EUROOPA KOMISJON Brüssel,2.10.2020 COM(2020) 629 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (ELi puidumäärus)



Kahe aasta aruanne ajavahemiku 2017. aasta märts kuni 2019. aasta veebruar kohta

















KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (ELi puidumäärus) Kahe aasta aruanne ajavahemiku 2017. aasta märts kuni 2019. aasta veebruar kohta 1.Sissejuhatus Euroopa Liit (EL) võttis metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse (FLEGT) ELi tegevuskava rakendamise raames vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määruse (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (edaspidi „ELi puidumäärus“). Puidukaubandus on ELis olulise tähtsusega. Eurostati andmete kohaselt lasti aastatel 2008–2018 siseturule 2,3 miljardit tonni puitu ja puittooteid (enam kui 1,3 triljoni euro väärtuses); 25 % sellest puidust imporditi väljastpoolt ELi ja osa ülejäänud ELi-sisesest kaubandusest võib moodustada kauplemine algselt ELi imporditud puidu või puittoodetega. ELi puitu kasutavate tööstusharude väärtus, mõõdetuna kogulisandväärtusena, oli 2018. aastal 129 miljardit eurot ja neis töötas 3,1 miljonit inimest (vastavalt 7,1 % ja 10,5 % kogutoodangust), välja arvatud Ühendkuningriik. ELi puidumäärust kohaldatakse ELis alates 2013. aasta märtsist. Määrust kohaldatakse kaubandusmeetmena Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP) ning see kehtib seetõttu ka Islandil, Liechtensteinis ja Norras. ELi puidumäärusega kehtestatakse kolm peamist kohustust: 1.keelatud on ebaseaduslikult üles töötatud puidu (st ülestöötamise riigis kohaldatavaid õigusakte rikkudes üles töötatud puit) või sellest valmistatud puittoodete esmakordne laskmine siseturule („turule laskmine“) („keeld“); 2.selles nõutakse, et ettevõtjad, kes lasevad puitu ja puittooteid siseturule, kehtestaksid nõuetekohase hoolsuse süsteemi ja rakendaksid sellele tuginedes nõuetekohast hoolsust. Ettevõtjad peavad tegelema riskijuhtimisega, millega tagatakse, et siseturule lastakse üksnes seaduslikult üles töötatud puit (st puit, mis on üles töötatud ülestöötamise riigis kohaldatavaid õigusakte järgides) ja sellisest puidust valmistatud puittooted, mille puhul ebaseadusliku ülestöötamise risk on tühine, ning selle dokumenteerima („nõuetekohase hoolsuse kohustused“); 3.määrusega kohustatakse juba siseturule lastud puidu ja puittoodetega kauplejaid pidama arvestust oma tarnijate ja klientide üle („jälgitavuse nõue“). Kuni praeguse aruandlusperioodini (st 2017. aasta märts kuni 2019. aasta veebruar, k.a) nõuti ELi puidumääruse artikli 20 lõikega 2, et komisjon peab koostama liikmesriikide poolt igal teisel aastal oma aruannetes esitatavate andmete põhjal aruande, mis esitatakse iga kahe aasta tagant Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Käesolevas aruandes esitatakse analüüs ELi puidumääruse rakendamise aruannete kohta, mille esitasid kõik 28 liikmesriiki, kes olid kogu aruandlusperioodi ajal ELi liikmesriigid, ja Norra. Aruandes kirjeldatakse üksikasjalikult, kuidas ELi puidumäärust ELis ja EMPs (edaspidi „siseturg“) on rakendatud, ning esitatakse järeldused. Peale selle käsitletakse aruandes FLEGTi vabatahtlike partnerluslepingute ning ELi ja ELi-väliste puidutootjatest riikide vaheliste õiguslikult siduvate kaubanduslepingute valdkonnas tehtud edusamme ning nende lepingute mõju ebaseaduslikult ülestöötatud puidu ja sellest valmistatud puittoodete koguste vähendamisele siseturul. 2.Rakendamise hetkeseis 2.1. Pädevate asutuste määramine Kooskõlas ELi puidumääruse artikli 7 lõikega 1 nõutakse, et iga liikmesriik määraks kindlaks pädeva asutuse või pädevad asutused, kes vastutavad eelkõige selle eest, et korrapäraste ajavahemike tagant kontrollitaks, kas ettevõtjad täidavad ELi puidumääruse artiklis 4 (keeld) ja artiklis 6 osutatud nõudeid koostoimes nõuetekohase hoolsuse süsteemi ning järelevalveorganisatsioone käsitleva rakendusmääruse artikliga 5 (nõuetekohase hoolsuse kohustused). Kõik aruandvad riigid ning Liechtenstein ja Island esitasid üksikasjalikku teavet määratud pädevate asutuste kohta. Määratud asutuste institutsiooniline struktuur, õiguslikud volitused ja staatus erinevad riigiti nende erineva õigusliku ning institutsioonilise raamistiku tõttu. Aruannete kohaselt vastutavad 18 riigis imporditud puidu puhul ettevõtjate kontrollimise eest ainsana pädevad asutused; omamaise puidu puhul on see nii 11 riigis. Kohustus kontrollida ettevõtjaid on omamaise puidu puhul kümnes riigis ja imporditud puidu puhul seitsmes riigis osaliselt või täielikult delegeeritud piirkondlikele pädevatele asutustele. Mõnel juhul võivad kontrollide tegemist toetada teised asutused, näiteks toll ja politsei. 2.2. Riiklike õigussüsteemidega kindlaks määratud karistused ELi puidumääruse artikli 19 kohaselt peavad riigid kehtestama eeskirjad ELi puidumääruse sätete rikkumise puhul kohaldatavate karistuste kohta. Karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Riigid peavad võtma ka kõik vajalikud meetmed, et tagada nende eeskirjade rakendamine. Kõik aruandvad riigid esitasid üksikasjalikud andmed oma õigusraamistike kohta. Kõik aruandvad riigid esitasid teavet ELi puidumääruse võimalike rikkumiste eest kohaldatavate karistuste kohta. Üheksas riigis võidakse selle eest karistada nii haldus- kui ka kriminaalkorras, 11 riigis ainult halduskorras ja seitsmes riigis üksnes kriminaalkorras.

28 riigis võib puuduste avastamise korral väljastada teated selle kohta, et ettevõtja peab võtma parandusmeetmeid või samaväärseid meetmeid (kõik aruandvad riigid, v.a Itaalia). Need aitavad ettevõtjatel enne korduskontrolli oma nõuetekohase hoolsuse süsteeme kohandada. Neid võib kombineerida ajutiste meetmetega, nagu puidu konfiskeerimine või selle siseturule laskmise keelamine. 29 riiki esitasid andmed ELi puidumääruse rikkumise korral kohaldatavate trahvide kohta; need ulatuvad 50 eurost piiramata summas trahvideni (vt joonis 1). Suurimad teatatud trahvid on seotud ebaseaduslikult ülestöötatud puidu ja sellest valmistatud puittoodete siseturule laskmise keeluga: ·kuni 100 000 eurot: Austria, Bulgaaria, Horvaatia, Itaalia, Kreeka, Leedu, Malta, Portugal, Rumeenia, Sloveenia ja Ungari; ·kuni 1 000 000 eurot: Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Slovakkia ja Tšehhi Vabariik; ·üle 1 000 000 euro: Belgia, Eesti. Rootsi, Soome ja Taani teatasid, et nemad ei ole piirmäära kehtestanud. Kriminaalõiguslike trahvide ülempiiri ei ole kehtestatud ka Saksamaal (keelu rikkumised) ega Ühendkuningriigis (keelu või nõuetekohase hoolsuse kohustuste rikkumised). Puidu või puittoo(de)te konfiskeerimisest kui võimalikust karistusest teatas 23 riiki, samal ajal kui 17 riiki võivad peatada kauplemisloa. ELi puidumääruse rikkumisi karistatakse vangistusega 17 riigis, kusjuures kõige pikem võimalik karistusaeg on kümme aastat (Kreekas). Joonis 1. ELi puidumääruses sätestatud nõuetekohase hoolsuse rakendamise kohustuse, ebaseaduslikult üles töötatud puidu ja sellest valmistatud puittoodete turule laskmise keelu ning kogu tarneahela jälgitavuse nõude rikkumise tagajärjel ettevõtjatele määratud maksimaalsed haldustrahvid, kui need on esitatud. Island ja Liechtenstein riiklikku aruannet ei esitanud. Selgitus: * = keelu, nõuetekohase hoolsuse ja jälgitavuse rikkumiste eest määratavatel trahvidel ei ole ülempiiri; * = keelu ja nõuetekohase hoolsuse rikkumiste eest määratavatel trahvidel ei ole ülempiiri. Enamiku nende riikide puhul, kes esitasid andmeid võrreldavate õigusaktide kohta (nt FLEGTi määruse või looduslike liikidega kauplemist käsitleva määruse rakendamise seadused), on ELi puidumääruse rikkumiste eest ette nähtud trahvid ligikaudu sama suured kui võrreldavate õigusaktide rikkumiste eest määratavad trahvid. 2.3. Ettevõtjate, kauplejate ja järelevalveorganisatsioonide kontrollimine 2.3.1. Ettevõtjate hinnanguline arv Ettevõtjate hinnangulise koguarvu esitas 22 riiki (vt tabel 1). Tähtis on märkida, et kuigi see ei ole ELi puidumääruse kohane nõue, nõuavad mõned riigid ettevõtjate registreerimist. Teiste riikide esitatud hinnangulised arvud põhinevad eri allikatel (tolli andmed ja muud riiklikud andmebaasid või registrid, sealhulgas raieload). Peale selle oleneb ettevõtjate arv iga riigi puidutööstuse suurusest ja riigi metsandussektori struktuurist. Lisaks ei ole andmed ettevõtjate arvu kohta alati vahetult võrreldavad, kuna mõned hinnangulised andmed võivad hõlmata üksnes aktiivseid ettevõtjaid, samal ajal kui teised hõlmavad ettevõtjaid, kes ei pruugi enam aktiivselt tegutseda. Ettevõtjad võivad samuti erineda suuruse, tarneahelate riskitaseme, puiduimpordi sageduse ja koguste ning imporditud puidu väärtuse poolest. Tabel 1. Nende ettevõtjate koguarv, kes lasevad aruandlusperioodi jooksul turule omamaist, imporditud või mõlemat liiki puitu, riikide kaupa (*riigid, kes andsid aru ajavahemiku 2017. aasta märts kuni 2019. aasta veebruar kohta; ülejäänud riigid andsid aru ajavahemiku 2017. aasta jaanuar kuni 2018. aasta detsember kohta). [Kursiivis esitatud arvud on hinnangulised. Mõnede riikide aruannetes oli nendest hinnangutest erinevatel põhjustel jäetud välja mõned füüsilised või juriidilised isikud ELi puidumääruse tähenduses]. Riik Omamaised ettevõtjad Importivad ettevõtjad Omamaised ja importivad ettevõtjad Väljajätmised/märkused Austria* 140 000 7 000 teadmata Välja on jäetud teadmata arv omamaiseid ettevõtjaid, sest põllumajandusettevõtete struktuuri uuringusse ei kaasatud väga väikese metsa omanikke (neid metsaomanikke ei kaasatud kontrollikavasse, aga kõik metsaomanikud olid hõlmatud metsaalaseid õigusakte, sealhulgas ELi puidumäärust jõustava metsainspektsiooniga). Välja jäeti täpsustamata arv ettevõtjaid, sest neil puudus EORI-number ja/või KMKR number (neid importe ei jäetud iseenesest välja, vaid neid võetakse arvesse riskipõhises lähenemisviisis) Belgia 2 340 4 800 teadmata Üksikasjalik teave omamaiste ettevõtjate kohta ei ole kättesaadav Bulgaaria* 4 000 teadmata teadmata Puudub importivate ettevõtjate register Horvaatia teadmata 3 589 teadmata Küpros 62 780 2 Tšehhi Vabariik* 300 000 2 500 teadmata Taani* 24 000 3 889 (24 000) „Peaaegu ükski“ omamaine ettevõtja ei ole ühtlasi importiv ettevõtja, aga <1 % importivatest ettevõtjatest on ühtlasi omamaised ettevõtjad Eesti 10 000 450 1 20 omamaist ettevõtjat jäeti välja, kuna nende poolt turule lastavad puidumahud jäid allapoole teatavat künnist Soome 350 000 2 000 teadmata Prantsusmaa 5 000 14 000 teadmata Saksamaa 2 000 000 27 000 teadmata Kreeka* 1 600 1 228 teadmata Välja jäeti täpsustamata arv omamaiseid ettevõtjaid, sest arvesse ei võetud puitu turule laskvaid füüsilisi isikuid Ungari 46 946 2 920 246 Island Riiklikku aruannet ei esitatud Iirimaa* teadmata 2 169 teadmata Välja jäeti täpsustamata arv importivaid ettevõtjaid, sest arvesse ei võetud puitu turule laskvaid füüsilisi isikuid. Välja jäeti täpsustamata arv importivaid ettevõtjaid, sest nad tegid 12kuise ajavahemiku jooksul ainult ühe imporditehingu. Välja jäetud ettevõtjaid võidakse siiski kontrollida Itaalia teadmata 30 210 teadmata Riiklikku ELi puidumäärusele vastavate ettevõtjate loendit alles koostatakse Läti 135 000 400 teadmata Välja jäeti täpsustamata arv importivaid ettevõtjaid, sest nende aastane impordiväärtus jäi allapoole teatavat künnist (neid ettevõtjaid võidakse sellegipoolest kontrollida) Liechtenstein Riiklikku aruannet ei esitatud Leedu 17 000 1 481 teadmata Luksemburg 400 484 0 Malta 0 750 0 Madalmaad 100 4 900 teadmata Norra 120 000 5 500 teadmata Poola teadmata 8 000 teadmata Portugal 1 056 4 144 täpsustamata Ettevõtjate registreerumine on kohustuslik. Praeguses registreerimissüsteemis ei kategoriseerita ettevõtjaid ametlikult omamaisteks või importijateks, kuigi see funktsioon on varsti saadaval. Senikaua tuginetakse hinnangutes ettevõtte majanduslikule liigitusele ning turule lastava toote liigile Rumeenia* 3 700 161 täpsustamata Slovakkia teadmata 2 550 teadmata Sloveenia teadmata 2 124 täpsustamata Iga metsaomanik, kes müüb puitu, on ettevõtja. Arvestades metsaomanike arvu, ei saanud omamaiste ettevõtjate koguarvu hinnata. Välja jäeti 428 importivat ettevõtjat, sest arvesse ei võetud puitu turule laskvaid füüsilisi isikuid; välja jäeti 670 importivat ettevõtjat, sest nad olid välismaised ettevõtjad Hispaania* 800 6 000 täpsustamata Teatav arv ettevõtjaid on sellele viidanud vastutusdeklaratsioonides, mille nad esitavad [peavad esitama] Rootsi* 880 4 473 10 Välja jäeti teadmata arv importivaid ettevõtjaid, kes raiusid ülestöötamisel alla 0,5 hektari metsa või tegid valikraiet. Välja jäeti 6100 importivat ettevõtjat, sest arvesse ei võetud puitu turule laskvaid füüsilisi isikuid ega osaühinguid, usaldusühinguid ja kaubandusettevõtteid Ühendkuningriik* teadmata 6 000 teadmata Välja jäeti täpsustamata arv importivaid ettevõtjaid, sest arvesse ei võetud puitu turule laskvaid füüsilisi isikuid 2.3.2. Ettevõtjate ja kauplejate kontrollimise kavad ELi puidumääruse artikli 10 kohaselt peavad riigid koostama kontrollikavad ja need korrapäraselt läbi vaatama, kohaldades riskipõhist lähenemisviisi, kusjuures uue teabe, sealhulgas põhjendatud kahtluste alusel võib teha lisakontrolle. Neil on ka kohustus säilitada nende kontrollide protokollid (artikkel 11). Kõik riigid kinnitasid, et sellised kavad olid olemas. Lisaks teatas enamik vastanud riike, et nad on säilitanud kauplejate (28) ja järelevalveorganisatsioonide (16) kontrollide protokollid. Ettevõtjate kontrollimise kavad tuginevad peamiselt tolliandmetest ning riiklikest ettevõtjate või metsaomanike registritest saadavale teabele. Kõik riigid võtavad oma riskipõhiste kontrollikavade koostamisel arvesse mitut riskikriteeriumi, muu hulgas ülestöötamise riik, toode, liigid ja kolmandate isikute avaldatud kahtlused (vt joonis 2).

Joonis 2. Riskikriteeriumid, mida riigid kontrollide kavandamisel arvesse võtsid, nende riikide kaupa, kes need omamaiste ettevõtjate ja importivate ettevõtjate kontrollide tegemisel riskipõhiste kavade aluseks võtsid.



2.3.3. Ettevõtjate kontrollimine Ajavahemikus 2017. aasta märts kuni 2019. aasta veebruar kontrollisid pädevad asutused omamaist puitu turule laskvaid ettevõtjaid kokku 17 280 korral ja imporditud puitu turule laskvaid ettevõtjaid 3976 korral. Omamaise puidu puhul tegi 16 riiki 80 % või rohkem kavandatud kontrollidest ja imporditud puidu puhul tegi seda 21 riiki (vt aruande lisa). Omamaist puitu käitlevatele ettevõtjatele tehtud kontrollide arv erines riigiti märkimisväärselt, sest mõni riik teatas tuhandetest kontrollidest ja teised vähestest või mitte ühestki kontrollist. Mõnes riigis on ELi puidumääruse kohased kontrollid osa metsamajanduse eest vastutavate ametiasutuste tehtavatest kontrollidest. Nendel juhtudel esitasid riigid kontrollide arvu kohta erisugust teavet (nt Saksamaa ei esitanud ühtegi kontrollikava ega kontrollide arvu, kuid esitas siiski kohaldatud karistuste arvu). Belgia, Horvaatia, Läti, Madalmaad, Malta, Taani ja Ühendkuningriik ei kontrollinud omamaist puitu käitlevaid ettevõtjaid, tuues välja mitu põhjust, sealhulgas piiratud omamaine tootmine. 2.3.4. Kauplejate kontrollimine 23 riiki kontrollis kokku 2333 kauplejat ja seda, kuidas nad täidavad jälgitavuse nõuet; kontrollide arv ulatus ühest (Belgia ja Slovakkia) 683ni (Bulgaaria). 2.3.5. Põhjendatud kahtlused Vastavalt ELi puidumääruse artikli 10 lõikele 2 võib lisaks riskipõhiste kavade alusel tehtavatele kontrollidele teha kontrolle ka juhul, kui pädeval asutusel on asjakohast teavet, sealhulgas põhjendatud kahtluste alusel, mida on avaldanud kolmandad isikud seoses ELi puidumääruse ettevõtjapoolse täitmisega. 18 riiki teatas, et neile on avaldatud ettevõtjate kohta põhjendatud kahtlusi, seda on peamiselt teinud valitsusvälised organisatsioonid ja tolliasutused (vt joonis 3). Tuvastatud 289 ettevõtjast kontrolliti 282 (98 %) ning nõuete täitmise tagamise meetmeid rakendati 73 (ligikaudu 26 %) suhtes. Mõnel juhul oli kontrollimine aruande esitamise ajal alles pooleli. Kolmes riigis avaldati põhjendatud kahtlusi ka kauplejate kohta; seda tegid valitsusvälised organisatsioonid ja üldsuse hulka kuuluvad isikud. 214 laekunud kahtlust puudutas 188 kauplejat, kellest kõiki kontrolliti (100 %), ning määrati 165 karistust. Joonis 3. Riigid, kus aruandlusperioodil esitati ettevõtjate kohta põhjendatud kahtlusi, sealhulgas järgnevad kontrollid ja nõuete täitmise tagamise meetmed (Austria, Bulgaaria, Hispaania, Iirimaa, Kreeka, Rootsi, Rumeenia, Taani, Tšehhi Vabariik ja Ühendkuningriik esitasid aruande ajavahemiku 2017. aasta märts kuni 2019. aasta veebruar kohta; teised riigid andsid aru ajavahemiku 2017. aasta jaanuar kuni 2018. aasta detsember kohta). Island ja Liechtenstein riiklikku aruannet ei esitanud. 2.3.6. Kontrollide tulemusena võetud nõuete täitmise tagamise meetmed Tuvastati kokku 2273 rikkumist; 1552 rikkumist oli seotud omamaise puiduga, 700 imporditud puiduga ja 21 täpsustamata puiduga. Enamik omamaist puitu puudutavaid rikkumisi seostus ebaseaduslikult üles töötatud puidu turulelaskmisega (1228), suurem osa imporditud puitu puudutavaid rikkumisi seostus aga nõuetekohase hoolsuse nõuete rikkumisega (390). Kokku 2450 nõuete täitmise tagamise meetmest kohaldati enamikku (1665) omamaise puidu suhtes, 762 imporditud puidu suhtes ja 23 täpsustamata puidu suhtes (joonis 4). Omamaise puidu puhul kohaldati 488 haldustrahvi, 231 teadet parandusmeetmete võtmise kohta, 23 peatamist, kuut konfiskeerimist ja 911 muud karistust. Imporditud puidu puhul oli enamik nõuete täitmise tagamise meetmetest teated parandusmeetmete võtmise kohta (412) ja haldustrahvid (272); kohaldati kuut konfiskeerimist, nelja kauplemisloa peatamist ja 61 muud karistust. Perioodil lõpetati 13 kohtuasja (11 oli seotud imporditud puiduga ja kaks omamaise puiduga). Omamaise puidu liikumise kauplejatepoolse jälgitavusega seotud probleemide tõttu väljastati kauplejatele 422 parandusmeetmete võtmise teadet, määrati 206 haldustrahvi, 58 konfiskeerimist ja 92 kauplemisloa peatamist ning kohaldati 20 muud nõuete täitmise tagamise meedet. Imporditud puidu puhul kohaldati kauplejate suhtes ühte teadet parandusmeetmete võtmise kohta, 32 haldustrahvi ja kolme konfiskeerimist, 17 kauplemisloa peatamist ja kahte muud nõuete täitmise tagamise meedet. 121 parandusmeetmete võtmise teate ja 27 karistuse puhul ei olnud kindlaks määratud, kas puit oli imporditud või omamaine.

Joonis 4. Ettevõtjate suhtes võetud nõuete täitmise tagamise meetmete koguarv aruandlusperioodi jooksul – nende riikide kaupa, kes teatasid meetmete võtmisest (Austria, Bulgaaria, Hispaania, Iirimaa, Kreeka, Rootsi, Rumeenia, Taani, Tšehhi Vabariik ja Ühendkuningriik esitasid aruande ajavahemiku 2017. aasta märts kuni 2019. aasta veebruar kohta; teised riigid andsid aru ajavahemiku 2017. aasta jaanuar kuni 2018. aasta detsember kohta). Koguarvust jäeti välja 804 omamaist puitu puudutavat juhtumit, millega pöörduti politseisse, imporditud puiduga seotud pooleliolevad juhtumid (Läti) ja 26 juhtumit seoses imporditud puiduga, mille puhul tehti suuline hoiatus, kuid muid meetmeid ei olnud veel võetud (Malta). Island ja Liechtenstein riiklikku aruannet ei esitanud. 2.3.7. Järelevalveorganisatsioonide kontrollimine ELi puidumääruse artikli 8 lõike 4 ja nõuetekohase hoolsuse süsteemi ning järelevalveorganisatsioone käsitleva rakendusmääruse artikli 6 lõike 1 kohaselt peaksid pädevad asutused kontrollima nende riigis registreeritud järelevalveorganisatsioone vähemalt kord iga kahe aasta tagant. Kuni aruandeperioodi lõpuni (2019. aasta veebruar) oli ELis 13 tunnustatud järelevalveorganisatsiooni. Itaalia, Läti, Saksamaa ja Ühendkuningriik kontrollisid kõiki järelevalveorganisatsioone, kelle peamine tegevuskoht asub nendes riikides. Madalmaad ja Prantsusmaa, kus asub kahe järelevalveorganisatsiooni peamine registrijärgne tegevuskoht, kontrollisid kumbki ühte. Eesti ja Hispaania, kus kummaski on üks registreeritud järelevalveorganisatsioon, ei teatanud, et nad oleksid neid kontrollinud. Eesti märkis, et ettevõtjad ei kasutanud järelevalveorganisatsiooni teenuseid, ja Hispaania väitis, et nende riigi järelevalveorganisatsioon ei täida selliseid ülesandeid. Ühegi kontrolli tulemusel ei teatatud komisjonile probleemidest, mis võinuks kaasa tuua järelevalveorganisatsioonina tunnustuse tühistamise. 2.4. FLEGTi vabatahtlikud partnerluslepingud – panus ELi puidumääruse rakendamisse ja täitmise tagamisse Alates 2003. aastast, kui FLEGTi tegevuskava vastu võeti, on ratifitseeritud seitse vabatahtlikku partnerluslepingut (Kamerun, Kesk-Aafrika Vabariik, Ghana, Indoneesia, Libeeria, Kongo Vabariik, Vietnam) ja parafeeritud kaks vabatahtlikku partnerluslepingut (Guyana ja Honduras). Läbirääkimised on veel käimas kuue riigiga (Côte d’Ivoire, Kongo Demokraatlik Vabariik, Gabon, Laos, Tai, Malaisia). Indoneesia on ainus FLEGT-litsentse andev riik. Ta hakkas litsentse väljastama 15. novembril 2016. Seda, et ELi puidumäärust oli käimasolevate vabatahtlike partnerluslepingute protsesside abil hõlpsam täita, märkis kümme riiki. Lisaks teatas üks riik, et nende protsesside tulemusel vähenes kontrollide arv. 16 riiki teatas aga, et seni puuduvad usaldusväärsed tõendid selle kohta, kas ja kuidas vabatahtlike partnerluslepingute protsessid ELi puidumääruse rakendamisele ja täitmise tagamisele kaasa aitavad. Mis puutub ELi puidumääruse rakendamisele ja täitmise tagamisele kaasaaitamisse, siis riikide hinnangud vabatahtlike partnerluslepingute (nii sõlmitud kui ka läbiräägitavad lepingud) protsesside võimaliku tähtsuse kohta erinesid märkimisväärselt, olenevalt kauplemisriski erinevatest positsioonidest. Indoneesia, Vietnami, Kameruni ja Malaisia puhul peetakse vabatahtlike partnerluslepingute protsesse enamjaolt väga või keskmiselt asjakohaseks. Guyana, Hondurase, Laose ja Libeeria vabatahtlike partnerluslepingute võimalikku asjakohasust peeti samas enamjaolt väikeseks. On mõningaid erandeid – näiteks mõni vabatahtlik partnerlusleping, mille tähtsus võib olla suur ainult ühe või kahe riigi jaoks. Pädevad asutused on määranud ELi puidumääruse rakendamise ja täitmise tagamise seisukohast prioriteetsete riikidena kindlaks mitu muud riiki, kes ei osale vabatahtliku partnerluslepingu protsessis, sealhulgas Brasiilia, Hiina, Myanmar, Serbia, Ukraina, Valgevene ja Vene Föderatsioon. 2.5. Koostöö ELi puidumääruse rakendamisel ja täitmise tagamisel ELi puidumääruse artikliga 12 soodustatakse koostööd, et tagada ELi puidumääruse järgimine ja teabe vahetamine kontrollide käigus avastatud tõsiste puuduste ja riigi tasandil määratud karistuste kohta. Kakskümmend seitse riiki teatasid, et teevad teabe vahetamiseks või ühiskontrollide kooskõlastamiseks koostööd riiklike ametiasutustega, eelkõige tolli- ja maksuametite, CITESi asutuste ning politsei- või muude järelevalveasutustega. Lisaks teatas 25 riiki koostööst muude pädevate asutuste ja ELi institutsioonidega. See seisnes peamiselt ELi puidumääruse ja FLEGTi eksperdirühma koosolekutel osalemises, komisjoni hallatava ELi puidumääruse ja FLEGTi pädevate asutuste veebiplatvormi kasutamises, koostöö tegemises komisjoniga ning Põhjamaade ja Balti riikide koostöös osalemises. Teabevahetusest ELi-väliste riikide, eelkõige USA asutustega ning valitsusväliste organisatsioonidega teatas 16 riiki. 2.6. ELi puidumääruse rakendamiseks ja täitmise tagamiseks kättesaadavad ressursid ELi puidumääruse rakendamiseks ja täitmise tagamiseks pädevate asutuste käsutuses olevate inim- ja rahaliste ressursside hulk oli riigiti väga erinev, kuid riikide esitatud andmete erineva üksikasjalikkuse tõttu on teatatud ressursside hulka keeruline võrrelda. Kombineeritud inimressursside hulk ulatus imporditud puidu ja omamaise puidu puhul kõigest ühest kaheksandikust (0,125) täistööaja ekvivalendist 20 täistööaja ekvivalendini, ehkki mitmes riigis toetavad põhipersonali lisatöötajad. Saadaolevad raharessursid varieeruvad suuresti, sest mõnes riigis näivad eelarved olevat äärmiselt piiratud. Kümme riiki teatas, et neil ei ole ELi puidumääruse rakendamiseks ja täitmise tagamiseks eraldi eelarvet; ei ole selge, millised nendest riikidest ei pea järgima konkreetset ülempiiri ja millised riigid ei ole eraldi eelarvet üldse ette näinud. 3.Tehniline abi ettevõtjatele ja nende suutlikkuse arendamine Aruandeperioodil pakkus 24 riiki ettevõtjatele abi ja koolitust, peamiselt kursuste, loengute või seminaridena, millele järgnes teabe edastamine interneti teel. Kõige sagedamini teatatud koolituse liik oli ELi puidumäärusest tulenevaid ettevõtjate kohustusi puudutava teabe edastamine (24 riiki), millele järgnes konkreetsete juhiste andmine nõuetekohase hoolsuse süsteemi rakendamise kohta (20 riiki) ning juhiste andmine määrusest tulenevate kohustuste rakendamise kontrollimise protsessi kohta (16 riiki). Neli riiki teatas, et nad ei ole ettevõtjatele aruandlusperioodi jooksul koolitust pakkunud. Aruannetes esitatud ettevõtjate arv, kelleni sellise tegevusega jõuti, oli riigiti erinev, ulatudes seitsmest (Küpros) kuni 4000ni (Saksamaa). Koolitust saanud mikro- ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) osakaal ulatus alates nullist (Kreeka, Küpros, Norra, Rumeenia ja Saksamaa) kuni 100 %ni (Itaalia, Rootsi, Taani ja Tšehhi Vabariik); keskmiselt moodustasid VKEd 59 % ettevõtjatest, kelleni jõuti (nende riikide puhul, kes esitasid üksikasjalikud arvud ettevõtjate kohta, kellega kontakti võeti). 4.Järeldused