[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 22.12.2008

KOM(2008) 884 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

postidirektiivi (direktiiv 97/67/EÜ, muudetud direktiiviga 2002/39/EÜ) kohaldamise kohta {SEK(2008) 3076}

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

postidirektiivi (direktiiv 97/67/EÜ, muudetud direktiiviga 2002/39/EÜ) kohaldamise kohta

1. Käesoleva aruande taust ja eesmärk

ELi postiteenuseid reguleeriv ühenduse raamistik on kehtestatud direktiiviga 97/67/EÜ (edaspidi „postidirektiiv”),[1] mida on muudetud direktiiviga 2002/39/EÜ. Postidirektiivi artiklis 23 nõutakse, et komisjon esitaks iga kahe aasta tagant Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande postidirektiivi kohaldamise kohta. Samuti nõutakse selles artiklis, et aruandes oleks asjakohane teave turu arengu kohta, sealhulgas tehnilised, sotsiaalsed ning tööhõive ja teenuste kvaliteedi aspektid.

Korrapärane turujärelevalve ja aruandlus on postiteenuste siseturu täielikul rakendamisel oluline tegur, mille põhjal tuvastada õigeaegselt igasugused puudused ja probleemid, võtta vajaduse korral asjakohaseid (õiguslikke) meetmeid ning rakendada parandusmeetmeid. Turujärelevalve on olnud väga oluline ka ELi postiteenuste reformi jätkamisel läbipaistval viisil ja aidanud kindlaks määrata, kas reformil on olnud oodatud mõju ja kasu. Tuleks meenutada, et eelmistel rakendusaruannetel oli tähtis roll direktiivi 2008/6/EÜ seadusandlikus protsessis.

Komisjon esitas oma esimese rakendusaruande 2002. aasta novembris,[2] teise 2005. aasta märtsis[3] ja kolmanda 2006. aasta oktoobris[4]. Nagu eelmistes rakendusaruannetes, antakse ka käesolevas aruandes igakülgne hinnang postidirektiivi üldisele ülevõtmisele liikmesriikides, sealhulgas postidirektiivi tähtsamate elementide rakendamisele ja regulatiivsele arengule, aga ka üksikasjalikele turusuundumustele (sealhulgas majandus-, sotsiaal-, tööhõive-, tehnilistele ja teenuste kvaliteedi aspektidele). Käesolevas aruandes kirjeldatakse peamisi arenguaspekte alates 2006. aasta oktoobris vastu võetud viimasest rakendusaruandest ja see hõlmab aruandeperioodi 2006–2008.

Käesolevale aruandele on lisatud komisjoni talituste töödokument, milles esitatakse üksikasjalikum teave regulatiivse arengu ja turusuundumuste kohta. Komisjoni aruandes nõukogule ja Euroopa Parlamendile postidirektiivi kohaldamise kohta esitatakse kokkuvõtlikult komisjoni talituste töödokumendi järeldused. Aruanne ja komisjoni talituste töödokumendis sisalduv üksikasjalik analüüs on koostatud ECORYSi hiljutise uuringu põhjal, mis käsitleb postisektori peamisi arenguid (2006–2008)[5].

Kõnealune aruandeperiood on ELi postisektori jaoks eriti oluline, sest käesoleva aruandega hõlmatud lühikese ajavahemiku jooksul tehti mitu otsustavat edusammu: esiteks liberaliseeris Saksamaa oma postituru, mis on ülekaalukalt kõige suurem ühtne (riiklik) postiturg ELis, täielikult 1. jaanuaril 2008. Teiseks paistab, et nüüd on võimalik esitada hinnang Ühendkuningriigi turu täieliku avamise kohta, mis leidis aset 1. jaanuaril 2006, ja seda tööd teevad praegu Ühendkuningriigi sõltumatud eksperdid. Kolmandaks on nüüd võimalik analüüsida mõju, mida on avaldanud universaalteenuse osutajale reserveeritud teenuste kaalupiirangute vähendamine 50 grammini 1. jaanuariks 2006 kogu ELis, mis on viimane vaheetapp enne turu täielikku avamist.

Viimasena tuleks meenutada tõika, et 2008. aasta veebruaris võtsid nõukogu ja Euroopa Parlament vastu direktiivi 2008/6/EÜ, millega muudeti täiendavalt postidirektiivi (edaspidi „kolmas postidirektiiv”)[6]. Kolmandas postidirektiivis sätestatakse enamiku liikmesriikide (ELi postiturgude mahust 95 %) jaoks turu täieliku avamise tähtpäevaks 31. detsember 2010 ja ülejäänud liikmesriikide jaoks 31. detsember 2012. Kolmas postidirektiiv moodustab seega õigusliku aluse postiteenuste siseturu rakendamiseks. See oluline otsus, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu laiapõhjalise konsensuse alusel, mitte ainult ei märgi käesoleva aruande vaatlusperioodi lõppu, vaid lisab sellele ka olulise väljavaate. Tagasihoidlikumalt väljendudes ei ole käesoleva aruande eesmärk ega ülesanne prognoosida kolmanda postidirektiivi rakendamist – selle täielikuks teostamiseks peaksid kõik sidusrühmad märkimisväärseid jõupingutusi tegema –, vaid anda teavet praeguse postidirektiivi rakendamise kohta vaatlusperioodi jooksul. Vajaduse korral esitatakse sellegipoolest väljavaated ja suundumused.

2. Postiteenuste tähtsus ja nende muutuv roll

Postiteenused on ELi majanduse oluline sektor. 2004. aastal tõid postiteenused ELis sisse umbes 90 miljardit eurot ehk ligikaudu 1 % ELi SKP-st[7]. Postiteenuste sektor on ka oluline tööandja – 2006. aastal andsid postiettevõtjad otseselt tööd umbes 1,6 miljonile inimesele[8].

Asudes kommunikatsiooni-, reklaami- ja transpordisektori ristumispunktis, on postiteenused koos teiste transpordi-, logistika- ja kommunikatsiooniteenustega ELi majanduse jaoks väga tähtis sektor. Peale selle pakuvad postiteenused sotsiaalhüvesid, mida ei saa majanduslikust vaatepunktist mõõta. Need on oluliseks vahendiks, mille abil inimesed saavad üksteisega suhelda ja teavet leida. Postiteenuseid loetakse üldist majandushuvi pakkuvateks teenusteks.

Postisektor areneb märkimisväärselt. Uue aastatuhande esimese kümnendi lõpul pakuvad postiettevõtjatele karmi konkurentsi elektroonilised sidevahendid. See sunnib neid oma ettevõtteid paremini tarbijate vajadustele kohandama ja oma tõhusust suurendama. Peale selle pakuvad turgu valitsevatele postiettevõtjatele postiteenuste turu jätkuva avamise tingimustes üha suuremat konkurentsi uued turule sisenejad. Nende suundumustega sammu pidamiseks on postiettevõtjad tegevust ümber korraldades suurendanud oluliselt oma tõhusust, tänu millele hoitakse kulusid kontrolli all ja osutatakse kvaliteetsemaid teenuseid. Postikäitluse ümberkorraldamise tulemusel on paljudel juhtudel omakorda välja töötatud uusi tooteid ja ideesid või on uute toodete ja ideede väljatöötamine ajendanud postikäitluse ümberkorraldamist.

Füüsilist kirjavahetust täiendavad üha enam mitme kanali kaudu osutatavad postiteenused ja tarbijate vajadustele kohandatud lahendused. Näitena võib siin tuua hübriidpostiteenused, mida pakub nüüd enamik postiettevõtjaid. Mõni postiettevõtja läheb isegi sammu kaugemale ja siseneb lähiturgudele, töötades klientide jaoks välja infotehnoloogiateenuseid. Uusi lisandväärtusega teenuseid on hakatud välja töötama vastumeetmena n-ö e-asenduse ohule ja tehnoloogia arengu pakutavate võimaluste kasutamiseks.

Postiteenused on ELi ühtse turu poliitika oluline element ja neid on kajastatud ka majanduskasvu ja tööhõivet käsitlevas Lissaboni strateegias, mis 2005. aastal põhimõtteliselt taaskäivitati[9]. Komisjoni teatises 21. sajandi Euroopa ühtse turu kohta[10] rõhutatakse, et võrgutööstuste, näiteks postiteenuste alal tehtavad algatused hakkavad tulemusi andma pärast nende täielikku rakendamist. Sellegipoolest on siin võimalik rohkem ära teha. Üldiselt ollakse üksmeelel, et üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid saab jätkusuutlikul viisil pakkuda eeskätt konkurentsile rajatud turul ja ühtse Euroopa turu arendamise kaudu.

3. Postidirektiivi kohaldamine ja regulatiivne areng

Kõik liikmesriigid on paljude esmaste ja teiseste postiteenuseid käsitlevate õigusaktide kaudu üle võtnud direktiivi 97/67/EÜ, mida on muudetud direktiiviga 2002/39/EÜ. Võrreldes 2006. aasta rakendusaruandes kirjeldatud olukorraga, on Eesti, kus ülevõtmisprotsess tol ajal käimas oli, nüüd samuti mõlemad direktiivid üle võtnud.

Ametlik ülevõtmine on aga ainult esimene samm ühenduse raamistiku täieliku rakendamise suunas. Postidirektiivi sätete praktiline rakendamine ning selle mõju postiettevõtjatele ja -sektorile on sama olulised.

Aruandeperioodi jooksul võib täheldada järgmisi peamisi regulatiivseid arengusuundi.

- Saksamaa avas oma postituru täielikult 1. jaanuarist 2008. Seega on praeguse seisuga neli liikmesriiki kaotanud reserveeritud ala enne postidirektiivis ette nähtud kuupäeva (Rootsi, Saksamaa, Soome, Ühendkuningriik). Saksamaa postituru liberaliseerimine langes kokku ametliku miinimumpalga kehtestamisega Saksamaa postisektoris. ECORYSi järgi on miinimumpalk tunduvalt kõrgem muude postiettevõtjate makstavast palgast ja selle kehtestamine võib kahjustada konkurentsi arengut.

- Turgude avamise vallas on aga näha teatud aeglustumist. Madalmaad, kus kavandati turu täielikku avamist, on liberaliseerimise nüüd edasi lükanud ning ei ole määranud kindlat kuupäeva turu täielikuks avamiseks. Madalmaade valitsus on selle määramata ajaks edasilükkamise õigustuseks esitanud mitu põhjendust, muu hulgas Madalmaade valitseva postiettevõtja peamiste konkurentide töötingimused, võrdsete võimaluste puudumise postiettevõtjate jaoks, kuna turgu valitsevate postiettevõtjate suhtes kehtivad Saksamaal ja Ühendkuningriigis käibemaksuvabastused,[11] ja miinimumpalga kehtestamise Saksamaa postisektoris, mis suurendab uute postiturule sisenejate kulusid. Kuigi need põhjendused võivad poliitilisest vaatenurgast veenvad olla, peab igas õiguslikus hinnangus arvestama nende kooskõla kehtiva ühenduse õigustikuga, eelkõige postidirektiivi artikliga 7. Artiklis 7 sätestatakse, et liikmesriigid võivad ka edaspidi reserveerida teatavaid teenuseid universaalteenuse osutaja(te)le üksnes universaalteenuse säilimise tagamiseks vajalikul määral. Kõnealuses sättes ei käsitleta seega vastastikkuse olukordi või muid elemente riigi seadusandlikus või faktilises kontekstis.

- Konkurentsi arengu seisukohalt on postisektoris nüüd suundumuseks konkurentide (kohustuslikus korras antav või läbirääkimistel põhinev) juurdepääs jaotusvõrgule. Enamikus liikmesriikides on turgu valitsev postiettevõtja kohustatud võimaldama juurdepääsu asjakohaste tingimuste alusel, mis määratakse kõigepealt kindlaks läbirääkimiste teel, ja kui need ei sobi, võib tingimused kindlaks määrata (või peab need kindlaks määrama) riigi reguleeriv asutus.

- Edusamme turule sisenemise õiguslike takistuste vähendamises ja võrdsete võimaluste pakkumises on olnud mitmesuguseid. Postiettevõtjate käibemaksuvabastuse moonutav mõju on enamjaolt säilinud, kuigi komisjon tegi 2003. aastal ettepaneku kuuenda käibemaksudirektiivi[12] asjakohase muudatuse kohta.[13] Konkureerivate postiettevõtjate juurdepääsu puudumine postkastidele on mõnes liikmesriigis senini oluline probleem. Universaalteenuse osutamise kohustuse määratlemine ja selle rahastamine tulevikus võib postiettevõtjate jaoks samuti ebakindlust tekitada, eriti kui riiklike õigusaktide rakendamine ei paku selget õiguslikku alust (nt seoses universaalteenuse osutamise kohustuse ulatusega). Lubade ja litsentside andmise menetlused ja sellega seotud tingimused ei aita alati konkurentsi arengule kaasa. Mõnel juhul on loa või litsentsiga seotud tingimused isegi piiravad, nagu näiteks Soomes, kus litsentsi sooviv postiettevõtja on kohustatud pakkuma täielikku universaalteenust või maksma erimaksu, mis võib moodustada 5–20 % ettevõtte aastakäibest. Tegelikult on litsentside andmise süsteem Soomes adresseeritud posti kohaletoimetamise valdkonna konkurentsi isegi oluliselt pidurdanud.

Teised 2006. aasta rakendusaruandes esitatud tähelepanekud ja järeldused kehtivad endiselt.

Universaalteenuse osutajate kuluandmete ja raamatupidamise läbipaistvuse tase on senini märkimisväärselt varieeruv ja seega liikmesriigiti väga ebaühtlane. Tundub, et postidirektiivi artikli 14 peamised nõuded (eraldi raamatupidamisarvestus ühelt poolt kõigi reserveeritud ala teenuste ja teiselt poolt reserveerimata teenuste kohta) on täidetud. Teisalt ei ole nii kindel, kas postiettevõtjad täidavad artikli 12 nõudeid, eelkõige nõuet tagada, et kõigi universaalteenuse osutamise kohustuse alusel pakutavate teenuste hinnad vastavad kuludele.

Ühenduse seadusandja on kinnitanud, et hästitoimivad riikide reguleerivad asutused on postiteenuste siseturu rakendamiseks hädavajalikud. Samas kui kõik liikmesriigid on ametlikult loonud sõltumatud reguleerivad asutused, võib täheldada, et reguleerivate asutuste volitused, ressursid ja pädevused erinevad liikmesriikide lõikes märkimisväärselt, ning võib õigustatult kahelda selles, kas kõikidel riikide reguleerivatel asutustel on piisavad vahendid oma ülesannete (tõhusaks) täitmiseks.

4. Turusuundumused

Aastatel 2004–2006 on adresseeritud posti maht postiturul pidevalt suurenenud[14]. Mahu suurenemine oli 2004. ja 2007. aastal ELiga liitunud uutes liikmesriikides märgatavam kui vanade liikmesriikide hulgas. Ajavahemikus 2004–2006 kasvas postimaht uutes liikmesriikides keskmiselt 6,5 %, võrreldes 1,5 %-lise keskmise kasvuga ülejäänud 15 liikmesriigis. Postiturg areneb jätkuvalt ühesuunalise jaotusturu suunas, kusjuures ettevõtetest pärit post moodustab keskmiselt 85 % kogu postimahust.

Eeldatakse, et vähem arenenud postituruga liikmesriikide asjaomane kasv on jätkuvalt märkimisväärne, kusjuures märgatav kasvupotentsiaal on teenuste kvaliteedi paranedes eeskätt seotud otsepostitusega. Arenenud postiturgudega liikmesriikides on olukord teistsugune. Mõnel neist liikmesriikidest on veel võimalik mõõdukat kasvu saavutada, samas kui teistes liikmesriikides, näiteks Ühendkuningriigis ja Madalmaades, on adresseeritud posti maht viimastel aastatel juba vähenenud.

Konkurents kirjaturul on kujunemisjärgus, ent areneb ikka aeglaselt, ja tõsine konkurents peab alles välja kujunema. Konkurentide turuosad küll suurenevad, aga jäävad siiski madalale tasemele isegi oma postituru täielikult liberaliseerinud liikmesriikides. Läbiv konkurents on keskmisest rohkem arenenud Hispaanias, Rootsis, Saksamaal ja Madalmaades. 2007. aastal ulatuvad konkurentide hinnangulised turuosad neis liikmesriikides umbes 8 %-st Hispaanias, 9 %-st Rootsis ja 10 %-st Saksamaal 14 %-ni Madalmaades. Uutes liikmesriikides võib arenevat läbivat konkurentsi märgata Bulgaarias, Tšehhi Vabariigis, Eestis ja Rumeenias. Enamikus teistes liikmesriikides jäävad konkurentide turuosad mõne erandiga alla 2 %.

Ühendkuningriigis, kus postiturg liberaliseeriti täielikult 2006. aastal, on läbiv konkurents peaaegu olematu, aga konkurents on arenenud turu varustavas osas, kus konkurentide turuosa on umbes 20 % adresseeritud posti kogumahust. Ühendkuningriigi reguleeriv asutus Postcomm on olnud eriti aktiivne juurdepääsukorralduste vallas ja uute sisenejate litsentsimise süsteemi väljatöötamisel. Paljud juurdepääsusüsteemi aspektid ja juurdepääsu reguleerimine on Ühendkuningriigis edendanud pigem konkurentsi juurdepääsu seisukohalt kui läbivat konkurentsi.

Reserveeritud teenuste kaalupiirangute vähendamine 100 grammilt 50 grammile alates 1. jaanuarist 2006, mis on avanud täiendavalt 7 % adresseeritud posti turust, on konkurentsi arengut nähtavasti vähe mõjutanud, sest see avas mahu seisukohalt ainult väikese osa postiturust. Tundub, et konkurentsi arengus on olulisem tegur olnud adresseeritud posti turu kindlate segmentide avamine mõnes liikmesriigis, võimaldades konkurentidel omandada suuremaid turuosasid, näiteks otsepostituse liberaliseerimine Madalmaades, nn D-litsents Saksamaal (mis võimaldab konkurentidel turu täieliku avamiseni pakkuda lisandväärtusega järgmisel päeval kohaletoimetamise teenust ) ja hübriidpostiteenuste liberaliseerimine Bulgaarias.

Konkurentsi enamjaolt aeglast arengut võib seostada õiguslike takistustega, nimelt asjaoluga, et enamikus liikmesriikides moodustavad reserveeritud alad ikka suurema osa postiteenuste mahust. Kuna mastaabisäästul on postiteenustes oluline roll, on teenuste reserveerimise tõttu turgu valitsevatele postiettevõtjatele uutel sisenejatel keeruline saavutada piisavat mahtu, et mastaabisäästust samuti kasu saada ja postiturul edukalt konkureerida.

Peale reserveeritud ala ja eespool juba kirjeldatud õiguslike takistuste, nagu postiettevõtjate käibemaksuvabastus, juurdepääs postkastidele või muudele postiinfrastruktuuri elementidele mõnes liikmesriigis ning lubade või litsentside andmise menetlused, võib esineda ka strateegilisi takistusi, mis konkurentsi arengut tõkestavad. Eeskätt võivad strateegilised takistused tekkida sellest, kui turul domineeriv postiteenuste osutaja (väidetavalt) kuritarvitab oma seisundit, nagu näiteks eksklusiivlepingutega, hinnadiskrimineerimisega, lojaalsuspreemiatega ning n-ö komplekt- või seosmüügiga.

5. Postidirektiivi mõju turule

ELi postireformil, mis algatati 1992. aastal ühtse postiteenuste turu arengut käsitleva rohelise raamatu avaldamisega, on olnud postiteenuste pakkumisele ja postisektorile väga suur mõju. Postidirektiiv ja selle rakendamine liikmesriikides on parandanud teenuste kvaliteeti ja taganud kõikidele klientidele kättesaadava universaalteenuse osutamise. Kõrge kvaliteediga ja taskukohase universaalse postiteenuse osutamine on kogu Euroopa Liidus tagatud vähemalt viiel päeval nädalas, ainult üksikute eranditega, mille põhjuseks on geograafilised tingimused.

Tänu postidirektiivi sätete regulatiivsele ja turumõjule ning turu järkjärgulisele avamisele areneb konkurents kirjaturul. Adresseeritud posti segmendis suurenesid konkurentide turuosad mitmes liikmesriigis aastatel 2004–2007 märkimisväärselt. Turu avamine ja konkurentsi tekkimine on töökohtade loomisel ja tarbijatele paremate teenuste osutamise väga oluline. Tõsine konkurents peab aga veel välja kujunema ja kindlaks tehtud (või kujunemisjärgus) takistused turule sisenemisel peab tõhusalt kõrvaldama.

Ajendatuna turu järkjärgulisest avamisest, mis on ette nähtud postidirektiivis, ja konkurentsist jätkasid turgu valitsevad postiettevõtjad aruandeperioodil oma tegevuse moderniseerimist ja suuremate ümberkorralduste tegemist tõhususe suurendamiseks. Postiettevõtjad liiguvad üha enam postiteenuste turupõhise ja kliendile orienteeritud pakkumise suunas.

Keskmiselt oli teenuste kvaliteet, mida mõõdetakse teenuse kättetoimetamiseks kuluva aja alusel, aruandeperioodi jooksul jätkuvalt kõrge ja ületab kaugelt postidirektiivis sätestatud jõudluseesmärke toimetada 85 % ELi-sisestest piiriülestest kirjadest kohale kolme päeva jooksul ja 97 % viie päeva jooksul. 2007. aastal toimetati 94 % ELi-sisestest piiriülestest kirjadest kohale kolme päeva jooksul, mis tähendab, et 2006. aastaga võrreldes pole see näitaja eriti muutunud.

6. Kokkuvõte

Aruandeperioodil jätkus postisektori järkjärguline avamine ja Saksamaa liberaliseeris oma postituru täielikult. Konkurents on edasi arenenud. Teisalt – kuigi ettevõtete ja tarbijate jaoks kasu toov konkurents on kujunemisjärgus, on selle areng aeglasem kui loodeti. Selle põhjus on ühelt poolt see, et suur osa postiturust reserveeritakse ikka turgu valitseva postiettevõtja jaoks. Kolmanda postidirektiivi vastuvõtmist peaks sellega seoses vaatlema otsustava sammuna, sest sellega nähakse ette viimaste seaduslike monopolide kaotamine ja see on postisektori ja kogu majanduse jaoks erakordne võimalus. Kujunemisjärgus konkurentsi tulemusel on postiteenused kvaliteetsemad ja rohkem kliendile orienteeritud – seda suundumust on juba täheldatud oma turu täielikult avanud liikmesriikides.

Peale reserveeritud ala esineb aga endiselt teisi (õiguslikke ja strateegilisi) takistusi turule sisenemisel. Selleks et nägemus jätkusuutlike ja tõhusate postiteenustega siseturust teoks saaks, tuleb neid turutakistusi efektiivselt käsitleda ja need kaotada. See on komisjoni ja liikmesriikide ning kõikide sidusrühmade ühine vastutus. Väga oluline on, et kõikides liikmesriikides seataks sisse tõhusa reguleerimise süsteem ja et riiklikud postiteenuseid käsitlevad õigusaktid ei takistaks konkurentsi kujunemist ja selle positiivset mõju klientide vajadustele.

Seda silmas pidades tuleks meenutada, et 2003. aastal esitas komisjon nõukogule ettepaneku postiteenuste käibemaksuvabastuse kaotamise ja kõikide postiteenuse osutajate maksustamise kohta. Nõukogu ei ole selle ettepaneku osas aga senini kokkuleppele jõudnud ja seda ei ole alates 2004. aastast arutatud. Ettepaneku vastuvõtmine on nüüd veelgi olulisem, kuna kolmanda postidirektiiviga on sätestatud kindel kuupäev riikide postiturgude täieliku liberaliseerimise jaoks. Huvi võib pakkuda ka tõsiasi, et praegu on Euroopa Kohtus menetlemisel eelotsusetaotlus postiteenuste käibemaksuvabastuse kohaldamisala kohta (kohtuasi C-357/07).

Kindlaks on tehtud, et riigi reguleerivatel asutustel on siseturu rakendamise eesmärgi saavutamisel ja mitme postiettevõtjaga keskkonnas ülioluline roll. Põhilised reguleerivate asutuste ees seisvad väljakutsed on muu hulgas koostalitluse korraldamine mitme postiettevõtjaga turul, turule sisenemise strateegiliste takistuste suhtes meetmete võtmine ja tagamine, et hinnad vastavad kuludele. Selleks et riikide reguleerivatel asutustel oleks võimalik oma ülesandeid edukalt täita, peaks enamikus liikmesriikides reguleerivate asutuste eriteadmisi ja töötajate arvu suurendama. Seda punkti on direktiivis 2008/6/EÜ samuti käsitletud.

On väga selge, millele postisektor järgmistel aastatel keskendub. Sektor ei saa toetuda ainult kolmanda postidirektiivi ülevõtmise protsessile. Väga olulised tegurid on turujärelevalve ja praeguse postidirektiivi rakendamise kriitiline hindamine. Liikmesriigid ja eriti nende reguleerivad asutused peavad pöörama kogu oma tähelepanu kolmanda postidirektiivi tõhusale ülevõtmisele, tagades samal ajal tõhusa reguleerimise praegu kohaldatava postidirektiivi alusel. Eelseisev etapp on ülioluline, kuna hõlmab üleminekut mitmelt õiguslikult süsteemilt ainult ühele süsteemile.

Ühenduse seadusandja ülesannete ja kohustuste alusel osaleb komisjon aktiivselt kõnealustes protsessides, andes liikmesriikidele võimaluse kehtestada parim regulatiivne tava ja jätkata samal ajal aktiivset ja läbipaistvat turujärelevalvet, et kaitsta ELi postireformi eesmärke.

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 97/67/EÜ, 15. detsember 1997, ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta, EÜT L 15, 21.1.1998, lk 14; Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/39/EÜ, 10. juuni 2002, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ ühenduse postiteenuste konkurentsile avamise jätkamise kohta, EÜT L 176, 5.7.2002, lk 21.

[2] Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule postidirektiivi (97/67/EÜ) kohaldamise kohta, KOM(2002) 632 lõplik.

[3] Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule postidirektiivi (97/67/EÜ, muudetud direktiiviga 2002/39/EÜ) kohaldamise kohta, KOM(2005) 102 lõplik ja SEK(2005) 388.

[4] Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule postidirektiivi (97/67/EÜ, muudetud direktiiviga 2002/39/EÜ) kohaldamise kohta, KOM(2006) 595 lõplik ja SEK(2006) 1293.

[5] Uuring on kättesaadav järgmisel veebisaidil:http://ec.europa.eu/internal_market/post/studies_en.htm.

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/6/EÜ, 20. veebruar 2008, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega, ELT L 52, 27.2.2008, lk 3.

[7] „Euroopa postisektori peamised arengud (2004–2006)”, WIK-Consult, mai 2006.

[8] „Euroopa postisektori peamised arengud (2006–2008)”, ECORYS, 2008.

[9] Eesistujariigi järeldused, Brüsseli Euroopa Ülemkogu, 22.–23. märts 2005.

[10] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele „21. sajandi Euroopa ühtne turg”, KOM(2007) 724 lõplik:http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/com/2007/com2007_0724en01.pdf.

[11] Käibemaksuvabastuse teemat on rohkem käsitletud käesoleva dokumendi teistes punktides ja komisjoni talituste töödokumendi punktis 3.5.3.

[12] Nõukogu kuues direktiiv 77/388/EMÜ, 17. mai 1977, kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, EÜT L 145, 13.6.1977, lk 1, mis asendati 1. jaanuarist 2007 nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, ELT L 347, 11.12.2006, lk 1. Viimane direktiiv on põhimõtteliselt aastate jooksul muudetud nõukogu 1977. aasta kuuenda direktiivi uuesti sõnastatud versioon.

[13] Ettepanek nõukogu direktiivi kohta, millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ seoses postiteenuste käibemaksuga, KOM(2003) 234 lõplik, muudetud: KOM (2004) 468 lõplik.

[14] Viimased kättesaadavad andmed; ECORYS, 2008.