KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT



MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE



Lisatud dokumendile:

Ettepanek:

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta seoses toodete ja teenuste ligipääsetavusnõuetega

1.Probleemi määratlus

Praegused liikmesriikide ligipääsetavusnõuded, mis käsitlevad konkreetseid tooteid ja teenuseid, erinevad liikmesriigiti ja vahel ka ühe liikmesriigi piires (kui ligipääsetavusnõuded kehtivad piirkonna / kohaliku omavalitsuse tasandil). See toob kaasa ühtse turu killustumise, mis suurendab koormust tööstussektorile, et teha ligipääsetavad tooted ja teenused tarbijatele kättesaadavaks. Liikmesriikide ligipääsetavusnõuded erinevad nii kohaldamisala (mille ja kelle suhtes neid kohaldatakse) kui ka üksikasjalikkuse ja tehniliste detailide osas. Kohaldamisala erinevus tähendab, et teatavate toodete või teenuste puhul on mõned liikmesriigid kehtestanud üksikasjalikud eeskirjad, samas kui teistes riikides eeskirjad puuduvad.

Praeguste õigusaktide erinevus suureneb tulevikus tõenäoliselt veelgi, sest liikmesriigid on kohustunud rakendama ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni üldsätteid, sest ka EL on konventsiooni osaline. Liikmesriigid rakendavad kõnealuseid sätteid riigi tasandil erinevalt. Liikmesriikide toodete ja teenuste ligipääsetavust käsitlevaid õigusakte praegu ELi tasandil ei kooskõlastata. Eelkõige puudub ühtne määratlus selle kohta, kuidas tuleks tooted ja teenused muuta ligipääsetavaks. Mõned ELi õigusaktide sätted, milles nõutakse, et teatavad tooted ja teenused oleksid ligipääsetavad, eeldavad, et liikmesriigid töötavad nende kohustuste täitmiseks välja ligipääsetavusnõuded, ning koordineeritud meetmete puudumise korral on oht, et lähenemisviisid ja nõuded on väga erinevad.

Ettevõtjatele, kes soovivad müüa oma tooteid või teenuseid muudes liikmesriikides, võivad tekkida lisakulud, mis on seotud erinevate kohaldatavate eeskirjade mõistmisega ja, mis veelgi tähtsam, oma toodete või teenuste kohandamisega, et need vastaksid riigi või isegi piirkonna turu nõudmistele. See ei lase ettevõtjatel võimalikult hästi ära kasutada mastaabisäästu ja nad ei saa täiel määral kasu ühtse turu suurusest. Tooted ja teenused, mida pakutakse piiratud arvule tarbijatele, on kallimad, kuna ettevõtjad ei saa kasu suuremast turust, mis võimaldaks neil toime tulla ligipääsetavusega seotud püsikuludega. Toodete ja teenuste erinevate siseriiklike nõuetega kohandamise kulud võivad olla eriti koormavad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) jaoks.

Suurim arv probleeme esineb tehiskeskkonna, transpordi ning IKT, sealhulgas veebi, valdkonnas. Need valdkonnad on olulised teenuste ligipääsetavuse seisukohast. Sõeluuringu põhjal, mis kajastas ELi pädevusi ning järgis metoodikat, mida on üksikasjalikumalt kirjeldatud mõjuhinnangus, koostati prioriteetide loetelu. Selles määratakse kindlaks need tooted ja teenused, mille ligipääsetavust on kõige rohkem vaja, valdkondades, kus esineb kõige rohkem seadusandlikke erinevusi ning turu killustatust, või juhul, kui on väga suur tõenäosus, et need esinevad tulevikus, mis võib mõjutada ühtse turu toimimist:

arvutid ja operatsioonisüsteemid;

digitaaltelevisiooniteenused ja -seadmed;

telefoniteenused ja sellega seotud lõppseadmed;

e-raamatud;

iseteenindusterminalid, sealhulgas pangaautomaadid, piletiautomaadid ja registreerimisautomaadid;

e-kaubandus;

pangandusteenused;

reisijateveoteenused, sealhulgas lennu-, raudtee- ja meretransport;

majutusteenused.