SELETUSKIRI

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmed kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada maksu kogumise menetlust või ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Komisjonis 22. septembril 2017 registreeritud kirjas taotles Malta luba kohaldada alates 1. jaanuarist 2018 erandit käibemaksudirektiivi artiklist 287; erand võimaldaks Maltal kohaldada käibemaksuvabastust selliste maksukohustuslaste suhtes, kelle majandustegevus seisneb peamiselt kõrge lisandväärtusega (odavate sisenditega) teenuste osutamises ning kelle aastakäive ei ületa 20 000 eurot.

Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teatas komisjon Malta taotlusest teistele liikmesriikidele 3. novembril 2017 saadetud kirjaga. 7. novembri 2017. aasta kirjaga teatas komisjon Maltale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käibemaksudirektiivi XII jaotise 1. peatükiga on liikmesriikidel lubatud kohaldada väikeettevõtjate suhtes erikorda, sealhulgas kohaldada käibemaksuvabastust selliste maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa teatavat summat. Kõnealune maksuvabastus tähendab, et maksukohustuslane ei pea oma tarnete eest käibemaksu võtma ning järelikult ei saa ta käibemaksu sisenditelt maha arvata.

Käibemaksudirektiivi artikli 287 kohaselt võivad liikmesriigid, kes ühinesid pärast 1. jaanuari 1978, kohaldada maksuvabastust maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive riigi valuutas nende ühinemiskuupäeval kehtinud vahetuskursi kohaselt ei ületanud kõnealuses sättes nimetatud summasid. Malta ühines euroalaga 1. jaanuaril 2008.

Vastavalt direktiivi 2006/112/EÜ artikli 287 punktile 13 võib Malta kohaldada käibemaksuvabastust kolme liiki maksukohustuslaste suhtes: maksukohustuslased, kelle aastakäive ei ületa 37 000 eurot ning kelle majandustegevus seisneb peamiselt kaupade müügis, 24 300 eurot, kui nende majandustegevus seisneb peamiselt madala lisandväärtusega (kallite sisenditega) teenuste osutamises, ja 14 600 muudel juhtudel, eelkõige teenuseosutajate puhul, kes osutavad kõrge lisandväärtusega (odavate sisenditega) teenuseid.

Malta ühinemisest saadik on riik kasutanud seda sätet väikeettevõtjate aitamiseks ja uute ettevõtjate ettevõtlusega tegelema hakkamise innustamiseks. See on olnud kasulik lihtsustamismeede, sest sellega on vabastatud mitmetest käibemaksukohustustest ettevõtjad, kelle aastakäive jääb teatud piirmäärast allapoole, ning nende tegevuskulud on tänu sellele meetmele vähenenud. Samas on tuludele avalduv mõju olnud selle meetme puhul tähtsusetu. Malta valitsus on kohustunud ka edaspidi kohaldama väikeettevõtjate kohustuste leevendamiseks võetud meetmeid ning teeb seda kooskõlas väikeettevõtjaid käsitlevate Euroopa Liidu eesmärkidega, mis on esitatud komisjoni teatises „Kõigepealt mõtle väikestele“ – Euroopa algatus „Small Business Act“.

Sel eesmärgil soovib Malta suurendada praegu kohaldatavat piirmäära madalaima aastakäibega (14 600 eurot) maksukohustuslaste puhul 20 000 eurole.

Malta ametiasutused on kinnitanud, et arvatavasti võib piirmäära suurendamine suurendada nende väikeettevõtjate arvu, kes on registreeritud VKEdele mõeldud lihtsustamiskava kõige madalamas kategoorias praeguselt 15 615-lt umbes 16 504-le (suurenemine oleks umbes 5,3 %). Samas saaks Malta maksuamet eraldada rohkem personali käibemaksupettuse vastase võitluse tarvis.

Kui käibemaksukohustuslasena registreeritud isikute puhul tõstetakse piirmäära 14 600 eurolt 20 000 eurole, väheneb eeldatavalt kava raames kasu saavate ettevõtjate, eeskätt mikroettevõtjate halduskoormus, kuna nad vabanevad mitmest tavapärase käibemaksukorra kohasest käibemaksukohustusest, nagu käibemaksuarvestuse pidamine ja käibedeklaratsiooni esitamine.

Malta ametiasutuste hinnangul vähendaks piirmäära tõstmine sellises summas käibemaksust saadavat tulu umbes 0,24% kogu käibemaksutulu ulatuses ning seega oleks riigieelarves tuludele avalduv mõju tähtsusetu. Eeldatakse, et selline ebaoluline tulude vähenemine kompenseeritakse eeskirjade üldiselt parema täitmise tagamise ja auditite arvelt.

Isikud, kelle maksustatav käive ei ületa piirmäära, võivad ennast sellegipoolest käibemaksukohustuslasena registreerida.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Sarnaseid erandeid on eelnevalt tehtud ka teistele liikmesriikidele. Belgial lubati kohaldada käibemaksuvabastust 25 000 euro ulatuses, Luksemburgil 30 000 euro ulatuses, Poolal ja Eestil 40 000 euro ulatuses, Leedul45 000 euro ulatuses, Lätil ja Sloveenial50 000 euro ulatuses, Itaalial 65 000 euro ulatuses ja Rumeenial 88 500 euro ulatuses.

Käibemaksudirektiivi kohaldamisega seotud erandite kehtivus peaks alati olema ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata nende erandite mõju. Lisaks vaadatakse praegu läbi käibemaksudirektiivi artiklite 281–294 sätteid väikeettevõtjate suhtes kohaldatava erikorra kohta. Vastavalt käibemaksu tegevuskavale ja komisjoni 2017. aasta tööprogrammile on kavas 2017. aasta lõpuks esitada komisjoni ettepanek põhjaliku lihtsustamispaketi kohta.

Seetõttu tehakse ettepanek lubada alates 1. jaanuarist 2018 tõsta käibemaksuvabastuse piirmäära 20 000 euroni nende väikeettevõtjate puhul, kes osutavad peamiselt kõrge lisandväärtusega (odavate sisenditega) teenuseid; see erand võiks kehtida kuni 31. detsembrini 2020 või kuni jõustub direktiiv, millega muudetakse käibemaksudirektiivi sätteid väikeettevõtjate suhtes kohaldatava erikorra kohta.