Ühtsete nõuete peamine eesmärk on tagada tarbijate kõrgetasemeline kaitse, eelkõige kosmeetikatoodete kohta esitatavate eksitavate väidete eest. Ühtsed nõuded moodustavad ettevõtete jaoks ELi tasandil kehtestatud raamistiku ja annavad liikmesriikide pädevatele ametiasutustele märksa tugevama õigusliku aluse turukontrolli puudutavate otsuste tegemiseks; seetõttu peaksid need olema igasuguse täiendava analüüsi aluseks. Ühtsetele nõuetele tuginedes on pädevatel ametiasutustel palju lihtsam kosmeetikatoodete kohta esitatavaid väiteid kontrollida.

Artikli 20 kohaselt on keelatud esitada väiteid, mis tekitavad mulje, et kosmeetikatootel (nagu see on määratletud kosmeetikatoodete määruse artikli 2 lõike 1 punktis a) on omadus või otstarve, mida tal tegelikult ei ole.

Et kosmeetikatoodete kohta esitatavad väited oma eesmärki õigesti täidaksid, on vaja tõhusat raamistikku, mis tagab, et need väited on ausad ega eksita tarbijaid, arvestades konteksti ja turustamisvahendeid, mille abil neid väiteid esitatakse (olenemata sellest, kas tegemist on trükimaterjali, telereklaami või mõne uue teabekanaliga, nagu internet või nutitelefonid).

Toodete kohta esitatavad väited on ka turundusvahendid, mida kosmeetikafirmad kasutavad selleks, et eristada oma tooteid konkurentide omadest. Seega võivad need väited aidata kaasa siseturu toimimisele ning uuenduste ja ettevõtetevahelise konkurentsi stimuleerimisele.

Toodete kohta esitatavad väited on olulised vahendid, mille abil teavitatakse tarbijaid toote tunnustest ja omadustest ning aidatakse valida tarbijate vajadustele ja ootustele kõige paremini vastavaid tooteid. Tänapäeval kannab peaaegu iga ELi turule lastav kosmeetikatoode mingit laadi teavet, mis on liigitatav toote kohta esitatavaks väiteks.

Kosmeetika hõlmab eri tootekategooriates väga laias valikus tooteid šampoonidest, parfüümidest ja juuksevärvidest päevituskreemide, hambapastade ja deodorantideni. ELi turul pakutavate kosmeetikatoodete suurt hulka (üle miljoni erineva toote) arvestades on väga oluline tagada, et tarbijatele antaks konkreetset, arusaadavat ja usaldusväärset teavet, mille õigsuse tõendamisel on kasutatud üldtunnustatud meetodeid ning mis võimaldab tarbijatel teha teadlikke valikuid ja võrdlusi, et leida oma vajadustega kõige paremini sobivad tooted.

Euroopa kosmeetikatööstus on hoogsalt arenev ja konkurentsitihe sektor. Igal aastal on ligikaudu 25 % kosmeetikatoodetest Euroopa turul uued tooted. Oma 77 miljardi euro suuruse jaeturuga on Euroopa kosmeetikavaldkonnas üleilmne liider. Kolmandik kõigist maailmas müüdavatest kosmeetikatoodetest pärineb Euroopast.

Vastavalt hartas ja juhtpõhimõtetes seatud eesmärkidele viis Euroopa reklaamistandardite liit (European Advertising Standards Alliance, EASA) 2015. aastal ellu esimese seiremeetme kuues Euroopa riigis: Prantsusmaal, Ungaris, Itaalias, Poolas, Rootsis ja Ühendkuningriigis. Iseregulatsiooni organid analüüsisid kokku 1 861 kosmeetikatoodete reklaami (sealhulgas 577 tele- ja 1 284 trükireklaami), mis anti eetrisse või avaldati 2014. aasta septembris, 2015. aasta märtsis ja 2015. aasta juunis. EASA aruande kohaselt on kõigi asjakohaste reklaamialaste tegevusjuhendite ja õigusaktide täitmise määr 91 % ja ühtsetele nõuetele vastavuse määr samuti 91 %; seega osutab aruanne, et kosmeetikatööstus on keskendunud vastutustundliku reklaamimise reeglitest kinnipidamisele.

Eksitava ja võrdleva reklaami direktiivil on küll sarnased eesmärgid, kuid direktiivi reguleerimisala on kosmeetikatoodete määruse artikli 20 reguleerimisalast laiem ega piirdu toodete otstarbe ja omadustega. Eksitava ja võrdleva reklaami direktiiv võib olla kohaldatav igasuguse reklaami suhtes, mida kasutatakse toodete müügi edendamiseks.

Kuigi kosmeetikatoodete määruse põhjendus 51 rõhutab vajadust kaitsta tarbijaid eksitavate väidete eest, ei piirdu artikli 20 reguleerimisala tarbijate kaitsega. Ühtsetele nõuetele on lisatud õiglus kui keskne põhimõte, mille eesmärk on kaitsta konkurentide huve ja õiglast kauplemist.

Eksitavat ja võrdlevat reklaami käsitleva direktiivi 2006/114/EÜ eesmärk on kaitsta ettevõtjaid eksitava reklaami eest ning sätestada tingimused, mille kohaselt võrdlev reklaam on lubatud. Eksitava ja võrdleva reklaami direktiiv võib mõningatel juhtudel hõlmata samu tavasid, mida reguleerib ebaausate kaubandustavade direktiiv, kuid nende tavade hindamine eksitava ja võrdleva reklaami direktiivi alusel keskendub konkurentidele avalduvale mõjule.

Kui kosmeetikatoodete määrusega reguleeritakse ebaausate kaubandustavade konkreetseid aspekte, on selle sätted ebaausate kaubandustavade direktiivi sätete suhtes erinormidena ülimuslikud. See põhimõte on selgelt sätestatud ebaausate kaubandustavade direktiivi artikli 3 lõikes 4, mille kohaselt juhul, kui direktiivi sätted „on vastuolus ebaausate kaubandustavade konkreetseid aspekte reguleerivate muude ühenduse eeskirjadega”, on viimati nimetatud eeskirjad ülimuslikud ning neid kohaldatakse kõnealuste konkreetsete aspektide suhtes. Seda põhimõtet täpsustatakse ebaausate kaubandustavade direktiivi põhjenduses 10, mille kohaselt „kohaldatakse käesolevat direktiivi ainult juhul, kui puuduvad ühenduse õiguse erisätted, millega reguleeritakse ebaausate kaubandustavade teatavaid aspekte, näiteks teabele esitatavaid nõudeid ja tarbijale teabe esitamise viisi käsitlevaid eeskirju”.

Kosmeetikatoodete määrus ning direktiiv 2005/29/EÜ ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausate kaubandustavade kohta teenivad sarnast eesmärki kaitsta tarbijaid eksitavate väidete eest; direktiivi võib täiendavalt kohaldada kosmeetikatoodete kohta esitatavate väidete suhtes, kui need väited on ebaausate kaubandustavade direktiivi tähenduses käsitletavad kaubandustavana.

Kõigis liikmesriikides pöörati kontrollimisel kõige enam tähelepanu tervisealastele väidetele, sest komisjon oli soovitanud keskenduda väidetele, mis võivad kujutada endast ohtu tarbija tervisele, kui need on nõuetele mittevastavad ja eksitavad ning võivad seeläbi avaldada tarbija tervisele kahjulikku mõju.

Et saada oma aruande jaoks asjakohaseid andmeid, palus komisjon, et liikmesriikide turujärelevalveasutused võtaksid arvesse alljärgnevaid põhimõtteid.

Kontrollimine toimus kas tavapärase turujärelevalve raames või spetsiaalsete kohapealsete kontrollidena seoses käesoleva aruande koostamisega. Enamikus liikmesriikides külastati asjaomaseid levitajaid, vastutavaid isikuid, tootmisettevõtteid, jaemüügikohti, e-poode ja hulgimüüjaid. Paljudes liikmesriikides kontrolliti ka importijate ja eksportijate tegevuskohti.

Liikmesriigid uurisid mitmesugustes teabekanalites (televisioon, raadio, üldine ja erialane ajakirjandus, internet), pakenditel, reklaamvoldikutes, brošüürides, ajakirjades ja veebisaitidel (teatavatele kaubamärkidele pühendatud veebisaidid ja tervishoiuga seotud veebisaidid) esitatud väiteid. Arvesse võeti ka teatavaid sotsiaalmeediakanaleid, mis on suunatud erisugustele tarbijarühmadele. Liikmesriigid moodustasid ka apteekides ja paraapteekides müüdavate toodete valimeid.

Enamik analüüsimiseks moodustatud valimeid sisaldas tooteid, mille kohta esitati järgmist liiki väiteid:

koostisaineid iseloomustavad väited (nt „vananemisvastane”);

toote tõhususega seotud väited (nt päikesekaitsefaktoriga nahakreem);

mingite ainete puudumist rõhutavad väited (nt „ei sisalda lõhnaaineid”);

toote nahasõbralikkusele osutavad väited („hüpoallergeenne”, „tundlikule või atoopilisele nahale”);

väited tervisele kasuliku toime või muud laadi kasulikkuse kohta peale kosmeetilise otstarbe (nt päikesekaitse- või intiimhügieenitooted).

Liikmesriigid kontrollisid tooteandmikke, ohutuse hindamisega seotud dokumente ja toodetel endil näiteks teksti, piltide, sümbolite, kaubamärkide ja nimetuste kaudu esitatud väiteid. Valimisse kuuluvaid tooteid analüüsiti teaduslikult, et kontrollida nende koostisainete olemasolu, mida väideti tootes olevat või sealt puuduvat.

Mõned liikmesriigid kontrollisid ka kosmeetikatoodete määruse artikli 23 alusel edastatud teateid tõsise soovimatu mõju kohta ja kiire teabevahetuse süsteemi (RAPEX) kaudu edastatud teateid.

3.3.Liikmesriikides tehtud turujärelevalve tulemused

Kahekümne ühelt liikmesriigilt saadud teabe kohaselt analüüsiti 2014. ja 2015. aastal kokku 38 995 väidet kosmeetikatoodete kohta. Neist 38 995 väitest 3 730 (10 %) ei vastanud nõuetele. Nõuetelevastavate ja mittevastavate väidete osakaal varieerub suuresti, sõltuvalt toodete levitamise viisist. Mõnes liikmesriigis esitati kuni 70 % nõuetele mittevastavatest väidetest internetis, ainult 17 % tegelikel toodetel ja 13 % brošüürides.

3.3.1.Toote toimivus

Vastanud 21 liikmesriigist 16 teatasid, et tuvastasid nõuete „tõendipõhisus” ja „ausus” rikkumise juhtumeid toodete puhul, mille kohta esitati otstarvet käsitlevaid väiteid, mida ei olnud võimalik piisavate tõenditega kinnitada, kuna olemasolevad uuringud ei ole korratavad ega teaduslikult piisavalt usaldusväärsed. Sama kehtis väidete kohta, milles rõhutati ühe koostisaine otstarvet lõpptoote otstarbena. Kuna aine sisaldus tootes oli väike, ei olnud selle mõju võimalik saavutada ja tootja väidetud otstarvet toetavaid tõendeid peeti ebapiisavaks. Näiteks väideti selliste toodete kohta, et need kaitsevad päikese eest või ei sisalda ühtki allergeeni. Neid väiteid peeti ebaausaks.

3.3.2.Väited raviomaduste ja ravitoime kohta

Kümnes liikmesriigis leiti kosmeetikatoote ravitoime kohta esitatud väiteid, mis rikkusid mitut nõuet, näiteks nõudeid „teadlik otsus”, „ausus”, „tõendipõhisus” ja „vastavus õigusnormidele”. Need väited tõid esile, et üha raskem on eristada ja liigitada piiripealseid tooteid, s.t teha kindlaks, kas tegemist on kosmeetikatootega või ravimi või meditsiiniseadmega.

Ühtsetest nõuetest võib lähtuda ainult siis, kui on kindlaks tehtud, et toote näol on tegemist kosmeetikatoodete määruse artiklis 2 määratletud kosmeetikatootega. Vastasel juhul võidakse teha näiteks väär järeldus, et tegemist on nõuetele mittevastava kosmeetikatootega, kuigi tegelikult on tegemist meditsiiniseadme või ravimiga. Seega tuleks kosmeetikatooteid turujärelevalve raames kontrollida alles pärast seda, kui on lahendatud võimalikud meditsiiniseadmeid või ravimeid puudutavad piiripealsete juhtumitega seotud küsimused.

Enamik liikmesriike leidis, et ravitoimele osutavad eksitavad väited on tarbijate jaoks kõige ohtlikumad. Uskudes, et kosmeetikatootel on ravitoime ja raviomadused, võib tarbija arsti juurde minekut ja ravimist edasi lükata. Niisugused eksitavad väited olid näiteks väited nahale, vereringele, sügavamal asuvatele kudedele, lihastele, liigestele, veenidele või rasvkoele avalduva ravitoime kohta ning väited põletikuvastase toime või raviomaduste kohta. Toodete kohta väideti, et neil on ravitoime, raviomadused või biotsiidne mõju, kuigi vastutaval isikul ei olnud esitada neid väiteid toetavaid tõendeid.

3.3.3.Ei sisalda lubatud koostisaineid

Kümme liikmesriiki tõstatasid kontrollitud väidete puhul nõude „õiglus” rikkumise küsimuse, kuna neis väidetes halvustati lubatud koostisaineid. Sellised väited on näiteks „ei sisalda parabeene” või „ei sisalda alumiiniumi”.