ET Euroopa Liidu Teataja C 143/35

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Põllumajandus ja käsitööndus – kasulik kombinatsioon maapiirkondade jaoks” (omaalgatuslik arvamus)

2012/C 143/07

Raportöör: Adalbert KIENLE

22. septembril 2011 toimunud täiskogu istungjärgul otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Põllumajandus ja käsitööndus - kasulik kombinatsioon maapiirkondade jaoks” (omaalgatuslik arvamus).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis arvamuse vastu 20. jaanuaril 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 478. istungjärgul 22.–23. veebruaril 2012. aastal (23. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 184, erapooletuks jäi 8.

1. Kokkuvõte ja soovitused

1.1 Käesoleva omaalgatusliku arvamusega tahab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee anda Euroopa Komisjonile, Euroopa Parlamendile ja nõukogule tõuke poliitikakujundamiseks, pidades silmas eeskätt ühise põllumajanduspoliitika teise samba ja struktuurifondide edasiarendamist perioodil 2014–2020. Omaalgatusliku arvamusega soovitakse anda panus ELi 2020. aasta strateegia rakendamisse ja selleks tehakse konkreetsed ettepanekud Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) tulevase toetuse ja ELi struktuuriabi, samuti teiste ELi meetmete kohta. Põllumajanduse ja käsitöönduse valdkonna kodanikuühiskonna organisatsioonide jaoks tähendab piirkondlikkuse ja piirkondlike väärtusahelate selge tunnustamine olulist toetust nende tegevusele. Samuti loodab komitee anda oma arvamusega olulise tõuke liikmesriikides aset leidvatele aruteludele.

1.2 Võttes arvesse Euroopa Komisjoni 5. ja 20. oktoobril 2011 esitatud seadusandlikke ettepanekuid EAFRD toetuse ja struktuurifondidest rahastamise kohta toetusperioodi 2014–2020, annab komitee alljärgnevad soovitused.

1.2.1 Välja pakutud EAFRD laiendatud investeerimistoetuste võimalusi VKEdele tuleks avardada ja vastavalt liigitada, pidades silmas piirkondlikku koostööd maapiirkondade ettevõtete vahel ning eeskätt käsitööndust ja põllumajandust. Sel eesmärgil tuleks kohapeal käivitada ka piirkondlikud ettevõtete teabevahetuse võrgustikud ja nõustajate võrgustikud ning neid toetada.

1.2.2 ELi kohaliku tasandi LEADER algatused EAFRDs ja struktuurifondides pakuvad olulist võimalust toetada piirkondlikku tegevust käsitöönduse, põllumajanduse, turismi ja kaubanduse valdkonnas. Ent seejuures peaksid esiplaanil olema majandus- ja sotsiaalpartnerite huvid.

1.2.3 VKEde hulgas tuleb järjepidevalt toetada teadmiste, teabe ja innovatsioon levitamist maapiirkondades tööhõive edendamiseks ja tagamiseks, samuti ressursitõhusa ja kliimasäästliku majandustegevuse toetamiseks. Traditsioonilised teadmised ja kogemused ei tohi unustusse vajuda, vaid neid tuleb hoida ja kasutada kui väärtuslikku kogemusteallikat.

1.2.4 Piirkondlikud väärtusahelad pakuvad käsitöönduse, põllumajanduse, turismi, kaubanduse ja maapiirkondade jaoks tervikuna suuri tulevikuvõimalusi. Neile tuleks tähelepanu pöörata eriti just piirkondlikke katusbrände ning ühist töötlemist ja turustamist silmas pidades.

1.2.5 Käsitööndus- ja põllumajandusettevõtted sõltuvad piisavast majandust toetavast infrastruktuurist. Selleks peavad eeldusi looma eelkõige struktuurifondid, nt paindlike piirkondlike eelarvete kaudu.

2. Sissejuhatus

2.1 Põllumajandus ja käsitööndus – valdkonnad, kus peamiselt tegutsevad keskmise suurusega ettevõtted – mõjutavad väga mitmel viisil maapiirkondade majandust ning on suures osas vastutavad ELi külade ja väikelinnade kommunaalstruktuuride ja ühiskondliku elu säilimise eest.

2.2 Maapiirkondadele perioodil 2014–2020 antava ELi toetuse eelseisva edasiarendamise raames soovitakse käesoleva omaalgatusliku arvamusega anda panus sellesse, et kasutada ära maapiirkondade põllumajanduses ja käsitöönduses peituvat täiendava lisandväärtuse loomise potentsiaali. Arvamus on otseselt ajendatud komisjoni seadusandlikest ettepanekutest ühise põllumajanduspoliitika ja ühtekuuluvuspoliitika kohta pärast 2013. aastat. Nendega laiendatakse EAFRD toetusi maapiirkondade kõigile, sh väikestele ettevõtetele, ning see on oluline muudatus. Pidades silmas teadmiste ja oskuste levitamist, on käesoleva omaalgatusliku arvamuse eesmärk aidata kaasa Euroopa arutelule aruka, kaasava ja püsiva majanduskasvu üle. Lisaks on arvamuses käsitletav oluline aspekt tingimuste parandamine, et kaasavatel, sektorülestel meetmetel oleks püsiv mõju maapiirkondade elukvaliteedile ja majandusjõule ning et rahvaarvu vähenemise tingimustes oleksid tagatud kommunaalstruktuurid. Samuti on omaalgatusliku arvamuse eesmärk hoogustada avalikku arutelu selle üle, kuidas tulla toime demograafiliste muutuste mõjudega, ning edendada liikmesriikides arutelusid konkurentsivõime ja elujõulisuse säilitamise üle maapiirkondades.

3. Praegune olukord

3.1 Maapiirkondades tegutsevatel ning seal kanda kinnitanud väikestel ja keskmise suurusega käsitööndus- ja põllumajandusettevõtetel on oma majandustegevusest ja ühiskondlikust panusest tulenevalt suur potentsiaal olemasolevate majanduslike ja sotsiaalsete struktuuride tugevdamiseks ja edaspidiste väljakutsetega toimetulemiseks. Nad osalevad vahetult elukvaliteedi kujundamises ning aitavad oma toodete ja teenustega kaasa piirkondliku identiteedi vormimisele. Nad hoiavad olulisi traditsioone, viies samas ellu uuendusi. Käsitööndus ja põllumajandus tähendavad modernsust ja jätkusuutlikust, kvaliteetseid tooteid, energiajulgeolekut, pidevat keskkonna- ja looduskaitset ning kultuuripärandi hoidmist. Käsitöönduse ja põllumajanduse valdkonnas tegutsevad inimesed on kõrgelt kvalifitseeritud, iseseisvad ning suure kohandumis- ja õppimisvõimega. Nendele omadustele toetuvad paljud majanduslikud ja sotsiaalsed edulood maapiirkondade külades ja väikelinnades.

3.2 Peaaegu kõigis ELi maapiirkondades peitub ikka veel käsitöönduse ja põllumajanduse ühise lisandväärtuse loomise suur potentsiaal. See potentsiaal seisneb tootmis-, töötlemis- ja turustamisalases koostöös piirkondlikul ja piirkondadevahelisel tasandil, samuti õiglases konkurentsis osalejate vahel ning naiste ja meeste võrdses osalemises.

3.3 ELi maapiirkonnad on väga erinevalt struktureeritud. Madala töötusmäära ja püsiva majanduskasvuga väga jõukate maapiirkondade kõrval on piirkondi, kus võideldakse süvenevate majanduslike probleemide, väljarände ja vananemisega. Alati ei pakuta ka vastuvõetavas geograafilises kauguses väljaõppe ja täiendõppe võimalusi. Valitseb oht, et lõhe sotsiaalses ja majanduslikus arengus ja infrastruktuuri standardites süveneb veelgi.

3.4 Eelkõige vanemad inimesed sõltuvad lühikestest vahemaadest ning hästi kättesaadavatest kodukoha lähedal pakutavatest teenustest. Noored vajavad lisaks hästi toimivat alusinfrastruktuuri, sh internet, lasteaed ja algkool. Demograafiliste muutuste tõttu on tungivalt vajalik maapiirkonna infrastruktuuride ja kommunaalstruktuuride ning jäätmekäitlussüsteemide suur kohandumisvõime. Praegu ei kasutata nende väljakutsetega toimetulemisel sageli piisaval määral kohalike ettevõtete, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete oskusi. Sotsiaalselt vastutustundlikud ja kohapeal tegutsevad käsitööndus- ja põllumajandusettevõtted annavad olulise panuse puuetega inimeste kogukonda integreerimisse.

3.5 Selleks, et olla kas iseseisvalt või siis ühiselt majanduslikult edukas, vajavad käsitööndus-, põllumajandus- ja muud piirkondlikud majanduspartnerid kiiret internetiühendust. Sageli puudub aga just äärepoolsetes maapiirkondades piisav lairibaühendus.

3.6 Ühiskondlikes aruteludes annab üha enam tooni piirkondlikkus, mis on vastutusel ja väärtustel põhineva ühiskonna väljendus ning püsiva majandustegevuse ja kooseksisteerimise eeldus. Kuid sageli jääb piirkonnas puudu vastavatest impulssidest või on stiimulid piirkondliku lisandväärtuse loomise potentsiaali suurendamiseks liiga nõrgad. Tihti puudub kogemustevahetus ühe piirkonna ettevõtjate vahel või on see alles lapsekingades.

3.7 Käsitööndus ja põllumajandus seisavad koos üha kasvavate väljakutsete ees, mis on seotud ressursitõhususe ja kliimakaitse parandamisega. Ressursitõhusus ja kliimakaitse on nii käsitöönduse kui ka põllumajanduse ühised võtmesõnad tulevikku suunatud ettevõtlusstrateegiate jaoks. Nende kahe sektori koostöö võib anda maapiirkondadele olulisi impulsse kogu ühiskonda puudutavate väljakutsetega toimetulemiseks.

4. Eesmärgid

4.1 Komitee peab äärmiselt vajalikuks seda, et Euroopa institutsioonid ja riikide valitsused tunnustaksid rohkem käsitöönduse ja põllumajanduse potentsiaali, võtaksid sobivaid poliitilisi meetmeid ja aitaksid seega tagada maapiirkondade tulevikuväljavaated.

4.2 Komitee toetab tugevalt käsitöönduse ja põllumajanduse täiendava ühise lisandväärtuse loomise potentsiaali rakendamist.

— Käsitöönduse ja põllumajanduse piirkondlikud väärtusahelad tuleb luua või neid tugevdada koos teiste sektoritega, nagu kaubandus, turism, tervishoid või metsamajandus. Sealjuures peaksid kehtima õiglased konkurentsireeglid ning luua tuleks ka struktuurid, et kasutada piirkonnas asuvate VKEde abiga paremini ära piirkondlikku majanduspotentsiaali.

— Maapiirkondades tuleks toetada VKEde säilimist, mitmekesistamist, loomist ja edasiarendamist ning sektoriülest majanduskoostööd.

— Maapiirkondade väiksemaid ettevõtteid tuleks paremini toetada, töötades välja kättesaadavad pakkumised majanduse, innovatsiooni ja pädevuste edendamiseks. Kõigis Euroopa piirkondades tuleb luua piisavad võimalused juurdepääsuks väljaõppele ja täiendõppele, samuti praktiliste teadmiste edastamiseks tulevikku kujundavate tipptehnoloogiate kohta.

— Kooliõpilased peaksid kohalike käsitööliste ja põllumajandustootjate juures tutvuma traditsiooniliste ja modernsete tootmisviisidega ning õppima tundma omavastutusel põhineva ja sõltumatu töö väärtust.

— Piirkondlike toiduainete ja muude piirkondlike toorainete tootmine, töötlemine ja turustamine peaksid järjepidevalt vastama konkreetsetele piirkondlikele nõudmistele ja kvaliteedile. Seepärast tuleks edendada kvaliteeditagamissüsteeme, samuti kaubamärkide arendamist ja turundust.

— Toetada tuleb ressursitõhusat ja kliimasäästlikku majandustegevust.

— Maapiirkondades tuleb tagada kommunaalstruktuurid, infrastruktuurid ja ühiskondlik elu ning neid edasi arendada.

— Maapiirkondades on lisandväärtuse loomise potentsiaali ära kasutamise põhieeldus modernsete lairibavõrkude tõhustamine.

— Detsentraalseid energiavarustussüsteeme ja energiatõhususe meetmeid tuleb käsitleda kui suurt võimalust täiendava lisandväärtuse loomiseks.

— Arvestades tõsiseid demograafilisi muutusi, on väga oluline, et maapiirkondades säiliks kvalifitseeritud tööjõud ja et neid töötajaid suudetaks meelitada käsitööndus- ja põllumajandusettevõtete jätkusuutlike tegevusalade juurde.

— Tingimata tuleb maapiirkondade asutusi, organisatsioone ja ettevõtteid – eriti põllumajanduse ja käsitöönduse sektoris – innustada pidama aktiivsemat kodanikuühiskonna dialoogi, tegema tihedamat majanduskoostööd ning õppima headest näidetest.

4.3 Komitee tõstab esile kolm eesmärki, mis on eriti olulised selleks, et nimetatud potentsiaali tulevikus piirkondliku majanduse jaoks partnerluses paremini ära kasutada.

4.3.1 Piirkondlikkus ja lisandväärtuse loomine

Põllumajanduse ja käsitöönduse oluline potentsiaal seisneb nende kohalikes ja piirkondlikes juurtes. Just globaliseeruvas maailmas muutub järjest olulisemaks kohalik ja piirkondlik aspekt. Sageli pakub kohalik kaubandus võimalusi aktuaalsete probleemide lahendamiseks. Seepärast on piirkondlike väärtusahelate väljatöötamisel üha kasvav roll. Eriti toiduainete sektoris on paljudes piirkondades olnud põllumajanduse ja käsitöönduse vahel traditsiooniliselt tihedad sidemed ja on tehtud koostööd, mis loovad neis piirkondades tarbijate jaoks olulist lisaväärtust. Selle kohta on palju positiivseid näiteid, mida tuleks edasi arendada ja teistesse piirkondadesse levitada. Samuti peaks see olema eeskujuks teistele toote- ja teenusevaldkondadele, nt puidutöötlemine ja maaturism. Samal ajal võib see koostöö aidata tagada kohalikke kommunaalstruktuure ja vähendada transpordi kasutamist, andes nii panuse kliimakaitse parandamisse.

Lähenemisviis, mis on suunatud olulisemate maapiirkonnas tegutsejate tihedamale koostööle väärtusahelates, võimaldab ka toiduainete tootmisel ja turustamisel lähtuda konkreetsetest piirkondlikest nõudmistest ja kvaliteedist ning luua nii ainulaadse kohaliku identiteedi. Ühiseks turustamiseks piirkondlike katusbrändide arendamine vastab tarbijate suurenevatele nõudmistele toodete kvaliteedi ja päritolu osas. Sarnaselt toiduainetega tuleks ka käsitöötoodetele kehtestada kvaliteedimärgid ja päritolutähised.

4.3.2 Energia ja toorained

Detsentraalsete energiavarustussüsteemide ja energiasäästmise meetmete kasutuselevõtt maapiirkondades muutub Euroopas tulevikus palju olulisemaks ja see on ideaalne valdkond käsitöönduse ja põllumajanduse koostööks. Taastuvenergia ja taastuvate toorainete keskkonnaalast kasu on võimalik vaid siis täielikult rakendada, kui nende tootmine ja töötlemine leiavad aset ühes ja samas piirkonnas. Selleks on vaja kohapealseid spetsialiste.

Häid väljavaateid piirkondlikuks koostööks pakub taastuvate materjalide ja toorainete kasvatamise, töötlemise ja turustamise valdkond.

4.3.3 Kvalifitseeritud tööjõu säilitamine

Demograafiliste muutuste ja märgatava väljarände tõttu äärepoolsetest maapiirkondadest suurlinnadesse on põllumajandus- ja käsitööndusettevõtetel üha raskem leida kvalifitseeritud tööjõudu (1). Nagu ühes komitee arvamuses juba märgitud, tuleb erilist tähelepanu pöörata naiste tööhõivele (2). Et tagada paikkonna pikaajaline elujõulisus, tuleb parandada nn pehmeid asukohategureid – elukvaliteet, eluase, haridus, vaba aja veetmine ja kultuuripakkumine ning eelkõige noortele peredele suunatud pakkumised. Majanduspartnerite jõupingutusi õpilaste ja noorte teadlikkuse tõstmiseks põllumajanduse ja käsitöönduse valdkonna heade tulevikuväljavaadetega elukutsete kohta tuleb toetada poliitikameetme abil tööhõiveametite ja koolide kaudu. Need elukutsed omandanud inimestel on kõrge tööalane konkurentsivõime ning nad suudavad tööturu väljakutsetega hästi toime tulla (3).

5. Meetmed

5.1 Eelnimetatud eesmärkide saavutamiseks on komitee arvates oluline tugineda järjepidevalt Euroopa 2020. aasta strateegile aruka, kaasava ja püsiva majanduskasvu edendamiseks, võtta kohaselt arvesse maapiirkondade toetamist EAFRD raames selle kuue toetusprioriteedi ja struktuurifondide kaudu ning saavutada integreeritud poliitiliste lähenemisviiside abil püsiv mõju maapiirkondade elukvaliteedile ja majandusjõule. Sektori- ja fondiülene lähenemisviis aitaks kaasa väärtusahelate ühisele arendamisele, väljarände vähendamisele ja kommunaalstruktuuride stabiliseerimisele maapiirkondades ja oleks seega kasulik kõigile kohalikele ettevõtlusvaldkondadele ja elanikkonnarühmadele.

5.2 Komitee arvates on ELi tulevase maapiirkondade struktuuripoliitika konkreetsed lähtepunktid alljärgnevad.

— investeerimistoetused maapiirkondade VKEdele tegevuse mitmekesistamiseks, uute ettevõtete loomiseks, ettevõtete ülevõtmiseks ja edasiarendamiseks;

— valdkonnaülese koostöö ja platvormide toetamine ja käivitamine (nt korrapäraselt toimuvate ümarlaudade loomisega);

— piirkondlike (traditsiooniliste) majandusringluste toetamine lühikeste transporditeede kaudu;

— piirkondlike katusbrändide toetamine piirkondlike toodete ja teenuste ühiseks töötlemiseks ja turustamiseks;

— kvaliteedi ja kvaliteedi tagamise süsteemide toetamine toodete eduka müümise tegurina;

— ressursitõhusa ja kliimasäästliku majandustegevuse edendamine;

— teadmiste ja kogemuste sihipärase levitamise toetamine maapiirkonna käsitööndus- ja põllumajandusettevõtete ja teiste majanduspartnerite hulgas;

— innovatsioonipartnerluste edendamine teaduse ja majanduse vahel, pidades eriti silmas rakendusele ja protsessidele suunatud innovatsiooni VKEde jaoks;

— maapiirkondade majandusinfrastruktuuri (eelkõige lairibaühendus) tagamine ja väljatöötamine;

— majandus- ja sotsiaalpartnerite meetmete toetamine, et tagada tulevikus erialase tööjõu vajaduse katmine;

— teavitustegevus, koolidele ja avalikkusele ettevõtete külastamise võimaluste pakkumine;

— praeguse LEADER algatuse laiendamine ettevõtete oluliselt suuremaks kaasamiseks ja maapiirkondade majandusliku potentsiaali suurendamiseks;

— väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatest koosnevate nõustajate võrgustike toetamine, pidades eriti silmas abi osutamist koostöö tegemisel;

— platvormide loomine ja edasiarendamine maapiirkondade majandus- ja sotsiaalpartnerite piirkondliku arengu ja koostöö parimate tavade kogumiseks ja levitamiseks;

— maapiirkondade toetamine piirkondlike paindlike eelarvete kaudu.

Brüssel, 23. veebruar 2012 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) CESE 1704/2007, ELT C 120, 16.5.2008, lk 47.

(2) CESE 1175/2011, ELT C 318, 29.10.2011, lk 43.

(3) Idem.