P6_TA(2006)0270

EL ja Venemaa vaheline 17. tippkohtumine

Euroopa Parlamendi resolutsioon 25. mail 2006. aastal Sotšis toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumise kohta

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Venemaa Föderatsiooni vahelist partnerlus- ja koostöölepingut [1], mis jõustus 1. detsembril 1997. aastal ja lõpeb 2007. aastal;

- võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Venemaa ja Tšetšeenia kohta ning eelkõige oma 26. veebruari 2004. aasta soovitust nõukogule ELi ja Venemaa suhete kohta [2], samuti oma 15. detsembri 2004. aasta resolutsiooni 25. novembril 2004 Haagis toimunud ELi ja Venemaa tippkohtumise kohta [3];

- võttes arvesse 25. mail 2006. aastal Sotšis toimunud ELi ja Venemaa 17. tippkohtumise tulemusi;

- võttes arvesse ELi ja Venemaa inimõigustealast dialoogi;

- võttes arvesse Venemaa praeguseid rahvusvahelisi ja Euroopa tasandi kohustusi G8 ja Euroopa Nõukogu ministrite komitee eesistujana;

- võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 4,

A. arvestades, et ELi ja Venemaa tõhustatud koostöö ja heanaaberlikud suhted on kogu Euroopa stabiilsuse, julgeoleku ja heaolu seisukohast väga suure tähtsusega;

B. arvestades, et mõlemad pooled rõhutavad ELi ja Venemaa vahelise strateegilise partnerluse olulisust ja kavatsust täiendavalt tõhustada Euroopas ja sellest väljaspool oma koostööd, mis põhineb ühistel huvidel ja väärtustel, eelkõige demokraatial, õigusriigil ja inimõiguste austamisel;

C. arvestades, et ELi ja Venemaa Peterburi tippkohtumisel 2003. aasta mais lepiti kokku nelja ühisruumi loomise osas, millega kaks aastat varem heaks kiidetud ühisele majandusruumile lisandusid vabadus-, turvalisus- ja õigusruum, välisjulgeoleku ruum ning teadus-, haridus- ja kultuuriruum; arvestades, et mõlemad pooled vaatasid üle nelja "ühisruumi" rakendamisel seni tehtud edusammud;

D. arvestades, et eelkõige energeetika valdkonnas tuleb suhteid edasi arendada, tuginedes selle valdkonna läbipaistvusele ja paremale haldamisele, tarnekindlusele, transiidivõimaluste mittediskrimineerivale kasutamisele ning paremale investeerimiskliimale;

E. arvestades, et pärast viimast laienemist on EL täielikult pühendunud Euroopa naabruspoliitika rakendamisele kui ühele peamisele välispoliitilisele prioriteedile, millele lisandub suurem sekkumine Transnistria ja Lõuna-Kaukaasia konfliktide lahendamisse; arvestades, et ELil ja Venemaal on ühine kohustus aidata saavutada rahumeelne lahendus nende vahetus läheduses toimuvatele konfliktidele;

F. arvestades jätkuvat ja kasvavat muret, mida põhjustab demokraatia nõrgenemine Venemaal, riigi suurenev kontroll meedia üle, valitsusväliste organisatsioonide olukorra halvenemine, kasvav poliitiline kontroll kohtunike üle, suurenevad takistused poliitilise opositsiooni tegutsemisele ja muud meetmed, mis on oluliselt suurendanud Kremli võimu;

G. arvestades, et tihendatud koostöö peaks aitama kindlustada demokraatiat, julgeolekut ja stabiilsust ühises naabruses, eelkõige läbi ühistegevuse demokraatia kehtestamiseks ja peamiste inimõiguste austamiseks Valgevenes;

H. arvestades, et Venemaa Föderatsioon on olnud roteeruva korra kohaselt alates 2006. aasta maist Euroopa Nõukogu ministrite komitee eesistuja; arvestades, et eesistujana on Venemaa tähtsaim prioriteet tema välisministri Sergei Lavrovi sõnul "inimõiguste riiklike kaitsemehhanismide tugevdamine, inimõigustealase hariduse arendamine ja rahvusvähemuste õiguste kaitse",

1. rõhutab Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni vahelise vastastikusel sõltuvusel ja ühistel huvidel põhineva tugevdatud ja tõhustatud partnerluse tähtsust kõigi nelja ühisruumi arendamisel, kuid on seisukohal, et praegune partnerlus Venemaaga on pigem pragmaatiline kui strateegiline, kuivõrd see peegeldab eelkõige ühiseid majandushuve ega anna olulisi tulemusi inimõiguste ja õigusriigi valdkonnas;

2. väljendab heameelt jätkuva töö üle ühise majandusruumi arendamisel, mille üldine eesmärk on kaotada tõkked kaubanduses ja investeerimises ning edendada reforme ja konkurentsivõimet, tuginedes mittediskrimineerimisele, läbipaistvusele ja heale valitsemistavale, kuid väljendab kahetsust, et kolme ülejäänud ühisruumi loomise kavade praktilisel rakendamisel pole olulisi edusamme tehtud;

3. nõuab tungivalt, et komisjon annaks õigeaegselt ja läbipaistvalt täieliku selgituse oma poliitikast Venemaa ühinemise suhtes WTOga, võttes arvesse kõiki läbiräägitud valdkondi ja sektoreid;

4. nõuab tungivalt, et komisjon uuriks olemasolevaid Venemaa ametivõimude poolse diskrimineerimise juhtusid põllumajandustoodetega kauplemisel selliste ELi liikmesriikide vastu nagu Poola, aga ka selliste ühises naabruses olevate riikide vastu, nagu Moldova ja Gruusia;

5. rõhutab energeetikaalase koostöö strateegilist tähtsust ning vajadust tihendada ELi ja Venemaa suhteid selles valdkonnas; väljendab seepärast kahetsust, et tippkohtumisel ei õnnestunud selles valdkonnas kokkulepet saavutada, ning rõhutab edaspidiste läbirääkimiste alusena vastastikuse sõltuvuse ja läbipaistvuse põhimõtet, samuti turule ja infrastruktuuridele ligipääsu ning investeerimisvõimaluste vastastikkuse tähtsust, eesmärgiga vältida oligopoolseid turustruktuure ja mitmekesistada Euroopa Liidu energiavarustust; palub seoses sellega Venemaal ratifitseerida energiaharta lepingu ning suurendada koostööd energiasäästu ja taastuva energia valdkonnas;

6. väljendab heameelt viisalihtsustus- ja tagasivõtulepingute allkirjastamise üle, mille eesmärk on vähendada viisapiiranguid teatud kodanikerühmadele ja hõlbustada Venemaa territooriumilt ebaseaduslikult ELi sisenenud sisserändajate väljasaatmist;

7. rõhutab vajadust teha koostööd Venemaaga kui vajaliku strateegilise partneriga rahu, stabiilsuse ja julgeoleku tagamisel, rahvusvahelise terrorismi ja vägivaldse ekstremismi vastu võitlemisel, aga ka selliste "pehme julgeoleku" küsimustega tegelemisel, nagu keskkonna- ja tuumariskid, narko-, relva- ja inimkaubandus ning piiriülene organiseeritud kuritegevus Euroopa naabruses, koostöös Euroopa Julgeoleku ja Koostöö Organisatsiooni (OSCE) ja teiste rahvusvaheliste foorumitega;

8. väljendab heameelt komisjoni Põhja-Kaukaasia sotsiaalmajanduslikuks taastamiseks mõeldud 20 miljoni EUR suuruse abiprogrammi tingimuste osas saavutatud kokkuleppe üle, mis on järjekordne märk ELi ja Venemaa valmisolekust selles piirkonnas koostööd teha;

9. toetab tööd, mida pooled on ühiselt alustanud praktilise koostöö tõhustamiseks kriisijuhtimise valdkonnas, ning rõhutab vajadust teha koostööd ka tuumarelva leviku tõkestamise mitmepoolsete mehhanismide tugevdamisel;

10. tervitab järgmise eesistujariigi Soome ettepanekut seada nõukogu eesistujana prioriteediks Põhjamõõde; rõhutab, et see võib olla oluline vahend ELi ja Venemaa vahelise partnerluse tõhustamiseks, milleks tuleks koostada konkreetsed ettepanekud ja projektid ning eraldada vajalikud rahalised vahendid;

11. avaldab kahetsust asjaolu üle, et seoses välisjulgeoleku ühisruumiga ei tehtud mingeid edusamme Transnistria ja Lõuna-Kaukaasia konflikti lahendamisel, Tšetšeenia olukord ei ole paranenud ja Venemaa ei väljendanud valmisolekut pidada kõnelusi Valgevenega, et alustada selles riigis tõelist demokratiseerimisprotsessi;

Inimõigustealane dialoog

12. tunnistab mitme loodud dialoogi tähtsust ELi ja Venemaa vahelise koostöö ja partnerluse parema toimimise seisukohast ning rõhutab eelkõige tõhusa inimõigustealase dialoogi vajalikkust;

13. palub samuti Venemaa valitsusel seoses sellega anda panus ELi-Venemaa inimõigustealaste konsultatsioonide kui ELi ja Venemaa vahelise partnerluse olulise osa tõhustamisse ning lubada kodumaistel ja rahvusvahelistel inimõigusorganisatsioonidel ja teistel valitsusvälistel organisatsioonidel vabalt tegutseda;

14. võtab teadmiseks eesistujariigi Austria avalduse 2006. aasta märtsis toimunud ELi ja Venemaa inimõigustealase konsultatsiooni tulemuste kohta; väljendab seoses sellega heameelt eesistujariigi Austria otsuse üle alustada uurimist inimeste kadumise ja piinamise juhtumite kohta Tšetšeenias;

15. nõuab tungivalt, et Venemaa Föderatsioon kui Euroopa Nõukogu liige parandaks vangide olukorda ning kõrvaldaks takistused, millega puutuvad advokaadid kokku teatud vangidele juurdepääsemisel; juhib tähelepanu sellele, et Venemaa kriminaalkoodeksi kohaselt tuleks kinnipeetavaid hoida nende elukoha lähedal või kohtuistungi toimumise koha lähedal, mille näiteks on vangide M. Hodorkovski ja P. Lebedevi kohtlemine;

16. palub partneritel pärast partnerlus- ja koostöölepingu lõppemist uues lepingus inimõigustealast dialoogi tõhustada, et sellest saaks struktureeritud ja läbipaistev vahend ühise inimõigustepoliitika poole liikumisel;

17. eeldab, et praegune partnerlus- ja koostööleping, mis lõpeb 2007. aastal ning keskendub samuti inimõigustele ja kodanikuvabadustele, võetakse uue partnerlus- ja koostöölepingu aluseks, ning väljendab heameelt tippkohtumisel saavutatud kokkuleppe üle, et praegune partnerlus- ja koostööleping kehtib kuni uue lepingu jõustumiseni;

18. palub Venemaa valitsusel täita G8 ja Euroopa Nõukogu ministrite komitee eesistujana oma kohustus saavutada käegakatsutavaid tulemusi läbipaistvate kaubandus- ja usaldusväärsete majandussuhete edasiarendamisel ning stabiilsuse, julgeoleku ja demokraatia tagamisel ning inimõiguste austamisel;

*

* *

19. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, Venemaa Föderatsiooni presidendile ja parlamendile, OSCE-le ning Euroopa Nõukogule.

[1] EÜT L 327, 28.11.1997, lk 1.

[2] ELT C 98 E, 23.4.2004, lk 182.

[3] ELT C 226 E, 15.9.2005, lk 224.

--------------------------------------------------