Üleilmne suundumus on selge: humanitaarkriiside arv suureneb ja need on muutumas üha keerulisemaks. Teatavate kogukondade haavatavus kasvab ja selle tagajärjeks on laastavad humanitaarkatastroofid. Piirkondlikud sisekonfliktid, mis ulatuvad asümmeetrilisest terrorismist tavasõjani ning mis on paljudel juhtudel tugevalt ideoloogiliselt laetud, ägenevad.

ELi tasandil tehti erakorralisi jõupingutusi, et tõkestada laialdast Ebola viiruse puhangut Lääne-Aafrikas. Komisjon oli üks esimesi rahvusvahelisi abiandjaid, kes tekkivale kriisiolukorrale märtsis reageeris, eraldades riikidele ja meditsiinilistele uuringutele erinevate vahendite kaudu otsest abi enam kui 414 miljoni eurot. Koos sellega moodustas ELi abi viiruse tõkestamiseks 2014. aastal kokku 1,2 miljardit eurot. Et Euroopa tegevust veelgi tõhustada, nimetas Euroopa Ülemkogu volinik Stylianidese oktoobris ELi Ebola koordinaatoriks.

Ööpäev läbi töötav hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskus toimib komisjoni kriisireageerimissüsteemi keskusena ELis ja võimaluse korral ka väljaspool ELi. See keskus on ka esimene kontaktpunkt, kus võetakse vastu abitaotlusi solidaarsusklausli alusel.

ELi humanitaarabi on uute, korduvate ja pikaleveninud kriiside tõttu kannatavatele kogukondadele eluliselt vajalik. See aitab neil tulevasteks hädaolukordadeks paremini valmis olla. Humanitaarabi täiendavate kodanikukaitseoperatsioonidega pakutakse kohest abi eksperdirühmade, päästetehnika ja katastroofide arengu reaalajas jälgimise kaudu nii ELis kui ka mujal. Katastroofi korral võib rahvusvahelise kogukonna õigeaegne ja tulemuslik sekkumine olla elu ja surma küsimus. ELil ja selle liikmesriikidel tuli 2014. aastal tegeleda suure arvu abi nõudvate olukordadega ning nad andsid jälle kord suure osa rahvusvahelisest ametlikust humanitaarabist.

Komisjon korraldab ECHO kaudu abi andmist abivajajatele kõikjal maailmas. See abi väljendab ehedalt Euroopa solidaarsust ning selle aluseks on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise lepingu) artiklid 196 ja 214 (ELi humanitaarabi ja kodanikukaitse õiguslik alus).

Süüria konflikt jätkus raugematult juba neljandat aastat ning oli endiselt suurim humanitaar- ja julgeolekukriis maailmas. Konfliktis on elu kaotanud kümned tuhanded inimesed. Pool elanikkonnast on olnud sunnitud oma kodust lahkuma ja üle 3,8 miljoni inimese on otsinud varjupaika naaberriikides. Lisaks liidu kodanikukaitse mehhanismi kaudu osutatud mitterahalisele abile eraldas EL abivajajate abistamiseks enam kui 3 miljardit eurot. Abiga toetati ligikaudu 12,2 miljonit inimest, kes vajasid Süürias humanitaarabi, samuti miljoneid Süüria pagulasi ja vastuvõtvaid kogukondi piirkonnas. ELi toetusest rahastati meditsiinilist hädaabi, kaitset, toiduabi, veevarustust, kanalisatsiooni ja hügieeni, peavarju pakkumist ja logistikateenuseid.

Komisjon aitab koordineerida tegevust liikmesriikidega ja nende vahel, et tagada ELi humanitaarabimeetmete tõhusus ja vastastikune täiendavus. Esmatähtis üldeesmärk on maksimaalselt suurendada abivajajatele antava ELi abi mõju ja tagada, et abi osutataks alati kooskõlas rahvusvahelise humanitaarõigusega. EL peab abi andmisel alati kinni humanitaarpõhimõtetest, milleks on erapooletus, neutraalsus, inimlikkus ja sõltumatus, ning annab abi kõige haavatavamatele, olenemata rahvusest, usutunnistusest, soost, etnilisest päritolust või poliitilistest vaadetest.

Viimastel aastatel on humanitaarabisüsteemi üks peamisi probleeme olnud suurenev lõhe abivajajate kasvava arvu ja nende abistamiseks kasutada olevate nappide vahendite vahel. ÜRO esitas 2014. aastal humanitaarabi vajaduste rahuldamiseks ühise rahastamistaotluse 18 miljardi USA dollari ulatuses. Tegemist on enneolematult suure summaga, mis on osaliselt tingitud hädaolukordadele reageerimise kulukamaks muutumisest, konfliktide pikaajalisemast mõjust ja maailma teatavate paikade suurenevast keskkonnaalasest haavatavusest.

Kliimamuutus on järjest sagedasemate kliimaga seotud nähtuste üks peamisi põhjusi. Teisteks põhjusteks on rahvaarvu kasv ja majandusarengu mudelid. Asulate rajamine maavärinapiirkondadesse, lammidele ja teistele suure riskiga aladele on suurendanud tõenäosust, et rutiinne oht muutub katastroofiks, mis mõjutab paljusid inimesi.

Nagu ka varasematel aastatel, kasvas 2014. aastal humanitaarkriiside arv. Teiste kriiside hulgas oli enneolematult palju (neli) nn 3. taseme (kõrgeim tase ÜRO kriisihindamissüsteemis) hädaolukordi: Süürias, Lõuna-Sudaanis, Kesk-Aafrika Vabariigis ja Iraagis. Maailmas jätkuvad relvakonfliktid ja rünnakud tsiviilelanike vastu ning loodusõnnetused muutuvad järjest sagedasemaks ja raskemaks. Pidevalt kasvab nende inimeste arv, kes kannatavad konfliktide ja ümberasustamise tõttu või kellel puudub kõige elementaarsem, nagu toit, vesi, arstiabi ja peavari. Kuigi katastroofid tabavad sageli maailma kõige vaesemaid osi, on konflikte ja hädaolukordi ette tulnud ka ELis ja selle naabruses. Ka pikaleveninud kriiside suundumused maailmas on murettekitavad. Vajadused ületavad vahendeid üha enam ning humanitaar- ja kodanikukaitseabi osutamine muutub aina keerulisemaks. ELi ja selle liikmesriikide poolt 2014. aastal tehtud ulatuslikul tööl oli inimeste eludele suur mõju.

Lääne-Aafrikas on seni suurim Ebola puhang nõudnud ligi 8 000 inimelu. Ebolast mõjutatud riigid ja haiguse levikut ohjata püüdnud humanitaarorganisatsioonid olid silmitsi keeruliste probleemidega, milleks muu hulgas oli meditsiinitöötajate nakatumise kõrge määr, meditsiinivahendite nappus, kasvav toidupuudus ning piiratud juurdepääs puhtale joogiveele ja kanalisatsioonile. Komisjon oli üks esimesi rahvusvahelisi abiandjaid, kes tekkivale kriisiolukorrale märtsis reageeris. Komisjon eraldas ligi 140 miljonit eurot ja hankis farmaatsiatööstuselt lisaks 100 miljonit eurot. Need vahendid jagas komisjon programmi „Horisont 2020” ja innovatiivsete ravimite algatuse projektikonkursi „Ebola+” raames kiirmenetluse korras 13 uurimisprojektile, mis tegelesid ravivõimaluste, vaktsiinide ja diagnostiliste testidega. Komisjon ja teised valmisolekuga seotud teadusuuringute rahastajad toetasid ka üleilmset infektsioonhaigusteks valmistumise teadusuuringute koostöövõrgustikku (Global Research Collaboration for Infectious Disease Preparedness, GloPID-R). Kokku eraldas komisjon riikidele ja meditsiinilistele uuringutele otsest abi enam kui 414 miljonit eurot, millega koos moodustas ELi abi 2014. aastal kokku üle 1,2 miljardi euro. Nende vahenditega toetati humanitaarpartnerite elupäästvat tööd, toimetati kohale meditsiinitöötajaid ja mobiilseid laboreid ning anti eelarvetoetust Ebolast mõjutatud riikide tervishoiusüsteemidele. EL pakkus hädavajalikku logistilist toetust, et tagada varustuse ja ekspertide kiire toimetamine piirkonda nii õhu kaudu kui ka meritsi. Hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskus koordineeris Euroopa abi osutamist piirkonnale (vt lisateavet selle kohta kodanikukaitseoperatsioonide jaost). Iga päev tuli kokku Ebola rakkerühm, mille kaudu ELi liikmesriigid, asutused ja talitused, rahvusvahelised organisatsioonid ja teised olulised partnerid vahetasid teavet ning kooskõlastasid oma tegevust. Lisaks seadis ECHO rahvusvaheliste humanitaartöötajate jaoks sisse ELi meditsiinilise evakuatsiooni süsteemi ja hõlbustas liidu kodanikukaitse mehhanismiga ühinenud riikide olulise mitterahalise abi kohaletoimetamist Ebolast mõjutatud piirkondadesse.

2014. aasta lõpuks oli Ida-Ukrainas tekkinud konflikti tõttu oma kodust pagenud üle 600 000 inimese ning vajadus humanitaarabi järele oli kasvanud. Komisjon kahekordistas jõupingutusi, et kriisile aktiivselt reageerida. 2014. aasta augusti alguses vastu võetud esmase hädaabiotsuse alusel eraldatud 2,5 miljonilt eurolt suurendas komisjon oma abi kokku 11,05 miljoni euroni. Lisaks aktiveeriti mitmel korral liidu kodanikukaitse mehhanism, et hõlbustada liikmesriikide mitterahalise abi transporti.

Lõuna-Sudaanis, mis on maailma noorim riik ja ühtlasi üks maailma vaesemaid riike, on kasvanud sisepinged ja sõdimine. Alates 2013. aasta lõpust, kui poliitiline konflikt riigis muutus vägivaldseks, on surma saanud vähemalt 10 000 inimest. Ligi kaks miljonit meest, naist ja last on oma kodust põgenenud; ligikaudu 470 000 on otsinud varjupaika naaberriikides. Konflikti tõttu on vajadus humanitaarabi järele järsult suurenenud. 2014. aasta lõpuks oli Lõuna-Sudaanis saanud humanitaarabi 3,8 miljonit inimest, sealhulgas üle 245 000 pagulase. 2014. aastal eraldas komisjon kriisiga seoses humanitaarabiks üle 110 miljoni euro. ELi koguabi (sh liikmesriikide abi) moodustas üle 267 miljoni euro. Piirkonnas on alaliselt kohal ELi humanitaarabieksperdid, kes teevad tihedat koostööd abiorganisatsioonidega ja jälgivad, et ELi vahendeid kasutataks tõhusalt vajadusi arvesse võttes.

Kesk-Aafrika Vabariik (KAV), kus jätkuvad rahutused, ebakindlus ja poliitiline ebastabiilsus, on veel üks kriisipiirkond, mis vajab humanitaarabi. Kogukondadevahelise vägivalla, sagedaste loodusõnnetuste ning riigi institutsioonide üldise nõrkuse hävitava kombinatsiooni tõttu vajab humanitaarabi üle poole riigi 4,6 miljonist elanikust. EL töötas väsimatult selle nimel, et juhtida rahvusvahelisel areenil tähelepanu KAVis valitsevale kriisile ja selle mõjule naaberriikidele. Elupäästva abi suurima andjana eraldas EL 2014. aastaks humanitaarabi jaoks üle 128 miljoni euro, millest komisjon maksis 55 miljonit eurot välja alates 2013. aasta detsembrist, sealhulgas 14 miljonit eurot naaberriikides asuvate KAVi pagulaste jaoks. Lisaks korraldas komisjon mitmel korral lennureise abitöötajate ja humanitaarabi toimetamiseks KAVi.

Iraagi elanikud kannatavad riigi julgeolekuolukorra halvenemise tagajärgede tõttu. Vägivalla eskaleerumisel 2014. aastal oli humanitaarolukorrale ränk mõju: aasta jooksul pidi oma kodust lahkuma üle kahe miljoni inimese. Piirkonna mõnes osas on ümberasustatud inimesed jäänud rindejoonte vahele lõksu ja abi ei jõua nendeni. Lisaks on Iraak võtnud vastu ligi veerand miljonit naaberriigist Süüriast lahingute eest põgenenud pagulast. EL on laiendanud oma operatsioone ja suurendanud oma humanitaarabi eelarvet 163 miljoni euroni, et vastata kõige haavatavamate inimeste vajadustele. 2014. aastal rahastas EL elupäästva tervishoiu, toidu, peavarju, veevarustuse/kanalisatsiooni ja kaitse pakkumist ning osutas liidu kodanikukaitse mehhanismi kaudu mitterahalist humanitaarabi, nagu toit ja hädavajalikud tarbeesemed.

Lisaks andis EL humanitaarabi järgmiste loodusõnnetuste tagajärgedega toimetulemiseks:

üleujutused/maalihked Bangladeshis, Afganistanis, Indias, Nepalis, Keenias, Saalomoni saartel, Boliivias, Paraguays, Saint Vincentil ja Grenadiinidel, Saint Lucial, Kaukaasias, Etioopias, Lõuna-Aafrikas, Bosnias ja Hertsegoviinas, Serbias, Kasahstanis ja Tadžikistanis;

epideemiad ja taudid Lääne-Aafrikas, Kamerunis, Nigeerias, Lõuna-Sudaanis, Tšaadis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Etioopias, Elevandiluurannikul, Nigeris, Ugandas, Afganistanis, Boliivias, Haitil, El Salvadoris, Hondurases, Guatemalas ja Nicaraguas;

metsatulekahjud Tšiilis;

põuad Haitil, Pakistanis, Sri Lankal, Djiboutis, Etioopias, Keenias ja Lõuna-Aafrikas;

karm talv Armeenias;

tsüklonid / orkaanid / troopilised tormid / vulkaan Filipiinidel, Indoneesias, Bangladeshis, Lõuna-Aafrikas, Kariibi piirkonnas ja Ecuadoris; ning

maavärinad Kariibi piirkonnas, Bangladeshis, Haitil, Nicaraguas, Guatemalas ja Kaukaasias.

Komisjon võttis vastu katastroofidele reageerimise strateegia, millel on kaks suunda:

kiirreageerimine – humanitaarabi osutamine ning kodanikukaitseabi andmise hõlbustamine ja koordineerimine;

katastroofideks valmisolek – nende geograafiliste piirkondade ja elanikkonnarühmade väljaselgitamine, mis on kõige haavatavamad ja mille jaoks luuakse katastroofivalmiduse eriprogrammid. EL toetas 2014. aastal jätkuvalt DIPECHO Aafrika ja India ookeani, Kesk-Aasia ja Kaukaasia, Kagu-Aasia ning Kesk- ja Lõuna-Ameerika programme.

Katastroofideks valmisolek ja vastupanuvõime

Et maksimeerida ELi poolt kõige haavatavamatele inimestele antava abi lisaväärtust, käsitletakse ELi programmitöös läbivalt ka vastupanuvõime suurendamist. See on hädavajalik tagamaks, et humanitaarabi osutamisel võetakse algusest peale asjakohaselt arvesse pikemaajalisi taastamis- ja arenguvajadusi. Komisjoni strateegias on üldise tulemuslikkuse suurendamiseks ja vastupanuvõime tegevuskava rakendamiseks ühendatud vastupanuvõime, katastroofiohu vähendamine ja DIPECHO programmid. DIPECHO sekkumisi kasutatakse humanitaartegevuse raames vastupanuvõime arendamiseks ning riigi ja kohaliku kogukonna suutlikkuse kasvatamiseks.

Humanitaar- ja arenguvaldkonnas osalejad peavad tegema koostööd, et vähendada korduvate katastroofide laastavat mõju ja parandada jätkusuutliku arengu väljavaateid. EL on töötanud välja katastroofiohtude juhtimise raamistiku, mis soodustab looduslike ja inimtegevusest tingitud ohtude terviklikku käsitlemist kõigis valdkondades. See hõlmab riskihindamisi ja planeerimist, andmete ja teadmiste tõhusamat kogumist, heade tavade jagamist (nt INFORMi, vastastikuste eksperdihindamiste kaudu), katastroofide ennetamise miinimumstandardite väljatöötamist ja vastupanuvõime suurendamiseks katastroofiohtude juhtimise kaasamist teistesse poliitikavaldkondadesse, nagu kliimamuutustega kohanemine, ühtekuuluvus, areng, keskkonnamõju hindamine, sisejulgeolekustrateegia ning teadus-, tervishoiu-, tuumaohutus- ja kindlustusalgatused.

EL edendab vastupanuvõime tugevdamist ja katastroofiohtude juhtimist rahvusvahelisel areenil, sealhulgas säästva arengu eesmärkide kehtestamise kaudu. 2014. aastal tegi ECHO aktiivselt koostööd komisjoni teiste talitustega, et töötada välja ELi seisukoht ja võtta enesele juhtiv roll seoses 2015. aasta järgse Hyogo katastroofiohu vähendamise tegevusraamistiku kavandamisega enne Sendai tippkohtumist (2015. aasta märtsis).

Hindamised on näidanud, et ECHO rahastatud meetmed katastroofiohu vähendamiseks on võimaldanud kohalikel kogukondadel ja asutustel loodusõnnetusteks paremini valmistuda, nende tagajärgi leevendada ja neile reageerida, suurendades seega vastupanuvõimet ja vähendades haavatavust. ECHO teeb tihedat koostööd liikmesriikide kodanikukaitseasutustega, et katastroofide ennetamist, nendeks valmisolekut ja neile reageerimist parandada. Kuna katastroofid on ELis ja mujal maailmas muutumas üha sagedasemaks ja keerukamaks, on ECHO seadnud eesmärgiks parandada ELi kodanikukaitseoperatsioonide koordineerimist ja planeerimist, kasutades maksimaalselt ära olemasolevaid eriteadmisi ja vahendeid ning tagades kodanikukaitse ja ELi humanitaarabi täieliku vastastikuse täiendavuse. Samal ajal töötab ta koos liikmesriikidega välja mõjusat ennetamis- ja valmisolekupoliitikat, püüdes saavutada tasakaalu riikide kohustuste ja Euroopa solidaarsuse vahel.

ELil oli rahvusvahelise humanitaarabisüsteemi osana oluline roll teiste riikide ja piirkondade ergutamisel, et need suurendaksid oma panust humanitaaralastesse valmisoleku ja reageerimise meetmetesse. See hõlmas ka tööd tärkava turumajandusega riikidega, et võtta tulemuslikumalt kasutusele vahendid humanitaartegevuseks ja katastroofidele reageerimiseks.

ELi algatus „Rahu lapsed”

Lapsed on humanitaarkriiside kõige haavatavamad ohvrid, kuid hädaolukordade korral kuuluvad lastekaitse ja haridus nende humanitaarabimeetmete hulka, mida kõige vähem rahastatakse. Kuna haridus eeldab pikemaajalist lähenemisviisi ja seda ei saa täielikult tagada humanitaarabi kaudu, jätkasid komisjoni talitused (eelkõige ECHO ja DEVCO) 2014. aastal oma tihedat poliitilist koostööd seoses hariduse tagamisega hädaolukordades. ELi tasandil on paika pandud tegevuse koordineerimine ning aktiivselt soodustatakse vastastikust täiendavust ja koostoimet ELi algatuse „Rahu lapsed” ja ELi teiste rahastamisvahendite, eriti arengule ja kriisijuhtimisele suunatud rahastamisvahendite (sh üleilmse hariduspartnerluse) vahel. 2014. aastal toetati algatuse „Rahu lapsed” kaudu 155 000 last ja abi kogusumma moodustas 6,7 miljonit eurot.

Seos ELi teiste vahenditega