EUROOPA KOMISJON Brüssel,25.11.2020 COM(2020) 767 final 2020/0340(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa andmehalduse kohta

(andmehaldust käsitlev õigusakt) (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2020) 405 final} - {SWD(2020) 295 final} - {SWD(2020) 296 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev seletuskiri on lisatud ettepanekule Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, mis käsitleb andmehaldust. Tegemist on esimese meetmepaketiga, mis kuulutati välja Euroopa 2020. aasta andmestrateegias. Vahendi eesmärk on parandada andmete kasutamiseks kättesaadavust, suurendades usaldust andmevahendajate vastu ja täiustades andmejagamismehhanisme kogu ELis. Vahend peaks käsitlema järgmisi olukordi: -avaliku sektori andmete taaskasutamiseks kättesaadavaks tegemine olukordades, kus selliste andmete suhtes kehtivad teiste isikute õigused; -andmete jagamine ettevõtjate vahel mis tahes vormis tasu eest; -isikuandmete kasutamise võimaldamine „isikuandmete jagamise vahendaja“ abil, kelle eesmärk on aidata üksikisikutel kasutada oma isikuandmete kaitse üldmäärusest tulenevaid õigusi; -andmete kasutamise lubamine altruistlikel põhjustel. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käimasolev algatus hõlmab eri liiki andmevahendajaid, kes käitlevad nii isikuandmeid kui ka isikustamata andmeid. Seetõttu on eriti tähtis koostoime isikuandmeid käsitlevate õigusaktidega. EL on loonud isikuandmete kaitse üldmääruse ja e-privaatsuse direktiiviga kindla ja usaldusväärse õigusraamistiku isikuandmete kaitseks ning seadnud standardi kogu maailma jaoks. Käesoleva ettepanekuga täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta direktiivi (EL) 2019/1024 avaandmete ja avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta (avaandmete direktiiv). Käesolevas ettepanekus käsitletakse andmeid, mis on avaliku sektori asutuste valduses ja mille suhtes kohaldatakse teiste isikute õigusi ning mis seetõttu jäävad nimetatud direktiivi kohaldamisalast välja. Ettepanek on loogiliselt ja sidusalt seotud muude Euroopa andmestrateegia raames välja kuulutatud algatustega. Selle eesmärk on hõlbustada andmejagamist, muu hulgas suurendades usaldust andmejagamisvahendajate vastu, keda eri andmeruumides eeldatavasti kasutatakse. Ettepaneku eesmärk ei ole anda, muuta ega tühistada andmetele juurdepääsu ja andmekasutusega seotud märkimisväärseid õigusi. Seda liiki meetmeid kavandatakse võimalikus andmealases õigusaktis (2021). Vahend on inspireeritud teadusandmete jaoks välja töötatud andmehalduse ja taaskasutamise põhimõtetest. FAIR-põhimõtete kohaselt peaksid sellised andmed olema põhimõtteliselt leitavad, kättesaadavad, koostalitlusvõimelised ja taaskasutatavad. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Valdkondlikud õigusaktid andmetele juurdepääsu kohta on vastu võetud või ettevalmistamisel ning käsitlevad kindlakstehtud turutõrkeid valdkondades, nagu autotööstus, makseteenuste osutamine, arukate arvestite teave, elektrivõrgu andmed, intelligentsed transpordisüsteemid, keskkonnateave, ruumiandmed ja tervishoiusektor. Käesoleva ettepanekuga toetatakse olemasolevate õigusnormide alusel kättesaadavaks tehtud andmete kasutamist, ilma neid õigusnorme muutmata või uusi valdkondlikke kohustusi loomata. Ettepanek ei piira konkurentsiõiguse kohaldamist, on koostatud kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklitega 101 ja 102 ning ei piira ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/31/EÜ (infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul) sätete kohaldamist. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Käesoleva määruse asjakohaseks õiguslikuks aluseks on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114. Vastavalt sellele artiklile peab EL võtma nii õigus- kui ka haldusnormide ühtlustamiseks meetmeid, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine. Kõnealune algatus on osa Euroopa 2020. aasta andmestrateegiast, mille eesmärk on tugevdada ühtset andmeturgu. Majanduse ja ühiskonna üha suurema digitaliseerimisega kaasneb oht, et liikmesriigid võtavad andmehaldusega seotud õigusakte järjest rohkem vastu kooskõlastamata viisil, mis suurendaks ühtse turu killustatust. Juhtimisstruktuuride ja -mehhanismide loomine, mis tagaksid kooskõlastatud lähenemisviisi andmete kasutamiseks eri valdkondades ja liikmesriikides, aitaks andmepõhise majanduse sidusrühmadel ühtse turu mastaabist kasu saada. See aitab kaasa andmete ühtse turu loomisele, võimaldades ühtlustatud sätete abil uudsete teenuste tekkimist ja nende piiriülest toimimist. Digitaalpoliitika kuulub ELi ja liikmesriikide jagatud pädevusse. ELi toimimise lepingu artikli 4 lõigetes 2 ja 3 on sätestatud, et ühtse turu ja tehnoloogia arendamise valdkonnas võib EL võtta konkreetseid meetmeid, kuid see ei piira liikmesriikidel oma pädevuse teostamist samades valdkondades.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Ettevõtjad vajavad sageli andmeid mitmest liikmesriigist, et nad saaksid töötada välja kogu ELi hõlmavaid tooteid ja teenuseid, sest üksikutes liikmesriikides kättesaadavad andmevalimid ei ole sageli piisavalt rikkalikud ja mitmekesised, et võimaldada tuvastada mustreid suurandmetes või kasutada masinõpet. Lisaks võib juhtuda, et ühes liikmesriigis välja töötatud andmepõhiseid tooteid ja teenuseid on vaja kohandada vastavalt teise liikmesriigi klientide eelistustele, ning selleks on vaja kohalikke andmeid liikmesriikide tasandil. Seega on vaja andmete sujuvat liikumist kogu ELi hõlmavates ja valdkondade vahelistes väärtusahelates, mis kindlasti eeldab hästi ühtlustatud õiguskeskkonda. Arvestades andmejagamise tähtsust ja piiriülest olemust, saab üksnes liidu tasandil võetavate meetmetega tagada, et kasutusele võetakse andmejagamise Euroopa mudel usaldusväärsete andmevahendajatega ettevõtetevaheliseks andmejagamiseks ja isikuandmeruumide jaoks. Andmete ühtne turg peaks tagama, et avaliku sektori, ettevõtjate ja kodanike andmed on kättesaadavad ja kasutatavad võimalikult tulemuslikult ja vastutustundlikult, samal ajal kui ettevõtjad ja kodanikud säilitavad kontrolli enda loodud andmete üle ning nende kogumisse tehtud investeeringud on kaitstud. Parem juurdepääs andmetele tooks kaasa selle, et äriühingud ja teadusasutused edendaksid representatiivset teaduse arengut ja turuinnovatsiooni ELis tervikuna, mis on eriti tähtis olukordades, kus on vaja ELi kooskõlastatud tegevust, näiteks COVID-19 kriisi puhul. •Proportsionaalsus Algatus on taotletavate eesmärkidega proportsionaalne. Kavandatava õigusaktiga luuakse tugiraamistik, mis ei lähe kaugemale kui eesmärkide saavutamiseks vajalik. Sellega ühtlustatakse mitmesugused andmejagamistavad, austades samal ajal liikmesriikide õigust korraldada oma haldamist ja võtta vastu õigusakte avaliku sektori teabele juurdepääsu kohta. Andmevahendajate teavitamise raamistik ja andmealtruismi mehhanismid aitavad saavutada suurema usalduse nende teenuste vastu, piiramata tarbetult asjaomaseid tegevusi, ning aitavad arendada selliste andmete vahetamise siseturgu. Algatus annab ühtlasi märkimisväärse paindlikkuse valdkondlikul tasandil kohaldamiseks, sealhulgas Euroopa andmeruumide tulevaseks arendamiseks. Kavandatava määrusega kaasnevad finants- ja halduskulud, mida kannavad peamiselt liikmesriikide ametiasutused, samal ajal kui mõned kulud jäävad ka andmekasutajate ja andmejagamisteenuse osutajate kanda, et tagada käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmine. Eri valikute ning nende eeldatavate kulude ja saadava kasu uurimine võimaldas aga vahendi tasakaalustatud ülesehitust. See jätab liikmesriikide ametiasutustele piisavalt paindlikkust, et otsustada finantsinvesteeringute taseme üle ja kaaluda võimalusi selliste kulude katmiseks haldustasude kaudu, pakkudes samal ajal üldist kooskõlastamist ELi tasandil. Samamoodi tasakaalustab andmekasutajate ja andmejagamisteenuse osutajate kulusid väärtus, mis tuleneb laiemast andmetele juurdepääsust ja andmekasutusest ning uudsete teenuste kasutuselevõtust. •Vahendi valik Määruse valimist õiguslikuks vahendiks õigustab asjaolu, et ülekaalus on elemendid, mis nõuavad ühetaolist kohaldamist, mis ei jäta liikmesriikidele rakendamisruumi ja millega luuakse täielikult horisontaalne raamistik. Need elemendid hõlmavad andmejagamisteenuse osutajate teatamiskohustust, andmealtruismi mehhanisme, aluspõhimõtteid, mida kohaldatakse selliste avaliku sektori andmete taaskasutamise suhtes, mis ei ole kättesaadavad avaandmetena või mille suhtes ei kohaldata valdkondlikke ELi õigusakte, ning kooskõlastamisstruktuuride loomist Euroopa tasandil. Määruse vahetu kohaldatavus võimaldaks vältida rakendamisperioodi ja -protsessi liikmesriikide jaoks, võimaldades samal ajal luua lähitulevikus ühised Euroopa andmeruumid kooskõlas ELi taastekavaga. Samal ajal ei ole määruse sätted liiga normatiivsed ja jätavad liikmesriikidele ruumi võtta mitmel tasandil meetmeid seoses elementidega, mis ei kahjusta algatuse eesmärke, eelkõige selliste pädevate asutuste loomisega, kes toetavad avaliku sektori asutusi nende ülesannete täitmisel, mis on seotud avaliku sektori teatavat liiki andmete taaskasutamisega. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Konsulteerimine sidusrühmadega Veebipõhine avalik konsultatsioon algas 19. veebruaril 2020 Euroopa andmestrateegia vastuvõtmise päeval ja lõppes 31. mail 2020. Konsultatsioonis märgiti selgesõnaliselt, et see algatati käesoleva algatuse ettevalmistamiseks, ning selle asjakohastes osades ja küsimustes käsitleti algatusega hõlmatud teemasid. Konsultatsioon oli suunatud igat liiki sidusrühmadele. Kokku sai komisjon 806 vastust, millest 219 saadi äriühingutelt, 119 ettevõtjate ühendustelt, 201 ELi kodanikelt, 98 akadeemilistelt ja teadusasutustelt ning 57 avaliku sektori asutustelt. Tarbijate hääli esindas 7 vastajat ja 54 vastajat olid valitsusvälised organisatsioonid (sh 2 keskkonnaorganisatsiooni). 219 ettevõttest / ettevõtjate organisatsioonist 43,4 % olid VKEd. Kokkuvõttes saadi 92,2 % vastustest EL 27-lt. Väga vähesed vastajad märkisid, kas nende organisatsioonil oli kohalik, piirkondlik, riiklik või rahvusvaheline ulatus. Esitati 230 kirjalikku seisukohta, mis olid kas lisatud küsimustiku vastustele (210) või saadeti eraldi (20). Seisukohad sisaldasid mitmesuguseid tõekspidamisi veebiküsimustiku teemade kohta, eelkõige seoses ühiste andmeruumide haldamisega. Neis esitati arvamusi nimetatud andmeruumide peamiste põhimõtete kohta ning väljendati tugevat toetust standardite prioriseerimisele ja andmealtruismi kontseptsioonile. Samuti osutati neis vajadusele kaitsemeetmete järele andmevahendajatega seotud meetmete väljatöötamisel. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Selleks et uurida koos asjaomaste ekspertidega kindlaksmääratud valdkondades ühiste Euroopa andmeruumide loomise raamtingimusi, toimus 2019. aastal Euroopa ühiste andmeruumide teemal 10 seminari ning 2020. aasta mais korraldati veel üks seminar. Seminaridel, kus osales enam kui 300 peamiselt era- ja avaliku sektori sidusrühma, käsitleti nii eri valdkondi (põllumajandus, tervishoid, rahandus/pangandus, energeetika, transport, kestlikkus/keskkond, avalikud teenused, arukas tootmine) kui ka valdkondadevahelisi aspekte (andme-eetika, andmeturud). Seminaridel osalesid nende valdkondadega tegelevad komisjoni talitused. Valdkondlikud seminarid aitasid kindlaks teha eri valdkondade ühised elemendid, millega tuleb tegeleda horisontaalse juhtimisraamistiku loomise kaudu. •Mõjuhinnang Käesoleva ettepaneku kohta tehti mõjuhinnang. 9. septembril 2020 esitas õiguskontrollikomitee negatiivse arvamuse. 5. oktoobril 2020 esitas komitee reservatsioonidega positiivse arvamuse. Mõjuhinnangus uuritakse lähtestsenaariume, poliitikavalikuid ja nende mõju neljas sekkumisvaldkonnas, nimelt a) selliste avaliku sektori andmete tõhusama kasutamise mehhanismid, mida ei saa teha kättesaadavaks avaandmetena, b) andmevahendajate sertifitseerimis- või märgistamisraamistik, c) andmealtruismi soodustavad meetmed ning d) ELi tasandi struktuur, mis toimiks juhtimise horisontaalsete aspektide koordineerimise ja suunamise mehhanismina. Kõigi sekkumisvaldkondade puhul leiti, et poliitikavalik 1, mille kohaselt kooskõlastatakse tegevust ELi tasandil pehmete regulatiivsete meetmetega, ei ole piisav, sest see ei muudaks märkimisväärselt olukorda võrreldes lähtestsenaariumiga. Seepärast keskenduti põhianalüüsis poliitikavalikutele 2 ja 3, mis hõlmasid vastavalt väheintensiivset ja intensiivset regulatiivset sekkumist. Eelistatud poliitikavalik osutus alljärgnevaks väiksema ja suurema intensiivsusega regulatiivsete sekkumiste kombinatsiooniks.

Mehhanismide puhul, millega edendatakse teatavate selliste avaliku sektori andmete kasutamist, mille kasutamise suhtes kehtivad teiste isikute õigused, kehtestataks nii väheintensiivse kui ka intensiivse poliitikavalikuga kogu ELi hõlmavad eeskirjad sellise teabe taaskasutamise kohta (eelkõige mitteeksklusiivsus). Väheintensiivne regulatiivne sekkumine nõuaks, et avaliku sektori asutused, kes lubavad sellist taaskasutamist, oleksid tehniliselt varustatud, et tagada igakülgne andmekaitse, eraelu puutumatus ja konfidentsiaalsus. Samuti sisaldaks see kohustust liikmesriikidele näha sellistele andmetele juurdepääsu taotluste jaoks ette ühtne kontaktpunkt, määramata kindlaks selle täpset institutsioonilist ja halduslikku vormi. Intensiivse poliitikavaliku puhul oleks ette nähtud, et iga liikmesriigi kohta luuakse üks ühtne andmetega seotud lubade andmise asutus. Arvestades viimasega seotud kulusid ja teostatavuse küsimusi, eelistatakse väheintensiivset regulatiivset sekkumist. Usaldusväärsete andmevahendajate sertifitseerimiseks või märgistamiseks kavandati väheintensiivset regulatiivset sekkumist, mis koosneks leebemast vabatahtlikust märgistamismehhanismist, mille puhul liikmesriikide määratud pädevad asutused (mis võivad olla ka ühtse kontaktpunkti mehhanismid avaliku sektori andmete paremaks taaskasutamiseks) kontrolliksid vastavust märgise saamise ja märgise andmise nõuetele. Intensiivne regulatiivne sekkumine seisnes kohustuslikus sertifitseerimiskavas, mida haldaksid eraõiguslikud vastavushindamisasutused. Kuna kohustuslik kava tekitaks suuremaid kulusid, võib sellel olla takistav mõju VKEdele ja idufirmadele ning turg ei ole kohustusliku sertifitseerimiskava jaoks piisavalt küps; seepärast peeti eelistatud poliitikavalikuks väheintensiivset regulatiivset sekkumist. Siiski loeti teostatavaks alternatiiviks ka intensiivne regulatiivne sekkumine kohustusliku kava kujul, kuna see suurendaks märkimisväärselt usaldust andmevahendajate tegevuse vastu ning võimaldaks kehtestada selged eeskirjad selle kohta, kuidas need vahendajad peaksid Euroopa andmeturul tegutsema. Pärast täiendavaid arutelusid komisjonis otsustati valida vahepealne lahendus. See hõlmab teatamiskohustust koos järelkontrolliga selle üle, kas liikmesriikide pädevad asutused täidavad oma tegevusele kehtestatud nõudeid. Lahenduse eeliseks on kohustuslik kord, ent samal ajal vähendab see turuosaliste regulatiivset koormust. Andmealtruismi puhul seisnes väheintensiivne regulatiivne sekkumine vabatahtlikus sertifitseerimisraamistikus organisatsioonidele, kes soovivad selliseid teenuseid osutada, samal ajal kui intensiivse regulatiivse sekkumisega nähti ette kohustuslik lubade andmise raamistik. Kuna viimane tagaks suurema usalduse andmete kättesaadavaks tegemise vastu, mis võiks aidata kaasa suurema hulga andmete kättesaadavaks tegemisele andmesubjektide ja ettevõtjate poolt ning tõsta arengu- ja teadusuuringute taset, tekitades samal ajal võrreldavaid kulusid, märgiti mõjuhinnangus, et see on kõnealuse sekkumisvaldkonna jaoks eelistatud valik. Edasised arutelud komisjonis tõid siiski esile täiendavaid probleeme, mis käsitlesid andmealtruismiga tegelevate organisatsioonide võimalikku halduskoormust ning kohustuste seost tulevaste valdkondlike andmealtruismi algatustega. Sel põhjusel valiti alternatiivne lahendus, mis andis andmealtruismiga tegelevatele organisatsioonidele võimaluse registreerida end ELis tunnustatud andmealtruismi organisatsioonina. See vabatahtlik mehhanism aitab suurendada usaldust ning ühtlasi kaasneb sellega väiksem halduskoormus kui nii kohustuslik lubade andmise raamistiku kui ka vabatahtliku sertifitseerimise raamistikuga. Euroopa horisontaalse juhtimismehhanismi jaoks tähendas väheintensiivne regulatiivne sekkumine eksperdirühma loomist, samas kui intensiivne regulatiivne sekkumine seisnes juriidilise isiku staatusega sõltumatu struktuuri loomises (sarnaselt Euroopa Andmekaitsenõukogule). Võttes arvesse intensiivse poliitikavaliku kasutuselevõtu suuri kulusid ja poliitilise teostatavuse madalat taset, valiti väheintensiivne poliitikavalik. Mõjuhinnangut toetav uuring näitas, et ehkki baasstsenaariumi kohaselt peaksid andmemajandus ja andmejagamise majanduslik väärtus kasvama hinnanguliselt 533–510 miljardi euroni (3,87 % SKPst), suureneks see eelistatud ja kombineeritud poliitikavaliku puhul 540,7–544,4 miljardi euroni (3,92–3,95 % SKPst). Nende summade puhul võetakse üksnes piiratud määral arvesse järgmise etapi kasu, mis väljendub paremates toodetes, suuremas tootlikkuses ja ühiskondlike probleemide (nt kliimamuutused) lahendamise uudsetes moodustes. See kasu on tõenäoliselt palju suurem kui otsene kasu. Samal ajal võimaldaks see poliitikavalikute pakett luua andmejagamise Euroopa mudeli, mis oleks alternatiiviks praegusele integreeritud tehnoloogiaplatvormide ärimudelile, pakkudes neutraalseid andmevahendajaid. See algatus võib muuta andmepõhist majandust, suurendades usaldust andmejagamise vastu ja stimuleerides ühiste Euroopa andmeruumide arendamist, kus füüsilistel ja juriidilistel isikutel on kontroll enda loodud andmete üle. •Põhiõigused Kuna isikuandmed kuuluvad määruse teatavate osade kohaldamisalasse, on meetmed kavandatud viisil, mis on täielikult kooskõlas andmekaitsealaste õigusaktidega ning suurendab tegelikult füüsiliste isikute kontrolli nende loodud andmete üle. Avaliku sektori andmete parema taaskasutamise puhul järgitakse nii andmekaitse, eraelu puutumatuse kui ka omandiga seotud põhiõigusi (seoses omandiõigusega teatavatele andmetele, mis on näiteks äriliselt konfidentsiaalsed või kaitstud intellektuaalomandi õigustega). Samuti peavad andmesubjektidele teenuseid pakkuvad andmejagamisteenuste osutajad järgima kohaldatavaid andmekaitsenorme. Andmevahendajate teavitamise raamistik puudutaks ettevõtlusvabadust, kuna see hõlmaks selliste üksuste toimimise eeltingimusena teatavaid piiranguid mitmesuguste nõuete näol. 4.MÕJU EELARVELE Käesolev ettepanek ei mõjuta eelarvet. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Andmepõhise majanduse dünaamilise olemuse tõttu on mõju arengu jälgimine selles valdkonnas sekkumise keskne osa. Selleks et valitud poliitikameetmed tõepoolest annaksid soovitud tulemusi ja et saada teavet võimalike tulevaste läbivaatamiste jaoks, on vaja jälgida ja hinnata käesoleva määruse rakendamist. Konkreetsete eesmärkide ja regulatiivsete kohustuste jälgimine toimub sidusrühmade seas tehtavate representatiivsete uuringute ja andmejagamise tugikeskuse töö kaudu ning Euroopa Andmeinnovatsiooni Nõukogu eri sekkumisvaldkondi käsitlevate aruannete kaudu, mille jaoks on spetsiaalsed riiklikud ametiasutused esitanud oma andmed, samuti vahendi läbivaatamist toetava hindamisuuringu kaudu. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus I peatükis määratletakse määruse reguleerimisese ja kogu õigusaktis kasutatavad mõisted. II peatükiga luuakse mehhanism teatavatesse kategooriatesse kuuluvate avaliku sektori kaitstud andmete taaskasutamiseks, mille tingimuseks on teiste isikute õiguste austamine (eelkõige isikuandmete kaitse, aga ka intellektuaalomandi õiguste ja ärisaladuse kaitse). See mehhanism ei piira valdkondlike ELi õigusaktide kohaldamist, mis käsitlevad neile andmetele juurdepääsu ja nende taaskasutamist. Selliste andmete taaskasutamine ei kuulu direktiivi (EL) 2019/1024 (avaandmete direktiiv) kohaldamisalasse. Selle peatüki sätted ei anna õigust selliseid andmeid taaskasutada, vaid sätestavad ühtlustatud põhitingimused, mille alusel võib lubada selliste andmete taaskasutamist (nt mitteeksklusiivsuse nõue). Sellist taaskasutamist lubavad avaliku sektori asutused peaksid olema tehniliselt varustatud, et tagada igakülgne andmekaitse, eraelu puutumatus ja konfidentsiaalsus. Liikmesriigid peavad looma ühtse kontaktpunkti, mis toetaks teadlasi ja innovaatilisi ettevõtjaid sobivate andmete leidmisel, ning looma struktuurid, mis toetaksid avaliku sektori asutusi tehniliste vahendite ja õigusabiga. III peatüki eesmärk on suurendada usaldust isikuandmete ja isikustamata andmete jagamise vastu ning vähendada ettevõtjatelt ettevõtjatele ja tarbijatelt ettevõtjatele suunatud andmejagamisega seotud tehingukulusid, luues andmejagamisteenuse osutajatele teavituskorra. Need teenuseosutajad peavad täitma mitmesuguseid nõudeid, eelkõige nõuet jääda neutraalseks seoses vahetatavate andmetega. Nad ei tohi neid andmeid kasutada muudel eesmärkidel. Füüsilistele isikutele teenuseid pakkuvad andmejagamisteenuste osutajad peavad täitma lisakriteeriumi, mis seisneb usaldussuhtest tulenevas kohustuses teenuseid kasutavate isikute vastu.

Sellise lähenemisviisi eesmärk on tagada, et andmejagamisteenused toimiksid avatud ja koostööpõhisel viisil, andes samal ajal füüsilistele ja juriidilistele isikutele parema ülevaate nende andmetest ja kontrolli nende üle. Liikmesriikide määratud pädev asutus vastutab selliste teenuste osutamisega seotud nõuete täitmise järelevalve eest. IV peatükk lihtsustab andmealtruismi (üksikisikute või ettevõtete poolt vabatahtlikult üldiseks hüvanguks kättesaadavaks tehtud andmed). Sellega antakse andmealtruismiga tegelevatele organisatsioonidele võimalus registreerida end ELis tunnustatud andmealtruismi organisatsioonina, et suurendada usaldust oma tegevuse vastu. Lisaks töötatakse välja ühine Euroopa andmealtruismi nõusolekuvorm, et vähendada nõusoleku saamise kulusid ja hõlbustada andmete ülekantavust (kui kättesaadavaks tehtavad andmed ei ole üksikisiku valduses). V peatükis on sätestatud nõuded selliste pädevate asutuste toimimise kohta, kes on määratud jälgima ja rakendama andmejagamisteenuse osutajate ja andmealtruismiga tegelevate üksuste teavitamise raamistikku. Samuti sisaldab see sätteid õiguse kohta esitada kaebusi selliste asutuste otsuste ja õiguskaitsevahendite kohta. VI peatükiga luuakse ametlik eksperdirühm („Euroopa Andmeinnovatsiooni Nõukogu“), mis hõlbustab parimate tavade väljakujunemist liikmesriikide ametiasutustes, eelkõige seoses selliste andmete taaskasutamise taotluste menetlemisega, mille suhtes kehtivad teiste isikute õigused (II peatükk), järjepidevuse tagamisega seoses andmejagamisteenuste osutajate teavitamisraamistikuga (III peatükk) ja andmealtruismiga (IV peatükk). Lisaks toetab ja nõustab ametlik eksperdirühm komisjoni valdkondadevahelise standardimise juhtimisel ja strateegiliste valdkondadevaheliste standardimistaotluste ettevalmistamisel. Selles peatükis määratakse kindlaks ka nõukogu koosseis ja reguleeritakse selle toimimist. VII peatükk võimaldab komisjonil võtta vastu rakendusakte Euroopa andmealtruismi nõusolekuvormi kohta. VIII peatükk sisaldab üleminekusätteid andmejagamisteenuse osutajate üldloa süsteemi toimimise kohta ja lõppsätteid. 2020/0340 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa andmehalduse kohta

(andmehaldust käsitlev õigusakt) (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Liidu toimimise lepinguga (ELi toimimise leping) nähakse ette siseturu rajamine ning süsteemi sisseseadmine, mis tagaks siseturul moonutamata konkurentsi. Neid eesmärke aitaks saavutada andmehalduse raamistiku väljatöötamise ühiste eeskirjade ja tavade kehtestamine liikmesriikides.

(2)Viimastel aastatel on digitehnoloogia kujundanud ümber majanduse ja ühiskonna, mõjutades kõiki tegevusvaldkondi ja igapäevaelu. Selle ülemineku keskmes on andmed: andmepõhine innovatsioon toob kodanikele väga suurt kasu, näiteks parema personaalmeditsiini, uue liikuvuse ja Euroopa rohelisse kokkuleppesse antava panuse kaudu. Oma andmestrateegias kirjeldas komisjon nägemust ühisest Euroopa andmeruumist – ühtsest andmeturust, kus andmeid saaks kasutada olenemata nende füüsilisest asukohast liidus vastavalt kohaldatavatele õigusnormidele. Samuti kutsus komisjon üles vabale ja turvalisele andmevahetusele kolmandate riikidega, võttes arvesse Euroopa Liidu avaliku julgeoleku, avaliku korra ja muude õiguspäraste avaliku poliitika eesmärkidega seotud erandeid ja piiranguid kooskõlas rahvusvaheliste kohustustega. Selle nägemuse elluviimiseks tehakse ettepanek luua valdkonnapõhised ühised Euroopa andmeruumid, mis moodustaksid selge struktuuri andmete jagamiseks ja ühiskasutuseks. Nagu strateegias on ette nähtud, võivad ühised Euroopa andmeruumid hõlmata selliseid valdkondi nagu tervishoid, liikuvus, tootmine, finantsteenused, energeetika või põllumajandus või temaatilisi valdkondi, nagu Euroopa roheline kokkulepe või Euroopa andmeruumid avaliku halduse või oskuste jaoks. (3)Vaja on parandada andmejagamise tingimusi siseturul, luues andmevahetuse ühtlustatud raamistiku. Valdkondlikes õigusaktides võib sõltuvalt valdkonna eripärast välja töötada, kohandada ja tutvustada uusi ja täiendavaid elemente, näiteks kavandatavad õigusnormid tervishoiu Euroopa andmeruumi ja sõidukiandmetele juurdepääsu kohta. Lisaks reguleeritakse teatavaid majandussektoreid juba valdkondlike liidu õigusaktidega, mis sisaldavad eeskirju piiriülese või kogu liitu hõlmava andmejagamise või andmetele juurdepääsu kohta. Käesolev määrus ei piira seega Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/679 kohaldamist, eelkõige ei takista käesoleva määruse rakendamine piiriülest andmeedastust määruse (EL) 2016/679 V peatüki kohaselt; samuti ei piira käesolev määrus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/680, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/943, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1807, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 223/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/31/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/29/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/790, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/48/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/1024, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2018/858/EL, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/40/EL ega selle alusel vastu võetud delegeeritud määruste kohaldamist ega muude andmetele juurdepääsu ja andmete taaskasutamist käsitlevate liidu valdkondlike õigusaktide kohaldamist. Käesolev määrus ei tohiks piirata andmetele juurdepääsu ega andmekasutust rahvusvahelise koostöö eesmärgil seoses kuritegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramisega. Tuleks kehtestada horisontaalne kord avaliku sektori asutuste valduses olevate teatavat liiki kaitstud andmete taaskasutamiseks ning andmejagamisteenuste ja andmealtruismil põhinevate teenuste osutamiseks liidus. Eri valdkondade eriomadused võivad eeldada valdkondlike andmepõhiste süsteemide väljatöötamist, tuginedes samal ajal käesoleva määruse nõuetele. Kui valdkondliku liidu õigusaktiga nõutakse, et avaliku sektori asutused, andmejagamisteenuste osutajad või andmealtruismiteenuseid osutavad registreeritud üksused täidaksid konkreetseid täiendavaid tehnilisi, halduslikke või organisatsioonilisi nõudeid, sealhulgas lubade andmise või sertifitseerimise korra kaudu, tuleks kohaldada ka selle valdkondliku liidu õigusakti asjaomaseid sätteid. (4)Liidu tasandi meetmed on vajalikud selleks, et kõrvaldada hästitoimiva andmepõhise majanduse ees seisvad tõkked ning luua kogu liitu hõlmav juhtimisraamistik andmetele juurdepääsuks ja andmekasutuseks, eelkõige seoses avaliku sektori valduses olevate teatavat liiki andmete taaskasutamisega, teenuste osutamisega andmejagamisteenuse osutajate poolt ärikasutajatele ja andmesubjektidele ning selliste andmete kogumise ja töötlemisega, mille füüsilised ja juriidilised isikud on teinud kättesaadavaks altruistlikel eesmärkidel. (5)Arusaam, et avaliku sektori eelarvega loodud andmed peaksid ühiskonnale kasu tooma, on olnud liidu poliitika osa juba pikka aega. Direktiiviga (EL) 2019/1024 ja valdkondlike õigusaktidega tagatakse, et avalik sektor teeb rohkem enda loodavaid andmeid kasutamise ja taaskasutamise eesmärgil kergesti kättesaadavaks. Samas on avalikes andmebaasides teatavat liiki andmeid (konfidentsiaalsed äriandmed, statistiliselt konfidentsiaalsed andmed, kolmandate isikute intellektuaalomandi õigustega kaitstud andmed, sealhulgas ärisaladused ja isikuandmed, mis ei ole konkreetsete riiklike või liidu õigusaktide, näiteks määruse (EL) 2016/679 ja direktiivi (EL) 2016/680 alusel kättesaadavad), mida ei tehta tihtipeale kättesaadavaks isegi mitte teadusuuringute või innovatsiooni huvides. Kõnealuste andmete tundlikkuse tõttu peavad teatavad tehnilised ja õiguslikud menetlusnõuded olema täidetud enne andmete kättesaadavaks tegemist, et austada teiste isikute õigusi neile andmetele. Selliste nõuete täitmine on tavaliselt aja- ja teadmistemahukas. See on toonud kaasa kõnealuste andmete alakasutamise. Kuigi mõned liikmesriigid loovad struktuure ja protsesse ning võtavad mõnikord vastu õigusakte sellise taaskasutamise hõlbustamiseks, ei ole see kogu liidus nii. (6)On olemas meetodid, mis võimaldavad eraelu puutumatust järgivaid analüüse isikuandmeid sisaldavates andmebaasides, nagu anonüümimine, pseudonüümimine, diferentsiaalprivaatsus, üldistamine või eemaldamine ja juhuslikustamine. Eraelu puutumatust toetavate tehnoloogiate rakendamine koos kõikehõlmavate andmekaitsealaste lähenemisviisidega peaks tagama isikuandmete ja konfidentsiaalsete äriandmete turvalise taaskasutamise teadusuuringute, innovatsiooni ja statistika jaoks. Paljudel juhtudel tähendab see, et andmete kasutamine ja taaskasutamine selles kontekstis on võimalik üksnes avaliku sektori loodud ja tema poolt valvatavas turvalises töötlemiskeskkonnas. Liidu tasandil on kogemusi selliste turvaliste töötlemiskeskkondadega, mida kasutatakse statistiliste üksikandmete uurimiseks komisjoni määruse (EL) nr 557/2013 alusel. Üldiselt peaks isikuandmete töötlemine tuginema ühele või mitmele määruse (EL) 2016/679 artiklis 6 sätestatud õiguslikule alusele. (7)Avaliku sektori asutuste valduses olevad teatavat liiki andmed, mida tuleks käesoleva määruse kohaselt taaskasutada, jäävad välja direktiivi (EL) 2019/1024 kohaldamisalast, mis ei hõlma andmeid, mis ei ole kättesaadavad ärilise või statistilise konfidentsiaalsuse tõttu, ega andmeid, mille suhtes kolmandatel isikutel on intellektuaalomandi õigused. Isikuandmed ei kuulu direktiivi (EL) 2019/1024 kohaldamisalasse, kuivõrd juurdepääsukord välistab või piirab juurdepääsu sellistele andmetele andmekaitse, eraelu puutumatuse ja isikute puutumatuse tõttu, eelkõige kooskõlas andmekaitsenormidega. Ärisaladusi sisaldada võivate andmete taaskasutamine peaks toimuma nii, et see ei piira ärisaladuste seadusliku omandamise, kasutamise või avalikustamise raamistiku loomist käsitleva direktiivi (EL) 2016/943 kohaldamist. Käesolev määrus ei piira, vaid täiendab avaliku sektori asutuste konkreetseid kohustusi lubada liidu või liikmesriigi valdkondlikus õiguses sätestatud andmete taaskasutamist. (8)Käesolevas määruses sätestatud taaskasutamissüsteemi tuleks kohaldada andmete suhtes, mille edastamine kuulub asjaomaste avaliku sektori asutuste avalik-õiguslike ülesannete hulka, mis on ette nähtud liikmesriigi õiguse või muude siduvate eeskirjadega. Selliste eeskirjade puudumise korral tuleks avalik-õiguslikud ülesanded kindlaks määrata vastavalt liikmesriigis kehtivale haldustavale, tingimusel et avalik-õiguslike ülesannete ulatus on läbipaistev ja see vaadatakse läbi. Avalik-õiguslikud ülesanded võib kindlaks määrata üldiselt või iga avaliku sektori asutuse jaoks eraldi. Kuna riigi osalusega äriühingud ei kuulu avaliku sektori asutuse määratluse alla, ei tohiks käesolevat määrust kohaldada nende valduses olevate andmete suhtes. Käesolev määrus ei hõlma kultuuri- ja haridusasutuste valduses olevaid andmeid, mille puhul intellektuaalomandi õigused ei ole kõrvalise tähtsusega, kuid mis sisalduvad peamiselt selliste intellektuaalomandi õigustega kaitstud teostes ja muudes dokumentides. (9)Avaliku sektori asutused peaksid oma valduses olevate andmete taaskasutuse põhimõtete kehtestamisel järgima konkurentsiõigust, vältides nii palju kui võimalik selliste lepingute sõlmimist, mille eesmärk või tagajärg võib olla ainuõiguste loomine teatavate andmete taaskasutamiseks. Selline leping peaks olema võimalik üksnes siis, kui see on põhjendatud ja vajalik üldhuviteenuse osutamiseks. See võib olla nii juhul, kui andmete ainukasutus on ainus viis pakkuda kõnealuste andmete abil ühiskonnale maksimaalset kasu; näiteks kui ainult üks üksus (kes on spetsialiseerunud konkreetse andmestiku töötlemisele) on suuteline osutama teenust või pakkuma toodet, mis võimaldab avaliku sektori asutusel osutada kõrgetasemelist digitaalset üldhuviteenust. Sellised lepingud tuleks aga sõlmida kooskõlas riigihanke-eeskirjadega ja see tuleks turuanalüüsi põhjal korrapäraselt läbi vaadata, et teha kindlaks, kas selline ainuõigus on jätkuvalt vajalik. Lisaks peaksid sellised lepingud olema kooskõlas asjakohaste riigiabi eeskirjadega ning need tuleks sõlmida piiratud ajavahemikuks, mis ei tohiks ületada kolme aastat. Läbipaistvuse tagamiseks tuleks sellised ainuõiguslikud lepingud avaldada internetis, olenemata riigihankelepingu sõlmimise võimalikust avaldamisest. (10)Enne käesoleva määruse jõustumist sõlmitud või kehtinud keelatud ainuõiguslikke lepinguid ja muid tavasid või kokkuleppeid andmevaldajate ja andmete taaskasutajate vahel, mis ei anna sõnaselgelt ainuõigusi, kuid mille puhul võib põhjendatult eeldada, et need piiravad taaskasutamiseks mõeldud andmete kättesaadavust, ei tohiks pärast nende kehtivusaja lõppemist uuendada. Tähtajatute või pikemaajaliste lepingute puhul tuleks need lõpetada kolme aasta jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest. (11)Tuleks sätestada kaitstud andmete taaskasutuse tingimused, mida kohaldatakse selliste avaliku sektori asutuste suhtes, kes on siseriikliku õiguse kohaselt pädevad lubama taaskasutamist, ja mis ei tohiks piirata sellistele andmetele juurdepääsuga seotud õigusi või kohustusi. Need tingimused peaksid olema mittediskrimineerivad, proportsionaalsed ja objektiivselt põhjendatud ega tohiks piirata konkurentsi. Eelkõige peaksid taaskasutamist lubavatel avaliku sektori asutustel olema kolmandate isikute õiguste ja huvide kaitseks vajalikud tehnilised vahendid. Andmete taaskasutamisega seotud tingimused peaksid piirduma sellega, mis on vajalik teiste isikute andmealaste õiguste ja huvide ning avaliku sektori asutuste infotehnoloogia ja sidesüsteemide tervikluse säilitamiseks. Avaliku sektori asutused peaksid kohaldama tingimusi, mis teenivad kõige paremini taaskasutaja huve, toomata seejuures avalikule sektorile kaasa ebaproportsionaalseid jõupingutusi. Olenevalt konkreetsest juhtumist tuleks isikuandmed enne edastamist täielikult anonüümida, et andmesubjektide tuvastamine oleks lõplikult välistatud, ning konfidentsiaalset äriteavet sisaldavaid andmeid tuleks muuta nii, et konfidentsiaalset teavet ei avaldataks. Kui anonüümitud või muudetud andmete pakkumine ei vasta taaskasutaja vajadustele, võib lubada andmeid taaskasutada kohapeal või üle võrgu turvalises töötlemiskeskkonnas. Avaliku sektori asutus peaks andmete analüüsimist sellises turvalises töötlemiskeskkonnas kontrollima, et kaitsta teiste isikute õigusi ja huve. Ennekõike tuleks isikuandmeid edastada taaskasutamiseks kolmandale isikule üksnes juhul, kui selline edastamine on lubatud õigusliku alusega. Avaliku sektori asutus võib seada turvalise töötlemiskeskkonna kasutamise tingimuseks selle, et taaskasutaja allkirjastab konfidentsiaalsuslepingu, millega keelatakse avalikustada kolmandate isikute õigusi ja huve kahjustavat teavet, mille taaskasutaja võib olla saanud hoolimata kehtestatud kaitsemeetmetest. Kui see on asjakohane, peaksid avaliku sektori asutused sobivate tehniliste vahendite abil hõlbustama andmesubjektide nõusolekul või juriidiliste isikute poolt neid endid puudutavate andmete taaskasutamiseks antud lubade alusel toimuvat andmete taaskasutamist. Seejuures peaks avaliku sektori asutus toetama potentsiaalseid taaskasutajaid sellise nõusoleku taotlemisel, luues tehnilised mehhanismid, mis võimaldavad edastada taaskasutajate nõusolekutaotlusi, kui see on praktiliselt teostatav. Anda ei tohiks kontaktandmeid, mis võimaldavad taaskasutajatel andmesubjektide või ettevõtjatega otse ühendust võtta. (12)Käesolev määrus ei tohiks mõjutada kolmandate isikute intellektuaalomandiõigusi. Käesolev määrus ei tohiks mõjutada ei avaliku sektori asutustele kuuluvaid intellektuaalomandiõigusi ega nende õiguste olemasolu ega piirata nende õiguste mis tahes viisil teostamist väljaspool käesoleva määruse piire. Käesoleva määruse kohaselt kehtestatud kohustusi tuleks rakendada üksnes niivõrd, kuivõrd need on kooskõlas intellektuaalomandi kaitset käsitlevate rahvusvaheliste lepingutega, eelkõige Berni kirjandus- ja kunstiteoste kaitse konventsiooniga (Berni konventsioon), intellektuaalomandiõiguste kaubandusaspektide lepinguga (TRIPS-leping) ning WIPO autoriõiguse lepinguga. Avaliku sektori asutused peaksid aga oma autoriõigusi teostama taaskasutamist hõlbustaval viisil. (13)Andmeid, mille suhtes kehtivad intellektuaalomandi õigused, ja ärisaladusi tuleks edastada kolmandale isikule üksnes juhul, kui selline edastamine on seaduslik liidu või siseriikliku õiguse alusel, või õiguste omaja nõusolekul. Kui Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 96/9/EÜ artikli 7 lõikes 1 sätestatud õiguse omanik on avaliku sektori asutus, ei tohiks ta seda õigust kasutada selleks, et takistada andmete taaskasutamist või piirata taaskasutamist rohkem, kui see on võimalik käesoleva määruse sätete kohaselt. (14)Ettevõtjatel ja andmesubjektidel peaks olema kindlustunne, et avaliku sektori valduses olevaid teatavat liiki kaitstud andmeid taaskasutatakse viisil, mis austab nende õigusi ja huve. Seega tuleks kehtestada täiendavad kaitsemeetmed olukordadeks, kus selliste avaliku sektori andmete taaskasutamine põhineb väljaspool avalikku sektorit toimuval andmete töötlemisel. Selline täiendav kaitsemeede võib sisalduda nõudes, et avaliku sektori asutused peaksid täielikult arvesse võtma füüsiliste ja juriidiliste isikute õigusi ja huve (eelkõige isikuandmete, tundliku äriteabe ja intellektuaalomandi õiguste kaitset), kui kõnealused andmed edastatakse kolmandatesse riikidesse. (15)Lisaks on tähtis kaitsta isikustamata tundlikku äriteavet, eelkõige ärisaladusi, aga ka isikustamata andmeid, mille sisu on kaitstud intellektuaalomandi õigustega, ebaseadusliku juurdepääsu eest, mis võib viia intellektuaalomandi varguse või tööstusspionaažini. Selleks et tagada andmevaldajate põhiõiguste või huvide kaitse, tuleks isikustamata andmeid, mida tuleb kaitsta ebaseadusliku või loata juurdepääsu eest liidu või liikmesriigi õiguse alusel ja mis on avaliku sektori asutuste valduses, edastada üksnes sellistele kolmandatele riikidele, kus andmete kasutamiseks on ette nähtud asjakohased kaitsemeetmed. Sellised asjakohased kaitsemeetmed tuleks lugeda kasutusel olevaks, kui kõnealuses kolmandas riigis on kehtestatud samaväärsed meetmed, mis tagavad isikustamata andmete kaitse liidu või siseriikliku õiguse alusel kohaldatava kaitsega sarnasel tasemel, eelkõige seoses ärisaladuste ja intellektuaalomandi õiguste kaitsega. Selleks võib komisjon võtta vastu rakendusakte, milles kinnitatakse, et kolmas riik tagab kaitsetaseme, mis on sisuliselt samaväärne liidu või liikmesriigi õiguses sätestatud tasemega. Sellises kolmandas riigis pakutava kaitse taseme hindamisel tuleks eelkõige arvesse võtta nii üldisi kui ka valdkondlikke asjakohaseid õigusakte, sealhulgas avaliku julgeoleku, riigikaitse, riikliku julgeoleku ja kriminaalõigusega seotud õigusakte, mis käsitlevad isikustamata andmetele juurdepääsu ja nende kaitset; kõnealuse kolmanda riigi ametiasutuste juurdepääsu edastatud andmetele; kolmandas riigis ühe või mitme sellise sõltumatu järelevalveasutuse olemasolu ja tulemuslikku toimimist, kes vastutavad sellise õiguskorra järgimise tagamise ja jõustamise eest, mis tagab juurdepääsu kõnealustele andmetele; kolmandate riikide võetud rahvusvahelisi kohustusi seoses andmekaitsega või muid siduvaid kohustusi, mis tulenevad õiguslikult siduvatest konventsioonidest või õigusaktidest või selle kolmanda riigi osalemisest mitmepoolsetes või piirkondlikes süsteemides. See, et asjaomases kolmandas riigis oleks andmevaldajate, avaliku sektori asutuste või andmejagamisteenuse osutajate jaoks olemas toimivad õiguskaitsevahendid, on eriti tähtis seoses isikustamata andmete edastamisega kõnealusesse kolmandasse riiki. Sellised kaitsemeetmed peaksid seega hõlmama kohtulikult kaitstavate õiguste ja toimivate õiguskaitsevahendite kättesaadavust. (16)Juhul kui komisjon ei ole vastu võtnud rakendusakti kolmanda riigi kohta, milles on kinnitatud, et see riik pakub (eelkõige seoses tundliku äriteabe kaitse ja intellektuaalomandi õiguste kaitsega) kaitsetaset, mis on sisuliselt samaväärne liidu või siseriiklikus õiguses sätestatuga, peaks avaliku sektori asutus edastama kaitstud andmeid taaskasutajale üksnes juhul, kui taaskasutaja lubab täita andmekaitsealaseid kohustusi. Taaskasutaja, kes kavatseb edastada andmed sellisele kolmandale riigile, peaks kohustuma täitma käesolevas määruses sätestatud kohustusi ka pärast seda, kui andmed on kolmandale riigile edastatud. Selliste kohustuste nõuetekohase täitmise tagamiseks peaks taaskasutaja aktsepteerima ka seda, et vaidluste kohtulik lahendamine kuulub selle liikmesriigi jurisdiktsiooni, kelle avaliku sektori asutus lubas taaskasutamist. (17)Mõned kolmandad riigid võtavad vastu seadusi, määrusi ja muid õigusakte, mille eesmärk on isikustamata andmete otsene edastamine või neile juurdepääsu tagamine liidus liikmesriikide kohtualluvusse kuuluvate füüsiliste ja juriidiliste isikute juhtimisel. Kolmanda riigi kohtu või haldusasutuse otsuseid, millega nõutakse isikustamata andmete edastamist või neile andmetele juurdepääsu, peaks olema võimalik jõustada, kui need põhinevad rahvusvahelisel lepingul, näiteks kolmanda riigi ja liidu või liikmesriigi vahel kehtival vastastikuse õigusabi lepingul. Mõnel juhul, eelkõige seoses tundliku äriteabe või intellektuaalomandi õiguste kaitsega, võib tekkida olukord, kus kolmanda riigi õigusest tulenev isikustamata andmete edastamise või neile juurdepääsu võimaldamise kohustus on vastuolus kohustusega kaitsta selliseid andmeid liidu või siseriikliku õiguse alusel, sealhulgas kõnealusest õigusest tulenevate lepinguliste kohustustega, mis puudutavad konfidentsiaalsust. Kui selliseid küsimusi reguleerivad rahvusvahelised lepingud puuduvad, peaks edastamine või juurdepääs olema lubatud üksnes teatavatel tingimustel; eelkõige peab kolmanda riigi süsteemis olema kohustuslik otsuse põhjenduste ja proportsionaalsuse esitamine, kohtumäärus või otsus peab olema spetsiifilise iseloomuga ning adressaadi põhjendatud vastuväide tuleb läbi vaadata kolmanda riigi pädevas kohtus, kellel on õigus võtta nõuetekohaselt arvesse selliste andmete esitaja asjaomaseid õiguslikke huve. (18)Selleks et vältida ebaseaduslikku juurdepääsu isikustamata andmetele, peaksid avaliku sektori asutused, füüsilised või juriidilised isikud, kellele on antud andmete taaskasutamise õigus, andmejagamisteenuste osutajad ja tunnustatud andmealtruismiorganisatsioonide registrisse kantud üksused võtma isikustamata andmete talletamise süsteemidele juurdepääsu takistamiseks kõik mõistlikud meetmed, kasutades muu hulgas andmete krüpteerimist või ettevõtte põhimõtteid. (19)Selleks et suurendada usaldust taaskasutamismehhanismide vastu, võib osutuda vajalikuks kehtestada kooskõlas rahvusvaheliste kohustustega teatavate väga tundlikuks tunnistatud isikustamata andmete suhtes rangemad tingimused seoses andmete edastamisega kolmandatele riikidele, kui selline edastamine võib ohustada avaliku poliitika eesmärke. Näiteks tervishoiu valdkonnas võiks väga tundlikeks terviseandmeteks pidada teatavaid andmestikke, mida hoiavad rahvatervise süsteemis osalejad, näiteks riiklikud haiglad. Selleks et tagada ühtlustatud tavad kogu liidus, tuleks sellised väga tundlikud isikustamata avalikud andmed määratleda liidu õiguses, näiteks tervishoiu Euroopa andmeruumi või muude valdkondlike õigusaktide kontekstis. Selliste andmete kolmandatele riikidele edastamise tingimused tuleks sätestada delegeeritud õigusaktides. Tingimused peaksid olema proportsionaalsed, mittediskrimineerivad ja vajalikud, et kaitsta kindlaksmääratud õiguspäraseid avaliku poliitika eesmärke, nagu rahvatervise kaitse, avalik kord, ohutus, keskkond, avalik kõlblus, tarbijakaitse, eraelu puutumatus ja isikuandmete kaitse. Tingimused peaksid vastama riskidele, mis on kindlaks tehtud seoses selliste andmete tundlikkusega, sealhulgas seoses üksikisikute tagasituvastuse ohuga. Need tingimused võiksid hõlmata edastamise või tehnilise korra suhtes kohaldatavaid tingimusi, nagu nõue kasutada turvalist töötlemiskeskkonda ning piirangud seoses andmete taaskasutamisega kolmandates riikides või isikute kategooriatega, kellel on õigus edastada selliseid andmeid kolmandatesse riikidesse või kellel on juurdepääs andmetele kolmandas riigis. Erandjuhtudel võivad need sisaldada ka piiranguid andmete edastamiseks kolmandatesse riikidesse, et kaitsta avalikke huve. (20)Avaliku sektori asutustel peaks olema võimalik nõuda tasu andmete taaskasutamise eest, kuid samuti peaks neil olema võimalik otsustada teha andmed kättesaadavaks väiksema tasu eest või tasuta, näiteks teatavat liiki taaskasutamise puhul, nagu mitteäriline taaskasutamine või taaskasutamine väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate poolt, et kooskõlas riigiabi eeskirjadega stimuleerida sellist taaskasutamist ning soodustada seeläbi teadusuuringuid ja innovatsiooni ning toetada ettevõtteid, mis on tähtsad innovatsiooniallikad ja millel on asjakohaste andmete kogumine tavaliselt keerulisem. Sellised tasud peaksid olema mõistlikud, läbipaistvad, internetis avaldatud ja mittediskrimineerivad. (21)Nende andmekategooriate taaskasutamise soodustamiseks peaksid liikmesriigid looma ühtse teabepunkti, mis toimiks peamise ühenduslülina taaskasutajatele, kes soovivad selliseid avaliku sektori asutuste valduses olevaid andmeid taaskasutada. Teabepunktil peaks olema valdkondadevaheline pädevus ja see peaks vajaduse korral täiendama valdkondliku tasandi korraldust. Lisaks peaksid liikmesriigid määrama või looma pädevad asutused või hõlbustama nende loomist, et toetada avaliku sektori asutuste tegevust, mis võimaldab teatavat liiki kaitstud andmete taaskasutamist. Nende asutuste ülesannete hulka võib kuuluda andmetele juurdepääsu võimaldamine, kui see on liidu või liikmesriikide valdkondlike õigusaktidega ette nähtud. Kõnealused pädevad asutused peaksid toetama avaliku sektori asutusi tipptasemel tehnikaga, sealhulgas turvaliste andmetöötluskeskkondadega, mis võimaldavad andmete analüüsi viisil, mis kaitseb teabe privaatsust. Selline toetusstruktuur peaks võimaldama andmevaldajatel hallata nõusolekuid, sealhulgas nõusolekuid teatavates teadusuuringuvaldkondades, kui järgitakse teadusuuringute tunnustatud eetikanorme. Andmetöötluse eest peaks vastutama andmeregistri eest vastutav avaliku sektori asutus, kes jääb isikuandmete puhul vastutavaks töötlejaks määruse (EL) 2016/679 tähenduses. Liikmesriikidel võib olla üks või mitu pädevat asutust, kes võivad tegutseda eri valdkondades.

(22)Andmejagamisteenuste osutajad (andmevahendajad) peaksid olema andmepõhises majanduses kesksel kohal kui vahend, mis hõlbustab suure hulga asjakohaste andmete koondamist ja vahetamist. Eri osalejaid ühendavaid teenuseid pakkuvad andmevahendajad võivad aidata kaasa andmete tõhusale koondamisele ja kahepoolse andmejagamise hõlbustamisele. Spetsialiseerunud andmevahendajatel, kes on sõltumatud nii andmevaldajatest kui ka -kasutajatest, võib olla hõlbustav roll uute andmepõhiste ökosüsteemide tekkimisel, mis ei sõltu ühestki märkimisväärse turujõuga osalejast. Käesolevat määrust tuleks kohaldada üksnes selliste andmejagamisteenuste osutajate suhtes, kelle peamine eesmärk on ettevõtte asutamine, õiguslik ja vajadusel ka tehniline suhe ühelt poolt andmevaldajate, sealhulgas andmesubjektide ja teiselt poolt võimalike kasutajate vahel ning kes abistavad mõlemat poolt nendevahelises andmevara tehingus. See peaks hõlmama üksnes teenuseid, mille eesmärk on vahendustegevus määramata arvu andmevaldajate ja andmekasutajate vahel, välja arvatud andmejagamisteenused, mida kasutab andmevaldajate ja -kasutajate suletud rühm. Välja tuleks jätta pilveteenuste osutajad ning teenusepakkujad, kes saavad andmeid andmevaldajatelt, koondavad, rikastavad või muundavad andmeid ning litsentsivad saadud andmete kasutamise andmekasutajatele, loomata otsest seost andmevaldajate ja andmekasutajate vahel, näiteks reklaami- või andmemaaklerid, konsultatsioonifirmad ja ettevõtjad, kes pakuvad andmetooteid, mis on saadud teenuseosutaja poolt andmetele lisaväärtuse andmise teel. Samal ajal peaks andmejagamisteenuse osutajatel olema lubatud vahetatavaid andmeid kohandada niivõrd, kuivõrd see parandab andmete kasutatavust, kui andmekasutaja seda soovib, näiteks teisendada need spetsiaalsesse vormingusse. Teenused, mis käsitlevad sisu, eelkõige autoriõigusega kaitstud sisu vahendamist, ei peaks kuuluma käesoleva määruse kohaldamisalasse. Käesoleva määruse kohaldamisalasse ei peaks kuuluma andmevahetusplatvormid, mida kasutab ainult üks andmete valdaja, et võimaldada enda valduses olevate andmete kasutamist, ega platvormid, mis on välja töötatud seoses asjade internetiga ühendatud esemete ja seadmetega ja mille peamine eesmärk on tagada ühendatud eseme või seadme funktsioonid ja võimaldada lisaväärtusteenuseid. „Kauplemiskoondteabe pakkujaid“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punkti 53 tähenduses ning „kontoteabe teenuse pakkujaid“ Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) nr 2015/2366 artikli 4 punkti 19 tähenduses ei tuleks käsitada andmejagamisteenuste osutajatena käesoleva määruse tähenduses. Üksused, kelle tegevus piirdub andmealtruismi alusel kättesaadavaks tehtud andmete kasutamise hõlbustamisega ja kes tegutsevad mittetulunduslikel alustel, ei peaks kuuluma käesoleva määruse III peatüki kohaldamisalasse, kuna nende tegevus teenib üldist huvi pakkuvaid eesmärke ja suurendab selleks kättesaadavate andmete mahtu. (23)Andmevahendajate erikategooria hõlmab andmejagamisteenuste osutajaid, kes pakuvad oma teenuseid andmesubjektidele määruse (EL) 2016/679 tähenduses. Sellised teenuseosutajad keskenduvad üksnes isikuandmetele ning püüavad suurendada üksikisikute tegevusvõimekust ja kontrolli nendega seotud andmete üle. Nad aitaksid üksikisikutel kasutada määrusest (EL) 2016/679 tulenevaid õigusi, eelkõige hallata oma nõusolekut andmetöötluseks, enda andmetele juurdepääsu õigust, õigust parandada ebatäpseid isikuandmeid, õigust andmete kustutamisele või õigust olla unustatud, õigust andmetöötluse piiramisele ja andmete ülekantavuse õigust, mis võimaldab andmesubjektidel viia oma isikuandmeid ühe vastutava töötleja juurest teise juurde. Sellega seoses on tähtis, et nende ärimudel tagaks, et ei esine vastuolulisi stiimuleid, mis kutsuksid üksikisikuid üles tegema töötlemise eesmärgil kättesaadavaks rohkem andmeid kui on üksikisikute enda huvides. See võiks hõlmata üksikisikute nõustamist selle kohta, milliseid enda kohta käivaid andmeid nad võiksid lubada kasutada, ning andmekasutajate hoolsuskohustuse kontrolli, enne kui neil lubatakse andmesubjektidega ühendust võtta, et vältida pettusi. Teatavates olukordades võiks olla soovitav koondada tegelikud andmed isikuandmete talletamise ruumi ehk „isikuandmete ruumi“, et isikuandmete ja eraelu puutumatuse paremaks kaitsmiseks oleks võimalik isikuandmeid töödelda selles ruumis ilma kolmandatele isikutele edastamata. (24)Andmeühistud püüavad tugevdada üksikisikute positsiooni teadlike valikute tegemisel enne andmekasutuseks nõusoleku andmist, mõjutades andmekasutajate organisatsioonide andmekasutusega seotud tingimusi või võimaluse korral lahendades ühe rühma liikmete vahelisi vaidlusi selle üle, kuidas andmeid kasutada, kui need on seotud mitme sellesse rühma kuuluva andmesubjektiga. Sellega seoses on tähtis mõista, et määrusest (EL) 2016/679 tulenevaid õigusi saab kasutada ainult iga üksikisik ning neid ei saa anda ega delegeerida andmeühistule. Andmeühistud võiksid olla kasulikud ka ühe osanikuga äriühingute ning mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks, kes on andmejagamise alaste teadmiste poolest sageli võrreldavad üksikisikutega. (25)Selleks et suurendada usaldust selliste andmejagamisteenuste vastu, eelkõige seoses andmekasutuse ja andmevaldajate kehtestatud tingimuste täitmisega, on vaja luua liidu tasandi õigusraamistik, milles sätestataks selliste andmejagamisteenuste usaldusväärse osutamisega seotud võimalikult ühtlustatud nõuded. See aitab tagada, et andmevaldajatel ja -kasutajatel on kooskõlas liidu õigusega parem kontroll oma andmetele juurdepääsu ja nende kasutamise üle. Nii olukordades, kus andmejagamine leiab aset ettevõtjalt ettevõtjale, kui ka olukordades, kus andmejagamine toimub ettevõtjalt tarbijale, peaksid andmejagamisteenuse osutajad pakkuma uut, euroopalikku andmehalduse viisi, eristades andmepõhises majanduses andmete esitamist, vahendamist ja kasutamist. Andmejagamisteenuste osutajad võivad ühtlasi teha kättesaadavaks spetsiaalse tehnilise taristu andmevaldajate ja andmekasutajate omavaheliseks ühendamiseks. (26)Andmevaldajate ja andmekasutajate usalduse ja parema kontrolli tagamise võtmeelement andmejagamisteenustes on andmejagamisteenuste osutajate neutraalsus seoses vahetatavate andmetega. Seetõttu on vajalik, et andmejagamisteenuste osutajad osaleksid tehingutes ainult vahendajatena ega kasutaks vahetatud andmeid ühelgi muul eesmärgil. See nõuab ka andmejagamisteenuse ja muude teenuste struktuurset eraldamist, et vältida huvide konflikti. See tähendab, et andmejagamisteenust tuleks osutada juriidilise isiku kaudu, kes ei ole seotud kõnealuse andmejagamisteenuse osutaja muu tegevusega. Andmejagamisteenuse osutajatel, kes vahendavad andmete vahetamist andmevaldajast üksikisikute ja juriidiliste isikute vahel, peaks lisaks olema usaldussuhtest tulenev kohustus üksikisikute ees, mis tagaks, et nad tegutsevad andmevaldajate parimates huvides. (27)Selleks et andmejagamisteenuste osutajad vastaksid käesolevas määruses sätestatud tingimustele, peaks selliste teenuseosutajate tegevuskoht olema liidus. Juhul kui andmejagamisteenuste osutaja, kelle asukoht ei ole liidus, osutab teenuseid liidu piires, peaks ta nimetama oma esindaja. Esindaja määramine on vajalik, kuna sellised andmejagamisteenuste osutajad käitlevad isikuandmeid ja konfidentsiaalset äriteavet, mistõttu tuleb hoolikalt jälgida, kas sellised teenuseosutajad täidavad käesolevas määruses sätestatud tingimusi. Selgitamaks välja, kas andmejagamisteenuse osutaja pakub teenuseid liidu piires, tuleks kindlaks teha, kas on ilmne, et andmejagamisteenuse osutaja kavatseb osutada teenuseid ühes või mitmes liikmesriigis asuvatele isikutele. Kavatsuse kindlakstegemiseks ei tohiks piisata vaid sellest, et liidus on juurdepääs andmejagamisteenuste osutaja veebisaidile, e-posti aadressile või muudele kontaktandmetele, samuti ei tohiks piisata andmejagamisteenuste osutaja asukohariigiks oleva kolmanda riigi üldkasutatava keele kasutamisest. Andmejagamisteenuse osutaja kavatsus pakkuda teenuseid liidu piires võib ilmneda sellistest asjaoludest nagu ühes või mitmes liikmesriigis üldiselt kasutatava keele või vääringu kasutamine koos võimalusega tellida teenuseid selles teises keeles või liidus paiknevate kasutajate nimetamine. Esindaja peaks tegutsema andmejagamisteenuse osutaja nimel ning pädevatel asutustel peaks olema võimalik esindajaga ühendust võtta. Esindaja peaks olema andmejagamisteenuse osutaja kirjaliku volitusega määratud tegutsema andmejagamisteenuse osutaja nimel seoses kohustustega, mida ta peab käesoleva määruse kohaselt täitma. (28)Käesolev määrus ei tohiks piirata andmejagamisteenuste osutajate kohustust järgida määrust (EL) 2016/679 ega järelevalveasutuste kohustust tagada kõnealuse määruse järgimine. Kui andmejagamisteenuse osutajad on vastutavad töötlejad või volitatud töötlejad määruse (EL) 2016/679 tähenduses, peavad nad järgima selle määruse sätteid. Samuti ei tohiks käesolev määrus piirata konkurentsiõiguse kohaldamist. (29)Ühtlasi peaksid andmejagamisteenuste osutajad võtma meetmeid, et tagada konkurentsiõiguse järgimine. Andmete jagamine võib mitmel viisil suurendada tõhusust, kuid võib kaasa tuua ka konkurentsipiiranguid, eelkõige juhul, kui see hõlmab konkurentsi seisukohast tundliku teabe jagamist. See kehtib eelkõige olukordades, kus andmete jagamine võimaldab ettevõtjatel saada teadlikuks oma tegelike või potentsiaalsete konkurentide turustrateegiatest. Konkurentsi seisukohast tundlik teave hõlmab tavaliselt teavet tulevaste hindade, tootmiskulude, koguste, käibe, müügi või tootmisvõimsuse kohta. (30)Andmejagamisteenuste jaoks tuleks kehtestada teavitamise kord, et tagada usaldusväärsel andmevahetusel põhinev andmehaldus liidus. Usaldusväärsest keskkonnast oleks kõige parem kasu saada, kui andmejagamisteenuste osutamiseks kehtestataks konkreetsed nõuded, ilma et selliste teenuste osutamiseks oleks vaja pädeva asutuse sõnaselget otsust või haldusakti. (31)Selleks et toetada teenuste tulemuslikku piiriülest osutamist, tuleks andmejagamisteenuste osutajalt nõuda teate saatmist üksnes määratud pädevale asutusele liikmesriigis, kus asub tema peamine tegevuskoht või seaduslik esindaja. Teade ei peaks sisaldama enamat kui lihtsalt deklaratsiooni kavatsuse kohta osutada selliseid teenuseid ning seda tuleks täiendada üksnes käesolevas määruses sätestatud teabega. (32)Andmejagamisteenuste osutaja peamine tegevuskoht liidus peaks olema liikmesriik, kus asub tema juhatus liidus. Andmejagamisteenuste osutaja peamine tegevuskoht liidus tuleks kindlaks määrata objektiivsete kriteeriumide alusel ning see peaks eeldama tulemuslikku ja reaalset juhtimistegevust. (33)Pädevad asutused, kes on määratud jälgima andmejagamisteenuste vastavust käesoleva määruse nõuetele, tuleks valida vastavalt nende suutlikkusele ja asjatundlikkusele horisontaalses või valdkondlikus andmejagamises ning nad peaksid olema oma ülesannete täitmisel sõltumatud, läbipaistvad ja erapooletud. Liikmesriigid peaksid teatama komisjonile kindlaksmääratud pädevate asutuste nimed. (34)Käesolevas määruses sätestatud teavitamisraamistik ei tohiks piirata konkreetseid täiendavaid eeskirju, mida kohaldatakse valdkondlike õigusaktide abil andmejagamisteenuste osutamise suhtes. (35)Andmesubjektide nõusoleku alusel vabatahtlikult kättesaadavaks tehtud andmete või juriidiliste isikute poolt kättesaadavaks tehtud isikustamata andmete kasutamisel on üldhuvi eesmärkide seisukohast suur potentsiaal. Selliste eesmärkide hulka kuuluvad tervishoid, võitlus kliimamuutustega, liikuvuse parandamine, ametliku statistika koostamise hõlbustamine või avalike teenuste osutamise parandamine. Üldhuvi eesmärkide hulka tuleks lugeda ka teadusuuringute toetamine, näiteks tehnoloogia arendamine ja tutvustamine, alusuuringud, rakendusuuringud ja erasektori vahenditest rahastatavad uuringud. Käesoleva määruse eesmärk on aidata luua andmealtruismi alusel kättesaadavaks tehtavaid andmekogusid, mis on piisavalt suured, et võimaldada andmeanalüüsi ja masinõpet, seda ka liidu sees piiriüleselt. (36)Juriidilised isikud, kes soovivad toetada üldhuvi eesmärke, tehes asjakohased andmed andmealtruisimi põhimõttel laialdaselt kättesaadavaks, ja kes vastavad teatud nõuetele, peaksid saama registreeruda liidus tunnustatud andmealtruismi organisatsioonina. See võiks viia andmehoidlate asutamiseni. Kuna ühes liikmesriigis tehtud registrikanne kehtiks kõikjal liidus, peaks see hõlbustama andmete piiriülest kasutamist liidus ja mitut liikmesriiki hõlmavate andmekogumite sündi. Sellega seoses nõustuksid andmesubjektid andmete töötlemisega konkreetsel eesmärgil, kuid nad võiksid nõustuda ka sellega, et andmeid töödeldakse teadusuuringute teatavates valdkondades või osana teadusprojektidest, kuna sageli ei ole isikuandmete kogumise ajal võimalik täpselt kindlaks määrata teadusuuringute eesmärgil toimuva isikuandmete töötlemise eesmärki. Juriidilised isikud võiksid anda loa töödelda oma isikustamata andmeid mitmesugustel eesmärkidel, mis ei ole loa andmise ajal määratletud. Kui sellised registreeritud üksused täidaksid vabatahtlikult konkreetseid nõudeid, peaks see andma kindlustunde, et altruistlikult kättesaadavaks tehtud andmed teenivad üldhuvi eesmärke. See kindlustunne peaks ennekõike tulenema asukohast liidus, samuti nõudest, et registreeritud üksused oleksid mittetulundusliku iseloomuga, läbipaistvusnõuetest ja konkreetsetest kaitsemeetmetest, mille eesmärk on kaitsta andmesubjektide ja äriühingute õigusi ja huve. Täiendavate kaitsemeetmete hulka peaks kuuluma võimalus töödelda asjaomaseid andmeid registreeritud üksuse käitatavas turvalises töötlemiskeskkonnas, järelevalvemehhanismid, nagu eri liiki eetikanõukogud, et tagada vastutava töötleja poolne rangete teaduseetika normide järgimine, tõhusad tehnilised vahendid, et nõusolek mistahes hetkel tagasi võtta või seda muuta vastavalt vastutavate töötlejate teavitamiskohustusele, mis tuleneb määrusest (EL) 2016/679, samuti vahendid, mis võimaldavad andmesubjektidel hoida end kursis nende poolt kättesaadavaks tehtud andmete kasutamisega. (37)Käesolev määrus ei mõjuta selliste üksuste asutamist, korraldust ja toimimist, kelle eesmärk on tegeleda andmealtruismiga riikliku õiguse alusel. See tugineb liikmesriigi õiguse kohastele nõuetele selles riigis mittetulundusühendusena tegutsemise kohta. Käesoleva määruse nõuetele vastavatel üksustel peaks olema võimalik kasutada nimetust „liidus tunnustatud andmealtruismi organisatsioon“. (38)Liidus tunnustatud andmealtruismi organisatsioonidel peaks olema võimalik koguda asjaomaseid andmeid füüsilistelt ja juriidilistelt isikutelt otse või töödelda teiste kogutud andmeid. Üldjuhul tugineks andmealtruism andmesubjektide nõusolekule artikli 6 lõike 1 punkti a ja artikli 9 lõike 2 punkti a tähenduses ning kooskõlas määruse (EL) 2016/679 artikli 7 kohaste seaduslikule nõusolekule esitatavate nõuetega. Määruse (EL) 2016/679 kohaselt võib teadusuuringute eesmärki teenida nõusolek, mis antakse teatavate teadusuuringute valdkondade jaoks, kui see on kooskõlas teadusuuringute tunnustatud eetikanormidega, või ainult teatavate teadusuuringute valdkondade või teadusprojektide osade jaoks. Määruse (EL) 2016/679 artikli 5 lõike 1 punktiga b on ette nähtud, et isikuandmete edasist töötlemist avalikes huvides toimuva arhiveerimise, teadus- või ajaloouuringute või statistilisel eesmärgil ei loeta määruse (EL) 2016/679 artikli 89 lõike 1 kohaselt algsete eesmärkidega vastuolus olevaks. (39)Suurema õiguskindluse tagamiseks nõusoleku andmise ja tagasivõtmise puhul, eriti seoses altruistlikult kättesaadavaks tehtud andmete kasutamisega teadusuuringute ja statistika eesmärgil, tuleks välja töötada Euroopa andmealtruismi nõusolekuvorm, mida tuleks kasutada andmete altruistliku jagamise korral. Selline vorm peaks aitama muuta andmesubjektide jaoks läbipaistvamaks seda, et juurdepääse nende andmetele ja selliste andmete kasutamine toimub vastavalt nende antud nõusolekule ja lisaks sellele täielikus kooskõlas andmekaitsenormidega. Samuti võiks seda kasutada äriühingute poolse andmealtruismi lihtsustamiseks ja sellise mehhanismi loomiseks, mis võimaldaks niisugustel äriühingutel andmete kasutamise loa tagasi võtta. Selleks et võtta arvesse eri sektorite spetsiifikat, muu hulgas andmekaitse seisukohast, peaks Euroopa andmealtruismi nõusolekuvormi saama sektoripõhiselt kohandada. (40)Andmehaldusraamistiku edukaks rakendamiseks tuleks eksperdirühma kujul luua Euroopa Andmeinnovatsiooni Nõukogu. Nõukokku peaksid kuuluma liikmesriikide, komisjoni ning asjakohaste andmeruumide ja konkreetsete sektorite (tervishoid, põllumajandus, transport ja statistika) esindajad. Euroopa Andmekaitsenõukogul tuleks paluda määrata Euroopa Andmeinnovatsiooni nõukokku oma esindaja. (41)Nõukogu peaks abistama komisjoni käesoleva määruse teemaderingi kuuluvate riiklike tavade ja poliitika koordineerimisel ning toetuse pakkumisel sektoritevahelisele andmekasutusele, järgides Euroopa koostalitlusvõime raamistiku põhimõtteid ning kasutades standardeid ja spetsifikaate (nagu põhisõnastikud ja Euroopa ühendamise rahastu komponendid), ilma et see piiraks konkreetsetes sektorites või valdkondades toimuvat standardimist. Tehniliste standardite kehtestamise raames võidakse muu hulgas kindlaks määrata prioriteedid, millest lähtuvalt töötada välja standardeid ning koostada ja hallata tehniliste ja õiguslike standardite paketti andmete edastamise kohta kahe töötlemiskeskkonna vahel, mis võimaldab andmeruume korraldada vahendajat kasutamata. Nõukogu peaks tegema koostööd eri sektorite asutustega, võrgustikega ja eksperdirühmadega või muude sektoritevaheliste organisatsioonidega, kes tegelevad andmete taaskasutamisega. Andmealtruismi vallas peaks nõukogu aitama komisjonil välja töötada andmealtruismi nõusolekuvormi, konsulteerides seejuures Euroopa Andmekaitsenõukoguga.

(42)Et tagada ühetaolised tingimused käesoleva määruse rakendamiseks, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused töötada välja Euroopa andmealtruismi nõusolekuvorm. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (43)Selleks et arvestada teatavate andmekategooriate eripära, tuleks komisjonile anda õigus võtta vastu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaseid õigusakte, et kehtestada eritingimused, mis kehtivad juhul, kui kolmandatesse riikidesse edastatakse isikustamata andmeid, mis kuuluvad seadusandlikus menetluses vastu võetud liidu õigusaktide kohaselt teatavatesse väga tundlikuks loetavatesse kategooriatesse. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid toimuksid kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (44)Käesolev määrus ei tohiks mõjutada konkurentsieeskirjade, eelkõige Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 kohaldamist. Käesolevas määruses sätestatud meetmeid ei tohiks kasutada konkurentsi piiramiseks viisil, mis on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepinguga. See puudutab ennekõike norme konkurentsi seisukohast tundliku teabe vahetamise kohta tegelike või potentsiaalsete konkurentide vahel andmejagamisteenuste kaudu. (45)Euroopa Andmekaitseinspektori ja Euroopa Andmekaitsenõukoguga konsulteeriti vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725 artikliga 42 ning nad esitasid oma arvamuse [...]. (46)Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige õigust eraelu puutumatusele, õigust isikuandmete kaitsele, ettevõtlusvabadust, õigust omandile ja puuetega isikute integreerimist ühiskonda, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: i peatükk

üldsätted Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala (1)Käesolevas määruses sätestatakse: (a) avaliku sektori asutuste valduses olevate teatavatesse kategooriatesse kuuluvate andmete liidusisese taaskasutamise tingimused; (b) teavitamis- ja järelevalveraamistik, mida kohaldatakse andmejagamisteenuste osutamise suhtes; (c) altruistlikel eesmärkidel kättesaadavaks tehtud andmete kogumise ja töötlemisega tegelevate üksuste vabatahtliku registreerimise raamistik. (2)Käesolev määrus ei piira muude teatavatesse kategooriatesse kuuluvatele andmetele juurdepääsu või selliste andmete taaskasutamist käsitlevate liidu õigusaktide konkreetsete sätete ega isikuandmete või isikustamata andmete töötlemisega seotud nõuete kohaldamist. Juhul kui avaliku sektori asutused, andmejagamisteenuste osutajad või andmealtruismi teenuseid osutavad registreeritud üksused peavad sektoripõhise liidu õigusakti kohaselt täitma konkreetseid tehnilisi, halduslikke või korralduslikke lisanõudeid, muu hulgas tulenevalt loaandmise või sertifitseerimise korrast, kohaldatakse samal ajal ka kõnealuse sektoripõhise liidu õigusakti neid sätted. Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„andmed“ – tegevuse, faktide või teabe mis tahes digitaalne väljendus ja selliste tegevuste, faktide või teabe kogum, muu hulgas heli-, visuaal- või audiovisuaalsalvestise kujul; (2)„taaskasutamine“ – avaliku sektori asutuste valduses olevate andmete kasutamine füüsiliste või juriidiliste isikute poolt ärilisel või mitteärilisel eesmärgil, mis ei lange kokku algse eesmärgiga, mille täitmiseks andmed avalik-õigusliku ülesande raames loodi, välja arvatud avaliku sektori asutuste vaheline andmevahetus puhtalt nende avalik-õiguslike ülesannete täitmiseks; (3)„isikustamata andmed“ – muud andmed kui isikuandmed, mis on määratletud määruse (EL) 2016/679 artikli 4 punktis 1; (4)„metaandmed“ – andmed, mis on kogutud füüsilise või juriidilise isiku mis tahes tegevuse kohta eesmärgiga osutada andmejagamisteenust, sealhulgas kuupäev, kellaaeg ja asukohaandmed, tegevuse kestus ning teenust kasutava isiku seosed muude füüsiliste või juriidiliste isikutega; (5)„andmevaldaja“ – juriidiline isik või andmesubjekt, kellel on liidu või liikmesriigi kohaldatava õiguse kohaselt õigus anda juurdepääs teatavatele tema kontrolli all olevatele isiku- või isikustamata andmetele või õigus neid andmeid jagada;

(6)„andmekasutaja“ – füüsiline või juriidiline isik, kellel on seaduslik juurdepääs teatavatele isiku- või isikustamata andmetele ja kellele on luba kasutada kõnealuseid andmeid ärilisel või mitteärilisel eesmärgil; (7)„andmete jagamine“ – andmevaldaja poolne andmete andmekasutaja käsutusse andmine, et kasutada jagatud andmeid vabatahtlike kokkulepete alusel ühiselt või individuaalselt kas otse või vahendaja kaudu; (8)„juurdepääs“ – andmevaldajalt saadud andmete töötlemine andmekasutaja poolt kooskõlas konkreetsete tehniliste, juriidiliste või korralduslike nõuetega, ilma et see tähendaks ilmtingimata selliste andmete edastamist või allalaadimist; (9)„peamine tegevuskoht“ – juriidilise isiku puhul tema juhatuse asukoht liidus; (10)„andmealtruism“ – andmesubjektide nõusolek, et nende kohta käivaid isikuandmeid töödeldakse, või muude andmevaldajate luba kasutada nende isikustamata andmeid ilma selle eest tasu soovimata üldhuvi eesmärgil, näiteks teadusuuringute eesmärgil või avalike teenuste parandamiseks; (11)„avaliku sektori asutus“ – riigiasutused, piirkondlikud asutused ja kohalikud asutused, avalik-õiguslikud isikud või ühest või mitmest sellisest asutusest või avalik-õiguslikust isikust koosnevad ühendused; (12)„avalik-õiguslik isik“ – isik, kes vastab järgmistele tingimustele: (a)see on asutatud konkreetse eesmärgiga rahuldada vajadusi, mille rahuldamine on üldistes huvides, ega tegele tööstuse või kaubandusega; (b)see on juriidiline isik; (c)seda rahastavad põhiliselt riik, piirkondlikud või kohalikud omavalitsused või muud avalik-õiguslikud isikud või selle juhtimine toimub kõnealuste omavalitsuste või avalik-õiguslike isikute järelevalve all või selle haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmetest üle poole on määranud riik, piirkondlik või kohalik omavalitsus või muud avalik-õiguslikud isikud; (13)„riigi osalusega äriühing“ – igasugune ettevõtja, kelle suhtes avaliku sektori asutused võivad otseselt või kaudselt kasutada valitsevat mõju omandiõiguse, finantsosaluse või ettevõtja suhtes kehtivate eeskirjade alusel; käesoleva määratluse kohaldamisel eeldatakse, et avaliku sektori asutustel on valitsev mõju järgmistel juhtudel, kui need asutused otseselt või kaudselt: (a)omavad enamust ettevõtja märgitud kapitalist; (b)omavad kontrolli äriühingu emiteeritud aktsiatega määratud häälte enamuse üle; (c)võivad nimetada rohkem kui poole ettevõtja haldus-, juht- või järelevalveorgani liikmetest; (14)„turvaline töötlemiskeskkond“ – füüsiline või virtuaalne keskkond ja korralduslikud vahendid, mis annavad võimaluse andmeid taaskasutada viisil, mis võimaldab turvalise töötlemiskeskkonna käitajal fikseerida ja kontrollida kõiki andmetöötlemistoiminguid, mida tehakse muu hulgas andmete kuvamiseks, säilitamiseks, allalaadimiseks ja eksportimiseks ning arvutialgoritmide abil tuletisandmete saamiseks; (15)„esindaja“ – liidu residendist füüsiline või juriidiline isik, kes on spetsiaalselt määratud tegutsema väljaspool liitu asuva andmejagamisteenuse osutaja või sellise üksuse nimel, kes kogub üldhuvi eesmärgil füüsiliste või juriidiliste isikute poolt andmealtruismi raames kättesaadavaks tehtud andmeid, kelle poole riigi pädev asutus võib pöörduda andmejagamisteenuste osutaja või üksuse asemel seoses kohustustega, mis on asjaomasel andmejagamisteenuste osutajal või üksusel tulenevalt käesolevast määrusest. ii peatükk

avaliku sektori asutuste valduses olevate teatavatesse kategooriatesse kuuluvate kaitstud andmete taaskasutamine Artikkel 3

Andmekategooriad (1)Käesolevat peatükki kohaldatakse avaliku sektori asutuste valduses olevate selliste andmete suhtes, mis on kaitstud järgmistel põhjustel: (a)ärisaladus;

(b)statistiliste andmete konfidentsiaalsus; (c)kolmandate isikute intellektuaalomandiõiguste kaitse; (d)isikuandmete kaitse. (2)Käesolevat peatükki ei kohaldata järgmise suhtes: (a)riigi osalusega äriühingute valduses olevad andmed; (b)andmed, mis on avalike ringhäälingujaamade ja nende filiaalide ning muude asutuste või nende filiaalide valduses avaliku ringhäälinguteenuse osutamise eesmärgil; (c)kultuuriasutuste ja haridusasutuste valduses olevad andmed; (d)riikliku julgeoleku, kaitse või avaliku julgeoleku põhjustel kaitstud andmed; (e)andmed, mille väljastamine ei kuulu asjaomaste avaliku sektori asutuste selliste avalik-õiguslike ülesannete alla, mis on määratletud asjaomase liikmesriigi õiguses või muudes siduvates õigusnormides, või selliste normide puudumisel selle liikmesriigi üldise haldustava kohaselt tingimusel, et avalik-õiguslike ülesannete ulatus on läbipaistev ja see vaadatakse läbi. (3)Käesoleva peatüki sätetega ei panda avaliku sektori asutustele kohustust võimaldada andmete taaskasutamist ega vabastata neid nende konfidentsiaalsuskohustustest. Käesolev peatükk ei piira liidu ega riikliku õiguse või selliste liidu või liikmesriikide osalusega rahvusvaheliste lepingute kohaldamist, mis käsitlevad lõikes 1 loetletud andmekategooriate kaitset. Käesolev peatükk ei piira dokumentidele juurdepääsu käsitlevate liidu või riiklike õigusnormide kohaldamist ega liidu ja riiklikust õigusest avaliku sektori asutustele tulenevaid kohustusi võimaldada andmete taaskasutamist. Artikkel 4

Keeld sõlmida ainuõiguslikke kokkuleppeid (1)Keelatud on avaliku sektori asutuste valduses olevate artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvaid andmeid sisaldavate andmete taaskasutamise kokkulepped või muud tavad, millega antakse ainuõigused või mille eesmärk või tulemus on niisuguste ainuõiguste andmine või andmete taaskasutamise piiramine, nii et need on kättesaadavad ainult selliste kokkulepete või muude tavade osalistele. (2)Erandina lõikest 1 võib nimetatud lõikes osutatud taaskasutamise ainuõiguse anda ulatuses, mis on vajalik üldist huvi pakkuva teenuse osutamiseks või toote pakkumiseks. (3)Selline ainuõigus võidakse anda seoses asjaomase teenuse- või kontsessioonilepinguga vastavalt kohaldatavatele liidu ja riiklikele õigusnormidele riigihangete ja kontsessiooni andmise kohta või juhul, kui tegu on sellise väärtusega lepinguga, mille puhul ei kohaldata ei liidu ega riiklikke õigusnorme riigihangete ja kontsessiooni andmise kohta, kooskõlas läbipaistvuse põhimõtte, võrdse kohtlemise põhimõtte ja kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu põhimõttega. (4)Kõigil lõikega 3 hõlmamata juhtudel ja kui üldhuvi eesmärki ei ole võimalik saavutada ainuõigust andmata, kehtivad läbipaistvuse põhimõte, võrdse kohtlemise põhimõte ja kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu põhimõte. (5)Andmete taaskasutamise ainuõiguse kestus ei tohi olla pikem kui kolm aastat. Lepingu sõlmimise korral viiakse sõlmitud lepingu kestus vastavusse ainuõigusperioodiga. (6)Lõigete 2 ja 5 kohane ainuõiguse andmine, sealhulgas põhjused, mille tõttu on vajalik selline õigus anda, peavad olema läbipaistvad ja need tuleb teha internetis avalikult kättesaadavaks isegi juhul, kui riigihankelepingu ja kontsessioonilepingu sõlmimine võib olla avaldatud. (7)Lõikes 1 sätestatud keelu kohaldamisalasse kuuluvad kokkulepped või muud tavad, mis ei vasta lõikes 2 esitatud tingimustele ja mis sõlmiti enne käesoleva määruse jõustumise kuupäeva, lõpetatakse lepingu lõppemisel ja igal juhul hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva. Artikkel 5

Taaskasutamise tingimused (1)Avaliku sektori asutused, kes on riikliku õiguse alusel pädevad andma taaskasutamise eesmärgil juurdepääsu andmetele, mis kuuluvad mõnesse artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriasse, või sellise juurdepääsu andmisest keelduma, avalikustavad sellise taaskasutamise lubamise tingimused. Selle ülesande täitmisel võivad neid aidata artikli 7 lõikes 1 osutatud pädevad asutused.

(2)Taaskasutamise tingimused peavad olema mittediskrimineerivad, proportsionaalsed ja objektiivselt põhjendatud andmekategooriate, taaskasutamise eesmärkide ja selliste andmete iseloomu seisukohast, mille taaskasutamine on lubatud. Nimetatud tingimusi ei kasutata konkurentsi piiramiseks. (3)Avaliku sektori asutused võivad kehtestada nõude taaskasutada ainult eeltöödeldud andmeid, kusjuures eeltöötlemise eesmärk on isikuandmed anonüümida või pseudonüümida või kustutada konfidentsiaalne äriteave, sealhulgas ärisaladused. (4)Avaliku sektori asutused võivad kehtestada kohustusi seoses järgmisega: (a)andmetele juurdepääs ja nende taaskasutamine peab toimuma turvalises töötlemiskeskkonnas, mida pakub ja kontrollib avalik sektor; (b)kui kaugjuurdepääsu ei saa võimaldada kolmandate isikute õigusi ja huvisid ohtu seadmata, peab andmetele juurepääs ja nende taaskasutamine toimuma ruumides, kus asub turvaline töötlemiskeskkond. (5)Avaliku sektori asutused kehtestavad tingimused, mis tagavad kasutatava turvalise töötlemiskeskkonna tehniliste süsteemide toimimise tervikluse. Avaliku sektori asutusel on võimalik kontrollida kõiki taaskasutaja ettevõetud andmetöötlustoimingute tulemusi ja õigus keelata selliste tulemuste kasutamine, milles sisalduv teave seab ohtu kolmandate isikute õigused ja huvid. (6)Kui ei ole võimalik lubada andmete taaskasutamist kooskõlas lõigetes 3–5 sätestatud kohustustega ja puudub muu õiguslik alus andmete edastamiseks määruse (EL) 2016/679 alusel, abistab avaliku sektori asutus taaskasutajaid selliste andmesubjektide nõusoleku ja/või juriidiliste isikute loa taotlemisel, kelle õigusi ja huvisid niisugune taaskasutamine võib mõjutada, kui see on võimalik ilma ebaproportsionaalsete kuludeta avalikule sektorile. Selle ülesande täitmisel võivad neid aidata artikli 7 lõikes 1 osutatud pädevad asutused. (7)Andmete taaskasutamist lubatakse ainult kooskõlas intellektuaalomandi õigusega. Avaliku sektori asutused ei kasuta direktiivi 96/9/EÜ artikli 7 lõikes 1 sätestatud andmebaasi tegija õigust, et takistada andmete taaskasutamist või piirata taaskasutamist rohkem kui see on võimalik käesoleva määruse sätete kohaselt. (8)Kui taotletavaid andmeid loetakse ärisaladust käsitlevate liidu või riiklike õigusaktide kohaselt konfidentsiaalseteks, tagavad avaliku sektori asutused, et taaskasutamise tulemusena ei avalikustata konfidentsiaalset teavet. (9)Komisjon võib võtta vastu rakendusakte, milles kinnitatakse, et kolmanda riigi õigus- ja järelevalvekord ning riiklikku sundi käsitlevad sätted vastavad järgmisele: (a)need tagavad intellektuaalomandi ja ärisaladuste kaitse viisil, mis on sisuliselt samaväärne liidu õiguse kohaselt tagatud kaitsega; (b)neid kohaldatakse ja täidetakse tõhusalt; (c)nendega on ette nähtud tõhusad õiguskaitsevahendid. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 29 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega. (10)Avaliku sektori asutused edastavad konfidentsiaalseid või intellektuaalomandiõigusega kaitstud andmeid taaskasutajale, kes kavatseb edastada andmeid kolmandasse riiki, mis ei kuulu lõike 9 kohaselt kindlaks määratud riikide hulka, üksnes siis, kui taaskasutaja kohustub: (a)täitma lõigete 7–8 alusel kehtestatud kohustusi isegi pärast seda, kui andmed on kolmandasse riiki edastatud; (b)tunnistama avaliku sektori asutuse liikmesriigi kohtute pädevust mis tahes vaidluse puhul seoses punktis a sätestatud kohustuse täitmisega. (11)Kui seadusandliku menetluse kohaselt vastu võetud konkreetsete liidu õigusaktidega on ette nähtud, et teatavad avaliku sektori asutuste valduses olevad isikustamata andmete kategooriad loetakse käesoleva artikli kohaldamisel väga tundlikeks, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 28 vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat määrust, kehtestades kolmandatesse riikidesse edastamise puhul kehtivad eritingimused. Kolmandatesse riikidesse edastamise tingimused tuginevad liidu õigusaktis kindlaks määratud andmekategooriate iseloomule ja põhjustele, miks neid loetakse väga tundlikeks, on mittediskrimineerivad ja piirduvad sellega, mis on vajalik liidu õigusaktis loetletud avaliku poliitika eesmärkide (näiteks ohutus ja rahvatervis) saavutamiseks, võtavad arvesse anonüümitud andmete tagasituvastuse riske andmesubjektide jaoks ja on kooskõlas liidu rahvusvaheliste kohustustega. Need võivad hõlmata edastamise suhtes kohaldatavaid tingimusi või sellega seotud tehnilist korda, piiranguid seoses andmete taaskasutamisega kolmandates riikides või isikute kategooriatega, kellel on õigus selliseid andmeid kolmandatesse riikidesse edastada, või erandjuhtudel piiranguid seoses kolmandatesse riikidesse edastamisega. (12)Füüsiline või juriidiline isik, kellele on antud õigus isikustamata andmeid taaskasutada, võib andmeid edastada ainult neisse kolmandatesse riikidesse, mille puhul on täidetud lõigetes 9–11 sätestatud tingimused. (13)Kui taaskasutaja kavatseb edastada isikustamata andmeid kolmandasse riiki, teavitab avaliku sektori asutus andmevaldajat andmete edastamisest asjaomasesse kolmandasse riiki.

Artikkel 6

Tasud (1)Artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvate andmete taaskasutamist lubavad avaliku sektori asutused võivad võtta tasu selliste andmete taaskasutamise lubamise eest. (2)Tasu peab olema mittediskrimineeriv, proportsionaalne ja objektiivselt põhjendatud ning ei tohi piirata konkurentsi. (3)Avaliku sektori asutused tagavad, et tasusid saab maksta internetis, kasutades laialdaselt kättesaadavaid piiriüleseid makseteenuseid, ilma et kedagi diskrimineeritaks makseteenuse osutaja asukoha, makseinstrumendi väljastamise koha või liidus oleva maksekonto asukoha põhjal. (4)Kui avaliku sektori asutused kohaldavad tasusid, võtavad nad meetmeid, et luua stiimuleid artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvate andmete taaskasutamiseks mitteärilistel eesmärkidel ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate poolt kooskõlas riigiabi eeskirjadega. (5)Tasud tulenevad kuludest, mis on seotud artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvate andmete taaskasutamise taotluste menetlemisega. Tasude arvutamise meetod tuleb eelnevalt avaldada. (6)Avaliku sektori asutus avaldab kulude põhikategooriate ja kulude jaotamisel kasutatud reeglite kirjelduse. Artikkel 7

Pädevad asutused (1)Liikmesriigid määravad ühe või mitu pädevat asutust, kes võivad kuuluda asjaomasesse sektorisse, et toetada artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvate andmete taaskasutamise õigust andvaid avaliku sektori asutusi selle ülesande täitmisel. (2)Lõikega 1 ette nähtud toetuse raames võidakse vastavalt vajadusele: (a)pakkuda tehnilist tuge, tehes kättesaadavaks turvalise töötlemiskeskkonna, et võimaldada juurdepääsu andmete taaskasutamise eesmärgil; (b)pakkuda tehnilist tuge selliste läbiproovitud meetodite rakendamisel, millega tagatakse andmete töötlemine viisil, mis võimaldab säilitada teabe privaatsuse andmetes, mille taaskasutamine on lubatud, sealhulgas isikuandmete pseudonüümimise, anonüümimise, üldistamise, välistamise ja juhuslikustamine meetodite rakendamisel; (c)abistada avaliku sektori asutusi vajaduse korral taaskasutajate nõusoleku või loa saamisel andmete taaskasutamiseks altruistlikel ja muudel eesmärkidel kooskõlas andmevaldajate otsustega, muu hulgas seoses jurisdiktsiooni või jurisdiktsioonidega, kus andmete töötlemist kavandatakse; (d)pakkuda avaliku sektori asutustele abi seoses taaskasutaja poolt artikli 5 lõikes 10 kohaselt võetud kohustuste piisavusega. (3)Pädevatele asutustele võidakse kooskõlas liidu või riikliku õigusnormidega, milles on sätestatud sellise juurdepääsu andmine, anda lisaks sellele juurdepääs artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvatele andmetele taaskasutamise eesmärgil. Kui sellised pädevad asutused täidavad oma taaskasutamise eesmärgil juurdepääsu andmise või selle andmisest keeldumise ülesannet, kohaldatakse nende suhtes artikleid 4, 5 ja 6 ning artikli 8 lõiget 3. (4)Pädeval asutusel või pädevatel asutustel peab olema küllaldane õigusalane ja tehniline suutlikkus ja oskusteave, et täita asjakohaseid liidu või riiklikke õigusnorme, mis puudutavad artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvatele andmetele juurdepääsu korda. (5)Liikmesriigid teatavad komisjonil artikli 1 kohaselt määratud pädevate asutuste nimed hiljemalt [käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäev]. Samuti teatavad nad komisjonile kõigist muudatustest kõnealuste asutuste loetelus. Artikkel 8

Ühtne teabepunkt (1)Liikmesriigid tagavad, et kogu asjakohane teave artiklite 5 ja 6 kohaldamise kohta on kättesaadav ühtse teabepunkti kaudu. (2)Ühtne teabepunkt võtab vastu artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvate andmete taaskasutamise taotlusi ja edastab need pädevatele avaliku sektori asutustele või artikli 7 lõikes 1 osutatud pädevatele asutusele, kui see on asjakohane. Ühtne teabepunkt teeb elektrooniliste vahendite kaudu kättesaadavaks olemasolevate andmeallikate registri, mis sisaldab olemasolevate andmete iseloomu kirjeldavat asjakohast teavet.

(3)Pädevad avaliku sektori asutused või artikli 7 lõikes 1 osutatud pädevad asutused kiidavad artikli 3 lõikes 1 osutatud kategooriatesse kuuluvate andmete taaskasutamise taotlused heaks või lükkavad need tagasi mõistliku aja jooksul ja igal juhul hiljemalt kaks kuud pärast taotluse kuupäeva. (4)Kõigil füüsilistel või juriidilistel isikutel, keda avaliku sektori asutuse või pädeva asutuse (olenevalt asjaoludest) otsus mõjutab, on õigus kasutada tõhusat kohtulikku õiguskaitsevahendit kõnealuse otsuse vastu asjaomase asutuse asukohaliikmesriigi kohtutes. iii peatükk

andmejagamisteenuste suhtes kohaldatavad nõuded Artikkel 9

Andmejagamisteenuste osutajad (1)Järgmiste andmejagamisteenuste osutamise puhul kehtib nõue kasutada teavitamise korda: (a)teenused, mille eesmärk on vahendada juriidilistest isikutest andmevaldajaid ja potentsiaalseid andmekasutajaid, sealhulgas teha kättesaadavaks selliste teenuste võimaldamiseks ette nähtud tehnilised või muud vahendid. Nimetatud teenused võivad hõlmata kahepoolset või mitmepoolset andmevahetust või selliste platvormide või andmebaaside loomist, mis võimaldavad andmeid vahetada või ühiselt kasutada, samuti eritaristu loomist andmevaldajate ja andmekasutajate kokkuviimiseks; (b)teenused, mille eesmärk on vahendada andmesubjekte, kes soovivad oma andmeid kättesaadavaks teha, kasutades määrusega (EL) 2016/679 ette nähtud õigusi, ja potentsiaalseid andmekasutajaid, muu hulgas tehes kättesaadavaks selliste teenuste võimaldamiseks ette nähtud tehnilised või muud vahendid; (c)andmekooperatiivide teenused, see tähendab teenused, millega ühest küljest toetatakse andmesubjekte, ühe osanikuga äriühinguid või mikro-, väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid, kes kuuluvad kooperatiivi või kes annavad enne andmete töötlemisega nõustumist teadliku otsuse tegemise huvides kooperatiivile volitused pidada läbirääkimisi andmetöötluse tingimuste üle, ning mis teisest küljest teevad võimalikuks mehhanismid seisukohtade vahetamiseks andmetöötluse selliste eesmärkide ja tingimuste üle, mis esindaksid optimaalselt andmesubjektide või juriidiliste isikute huve. (2)Käesolev peatükk ei piira muude liidu ja riiklike õigusaktide kohaldamist andmejagamisteenuste osutajate suhtes, sealhulgas järelevalveasutuste õigust tagada kohaldatava õiguse järgimine, eriti seoses isikuandmete kaitse ja konkurentsiõigusega. Artikkel 10

Andmejagamisteenuste osutajatest teavitamine (1)Kõik andmejagamisteenuste osutajad, kes kavatsevad osutada artikli 9 lõikes 1 osutatud teenuseid, esitavad teatise artiklis 12 osutatud pädevale asutusele. (2)Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse rohkem kui ühes liikmesriigis asukohta omav andmejagamisteenuste osutaja selle liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvaks, kus on tema peamine tegevuskoht. (3)Andmejagamisteenuste osutaja, kes ei ole asutatud liidus, kuid kes osutab liidus artikli 9 lõikes 1 osutatud teenuseid, nimetab esindaja ühes neist liikmesriikidest, kus nimetatud teenuseid osutatakse. Teenuseosutajat loetakse selle liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvaks, kus on esindaja asukoht. (4)Andmejagamisteenuse osutaja võib pärast teavitamist alustada tegevust käesolevas peatükis sätestatud tingimustel. (5)Teavitamine annab teenuseosutajale õiguse osutada andmejagamisteenuseid kõigis liikmesriikides. (6)Teatis peab sisaldama järgmist teavet: (a)andmejagamisteenuste osutaja nimi; (b)teenuseosutaja õiguslik staatus, vorm ja registreerimisnumber, kui teenuseosutaja on registreeritud äriregistris või muus samalaadses avalikus registris; (c)teenuseosutaja peamise tegevuskoha aadress liidus, kui see on olemas, ja kui see on asjakohane, kõigi muudes liikmesriikides asuvate täiendavate filiaalide või lõike 3 kohaselt määratud esindaja aadress; (d)teenuseosutaja ja tema tegevuse kohta teavet leida võimaldav veebisait (selle olemasolul);

(e)teenuseosutaja kontaktisikud ja kontaktandmed; (f)kirjeldus teenuse kohta, mida teenuseosutaja kavatseb osutada; (g)tegevuse alustamise eeldatav kuupäev; (h)liikmesriik, kus teenuseosutaja kavatseb teenuseid osutada. (7)Teenuseosutaja taotluse alusel väljastab pädev asutus ühe nädala jooksul standardteatise, millega kinnitatakse, et teenuseosutaja on esitanud lõikes 4 osutatud teatise. (8)Pädev asutus edastab kõik teatised elektrooniliste vahendite kaudu viivitamata asjaomase liikmesriigi pädevatele asutustele. (9)Pädev asutus teavitab komisjoni kõigist uutest teatistest. Komisjon peab andmejagamisteenuste osutajate registrit. (10)Pädev asutus võib nõuda tasu. Selline tasu peab olema proportsionaalne ja objektiivne ning põhinema halduskuludel, mis on seotud järelevalvega nõuete täitmise üle ja muu pädevate asutuste tehtava turukontrolliga seoses andmejagamiseteenustest teavitamisega. (11)Kui andmejagamisteenuste osutaja oma tegevuse lõpetab, teavitab ta 15 päeva jooksul vastavalt lõigetele 1, 2 ja 3 kindlaks määratud pädevat asutust. Pädev asutus edastab kõik sellised teatised viivitamata elektrooniliste vahendite kaudu liikmesriikides asuvatele pädevatele asutustele ja komisjonile. Artikkel 11

Andmejagamisteenuste osutamise tingimused Artikli 9 lõikes 1 osutatud andmejagamisteenuste osutamise suhtes kehtivad järgmised tingimused: (1)teenuseosutaja ei tohi kasutada andmeid, millega seotud teenuseid ta osutab, muul eesmärgil kui selleks, et anda need andmed andmekasutajate käsutusse, ning andmejagamisteenused peavad kuuluma eraldi juriidilise isiku alla; (2)andmejagamisteenuste osutamise käigus kogutud metaandmeid võib kasutada ainult nimetatud teenuse arendamiseks; (3)teenuseosutaja tagab, et tema teenusele juurdepääsu kord on nii andmevaldajate kui ka andmekasutajate jaoks õiglane ja läbipaistev ega diskrimineeri kumbagi, muu hulgas hindade puhul; (4)teenuseosutaja hõlbustab andmete vahetamist vormingus, milles ta andmeid andmevaldajalt saab, ja konverteerib andmeid erivormingutesse ainult selleks, et suurendada sektorisisest ja sektoritevahelist koostalitlusvõimet või kui andmekasutaja seda taotleb või kui see on liidu õiguse kohaselt nõutav või selleks, et tagada ühtlustamine rahvusvaheliste või Euroopa andmestandarditega; (5)teenuseosutaja kehtestab korra pettuste või kuritarvituste vältimiseks seoses andmetele juurdepääsuga selliste isikute poolt, kes püüavad saada juurdepääsu nende teenuste kaudu; (6)teenuseosutaja tagab oma teenuste osutamise mõistliku järjepidevuse ja omab andmesalvestust tagavate teenuste puhul küllaldasi tagatisi, mis võimaldavad andmevaldajatel ja andmekasutajatel saada maksejõuetuse korral juurdepääsu oma andmetele; (7)teenuseosutaja võtab sobilikud tehnilised, õiguslikud ja korralduslikud meetmed, et vältida isikustamata andmete edastamist või neile juurdepääsu, kui see on liidu õiguse kohaselt ebaseaduslik; (8)teenuseosutaja võtab meetmeid, et tagada isikustamata andmete edastamise ja säilitamise kõrgetasemeline turvalisus; (9)teenuseosutaja kehtestab korra, millega tagatakse vastavus liidu ja riiklikele konkurentsieeskirjadele;

(10)andmesubjektidele teenuseid osutav teenuseosutaja tegutseb andmesubjektide õiguste kasutamist hõlbustades täielikult nende huvides, ennekõike andes andmesubjektidele nõu andmete võimaliku kasutamise ning sellise kasutamisega seotud tingimuste kohta; (11)kui teenuseosutaja pakub vahendeid, et saada andmesubjektide nõusolek või luba juriidiliste isikute poolt kättesaadavaks tehtud andmete kasutamiseks, näitab ta ära jurisdiktsiooni või jurisdiktsioonid, kus andmete kasutamist kavandatakse. Artikkel 12

Pädevad asutused (1)Iga liikmesriik määrab oma territooriumil ühe või mitu asutust, kellel on pädevus täita teavitamisraamistikuga seotud ülesandeid, ja edastab komisjonile hiljemalt [käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäev] selliste määratud asutuste nimed. Samuti teavitab ta komisjoni kõigist hilisematest muudatustest. (2)Määratud pädevad asutused peavad täitma artikli 23 sätteid. (3)Määratud pädevad asutused, andmekaitseasutused, liikmesriikide konkurentsiasutused, küberturvalisuse eest vastutavad asutused ja muud asjaomased kõnealuse sektori asutused vahetavad teavet, mida nad vajavad oma ülesannete täitmiseks seoses andmejagamisteenuse osutajatega. Artikkel 13

Järelevalve nõuete täitmise üle (1)Pädev asutus jälgib ja kontrollib käesoleva peatüki nõuete täitmist. (2)Pädeval asutusel on õigus nõuda andmejagamisteenuste osutajatelt igasugust teavet, mis on vajalik, et kontrollida vastavust artiklites 10 ja 11 sätestatud nõuetele. Teabenõue peab olema ülesande täitmise seisukohast proportsionaalne ja põhjendatud. (3)Kui pädev asutus leiab, et andmejagamisteenuste osutaja ei täida üht või mitut artiklis 10 või artiklis 11 sätestatud nõuet, teavitab ta sellist teenuseosutajat neist järeldustest ja annab talle võimaluse esitada mõistliku aja jooksul oma seisukohad. (4)Pädeval asutusel on õigus nõuda, et lõikes 3 osutatud rikkumine lõpetataks viivitamatult või mõistliku aja jooksul, ning ta võtab täitmise tagamiseks asjakohaseid ja proportsionaalseid meetmed. Sellega seoses saavad pädevad asutused juhul, kui see on asjakohane: (a)kehtestada hoiatavad rahatrahvid, mis võivad sisaldada perioodilisi makseid, millel on tagasiulatav jõud; (b)nõuda andmejagamisteenuste osutamise lõpetamist või katkestamist. (5)Pädevad asutused teavitavad lõike 4 kohaselt võetud meetmetest ja nende võtmise aluseks olevatest põhjustest viivitamata asjaomast üksust ja määravad kindlaks mõistliku aja, mille jooksul üksus peab meetmeid täitma. (6)Kui andmejagamisteenuste osutaja peamine tegevuskoht või esindaja asub ühes liikmeriigis, kuid ta osutab teenuseid teistes liikmesriikides, teevad peamise tegevuskoha või esindaja asukoha liikmesriigi pädev asutus ja kõnealuste teiste liikmesriikide pädevad asutused omavahel koostööd ja abistavad üksteist. Selline abi ja koostöö võivad hõlmata asjaomaste pädevate asutuste vahelist teabevahetust ja taotlusi võtta käesolevas artiklist osutatud meetmeid. Artikkel 14

Erandid Käesolevat peatükki ei kohaldata mittetulunduslike üksuste suhtes, kelle tegevus piirdub sellega, et nad püüavad füüsiliste või juriidiliste isikute poolt andmealtruismi alusel kättesaadavaks tehtud andmeid koguda üldise huvi eesmärgil. iv peatükk

andmealtruism Artikkel 15

Tunnustatud andmealtruismi organisatsioonide register (1)Kõik artikli 20 kohaselt määratud pädevad asutused peavad tunnustatud andmealtruismi organisatsioonide registrit.

(2)Komisjon peab tunnustatud andmealtruismi organisatsioonide kohta liidu registrit. (3)Artikli 16 kohaselt registrisse kantud üksus võib kasutada enese kohta kirjalikus ja suulises suhtluses väljendit „liidus tunnustatud andmealtruismi organisatsioon“. Artikkel 16

Registreerimise üldnõuded Selleks et andmealtruismi organisatsiooni saaks registreerida, peab ta: (a)olema juriidiline isik, mis on moodustatud üldhuvi eesmärkide saavutamiseks; (b)tegutsema mittetulunduslikul alusel ja mitte sõltuma üksusest, kes tegutseb tulundusliku alusel; (c)sooritama andmealtruismiga seotud tegevusi õiguslikult sõltumatu, muudest tema poolt ette võetud tegevustest eraldiseisva struktuuri kaudu. Artikkel 17

Registreerimine (1)Kõik artikli 16 nõuetele vastavad üksused võivad taotleda enese kandmist artikli 15 lõikes 1 osutatud tunnustatud andmealtruismi organisatsioonide registrisse. (2)Käesoleva määruse kohaldamisel registreerub andmealtruismi põhimõtete kohaselt tegutsev üksus, kellel on asukoht rohkem kui ühes liikmesriigis, selles liikmesriigis, kus on tema peamine tegevuskoht. (3)Üksus, mille asukoht ei ole liidus, kuid mis vastab artiklis 16 sätestatud nõuetele, määrab esindaja ühes liikmesriikidest, kus ta kavatseb andmealtruismi alusel andmeid koguda. Käesoleva määruse nõuete täitmisel loetakse kõnealune üksus selle liikmesriigi jurisdiktsiooni all olevaks, kus asub tema esindaja. (4)Registreerimistaotlused peavad sisaldama järgmist teavet: (a)üksuse nimi; (b)üksuse õiguslik staatus, vorm ja registreerimisnumber, kui üksus on registreeritud avalikus registris; (c)üksuse põhikiri, kui see on asjakohane; (d)üksuse põhiline sissetulekuallikas; (e)üksuse peamise tegevuskoha aadress liidus, kui see on olemas, ja kui see on asjakohane, kõigi muudes liikmesriikides asuvate täiendavate filiaalide või lõike 3 kohaselt määratud esindaja aadress; (f)veebisait, kust on võimalik leida teave üksuse ja tegevuse kohta; (g)üksuse kontaktisikud ja kontaktandmed; (h)üldhuvi eesmärgid, mida ta kavatseb andmeid kogudes edendada;

(i)mis tahes muu dokument, mis tõendab vastavust artikli 16 nõuetele. (5)Kui üksus on esitanud kogu artikli 4 kohase vajaliku