ET Euroopa Liidu Teataja C 188/1

OLAF järelevalvekomitee tegevusaruanne

juuni 2009 – detsember 2010

2011/C 188/01

OLAFi järelevalvekomitee liikmed

Peter STRÖMBERG Esimees Audiitorite koja nõukogu direktor, Rootsi

Kálmán GYÖRGYI Ungari Vabariigi peaprokurör (pensionil), Ungari

Luis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZ Ülemkohtu prokurör, Hispaania

Diemut R. THEATO Euroopa Parlamendi endine liige, eelarvekontrollikomisjoni endine esimees, Saksamaa

Rosalind WRIGHT Pettustevastase võitluse nõuandekomisjoni esimees, Ühendkuningriik

SISUKORD

ESIMEHE EESSÕNA JÄRELEVALVEKOMITEE TEGEVUSARUANDELE

1. SISSEJUHATUS

2. JÄRELEVALVEKOMITEE TÖÖMEETODID

2.1. Koosolekud

2.2. Aruande esitajad ja arvamused

2.3. Sekretariaat

3. OLAFi JUURDLUSÜLESANDED

3.1. OLAFi juurdlusülesannete täitmise kontroll

3.1.1. OLAFi peadirektori sõltumatuse tagamine

3.1.2. Järelevalve OLAFi juurdluste kestuse üle

3.1.3. Soovitused institutsioonidele

3.1.4. Juhtumid, mille puhul tuleb teave edastada liikmesriikide õigusasutustele: kohtuasjas T-48/05 tehtud Esimese Astme Kohtu otsuse mõju

3.1.5. Uued töömeetodid

3.2. Järelmeetmed seoses järelevalvekomitee arvamusega nr 5/2008 – OLAFi vähese tähtsusega juhtumite poliitika rakendamine

3.3. Korrapärane kontroll järelevalvekomitee algatusel

3.3.1. Juurdluste kavandamine ja strateegiline juhtimine

3.3.2. Põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmine OLAFi juurdlustes

3.4. OLAFi juurdluste menetluseeskirjad ja OLAFi käsiraamat – menetluseeskirjad

3.5. OLAFi juurdlusülesannetega seotud haldus- ja eelarveküsimused ning personalipoliitika

3.5.1. Haldusküsimused ja personalipoliitika

3.5.2. Eelarve

4. SUHTED OLAFi, ELi INSTITUTSIOONIDE, OLAFi PARTNERITE JA SIDUSRÜHMADEGA

4.1. Suhted OLAFiga

4.2. Suhted ELi institutsioonidega

4.2.1. Suhted Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukoguga

4.2.2. Suhted Euroopa Kontrollikojaga

4.2.3. Panus OLAFi reformi arutelusse

4.3. OLAFi peadirektori valikumenetlus

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

1. LISA Järelevalvekomitee koosolekute kalender

2. LISA Arvamus nr 1/2010 OLAFi 2011. aasta esialgse eelarveprojekti kohta

3. LISA Arvamus nr 2/2010 OLAFi peadirektori ametissemääramise kohta

4. LISA Arvamus nr 3/2010 OLAFi reformi käsitleva aruteludokumendi kohta

5. LISA Arvamus nr 4/2010 juurdluste planeerimise kohta

6. LISA Arvamus nr 5/2010 põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmise kohta OLAFi juurdlustes

ESIMEHE EESSÕNA JÄRELEVALVEKOMITEE TEGEVUSARUANDELE

Praeguse komitee neljas tegevusarune hõlmab ajavahemikku juuni 2009 – detsember 2010, seega ajavahemikku, mis jääb sügavalt meelde seoses Franz-Hermann Brüneri surmaga 2010. aasta jaanuari alguses. Kui organisatsioon kaotab nii kurbadel asjaoludel ootamatult oma juhi, mõjutab see oluliselt kogu organisatsiooni tööd selle kõikidel tasanditel. Komitee on rahul, et OLAF jätkas tööd tavapärases rütmis, mis oli parim viis austada mälestust lahkunust.

Kõnealusel ajavahemikul keskenduti OLAFis mitmetele muudatusi taotlevatele algatustele. Üks neist on OLAFi uue peadirektori ametisse nimetamise menetlus, mida alustati käesoleva aasta aprillis ametliku teate avaldamisega vaba ametikoha kohta. Järelevalvekomitee on olnud tihedalt seotud kõnealuse menetlusega ning 23. septembril 2010 esitas komitees oma arvamuse kõnealuses küsimuses. 14. detsembril määras komisjon lõpuks ametisse Giovanni Kessleri. Järelevalvekomitee tervitab Giovanni Kessleri ametisse nimetamist ning ootab temaga tihedat ja viljakat koostööd.

Teine muutusi taotlev projekt on määruse (EÜ) nr 1073/1999 kavandatav reform. Järelevalvekomitee on aja jooksul avaldanud mitmel korral arvamust kõnealuse ettepaneku erinevate aspektide kohta, millest viimane esitati seoses mõned kuud tagasi volinik Šemeta esitatud aruteludokumendiga. Järelevalvekomitee on arutelusse aktiivselt kaasatud eelkõige seetõttu, et arutelu tulemused mõjutavad otseselt komitee tööd ja staatust, kuid veelgi olulisem on selle kohene mõju OLAFi toimimisele. Komitee prioriteet on alati olnud ja on ka edaspidi OLAFi juurdlusvolituste tugevdamine ning juurdluste sõltumatus.

Juurdlusülesannete korrapärase järelevalve kaudu ning aidates peadirektorit tema ülesannete täitmisel, tagab järelevalvekomitee OLAFi sõltumatuse. Sellele ülesandele on praegune järelevalvekomitee pühendanud üle viie aasta. Komitee esindab nii riigi ametiasutuste kui ka poliitiliste asutuste juhtimise kollektiivset kogemust kriminaal- ja haldusjuurdluste juhtimise, haldamise ja läbiviimise valdkonnas. Sellele kogemusele tuginedes esitab järelevalvekomitee oma ametlikke arvamusi ja vaateid, tuginedes kolmele võrdselt olulisele põhireeglile.

Esimene neist on lähtumine alati teabe allikast, st toimikusse kuuluvatest dokumentidest, juhtumite haldussüsteemist, erinevatest aruannetest, mille OLAF on juurdluste alustamiseks ette valmistanud, ja OLAFi aruannetest komiteele (nt üheksa kuu aruanded).

Teine reegel on nii komitee kui ka tema üksikute liikmete täielik sõltumatus.

Kolmas reegel, mis tuleneb liikmete enda kogemustest, on OLAFi sõltumatuse tunnustamine ja lubadus mitte mõjutada pooleliolevaid juurdlusi, isegi mitte asjaomase juurdlusega seotud toimikute ja materjali uurimisel.

Soovin enda ja komitee nimel avaldada suurt tänu järelevalvekomitee sekretariaadile, kelle suurepärase tööta ei oleks komitee tegevus olnud võimalik.

1. SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1073/1999 (1) järgi on OLAFi järelevalvekomitee ülesanne tugevdada ja tagada OLAFi sõltumatust ning aidata peadirektorit tema ülesannete täitmisel. Järelevalvekomitee peab igal aastal institutsioonidele oma tegevusest aru andma. Käesoleva aruandega hõlmatud ajavahemikul võttis järelevalvekomitee vastu viis arvamust, mis saadeti institutsioonidele ja OLAFi peadirektorile ning mis on käesolevale aruandele lisatud.

Käesoleva aruandega hõlmatud ajavahemikul oli kuni 2009. aasta novembrini järelevalvekomitee esimees Luis López Sanz-Aranguez, kuni tema kohale asus Peter Strömberg. Strömbergi volitusi pikendati üheks aastaks kuni 2010. aasta novembrini.

Tuleb meeles pidada, et alates Brüneri surmast 9. jaanuaril 2010 on OLAF tegutsenud ilma peadirektorita, kelle ametisse määramine toimub vastavalt määruses (EÜ) nr 1073/1999 ette nähtud ajutisele menetlusele.

2010. aastal, kui oodati uue peadirektori ametisse nimetamist, oli järelevalvekomitee olemasolu ja toetus OLAFi töö jätkusuutlikkusele eriti oluline.

2010. aasta aprillis algatas Euroopa Komisjon menetluse uue peadirektori leidmiseks, mis lõppes Giovanni Kessleri ametisse nimetamisega 14. detsembril 2010. Järelevalvekomitee loodab tulevase OLAFi peadirektoriga tihedat ja viljakat koostööd.

Lisaks sellele, et käesolev aruanne annab ülevaate möödunud aasta tegevusest, loodab järelevalvekomitee, et aruandest on ametisse asuval peadirektoril kasu nii institutsiooni ees praegu seisvate probleemide analüüsimisel kui ka OLAFi peamise tegevussuuna määraltemisel seoses ELi finantshuvide kaitsega.

Tulevasel peadirektoril tuleb lahendada mitmeid ülesandeid, et suurendada OLAFi tõhusust ning koondada kõik jõud tulemuslikumaks võitluseks pettuste vastu. Lisaks nendele ülesannetele rõhutab järelevalvekomitee vajadust lühendada OLAFi juurdluste kestust ja leppida kokku selliste organisatsioonisiseste muutuste läbiviimises, mis tagaksid, et olemasolevaid piiratud ressursse kasutatakse parimal moel ja OLAFi peamiste juurdlusülesannete täitmiseks. Käesoleva aruande üks eesmärk on anda tulevasele peadirektorile mõned soovitused juurdluste fookuse parandamiseks ja juurdluste kestuse lühendamiseks.

2. JÄRELEVALVEKOMITEE TÖÖMEETODID

2.1. Koosolekud

Järelevalvekomitee pidas Brüsselis 16 koosolekut (2). Läbipaistvuse huvides ja korrapärase teabe andmiseks järelevalvekomitee tegevuse kohta võimaldatakse OLAFil, Euroopa Komisjonil, Euroopa Parlamendil ja Euroopa Liidu Nõukogul koosolekute protokollidega tutvuda.

Nagu ka eelmisel aruandeperioodil, kutsus järelevalvekomitee OLAFi peadirektori või peadirektori kohusetäitja ning mitmed OLAFi töötajad oma koosolekutele. Koosolekutel teavitas OLAF järelevalvekomiteed kõikidest järelevalvekomitee tööga seotud olulistest küsimustest ning järelevalvekomitee andis OLAFile ülevaate oma tegevusest. Lisaks sellele, et järelevalvekomitee koosolekutel osales regulaarselt OLAFi kohtu- ja õigusabiüksus, kes tutvustas liikmesriikide õigusasutustele edastatud juhtumeid, arutati kõnealusel aruandeperioodil OLAFi peadirektori ja juhtkonnaga aktiivselt ka mitmeid muid üldisi teemasid. Järelevalvekomitee pööras tähelepanu OLAFi tegevusele eelkõige järgmistes valdkondades: komitee arvamuste järelevalve OLAFi iga-aastase juhtimiskava valdkondades, esialgne eelarve, OLAFi üheksa kuu aruanded ja personalipoliitika. Peadirektor Brüneriga arutati komisjoni ettepanekut seoses OLAFi tegevuse hajutamisega, samuti toimus mitteametlik seisukohtade vahetus seoses OLAFi ja riikidevaheliste organisatsioonide töö koordineerimisega. Lisaks sellele tutvustati ja arutati OLAFi igapäevatööga seotud küsimusi, näiteks OLAFi dokumentide registreerimine ja hoiustamine komisjoni talitluste poolt ning OLAFi ligipääs ELi institutsioonide hallatavale teabele. Järelevalvekomitee oli rahul OLAFi põhjaliku esitlusega eriti keerulise ja olulise piiriülese pettuse kohta, samuti praktiliste sammudega, mida oli tehtud OLAFi juurdlustavade kohandamiseks, lähtudes senistest kogemustest (vt punkt 3.1.5).

2.2. Aruande esitajad ja arvamused

Käesoleva aruandega hõlmatud ajavahemikul võttis järelevalvekomitee vastu viis arvamust (vt lisad). Aruande esitajad (3) määratakse ka edaspidi, et suurendada järelevalvekomitee huviorbiiti kuuluvate eriküsimuste ettevalmistamise ja nende järelkontrolli tõhusust. Kõnealusel aruandeperioodil valmistas järelevalvekomitee peamiselt ette arvamusi järgmiste valdkondade kohta: eelarve, aruteludokument, milles käsitletakse määruse (EÜ) nr 1073/1999 muutmist, juurdluste planeerimine, põhiõiguste ja menetlustagatiste rakendamine OLAFi juurdlustes ning OLAFi peadirektori ametisse nimetamine.

2.3 Sekretariaat

Järelevalvekomitee sekretariaadi ülesanded on sätestatud järelevalvekomitee töökorras, (4) mille kohaselt peab sekretariaat toetama järelevalvekomiteed ja aitama kaasa tema ülesannete täitmisele ning tagama, et järelevalvekomitee saaks täiesti sõltumatult täita oma õigusaktidel põhinevaid volitusi.

Pärast konkursi väljakuulumist 2009. aasta juulis vabanenud sekretariaadi juhi ametikoha täitmiseks nõustus Brüner, et ühtegi ametikohta ei täideta ilma järelevalvekomitee heakskiiduta. Pärast valikumenetlust nimetas ametisse nimetamise eest vastutav OLAFi peadirektori kohusetäitja järelevalvekomitee heakskiidul sekretariaadi juhiks Isabelle Jegouzo, kes asus ametisse 16. juunil 2010.

2009. aasta novembris lahkus järelevalvekomitee sekretariaadist üks liige ja 2010. aasta veebruaris liitus meeskonnaga uus ametnik. Praegu on vaba üks ametikoht, mis tuleks täita niipea kui võimalik.

Järelevalvekomitee sekretariaadi liikmete ametisse määramine on siiani toimunud järelevalvekomitee nõusolekul, millega tagatakse järelevalvekomitee täielik sõltumatus tema ülesannete täitmisel. OLAF ja komisjon nõustuvad, et järelevalvekomitee osalemine värbamismenetluses on vältimatu.

Arvestades, et sekretariaat allub otseselt järelevalvekomiteele, leiab järelevalvekomitee, et ta peaks olema kaasatud ka sekretariaadi töötajate iga-aastasesse hindamisse.

3. OLAFi JUURDLUSÜLESANDED

3.1. OLAFi juurdlusülesannete täitmise kontroll

3.1.1. OLAFi peadirektori sõltumatuse tagamine

Järelevalvekomitee peaülesanne on kontrollida OLAFi juurdlusülesannete täitmist, et tagada OLAFi sõltumatuse puutumatus. Seejuures on kõige olulisem tagada peadirektori staatuse tunnustamine.

Pärast Brüneri surma leidis Euroopa Komisjon oma 13. jaanuari 2010. aasta otsuses, et peadirektori kohusetäitjaks määratakse automaatselt Nicholas Ilett, kes oli vastavalt komisjoni 2005. aasta juulis vastu võetud otsusele tegutsenud peadirektori asetäitjana. Kõnealune otsus tekitas Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoni vahel pingelise arutelu. Seoses sellega saatis komitee esimees 14. jaanuaril 2010 asepresident Kallasele kirja ja selle koopia Euroopa Parlamendile ja nõukogule, milles märkis järgmist:

„Järelevalvekomitee on arvamusel, et OLAFi igapäevaseks juhtimiseks vaheperioodil ning eelkõige selleks, et OLAFi juurdluseid alustatakse, viiakse läbi ja lõpetatakse täiesti sõltumatult, on äärmiselt oluline, et lõpliku otsustusõigusega asutust ei tohiks kammitseda selle juhi volituste rakendamine. Eelnevat silmas pidades on järelevalvekomitee arvamusel, et vaheperioodil peadirektori kohuseid täitva isiku peavad heaks kiitma Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon. Kõnealusel isikul peavad olema vajalikud seaduslik volitused ja sõltumatus.”

Järelevalvekomitee peab oluliseks, et OLAFi juhataja on ametisse nimetatud institutsioonidevahelise konsensuse alusel ning et tal on kõikide institutsioonide toetus. See on oluline OLAFi igapäevase töö toetamiseks.

3.1.2. Järelevalve OLAFi juurdluste kestuse üle

OLAFi peadirektor esitab järelevalvekomiteele kuuaruande, millele on lisatud kokkuvõte kõikide enam kui üheksa kuud kestnud juurdluste kohta (edaspidi „üheksa kuu aruanded”). Üheksa kuu aruannetes esitatakse põhjused, miks juurdlusi ei ole suudetud lõpetada, ning iga juhtumi lõpetamise arvatav ajakava. Kõnealuseid aruandeid kasutab järelevalvekomitee ja järelevalvekomitee sekretariaat käimasolevates analüüsides.

Järelevalvekomitee rõhutab veel kord (5) kõnealuste aruannete olulisust, mis ei seisne üksnes õigusaktidest tulenevate kohustuste täitmises, vaid peaksid parandama ka juurdluste tõhusust.

Kõnealusel aruandeperioodil pööras järelevalvekomitee erilist tähelepanu üheksa kuu aruannetes esitatud OLAFi prognoosidele seoses juurdluste lõpetamise arvatava ajakavaga. Järelevalvekomitee kontrollis üheksa kuu aruannetes esitatud ning ajavahemikus 2009. aasta juunist kuni 2010. aasta juulini vastu võetud 164 juhtumi lõpetamise arvatavat ajakava. Neist 14 aruandes ei olnud juurdluse lõpetamise aega üldse märgitud. Ülejäänud 150 aruandest 71 puhul lõpetati juurdlus ettenähtud ajast mõned kuud hiljem (4–12 kuud). Järelevalvekomitee märgib, et on toimunud edasiminek võrreldes eelmise aruandeperioodiga, kui 275-st kontrollitud üheksa kuu aruandest jäid ettenähtud ajaks lõpetamata ligikaudu 23 % juhtumitest. Kuna esialgset ajakava ei suudetud järgida, siis peavad „üheksa kuu aruanded” järelevalvekomitee arvates olema veelgi täpsemad.

3.1.3. Soovitused institutsioonidele

OLAFi peadirektor on kohustatud teavitama järelevalvekomiteed juhtumitest, mille puhul ei ole asjaomane institutsioon, asutus või amet toiminud OLAFi soovituste kohaselt (6).

Kõnealuse aruandeperioodi jooksul ei ole järelevalvekomiteed teavitatud sellistest juhtumitest, mille puhul ei ole asjaomane institutsioon, asutus või amet toiminud vastavalt OLAFi soovitustele ja otsustele.

3.1.4. Juhtumid, mille puhul tuleb teave edastada liikmesriikide õigusasutustele: kohtuasjas T-48/05 tehtud Esimese Astme Kohtu otsuse mõju

Kõnealusel aruandeperioodil kontrollis järelevalvekomitee OLAFilt laekunud 43 juhtumit enne asjakohase teabe edastamist liikmesriikide õigusasutustele.

Pärast otsust kohtuasjas Franchet ja Byk (7) otsustas Esimese Astme Kohus, et määruse (EÜ) nr 1073/1999 järgi peab OLAF „enne teabe edastamist liikmesriikide õigusasutustele konsulteerima [järelevalvekomiteega]”, ning et kõnealune nõue on „tingimusteta ega ei jäta mingisugust kaalutlusruumi”.

Kohtu otsuse rakendamiseks on järelevalvekomitee ja OLAFi vahel kehtestatud uued töömeetodid: OLAF teavitab järelevalvekomiteed viis tööpäeva enne teabe edastamist liikmesriikide õigusasutustele; kohtu- ja õigusabiüksuse liikmed esitavad järelevalvekomiteele noodi, milles antakse ülevaade põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmisest liikmesriikide õigusasutustele edastatud juhtumites. Menetlustagatiste puhul tuuakse noodis välja, kas asjaomast isikut on juurdluse alustamisest teavitatud või mitte ning kas isikule on antud võimalus oma seisukohti OLAFile esitada. Noodis esitatakse ka juurdluste tulemus (järeldused, õiguslik hinnang, pädev õigusasutus, aegumist põhjustavad asjaolud ja OLAFi soovitused).

Saadud teabe põhjal teeb järelevalvekomitee esialgse analüüsi, mis võimaldab komiteel OLAFiga arutada küsimusi, mis käsitlevad juurdlusaluste isikute õiguste kaitset, tõendite õigusliku hinnangut, liikmesriikide õigusasutuste pädevust, juurdluste kestust ja aegumist. Pooleliolevatesse juurdlustesse sekkumata võib järelevalvekomitee juhtumite analüüsi põhjal teha üldiseid järeldusi ja edastada need praeguste tavade täiustamiseks OLAFi peadirektorile. Järelevalvekomitee esitas oma arvamuses nr 5/2010 (8) järeldused seoses põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmisega OLAFi juurdlustes.

Kuigi kohtu- ja õigusabiüksuse liikmete koostatud kokkuvõtted võimaldavad järelevalvekomiteel mõista iga juhtumiga seotud asjaolusid ja menetluslikke küsimusi, tuleks järelevalvekomitee arvates rohkem tähelepanu pöörata saadud teabe terviklikkusele ja täpsusele. Mõnikord ei ole kokkuvõtted põhjalikud: välja on toomata aegumist põhjustavad asjaolud või soovitused, põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmine on puudulik või ei ole seda iga asjaomase isikuga seoses üksikasjalikult kirjeldatud, kokkuvõte sisaldab olulisi vigu, näiteks vale juurdluse pealkiri või kuupäev. Lisaks sellele ei ole järelevalvekomitee rahul, et juurdluste kõikides etappides ei viida süstemaatiliselt läbi õiguslikku kontrolli. Kontrollitud juhtumitest nähtub, et pideva õigusliku kontrolli puudumine toob kaasa vead menetlusnõuete järgimisel.

Arvamuses nr 5/2010 esitas järelevalvekomitee OLAFile analüüsikoordinaadistiku seoses põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmisega juurdluse kõikides etappides. Kõnealune koordinaadistik sisaldab ka soovitusi seoses juurdluses kasutatavate tõendite tõendusjõu hindamise ja asjaomaste liikmesriikide eeskirjadest kinnipidamisega.

Järelevalvekomitee soovitab üle vaadata kohtu- ja õigusabiüksuse liikmete praegu koostatud kokkuvõtted põhiõiguste ja menetlustagatiste kohta, mis võivad tugineda kõnealuse koordinaadistiku mudelil.

Järelevalvekomitee märgib, et liikmesriikide õigusasutustele edastatud enamiku juurdlusaruannete kvaliteeti võiks üldiselt oluliselt parandada, eriti nende struktuuri, selgust, kuriteo asjaolude analüüsi ja lingvistilist poolt. Järelevalvekomitee lisas, et kahe juhtumi aruanded edastati liikmesriikide õigusasutustele vastavalt 16 ja 24 kuud pärast juurdluse lõpetamist. Selliste olukordade vältimiseks peaks OLAF järelevalvekomitee arvates kaaluma elektroonilise teavitussüsteemi kasutuselevõttu.

3.1.5. Uued töömeetodid

2010. aasta mais juhatas järelevalvekomitee esimees OLAFi algatusel korraldatud konverentsi „Operatiivkoostöö OLAFi ja Euroopa Komisjoni teiste peadirektoraatide vahel – järg 2007. aasta konverentsile”. Konverentside eesmärk oli tugevdada OLAFi ja komisjoni peadirektoraatide vahelist operatiivkoostööd paremate tulemuste saavutamiseks ja ühtse arusaama loomiseks.

Järelevalvekomitee arvates nõuab OLAFi juhtroll pettuste tuvastamisel, riskianalüüsil ja pettuste vastu võitlemisel korrapärast teabevahetust komisjoni peadirektoraatide vahel. Olulisi edusamme tehti 2007. aastal, kui koostöös mõnede peadirektoraatidega töötati välja ühised pettuste ennetamise strateegiad aastateks 2008–2009. Selle tulemusel loodi uus operatiivne lähenemine mahukatele ja keerulistele juhtumitele, mis suurendas peadirektoraatide rolli juurdlustes ja mille käigus võeti kasutusele ennetava jälitusteabe süsteem.

Otsekulutuste valdkonnas, kus OLAF omab ainuvastutust juurdluste läbiviimiseks, kasutati seda lähenemist ühes peadirektoraadis, kelle siseaudiitorid osalesid otseselt juurdluses ja tegutsesid kohapealsete kontrollide ajal OLAFi ekspertidena. Riskivaldkondade paremaks tuvastamiseks töötasid asjaomane peadirektoraat ja OLAF koostöös välja uusi IT-lahendusi.

Järelevalvekomitee tunnustab kõnealust uut töömeetodit ning soovib selle edasiarendamist ka tulevikus, sest see võimaldab OLAFil keskenduda olulisematele ja keerukamatele juhtumitele, samal ajal kui väiksemate rikkumistega tegelevad komisjoni talitlused teisel tasandil.

ELi finantsolukord on viimase kahe aasta jooksul drastiliselt muutunud. Finantskriisi tõttu on Euroopa Komisjon pidanud abi ja rahavoo suurendamiseks teatavates sektorites võtma meetmeid, mis võivad kaasa tuua ka pettuste ja finantsrikkumiste suurenemise. Järelevalvekomitee arvates on uusi töömeetodeid vaja fondi kulutustega seotud rangete kontrollimehhanismide rakendamiseks ning edaspidi on vajalik tõsine operatiivkoostöö komisjoni peadirektoraatide ja OLAFi vahel.

3.2. Järelmeetmed seoses järelevalvekomitee arvamusega nr 5/2008 – OLAFi vähese tähtsusega juhtumite poliitika rakendamine

Pärast järelevalvekomitee arvamust seoses OLAFi vähese tähtsusega juhtumite poliitikaga ja juhtumitega tegelemise prioriseerimist, (9) on OLAFi vähese tähtsusega juhtumite eeskirjad hiljuti lisatud käsiraamatusse ja uurijatele nüüdseks kättesaadavad.

Järelevalvekomitee tunnustab algatust selgitada tegevusjuhistes OLAFi vähese tähtsusega juhtumite poliitika rakendamist. Siiski tuleb kõnealuseid juhiseid lugeda ja kombineerida OLAFi iga-aastases juhtimiskavas esitatud välis- ja sisejuurdlustele ning finantsjärelevalvemenetluse alustamiseks ettenähtud soovituslike künnistega.

Järelevalvekomitee tunnustab vähese tähtsusega juhtumite poliitika lisa koostamist, milles loetletakse üles erinevad kriteeriumid, mille alusel juhtkond otsustab, kas avada välisjuurdlus või mitte, ning millega suurendatakse otsustusprotsessi läbipaistvust.

Poliitika tutvustamisele järgneval aastal soovib järelevalvekomitee OLAFilt täielikku analüüsi vähese tähtsusega juhtumite poliitika rakendamise kohta, kaasa arvatud suhted juurdlus- ja distsiplinaarametiga.

3.3. Korrapärane kontroll järelevalvekomitee algatusel

3.3.1. Juurdluste kavandamine ja strateegiline juhtimine

12. oktoobril 2010 võttis järelevalvekomitee vastu arvamuse nr 4/2010 juurdluste planeerimine kohta (10).

Enam kui üheksa kuud kestnud juurdluste korrapärase analüüsi käigus täheldas järelevalvekomitee „juurdlusmetoodika puudumist ning vajadust parandada juurdluste juhtimise ja kontrolli sisetasandeid” (11).

Pärast näidisjuhtumite põhjalikku analüüsi direktoraadis A ja B märkis järelevalvekomitee kahetsusega, et operatiivtegevusega hõivatud direktoraatides puudub järjepidevus seoses lähenemisega juurdluste planeerimisele ja juhtimisele. Arvamuses soovitatakse iga juurdluse alguses koostada üksikasjalik juurdluskava, milles tuuakse välja juurdluse eesmärgid, juurdluse lõpetamiseks vajalikud vahendid ning juurdluse hinnanguline maksumus. Plaan peaks olema nii dünaamiline ja põhjalik, et oleks võimalik prognoosida lõpliku otsuse tähtaega. Juurdluskava tuleb esitada juhtkonnale ja seda tuleb korrapäraselt ajakohastada. Juurdluskava peaks hõlmama kõiki kavandatavaid juurdluse etappe ning sellele peaks olema lisatud iga etapi esialgne ajakava. Juurdlusplaan tuleks koostada kirjalikult ning see peaks olema lisatud juhtumi toimikule. See lihtsustab kava läbivaatamist ja kasutamist juhul, kui uurijad peavad juhtumi lahendamise edasi lükkama või on ilmnenud muid viivitusi. Juhtkond peaks üksuse tasandil juurdluskava regulaarselt kontrollima, et teostada järelevalvet või vajadusel suunata juhtumi lahendamise käiku.

Järelevalvekomitee oli rahul, et vahetult enne arvamuse esitamist rakendas OLAF mõningaid ideid planeerimise parandamise kohta.

Lisaks juurdluste planeerimisele soovitab järelevalvekomitee, et menetluses olevate juhtumite paremaks prioriseerimiseks peaks OLAFi juhtkond välja töötama ja rakendama menetlusi, mida saaks kohandada vastavalt olemasolevatele vahenditele.

Järelevalvekomitee ootab OLAFilt kõnealuses küsimuses selget vastust ja soovib nende sätete lisamist ajakohastatud käsiraamatusse.

3.3.2. Põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmine OLAFi juurdlustes

Põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmine OLAFi poolt juurdluste läbiviimisel on otseselt seotud tema töö sõltumatuse ja tõhususega. Euroopa Kohtusse jõudnud juhtumid osutasid mõningatele vigadele ja nõrkadele kohtadele, (12) mistõttu otsustas järelevalvekomitee hinnata kõnealuste õiguste ja tagatiste täitmist OLAFi juurdlustes.

Järelevalvekomitee esitas arvamuse nr 5/2010 põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmise kohta Euroopa Pettustevastase Ameti juurdlustes, (13) mis põhineb liikmesriikide õigusasutustele ajavahemikus 2009. aasta detsembrist (14) kuni 2010. aasta oktoobrini saadetud 28 juhtumil. Analüüsiti nii OLAFi juurdluste suhtes praegu kohaldatavat õigusraamistikku (õigusaktid ja kohtupraktika) kui ka põhiõiguste ja menetlustagatiste rakendamist.

Järelevalvekomitee märkis, et mitmed erinevates õigusaktides sätestatud eeskirjad kaitsevad sisejuurdlustega seotud isikuid. Välisjuurdluste puhul on olukord teine, sest erieeskirju ei ole kehtestatud ning kohapealsete kontrollide suhtes kohaldatav siseriikliku õigusega tagatud kaitse võib liikmesriikide vahel erineda.

Järelevalvekomitee arvates pidas OLAF asjaomaste isikute põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmisest üldiselt kinni. Konkreetsete probleemide tuvastamisel esitas järelevalvekomitee OLAFile soovitusi, mille eesmärk oli kehtivate tavade täiustamine. Järelevalvekomitee soovitas OLAFil eelkõige muuta käsiraamatut ja tagada selle sätete kohaldamine.

Samuti märkis järelevalvekomitee, et selgete menetluseeskirjade puudumine välisjuurdlustes toob OLAFis kaasa tavade erineva rakendamise. Välisjuurdlustega seotud õigusraamistikku peaks selgitama määruse (EÜ) nr 1073/1999 reform. Seoses vajadusega läbi viia intervjuusid tuleb OLAFi juurdlusvolitusi suurendada, kuid järelevalvekomitee rõhutas, et see ei tohiks viia ülereguleerimiseni. Seadusandja peab arvestama, et OLAFi juurdlused on halduslikud ja moodustavad ainult ühe ettevalmistava etapi suuremast menetlusest, milles järelevalvemenetluste ajal on tagatud asjaomaste isikute õigus kaitsetele. Kui OLAFi menetluslike kohustuste rakendamisel ei võeta arvesse sise- ja välisjuurdluste erilist iseloomu ja nende mitmekesisust, võib see piirata pettustevastase võitluse tõhusust ning halvendada olukorda seoses põhiõigustest kinnipidamisega.

Järelevalvekomitee koostas nimekirja nii juurdluste läbiviimise kui ka põhiõiguste ja menetlustagatiste üldistest põhimõtetest, millest OLAF peab kinni pidama. Järelevalvekomitee soovitas tugevdada juurdluste sõltumatuse ja konfidentsiaalsuse ning juurdluste kestusega seotud kontrollimehhanisme. Lisaks sellele soovitas järelevalvekomitee OLAFil võtta meetmeid, mis peaksid suurendama põhiõigustest ja menetlustagatistest kinnipidamist juurdluse kõikides etappides. Lõpuks esitas järelevalvekomitee OLAFile põhiõiguste ja menetlustagatise rakendamise analüüsikoordinaadistiku meetodi, mida kasutavad uurijad juurdluste ajal ja juhtkond juurdluste seaduslikkuse kontrollimisel.

Järelevalvekomitee ei ole rahul ka sellega, et OLAF ei ole piisavalt arvestanud järelevalvekomitee eelmisi soovitusi (vt eelkõige 2008–2009 aasta tegevusaruande soovitus XI) seoses kohtu- ja õigusabiüksuse liikmete tõhusama ja varasema kaasamisega juurdlusprotsessi. Järelevalvekomitee kordab, et kõnealuse üksuse liikmed peaksid vajadusel pakkuma õigusabi juurdluse kõikides etappides ja kõikide juhtumite puhul, eriti küsimustes, mis puudutavad juurdluse osapoolte põhiõigustest ja menetlustagatistest kinnipidamist. Kõnealustele soovitustele vastavad sätted tuleb selgelt esitada OLAFi menetluseeskirjade käsiraamatus, nagu oli ka varem ette nähtud.

2008.–2009. aasta tegevusaruande X soovituses väljendas järelevalvekomitee soovi, et teda teavitataks kõigist põhiõiguste ja menetlustagatiste rikkumisi käsitlevatest kaebustest, mida juurdluste pooled on OLAFile esitanud või mida OLAF on uurinud. Järelevalvekomitee soovib, et OLAF teavitaks teda kõikidest juhtumitest, mitte ainult liikmesriikide õigusasutustele edastatud juhtumitest. Kõnealusel aruandeperioodil teavitas OLAF järelevalvekomiteed kahel korral. Üks otsene teade saadi ka ühe juhtumiga seotud osapooltelt.

3.4. OLAFi juurdluste menetluseeskirjad ja OLAFi käsiraamat – menetluseeskirjad

Järelevalvekomitee on huviga jälginud arenguid seoses OLAFi käsiraamatuga ning teinud käsiraamatu väljatöötamise perioodil OLAFile mitmeid kirjalikke märkusi.

Järelevalvekomitee kiidab heaks edusammud seoses uue käsiraamatu vormi ja sisuga. Seevastu menetluseeskirjade viimane versioon ei vasta järelevalvekomitee ootustele, sest selles ei ole välja toodud kindlaid reegleid, mis abistaksid uurijaid juurdluse kõikides etappides.

Järelevalvekomitee on korduvalt öelnud, et on oluline silmas pidada, et juhtumimenetlus osutab selgelt igat tüüpi juurdlusele, mis on erinevad menetlustoimingud juurdluse alustamisest kuni lõpetamiseni. Kuna enne juurdlusega alustamise otsust ei ole määratud kindlaks mingeid tähtaegu, on järelevalvekomitee mures esialgsele teabele hinnangu andmise pärast. Selle etapi eesmärk oli välja selgitada piisavalt tõsiste kahtluste olemasolu ning tähelepanelikult jälgida, et selles etapis ei viidaks läbi ühtegi operatiivtegevust. Seoses selle ettepanekuga soovis järelevalvekomitee edasist selgitustööd nn ettevalmistavate teabekogumismissioonide kohta, mis ei tohiks tegeliku juurdlusega kattuda ega seda suunata. Järelevalvekomitee ei ole rahul sellega, et OLAFile tehtud märkuseid jäid lõpuks kinnitatud käsiraamatust välja.

Lisaks sellele on järelevalvekomitee arvamusel, et käsiraamat peaks olema dünaamiline dokument, mida oleks igal ajal võimalik ajakohastada ning mis oleks uurijatele juhend, millele nad saavad juurdluste ajal toetuda. Eelkõige on järelevalvekomitee arvamusel, et käsiraamatusse tuleks lisada komitee soovitused seoses juurdluste planeerimise, põhiõiguste kaitse ja menetlustagatistest kinnipidamisega.

Põhjalik käsiraamatualane koolitus peaks regulaarselt jätkuma.

Järelevalvekomitee on arvamusel, et lisaks õigusraamistiku täiustamisele peaks OLAF koostama lihtsad eeskirjad, milles keskendutakse peamiselt juurdluse erinevatele etappidele, kuid võetakse arvesse ka üksikisikute õigusi ning nõudeid andmekaitse ja kohapealsete kontrollide kohta. Seejärel tuleks käsiraamat uurijatele selgete juhiste andmiseks kõnealustele eeskirjadele kohandada.

Käsiraamat peaks sisaldama ka näiteid headest tavadest, mis on välja kujunenud erinevate juurdluste käigus ning mis sisaldavad OLAFi juhtkonna kinnitatud tegevusjuhiseid, millele iga uus uurija saaks tugineda.

3.5. OLAFi juurdlusülesannetega seotud haldus- ja eelarveküsimused ning personalipoliitika

3.5.1. Haldusküsimused ja personalipoliitika

Hästi kvalifitseeritud töötajad on eduka juurdluspoliitika alus. OLAFi juurdlusülesannete järelevalvetegevuse raamistikus leiab järelevalvekomitee, et tema ülesanne on tagada, et OLAFi personalipoliitika võimaldaks OLAFil oma ülesandeid tõhusalt täita (15).

Järelevalvekomitee arvates peaks laialdase personalistrateegia väljatöötamine olema uue peadirektori üks peamisi prioriteete.

Sisemiste prioriteetide määratlemine

Vajadustele vastava personalistrateegia väljatöötamiseks peaks OLAF põhjalikult analüüsima oma sisemisi prioriteete. Sellega seoses rõhutab järelevalvekomitee veelkord, et OLAF peab keskenduma põhitööle ja suurendama oma uurimissuutlikkust. Arvestades vahendite jaotumist OLAFis, soovitab järelevalvekomitee uuel peadirektoril tegeleda personali tasakaalustatusega operatiivtegevustega hõivatud peadirektoraatides A ja B ning peadirektoraadis D, mis peaksid OLAFile pakkuma esmast tuge juurdlusülesannete täitmisel.

Lisaks sellele leiab järelevalvekomitee, et pidades silmas võimalikke sünergiaid komisjoni muude osade või liikmesriikide vahel, tuleks OLAFi juurdlustegevuses prioriteedid paika panna. Järelevalvekomitee kiidab heaks OLAFi hiljutise poliitika, mille järgi uuritakse ulatuslikumaid ja kompleksseimaid pettusejuhtumeid tihedas koostöös asjaomaste peadirektoraatide ja infotehnoloogiaekspertidega.

Tervikliku personalipoliitika väljatöötamine

Tuginedes eelpool kirjeldatud OLAFi põhitöö analüüsile ja tõlgendusele, tuleks vahendeid kohandada ja kasutada nii, et see võimaldaks keskenduda prioriteetidele. Personalipoliitika väljatöötamisel peaks OLAF pöörama tähelepanu eelkõige järgmistele aspektidele:

i) sobiv kvalifikatsioon OLAFi ülesannete täitmiseks. Praegu töötavad OLAFis mitmekesise kutsealase kvalifikatsiooniga inimesed (õiguseksperdid, uurijad, tolliametnikud, kohtueksperdid, IT-spetsialistid jt). See tuumik on väärtuslike ja rikkalike ekspertteadmiste kogum, mille omavahelist sünergiat tuleks paremini ära kasutada;

ii) liikuvuspoliitika väljakujundamine, mis võimaldab OLAFi töötajatel teha karjääri kõikides institutsioonides ja annab OLAFile võimaluse võita mitmekülgsetest kogemustest nii institutsioonide sees- kui ka sellest väljas. Sellega seoses toetab järelevalvekomitee algatust edendada ja suurendada OLAFi töötajate liikuvust;

iii) laiaulatusliku koolituspoliitika olulisus, arvestades eelkõige OLAFi juurdlusülesannete iseloomu. Selleks et vältida kompetentsuse kadumist, eriti seoses juurdlusülesannetega, tuleks kõnealune poliitika kohandada tavapärasele personali voolavusele;

iv) vajadus välja töötada selge poliitika juurdluste valdkonnas laialdaste ja erikogemustega ajutiste ametnike värbamiseks liikmesriikides.

Ühtlasi soovitab järelevalvekomitee OLAFil võimalikult hästi ära kasutada viimaste konkursside käigus avanenud värbamisvõimalusi. Järelevalvekomitee kiidab heaks kandidaatide nimekirja kehtivusaja pikendamise, kuid ei ole rahul värbamismenetluse kestusega.

Lisaks sellele juhib järelevalvekomitee tähelepanu vajadusele selgitada OLAFi ajutise personali poliitikat. Kõik personali liikmed peaksid mõistma oma staatusest tulenevat kasu ja teadma oma võimalustest karjääri jätkamiseks. Järelevalvekomitee ei ole rahul selles küsimuses valitseva selgusetusega, mis on viimaste aastate jooksul OLAFis põhjustanud tõsiseid personaliprobleeme.

2010. aasta esimeses pooles külastas järelevalvekomitee president OLAFi erinevaid üksuseid ja direktoraate. Külastuste käigus täheldati muu hulgas probleeme seoses OLAFi uurijate suure halduskoormusega. Kõnealuse probleemiga tuleb edaspidi tegeleda, et uurijad saaksid pühenduda täielikult juurdlusülesannete täitmisele.

3.5.2. Eelarve

Järelevalvekomitee võtab teadmiseks, et mõningal määral on paranenud lähetus- ja sõidukulude haldamine. Järelevalvekomitee soovitab kõnealuse poliitika edasist laiendamist ning juurdluse läbiviimiseks vajalike lähetuste vajaduse süstemaatilist hindamist. Keerulise ja kuluka reisimise vältimiseks tuleb kasutada ka infotehnoloogia võimalusi, näiteks videokonverentse.

4. SUHTED OLAFi, ELi INSTITUTSIOONIDE, OLAFi PARTNERITE JA SIDUSRÜHMADEGA

4.1. Suhted OLAFiga

Kõnealusel aruandeperioodil on järelevalvekomitee jätkanud konstruktiivsete suhete loomist OLAFi juhtkonna ja ametnikega. Mitmetel ametlikel ja mitteametlikel kohtumistel vahetati väärtuslikke seisukohti ja teavet.

2010. aasta veebruaris, märtsis, aprillis, mais ja juunis kohtus järelevalvekomitee esimees OLAFi juurdluste ja operatiivtöö üksuse ning operatiivtöö ja poliitika toetamise üksuse töötajatega. Kõnealuste kohtumiste eesmärk oli säilitada tihe side OLAFi põhitööga seotud valdkondades ning kuulata kommentaare ja ettepanekuid juurdlustegevuse täiustamiseks.

Külastuse käigus kohtus esimees kõigi kolmeteistkümne üksuse juhtide ja enamike meeskonnaliikmetega. Arutlusel olid järgmised teemad:

i) õiguslikust alusest tulenevad piirangud OLAFi tööle mõnes valdkonnas ja määruse (EÜ) nr 1073/1999 uuendamine;

ii) uurijate suur töökoormus seoses haldustöö ja bürokraatiaga;

iii) vajadus ennetava juurdluspoliitika järele;

iv) takistused töösuhetes OLAFi ja institutsioonide ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel.

Kohtumise kohta koostatud memorandumit arutatakse OLAFi uue peadirektoriga.

Kõnealusel aruandeperioodil osalesid järelevalvekomitee koosolekutel OLAFi töötajad ning mitmel korral ka peadirektor isiklikult ja hiljem peadirektori kohusetäitja.

2010. aasta septembris ja novembris kirjeldas OLAF järelevalvekomiteele probleeme seoses mõistliku juurdepääsutasemega mõnedele komisjoni andmebaasidele. Kõnealune probleem on olnud kõne all alates 2007. aastast. OLAFi arvates võivad probleemid komisjoni andmebaasidesse sisenemisel potentsiaalselt vähendada OLAFi suutlikkust juurdluste tõhusaks ja sõltumatuks läbiviimiseks ning 2010. aasta novembris palus järelevalvekomitee esitada ametliku arvamuse. Järelevalvekomitees määrati ametisse aruande esitaja, kes alustab tööd kõnealuses küsimuses.

Kõik järelevalvekomitee viis liiget osalesid 12. oktoobril 2009 OLAFi 10. aastakonverentsil, kus kõnedega esinesid esimees ja komitee liige.

11. veebruaril 2010 osales järelevalvekomitee Pariisis kassatsioonikohtus konverentsil „Liidu finants- ja põhihuvide kaitse” seoses Euroopa Prokuratuuri väljavaadetega, 13.–15. oktoobril 2010 Budapestis OLAFi pettustevastase võrgustiku (OAFCN) 10. seminaril ning 18.–19. novembril Pariisis toimunud pettusi uurivate ametnike konverentsil.

4.2. Suhted ELi institutsioonidega

4.2.1. Suhted Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukoguga

Institutsioonidevahelise asutusena on järelevalvekomitee jaoks eriti oluline säilitada tihedad töösuhted komisjoni, parlamendi ja nõukoguga.

Parlamendi uuenemine 2009. aasta kevadel ja uue komisjoni ametisse nimetamine 2010. aasta veebruaris võimaldasid järelevalvekomiteel alustada värskelt ametisse nimetatud institutsiooniliste partneritega uute ja tihedamate sidemete loomist.

Järelevalvekomitee kiidab heaks OLAFi uue vastutava voliniku Šemeta kindla soovi luua järelevalvekomiteega tõhus suhe. 2010. aasta märtsis ja juulis osales Šemeta järelevalvekomitee koosolekutel ning septembris, oktoobris ja novembris osales koosolekutel tema kabineti liige. Seoses OLAFi reformimise projektidega oli nendest kohtumistest kasu mõlemale poolele. Järelevalvekomitee on volinik Šemetale ja tema kabinetile väga tänulik OLAFile ja selle tööle osutatud toetuse eest.

Aruandeperioodil kohtus järelevalvekomitee 21. oktoobril 2009 komisjoni asepeasekretäri Alexander Italianer’ga ning 17. novembril 2009 Euroopa Parlamendi eelarvekomisjoni esimehe Luigi de Magistris’iga. 25. novembril 2009 Rootsi eesistumise ajal esitles järelevalvekomitee oma 2008.–2009. aasta tegevusaruannet nõukogu pettuste vastu võitlemise töörühmale ning 3. detsembril Euroopa Parlamendi eelarvekontrolli komiteele. Järelevalvekomitee saatis kõnealuses asjas ka Euroopa Parlamendi esitatud küsimustele kirjaliku vastuse. Järelevalvekomitee on rahul positiivse tagasiside ja toetusega. 15. detsembril 2010 kohtus järelevalvekomitee komisjoni peasekretäri proua Catherine Day’ga, kellega arutati muu hulgas OLAFi juurdepääsu küsimust komisjoni andmebaasidele ja personalile.

4.2.2. Suhted Euroopa Kontrollikojaga

21. septembril 2009 kohtus järelevalvekomitee aruande esitaja Luksemburgis kontrollikojaga, et arutada ühiseid huvisid ja järelevalvekomitee osa kavandatud OLAFi auditis.

2010. aasta veebruaris osalesid kontrollikoja esindajad järelevalvekomitee kohtumisel, et arutada ja tutvustada OLAFit käsitleva eriaruande 1/2005 järelmeetmete ulatust. Sama aasta juunis külastasid järelevalvekomitee sekretariaati juhtivad audiitorid, kes nõudsid järelevalvekomitee koosolekute protokollide koopiaid koos järelevalvekomitee viimaste arvamustega. 2010. aasta oktoobris esitati nende nõudmisel ka ülejäänud dokumendid.

4.2.3. Panus OLAFi reformi arutelusse

Pärast ametisse määramist otsustas volinik Šemeta taaskäivitada määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformimise, mis sellel ajal oli ikka menetlemisel nõukogus ja parlamendis. Institutsioonides ummikusse jooksnud arutelude jätkamiseks võttis komisjon 7. juulil 2010 vastu aruteludokumendi, (16) mille eesmärk on pakkuda tuge reformiprotsessi edasiseks jätkamiseks.

14. juulil 2010 osales volinik Šemeta järelevalvekomitee koosolekul, kus ta tutvustas kõnealust dokumenti ning kus järelevalvekomitee kiitis heaks nii voliniku kutse käimasolevates aruteludes osalemiseks kui ka komisjoni dokumendi. Vastavalt sellele võttis järelevalvekomitee 23. septembril 2010 vastu arvamuse nr 3/2010 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) (17) reformi käsitleva aruteludokumendi kohta.

Arvamuses tunnustas järelevalvekomitee komisjoni otsust jätkata OLAFi reformiga, et tugevdada eelkõige praegustes majandus- ja finantskriisi tingimustes ELi finantshuvide kaitset. Järelevalvekomitee võttis teadmiseks komisjoni lähenemise lükata edasi pettusevastaste õigusaktide konsolideerimine üheks õigusraamistikuks, et oodata eelkõige arutelu Euroopa Prokuratuuri loomise üle.

Järelevalvekomitee nõustus, et OLAFi töö tõhususe parandamiseks on vaja reformida OLAFi juhtimist, kuid ei olnud rahul sellega, et vaatamata Lissaboni lepingust tulenevatele uutele võimalustele ei pööratud aruteludokumendis rohkem tähelepanu OLAFi juurdluspädevusele. Samuti rõhutas järelevalvekomitee vajadust suurendada OLAFi juhtkonna vastutust juurdluste läbiviimise ja kontrolli valdkonnas, peamiselt eesmärgiga lühendada juurdluste kestust ja suurendada OLAFi töö tõhusust.

Seoses ettepanekuga arendada institutsioonidevahelist suhtlust möönis järelevalvekomitee, et selline koostöö võiks suurendada institutsioonide toetust OLAFi pettusevastasele võitlusele, kuid rõhutas, et see ei tohiks mitte mingil tingimusel viia poliitiliste sekkumisteni juurdlustesse. OLAFi sõltumatuse kaitsjana tegi järelevalvekomitee ettepaneku vastutada kõnealuse dialoogi juhtimise eest.

Järelevalvekomitee väljendab oma tõsist muret seoses ettepanekuga luua järelevalvenõuniku ametikoht, mis võib suurendada nii OLAFi halduskoormust kui ka dubleerida või isegi kahjustada järelevalvekomitee põhiülesannete täitmist. Seevastu toetas järelevalvekomitee OLAFis sisemiste kaebustega tegeleva ametniku ametikoha loomist, et tema poole oleks võimalik pöörduda menetluses olevate juurdluste kohta tehtud kaebustega.

Järelevalvekomitee tunnustas kõikide ELi institutsioonide soovi tugevdada komitee rolli, kuid oli tungivalt vastu aruteludokumendis esitatud ettepanekule, mille kohaselt edastatakse järelevalvekomiteele tema töö läbiviimiseks ainult statistilised andmed. Järelevalvekomitee on nõus, et komitee ei tohiks sekkuda OLAFi operatiivtöösse, kuid leiab, et jälgides komitee juurdlusmenetluste tõhusust ja efektiivsust, on OLAFi sõltumatuse kaitseks hädavajalik täielik juurdepääs juhtumitega seotud toimikutele.

Oma arvamuse tutvustamiseks osales järelevalvekomitee nõukogus kahel koosolekul. OLAFi juurdlusülesannete tõhususe ja sõltumatuse suurendamiseks toetab järelevalvekomitee komisjoni plaani kõnealuse reformiga jätkata ning panustab hea meelega arutelu järgmistesse etappidesse.

4.3. OLAFi peadirektori valikumenetlus

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artiklis 12.2 nähakse ette, et pärast järelevalvekomitee pooldavat arvamust koostab Euroopa Komisjon nimekirja vajaliku kvalifikatsiooniga kandidaatidest.

Selle tingimuse täitmiseks oli järelevalvekomitee valikumenetluse esimeste etappidega tihedalt seotud. Järelevalvekomitee analüüsis kandidaatide elulugusid ja komitee üks liige osales eelvalikukomisjonis, mis tuli kokku 2010. aasta juuli alguses, samuti vaatlejana ametisse nimetamise konsultatiivkomitees, mis tuli kokku 10. septembril 2010. Järelevalvekomitee esitas 23. septembri 2010. aasta koosolekul oma arvamuse nr 2/2010 (18) kuue kandidaadi kohta, kelle nimed oli edastanud Euroopa Komisjon. Kõnealune arvamus esitati komisjonile ja muudele institutsioonidele.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

I. Järelevalvekomitee kontrollis 164 juhtumi puhul juurdluse lõpetamise tähtaegu ning ei ole rahul, et vaatamata eelnevatele soovitustele ei rakenda OLAF põhjendamatute viivituste vältimiseks juurdlustes süstemaatilisi ja tõhusaid töömeetodeid ega sisekontrolli. Ehkki võrreldes varasemate perioodidega on tehtud edusamme seoses juhtumitega, milles ei ole märgitud juurdluse lõpetamise arvatavat aega, ei ole OLAF esitanud täpseid selgitusi viivituste põhjendamiseks.

II. Järelevalvekomitee kinnitab vajadust: i) enam kui üheksa kuud kestvate juurdluste aruannete põhjalikumaks järelevalveks; ii) võtta kasutusele süsteem, mis teavitab järelevalvekomiteed korrapäraselt juhtumitest, kus üheksa kuud kestnud juurdluse lõpetamise tähtaeg on ületatud; iii) võtta juhtumite haldussüsteemis kasutusele teavitussüsteem, et saada ülevaade rohkem kui kolmekuulise mitteaktiivsuse põhjustest. Ühtlasi on järelevalvekomitee jaoks äärmiselt oluline kehtestada juurdluste kestuse range kontroll, et säiliks usaldusväärsus ülesannete täitmisel.

III. Järelevalvekomitee kontrollis 40 juhtumit, mille juhtimise eest vastutasid OLAFi kaks juurdluste ja operatiivtööga tegelevat direktoraati ning on korduvalt avastanud puudusi juurdluste korrapärases planeerimises, millel on negatiivne mõju OLAFi töö tõhususele ja juurdluste kestusele. OLAFi menetluseeskirjade käsiraamatus esitatakse juhised küll esialgse tööplaani koostamise kohta hindamisfaasis, kuid ei nähta ette täieliku juurdlusplaani koostamist pärast juurdluse algust.

IV. Järelevalvekomitee soovitab OLAFil rakendada kõikides juurdluse etappides täieliku planeerimise poliitikat, mis hõlmab regulaarseid kontrolle, realistlikke tähtaegu ja perioodilist ajakohastamist. Tänu järelevalvekomitee selles valdkonnas tehtud tööle mõistab OLAF vajadust võtta vastu ühine lähenemine seoses juhtumite strateegilise planeerimisega ning on juurdluse alguses alustanud üksikasjalike tööplaanide koostamist. Praegu hindab järelevalvekomitee OLAFi võetud meetmete tõhusust.

V. Järelevalvekomitee arvates peaks OLAF juhtumite suhtes kohaldama selget prioriseerimise poliitikat. Sellega seoses tunnustab järelevalvekomitee OLAFi plaani delegeerida distsiplinaarmeetmete toel lahendatavad väiksemad juhtumid muudele pädevatele asutustele (komisjoni juurdlus- ja distsiplinaaramet). Siiski soovitab järelevalvekomitee, et sellise tegevuse jaoks loodaks objektiivsed kriteeriumid. OLAFi vähese tähtsusega juhtumite poliitika selgitamiseks tuleb muuta käsiraamatut.

VI. Järelevalvekomitee toetab OLAFi algatust, et pettusevastases võitluses võetakse riskide tuvastamisel ja analüüsimisel aluseks korrapärane teabevahetus Euroopa Komisjoni muude peadirektoraatidega. Kõnealune tööpraktika võimaldab rakendada ennetavat juurdluspoliitikat ning keskenduda kõige tõsisematele ja keerulisematele juhtumitele. Arvestades praegust Euroopa Liidu majandusolukorda, soovitab järelevalvekomitee kõnealuste mehhanismide väljaarendamist niipea kui võimalik.

VII. Järelevalvekomitee leiab, et nii praeguste tavade kui ka kohtupraktikast ja kehtivatest õigusaktidest tulenevate nõuete lisamiseks tuleks OLAFi käsiraamatusse sisse viia mõningad muudatused eelkõige seoses järgmiste küsimustega: i) kõikide juurdluse etappide selgem määratlus, et täielikult tagada põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmine ning anda uurijatele kasulikke juhiseid; ii) esialgse hindamisperioodi ja selle pikkuse täpne määratlemine. Jätkuma peaks regulaarne põhjalik käsiraamatualane koolitus.

VIII. Järelevalvekomitee arvates on põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmine OLAFi sõltumatuse seisukohast äärmiselt oluline. Enne, kui OLAF saatis asjaomase teabe liikmesriikide õigusasutustele, kontrollis järelevalvekomitee 43 juurdlust ja analüüsis iga juhtumi puhul eraldi põhiõigustest ja menetlustagatistest kinnipidamist. Järelevalvekomitee arvates on OLAF nendest õigustest ja tagatistest üldiselt kinni pidanud. Siiski esitas komitee konkreetsed soovitused praeguste menetluspõhimõtete järelevalvemehhanismide tugevdamiseks, eelkõige seoses juurdluste sõltumatuse, konfidentsiaalsuse ja mõistliku kestusega.

IX. Järelevalvekomitee arvates peab põhiõiguste ja menetlustagatiste puhul arvesse võtma erinevust OLAFi sise- ja välisjuurdluste vahel. Kõnealuste õiguste tagamine peab olema vastavuses juurdluse laadi, eesmärgi ja tõhususega. Lisaks OLAFi juurdluste suhtes kohaldatavate menetlustagatiste analüüsimisele kehtivate õigusaktide ja kohtupraktika põhjal on järelevalvekomitee koostanud vormi, mille eesmärk on pakkuda uurijatele kasulikke juhiseid juurdluse igas etapis.

X. Põhiõiguste ja menetlustagatiste tõhusaks tagamiseks nõuab järelevalvekomitee juurdluste seaduslikkuse kontrollide sisseviimist, mida on võimalik teha kohtu- ja õigusabiüksuse tihedama ja pidevama kaasamise kaudu. Järelevalvekomitee on kogu oma ametiaja vältel soovitanud kõnealust üksust tugevdada ja kaasata see veelgi varasematesse juurdluse etappidesse. Järelevalvekomitee ei ole rahul sellega, et puudub süstemaatiline kontroll juurdlusülesannete seaduslikkuse üle juurdluse kõikides etappides. Korrapäraste kontrollide puudumine on põhjustanud vigu menetlusnõuete täitmisel.

XI. Pärast OLAFi prioriteetide ja töömeetodite põhjalikku analüüsi soovitab järelevalvekomitee välja töötada tervikliku personalistrateegia. Strateegia peaks võimaldama: i) tõhusamat vahendite jaotust OLAFis, andes võimaluse keskenduda peamistele juurdlusülesannetele; ii) sünergia paremat kasutamist, eelkõige töötajate mitmekülgsete kvalifikatsioonide arendamise kaudu; iii) mõistlikku haldustoetust juurdlustegevustele; iv) suurenenud liikuvust OLAFis ja komisjonis; v) koolituspoliitika põhjalikumat arendamist, mis suurendaks liikuvust, kahjustamata seejuures juurdluste kvaliteeti.

XII. Olukorra reguleerimiseks vaheperioodil seoses OLAFi peadirektori ametikohaga soovitab järelevalvekomitee institutsioonidel ära kasutada määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformi selliselt, et perioodil, mil üks peadirektor on mis tahes põhjustel ametikohalt lahkunud ning uut peadirektorit ei ole veel ametisse määratud, oleks peadirektori kohusetäitja volitused selgelt määratletud. See eeskiri on seotud kõikide institutsioonide vahelise kokkuleppega tagada üleminekuperioodil OLAFi õigusjärgsus ja sõltumatus.

XIII. OLAFi tegevust reguleeriva õigusraamistiku täpsustamiseks, juurdlusvolituste ja sõltumatuse suurendamiseks ning täpsete menetluseeskirjade esitamiseks soovitab järelevalvekomitee institutsioonidel ära kasutada määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformi. Järelevalvekomitee rõhutab, et OLAFi jaoks on funktsionaalne sõltumatus väga oluline ning kordab soovi jagada kõnealuse reformi läbiviimiseks oma kogemusi.

(1) EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1.

(2) Vt 1. lisa: järelevalvekomitee koosolekute kalender.

(3) OLAFi järelevalvekomitee töökorra artikkel 8 (ELT L 33, 7.2.2007, lk 7).

(4) Järelevalvekomitee võttis töökorra vastu 2006. aasta augustis ja see avaldati 2007. aasta veebruaris (OLAFi järelevalvekomitee töökord (ELT L 33, 7.2.2007, lk 7)).

(5) Vt eelkõige arvamus nr 4/2010 juurdluste planeerimise kohta (5. lisa) ja arvamus nr 5/2010 põhiõiguste ja menetlustagatiste täitmise kohta (6. lisa).

(6) Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7.

(7) Kohtuasi T-48/05: Franchet ja Byk vs komisjon, §§ 168-170.

(8) Vt 6. lisa.

(9) Vt arvamus nr 5/2008 (ELT C 314, 22.12.2009, lk 15).

(10) Vt 5. lisa.

(11) Vt eelkõige arvamus nr 2/2009 (ELT C 314, 22.12.2009, lk 22).

(12) Vt 6. aprilli 2006. aasta kohtuasi T-309/03: Camos Grau vs komisjon; 12. septembri 2007. aasta kohtuasi T-259/03: Nikolaou vs komisjon; 8. juuli 2008. aasta kohtuasi T-48/05: Franchet ja Byk vs komisjon.

(13) Vt 6. lisa.

(14) OLAFi uus käsiraamat jõustus 1. detsembril 2009.

(15) Vt 2. lisa: arvamus nr 1/2010 OLAFi 2011. aasta esialgse eelarveprojekti kohta.

(16) SEK (2010) 859.

(17) Vt 4. lisa.

(18) Vt 3. lisa.

1. LISA JÄRELEVALVEKOMITEE KOOSOLEKUTE KALENDER 2009 Kuu Koosoleku kuupäev JUUNI Teisipäev, 9. juuni – kolmapäev, 10. juuni JUULI Teisipäev, 7. juuli – kolmapäev, 8. juuli SEPTEMBER Kolmapäev, 23. september – neljapäev, 24. september OKTOOBER Teisipäev, 20. oktoober – kolmapäev, 21. oktoober NOVEMBER Teisipäev, 17. november – kolmapäev, 18. november DETSEMBER Teisipäev, 15. detsember – kolmapäev, 16. detsember

2010 Kuu Koosoleku kuupäev JAANUAR Teisipäev, 12. jaanuar – kolmapäev, 13. jaanuar VEEBRUAR Teisipäev, 9. veebruar – kolmapäev, 10. veebruar MÄRTS Teisipäev, 16. märts – kolmapäev, 17. märts APRILL Teisipäev, 27. aprill – kolmapäev, 28. aprill JUUNI Teisipäev, 1. juuni – kolmapäev, 2. juuni JUULI Teisipäev, 13. juuli – kolmapäev, 14. juuli SEPTEMBER Neljapäev, 2. september (terve päev) SEPTEMBER Neljapäev, 23. september (terve päev) OKTOOBER Teisipäev, 12. oktoober – kolmapäev, 13. oktoober NOVEMBER Teisipäev, 9. november – kolmapäev, 10. november DETSEMBER Teisipäev, 14. detsember – kolmapäev, 15. detsember

2. LISA ARVAMUS nr 1/2010 OLAFi 2011. aasta esialgne eelarveprojekt Brüssel, 30. juuni 2010 OLAFi järelevalvekomitee arutas oma 27. ja 28. aprilli ning 1. ja 2. juuni 2010. aasta koosolekutel OLAFi 2011. aasta esialgset eelarveprojekti ning võttis vastu allpool esitatud arvamuse. I. 2011. aasta esialgse eelarve tutvustus Nagu igal aastal tavaks, nii tutvustas OLAF ka see kord järelevalvekomiteele üldjoontes järgmise aasta esialgset eelarvet. Komitee tõdeb, et praegusest üleminekuperioodist tingituna (seoses OLAFi peadirektori Franz-Herman Brüneri surmaga 2010. aasta jaanuaris) on 2011. aasta eelarve puhul tegu üleminekueelarvega. Peadirektori kohusetäitja volitused piirduvad igapäevaste küsimuste lahendamisega, mistõttu tal ei ole võimalik teha otsuseid ega võtta kohustusi, mis seoksid tulevast peadirektorit, kelle valivad institutsioonid. Komitee võtab teadmiseks, et esialgne kogueelarve on 3,19 % suurem 2010. aasta eelarvest. Komitee soovib, et OLAF pööraks rohkem tähelepanu kogu oma töötajaskonna koolitamisele. Komitee märgib, et välislähetuste eelarve suurenemine on võrreldav elukalliduse tõusuga, ning soovib, et OLAFi üksuste juhatajad ja direktorid säilitaksid tõhusa kontrolli selle eelarve peatüki üle. Komitee eelarvereal ette nähtud summa püsib 2009. ja 2010. aastaga võrreldes stabiilsel tasemel. Komitee märgib, et OLAFil on endiselt 384 töötajat ja et nendega seotud kulude summa suureneb mõõdukalt. Töötajate palkadeks ja hüvitisteks ette nähtud esialgsed assigneeringud, mis hõlmavad ka palgakohandusi, suurenevad kokku 4,13 %. II. OLAFi inimressursside jaotamine ja haldamine Järelevalvekomitee täheldab, et vabade ametikohtade arv väheneb. 2010. aastal oli neid 24 ja 2011. aastal peaks neid olema 18. Komitee tervitab seda positiivset suundumust, mis aitab suurendada OLAFi suutlikkust täita tõhusalt oma ülesandeid. Komitee suhtub samuti toetavalt mitmesse positiivsesse sündmusesse, mis toimusid 2008.–2010. aastal ajutiste töötajate küsimuses, näiteks pettusevastase võitluse valdkonnaga seotud avatud ja sisekonkursside algatamine ja nende tulemuste avaldamine. See võimaldas OLAFil juba 2010. aasta alguses võtta ametnikena tööle 11 ajutist töötajat, kes olid edukalt läbinud avatud konkursi (9 neist töötas varem tähtajatu lepinguga ja 2 tähtajalise lepinguga). Selleks tuli muuta ametikohtade loetelu ja pidada eelarvepädevate institutsioonidega läbirääkimisi paranduseelarve üle. Hiljuti avaldatud sisekonkursside tulemused peaksid võimaldama OLAFil kasutada sarnast menetlust, et pakkuda edukaks osutunud kandidaatidele ametniku kohta. Selle raames peaks OLAFil olema võimalik võtta 2010. aastal ametnikuna tööle 13 tähtajatu lepinguga ja 2 tähtajalise lepinguga ajutist töötajat. Kolm varasemat ajutist töötajat, kes osutusid edukaks avatud konkursil, läbisid lisaks kõrgema palgaastme sisekonkursi. Kuigi nende konkursside korraldamine oli oluline ja võimaldas OLAFil täita võetud kohustused, olid tulemused kokkuvõttes piiratud, sest ainult 21-l 92-st OLAFi ajutisest töötajast, kellele konkursid olid suunatud, õnnestus mõni nendest läbida. Konkurssidel osutusid edukaks ka 4 tähtajalise lepinguga ajutist töötajat. Samal ajal 63 ajutise töötaja olukord, keda 2007. aasta läbirääkimised hõlmasid, konkursside tulemusena ei muutunud, sest neil ei õnnestunud konkursse läbida või nad ei saanud või ei soovinud neil osaleda. Konkurssidele registreerunud ajutiste töötajate arvu piirasid palgaastmed, millele konkursid olid välja kuulutatud, kuid samuti nõutud diplomid ja lubatud ajavahe diplomite saamise ja töökogemuse omandamise vahel. Seepärast kordab komitee, et oleks väga soovitav, et OLAF saaks ka edaspidi kasutada kõnealuste ajutiste töötajate teadmisi ja oskusi, ning et neile töötajatele tuleks kiiresti pakkuda tegelikke võimalusi oma karjääri edendamiseks. Ei tohi unustada, et kõige staažikamad ajutised ametnikud töötavad OLAFis juba üle kümne aasta. Seega oleks nende ümberliigitamine õigustatud. OLAFil tuleks kutsuda Euroopa Personalivaliku Ametit (EPSO) üles korraldama tema jaoks konkursse, mis oleks suunatud väga spetsiifilisi ülesandeid täitvatele töötajatele, keda OLAF vajab. Selliste spetsialistide kaotamine mõjuks nii OLAFi edasisele tõhususele kui ka sõltumatusele väga kahjulikult. Kui mõned spetsialistid peaksid praeguses olukorras puuduvate tulevikuväljavaadete tõttu OLAFist lahkuma, kuluks uute erialatöötajate väljaõppele väga palju aega ja raha. Komitee tõdeb, et OLAFis on endiselt ajutisi töötajaid, kelle tähtajalist lepingut ei ole seni olnud võimalik pikendada ja kellel puudub see võimalus ka tulevikus. Sellist olukorda on inimlikult raske taluda, kuna lepingu lõpptähtaeg aina läheneb. Komitee kordab taas oma soovi, et OLAF töötaks välja konkreetse poliitika juurdlusülesandeid täitvate töötajate, eriti liikmesriikidest pärit juurdlusspetsialistide värbamiseks ja sidumiseks, mis põhineks standardsel lepingu kestusel, ning rakendaks seda poliitikat võimalikult kiiresti. Selline värbamispoliitika aitaks OLAFil võtta tööle liikmesriikide ametiasutuste parimaid töötajaid, mis võimaldaks omakorda ajakohastada olemasolevate juurdlustöötajate teadmisi ning eelkõige muuta ja parandada juurdlustehnikat. Euroopa Komisjoni kavandatud ametikohtade jaotust, mille kohaselt 80 % töötajatest moodustaksid ametnikud ja 20 % ajutised töötajad, tuleb käsitada kui soovitust, mitte kui kategoorilist otsust. OLAF ei tohi kunagi piirata pettusevastase võitluse spetsialistide töölevõtmist ega sellest loobuda. OLAFi juurdlustegevuse sõltumatust ei taga mitte teatav ametnike ja ajutiste töötajate osakaal, vaid nende juurdlusalane pädevus ja valmisolek rakendada parimat juurdlustehnikat. Ajutiste töötajate töölevõtmine peaks samuti võimaldama tegutseda tõhusamalt ning parandada OLAFi ja liikmesriikide ametiasutuste koostööd. Komitee märgib, et 1. aprilli 2010. aasta seisuga oli OLAFi organisatsioonilises struktuuris ainult üks ajutisest töötajast üksuse juhataja. Tulevikus tuleb tõenäoliselt kaaluda, milline on ametnike ja ajutiste töötajate sobiv tasakaal sellest valdkonnas. Komitee avaldab kahetsust, et OLAF ei ole endiselt töötanud välja konkreetset personalipoliitikat, hoolimata soovitustest, mis ta on komiteelt saanud eelmiste eelarvete kohta esitatud arvamustes (arvamus nr 2/2007, arvamus nr 3/2008 ja arvamus nr 3/2009). Nagu ka eelmistel aastatel, rõhutab komitee vajadust hoolikalt kaaluda, kas OLAF on suunanud oma prioriteetsete ülesannete täitmisele piisavalt vahendeid. Komitee on võtnud teadmiseks OLAFi seisukoha, et tema ülesanded on oma olemuselt lahutamatud ja et kõik talitused aitavad kaasa prioriteetide elluviimisele, kuid leiab siiski, et tuleks kaaluda eelkõige seda, kui suur osa töötajatest tuleks eraldada otseselt juurdluste teostamiseks. Komitee kordab eelmises arvamuses esitatud seisukohta, et üldises plaanis tuleb anda hinnang OLAFi eri tegevusvaldkondadele ja nende suhtelisele tähtsusele ning määrata kindlaks prioriteedid. Soovitused Komitee soovitab OLAFil tungivalt töötada võimalikult kiiresti välja personalihalduse strateegia, mis lähtuks prioriteetsete ülesannete analüüsist ja piisavate ressursside eraldamisest nende täitmiseks. Strateegia peaks ette nägema realistlikud tööplaanid lühemas ja keskmise pikkusega perspektiivis. Komitee soovitab OLAFil pöörata kõrgendatud tähelepanu ajutiste töötajate olukorrale, kes töötavad praegu eri ametiastmetel, ja püüda võimaluse piires leida sobivad lahendused nende probleemidele, sealhulgas eelkõige ümberliigitamisvõimaluste kaudu. III. Järelevalvekomitee sekretariaat Järelevalvekomitee sekretariaadi koosseisu kuulub teoreetiliselt kaheksa töötajat. 1. veebruaril 2010 liitus sellega uus haldusametnik, kes määrati vabale ametikohale. Alates 2009. aasta novembri lõpust on vaba üks AST-kategooria ajutise töötaja ametikoht, mis peaks asendatama ametniku ametikohaga. 2009. aasta juunis avaldati kuulutus sekretariaadi juhataja ametikoha täitmiseks, sest eelmine juhataja pidi 2009. aasta juuli lõpus pensionile minema. Uus sekretariaadi juhataja võeti ametlikult tööle 16. juulil 2010. Sekretariaadile ette nähtud ametikohtade arv on praegu järelevalvekomiteele antud ülesandeid arvestades piisav, tingimusel et kõik ametikohad täidetakse. Kui aga kehtivaid õigusakte peaks muudetama, eelkõige sel viisil, nagu seda tegi Euroopa Parlament 20. novembril 2008 toimunud hääletusel määruse nr 1073/1999 reformi raames, ja kui need muudatused peaksid jõustuma, kasvaks järelevalvekomitee roll, mis nõuaks ühtlasi tema sekretariaadi koosseisu olulist suurendamist. Üksnes sekretariaadi koosseisu oluline suurendamine suudaks sel juhul tagada komitee tegeliku sõltumatuse, mis on omakorda üks OLAFi enda sõltumatuse peategureid. Soovitused OLAF peaks asjaomased kaheksa töötajat ametlikult järelevalvekomitee sekretariaadi koosseisu arvama. Kui järelevalvekomiteele antud ülesannete hulk peaks OLAFi suhtes kohaldatavate õigusaktide reformi tulemusena kasvama, oleks hädavajalik suurendada ka sekretariaadile eraldatud ressursse, et komitee saaks jätkuvalt teha oma tööd tulemuslikult ja tõhusalt. IV. Järeldused Komitee nõustub seisukohaga, et kõnealune esialgne eelarve peegeldab praegust üleminekuperioodi. Komitee soovib siiski, et OLAFi uus peadirektor taotleks kohe pärast ametisse asumist eelarvepädevatelt institutsioonidelt vahendeid, mis on eelkõige vajalikud OLAFi juhtimiseks ning juurdlus- ja värbamispoliitika elluviimiseks. Järelevalvekomitee toetab OLAFi 2011. aasta eelarvet käsitlevat ettepanekut ja soovib, et võetaks arvesse eespool esitatud soovitusi.

3. LISA ARVAMUS nr 2/2010 teadmiseks Euroopa Komisjonile (esitatud määruse (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta) artikli 12 lõike 2 kohaselt Brüssel, 23. september 2010 Õiguslik raamistik Määruse (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta) (edaspidi „määrus 1073/1999”) artikli 12 lõikes 2 on sätestatud, et järelevalvekomiteelt tuleb saada soodne hinnang OLAFi direktori ametikoha kandidaatide loetelule, mille komisjon edastab nõukogule Euroopa Parlamendile konsulteerimiseks. OLAFi järelevalvekomitee töökorra artiklis 15 on sätestatud, et „pärast OLAFi peadirektori ametikohale esitatud avalduste läbivaatamist esitab järelevalvekomitee arvamuse, milles selgitatakse kandidaatide hindamise kriteeriume” ja et „arvamuses esitatakse ka komitee seisukoht kandidaatide suhtes […]”. Menetlus Komisjon otsustas oma 17. märtsi 2010. aasta otsusega avaldada OLAFi peadirektori ametikoha täitmiseks teate nii institutsiooni sees (personalieeskirjade artikli 29 lõike 1 punktide a, i ja iii kohaselt) kui ka institutsiooni väliselt (personalieeskirjade artikli 29 lõike 2 kohaselt). Vaba ametikoha kohta avaldati teade institutsiooni sees (teade vaba ametikoha kohta KOM/2010/842, mis avaldati 9. aprillil 2010) ja institutsiooni väliselt (teade vaba ametikoha kohta KOM/2010/10255, mis avaldati muu hulgas 9. aprillil 2010 ELTs C 91A). Mõlemas teates oli avalduste esitamise tähtpäevaks märgitud 7. mai 2010. Vaba ametikoha teates oli ametikohaks märgitud peadirektor, sest see vastab kõnealusele palgaastmele. 12. mail 2010 otsustas komisjon võtta vastu menetluse, mida järgida OLAFi peadirektori ametikoha täitmisel. Järelevalvekomitee liige osales eelvalikukomisjonis ja ametisse nimetamise küsimustega tegelevas nõuandekomitees vaatlejana. 21. septembril edastas komisjon järelevalvekomiteele 6 nimest koosneva loetelu. Määruste (EÜ) nr 1073/1999 ja (EÜ) nr 1074/1999 artikli 12 lõike 2 kohaselt „koostab komisjon […] pärast järelevalvekomitee soodsat hinnangut sobiva kvalifikatsiooniga kandidaatide loetelu”. Seepärast leiab järelevalvekomitee, et tema põhiülesanne menetluses on tagada, et valitud kandidaatidel oleks peadirektori ametikoha täitmiseks vajalik kvalifikatsioon. Järelevalvekomitee arvamus Järelevalvekomitee arvates peab OLAFi peadirektor olema otsusekindel ja võimeline juhtima keerulist ja erinevate ülesannetega organisatsiooni rahvusvahelises keskkonnas, et saavutada pettuse- ja korruptsioonivastase võitluse alal Euroopas konkreetseid tulemusi. Tal peaks selles valdkonnas olema piisav kogemus, et tagada kõrgelt spetsialiseerunud meeskonna lojaalsus ja austus ning võita usaldus nii OLAFis kui ka väljaspool seda. Tal peaksid olema suurepärased juhiomadused, et tulla toime OLAFi igapäevaprobleemidega, millele järelevalvekomitee on sageli oma eri arvamustes tähelepanu juhtinud. Tal peaks olema piisav kogemus töötamisel rahvusvahelises ja mitmekultuurilises keskkonnas, et kiiresti lahendada sellisele keerulisele institutsioonile omaseid probleeme. Lisaks pöörab järelevalvekomitee OLAFi sõltumatuse järelevalvajana erilist tähelepanu sellele, kui oluliseks peab kandidaat organisatsiooni sõltumatust ja millisena ta näeb OLAFi spetsiifilist rolli Euroopa Liidus institutsioonilisel maastikul. Kõik need omadused on nõuetekohaselt loetletud vaba ametikoha teates. Järelevalvekomitee on vaadanud läbi asjaomaste isikute kandideerimistaotlused ning eelvalikukomisjoni ja ametisse nimetamise küsimustega tegeleva nõuandekomitee aruanded ning võtab ühehäälselt vastu pooldava arvamuse kolme kandidaadi suhtes ja häälteenamusega kolme ülejäänud kandidaadi suhtes. OLAFi järelevalvekomitee nimel esimees

4. LISA ARVAMUS nr 3/2010 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) reformi käsitleva aruteludokumendi kohta Brüssel, 23. september 2010 SISSEJUHATUS Järelevalvekomitee tänab komisjoni 6. juuli 2010. aasta aruteludokumendi eest ja toetab komisjoni soovi algatada määruse (EÜ) nr 1073/1999 muutmine. Järelevalvekomitee rõhutab Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) uute eesmärkide kindlaksmääramise olulisust ja vajadust OLAF ümber korraldada, võttes arvesse Euroopa Liidus riikliku rahastamise valdkonnas viimasel kahel aastal toimunud järske muutusi. Finantskriis on ajendanud Euroopa institutsioone ja eelkõige komisjoni võtma vastu meetmeid, et suurendada teatavatele sektoritele eraldatavaid rahalisi vahendeid. Selle poliitikaga peavad nüüd kaasnema meetmed, mis võimaldavad kontrollida riikliku rahastamise valdkonnas võetud kohustuste täitmist ja riikide kulutusi. Euroopa kodanikud peavad olema kindlad, et OLAFil on olemas vajalikud vahendid pettuste, korruptsiooni ja mis tahes muu ELi finantshuve kahjustada võiva ebaseadusliku tegevuse suurenemise vastu võitlemiseks. Järelevalvekomitee märgib, et edaspidi kaalutakse pettustevastaste õigusaktide koondamist ühtsesse õiguslikku raamistikku; see ühendatakse Euroopa Prokuratuuri asutamise aruteludega. Järelevalvekomitee võtab teadmiseks ettepaneku elavdada institutsioonidevahelist dialoogi ja leiab, et see võiks olla vahend, millega tagada laialdane poliitiline toetus OLAFi pettustevastasele võitlusele. Selline dialoog ei tohi siiski kaasa tuua juurdluste poliitilist suunamist. Järelevalvekomitee on OLAFi sõltumatuse järelevalvajana valmis asuma kõnealuse dialoogi korraldamist juhtima. Järelevalvekomitee märgib, et aruteludokumendis rõhutatakse OLAFi juhtimisega seotud küsimusi, ning möönab vajadust leida lahendus, kuidas OLAFi tõhusust suurendada ja menetluste kestust lühendada. Lahendus ei peaks seisnema üksnes organisatsioonilise struktuuri muutmises ja järelevalvekomitee avaldab kahetsust, et aruteludokumendis ei esitatud ühtegi ettepanekut seoses OLAFi pädevusega nii sise- kui ka välisjuurdluste toimetamises. Seoses sellega soovib järelevalvekomitee rõhutada uusi võimalusi, mida annab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 325, milles nõutakse „tõhusa ja võrdväärse kaitse võimaldamist liikmesriikides ning liidu institutsioonides, organites ja asutustes”. Järelevalvekomitee rõhutab, et kavandatud reform ei tohiks mingil juhul vähendada OLAFi tegevuse sõltumatust. Ta väidab kindlalt, et praegune institutsiooniline ülesehitus tuleb säilitada: OLAFi integreeritus komisjoni struktuuri, peadirektori sõltumatus juurdlusülesannete täitmisel ja institutsioonivälistest ekspertidest moodustatud järelevalvekomitee teostatav järelevalve OLAFi sõltumatuse üle on olulised tunnusjooned, mis tuleb säilitada. Teisalt on järelevalvekomitee mures selle pärast, et järelevalvenõuniku ametikoha loomine võib suurendada OLAFi halduskoormust ja vähendada järelevalvekomitee suutlikkust täita oma põhifunktsioone. Kõnealuse uue ametikoha staatus on ebaselge. Kuigi järelevalvekomitee hindab kõigi ELi institutsioonide tahet suurendada järelevalvekomitee rolli, soovib ta siiski rõhutada, et aruteludokumendis esitatud ettepanek, mille kohaselt saaks järelevalvekomitee oma töö tegemiseks üksnes statistilisi andmeid, võtaks temalt kõik võimalused teostada OLAFi üle asjakohast järelevalvet. On äärmiselt oluline, et järelevalvekomiteel oleks täielik juurdepääs uurimisandmetele, et OLAFi juurdlusmenetluste tõhususe ja mõjususe üle teostatava järelevalve kaudu tagada selle ameti sõltumatus. Seoses reformiprotsessiga hoiatab järelevalvekomitee ka ülereguleerimise ohu eest, mis jätaks OLAFi tema tööks vajaliku tegutsemisruumita. Lisaks võib iga määruses sätestatud täiendav juriidiline kohustus põhjustada hiljem kohtuliku kontrolli algatamise. Järelevalvekomitee möönab probleeme, mille komisjon tõstatas seoses juurdluste pikkusega ja põhiõiguste kaitse parema tagamise vajadusega. Nagu selgub allpool, on järelevalvekomitee arvamusel, et OLAFi juhtkonnal lasub kohustus juhtida juurdlusi nii, et oleks tagatud asja kiire menetlemine ja menetluslike õiguste täielik austamine, kusjuures järelevalvekomiteel on sellega seoses järelevalveroll. Järelevalvekomitee leiab ka, et reformi üle tuleks nõu pidada OLAFi järgmise peadirektoriga. Käesolev dokument on järelevalvekomitee panus sellesse arutelusse. Dokumendis võetakse arvesse juba toimunud institutsioonidevahelisi arutelusid ja selle eesmärk on esitada järelevalvekomitee seisukohad aruteludokumendi põhipunktide kohta. Tuginedes juurdlustegevuse tõhususe suurendamise viiside analüüsile (I osa), esitatakse dokumendis OLAFi korralduslikke aspekte käsitlevad ettepanekud (II osa). 1. OLAFi JUURDLUSTEGEVUSE TÕHUSUSE SUURENDAMINE 1.1. OLAFi juurdlusvolituste suurendamine Järelevalvekomitee peab reformi jaoks oluliseks tõhustada välis- ja sisejuurdlusi käsitlevaid sätteid. Kõik kolm institutsiooni on esitanud selle tähtsa küsimuse käsitlemiseks alternatiivseid ettepanekuid, mida tuleks hoolikalt analüüsida. Eelkõige tuleb täiendavalt selgitada OLAFi pädevust korraldada kohapealset kontrolli ja inspekteerimist ELi rahastamisega seotud lepingute, toetuslepingute ja otsustega seonduva pettuse, korruptsiooni või ebaseadusliku tegevuse korral, nagu on sätestatud määruses (EÜ) nr 2185/96. Järelevalvekomitee toetab seda, et selgelt kindlaks määrata OLAFi volitused juurdlustegevuse eri etappidel. Reformi raames on kõnealuste etappide üksikasjade kindlaksmääramisel märkimisväärset edu saavutatud, ent alati saab veel paremini: — tuleks sõnaselgelt viidata teabe analüüsile; — seoses „juurdluse algatamisega” sooviks järelevalvekomitee, et eristataks sise- ja välisjuurdlusi; — tulevases määruses tuleks sätestada de minimis poliitika, et võimaldada OLAFil keskenduda kõige tõsisematele juhtumitele; — „juurdlusmenetluse” etapp nõuab struktureeritumat juriidilist lähenemisviisi ja asjaomased sätted võiks läbi vaadata. Samuti juhib järelevalvekomitee tähelepanu asjaolule, et ELi toimimise lepingu artiklis 325 on sätestatud ELi finantshuvide tõhusa ja võrdväärsel tasemel kaitse võimaldamine kõigis liikmesriikides ning liidu institutsioonides, organites ja asutustes. Erinevalt varasemast EÜ asutamislepingu artiklist 280 ei välistata ELi toimimise lepingu artiklis 325 enam meetmeid, mis käsitlevad siseriikliku kriminaalõiguse kohaldamist või siseriiklikku õigusemõistmist. Lissaboni lepinguga antud uusi võimalusi tuleks kasutada selliste sätete kehtestamiseks, mis võimaldaksid süvendada ja parandada OLAFi ja liikmesriikide õigusasutuste koostööd. Näiteks tuleks kaaluda võimalust täiendavalt hinnata OLAFi tõendusmaterjali õigusjõudu Euroopa Liidus, et paremini tagada finantshuvide võrdväärsel tasemel kaitse kogu ELis. Lisaks tuleks uues määruses seoses sisejuurdlustega tagada, et kõikides institutsioonides, organites ja asutustes kohaldataks ühesuguseid menetlusi. 1.2. Juurdluste kestus Järelevalvekomitee on korduvalt rõhutanud, et juurdlused kestavad liiga kaua, ja toetab kõiki meetmeid, mille abil saaks olukorda parandada. Järelevalvekomitee leiab, et juurdluste kestust tuleks ennekõike kontrollida vahetult ameti sees ja seda peaksid tegema peamised vastutavad isikud, st OLAFi juhtkond ja peadirektor. Järelevalvekomitee peaks teostama korrapäraselt järelevalvet selle OLAFi tegevuse aspekti üle ja toetama OLAFi peadirektori kontrolli tähtaegade üle. Järelevalvekomitee on üldiselt nõus mehhanismidega, mis pakuti aruteludokumendis välja seoses teabe korrapärase edastamisega menetluse eri etappides. Kõnealune teabe edastamine on järelevalvekomitee jaoks äärmiselt oluline, et tagada OLAFi sõltumatuse austamine, välistades välise sekkumise juurdluste erapooletusse teostamisse ning tagades, et viivitused ei raskendaks juurdluste soovitud tulemuste saavutamist, näiteks aegumisega seotud probleemide tõttu. Järelevalvekomitee pooldab ka hindamisperioodi tähtaja kehtestamist ja leiab, et see juurdluse esimene osa peaks üldiselt samuti kuuluma tema järelevalvekohustuste alla, mis annaks täiendava tagatise OLAFi tegevuse sõltumatuse suhtes seoses juurdluste algatamisega. Seoses sellega tuleks määrusega ette näha järelevalvekomiteele järgmise teabe edastamine: 1) selliste juurdluste aruanded, mida ei ole 12 kuu jooksul lõpetatud (sh hindamisperiood); aruandes tuleb selgitada, miks juurdlust ei ole lõpetatud, ja esitada juurdluse lõpetamise hinnanguline ajakava. Tuleks tagada piisavad järelkontrollimeetmed; 2) üle 30 kuu menetluses olnud juhtumite puhul peaks OLAF esitama järelevalvekomiteele iga kuue kuu järel juurdlusi käsitleva üldise eduaruande, milles kirjeldatakse juhtumite lõpetamiseks võetud meetmeid; 3) statistilised aruanded OLAFi meetmete kohta, sealhulgas kvalitatiivsetel parameetritel põhinevad tulemuslikkuse näitajad, mida järelevalvekomitee saab kasutada järelevalve teostamisel täiendava vahendina. 1.3. Kaitseõiguste tõhustamine Aruteludokumendis on õigesti rõhutatud vajadust tugevdada järelevalvet OLAFi juurdlustegevuse üle, eelkõige seoses põhiõiguste austamise ja menetluslike tagatistega. Seoses sellega leiab järelevalvekomitee, et ühest küljest tuleks selgitada OLAFi juurdlustegevust reguleerivaid eeskirju kaitseõiguste valdkonnas ja teisest küljest tuleks suurendada OLAFi vastutust seoses kõnealuste õiguste teostamiseks kehtestatud asutusesiseste menetlustega. 1.3.1. Eeskirjade selgitamine Järelevalvekomitee toetab institutsioonide tahet selgitada juurdlusaluste isikute õigusi ja kohustusi ning OLAFi, institutsioonide ning liikmesriikide õigusi ja kohustusi enne juurdlust, selle ajal ja pärast seda. Järelevalvekomitee esitab selles küsimuses täiendavaid ettepanekuid oma tulevases arvamuses. 1.3.2. Menetluste laiendamine Järelevalvekomitee leiab, et see on eelkõige OLAFi peadirektori ja juhtkonna ülesanne otsustada, kas algatada juurdlus või mitte, ja tagada juurdlusaluste isikute põhiõiguste austamine. OLAFi peadirektor on volitatud kehtestama asjakohased sisekontrollid ja järelevalvesüsteemid. Seoses sellega soovib järelevalvekomitee väljendada muret järelevalvenõuniku ametikoha loomise pärast. Järelevalvekomitee leiab, et järelevalvenõuniku staatus ja pädevus on ebaselged. OLAFi peadirektori poolt ametisse nimetatud ametnikuna ei saa ta olla sõltumatu. Lisaks võib järelevalvenõuniku ametikoha loomine tekitada järgmisi probleeme: — nihe OLAFi institutsioonilises tasakaalus, kuna järelevalvenõuniku ametikoha loomine võib kahjustada järelevalvekomitee rolli, võttes komiteelt juurdepääsu tema järelevalverolli täitmiseks vajalikule teabele; — oht, et juba niigi liiga kaua kestvad juurdlused pikenevad veelgi; — suur oht, et OLAFi juhtkond kaotab omandiõiguse ja vastutuse kontrolli eest põhiõiguste austamise üle; — kattumine muude olemasolevate süsteemidega (ombudsman, tagantjärele toimuv kohtulik kontroll jm); — võimalik lisakoormus ELi eelarvele. Pidades silmas põhiõiguste nõuetekohase austamise tagamise tähtsust OLAFis, on järelevalvekomitee valmis kaaluma kaebusi lahendava ametniku ametikoha loomist; kõnealune ametnik analüüsiks OLAFi vastu esitatud kaebusi ja annaks OLAFi peadirektorile sellealast nõu. Selline ametikoht on paljudes riigiasutustes ja OLAF võiks järgida juba olemasolevaid parimaid tavasid. Aruteludokumendis soovitatud hindamiskomisjoni loomine oleks samuti võimalik. Igal juhul ei tohiks kõnealuse ametikoha loomisel selle õigused ja kohustused kattuda järelevalvekomitee omadega ja järelevalvekomiteed tuleks igal juhul teavitada kõikidest kaebustest. Kuigi järelevalvekomitee hindab komisjoni soovi võtta kasutusele sõltumatud ja asutusevälised kontrollimehhanismid, usub ta siiski, et OLAFi organisatsioonilises üldstruktuuris on järelevalvekomitee ainus kõnealusele nõudele vastav organ. Seepärast teeb järelevalvekomitee ettepaneku, et tema rolli menetluste kontrollimisel, eelkõige seoses põhiõiguste austamisega ja viivitustega juurdlustegevuses, tuleks suurendada järgmiselt: — määruses võiks sätestada, et järelevalvekomitee esitab kord aastas (võimalik, et oma aastaaruande raames) analüüsi, milles hinnatakse seda, kuidas OLAF on järginud põhiõigusi oma juurdlustegevuses. Kõnealune aruanne põhineks teabel, mille OLAF esitab järelevalvekomiteele meetmete kohta, mida ta on võtnud, et tagada põhiõiguste täielik austamine, ning järelevalvekomitee enda järelevalvetegevusel; — vajaduse korral ja erandjuhtudel võib peadirektor paluda järelevalvekomiteel teostada erikontrolli, kui juurdluse käigus on tema tähelepanu juhitud olulistele puudustele. Kõnealuse kontrolli tulemused tuleks teatavaks teha üksnes OLAFi peadirektorile. 1.4. OLAFi ja institutsioonide, asutuste ning organite koostöö OLAFi juurdlusülesannete täitmisel Järelevalvekomitee suhtub soosivalt sellesse, et määruses selgitatakse OLAFi ja institutsioonide õigusi ja kohustusi seoses pettustevastase võitlusega. See on eriti oluline, kuna komisjoni võidakse pidada vastutavaks OLAFi tegevuse eest. 1.4.1. Teave asjaomastele institutsioonidele ja asutustele OLAF on kohustatud edastama institutsioonidele, organitele ja asutustele juurdluse alguses võimalikult kiiresti vajaliku teabe põhikirjaga reguleeritud isiku või institutsiooni või delegatsiooni heaks töötava isiku toimepandud pettuse kohta. Sellist institutsioonide teavitamise kohustust võib kohaldada ka ettevõtjate suhtes, kes saavad ELi eelarvest otse või kaudselt makstavaid toetusi või on sõlminud vastavad lepinguid. Teabe edastamisel võib juurdluse kaitsmise eesmärgil rakendada konfidentsiaalsuse tagamiseks vajalikke meetmeid. Teavet edastatakse selleks, et võimaldada institutsioonil hallata võimaluse korral sellise käitumise finants- ja haldustagajärgi, et piirata finantstagajärgede ulatust. OLAF võib juurdluse käigus edastada asjaomasele institutsioonile vajalikku lisateavet. Juurdluse lõpetamisel edastab OLAF asjaomasele institutsioonile oma järeldused ja soovitused. Järelevalvekomitee toetab aruteludokumendis esitatud ideed suurendada tema rolli seoses järelevalvega OLAFi ja institutsioonide vahelise teabevahetuse üle. Et järelevalvekomiteel oleks võimalik oma rolli täita, peaks OLAF järelevalvekomiteele korrapäraselt teatama (näiteks iga kolme või kuue kuu järel), millist teavet on institutsioonidele edastatud menetluses olevate juhtumite kohta. Samal ajal tuleks järelevalvekomiteed teavitada ka juhtumitest, mille puhul on asjakohast konfidentsiaalsusnõuet eiratud. Samuti peaks OLAF kasutusele võtma korrapärase aruandlussüsteemi, et teavitada järelevalvekomiteed juhtudest, kus institutsioon, organ või asutus ei ole OLAFi soovitusi järginud. OLAF peaks esitama ka kõik lõpparuanded juurdluste ja järelmeetmete rakendamise lõpetamise kohta ning aastaaruande, milles esitatakse kokkuvõtlikult liikmesriikide ning vajaduse korral kolmandate riikide haldusasutuste ja õigusasutuste tagasiside neile edastatud teabe kohta. 1.4.2. OLAFi juurdepääs ELi institutsioonide, organite ja asutuste valduses olevale teabele OLAFil on asutamisest alates olnud raskusi pääseda ligi teatavate institutsioonide teabele ja eelkõige teatavatele andmebaasidele. See tekitab probleeme seoses OLAFi tegevuse jaoks vajaliku teabe kogumisega. Järelevalvekomitee arvates tuleks sellele probleemile pöörata suuremat tähelepanu, sest see võib tõeliselt ohustada OLAFi sõltumatust. OLAF peaks süstemaatiliselt esitama järelevalvekomiteele teavet pettustest teatamisel esinenud viivituste või neist teatamata jätmise kohta ning institutsiooni, organi või asutuse valduses olevale teabele juurdepääsu andmata jätmise kohta. 1.5. OLAFi ja liikmesriikide koostöö Järelevalvekomitee toetab koostöö tihendamist, pannes liikmesriikidele kohustuse abistada ja toetada OLAFit juurdluste tegemisel, esitada dokumente, mis võivad olla juurdlusele kasulikud, ja teatada OLAFile meetmetest, mis on võetud pärast tema juurdlusaruande kättesaamist. Järelevalvekomitee on nõus, et OLAFit tuleb korrapäraselt teavitada liikmesriikide ametiasutuste tehtud edusammudest ja et OLAF peaks järelevalvekomiteed süstemaatiliselt teavitama juhtumitest, kus liikmesriikide ametiasutused ei ole teinud piisavalt koostööd. Järelevalvekomitee on teadlik sellest, et OLAFil on sageli esinenud probleeme pädevate kontaktisikute kindlakstegemisega, kes abistaksid OLAFit juurdluse toimetamisel liikmesriigis (nt otsekulutuste kohapealne kontrollimine), ning kinnitab, et igal liikmesriigil on vaja nimetada asjakohased OLAFi kontaktisikud oma riigiasutustes. Liikmesriigid peaksid esitama OLAFile tema riiklike kontaktisikute andmed. OLAFi ülesanne on teavitada ja vajaduse korral ning OLAFi pädevusest olenevalt koolitada asjaomaste riigiasutuste töötajaid, et edendada ELi menetluste ja OLAFi vajaduste paremat mõistmist. See suurendab talitustevahelist sünergiat ja OLAFi juurdluste tõhusust. Tuleks meeles pidada, et OLAF ei saa piiratud vahendite tõttu menetleda kõiki talle teatatud pettusejuhtusid ja seepärast peaks olema võimalik anda osa neist üle liikmesriikide ametiasutustele, võttes eelkõige arvesse OLAFi kehtestatud künniseid juurdluste algatamiseks asjaomastes valdkondades. 1.6. OLAFi ning Eurojusti, Europoli, rahvusvaheliste organisatsioonide ja kolmandate riikide koostöö OLAFil peaksid olema komisjoni üldises raamistikus õiguslikud vahendid koostöölepingute sõlmimiseks asutuste, liikmesriikide haldusasutuste, kolmandate riikide talituste ning rahvusvaheliste organisatsioonidega, et kiirendada oma menetlusi ja suurendada pettustevastase võitluse tõhusust. Rahastamislepingud peaksid sisaldama sätteid komisjoni (või asjaomase institutsiooni, organi või asutuse) ja OLAFi tehtava kontrolli kohta, isegi kui ELi eelarve ei ole ainus rahastamisallikas. 1.7. Põhikirja täiendamine ja OLAFi juhtkonna rolli suurendamine 1.7.1. OLAFi peadirektori staatus, ametisse nimetamine ja volitused Nagu eespool käesolevas arvamuses on märgitud, usub järelevalvekomitee, et parim viis OLAFi toimimise parandamiseks on anda tema peadirektorile piisavad volitused ja õigused, et tagada juurdlustegevuse tõhusus ning põhiõiguste täielik austamine. Seda on võimalik saavutada üksnes juhul, kui OLAFi peadirektorile antaks ühest küljest komisjoni kõrge ametniku staatus ning teisest küljest suurem autonoomia, sõltumatus tegutsemisel ja vastutus. — Ametinimetus Seepärast teeb järelevalvekomitee ettepaneku asendada OLAFi direktori praegune ametinimetus ametinimetusega „peadirektor”, mis asetaks ta samale hierarhilisele astmele tema kolleegidega muudes peadirektoraatides. — Ametiaeg Järelevalvekomitee leiab, et OLAFi peadirektori sõltumatuse suurendamiseks ei tohiks tema volitused olla uuendatavad. — Ametisse nimetamise menetlus — Järelevalvekomitee leiab, et määruses praegu sätestatud ametisse nimetamise menetlus tuleks säilitada. — Järelevalvekomitee nõustus Euroopa Parlamendiga, et tuleb hoiduda viivitustest ametisse nimetamise menetluses. Võttes arvesse, et järelevalvekomitee on täielikult teadlik OLAFi toimimisest ja vajadustest, peaks kandidaatide kohta esitatav järelevalvekomitee arvamus jääma ka edaspidi siduvaks. Järelevalvekomitee teadmised on uue peadirektori ametisse nimetamise seisukohast ainulaadsed ja väärtuslikud; komitee kaasamine on oluline ja tagab peadirektori sõltumatuse. — OLAFi sekkumine liikmesriikide õigusasutuste menetlustesse Järelevalvekomitee leiab, et OLAFi kui juurdlusvaldkonnas tunnustatud eksperdi võimalik sekkumine liikmesriikide õigusasutuste menetlustesse, nii nagu see juba toimub mõnes liikmesriigis, peaks olema võimalik kõigis ELi liikmesriikides. See suurendaks OLAFi nähtavust ja tagaks selle, et liikmesriikide õigusasutused mõistaksid paremini OLAFi juurdluste tulemusi. — Peadirektori sekkumine Euroopa Kohtu menetlustesse Artikli 12 lõikes 3 sätestatud menetlus tuleb säilitada. OLAFil puudub kaebeõigus ja ta ei saa seega osaleda liidu kohtumenetlustes. Kui OLAFi juurdlus või juurdluse tulemused vaidlustatakse liidu kohtus, on siiski oluline tagada kohtu nõuetekohane teavitamine ja võimaldada OLAFil esitada oma argumendid või põhjendused kohtumenetluse esialgses etapis ning Euroopa Kohtu istungil. 1.7.2. OLAFi kõrgema juhtkonna nimetamine ja staatus Määruses tuleks sätestada erieeskirjad, mis tagavad OLAFi tegevuse jätkuvuse, juhul kui peadirektor puudub või ei ole kättesaadav. Samuti peaksid kõnealused eeskirjad tagama, et OLAF säilitab sellistel juhtudel oma tegevuse sõltumatuse ning peadirektori asendamise menetluses saavutatakse teatav institutsioonidevaheline konsensus. Asendamine võib toimuda selliselt, et peadirektor delegeerib oma volitused vastavalt eeskirjadele, mida komisjonisiseselt volituste delegeerimise suhtes kohaldatakse, võttes arvesse OLAFi eripära, nimelt tema sõltumatust juurdlustegevuses ja vajadust saavutada teatav institutsioonidevaheline konsensus. Samuti on võimalik ette näha peadirektori asetäitja ametikoht, kusjuures peadirektori asetäitja ametisse nimetamise menetlus oleks teataval määral võrreldav peadirektori ametisse nimetamise menetlusega. See tagaks sõltumatuse ja kõik kolm institutsiooni oleksid kaasatud, kusjuures võetakse arvesse peadirektori arvamust, et vältida võimalikke konflikte nende vahel. 2. POLIITILINE JUHTIMINE JA DIALOOG INSTITUTSIOONIDEGA: SÕLTUMATUSE SUURENDAMINE 2.1. Institutsioonidevaheline dialoog Järelevalvekomitee leiab, et pettuse- ja korruptsioonivastast võitlust hõlmava korrapärase institutsioonidevahelise dialoogi algatamisega võib nõus olla. Järelevalvekomitee usub, et seeläbi võidakse saavutada täielik poliitiline konsensus ELi finantshuvide kaitsmisel ja et selline korrapärane teabevahetus võib toetada OLAFi tegevust. Igal juhul leiab järelevalvekomitee, et kõnealune dialoog ei tohiks mingil juhul kahjustada OLAFi tegevuse sõltumatust. Sel põhjusel teeb järelevalvekomitee OLAFi sõltumatuse peamise järelevalvajana ettepaneku pidada kõnealust dialoogi. See annaks institutsioonidele võimaluse järelevalvekomitee kutsel korrapäraselt kohtuda ja arutleda pettustevastase võitluse prioriteetide üle. Samas ei tohiks see asendada OLAFi peadirektori ja institutsioonide vahelisi ega järelevalvekomitee ja institutsioonide vahelisi olemasolevaid kahepoolseid suhteid. 2.2. Järelevalvekomitee Järelevalvekomitee väljendab heameelt avalduse üle, et kõik Euroopa Liidu institutsioonid nõustuvad sellega, et järelevalvekomiteel on oluline roll ja et tema volitusi tuleks suurendada. 2.2.1. Järelevalvekomitee roll Järelevalvekomitee kiidab heaks aruteludokumendis tehtud avalduse, et järelevalvekomiteele tuleks anda täiendavaid ülesandeid. Järelevalvekomitee leiab, et tema kogemusi arvesse võttes on tema ülesandeks tagada OLAFi sõltumatus, kontrollides OLAFi tegevust, tema töö tõhusust, juurdlusalaste eeskirjade järgimist ja põhiõiguste austamist, ning toetada seega OLAFi peadirektorit. Järelevalvekomitee esitab omal algatusel või OLAFi peadirektori taotlusel arvamusi eelkõige juurdluste pikkuse ja tõhususe ning menetluslike tagatiste kohta. Samuti võib ta arvamust avaldada selle kohta, kas juurdluse algatamise või algatamisest keeldumisega seoses on järgitud eelnevalt kindlaksmääratud standardseid kriteeriume, ning (eelkõige OLAFi käsiraamatus sätestatud) tegevussuuniste kohta. Järelevalvekomitee on teadlik sellest ja kinnitab seda, et ta ei tohi sekkuda pooleliolevatesse juurdlustesse. Kui ta siiski leiab juhtumi aruandes või toimikus tõsise või võimaliku tõsise menetlusnõude rikkumise või eeskirjade eiramise, mis võib avaldada OLAFile ja/või Euroopa Liidu institutsioonidele kahjulikku mõju, peab järelevalvekomitee esimees sellest viivitamata teatama OLAFi peadirektorile. 2.2.2. Koosseis ja ametisse nimetamise menetlus Järelevalvekomitee nõustub ideega nimetada tema liikmeid ametisse ja uuendada tema koosseisu järk-järgult, et tagada töö jätkuvus ja säilitada asjatundlikkus. 2.2.3. Järelevalvekomitee vahendid OLAFi poolt järelevalvekomiteele teabe edastamine ja juurdepääs andmetele Järelevalvekomitee on äärmiselt mures seisukohtade pärast, mis esitati aruteludokumendis seoses järelevalvekomitee juurdepääsuga dokumentidele, eelkõige idee tõttu piirata juurdepääs „statistiliste andmetega”. Aruteludokumendis näib olevat vastuolu, kuna selles kaalutakse järelevalvekomitee rolli suurendamist, piirates samal ajal tema juurdepääsu teabele. Selle tagajärjel ei saaks järelevalvekomitee teostada tõhusat kontrolli OLAFi tegevuse üle. Aruteludokumendis esitatud ettepaneku tulemusel võetaks järelevalvekomiteelt tema peamine ülesanne ja vahend: tagada OLAFi juurdlustegevuse üle teostatava korrapärase järelevalve kaudu tema sõltumatus. Aruteludokumendis tehtud ettepanek piirata järelevalvekomitee juurdepääsu andmetele näib olevat osaliselt ajendatud kartusest, et järelevalvekomitee sekkub OLAFi juurdlustegevusse, ja osaliselt andmekaitsealastes õigusaktides sätestatud nõuetest. Esimese punkti kohta sooviks järelevalvekomitee rõhutada, et tema ametiajal ei ole kunagi sellist sekkumist toimunud ja et ta on sellega seoses alati rangelt oma kohustusi täitnud. Seoses andmekaitsega nõustub järelevalvekomitee üldiselt ideega, et juurdepääs tuleks võimaldada selle vajalikkust hinnates. Ta leiab siiski, et ta ei saa oma järelevalveülesannet täita, kui temalt võetakse juurdepääs asjakohasele teabele. Järelevalveülesannet ei saa täita üksnes statistilistele andmetele tuginedes. Järelevalvekomitee saab korrapäraselt OLAFilt statistilisi andmeid, mis võivad toetada tema analüüsitegevust, kuid millest mingil juhul ei piisa, et võimaldada järelevalvekomiteel täita oma ülesandeid. Tõhusat järelevalvet saab teostada üksnes juurdlusdokumentide uurimise põhjal. Kõnealune järelevalve on juurdlustegevuse sõltumatuse tagatis ning samuti tagatis asjaomaste isikute (eelkõige seoses juurdluste pikkuse ja isikute põhiõiguste võimaliku kaitsega) ja Euroopa Liidu institutsioonide jaoks. Järelevalvekomitee korrapärane järelevalve juurdlusülesannete täitmise üle tagab OLAFi sõltumatuse ja asjaomaste isikute põhiõiguste austamise. Pealegi, võttes arvesse Euroopa Liidu institutsioonide kavatsust algatada institutsioonidevaheline dialoog OLAFi toimimise ja pettustevastase võitluse üle, st dialoog, mille korraldamist võiks juhtida järelevalvekomitee, on siin tegemist vastuoluga, kui järelevalvekomiteelt küsitaks tema arvamust ja samal ajal võetaks temalt kõik võimalused oma arvamust kujundada. Järelevalvekomitee leiab seega, et tulevases määruses tuleks selgitada juurdlustegevuse üle teostatava järelevalve seisukohast olulisele teabele juurdepääsu eeskirju. Uues määruses tuleks täpsemalt kindlaks määrata järelevalvekomiteele esitatava teabe liik: — lisaks punktides 1.2, 1.4 ja 1.5 kirjeldatud aruannetele ja teabele peaks OLAF edastama järelevalvekomiteele kõik juhtumid, mis kavatsetakse üle anda liikmesriikide õigusasutustele, ja kõik juhtumid, mille puhul kahtlustatakse, et on toime pandud kuritegu, kuid mida ei anta üle kohaldatavate siseriiklike õigusaktide kohaste aegumisest tulenevate piirangute tõttu; — järelevalvekomiteel peaks olema kirjaliku taotluse alusel juurdepääs kõikidele toimikutele ja vajaduse korral peaks ta oma taotlust põhjendama. Sekretariaaditeenused Järelevalvekomitee sekretariaadile osutab tugiteenuseid OLAF ja sekretariaadi töötajad määrab ametikohale ametisse nimetav asutus kokkuleppel järelevalvekomiteega. Sekretariaadi töötajate arv peaks olema piisav, et võimaldada tal täita kõiki talle usaldatud ülesandeid. OLAFi reformi käsitleva aruteludokumendi kohta esitatud järelevalvekomitee arvamuse lisa Käesolev dokument põhineb järelevalvekomitee arvamusel ja selles esitatakse kokkuvõtlikult järelevalvekomitee vastused aruteludokumendi 1. lisas esitatud küsimustele. Aruteludokumendi põhipunktid Järelevalvekomitee seisukoht 1. Juhtimine ja dialoog institutsioonidega (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 2.1) Dialoogi tüüp ja osalejad — Järelevalvekomitee võib nõustuda institutsioonidevahelise dialoogi algatamisega, kui see kindlasti ei mõjuta OLAFi tegevuse sõltumatust. — Dialoog peaks võimaldama saavutada täieliku poliitilise konsensuse, et toetada OLAFi tegevust. — OLAFi sõltumatuse järelevalvajana peaks seda dialoogi juhtima järelevalvekomitee. Dialoogi sisu Dialoog peaks võimaldama arutleda pettustevastase võitluse prioriteetide üle ning see ei tohiks asendada OLAFi peadirektori ja institutsioonide vahelisi ega järelevalvekomitee ja institutsioonide vahelisi olemasolevaid kahepoolseid suhteid. 2. Järelevalvekomitee roll (vt järelevalvekomitee arvamuse punktid 1.2, 1.3 ja 2.2) 2.1. Liikmete kohustused — Järelevalvekomitee leiab, et tema roll on tagada OLAFi sõltumatus, teostades järelevalvet OLAFi tegevuse, tema töö tõhususe, juurdlusalaste eeskirjade järgimise ja põhiõiguste austamise üle, ning toetada seega OLAFi peadirektorit. — Järelevalvekomitee peaks esitama arvamusi omal algatusel või peadirektori taotlusel. — Järelevalvekomitee ei tohiks sekkuda pooleliolevatesse juurdlustesse. Kui järelevalvekomitee leiab siiski toimikus menetlusnõude olulise rikkumise, peab järelevalvekomitee esimees teavitama sellest OLAFi peadirektorit. 2.2. Ametiaeg — Järelevalvekomitee toetab oma koosseisu uuendamist järk-järgult, et tagada töö jätkuvus ja säilitada asjatundlikkus. 2.3. Vahendid (uus teema) — Järelevalvekomitee on mures ettepaneku pärast piirata tema juurdepääsu andmetele statistiliste andmetega, mille tagajärjel võib järelevalvekomitee jääda ilma oma peamisest ülesandest ja vahendist. — Tuleks kindlaks määrata selged eeskirjad, millega reguleeritakse OLAFi poolt järelevalvekomiteele teabe edastamist ja järelevalvekomitee juurdepääsu kohta andmetele. — OLAF peaks esitama järelevalvekomiteele korrapäraselt aruandeid (vt järelevalvekomitee arvamuse punktid 1.2, 1.4 ja 1.5). — Järelevalvekomitee sekretariaadis peaks olema piisav arv töötajaid. 3. OLAFi peadirektori ametisse nimetamine ja staatus 3.1. OLAFi peadirektori ametisse nimetamise menetlus (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.7.1) Peadirektoril peavad olema piisavad volitused ja õigused, et tagada juurdlustegevuse tõhusus ja põhiõiguste täielik austamine; seepärast tuleks talle ühest küljest anda komisjoni kõrge ametniku staatus ning teisest küljest suurem autonoomia, sõltumatus tegutsemisel ja vastutus. — Staatus (uus teema): peadirektor peab olema samal hierarhilisel astmel ja seega sama ametinimetusega nagu tema kolleegid muudes Euroopa Komisjoni peadirektoraatides. — Ametiaeg: järelevalvekomitee on seisukohal, et peadirektori volitusi ei tohiks uuendada. — Ametisse nimetamise menetluse kiirendamine: praegune ametisse nimetamise menetlus tuleks säilitada. Kandidaatide kohta esitatav järelevalvekomitee arvamus peaks jääma ka edaspidi siduvaks, kuna see on peadirektori sõltumatuse tagatis. — Jätkuvuse tagamine: asendamise eeskirjad (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.7.2) määruses tuleks sätestada erieeskirjad, mis tagavad OLAFi tegevuse jätkuvuse, juhul kui peadirektor puudub või ei ole kättesaadav, tingimusel et säilitatakse OLAFi tegevuse sõltumatus ning peadirektori asendamise menetluses saavutatakse teatav institutsioonidevaheline konsensus. 3.2. Peadirektori volitused — Peadirektori sekkumine Euroopa Kohtu menetlustesse (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.7.1) — Artikli 12 lõikes 3 sätestatud menetlus tuleks säilitada. — Kui OLAFi juurdlus vaidlustatakse Euroopa Liidu kohtus, peaks OLAFil siiski oleks võimalik esitada Euroopa Kohtule oma argumendid. — Peadirektori sekkumine liikmesriikide kohtute menetlustesse (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.7.1) — OLAFi kui juurdlusvaldkonnas tunnustatud eksperdi sekkumine peaks olema võimalik kõikides liikmesriikides. 4. Juurdlusaluste isikute menetluslikud tagatised (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.3.1) — Määruses tuleks selgitada OLAFi juurdlustegevust reguleerivaid eeskirju seoses juurdlusaluste isikute õiguste ja kohustustega ning OLAFi, institutsioonide ja liikmesriikide õiguste ja kohustustega. — Järelevalvekomitee esitab selles küsimuses täiendavaid ettepanekuid oma tulevases arvamuses. 5. Õiguspärasuse kontrollimine (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.3.2) — Otsuse tegemine, kas algatada juurdlus või mitte, ning põhiõiguste austamise ja menetluslike tagatiste kontrollimine on eelkõige OLAFi peadirektori ja juhtkonna ülesanne. — Järelevalvekomitee on tõsiselt mures järelevalvenõuniku ametikoha loomise pärast (vt punktis 1.3.2 esitatud argumendid). — Peadirektor võiks kehtestada asjakohased sisekontrollid ja järelevalvemehhanismid, näiteks luua kaebusi lahendava ametniku ametikoha või hindamiskomisjoni, mille õigused ja kohustused ei tohiks kattuda järelevalvekomitee omadega. Järelevalvekomiteed tuleks teavitada kõikidest kaebustest. — Sõltumatuse kontrollimise tagamiseks võiks järelevalvekomitee: i) esitada kord aastas analüüsi, milles hinnatakse eeskirjade järgimist OLAFi poolt seoses põhiõiguste austamisega tema juurdlustegevuses; ii) teha vajaduse korral ja erandjuhtudel peadirektori taotlusel erikontrolli seoses juurdlustegevuses esinevate võimalike puudustega. 6. Tihedam koostöö ELi institutsioonide ja asutustega ning tõhusam juurdlustegevus (vt järelevalvekomitee arvamuse punktid 1.1, 1.2 ja 1.4) OLAFi juurdluste toimetamise volituste suurendamine (uus teema) (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.1) — Välis- ja sisejuurdlusi käsitlevaid sätteid tuleks tõhustada. — Tuleb selgelt kindlaks määrata OLAFi volitused juurdluse eri etappidel (lisada sõnaselge viide juurdluse käigus kogutud teabe analüüsile, selgitada sise- ja välisjuurdluste algatamist jne). — Lissaboni lepinguga antud uusi võimalusi (ELTL artikkel 325) võiks kasutada selliste sätete kehtestamiseks, mis võimaldaksid süvendada ja parandada OLAFi ja liikmesriikide õigusasutuste koostööd. — Kõikides institutsioonides, organites ja asutustes tuleks sisejuurdluste suhtes kohaldada ühtset korda. Teave asjaomastele institutsioonidele ja organitele (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.4) — Järelevalvekomitee pooldab ideed kontrollida OLAFi ja institutsioonide vahelist teabevahetust OLAFi korrapäraste aruannete põhjal, austades täielikult juurdluste konfidentsiaalsust. — OLAF peaks korrapäraselt teatama järelevalvekomiteele juhtumitest, kus institutsioon, organ või asutus ei ole OLAFi soovitusi järginud. OLAFi juurdepääs ELi institutsioonide ja organite valduses olevale teabele (vt järelevalvekomitee arvamuse punkt 1.4) — Tule