ELi 2030. aasta kliima- ja energiaeesmärkide saavutamiseks on ajavahemikul 2020–2030 vaja igal aastal investeerida ligikaudu 379 miljardit eurot: enamasti energiatõhususse, taastuvenergiaallikatesse ja taristusse. ELi ettevõtjad peaksid olema nende investeeringute tegemisel esireas. Selles kontekstis sõltub palju ELi ettevõtete innovatsioonialasest võimekusest. Igal aastal 27 miljardi euro investeerimisega avaliku ja erasektori teadus-, arendus- ja innovatsioonitegevusse energialiiduga seotud valdkondades on ELil hea võimalus luua selle üleminekuga konkreetseid tööstus- ja ärivõimalusi.

Nagu on teatatud komisjoni tööprogrammis aastaks 2017, esitab komisjon täna seadusandlikud ettepanekud ja hõlbustavad meetmed, mille eesmärk on moderniseerida majandust ja suurendada investeerimist puhta energiaga seotud sektoritesse.

Sama oluline on tagada, et üleminekust puhta energia süsteemile saaksid kasu kõik Euroopa kodanikud. Kõik tarbijad, unustamata haavatavaid või kütteostuvõimetuid elanikkonnakihte, peaksid tundma end kaasatuna sellesse üritusse ning saama käega katsutavat kasu juurdepääsust turvalisemale, puhtamale ja konkurentsivõimelisemale energiale, mis ongi energialiidu peamised eesmärgid. Komisjon on juba esitanud energialiidu raamstrateegia, ettepanekud gaasivarustuskindluse tagamise ja ELi heitkogustega kauplemise süsteemi kohta ning nendega seotud eeskirjad jõupingutuste jagamise ning maakasutuse ja metsamajanduse kohta, samuti vähese heitega liikuvuse strateegia.

Energialiit on ELi üks peamisi vahendeid üleminekuks vähese CO2-heitega majandusele ja panus selle kõikehõlmava eesmärgi saavutamisse kogu maailmas. EL oli eestvedaja Pariisi kokkuleppe sõlmimisel eelmise aasta detsembris ja tänu kokkuleppe kiirele ratifitseerimisele ELis jõustus see esimene ülemaailmne kliimamuutuse leevendamise kokkulepe isegi vähem kui üks aasta hiljem, nimelt 4. novembril 2016. Pariisi kokkuleppes antakse selge ja ambitsioonikas suund investeerimisele vähese CO2-heitega ühiskonnale üleminekuks vajaliku innovatsiooni edendamisse. Nüüd on prioriteet täita need ambitsioonikad kohustused, mis EL võttis endale Pariisi kliimakokkuleppega, ja suurel määral sõltub see edukast üleminekust puhta energia süsteemile, kuna kaks kolmandikku kasvuhoonegaaside heitest pärineb energia tootmisest ja kasutamisest.

Energeetikasektor on Euroopa majanduse jaoks oluline: energiahinnad mõjutavad kogu majanduse konkurentsivõimet ja moodustavad keskmiselt 6 % iga leibkonna aastakuludest. Energeetikasektoris töötab ligikaudu 2,2 miljonit inimest rohkem kui 90 000 ettevõttes üle kogu Euroopa ja nad annavad 2 % kogu lisandväärtusest. Seda toetab hästi arenev tootev tööstus, mis toodab vajalikke seadmeid ja osutab teenuseid mitte ainult Euroopas, vaid kogu maailmas. Taastuvenergiaallikate ning energiatõhusustoodete ja -teenuste arendamine on viinud uute ettevõtete loomisele kogu Euroopas, aidanud kõikjal luua uusi töökohti ja tagada majanduskasvu. Energialiidu mõju tööhõivele ulatub kaugele väljapoole energiavarustussektorit. Näiteks on rohkem kui üks miljon töötajat otse või kaudselt hõivatud energeetikaga seotud sektorites ja ligikaudu üks miljon energiatõhususega seotud sektoris.

Pariisi kokkulepe on ainulaadne ning ilma Euroopa Liiduta ei oleks see saanud võimalikuks. Tänase otsusega näitasime taas oma juhtpositsiooni ja tõendasime, et koos tegutsedes on Euroopa Liit võimeline tulemusi saavutama.“ Jean-Claude Juncker, Pariisi kokkuleppe ELi poolt ratifitseerimise kohta 4. oktoobril 2016.

Käesolev pakett annab võimaluse kiirendada nii puhtale energiale üleminekut kui ka majanduskasvu ja töökohtade loomist. Kui paketi abil suudetakse alates 2021. aastast igal aastal teha avaliku ja erasektori investeeringuid täiendavalt kuni 177 miljardi euro väärtuses, on järgmise kümne aasta jooksul võimalik kasvatada SKPd kuni 1 % ja luua 900 000 uut töökohta. See tähendab ka, et 2030. aastaks on ELi majanduse keskmine CO2-mahukus 43 % väiksem kui praegu, kusjuures taastuvenergiaga kaetakse ligikaudu pool ELi elektritootmise toorainevajadusest.

Energialiit on üks president Junckeri juhitava Euroopa Komisjoni kümnest prioriteedist. Euroopa Liidu majanduse moderniseerimiseks tehakse selle raames koostööd muude selliste juhtalgatustega nagu digitaalne ühtne turg, kapitaliturgude liit ja Euroopa investeerimiskava, et toetada töökohtade loomist, majanduskasvu ja investeerimist Euroopasse.

2.Seada esikohale energiatõhusus

Energiatõhusus on kõige laialdasemalt kättesaadav energiaallikas. Energiatõhususe esikohale seadmine kajastab asjaolu, et odavaim ja puhtaim energia on selline energia, mida ei ole vaja toota ega tarbida. Selleks tuleb energiatõhusust võtta arvesse kogu energiasüsteemis, st juhtida aktiivselt nõudlust, et optimeerida energiatarbimist, vähendada tarbijate kulusid ja sõltuvust impordist, kusjuures investeerimist energiatõhususe taristusse vaadeldakse kui kulutõhusamat teed vähese CO2-heitega majanduse ja ringmajanduse poole. See võimaldab kõrvaldada turult liigsed, eriti fossiilkütustel põhinevad tootmisvõimsused.

Komisjon on vaadanud läbi ELi energiatõhususeesmärgi, arvestades Euroopa Ülemkogul oktoobris 2014 esitatud taotlust, ning leiab, et EL peaks seadma ELi tasandil siduva eesmärgi suurendada energiatõhusust 30 % aastaks 2030. Võrreldes eesmärgiga vähemalt 27 %, mille suhtes lepiti kokku aastal 2014, peaks see eesmärgi suurendamine omakorda suurendama sisemajanduse koguprodukti 70 miljardi euro võrra ja looma 400 000 uut töökohta ning vähendama veelgi arveid, mida EL peab maksma fossiilkütuste impordi eest. Suurendatud eesmärk aitab ka täita ELis 2030. aastaks võetud kasvuhoonegaaside heite vähendamise ja taastuvenergia kasutamise kohustust.

Komisjon teeb ettepaneku pikendada ajavahemikule pärast 2020. aastat energiasäästukohustusi, mis on sätestatud energiatõhususe direktiivis, millega energia tarnijatelt ja kasutajatelt nõutakse, et nad säästaksid aastas 1,5 % energiat. See meede on näidanud esimesi tulemusi tõuke andmisega erainvesteeringute tegemiseks, toetanud uute turuosaliste – energiateenuste pakkujate, sealhulgas agregaatorite – ilmumist ja peaks seepärast toetama samalaadset arengut ka pärast 2020. aastat. Elektrituru uus ülesehitus aitab luua võrdsed tingimused nõudlusepoolsetele pakkujatele turul.

Hoonete arvele langeb 40 % summaarsest energiatarbimisest ja ligikaudu 75 % nendest hoonetest ei ole energiatõhusad. Hoonete vähene energiatõhusus tuleneb liiga vähesest investeerimisest ja paljude tõkete olemasolust. Kuigi hooneid korrapäraselt hooldatakse või täiustatakse, jäetakse investeeringud energiasäästu sageli tähelepanuta, kuna need konkureerivad vähese kapitali pärast, puudub usaldusväärne teave, kogenud töötajad või kaheldakse võimaliku kasu saamises. Praeguse renoveerimismäära juures – umbes 1 % hoonetest igal aastal – kulub sajand selleks, et ajakohastada kõik olemasolevad hooned tänapäevaste nullilähedase energiatarbimise tasemeteni. Puhast energiat tarbivad hooned on midagi enamat kui energia säästmine: need pakuvad suuremaid mugavusi ja paremat elukvaliteeti, suudavad kaasata taastuvenergiaallikaid, energia salvestamist, digitaalset tehnoloogiat ning ühendada hooned transpordisüsteemiga. Investeerimine puhast energiat tarbivatesse hoonetesse võib muutuda juhtivaks teguriks üleminekul vähese CO2-heitega majandusele.

Üldkasutatavatesse hoonetesse, näiteks haiglatesse, koolidesse ja ametisasutustesse, investeerimise hoogustamine sõltub ka erasektori rahastamise kättesaadavusest ja erasektori ettevõtjatest, kes pakuvad innovatiivseid teenuseid, nagu energiatõhususlepingute sõlmimine. Energia säästmine võib positiivselt mõjutada ka avaliku sektori eelarvet, kuna ligikaudu üks miljard eurot kulutatakse igal aastal üldkasutatavate hoonete varustamisele energiaga. Ent avalikku sektorisse investeeringute tegemise ja varade uuendamise statistilise töötlemise eeskirjad peaksid olema läbipaistvad ja selged, et hõlbustada avalikus sektoris investeerimist energiatõhususse. Komisjon analüüsib tihedas koostöös liikmesriikidega avaliku sektori raamatupidamiseeskirjade mõju energiatõhususlepingute sõlmimisele turul ning ajakohastab oma suuniseid selliste partnerlussuhete statistilise töötlemise kohta enne 2017. aasta hiliskevadet.

Hoonete energiatõhususe direktiivi muudatusega suurendatakse hoonete renoveerimismäärasid, kuna sellega karmistatakse sätteid hoonete renoveerimise pikaajalise strateegia kohta, et muuta hooned selle sajandi keskpaigaks CO2-heite vabaks. Ettepanekuga parandatakse ka projektijuhtide ja investorite teavitamist; selleks tugevdatakse hoonete energiatõhususe sertifikaatide nõudeid, tehakse kättesaadavaks teave energiatarbimise intensiivsuse kohta avalike hoonete käitamisel ning seotakse omavahel avaliku sektori toetus ja saavutatud energiasäästu tase. Ettepanekus kutsutakse liikmesriike üles koondama investeeringuid ka kütteostuvõimetutele, kuna energiatõhusus on üks parimaid viise kõrvaldada kütteostuvõimetuse peamised põhjused.

ELi vähese heitega liikuvuse strateegia täitmise toetamiseks ning elektri kasutamise suurendamiseks transpordisektoris nõutakse hoonete energiatõhususe direktiivis elektriliste laadimispunktide paigaldamist. Olemasolevate hoonete puhul kehtib see säte alates 2025. aastast ainult kauplustele, mille juures on rohkem kui kümme parkimiskohta. Uute või suurema renoveerimise läbinud hoonete korral kehtib see säte elumajadele, mille juures on rohkem kui kümme parkimiskohta – nende puhul nõutakse kaablite eelnevat paigaldamist, – ning kauplustele, mille juures on rohkem kui kümme parkimiskohta – nende puhul nõutakse laadimispunktide installeerimist. VKEd ja avaliku sektori asutused võidakse selle kohaldamisalast välja jätta – viimased seetõttu, et need on juba hõlmatud alternatiivkütuste direktiiviga. Transpordi tõhususe suurendamiseks ja digitaalsete liikuvuslahenduste edendamiseks on selles paketis ka koostoimeliste intelligentsete transpordisüsteemide ELis kasutuselevõtu strateegia.

Hoonete renoveerimise edasiseks kiirendamiseks ja puhta energiaga varustatud hoonetekogumile ülemineku toetamiseks käivitab komisjon praegu Euroopa hoonete algatuse (I lisa), milles on ka „arukate hoonete aruka rahastamise“ komponent. Selle uue algatusega, milles osalevad ka Euroopa Investeerimispank ja liikmesriigid, võidakse kuni 2020. aastani vabastada täiendavad kümme miljardit eurot avaliku ja erasektori vahendeid hoonete energiatõhususe ja hoonetes taastuvenergia kasutamise vajadusteks, aidata välja arendada ulatuslikku valikut rahastamiskõlblikke projekte ning luua energiatõhususplatvorm igas liikmesriigis. Algatuse eesmärk on ka suurendada usaldust turul puhast energiat tarbivate hoonete vastu: selleks tehakse investoritele ja muudele sidusrühmadele kättesaadavaks tehnilised ja finantstõhususe andmed Euroopa enam kui 7 000 tööstusalase ja hoonete energiatõhususe projekti kohta ning koostöös finantssektoriga luuakse konsensuslik raamistik puhta energia hoonetesse investeerimise lepingute allakirjutamiseks, et võimaldada selliste projektide sihikindlamat ja ühtlustatumat rahastamist. See toob kaasa suured investeeringud elu- ja töötingimuste parandamisse ning kliimaalased ja energiasäästueelised; samuti luuakse sellega töökohti ja kaasatakse investeeringuid. Euroopa hoonete algatus annab tõuke Euroopa ehitustööstusele, mille ees seisab praegu terve rida majandus- ja sotsiaalprobleeme. Hoonete energiatõhususe algatus võib olla üks juhtivaid tegureid selle sektori ja tema tööjõu ajakohastamisel.

Energiamahukad tööstusharud (nt terasetootmine ja autotööstus) peavad jätkama jõupingutusi energiatõhususe suurendamiseks. Sellised investeeringud teenivad end üldiselt tasa vähendatud energiakulude kaudu. Uutel sektoritel, nagu kaitsetööstus, on suuri ja seni veel kasutamata võimalusi energiatõhususe suurendamiseks ja seega kulude kokkuhoiuks, mis avaldab otsest positiivset mõju riikide eelarvele.

Ökodisain ja energiamärgistuse kasutamine mängivad edaspidigi tähtsat osa tarbijatele energia- ja ressursisäästu tagamisel ning Euroopa ettevõtjatele ärivõimaluste loomisel. Pärast hoolikat kaalumist otsustas komisjon meetmed tugevamini keskendada toodetele, mille energiasäästupotentsiaal on kõige suurem, ning ringmajandusele.

Komisjon võtab vastu paketi, milles on ökodisainialane tööplaan aastateks 2016–19 ja mitmeid tootepõhiseid meetmeid. Ökodisainialases tööplaanis on esitatud komisjoni prioriteedid järgmiseks kolmeks aastaks, sealhulgas kehtivate tootepõhiste meetmete ülevaated, et hoida neid ajakohastatuna uute tehnoloogialaste arengusuundumustega, samuti uute toodete uurimine eesmärgiga võtta vastu õigusakte veel kasutamata võimaluste ärakasutamiseks. Kokkuvõttes võivad kõik ökodisainialases tööplaanis esitatud meetmed anda aastaks 2030 aastast primaarenergia kokkuhoidu üle 600 TWh, mis on võrreldav ühe keskmise suurusega liikmesriigi aastase primaarenergiatarbimisega. See tagab, et Euroopa säilitab oma juhtiva koha maailmas toodete energiatõhususe normide alal ning toob ka edaspidi tarbijatele ja ettevõtjatele majandus- ja keskkonnakasu.

3.Saavutada liidripositsioon taastuvenergia alal kogu maailmas

Euroopa taastuvenergiasektoris töötab rohkem kui 1 100 000 inimest ja Euroopa on ikka veel maailmas juhtpositsioonil tuuleenergia kasutamise alal. 43 % kogu maailmas paigaldatavatest tuuleturbiinidest on valmistatud väheste suurte Euroopa tootjate poolt. Päikse- ja tuuleenergia kulude vähenemist on tagant tõuganud ELi ambitsioonikas poliitika. See on muutnud taastuvenergia odavamaks ja kergemini kättesaadavaks kogu maailmas. Kuigi Euroopa on kaotanud oma juhtiva koha päiksepaneelimoodulite tootmises impordiks, luuakse suurem osa päiksepaneelide paigaldamisega seotud lisandväärtusest Euroopas.

Suurimad tööandjad Euroopa taastuvenergiasektoris on tuuleenergia, fotogalvaanilise päikseenergia ja tahke biomassi tootjad. Fotogalvaanikatööstuses vähenes siiski töökohtade arv: tööhõive fotogalvaanikasektoris oli 2014. aastal natuke rohkem kui üks kolmandik 2011. aasta tasemest, kuna selle sektori tootmisvõimsus vähenes. Tuuleenergia arvele langes enamik ELi taastuvenergiasektori töökohtade arvust. Ajavahemikul 2005–2013 suurenes Euroopa tuuleenergiasektori käive kaheksa korda ja selle sektori ELis teenitud sissetulekuid hinnatakse ligikaudu 48 miljardile eurole. Samal ajavahemikul suurenes tuuleenergiasektoris töötajate arv viis korda, kusjuures 2014. aastal oli selle sektoriga seotud töökohtade arv 320 000. Komisjon soovib osa võtta ka tootjate esitatud algatustest, mille eesmärk on toetada ELi ülemaailmset liidripositsiooni taastuvenergeetikas ja puhta tehnoloogia valdkonnas üldiselt.

Euroopa Ülemkogu on seadnud eesmärgi, et 2030. aastal peaks taastuvenergia moodustama ELis tarbitavast energiast vähemalt 27 %. See miinimumeesmärk on siduv ELi tasandil, kuid see ei tähenda, et see siduv eesmärk seataks liikmesriikidele. Selle asemel võtavad liikmesriigid endale kohustuse anda oma panus ühendatud riiklike energia- ja kliimakavade kaudu, mis moodustavad osa majanduse juhtimise ettepanekust, mille eesmärk on ELi eesmärgi saavutamine. Kaasliikmesriikide surve, mida avaldatakse kavadele piirkondlike konsultatsioonide kaudu, ja võimalus, et komisjon esitab soovitusi, samuti üldine poliitikaraamistik, mis on loodud muude käesoleva paketi õigusaktidega, peaksid innustama liikmesriike võtma endale suuri kohustusi ja mitte lubama niisama „kaasasõitmist“. Kui komisjon teeb kas ambitsioonide või rakendamise tasandil kindlaks mingi lünga tekkimise võimaluse, eelkõige seoses taastuvenergia või energiatõhususega, võib ta võtta vajalikud meetmed, et vältida sellise lünga tekkimist või et lünk täita. Eesmärkide tase vaadatakse tulevikus läbi kooskõlas ELi rahvusvaheliste kohustustega.

Majanduskasvu taastuvenergiasektoris peaks tagama kõige innovaatilisem tehnoloogia, mis aitab vähendada kasvuhoonegaaside heidet. Kooskõlas pikaajaliste CO2-heite vähendamise eesmärkidega on taastuvenergialahenduste ülemaailmseks turuprognoosiks aastatel 2014–2035 hinnatud 6 800 miljardit eurot, kusjuures suurem kasvupotentsiaal on väljaspool Euroopat. Viimastel aastatel on investeeringud taastuvenergia tootmisse moodustanud üle 85 % kõikidest elektritootmisse tehtud investeeringutest; enamik investeeringutest on tehtud madalpingealas, täpsemalt jaotusvõrkudesse. Uute ettepanekutega tahetakse tugevdada seda tendentsi, näiteks isetootmist pidurdavate takistuste kõrvaldamisega.

Taastuvenergia direktiivi ja ettepanekutega elektrituru uue kujunduse kohta luuakse õigusraamistik, millega tagatakse ühesugused tingimused igale tehnoloogiale, mis ei sea ohtu meie kliima- ja energiaeesmärke. Elekter mängib väga olulist osa üleminekul puhta energia süsteemile. Taastuvenergia osatähtsus elektritootmises on suurenenud 29 %ni ja jõuab ligikaudu pooleni ELi elektritootmise allikatest; peamiselt kasutatakse selliseid muutlikke allikaid nagu tuul ja päike. Suur osa sellest ühendatakse võrku detsentraliseeritult jaotusvõrgu tasandil. Turueeskirju on vaja kohandada selle arengu soodustamiseks, et aidata toime tulla muutlikkusega ja tagada elektrivarustuskindlus. Uus õigusraamistik tagab seepärast taastuvenergiale kõik võimalused täielikuks osalemiseks elektriturul, samuti selle, et turuga seotud sätted ei diskrimineeri taastuvenergia kasutamist.

Selleks et paremini kohaneda uute, enamasti muutlike taastuvenergiaallikatega, peavad hulgimüügiturud edasi arendama eeskirju, eelkõige nägema ette sobivad eeskirjad, mis võimaldavad lühemate tähtaegadega kauplemist, et võtta arvesse vajadusi muutuva elektritootmise järele. Lubades kauplemist tähtaegadega, mis on lähemal kohustuste täitmise ajale, premeerivad hästi integreeritud lühiajalised elektriturud paindlikkust turul nii tootmise, nõudluse kui ka salvestamise alal. Lisaks kohandatakse turueeskirju, et taastuvenergia tootjad saaksid täielikult osaleda elektrituru kõikides segmentides, sealhulgas süsteemiteenuste turgudel, ja teenida sellega tulu.

Olemasolevate käitiste, väikeste taastuvenergiakäitiste ja näidisprojektide puhul jääb alles eelisjärjekorra andmine. Muudele käitistele, sõltumata kasutatavast tehnoloogiast, kohaldatakse mittediskrimineerivaid kolmandate isikute juurdepääsueeskirju. Lisaks tuleks taastuvenergia piiramist hoida võimalikult minimaalsel tasemel.