ET Euroopa Liidu Teataja C 10/22

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine””

KOM(2006) 545 lõplik

(2008/C 10/08)

19. oktoobril 2006 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses „Komisjoni teatis „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine””.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsiooni arvamus võeti vastu 5. septembril 2007. Raportöör oli Edgardo IOZIA.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 438. istungjärgul 27. septembril 2007 vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 145, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 3 liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tervitab Euroopa Komisjoni taotletavaid eesmärke ja kavandatud meetmeid ning toetab neid. Energiatõhusus on esmatähtis ja olulisim tegevusvaldkond, millega saavutada Euroopa energiapoliitika eesmärgid. Nimetatud eesmärkide hulka kuulub kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine, mille eesmärk on muuhulgas ka võidelda ülemaailmse ebanormaalse soojenemise vastu, vähendada energiasõltuvust kolmandatest riikidest ning tagada Euroopa Liidu konkurentsivõime kaitse ja mõistliku hinnaga energia kättesaadavus.

1.2 Valitsustevahelise kliimamuutuste töörühma (IPCC) äsjase uurimuse alusel leiab komitee, et energiatarbimise vähendamist tuleb järjekindlalt taotleda. Komitee peab nimetatud eesmärki realistlikuks ja arvab, et üle 20-protsendiline sääst on samuti tehniliselt saavutatav.. Eesmärgi saavutamiseks tuleb välja töötada riiklikke tegevusplaane, milles võetakse arvesse lähteolukorra erinevaid majanduslikke ja tehnilisi tingimusi. Sel juhul on võimalik tagada eesmärkide õiglane jaotumine liikmesriikide vahel iga riigi potentsiaalile vastavalt. Samuti tuleb seada vahe-eesmärke, näiteks aastateks 2012 ja 2016, et tugevdada vajadusel meetmeid märkimisväärsete mahajäämuste tuvastamisel.

1.3 Komitee teeb komisjonile ettepaneku käivitada spetsiifiline elulaadi ja elukvaliteeti käsitlev arutelu. Komitee küsib komisjonilt, kas viimane peab realistlikuks ja võimalikuks säilitada praegune eluviis ka tulevaste põlvkondade jaoks, kuna see toob kaasa tarbimise ja saaste kasvu. Teadmises, et praeguse eluviisi jätkamine on võimatu, peitub ka väljakutse, millele saab vastata vaid otsustava, julge ja õigeaegse tegevusplaaniga. Samas tuleb teadvustada, et kui energiasäästmisega kaasneb kohene elanikkonna ostuvõime kasv, ei tohiks seda kasutada muude tarbimiste rahastamiseks ehk tuleb vältida bumerangiefekti.

1.4 Komitee teeb ettepaneku lisada prioriteetsete meetmete hulka kaugkütte- ja jahutusvõrgustike rajamine, mille kaudu on võimalik vältida primaarenergia muundamisel esinevat 33 protsendilist energiakadu.

1.5 Komitee soovitab käivitada prioriteetseid projekte, mille eesmärk on hoogustada energiatõhususega seonduvate uute töökohtade loomist ja väljaarendamist, uute integreeritud energiateenuste pakkumist, teadus- ja arendustegevuse väärtustamist, tahkete olmejäätmete taaskasutust ja töötlemist, mis annavad arvukalt töötamisvõimalusi, samuti ettevõtete sotsiaalse vastutusega seonduvate tegevuste edendamist. Eriti oluline on tõhustada energeetikaalase hariduse omandamist rakenduslikes kõrgkoolides ja ülikoolides.

1.6 Tegevusplaanis kavandatud 75 algatuse käivitamine ja kõigi pakutud vahendite tulemuslikkuse seire ja hindamise tagamine eeldab komisjoni kõnealuste tegevuste seire eest vastutava personali suurendamist. Komitee soovitab viia läbi vajaduste täpse analüüsi ning piisavate inimressursside ja rahastamise eraldamise.

1.7 Komitee leiab, et Euroopa Liit peab tugevdama oma võimet esineda üksmeelselt energiatõhususe küsimustes rahvusvahelisel areenil. Sellega seoses soovitab komitee komisjonil hinnata, kas oleks vaja asutamislepinguid muuta selliselt, et nad võimaldaksid tõhusamat ühist esindatust, jättes liikmesriikidele siiski õiguse otsustada iseseisvalt igaühe vajadustele vastavaenergiaallikate kombinatsiooni üle.

1.8 Komitee soovitab kava eesmärkide elluviimiseks vajalike investeeringute toetamisega seonduvas maksupoliitikas pöörata tähelepanu kõige tundlikumatele ühiskonnakihtidele: töötutele, pensionäridele ja töötajatele. Nimetatud ühiskonnarühmi tuleb kaitsta, kas siis energiamaksu või maksusoodustuste kaudu.

1.9 Komitee avaldab kahetsust transpordi- ja energiapoliitika ebapiisava kooskõlastatuse pärast, kuigi on selge, et nad käsitlevad koos keskkonna- ja tööstuspoliitikaga üksteisega vahetult seotud tehnilisi ja tööstuslikke probleeme. Samuti avaldab komitee muret selle üle, et kooskõlastamise puudulikkuse tõttu ei saavuta komisjoni dokument soovitud tõhusust.

1.10 Elamuehitus on kõige olulisem sekkumisvaldkond. Võimalused energia kokkuhoiuks on märkimisväärsed, tingimusel, et võetaks arvesse teatud põhielemente: energiatõhususe suurendamiseks suunatud meetmetega seotud maksude märkimisväärne vähendamine, haldusformaalsuste (litsentsid, load) vähendamine, osalejate teadmiste ja väljaõppe parandamine, kaasates sellesse ka avaliku sektori vahendeid. Energiatõhususe sertifikaadi saanud hoonetele tuleb võimaldada maksusoodustusi, või omaniku maksustatava tulu puudumisel tuleb neile anda elektrienergia ostul energiaboonust. Teatava aastase tarbimise taseme puhul tuleks kohaldada soodsamaid hindu. Ehitustööstus ja kõik selle töötajad vajavad koolitust energiatõhususe suurendamise võimaluste kohta ehitamisel, ning uusi stiimuleid selle saavutamiseks.

1.11 Komitee leiab, et vajalike investeeringute rahastamist peavad toetama nii avalik kui ka erasektor. Mitmete liikmesriikide positiivsete näidete alusel võiks luua laiemalt erifonde, kasutades selleks väikest osa nimetatud sektoris tegutsevate ettevõtete kasumist. Samas tuleb jälgida, et sellega ei kaasneks lõpptarbija kulude tõusu või tootmises vajalike ulatuslike investeeringute vähendamist.

1.12 Komitee leiab, et kodanikuühiskonna, ametiühingute, ettevõtjate ja keskkonnaorganisatsioonide kaasamine on sellise suure väljakutse juures hädavajalik. Positiivseid tulemusi on võimalik saavutada vaid rohujuuretasandil toimuvate tarbimiskäitumise muutuste ning teadmiste ja teadlikkuse suurendamise kaudu, sest lõpptarbijad on lõppkokkuvõttes suurimad energiatarbijad. Energia kasutamine elamutes, eratranspordivahendites ja töös sõltub otseselt kodanikest. Vastutustundliku energiatarbimise kasvatus on keskse tähtsusega juba esimestest kooliaastatest alates. Kogu ühiskond peab koondama oma jõud ülesandesse, mis peab kõigi jaoks saama uue tsivilisatsiooni sümboliks. Iga Euroopa kodanik peab andma oma panuse energiasäästmisesse, et ka tulevased põlvkonnad saaksid osa loodusvaradest, mida saaste ja sellest tulenevad kliimamuutused praegu tõsiselt ohustavad.

1.13 Komitee rõhutab, et kodumasinatööstuses on saavutatud positiivseid tulemusi toodete energiatõhususe märgistusega. Nimetatud meetmete tulemuslikkusest annavad tunnistust ligi 70 protsendini ulatuv kokkuhoid külmkappide puhul ja 60-protsendiline kokkuhoid pesumasinate puhul. Komitee nõuab, et energiat tarbivate toodete keskkonnasõbralikku projekteerimist ehk ökodisaini laiendataks ka üldkasutatavatele hoonetele, elamutele, ühis- ja eratranspordile ehk eriti kõrge energiakuluga sektoritele (üle 70 % kogutarbimisest).

1.14 Komitee soovitab pöörata tõsist tähelepanu energia tootmises, ülekandmises ja jagamises esinevale ebatõhususele. Enam kui kolmandik energiast (480 megatonni nafta ekvivalenti, Mtoe) läheb kaduma. Kõrgpinge- ja alalisvooluliinide kaudu toimuv ülekande tulemusel väheneb võrgukadu üle 10 protsendilt 3 protsendile elektrivõrgu iga tuhande kilomeetri kohta. Lisaks on alalisvooluülekande eeliseks see, et ta vähendab elanikkonna kokkupuudet elektri- ja magnetväljadega ning sellega ei teki vahelduvvooluga kaasnevaid elektromagnetilisi laineid (Extremely Low Frequency — ELF).

1.15 Võttes arvesse päikeseenergia vallas saavutatud suurepäraseid tulemusi ergutab komitee komisjoni ja nõukogu toetama nimetatud tehnoloogia väljaarendamist ja levitamist.

1.16 Komitee toetab komisjoni eesmärki tugevdada koostootmiseseadmete väljaarendamist, kuigi ta leiab, et tuleks kiirendada nimetatud seadmete tõhususe mõõtmise standardite vastuvõtmist. Komitee leiab, et kasulik oleks rahastada kolmiktootmise seadmete arendamisprogramme, sest kolmiktootmise juures võib kasutada samuti biomassi. Edendada tuleks ka mikrokoostootmisüksusi (direktiiv 2004/8/EÜ — alla 50 kWe maksimumtootlikkusega üksused). Need tuleks kaasata energia säästmist ja keskkonnasõbralikkust toetavatesse programmidesse ja need tuleks lisada senisest suuremal määral riiklikesse elektrivõrkudesse hajutatud elektritootmise väljaarendamise osana. Siiski tuleb ettevõtteid toetada praeguste ülekande- ja jaotusvõrkude kohandamisest tulenevate kõrgete lisakulude tõttu.

1.17 Gaasi- ja elektriturg ei ole veel täielikult liberaliseerunud. Vajalik on üksteisest juriidiliselt eraldada tehnilisi monopole haldavad ja vaba konkurentsi tingimustes toimivad ettevõtted.

1.18 Komitee peab mõttekaks elektrooniliste arvestite kasutuselevõttu, sest see võimaldab energia jaotamises rakendada võrkude kaugjuhtimise süsteemi ja optimeerida võrkude koormuse haldamist. Nimetatud arvestid on energiatõhusust käsitlevate Euroopa Liidu direktiividega kehtestatud nõuetele vastavad vahendid.

1.19 Transpordisektor on teinud suuri jõupingutusi energiakulu ja saasteainete heitkoguste vähendamiseks. Eelkõige eratranspordi, kuid ka kõigi teiste transpordiliikide arengust tingitud süsinikdioksiidi heite jätkuv kasv nõuab siiski tõhusamaid meetmeid (maanteetranspordi põhjustatud heitkogused on kasvanud 1990. kuni 2004. aastani 26 % võrra). Komisjon jälgib praegu tähelepanuga mõjuanalüüsi, mis käsitleb õigusakte, saavutamaks heitkoguste taseme viimist 120 g/km kohta. Komitee soovitab võtta eesmärgi täitmiseks kasutusele kõik vajalikud meetmed. Samas tuleb tagada, et meetmed on mõistlikud ja nii tehniliselt kui tööstuslikult teostatavad.

1.20 Komitee peab vajalikuks märkida, et fossiilkütuste massilisel väljavahetamisel biokütustega võib kaasneda oht, et kütusetootmine hakkab konkureerima toiduainete tootmisega viljakate maade jaotamisel ning et toiduainete hinnad võivad energiatoodete hinnast lähtudes tõusta. Viimased sõltuvad omakorda fossiilkütuste hindadest, mis tähendab seda, et Põhja-Euroopa sõidukijuhid pannakse konkureerima (1) Lõuna-Euroopa ebasoodsas olukorras oleva ja nälgiva elanikkonnaga.

1.21 Komitee toetab täiel määral komisjoni pakutud stimuleerivaid meetmeid, finants- ja maksustrateegiaid. Ta toetab eriti Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) kaasamist, samuti Euroopa pangandussüsteemile suunatud teavitamistegevust, et pangad pakuksid riiklike energiakavade täitmiseks vajalikku rahastamistoetust. Komitee soovib spetsiifilise energiatõhususele suunatud meetmete rahastamist käsitleva konverentsi korraldamist. Selle eesmärk oleks teavitada sidusrühmi ja edendada pangandussektori osalemist Euroopa majanduse moderniseerimise märkimisväärse projekti elluviimisel.

1.22 Komitee toetab „Linnapeade pakti”, kuid leiab, et üksnes 20 Euroopa suurima linna linnapeade kokkukutsumine on väga tagasihoidlik eesmärk. Latt tuleks asetada palju kõrgemale ja enam tuleks esile tuua kohalikke kogemusi. Kuna üle 80 % elanikkonnast elab linnades, oleks üheks äärmiselt kasulikuks vahendiks linnatranspordi ja otseselt elanikke puudutavate lähitegevuste (millele on kohene mõju avalikule arvamusele) eest vastutajate kohaliku tasandi ametiasutuste juhtide vahelise ühenduse loomiseks rajada portaal või mõni muu asjakohane suhtlemisvahend, et vahetada kogemusi liidu mis tahes suurusega linnade vahel.

1.23 Komitee avaldab kahetsust, et tegevusplaanis ei võeta arvesse sotsiaalpartnerite ja kõigil tasanditel toimuva sotsiaalse dialoogi rolli energiamajanduse poliitika hindamisel, edendamisel ja väljaarendamisel. Komitee soovib, et komisjon toetaks keskkonna jätkusuutlikkusega seonduvate küsimuste lisamist praegustesse sotsiaalpartnerite dialoogide struktuuridesse eri tasandeil, eelkõige valdkondlikes ja Euroopa töönõukogude aruteludes. Ametiühingutel on muuhulgas keskne roll heade tavade ja selle kaudu ka teadmiste ja teadlikkuse levitajana nii Euroopa kui ka liikmesriikide tasandil.

1.24 Oluline on ühendada energia säästmisega seonduvad küsimused ettevõtete sotsiaalse vastutuse heade tavadega, eelkõige rahvusvaheliste ettevõtete puhul. See nõuab energiatõhusust käsitlevate teemade lahkamisel tugevamat sotsiaalset dialoogi.

1.25 Komisjon rõhutab eelkõige energiatõhususe tõstmise rahvusvahelist mõõdet. Komitee toetab partnerlust käsitlevaid ettepanekuid ja rahvusvahelise raamlepingu koostamist. Komitee soovitab kaaluda võimalust kutsuda kavandatavale energiatõhusust käsitlevale rahvusvahelisele konverentsile ka AKV-riikide (Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkond) ja Euroopa-Vahemere piirkonna riikide ning naaberriikide poliitikas osalevate riikide esindajad. Rahvusvaheline koostöö on vältimatu jätkusuutliku arengu väljakutsele vastamiseks. Tuleb tõhustada diplomaatilisi jõupingutusi, et võtta 2009. aastaks vastu uus Kyoto protokolli järgne rahvusvaheline protokoll, alustades sel aastal Balil toimuva konverentsiga.

2. Komisjoni teatis

2.1 Komisjon töötas välja teatise pealkirjaga „Energiatõhususe tegevuskava: potentsiaali realiseerimine” 2006. aasta kevadel kokku tulnud Euroopa Ülemkogu volituste alusel. Volitused põhinevad rohelises raamatus „Euroopa strateegia säästva, konkurentsivõimelise ja turvalise energia tagamiseks” esitatud põhimõtetel.

2.2 Kokkuvõttes on teatises toodud ettepanekute eesmärk säästa 2020. aastaks üle 20 % energiat praeguste prognooside kohaselt oodatava tarbimisega võrreldes, võttes aluseks SKT muutumatu kasvutempo ja lisameetmete puudumise. Plaani elluviimine tähendab 390 miljoni tonni naftaekvivalendi (Mtoe) suurust energiasäästu aastas ja heidete vähendamist 780 miljoni tonni CO2 võrra. Absoluutse tarbimise osas peaksid meetmed tagama iga-aastase tarbimise vähenemise 1 % võrra paralleelselt SKT 2,3-protsendilise kasvuga. Viimane tähendaks tarbimise 0,5-protsendilist kasvu aastas, kui vastumeetmeid ei võetaks. Vajalikud investeeringud korvatakse kütusesäästuga, mis vastab üle 100 miljardile eurole aastas.

2.3 Roheline raamat energiatõhususe kohta ehk „kuidas saavutada vähemaga rohkem” vallandas arutelud, mille tulemusel jõuti ettepanekuteni, mis moodustavad siin käsitletava teatise kompleksse ja sidusa meetmetepaketi. Pakett sisaldab 75 meedet, mis käsitlevad kõiki potentsiaalselt energiasäästmisega seotud valdkondi. Kõige suuremaks prioriteediks tunnistati energiatõhusus ehitus- ja transpordisektoris, kuna need tarbivad kõige enam naftasaadusi. Ka tuleb tähelepanu pöörata energia tootmises, ülekandes ja muundamises, samuti tööstuses saavutatavale võimalikule energiasäästmisele.

2.4 Komisjoni plaanis nähakse ette prioriteetsed meetmed, mis tuleks algatada viivitamata, ning muud meetmed, mis tuleks algatada järk-järgult kavaga hõlmatud kuueaastase perioodi jooksul. 20 % suuruse energiasäästupotentsiaali realiseerimiseks 2020. aastaks on ette nähtud ka täiendav tegevusplaan.

2.5 Säästupotentsiaali analüüs lõpptarbimise valdkonnas toob esile huvipakkuvaid säästmisvõimalusi. Tootvas tööstuses ja eriti välisseadmete puhul, nagu näiteks mootorid, ventilaatorid ja valgustus, on potentsiaal ligikaudu 25 %. Transpordis on energiasäästu kogupotentsiaal 26 %, mis hõlmab teistele transpordiliikidele üleminekust tulenevat olulist mõju, kooskõlas transpordipoliitika valge raamatu vahekokkuvõttega. Eluhoonetes võiks energiasäästu potentsiaal ulatuda 27 protsendini näiteks seinte ja katuse isoleerimisega ning valgustuse ja kodumasinate tõhususe suurendamisega; ärihoonetes on võimalik säästa 30 % energiast tõhusamate energiahaldamissüsteemidega.

2.6 Energiatõhusus peaks suurenema 1,8 % võrra (470 Mtoe aastas) eeldatavate struktuurimuudatuste, varasemate poliitikameetmete mõju ja uute tehnoloogiate kasutuselevõtu tõttu. See tähendab, et kui uute meetmetega saavutatakse üldine energiatarbimise vähenemine 20 % võrra, mis ajavahemikul 2005–2020 vastaks 1,5 protsendile ehk 390 miljonile tonnile naftaekvivalendile (390 Mtoe) aastas, võib energiatarbimise kogusääst ulatuda 3,3 protsendile aastas. SKT hinnangulise 2,3-protsendilise kasvuga peaks üldine energiatarbimine vähenema 1 % võrra aastas.

2.7 Tegevuskavas sätestatud parandusmeetmed käsitlevad keskkonnaolude parandamist, fossiilkütuste impordi vähendamist, sõltuvuse vähendamist kolmandatest riikidest, ELi tööstuse tulukuse ja konkurentsivõime tugevdamist, sh tehnoloogiliste uuenduste ning tööhõivele avalduva soodsa mõju kaudu.

2.8 Plaan sisaldab kümme prioriteetset meedet, kuid komisjon kutsub liikmesriike, piirkondlikke ja kohalikke asutusi ning muid sidusrühmi üles võtma täiendavaid meetmeid, et saavutada veelgi märkimisväärsem tulemus. Kavandatud meetmed on nii valdkondlikud kui ka horisontaalsed.

2.9 Neis rõhutatakse, et eri toodetele ja teenustele on vaja kehtestada dünaamilised energiatõhususnõuded, energia muundamises tuleb parandada olemasolevate ja uute seadmete tõhusust ja vähendada märkimisväärselt vähendada kadusid energia edastamisel ja jagamisel. Lisaks tuleb transpordisektoris rakendada kõigile sidusrühmadele suunatud kompleksset lähenemisviisi.

2.10 Euroopa energiatehnoloogiate strateegiline kava, mis peaks vastu võetama 2007. aastal, sisaldab uusi meetmeid tõhususe suurendamiseks.

2.11 Suurt tähelepanu tuleks pöörata ka energiahinnasignaalidele, kuna need aitavad kaasa teadlikkuse tõstmisele energiatõhususe vallas. Hädavajalik on välja töötada asjakohaseid rahastamisvahendeid kõigile tasanditele ning luua muude meetmete hulgas ka maksustiimuleid tootjatele ja tarbijatele.

2.12 Energiatõhususe väljakutsele tuleb vastata ülemaailmsel tasandil, mistõttu on vältimatud ka rahvusvahelised kokkulepped ja partnerlus.

2.13 Eesmärkide täitmisele aitab kaasa hiljutine energia lõpptarbimise tõhususe ja energiateenuste direktiiv, aparaatide ja seadmete märgistamist ja energiatõhususe miinimumstandardeid käsitlev direktiiv, hoonete energiatõhusust ja ökodisaini käsitlev direktiiv ning Energy Stari programmi käsitlev määrus.

2.14 Prioriteetsed meetmed

2.14.1 Aparaatide ja seadmete märgistamine ja energiatõhususe miinimumstandardid. Kooskõlas aparaatide energiatõhususe uute dünaamiliste nõuete rakendamisega ajakohastatakse raamdirektiivi 92/75/EÜ. Erilist tähelepanu pööratakse ooterežiimikadude vähendamisele. Nõuete vastuvõtmist alustatakse 14 prioriteetse tooterühma osas. Eesmärk on, et aastaks 2010 rakendataks ökodisaini direktiivist või märgistuse hindamise süsteemidest tulenevaid miinimumnõudeid enamiku suure energiatarbega toodete puhul.

2.14.2 Energiatõhususe nõuded ehituses ja väga madala energiatarbega hooned („passiivmajad”) Ehitiste energiatõhususe direktiivi reguleerimisala laiendamine (praegu kehtib direktiiv nende ehitiste puhul, mille pindala on suurem kui 1 000 m2) ning uue direktiivi ettepanek aastal 2009 energiatõhususe miinimumnõuete osas uute ja renoveeritud ehitiste jaoks (kWh/m2). Koostöös ehitussektoriga töötatakse välja väga madala energiatarbega hoonete sihtstrateegia.

2.14.3 Elektri tootmise ja jaotamise tõhustamine Energia muundamise sektor kasutab ühe kolmandiku kogu primaarenergiast, muundamisefektiivsus elektri tootmisel on ligikaudu 40 %. Uue tootmisvõimsuse efektiivsus saab olla ligi 60 %. Ülekande- ja jaotusvõrgukadusid — mis on sageli isegi kuni 10 % — saab märkimisväärselt vähendada. Määratakse siduvad energiatõhususe miinimumnõuded uutele alla 20 MW võimsusega elektri-, kütte- ja jahutusseadmetele Teisi edusamme oodatakse koostootmise stimuleerimise direktiivi (2004/8/EÜ) rakendamisel. Samuti kehtestatakse energiatõhususe miinimumnõuded ja eeskirjad kaugküttele.

2.14.4 Autode kütusesäästlikkuse saavutamine CO2 heidete vähendamiseks esitab komisjon vajaduse korral õigusaktide ettepanekud, et saavutada aastaks 2012 heidete tase 120 g CO2/km. Praegu viiakse läbi uuringut CO2 heidete maksustamisel põhinevate vahendite kohta. Ka rehvisektorit kutsutakse üles andma oma panust energiatõhususe valdkonnas (rehvid võivad suurendada sõiduki kütusesäästlikkust kuni 5 %) nii veeretakistusjõu piirangute kui ka kohase rehvirõhu kaudu. Komisjon koostab linnatranspordi kohta rohelise raamatu, et edendada linnatranspordi kasutamist, ja võtab teisi, karmimaid meetmeid probleemi lahendamiseks eelkõige tiheda liiklusega piirkondades.

2.14.5 VKEde ja energiateenustega tegelevate ettevõtete energiatõhususse tehtavate asjakohaste investeeringute hõlbustamine Komisjon kutsub pangandussektorit pakkuma finantstooteid energiasäästulahenduste realiseerimiseks. Keskkonnahoidlike uuenduste edendamiseks võimaldatakse VKEdele juurdepääsu ELi rahastamisallikatele nagu „rohelised” investeerimisfondid või uuendustegevuse ja konkurentsivõime raamprogramm.

2.14.6 Energiasäästu hoogustamine uutes liikmesriikides Komisjon julgustab senisest enam kasutama ühtekuuluvuspoliitika fonde, et viia ellu ka energiatõhususega seonduvaid olulisi projekte.

2.14.7 Järjepidev maksustamine Järgmises kaudset maksustamist käsitlevas rohelises raamatus ja läbivaadatud energiamaksude direktiivis kavandatakse ühendada energiatõhususe ja keskkonnakaitse kaalutlused. Analüüsitakse võimalust kasutada maksusoodustusi, et kannustada ettevõtteid ja tarbijaid kasutama üksnes energiatõhusaid masinaid ja seadmeid.

2.14.8 Teadlikkuse suurendamine seoses energiatõhususega Soodustatakse gaasi- ja elektriettevõtete energeetikajuhtide pädevuste ning nendele suunatud koolituse ja teavitusprogrammide arendamist. Haridusasutustele antakse spetsiaalsed õppematerjalid.

2.14.9 Energiatõhusus hoonestatud aladel Soodustamaks heade tavade vahetamist, käivitab komisjon 2007. aastal 20 Euroopa suurima ja energiatõhususe seisukohast eesrindlikuma linna „Linnapeade pakti”.

2.14.10 Energiatõhususe edendamine kogu maailmas Eesmärk on sõlmida raamleping peamiste partnerriikide ja olulisemate rahvusvaheliste organisatsioonidega. Raamlepingus keskendutakse energiatõhususe suurendamisele lõpptarbimissektorites ja energia muundamises.

Kokkuvõte

Komisjoni kokkuvõttes märgitakse, et aastal 2009 koostatakse tegevuskavast vahekokkuvõte, ning palutakse toetust selle rakendamiseks nõukogult, Euroopa Parlamendilt ning riiklikelt, piirkondlikelt ja kohalikelt poliitikakujundajatelt.

3. Üldmärkused

3.1 Komisjoni kavandatud tegevuskava eesmärk on ühendada kõik asjaomased algatused, et saavutada auahne eesmärk — hoida aastaks 2020 kokku 20 % energiast, vähendades CO2 heiteid 780 miljoni tonni võrra aastas. Valitsustevahelise kliimamuutuste töörühma (IPCC) äsjase uurimuse alusel leiab komitee, et energiatarbimise vähendamist tuleb järjekindlalt taotleda. Komitee peab nimetatud eesmärki realistlikuks ja arvab, et üle 20 %-line sääst on samuti tehniliselt saavutatav. Eesmärgi saavutamiseks tuleb koostada riiklikke tegevusplaane, milles võetakse arvesse lähteolukorra erinevaid majanduslikke ja tehnilisi tingimusi. Koos saab soovitud tulemuste saavutamine võimalikuks ning eesmärgid jaotuvad liikmesriikide vahel õiglaselt vastavalt nende potentsiaalile.

3.2 Samuti tuleb seada vahe-eesmärke, näiteks aastateks 2012 ja 2016, et tugevdada vajadusel meetmeid, kui tuvastatakse märkimisväärseid mahajäämusi. Vahehindamise teostamine aastal 2009 näib olevat liiga etteruttav, et anda kaalutletud hinnangut. Komitee soovitab seada ka eesmärk pikas perspektiivis (aastaks 2040/2050), et tagada energiasäästmise eesmärkide jätkuvus. Miljardite eurode suurused investeeringud fossiilkütusel põhinevasse energiatootmisesse muutuvad mõne aasta pärast kasututeks. Kõnealused seadmed tuleb välja vahetada nii tõhusalt ja nii kiiresti kui võimalik. Tegemist on ajaloolise väljakutsega astuda vastu praegusele ööpäevaringselt valgustatud 120-korruseliste klaasist pilvelõhkujate või transpordi infrastruktuuridele ettenähtud maa kasutamise suundumusele. Avalikud võimud peavad teadvustama väga kiiresti energiaallikate väljavahetamise probleemi tõsidust.

3.3 Komisjon on esitanud kava, milles nähakse ette energiatarbimise vähendamist, säilitades samal ajal elukvaliteeti. Tuginedes sellele eesmärgile, nähakse ette energiatarbimise vähenemist aastaks 2020 3,3 % võrra. Eeldades, et SKT aastane kasv on jätkuvalt 2,3 %, väheneb tegelik energiatarbimine 1 % võrra ning kokku aastatel 2005–2020 14 %. Komitee teeb komisjonile ettepaneku käivitada spetsiifiline elulaadi ja elukvaliteeti käsitlev arutelu. Elukvaliteeti mõõdetakse mõnikord kodumasinate, mobiiltelefonide ja sõidukite arvuga inimese kohta, mõnikord aga võetakse arvesse CO2 osakeste ja peentolmu taset, ummikuid, liikumiseks kuluvat aega ning avalike teenuste kvaliteeti. On selge, et võttes arvesse üksnes tõhusust ja energiasäästmist, võib ka väga väike muutus elulaadis keskkonnasõbralikkuse suunas kiirendada kavandatud eesmärkide saavutamist. Komitee küsib komisjonilt, kas viimane peab realistlikuks ja võimalikuks säilitada praegune eluviis ka tulevaste põlvkondade jaoks, kuna see toob kaasa tarbimise ja saaste kasvu. Oluline on ka aru saada asjaolust, et energiasäästmist ei tohi kasutada täiendava tarbimise rahastamiseks (nn bumerangi efekt), Seetõttu tuleb majandussüsteem aegsasti ümber korraldada, soodustada kohaste infrastruktuuride ehitamist ja kavandada uutele põlvkondadele kohandatud väärtussüsteem, mida iseloomustaks näiteks järgmine (2): — vähendada ressursside ja energia kasutamist; — vältida õhu, vee ja maapinna saastamist; — vähendada jäätmeid juba nende tekkimisel; — vähendada miinimumini elanikkonda ja keskkonda ohustavaid riske.

3.3.1 Vastutus energiatõhususe eest peaks levima kõikidele tasanditele, riiklikke kavasid tuleb täiendada piirkondlike ja kohalike kavadega. Piirkondlikud omavalitsused tuleb sellesse tõsisesse väljakutsesse kaasata. Kõnealuse tegevuskava ulatus ja tähtsus on tõeline väljakutse. Tuleb loobuda teatud harjumustest, mida seostatakse 20. sajandi progressiga, ning esteetika kontseptsioon peab hõlmama ka aktsepteeritavuse eetilist hindamist energiatõhususe seisukohast, nagu haruldaste loomaliikide kasukate või elevandiluutoodete osas tehakse. Samuti ei saa heaks kiita klaasist pilvelõhkujaid või linnamaastureid. Valitseva väärtussüsteemi süvitsi muutmine eeldab ka erasektori osalust, kus tuleks ennetada energiatõhususega arvestamiseks vajalikke muudatusi, et nendest ülemaailmsel tasandil kasu saada, ja kasutada uusi väärtusi ka reklaamisõnumites, selle asemel et edastada praegu levinud vastuolulisi sõnumeid, milles ülistatakse sõiduki massi ja kasutut võimsust sotsiaalse staatuse sümbolina.

3.4 Tegevuskavas määratletakse kümme prioriteetset meedet neljas tegevusvaldkonnas: energia muundamine, ülekanne ja jaotamine; elu- ja äripinnad ning professionaalseks otstarbeks kasutatavad pinnad; transport; tööstus- ja põllumajandustegevus. Kõnealused valdkonnad moodustavad tarbimisest üle 90 %. Muud meetmed on rahvusvahelised lepingud partnerluste loomiseks, et määratleda nõuded koolituse, teavitamise ja teabevahetuse valdkonnas, et saavutada maksimaalset koostoimet ning tõsta kõigi osapoolte vastutustunnet.

3.5 Komitee teeb ettepaneku lisada täiendav prioriteetne meede vähendamaks fossiilkütuste kasutamist kütte- ja jahutusseadmetes ning märgib, et ettepanekus ei nähta ette võimalust rakendada kohalikke kütte- ja jahutusvõrgustikke, tänu millele saaks vältida primaarenergia muundamisest tulenevat 33-protsendilist kadu. Kõnealust potentsiaali saaks isegi kahekordistada, kui kaasataks ka taastuvenergia kasutamine ja jäätmekäitlus, mille tulemusel oleks kokkuhoid kuni 50,7 miljonit tonni aastas. Komitee teeb ettepaneku, et lisaks prioriteetsetele meetmetele käivitataks uusi konkreetseid prioriteetseid meetmeid, mille eesmärk oleks soodustada uute energiatõhususega seonduvate ametite loomist ja arendamist, uusi integreeritud energiateenuseid, uute väikese energiakulu ja vähem saastavate toodete edendamist, tõhustada liikmesriikide ja Euroopa tasandi teadus- ja uuendustegevust, suurendada märkimisväärselt selle rahastamist ning kasutada kõiki olemasolevaid tehnoloogilisi ressursse. Täiendavad tegevusvaldkonnad võiksid olla jäätmekäitluse ja tahkete olmejäätmete käitlemise arendamine, mis pakuvad samuti palju kasutusvõimalusi, ettevõtete sotsiaalse vastutuse algatuste edendamine ja ettevõtete vabatahtlikud kokkulepped, kuhu kaasatakse aktiivselt töötajaid ja milleks kasutatakse ELi keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteemi (EMAS).

3.6 Komisjoni dokumendis märgitakse mitu õigusvahendit, nagu uute direktiivide ja määruste vastuvõtmine ning olemasolevate vahendite läbivaatamine, et muuta kehtivad nõuded siduvamaks (7. veebruari 2007. aasta deklaratsioon seoses CO2 heidete piiramisega autotööstuses). Komitee võtab komisjoni ettepanekud ning käesoleva aasta märtsis toimunud kevadise ülemkogu järeldused teadmiseks, kuid ta peab vajalikuks rõhutada, et 2004. aasta mai ja 2007. aasta jaanuari laienemise järel tekkis ELi koos uute liikmesriikidega väga suur hulk kasutatud sõidukeid. Kõnealune suundumus jätkub ning isegi suureneb. Komitee arvab, et kõnealuste liikmesriikide autopargi väljavahetamiseks kulub palju aastaid, ning ei ole mõeldav, et see toimuks kasutuses olevatele autodele kohaldatava siduva nõude alusel.

3.7 Dokumendis ei ole arvesse võetud vajadust suurendada ELi vastutust ja võimupädevust, et tagada eesmärkide saavutamine ning olla ühtne partner rahvusvahelistes suhetes. Komitee hindab Euroopa Ülemkogu dokumendi sisu ning tunneb heameelt Euroopa energiapoliitika vastuvõtmise üle. Dokumendis peetakse energiapoliitikat üheks Euroopa tuleviku prioriteediks ning tugevdatakse koostööd ja liidu välispoliitikat. Teataval määral minnakse kaugemale praegu kehtivate lepingute juriidilistest piiridest, mis jätavad liikmesriikidele õiguse otsustada energiapoliitika üle, esindusvõime tegeliku suurendamise kaudu kolmandate riikide suhtes, kuigi artikli 174 punktis 4 nähakse ette pädevuse jagamist ning ELi spetsiifilist rolli koostöös rahvusvaheliste organisatsioonidega. On selge, et mida paremini poliitikat koordineeritakse, seda suuremad on ELi läbirääkimisvõimed. Komitee soovib, et Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kaaluksid võimalust muuta asutamislepingut vajadusel nii, et ELi ühtsel esindusel oleks suhtes välispartneritega senisest enam mõjuvõimu.

3.8 Energiatõhususe direktiivis 2006/32/EÜ märgitakse valgete sertifikaatide laialdasel kasutusel põhinevat strateegiat ja riiklikke tegevuskavasid, mida komisjoni teenistused peaksid hindama. Tegevuskava endaga kaasneb komisjoni töökoormuse märkimisväärne suurenemine nii seadusandlike ja regulatiivsete algatuste kui järelevalve osas. Komitee leiab, et vaatamata valgete sertifikaatide turu käivitamisel tekkinud tõrgetele on senised kogemused olnud positiivsed. Tõrkeid on põhjustanud muuhulgas erinevad õigusnormid eri liikmesriikides. Direktiivis seatud eesmärkide saavutamisega seotud tegevuseks ning üldisemalt komisjoni asjaomase töö tõhusamaks muutmiseks on vaja komisjoni personali kõnealuste ülesannete täitmiseks suurendada. Komisjoni hinnangul on vaja ligikaudu 20 inimest. Komitee soovitab läbi viia vajalike vahendite põhjalik hindamine ning loodab, et praegust personalikoosseisu suurendatakse.

3.9 Kavandatavate meetmete elluviimine toob kaasa kokkuhoidu ning sellest tuleneb laekuva käibemaksu mahu vähenemine. See võib mõjutada ELi eelarvet, kuid ilmselt ei ole see mõju nii suur, kuna tekib üha enam uusi energiatõhususpoliitikaga seonduvaid tegevusi. Komitee palub komisjonil sellist asjade käiku hinnata, võttes arvesse, et mõju hindamise aruandes sellega ei arvestatud. Komitee hinnangul on ELi praegused ressursid kõigi ELi programmide toimimise tagamiseks täiesti ebapiisavad. Väga kasulike projektide, sh energiatsäästva eesmärgiga projektide rahastamist kärbitakse pidevalt. Võimaliku energiamaksu kehtestamisel peaks see toimuma sellise maksupoliitika raames, kus arvestatakse ka ebasoodsas olukorras olevate sotsiaalsete kihtidega, ning sellel ei tohiks olla negatiivset mõju sotsiaalkindlustuse ja avalike teenuste praegu pakutavale tasemele.

3.10 Tegevuskavas tuuakse välja transpordi valges raamatus seatud eesmärkide saavutamise raskused. Komisjon võtab oma vahearuandes teadmiseks, et senised takistused ja vastuseis ei ole võimaldanud täielikult realiseerida raudtee- ja meretranspordi arengupotentsiaali, mille kasutamine etendaks olulist energiasäästu. Raudtee- ja meretranspordi arendamine tuleb seada selgeks prioriteediks, arvestades infrastruktuuride elluviimiseks ja elanikkonna eluviiside muutmiseks kuluvat aega. Kodu- ja töökoha vahelise transpordi parandamisele tuleb pöörata senisest enam tähelepanu. Praegu on kodu- ja töökoha vahet sõitvad inimesed ebasoodsas olukorras, kuna poliitika on suunatud pigem kohesele majandustulemusele kui ühistranspordi vajaduste rahuldamisele, mida näitab näiteks kiirtranspordi sektorisse investeeringute soosimine. Kodu ja töökoha vahel liikumise hõlbustamine vähendab tarbimist ning tõstab märkimisväärselt inimeste elukvaliteeti. Ühistranspordivahendite arendamiseks vajalikke avalikke investeeringuid mõjutab kahtlemata ka viis aastat kestnud majanduskriis, mis kärpis mitmete liikmesriikide eelarveid. Vajalike infrastruktuuride puudumine, strateegiliste kavade, nagu üleeuroopalised võrgustikud, ELi rahastamise vähendamine (20 miljardilt eurolt 7,5 miljardile eurole) ning suuremate Euroopa autotootjate strateegiad on muutnud kava teostamatuks. Komitee võtab peagi vastu olulise arvamuse linnatranspordi teemal. Arvamuses nenditakse avaliku transpordisüsteemi kasutamise jätkuvat vähenemist ning pakutakse välja lahendusi erasõidukite kasutamise vähendamiseks (3). Komitee peab transpordi- ja energiapoliitika vahelist koordineerimist ebapiisavaks. Transpordi- ja energiapoliitikas ning keskkonna- ja tööstuspoliitikas arvestatakse siiski üksteise tehniliste ja tööstuslike probleemidega. Komitee väljendab oma põhjendatud muret, et koordineerimise puudumisel kaotab komisjoni dokument suure osa oma võimalikust tõhususest.

3.11 Kõnealused probleemid mõjutavad komisjoni õigusloomet, teatisi ja soovitusi. Brüsselis esineb samu probleeme, mis liikmesriikide tasandil, ning olukorra teeb keerulisemaks see, et riiklikke poliitikaid tuleks koordineerida ELi tasandil (ja mitte vastupidi!).

3.12 Euroopa energiapoliitika peab olema vastuvõetav kõikidele sotsiaalsetele kihtidele ning kõigil peaks olema võrdsed võimalused saada energiaettevõtete pakutavaid teenuseid, osta tõhusamaid kodumasinaid ja üürida kortereid. Poliitika peaks mõjutama positiivselt tööhõivet ning seda on kahtlemata koheselt võimalik rakendada eluaseme valdkonnas. Kõigis energiatõhusust toetavates algatustes tuleb üritada esile tuua kasu kasutajale nii, et kulude katmiseks kuluv aeg oleks mõistlik ning hõlpsasti välja arvutatav.

3.13 Kõnealuse poliitika rahastamine ei tohiks olla üksnes avaliku sektori ülesanne. Kuna energia- ja elektrivaldkonna ettevõtted saavad poliitikast suurt kasu, peaks väikese osa nendest tuludest eraldama fondi. Seda meetodit on mõnes liikmesriigis juba kasutatud. Siiski tuleks vältida hinnatõusu lõpptarbija jaoks ning ettevõtete strateegiliste investeeringute vähenemist. Kahtlemata tuleb arvestada tootmistööstuses üha suuremate kuludega ja investeeringutega, et rahuldada kasvavat nõudlust. Muude fossiilressursside osas on hind seotud nafta hinna muutustega, samal ajal on uuringute kulud palju väiksemad nagu energiajaotussektoriski. Fondi osamaksetes tuleks arvestada kõnealuseid märkimisväärselt erinevaid uuringute kulusid. Tuleks arvestada erinevustega eri liikmesriikide vahel seoses erinevate kehtivate õigusaktidega, milles sätestatakse energiatööstuse kohustused investeerida tõhususuuringutesse ning hinnataseme kontrolli. See lahendus võimaldaks nappide majanduslike vahenditega väikeomanikel suurendada oma eluaseme energiatõhusust ning käivitaks töökohti loova spiraali.

3.14 Maksusoodustuste rakendamisel, mida tuleb kasutada väga ettevaatlikult, tuleb arvestada elanikkonna kõige vaesemate kihtidega. Kuna nad ei maksa makse, ei saaks nad energiatõhususe meetmest kasu. Energiatõhususe boonuseid võiks määrata ka neile, kelle sissetulek arvestades selle väiksust ei kuulu otseselt maksustamisele.

3.15 Komitee leiab, et teavituskampaaniate korraldamine Euroopa, liikmesriikide ja territoriaalsel tasandil on vältimatu. Nendes tuleks keskenduda korraga ühele teemale (näiteks ühe kuu vältel käsitletaks Euroopa tasandil valgustust, teisel kuul arutataks ühistranspordi üle, järgmisel kuul keskkonnasõbralike ja tõhusate kütte- ja jahutussüsteemide üle jne). Võiks korraldada ka ideede ja ettepanekute väljendamise kampaaniad, et üha enam kodanikke teadvustaks kõnealuseid olulisi väljakutseid. Konkreetseid tulemusi on võimalik saavutada üksnes kollektiivse teadlikkuse tõstmise kaudu. Kavandatud tegevuse tõhusaks juhtimiseks on esmatähtis demokraatlik arutelu, kõigi asjaomaste huvirühmade esindajate kaasamine ja avalike võimude roll. Need liikmesriigid, kus on palju energiatõhususe tehnikaspetsialiste, peaksid andma panuse ekspertide koolitamisesse ülejäänud liidu riikides, tagamaks kava teostumiseks vajalike teadmiste ühtlase leviku. Soodustades piirkondadevahelist koostööd, tuleks arendada energiaõpinguid liikmesriikide ülikoolides ja kõrgemates õppeasutustes. Komisjon võiks etendada selles osas tõhusat koordineerivat rolli.

3.16 Tuleb hoolitseda selle eest, et leitaks tasakaal uuendustevajaduse ja majandus- ja tootmissüsteemi võime vahel kõigi äkiliste muudatustega toime tulla. On olemas oht, et väga kõrgete kulude tõttu siirdavad palju energiat tarbivad tööstused oma tootmise väiksemaid nõudeid esitavatesse piirkondadesse. Muutuste kiirus peab olema tihedalt seotud kohaldamisvõimaluste ja kulujuhtimisega. Tuleb välja töötada meetmed pikaajaliste lepingute sõlmimiseks, mis tagaks energia jätkuva ja stabiilse hinnataseme, mille vastu kohustutaks investeerima uuendustegevusse, tehnoloogiasse või tootmise, transpordi ja jaotuse infrastruktuuridesse. Neid investeeringuid tuleks hinnata energiatõhususe seisukohast. Vabatahtlike kokkulepete kasutamisse tuleks suhtuda soosivalt, kuid see eeldab piirkondlike asutuste tegelikku ja kiiret järelevalvevõimet ning soovi kokkuleppeid asendada siduvate kohustustega, kui need osutuvad ebatõhusateks.

3.17 Kavandatavates meetmetes tuleb alati arvestada turukontekstiga, mis on üha enam globaliseerunud. Energiahinna võimalik tõus võib põhjustada väga suuri probleeme suure energiatarbimisega sektoritele nagu alumiiniumi- või tsemenditööstus. Ei tohi unustada Lissaboni eesmärke ning tuleb tagada ELi majandussüsteemi konkurentsivõime. Energiahinnad peavad olema kooskõlas ülemaailmse majandussüsteemiga. Lisaks ei tohi Euroopa lubada tööstuse siirdamist mujale, millega teatud ettevõtted või sektorid jätkuvalt ähvardavad. Ettevõtteid, kes siirdavad oma tootmise mujale üksnes kasumi suurendamise eesmärgil, tuleks karistada vastavalt nende tekitatavate sotsiaalsete probleemide ulatusele. Need probleemid võivad väga tõsisteks osutuda. Lisaks moonutavad kõnealused ettevõtted konkurentsi siseturul, kuna toovad turule tooteid, mis on valmistatud riikides, kes ei sea tootmisele samu nõudeid.

4. Konkreetsed märkused

4.1 Ilmsetel põhjustel ei analüüsi EMSK igat kavandatud meedet eraldi (ligikaudu 75), vaid peab vajalikuks kommenteerida dokumendis ja selle lisades sisalduvaid kõige märkimisväärsemaid meetmeid ja kõige olulisemaid ettepanekuid. Komitees toimunud arutelu ning sõnavõtjate esitatud kasulikud ettepanekud täiendasid EMSK asjaomaseid teadmisi ning andsid nimetamisväärse panuse komitee töösse.

4.2 Kõigepealt tuleb märkida, et senised vastuvõetud meetmed energiat tarbivate toodete, ehitusvaldkonna ja energiateenuste energiatõhususe parandamiseks on andnud häid tulemusi. Tootjad ja tarbijad on olnud väga huvitatud ja valmis suurendama pakkumist ja nõudlust uute, tõhusamate toodete järele. Saavutava kokkuhoiu tõendatavus ning üha enam levinud keskkonnakoolitus ja -teadlikkus annavad põhjust tõdeda, et kõnealuseid meetmeid saab rakendada väga kiiresti ning need võivad anda soovitud tulemusi. Üldsus on võtnud ökodisaini hästi vastu ning pöörab pakutavate toodete omadustele üha enam tähelepanu. Osa tootjaid juba toetab energiatõhususe rõhutamist ja pakub tarbijale üksikasjalikke juhiseid toodete energiatõhusaks kasutamiseks ning sellist suundumust tuleb edendada ka edaspidi. Samuti võiks kaaluda Ameerika Ühendriikide mudelit, mille järgi ökodisaini tootjatele on ette nähtud eri stiimuleid. Nii on saavutatud väga julgustavaid tulemusi. Komitee leiab, et ettevõtlussektori toetamine maksusoodustuste kaudu eelkõige kõrge energiatõhususega tooteid arendavatele ja tootvatele ettevõtetele võib anda häid tulemusi. See eeldab siiski tõhusat ja nõuetekohast turu ning toodete järelevalvet nagu see toimib masinaehitussektoris. Järelevalvet tuleb käsitleda kui garantiid „ausatele” tootjatele, et nende investeeringud energiatõhususse ei osutuks kasutuks, ning see ülesanne tuleb usaldada selle rakendamise eest vastutavatele piirkondlikele võimudele.

4.2.1 Märgistamine on suurepärane vahend, mida tuleb soodustada ja kohaldada võimalikult paljudele toodetele, ning seda tuleks laiendada esimesel võimalusel auto- ja ehitussektorisse. EMSK kiidab ettepaneku heaks ja kutsub komisjoni üles kohaldama energiatõhususe miinimumnõudeid määratud 14 tootele. Komitee soovitab siiski pöörata erilist tähelepanu igale spetsiifilisele turusegmendile, vältimaks, et uus õigusraamistik põhjustaks konkurentsimoonutusi. Tuleb täiendavalt määratleda lõpptooteid, millele miinimumnõudeid kohaldada. Komitee toetab täielikult prioriteeti vähendada energiatarbimist ooterežiimil ning peab seda eesmärki väga oluliseks, kuna selle režiimi energiatarbimist saaks vähendada kuni 70 % võrra, vahetades kasutuses olevad masinad järk-järgult välja. Lisaks leiab komitee, et Energy Stari programmi käsitlevas määruses tuleks ette näha kontoriseadmete riigihangete registreerimise kohustus ka ELis (Ameerika Ühendriikides see juba kehtib) ning „eeldab, et komisjon ise annab eeskuju” (4). Kokkuleppe sõlmimise võimalust tuleks arutada ka teiste suurte Ida-Aasiast pärit tootjatega, kellele kuulub suur osa olmeelektroonika turust.

4.2.2 Kodumasinate osas seab märgiste kohasuse kiirkontrolli puudumine ning karistustamatus rikkumise korral „ausad” energiatõhususse investeerivad ettevõtted ebasoodsasse olukorda ning võimaldab nõuetele mittevastavate toodete turuletoomist. Tuleb julgustada vanade kodumasinate väljavahetamist (hinnanguliselt kasutatakse Euroopas 200 miljonit üle 10 aasta vanust masinat), mis soodustaks märkimisväärselt energia säästmist. Lisaks tuleb takistada vananenud ja energia seisukohast ebatõhusate kodumasinate müümist kasutatud masinate turul arengumaades. Samuti tuleb tagada, et kodumasinate ostmise rahastamise algatused oleks suunatud üksnes kõige energiatõhusamatele toodetele.

4.2.2.1 Sellega seoses tuleb rõhutada, et vabatahtlikust iseregulatsioonist keelduv kodumasinate tööstus tunnustab kaudselt vajadust reguleerida turgu kohustuslike meetmetega. Sanktsioonide puudumine ebaausatele tootjatele ja importijatele, kes klassifitseerivad A-kategooriasse tooteid, mis ei vasta energiatõhususe nõuetele, on soodustanud „võltssäästlike” kodumasinate turulejõudmist. Nõuete olemasolu nõudvad Euroopa ettevõtted on välja toonud kokkulepete puudujäägid ning see seab selliste kokkulepete tõhususe kahtluse alla.

4.2.3 Ehitussektoris on võimalik saavutada väga oluline kokkuhoid: juba praegu on saadaval alternatiivsed materjalid, ehitusmeetodid, alternatiivsed küttevormid, näiteks kondensatsioonkatlad, mis tavaliselt kaduma minevat vabasoojust taaskasutades võimaldavad säästa 6–11 % kütust. Õhu konditsioneerimiseks tarbitavat energiat on võimalik vähendada ehitistest väljapoole paigaldatud päikesekaitsmetega, kuna sisemised päikesekaitsmed kaitsevad küll valguse eest, aga säilitavad suure hulga soojusenergiast. Eelkõige tuleb soodustada nn passiivmajade (väga madala energiatarbega hoonete) arendamist, nende majade aastane energia tavatarbimine — jahutamine, kütmine — ei ületa 15 kWh/m 2(talv-suvi). Samuti tuleb näidata ära kogutarbimine (piisav kogus) ja primaarenergia piirkogus, arvestades siia kõik kasutusalad (valgustus, kodumasinad, sh pesu kuivatamine — ühe kg pesu kuivatamiseks võib minna 3–4 korda rohkem energiat, kui on vajalik üheks pesutsükliks). Ülalpool toodut arvestades on võimalik keskmist aastast energiatarbimist vähendada 180-lt kWh/m2 15-le kWh/m2, mis tähendab seda, et säästuvõimalus (tõhusus + piisav kogus energiat) on kuni 90 %! (Näitena võiks tuua Wiesbadenis asuva 22 passiivmajast koosneva eramurajooni aasta keskmise energiatarbimisega 13,4 kWh/m2 või 32 passiivmajaga Kronsbergi küla, mille aasta keskmine energiatarbimine on 14,9 kWh/m2). Tuleb julgustada nimetatud tüüpi toodete viimist turule, et mõistlike hindadega edendada laialdast juurdepääsu sellistele tehnoloogiatele.

4.2.4 Komitee toob esile vajaduse avaliku sektori investeeringute järele energiatõhususe soodustamiseks avalikes hoonetes ja sotsiaalelamutes. Sellega peaks kaasnema taastuvate energiaallikate kasutamine, seda eelkõige uutes liikmesriikides, kus on oluline energiasäästu potentsiaal. Lisaks programmidele reguleeriva raamistiku ühtlustamiseks ja spetsialistide koolituse arendamiseks kutsub komitee üles, et üks osa struktuurifondidest suunataks kõnealuse eesmärgi saavutamiseks ja et Euroopa finantsasutustelt taotletaks investeeringutoetusi hoonete energiatõhususe ajakohastamiseks.

4.2.4.1 Passiivmajad ise peavad vastama teatud ehitusnõuetele (väga hea seinte ja põrandate isolatsioon, hoone all asuvad eelventilatsiooni torud sissevoolava õhu soojendamiseks või jahutamiseks), mistõttu olemasolevate ehitiste täielik kohandamine sellele standardile osutub keerukaks ja kulukaks. Sellest tulenevalt on vaja teha olulisi jõupingutusi, et võimalikult palju uusehitisi vastaks passiivmaja nõuetele, eelkõige avalikud hooned, millede puhul passiivmaja standard peaks järk-järgult kohustuslikuks kujunema. Lisaks on väga oluline jälgida, et eramajade renoveerimis- või korrashoiutöödel, mida võiks ka toetada madala intressiga käibefondidest, kasutataks palju passiivmajade energiatõhusaid lahendusi. Tuleb arvestada seda, et suurim osa 2020. aastal kasutusel olevatest hoonetest on praegu juba olemas. Rendiks mõeldud hoonete puhul tuleb tähelepanu pöörata sellele, kuidas omanike jaoks muuta kasulikuks ulatuslikud investeeringud hoonete energiatõhususse, millest esmajoones üürnikud otsest kasu saavad.

4.2.4.2 Mõjuanalüüsi aruandes (dokument SEC(2006) 1175) loodab komisjon, et ehitiste energiatõhususe direktiivi 2002/91/EÜ muutmise kaudu on võimalik realiseerida 140 naftaekvivalendi (Mtoe) suurune kokkuhoid, vähendades hoone suurust (hetkel 1 000 m2), mis peab vastama miinimumnõuetele (kehtestades rangemad normid avalikele hoonetele), ja laiendades energiatõhususe sertifikaatide (valged sertifikaadid) kasutamist. EMSK väljendab muret, kas kõnealuse eesmärgi saavutamine on lähitulevikus (5).reaalselt võimalik. Komitee arvates peavad liikmesriigid kasutusele võtma ühtsed vahendid, et mõõta õigusliku reguleerimise mõju (näiteks soojusisolatsiooni kvaliteet) ja riikidel peaks olema kohustus vastu võtta tõhusaid kontrollimeetmeid (võrdluseks võib tuua erinevused Prantsusmaa (kontrollid on harv nähtus) ja Flaami piirkonna vahel (kontrolle tehakse tunduvalt sagedamini)). Nõukogu ja Euroopa Parlament peaksid hindama, kas olemasolev õiguslik alus võimaldab volitada komisjoni koostama kõnealuse küsimuse kohta uue direktiivi ettepaneku asemel määrust, mis muudaks pärast 2009. aastat direktiivi 2002/91 lihtsalt kehtetuks.

4.2.4.3 Hiljuti avaldatud ülikooli lõputöös (6) tuuakse välja järgmised punktid: 1. Olemasoleva ehitise — elu-, kaubandus- või koolihoone — energiatõhusal renoveerimisel ei ole alati võimalik saavutada madala energiatarbega hoonetele ja passiivmajadele seatud eesmärke. 2. Ehitise selliseks renoveerimiseks on vaja investeeringut, mis eraisikule võib osutuda üle jõu käivaks: majanduslike võimaluste puudumisel tõenäoliselt ei kaaluta ka potentsiaalselt kõige tasuvamat investeeringut. 3. On vaja spetsiifilisi tehnilisi teadmisi, mida ei ole kindlasti mitte võimatu omandada, et saavutada parema isolatsiooni abil passiivmajade energiatarbimise tase. Neid põhimõtteid ei peaks kasutama mitte ainult projektifaasis, vaid ka — ning eelkõige -rakendusfaasis. 4. Energiakasutus vastab tarbijate põhivajadustele, mis kindlasti ei ole paindlikud: energiahindade isegi äkiliste kõikumistega ei kaasne sama kiireid muutusi lühiajaliselt ka käitumises. Energiatarbimise piiramine või alternatiivenergiaallikate otsimine on hilisem reaktsioon, et kohanduda uue olukorraga pikaajalises perspektiivis, aga selle tulemusel paraneb energianõudluse paindlikkus vaid vähe.

4.2.4.4 Analüüsist selgub, et eriti paks isolatsioon (vähemalt üle 16 cm) võimaldab kokkuhoidu, mis õigustab alati tehtavat investeeringut, et saavutada passiivmajade standard, eriti kui neid traditsiooniliste hoonetega võrrelda. Toimimisaspektist vaadatuna on kogu hoone isolatsioon olulisem kui muud meetmed, samal ajal kui kõikide meetmete koguanalüüs võimaldab optimeerida investeeringu ajakohast netoväärtust.

4.2.5 Valgete sertifikaatide positiivset kogemust, ehkki see piirdub riikidega, kes seda meetodit on rakendanud, varjutab mõnede ELi riikide tööstusliku uuendustegevuse mahajäämus. Valgete sertifikaatide süsteemi tõhusaks toimimiseks on lähtudes tehnilisest ja majanduslikust potentsiaalist vaja seada realistlikud eesmärgid, eesmärkide saavutamiseks on vaja pakkuda suuri valikuvõimalusi (valdkonnad, projektid, osapooled, kulud), tagada turu toimimine (nõudmise ja pakkumise struktuur, lisatingimused), selged, läbipaistvad, lihtsustavad ja mittediskrimineerivad reeglid (turule juurdepääsu tingimused, turu reeglid) ning sobivad karistused. Kas mainitud tingimused on täidetud Euroopa potentsiaalsel valgete sertifikaatide turul? Kõnealuse kogemuse võimalikul levitamisel peab seega üles näitama vajalikku kogust ettevaatlikkust.

4.3 Kaod energiamuundamisfaasis võrduvad kogu primaarenergia tarbimisega elamutes ja tööstuses — 33 % ehk rohkem kui 580 Mtoe. Seetõttu arvab komitee, et kõnealusest küsimusest peaks ilmselgelt saama esmatähtis tegevusvaldkond. Pikamaa ülekandekaod on siinkohal oluline küsimus. Kaasaegsed kõrgepinge- ja alalisvooluliinid on valdkond, mis vajab kahtlemata arendamist, kuna sellistel liinidel on kadu vaid ligikaudu 3 % võimsusest jaotusvõrgu 1 000 km kohta. Lisaks märkimisväärsele kokkuhoiule võimaldab see tehnoloogia kõrvaldada ülekandel vahelduvvooluga tekkivad elektromagnetilised nähud, nagu näiteks väga nõrgad elektromagnetkiirgused (Extremely Low Frequency — ELF). Praegu kasutusel olev tehnoloogia teeb sellise ülekande kaugete vahemaade tagant majanduslikult soodsaks (Rootsis ja USAs juba aastakümneid kasutusel ja ülejäänud maailmas rakendamisel), samal ajal kui lühikestel vahemaadel tuleb arvestada kohaliku kasutuse puhul madalpinge vahelduvvoolu muundamissüsteemide endiselt kõrge maksumusega. Eri uurimisprogrammid peaksid edendama püüdlusi nende kulude vähendamiseks (7).

4.3.1 Järgmiseks sekkumisvaldkonnaks oleks toetus päikeseenergiat kasutava termodünaamilise tehnoloogia arendamiseks, mida võiks ellu viia koostöös Euroopa-Vahemere piirkonna riikidega, mille ulatuslikud kõrbealad on pidevalt päikesele eksponeeritud. Hiljutises Saksamaa Liitvabariigi keskkonnaministeeriumi poolt tellitud aruandes rõhutatakse kõnealuse strateegia võtmerolli, mille töötas välja Nobeli preemia laureaat itaallane Carlo RUBBIA ja mida praegu katsetatakse Granadas. Koostöös uue tehnoloogia, energia ja keskkonna (Enea) instituudiga käivitas Itaalia ettevõte Enel hiljuti projekti, mis esmakordselt maailmas rakendab kombineeritud gaasitsükli ja päikeseenergiajaama integreerimist. Rakendades Eneas välja töötatud uuenduslikku ja ainulaadset tehnoloogiat, toodab projekt Archimedes püsivalt elektrienergiat päikeseenergiast. Kõnealuses projektis kasutatakse ka teisi maailmas ainulaadseid elemente: kasutusel on viis uut litsentsi, näiteks litsents soojendatud vedelike kohta, mis soojendatult eraldavad soojust, millest toodetakse energiat. Senini kasutusel olnud vedelikke oli võimalik soojendada 300 kraadini. Archimedese projekti raames kasutatavaid vedelikke võib soojendada kuni 550 kraadini, mis on sama kui fossiilkütusest saadav veeaur, ja seega on neid võimalik kasutada traditsioonilistes elektrijaamades ning nad aitavad kaasa energiasüsteemi stabiilsuse tagamisele.

4.3.2 Komitee soovitab ELi institutsioonidel teha kõnealuses valdkonnas olulisi jõupingutusi, võttes vastu spetsiifilisi toetusmeetmeid päikeseenergial põhineva termodünaamilise energia arendamiseks.

4.3.3 Soojuse ja elektrienergia koostootmine, nii elektri tootmise käigus tekkinud soojuse (jääksoojus) kasutamine kütmiseks või jääksoojuse kasutamine elektri tootmiseks (näiteks tööstuslikes ahjudes), võimaldaks kütusesäästu märkimisväärselt suurendada — ligikaudu 35 protsendilt 70 protsendile. Tuleb arvestada lisakuludega, mis hajutatud tootmise ja aktiivse jagamisega võrgu haldajatele lisanduvad ning liikmesriikide erinevaid stardipositsioone silmas pidades tuleb julgustada vajalikke investeeringuid. Ehkki arvutusmeetodite ühtlustamine lükati edasi aastasse 2010 ja väljaantavate päritolugarantiide puhul ei ole alati võimalik kontrollide nende vastavust miinimumnormidele, toetab komitee komisjoni soovi arendada kõrge efektiivsusega koostootmisüksusi. Komitee küsib, kas arvutusmeetodite ühtlustamise tähtaegu ei oleks võimalik lühendada, võimaldades arendada välja koostootmise käitiste siseturg, mida praegu takistavad liikmesriikides kehtivad erinevad eeskirjad. Praegu võib iga liikmesriik rakendada käitise tõhususe hindamiseks oma arvutusmeetodit ja direktiivi nõuetest lähtudes see meetod kohandada ühenduse süsteemile. Tegelikkus on aga teine ja rakendades eri riikide arvutusmeetodeid, on käitiste hindamistulemused väga erinevad Ühtlustamine on tõhus vahend ka pettuse vastu võitlemiseks. Siinkohal on oluline suurendada ELi jõupingutusi, arvestades asjaolu, et 21. veebruari 2007. aasta esimese kontrolli tulemused ei vasta strateegilistele eesmärkidele, nagu need on kirjas liikmesriikide esitatud hindamisaruannetes tehtud edusammude kohta koostootmise arendamise suunal, eesmärgiga suurendada sel meetodil toodetud energia osatähtsust.

4.3.4 Komitee kutsub komisjoni ja nõukogu üles senisest enam panustama kolmiktootmise programmidesse, milles kasutatakse jääksoojust ka jahutusõhu tootmiseks. Kasutustegur (COP), st suhe väljamineva jahutava energia ja sissetuleva soojusenergia vahel on nende seadmete puhul eriti märkimisväärne. Traditsiooniliste seadmete 2,0 COPiga võrreldes on kolmiktootmise seadmete puhul COP 0,7–1,3, vastavalt kasutatud soojusele (8). Puidujäätmeid kasutavaid regeneraatoreid juba turustatakse: võib kasutada puuviljadest (kivid, nahk ja koor) ja põllumajandusliku (oliiviõli pressimisjäägid, maisitõlvikud) päritoluga töödeldud tooteid, saekaatrite ja muu puidutöö jäätmeid, närbunud oksi, puukoort, kohviubade kestasid, palmipuujäätmeid, tööstusjäätmeid, äravisatud pakendeid. 100 kg selliseid jäätmeid võib anda 70 kW alalist elektrivõimsust (80 kW tippvõimsus) ja 130 kW soojust ja jahutust. 70 eurot maksva tonni puidujäätmetega saab asendada 160 liitrit ja 175 eurot maksva diiselkütuse.

4.3.5 Komitee toob välja võimaluse korraldada kampaania ja võtta meetmeid, et vähendada toodete pakendamiseks kasutatava materjali hulka. Kõnealune materjal peab olema taaskasutatav. Pakkematerjali tootmiseks ja selle hävitamiseks kasutatakse liiga palju energiat, arvestades, et pakendid ei ole enamjaolt biolagunevad ning on suur saasteallikas.

4.4 Energiaturu toimimine

4.4.1 Praegu ei kasuta energiaturg ära kogu oma tõhususpotentsiaali ja võib öelda, et on vajadus suurema läbipaistvuse järele elektrijaamade tegeliku tõhususe ning ülekandevõrkudes tekkivate kadude kohta. Gaasi- ja elektriturud ei ole täielikult liberaliseerunud. Mõningatel juhtudel on hinnakujundamise ja liberaliseerimise kohta saadav läbipaistvuse puudulikkus takistuseks tõelise energiatõhususe poliitika kujunemisele. Sellega seoses tundub olevat vajalik tugevdada juriidilise eraldatuse põhimõtet tehnilist monopoli haldavate ja vaba konkurentsi tingimustes tegutsevate ettevõtete vahel, nagu on ette nähtud elektri ja maagaasi siseturu liberaliseerimist käsitlevates direktiivides (direktiivid 2003/54/EÜ ja 2003/55/EÜ), kohaldades rangemat omandisuhete eraldamise nõuet.

4.4.2 Kõnealuse sektori hinnapoliitika peaks soodustama energiasäästlikkust ja -tõhusust, eelkõige fossiilkütuste osas, ning edendama taastuvaid energiaallikaid. Erilist tähelepanu tuleb pöörata ebasoodsas olukorras olevatele tarbijarühmadele, järgides põhimõtet, mille järgi oleks neile tagatud tavakasutuseks vajalik energiakogus, ning samal ajal tehes energiasäästu neile majanduslikult kasulikuks: näiteks võiks osutuda otstarbekaks tagada kõige ebasoodsamas olukorras olevatele elanikkonna rühmadele sotsiaaltariifid, aga seda vaid teatud tarbimispiirini, või eraldada nendele perekondadele majanduslikku toetust.

4.4.3 Energiasäästlikkust edendav oluline vahend on elektrooniliste arvestite kasutuselevõtt, mis võimaldab energia jaotamiseks kasutada kaugjuhtimissüsteemi ja optimeerida võrgu koormatuse haldamist. Ettevõtte ENEL (Itaalia suurim energiaettevõte, kes varustas tasuta oma 30 miljonit klienti elektroonilise arvestiga) hinnangul võimaldab energiakasutuse ratsionaliseerimine, mis saavutatakse sihipärase hinnapoliitika kaudu, toodetud elektri tõhusamat kasutust, eriti väljaspool tipptunde. Elektrooniline arvesti aitab kaasa lõppkasutaja tarbimisteadlikkuse tõstmisele ja soodustab ressursside ratsionaalsemat kasutamist. Kõnealune arvesti on vastavalt energiateenuste ja varustuskindluse direktiividele tunnistatud energiatõhususe instrumendiks.

4.4.4 Energia hajutatud tootmise mudel (st arvukate tootjatega, nende hulgas ka väiketootjad) tekitab mitmeid raskusi ainult ühesuunaliseks kasutamiseks mõeldud kesk- ja madalpinge jaotusvõrkudes. On vaja märkimisväärseid investeeringuid võrkude kaasajastamiseks uutele tootmismeetoditele. Detsentraliseeritud tootmisega on ülekandekaod muidugi väiksemad, aga see nõuab suuri investeeringuid, pealegi võib kohalikul tasandil täheldada elanikkonna suurt vastuseisu isegi väga väikestele elektrijaamadele.

4.5 Transpordisektoris on tehtud suuri jõupingutusi, et tarbimist ja saasteainete heitkogusid vähendada, aga arvestades asjaolu, et tegemist on energiakasutuse poolest kõige kiiremini kasvava sektoriga ja kõige suurema kasvuhoonegaaside allikaga, on igati õige nõuda, et kõnealuses sektoris tehtaks täiendavaid jõupingutusi (aastatel 1990–2004 kasvas maanteetranspordi heidete kogus 26 %). Asjaolu, et Euroopa tööstus sõltub transpordikütuse (millest 98 % moodustavad fossiilkütused) suhtes kolmandatest riikidest, suurendab sektori vastutust panuses energiatõhususse, heitkoguste vähendamisse ja nafta- ning gaasitoodete impordi vähendamisse.

4.5.1 Komisjon saatis turu suunas olulise signaali oma äsjase otsusega sätestada õigusaktiga 120g CO2/km eesmärk, märgistada rehvid ja kehtestada rehvide veeretakistuse maksimaalsed piirnormid, muuta kütusele kehtivaid eeskirju, võtta kasutusele suure etanoolisisaldusega kütusesegud, biokütused, madala süsinikusisaldusega kütused ja väga madala väävlisisalduseha diiselkütused. Ajavahemikus 2011–2020 peavad Euroopa tarnijad vähendama 10 % võrra kütuse rafineerimisel, transpordil ja kasutamisel tekkivaid kasvuhoonegaase. 2020. aastaks saavutatakse süsiniku heitkogustes 500 miljoni tonnine sääst. Kõnealune otsus põhineb asjaolul, et aastatel 1994–2004 vähenesid heitkogused vaid 12,4 % võrra (langedes 186 g-lt CO2/km 163 g-le CO2/km), samal ajal kui mootorsõidukite keskmise võimsus kasvas märkimisväärselt, mis muudab problemaatilisemaks kahjulike heitkoguste vähendamise. Mainitud vastuolust tulenevalt oleks vaja senisest enam maksustada vähese energiatõhususega luksussõidukeid, nagu seda on teinud mõned liikmesriigid. Komisjoni arvestuste järgi peaksid CO2 heitkogused 2020. aastaks vähenema 400 miljoni tonni võrra. Euroopa Autotootjate Liit (ACEA) palus 2012. aasta tähtaega edasi lükata vähemalt 2015. aastale ja kaasata ettevõtmisse kõik asjaosalised, nagu seda soovitas kõrgetasemeline töörühm CARS 21. Kui meetmetega ei kaasne pikaajalist planeerimist tootmismudelite väljavahetamiseks, tähendavad kõnealused meetmed Euroopa autotootjate hinnangul Euroopa ettevõtetele üle jõu käivaid kulutusi.

4.5.2 Komitee peab vajalikuks märkida, et fossiilkütuste massilisel väljavahetamisel biokütustega võib kaasneda oht, et kütusetootmine hakkab konkureerima toiduainete tootmisega viljakate maade jaotamisel ning et toiduainete hinnad võivad energiatoodete hinnast lähtudes tõusta. Viimased sõltuvad omakorda fossiilkütuste hindadest, mis tähendab seda, et sõidukijuhid põhjast pannakse konkureerima (9) lõunamaade ebasoodsas olukorras oleva ja nälgiva elanikkonnaga. Planeedi põhjaosa riikides tekib tõeline eetiline probleem seoses sellega, et põllumajanduslikke ressursse kasutatakse kütuste tootmiseks, samal ajal kui need ressursid võiksid päästa miljoneid inimelusid vähearenenud lõunapoolkeral. Iowa maisi kogutoodangut võiks kasutada etanooli tootmiseks. Kui mõelda sellele, et linnamaasturi paaki läheb 25 gallonit ehk 94,5 liitrit kütust, mis võrdub ühe inimese aastase toidunormiga, omandab küsimus reaalse tähenduse ja nõuab lahendust. Kõnealuse küsimuse kohta on komitees koostamisel eraldi arvamus (10).

4.5.3 Komitee märgib, et komisjon ühtaegu julgustab vabatahtlike kokkulepete sõlmimist kui ka loob kohustuslikke meetmeid. Komisjon tunnistab võtmerolli, mida etendab iseregulatsioon, võimaldades kiiremini ja madalamate kuludega kui õiguskohustuse kaudu saavutada eesmärke ning et vabatahtlikel kohustustel võib olla eeliseid õigusliku reguleerimise ees. Tänu kiirele ja kulutõhusale rakendamisele, on vabatahtlike kohustustega võimalik saavutada kiireid edusamme. Need on paindlikud ja haakuvad tehnoloogiliste valikute ja turu suundumustega. Komitee palub komisjonil põhjalikult analüüsida väheseid edusamme CO2 heitkoguste piiramisel Euroopa autotööstuses, tööstus, mis ometi on juhtpositsioonil investeeringutes teadus- ja arendustegevusse. Komitee nõustub komisjoni väitega, et siduvad õigusaktid ei võimalda alati täielikult kasutada teadustegevuse potentsiaali ja võimalikke edusamme lahenduste leidmisel.

4.5.4 Ehitustööstusel on äärmiselt oluline osa energiatõhususe rakendamisel uutes hoonetes ja olemasolevate hoonete kohandamisel. Kuid mitmes riigis on ehitustööstus olnud aeglane paremate meetoditega kohanemisel ning avaldanud vastuseisu kõrgemate standardite kehtestamisele. Tuleb teha olulisi jõupingutusi, et kujundada ümber kõigi asjaomaste isikute arvamus kõrgemate standardite vajalikkuse ja võimalikkuse kohta ning veenda neid olema muutustele vastuseismise asemel paremate tõhususe standardite loomisel pidevalt esirinnas. Kõigi ehitusvaldkondade projekteerijad, juhid ja oskustöölised vajavad ajakohast koolitust selle kohta, mida saab energiatõhususega saavutada, ning uusi stiimuleid nende tasemeteni jõudmiseks.

4.6 Komitee toetab täielikult komisjoni kavandatavaid stiimuleid, finants- ja fiskaalstrateegiaid, eelkõige Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) kaasamist. Samuti toetatakse tegevust Euroopa pangasektori teadlikkuse tõstmiseks riiklike energiakavade rakendamiseks vajaliku rahalise toetuse küsimuses. Sellega seoses omandab olulise tähtsuse hetkel veel olemasolevate õiguslike takistuste lõplik kõrvaldamine energiatõhusaid lahendusi pakkuvatele ettevõtetele (nn energiateenuste ettevõtted).

4.6.1 Komitee soovib, et korraldataks erikonverents energiatõhususe rahastamise teemal, eesmärgiga tõsta asjaomaste osapoolte teadlikkust ja julgustada Euroopa pangasektorit osalema Euroopa majanduse ajakohastamise olulises projektis. Pangad võiksid osaleda nn millenniumi väljakutses, milles saaksid auhinnatud energiatõhususe rahastamisel parimaid lahendusi pakkunud pangad.

4.7 Komitee arvates on oluline tähendus laia avalikkuse teadlikkuse tõstmisele suunatud tegevusel, mida võiksid arendada riiklikud ja kohalikud ametivõimud, tööstus- ja energiaettevõtted. On oluline rõhutada piirkondlike ametivõimude kui „neutraalse” informeerija rolli avalikkuse teenistuses. Laialdast kajastamist peaksid leidma positiivsed tulemused energiatõhususe algatustes. Reklaam peaks esile tõstma energiatõhusust ja keskkonnasõbralikkust kui määravat elementi toodete omaduste (hindamise) puhul, et soodustada nn sotsiaalse staatuse märkide sobivamat arengukäiku, kuna hetkel seostatakse neid sageli selgelt energiakulukate toodetega. Komitee toetab „Linnapeade pakti” elluviimist, aga leiab, et üksnes 20 Euroopa suurima linna linnapeade kokkukutsumine on väga tagasihoidlik eesmärk. Kõnealune ettevõtmine peaks olema palju ambitsioonikam ja kohalikke kogemusi tuleks rohkem esile tõsta. Suurte, keskmiste ja väikeste ELi linnade (milles kokku elab üle 80 % Euroopa elanikkonnast) vahel heade tavade vahetamise eesmärgil internetiportaali loomine võiks olla kasulik vahend, et viia kokku kohalikes omavalitsustes linnatranspordi poliitika ja kõik teised üldsuse arvamust otseselt mõjutavad kohapealse tegevuse eest vastutavad isikud. Sertifikaadi „Kõrge energiatõhususega linn” väljaandmine (esimene omistati väikesele Itaalia linnale Varese Ligurele) on kindlasti innustuseks kohalikul tasandil energiatõhususe meetmete parandamiseks. Komisjon võiks samuti algatada Euroopa koolide vahelise „Euroopa energiatõhususe võistluse”, mis tunnustaks neid, kelle lahendustes kombineeruksid kõige tõhusamalt kokkuhoid ja kvaliteet.

4.7.1 Komitee avaldab kahetsust, et tegevusplaanis ei arvestata olulist rolli, mida sotsiaalpartnerid ja sotsiaaldialoog võiks etendada kõigil olulistel tasanditel, et hinnata, edendada ja arendada energiasäästu poliitikat. Komitee soovib, et komisjon astuks samme soodustamaks keskkonna jätkusuutlikkuse teemade kaasamist eri tasandite olemasolevatesse sotsiaaldialoogi struktuuridesse, eelkõige valdkondlikul tasandil ja Euroopa töönõukogudes. Töökohale keskendunud lähenemine, millega parandataks töötajatele suunatud teabe kvaliteeti, nende konsulteerimist ja osalemist, võiks olla väga oluline energia kokkuhoiu vahend, pidades silmas tööstuse protsesse ja uusi tehnoloogiaid, töötajate liikuvuse küsimusi, ringlussevõttu, kaugtööd: kõigil nimetatud põhjustel, ja nimetatud sai vaid kõige tähtsamad, on töötajate esindajate kaasamine energiatõhususe strateegiatesse vältimatu. Kollektiivlepingud oleks teema, mille üle sotsiaalpartnerid võiksid arutleda ja mis tõelise partnerluse alusel eraldaks töötajatele ühe osa ettevõttes saavutatud energiasäästust. Ametiühingutel on etendada oluline roll teadmiste ja teadlikkuse parandamise küsimuses nii Euroopa kui liikmesriikide tasandil, panustades sel viisil heade tavade levitamisse.

4.7.2 On oluline seostada energia kokkuhoiu teema ettevõtete sotsiaalse vastutuse heade tavade küsimusega, eelkõige rahvusvahelistes ettevõtetes. Kõnealune teema nõuab kõikide energiatõhususega seotud küsimuste käsitlemiseks tugevdatud sotsiaaldialoogi, eesmärgiga kujundada välja mõõdukas söekasutamise Euroopa strateegia, pidades silmas kõiki tervisele kahjulikke mõjusid, nagu näiteks peentolm, mis praegu kujutab tõsist ohtu paljudes Euroopa linnades. Heade tavade levitamine, nagu näiteks süsiniku mittekasutamine printerites ja teised algatused, aitavad kaasa teadlikkuse suurenemisele ja loovad positiivset suhtumist jätkusuutlikesse poliitikameetmetesse.

4.8 Komisjon pööras erilist tähelepanu energiatarbimise intensiivsuse parandamise rahvusvahelisele mõõtmele. Komitee toetab ettepanekuid partnerluseks ja rahvusvahelise energiatõhususe raamlepingu koostamist. Kavandatud energiatõhususe rahvusvahelise konverentsi puhul soovitab komitee mitte alahinnata vajadust kaasata AKV (Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid), Euroopa-Vahemere piirkonna riigid ning Euroopa naabruspoliitikas osalevad riigid. Rahvusvaheline koostöö on määrava tähtsusega, et saavutada säästva arengu eesmärk, tõhustada tuleb diplomaatilist tegevust, et aastaks 2009 võtta vastu uus Kyoto-järgne rahvusvaheline protokoll, alustades sellealast tegevust käesoleval aastal toimuval konverentsil Balil.

4.9 Hetkel olulisi energiasäästlikke tehnoloogiaid arendav Euroopa tööstus saab tööstusalase koostöö raames aidata teistel riikidel parandada elektritootmise kvaliteeti, energiatarbimist ja sellest tulenevat kasvuhoonegaaside heitkogust, aidates seeläbi vähendada energia kogutarbimist.

Brüssel, 5. september 2007 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Dimitris DIMITRIADIS

(1) L. BROWN, www.earthpolicy.org ja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni FAO 2005. aasta aruanne.

(2) Tegur neli. kaks korda rohkem jõukust, kaks korda vähem tarbimist. E.U. v. Weizsäcker, A. Lovins jt.

(3) Arvamus TEN/276 „Transport linna- ja suurlinnapiirkondades” (raportöör Lutz RIBBE).

(4) „Kontoriseadmete energiatõhususemärgistus” (Raportöör: Ivan VOLEŠ).

(5) Kõnealuse direktiivi artikli 15 lõikes 2 nähakse ette enne direktiivi täielikku rakendumist 3-aastane lisatähtaeg, tingimusel, et liikmesriik tõestab, et tal puuduvad kvalifitseeritud ja akrediteeritud eksperdid. Sellega on liikmesriikidel võimalus edasi lükata nii energiatõhususe sertifikaatide rakendamist kui ka kuumaveekatelde ja kliimaseadmete kontrolli. Seetõttu on ebatõenäoline, et nõukogu sooviks enne 2009. aastat küsimus uuesti arutluse alla võtta (komisjon ise võtab mainitud asjaolu arvesse). Enne kui kavandatud meetmed rakenduvad ja loodetud tulemusi annavad, on enne uue selleteemalise direktiivi vastuvõtmist vaja mõned aastad oodata.

(6) „Hindamismudelite võrdlus passiivmajade standardi energia ja makromajandusliku mõju hindamiseks”, Giulio Scapin — Paadua Ülikool — (2005–2006), 30.5.2007 — kodulehekülg tesi online.it.

(7) Samuti tuleb arvestada asjaoluga, et paljud praegu kasutusel olevad trafod sisaldavad inimese jaoks ühte kõige mürgisemaks peetavat ainet — PCB (polüklooritud bifenüülid), käimas on nende asendamine ja saastest puhastamine. On näiteks välja arvutatud, et ainuüksi Itaalias ligikaudu 200 000 trafodes 600 000st on kasutusel PCBd või on kahjustatud PCB-dega. Tegemist on ainega, mida kasutati laialdaselt, sest see on väga hea soojusisolatsioon, teadmata, et tulekahju korral osutub aine keemiliselt ja füüsiliselt äärmiselt mürgiseks. Seetõttu oleks vaja kõnealused trafod asendada.

(8) Wikipedia (vaba tõlge): Kolmiktootmine on koostootmissüsteemi eri valdkond, mis lisaks elektrienergia tootmisele võimaldab muundamisprotsessi abil saadud soojusenergiat taaskasutada, et toota jahutavat energiat kliimaseadmete või tööstuslike protsesside jaoks jahutatud veena. Soojusenergia muundamine jahutavaks energiaks on võimalik absorbeeriva jahutava tsükli abil, mis põhineb jahutava vedeliku oleku muutmisel ja absorbeeriva aine kasutamisel.

(9) L. BROWN, www.earthpolicy.org ja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni FAO 2005. aasta aruanne.

(10) TEN 286: Biokütuste kasutamine: tehtud edusammud (raportöör Edgardo Maria IOZIA).