P6_TA(2005)0205

Euroopa välisteenistus

Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa Liidu välisteenistuse institutsiooniliste aspektide kohta

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse liikmesriikide valitsuste esindajate konverentsi deklaratsiooni nr 24 Euroopa põhiseaduse lepingu artikli III-296 kohta, mis on lisatud Euroopa põhiseaduse lepingut käsitleva valitsustevahelise konverentsi 29. oktoobril 2004 allkirjastatud lõppaktile [1];

- võttes arvesse 16. ja 17. detsembri. 2004. aasta Euroopa Ülemkogu lõppjäreldusi, eriti punkte 71-73;

- võttes arvesse oma 12. jaanuari 2005. aasta resolutsiooni Euroopa põhiseaduse lepingu kohta [2], eriti selle lõike 3 punkti d;

- võttes arvesse põhiseaduskomisjonis 15. märtsil 2005. aastal toimunud kuulamist;

- võttes arvesse põhiseaduskomisjoni poolt komisjonile esitatud suuliselt vastatavat küsimust Euroopa Liidu välisteenistuse institutsiooniliste aspektide kohta (dokument O-0054/05);

- võttes arvesse 11. mail 2005. aastal komisjoni nimel antud selgitavat vastust ning sellele järgnenud arutelu;

- võttes arvesse kodukorra artikli 108 lõiget 5,

A. arvestades et tulevase Euroopa Liidu välisteenistuse (edaspidi "ELV") ülesehitusel on märkimisväärne roll liidu välissuhete ühtlasemaks, nähtavamaks ja tõhusamaks muutmisel;

B. arvestades, et nõukogu peasekretär ning ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjon esitavad 2005. aasta juunis toimuval Euroopa Ülemkogu kohtumisel ühise aruande ELV ettevalmistamisel tehtud edusammude kohta;

C. arvestades, et Euroopa Parlament ja komisjon peaksid võimalikult kiiresti kokkuleppele jõudma teatud ELV ülesehitust puudutavates põhimõttelistes küsimustes,

1. tuletab komisjonile meelde, et ELV loomise otsus on võimalik ainult komisjoni nõusolekul, ning nõuab tungivalt, et komisjon rakendaks ELV ettevalmistamisel kogu oma institutsioonilist kaalu, et säilitada ja edasi arendada ühenduse mudelit välissuhetes;

2. on veendunud, et selleks tuleb ELV organisatoorselt, halduslikult ja eelarveliselt ühendada komisjoni teenistustega, kuna välisministri (kes on ühtlasi komisjoni asepresident) juhtimisvolitused tagavad, et ELV lähtub "traditsioonilise" välispoliitika valdkonnas (ÜVJP ja ÜJKP) nõukogu otsustest, nagu tuleneb ka põhiseadusest, ning ühenduse välissuhete valdkonnas volinike kolleegiumi otsustest;

3. nõuab tungivalt, et kooskõlas põhiseaduse sätete põhimõtete ja eesmärkidega ning põhiseadusliku konvendi nõupidamiste vaimus nõuaks komisjon tulevaste ettepanekute esitamisel järgmiste põhimõtete järgimist:

a) ELV personal peaks koosnema tasakaalustatud ja asjakohases proportsioonis komisjoni, nõukogu peasekretariaadi ja liikmesriikide diplomaatiliste teenistuste ametnikest;

b) ELV ülesehitus peaks tagama liidu ühtse käitumise välissuhetes; eriti tuleks ELVsse üle viia need üksused, mis tegelevad ÜVJP küsimustega kitsamas tähenduses, ja ametnikud, kes töötavad delegatsioonides juhtivatel kohtadel;

c) kõikidelt komisjoni peadirektoraatidelt ei ole vaja võtta välissuhetealast pädevust; Euroopa Ülemkogule esitatav vahearuanne peaks pakkuma asjaomastele teenistustele (kaubanduse, arengu ja laienemise peadirektoraadid, koostööamet Europe Aid, humanitaarabi amet ning majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi välissuhetega tegelevad asjaomased teenistused) ainese aruteluks;

d) kolmandates riikides asuvad komisjoni delegatsioonid ja nõukogu sidebürood tuleks ühendada "liidu saatkondadeks" ning neid peaksid juhtima ELV ametnikud, kes alluvad välisministri korraldustele ja järelevalvele, kuid kuuluvad halduslikult komisjoni teenistustesse; see aga ei välista, et nende delegatsioonide erialanõustajad lähetatakse komisjoni või Euroopa Parlamendi teistest peadirektoraatidest;

4. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.

[1] ELT C 310, 16.12.2004, lk 420.

[2] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0004.

--------------------------------------------------