Määrusega kehtestatakse Euroopa keskkonnamajanduslik arvepidamine. Määrus on kohaldatav EMPs. Selle kohaselt on arvepidamine üles ehitatud järgmiste moodulitena:

·taaskasutab olemasolevaid andmeid ja võimaldab seega koostada uut teavet nii, et ettevõtjate ja üldsuse esindajate halduskoormus on väike;

Kõige olulisem keskkonnamajanduslikus arvepidamises on integreerimine. See hõlmab nii keskkonnaalaste ja majanduslike aspektide integreerimist kui ka mitme olulise temaatilise keskkonnaaspekti integreerimist põhimõtteühtsesse majandusliku arvepidamise süsteemi. Nende aspektide hulka kuuluvad i) energeetika, maksustamine ja õhuheitmed; ii) toorme kaevandamine ja jäätmed ning iii) riigi ja ettevõtjate kulutused ja investeeringud. See integreerimine sobib hästi Euroopa rohelise kokkuleppe tervikliku paradigmaga. Selline arvepidamine on kasulik, sest:

Keskkonnamajanduslik arvepidamine on mõjus mitmeotstarbeline teaberaamistik, milles keskendutakse meie majanduskäitumise kestlikkusega seotud aspektidele. Tavapärases majandusstatistikas (nt rahvamajanduse arvepidamises), mis on SKP alus, ei võeta arvesse tootmise, tarbimise, investeerimise või rahastamise keskkonnaaspekte. Keskkonnamajanduslik arvepidamine võimaldab majanduslikud ja keskkonnaalased aspektid integreerida, et ülevaade oleks täielikum.

Euroopa rohelise kokkuleppega uuendatakse komisjoni kohustust tegeleda kliima- ja keskkonnaprobleemidega. Euroopa eesmärk on saada esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks, millel on nüüdisaegne ja ressursitõhus majandus. Euroopa roheline kokkulepe parandab inimeste (sh tulevaste põlvkondade) tervist ja heaolu kogu ELis, kuna see sisaldab mitmesuguseid meetmeid kliima, keskkonna ja ookeanide, energeetika, transpordi, põllumajanduse, rahanduse ja regionaalarengu, tööstuse ning teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas. Euroopa roheline kokkulepe on lahutamatu osa komisjoni strateegiast, millega viiakse ellu 2030. aasta tegevuskava ja ÜRO kestliku arengu eesmärke.

Määrusega (EL) nr 691/2011 Euroopa keskkonnamajandusliku arvepidamise kohta (edaspidi „määrus“) on loodud Euroopa keskkonnamajandusliku arvepidamise kogumise, koostamise, edastamise ja hindamise ühine raamistik. Määruse artiklis 10 on sätestatud:

Ökosüsteemi arvepidamise moodul on enamiku liikmesriikide jaoks uus. Komisjon valis selle mooduli suure valdkonnapoliitilise tähtsuse tõttu looduse, bioloogilise mitmekesisuse ja nullsaaste seisukohast ning potentsiaali tõttu muude poliitikavaldkondade, sh Euroopa poolaasta jaoks. See on ÜRO statistikakomisjoni poolt 2021. aasta märtsis vastu võetud ÜRO integreeritud keskkonnamajandusliku arvepidamise süsteemi ökosüsteemi arvepidamise esimene rakendamine ELis. Eurostat on kogu ELi hõlmava projekti INCA (integreeritud looduskapitaliarvepidamine) raames alates 2015. aastast hankinud kogemusi ja arendanud metoodikat. Kolm uut moodulit põhinevad liikmesriikide katseprojektidel ja testidel, mida kaasrahastatakse komisjoni (Eurostati) toetustest (aastatel 2015–2021 antud 24 toetust ja järgnevateks aastateks kavandatud toetusmeetmed).

Uued moodulid täiustavad ka kuut algset moodulit, kuna uut ja vana arvepidamist saab uute näitajate saamiseks kombineerida. Näiteks saab uut ökosüsteemi arvepidamist kombineerida olemasoleva õhuheitmete arvepidamisega, et võrrelda süsiniku sidumist ja kasvuhoonegaaside heidet. On olemas seos ka ökosüsteemi arvepidamise, metsa arvepidamise ja kogumajanduslike materjalivoogude arvepidamise vahel seoses biomassi tootmisega.

Need muudatused parandavad suutlikkust jälgida edusamme rohelise, konkurentsivõimelise ja vastupidava ringmajanduse ning ELi jaoks oluliste kestliku arengu eesmärkide saavutamisel ning toetada kliima- ja saastepoliitikat. Muudatused lihtsustavad ka kasutajatel andmete tõlgendamist ja võimaldavad statistikutel täpselt mõõta riiklikke kogukulutusi keskkonnakaitsele. Liikmesriikide aruandluskoormuse vähendamiseks on keskkonnakaupade ja -teenuste sektori arvepidamise ning keskkonnakaitsekulutuste arvepidamise puhul vähendatud NACE klassifikaatori üksikasjalikkust.

Komisjon võttis 19. novembril 2021 vastu delegeeritud määruse (EL) 2022/125, millega muudetakse määruse (EL) nr 691/2011 I–V lisa. Kõnealuse delegeeritud määrusega ajakohastatakse eelmises punktis loetletud kuuest olemasolevast moodulist viie tehnilist kirjeldust, et saada teavet kiiremini (lühemad edastustähtajad) ja ajakohastada näitajate loetelusid. Viimati nimetatu hõlmab eelkõige järgmist: (a) CO2 maksude täiendava liigendamise nõue; (b) keskkonnasektori ja keskkonnakulutuste andmete täiendava liigendamise nõue; (c) teabe taotlemine kogu keskkonnasektori kohta (erinevalt keskkonnasektori turu osast); (d) materjalivoogude ja heitgaaside tehniliste loetelude ajakohastamine ning (e) keskkonnasektori majandustegevuse valdkondi ning materjalide importi ja eksporti käsitlevate teabenõuete lihtsustamine.

Andmekogumismeetodid ja halduskoormus

Keskkonnamajanduslik arvepidamine ei nõua üldjuhul uute üksikandmete kogumist, sest enamasti kasutatakse andmeid, mis on riiklikel ametiasutustel juba olemas ja mida vajaduse korral täiendatakse lisahinnangutega. Lisaks rahvamajanduse arvepidamise andmetele koondab keskkonnamajanduslik arvepidamine andmeid väga paljudest allikatest, nagu statistika energeetika-, transpordi-, põllumajandus- ja valitsemissektori kulutuste ja maksustamise kohta ning mõned mittestatistilised allikad. Aeg-ajalt tuleb kodumajapidamiste või ettevõtete uuringuid siiski kohandada või laiendada, et luua alus keskkonnamajandusliku arvepidamise üksikute kirjete jaoks.

Määruses sätestatud andmenõuete täitmiseks võivad liikmesriigid olemasolevaid andmeid kohandada, et viia need kooskõlla integreeritud keskkonnamajandusliku arvepidamise süsteemi keskse raamistiku (SEEA CF) ja ökosüsteemi arvepidamise (SEEA EA) põhimõtetega. See võib nõuda liikmesriikidelt eraldi tööd. Asjaolu, et keskkonnamajanduslikus arvepidamises taaskasutatakse olemasolevaid andmeid, tähendab, et seni, kuni andmeallikad on olemas ja neid säilitatakse, on lisakoormus ettevõtjatele ja kodumajapidamistele väga väike. Riigid võivad otsustada ka seada keskkonnamajandusliku arvepidamise eesmärkidel sisse teatavad andmekogumisprotsessid, mis aitavad parandada andmete kvaliteeti. Seda on tehtud näiteks keskkonnakaupade ja -teenuste sektori arvepidamise puhul (määruse V lisa), mille jaoks mõni riik on kasutusele võtnud uuringud, millega täiendada oma muid andmeallikaid. Selliste igal aastal või mõne aasta tagant läbiviidavate uuringutega kaasnev lisakoormus ettevõtjatele on sageli väga väike.

Arvepidamise koostamiseks vajaliku töö, mis hõlmab olemasolevate andmete töötlemist ja nende analüüsipotentsiaali suurendamist, teevad enamjaolt ära riikide ametiasutused (tavaliselt riikide statistikaametid). Arvepidamise koostamiseks (määruse kuue lisa järgimiseks) vajalike töötajate keskmine arv riikide ametiasutustes on hinnangute kohaselt neli kuni kuus täistööajaga töötajat. Kavandatava kolme uue lisa jaoks on igas riiklikus asutuses vaja ligikaudu kahte või kolme täistööajaga lisatöötajat, kusjuures täpne arv oleneb konkreetse liikmesriigi oludest, andmeallikate olemasolust/ulatusest jne. Arvepidamine lisab põhiandmetele märgatavalt väärtust ja suurendab võimalusi analüüsida lisas käsitletud teemade (nt õhuheitmed ja energiakasutus) vastasmõju. Mitu riigi ametiasutust kasutas andmete töötlemise ja analüüsimise meetodite kehtestamiseks prooviuuringuid (mida kaasrahastas komisjon).

Kasutamise võimalikkus ja tulemuslikkus

Määruses sätestatud mooduleid katsetati ja prooviti, enne kui komisjon tegi õigusraamistiku ettepaneku. Sellega kanti hoolt selle eest, et mooduleid on võimalik kasutada (vt allpool). Katsetamine toimus koostöös liikmesriikidega, et saada kasu nende asjatundlikkusest ning tagada, et moodulite kasutamise võimalikkust mõistetakse ühtmoodi. Praegu toimuvad võimalike uute lisamoodulite prooviuuringud.

Keskkonnamajandusliku arvepidamise tulemuslikkus sõltub kahest tegurist: esiteks sellest, kuidas saab olemasoleva teabe ühisesse raamistikku ümber jaotada, ning teiseks sellest, kuidas ja millises ulatuses arvepidamist kasutatakse.

Mis puudutab esimest tegurit, siis üks näide selle kohta, kuidas olemasolev teave on ümber jaotatud, on õhuheitmete arvepidamine (määruse I lisa). Selles kasutatakse teavet, mis on juba kogutud õhuheiteinventuuride jaoks, mida nõutakse ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni alusel. Neid andmeid täiendatakse lisateabega, et viia andmed kooskõlla liigituste ja mõistetega, mida kasutatakse rahvamajanduse arvepidamises. Kui see on tehtud, saab välja töötada õhuheitmete arvepidamise rakendused. Näiteks tuletatakse nende kombineerimisel sisend-väljundtabelitega keskkonnajalajälg, mis näitab ELi tarbimisest ja investeeringutest tulenevat üleilmset survet keskkonnale kogu maailmas. Teine näide tulemuslikkusest on väikeste kulude mudel, mis põhineb (aastase) õhuheitmete arvepidamisel, mida kasutatakse palju ajakohasemate kvartalihinnangute koostamiseks. Eurostat on neid hinnanguid koostanud alates 2021. aasta novembrist. Andmed avaldatakse 4,5 kuud pärast vaadeldavat kvartalit ja need parandavad oluliselt määrusega nõutavate andmete õigeaegsust (21 kuud).

Õhuheitmete arvepidamist saab kasutada ka koos muude valdkondade, näiteks energeetika või keskkonnamaksud, keskkonnamajandusliku arvepidamisega. Seda teavet saab kasutada põhjuslike seoste raamistikes, et kirjeldada ja analüüsida ühiskonna ja keskkonna vastasmõju, näiteks surve-seisund-abinõu raamkavas, mille on vastu võtnud Euroopa Keskkonnaamet .

Mis puudutab teist tegurit, siis keskkonnamajanduslik arvepidamine toetab kaheksandat Euroopa Liidu üldist keskkonnaalast tegevusprogrammi aastani 2030. Keskkonnamajanduslik arvepidamine on aluseks majandusanalüüsile ja mõju hindamisele ning seda kasutatakse poliitikaeesmärkide täitmise jälgimiseks. Täpsemalt kasutatakse keskkonnamajanduslikule arvepidamisele tuginevaid näitajaid praegustes järelevalveraamistikes, mis on mõeldud kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammi ja ringmajanduse jaoks, ning tulevikus võib neist kasu olla bioloogilise mitmekesisuse ja nullsaaste seires. Keskkonnamajanduslikku arvepidamist kasutatakse ka selleks, et jälgida ELi edusamme asjaomaste kestliku arengu eesmärkide saavutamisel ja toimetulekuvõime tulemustabelis.

Pärast viimast aruannet edastatud andmete kvaliteet

Määruses on sätestatud, et liikmesriigid, nagu ka EMP riigid, peavad edastama Eurostatile andmeid. Mõned andmed esitavad ka mitu ELi kandidaatriiki ja potentsiaalset kandidaatriiki. Käesolevas rakendamisaruandes keskendutakse esimesena nimetatud riikide rühmale (ELi/EMP riigid). Eurostat valideerib saadud andmed ja teeb need oma veebisaidil avalikult kättesaadavaks koos tehniliste selgituste (metaandmed) ja taustteabega.

Enamik liikmesriike on edastanud täielikud andmekogumid määruses kehtestatud tähtaegadeks. Mõni liikmesriik ei pidanud tähtaegadest kinni; tavaliselt ületati tähtaega vaid mõne päeva võrra (v.a üks liikmesriik, kelle viivitus oli pikem). Need viivitused ei avaldanud siiski mingit olulist mõju andmete töötlemisele ega levitamisele.

Tuleb märkida, et määruses sätestatud aruandlustähtaegadega määratakse kindlaks liikmesriikide keskkonnamajandusliku arvepidamise andmete hankimise aeg. See on andmete kvaliteedi näitaja, sest värskemad statistilised andmed on alati paremad. Siiski tehakse kompromiss muude andmekvaliteedi aspektidega, nagu täpsus või sidusus keskkonnamajandusliku arvepidamise teemade vahel (nt andmed kasvuhoonegaaside heitkoguste, energiakasutuse ja energiamaksude kohta).

Kokkuvõttes paranes aastatel 2019–2022 andmete kvaliteet kõikide lisade (I–VI) puhul. Statistilised andmed, mille liikmesriigid on esitanud määruse alusel I–III lisa jaoks, on kvaliteetsed. Andmed, mis on esitatud IV–VI lisa jaoks, ei ole nii tasemel, kuna kohustuslik aruandlus algas alles 2017. aastal. Peale selle on IV ja V lisa teistest lisadest keerukamad ja nende jaoks on vaja teist liiki lähteandmeid. Komisjon (Eurostat) loodab, et IV–VI lisa andmete kvaliteet lähiaastatel paraneb. Mitmes valdkonnas (nt V lisa – Keskkonnakaupade ja -teenuste sektori arvepidamine – koostamiseks vajalike andmete kättesaadavus) on veel vaja täiustamist. Komisjon (Eurostat) jätkab tööd liikmesriikidega, et lahendada tehnilised probleemid. Mitu kvaliteedi parandamise meedet on kas kavandatud või juba rakendamisel (vt järgmine punkt).

(4)Parandusmeetmed

Komisjon (Eurostat) ja liikmesriigid on kokku leppinud Euroopa keskkonnamajandusliku arvepidamise strateegias aastateks 2019–2023. See on edasise töö programm, milles on kokku leppinud komisjon (Eurostat) ja liikmesriigid ning mis on vastu võetud Euroopa statistikasüsteemi komitees. Selle strateegiaga kooskõlastatakse Euroopa jõupingutusi ja sillutatakse teed võimalikele uutele moodulitele. 2019.–2023. aasta eesmärgid on

·jätkata praeguse Euroopa keskkonnamajandusliku arvepidamise kvaliteedi, sealhulgas pikkade aegridade ja ajakohasuse parandamist;

·teavitada paremini Euroopa keskkonnamajandusliku arvepidamise tähtsusest ja anda paremini edasi selle sisu, sealhulgas koostada keskkonnamoodulid tervikliku süsteemina;

·lähtuda kasutajate vajadustest, pakkudes täiendavaid laiendusi, rakendusi ja näitajaid, sh teavet jalajälje kohta, mis põhinevad praegusel Euroopa keskkonnamajanduslikul arvepidamisel;