Kapitaliturgude liiduga seotud tulevaste otsuste puhul tuleks selgelt arvesse võtta VKEde konkreetseid vajadusi. Komitee soovitab tungivalt võtta otsustavaid ja kiireid meetmeid järgmistes suundades: — järelturu arendamine; — kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid nõudeid käsitleva lihtsustatud ühtse standardi väljatöötamine VKEde noteerimiseks finantsinstrumentide reguleeritud turgudel; — standarditud läbipaistval metoodikal põhinevate krediidireitingute kasutusele võtmine; — lihtsustatud standarditud kriteeriumide (mudeli) vastuvõtmine reguleeritud turgudel registreerimiseks, hõlmates lisaks finantsteabele üksikasjalikku keskpika perioodi äriplaani investeeringute ja äritegevuse arendamise kohta; — rohkem vajadustele kohandatud investeerimistoodete loomine, kuna need peaksid vastama paremini ettevõtete vajadustele; — mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratluste ajakohastamine ja ühendamine erinevates ELi õigusaktides, et kajastada paremini VKEde mitmekesisust ja liikmesriikidevahelisi erinevusi; — uue kasvava ettevõtja ja kiiresti kasvava ettevõtja mõiste määratlemine ning eritähelepanu pööramine selliste ettevõtjate vajadustele kapitaliturul; — Euroopa börsi ühtse segmenteerimismudeli loomine, milles eristatakse VKEsid selle alusel, mis liiki emitendid nad on, või spetsialiseerunud segmentide loomine asjaomastel riiklikel reguleeritud turgudel; — riikide tarbijakaitseorganite ja finantsasutuste haldussuutlikkuse tugevdamise innustamine; — investoritele selliste tingimuste pakkumine, mis on rahvusvaheliste turgude tingimustega vähemalt võrreldavad, kui mitte neist paremad.

1.7. Komitee nõustub rohelises raamatus esitatud tõdemusega, et väga väike osa kodumajapidamiste säästudest leiab tee riigivõlakirjadest või pangahoiustest tootlikumatesse investeeringutesse, eriti säästjate praeguse finantssurve ajal.

1.8. Komitee rõhutab traditsioonilise panganduse tähtsust finantssüsteemi stabiilsuse jaoks. Komitee tunnistab Euroopa pangandusliidu elluviimise tähtsust.

1.9. Jätkusuutlikuks kvaliteetseks väärtpaberistamiseks tuleb edendada lühikese vahendusahelaga põhistruktuure.

1.10. Komitee leiab, et rohelises raamatus esitatakse põhjalik ülevaade Euroopa kapitaliturgude praegusest olukorrast ja kapitaliturgude liidu lõpuleviimiseks vajalikest meetmetest.

2. Rohelise raamatu sisu

2.1. Võrreldes muude jurisdiktsioonidega on kapitalituru põhine rahastamine Euroopas suhteliselt vähearenenud. Euroopa aktsia-, võlakirja- ja muudel turgudel on majanduskasvu rahastamisel väiksem roll ning Euroopa ettevõtjad tuginevad jätkuvalt oluliselt pankadele, mistõttu muudab pangalaenude andmise piiramine meie majanduse haavatavaks.

2.2. Samuti on investorite usaldus ebapiisav ning Euroopa sääste ei kasutata alati kõige tootlikumalt.

2.3. Kapitaliturgude liidu loomine on komisjoni tööprogrammi põhialgatus.

2.4. Kapitaliturgude liit tagaks majanduse rahastamise suurema mitmekesistamise ja vähendaks kapitali kaasamise kulusid, eeskätt VKEde puhul.

2.5. Integreeritumad kapitaliturud (eelkõige aktsiaturud) edendaksid Euroopa majanduse suutlikkust vapustustele vastu pidada ja võimaldaksid teha rohkem investeeringuid võlakoormust suurendamata.

2.6. Kapitaliturgude liit peaks tõhusa turutaristu ja vahendajate kaudu edendama investorite kapitali jõudmist Euroopa investeerimisprojektidesse, parandades riskide ja kapitali jaotumist kogu ELis ning suurendades seeläbi Euroopa vastupidavust tulevikus tekkivatele vapustustele.

2.7. Peamised põhimõtted, millele kapitaliturgude liit toetub, on järgmised: see peaks maksimeerima kapitaliturgudest saadava kasu majanduse, majanduskasvu ja töökohtade loomise jaoks; see peaks looma ühtse kapitalituru kõigi 28 liikmesriigi jaoks; see peaks põhinema finantsstabiilsuse kindlatel alustel; see peaks tagama tarbijate ja investorite tõhusa kaitse ning see peaks aitama meelitada ligi investeeringuid kogu maailmast ja suurendama ELi konkurentsivõimet.

3. Üldised märkused

3.1. Komitee toetab täielikult komisjoni algatust. Kapitaliturgude liit on vajalik struktuurireform selleks, et kõik ELi liikmesriigid saaksid elujõulises ja teadmistepõhises majanduses jõudsalt areneda. Tuleb kõrvaldada takistused rea innovaatiliste finantstoodete arendamiselt kogu ELis, sest need takistavad investeeringute konkurentsivõimelist rahastamist, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate, idufirmade ja pikaajaliste taristutoodete puhul.

3.2. Komisjoni algatuse eesmärk peaks olema tingimuste loomine tõhusa nüüdisaegse finantsteenuste sektori jaoks, mis on asjakohaselt, kuid mitte ülemäära reguleeritud, võimaldades mitmekesistada investeeringute rahastamise allikaid ja tegeledes seeläbi muret tekitavalt madala investeeringute tasemega.

3.3. Komitee näeb kapitaliturge likviidsuse kogumitena, kus ettevõtjatel on võimalik koguda vahendeid ja kaubelda finantsinstrumentidega. Võttes selle lähtepunktiks, leiab komitee, et kapitaliturgude liit on suurte ettevõtjate jaoks juba saavutatud, ja keskendub komisjoni rohelises raamatus esitatud küsimustele vastates peamiselt meetmetele, mis võimaldavad sellisest liidust kasu saada ka VKEdel ja kiiresti kasvavatel ettevõtjatel.

3.4. Kapitaliturgude liit peaks pikas perspektiivis parandama majanduse rahastamist, kasutades selleks äriühingu üldjuhtimise ja ettevõtja sotsiaalse vastutuse parimate tavade edendamise võimalusi, keskendudes majanduse kõrval ka keskkonnaalastele ja sotsiaalsetele eesmärkidele.

3.5. Rohelises raamatus käsitletakse VKEsid sihtemitendina. Sellega seoses tuleks võlakirju või muid fikseeritud tulumääraga finantsinstrumente puudutavate tulevaste otsuste puhul selgelt arvesse võtta VKEde konkreetseid vajadusi: — rahastamise lõpptähtaegade õige valik; — rahastamise ja tagasimaksete struktuur; — rahastamiskulud, kaasa arvatud vastavale turule sisenemisega seotud kulud; — asjaomase investeerimistoote ettevalmistamiseks vajalike tagatiste sisu ja struktuur. Selleks et kõikidele nendele vajadustele piisavalt tähelepanu pöörata, on väga oluline kavandada lihtsustatud ja standarditud tooted ja menetlused VKEde osalemiseks kapitaliturgudel.

3.6. Komitee kutsub Euroopa Komisjoni, Euroopa järelevalveasutusi ja liikmesriike tegutsema toimiva kapitaliturgude liidu saavutamisele suunatud tulevaste õigusaktide koostamisel ja riiklikesse õigusaktidesse ülevõtmisel ettevaatlikult, tagamaks, et Euroopa kapitaliturg pakub investoritele ja emitentidele tingimusi, mis on rahvusvaheliste turgudega vähemalt võrreldavad kui mitte neist paremad.

3.7. Tõhusa kapitaliturgude liidu saavutamine on võimalik vaid siis, kui üksikinvestoritena kaasatakse ja meelitatakse ligi ELi kodanikke. Komitee nõustub rohelises raamatus esitatud tõdemusega, et väga väike osa kodumajapidamiste säästudest leiab tee riigivõlakirjadest või pangahoiustest tootlikumatesse investeeringutesse, eriti säästjate praeguse finantssurve ajal.

3.8. Rõhutada tuleks traditsioonilise panganduse tähtsust finantssüsteemi stabiilsuse jaoks.

3.9. Jätkusuutliku kvaliteetse väärtpaberistamisturu saavutamiseks – nagu viidatakse rohelises raamatus – tuleb edendada lühikese vahendusahelaga põhistruktuure, et luua otseühendus laenuvõtjate ja säästjate vahel.

4. Vastused rohelises raamatus esitatud küsimustele

4.1. Varase tegutsemise prioriteedid

1) Millised muud valdkonnad tuleks seada prioriteediks lisaks lühiajaliste meetmete võtmiseks kindlaks tehtud viiele prioriteetsele valdkonnale?

Kavandatud meetmed keskenduvad suures osas esmasturgudele. VKEde eripära silmas pidades on vaja uurida ka järelturu arendamise võimalusi.

Eelkõige on ülimalt oluline töötada välja kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete nõuete ühtne ja lihtsustatud standard VKEde noteerimiseks finantsinstrumentide reguleeritud turgudel. Samuti tuleks välja töötada mehhanism, millega muuta VKEd investorite jaoks atraktiivsemaks, pidades silmas VKEde piiratud finants- ja haldusressursse.

Säilitades peamised põhimõtted investorite huvidega arvestamiseks, soovitatakse alustada mõnede prospektidirektiivis sisalduvate konkreetsete küsimustega, et leevendada võimaluse korral haldus- ja bürokraatianõudeid, ning uurida võimalusi liberaliseerida mõningaid VKEdele esitatud avalikustamisnõudeid:

— prospekti kaalumise tähtaegade lühendamine nende emitentide puhul, kellel on juba reguleeritud turul kauplemisele lubatud väärtpabereid ja kes on teinud väärtpaberite avaliku pakkumise ning on kas avalik äriühing või registreeritud emitent. Tähtaegu võiks vastavalt lühendada seitsme päevani. Tuleks kehtestada spetsiaalne menetlus VKEde lihtsustatud viisil noteerimiseks, eriti juhul, kui nendega kaubeldakse börsivälisel turul. Direktiiv peaks võimaldama riiklikele reguleerivatele asutustele VKEde noteerimise reguleerimisel suuremat kaalutlusõigust;

— vastavalt direktiivi 2003/71/ЕÜ artikli 14 lõikele 2 avaldatakse avaliku pakkumise teade ning märkimise alg- ja lõpptähtaeg ühes päevalehes. Teadete ja prospekti enda paberkandjal ja päevalehes avaldamise nõudeid tuleks järjest enam piirata. Teabe avalikustamine internetis, eriti asjaomase reguleeritud turu või ettevõtja veebisaitidel, peaks kujunema emitendi ja investorite vahel peamiseks teabevahetusvahendiks. Teiselt poolt võiks olla teatud ühtsus nõuete osas teabe avalikustamisel veebisaitide kaudu – ühtlustamise abil või spetsiaalse investoritele mõeldud lehe näol. Viimased saaksid nii kiiremini ja lihtsamalt teavet väärtpaberite avalike pakkumiste kohta.

2) Millised täiendavad sammud VKEde krediiditeabe kättesaadavuse tagamisel ja standardimisel võiksid edendada VKEde ja idufirmade rahastamise sügavamat turgu ja laiendada investoribaasi?

Siinkohal oleks kasu järgmistest meetmetest:

— standarditud läbipaistval metoodikal põhinevate krediidireitingute kasutusele võtmine;

— lihtsustatud standarditud kriteeriumide (mudeli) kasutamine reguleeritud turgudel registreerimiseks, mis sisaldaks lisaks finantsteabele üksikasjalikku keskpika perioodi äriplaani investeeringute ja äritegevuse arendamise kohta.

3) Kuidas peaks toetama Euroopa pikaajalisi investeerimisfonde, et soodustada nende arengut?

Kõige pakilisem meede on pensionifondide ja kindlustusseltside regulatiivsete nõuete läbivaatamine eri liikmesriikides eesmärgiga liberaliseerida vajaduse korral nende portfellid, võttes arvesse Euroopa pikaajalistesse investeerimisfondidesse investeerimise võimalust. Pensionifondid ja kindlustusseltsid on sellest varaliigist huvitatud ja neil on ka vahendeid Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide kapitaliseerimiseks. Selle protsessi laiendamiseks on kasulik välja töötada ühtne kasumlikkuse hindamise mudel, mis hõlmab kogu investeerimisahelat.

4) Kas EL peaks lisaks sellele, et ta toetab turu jõupingutusi ühistes nõuetes kokkuleppimisel, võtma meetmeid, et toetada suunatud pakkumiste turgude arengut?

Ei. ELi meetmed võivad osutuda vajalikuks, kui turu jõupingutused ei anna tulemusi.

4.2. Kapitaliturgude arendamiseks ja integreerimiseks vajalikud meetmed

5) Millised täiendavad meetmed võivad aidata edendada juurdepääsu rahastamisele ja suunata rahalisi vahendeid neile, kes neid vajavad?

Üldiselt paraneks juurdepääs rahastamisele siis, kui loodaks rohkem kohandatud investeerimistooteid, kuna need peaksid vastama paremini ettevõtjate vajadustele (näiteks seoses lõpptähtaja, tagatise ja maksete struktuuriga).

Reguleerivad asutused peaksid samuti võimaldama võlainstrumendi emiteerimist, mis peaks võlakirjaomanikega sõlmitava teatava lepinguna olema võimalikult sarnane projektirahastamise ja ettevõtjate pangalaenudega.

6) Kas tuleks võtta meetmeid (nt standardimine) likviidsuse suurendamiseks äriühingu võlakirjade turgudel? Kui jah, siis milliseid meetmeid tuleb võtta ja kas seda saab teha turupõhiselt või tuleb võtta reguleerivaid meetmeid?

Jah, standardimine suurendab likviidsust äriühingu võlakirjade turgudel. Kõnealusel juhul on kõikide sidusrühmadega läbi arutatud ja kokku lepitud reguleerivate meetmete võtmine otstarbekas.

7) Kas EL peaks lisaks selle toetamisele, et turg töötab välja suunised, võtma meetmeid, et hõlbustada standardseid, läbipaistvaid ja vastutustundlikke keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja äriühingu üldjuhtimisega seotud investeeringuid?

Jah, standardimise kriteeriumid peaksid sisaldama konkreetseid põhimõtteid keskkonnaalaste, sotsiaalsete ja äriühingu üldjuhtimisega seotud investeeringute kohta. Komitee toetab muu hulgas roheliste võlakirjade ning nn roheliste hüpoteekide edendamist, energiatõhususe ja taastuvenergia projektidele laenude andmist. Kõik need tuleks lisada investori valikuvõimalustesse. Komitee peab vajalikuks levitada teavet ja algatada kampaaniaid keskkonnaalaste, sotsiaalsete ja äriühingu üldjuhtimisega seotud investeeringute laialdaseks edendamiseks ning sellega seotud parimate tavade levitamiseks, sealhulgas tihedas koostöös ärivõrgustike ja investorite ühendustega ja nende kaudu.

8) Kas tuleks välja töötada ühtne ELi tasandi raamatupidamisstandard mitmepoolsetes kauplemissüsteemides noteeritud väikeste ja keskmise suurusega äriühingute jaoks? Kas selline standard peaks olema VKEde kasvuturgude osa? Kui jah, siis millistel tingimustel?

Euroopa praegune VKEde määratlus hõlmab väga erineva suurusega ettevõtteid ja ei võimalda eristamist majandusharu alusel. Komitee toetab mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul standardset Euroopa määratlust ja kutsub üles ajakohastama erinevates ELi õigusaktides sisalduvaid mitmesuguseid määratlusi, et kajastada paremini VKEde mitmekesisust ja liikmesriikidevahelisi erinevusi, ning need ühendama (1). Komitee soovitab määratleda uue kasvava ettevõtja ja kiiresti kasvava ettevõtja mõiste ning pöörata eritähelepanu selliste ettevõtjate vajadustele kapitaliturul. Ilma selleta hõlmavad mitmepoolsed kauplemissüsteemid ainult piiratud arvu riike ning kasvuturud ei suuda ligi tõmmata palju piiriüleseid investoreid. Sellise standardi sisu peaks olema vastavuses VKEde piiratud finants- ja haldussuutlikkusega.

9) Kas on takistusi asjakohaselt reguleeritud ühisrahastamise või vastastikuse rahastamise platvormide arendamisel (sealhulgas piiriüleselt)? Kui jah, siis kuidas tuleks need kõrvaldada?

Siseriiklike õigusaktide erinevused on peamine põhjus, miks sellised tuleviku investeerimisvormid nagu ühisrahastamine on nõrgalt arenenud. Seepärast on komisjonil soovitav edendada õigusaktide ühtlustamist.

4.3. Rahastamise pakkumise arendamine ja mitmekesistamine

10) Millised poliitikameetmed võiksid stimuleerida institutsionaalseid investoreid kaasama ja investeerima suuremaid summasid mitmekesisematesse varaliikidesse, eelkõige pikaajalistesse projektidesse, VKEdesse ja kiire kasvuga idufirmadesse?

Ennekõike on vaja muuta institutsionaalsete investorite portfelle käsitlevaid määrusi, kuna paljudes liikmesriikides ei ole neil üldse lubatud selliseid investeeringuid teha.

11) Milliseid meetmeid võiks võtta, et vähendada fondivalitsejate kulusid fondide asutamisel ja turustamisel kogu ELis? Mis takistab fondidel saavutamast mastaabisäästu?

Kulud ei ole ka praegu ülemäära kõrged ja sõltuvad eelkõige turustamiskanalitest. Fondidel, mida turustatakse pangafiliaalide või muude finantsasutuste kaudu, ei ole tavaliselt märkimisväärseid kulusid ja neil ei ole takistusi mastaabisäästu saavutamisel. Eraldi turustatavate fondide kulud oleksid suuremad.

Prospekte vahendite kogumiseks, samuti kõiki asjaomasele reguleeritud turule sisenemiseks vajalikke registreerimisdokumente tuleks lihtsustada ja ühtlustada.

Vaja on ühtset Euroopa väärtpaberibörsi segmenteerimismudelit, milles eristatakse VKEsid selle alusel, mis liiki emitendid nad on. Sama tulemus on võimalik saavutada spetsialiseeritud segmentide loomise kaudu vastavatel riigisisestel reguleeritud turgudel.

12) Kas taristuinvesteeringute kohandatud käsitluse väljatöötamisel tuleks keskenduda teatavatele selgelt tuvastatavatele vara alamklassidele? Kui jah, siis millistele neist peaks komisjon usaldatavusnõuete (nt CRDIV/CRR ja Solventsus II) tulevasel läbivaatamisel erilist tähelepanu pöörama?

Taristuprojektide rahastamiseks teeb komitee järgmised ettepanekud:

— luua taristuvaldkonnas ulatuslikum avaliku läbivaatamise protsess, et tagada planeerimise strateegilisem koordineerimine;

— keskenduda valitsustepoolse ja üleeuroopalise rahastamise puhul enam finantsiliselt jõuetutele, kuid sotsiaalselt tähtsatele projektidele (võimalik, et (osaliste) tagatiste abil, et muuta need elujõuliseks);

— koostada lihtsasti mõistetav juhend taristu rahastamise kohta pankade ja kapitaliturgude kaudu;

— muuta taristuprojektide raamatupidamisalast ja regulatiivset käsitlust, et muuta need investorite jaoks atraktiivsemaks;

— määratleda teatavad selgelt tuvastatavad taristuprojektide alamklassid ja kohandada taristuinvesteeringute käsitlemine nende järgi. See sisaldab erinevat riskihindamist iga alamklassi puhul ja suurendab prognoositavust viisil, mis muudab investeeringud institutsionaalsete investorite jaoks atraktiivsemaks;

— kasutada enam selliseid struktuure, mis võimaldavad jaeinvestoritel paremini osaleda mittelikviidses rahastamises;

— kuna praegustes Solventsus II kapitalinõuetes ei tehta vahet pikaajalisel äriühingu võlakirjal ja taristuvõlakirjal, tuleks kaaluda selle muutmist;

— suurendada avaliku ja erasektori partnerluste läbipaistvust ja demokraatlikku aruandekohustust, nõudes üldsuse juurdepääsu kogu lepingule ja üldsuse korrapärast teavitamist partnerluste tasuvusest.

13) Kas standardse toote kehtestamine või olemasolevate piiriülese juurdepääsu tõkete kõrvaldamine aitaks tugevdada pensioni ühtset turgu?

Jah. Arvestades asjaolu, et pensioni tagamine ja filosoofia on liikmesriigiti väga erinev, ning komisjoni rohelises raamatus sedastatud sihti luua üleeuroopaline pensioniskeem.

14) Kas Euroopa riskikapitalifondide määruse ja Euroopa sotsiaalse ettevõtluse fondide määruse muutmine hõlbustaks suurtel ELi fondivalitsejatel sellist liiki fondide valitsemist? Kas peaks tegema veel mingeid muudatusi, et suurendada sellist liiki fondide arvu?

Võimalik, et sellised muudatused suurendaksid suurte fondivalitsejate huvi selliste fondide valitsemise vastu. See võib siiski viia ülemäärase kontsentreerumise ja huvide konfliktideni. Seetõttu on enne sellise meetme võtmist soovitav hoolikalt uurida, kas see on peamine takistus, mis ei lase suurtel fondivalitsejatel selliseid fonde valitseda.

15) Kuidas saaks EL veelgi arendada börsivälist kapitali ja riskikapitali kui alternatiivset majanduse rahastamise allikat? Millised meetmed võiksid suurendada riskikapitalifondide mahtu ja edendada riskikapitali investorite investeeringust lahkumise võimalusi?

Börsivälise kapitali ja riskikapitali fondide mahtu võiks suurendada institutsionaalsete investorite, nt pensionifondide, kindlustusseltside ja eurofondide portfellide suhtes kehtivate piirangute asjakohase lõdvendamise kaudu.

16) Kas on tõkkeid nii pangapõhise kui ka pangavälise otsese turvalise laenuandmise suurendamisel ettevõtetele, kes vajavad rahastamist?

Finantskriisi järel on pangapõhine laenamine pidanud taluma suuremaid kitsendusi rangemate kapitali adekvaatsuse nõuete ja riskipositsiooni vähendamise vajaduse tõttu. Pangaväline otsene laenuandmine on paljudes liikmesriikides õigusaktidega keelatud. Paljudel juhtudel ei saa kindlustusseltsid, pensionifondid ja muud finantsasutused finantssektorivälistele ettevõtjatele otse laenu anda.

17) Kuidas saaks suurendada jaeinvestorite piiriülest osalemist eurofondides?

Piiriülesed investeeringud eeldavad arenenud investeerimiskultuuri, asjakohaseid teadmisi ja võõrkeelteoskust. Jaeinvestorite piiriülese osalemise suurendamine oleks võimalik ainult nii, et toetatakse isiklike finantsplaneerijate (konsultantide) kasutamist, kes aitaksid jaeinvestoritel teha rahvusvahelises kontekstis teadlikke otsuseid.

18) Kuidas saaksid Euroopa järelevalveasutused aidata kaasa tarbijate ja investorite kaitse tagamisele?

Enamikus liikmesriikides on siseriiklike tarbijakaitseasutuste suutlikkus finantsteenuste valdkonnas tavaliselt suhteliselt piiratud. Mõningatel juhtudel ei ole isegi selge, kas neil on selles valdkonnas seaduslikud õigused ja millised need õigused on. Seetõttu võib Euroopa järelevalveasutuste jaoks olla kasulik innustada siseriiklike tarbijakaitseasutuste ja reguleerivate finantsasutuste suutlikkuse suurendamist selles valdkonnas.

19) Millised poliitikameetmed võiksid suurendada jaeinvesteeringuid? Mida võiks veel teha, et kaitsta kapitaliturgudele sisenevaid ELi kodanikke ja anda neile rohkem õigusi?

Julgustada liikmesriike looma maakleritele ja investeerimisettevõtjatele soodsad tingimused uute riskikapitalifondide asutamiseks, mis võimaldavad maksusoodustusi (näiteks investeeringu tasaarveldamine kodumajapidamise säästude tulumaksuga). Samaaegselt institutsionaalse tarbijakaitse parandamisega (nagu on soovitatud eelmisele küsimusele antud vastuses) võiks jaeinvesteeringute suurendamist stimuleerida ka mittekutseliste investorite ja säästjate finantshariduse eri vormide kasutusele võtmisega ning üksikisikutele osutatavate hästi reguleeritud finantsplaneerimise konsultatsiooniteenustega.

20) Kas on tarbijatele suunatud lihtsate ja läbipaistvate toodete arendamise riiklikke parimaid tavasid, mida võiks jagada?

Parimad tavad ei ole veel kinnistunud, vaid alles kujunemisjärgus. Üks väheseid näiteid on Ühendkuningriigi investeerimistoodete akrediteerimisprotsess, mida viivad läbi kutseliidud (2). Üldiselt ei ole selliste toodete arendamine lihtne ülesanne, sest investeerimistooted võivad olla oma olemuselt keerukad, ja ka seepärast, et emitendid püüavad vastata mitmesugustele vajadustele ja eristada oma tooteid teistest sarnastest toodetest. Veel üks probleem võib olla aspekt, et kui valitsus püüab sundida selliseid tooteid arendama, võidakse seda käsitleda turgu sekkumise ja konkurentsi piiramisena. Seepärast oleks siinkohal jõupingutuste tegemise asemel kasulikum innustada üksikisikute finantshariduse ja neile suunatud finantskonsultatsiooniteenuste arendamist.

21) Kas tuleks võtta täiendavaid meetmeid finantsteenuste reguleerimise valdkonnas, tagamaks, et EL on rahvusvaheliselt konkurentsivõimeline ja atraktiivne investeerimiskoht?

Konkurentsivõimet tuleks vaadelda võrdlevas perspektiivis. Seetõttu peaksid ELi kapitaliturud pakkuma investoritele tingimusi, mis on rahvusvaheliste turgude tingimustega vähemalt võrreldavad, kui mitte neist paremad. See nõuab meetmeid investorite kaitse parandamiseks ja maksustruktuuride kohandamiseks (kontrollides hoolikamalt kavandatud finantstehingute maksu kasu ja kulusid).

22) Milliseid meetmeid võiks võtta, et hõlbustada ELi ettevõtetele juurdepääsu kolmandate riikide investoritele ja kapitaliturgudele?

Parim viis on ergutada koostööd pankadega, kellel on kolmandates riikides hästi väljaarendatud filiaalide võrk.

4.4. Turu tõhususe parandamine – vahendajad, taristu ja laiem õigusraamistik

23) Kas on mehhanisme, mida ei ole käesolevas dokumendis käsitletud ja millega saaks parandada turgude toimimist ja tõhusust, eelkõige aktsia- ja võlakirjaturgude toimimist ja likviidsust?

Sellised mehhanismid võiksid hõlmata järgmist:

— VKEde emiteeritud finantsinstrumentide turu pikaajalise minimaalse likviidsuse tagamine. Seda oleks võimalik saavutada nende likviidsuse tagajate või turutegijate stimuleerimise kaudu, kes noteerivad VKEde emiteeritud finantsinstrumente;

— investorite usalduse suurendamine VKEde vastu, võttes kasutusele äriühingu üldjuhtimise parimad tavad ja kaasates keskse tähtsusega finantsinvestorid nende juhtimisse;

— VKEde atraktiivsuse suurendamine – nt võimaluste kaudu anda ettevõtete (või spetsialiseerunud asutuste) tagatisi teatud kriteeriumidele vastavate VKEde emissioonidele;

— stiimulite kasutusele võtmine reguleeritud turgudel noteeritud VKEde jaoks;

— stiimulite kasutusele võtmine noteeritud VKEde emissioonidesse investeerijate jaoks.

24) Kas Teie arvates on valdkondi, kus ühtsed eeskirjad ei ole piisavalt hästi välja töötatud?

Ühtsetel eeskirjadel põhinev lähenemisviis, mis töötati pangandussektori jaoks välja kapitalinõuete direktiivi IV paketi, hoiuste tagamise skeemi direktiivi ning pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi alusel, loob võrdsed tegutsemistingimused ja edendab ühtset turgu. Selle lähenemisviisi laiendamine pangandusvälisele finantssektorile võib seetõttu olla väga kasulik. Pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiiviga sarnase lähenemisviisi võiks kasutusele võtta ka kesksete vastaspoolte suhtes.

25) Kas leiate, et Euroopa järelevalveasutustele on antud piisavad volitused ühtse järelevalve tagamiseks? Millised täiendavad meetmed seoses ELi tasandi järelevalvega aitaksid oluliselt edendada kapitaliturgude liitu?

Järelevalve ühtsuse küsimuses leiab komitee järgmist:

— nõustub vajadusega võtta korrigeerivaid meetmeid Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi toimimise parandamiseks;

— kutsub üles toetama meetmeid, mis hõlbustavad Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi, uue ühtse järelevalvemehhanismi ja ühtse kriisilahenduskorra vahelist koordineerimist;

— kutsub üles ratsionaliseerima Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi institutsioonide reguleerivat rolli eesmärgiga lihtsustada õigusraamistikku ja muuta menetlused läbipaistvamaks ja tõhusamaks;

— palub esitada keskpika perioodi strateegia järelevalveasutuste korraldusliku ja funktsionaalse konsolideerimise protsessi elluviimiseks (kaaludes ühte asukohta koondamist ja nn kahe tipu mudeli vastuvõtmist);

— kutsub Euroopa Komisjoni üles hindama, kas pigem struktuurilist laadi lahendused seoses Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi korralduse ja asutuste rahastamise korraga on teostatavad.

26) Kas varasemaid kogemusi arvesse võttes oleks võimalik teha väärtpaberite omandiõiguse eeskirjades sihipäraseid muudatusi, mis võiksid oluliselt edendada kapitaliturgude integreerimist ELis?

Hoiustamisasutuste omavahelisi suhteid, samuti piiriülese kliiringu ja arvelduse turvalisust tuleks parandada.

27) Milliseid meetmeid võiks võtta piiriülese tagatisvoo parandamiseks? Kas tuleks astuda samme tagatiste täitmisele pööratavuse ja lõpetamisel toimuva tasaarvestuse parandamiseks piiriülestel juhtudel?

Meetmed piiriüleste tagatiste ühtse Euroopa registri loomiseks või riiklike registrite asjaomaste osakondade sidumiseks on tervitatavad. Kui selliseid meetmeid ei rakendata, jääb piiriülene investeerimine piiratuks.

28) Millised on peamised integreeritud kapitaliturgude tõkked, mis tulenevad äriühinguõigusest, sealhulgas äriühingu üldjuhtimisest? Milliseid sihipäraseid meetmeid saaks võtta nende ületamiseks?

Äriõiguse, äritavade ja äriühingu üldjuhtimise mudelite erinevused liikmesriikides on kapitaliturgude liidu loomisel kõige tõsisemad takistused. Neist ülesaamine võtab kaua aega ja ei ole lihtne, kuid seda tuleb kindlasti teha. See eeldab liikmesriikide jurisdiktsioonide hoolikat uurimist.

29) Milliseid konkreetseid maksejõuetusõiguse valdkondi tuleks ühtlustada, et toetada üleeuroopalise kapitalituru teket?

Maksejõuetust käsitlevad seadused on kapitaliturgude jaoks väga olulised ning nagu äriõiguse ja äriühingu üldjuhtimise puhulgi tuleks need pärast põhjalikke uuringuid ühtlustada, kuna vastasel juhul tekib oht, et investeeringud liiguvad riikidesse, kus investorite õigused on paremini kaitstud. Eelkõige tuleks hoolikalt kaaluda uue alguse võimalust.

30) Millised maksustamisega seotud tõkked tuleks kõrvaldada esmajärjekorras, et edendada kapitaliturgude integreerimist ELis ja kindlamat rahastamisstruktuuri äriühingute tasandil, ning milliste vahenditega seda teha?

Maksusüsteemide struktuur on liikmesriigiti väga erinev ja muudatuste suhtes väga tundlik. Praeguses etapis on maksustamise ühtlustamist väga raske saavutada ja seda tuleks vaadelda protsessi lõppetapina.

31) Kuidas saaks EL turgu paremini toetada uute tehnoloogiate ja ärimudelite arendamisel integreeritud ja tõhusate kapitaliturgude hüvanguks?

EL peaks keskenduma ühtse digitaalvõrgu taristu ehitamisele, mis peaks tagama kiired, tõhusad ja turvalised ühendused turgude, ettevõtjate ja investorite vahel (3) ning võimaluse osaleda aktsionäride üldkoosolekutel ja hääletamisel kaugmeetodil ja piiriüleselt. Jõupingutused peaksid keskenduma ka viiside leidmisele suhteliselt suurte kliiringu- ja arvelduskulude vähendamiseks piiriülesel kauplemisel.

32) Kas Teie arvates on muid küsimusi, mida ei ole käesolevas rohelises raamatus käsitletud ja millele tuleb pöörata tähelepanu, et saavutada kapitaliturgude liit? Kui jah, siis millised need on ja milliseid meetmeid tuleks võtta?

Rohelises raamatus esitatakse põhjalik ülevaade Euroopa kapitaliturgude praegusest olukorrast ja kapitaliturgude liidu lõpuleviimiseks vajalikest meetmetest. Praeguses etapis on parem mitte tõstatada rohkem küsimusi, vaid pigem kavandada ajakava juba otsustatud meetmete rakendamiseks ja valida välja mõned olulised taktikalised reformid, millega alustada: need peaksid olema konkreetsed ning avaldama otsest ja mõõdetavat mõju. See annab impulsi, mis hõlbustab keerukamate reformide rakendamist tulevikus.

Siiski märgib komitee, et rohelises raamatus ei käsitleta:

— finantsinstrumentide krediidireitinguid;

— finantstoodete protsüklilisuse probleemi käsitlevaid meetmeid.

Brüssel, 1. juuli 2015 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Henri MALOSSE

(1) Üldiselt on VKEde ühine määratlus kehtestatud ELi soovituses 2003/361, mis on üsna aegunud ning ei peegelda ELi laienemist ega kriisijärgset majanduslikku olukorda. Rohelise raamatu jaoks on VKEde määratlus esitatud 15. mai 2015. aasta direktiivis 2014/65/EL finantsinstrumentide turgude kohta. Teine VKEde määratlus on esitatud 26. juuni 2013. aasta direktiivis 2013/34/EL teatavat liiki ettevõtjate aruandeaasta finantsaruannete, konsolideeritud finantsaruannete ja nendega seotud aruannete kohta.

(2) Briti Kindlustusandjate Liidu, Briti Pankurite Liidu ja Elamuhoiupankade Liidu Briti Standardiinstituudiga peetud läbirääkimiste tulemusel otsustati arendada lihtsaid finantstooteid, mis vastavad kokkulepitud põhimõtetele (esitatud Sergeanti aruandes, märts 2013).

(3) Parima tava näitena vt sõltumatu ettevõttelaenude e-turg FINPOINT: https://www.finpoint.co.uk/