[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 2.12.2010

KOM(2010) 712 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Elektrooniliste arvete eeliste ärakasutamine Euroopa hüvanguks

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Elektrooniliste arvete eeliste ärakasutamine Euroopa hüvanguks

SISSEJUHATUS

Euroopa 2020. aasta strateegias[1] on esitatud visioon Euroopa väga konkurentsivõimelisest sotsiaalsest turumajandusest 21. sajandil ja rõhutatakse, et esmatähtis on täielikult ära kasutada digitaalühiskonna majanduslikke ja sotsiaalseid eeliseid. Elektroonilised arved (e-arved) on osa Euroopa Komisjoni juhtalgatusest „Euroopa digitaalne tegevuskava”,[2] milles seatakse eesmärgiks luua ühtne digitaalturg ning kutsutakse üles kõrvaldama regulatiivsed ja tehnilisi tõkked, mis takistavad e-arvete üldist kasutuselevõttu.

E-arveid reguleerivad eeskirjad on Euroopas liikmesriigiti killustatud, mis kahjustab nii tarbijate kui ka ettevõtjate huvisid, ning e-arvete potentsiaal on ikka veel ära kasutamata. E-arvete vahetamine on ikka veel liiga keeruline ja kulukas, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks. Kui 42 % suurettevõtetest väidab, et nad saavad või saadavad e-arveid, on e-arvete kasutamise määr väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul märksa väiksem (22 %)[3]. Seetõttu on e-arvete keskmine turuosa Euroopas üsna madal, st ligikaudu 5 % kõigist ettevõtetevahelistest arvetest[4].

Seega on hulga võimalusi olukorra parandamiseks. E-arvete üldise kasutuselevõtuga ELis kaasneks märkimisväärne majanduslik kasu ja prognooside kohaselt annaks üleminek paberarvetelt e-arvetele kokkuhoidu kuue aasta jooksul ligikaudu 240 miljonit eurot[5]. Kuna arvete esitamise ja maksete tegemise kord on tihedalt seotud, aitab ühtse euromaksete piirkonna (SEPA) loomine kaasa Euroopa koostalitlusvõimelise e-arvete korra kehtestamisele.

Komisjoni eesmärk on tagada, et 2020. aastaks kasutataks Euroopas peamiselt e-arveid. Komisjon kavatseb teha tihedat koostööd liikmesriikide ja teiste sidusrühmadega, kes peavad andma oma osa kõnealuse eesmärgi saavutamiseks ja looma soodsa keskkonna e-arvete laiaulatuslikuks kasutuselevõtuks.

Käesolevas teatises käsitletakse järgmisi prioriteete:

- tagada õiguskindlus ja selge tehniline keskkond e-arvete üldiseks kasutuselevõtuks;

- julgustada ja edendada ühtsetel standarditel põhinevate avatud ja koostalitlusvõimeliste e-arvete lahenduste arendamist, pöörates eriti tähelepanu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate vajadustele;

- toetada e-arvete kasutuselevõttu, luues organisatsioonistruktuurid nagu e-arveid käsitlev riiklik foorum ja Euroopa sidusrühmade foorum.

E-ARVETEST SAADAV KASU

Erinevalt paberarvetest esitatakse e-arvetel kogu teave digitaalselt. E-arvetel on võrreldes paberarvetega olulised eelised. Need hõlmavad lühemaid maksetähtaegu, vähem vigu, väiksemaid trüki- ja postikulusid ning eelkõige täielikult integreeritud töötlust. Seepärast on e-arvete üks iseloomulik omadus seotud asjaoluga, et neid on võimalik automatiseerida, eriti juhul, kui arve saadetakse struktureeritud vormingus. E-arveid saab koostada ja edastada automaatselt ja otse arve väljastaja või teenusepakkuja finantstarneahelasüsteemist arve saaja süsteemi. Seepärast ei tulene suurem majanduslik kasu mitte trüki- ja postikulude kokkuhoiust, vaid kogu kaubanduspartnerite vahelise protsessi automatiseerimisest ja integreerimisest, alates tellimuste esitamisest kuni maksmiseni.

Halduskoormusalane kõrgetasemeline töörühm märkis, et võrdsete käibemaksueeskirjade kohaldamine e-arvete ja paberarvete suhtes võimaldaks vähendada ettevõtete halduskoormust keskpikas perspektiivis kuni 18 miljardi euro võrra[6].

E-arvetest peaksid saama kasu ka tarbijad, eelkõige seoses mugavusega, mida e-arved võrreldes paberarvetega pakuvad. Samas tuleks siiski tagada, et tarbijad, kellel juurdepääs internetile on piiratud või puudub üldse, ei sattu ebasoodsasse olukorda, ja et tarbijatel on alati õigus nõuda paberarvet. Lisaks sellele ja kooskõlas ELi põhiõiguste hartaga tuleks e-arvete puhul tagada inimeste õigus eraelule ja isikuandmete kaitse.

E-arvete kasutamisest saadav keskkonnaalane kasu, mis tuleneb väiksemast paberi tarbimisest ja transpordialasest energia kokkuhoiust, on samuti märkimisväärne ja võib vähendada CO2 heidet ELis 1 miljoni tonni võrra aastas[7].

SIDUSRÜHMADE KAASAMINE

Vastuseks turu vajadustele ja sidusrühmade üleskutsetele lõi Euroopa Komisjon e-arvete eksperdirühma, et analüüsida seda, mis takistab e-arvete kiiremat kasutuselevõttu. Eksperdirühm avaldas 2009. aasta lõpus lõpparuande, mis hõlmas ettepanekut luua Euroopa elektrooniliste arvete kasutamise raamistik[8].

Eksperdirühma soovitused võib kokku võtta järgmiselt:

- pöörata suuremat tähelepanu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate vajadustele, keskendudes konkreetsetele ärinõuetele;

- ühtlustada ja täpsustada õigus- ja käibemaksuraamistik ELis, võttes aluseks paberarvete ja e-arvete võrdse kohtlemise ning kasutades eksperdirühma koostatud tegevusjuhist;

- luua e-arvete ökosüsteem, mis on võimalikult koostalitlusvõimeline ja laiauatuslik;

- kõik era- ja avaliku sektori osalised peaksid kasutusele võtma arve sisu ühtse standardi ja andmete mudeli – UN/CEFACT Cross-Industry Invoice (CII) v.2.

- kehtestada organisatsiooniline protsess Euroopa elektrooniliste arvete kasutamise raamistiku rakendamiseks liikmesriikide ja ELi tasandil.

Aruande teemal peeti avalik arutelu,[9] mis võimaldas kõigil sidusrühmadel esitada arvamusi asjaomaste soovituste kohta. Enamik vastanutest nõustus aruandes esitatud seisukohtade, soovituste ja järeldustega.

Konsulteerimine sidusrühmadega toimus e-arvete arengut Euroopas käsitleva olulise konverentsi raames,[10] mis peeti nõukogu eesistujariigi Hispaania juhtimisel 27. ja 28. aprillil 2010 Madridis. Konverentsil kinnitati ka eksperdirühma soovitused ja toetati asjaomaseid ettepanekuid.

E-ARVETEGA SEOTUD OLUKORD EUROOPA LIIDUS

E-arvete kasutamise määr

Praegu on e-arvete kasutamise määr suhteliselt madal ja liikmesriigiti väga erinev. Kui 23 % ettevõtetest väidab, et nad saavad või saadavad e-arveid[11] (see määr on EL27s 8–41 %), on kindla struktuuriga e-arvete osakaal jätkuvalt väike, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul.

Pakkumise poolel on e-arvete turg väga killustatud. ELis on e-arvete valdkonnas üle 400 teenuste pakkuja, kes tegutsevad peamiselt riiklikul tasandil ja pakuvad väga erinevaid e-arvete ärimudeleid.

Mõnes liikmesriigis[12] on avalik sektor teinud või tegemas algatusi, et muuta e-arved kohustuslikuks riigihangete puhul. Kõnealused projektid on väga olulised e-arvete turuosa suurendamiseks. Euroopa tasandil on komisjon käivitanud projekti PEPPOL (üleeuroopaline riigihangete online-võrgustik, Pan-European Public Procurement On-line ),[13] mille eesmärk on tagada ELis elektrooniline teabevahetus ettevõtjate (sealhulgas väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad) ja ametiasutuste vahel kõigi hankemenetluste puhul, sealhulgas arvete vahetamisel. Kõnealust koostalitlusvõimelist e-arvete lahendust võib kasutada lisaks riigihangete valdkonnale ka ettevõtetevahelises kontekstis.

E-arved ühtses euromaksete piirkonnas (SEPA)[14]

Arved on ainult üks ostust maksmiseni kulgeva finantstarneahela osa. Arvete ja maksete tihedat seost arvesse võttes on oluline käsitleda e-arveid integreeritud elektroonilise makseturu laiemas kontekstis. Ühtne integreeritud euromaksete piirkond, mille loomisele aitas oluliselt kaasa komisjon, lihtsustab arvete esitamise ja maksete tegemise protsesside ühendamist.

Kuigi SEPA ja e-arved on eraldi projektid, toetavad need siiski vastastikku teineteist. SEPA võib aidata edukalt käivitada e-arvete algatust, edendades protsesside täielikku integreerimist kogu finantstarneahelas, samas kui e-arvete üldine kasutuselevõtt võib tulenevalt maksete ja arvete tihedast seotusest soodustada üleminekut SEPA-le.

SEPA eesmärk on tagada maksete täielik ja läbiv otsetöötlemine. Seega ei ole vajadust manuaalselt sekkuda, mis annab olulist majanduslikku kasu. Seepärast peaks e-arve standard olema kooskõlas ISO 20022 finantsteenuste sõnumistandardiga, mida kasutatakse SEPA raames.

Praegune e-arvete õiguslik ja tehniline keskkond ning e-arvete kasutuselevõtu võimalikud takistused

Õiguslikud aspektid

Käibemaks ja e-arvete esitamist käsitlevad eeskirjad

Kuna liikmesriikidel on eri lähenemisvõimalusi, ei ole praegu ELis kehtivate käibemaksualaste õigusaktidega e-arvete valdkonnas kehtestatud nõuded ühtsed. See muudab kaubandusparterite, eriti piiriüleselt tegutsevate ettevõtjate jaoks e-arvete kasutamise keeruliseks.

Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu direktiivi 2010/45/EL, millega muudetakse direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, arvete esitamist käsitlevate eeskirjade osas[15]. Kõnealuses direktiivis, mis võetakse üle 1. jaanuariks 2013, on kehtestatud uued käibemaksueeskirjad e-arvete esitamise kohta, kõrvaldatud tõkked e-arvete kasutuselevõtult, võttes aluseks paberarvete ja e-arvete võrdse kohtlemise, ja tagatud, et paberarvete suhtes ei kehtestata täiendavaid nõudeid. Direktiivi uue artikli 233 kohaselt võivad ettevõtjad saata ja võtta vastu e-arveid, eeldusel, et ettevõtjatel on „äritegevuse kontroll, mis loob usaldusväärse auditijälje arve ja kaubatarne või teenuse osutamise vahel”, nagu on seni olnud paberarvete puhul.

Muud õiguslikud aspektid

Lisaks käibemaksualastele õigusaktidele kohaldatakse e-arvete suhtes erinevaid õigusnorme, mis hõlmavad raamatupidamisarvestuse-, auditi-, isikuandmete kaitse ja tollieeskirju. Kuigi käibemaksualased nõuded on e-arvete kasutuselevõtul peamised takistused, tuleb kindlaks teha, kas kõnealused muud õiguslikud eeskirjad ei põhjusta täiendavaid tõkkeid.

Mõne e-arvealase lahenduse puhul kasutatakse e-allkirju. Liikmesriikides kehtivad erinevad nõuded e-allkirjade kohta on põhjustanud piirüleses koostalitlusvõimes probleeme, mis on aeglustanud piiriüleste e-arvealaste lahenduste kasutuselevõttu juhul, kui need hõlmavad e-allkirjade kasutamist. Hoolimata kehtivate e-allkirjadealaste õigusnormide positiivsest mõjust ning liikmesriikide ja komisjoni võetud poliitilistest kohustustest on e-allkirjade piiriülese koostalitlusvõime edendamiseks ELis vaja kooskõlastatumat ja kõikehõlmavamat lähenemisviisi. Selleks tegi komisjon digitaalarengu tegevuskava raames ettepaneku vaadata läbi direktiiv 1999/93/EÜ[16] e-allkirjade kohta.

Koostalitlusvõime ja ulatus

Koostalitlusvõimelised e-arvete lahendused võimaldavad kaubanduspartneritel vahetada e-arveid, ilma et seda takistaksid tehnoloogilised või organisatsioonilised tõkked, kusjuures kõnealused lahendused põhinevad ühistel õigusnormidel, äritoimingutel ja tehnilistel standarditel.

Koostalitlusvõime puudumine erinevate ärimudelite ja lahenduste vahel võib viia olukorrani, kus ettevõtted ja eelkõige VKEd peavad e-arvete vahetamiseks investeerima mitmesse süsteemi ja lahendusesse. See põhjustab lisakulusid ja takistab veelgi e-arvete üldist kasutuselevõttu. Koostalitlusvõimeliste e-arve lahendustega on aja jooksul võimalik luua paljud vastastikku ühendatud ja koostoimivad võrgustikud, mis hõlmavad võimalikult palju kaubanduspartnereid.

Standardid

Praegu puudub e-arvete üldkasutatav standard. Erinevad andme- ja kasutusnõuded ning nende rakendamisviisid on põhjustanud turu killustumise.

Ükski kasutatavatest vormingutest ei ole seni muutunud domineerivaks. Elektrooniline andmevahetussüsteem ( Electronic Data Interchange –EDI),[17] mida ikka veel kasutavad paljud rahvusvahelised äriühingud, on VKEde jaoks sageli ebapraktiline. Mõnda omandiõiguslikku vormingut kasutab ainult üks rahvusvaheline äriühing ja selle tarnijad. Seega peavad paljud turuosalised, nagu ettevõtted, tarkvarafirmad ja finantsteenuste osutajad kasutama mitmeid vorminguid ja seetõttu eri vormingutes esitatud andmeid sageli ühendama ja teisendama.

Mitmed rahvusvahelised ja Euroopa standardiorganisatsioonid tegelevad praegu e-arvete standardimisega. Rahvusvahelisel tasandil on ÜRO kaubanduse hõlbustamise ja elektroonilise äritegevuse keskus ( UN Centre for Trade Facilitation and Electronic Business - UN/CEFACT ) välja töötanud ja juurutanud sektoriülese arve ( Cross-Industry Invoice - CII ) standardi ja andmemudeli ning teinud koostööd struktureeritud teabe standardite edendamise organisatsiooniga ( Organisation for the Advancement of Structured Information Standards –OASIS ), et ühendada universaalärikeelel (Universal Business Language –UBL) põhinev arvevorming ja CII standard. UN/CEFACT teeb koostööd Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooniga (ISO), et integreerida CII mudel ISO 20022 sõnumistandardiga. Euroopa tasandil tegutseb Euroopa Standardikomitee raames mitu töörühma konkreetsetes e-arvete rakendamisega seotud küsimustes[18].

E-ARVETE KASUTUSELEVÕTU EDENDAMISE STRATEEGIA

Peamised prioriteedid e-arvete kasutuselevõtu edendamiseks ELis

Eksperdirühma soovituste ja avaliku konsultatsiooni tulemuste põhjal soovitab komisjon e-arvete üldise kasutuselevõtu edendamiseks keskenduda järgmisele neljale peamisele tegevussuunale.

Ühtse õigusliku keskkonna tagamine e-arvete puhul

Nõukogu direktiivis 2010/45/EÜ sätestatud uute käibemaksueeskirjadega e-arvete esitamise kohta on nõutud, et alates 1. jaanuarist 2013 kohaldavad liikmesriigid paberarvete ja e-arvete võrdse kohtlemise põhimõtet. Liikmesriigid ei tohi enam kohaldada erinõudeid, nt nõuda, et e-arved peavad põhinema täiustatud elektroonilisel allkirjal või elektroonilisel andmevahetusel (EDI). Kõnealuseid tehnoloogilisi lahendusi (nagu ka äritegevuse kontrolli) võivad ettevõtjad siiski vabatahtlikult kasutada, et tagada e-arvete päritolu õigsus ja sisu terviklikkus.

Eeskirjade erinev tõlgendamine ja hilisem ülevõtmine liikmesriikides võib e-arvete kasutajatele põhjustada praktilisi probleeme. See võib suurendada ettevõtjate koormust ja nõuete täitmisega seotud kulusid ning seega takistada e-arvete kasutuselevõttu. Seepärast teeb komisjon liikmesriikidega tihedat koostööd e-arvete eeskirjade ühtse tõlgendamise saavutamiseks, et tagada direktiivi 2010/45/EÜ ühtne ja järjepidev ülevõtmine.

Meetmed:

1.1 Selleks et tagada uue käibemaksudirektiivi ühtne ja õigeaegne ülevõtmine, korraldab komisjon 2011. aasta veebruaris seminari Fiscalis,[19] kus osalevad kõik liikmesriikide maksuametid. Pärast seda hindab komisjon, kas on vaja anda liikmesriikidele ja ettevõtjatele täiendavaid juhiseid.

1.2 Selleks et aegsasti kohaldada uue käibemaksudirektiivi kohast võrdse kohtlemise põhimõtet, kutsutakse liikmesriike üles lubama arveid saata või kättesaadavaks teha „muul elektroonilisel viisil”, nagu on sätestatud kehtiva käibemaksudirektiivi (2006/112/EÜ) artiklis 233.

1.3 Komisjoni tellitud välisuuringu käigus uuritakse alternatiivseid käibemaksu kogumise meetodeid, sealhulgas e-arvete kasutamist. Komisjon esitab kõnealuse uuringu tulemused ja avaldab enne 2010. aasta lõppu rohelise raamatu käibemaksu tuleviku kohta , et õhutada näiteks selliseis arutelusid, kuidas infotehnoloogia areng võiks hõlbustada käibemaksu kogumist.

1.4 Komisjon teeb 2011. aastal ettepaneku vaadata läbi elektroonilisi allkirju käsitlev direktiiv (1999/93/EÜ), et kehtestada turvaliste elektrooniliste autentimise süsteemide piiriülese tunnustamise ja koostalitlusvõime õiguslik raamistik.

E-arvete üldise kasutuselevõtu tagamine väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kaasamise teel

E-arvete üldine kasutuselevõtt ELis ei ole võimalik ilma VKEdeta, mis moodustavad 99 % Euroopa ettevõtjatest. Kui paljud suurettevõtted juba kasutavad e-arveid, on e-arvete kasutamine VKEde puhul suhteliselt tagasihoidlik. Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „ Small Business Act ”[20] raames kohustus EL järgima põhimõtet „kõigepealt mõtle väikestele”, st keskenduma VKEde vajadustele. Seda põhimõtet tuleks kohaldada ka e-arvete turu suhtes, mis peaks VKEdele pakkuma lihtsaid, odavaid, usaldusväärseid ja käibemaksueeskirjadele vastavaid lahendusi.

Väikeettevõtted puutuvad kokku väga erinevate kaubanduspartneritega (suurettevõtted, tarbijad, ametiasutused, teised VKEd), kes võivad neilt nõuda erinevatel tehnilistel lahendustel põhinevate e-arvete kasutamist. Koostalitlusvõimeliste protsesside ja standardite väljatöötamine kogu tarneahela (sealhulgas e-arved) raames soodustab e-arvete üldist kasutuselevõttu VKEde poolt. VKEde osalemise suurendamiseks digitaalsetes tarneahelates, toetab komisjon tutvustamistegevust tööstus- ja teenustesektoris (moe- ja autotööstus, transport, logistika). Nende projektide eesmärk on tõhustada äritehinguid ning edendada ettevõtete innovatsioonialast suutlikkust ja konkurentsivõimet.

Seepärast on oluline, et väikeettevõtjad oleksid üleminekuks valmis sisemiselt (teadmised ja infrastruktuur), kuid et ka väljastpoolt arendaksid e-arvete teenuste osutajad väikseid infrastruktuuriinvesteeringuid ja oskusi nõudvaid teenuseid ja lahendusi, mis võimaldavad VKEdel tõhustada tegevust ja vähendada tegevuskulusid.

Komisjon on seisukohal, et järgmised meetmed aitavad VKEdel täielikult ära kasutada arvete dematerialiseerimisest saadavaid eeliseid.

Meetmed:

2.1 Komisjon hindab põhjalikult kõigi tulevaste e-arveid käsitlevate tehniliste ja õiguslike nõuete mõju VKEdele, kohaldades põhimõtet „kõigepealt mõtle väikestele” ja nn VKE-testi, ning soovib, et liikmesriigid ja standardimisorganisatsioonid teeksid sama.

2.2 Selleks et teavitada VKEsid e-arvetega kaasnevatest võimalustest, võtab komisjon teadlikkuse tõstmiseks meetmeid ja osaleb nende rakendamisel. Uuritakse ka sünergiat olemasolevate edendusmeetmete (nt Euroopa VKEde nädal, e-oskuste nädal) ja võrgustikega (nt Euroopa e-kaubanduse tugivõrgustik, Euroopa ettevõtlusvõrgustik).

2.3 Komisjon jätkab algatusi VKEde osalemise edendamiseks digitaalsetes tarneahelates ja laiendab neid. Konkurentsivõime ja innovatsiooniprogrammi raames käivitatakse 2011. aastal kaks uut algatust.

Edendada keskkonda, mis soodustab e-arvete võimalikult laialdast kasutuselevõttu

E-arvete üldise kasutuselevõtu tagamiseks on esmatähtis luua keskkond, mis võimaldab võimalikult paljudel kaubanduspartneritel vahetada arveid. Kuigi käimasolevate meetmetega parandatakse e-arvete koostalitlusvõimet, tuleb komisjoni arvates võtta täiendavaid meetmeid organisatsioonilisel ja tehnilisel tasandil[21]. Kõnealuste soovituste järgimisel tuleb enne käibemaksudirektiivi ülevõtmise tähtaega (1. jaanuar 2013) saavutada märkimisväärset edu.

Esiteks tuleks selgelt kindlaks määrata kaubanduspartnerite ja teenuseosutajate roll ja kohustused seoses koostalitlusvõimega organisatsiooni tasandil ning turuosalised peaksid vastu võtma sellekohase tegevusjuhise. Kaubanduspartnerite ja/või teenuseosutajate üheselt mõistetavate ja laialdaselt tunnustatud identimisandmete ja/või aadresside kasutuselevõtt hõlbustaks e-arvete töötlemist.

E-arvete mudelite koostalitlusvõime tagamiseks peaksid kaubanduspartnerid ja teenuseosutajad ühtlustama riskijuhtimist, suunamis- ja marsruutimist, rändlusteenuselepinguid, standardeid, teabevahetust ja turvanõudeid.

Selleks et kaubanduspartnerid saaksid omavahel ühendust ja luua ELi hõlmava või isegi laiema võrgustiku e-arvete üldiseks kasutuselevõtuks, tuleb võtta järgmisi meetmeid.

Meetmed:

3.1 Euroopa Standardikomitee peaks e-arvete eksperdirühma tööd arvesse võttes töötama 2011. aasta lõpuks välja tegevusjuhise. Kaubanduspartnerite, teenuseosutajate ja ametiasutuste kohaldatav tegevusjuhis peaks hõlmama ühtset terminoloogiat ja kindlaks määrama e-arvete protsessis osalejate rolli ja kohustused.

3.2 Euroopa Standardikomitee peaks 2011. aasta lõpuks analüüsima koostalitlusvõimeliste suunamis- ja marsruutimisprotseduuridega seotud vajadusi ja tegema ettepanekud meetmete kohta, millega tagatakse selliste protseduuride kasutuselevõtt e-arvete sektori osaliste poolt.

E-arvete standardandmemudeli edendamine

Üks olulisi väljakutseid e-arvete kasutuselevõtul on määrata kindlaks ühtne ja selge semantiline andmemudel, millega kirjeldatakse kõiki e-arvete puhul kasutatavaid andmeelemente. Ühtne andmemudel soodustaks semantilist koostalitlusvõimet ja tagaks tehnoloogianeutraalsuse. Eksperdirühm „soovitab võtta ühtse semantilise alusandmemudelina kasutusele UN/CEFACT Cross-Industry Invoice (CII) v.2 ., mis oleks tulevase e-arvete sisu standardlahenduse aluseks”. Samas peaks jääma turu otsustada, kuidas kõnealust andmemudelit hiljem kohandada konkreetsetele ärivajadustele. Kõiki turuosalisi nii era- kui ka avalikus sektoris julgustatakse välja töötama ja rakendama CII v.2 andmemudelile vastavaid lahendusi või lähendama olemasolevaid lahendusi kõnealusele andmemudelile.

Lisaks peaksid kõnealuse andmemudeli rakendamist toetama rahvusvahelised standardiorganisatsioonid, et tagada juurdepääs ja stabiilsus juhtimise, hoolduse ja kvaliteedi osas. Euroopas peaks Euroopa Standardikomitee oma tehniliste komiteede ja töörühmade kaudu hõlbustama asjakohaste standardite ja toetavate rakendamissuuniste rakendamist ning tagama, et rahvusvahelised standardiorganisatsioonid toetavad Euroopa nõudeid. Lühiajalises perspektiivis ei tohiks lähenemine ühtse standardi suunas siiski takistada olemasolevate e-arve lahenduste kasutamist, eeldusel, et kõnealused lahendused on kooskõlas ühtse e-arvete andmemudeli nõuetega või lähenevad nendele.

Meetmed:

4.1 Euroopa Standardikomitee koostab 2011. aastal CII v.2 andmemudeli rakendamissuunised. Kõnealused suunised peaksid põhinema e-arvete eksperdirühma soovitatud põhilistel arveandmetel ning võtma arvesse ISO 20022 sõnumistandardit, Euroopa Standardikomitee, BII ja EBES e-arvete töörühmade tööd ja muid algatusi nagu projekt PEPPOL.Sõltuvalt turunõudlusest tuleks välja töötada täiendavad suunised, mis hõlmavad muid valdkondi/äritoiminguid.

4.2 Euroopa Standardikomitee teeb koostööd rahvusvaheliste standardiorganisatsioonidega nagu UN/CEFACT ja ISO ning määrab kindlaks konkreetsed nõuded CII andmemudeli edasiseks arendamiseks.

4.3 UN/CEFACTi kutsutakse üles jätkama selliste e-andmesõnumimudelite väljatöötamist, mis täiendavad e-arvet ning parandavad ettevõtjate, kaubandusorganisatsioonide ja ametiasutuste suutlikkust tõhusalt vahetada asjakohaseid tooteid ja teenuseid.

E-arvete ELis kasutuselevõtu edendamine

E-arvete kasutuselevõtu toetamiseks tuleb võtta koordineeritud meetmeid nii liikmesriikide kui ka Euroopa tasandil. Sellega edendatakse sidusaid riiklikke lahendusi, et parandada siseturu toimimist, muutes piiriülesed tehingud tõhusamaks ning tarbijate, ettevõtjate ja ametiasutuste jaoks vähem koormavaks.

E-arvete edendamine liikmesriikide tasandil

Liikmesriikidel on head võimalused e-arvete kasutuselevõtu toetamiseks ja lihtsustamiseks. Nad peaksid tagama, et riiklikud kaubandus-, maksustamis- ja hankealased sätted soodustaksid üleeuroopalise e-arvete keskkonna loomist.

Meetmed:

5.1 Liikmesriigid peaksid välja töötama strateegia e-arvete edendamiseks riiklikul tasandil. Kõnealuse strateegia eesmärgid peaksid olema järgmised:

- toetada e-arvete kasutamist, eelkõige VKEde puhul;

- e-arvete kasutuselevõtu edendamiseks koordineerida riiklikul tasandil olemasolevaid ja kavandatud algatusi, sealhulgas üleeuroopalise haardega õiguslikke, standardimis ja koostalitluslikke aspekte;

- seada e-arvete kasutuselevõtu taseme eesmärgid ja jälgida nende täitmist.

5.2 Selleks et toetada kõnealuste eesmärkide saavutamist, peaksid liikmesriigid looma e-arveid käsitlevad riiklikud sidusrühmade foorumid ja teatama nende loomisest komisjonile 2011. aasta juuniks. Riiklikus foorumis peaksid olema võrdelt esindatud kõik sidusrühmad ning selles peaksid piisavalt osalema ametiasutused ja e-arvete kasutajad, sealhulgas tarbijad, VKEd ja suurettevõtted.

E-arvete edendamine Euroopa tasandil

Liikmesriikide võetavaid meetmeid tuleb koordineerida, et tagada e-arvete piiranguteta kasutamine ELis. Samuti tuleks tähelepanu pöörata piiriüleste tehingute lihtsustamisele, eriti VKEde puhul.

Tegevus:

6.1 Komisjon loob kolmeks aastaks e-arveid käsitleva Euroopa sidusrühmade foorumi (edaspidi „e-arveid käsitlev Euroopa foorum”), kuhu kuuluvad riiklike foorumite ja kasutajaid esindavate asjaomaste Euroopa ühenduste, Euroopa Standardikomitee, Euroopa Keskpanga ja artikli 29 kohase isikuandmete kaitse töörühma esindajad[22].E-arveid käsitleva Euroopa foorumi põhiülesanne on abistada komisjoni järgmistes valdkondades:

- jälgida e-arvete turu arengut ning e-arvete kasutuselevõtu taset tööstus- ja teenustesektoris kõigis liikmesriikides;

- vahetada kogemusi ja häid tavasid, mis soodustab koostalitlusvõimeliste e-arve lahenduste väljatöötamist;

- osutada tekkinud probleemidele, eelkõige seoses piiriüleste tehingutega, ja esitada asjakohaseid lahendusi;

- toetada ja jälgida e-arvete standardandmemudeli kinnitamiseks tehtavat tööd.

6.2 Komisjon ja kõik teised ELi institutsioonid peaksid andma eeskuju ja hakkama riigihangete puhul kasutama e-arveid. Eelkõige peaks komisjon jätkama e-Prior projekti rakendamist.

6.3 Komisjon võtab 2011. aastal meetmeid e-arvete kasutuselevõtu statistiliste andmete paremaks jälgimiseks.

KOKKUVÕTE

E-arvete üldisest kasutuselevõtust peaks kasu saama EL tervikuna ja see peaks aitama suurendada konkurentsivõimet. Väljaspool ELi on e-arvete turuosa jõudsalt kasvamas ning EL ei tohiks arengust maha jääda.

Liikmesriike ja sidusrühmi kutsutakse üles toetama peamisi prioriteete ja kavandatud meetmeid, et tagada e-arvete üldine kasutuselevõtt. Komisjon jälgib tähelepanelikult kõigi meetmete rakendamist ja e-arvete kasutuselevõttu ning esitab 2013. aasta lõpuks nõukogule ja Euroopa Parlamendile arenguaruande. Juhul kui aruandest nähtub, et e-arvete kasutuselevõtu kiirus on ebarahuldav ja turg jätkuvalt killustunud, võib võtta täiendavaid meetmeid ja anda lisasoovitusi nendes valdkondades, mis takistavad e-arvete üldist kasutuselevõttu.

E-arvete kasutuselevõtu edendamine teatavate juhtimisstruktuuride loomise teel (nt riiklikud foorumid ( National Fora ) ja Euroopa sidusrühmade foorum) peaks aitama välja töötada ELi ühtse lähenemisviisi e-arvete osas ja lihtsustama üleeuroopalise koostalitlusvõimelise e-arvekeskkonna teket.

[1] KOM(2010) 2020, http://ec.europa.eu/eu2020/index_en.htm.

[2] KOM (2010) 245,http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM: 2010:0245:FIN:EN:PDF.

[3] E-arveid saatvad ja/või saavad ettevõtted, Eurostat, 2009.

[4] E-invoicing – E-billing in Europe, Billentis, 2009.

[5] SEPA potential benefits at stake, Capgemini ,http://ec.europa.eu/internal_market/payments/docs/sepa/sepa-capgemini_study-final_report_en.pdf.

[6] KOM (2009) 15,http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2009:0015:FIN:EN:PDF.

[7] Kõnealused üldistatud andmed põhinevad Rootsi kuningliku tehnoloogiainstituudi keskkonnastrateegia osakonna uuringul, mille kohaselt peaks paberarvetelt e-arvetele täielikul üleminekul vähenema süsinikdioksiidi heide 39°000– 41°000 CO2-ekvivalenttonni võrra aastas.

[8] E-arvete eksperdirühma lõpparuanne, http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/e-invoicing/report_en.pdf.

[9] Avaliku arutelu raames esitatud seisukohtade kokkuvõte,http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/document.cfm?action=display&doc_id=5814&userservice_id=1&request.id=0.

[10] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/e-invoicing/benefits/conference_electronic_invoicing_en.htm

[11] E-arveid saatvad ja/või saavad ettevõtted, Eurostat, 2009,http://epp.eurostat.ec.europa.eu/tgm/graph.do?tab=graph&plugin=0&language=en&pcode=tin00114.

[12] Taanis, Soomes, Itaalias, Hispaanias ja Rootsis on tehtud algatusi, et muuta e-arved ametiasutustele kohustuslikuks teatava aja pärast. E-arvete eksperdirühma lõpparuanne, 2009, lk. 15-16, http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/e-invoicing/report_en.pdf.

[13] Täiendav teave kõnealuse algatuse kohta on kättesaadav aadressil www.peppol.eu.

[14] http://ec.europa.eu/internal_market/payments/sepa/index_en.htm

[15] Direktiiv 2010/45/EL,http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2010:189:0001:0008:EN:PDF.

[16] Direktiiv 1999/93/EÜ,http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2000:013:0012:0020:EN:PDF.

[17] Komisjoni soovitus 1994/820/EÜ,http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:31994H0820:EN:HTML.

[18] Euroopa Standardikomitee e-arvetealane töörühm on loonud sõltumatu portaali E-Invoice Gateway (http://www.e-invoice-gateway.net), milles antakse e-arvete kohta juhiseid ja riigipõhist teavet.

[19] Fiscalis 2013 on ELi koostööprogramm, mis võimaldab liikmesriikide maksuametitel koguda ja vahetada teavet ja teadmisi. Täiendavat teavet saab aadressil:http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/tax_cooperation/fiscalis_programme/fiscalis2013/index_en.htm.

[20] KOM(2008) 394,http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0394:FIN:EN:PDF.

[21] Tulevase avalike teenuste Euroopa koostalitlusvõime raamistikus võib eristada nelja koostalitlusvõime tasandit: õiguslik, organisatsiooniline, semantiline ja tehniline.

[22] Direktiiv 95/46/EÜ, EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31–50.