(4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

(3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv, millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele.

(1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241, millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

(5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit. Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises esitas komisjon seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Euroopas toimuva sõja kontekstis kasvanud ebakindlus ja majandusväljavaateid ohustavad suured langusriskid, enneolematu energiahindade tõus ja jätkuvad häired tarneahelates õigustavad stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamise pikendamist 2023. aasta lõpuni.

(6)Sarnaselt 2021. aasta stabiilsusprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisile on eelarvepoliitika seisundit praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastust saadud tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavaid kulusid. Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, pööratakse üldisest eelarvepoliitika seisundist kaugemale minnes tähelepanu ka riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude (millest on arvatud maha kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja jäetud välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

(7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist. Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosis kirjeldatud makromajanduslike väljavaadete põhjal näib olevat asjakohane minna 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt 2023. aastal üle üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale, olles samal ajal valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti erinevad ja neis tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles võtma neid suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides arvesse. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandussuundumusi ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

(8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aastaks antavates eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja edasisi langusriske ning talveprognoosiga võrreldes kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvepoliitika kaudu suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ja energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, rakendades sihipäraseid ajutisi meetmeid selleks, et leevendada energiahindade tõusu mõju ja aidata piirata sellest tulenevat inflatsioonisurvet; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks ja kiiresti muutuvate oludega kohandatavaks ning see peab olema riigiti erinev, sõltudes iga riigi eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas kriisi mõjust ja Ukraina põgenike sissevoolust.

(9)Madalmaad esitasid kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikliga 4 oma 2022. aasta stabiilsusprogrammi 29. aprillil 2022. Madalmaad ei ole veel esitanud riiklikku reformikava, sest see kava integreeritakse taaste- ja vastupidavuskavasse.

(10)23. mail 2022 avaldas komisjon Madalmaade kohta 2022. aasta riigiaruande. Selles hinnati Madalmaade edusamme nõukogu poolt 2019., 2020. ja 2021. aastal vastu võetud asjakohaste riigipõhiste soovituste järgimisel ning seda, kuidas on lahendatud uusi ja esilekerkivaid probleeme, sealhulgas neid, mis on tingitud Venemaa sissetungist Ukrainasse. Samuti hinnati Madalmaade edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

(11)Komisjon tegi määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Madalmaade kohta põhjaliku analüüsi ja avaldas selle tulemused 23. mail 2022. Komisjon järeldas, et Madalmaades esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Haavatavus on seotud eelkõige erasektori suure võlaga ja jooksevkonto suure ülejäägiga, millel on piiriülene mõju.

(12)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Madalmaadel võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Madalmaadel juhul, kui majandustingimused seda võimaldavad, rakendada eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal vähenes Madalmaade valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 3,7 %-lt SKPst 2021. aastal 2,5 %-le SKPst. Madalmaade eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal; ajutiste erakorraliste toetusmeetmete maht moodustas nii 2020. kui ka 2021. aastal 3,3 % SKPst. Madalmaades 2021. aastal võetud meetmed on nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega kooskõlas. 2020. ja 2021. aastal valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel võetud eelarvemeetmed olid kas ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Eurostati kinnitatud andmete kohaselt moodustas valitsemissektori koguvõlg 2021. aastal 52,1 % SKPst.

(13)2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 3,6 % ja 2023. aastal 1,7 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv sarnane: 2022. aastal 3,3 % ja 2023. aastal 1,6 %. Valitsus eeldab oma 2022. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk püsib 2022. aastal tasemel 2,5 % SKPst ja väheneb 2023. aastal 2,3 %-le SKPst. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastal 53,1 %-le ja 2023. aastal 52,7 %-le. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk moodustab 2022. ja 2023. aastal vastavalt 2,7 % ja 2,1 % SKPst. See on 2022. aasta stabiilsusprogrammis 2022. aastaks prognoositud eelarvepuudujäägist suurem – peamiselt seetõttu, et programm ei sisaldanud kõiki kõrgetele energiahindadele reageerimiseks võetavaid meetmeid, ja 2023. aastaks prognoositud eelarvepuudujäägist veidi väiksem – peamiselt seetõttu, et komisjon eeldab väiksemat kapitali kogumahutust põhivarasse ja väiksemaid muid kulutusi. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse väiksem: 2022. aastal 51,4 % ja 2023. aastal 50,9 %. Erinevus tuleneb teistsugusest nominaalse SKP prognoosist.

Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümne aasta keskmine) potentsiaalne majanduskasv hinnanguliselt 1,5 %.

(14)2022. aastal kaotab valitsus järkjärgult enamiku COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmetest, nii et ajutiste erakorraliste toetusmeetmete maht peaks prognooside kohaselt vähenema 2021. aasta 3,4 %-lt SKPst 2022. aastal 0,9 %-le SKPst. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetavad meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,7 % SKPst ja mis 2023. aastal järkjärgult kaotatakse. Need meetmed hõlmavad peamiselt sotsiaalsiirdeid vaesematele leibkondadele ja energiatarbimise kaudsete maksude alandamist. Need meetmed on kavandatud ajutistena. Kui energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest siiski säilitada. Üks meetmetest ei ole täpselt suunatud, nimelt energiatarbimise kaudsete maksude vähendamine. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukraina põgenikele ajutise kaitse pakkumise kulud, mis komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt moodustavad nii 2022. kui ka 2023. aastal 0,1 % SKPst, ning kaitsekulutuste suurendamine 2023. aastal 0,1 % võrra SKPst.

(15)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Madalmaadel 2022. aastal rakendada toetavat eelarvepoliitikat, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu impulsi toel, ning jätkuvalt teha riiklikult rahastatavaid investeeringuid. Samuti soovitati Madalmaadel juhul, kui majandustingimused seda võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus keskpikas perspektiivis, ning samal ajal suurendada investeeringuid kasvupotentsiaali suurendamiseks.

(16)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Madalmaade 2022. aasta stabiilsusprogrammis sisalduva teabe põhjal peaks eelarvepoliitika 2022. aastal olema toetav (–2,6 % SKPst), mis vastab nõukogu soovitusele. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga jääma samaks. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2022. aastal andma eelarvepoliitikasse neutraalse panuse (0,0 protsendipunkti). Seepärast kavatsevad Madalmaad nõukogu soovituse kohaselt jätkata riiklikult rahastatavaid investeeringuid. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2022. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 2,0 protsendipunkti ulatuses. See märkimisväärne ekspansiivne panus hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju vähendamiseks võetavate meetmete (0,7 % SKPst) ning Ukraina põgenikele ajutise kaitse pakkumise kulude (0,1 % SKPst) täiendavat mõju; prognooside kohaselt hoogustavad jooksvate netokulude kasvu muu hulgas ka täiendavad kliimameetmed (mille eesmärk on vähendada kasvuhoonegaaside heidet ja edendada säästvat energiat) ning haridusvaldkonnas võetavad meetmed (ümberõpe, õpetajaharidus), mille panus on vastavalt 0,3 % SKPst ja 0,2 % SKPst.

(17)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, kui poliitikat ei muudeta, 2023. aastal +0,5 % SKPst. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2022. aastaga jääma samaks. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,1 protsendipunkti ulatuses. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse piirava panuse 1,0 protsendipunkti ulatuses. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetavate meetmete järkjärgulise kaotamise mõju (0,7 % SKPst).

(18)2022. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2024. aastaks järkjärgult vähenema 2,5 %-le SKPst, ent kasvama 2025. aastal 2,9 %ni SKPst. Seega on valitsemissektori eelarvepuudujääk kavandatud jääma programmiperioodi jooksul alla 3 % SKPst. Nendes prognoosides eeldatakse mõningaid täiendavaid eelarve konsolideerimise meetmeid, mida ei ole veel täpsustatud. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastaks suurenema, kasvades 2024. aastal 53,1 %ni ja 2025. aastal 54,4 %ni. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla jätkusuutlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis keskmised.

(19)Eluasemeturu moonutused hoogustavad eluasemehindade tõusu ja suurendavad kodumajapidamiste võlakoormust, mis muudab kodumajapidamised majandusšokkide suhtes haavatavaks. Eluasemehindade kasv kiirenes 2021. aastal, mil aastane kasvumäär oli 15 %, ning eluasemeturul on üha rohkem märke ülehindamisest, mis suurendab riske ja haavatavust. Kuigi hüpoteeklaenude intresside mahaarvatavust maksustatavatest tuludest vähendatakse järkjärgult, on vähendamine üksnes osaline ja see hüpoteeklaenudega seotud maksusoodustus on jätkuvalt märkimisväärne. Lisaks suhteliselt suurtele laenulimiitidele (laenusumma ja tagatise väärtuse suhte mõttes) osutab see tegur jätkuvalt laenuvahendite kasutamise olulisele soodustamisele kodumajapidamiste puhul. Samal ajal on eraüüriturg endiselt väike ja vähearenenud. Hästi toimiva keskmise segmendi puudumine üüriturul ajendab kodumajapidamisi pigem ostma kui üürima, mille tulemuseks on kõrge võla ja sissetuleku suhe ning suur rahaline haavatavus. Pakkumise jäikus suurendab eluasemeturu moonutusi. Eluasemete pakkumise suhteline mitteelastsus suurendab ohtu, et eluasemete taskukohasemaks muutmisele suunatud poliitika stimuleerib nõudlust ja tõstab lõppkokkuvõttes eluasemehindu, õõnestades seega selle poliitika algset eesmärki.

(20)Kuigi pensionide piisavuse ja eelarve jätkusuutlikkuse mõttes toimib pensionisüsteem hästi, on tööandjapensionisüsteemil (teine sammas) puudusi põlvkondadevahelise õigluse, pensioniõiguste läbipaistvuse ja paindlikkuse osas. Pensioni teise sambasse tehtavad sissemaksed on suured ja pensionifondide bilansside tasakaalustamatuse leevendamiseks võib olla vaja sissemakseid oluliselt kohandada. Suured kohustuslikud säästud suurendavad ka jooksevkonto ülejääki. Pensionisüsteemi reform võiks muuta pensionifondid šokkidele vastupidavamaks. Pärast pensionireformi üldpõhimõtteid käsitleva raamkokkuleppe sõlmimist 2019. aastal leppisid valitsus ja sotsiaalpartnerid 2020. aasta juunis kokku teise samba uues lepingustruktuuris. Üldiselt on kavandatud reformi eesmärk kõrvaldada pensionisüsteemi peamised nõrgad kohad. Kokkulepitud pensionireformi rakendamiseks vajalikke seadusandlikke meetmeid on kavas Madalmaade parlamendis arutada ja vastu võtta 2022. aasta jooksul. Seejärel on peamiseks ülesandeks reform täielikult ellu viia, mida tuleb hoolikalt jälgida.

(21)Madalmaad esitasid ühtekuuluvuspoliitika programmidokumendid 22. detsembril 2021, 23. detsembril 2021 ja 22. märtsil 2022. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusele (EL) 2021/1060 peavad Madalmaad 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika vahendite kavandamisel võtma arvesse asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärsivad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

(22)Paindliku tööhõive osakaal on endiselt suur ja moodustab olulise osa Madalmaade tööturust. See osutab kasvavale tööturu killustumise ohule. Seda liiki tööhõive kasutamist mõjutavad suurel määral institutsioonilised tegurid ja riiklikud poliitikavalikud, nagu erinevused maksustamislahendustes (töötajateta füüsilisest isikust ettevõtjate puhul), sotsiaalkindlustuskaitses ja töötajate kaitse eeskirjades. Need ajendid ja institutsioonilised tegurid tekitavad märkimisväärseid rahalisi stiimuleid ja pärssivaid mõjureid, millel on iseäranis moonutav mõju tööturu äärealadel. Ka COVID-19 pandeemia tõi esile tööturu killustumise ohu ning teatavate rühmade ebasoodsa tööhõive- ja sotsiaalse olukorra, samuti olulised probleemid seoses piisava sotsiaalkaitse kättesaadavusega füüsilisest isikust ettevõtjatele, kes on sagedamini alakindlustatud haiguse, puude, töötuse ja vanaduse vastu. Lisaks võivad täiendavad meetmed füüsilisest isikust ettevõtjate töösuhte täpsemaks piiritlemiseks ja kohaldatavate eeskirjade täitmise tagamiseks aidata vähendada fiktiivset füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemist.

(23)Tööjõupuudus on majanduse üldise elavnemise ja tööjõunõudluse kasvu taustal veelgi kasvanud ja levinud kõikidesse sektoritesse. Tööturuprognoosid osutavad, et tööturg on tulevikus jätkuvalt pingeline, eelkõige hariduse, tervishoiu, tehniliste töökohtade ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia sektoris. Lähiajal on tööjõupuudus väga terav ka ehituses. Tõenäoliselt pärsivad pinged tööturul olulisi investeeringuid, mis on vajalikud rohe- ja digipöörde elluviimiseks. Samal ajal leidub kasutamata või alakasutatud tööjõudu, eelkõige arvestades rändetaustaga inimeste madalamat tööhõivemäära ja osalise tööajaga töökohtade suurt osakaalu. Kui pakkuda välja stiimuleid osalise tööajaga töötajate töötundide arvu suurendamiseks (paljud sellistest töötajatest on naised: 62,5 % tööga hõivatud naistest töötas 2021. aastal osalise tööajaga, võib see praegust tööjõupuudust leevendada ning ühtlasi vähendada keskmist soolist palga- ja pensionilõhet. Tööturult eemalejäänud isikute (kes ei tööta ega otsi tööd), pikaajaliselt töötute ja tööturu äärealadel olevate inimeste aktiveerimine ja täiendus- või ümberõpe täpselt suunatud ja kohandatud meetmete abil võib aidata leevendada tööjõu ja oskuste nappust, edendades samal ajal võrdseid võimalusi ja aktiivset kaasamist.