Euroopa Regionaalarengu Fond on võtnud mitmesuguseid sekkumismeetmeid ka hariduse (ligi 27 000 taristuinvesteeringut) ja sotsiaalse kaasatuse (üle 3500 projekti) valdkonnas, toetades sellega strateegia „Euroopa 2020“ seonduvate eesmärkide saavutamist. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi järelhindamine tuvastas muu hulgas järgmised põhisaavutused: sotsiaaltaristu täiustamine, ajakohastades seadmeid ja suurendades selliste teenuste nagu kiirabi- ja hooldusteenused tõhusust (nt Ungari); haridussüsteemi parandamine mõnes liikmesriigis, kus märkimisväärsed eelarvevahendid suunati haridustaristusse (nt Portugal); tervishoiusüsteemide parandamine eesmärgiga parandada tervisetulemusi (Ungari ja Tšehhi Vabariik); elukestva õppe teenuste parandamine koos tööturuteenustega, et paremini kohandada tööjõudu sihtpiirkondades tööturu ja ettevõtete vajadustele (nt Hispaania, Poola, Tšehhi Vabariik ja Leedu). Osa programme kasutas sotsiaaltaristu investeeringuid, et suurendada linnapiirkondade turvalisust või laiendada ja arendada kultuuripärandiga seotud haridust. Muud sotsiaaltaristut kasutati koos erinevate linnade arendamise meetmetega, et toetada kultuuri-, spordi- või koolitusrajatisi ning luua tugikeskused erinevate ebasoodsas olukorras olevate rühmade jaoks94.

 Euroopa Sotsiaalfond on registreerinud 98,7 miljonit üksikisikust osalejat, kes on võrdselt jaotunud mitteaktiivseteks (36 % osalejatest), töötajateks (33 %) ja töötuteks (30 %);

 makromajanduslike simulatsioonide põhjal hinnatakse, et investeeringutel inimkapitali on positiivne mõju SKP-le (0,25 % kasv) ja tootlikkusele. See mõju on palju suurem ELi 12 liikmesriigis (1,5 % kasv), kuid on positiivne ka ülejäänud 15 liikmesriigis (0,2 % kasv);

Euroopa Sotsiaalfondi järelhindamine kinnitas, et fond tegeles asjakohaselt peamiste poliitiliste probleemidega strateegia „Euroopa 2020“ põhieesmärkide saavutamisel ning toetas ELi suuniseid tööturumeetmete, sotsiaalpoliitika ja hariduse vallas, soodustades samal ajal ka institutsioonilise suutlikkuse suurendamist poliitikameetmete ja reformide rakendamiseks. Euroopa Sotsiaalfond oli ajavahemikul 2007–2013 ka tähtis vahend sotsiaalvaldkonna avatud koordinatsiooni meetodi ning hariduse ja koolituse 2020. aasta strateegia toetamisel. Hindamine kinnitas, et riigipõhistes soovitustes tuvastatud konkreetsed probleemid kajastusid hästi rakenduskavades, mida kaasrahastati Euroopa Sotsiaalfondi abil.

meeles pidada, et Euroopa Sotsiaalfondi rakenduskavade väljatöötamise (aastatel 2005–2007) sotsiaal-majanduslik taust oli väga erinev nende rakendamisel esinenud olukorrast, mida iseloomustas majandus- ja finantskriis. Euroopa Sotsiaalfondi raames aastatel 2007–2013 võetud sekkumismeetmed on olnud siiski üldiselt tulemuslikud, hõlmates õigeid sihtrühmi, integreerides inimesi tööturule ja parandades nende oskusi ning muutes süsteeme. Eelkõige aitas Euroopa Sotsiaalfond toetada kõige haavatavamaid ühiskonnarühmi, keda kriis mõjutas eriti ulatuslikult, ja võimaldas liikmesriikidel võtta vastutsüklilisi poliitikameetmeid. Euroopa Sotsiaalfondi roll oli suurem vähem arenenud piirkondades, kus ta toetas liidu piirkondlikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust. Euroopa Sotsiaalfond andis kõige olulisema panuse aktiivsete tööturumeetmete valdkonnas, kuid teistes valdkondades, nagu haridus ja sotsiaalne kaasatus, oli tema panus riiklike kulutustega võrreldes piiratum.

Saksamaa, Madalmaade ja Belgia piiride ristumiskohas on avaliku transporditeenuse osutajate vahelist koostööd Interregi tulemusena oluliselt suurendatud. Loodi ühine platvorm (http://mobilitv-euregio.com) ning teenuseid arendatakse nüüd integreeritult – see tagab ühtivad sõiduajad, ühise hinnakujunduse ja ajakohastatud piletisüsteemi.

Investeeringud transporti on alati olnud nii Euroopa Regionaalarengu Fondi kui ka Ühtekuuluvusfondi toetuste peamine prioriteet. See suundumus jätkus asjavahemikus 2007–2013 suuresti seetõttu, et 2004. ja 2007. aastal ühinesid ELiga kümme Kesk- ja Ida-Euroopa riiki (ning Küpros ja Malta) ja nende transporditaristu vajas parandamist. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi rahastamisel on kõrvaldatud transpordi kitsaskohti, vähendatud sõiduaega ning toetatud linnade trammi- ja metroovõrke. See hõlmab teede, peamiselt maanteede ehitust ligi 5800 km pikkuses (millest 2700 km on TEN-T), mis on äärmiselt tähtis majanduslikuks arenguks ja aitab sageli tõsta keskkonna kvaliteeti. Samuti hõlmab see TEN-T raudtee rekonstrueerimist või uuendamist vastavalt vajalikele normidele 2600 km pikkuses93. Aastatel 2007–2013 anti toetust ka mitmele avaliku transpordi projektile ning selle tulemusena vähenesid linnades liiklusummikud, paranes linnakeskkond ja lühenes sõiduaeg. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi järelehindamise osana korraldatud avaliku konsultatsiooni käigus juhtisid liikmesriigid tähelepanu ühtekuuluvuspoliitika raames eraldatud vahendite olulisele rollile suurte ja keeruliste projektide toetamisel, mis oli eriti ilmne raudteesektoris. Nende arvates ei oleks selliseid projekte ühtekuuluvuspoliitika raames eraldatud vahendite puudumisel tõenäoliselt ette võetud. Säästva transpordi meetmete arendamisel pidasid sidusrühmad ühtekuuluvuspoliitikat oluliseks abivahendiks.

Euroopa Regionaalarengufondi ja Ühtekuuluvusfondi järelhindamine raames vaadati läbi 27 rakenduskava ja leiti, et kõikide energiatõhususe meetmete tulemusena oli elektritarbimine vähenenud 2013. aasta lõpuks kokku 2904 GWh aastas (piisav kogus Stuttgardi valgustamiseks aasta vältel), sealhulgas 1438 GWh elamute ja avalike hoonete energiatõhusust suurendavate meetmete tulemusena. Konkreetse näitena vähenes Leedus elektritarbimine energiatõhususe meetmete võtmisega 864 avalikus hoones 2014. aasta lõpuks 236 GWh aastas, mis tähendab, et kogu aastane elektritarbimine vähenes riigis peaaegu 3 %92. Nende saavutuste mõistmiseks tuleb märkida, et hoonete elektritarbimise vähendamisega vähendatakse asjaomastes riikides ja piirkondades kogu aastast elektritarbimist hinnanguliselt umbes 0,2 % – seda ei ole palju, kuid see on märkimisväärne, võttes arvesse kaasatud rahastamise suhteliselt väikest summat. Need saavutused on seda suuremad, arvestades, et 2013. aasta lõpuks oli kulutatud ainult ligikaudu 55 % energiatõhususe suurendamiseks kättesaadavatest koguvahenditest.

Finantsinstrumentide kasutamine kasvas märkimisväärselt: 1 miljardilt eurolt 2000.–2006. aastal 11,5 miljardile eurole 2007.–2013. aastal (eraldati Euroopa Regionaalarengu Fondist). Fondide ja järelevalvesüsteemide loomisel esinevate viivituste tõttu oli raske mõõta finantsinstrumentide tulemusi või hinnata nende tulemuslikkust võrreldes toetustega. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi järelhindamisel leiti siiski, et finantsinstrumentidel oli otsustav roll väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete rahastamisel majanduskriisist tingitud laenuturu kriisi ajal – see aitas paljudel ettevõtetel oma äritegevust jätkata. Õigusnormide muutmine majanduskriisi tõttu võimaldas finantsinstrumentide kaudu rahastada käibekapitali ja see andis neile toetuste ees selge eelise. Leedus anti korraldusasutuse hinnangul ligikaudu 60 % laenudest käibekapitali toetuseks, aidates ettevõtetel kriis üle elada. Finantsinstrumendid aitasid ka teha investeeringuid uude tehnoloogiasse ja üldisemalt tootmisprotsesside täiustamisse. Järelhindamisel leiti, et finantsinstrumentidel on väljavaade muutuda veel tõhusamaks investeeringute rahastamise vahendiks paljudes poliitikavaldkondades, kuid aastatel 2007–2013 ei olnud õigusnormid piisavalt üksikasjalikud. See asjaolu ja paljude rakendusasutuste kogenematus põhjustasid rakendamisel viivitusi. Probleemne on ka finantsinstrumentide rakendusala laiendamine ettevõtlusest väljapoole – ajavahemikul 2007–2013 oli üle 90 % finantsinstrumentide kaudu rahastamisest suunatud just sellele valdkonnale.

Euroopa Regionaalarengu Fondist eraldati hinnanguliselt 6,1 miljardit eurot suurtele ettevõtjatele pakutavaks toetuseks – s.o ligikaudu 20 % Euroopa Regionaalarengu Fondist ettevõtjatele antavate otsetoetuste koguväärtusest. Antud toetuste abil rakendatakse ligikaudu 6000 projekti ja ühe projekti keskmine maht on 1 miljon eurot. Toetusi anti kokku ligikaudu 3700 üksikule suurettevõttele – see tõi asjaomastesse piirkondadesse uut tehnoloogiat ja suurendas tootlikkust ning selle mõju kandus üle ka väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, inimkapitalile ja sotsiaaltaristule.

Üleeuroopalise projekti „Extreme Light Infrastructure – nuclear physics‟ lisandväärtus – Rumeenias Magureles rakendatav üleeuroopalise projekti „Extreme Light Infrastructure – nuclear physics‟ II etapp on välja valitud Euroopa Regionaalarengu Fondist 140 miljoni euroga toetamiseks. See kõrgintensiivsete laserite uurimisprojekt on avatud avaliku ja erasektori asutustest pärit teadlastele kogu maailmast, kohapeal töötab juba 100 teadlast ja valmimisel peaks neile lisanduma veel 100 teadlast. Projekt toob piirkonnale ka sotsiaalmajanduslikku kasu ning loob lisandväärtust (uued töökohad, moodne taristu, ettevõtluse areng ning nähtavuse ja arengupotentsiaali kasv). Rumeenia rakendab seda projekti koos kahe teise liikmesriigiga (Ungari ja Tšehhi Vabariik), näidates, et ELi kaasrahastamine võimendab sünergiat ja tõhususe kasvu.

Osa programme kasutas Euroopa Regionaalarengu Fondi toetust eksperimentaalsete ja innovaatiliste poliitikameetmete katsetamiseks, mitte tavapäraste riiklike kavade kopeerimiseks. Selle näited on teadusuuringutele ja innovatsioonile keskendumine Taanis, Rootsis ja Soomes, nn eluslaborite katse Puglias (Itaalia) ja innovaatiliste vautšerite kava Leedus. Hindamisel järeldati, et selline eksperimentaalne lähenemisviis – Euroopa Regionaalarengu Fondi kasutamine katsetamiseks, mitte riikliku rahastamise kopeerimiseks – võiks olla edaspidi levinum, kuna Euroopa Regionaalarengu Fond saab sel viisil anda ELile tõelist lisandväärtust, mis ületab kaasatud vahendite suhteliselt väikese summa, vähemalt rohkem arenenud (konkurentsivõime) piirkondades.

Toetuse peamine tulemus seisnes selles, et väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel aidati hakkama saada kriisi tagajärgedega, andes neile muude rahastamisallikate kadudes laenu. See võimaldas väikestel ja keskmise suurusega ettevõtetel investeerida käitiste ja seadmete ajakohastamisse või arendamisse. Lisaks muudeti ühtekuuluvuspoliitika raames majanduskriisile reageerides abikõlblikkuse eeskirju, et võimaldada käibekapitali rahastamist – ettevõtted said selle toel jätkata oma äritegevust ja säilitada töökohad. Ühtlasi toetas Euroopa Regionaalarengu Fond innovatsiooni ja tehnoloogiliselt täiustatud tootmismeetodite kasutuselevõttu, samuti uute toodete arendamist. See tõi kaasa muutused tavapärastes käitumismallides: kasvas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete omanike ja juhtide riskivalmidus ja innovatsioonihuvi.

Toetus, mida Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist anti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele selle perioodi vältel, oli suunatud teadus- ja innovatsioonitegevusele. Ligikaudu 400 000 väikest ja keskmise suurusega ettevõtet üle ELi sai otsest toetust ja äritegevuse alustamise toetust sai üle 130 000 uue ettevõtte. Kuigi see hõlmas vaid 2 % ELi ettevõtetest, oli toetus suunatud strateegilistele ettevõtetele – tootmissektoris said otsest rahalist abi hinnanguliselt 15 % väikeettevõtetest ja enam kui kolmandik keskmise suurusega ettevõtteid. Seireandmed osutavad ka sellele, et selle toetuse abil loodi otseselt üle 1,2 miljoni töökoha – võrdluseks võib märkida, et ajavahemikul 2007–2013 loodi ELi majanduses kokku 3 miljonit töökohta.

Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi järelhindamine näitas, et ajavahemikul 2007–2013 ühtekuuluvuspoliitikasse investeeritud üks euro kasvatab 2023. aastaks SKPd ligikaudu 2,74 euro võrra ning kokku suureneb SKP peaaegu 1 triljoni euro võrra. See SKP-le avalduv mõju on sarnane kogu ELi eelarvele avalduva mõjuga aastatel 2007–2013 (975,8 miljardit eurot) ja 2014–2020 (908,4 miljardit eurot).

Ühtekuuluvuspoliitikast saavad kasu kõik ELi piirkonnad ja riigid, sealhulgas netomaksjad. Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi järelhindamine näitas, et ühtekuuluvuspoliitika fondide ja maaelu arengu investeeringute tulemusena kasvas ELi 12 liikmesriigis SKP 2015. aastaks 4 % võrra üle taseme, mis muidu oleks saavutatud, ja Ungaris rohkem kui 5 % võrra. See mõju on pikaajaliselt kestlik (ja mõnikord isegi kasvav). Näiteks Poolas on SKP 2023. aastal hinnanguliselt peaaegu 6 % suurem, kui see oleks olnud ilma ühtekuuluvuspoliitika investeeringuteta aastatel 2007–2013. Rohkem arenenud liikmesriikide piirkondades on mõju väiksem, kuid siiski positiivne, isegi võttes arvesse asjaolu, et need liikmesriigid on selle poliitika netorahastajad.

Need probleemid lahendati eelkõige tänu komisjoni võetud meetmetele, mille eesmärk oli toetada liikmesriikide rakendamispüüdlusi. Oluline osa oli parema rakendamise rakkerühma tegevusel. Rakkerühm loodi 2014. aasta novembris, et aidata keskmisest oluliselt madalama kasutusmääraga riikidel parandada ja kiirendada rakendamist, keskendudes eelkõige väiksema haldussuutlikkusega liikmesriikidele.

Kõikides riikides, kus rakendamisel esines viivitusi, kasvasid maksed hilisematel aastatel ja enamiku riikide puhul tähendab see (võttes arvesse maksete tegemisel esinevaid viivitusi ja asjaolu, et nende suhtes kohaldatakse 95 % ülempiiri kuni projekti lõpetamiseni), et nad olid 2016. aasta lõpuks oma finantsrakenduse eesmärgid saavutanud; viivitusi esineb veel vaid Itaalias, Tšehhi Vabariigis ja Rumeenias.

Kuigi eespool esitatud teave põhineb osalistel andmetel, peetakse seda juba kõnekaks ja leitakse, et see väärib mainimist. Neid andmeid täiendatakse. Programmide 2017. aasta aruandlustsükkel, mis hõlmab 2017. aasta juuni lõpuks komisjonile esitatavaid programmide aruandeid ja 2017. aasta augusti lõpuks esitatavaid riiklikke eduaruandeid, annab täielikuma pildi rakendamisest ning investeerimis- ja poliitiliste eesmärkide täitmisest ja muudab aruandluse kvalitatiivsemaks. Komisjon võtab need liikmesriikide aruanded kokku 2017. aasta lõpuks esitatavas strateegilises aruandes79.

Programmide raames kavatseti kokku 6 miljardi euro ulatuses toetada institutsioonilise suutlikkuse parandamist ja tõhusat avalikku haldust peamiselt Euroopa Sotsiaalfondist, kusjuures seda valdkonda taheti toetada ka Euroopa Regionaalarengu Fondist. 2015. aasta lõpuks oli projektidele eraldatud üle 11 % kogueelarvest. 2015. aasta lõpuks välja valitud algatuste kogumaksumus oli 680 miljonit eurot. Projektid hõlmavad Interregi projekte Bulgaarias, Eestis, Prantsusmaal, Horvaatias, Itaalias ja Poolas. Vastavalt liikmesriikide teatatule on Euroopa Sotsiaalfondist toetatud 97 000 avalik-õiguslike asutuste töötajat ja 31 riigi, piirkonna või kohaliku tasandi avalik-õiguslikele asutustele või avalikele teenustele suunatud projekti. Euroopa Regionaalarengu Fondist kavandatud toetuse puhul on Interregi programmid teinud märkimisväärseid edusamme toetatavate projektide valikul ja 2015. aasta lõpuks oli väljavalitud projektide koguväärtus 900 miljonit eurot (7,4 % kavandatust)78.

Edusamme tehti ka sotsiaalse kaasatuse valdkonnas, kus Euroopa Sotsiaalfondi sekkumismeetmete varase rakendamise andmed on paljutõotavad. 2015. aasta lõpus oli 631 000 Euroopa Sotsiaalfondi meetmetes osalejast 39,8 % pärit töötutest leibkondadest ja 32,1 % olid rändajad, välismaise taustaga või kuulusid vähemustesse – seega on keskendutud enim abi vajavatele inimestele. 55 000 osalejat on juba leidnud töökoha76.

Teatavates liikmesriikides on vajalike protsesside ja struktuuride sisseseadmine võtnud siiski rohkem aega. Kaheksa liikmesriiki pidid maksetaotluste ebapiisava arvu tõttu tagastama komisjonile oma noorte tööhõive algatuse eelmaksed. Noorte tööhõive algatuse hindamiste andmed osutavad rakendamisega seotud probleemidele, mis võivad pärssida algatuse edukust eelkõige rakendamise kvaliteedi, tulemuslikkuse ja järelevalve vallas. Need probleemid on järgmised: noorte tööhõive algatuse rakendamise lühem tähtaeg võrreldes Euroopa Sotsiaalfondi meetmetega, mõnede avalike tööturuasutuste või teiste vahendusorganisatsioonide ebapiisav suutlikkus programmi rakendamisel, raskused selliste mitteaktiivsete või halduslikult hõlmamata isikute tuvastamisel, kes on mittetöötavad ja mitteõppivad noored (NEET) (mitmes liikmesriigis tegeletakse sellega, tehes aktiivsemalt koostööd vabaühenduste sektoriga ja võttes konkreetseid teavitusmeetmeid), viivitused Euroopa Sotsiaalfondi rakenduskavade integreeritud järelevalvesüsteemi rakendamisel ning noorte tööhõive algatuse raames toetatud meetmete tulemusena tehtud pakkumuste jätkusuutlikkus, eelkõige tingimustes, kus paljudes liikmesriikides on tööjõunõudlus endiselt väga piiratud75.

Komisjon võttis 2016. aasta oktoobris vastu teatise ja sellele lisatud talituste töödokumendi, milles tuuakse esile noortegarantii ja noorte tööhõive algatuse peamised saavutused alates nende käivitamisest 2013. aastal74. Teatises märgitakse, et kuigi noorte tööhõive on paljudes liikmesriikides endiselt peamine mureküsimus, on noorte olukord ELi tööturul alates 2013. aastast üldiselt ületanud ootusi. Noorte tööhõive algatuse rakendamisel tehti 2015. aasta teisel poolel ja eriti 2016. aastal suuri edusamme. 2016. aasta lõpus olid noorte tööhõive algatuse raames toetamiseks valitud tegevuste abikõlblikud kogukulud üle 4,7 miljardi euro ja abisaajad olid deklareerinud üle 1,1 miljardi euro. Komisjon oli saanud 2016. aasta lõpuks liikmesriikidelt ligikaudu 839 miljoni euro ulatuses noorte tööhõive algatuse maksetaotlusi. 2016. aasta novembri lõpuks oli noorte tööhõive algatuse toetusmeetmetega hõlmatud ligikaudu 1,6 miljonit noort. 2016. aasta novembri andmete kohaselt olid suuremad liikmesriigid ja noorte tööhõive algatuse peamised abisaajad suutnud igaüks kaasata tuhandeid noori: Itaalia (ligikaudu 640 000 kontakteeritud või juba meetmetega kaasatud noort), Prantsusmaa (162 000), Hispaania (277 000) ja Kreeka (39 000).

Kaasava majanduskasvu valdkonnas on Euroopa Sotsiaalfond peamine fond, mis teeb eelarve alamrubriigi 1b kohaseid investeeringuid tööhõivesse, sotsiaalsesse kaasatusse ja haridusse. Selles valdkonnas on kavas anda toetustena üle 168 miljardi euro, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondist, kuid investeeringuid teeb ka Euroopa Regionaalarengu Fond. Väljavalitud projektid katavad üle 12 % sellest summast (üle 11,5 miljardi euro) ja paljud neist olid 2015. aasta lõpuks juba inimesi toetanud73.

Seoses strateegiliste võrkudega on Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist kavandatud märkimisväärsed TEN-T ja muud transpordiinvesteeringud: nt on uute raudteeliinide kavandatud kogupikkus 1136 km (sellest 571 km on TEN-T), rekonstrueeritud või uuendatud raudteeliinide kavandatud kogupikkus on 8610 km (sellest 4636 km on TEN-T), uute teede kavandatud kogupikkus on 3414 km (sellest 2022 km on TEN-T), rekonstrueeritud või uuendatud teede kavandatud kogupikkus on 9742 km (sellest 798 km on TEN-T)70. Valitud projektide kogumaht oli 2015. aasta lõpus 4,1 miljardit eurot (6,2 % kavandatust)71. Keskkonnataristuga sarnaselt selgitab transpordiinvesteeringute eriline programmitsükkel seniseid suhteliselt tagasihoidlikke edusamme (ehitatud on 3 km uusi teid ning rekonstrueeritud või uuendatud on 26 km teid, millest 24 km on TEN-T)72.

Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi raames ei ole veel teatatud märkimisväärseid andmeid ühisnäitajate kohta, millega mõõdetakse jäätmete ümbertöötlemise võimsust, reovee paremat puhastamist või paremaid veevarustuse näitajaid, ehkki programmide konkreetsete näitajate andmeid on teatatud. Selle põhjuseks on seotud investeeringute – nii nagu kõikide taristumeetmete – pikem programmitsükkel, mille tõttu kulub tegelike tulemuste ilmnemiseks rohkem aega.

Investeerimisotsuseid tehakse selles valdkonnas ühtlases tempos ja kohapeal on juba välja valitud üle 5000 projekti, mis tähendab, et 2016. aasta lõpu seisuga oli projektide valikumäär ligikaudu 20 %. Otsustega hõlmatud summad annavad investeeringute koguväärtusena kokku üle 10 miljardi euro (Euroopa Regionaalarengu Fond ja Ühtekuuluvusfond ning lisaks riikide kaasrahastamine). Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi selles valdkonnas võetud meetmed on kokkuvõttes järgmised:

Finantsinstrumendid on muutunud üha tähtsamaks ühtekuuluvuspoliitika eesmärkide saavutamise vahendiks ja nende kaudu suunatakse märkimisväärselt suur osa ressurssidest. Praeguste kavade kohaselt antakse finantsinstrumentide kaudu 20,1 miljardit eurot Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi toetustest ehk 8 % eraldiste kogusummast. Euroopa Regionaalarengu Fond kasutab üha rohkem finantsinstrumente, millel on avaliku ja erasektori investeeringutele suur võimendav mõju. Sellest ei saa kasu mitte ainult väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (ligikaudu 50 % Euroopa Regionaalarengu Fondi toetusest väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antakse finantsinstrumentide kaudu), vaid ka transpordi, energia ja ringmajandusega seotud projektid. Uusimad andmed näitavad, et finantsinstrumentide kaudu rakendatud Euroopa Regionaalarengu Fondi sekkumismeetmete tulemusena on juba võimendatud 43 miljonit eurot erainvesteeringuid, mis on kooskõlas riigi toetustega ettevõtetele, ja täiendavalt on võimendatud 35,5 miljonit eurot erainvesteeringuid, mis on kooskõlas riigi mitterahaliste toetustega ettevõtetele.

2015. aasta lõpuks eraldati 7,5 miljardi euro suurune ELi toetus Euroopa Regionaalarengu Fondi konkreetsetele projektidele, mis suurendavad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsivõimet (8.9 % kavandatud kogusummast). Euroopa Regionaalarengu Fondist anti abi projektidele, mis toetavad 113 000 väikest ja keskmise suurusega ettevõtet69. Kaheksa liikmesriiki (Saksamaa, Hispaania, Soome, Prantsusmaa, Iirimaa, Portugal, Rootsi, Ühendkuningriik) ja mitu Interregi programmi täidavad 95 % neist prognoosidest, kõnealustest ettevõtetest 85 000 toetatakse nõuannete ja nõustamisega, prognoositakse 25 000 idufirma loomist ja praeguses esialgses etapis oodatakse, et toetust saavates ettevõtetes luuakse otseselt 65 000 töökohta. Täielikult rakendatud projektide tulemused näitavad, et toetatud on 36 379 ettevõtet (neist 3238 olid idufirmad) ja loodud on juba üle 2500 otsese töökoha (neist 174 teadlased).

Projektide valimine digitaalset ühtset turgu toetavates valdkondades on täies hoos. 2016. aasta lõpuks oli kohapeal välja valitud ligikaudu 1200 projekti, et toetada sidusa digitaalse ühtse turu saavutamist, ja asjaomaste investeeringute kogumaht oli 2,6 miljardit eurot (Euroopa Regionaalarengu Fond ja riikide kaasrahastamine). Nende projektide abil saab peaaegu 80 000 täiendavat kodumajapidamist lairibaühenduse – see aitab suurendada asjaomaste piirkondade konkurentsivõimet ja majanduskasvu.

Eeltingimuste tõttu on tehtud strateegilisi, regulatiivseid ning institutsioonilisi ja haldusmuudatusi. Samuti on need ajendanud läbi viima poliitilisi reforme ning täitma asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi riiklikul ja piirkondlikul tasandil, mis peaks kaasa tooma Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendite tõhusama ja tulemuslikuma kulutamise. Need kasud ei piirdu Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega, vaid positiivne mõju avaldub ka struktuurimuudatuste tegemisele ja investeerimiskeskkonna parandamisele ELis65.

Eeltingimuste täitmise suhteliselt lühike tähtaeg ei ole seni võimaldanud täielikult hinnata nende tõhusust. Eeltingimuste mehhanismi esialgne hindamine näitab siiski, et eeltingimused on aidanud täiustada ELi eelarve toimimise raamistikku. Need tagasid otsese seose Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu kaasrahastatavate investeeringute ja liidu tasandi poliitikameetmete vahel. Samuti toetasid need asjakohaste liidu õigusaktide ülevõtmist ja rakendamist, aitasid kõrvaldada ELis investeerimistõkkeid ning edendasid kliimamuutuste poliitika eesmärkide saavutamist.

Eeltingimused64 on 2014.–2020. aasta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide üks põhilisi uusi elemente, mille eesmärk on suurendada vahendite tõhusust. Nende eesmärk on tagada, et kehtestatud on piisavad õigus- ja poliitikaraamistikud ning et enne investeeringute tegemist on tagatud piisava haldussuutlikkuse olemasolu, mis parandab Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu toetatavate investeeringute ning muude avaliku ja erasektori investeeringute tõhusust ja tulemuslikkust.

Projektide kiirem valik ei avaldu veel komisjon poolt tehtavate maksete näol fondivahendite kasutamise kõrgemas määras62. Vahendite kasutamise määr oli 2016. aasta lõpus prognoositust madalam: Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi puhul 3,7 %, Euroopa Sotsiaalfondi puhul 2,37 % ja noorte tööhõive algatuse puhul 9,87 %. Sellel on mitu põhjust: peamiselt tuleneb see viivitustest programmis osalevate asutuste ja organite määramisel ning projektide valiku ja komisjonile esimeste maksenõuete tegeliku esitamise vahel, mõne asutuse konservatiivsest lähenemisviisist, pidades silmas seaduslikkuse ja korrektsuse ning aastaaruannete rangemaid nõudeid, ning vastutavate asutuste tööst 2007.–2013. aasta programmide lõpetamisel.

2016. aastal kiirenes liikmesriikides projektide valimise tempo ja valiku kogumäär küündis 26,1 %ni (2015. aastal 4,6 %) Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi kogueraldisest. 2016. aasta lõpuks oli Euroopa Regionaalarengu Fondist antud toetustena 67 miljardit eurot ja Ühtekuuluvusfondist 19,1 miljardit eurot. Selle investeeringu tulemusena teostatakse kohapeal 59 000 Euroopa Regionaalarengu Fondi ja 2500 Ühtekuuluvusfondi konkreetset projekti. Koos riikide kaasrahastamisega investeerib Euroopa Regionaalarengu Fond üle 48 miljardi euro ja Ühtekuuluvusfond üle 16 miljardi euro reaalmajandusse, et toetada strateegias „Euroopa 2020“ seatud töökohtade ja majanduskasvu eesmärgi saavutamist. Programmide ja liikmesriikide lõikes on projektide valiku tase siiski ebaühtlane.

Ajavahemikul 2014–2020 sõlmitud partnerluslepingud on osutunud tõhusaks vahendiks ELi investeerimisprioriteetide jaoks rahastuste kindlustamisel. Euroopa Kontrollikoja sõnul näitavad uued partnerluslepingud, et komisjon ja liikmesriigid on paremini suunanud vahendeid majanduskasvu ja tööhõive edendamisele, teinud kindlaks investeerimisvajadused ning teisendanud need edukalt taotletavateks eesmärkideks ja tulemusteks61.

2016. aastal esitati selles valdkonnas mitu ettepanekut ja üks kohandamissoovitus. Näiteks kohandas komisjon liikmesriikide ühtekuuluvuspoliitika eraldisi aastateks 2017–2020, suurendades neid kokku 4,6 miljardi euro ulatuses, kusjuures peamised abisaajad on Kreeka, Itaalia ja Hispaania. See täiendav eraldis peaks toetama noorte tööhõivet, pagulas- ja rändekriisiga seotud suurenevate probleemide lahendamist ning investeeringuid koos Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondiga, võttes arvesse iga liikmesriigi konkreetseid vajadusi ja kõnealuste prioriteetide olulisust nende jaoks.

2014.–2020. aasta ühtekuuluvuspoliitika on täielikult kooskõlas aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegiaga „Euroopa 2020“. Ühtekuuluvuspoliitika raames tehakse strateegilisi investeeringuid teadusuuringutesse ja innovatsiooni ning toetatakse arukat spetsialiseerumist, väikeettevõtteid ja digitaaltehnoloogiat, edendades sellega ELi aruka majanduskasvu eesmärkide saavutamist. See on esmatähtis ka ELi jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks ja aitab olulisel määral suunata Euroopat üleminekul vähese CO2-heitega majandusele, rahastades investeeringuid energia, keskkonna, kliima ja säästva transpordi valdkonda. Lisaks investeeringutele lairibaühenduse, transpordi ja veevarustuse põhitaristutesse, kui nimetada vaid üksikuid, ning investeeringutele haridusse ja koolitusse, sotsiaalsesse ühtekuuluvusse ja Euroopa tööjõu kutsealasesse kohanemisvõimesse toetab ühtekuuluvuspoliitika otseselt ettevõtteid kogu Euroopas, et suurendada nende konkurentsivõimet ning aidata neil arendada innovaatilisi tooteid ja luua uusi töökohti. Ühtekuuluvusfondi vahendid moodustavad üle 60 % avaliku sektori investeeringute eelarvest mitmes liikmesriigis ja fondil on jätkuvalt keskne roll pikaajaliste investeerimisstrateegiate soodustamisel, toetades struktuurireforme, ergutades erasektoripoolset rahastamist, tegeledes turutõrgetega ja parandades investeerimiskliimat.

Euroopa Regionaalarengu Fond, Ühtekuuluvusfond ja Euroopa Sotsiaalfond toetavad ajavahemikul 2014–2020 liidu ühtekuuluvuspoliitikat 351,8 miljardi euro suuruse eelarvega. Ühtekuuluvuspoliitika on kõige olulisem ELi investeerimisvahend strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide saavutamisel, toetades majanduskasvu ja töökohtade loomist liidu tasandil ning struktuurireforme riiklikul tasandil. Ühtekuuluvuspoliitika sekkumised aitavad saavutada Junckeri komisjoni mitut prioriteeti, mille hulgas on eelkõige töökohad, majanduskasv ja investeeringud, digitaalne ühtne turg ning energialiit ja kliima. Ühtekuuluvuspoliitika toetab ka siseturu arengut ning mitut meedet, mis on seotud pagulaskriisile reageerimise ja rändepoliitikaga.

Joonis. Ülal: peamised programmid, mida 2016. aastal rahastati alamrubriigi 1b raames. / All: alamrubriigi 1b osatähtsus kogueelarves. Kõik summad on miljonites eurodes.

Telekommunikatsiooni valdkonnas aitab Euroopa ühendamise rahastu võtta kasutusele digitaalteenuste taristuid ja lairibavõrke kõikjal ELis. Need digitaalteenuste taristud võimaldavad kodanikel, ettevõtetel ja valitsusasutustel kõikjal ELis saada täiel määral kasu digitaalse ühtse turu eelistest. Näiteks on välismaal reisivatele kodanikele tagatud tervishoiuteenuste osutamise järjepidevus, kasutades kliinilisele teabele juurdepääsuks piiriüleseid teenuseid. 2016. aastal jätkus digitaalteenuste taristu toetamine. Kuulutati välja neli projektikonkurssi ja esimese konkursi raames eraldati 40 projektile 26,2 miljonit eurot.

Esimese Soome ja Eesti vahelise gaasiühenduse rajamine, et teha lõpp energiavõrkude eraldatusele (Balticconnector) – Balticconnector ning Poola ja Leedu vaheline gaasijuhe, mis valmivad 2020. aastaks, võimaldavad Soomel ja Balti riikidel mitmekesistada oma gaasiallikaid ja marsruute. See kaitseb neid praeguse ainutarnija võimalike tarnekatkestuste eest. Gaasijuhe koosneb kolmest osast: 22 km Soome maismaal, 80 km mere põhjas ja 50 km Eesti mandriosas. Gaasijuhtme abil on võimalik mõlemas suunas transportida üle 7,2 miljoni kuupmeetri gaasi päevas. 187 miljoni euro suurune toetus katab 75 % ehituskuludest.

2016. aasta juulis lõpetati Euroopa ühendamise rahastu esimene raudteeprojekt ohutuse parandamiseks Poola keskraudteel, mis viidi ellu ohutu ja turvalise taristu prioriteedi raames. Projekt kätkes endas kohalike teedega ristuvate kahetasandiliste ristmike likvideerimist. See raudtee on osa Baltikumi-Aadria põhivõrgukoridorist Kesk-Poolas. Projekt on aidanud suurendada ohutust ja kõrvaldada kitsaskohti ning võimaldanud kasvatada kõnealuses raudteelõigus kiiruse kuni 200 km/h. See projekt on suurepärane näide sellest, kuidas suhteliselt väike meede (koguväärtus 4,1 miljonit eurot, Euroopa ühendamise rahastu toetus 3,5 miljonit eurot) aitab saavutada poliitikaeesmärke.

Toetused üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) projektidele on aidanud hoogustada suuri taristuinvesteeringuid Euroopas, mis omakorda aitavad saavutada Euroopa ühendamise rahastu üldeesmärke, näiteks rajada puuduvad transpordiühendused ja kõrvaldada kitsaskohad. Näited on järgmised:

Siiani on viis panka55 ja üks ülikool ühinenud programmis „Erasmus+“ osalevate magistrantide laenukavaga,56 mis hõlmab ka Euroopa Investeerimisfondi. 2016. aasta lõpuks oli kokku 159 miljoni euro väärtuses õppelaene kättesaadavad ligikaudu 11 500 magistrandile ja nendega seoses sõlmiti 25,9 miljoni euro ulatuses tagatislepinguid. Olgugi et küsitletute arv oli väike, oli 2015. aastal toetust saanute tagasiside julgustav, kuna rahulolutase oli kõrge (70 %). Samuti 70 % märkis, et laenukava toetuseta ei oleks saanud minna magistrikraadi omandama välimaale; vastajatest umbes pooled olid oma perekonnas esimesed, kes omandasid kõrghariduse. Kava varases etapis ei ole selle kasutamine veel oodatud tasemel ning seepärast püüavad Euroopa Investeerimisfond ja komisjon suurendada vahendajate (pangad ja ülikoolid) geograafilist ulatust ja liikuvate magistrantide poolset kava kasutamist.

Programmi „Erasmus+“ eesmärgi – kaasata 2020. aastaks 4 miljonit osalejat – täitmine kulgeb kavakohaselt. 2016. aasta lõpus jätkus enamik projekte (87 %), milles osales üle 2 miljoni osaleja ja 168 000 organisatsiooni52. Programm võimaldas ligikaudu 497 000 noorel õppida, saada koolitust, tegutseda vabatahtlikuna ja osaleda noortevahetustes välismaal. ELi programmi positiivset mõju on hinnatud järgmiselt: komisjoni aruannetes53 rõhutati, et programmis „Erasmus+“ osalenud üliõpilased mitte ainult ei leidnud tõenäolisemalt tööd (võrreldes mitteliikuvate eakaaslastega), vaid nad said ka tõenäolisemalt juhtivale ametikohale. Keskmiselt 64 % programmis „Erasmus+“ osalenud üliõpilastest saavad sellise ametikoha viie kuni kümne aasta jooksul pärast õpingute lõpetamist, samas kui nende mitteliikuvate eakaaslaste seas on see näitaja 55 %. See näitaja on veelgi suurem programmis osalevate Kesk- ja Ida-Euroopa üliõpilaste puhul, kellest saab juhtiva töökoha ligikaudu 70 %54.

Programm „Erasmus+“ jõudis kolmandal rakendusaastal varasemate aastatega võrreldes suurema stabiilsusega etappi. Programmi eeskirjade muudatused viidi miinimumi, et potentsiaalsetel sidusrühmadel oleks võimalik lähemalt tutvuda programmi ülesehitusega, nii et nad saaksid programmi „Erasmus+“ pakutavaid võimalusi paremini ära kasutada.

ITERi organisatsioon on alla kirjutanud 108 hankekokkuleppele 136st, et teostada katsetermotuumareaktori ehitamise eri etappides vajalikke töid. See moodustab 91,1 % projekti mitterahalisest koguväärtusest. See tähendab, et oluline osa ITERiga seotud tegevusest on nüüd ITERi komponente tarnivate ITERi liikmete kätes. ITERi arendamise Euroopa ühisettevõte (F4E), mis vastutab ELi panuse andmise eest ITERi organisatsioonile, on praeguseks sõlminud enamiku suuremahulisi lepinguid (üle 100 miljoni euro). 31. detsembri 2016. aasta seisuga on ITERi arendamise Euroopa ühisettevõte (F4E) sõlminud 1015 toimivat hankelepingut ja 156 toetuslepingut kokku ligikaudu 3,1 miljardi euro (2008. aasta väärtus) väärtuses.

ITERi ehitamiseks toodetakse üle maailma enam kui 10 miljonit komponenti. Ligikaudu 75 % ITERi investeeringutest kulutatakse uute teadmiste ning tipptasemel materjalide ja tehnoloogialahenduste loomisele, pakkudes Euroopa tööstusele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele suurepärase võimaluse tegeleda innovatsiooniga ning arendada kõrvaltooteid sektorites väljaspool ITERi valdkonda, nagu laiem energiasektor, lennundus ja kõrgtehnoloogilised seadmed (nt tuumamagnetresonants-skannerid). Selle näide on Euroopas ITERi toroidse magnetväljaga poolide jaoks ülijuhtide ja mähisekomplektide edukas tootmine – neid ei ole kunagi sellises suuruses toodetud ja tegemist on seega suure tehnoloogilise edasiminekuga.

ITER on rahvusvaheline projekt, mille eesmärk on edendada termotuumateadust. Selles projektis osaleb ka Euroopa Liit. Projektiga kaasnevad riskid ja probleemid, eelkõige seoses viivituste, võimalike ülekulude ja üldjuhtimisega, tulenevad suures osas sellest, et see projekt on esimene omasarnaste seas, minnes kaugemale praegusest uusimast termotuumasünteesi tehnoloogiast, ning et projekti juhtiva üleilmse konsortsiumi juhtimiskorraldus on keeruline.

Copernicuse edastatavad tasuta pildid näitavad aja jooksul toimuvaid muutusi ja muu hulgas on võimalik vaadata varasemaid salvestisi 100 % territoriaalse katvusega. Põllumajanduskultuuride liikide analüüsimisega saab kontrollida, kas kliimat ja keskkonda säästvate põllumajandustavade toetusi saaval põllumajandustootjal on püsirohumaa alles või kasvatab ta seal muid liike. Copernicuse andmete tulemusena on võimalik minna nõuete täitmise kohapealselt kontrollimiselt üle kaugseirele ja automaatsele tegevuskavade tulemuslikkuse kontrollile, toetades sellega lihtsustamist, kulutõhusust ja tegevuskavade suuremat tulemuslikkust.

Muud märkimisväärsed saavutused olid seotud Copernicuse merekeskkonnaseire teenusega, mis alustas täiskoormusel tööd, pakkudes suure lisaväärtusega tooteid näiteks tänu panusele taastuva mereenergia arendamisse, mereressursside säästvasse kasutamisse (kalandus, bioloogiline mitmekesisus) ning võitlusse reostusega. Copernicuse merekeskkonnaseire teenuse pakutavaid tooteid korrapäraselt kasutavate kasutajate arv on pidevalt kasvanud ja jõudnud vahe-eesmärgini ehk 8600 registreeritud kasutajani (2015. aastal oli see arv 5000) peamiselt ELi rannikuriikidest, kuid ka 120 muust riigist üle maailma.

Komisjon algatas 2016. aastal laiaulatusliku kasutuselevõtu strateegia, et soodustada Copernicuse andmete kasutamist ja edendada uusi majandusalaseid võimalusi, mida pakuvad kosmoseandmed. Samal ajal püüdis komisjon koostöös rahvusvaheliste partneritega edendada Copernicuse kasutuselevõttu üle maailma. Copernicuse andmetele juurdepääsu ja andmete jagamise kokkulepped on juba allkirjastatud Ameerika Ühendriikide ja Austraaliaga.

Selleks et paremini jõuda lõpp-kasutajateni, on töötatud või töötatakse välja kuus põhiteenust eri valdkondades. Kuue Copernicuse põhiteenuse rakendamine toob otsest kasu teenuste pakkumise sektorile (Euroopa väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele) ning edendab majanduskasvu ja loob töökohti. Peale selle tõi Copernicus 2016. aastal jätkuvalt otsest kasu Euroopa kosmosetööstusele, kuna praegu saab ELi poolt 530 miljoni euro ulatuses rahastavate lepingute kaudu kasu üle 230 tarnija, sealhulgas 48 väikest ja keskmise suurusega ettevõtjat.

Seoses taristu kasutuselevõtuga on edukalt kosmosesse lennutatud viis praegu orbiidil tiirlevat Sentinel-satelliiti: Sentinel-1A ja -1B (polaar-orbitaalsed, ilmast sõltumatud ja ööpäevaringsed radarpildid), Sentinel-2A ja -2B (polaar-orbitaalsed, multispektraalsete kaameratega, suure lahutusvõimega pilt) ning Sentinel-3A (mere ja maismaa parameetrite seire optiliste ja altimeetria seadmetega). Samal ajal tõhustatakse andmete vastuvõtmise, töötlemise, levitamise ja arhiveerimise maismaasegmenti, et oleks võimalik tõhusalt toime tulla enneolematu andmehulgaga.

2. in situ-valdkond, millega toetatakse kosmosevaldkonda ja pakutakse juurdepääsu riiklike Maa seirekeskuste võrgustiku andmetele, et luua teenuste valdkonna jaoks Copernicuse tooteid;

ohutusteenus (Safety of Life – SoL) – ohutuse seisukohalt oluliste rakenduste teenus transpordi valdkonnas, näiteks tsiviillennunduses, kus on vaja töökindlust kontrollivat hoiatussüsteemi (alates 2011. aastast);

EGNOSe puhul oli see näitaja 2015. aastal 63 % ja see suurenes 2016. aastal 75 %-le. Põllumajanduses oli 80 % globaalset satelliitnavigatsioonisüsteemi kasutavatest traktoritest EGNOSe põhised51. 2016. aasta lõpus oli 20 Euroopa riigis 219 EGNOSt kasutavat lennujaama ja 401 EGNOSe põhist menetlust. Maanteetranspordis kasutas EGNOSt teemaksude tasumisel 1,1 miljonit veokit.

Väga hästi soodustas Galileo kasutuselevõtmist esialgsete teenuste väljakuulutamine. Turule on jõudnud paljud Galileo-põhised tooted49. Pärast Galileo esialgsete teenuste väljakuulutamist 2016. aastal saavad kiipseadmete ja vastuvõtjate tootjad ning rakenduste arendajad kasutada oma tegevuse arendamiseks Galileo signaale, ning turul on juba terve hulk Galileo-põhiseid seadmeid50. Nende projektide tulemusel on juba turule toodud 13 uuendust, võetud 5 patenti, loodud 34 uusimat prototüüpi, toodud turule kaks toodet ning avaldatud 223 teadustööd. Globaalse satelliitnavigatsioonisüsteemi turg kasvab prognooside kohaselt 2017. aastal kasutusel olevalt 5,8 miljardilt seadmelt 8 miljardi seadmeni 2020. aastal. 2016. aastal jätkus turuleviimise üksikasjalik analüüs. Mis puudutab tehnoloogia levikut, siis Galileo ühilduvusega vastuvõtjate mudelite arv suurenes 25 %-lt 2012. aastal 35 %-le 2014. aastal ja praegu on see näitaja peaaegu 40 %.

Olukorras, kus Ameerika Ühendriigid ja Venemaa oma süsteeme tõhustavad ja Hiina oma süsteemi kiiresti arendab, on Euroopa Galileo süsteemi positsioon globaalsel satelliitnavigatsiooniturul tagatud. See on esimene samm täieliku töövalmiduse saavutamisel. Galileo esialgsed teenused on GPSiga täielikult koostalitlusvõimelised ja nende kombineeritud kasutamine annab lõppkasutajale palju eeliseid. Rohkemate satelliitidega saab pakkuda lõppkasutajatele täpsemat ja usaldusväärsemat positsioneerimist. Paremast positsioneerimistäpsusest on eelkõige kasu navigeerimisel linnades, kus kõrged hooned võivad satelliitsignaale blokeerida.

- avalik reguleeritud teenus, mis on ette nähtud üksnes valitsuselt loa saanud kasutajatele ning kasutamiseks eeskätt selliste tundlike rakenduste puhul, kus on oluline tagada katkematu teenus;

- avatud teenus, mis on kasutajale tasuta ning annab positsioneerimis- ja sünkroniseerimisteavet, mis on ette nähtud peamiselt satelliitnavigatsioonirakenduste massiturule;

Kosmosetaristu kasutuselevõtuga seoses saadeti 2016. aastal kosmosesse kuus Galileo satelliiti. Esmakordselt saadeti korraga kosmosesse neli navigatsioonisatelliiti. See on Galileo programmi oluline saavutus ja selline kiire kasutuselevõtu tempo on satelliitnavigatsiooni valdkonnas suhteliselt uudne. Edusamme kajastab järgnev joonis, mis võrdleb Galileo taristu arendamise kavandatud ja tegelikke edusamme48.

Galileo ja Euroopa Geostatsionaarse Navigatsioonilisasüsteemi (EGNOS) programmid arendavad Euroopa globaalset satelliitnavigatsioonisüsteemi ning pakuvad ülitäpset üleilmset tsiviilkontrolli all olevat positsioneerimisteenust. Kuna uue põlvkonna kõrgetasemelised satelliitnavigatsiooniteenused pakuvad suuri majanduslikke võimalusi, toetavad need programmid töökohtade loomist ja majanduskasvu, tagades, et liidu asjaomane sektor suurendab globaalse satelliitnavigatsioonisüsteemi järgneval turul oma turuosa.

2014. aastal tehtud hindamine näitas, et programmi üldine idee on osutunud ettevõtjate vajaduste käsitlemisel Euroopa turul edukaks. Ligikaudu 36,5 % programmis „Erasmus noortele ettevõtjatele“ osalejatest asutas vaatlusperioodil ettevõtte ning 30 % uuringus osalenud uutest ettevõtjatest46 ja 56 % võõrustaja-ettevõtjatest47 võtsid inimesed pärast programmi „Erasmus noortele ettevõtjatele“ lõppu tööle.

Rohkem kui kaks kolmandikku COSME turulepääsu eelarvest on suunatud Euroopa ettevõtlusvõrgustikule, mis aitab väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel muutuda rahvusvaheliseks, eelkõige välismaal äri- ja tehnoloogiapartnerite leidmise teel. Võrgustikku kuulub 479 organisatsiooni ELis ja 85 organisatsiooni kaheksas COSME programmis osalevas riigis. Nendest 20 % on uued organisatsioonid. 5088 partnerluse sõlmimisega väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate vahel ületas võrgustik esimesel kahel aastal seatud eesmärgid. Võrgustik aitab ka väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel maksimaalselt ära kasutada siseturu võimalusi, pakkudes teavet, nõustamist ja vahendust: osutati 56 244 nõustamisteenust ning vahendusüritustel ja ettevõtete teavitusüritustel osales 21 676 klienti.

COSME eesmärk on tugevdada liidu ettevõtjate, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsivõimet ja jätkusuutlikkust, lihtsustades juurdepääsu rahastamisele (60 % eelarvest) ja turgudele (21,5 % eelarvest). Ülejäänud 18,5 % on suunatud ettevõtluskultuuri edendamisele ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate loomise ja arendamise soodustamisele.

Seitse avaliku ja erasektori partnerlust tegelevad strateegiliste tehnoloogialahendustega, mis toetavad majanduskasvu ja töökohtade loomist peamistes Euroopa sektorites sellistes valdkondades nagu innovaatiline meditsiin, kütuseelemendid ja vesinik, elektroonika, lennundus ja biotoorainel põhinev tööstus. Ühisettevõtte ELi lisandväärtuse hindamise reaalne mõõdik on võimendav mõju42. Esmased hinnangud näitavad, et ühisettevõtted saavutavad ja mõnel juhul ka ületavad minimaalse seaduslikult ettenähtud võimendava mõju. Sõlmitud toetuslepingute arvu kasvades saab võimalikuks ka üksikasjalikum aruandlus võimendava mõju kohta. Tuleb märkida, et võimendavat kogumõju saab siiski hinnata alles programmi lõppedes. Täiendavaid investeeringuid võimendatakse lepinguliste avaliku ja erasektori partnerluste kaudu sellistes valdkondades nagu tuleviku tehased, robootika ja keskkonnasäästlikud sõidukid, aga ka küberjulgeolek, mille jaoks kirjutati partnerlusleping alla 2016. aasta juuli alguses.

Rahastamisvahendite roll on juba suurenenud tänu nende võimendavale mõjule, suutlikkusele kombineerida avaliku ja erasektori vahendite eri vorme ning nende pikemaajalisele rahalisele jätkusuutlikkusele. Programmi „Horisont 2020“ rahastamisvahenditest on kogusummas üle 8 miljardi euro rahastatud enam kui 5700 innovaatilist ettevõtjat, kellest enamik on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ja keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjad. Finantstoetuse abil on kaasatud täiendavate investeeringutena kõikjalt Euroopast ja assotsieerunud riikidest enam kui 20 miljardit eurot. Programmi „Horisont 2020“ rahastamisvahendite kiire areng oli võimalik tänu innovaatiliste ettevõtete poolsele suurele nõudlusele ning sünergiale Euroopa investeerimiskavaga ja Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondiga, mis annab täiendavaid ressursse innovatsiooni ja teadusuuringutega seotud meetmetele. Euroopa Investeerimispanga poolt seni heaks kiidetud Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi tehingutest on 21 % teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni sektoris ja kahel kolmandikul nendest projektidest on tugev teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni element.

Katseprojekt „Innovatsiooni kiirtee“, mis käivitati 2015. aastal, et tuua turule konsortsiumide turulähedane innovatsioon, on saanud ettevõtjatelt positiivset tagasisidet. Rahastamiseks valiti välja 46 projekti ja 204 üksust, kusjuures ELi toetus oli 98,7 miljonit eurot. Ligikaudu 75 % valitud üksustest olid ettevõtjad, kellest 63 % olid väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad. Kuna katseprojekti „Innovatsiooni kiirtee“ taotluste edukuse määr on 5 %, peab jätkamiseks kaaluma lisarahastuse vajalikkust.

Viimasel kahel aastal on ettevõtjate osalemine – nii taotluste esitamisel kui ka valitud projektides – olnud väga julgustav. Sõlmitud on juba 5399 toetuslepingut, kus vähemalt üks osaleja on ettevõtja40; ELi rahaline toetus on kokku 45,7 miljardit eurot.

Väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid on seni rahastatud enam kui 3 miljardi euroga. Euroopa Parlamendi ja nõukogu seatud eesmärk eraldada väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele vähemalt 20 % prioriteedile „Ühiskondlikud väljakutsed“ ja erieesmärgile „Juhtpositsioon progressi võimaldava ja tööstusliku tehnoloogia vallas“ ette nähtud kogueelarvest ületati ligikaudu nelja protsendipunktiga. Programmiga „Horisont 2020“ on võetud kasutusele uus rahastamisvahend, mis on suunatud konkreetselt väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Selle vahendi atraktiivsus mitmes väiksemas liikmesriigis näitab selle kättesaadavust. Kooskõlas kaasseadusandjate seatud eesmärgiga kasutada kogu perioodi jooksul 7 % on 5,6 % sellest kogueelarvest juba kasutatud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele otsetoetuste maksmiseks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate rahastamisvahendi kaudu39. Ligikaudu 21 % kõikidest programmis „Horisont 2020“ osalejatest kuulus just sellesse kategooriasse.

Tõhusus: 2014. aasta uuring38 näitas, et ELi koordineeritud tegevus selles küsimuses alandab märkimisväärselt taristu üldkulusid ja CO2 heidet. Projekt peaks realiseerima osa sellest potentsiaalist. Sel on mõju keskkonnale, kuna see võimaldab suuremat tuuleenergia ühendamist võrku, mis vähendab mõju merekeskkonnale. Lisaks vähendab võrgu mõju keskkonnale innovatsioon komponentide tasandil, avamere konverterjaamade suuruse ja kaalu vähendamine ning biolagunevate isolatsioonivedelike kasutamine.

Projekt PROMOTioN (Progress on Meshed HVDC Offshore Transmission Networks (edusammud alaliskõrgepinge avamere-silmusvõrkude rajamisel)) uurib avamere-silmusvõrgu eeliseid Euroopa elektriturul ja töötab välja alaliskõrgepinge tehnoloogia, mis ühendab Põhjameres olevad avamere tuulepargid eri riikide maismaa elektrivõrkudega. Praegu on see programmi „Horisont 2020“ raames kõige suurem energiaprojekt, millesse EL panustab nelja aasta jooksul 39,3 miljonit eurot. Projekt hõlmab 34 partnerit 11 riigist, sealhulgas kõiki suuremaid alaliskõrgepinge seadmete tootjaid, Põhjamerega ühendatud põhivõrguettevõtjaid, mitut tuuleturbiinide tarnijat, avamere tuuleparkide arendajaid, juhtivaid teadlasi ja ettevõtjaid.

Seitsmenda raamprogrammiga võrreldes on kliimameetmete ja kestliku arengu rahastamine programmi „Horisont 2020“ puhul märkimisväärselt suurenenud. Ajavahemiku 2014–2016 esialgsed tulemused näitavad, et eesmärk suunata kestlikule arengule 60 % kulutustest on täidetav, kuid kulutused kliimameetmetele jäävad praegu 35 % eesmärgist väiksemaks. Aastate 2018–2020 tööprogrammis pööratakse sellele eesmärgile erilist tähelepanu ja suunatakse sellele eelarvevahendeid.

Programm „Horisont 2020“ käivitati 2014. aastal, kuid esimesed projektid kirjutati alla alles 2014. aasta lõpu poole. See tähendab, et rakendatavate projektide tegevusi käsitlev peamine andmemaht on kättesaadav alles 2017. aastal. Hoolimata sellest näitavad mõned andmed, et programmi „Horisont 2020“ rakendamine kulgeb hästi ja tulemuslikkus on eesmärkide täitmiseks kavakohane.

Programmi „Horisont 2020“ tõhususele avaldasid positiivset mõju programmi juhtimise delegeerimine, lihtsustamine ja ühise tugikeskuse loomine. Lihtsustamine on oluliselt lühendanud toetuste määramise aega, mis on nüüd keskmiselt 192 päeva ja seega seitsmenda raamprogrammiga võrreldes enam kui 100 päeva lühem. Delegeerimine on seitsmenda raamprogrammiga võrreldes suurendanud kulutõhusust: programmi „Horisont 2020“ halduskulud on seitsmenda raamprogrammi omadest väiksemad ja moodustavad programmi kogueelarvest alla 5 %. Programmi „Horisont 2020“ jätkuv lihtsustamine on endiselt prioriteet, et programm oleks atraktiivne parimatele teadlastele ja innovaatoritele. Lihtsustamismeetmete uus pakett, mida rakendatakse alates 2017. aastast, vähendab osalejate halduskulusid ja aitab ennetada raamatupidamisvigu. Peale selle parandavad need meetmed ELi rahastatud teadlaste rahastamistingimusi riikides, kus liidu ja riiklike projektide vahelised erinevused on muutunud teadlastele takistuseks. Ühtlasi sillutavad need teed uutele lihtsustamismeetmetele järgmise teadusuuringute raamprogrammi raames.

Programmi rakendamise esimesel kolmel aastal said programmist „Horisont 2020“ kasu osalejad 131 riigist (sh 87 kolmandat riiki). ELi 28 liikmesriiki said 92,9 % vahenditest, assotsieerunud riigid 6,5 % ja kolmandad riigid 0,6 %.

2016. aasta lõpuks oli programmi „Horisont 2020“ projektikonkurssidel esitatud üle 102 00 abikõlbliku taotluse. 49 000 osalejaga oli sõlmitud üle 11 000 toetuslepingu ELi investeeringute tegemiseks teadusuuringutesse ja innovatsiooni ligikaudu 20,5 miljardi euro ulatuses. Taotluste edukuse määr oli madal ehk ligikaudu 12 % (eelmise ELi teadusuuringute programmi puhul oli see 19 %), mis tähendab, et positiivse hinnangu sai ja rahastamiseks valiti veidi rohkem kui veerand taotlustest – see näitab suurt huvi programmi vastu ja valikuprotsessi konkurentsivõimet.

Üks näide on Euroopa ühendamise rahastu võlainstrument. See pani aluse uutele säästva transpordi finantstoodetele, nagu 2016. aastal käivitatud keskkonnahoidliku laevanduse tagatise programm,37 mida täiendab Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond, mis kaasab laevade varustamiseks keskkonnahoidliku tehnoloogiaga investeeringutena potentsiaalselt 3 miljardit eurot. Programmi katseetappi – eeldatavas summas kuni 250 miljonit eurot – toetab Euroopa ühendamise rahastu võlainstrument, samas kui ülejäänud programmi kuni 500 miljoni euro ulatuses toetab Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond.

Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi esimese aasta kogemuste hindamine36 näitas, et ELi tagatis on olnud Euroopa Investeerimispanga eritegevuste ning väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid ja keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjaid toetava Euroopa Investeerimisfondi tagatiste mahtude suurendamise tõhus ja tulemuslik viis. Siiski tuleks välja töötada uued koostöömudelid riiklike tugipankade ja finantsvahendajatega, et soodustada riskijagamisvahendite kasutuselevõttu ja allutatud rahastamist taristu- ja innovatsioonirahastamisvahendi raames. Hinnangus leiti, et kuigi ELi tagatis on võimaldanud Euroopa Investeerimispangal võtta ette riskantsemaid tegevusi, ei ole Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond kavandatud toetama esimese järjekoha kahju tagatisi tõsiste turutõrgetega tegelevatel investeerimisplatvormidel. Seega ei ole Euroopa Investeerimispank suutnud pakkuda pikaajalist fikseeritud intressimääraga rahastamist teatavates vähem arenenud finantsturgudega euroalavälistes riikides.

2016. aasta detsembri lõpus, st investeerimisperioodi poole peal, kulges Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi rakendamine kavakohaselt. Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi heakskiidetud tehingutega kaasatavate investeeringute maht oli 163,9 miljardit eurot (2017. aasta mai keskpaiga seisuga tõusis see kõigis ELi liikmesriikides enam kui 190 miljardi euroni), st üle poole 315 miljardi euro suurusest eesmärgist, mis tuleks täita 2018. aasta keskpaigaks35. See jagatakse kahe peamise rahastamisvahendi vahel järgmiselt:

Joonis. All: alamrubriigi 1a kulukohustuste assigneeringute osatähtsus 2016. aasta kogueelarves. / Ülal: peamised programmid, mida 2016. aastal rahastati alamrubriigi 1a raames. Kategooria „Muud programmid“ hõlmab muu hulgas ELi tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmi ning programme „Toll“ ja „Fiscalis“. Kategooria „Suured taristuprojektid“ hõlmab muu hulgas Galileod, Euroopa Geostatsionaarset Navigatsioonilisasüsteemi (EGNOS), Copernicuse programmi ja rahvusvahelist katsetermotuumareaktorit (ITER). Kõik summad on miljonites eurodes.

ELi eelarve täiendab riikide eelarveid ja mitmesuguseid ELi poliitika- ja regulatiivseid vahendeid, mis käsitlevad kestliku arengu probleeme. Komisjon on juba suurel määral kaasanud ELi eelarvesse ja rahastamisprogrammidesse majandusliku, sotsiaalse ja keskkondliku mõõtme, mis on kestliku arengu eesmärkide keskmes. ELi 2014.–2020. aasta rahastamisprogrammide tulemusraamistik sisaldab juba asjakohaseid elemente aruandluseks kolme mõõtme kohta.

Vastusena kestliku arengu tegevuskavale 2030 ja kestliku arengu eesmärkidele võttis EL 22. novembril 2016 vastu kestliku arengu paketi29. See hõlmab üldist teatist „Euroopa jätkusuutliku tuleviku järgmised sammud“,30 millele on lisatud talituste töödokument,31 milles kirjeldatakse üldsõnaliselt ELi eri tegevuskavade ja õigusaktide panust kestliku arengu eesmärkide saavutamisse. Paljude kestliku arengu eesmärkide täitmine sõltub olulisel määral liikmesriikide meetmetest. Liit toetab, koordineerib ja täiendab paljudes valdkondades liikmesriikide tegevuskavu või jagab vastutust.

ELi eelarve on ka oluline vahend, et toetada selliste valdkonnaüleste poliitikaeesmärkide nagu kliimameetmed ja bioloogiline mitmekesisus saavutamist. Selleks et reageerida kliimamuutustega seotud probleemidele ja investeerimisvajadustele, on Euroopa Liit otsustanud, et kliimamuutustega seotud meetmetele tuleks kulutada 2014.–2020. aasta eelarvest vähemalt 20 % ehk 200 miljardit eurot kogu perioodi jooksul. Selle saavutamiseks lõimitakse leevendamis- ja kohanemismeetmed kõikidesse peamistesse ELi rahastamisprogrammidesse, eelkõige piirkondliku arengu, Ühtekuuluvusfondi, energia, transpordi, teadusuuringute ja innovatsiooni, ühise põllumajanduspoliitika ning ELi arengupoliitika valdkonnas. Alates 2014. aasta eelarveprojektist jälgitakse kliimaga seotud kulutuste hinnangulisi näitajaid igal aastal kooskõlas nn Rio markeritel põhinevate meetoditega. 2016. aastal oli kogupanus kliimameetmete rakendamisse hinnanguliselt 20,9 %.

Komisjon jälgib strateegia „Euroopa 2020“ peamisi eesmärke, kasutades üheksat näitajat. Nende näitajatega seotud edusamme käsitlevat teavet ajakohastatakse korrapäraselt ja see avaldatakse Eurostati veebisaidil23. Järgmisel joonisel on esitatud viimased kättesaadavad andmed24 üheksa näitaja kohta. Sellel on näidatud alates 2008. aastast tehtud edusammud ja see, kui palju on veel vaja teha, et saavutada seonduvad strateegia „Euroopa 2020“ eesmärgid. Viimased andmed näitavad, et keskkonnaeesmärkide ja haridusega seotud näitajad liiguvad sammhaaval peamiste eesmärkide poole, samas kui tööhõive, teadus- ja arendustegevuse ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse valdkonnas on vaja täiendavaid jõupingutusi.

Individuaalsetel eesmärkidel on selge seos strateegia „Euroopa 2020“ kolmetahulise prioriteediga, st aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvuga22. Eesmärgid valiti välja nii, et need võimendavad üksteist vastastikku ja panustavad ühiselt kõnealuse kolmetahulise majanduskasvu saavutamisesse. Eesmärkide abil tõstetakse esile valitud hulk peamisi majanduskasvu mõjureid, mis on asjakohased kõigi liikmesriikide puhul ja millest liikmesriikide tegevuses saaks ELi eelarve toetusel juhinduda. Eesmärgid on taotluslikult mitteammendavad ega kata majanduskasvu kõiki vahendeid.

Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu saavutamisel tehtud edusammude mõõtmiseks hõlmab strateegia „Euroopa 2020“21 viit peamist eesmärki tööhõive, teadus- ja arendustegevuse, kliima ja energeetika, hariduse ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse valdkonnas. Kõik liikmesriigid on sõnastanud need peamised eesmärgid riiklike eesmärkidena. Konkreetsete tulemuste saavutamiseks võetakse mitmesuguseid meetmeid riiklikul, ELi ja rahvusvahelisel tasandil. ELi eelarve on kõigest üks vahend strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkide saavutamise toetamisel; selle edukus sõltub kõikidest koos tegutsevatest asjaosalistest liidus.

Mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) ja selles sisalduvate programmide eesmärk on aidata täita strateegia „Euroopa 2020“ raames ühiselt kokku lepitud eesmärke, et muuta Euroopa Liit 2020. aastaks aruka, jätkusuutliku ja kaasava majandusega liiduks.

Erinevalt liikmesriikide eelarvetest on ELi eelarve oma olemuselt mitmeaastane, mis muudab selle eeskätt investeeringute eelarveks. Mitmeaastane finantsraamistik toetab ELi meetmeid keskmises ja pikas perspektiivis ning püüab anda toetusesaajatele ja kaasrahastajatest riiklikele asutustele sidusa ja kindla pikaajalise visiooni. Euroopas ja mujal hiljuti aset leidnud ettenägematud kriisid on siiski näidanud, et ELi eelarve peab suutma kohaneda ettenägematute sündmustega ja andma kohapeal kiiresti tulemusi. Prognoositavuse ja ELi eelarve reageerimisvõime vaheline õige tasakaal nõuab pidevat ümberhindamist ja ümberkohandamist.

Komisjon teeb tihedat koostööd liikmesriikidega, et tagada ELi ja riikide eelarvete vastastikune täiendavus ning tõhustada liikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamist. Euroopa poolaasta raames tehtav töö (sh riigipõhised soovitused) on oluline koostoime loomisel ja võimaluse korral maksukoormuse vähendamisel.

ELi eelarve, mida kasutatakse koos riikide eelarvetega, on vahend, mis täiendab ELi prioriteetide saavutamisel poliitika- ja regulatiivseid vahendeid. Kuigi ELi eelarve on suhteliselt väike (ligikaudu 2 % avaliku sektori kogukulutustest ELis), on sellel suur võimendav ja stimuleeriv mõju. See suudab rahalisi vahendeid võimendada finantsinstrumentide kaudu; eredaks näiteks on Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond. Samuti aitab see suunata liikmesriikide avaliku sektori investeeringuid kaasrahastamise kaudu kokkulepitud ELi eesmärkide täitmisse.

Ligikaudu kolmveerand ELi eelarvest täidetakse koostöös liikmesriikidega. Kuigi lõplik finantsvastutus ELi eelarve täitmise eest lasub komisjonil, jaguneb vastutus ELi eelarve abil saavutatavate tulemuste eest Euroopa, liikmesriikide ja piirkondliku tasandi eri osalejate vahel. Igaühel neist on oma osa selle tagamisel, et iga ELi eelarvest kulutatud euro teeniks tõhusalt ja tulemuslikult oma eesmärki.

Kindla tulemusraamistiku rakendamine ELi eelarve puhul on tulemustele orienteeritud ja hästi juhitud ELi programmide eeltingimus. Mitmeaastases finantsraamistikus (2014–2020) on kaasatud tulemusraamistikud programmide õigusliku aluse uue kohustusliku elemendina ja programmiperioodi suurema tulemustele orienteerituse alustalana. Nende raamistike kohaselt on vaja kehtestada selged ja mõõdetavad eesmärgid ja näitajad ning jälgimise, aruandluse ja hindamise kord. Komisjon peab nende näitajate jälgimist koos hindamisega heaks lähetekohaks, mille alusel hinnata tulemuslikkust selle tagamiseks, et programmid püsivad seatud eesmärkide saavutamiseks õigel kursil. See aitab probleeme ennetada ja neid tekkimisel lahendada.

2016. aastal tehti selle algatuse raames ka muid edusamme. Eelkõige täiendati 2017. aasta eelarveprojekti osaks olevate programmiaruannete ülesehitust ja sisu, et anda eelarvepädevatele institutsioonidele programmide tulemuslikkusest täpsem ülevaade. Peale selle esitas komisjon 2016. aastal esimest korda integreeritud paketina üksikasjalikku teavet ELi eelarve tulude, kulude, haldamise ja tulemuslikkuse kohta kooskõlas läbipaistvuse ja aruandekohusluse valdkonna parimate tavadega (ELi eelarve integreeritud finantsaruandluse pakett)18. Komisjon on kaasanud ka aktiivselt liikmesriikide eksperte, teisi ELi institutsioone ja rahvusvahelisi organisatsioone, et kujundada ühine arusaam olemasolevatest tulemusraamistikest, ning on andnud võimaluse uute ideede ja parimate tavade jagamiseks. 2016. aastal toimus kolm sellist eksperdirühmade kohtumist ning korraldati algatuse „Tulemustele keskenduv ELi eelarve“ teine konverents.

Komisjon on teinud mitu finantsmääruse muutmise ettepanekut, et tõestada oma pühendumust tulemustele orienteeritud käsitlusviisi jaoks vajalike tingimuste loomisele ning tagada, et keskendutakse tulemustele, mitte kulutatud summadele. Muudatustega on kavas lubada näiteks tingimuste täitmisel põhinevad maksed ja meetmete kõiki rahastamiskõlblikke kulusid katvad kindlasummalised maksed ning anda prioriteet lihtsustatud vormis toetustele ja täpsustada lihtsustatud vormis toetuste kontrollimise ulatust. Lihtsamad ja paindlikumad eeskirjad peaksid toetama kiiremat ja tõhusamat rakendamist kohapeal, mis vähendab nii ELi eeskirjade rakendamisega seotud kulusid kui ka veamäärasid. Komisjoni finantsmääruse lihtsustamise ettepaneku eesmärk on luua ühtne reeglistik, mis oleks lihtsamini loetav ja 25 % lühem kui praegune finantsmäärus ja selle kohaldamise eeskirjad.

Komisjon rakendab algatust „Tulemustele keskenduv ELi eelarve“, et tagada ressursside eraldamine prioriteetidele ja see, et iga meede on tulemuslik ja annab lisaväärtust. Programmiperioodi 2014–2020 tulemusraamistikule tuginedes edendab see nõuetele vastavuse ja tulemuslikkuse paremat tasakaalu. Keskendumine, kiirus ja tulemused on algatuse juhtpõhimõtted, mille eesmärk on tagada, et iga euro ELi eelarvest kulutatakse suurima liidu rahastuse lisandväärtusega valdkondades, ELi eelarve tulemuslikkust hinnatakse rangelt ning saavutatud tulemusi tutvustatakse selgelt.

Komisjon on võtnud kohustuse tagada, et ELi eelarvega saavutatakse kodanike seisukohast parimad tulemused, pakkudes tugevat toetust Euroopa Liidu poliitilistele prioriteetidele. 2016. aastal olid peamised prioriteedid töökohtade loomine, majanduskasvu ja investeeringute elavdamine ning kiire ja terviklik reageerimine ELi ees seisvatele erinevatele probleemidele.

2. jaos kirjeldatakse komisjoni sisekontrolle, finantsjuhtimist ja ELi eelarve kaitsmist 2016. aastal. See aruandlus põhineb komisjoni talituste iga-aastastel tegevusaruannetel, milles on üksikasjalikult kirjeldatud sisekontrollikeskkonda ja sellega seonduvaid küsimusi. Kui aasta jooksul ilmnes probleeme, kirjeldatakse aruandes seda, kuidas komisjoni talitused need lahendasid. Selles jaos tehakse kokkuvõte sisekontrolli eesmärkide saavutamisest (seaduslikkuse ja korrektsuse riskide juhtimine, kontrollide kulutõhusus ja pettustevastased strateegiad), ELi eelarve kaitsmisest ja volinike kolleegiumile esitatud liidu vahendite haldaja kinnitusest.

See annab juurdepääsu dokumentidele, mis sisaldavad üksikasjalikku lisateavet programmide eesmärkide ja näitajate edusammude kohta võrreldes alusnäitajatega. Ehkki aruanne on seotud 2016. aruandeaastaga, tugineb see värskeimatele kättesaadavatele andmetele, mis on mõnikord seotud varasemate aruandeaastatega.

Käesoleva aruande 1. jaos on esitatud kokkuvõte ELi eelarve täitmisest, tuginedes viimastele kättesaadavatele tõenditele tulemuste kohta, mis saavutati ELi eelarve abil kuni 2016. aasta lõpuni. Selle aruande koostamiseks saadakse teavet programmide tegevusaruannetest, mis on 2018. aasta eelarveprojekti osad, komisjoni talituste koostatud 2016. aasta tegevusaruannetest ning muudest allikatest, näiteks ELi programmide hindamis-17 ja rakendamisaruannetest.

2016. aasta lõpuks olid kõik komisjoni talitused hinnanud ka oma kontrollisüsteemide kulutõhusust. Nende hindamiste põhjal (hinnati nt riske, kontrollikulu, maksetähtaegu) vaatas enamik talitusi oma kontrollisüsteemid läbi organisatsioonilise toimivuse tõhustamiseks. Komisjoni talitused võtavad kontrollisüsteemide riskipõhisuse ja kulutõhususe tagamiseks üha rohkem meetmeid. Üks näide vahendite ühendamise kohta, mille eesmärk on saavutada mastaabisääst ja kontrollide kulutõhusus, on ühise tugikeskuse loomine, mis teenindab 20 talitust ja muud üksust, nagu rakendusameteid või ühisettevõtteid, mille ühiseks jooneks on teadusprogrammi „Horisont 2020“ rakendamine.

Seda silmas pidades võetakse meetmeid, et arendada koostoimet ja suurendada tõhusust, näiteks lihtsustades eeskirju ja menetlusi, tõhustades ja sidudes IT-süsteeme ning delegeerides ja võttes ühiskasutusse finantsteadmisi. Kokkuvõttes vähendab see halduskoormust, tagab toetusesaajate kontrollimise kulude proportsionaalsuse, vähendab veamäärasid, parandab andmete kvaliteeti ning lühendab toetuste määramise ja väljamaksmise aega.

29 volitatud eelarvevahendite käsutajat tegid märkusteta kinnitava avalduse ning 20 avaldust olid märkustega ja sisaldasid 2016. aasta kohta 37 reservatsiooni (2015. aastal oli see arv 33). Selle aasta reservatsioonid puudutasid kulusid ja tulusid. Asjaomased volitatud eelarvevahendite käsutajad on kõikidel juhtudel vastu võtnud tegevuskava, et kõrvaldada reservatsioone põhjustanud puudused ja maandada nendest tulenevaid riske.

Kõik 49 volitatud eelarvevahendite käsutajat kinnitasid piisava kindlusega oma 2016. aasta tegevusaruannetes, et aruandes sisalduv teave annab õige ja õiglase ülevaate, tegevusele eraldatud vahendeid on kasutatud ettenähtud eesmärkidel ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega ning kehtestatud kontrollimenetlused annavad piisava kindluse seoses raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega.

Vahepeal võetakse edasisi meetmeid jätkuvalt kõrge veamääraga programmide suhtes, et tegeleda vigade algpõhjustega14 ning takistada, tuvastada ja kõrvaldada pettusi15. Selle taustal jõustus ELi finantshuvide kaitseks 1. jaanuaril 2016 uus varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteem (EDES), mille eesmärk on kaitsta ELi eelarvet ebaausate ettevõtjate eest.

Tulevikku suunatud riskiga seotud kulude summa programmi sulgemise seisuga, st pärast kõikide korrektsioonide tegemist, on hinnanguliselt alla 2 % asjaomastest kogukuludest. See tähendab, et komisjoni talituste mitmeaastased kontrollimehhanismid tagavad üldiselt tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega seotud riskide asjakohase juhtimise ning järgnevatel aastatel tehtavad finantskorrektsioonid ja tagasimaksenõuded kaitsevad ELi eelarvet tervikuna.

Komisjoni talitused on teinud aastatega edusamme aastase veamäära vähendamisel. Kuigi hinnanguline veamäär on languses, ei ole Euroopa Kontrollikoda teinud veel positiivset kinnitavat avaldust aluseks olevate maksete seaduslikkuse ja korrektsuse kohta, kuna tema hinnangul on komisjoni aastane veamäär ikka veel kõrgem 2 % olulisuse piirmäärast13. Mis tahes aastal avastatud vead korrigeeritakse siiski nõuetekohaselt järgnevatel aastatel. Seega on vajalik ja asjakohasem teha vigade ja nende paranduste mitmeaastane analüüs. Mitmeaastase finantsraamistiku kontekstis on komisjoni rahastamisprogrammid, kontrollisüsteemid ja haldamise tsükkel oma olemuselt samuti mitmeaastased.

Komisjon peab esmatähtsaks tagada, et ELi eelarvet hallatakse hästi ja maksumaksja raha kaitsmiseks on võetud kõik vajalikud meetmed.

ELi eelarve on ka oluline vahend võitluses kliimamuutustega ning Euroopa Liit on otsustanud, et kliimameetmetele tuleks kulutada vähemalt 20 % 2014.–2020. aasta eelarvest, mis on kogu perioodi kohta veidi üle 200 miljardi euro.

60 000 last saavad kasutada õppematerjale ja 10 392 last saavad abi psühhosotsiaalsetest ja sotsiaalse ühtekuuluvuse programmidest. 2081 haridustöötajat on saanud koolitust. Toetatakse 7950 Süüria haridustöötaja tegevust.

Peale selle suurendati Türgi pagulasrahastu kaudu märkimisväärselt Türgis antavat humanitaarabi. See võimaldas komisjonil käivitada muude algatuste hulgas innovaatilise programmi „Hädaolukorra sotsiaalne turvavõrk“, mille eesmärk on aidata Türgis korrapäraste sularahaeraldistega kuni miljonit kõige haavatavamas olukorras olevat pagulast. See on näide ELi eelarvevahendite laiemast kasutamisest kui tõhusast ja tulemuslikust viisist viia abi hädaolukorras olevate inimesteni. Lisaks humanitaarabi andmisele toetab komisjon ka pagulaste ja vastuvõtvate kogukondade pikaajalist toimetulekut ning sotsiaal-majanduslikke ja haridusalaseid väljavaateid. UNICEFiga koostöös rakendatava haridusalase projekti „Leitud põlvkond“ esimesed kõnekad tulemused on järgmised:

Kreekas ja Itaalias jätkus esmase vastuvõtu süsteemi rakendamine. Kreeka rajas 2016. aastal viis esmase vastuvõtu keskust, kus on kokku 7450 kohta, ning Itaalias hakkas tööle neli esmase vastuvõtu keskust, kus on kokku 1600 kohta.

2016. aastal võtsid ELi liikmesriigid riiklike ja mitmepoolsete kavade10 kaudu liidusisese ümberasustamise raames vastu 14 205 pagulast. See on seni suurim ELis ühe aasta jooksul ümberasustatud inimeste arv11 ning on ELi tasandi ümberasustamiskavade otsene tulemus. Selle arvu suurenemine näitab ELi tasandil tõhustatud koostöö ja koordineerimise väärtust ja potentsiaali ümberasustamise valdkonnas.

Esialgsed andmed näitavad, et liidu välispiiridel tabatud ebaseaduslike rändajate arv on vähenenud (1,8 miljonilt 2015. aastal 0,5 miljonile 2016. aastal). Ebaseaduslike saabumiste arv langes Kreekas järsult ELi-Türgi avalduse tulemusena; ebaseaduslike saabumiste arv Liibüast on siiski endiselt suur.

programmis „Erasmus+“ osalenud üliõpilased mitte ainult ei leidnud tõenäolisemalt tööd (võrreldes mitteliikuvate eakaaslastega), vaid said tõenäolisemalt juhtivale ametikohale. Viie kuni kümne aasta jooksul pärast õpingute lõpetamist saab juhtiva töökoha keskmiselt 64 % programmis „Erasmus+“ osalenud üliõpilastest, samas kui nende mitteliikuvate eakaaslaste hulgas on see näitaja 55 %.

Muu hulgas transpordi edendamiseks mõeldud Euroopa ühendamise rahastust on toetatud üle Euroopa 452 projekti investeeringute koguväärtusega 19,4 miljardit eurot. See on aidanud hoogustada suuri taristuinvesteeringuid Euroopas, mis omakorda aitavad saavutada Euroopa ühendamise rahastu üldisi eesmärke, nagu puuduvate transpordiühenduste rajamine ja kitsaskohtade kõrvaldamine. Näide:

Pärast Galileo esialgsete teenuste väljakuulutamist 2016. aastal saavad kiipseadmete ja vastuvõtjate tootjad ning rakenduste arendajad kasutada oma tegevuse arendamiseks Galileo signaale, ning turul on juba terve hulk Galileo-põhiseid seadmeid7. Tuleb märkida, et projektide rakendamine programmi „Horisont 2020“ raames ärgitas välja töötama uusi Galileo rakendusi. Nende projektide tulemusel on turule toomisel 13 uuendust, võetud 5 patenti, loodud 34 arenenud prototüüpi, toodud turule kaks toodet ning avaldatud 223 teadustööd. Globaalse satelliitnavigatsioonisüsteemi turg kasvab prognooside kohaselt 2017. aastal kasutusel olevalt 5,8 miljardilt seadmelt 8 miljardi seadmeni 2020. aastal.

Noorte tööhõive algatuse meetmed koos Euroopa Sotsiaalfondi meetmetega annavad esimesi häid tulemusi tööhõive valdkonnas, kuigi headest tulemustest on võimalik aru anda alles siis, kui meetmed on täide viidud. 2015. aasta lõpuks osales nende meetmete korraldatud tegevustes 2,7 miljonit noort, sealhulgas 1,6 miljonit töötut ja 700 000 mitteaktiivset inimest.

Programmiperioodi 2007–2013 ühtekuuluvuspoliitika vahendite järelhindamised, mis jõudsid lõpule 2016. aastal, näitasid, kuidas need vahendid on aidanud elavdada majanduskasvu ja luua töökohti ning kuidas ühtekuuluvuspoliitikast on kasu saanud kõik liidu piirkonnad ja riigid. Näiteks hinnati, et

Lisaks finantstoetuse andmisele on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide eesmärk anda liikmesriikidele tugev stiimul rakendada olulisi ja majanduskasvu toetavaid struktuuri- ja poliitikareforme, sealhulgas neid, mis on seotud Euroopa poolaasta raames esitatud riigipõhiste soovitustega.

Euroopa majanduse elavnemine jätkub, olgugi et kasv on tagasihoidlik ning finants- ja majanduskriisi tagajärgede tõttu endiselt pärsitud. Üleilmse ebakindluse tingimustes on selle hapra elavnemise tõttu hädavajalik koondada ELi eelarves tähelepanu jätkusuutlikule ja kaasavale majanduskasvule.

Need ettepanekud lähtusid komisjoni jätkuvast tööst algatuse „Tulemustele keskenduv ELi eelarve“ raames. 2016. aasta muud märkimisväärsed saavutused hõlmasid 2017. aasta eelarveprojekti osaks olevate programmiaruannete ülesehituse ja sisu täiendamist, et anda eelarvepädevatele institutsioonidele programmide tulemuslikkusest täpsem ülevaade. Peale selle koostas komisjon 2016. aastal esimest korda ühtse integreeritud finantsaruandluse paketi, mis annab üksikasjalikku teavet ELi eelarve tulude, kulude, halduse ja tulemuslikkuse kohta kooskõlas läbipaistvuse ja aruandekohusluse parimate tavadega. Läbipaistvus tagatakse ka finantsläbipaistvuse süsteemiga,4 mis annab teavet otseselt komisjoni hallatud ELi rahaliste vahendite saajate kohta.

Peale selle on esile kerkinud mitmesugused uued probleemid, eelkõige vajadus reageerida Euroopas jõuliselt ja ühtselt rändekriisile ja üleilmsest ebastabiilsusest tingitud julgeolekuohtudele. ELi eelarvel on olnud nende probleemide käsitlemisel oluline osa. 2016. aastal pöörati suurt tähelepanu majanduskasvu, konkurentsivõime, investeeringute ja töökohtade loomise hoogustamisele ning sellele, kuidas Euroopa reageerib üleilmsetele probleemidele. Komisjon pidi täielikult ära kasutama mitmeaastase finantsraamistiku paindlikkust, et tagada vahendite kiire suunamine sinna, kus neid kõige rohkem vajatakse.

Kõnealused eesmärgid kajastuvad komisjoni presidendi Junckeri seatud kümnes poliitilises prioriteedis. Need on ka praegu väga olulised.

Näidates komisjoni jõupingutusi tulemusi käsitleva aruandluse ühtlustamisel, hõlmab käesolev iga-aastase haldus- ja tulemusaruande teine väljaanne varasemat ELi eelarve kaitsmist käsitlevat teatist1 ning on nagu eelmiselgi aastal ELi eelarve integreeritud finantsaruandluse paketi osa. See pakett on oluline sisend eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluses, millega Euroopa Parlament ja nõukogu kontrollivad ELi eelarve täitmist.

Komisjoni algatuse „Tulemustele keskenduv ELi eelarve“ keskmes on vajadus tagada vahendite eraldamine prioriteetidele ning ELi eelarvest rahastatavate meetmetega parimate tulemuste ja suurima lisaväärtuse saavutamine. See 2014.–2020. aasta programmide tulemusraamistikel põhinev algatus edendab nõuetele vastavuse ja tulemuslikkuse sidusat tasakaalu.

Euroopa Liidu eelarve on liidu poliitika elluviimise peamine vahend. See täiendab koos reguleerimisvahenditega liikmesriikide eelarveid, et täita ühiseid poliitilisi prioriteete ja lahendada ELi ees seisvaid probleeme.

EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 13.6.2017 COM(2017) 351 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE ELi 2016. aasta eelarve haldus- ja tulemusaruanne



1.3. Jätkusuutlik majanduskasv: loodusvarad (eelarverubriik 2)95 Rubriigile 2 on 2016. aastaks eraldatud 62,5 miljardit eurot, mis moodustab 40,2 % ELi 2016. aasta kogueelarvest. Rubriik 2 hõlmab kahte ühise põllumajanduspoliitika sammast: esimene sammas koosneb turutoetusmeetmetest ja otsetoetustest, mida rahastab Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF); teine sammas hõlmab maaelu arengu toetust, mida rahastab Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD). Samuti hõlmab rubriik Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF), ühise kalanduspoliitika rahvusvahelist mõõdet (st piirkondlikke kalandusorganisatsioone ning säästva kalapüügi lepinguid), samuti keskkonna ja kliimameetmete programmi (LIFE) raames elluviidavaid meetmeid keskkonna ja kliima valdkonnas. Joonis: ülal: peamised programmid, mida 2016. aastal rahastati rubriigi 2 raames / all: rubriigi 2 osakaal 2016. aasta kogueelarves. Kõik summad on miljonites eurodes. Programmide panus komisjoni prioriteetide elluviimisse: Selle rubriigi kohased meetmed aitavad saavutada komisjoni prioriteete „Tööhõive, majanduskasv ja investeeringud“, „Energialiit ja kliima“ ning teataval määral prioriteeti „Digitaalne ühtne turg“. Need aitavad saavutada jätkusuutliku majanduskasvu valdkonnas strateegia „Euroopa 2020“ eesmärke ning on tööhõivet ja innovatsiooni edendavate investeeringute kaudu seotud ka aruka ja kaasava majanduskasvuga. Ühise põllumajanduspoliitika peamised eesmärgid mitmeaastases finantsraamistikus (2014–2020) on toiduga kindlustatus ning aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu edendamine ELi põllumajanduses ja maapiirkondades. Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) meetmete põhirõhk on toidutarneahelas toormetootjate olukorra täiendaval parandamisel, põllumajandus- ja põllumajandusliku toidutootmissektori konkurentsivõime tugevdamisel nii rahvusvahelisel kui ka siseturul ning nüüd suures osas tootmiskohustusega sidumata otsetoetuste kaudu põllumajanduslike majapidamiste sissetuleku toetamisel. Ühise põllumajanduspoliitika teise samba raames toetab Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) maapiirkondade majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase heaolu suurendamist ning maakeskkonna jätkusuutlikkuse tagamist. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi põhieesmärk 2014–2020 finantsraamistikus on soodustada ühise kalanduspoliitika rakendamist, toetades keskkonnasäästlikku, ressursitõhusat, uuenduslikku, konkurentsivõimelist ning teadmistepõhist kalandust ja vesiviljelust. Eesmärkide hulka kuulub ka tööhõive suurendamine ja territoriaalse ühtekuuluvuse arendamine, kalandustoodete turustamise ja töötlemise täiustamine ning integreeritud merenduspoliitika rakendamise toetamine. Programm LIFE on konkreetselt keskkonna- ja kliimameetmete jaoks loodud rahastamisvahend, millest rahastada nimetatud meetmetega seotud vajadusi ja mis täiendab mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) jaoks vastu võetud süvalaiendamise lähenemisviisi, osutades, et keskkonna- ja kliimameetmed on kõigi peamiste instrumentide ja sekkumismeetmete lahutamatu osa. LIFE annab olulise panuse ELi kestliku arengu eesmärkide saavutamise ja 2030. aasta tegevuskava rakendamisega seotud kohustuste täitmisse. Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) jaoks on mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) rakendamise esimesed aastad vastanud suuresti oodatule ning rakendatud meetmetega on saadud häid tulemusi põllumajandusturgude stabiliseerumisel, põllumajandustootjate sissetulekute stabiliseerimisel ja avalike hüvede tagamisel, mis kõik kuulus 2016. aasta poliitiliste põhieesmärkide alla. 2016. eelarveaasta oli reformitud ühise põllumajanduspoliitika (2014–2020) uue otsetoetuste süsteemi rakendamise esimene aasta. Vaatamata 2016. aastal esinenud viivitustele, said liikmesriigid põllumajandustootjatele maksta otsetoetusi 97,8 % ulatuses oma rahalistest eraldistest, hõlmates ligikaudu 7 miljonit põllumajandustootjat ja umbes 90 % ELis kasutatavast põllumajandusmaast (155,5 mln hektarit). Ühise põllumajanduspoliitika teise samba raames on Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) rahastatud maaelu arengu programmide rakendamine võrreldes muude Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rubriikide 1b ja 2 alla kuuluvate programmidega paremini edasi jõudnud tänu konkreetsetele eelmiselt programmitöö perioodilt (2007–2013) sujuvat üleminekut võimaldavatele sätetele, mis olid eriti olulised Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi abikõlblikest kuludest peaaegu poole moodustavate nn iga-aastaste meetmete jaoks (põllumajanduse keskkonnameetmed ja metsamajandusmeetmed, mahepõllumajandus, loomade heaolu jne). Samuti on Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond perioodi 2007–2013 maaelu arengu programmide sulgemisel palju paremini edasi jõudnud. Rohkem kui kaks kolmandikku nendest programmidest suleti juba 2016. aastal ja ülejäänud suletakse eeldatavasti 2017. aastal. 1.3.1. 2014.–2020. aasta programmide edenemine Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF) Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi jaoks on põllumajandustootjate otsetoetuste ja turuga seotud kulude rahastamine mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) rakendamise esimestel aastatel kulgenud kavakohaselt, kuigi aastatel 2014–2016 oli vaja kasutada ka erakorralisi turutoetusmeetmeid (täpsemalt kaks erakorraliste turutoetusmeetmete paketti ELi põllumajandustootjate toetamiseks peamiselt piimatoodete sektoris, üldsummas 1 680 miljonit eurot aastate 2015, 2016 ja 2017 eelarvest).

Turuga seotud kulud Ühise põllumajanduse turukorralduse raames toimivad sektoripõhised toetusprogrammid, mis on olelusringi eri etappides. Näiteks veinisektori 2014.–2018. aasta riiklike toetusprogrammide jaoks on see pärast 2009. aasta reformi teine programmitöö periood. Mesindusprogrammid järgivad kolmeaastast programmitöö perioodi, milles 2017 on uue kolmeaastase programmi esimene aasta. Üldiselt on rakendamine kulgenud kavakohaselt ja järgnevate aastate arengusuund on positiivne. 2016/2017. õppeaasta on koolipuuvilja ja -köögivilja kava ning koolipiima kava rakendamise viimane aasta. Tõhususe parandamiseks, toetuste paremaks suunamiseks ja haridustegevuste parandamiseks koondatakse need kavad ühtsesse õigusraamistikku, mida kohaldatakse alates 1. augustist 2017. Säilitati täiendavad turutoetusmeetmed, nagu teatavate piimatoodete puhul riiklik sekkumine ja eraladustusabi. Lisaks rakendati 2015. ja 2016. aasta ebasoodsate turusuundumuste tõttu erakorralisi turumeetmeid, mis hõlmasid suunatud abi, erakorralist kohandamistoetust ja piimatoodete tootjatele piimatootmise vähendamiseks antavat toetust. Alates 2014. aasta teisest poolest on teatavatele EList pärinevatele põllumajandustoodetele Venemaa kehtestatud jätkuva impordikeelu tõttu teatavate puu- ja köögiviljade tootjate suhtes rakendatud erakorralisi toetusmeetmeid. Nimetatud meetmed on aidanud vastavates sektorites tasakaalu taastada. Meetmed aitasid edukalt põllumajandustoodete hindu kergitada, pakkudes seeläbi liikmesriikide mõjutatud tootjatele hädavajalikku tuge. Euroopa põllumajandus näitas oma vastupidavust, leides alternatiivseid turge liidus ja väljaspool (eelkõige Aasias ja USA-s), nagu tõendab kaubandusstatistika: ELi põllumajanduslike toiduainete ekspordi aastane väärtus tõusis 2016. aastal rekordtasemele 130,7 miljardit eurot, mis on ligikaudu 1,5 % enam kui 2015. aastal, tootes hoolimata jätkuvast Venemaa turu puudumisest peaaegu 19 miljardi euro väärtuses eksporditulu. Mõnedes haavatavates sektorites olid hinnad siiski endiselt languses. See õigustab sekkumise jätkamist turu tasakaalus hoidmiseks ja tootjate aitamiseks toodetele alternatiivsete müügikohtade leidmisel. Eritoetus piimatootjatele Arvestades piima tootjahindade langust ELis 2016. aasta esimeses pooles ning pakkumise ja nõudluse vahelise tasakaaluhälbe jätkumist, andis komisjon 2016. aasta septembris teada erakorralisest piimatootmise vähendamise meetmest. Piimatootmise vähendamiseks eraldati 150 mln eurot96. Kulutuste lõplik summa oleneb meetme tegeliku kasutuselevõtu määrast. Uusim ametlik saadaolev teave (2017. aasta maini) näitab, et piimatarne kasvas 2016. aastal ELis kumulatiivselt 2,8 mln tonni ehk 4,4 % rohkem kui 2015. aasta samal perioodil. 2016. aasta juuniks oli keskmine piima hind ELis langenud 16 %, mille tulemusel oli hind 25,7 senti kilogrammist. 2016. aasta septembris vastu võetud meetme raames vähendasid 52 000 osalenud põllumajandustootjat 2016. aasta neljandas kvartalis oma piimatarnet 852 000 tonni võrra (64 % ELi piimatootmise vähenemisest sellel perioodil kokku). Joonis: ELis kogutud lehmapiim. Allikas: Estat – Newcronos. Viimane uuendus: jaanuar 2017 Samal ajal võimaldas turu tasakaalustamine piima tootjahinda ELis 2016. aasta augustist alates kiiresti tõsta ja detsembris saavutati ELi keskmise hinnana 33,05 senti kilogrammist (nt 29 % tõus alates juulist). Joonis: ELi lehmapiima tootjahinnad (ELi kaalutud keskmine) Kokkuvõttes kinnistatakse ELi sekkumise lisaväärtust piimatootmise vähendamiseks antava toetusena: rahaline toetus raskustesse sattunud põllumajandustootjatele, toetades neid, kes kohandasid pakkumise nõudlusele; panus ELi piimatoodete turu tõhusasse tasakaalustamisse; viimase kaudse tagajärjena (koos muude teguritega97) mõju piimahinna taastumisele 2016. aasta teises pooles. Otsetoetused Otsetoetuste raames kattis 2015. aasta Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond juba mõned 2014.–2020. aasta ühise põllumajanduspoliitika elementidest, sealhulgas otsetoetuste abimäära ühtlustamine liikmesriikide vahel („liikmesriikidevaheline ühtlustamine“). Alates 2016. eelarveaastast oli uus otsetoetuste struktuur täiel määral kasutusel. Uued elemendid soodustavad otsetoetuste õiglasemat jaotamist, nende keskkonnasõbralikkust ja kliimamuutustevastasust, samuti nende paremat suunamist näiteks noorte põllumajandustootjate, väikepõllumajandustootjate või looduslikest eripäradest tingitud piirangutega alal tegutsevate põllumajandustootjate toetamiseks. Otsetoetuste skeem sisaldab küll kohustuslikke elemente, kuid kooskõlas 2014. aastal98 otsustatud rakendusvalikutega, on liikmesriikide jaoks rakendamisel võimalik märkimisväärne paindlikkus. Need valikud võimaldavad liikmesriikidel suunata toetusi oma spetsiifilisest kontekstist lähtuvalt.

Aastal 2015 (eelarveaasta 2016), mis oli reformitud süsteemi rakendamise esimene aasta, toetati otsetoetustega ligikaudu 7 miljonit põllumajandustootjat. Kindlaks määratud toetatav kogupindala katab kokku ligikaudu 90 % ELi kasutatavast põllumajandusmaast (155,5 mln hektarit).

Samal ajal mõjutasid otsetoetuste reformi rakendamistegevused 2016. eelarveaastal liikmesriikide poolt põllumajandustootjatele tehtud väljamaksete ajastust, mis mõnel juhul viibis. Otsetoetuste süsteemi uus „keskkonnasäästlikumaks muutmise“ tasand99, mida on rakendatud alates taotlusaastast 2015 (eelarveaasta 2016), peab tagama selle, et suurema osa ELi põllumajandusmaa kasutuse kooskõlas peamiste keskkonna- ja kliimasõbralike tavadega. 2015. aastal rakendati 75 %-l kasutatavast põllumajandusmaast vähemalt mõnda keskkonnasäästlikumaks muutmise nõuet. 2016. taotlusaastal on see eeldatavasti kokku 77 %100. 2016. aastal koostas komisjon aruande süsteemi rakendamise esimese aasta kohta101. Aruandes tehti kindlaks nõrgad kohad, mis ei võimaldanud keskkonnasäästlikumaks muutmise süsteemi täit potentsiaali saavutada, ja pakuti võimalikke lahendusi. Komisjon tegi asjaomase määruse kohta102 mitu parandusettepanekut, mida on kavas kohaldada alates taotlusaastast 2018 (kui liikmesriik soovib, siis alates taotlusaastast 2017).



Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi kõigi 118 arenguprogrammi rakendamine on praegu täies hoos. Liikmesriikide ja piirkondade tasandil kutsuti võimalikke toetusesaajaid üles taotlusi esitama. 2016. aasta lõpuks oli projektidele ja toetusesaajatele eraldatud ligikaudu 31,9 miljardit eurot. See moodustab 21,3 % perioodiks 2014–2020 planeeritud avaliku sektori eraldiste kogusummast. ELi eelarvest liikmesriikidele tehtavate maksete taotletud kogusumma ulatus 2016. aasta lõpuks 10,1 miljardi euroni, mis moodustab 10 % Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi eraldistest perioodiks 2014–2020. 2016. aastal esitasid liikmesriigid rakendamise aastaaruanded programmitsükli esimese kahe rakendusaasta, st 2014. ja 2015. aasta kohta. Hoolimata paljude programmide hilinenud vastuvõtmisest, mis peamiselt tulenes õigusraamistiku hilisest vastuvõtmisest, toimub rakendamine kavakohaselt. Seejuures tagati Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi puhul sujuv üleminek uude programmitöö perioodi üleminekueeskirjade kehtestamise, varem asutatud makseasutuste (st ei olnud vaja määrata uusi ametiasutusi) ja mitmeaastaste kohustuste, sh pindalatoetuste, laialdase kasutuse kaudu. Seni on tulemuste saavutamine olnud aeglane, sest algus kulges poliitika sisseseadmiseks kuluva aja tõttu suhteliselt aeglaselt, aga eesolevatel aastatel on oodata märgatavat kiirenemist. Enamik programme kiideti heaks 2015. aastal (2014. aastal kiideti heaks ainult üheksa programmi). Juba saab nimetada mitmeid tulemusi, nagu 2020. aasta eesmärkidest üle 33 % täitmine, mis puudutab majandamislepingutega hõlmatavat põllumajandusmaad, millega toetatakse bioloogilist mitmekesisust, ning kohalike arengustrateegiatega hõlmatud maaelanikkonna protsendi sihteesmärgist 39 % täitmine. Toetati 1,6 miljonit hektaril mahepõllumajandusele üleminekut või sellega jätkamist (15,7 % toetatavast põllumajandusmaast)103. Euroopa põllumajanduse tootlikkuse ja säästlikkuse innovatsioonipartnerluse (EIP-AGRI) raames on juba moodustatud umbes 300 töörühma. Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist rahastatavate projektide eesmärk on edendada uuenduslikke lahendusi ja võimalusi, mille kaudu soodustada põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõimet ja säästlikkust. 2016. aasta novembris viidi lõpule sõltumatu uuring Euroopa innovatsioonipartnerluse rakendamise kohta104. Kuna Euroopa innovatsioonipartnerluse rakendamine oli alles algetapis, ei saa selle uuringu põhjal teha kaugeleulatuvaid järeldusi, kuid saab määratleda, et vabatahtliku skeemi kasutuselevõtt (96 maaelu arengukava puhul 111-st, 26 liikmesriigis) oli „muljetavaldav“ ning põllumajandustootjate eestvedamisel põhinev lähenemine „tähelepanuväärne“ ja „sidusrühmade poolt kõrgelt hinnatud“. Lisaks nähti algatuse võimalike tugevate külgedena Euroopa innovatsioonipartnerluse üleeuroopalist lähenemisviisi ning seda, et see võimaldab riikide- ja piirkondadevahelist partnerluse loomist ja kogemuste jagamist. Uuringus leiti, et on olemas tugev pinnas väliseks siduvuseks teiste poliitikasuundadega (programm „Horisont 2020“, keskkonna- ja regionaalpoliitika), aga praeguses etapis ei ole laiaulatuslikku teadlikkust nendest ühistest võimalustest ja sünergiatest. Osaliselt on põhjus see, et sidusrühmad peavad praegu maaelu arengu rahastamist tähtsamaks. Eeldatakse, et pärast Euroopa riikide ja piirkondade vahelist protsessi konsolideerimist, muutuvad teiste ELi algatustega seoste loomise võimalused Euroopa innovatsioonipartnerluse võrgustiku kaudu ilmsemaks. Maaelu arengu poliitikat ja selle programme on käsitletud uuringus „Ühise põllumajanduspoliitika rakendamise olukord ja analüüs“, mille viimane aruanne avaldati 2016. aasta novembris105. Uuringus esitatakse põhjalik analüüs praegusel programmitöö perioodil ühise põllumajanduspoliitika rakendamisel liikmesriikide tehtud valikutest, samuti esitatakse nende valikute võimalike tagajärgede kvalitatiivne analüüs. See kinnitab, et ühise põllumajanduspoliitika uued paindlikud võimalused on selle rakendamist mitmekesistanud, mis tähendab seda, et meetmeid kasutatakse mitmesugustel viisidel ja erinevates kombinatsioonides. Uuringu peamised järeldused osutavad, et liikmesriikide valikud 1. samba (otsetoetused) ja 2. samba (maaelu arengu toetus) rakendamisel ei ole eriti koordineeritud, ja asjaolule, et ühises põllumajanduspoliitikas peeti rakendamisvalikuid toidutööstuse elujõulisuse eesmärgi raames eriti oluliseks, kui need leiti olevat rohkem kohalikele vajadustele kohandatud kui eelmise ühise põllumajanduspoliitika ajal. Lisaks on liikmesriikide valikud üldiselt sidusad, aga sünergia tekkimise võimalusi võiks paremini ära kasutada ning 1. samba vahendite ja 2. samba meetmete puudulik kohandamine ja suunamine tekitab kahtlusi liikmesriikide valikute mõju osas.



Suur tähelepanu lihtsustamisele 2015. aasta alguses alustas komisjon ulatuslikku lihtsustamist, mis hõlmas kogu põllumajanduse õigustikku. 2016. aastal järgnesid sellele lihtsustamisele mitmed muudatused delegeeritud õigusaktides ja rakendusaktides, täpsemalt tehti alljärgnevat. Lihtsustati ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga seotud eeskirju, sh lisati ennetavad ristkontrollid. Mõned otsetoetuste eeskirjad muudeti paindlikumaks, sh eriti vabatahtlikke tootmiskohustusi käsitlevad eeskirjad. Ühise turukorralduse valdkonnas lihtsustati mitmeid sektoripõhiseid eeskirju (nt riiklikku sekkumist, eraladustamist ja kaubandusmehhanisme (litsentse) käsitlevaid). Need lihtsustamised viidi ellu komisjoni tasandi määruste Lissaboni lepinguga kooskõlla viimise raames. Kooskõllaviimisega vähendatakse määruste hulka rohkem kui 200-lt 40-le. Praegu on Euroopa Liidu Teatajas avaldatud 19 uut õigusakti, 30 määrust on ülalkirjeldatud tegevuse tulemusel tühistatud ja 57 määrust on kuulutatud aegunuks. Lihtsustamise eesmärgil (sh paindlikkus ja subsidiaarsus) ühise põllumajanduspoliitika nelja alusakti muutmiseks esitatud ettepanekud esitati nn koondmääruse raames. Need ettepanekud tulenesid otseselt 2015. aasta ühise põllumajanduspoliitika õigusaktide põhjalikust analüüsist ja nende keskmes on maaelu arengu toetamne (nt rahastamisvahendite kasutuse laiendamine) ja otsetoetused (lihtsustades aktiivseid ja noori põllumajandustootjaid käsitlevaid eeskirju). 2016. aasta jooksul koostati aruanne teatavate keskkonnasäästlikumaks muutmise eeskirjade rakendamise esimese aasta kohta, et tuvastada muu hulgas, kas eeskirju on vaja lihtsustada. Sellest aruandest lähtuvalt tegeleb komisjon teatavate delegeeritud määruses (EL) nr 639/2014 sätestatud keskkonnasäästlikumaks muutmise eeskirjade täiendamisega, et täpsustada põllumajandustootjatele esitatavaid nõudeid, kõrvaldada teatavad tehnilised nõuded, pakkuda põllumajandustootjatele suuremat paindlikkust või alternatiivseid lahendusi, et suurendada keskkonnasäästlikumaks muutmise keskkonna- ja kliimaalast kasu ning valitud nõudeid ja tingimusi harmoniseerida. Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF)

Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi määruse hiline vastuvõtmine (2014. aasta mais) pikendas liikmesriikidega peetavaid läbirääkimisi, mis lõpetati 2015. aasta detsembris. 2015. ja 2016. aastal pühenduti seega nende programmidega seotud läbirääkimiste lõpuleviimisele ning rakendamise ettevalmistustele, mis hõlmasid muu hulgas Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi seirekomisjonide sisseseadmist. 2017. aasta maiks oli 17 liikmesriiki andnud komisjonile teada fondi haldama määratud ametiasutustest, mis oli vahemaksete taotlemise eeldus. Kuna Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendamine oli liikmesriikides alles varases etapis, sisaldas nende esimene rakendamise aastaaruanne, mille tähtaeg oli 31. mail 2016, tulemuste kohta vähe andmeid. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ühissätete kohaselt valmistas komisjon 2016. aasta lõpus teistele institutsioonidele esitamiseks ette esimese ühise aastaaruande, mis sisaldas andmeid kõikide Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kohta106. See aruanne sisaldab väärtuslikku teavet projektide valimiseks, mis on oluline samm edasiste investeeringute edukal rakendamisel. Näiteks on ligikaudu 80 % Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kogu perioodiks ette nähtud projektide eesmärk on väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete tugevdamine ning kalalaevastiku ja vesiviljelusettevõtete konkurentsivõime parandamine. Rakendamine on alanud suhteliselt aeglaselt, sest väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arengule keskendub üksnes 10 % 2015. aasta lõpu seisuga välja valitud projektidest. Ligikaudu 90 % kõikidest 2015. aasta seisuga Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi toetuse saamiseks välja valitud projektidest edendab ressursitõhusust ja keskkonnakaitset. Nendest projektidest suurema osa eesmärk on mere bioloogilise mitmekesisuse kaitse ja taastamine, suurendades oluliselt lossimiste füüsilist kontrolli ja vähendades kaaspüügi mahtu, et toetada ühise kalanduspoliitika rakendamist.



Säästva kalapüügi partnerlusleping Säästva kalapüügi partnerluslepingud on välispüügilaevastike tegevuse korraldamise ja reguleerimise võrdlusalus. Nendega antakse kalanduse haldamise, jälgimise ja kontrollimise, teadusliku võimekuse ja uurimistöö ning rannalähedase kalapüügi toetamise valdkonnas elluviidavate projektide kaudu märkimisväärne panus arengumaades kalanduse juhtimise parandamisse. 2016. aasta lõpus kehtis kokku 14 säästva kalapüügi partnerluslepingut. Protokollide uuendamise läbirääkimised Mauritiuse ja Komooridega on edukalt lõpule viidud (Komoorid saavad allkirja anda pärast ebaseadusliku, teatamata jäetud ja reguleerimata kalapüügi vastu võitlemist reguleerivatele õigusaktidele vastavate ümberkorralduste tegemist), aga läbirääkimised Guinea-Bissau ja Gaboniga veel kestavad. Samuti on nõukogu säästva kalapüügi partnerluslepinguid silmas pidades võtnud vastu läbirääkimissuunised Tansaania, Keenia ja Ghanaga. Nende kolme riigi puhul on läbirääkimiste protsessi ettevalmistava sammuna lõpule viidud välishindamised. Kulukohustuste assigneeringute summa ulatus 2016. aastal 132 miljoni euroni ja kasutusmäär oli 98 %. Maksete assigneeringute summa ulatus 130,3 miljoni euroni ja kasutusmäär oli ainult 91 %. Selle peamine põhjus on see, et mõnes ELi partnerriigis esines kalandussektori säästlikku arengut toetavate valdkondlike toetusprogrammide rakendamisel viivitusi. Keskkonna ja kliimameetmete programm (LIFE) 2016. aastal panustati programmiga LIFE 315 miljonit eurot 157 projekti kaasrahastamiseks 23 liikmesriigis, andes impulsi lisaks veel 236 miljoni euro 107 investeerimiseks. Nende projektidega juhindutakse parimatest keskkonna- ja kliimameetmete tavadest paljudes erinevates valdkondades (nt keskkonna- ja ressursitõhusus, kliimamuutustega kohanemine, loodus ja bioloogiline mitmekesisus, kliimamuutuste leevendamine ning juhtimine ja teave) ning soodustatakse selle oskusteabe levimist kogu ELis. Spetsiifilise kliimameetmete allprogrammi avaldamise järel on esimese kahe konkursivooru (2014 ja 2015) tulemusel laekunud üle 300 taotluse traditsioonilistele kliimameetmetele keskenduvate projektide kohta, ja 65 on saanud rahastuse. Samuti valiti 2016. aastal 2015. aasta lõpu seisuga lõpuleviidud 52 projekti 16 ELi liikmesriigist välja parimate LIFEi projektide auhinna saamiseks108. Need projektid hõlmasid väga erinevaid teemasid ning need valiti välja mitme kriteeriumi põhjal, nagu näiteks panus keskkondlike, majanduslike ja sotsiaalsete olude kohesesse ja pikaajalisse parandamisse; uuenduslikkuse ja ülekantavuse tase; asjakohasus ELi poliitika jaoks ja tasuvus. Lisaks kuuele käimasolevale integreeritud projektile109 algatati looduse, vee ja õhu valdkonnas 2016. aastal seitse uut projekti. Rakendamise nii varases etapis ei ole integreeritud projektide lõpptulemused veel kättesaadavad, aga mõne puhul on juba märgatud olulist kohapealset soodustavat mõju, näiteks võeti LIFEi integreeritud projekti tulemusel Väike-Poola piirkonnas (Poola) 2017. aasta jaanuaris vastu üks rangemaid tahkekütusekatelde määruseid (vt allpool esitatud näidet). Väike-Poola piirkond – õhukva