[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 21.3.2011

KOM(2011) 133 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Kolmas järelaruanne teatise kohta, milles käsitletakse veepuuduse ja põua probleemi Euroopa Liidus (KOM(2007) 414 (lõplik))

SEK(2011) 338 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Kolmas järelaruanne teatise kohta, milles käsitletakse veepuuduse ja põua probleemi Euroopa Liidus (KOM(2007) 414 (lõplik))

SISSEJUHATUS

Komisjon võttis 2007. aastal vastu veepuudust ja põudasid käsitleva teatise[1]. Selles esitati seitse poliitikavaldkonda tõhusa veemajanduse arendamiseks Euroopas. Oktoobris 2007[2] toetas nõukogu kõnealuses teatises esitatud poliitikavalikuid ning palus komisjonil 2012. aastaks üle vaadata veepuuduse ja põudadega seotud strateegia; Euroopa Parlament võttis 2008. aastal vastu resolutsiooni, milles ta rõhutas vajadust võtta kiireloomulisi meetmeid ja eraldada rohkem vahendeid. Veevarude kasutuse tõhustamise meetmeid tuleks käsitleda osana 2020. aasta strateegia kohasest ressursitõhususe alasest juhtalgatusest[3].

Esimeses (2008. aasta)[4] ja teises (2009. aasta)[5] aruandes veepuudust ja põudasid käsitleva teatise kohta nimetati mõningad edukad poliitikaalgatused nii ELi kui ka riikide tasandil, kuid jõuti siiski järeldusele, et veel on palju teha.

Nõukogu tunnistas juunis 2010, et veepuudus ja põuad on juba praegu paljudes Euroopa piirkondades tõsine probleem, ning kutsus liikmesriike üles edendama tõhusamat ja säästvamat veekasutust; ühtlasi tuletas nõukogu meelde, et poliitika edasiarendamiseks on vaja usaldusväärseid andmeid veepuuduse ja põuajuhtumite kohta. Nõukogu palus komisjonil kaaluda veepuuduse ja põuajuhtumite probleemiga toimetulekuks sobivaid meetmeid ja rahastamisvahendeid ning esitada vajaduse korral asjakohased ettepanekud.

Käesolev aruanne hõlmab ajavahemikku mai 2009 – mai 2010 ning selle aluseks on 21 riigi vastused komisjoni iga-aastasele küsimustikule[6]. Veepuudusega seoses oli olukord järgmine:

- kolm liikmesriiki (CZ, CY, MT) märkisid, et nad kannatasid pidevalt veepuuduse all;

- viis liikmesriiki (FR, PT, HU, ES, UK) märkisid, et nad kogesid pikaajalisest keskmisest vähem põudasid või sademeid ning

- neli liikmesriiki (FR, NL, RO, SE) kannatas mõnel üksikul korral kohaliku veepuuduse all.

Sellest olukorrast tingituna võeti mõnes mõjutatud liikmesriigis leevendamismeetmeid ning piirati veekasutust (FR), niisutamist (RO, SE, CY) ja laevaliiklust (NL). Kuus liikmesriiki (AT, BE, EE, IE, LU, SK) ja Šveits (CH) märkisid, et nad ei kannatanud põudade ega veepuuduse all. Liikmesriikide edastatud teavet tuleks võrrelda Euroopa Keskkonnaagentuuri 2010. aasta aruandega keskkonnaseisundi kohta[7]. Selles on öeldud, et kui välja arvata mõni põhjapoolne ja hõredalt asustatud, rikkalike veevarudega riik, esineb veepuudust paljudes Euroopa piirkondades, eriti lõunaosas, kus paraku on ühtaegu väga suur veepuudus ja -nõudlus .

Käesolevas aruandes on kirjeldatud täpsemalt veepuuduse ja põudade ulatust ELis ning nende probleemidega toimetulemiseks võetud meetmeid. Aruandes on esitatud ka meetmed, mida komisjon peab rakendama enne veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika läbivaatamist 2012. aastal.

EUROOPA VETE KAITSMISE KAVA

Komisjonil on kavas võtta 2012. aasta lõpuks vastu Euroopa vete kaitsmise kava, mille koostamiseks hinnatakse vee raamdirektiivi[8] rakendamist, veepuudust ja põudasid käsitlevat poliitikat ning veevarude haavatavust kliimamuutuste ja muude inimtegevusest tingitud tegurite suhtes. Sellel hindamisel on kaks eesmärki:

- uurida tehtut, st hinnata ELi veevarude kaitse ja kättesaadavuse tagamiseks kehtestatud põhimõtete ja meetmete rakendamist ja tulemusi ning selgitada välja kitsaskohad ja puudujäägid;

- uurida tulevikku ehk seda, milliseks kujuneb veekeskkonna haavatavus tulevikus, et selgitada välja, milliseid meetmeid ja vahendeid on ELi eri poliitikavaldkondades vaja, et tagada ELis vee säästev kasutus pikas perspektiivis.

Kavas võetakse kokku poliitilised soovitused ja esitatakse mitu uut (sh vajaduse korral õiguslikku) algatust. Samuti uuritakse selles vajadust täiendavate rahaliste vahendite, stiimulite ja meetmete järele ning vajadust luua andmekogumist ning teaduse ja tehnika arengut toetav süsteem. Kavas uuritakse ka veepoliitika eri valdkondade, sh veevarude kvaliteedi ja kättesaadavusega seotud aspektide omavahelisi seoseid. Kava valmib tihedas koostöös sidusrühmadega.

Komisjoni töö tugineb peaasjalikult Euroopa Keskkonnaagentuuri koostatavale integreeritud analüüsile, milles seostatakse veevaldkonnaga seotud ressursitõhusus, veearvestus, keskkonna välismõjud ja poliitikameetmed.

VEEPUUDUST JA PÕUDASID KÄSITLEVA POLIITIKA LÄBIVAATAMINE

Veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika läbivaatamiseks peeti sidusrühmadega esimest korda nõu aprillis 2010. Komisjon tutvustas siis poliitika läbivaatamise põhikomponente ning selle ettevalmistamise protsessi ja ajakava.

Veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika läbivaatamise põhikomponendid on:

- tõhus veekasutus (põllumajanduses ja linnades);

- parem planeerimine (nõudluse juhtimine, maakasutuse planeerimine, põuavaatlussüsteemi ja näitajate väljatöötamine, veepuuduse ja põudade küsimuse parem kaasamine vesikonna majandamiskavadesse ja valdkondlikku poliitikasse) ning

- vastavad rakendusmeetmed (nt tõhusamasse veekasutusse investeerimine, veehinna kujundamine ja veejaotus).

Poliitika läbivaatamine hõlmab ka veepuuduse ja põudade probleemi välismõõdet. Paljudes maailma piirkondades muutub veevarude olukord üha halvemaks ning ELi veetarbimise mõju tuleneb suuresti rohke veekasutusega seotud imporditud toodetest (nt toiduained ning põllumajandus- ja tekstiiltooted). Selleks et tõsta teadlikkust toodete või tootmisprotsessidega seotud veetarbimisest, kasutatakse üha enam veetarbimise mõju ja olelusringi analüüsi põhimõtteid. Poliitika läbivaatamisel hinnatakse, kui kasulikud võivad need vahendid olla poliitikameetmete kujundamisel.

VEEKASUTUSE TÕHUSTAMINE

Kooskõlas veehierarhiaga, mida on kirjeldatud 2007. aasta teatises, moodustab tõhusam veekasutus olulise osa veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika läbivaatamisest, mis hõlmab järgmisi konkreetseid valdkondi.

Ehitiste veetõhusus

Enamikus liikmesriikidest ei ole seni veel rakendatud siseriiklikke õigusakte, milles käsitletakse ehitiste veetõhususe norme või veekasutusseadmeid, kuigi vesikonna majandamiskavad hõlmavad mõningaid aspekte (BG, CY, IE, SK). Ühendkuningriigis on vee-ettevõtjatele kehtestatud uued tõhusa veekasutuse eesmärgid.

Komisjon käivitas 2010. aasta lõpus uuringu, et analüüsida põhjalikumalt, kuidas saaks Euroopas ehitiste veetõhusust parandada. Komisjon uurib kolme ehitiste veetõhususe parandamisega seotud aspekti: veesäästuseadmed, veetõhus ehitamine, projekteerimine ja renoveerimine ning ehitiste veetõhususe mõõtmine.

Uuringu käigus selgitatakse välja ehitiste veetõhususe parandamiseks kõige sobivamad regulatiivsed ja mitteregulatiivsed meetmed alates direktiivist (analoogne ehitiste energiatõhususe direktiiviga[9]) kuni tõhusa veekasutuse lisamiseni kehtivatesse regulatiivsetesse meetmetesse, aga ka muud meetmed ja normid. Hinnatakse kavandatud meetmete majandus-, keskkonna- ja sotsiaalset mõju.

Lekete vähendamine veevõrgus

Üks veekasutuse tõhustamise viis on vähendada veevõrgus lekkeid. Uuringute tulemused on seni näidanud, et teatavates Euroopa piirkondades läheb veega varustamisel kaduma 50 % võetud veest. Veekaod veevõrgus erinevad aga liikmesriigiti oluliselt.

Ka liikmesriigid märkisid, et lekete vähendamine on oluline küsimus, ning kolmeteistkümnes riigis (AT, BE, BG, CY, ES, FR, IE, IT, MT, PT, RO, SE, SK, UK) on aruandlusperioodil selles valdkonnas võetud olulisi meetmeid. Rakendatud meetmed hõlmavad perioodilisi hooldustöid, ajakohastatud suuniseid, lekete avastamist, lekete kvantifitseerimise ja vähendamise meetmeid, uusi õigusakte, millega kohustatakse kohalikke omavalitsusi edendama tegevuskavasid ja mitmeaastaseid tööprogramme ning veevärkide taastamise meetmete lisamist vesikonna majandamiskavadesse ja riiklikesse kavadesse. Mõnes liikmesriigis (CZ, EE, HU, LU) ei kavandata veevõrgu uuendamist; Madalmaad märkisid aga, et joogiveega varustamise süsteemid lekivad vähe (<5 %) ja seega ei peeta lekete vähendamise meetmeid vajalikuks.

Komisjon käivitas 2010. aastal Euroopa Parlamendi palvel katseprojekti, et uurida veevõrkude majanduslikku ja ressursitõhusust. Projekti raames tehakse 5–8 prooviuuringut, mille käigus analüüsitakse valgalade tasandil veevõrkude leketega seotud tegureid ja kvantifitseeritakse need. Ühtlasi selgitatakse projekti käigus välja kulutõhusad lahendused veekao vähendamiseks ning esitatakse soovitused varustussüsteemide veetõhusust parandavate poliitikameetmete kohta.

Tõhus veekasutus põllumajanduses

Novembris 2010 võeti vastu komisjoni teatis, milles käsitleti ühise põllumajanduspoliitika eesmärke 2020. aastaks[10]. Selles märgiti, et põllumajandus aitab suurendada vastupanuvõimet üleujutustele ja põudadele, kuid tunnistati samas, et paljud põllumajandustavad võivad avaldada keskkonnale survet ning põhjustada mullaviljakuse vähenemist, veepuudust, reostust ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemist. Vee raamdirektiivi lisamist vastavusnõuete reguleerimisalasse kaalutakse siis, kui direktiiv on rakendatud ja põllumajandustootjate tegevuskohustused kindlaks määratud.

Liikmesriikides loodi põllumajandusettevõtete nõuandeteenused, et aidata põllumajandustootjatel täita vastavusnõudeid. Liikmesriigiti pööratakse nõuandeteenustes veeküsimustele erinevat tähelepanu; vaja oli lisasuuniseid ning seepärast koostas komisjon koos sidusrühmadega haldusasutustele käsiraamatu veeküsimuste lisamise kohta põllumajandusettevõtete nõuandeteenustesse[11].

Komisjon käivitas 2010. aasta lõpus uuringu, et saada ülevaade põllumajandusliku veekasutuse praegusest olukorrast Euroopas. Uuringus kogutakse teavet selle kohta, kuidas saab põllumajanduses vett säästa.

Loata veevõttu käsitleti 2010. aastal ELi eesistujariigi Belgia korraldatud konverentsil. Paljudes liikmesriikides võetakse vett ilma loata ja see mõjutab vee kättesaadavust. Sellise väärkasutuse väljaselgitamiseks ja vastavaks karistamiseks on vaja tõhusamaid kontrollimeetmeid ning komisjon kavatseb poliitika läbivaatamist ette valmistades sellele küsimusele jätkuvalt erilist tähelepanu pöörata.

Kõrbestumise peatamine

Komisjon käivitas 2010. aastal Euroopa Parlamendi palvel kõrbestumise peatamist käsitlevad katseprojektid, et levitada Euroopas parimaid tavasid. Nende projektide tulemusel esitatakse ka veekasutuse tõhustamise näidismeetmed ning näidised ja parimad tavad veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika läbivaatamise toetamiseks.

PAREM PLANEERIMINE

Lisaks veekasutuse tõhustamise viisidele uuritakse veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika läbivaatamise käigus ka seda, kuidas saaks põudadega toimetulekut paremini planeerida ja selleks paremini valmistuda ning veenõudlust tõhusamalt juhtida.

Mitmes liikmesriigis on võetud meetmeid veepuuduse ja põudade küsimuse lisamiseks valdkondlikku poliitikasse, eelkõige on tehtud jõupingutusi veetarbimise vähendamiseks (AT, BG, BE, CY, FR, HU, IT, MT, RO, SK, NL, LU, RO) ja kliimamuutustega kohanemiseks (AT, ES, PT, CH). Teatati ka veepuuduse ja põudadega seotud meetmete lisamisest vesikonna majandamiskavadesse (BE, CY, HU, IT, MT, RO, SK, NL) ning konkreetsetest siseriiklikest kavadest (BG, LU, UK), mis on seotud tööstuse, põllumajanduse (LU, RO) ja majapidamistega.

Vesikonna majandamiskavade rakendamine

Vee raamdirektiiviga ettenähtud vesikonna majandamiskava iga valglapiirkonna kohta tuli vastu võtta detsembriks 2009 ning sellekohane teave tuli komisjonile edastada 22. märtsiks 2010. Detsembriks 2010 ei olnud vesikonna majandamiskava esitanud mitu liikmesriiki, kus eeldatakse kõige suuremat veepuudust ja põuda (CY, EL, ES, PT, RO).

Liikmesriigid hakkasid vesikonna majandamiskava rakendama 2010. aastal. Samal ajal alustas komisjon esitatud kavade hindamist, mille käigus käsitletakse ka veepuuduse ja põudade küsimust. Aruanne selle kohta, kuidas liikmesriigid on vesikonna majandamiskava koostanud, avaldatakse vete kaitsmise kava osana 2012. aastal.

Põuavaatlussüsteemi ja varajase hoiatamise süsteemi edasiarendamine

Euroopa põuavaatlussüsteemi prototüüpi on edasi arendatud. Selle süsteemi abil saab Euroopas pidevalt jälgida põuanäitajaid ja need kaardiserveril kuvada. Kõik näitajad hõlmavad kogu Euroopat ning näidatud on tegelikud andmed ja kõrvalekalle eeldatavast pikaajalisest keskmisest. Pikas perspektiivis võib operatiivseire tegemisel abi olla ülemaailmse keskkonna- ja turvaseire (GMES) teenuste kasutamisest.

2010. aastal katsetati esimest korda põua meteoroloogilist ennustamist ning kohalike, piirkondlike ja riiklike teenistustega sõlmiti esimesed koostalitluskokkulepped, sh loodi Kagu-Euroopa põuaohjekeskus, Hispaania säästva arengu vaatluskeskus ja Ebro valgala amet.

Andmete kogumine ja tervikliku näitajate raamistiku loomine

ELis on veepuuduse ja põudadega seotud teadmistes endiselt olulised lüngad ning vaja on usaldusväärseid ja võrreldavaid andmeid, mis kajastavad veepuuduse ja põuajuhtumite ajalist ja ruumilist jaotust, kliimamuutuste eeldatavat mõju veevarudele ja ökosüsteemide haavatavusele ning seonduvaid sotsiaal-majanduslikke aspekte.

Vee raamdirektiivi 2010.–2012. aasta ühise rakendamisstrateegia raames tegeleb eksperdirühm veepuuduse ja põua näitajate kindlaksmääramisega. Veepuuduse ja põudade hindamiseks on vaja erinevaid näitajaid. Veepuudusenäitajate puhul järgitakse sageli nn surve-seisundi-reageeringu põhimõtet ja võrreldakse veevõttu/veekasutust pikaajalise kättesaadavusega. Põuanäitajad põhinevad tavaliselt meteoroloogilistel ja hüdroloogilistel muutujatel, nt sademed, veevool, mullaniiskus, veehoidlates oleva vee kogus ja põhjaveetase.

Komisjon töötab välja[12] ka haavatavusnäitajad selle kohta, millist mõju avaldavad veeolukorrale teatavad kliimamuutuste ja sotsiaal-majanduslikud stsenaariumid, ning koostab võimalike kohanemismeetmete loetelu ja hindab nende mõju, andes suurt tähtsust veepuuduse- ja põuaküsimustele.

Komisjon on asunud hindama looduslikku veesäilitusvõimet käsitlevaid meetmeid ning nende võimalikku mõju näiteks veepuuduse ja põudade ennetamisele. Varsti avaldatavas komisjoni teatises käsitletakse keskkonnahoidliku infrastruktuuri paljusid hüvesid, sh selle tähtsust vee säilitamisel ja äärmuslike ilmastikunähtuste mõju leevendamisel. Keskkonnahoidlik infrastruktuur aitab vett kauem valgalades hoida ja võimaldab seega mulla, metsa, rohumaade ja märgalade ökosüsteemidel vett säilitada ja ära juhtida.

Peale selle rakendab Euroopa Keskkonnaagentuur koostöös Eurostati ja Teadusuuringute Ühiskeskusega Euroopas järk-järgult veekontosid , et toetada üleminekut veevarude säästvamale majandamisele. Kontodes määratakse valgalade ja kuude kaupa kindlaks kõigis sektorites kättesaadava ja kasutatud vee kogus. See meetod võimaldab välja selgitada suurima veestressi all kannatavad alad ja kvantifitseerida liigse kasutamise. Nii saab parimal võimalikul viisil välja arendada mittesäästva veekasutamise vastased meetmed. Esimesed tulemused loodetakse saada 2011. aastal.

VAHENDID

Rahastamine

Euroopa fondid ja riigiabi pakuvad veepuuduse ja põudade probleemiga toimetulekuks üha rohkem võimalusi. Euroopa tasandil tuleks raha eraldada kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga ette nähtud eesmärkidega, sh keskkonnaalased kaalutlused ja ressursitõhusus.

Komisjon võttis oktoobris 2010 vastu teatise, milles käsitletakse ELi eelarve läbivaatamist 2013. aasta järgset aega silmas pidades[13]. Komisjon pakkus ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas välja uue planeerimis- ja majandamistsükli, et tulevased ELi rahastamisvahendid oleksid tihedalt seotud Euroopa 2020. aasta strateegiaga ette nähtud eesmärkidega.

Komisjon kannustab teatises „Kestlikku kasvu toetav regionaalpoliitika Euroopa 2020. aasta strateegias”[14] juhtimisasutusi kasutama regionaalpoliitika rahalisi vahendeid seoses loodusriskide ärahoidmise projektidega, mis aitavad säilitada ökosüsteemi teenuseid (nt vee kvaliteeti ja kogust), ning tähtsustama keskkonnahoidlikke infrastruktuure (nt lammide taastamine), mis aitavad säilitada puhta vee kättesaadavust. Lisaks palub komisjon neil võtta täielikult arvesse veehierarhiat ning eelistada projekte, milles käsitletakse veesäästu ja tõhusamat veekasutust.

Ühise põllumajanduspoliitika reformi suunitlust käsitlevas hiljutises teatises märgiti, et tulevased otsetoetused peaksid sisaldama kohustuslikku keskkonnahoidlikkuse komponenti, toetades kogu ELi territooriumil kohaldatavaid keskkonnameetmeid. Need peaksid olema lihtsad, üldistatud, mittelepingulised ja iga-aastased meetmed, mis on seotud põllumajandusega (nt püsikarjamaa, taimkate, viljavaheldus ja ökoloogilistel põhjustel söötijäetud maa). Need meetmed võiksid aidata parandada veevarusid, sest põllumajandustootjad peavad aktiivselt kasutama põllumajandustavasid, mis tõstavad ka vee kvaliteeti ja tõhustavad veemajandust.

Liikmesriigid kavatsevad kasutada 26,9 % ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamisega ja Euroopa majanduse elavdamise kavaga ettenähtud rahalistest vahenditest veemajanduse jaoks. Maaelu arengukavade kohaselt tuleb need vahendid kasutada ülejäänud perioodi vältel järgmiselt: 184 miljonit eurot veehoidlate jaoks, 568 miljonit eurot veesäästu suurendava tehnoloogia jaoks ja 119 miljonit eurot märgalade taastamise jaoks[15]. Maaelu arengu poliitika on ka järgmistel aastatel vältimatu vahend veekaitsega seotud poliitikameetmete rakendamiseks ELi põllumajandussektoris.

ELi solidaarsusfondilt abi saamise taotlus tuleb endiselt esitada hiljemalt kümme nädalat pärast katastroofi põhjustatud kahjude tekkimist. See säte tähendab, et aeglase kuluga katastroofide korral on raske esitada komisjonile abi saamise taotlust tähtaja jooksul. 2011. aasta algul avaldatakse teatis ELi solidaarsusfondi tuleviku kohta ja selles käsitletakse ka aeglase kuluga katastroofe, nagu põuad.

Euroopa Investeerimispank tähtsustab veesektori laenupoliitikas ressursitõhusust ja optimeerivaid lahendusi. Tõhusa veekasutuse kehtiv kontseptsioon hõlmab tarbijate ja teenuseosutajate ressursitõhusust, vee tõhusat ümberjuhtimist eri kasutajate vahel ning füüsiliste süsteemide tõhusust. ELi veesektorile laenati 2009. ja 2010. aastal vastavalt 4,3 ja 5,4 miljardit eurot ning projektide kogukulud olid vastavalt 14 ja 13 miljardit eurot, millest pool hõlmas veevarustusega seotud projekte. Heaks kiideti 100 miljoni euro suurune laen, et toetada Madridis veega varustamise projekti, mille raames investeeritakse ringlusse võetud vee töötlemisse ja jaotamisse.

Veehinna kujundamine ja rahastamine riikides

Riigid märkisid, et nad kasutasid veemajanduse parandamiseks ja veekasutuse tõhustamiseks riigieelarvet (BG, FR, EE, ES, LU, MT, PT, SK) ning ELi (CY, CZ, HU, MT, SK) ja erasektori (IT, PT) rahalisi vahendeid.

Mitmes liikmesriigis kehtestati hiljuti veehinna tariifid (AT, BG, BE, EE, ES, NL, SE, UK) või need on väljatöötamisel (CY, CZ, IE, RO, SK), et katta veevarustusteenuste kulud. Enamik liikmesriikidest märkisid, et nad on hakanud ulatuslikumalt mõõtma veetarbimist.

Komisjon on käivitanud hindamisuuringu, et analüüsida juhtumiuuringuid, milles käsitletakse põllumajandussektori veehinnapoliitikat teatavates valgalades. Selle hindamise tulemuste põhjal esitab komisjon soovitused parimate tavade kohta.

Veejaotus

Pärast ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamist peavad liikmesriigid alates 2010. aastast kehtestama standardid, mida kohaldatakse põllumajandusettevõttele siseriikliku loa andmise kehtivates menetluses juhul, kui vett kasutatakse niisutamiseks. Kõik peale ühe liikmesriigi teatasid 2010. aastal standarditest, mis on seotud lubade andmisega vee kasutamiseks niisutamise otstarbel ja millega seotakse veetasud lubade andmisega. Komisjon jälgib tähelepanelikult nõuetele vastavuse eeskirjade kohaldamist ja nende ebaõige rakendamise korral võidakse kohaldada finantskorrektsioone.

Riikide aruannete kohaselt rakendatakse ELis laialdaselt veevõtuloa andmise menetlusi ja mõnes liikmesriigis (MT, IE) täiustatakse kehtivaid menetlusi vee raamidirektiivi nõuete järgimiseks. ELis ja Šveitsis piiratakse veekogude ökoloogilise seisundi ja veeorganismide säilitamiseks veetarbimist (AT, CY, CZ, ES, FR, HU, IT, NL, PT, RO, SK, SE, UK), kuigi neid piiranguid ei ole veel kõikjal täielikult rakendatud (BE, BG, EE, IE, LU, MT).

Enamik liikmesriikidest (v.a UK ja ES ning BE, kes on võtnud kasutusele ökotšekid) ei kavatse luua veeturgu veepuuduse probleemiga toimetulekuks.

Planeerimisel võetakse arvesse veehierarhia põhimõtet, kuid riigid on märkinud, et nad peavad oluliseks uute veevõrkude või veehoidlate (BG, CZ, EE, FR, IE, PT, RO, SK, SE) ning veemagestamistehaste (CY, UK) projekteerimist ja rajamist.

Teadustegevuse ja tehnoloogia arendamise võimalused

Teadusuuringute projekti XEROCHORE raames esitati suunisdokumendid ja soovitused põudadega seotud teadmistebaasi loomise kohta. Loodi põuaprobleemi mõttevahetusplatvorm, mida haldab ja arendab Euroopa põuakeskus[16]. Seitsmenda raamprogrammi raames on käivitatud uued uurimisprojektid DEWFORA (põua eest varajase hoiatamise ja põua ennustamise täiustatud süsteem, et suurendada Aafrikas põudadeks valmisolekut ja nendega kohanemist) ja SIRRIMED (niisutusvee säästev kasutus Vahemere piirkonnas). Peale selle avati 2011. aastal projektikonkurss „Haavatavus ja suurem põuaoht Euroopas”.

Kuuenda raamprogrammiga hõlmatud uurimisprojektid seoses veepuuduse ja põudade probleemiga (WATCH[17], CIRCE[18]) viiakse lõpule enne 2011. aasta lõppu.

Küsimustiku vastuste kohaselt tehakse ka riikides uurimistöid kliimamuutustega kohanemise (BE, AT, CZ, ES, UK) ja säästva veemajanduse (BE, BG, CH, CY, ES, HU, LU, MT, RO, NL) valdkonnas.

Haridus ja teadlikkuse tõstmine

Paljud riigid märkisid, et nad on kasutusele võtnud uued haridusprogrammid ja käivitanud teadlikkuse tõstmise kampaaniad, olenemata sellest, kas nad prognoosisid 2010–2011. aastaks veepuudust (CH, ES, SE, SK) või mitte (AT, EE, FR, IE, IT, MT, PT, UK, NL, RO).

Veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika läbivaatamise ettevalmistamiseks uurib komisjon muidki teadlikkuse tõstmise ning hariduse ja koolitusega seotud tegevuse võimalusi.

KOKKUVÕTE

Tänapäeva maailmas, kus veevarud on suures ohus, on tõhusat veekasutust ja looduslike veevarude efektiivset majandamist vaja selleks, et integreeritud juhtimise abil säilitada inimeste, looduse ja majanduse vajaduste rahuldamiseks vajalike looduslike veevarude kvaliteet ja kogus.

Käesoleva aruande keskmes on veepuudust ja põudasid käsitleva tulevase poliitika põhikomponendid, st tõhus veekasutus, parem planeerimine ja asjakohased rakendusmeetmed. Need aspektid on väga olulised selleks, et minna üle tõhusa veekasutusega majandusele, mis on vajalik ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks.

Veepuudust ja põudasid käsitleva poliitika järgmine oluline etapp on selle läbivaatamine, mille tulemused avaldatakse Euroopa vete kaitsmise kava raames 2012. aastal ehk vee-aastal.

Järgmistel kuudel keskendub komisjon teadmiste- ja andmelünkade kõrvaldamisele ning koostab läbivaatamise mõju hinnangu. Seda tööd toetavad vesikonna majandamiskavade hindamise tulemused, inimtegevusest tuleneva veevarude haavatavuse modelleerimine, looduslikku veesäilitusvõimet käsitlevate meetmete tasuvusanalüüs, Euroopa Keskkonnaagentuuri, Teadusuuringute Ühiskeskuse ja Eurostati töö ning peagi valmiv teatis ressursitõhusale majandusele ülemineku tegevuskava kohta.

[1] KOM(2007) 414 (lõplik), 18.7.2007.

[2] 13888/07, 15. oktoober 2007, ENV 515, DEVGEN 182, AGRI 325.

[3] KOM(2011) 21 (lõplik), 26. jaanuar 2011.

[4] KOM(2008) 875 (lõplik), 19.12.2008.

[5] KOM(2010) 228 (lõplik), 18.5.2010.

[6] 21 riiki (AT, BE, BG, CH, CY, CZ, DK, EE, ES, FR, HU, IE, IT, LU, MT, NL, PT, RO, SE, SK ja UK) täitsid 27 liikmesriigile, Norrale ja Šveitsile saadetud küsimustiku, mida kasutati aastaaruande koostamiseks.

[7] Vt http://www.eea.europa.eu/soer/europe/water-resources-quantity-and-flows.

[8] Direktiiv 2000/60/EÜ, EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.

[9] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/91/EÜ, 16. detsember 2002, ehitiste energiatõhususe kohta.

[10] KOM(2010) 672 (lõplik), 18.11.2010.

[11] Vt http://ec.europa.eu/environment/water/quantity/good_practices.htm#handbook.

[12] Vt www.climwatadapt.eu.

[13] KOM(2010) 109 (lõplik), 19.10.2010.

[14] KOM(2011) 17 (lõplik), 26.1.2011.

[15] Komisjoni teabeleht: ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise ja Euroopa majanduse elavdamise kava ülevaade.

[16] Vt http://www.geo.uio.no/edc/.

[17] Vt www.eu-watch.org/.

[18] Vt www.circeproject.eu/.