KOMISJONI
ETTEPANEKEUROOPA PARLAMENDI
MUUDATUSETTEPANEKUD
Muudatusettepanek 12
Artikkel 3 f (uus)
Artikkel 3 f
Käesoleva lepingu artiklis 10 sätestatud ühiskomitee koosole-
kutel ja tegevuses võivad osaleda vaatlejana Euroopa Parla-
mendi liige ja kalandussektori esindajad, kelle tegevust regu-leerib käesolev leping.
Muudatusettepanek 13
Artikkel 3 g (uus)
Artikkel 3 g
Komisjon teavitab parlamenti kõikidest algatustest, mille
eesmärk on käesoleva lepingu, sealhulgas protokolli, teabeleh-
tede ja lisade sisu muutmine.
P6_TA(2006)0202
Ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve (2003–2004)
Euroopa Parlamendi resolutsioon komisjoni 21. ja 22. aastaaruande: ühenduse õiguse kohaldamise
järelevalve (2003 ja 2004) kohta (2005/2150(INI))
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse komisjoni 21. ja 22. aastaaruannet (KOM(2004)0839 ja KOM(2005)0570);
—võttes arvesse komisjoni personali töödokumente (SEK(2004)1638 ning SEK(2005)1446 ja 1447);
—võttes arvesse kodukorra artiklit 45 ja artikli 112 lõiget 2;
—võttes arvesse õiguskomisjoni raportit ja petitsioonikomisjoni arvamust (A6-0089/2006),
A. arvestades, et komisjoni aastaaruannetes tuvastatakse direktiivide liikmesriikide poolt ülevõtmise seis, et
tagada õigusaktide kohaldamise tõhus jälgimine; arvestades, et vastavalt 21. aruandele oli 31. detsembril2003 menetluses 3 927 rikkumisjuhtumit, sealhulgas 1 855 juhtumit, mille puhul oli menetlust alus-tatud, 999 juhtumit, mille kohta oli esitatud põhjendatud arvamus, 411 juhtumit, mis olid edasi saadetudEuroopa Kohtule ning ainult 69 juhtumit (millest 40 puudutasid keskkonnasektorit), mille puhul oli alus-tatud EÜ asutamislepingu artiklile 228 vastavat menetlust;
B. arvestades, et ühenduse õiguse kohaldamise kohane järelevalve ei koosne ainult ülevõtmise kvantitatiiv-
sest hindamisest, vaid ka ülevõtmise kvaliteedi ja ühenduse õiguse tegelikul kohaldamisel kasutatud prak-
tika hindamisest;7.12.2006 C 297 E/122 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
C. arvestades, et ühenduse õigusaktide korrektne ja kiire rakendamine on parema õigusloome lahutamatu ja
väga oluline osa; arvestades, et selged ja hästi koostatud õigusaktid on vältimatu tingimus ühenduse
õiguse heaks kohaldamiseks kogu Euroopa Liidus; arvestades, et õigusaktide kvaliteet ja liikmesriikidekohustuste selgus ei ole alati rahuldav, kuna õigusaktid võetakse sageli vastu keeruliste poliitilistekompromisside tulemusena;
D. arvestades, et komisjon võib kohandada vahendeid, mida ta kasutab oma ülesande tõhusaks täitmiseks,
ning teha uuendusi, mis on välja töötatud ühenduse õiguse kohaldamise parandamiseks;
E. arvestades, et komisjon töötab praegu olemasolevate menetluste kohandamise ning nende kiirendamise
ja tõhustamise viiside kallal; arvestades siiski, et see ei ole piisav põhjus, et jätta õigel ajal edastamatanõutav teave rikkumiste tarvis asjaomastes peadirektoraatides ja peasekretariaadis eraldatud vahenditekoguhulga kohta;
F. arvestades, et ühenduse õiguse rikkumisega seotud kaebuste arv näitab, et Euroopa kodanikud mängivad
ühenduse õiguse kohaldamisel väga tähtsat rolli ning et suutlikkus nende muresid nõuetekohaselt lahen-dada on Euroopa Liidu usaldusväärsuse jaoks oluline;
G. arvestades, et kodanike kaebused ei ole “inimeste Euroopat” üles ehitades lihtsalt sümboolsed, vaid kuju-
tavad endast kulutasuvat ja tõhusat vahendit ühenduse õiguse kohaldamise seireks;
H. arvestades, et tulemuslik õiguskaitse ning ühtne kohaldamine ja tõlgendamine on ühenduse õiguse
olulised elemendid;
I. arvestades, et Euroopa Parlament sai komisjoni 22. aastaaruande kätte alles jaanuaris 2006, ning arves-
tades, et selle järjepideva viivituse tõttu viidatakse käesolevas resolutsioonis antud aruandele vaid osaliselt,
analüüsides peaasjalikult komisjoni 21. aastaaruannet, mis käsitleb ühenduse õiguse kohaldamist2003. aastal,
1. on veendunud, et kõigil Euroopa institutsioonidel on vaja rakendamise seire küsimust tõsisemalt ja
nähtavamalt arutada ning seda veendunumalt esile tõsta, eelkõige pidades silmas rõhku, mida on hiljuti
pandud vajadusele vähendada ühenduse õigusaktide ja õigusloomega seotud algatuste mahtu;
2. nõuab, et õigusaktide mahu vähenemist korvataks suurema rõhuasetusega rakendamisele; rõhutab, et
kaebused on kulutasuv ja tõhus vahend ühenduse õiguse kohaldamise seireks ning kutsub komisjoni ülestagama, et vähemalt osa varem õigusaktide koostamisele ja ülevaatamisele eraldatud vahenditest suunataksolemasolevate ühenduse õigusaktide tulemuslikuks ja korrektseks rakendamiseks isikute kaebuste ja rikku-
misjuhtumitega tegelevates eri üksustes;
3. on veendunud, et ka Euroopa Parlamendi komisjonid peaksid pöörama tähelepanu ühenduse õigusakti-
de kohaldamise küsimusele ning et eriti vastutav raportöör peaks osalema aktiivsemalt ühenduse õiguserakendamise seires liikmesriikides, sellega seoses on sobivaks näiteks keskkonna-, rahvatervise ja toiduohu-tuse komisjoni korraldatavad regulaarsed rakendamist käsitlevad istungid;
4. mõistab, et komiteemenetlus ei ole käesoleva resolutsiooni teema ning arvab, et seda küsimust tuleb
käsitleda vastavalt eraldi resolutsioonis;
5. rõhutab, et EÜ asutamislepingu artikkel 211 määrab komisjonile institutsioonilise vastutuse lepingu
sätete ja institutsioonide poolt nendega kooskõlas võetud meetmete kohaldamise tagamise eest ning et EÜ
asutamislepingu artikkel 226 annab komisjonile õiguse võtta liikmesriikide suhtes nende asutamislepingust
tulenevate kohustuste täitmatajätmise korral meetmeid;7.12.2006 C 297 E/123 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
6. märgib, et rikkumismenetlusega seotud peamised probleemid (EÜ asutamislepingu artiklid 226 ja
228) on selle kestus (keskmiselt 54 kuud alates kaebuse registreerimisest kuni kohtusse pöördumiseni) ning
artikli 228 piiratud kasutus;
7. märgib, et komisjon korraldab rikkumismenetluste kohta otsuste tegemiseks neli korda aastas koosoleku
ning et kõik otsused (alates esimesest ametlikust teatisest, mille eesmärk on saada asjaomaselt liikmesriigiltteavet, kuni otsuseni Euroopa Kohtu poole pöörduda) teeb volinike kolleegium; tunnustades rikkumise etap-
pide puhul kollektiivse sekkumise asjakohasust ja vajadust selle järele, teeb ettepaneku kaaluda tähelepaneli-
kult võimalust sisemenetlust esimeses etapis lühendada, andes volitusega komisjoni igale liikmele õigusesaata oma vastutusalas liikmesriikidele ametlikke teatisi, nagu seda praegugi tehakse, juhul kui liikmesriik eiole ühenduse õigust oma siseriiklikesse õigusaktidesse sätestatud tähtajaks üle võtnud;
8. võtab teadmiseks liikmesriikide kohtute ebapiisava koostöötaseme enamikus liikmesriikides —kohtud
on ühenduse õiguse ülimuslikkuse põhimõtte kohaldamisel ikka veel tõrksad;
9. tervitab komisjoni teatist pealkirjaga “Ühenduse õiguse kohaldamise parem järelevalve”
(KOM(2002)0725), milles sätestatakse erinevad meetmed selle eesmärgi saavutamiseks;
10. avaldab siiski kahetsust, et komisjon ei ole esitanud mõnede oma eespool mainitud teatistes välja
kuulutatud kohustuste kohta —näiteks “prioriteetsete kriteeriumide kohaldamist hinnatakse kord aastas, kui
arutatakse ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve aruannet” — struktureeritud, üksikasjalikke järelmeet-
meid;
11. kutsub komisjoni üles viima läbi eespool mainitud teatises loetletud prioriteetkriteeriumide kohalda-
mise erihindamine, et hinnata, kas sellist rakendamist on tõesti vaja ning et sellega ei kaasne oht märgatavaltvähendada, selliste rikkumismenetluste ulatust, mille puhul asutamisleping ei näe ette ühtegi hierarhiat;
kutsub komisjoni üles hindama, kas kasutatavate vahendite lihtne suurendamine teemaga kõige enam kokku-
puutuvates peadirektoraatides ei oleks kaebuste järelmeetmete suutlikkuse parandamiseks eelistatav lahendus;juhib tähelepanu sellele, et ülevõtmise eest vastutavad komisjoni talitused vajavad õiguseksperte, kes analüü-siksid, kas õigusaktid on üle võetud kogu nende keerukuses; märgib, et ülevõtmise analüüsimisel ei olevõimalik toetuda ainuüksi automaatsetele vastavussüsteemidele;
12. kutsub komisjoni üles teavitama Euroopa Parlamenti selliste hindamiste tulemustest; rõhutab, et priori-
teetide määratlemise tulemusena ei tohiks kodanike kaebustele vastamine väheneda ning nõuab tungivalt, etkomisjon konsulteeriks Euroopa Parlamendiga prioriteetkriteeriumide kõigi võimalike muutuste asjus;
13. kutsub komisjoni üles seadma õigusriigi põhimõtet ja kodanike kogemusi ettepoole puhtalt majandus-
likest kriteeriumidest ja hinnangutest; nõuab tungivalt, et komisjon jälgiks hoolikalt põhiõiguste ja asutamis-
lepingu üldpõhimõtete ning määruste ja raamdirektiivide järgimist; kutsub komisjoni üles kasutama teiseseid
õigusakte kui kriteeriumit, mille abil teha kindlaks, kas on toimunud põhivabaduste rikkumine;
14. nõuab tungivalt, et komisjon hindaks uuesti koostööd liikmesriikidega EÜ asutamislepingu artikli 10
tähenduses, pidades silmas asjaolu, et enamik liikmesriike ei ole valmis tegema erilisi jõupingutusi ühenduseõiguse rakendamise parandamiseks, nagu see leidis kinnitust paremat õigusloomet käsitleva institutsioonide-
vahelise kokkuleppe läbirääkimistel 16. detsembril 2003. aastal (
1), kui nõukogu keeldus võtmast ülevõtmise
ja rakendamisega seotud kohustusi; kinnitab oma toetust selles küsimuses läbirääkimiste taasavamiselenõukoguga, eesmärgiga muuta institutsioonidevahelist kokkulepet;
15. kutsub komisjoni üles tõsiselt ümber hindama järeleandmist liikmesriikidele, kui tegu on nõutava teabe
komisjonile esitamise tähtaegadega, siseriiklike rakendusmeetmete vastuvõtmise ja nendest teatamise ning
ühenduse õigusaktide korrektse rakendamisega riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil;7.12.2006 C 297 E/124 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
(1) ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.
16. märgib, et liikmesriigid on otsustanud moodustada rakendamisega tegelevad eristruktuurid; tervitab
komisjoni jõupingutusi sobivate koordineerimiskeskuste asutamise toetamisel igas liikmesriigis eesmärgiga
parandada ülevõtmis- ja rakendamispoliitikat tervikuna ning rikkumismenetluste kohtuvaidluse-eelse etapitõhusust; soovitab liikmesriikidel mitte üksnes luua tehnilisi struktuure, vaid ka määrata ametisse rikkumistevastase poliitika eest riigi tasandil vastutava(d) poliitiku(d);
17. juhib tähelepanu, et rõhuasetus organisatsioonilistele küsimustele ja teabevoogudele ei tohiks varjata
asjaolu, et paljud ebakorrektse rakendamise juhud on nõrgatasemeliste õigusaktide tulemus ja kajastavad liik-
mesriikide sihilikke jõupingutusi õõnestada ühenduse õigusakte poliitilistel, halduslikel ja majanduslikelpõhjustel; seoses sellega märgib, et komisjonil on kombeks nõustuda liikmesriikide hilise sekkumisega, etlõpetada rikkumismenetlus; kutsub komisjoni üles nõudma liikmesriikidelt tagatist selle kohta, et ühendusesätteid, mida on rikutud, kohaldatakse tagasiulatuvalt, et kaotada rikkumise mõju, kasutades jätkuva täitma-
tajätmise korral viivitamatult EÜ asutamislepingu artiklis 228 ettenähtud meetmeid;
18. märgib, et siseturu probleemide lahendamise võrgustik (SOLVIT-võrgustik) on tõendanud siseturul
oma tõhusust täiendava kohtuvälise mehhanismina, mis on suurendanud vabatahtlikku koostööd liikmesrii-kide vahel, kuid on seisukohal, et selliseid mehhanisme ei tohiks vaadelda aseainena rikkumismenetlustele,mis on välja töötatud selleks, et kohustada liikmesriike ühenduse õigust kohaldama; kutsub liikmesriike üles
määrama SOLVIT-võrgustiku riiklikele kontaktpunktidele täiendavaid inimressursse ja suuremaid rahalisi
vahendeid;
19. on arvamusel, et on väga oluline koostada õigusakte lihtsamat jõustamist võimaldaval viisil; arvab, et
on võrdselt oluline parandada kodanike arusaamist ühenduse õigusaktidest, ning teeb seetõttu ettepanekulisada kõigile õigusaktidele “kodanike kokkuvõte” mittejuriidilise seletuskirjana;
20. on veendunud, et samas kui on oluline pühendada aega ja jõupingutusi dialoogi arendamisele liikmes-
riikidega ja neile abi andmise parandamisele, soodustamaks ühenduse õigusaktide kiiret, korrektset ülevõt-mist, on vajalik rangem distsipliin, eelkõige pärast laienemist, et vältida ülemääraseid viivitusi ja siseriikli-kusse õigusesse ülevõtmise kvaliteedi jätkuvaid erisusi;
21. usub, et eriklauslit, mis kohustab liikmesriike koostama direktiive üle võttes vastavustabeli, tuleks
süstemaatiliselt lisada igasse uude vastu võetud direktiivi;
22. märgib, et 2004. aastal sisaldas umbes 41 % uutest direktiividest vastavustabeli klauslit; usub, et
Euroopa Parlament kaasõigusloojana peaks toetama ettepanekuid lisada direktiividesse sätteid, mis kohus-tavad liikmesriike kasutama teatamiseks vastavustabeleid; kutsub komisjoni üles andma Euroopa Parlamen-dile korrapäraselt aru selliste sätete kohaldamisest;
23. tervitab komisjoni mõnede peadirektoraatide —ja eelkõige keskkonna peadirektoraadi —jõupingutust
parandada asjaomaste direktiivide vastavuskontrolli, eelkõige pärast laienemist; kutsub komisjoni üles aval-dama oma veebilehel uuringud, mida eri peadirektoraadid on taotlenud, hindamaks siseriiklike rakendus-meetmete vastavust ühenduse õigusaktidega;
24. märgib, et mittevastavuse jaoks on kasutusel mitmeid menetlusi ja et selliseid menetlusi mõnikord
korratakse, saavutamata eesmärki veenda liikmesriike oma ülevõtmisakte muutma; rõhutab, et sellisteljuhtudel võivad viivitused menetluses kodanikke tõsiselt kahjustada, sest ei keskenduta üksikjuhtumitele, vaidkajastatakse pigem üldprobleemi; kutsub seetõttu komisjoni üles võtma teatamatajätmise ja siseriiklike raken-dusmeetmete ühenduse õigusaktidele mittevastavuse juhtumite suhtes karmi seisukohta ning läbima EÜasutamislepingu artiklis 226 sätestatud menetluse eri etapid vastavalt kindlaksmääratud, mittevaidlustatava-
tele tähtaegadele, mis on sätestatud vastavates soovituslikes dokumentides (teatised, suunised), jõudmaks
võimalikult kiiresti trahvide määramiseni vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 228;7.12.2006 C 297 E/125 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
25. kutsub komisjoni üles esitama nimekirja nendest direktiividest, mille rakendamine on olnud kõige
problemaatilisem, ning selgitama, mida ta peab selle peamisteks põhjusteks; juhib tähelepanu asjaolule, et
Euroopa Kohtu pretsedendiõiguse ja EÜ asutamislepingu artikli 10 kohaselt peavad liikmesriigid tagamatõhusate ja proportsionaalsete sanktsioonide nõuetekohase süsteemi olemasolu, mis hoiaks ära ühendusesätete rikkumise; leiab, et sanktsioonide tõhusa süsteemi puudumist tuleks rikkumismenetluse raames rangeltkäsitleda;
26. märgib, et praegused menetlused ei anna kodanikele mingeid õigusi peale kaebuse esitamise ning et
komisjonil on asutamislepingu kaitsja rollis kaebuse registreerimise ja menetluse alustamise puhul ulatuslikkaalutlusõigus; leiab, et ei asutamisleping ega Euroopa Kohtu pretsedendiõigus ei takista kaebuse esitajatele
suuremaid õigusi andvate kohaste õigusaktide kasutamist ning kutsub seetõttu komisjoni üles liikuma selliste
õigusaktide vastuvõtmise suunas; on veendunud, et see oluline ja eksklusiivne eelisõigus peaks vastama läbi-paistvuse ja vastutuse kohustusele seoses otsuste tegemise, eelkõige kaebuse uurimata jätmise otsuse põhjus-tega;
27. tervitab komisjoni teatist Euroopa Parlamendile ja Euroopa Ombudsmanile teemal “Suhted kaebuse
esitajaga seoses ühenduse õiguse rikkumistega” (KOM(2002)0141);
28. nõuab tungivalt, et komisjon järgiks selles teatises esitatud põhimõtteid, et kõik komisjonile laekunud
kaebused, milles on tõenäoliselt üles antud ühenduse õiguse tõeline rikkumine, tuleks ilma valimata re-gistreerida, välja arvatud juhul kui nende kohta kehtivad teatise lisa punktis 3 osutatud erandlikud asjaolud;märgib, et Euroopa Ombudsman on hiljuti saanud erikaebusi, milles teatatakse kaebuste registreerimata
jätmisest, ja uurib neid; kutsub komisjoni üles esitama Euroopa Parlamendile korrapäraselt aruannet kaebuste
registreerimata jätmise kohta vastavalt eespool mainitud teatisele;
29. märgib, et teatises esitatud üheaastane tähtaeg, mis on ette nähtud kaebuse registreerimisest ametliku
kirjaliku teate tegeliku saatmiseni või otsuseni juhtumit mitte uurida, on liiga pikk; lisaks märgib, et sellest
tähtajast ei peeta alati kinni ja kaebuse esitaja jäetakse vastuvõetamatusse ebakindlasse olukorda; kutsubseetõttu komisjoni üles saatma ametlikke kirjalikke teateid, mis ei viita veel “läbirääkimistele” liikmesriikidega,
lühikese aja jooksul alates kaebuse registreerimisest ning viima menetlusi läbi kiiresti lühikeste tähtaegadepõhjal, millest erandid oleks võimalikud ainult erandjuhtudel;
30. nõuab tungivalt, et kõik komisjoni teenistused teavitaksid kaebuste esitajaid —ja asjakohastel
puhkudel ka asjaomaseid Euroopa Parlamendi liikmeid —igati kaebuste uurimise kulgemisest iga varem
määratud tähtaja möödumisel (ametlik kirjalik teade, põhjendatud arvamus, Euroopa Kohtule üleandmine),
esitamaks oma otsuste põhjendused ja edastamaks need üksikasjalikult kaebuse esitajale vastavalt oma
2002. aasta teatises esitatud põhimõtetele, mis peaksid võimaldama kaebuse esitajal teha edasisi tähelepane-kuid (selline teave peaks sisaldama asjaomase liikmesriigi esitatud põhjendusi, eelkõige juhtudel, mille puhulkomisjon näeb ette kaebuse kõrvalejätmise);
31. kutsub komisjoni üles võtma vastu erimenetlust, mis võimaldaks kaebuse esitajale ja asjaomasele
Euroopa Parlamendi liikmele juurdepääsu dokumentidele ja liikmesriigiga peetud kirjavahetuse sisule;
32. kutsub komisjoni üles esitama eriandmeid tähtaegadest kinnipidamise kohta, mis on sätestatud tema
sisekasutuses olevas menetluste käsiraamatus, mida on võimalik hankida ainult mitteametlikult; kinnitabtähtaegade määramise tähtsust alates kaebuse registreerimisest, et saata kaebuse esitajale vastus ning edastadaametlik kirjalik teade;
33. märgib, et EÜ asutamislepingu artiklile 228 vastavad menetlused on nende kasutusele võtmisest
alates viinud Euroopa Kohtu otsusteni ainult kolmel juhul; tervitab komisjoni teatist EÜ asutamislepinguartikli 228 kohaldamise kohta (SEK(2005)1658), mis selgitab ja arendab edasi komisjoni poliitikat seoses
palvega Euroopa Kohtule määrata liikmesriigile, kes ei täida Euroopa Kohtu otsust, perioodiliste maksete ja
ühekordse põhisumma maksmise kohustus;7.12.2006 C 297 E/126 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET
34. palub komisjonil ametlikult täpsustada, et vastavalt tema 2005. aasta teatisele kohaldatakse kõigi
juhtumite puhul, millega seoses on juba saadetud ametlikud kirjalikud teated ja põhjendatud arvamused
vastavalt artiklile 228 ning juhtumite puhul, millega seoses toimub praegu artiklile 226 vastav menetlus, uutpoliitikat (kui neid ei lahendata enne Euroopa Kohtule üleandmist);
35. tuletab meelde, et komisjonile, Euroopa Ombudsmanile ja asjaomastele parlamendikomisjonidele edas-
tatud üksikisikute petitsioonid peaksid julgustama Euroopa institutsioone hindama viisi, kuidas ühenduse
õigust liikmesriigi ja Euroopa tasandil rakendatakse;
36. kordab oma veendumust, et tihe koostöö ja järelevalve korraldamine komisjoni, nõukogu, Euroopa
Ombudsmani ja asjaomaste parlamendikomisjonide vahel on väga olulised, tagamaks tulemuslikku sekkumistkõigil juhtudel, kui petitsiooni esitaja on ühenduse õiguse rikkumise üle õigustatult kaevanud;
37. nõuab, et komisjon esitaks edasistes aastaaruannetes andmeid, mis kajastavad täpselt petitsioonide
olulist ja selget panust ühenduse õiguse kohaldamise jälgimisse, ning kordab oma 9. märtsi 2004. aasta reso-
lutsioonis (
1) esitatud nõuet lisada ainult petitsioonidele pühendatud peatükk;
38. peab vajalikuks määratleda petitsioonide esitajate menetluslikud õigused sarnaselt kaebuste esitajate
õigustega, mis sätestati komisjoni 2002. aasta teatises; arvab, et kaebuste ja petitsioonide paralleelse käsitle-misega seotud menetlusküsimusi tuleb selgitada ning asjaomaste teenistuste vahelist koostööd veelgi paran-
dada, et petitsioonikomisjon saaks tagada petitsioonide esitajate õiguste austamise;
39. märgib oma kogemuste põhjal, et Euroopa Parlamendile petitsioone esitavatel kodanikel on raske tugi-
neda siseriiklikes kohtutes ühenduse õigusest tulenevatele õigustele ja saada hüvitist kahju eest, mille onpõhjustanud liikmesriikide poolne ühenduse õiguse rikkumine;
40. taunib komisjoni vastumeelsust uurida ühenduse õiguse väidetavaid varasemaid rikkumisi, mis on sest-
saadik heastatud, nagu näiteks “Equitable Life'i” ja“Lloyds of Londoni” petitsioonide puhul tõstatatud rikku-
mised; nõuab tungivalt, et komisjon uuriks selliseid juhtumeid, mille puhul on väidetavad rikkumisedpõhjustanud üksikisikutele märkimisväärset kahju, kuna selliste uurimiste tulemustest võiks olla kodanikeleväga palju kasu hüvitise saamisel asjaomaste õiguslike kanalite kaudu;
41. peab vajalikuks uurida võimalusi menetluste täiustamiseks institutsioonidevahelisel tasandil, et tagada
Euroopa kodanikele asutamislepingus sisalduva petitsioonide esitamise õiguse järglasena tõhusamaid kohtu-
väliseid heastamisvahendeid; soovitab seoses sellega kaaluda SOLVIT-tüüpi organisatsiooni asutamist EuroopaParlamendis —sellise organisatsiooni ülesanne oleks abistada parlamendiliikmeid juriidilistes toimingutes;
42. nõuab suuremat koostööd liikmesriikide parlamentide ja Euroopa Parlamendi ning nende vastavate
liikmete vahel, et edendada ja suurendada Euroopa küsimuste tulemuslikku arutelu siseriiklikul tasandil; on
seisukohal, et liikmesriikide parlamendid etendavad ühenduse õiguse kohaldamise järelevalves väärtuslikku
rolli, aidates seega tugevdada liidu demokraatlikku õiguspärasust ja tuues seda kodanikele lähemale;
43. nõuab tungivalt, et komisjon saadaks oma ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve aastaaruanded liik-
mesriikide parlamentidele, et nad saaksid sellist kohaldamist riigi ametiasutuste poolt paremini jälgida;
44. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa Kohtule,
Euroopa Ombudsmanile ja liikmesriikide parlamentidele.
(1) ELT C 102 E, 28.4.2004, lk 512.7.12.2006 C 297 E/127 Euroopa Liidu Teataja
Teisipäev, 16. mai 2006ET