[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 30.3.2009

KOM(2009) 149 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE elutähtsa sideinfrastruktuuri kaitse kohta

„Euroopa kaitsmine laiaulatuslike küberrünnakute ja häirete eest: valmisoleku, turvalisuse ja vastupidavuse suurendamine” {SEK(2009)399} {SEK(2009)400}

(KOMISJONI ESITATUD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

elutähtsa sideinfrastruktuuri kaitse kohta „Euroopa kaitsmine laiaulatuslike küberrünnakute ja häirete eest: valmisoleku, turvalisuse ja vastupidavuse suurendamine”

1. SISSEJUHATUS

Info- ja sidetehnoloogia on üha rohkem meie igapäevaellu kaasatud. Osa info- ja sidetehnoloogiaalastest süsteemidest, teenustest, võrgustikest ja infrastruktuuridest (st info- ja sidetehnoloogia infrastruktuurid) moodustavad väga olulise osa Euroopa majandusest ja ühiskonnast, kuna nende abil pakutakse vajalikke kaupu, osutatakse nõutavaid teenuseid või luuakse toetusplatvorm muudele elutähtsatele infrastruktuuridele. Neid käsitatakse tavapäraselt elutähtsate sideinfrastruktuuridena,[1] kuna nende häirimine või hävitamine võib tõsiselt mõjutada eluliselt tähtsate ühiskondlike funktsioonide toimimist. Hiljutised näited on laiaulatuslikud küberrünnakud Eesti vastu 2007. aastal ning mandritevaheliste kaablite purunemine 2008. aastal.

Maailma majandusfoorumil leiti 2008. aastal, et järgmisel kümne aasta jooksul esineb 10–20 % võimalus, et elutähtsad sideinfrastruktuurid varisevad kokku, tuues kaasa ligikaudu 250 miljardi Ameerika Ühendriikide dollari suuruse ülemaailmse majanduskulu[2].

Käesolevas teatises keskendutakse ennetamisele, valmisolekule ja teadlikkusele ning määratletakse vahetute meetmete kava elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse suurendamiseks. Selline rõhuasetus on kooskõlas nõukogu ja Euroopa Parlamendi nõudmisel algatatud aruteluga, milles käsitletakse võrgu- ja infoturbe poliitika probleeme ja esmatähtsaid valdkondi ning kõige asjakohasemaid ELi tasandil vajaminevaid vahendeid probleemide lahendamiseks. Kavandatud meetmed täiendavad ühtlasi meetmeid, mida võetakse elutähtsate sideinfrastruktuuride vastu suunatud kuritegeliku ja terroristliku tegevuse vastu võitlemiseks, selle ennetamiseks ja süüdlaste väljaselgitamiseks, ning on kooskõlas nii ELi praeguste ja tulevaste teadusuuringutega võrgu- ja infoturbe valdkonnas kui ka selles valdkonnas tehtavate rahvusvaheliste algatustega.

2. POLIITILINE TAUST

Käesolevas teatises arendatakse Euroopa poliitilist strateegiat infoühiskonna turvalisuse parandamiseks ja selle usaldusväärsuse suurendamiseks. Komisjon rõhutas juba 2005. aastal[3] pakilist vajadust kooskõlastada jõupingutusi, et suurendada sidusrühmade usaldust ja usku elektroonilisesse sidesse ja sellega seotud teenustesse. Sel eesmärgil võeti 2006. aastal vastu turvalise infoühiskonna strateegia[4]. Strateegia peamised elemendid, sealhulgas info- ja sidetehnoloogia infrastruktuuride turvalisus ja vastupidavus, kinnitati nõukogu resolutsiooniga 2007/068/01. Ilmneb siiski, et sidusrühmad ei võta strateegia põhimõtteid piisavalt omaks ega rakenda neid vajalikul määral. Kõnealuse strateegiaga tugevdatakse ka Euroopa Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) taktikalist ja operatiivset rolli. ENISA asutati 2004. aastal, et aidata tagada võrgu- ja infoturbe kõrge tase ühenduses ning töötada välja võrgu- ja infoturbekultuur, millest saaksid kasu nii ELi kodanikud, tarbijad, ettevõtjad kui ka ametiasutused.

2008. aastal pikendati ENISA mandaati muudatusi tegemata 2012. aasta märtsini[5]. Samal ajal kutsusid nõukogu ja Euroopa Parlament üles „jätkama arutelu ENISA tuleviku üle ning käsitlema tõhusama võrgu- ja infoturbe alaste pingutuste üldist suunda Euroopas.” Arutelu toetuseks algatas komisjon eelmise aasta novembris avaliku Interneti-arutelu,[6] mille analüüs on peatselt kättesaadav.

Käesolevas teatises kavandatud meetmed viiakse läbi Euroopa elutähtsate infrastruktuuride kaitse programmi (EPCIP)[7] raames ja sellega paralleelselt. EPCIPi võtmeelement on direktiiv[8] Euroopa elutähtsate infrastruktuuride identifitseerimise ja määramise kohta,[9] milles määratletakse info- ja sidetehnoloogiasektor tulevase prioriteetse valdkonnana. EPCIPi teine oluline element on elutähtsate infrastruktuuridega seotud teabe vahetuse infosüsteem (CIWIN)[10].

Õigusloome osas sisaldab komisjoni ettepanek elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku reformimise kohta[11] turvalisust ja terviklikkust käsitlevaid uusi sätteid, mille eesmärk on eelkõige rõhutada ettevõtjate kohustust tagada asjakohaste meetmete võtmine kindlaksmääratud ohtude vastu võitlemiseks ja teenuste osutamise järjepidevus ning teavitada turvanõuete rikkumisest[12]. Kõnealune lähenemisviis haakub üldise eesmärgiga suurendada elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisust ja vastupidavust. Euroopa Parlament ja nõukogu toetavad kõnealuseid sätteid.

Käesolevas teatises kavandatud meetmed täiendavad olemasolevaid ja tulevasi meetmeid politsei ja õigusalase koostöö valdkonnas, mille eesmärk on elutähtsate sideinfrastruktuuride vastu suunatud kuritegeliku ja terroristliku tegevuse vastu võitlemine, selle ennetamine ja asjakohaste süüdistuste esitamine, nagu on muu hulgas ette nähtud nõukogu raamotsusega infosüsteemide vastu suunatud rünnete kohta[13] ning selle kavandatud ajakohastamisega[14].

Algatuses võetakse arvesse NATO meetmeid küberkaitsealase ühise poliitika valdkonnas; need on küberkaitse korraldusasutus ( Cyber Defence Management Authority ) ja kooperatiivse küberkaitse kompetentsikeskus ( Cooperative Cyber Defence Centre of Excellence ).

Asjakohast tähelepanu pööratakse ka rahvusvahelistele poliitilistele arengusuundadele, eelkõige elutähtsate sideinfrastruktuuride kaitset käsitlevatele G8 põhimõtetele,[15] ÜRO Peaassamblee resolutsioonile 58/199, milles käsitletakse ülemaailmse küberturbekultuuri loomist ja elutähtsate sideinfrastruktuuride kaitset, ning hiljutisele OECD soovitusele elutähtsate sideinfrastruktuuride kaitse kohta.

3. MIS ON KAALUL

3.1. Elutähtsad sideinfrastruktuurid on ELi majanduse ja ühiskondliku arengu jaoks äärmiselt olulised

Innovatsiooni ja majanduskasvu käsitlevates hiljutistes aruannetes rõhutatakse info- ja sidetehnoloogiasektori ja selle infrastruktuuri majanduslikku ja ühiskondlikku rolli. See hõlmab teatist i2010 vahekokkuvõtte kohta,[16] Aho töörühma aruannet[17] ja Euroopa Liidu iga-aastaseid majandusaruandeid[18]. OECD rõhutab info- ja sidetehnoloogia ning Interneti tähtsust „kuna nende abil edendatakse majanduslikku suutlikkust ja ühiskondlikku heaolu ning tugevdatakse ühiskonna võimet parandada kogu maailmas oma kodanike elukvaliteeti”[19]. OECD annab ühtlasi soovitusi poliitikasuundade kohta, millega suurendatakse usaldust Interneti-infrastruktuuri vastu.

Info- ja sidetehnoloogiasektor on kõigi ühiskonnaharude jaoks oluline. Äriühingud sõltuvad info- ja sidetehnoloogiasektorist nii otsemüügi kui ka sisemenetluste tõhususe osas. Info- ja sidetehnoloogia on innovatsiooni ülioluline osis, mis annab ligi 40 % tootlikkuse kasvust[20]. Info- ja sidetehnoloogia kasutamine on levinud ka valitsussektorisse ja ametiasutustesse: e-valitsuse teenuste kasutuselevõtt kõigil tasanditel ning sellised uued rakendused nagu tervise, energia ja poliitilise osalusega seotud innovatiivsed lahendused muudavad avaliku sektori suuresti info- ja sidetehnoloogiast sõltuvaks. On oluline lisada, et ka kodanikud sõltuvad üha rohkem info- ja sidetehnoloogiast ning kasutavad seda oma igapäevaelus: elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse tõhustamine suurendaks tänu isikuandmete ja eraelu puutumatuse paremale kaitsele oluliselt kodanike usaldust info- ja sidetehnoloogia vastu.

3.2. Elutähtsaid sideinfrastruktuure varitsevad ohud

Sageli ei mõisteta täielikult ega/või analüüsita piisavalt ohtusid, mis tulenevad inimeste elluviidud rünnakutest, loodusõnnetustest või tehnilistest riketest. Seetõttu ei ole sidusrühmade teadlikkuse tase tõhusate kaitse- ja vastumeetmete väljatöötamiseks piisav.

Küberrünnakud on muutunud enneolematult keerukaks. Varasemad lihtsad katsetused on nüüd muutnud tulu saamise või poliitiliste sihtide saavutamise eesmärgil läbiviidavaks keerukaks tegevuseks. Üldise suundumuse kõige suuremat vastukaja saanud näited on hiljutised laiaulatuslikud küberrünnakud Eesti, Leedu ja Gruusia vastu. Probleemi tõsidust kinnitavad uss- ja muude viiruste ning muu õelvara vormide tohutu arv, robotivõrkude (botnetid) levik ja rämpsposti üha suurenev hulk[21].

Nii sõltuvus elutähtsatest sideinfrastruktuuridest, nende piiriülene vastastikune sõltuvus ja seotus muude infrastruktuuridega kui ka nende haavatavus ja neid ähvardavad ohud tekitavad vajaduse käsitleda süsteemselt nende turvalisust ja vastupidavust esmase kaitserindena häirete ja rünnakute vastu.

3.3. Elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisus ja vastupidavus infoühiskonna usaldamise suurendamiseks

Selleks et tagada info- ja sidetehnoloogia infrastruktuuride kasutamine maksimaalses ulatuses, rakendades seega täielikult infoühiskonna majanduslikke ja ühiskondlikke võimalusi, peavad kõik sidusrühmad kõnealuseid infrastruktuure tõeliselt usaldama. See sõltub paljudest teguritest, millest olulisim on infrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse kõrge taseme tagamine. Mitmekesisus, avatus, koostalitlusvõime, kasutatavus, läbipaistvus, vastutus, eri osade kontrollitavus ning konkurents on turvalisuse edendamise peamised stiimulid ning soodustavad turvalisust suurendavate toodete, menetluste ja teenuste kasutuselevõttu. Komisjon on juba rõhutanud,[22] et tegemist on jagatud vastutusega: ühelgi sidusrühmal ei ole eraldiseisvana vahendeid, et tagada kõikide info- ja sidetehnoloogia infrastruktuuride turvalisus ja vastupidavus ning täita kõiki asjaomaseid kohustusi.

Selliste kohustuste võtmine nõuab riskijuhtimisel põhinevat lähenemisviisi ja kultuuri, mille abil oleks võimalik võidelda teadaolevate ohtudega ning ette näha tundmatuid uusi ohtusid, pingutamata seejuures üle ja pärssimata innovatsiooni.

3.4. Euroopa ees seisvad väljakutsed

Lisaks kõigile tegevustele, mis on seotud direktiiviga Euroopa elutähtsate infrastruktuuride identifitseerimise ja määramise kohta, eelkõige info- ja sidetehnoloogia valdkondlike kriteeriumide määratlemisega seonduvate tegevustele, tuleb käsitleda mitmeid ulatuslikumaid probleeme, et suurendada elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisust ja vastupidavust.

3.4.1. Ebaühtlased ja kooskõlastamata riiklikud lähenemisviisid

Kuigi väljakutsed ja probleemid on liikmesriikides paljuski sarnased, erinevad elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse tagamiseks rakendatavad meetmed ja kavad ning asjatundlikkuse tase ja valmisolek.

Puhtalt riikliku lähenemisviisi puhul on oht põhjustada killustumist ja ebaefektiivsust kogu Euroopas. Riiklike lähenemisviiside erinevused ja süstemaatilise piiriülese koostöö puudumine vähendavad märkimisväärselt riigisiseste vastumeetmete tõhusust ning seda muu hulgas sel põhjusel, et elutähtsate sideinfrastruktuuride vastastikuse seotuse tõttu võib ühe riigi elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse madal tase suurendada ka teiste riikide haavatavust ja ohtusid.

Olukorra lahendamiseks on vaja jõupingutusi Euroopa tasandil, et anda riiklikele poliitilistele strateegiatele ja kavadele lisandväärtust, suurendades teadlikkust probleemidest ja nendest arusaamist, edendades jagatud poliitiliste eesmärkide ja prioriteetide vastuvõtmist, tugevdades liikmesriikide vahelist koostööd ning lõimides riiklikke poliitilisi strateegiaid Euroopa ja ülemaailmsesse dimensiooni.

3.4.2. Vajadus leida elutähtsate sideinfrastruktuuride jaoks uus Euroopa tasandi juhtimismudel

Elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse suurendamine tekitab eriomaseid juhtimisprobleeme. Kui elutähtsate sideinfrastruktuuridega seotud poliitiliste strateegiate määratlemisel lasub lõplik vastutus liikmesriikidel, sõltub kõnealuste strateegiate rakendamine sellest, kas kaasatakse erasektor, kellele kuulub või kes haldab suurt osa elutähtsatest sideinfrastruktuuridest. Samas ei paku turud alati erasektorile piisavat stiimulit, et investeerida elutähtsate sideinfrastruktuuride kaitsesse valitsuse poolt tavapäraselt nõutaval tasemel.

Kõnealuse juhtimisprobleemi käsitlemiseks on riiklikul tasandil näidismudelina loodud avaliku ja erasektori partnerlusi. Kuigi on ühiselt leitud, et avaliku ja erasektori partnerlused oleksid soovitavad ka Euroopa tasandil, ei ole siiani selleni jõutud. Üleeuroopaline paljusid sidusrühmi hõlmav juhtimisraamistik, millega võib kaasneda ENISA suurenenud roll, võib soodustada erasektori osalemist strateegiliste poliitiliste eesmärkide ning tegevusprioriteetide ja meetmete määratlemisel. Kõnealune raamistik aitaks ületada lõhet riiklike poliitiliste otsuste tegemise ja igapäevase tegevuse vahel.

3.4.3. Euroopa piiratud suutlikkus varajaseks hoiatamiseks ja intsidentidele reageerimiseks

Juhtimismehhanismid on tõeliselt tõhusad üksnes siis, kui kõigil osalejatel on tegutsemiseks usaldusväärne teave. See on eriti oluline valitsuste jaoks, kellel lasub lõplik vastutus kodanike turvalisuse ja heaolu tagamise eest.

Siiski erinevad võrguturbeintsidentide järelevalvet ja nendest teavitamist käsitlevad menetlused ja toimimistavad liikmesriigiti oluliselt. Osadel liikmesriikidel ei ole järelevalve teostamiseks kontrolliasutust. Veelgi olulisem on aga tõik, et liikmesriikide vahelist koostööd ja turvaintsidente käsitlevate usaldusväärsete ja kasutuskõlblike andmete jagamist ei ole piisavalt välja arendatud, mistõttu see on kas liiga mitteametlik või hõlmab üksnes kahepoolset või piiratud määral mitmepoolset teabevahetust. Lisaks on elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse suurendamisel strateegiliselt oluline simuleerida intsidente ja läbi viia õppusi reageerimissuutlikkuse katsetamiseks, keskendudes seejuures eelkõige paindlikele strateegiatele ja menetlustele, et tulla toime võimalike kriiside etteaimamatusega. ELis on küberturbeõppused alles lapsekingades. Piiriüleseid õppusi korraldatakse väga vähe. Hiljutistest sündmustest[23] nähtub, et vastastikusel abil on oluline roll elutähtsaid sideinfrastruktuure ähvardavatele laiaulatuslikele ohtudele ja rünnakutele reageerimisel.

Euroopa tõhus varajase hoiatamise ja intsidentidele reageerimise süsteem peab põhinema riikide või valitsuste infoturbeintsidentidega tegelevatel rühmadel ( Computer Emergency Response Teams – CERTid), mis toimivad hästi, st neil on ühiselt kokkulepitud põhisuutlikkus. Kõnealused rühmad peavad toimima riigi tasandil sidusrühmade huvide ja riigi poliitiliste meetmete (sealhulgas meetmed, mis on seotud kodanikele ja VKEdele suunatud teabe ja kiirhoiatuste jagamissüsteemidega) suutlikkuse katalüsaatorina ning osalema tõhusas piiriüleses koostöös ja teabevahetuses, mõjutades tõenäoliselt ka olemasolevaid organisatsioone, nagu Euroopa valitsuste CERTide rühm ( European Governmental CERTs Group – EGC)[24].

3.4.4. Rahvusvaheline koostöö

Elutähtsate sideinfrastruktuuride seas on esile kerkinud Internet, mille vastupidavus ja stabiilsus vajavad erilist tähelepanu. Internet on tänu oma hajutatud ja dubleeritud ülesehitusele väga vastupidav infrastruktuur. Interneti märkimisväärne laienemine muutis aga süsteemi füüsiliselt ja loogiliselt keerukamaks ning tõi kaasa uusi teenuseid ja kasutusviise. Seega on õigustatud küsimus, kas Internet suudab vastu seista üha sagenevatele häiretele ja küberrünnakutele.

Interneti osiste olulisust käsitlevate erimeelsustega võib osaliselt selgitada rahvusvahelistel foorumitel väljendatavate valitsuste seisukohtade erinevust ning kõnealuse küsimuse tajumist sageli üksteisele vasturääkival viisil. See võib takistada Internetti ähvardavate ohtude ennetamist, valmisolekut nende vastu võitlemiseks ja võimet rünnakutest taastuda. Näiteks võib üleminekut IPv4-lt IPv6-le hinnata samuti elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse seisukohast vaadatuna.

Internet on ülemaailmne ja väga hajutatud võrgustike võrgustik, mille kontrollikeskused ei järgi alati riigipiire. Võrgustiku vastupidavuse ja stabiilsuse tagamiseks on vaja kahel teineteist täiendaval meetmel põhinevat sihipärast lähenemisviisi. Esiteks on vaja jõuda üksmeelele Interneti vastupidavust ja stabiilsust käsitlevate Euroopa prioriteetide osas nii riikliku poliitilise strateegia ja kui ka tegevuse valdkonnas. Teiseks tuleks kaasata üldsus meie strateegilise dialoogi ning kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega tehtava koostöö raames selliste Interneti vastupidavust ja stabiilsust käsitlevate põhimõtete väljatöötamisse, mis peegeldavad Euroopa põhiväärtusi. Kõnealused meetmed rajaneksid Interneti stabiilsuse võtmetähtsusel, mida tunnustati infoühiskonna maailma tippkohtumisel[25].

4. EDASISED SAMMUD: ROHKEM KOOSKÕLASTAMIST JA KOOSTÖÖD ELI TASANDIL

Kuna probleem on ühenduseülene ja rahvusvaheline, täiendaks elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse suurendamisele suunatud ELi ühtne lähenemisviis nii riiklikke kavasid kui ka olemasolevaid liikmesriikide vahelisi kahe- ja mitmepoolseid koostööprogramme ning annaks neile lisandväärtust.

Eesti sündmustele järgnenud avalikes poliitilistes aruteludes osutati, et sarnaste rünnakute tagajärgi on võimalik vähendada ennetusmeetmete ja kriisiaegse kooskõlastatud tegevusega. Struktureeritum teabe ja heade tavade vahetus kogu ELis kergendaks märkimisväärselt piiriüleste ohtudega võitlemist.

On vaja tugevdada olemasolevaid koostööinstrumente, nagu ENISA, ning töötada vajaduse korral välja uusi vahendeid. On äärmiselt oluline välja töötada paljusid sidusrühmi ja tasandeid hõlmav lähenemisviis Euroopa tasandil, võttes samas täiel määral arvesse liikmesriikide kohustusi ja täiendades neid.

Keskkonda ja piiranguid on vaja põhjalikult mõista. Muret tekitab näiteks Interneti hajutatud ülesehitus, kus võrgu äärmisi sõlmi võib kasutada rünnaku edasikandjana, nt robotivõrgud (botnetid). Kõnealune hajutatud ülesehitus on stabiilsuse ja vastupidavuse võtmeelement ning võib soodustada kiiremat taastumist kui tavapärased liialt ametlikud, „ülalt alla” menetlused. Selleks on vaja kehtestatavaid riiklikke poliitilisi strateegiaid ja töökorraldust hoolikalt ning iga juhtumi puhul eraldi analüüsida.

Ka ajaline mõõde on tähtis. On vaja tegutseda kohe ning panna viivitamata paika vajalikud elemendid sellise raamistiku ülesehitamiseks, mis võimaldab meil praeguseid probleeme lahendada ja mis lisatakse tulevasse võrgu- ja infoturbestrateegiasse.

Kõnealuste probleemide lahendamiseks kavandatakse viit sammast:

1. valmisolek ja ennetamine: tagada valmisolek kõikidel tasanditel;

2. avastamine ja reageerimine: pakkuda asjakohaseid varajase hoiatamise süsteeme;

3. leevendamine ja taastamine: tugevdada elutähtsate sideinfrastruktuuride kaitsemehhanisme ELis;

4. rahvusvaheline koostöö: edendada ELi prioriteete rahvusvahelisel tasandil;

5. info- ja sidetehnoloogiasektori kriteeriumid: toetada direktiivi (Euroopa elutähtsate infrastruktuuride identifitseerimise ja määramise kohta)[26] rakendamist.

5. TEGEVUSKAVA

5.1. Valmisolek ja ennetamine

Suutlikkuse ja teenuste ühine lähtealus üleeuroopalise koostöö jaoks. Komisjon kutsub liikmesriike ja asjaomaseid sidusrühmi üles

- määratlema ENISA abiga suutlikkuse ja teenuste miinimumtaset riikide või valitsuste infoturbeintsidentidega tegelevate rühmade ning intsidentidele reageerimise tegevuse jaoks, et toetada üleeuroopalist koostööd;

- tagama, et riikide või valitsuste infoturbeintsidentidega tegelevad rühmad toimivad riigi suutlikkuse võtmeelemendina valmisoleku, teabe jagamise, kooskõlastamise ja reageerimise valdkonnas.

Eesmärk: 2010. aasta lõpp – kokkuleppimine miinimumstandardites; 2011. aasta lõpp – riikide või valitsuste infoturbeintsidentidega tegelevate hästitoimivate rühmade asutamine kõikides liikmesriikides.

Vastupidavust käsitlev Euroopa avaliku ja erasektori partnerlus (EP3R). Komisjon

- soodustab avaliku ja erasektori vahelist koostööd turvalisuse ja vastupidavuse alaste eesmärkide, põhinõuete ning heade poliitiliste tavade ja meetmete valdkonnas. Partnerluse põhirõhk on Euroopa mõõtmel strateegilisest (nt head poliitilised tavad) ja taktikalisest/rakenduslikust (nt tööstuslik kasutuselevõtt) vaatenurgast käsitletuna. Kõnealune avaliku ja erasektori partnerlus peaks põhinema olemasolevatel riiklikel algatustel ja ENISA tegevusel ning neid täiendama.

Eesmärk: 2009. aasta lõpp – tegevuskava koostamine kõnealuse Euroopa avaliku ja erasektori partnerluse jaoks; 2010. aasta keskpaik – Euroopa avaliku ja erasektori partnerluse loomine vastupidavuse tugevdamiseks; 2010. aasta lõpp – partnerluse esimesed tulemused.

Euroopa foorum liikmesriikide vahelise teabe jagamise jaoks. Komisjon

- asutab liikmesriikide jaoks Euroopa foorumi, et nad saaksid jagada elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisust ja vastupidavust käsitlevat teavet ja häid poliitilisi tavasid. Foorum saaks kasu muude organisatsioonide, eelkõige ENISA tegevuse tulemustest.

Eesmärk: 2009. aasta lõpp – foorumi käivitamine; 2010. aasta lõpp – esimeste tulemuste esitamine.

5.2. Avastamine ja reageerimine

Euroopa teabe jagamise ja hoiatussüsteem (EISAS). Komisjon toetab

kodanikele ja VKEdele suunatud Euroopa teabe jagamise ja hoiatussüsteemi väljatöötamist, mis põhineb riigi- ja erasektori teabe jagamise ja hoiatussüsteemidel. Komisjon toetab rahaliselt kahte täiendavat prototüüpprojekti[27]. ENISAt kutsutakse üles hindama kõnealuste projektide ja muude riiklike algatuste tulemusi ning koostama tegevuskava Euroopa teabe jagamise ja hoiatussüsteemide edasiseks arendamiseks ja rakendamiseks.

Eesmärk: 2010. aasta lõpp – prototüüpprojektide lõpuleviimine; 2010. aasta lõpp – tegevuskava Euroopa süsteemi loomiseks.

5.3. Leevendamine ja taastamine

Riikide situatsiooniplaneerimine ja õppused. Komisjon kutsub liikmesriike üles

- välja töötama riiklikke situatsiooniplaane ja korraldama regulaarselt õppusi laiaulatuslikele võrguturbeintsidentidele reageerimiseks ja kriisiolukordadest taastumiseks eesmärgiga liikuda sammu võrra lähemale üleeuroopalisele kooskõlastatusele. Riikide või valitsuste CERTidele / CSIRTidele võidakse teha ülesandeks juhtida riikide situatsiooniplaneerimise õppusi ja katseid, millesse on kaasatud nii avaliku kui ka erasektori sidusrühmad. ENISAt kutsutakse samuti osalema, et toetada heade tavade vahetamist liikmesriikide vahel.

Eesmärk: 2010. aasta lõpp – vähemalt ühe riikliku õppuse korraldamine igas liikmesriigis.

Laiaulatuslikke võrguturbeintsidente hõlmavad üleeuroopalised õppused. Komisjon

- toetab rahaliselt Interneti turvaintsidente hõlmavate üleeuroopaliste õppuste[28] väljatöötamist. Õppused võivad panna tegevusaluse Euroopa osalemisele rahvusvahelistel võrguturvaintsidente käsitlevatel õppustel, nagu Cyber Storm Ameerika Ühendriikides.

Eesmärk: 2010. aasta lõpp – esimese üleeuroopalise õppuse kavandamine ja korraldamine; 2010. aasta lõpp – Euroopa osalemine rahvusvahelistel õppustel.

Riikide või valitsuste infoturbeintsidentidega tegelevate rühmade (CERTide) vaheline tõhustatud koostöö. Komisjon kutsub liikmesriike üles

- tõhustama riikide või valitsuste CERTide vahelist koostööd, suunates ja laiendades ka olemasolevaid koostöömehhanisme, nagu Euroopa valitsuste CERTide rühm (EGC)[29]. ENISAt kutsutakse üles stimuleerima ja toetama aktiivselt üleeuroopalist riikide või valitsuste CERTide vahelist koostööd, mille tulemuseks peaks olema suurem valmisolek, Euroopa parem suutlikkus intsidentidele reageerida ning üleeuroopalised (ja/või piirkondlikud) õppused.

Eesmärk: 2010. aasta lõpp – ECG-s osalevate riigiasutuste arvu kahekordistamine; 2010. aasta lõpp – juhendite väljatöötamine ENISA poolt üleeuroopalise koostöö toetamiseks.

5.4. Rahvusvaheline koostöö

Interneti vastupidavus ja stabiilsus. Kavandatakse kolme täiendavat meedet.

- Euroopa prioriteedid Interneti pikaajalise vastupidavuse ja stabiilsuse alal. Komisjon juhib kogu Euroopat hõlmavat arutelu, kuhu on kaasatud kõik asjaomased avaliku ja erasektori sidusrühmad, et määratleda Euroopa prioriteedid Interneti pikaajalise vastupidavuse ja stabiilsuse alal.

Eesmärk: 2010. aasta lõpp – ELi prioriteedid Interneti elutähtsate osiste ja probleemide alal.

- Interneti vastupidavust ja stabiilsust käsitlevad põhimõtted ja suunised (Euroopa tasand). Komisjon määratleb koostöös liikmesriikidega Interneti vastupidavust ja stabiilsust käsitlevad suunised, keskendudes muu hulgas piirkondlikele parandusmeetmetele, vastastikuse abi kokkulepetele, kooskõlastatud taastamis- ja järjepidevusstrateegiatele, elutähtsate Interneti-ressursside geograafilisele jaotumisele, Interneti-arhitektuuri ja -protokollide tehnoloogilistele kaitsemeetmetele ning teenuste ja andmete reprodutseerimisele ja mitmekesisusele. Komisjon rahastab juba domeeninimesüsteemi vastupidavust käsitlevat töörühma, kes aitab, koos muude asjaomaste projektidega, konsensust saavutada[30].

Eesmärk: 2009. aasta lõpp – Euroopa tegevuskava Interneti vastupidavust ja stabiilsust käsitlevate põhimõtete ja suuniste koostamiseks; 2010. aasta lõpp – kõnealuste põhimõtete ja suuniste esialgses eelnõus kokkuleppele jõudmine.

- Interneti vastupidavust ja stabiilsust käsitlevad põhimõtted ja suunised (ülemaailmne tasand). Komisjon koostab koostöös liikmesriikidega tegevuskava põhimõtete ja suuniste edendamiseks ülemaailmsel tasandil. Arendatakse strateegilist koostööd kolmandate riikidega, eelkõige infoühiskonda käsitlevate dialoogide raames, et saavutada ülemaailmset konsensust[31].

Eesmärk: 2010. aasta algus – tegevuskava stabiilsust ja vastupidavust käsitlevate põhimõtete ja suuniste alaseks rahvusvaheliseks koostööks; 2010. aasta lõpp – esialgne eelnõu, milles käsitletakse rahvusvaheliselt tunnustatud põhimõtteid ja suuniseid, mida arutatakse kolmandate riikidega ja asjaomastel foorumitel, sealhulgas Interneti haldamise foorumil.

Laiaulatuslike Interneti turvaintsidentide tagajärgede leevendamist ja nendest taastumist käsitlevad ülemaailmsed õppused. Komisjon kutsub Euroopa sidusrühmi üles

- kaaluma praktilist viisi leevendamise ja taastamise samba raames läbiviidavate, piirkondlikel situatsiooniplaanidel ja suutlikkusel põhinevate õppuste laiendamiseks ülemaailmsele tasandile.

Eesmärk: 2010. aasta lõpp – komisjon teeb ettepaneku raamistiku ja tegevuskava kohta, mille eesmärk on toetada Euroopa kaasamist ja osalemist laiaulatuslike Interneti turvaintsidentide tagajärgede leevendamist ja nendest taastumist käsitlevatel ülemaailmsetel õppustel.

5.5. Kriteeriumid Euroopa elutähtsate infrastruktuuride jaoks info- ja sidetehnoloogiasektoris

Info- ja sidetehnoloogiasektori põhised kriteeriumid. Põhinedes 2008. aastal läbiviidud esialgsel tegevusel, kavatseb komisjon

- jätkata koostöös liikmesriikide ja kõigi asjaomaste sidusrühmadega kriteeriumide väljatöötamist, et määratleda Euroopa elutähtsad infrastruktuurid info- ja sidetehnoloogiasektoris. Selle eesmärgi saavutamiseks kasutatakse käivitatavast spetsiifilisest uuringust saadavat asjaomast teavet[32].

Eesmärk: 2010. aasta esimene pool – komisjon määratleb kriteeriumid Euroopa elutähtsate infrastruktuuride jaoks info- ja sidetehnoloogiasektoris.

6. JÄRELDUSED

Elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisus ja vastupidavus on esmane kaitserinne rikete ja rünnakute vastu. Nende tugevdamine kogu ELis on infoühiskonnast täieliku kasu saamiseks ülioluline. Kõnealuse ambitsioonika eesmärgi saavutamiseks kavandatakse tegevuskava, et tõhustada Euroopa tasandi taktikalist ja operatiivkoostööd. Kavandatud meetmete edukus sõltub sellest, kui hästi suudetakse ära kasutada avaliku ja erasektori tegevust, ning liikmesriikide, Euroopa institutsioonide ja sidusrühmade pühendumusest ja täielikust osalemisest.

Selle saavutamiseks korraldatakse 27.–28. aprillil 2009 ministrite konverents, et arutada kavandatud meetmeid liikmesriikidega ning teha märge nende panuse kohta uuendatud ja tõhustatud võrgu- ja infoturbe poliitika alasesse arutellu.

Elutähtsate sideinfrastruktuuride turvalisuse ja vastupidavuse suurendamine on pikaajaline eesmärk, mille strateegia ja meetmed vajavad korrapärast hindamist. Kuna kõnealune eesmärk on kooskõlas üldise aruteluga, milles käsitletakse võrgu- ja infoturbe poliitika tulevikku ELis pärast 2012. aastat, alustab komisjon 2010. aasta lõpupoole ülevaate koostamist, et hinnata tegevuse esimest etappi ning vajadusel määratleda ja kavandada uued meetmed.

[1] Ettepanek elutähtsate sideinfrastruktuuride määratlemiseks tehti dokumendis KOM(2005) 576 (lõplik).

[2] Global Risks 2008.

[3] KOM(2005) 229.

[4] KOM(2006) 251.

[5] Määrus (EÜ) nr 1007/2008.

[6] http://ec.europa.eu/information_society/newsroom/cf/itemlongdetail.cfm?item_id=4464

[7] KOM(2006) 786 (lõplik).

[8] 2008/114/EÜ.

[9] http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/gena/104617.pdf

[10] KOM(2008) 676 (lõplik).

[11] KOM(2007) 697, KOM(2007) 698, KOM(2007) 699.

[12] Raamdirektiivi artikkel 13.

[13] 2005/222/JSK.

[14] KOM(2008) 712.

[15] http://www.usdoj.gov/criminal/cybercrime/g82004/G8_CIIP_Principles.pdf

[16] KOM(2008) 199 (lõplik).

[17] http://ec.europa.eu/invest-in-research/action/2006_ahogroup_en.htm

[18] ELi 2007. aasta majandusülevaade http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication10130_en.pdf

[19] http://www.oecd.org/dataoecd/1/29/40821707.pdf

[20] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/ – Science and Technology/Information Society .

[21] KOM(2006) 688 (lõplik).

[22] KOM(2006) 251 (lõplik).

[23] http://ec.europa.eu/information_society/policy/nis/strategy/activities/ciip/large_scale/

[24] http://www.egc-group.org/

[25] Tunise infoühiskonna tegevuskava, http://www.itu.int/wsis/docs2/tunis/off/6rev1.html

[26] Nõukogu direktiiv 2008/114/EÜ.

[27] ELi programmi „Terrorismi ja muude julgeolekuga seotud riskide ennetamine, nendeks valmisolek ja nende tagajärgede likvideerimine” raames http://ec.europa.eu/justice_home/funding/cips/funding_cips_en.htm

[28] Joonealune märkus 27 eespool.

[29] Joonealune märkus 24 eespool.

[30] Joonealune märkus 27 eespool.

[31] KOM(2008) 588 (lõplik).

[32] Joonealune märkus 27 eespool.