Ette on nähtud ettepandud määrust kohaldamine „krediidireitingute suhtes, mis on mõeldud kasutamiseks regulatiivsel või muul eesmärgil” finantssektori eeskirjadele alluvate asutuste (krediidiasutused, investeerimisühingud, kindlustus- ja elukindlustusettevõtjad, edasikindlustusettevõtjad, eurofondid ja tööandjapensioni kogumisasutused) poolt, ning mis on avalikud või mida levitatakse tellijatele. (6) Lisaks võivad need reguleeritud asutused õigusaktides sätestatud eesmärkidel kasutada ainult ühenduses asutatud ja ettepandud määruse kohaselt tegevusloa saanud reitinguagentuuride antud krediidireitinguid. (7)

Kuigi EKP toetab ettepandud määruse suurt reguleerimisala, esitatakse järgmised märkused.

Esiteks, kuigi väljendist „kasutamiseks regulatiivsel või muul eesmärgil” võib eeldada, et soovitakse laia reguleerimisala, siis nii seletuskiri kui ka komisjoni mõju hinnang pooldavad kitsamat lähenemist, mille kohaselt hõlmab ettepandud määrus ainult regulatiivsetel eesmärkidel kasutatavaid krediidireitinguid. (8) Komisjon väidab, et ettepandud lähenemine on „proportsionaalne”, sest see „ei ole suunatud kõikidele reitinguagentuuridele, vaid ainult nendele, mille reitinguid kasutavad finantsasutused regulatiivsetel eesmärkidel, st finantssüsteemile potentsiaalselt suure mõjuga reitinguid” (9) Samas kõhkleb ettepandud määrus mitme eesmärgi vahel, milleks on ühest küljest eesmärk „kehtestada ühtne lähenemisviis, millega tagatakse, et ühenduses kasutatavad krediidireitingud on kõrge kvaliteediga” (10) ning eesmärk tagada, et „ühenduse seadustega reguleeritud finantsasutustes kasutatavad reitingud on kvaliteetsed ja et neid annavad rangetele nõuetele vastavad reitinguagentuurid”; (11) teisest küljest piiratum eesmärk on nõuda tegevusluba ainult nendelt ELis asutatud reitinguagentuuridelt, kes soovivad tagada, et ELi finantsasutused saavad nende krediidireitinguid regulatiivsetel eesmärkidel kasutada. (12) Ettepandud määrus ei selgita ka reegleid, mida kohaldatakse väätpaberite suhtes, mille avaliku pakkumise prospekt on avaldatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. novembri 2003. aasta direktiivi 2003/71/EÜ (väärtpaberite üldsusele pakkumisel või kauplemisele lubamisel avaldatava prospekti ja direktiivi 2001/34/EÜ muutmise kohta) (13) kohaselt ja mida hinnatakse ettepandud määruse alusel.

Teiseks, reguleerimisalas määratleb ettepandud määrus „regulatiivsed eesmärgid”, viidates krediidireitingu olulisemale näitele finantsõigusaktis, s.t Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivile 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta (uuestisõnastamine), (14) mille kohaselt krediidiasutused võivad kasutada reitinguid ühe alusena, et arvutada oma kapitalinõuded maksevõime jaoks. (15) EKP arusaama kohaselt on selle lähenemisega soovitud hõlmata krediidireitinguid, millel on „finantssüsteemile potentsiaalselt suur mõju”. (16) Selles osas leppisid G20 rahandusministrid ja keskpankade presidendid 14. märtsil 2009 kokku õigusaktidel põhinevas järelevalves, sh tegevusloa taotlemine nende reitinguagentuuride poolt, mille hinnanguid kasutatakse regulatiivsetel eesmärkidel. (17) Samas on „regulatiivsed eesmärgid” konkreetselt määratlemata ja kuna ei ole määratletud, kas see hõlmab hinnanguid ühenduse õigusaktide (mis on riigi õigusaktides rakendatud) või riigi õigusaktide alusel, leiab EKP, et vajalik on täiendav selgitus. Lõpuks, mõned ettepandud määruse sätted, näiteks reitinguagentuuride üldine kohustus avaldada „kõik krediidireitingud”, (18) võivad olla vastuolus ettepandud määruse reguleerimisalaga, mis on piiratud regulatiivsetel eesmärkidel kasutatavate krediidireitingutega.

Kolmandaks, ettepandud määrust kohaldatakse ainult krediidireitingute suhtes, mida levitatakse tellijatele või avaldatakse. Sõltumatute reitinguagentuuride (External Credit Assessment Institutions) suhtes kohaldatavatest direktiivi 2006/48/EÜ (19) reeglitest tuleneb, et krediidireiting loetakse avaldatuks, kui võimalikud kasutajad saavad juurdepääsu samaväärsetel tingimustel ja avalikkusele on antud õige hindamise võimalus.

Neljandaks, krediidireiting peaks põhinema ühendatud kvalitatiivsel ja kvantitatiivsel meetodil. (20) Selles osas märgitakse, et kolmandast isikust teenuseosutajate (21) hindamise meetodid on tavaliselt ainult kvantitatiivsed ja ei võta arvesse kvalitatiivset teavet, näiteks hinnatavate üksuste juhtkonna või töötajate kaudu saadud teavet. Eurosüsteemi (hõlmab EKP ja euro kasutusele võtnud liikmesriikide keskpangad (RKPd)) rahapoliitika toimingute raamistikus käsitletakse sellist liiki krediidihinnangu süsteemi erinevalt muudest krediidihinnangu allikatest, näiteks sõltumatutest reitinguagentuuridest. Seetõttu tuleks kaaluda, kas ettepandud määrus peaks sätestama, et kolmandatest isikutest teenuseosutajate hindamismeetodite alusel antud hinnangud jäävad reguleerimisalast välja.