[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 20.2.2006

KOM(2006)68 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

EUROOPA ELEKTROONILISE SIDE REGULEERIMINE JA TURUD 2005 (11. ARUANNE) [SEK(2006)193]

.

1. SISSEJUHATUS

Komisjoni algatuses i2010[1] rõhutatakse info- ja sidetehnoloogia tähtsust Lissaboni strateegia majanduskasvu ja töökohtade loomise eesmärkide saavutamisel. Neid eesmärke toetab Euroopa elektroonilise side uus reguleeriv raamistik, mis peab tekitama turul konkurentsi, tõmbama ligi investeeringuid ja uuendusi ning millega tarbija jaoks kaasnevad valikuvõimalus, kvaliteet ja madalamad hinnad. Liikmesriigid on teinud eeskirjade rakendamisel suuri edusamme. Siiski esineb veel lünki ja nüüd on esmatähtis eeskirju täielikult rakendada.

Seda valdkonda on alati iseloomustanud tehnoloogia ja turu kiired muutused. Piirid sisu, teenuste ja rakenduste vahel muutuvad aina ähmasemaks. Samal ajal on traditsioonilised turud välja kujunemas ja konkurents sunnib ettevõtjaid investeerima uutesse tehnoloogiatesse ja osutama uuenduslikke teenuseid, mis põhinevad lairibavõrgustike, audiovisuaalse meedia ja elektroonika lähenemisel, mille tulemusena tarbija saab kiirema andmeside ja parema kvaliteedi.

Teatises käsitletakse valdkonna turu, õigusraamistiku ja tarbijahuvi arengut aastal 2005 ja märgitakse ära rakendusküsimused, mis veel tähelepanu vajavad. Teatis põhineb samaaegselt vastuvõetaval komisjoni talituste töödokumendil ja täiendab hiljutisi teatisi spektripoliitika ja turuanalüüsi kohta.[2] Teatisega toetatakse komisjoni tegevust kevadisel Euroopa ülemkogul esitatud aruandes nimetatud Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisel.[3]

Kirjeldatud õigusraamistik kehtis 1. detsembril 2005. Kui teatises ei ole märgitud teisiti, katavad turuandmed ajavahemikku kuni 1. septembrini 2005 (lairibaandmete puhul kuni 1. oktoobrini 2005).

2. PEAMISED TURUSUUNDUMUSED

E-side sektor on endiselt mahukaim osa kogu info- ja sidetehnoloogia valdkonnast, moodustades koguväärtusest 44,4%, eelmise aasta tõus oli 43%. Valdkonna väärtus oli 2005. aastal 614 miljardit eurot, sellest 273 miljardit eurot tuli e-side sektorist.

Üldine käibe kasv jätkus jõudsalt ning jäi eeldatavalt 3,8%[4] ja 4,7%[5] vahele. Info- ja sidetehnoloogia toodang ja kasutamine annavad Euroopas umbes 40% tootlikkuse kasvust ja ühe neljandiku kogu majanduskasvust.

Lairiba kasutamine on kiiresti kasvanud peaaegu 53 miljoni reani, ligi 20 miljoniline tõus leidis aset aastal 2005. Turul on rohkem teenusepakkujaid, hinnad langevad ja edastamiskiirus suureneb. Uute ettevõtjate turuosa on peaaegu 50%. Kuigi paljud sõltuvad teenuse pakkumisel olemasolevatest võrkudest, on toimunud märkimisväärne nihe eraldi juurdepääsuga kliendiliinide suunas, mis tõstab teenuse kvaliteeti ja diferentseeritust.

Ehkki mobiil side kasutamine kasvab jätkuvalt, eriti uutes liikmesriikides, on märke kõneturu väljakujunemisest. Käive on siiski kasvanud nagu eeldati 5,9% võrra.[6] Rahvusvahelise rändluse hinnad on endiselt kõrged. 3G kõne- ja sisuteenuste kasutamine laieneb, abonente on umbes 15 miljonit.

Traditsiooniliste kõneteenuste valdkonna Käive väheneb järk-järgult, kuid on püsivõrkude turul endiselt suurimaks sissetulekuallikaks. Uute ettevõtjate turule tulles tarbijate kõnehinnad langevad jätkuvalt. Interneti protokollil põhinev telefonisideteenus (VoIP) kõigutab väljakujunenud ettevõtjate turupositsioone. Tulevik näitab, mil määral tulevad sellega kaasa interneti tarkvara ja arendusettevõtjate teenused.

Konkurents sunnib nii püsi- kui mobiilivõrkude haldajaid investeerima uude tehnoloogiasse, et vähendada kulutusi ja tagada oma positsioon vastastikuse lähenemise oludes. Ettevõtjad on hakanud klientide leidmiseks ja kinnistamiseks pakkuma teenusepakette, millesse kuuluvad erinevad kombinatsioonid odavast kõneteenusest (sealhulgas mobiilside), internetiühendusest ja audiovisuaalse sisu edastamisest. Pärast märkimisväärset langust aastatel 1999–2001 on investeeringute tase tõusmas ja kogu sektori kapitalikulud ületavad ELis aastal 2005 tagasihoidlikult hinnates 45 miljardit eurot,[7] võrreldes aastaga 2004 on tõus umbes 6% ning see on juba kolmas tõusuaasta. Samal ajal kui põhiliste operaatorite investeeringute ja sissetuleku suhe läheneb ajaloolisele 15%-le, on mobiil- ja kaabelside operaatorite puhul protsent suurem, mis ennustab tugevat konkurentsi lisandväärtusega teenuste valdkonnas.

Vaatamata ärimudelite uuenemisele said suuremad operaatorid 2005. aastal poole aasta seisuga suuremat tulu, mis saavutati peamiselt hindade alandamise ja käibe kasvuga mõningates segmentides. Eelkõige mobiilside valdkonnas näitavad esimese ja teise kvartali tulemused, et paljudel operaatoritel õnnestus oma käivet võrreldes 2004. aastaga suurendada tänu suuremale kasutustihedusele ja liiklusvoogudele ning üldiselt suuremale tulule kasutaja kohta.

Suurenenud õiguskindluse toel on piiriülesed investeeringud kapitalikulu ja ühinemiste/omandamiste tähenduses jälle saamas ELi elektroonilise side turu keskseks teguriks. 2005. aastal laienes märkimisväärselt ühinemis-omandamistegevus ja mastaabisäästu taotlusest ning üleeuroopaliste strateegiate rakendamisest tulenevad piiriülesed tehingud tõid hinnanguliselt sisse rohkem kui 70 miljardit eurot, mis on kõrgeim tase pärast 2000. aastat[8] (minevikus on ühinemis/omandamistegevus olnud välismaiste otseinvesteeringute üldise taseme heaks näitajaks[9]). Olulisemate Euroopa ettevõtjate välismaise ELi käibe osa oli keskmiselt 15%, ulatudes 5%st kuni 27%ni.[10] Enamus suuremaid ettevõtjaid tegutseb ka teiste riikide turgudel ning on olnud märgatav suund investeerida uutesse liikmesriikidesse, see kehtib nii vanemate ettevõtjate kui üleeuroopaliste ja uute kohalike ettevõtjate kohta. Rohkem on ettevõtjaid, kes arendavad tegevust eri riikides ja pakuvad kombineeritud teenuseid. Kuigi mõningatel juhtudel on märkimisväärseid võlgnevusi, ei ole olukord võrreldav eelnevate perioodidega, mil paljud ettevõtjad jäid suurtesse võlgadesse. Investeeringud kaugside infrastruktuuri on väljapaistval kohal ühtekuuluvuspoliitika edendamisel ääremaadel ja maapiirkondades ning mitmetes uutes liikmesriikides.

Lairiba püsiühendus

Lairiba kasutamine kasvas aastal 2005 märkimisväärselt, ELis oli kasutamistihedus (lairibaliine 100 elaniku kohta) oktoobris 11,5%, võrreldes 7,3%ga 2004. aasta oktoobris (EL15 kasutamistihedus kasvas samal ajavahemikul 8,4%lt 13%le). See tähendab 52 000 uut lairibaliini päevas kogu ELis – tõus võrreldes aastaga 2004, mil see näitaja oli 38 000 päevas.

[pic]

ELis on nüüd peaaegu 53 000 miljonit lairiba püsiliini. Püsiandmeside käive on märgatavalt kasvanud, hinnanguliselt 8,3%.[11] Kuigi siia alla kuuluvad andmeside teenused püsiliinidest lairibani, näitab see, et mahtude kasvades maksab tarbija lairibateenuse eest madalamat hinda.

[pic]

Kasv on olnud liikmesriikides erinev ja praegu eraldab suurema kasutustihedusega riike väiksema kasutustihedusega riikidest 23 protsendipunkti. EL10 hulgas on head tulemused Eestil ja Maltal.

Lairiba kasutustiheduse võrdlus 2005. aasta keskel näitas, et kuigi EL tervikuna jääb mõnedest OECD riikidest maha, edestavad viis paremate tulemustega liikmesriiki (Madalmaad, Taani, Soome, Rootsi ja Belgia) Ameerika Ühendriike (15%) ja Jaapanit (16%).

[pic]

Uustulnukate lairibaturu osa on järjekindlalt kasvanud, EL25 puhul on see 49,8%. Turuosa on riigiti erinev, Ühendkuningriigis on väljakujunenud ettevõtjate käes 25% turust, Küprosel 100%.

Lairibateenuste levikut soodustavad tegurid

Lairibateenuste levikule aitavad kaasa mitmed tegurid, kuid üks olulisemaid on konkurents. Konkurentsi ulatus ja iseloom on ELis väga erinev. Näiteks suurima kasutustihedusega riikidel (üle 15%) on kõikidel ka suur kaablikasutustihedus ning sageli hästiarenenud ühenduskord nagu ULLi või bitivoo puhul.

Märkimisväärset edu on saavutatud näiteks Prantsusmaal, Ühendkuningriigis, Austrias ja Eestis, kus konkureerivate infrastruktuuride ja tõhusa reguleerimise kombineerimine on ergutanud konkurentsi ja toonud kaasa suhteliselt suure lairibateenuse kasutamise tiheduse.

Hulgihinnaga juurdepääs olemasolevatele võrkudele

Aasta jooksul on märgatavalt muutunud olemasolevatele võrkudele juurdepääsu võimaldamise mudel. Uustulnukad lähevad lairibateenuse osutamisel järkjärgult edasimüügilt ja bitivoo ühenduselt üle eraldi juurdepääsuga kliendiliinidele. Kasvav nõudlus uute teenuste järele ja suund uute teenusepakettide osutamisele (näiteks „triple play“) on muutnud eraldi juurdepääsuga kliendiliinid uute turuletulijate jaoks atraktiivsemaks.

Arvatavasti on kõige silmatorkavam, et jagatud liinide arv on aastaga kolmekordistunud. See on hoogustanud lairibaühenduse kasutamise kasvu Ühendkuningriigis, Prantsusmaal ja Taanis, kus jagatud ühendusliinide arv on märkimisväärselt kasvanud pärast seda, kui riigi reguleerivad asutused vähendasid sidumistasusid. Paljud operaatorid eelistavad jagatud ühendust, kuna sidumisprotsess on lihtsam ja nad saavad osutada kommuteeritavatele kõneteenustele alternatiivina VoIP teenust.

Mobiiliteenused

2005. aasta oktoobris jõudis ELi keskmine mobiilside kasutamise tihedus 92,8%ni, kiirem oli kasv EL10s, kus kolm riiki – Tšehhi Vabariik, Eesti ja Leedu ületasid esmakordselt nominaalse 100% tähise. ELis on nüüd 79 2G võrgu operaatorit ja 214 teenusepakkujat, keda 2004. aastal oli 166. Tihedus kaldub olema suurem nendes riikides, kus on rohkem teenusepakkujaid.

[pic]

2005. aasta septembriks oli ELis umbes 15 miljonit 3G teenuste abonenti, suurem osa neist Itaalias ja Ühendkuningriigis. 58 operaatorit pakuvad nüüdseks kommertsteenuseid, sealhulgas Internetiühendust, sisuteenuseid, mille hulka kuuluvad uudised ja spordiülevaated ning videotelefonikõnesid ja allalaadimist.

Juhtivate mobiilioperaatorite turuosa on peaaegu kõikides liikmesriikides jätkuvalt langenud, sest konkureerivad võrguoperaatorid ja teenusepakkujad on tugevdanud konkurentsisurvet.

Mobiilioperaatorite peamiseks tulukomponendiks on endiselt kõneteenuse jae- ja hulgimüük, kuigi andmeside osa, sealhulgas SMSi osa on märgatavalt kasvanud. Kandearvuti kaartidest saadav tulu on praegu vaid 2% käibest, kuid see on kasvav tuluallikas.

Liikmesriikides on märgatavalt alanenud riigisiseste kõnede kliendihinnad, eriti vähese ja keskmise teenusekasutusega klientidele Belgias, Luksemburgis, Madalmaades, Poolas, Portugalis, Soomes ja Rootsis.

Rahvusvahelise rändluse hinnad on enamuses liikmesriikides endiselt kõrged, paljudel juhtudel kõrgete hulgimüügihindade ja jaemüügi määradega. Komisjoni avatud veebileht püüab tagada selles valdkonnas läbipaistvust, reguleerivad asutused võtavad meetmeid riigi tasemel Euroopa reguleerivate asutuste töörühma juhtimisel. Komisjon kavatseb sellest algatusest lähtuvalt kõnealust veebilehte aprillis tõhustada ja ajakohastada, et suurendada läbipaistvust ning veelgi tugevdada konkurentsi. Vastavate läbipaistvusmeetmete alal jätkub tihe koostöö riikide regulatiivsete asutustega.

2005. aasta lõpuks oli ainult üks regulatiivne asutus (Soome) analüüsinud asjaomast turgu õigusraamistiku alusel ning ei leidnud turgu valitsevat ettevõtjat.

Selles valdkonnas oleks vaja tööstuses suuremat edasiminekut. Komisjon jälgib arengut tähelepanelikult ning kaalub võimalusi kõige tõhusamaks ja paremini ajastatud üleeuroopaliseks tegevuseks.

Sageli teeb tarbijatele muret kulude arvestamine, eriti juhul, kui pole selge, kas hinda arvestatakse minuti või sekundi alusel ning kas võetakse kõnealustustasu.

Püsivõrgust mobiilivõrku helistamise kõnetasud on endiselt kõrged, ületades kaheksa- kuni kümnekordselt püsivõrgusiseste kõnetasude hinda. Kindel tariifistruktuur ei peegelda siiski mobiilikõne lõpetamise tasude vähenemistendentsi. Reguleerivate asutuste sekkumine alandas 2005. aastal jätkuvalt kõne lõpetamise tasusid, mis alanesid umbes 40%[12] ajavahemikus 2001, kui reguleerivad asutused probleemiga tõsiselt tegelema hakkasid, kuni 2005. Enamus reguleerivaid asutusi on määranud ajavahemiku (üleminekuaja) hindade alandamiseks kulupõhisele tasemele.

Aastaga kahekordistus mobiilinumbrite liikuvus, mis on oluline konkurentsi soodustav vahend. Kokku on ELis teenusepakkujat vahetanud kliendid säilitanud 25,1 miljonit numbrit.

Püsiliini kõneteenused

Vaatamata sellele, et püsiliini kõneteenuste käive väheneb umbes 1,6% aastas, on see endiselt ahvatlev turg uutele tulijatele. Püsiliini operaatoritele on see endiselt suurim tuluallikas, mille väärtus oli 2005. aastal 85,8 miljardit eurot.

Uute ettevõtjate turuletulek on pärast väikest langust 2001. ja 2003. aasta vahel kaasa toonud valitsevate operaatorite turuosa jätkuva languse. Siiski on valitsevate ettevõtjate käes märgatav turuosa, eriti kohaliku side ja kõnede valdkonnas.

Praegu on ainult 8,3%-l abonentidest võimalik kasutada selliste uute turuletulijate teenuseid, kes kasutavad kaablit, eraldi juurdepääsuga kliendiliine või muid tehnoloogiaid nagu kaablita vahendid. Seepärast põhineb konkurents suurelt osalt operaatori valikul ja eelvalikul, mis tuleneb üleminekusätetest või turuanalüüsist. Paljud reguleerivad asutused on määranud liinitasu hulgihinna, et võimaldada uutel turuletulijatel pakkuda klientidele ühtset arveldusteenust.

Alternatiivseid operaatoreid kasutavate abonentide arvu kasv on hakanud aeglustuma. Võimalik, et see tuleneb valitsevate ettevõtjate reklaamikampaaniast, kuid turul, mis liigub kõneteenuseid, internetiühendust ja audiovisuaalsisu kombineerivate teenuste pakkumise suunas, ei ole kõneteenus üksi vist operaatori eelvalikul piisavalt hea pakkumine.

Turudünaamika sunnib reguleerivaid asutusi tõsiselt kaaluma hinnaotsuseid reguleeritud juurdepääsuga toodete suhtes, et tagada näiteks eraldi juurdepääsuga kliendiliinide loomisega kliendisõbralikkuse saavutamisse investeerivatele turuletulijatele nende kulutustele vastav tasu.

Internetipõhised telefoniteenused (näiteks VoIP) on nüüdseks kättesaadavad kõikides liikmesriikides. Kuigi nende mõju traditsiooniliste püsiliini kõneteenuste käibele ei ole veel väga suur, sunnib suurepäraste VoIP-teenuste pakkujate võimalik turuletulek juba tegutsevaid ettevõtjaid välja pakkuma omapoolseid VoIP-teenuseid või kõneteenust sisaldavaid pakette.

Komisjon toetab kerget reguleerivat suunamist ja tervitab olukorda, kus paljud reguleerivad asutused on nagu komisjongi VoIP-teenuste õigusliku reguleerimise suhtes tulevikkuvaataval seisukohal. Komisjon on paljude reguleerivate asutustega kokku leppinud, et VoIP on osa kõneteenuse turust ning väljendanud oma eelistust kerge reguleerimise rakendamisele. Nii on VoIP-teenuse reguleerimine liikmesriikides olnud siiani väga tagasihoidlik. Turulepääsu takistused on tegelikkuses väikesed.

3. ÕIGUSKESKKOND

Mõned liikmesriigid on nii esmaste kui teiseste õigusaktide ülevõtmise lõpetanud ning taganud raamistiku rakendamise, ülejäänud on teinud märkimisväärseid edusamme.

Kreeka võttis esmaste õigusaktide ülevõtmisotsuse vastu alles 2006. aasta jaanuaris ning mõnes uues liikmesriigis on veel vaja üle võtta teiseseid õigusakte. Mitmes liikmesriigis ei ole veel alustatud turuanalüüside koostamist, mis on raamistiku peamisi aspekte, muret tekitab ka kohatine pikk ajavahemik turuanalüüsi koostamise alguse ja selle lõpetamise vahel.

Reguleerivate asutuste sõltumatus

Reguleerivate asutuste sõltumatus ärihuvidest on üldiselt tagatud, probleeme omanike ja reguleerivate astuste ülesannete lahushoidmisega on Küprosel, Slovakkias ja Sloveenias ning taas on see küsimus päevakorda tõusnud Belgias. On tähtis, et reguleerivad asutused oleksid oma igapäevastes otsustamistes vabad ja saaksid kasutada oma pädevust erapooletult ja läbipaistvalt. Reguleerivate asutuste sõltumatuse küsimused on mõningates riikides veel lahendamata ja komisjon jälgib olukorda tähelepanelikult.

Reguleerivate asutuste pädevus

Komisjon jälgib tähelepanelikult reguleerivate asutuste pädevuse võimalikku piiramist Iirimaal, Maltal ja Madalmaades, kus juhiseid annab ministeerium, mis ei ole reguleerivaks asutuseks nimetatud. Probleeme on ka reguleerivate asutuste pädevuse võimaliku piiramisega otsuste vastuvõtmisel, kuna määratavate trahvide tase on piiratud. Saksamaal on piiratud reguleeriva asutuse õigust täieulatuslike kohustuste kehtestamisel seoses jae- ja hulgimüügituruga ning Soomes on samalaadsed piirangud seoses mobiilikõne lõpetamise tasudega.

Ühendatud reguleerivad asutused

Enamikus liikmesriikides toimivad ühendatud reguleerivad asutused, mille pädevus hõlmab kogu e-side sektorit (sisuteenused ei ole alati hõlmatud). Kus see nii ei ole, valitseb õigusliku kindlusetuse oht ühendatud keskkonnas, mis hõlmab nii traditsioonilist kaugsidet kui ringhäälingut. Eelkõige on selline olukord Belgias.

Kaebused

Järjest olulisema tähtsusega on viis, kuidas liikmesriigid rakendavad kohustust luua toimiv kaebustemehhanism, sellesisulist muret väljendavad nii operaatorid kui mitme liikmesriigi ametiasutused. Komisjon kaalub erinevaid asjassepuutuvaid küsimusi, mis hõlmavad kaebuste lahendamiseks kuluvat aega ja asjaolu, et mitmes liikmesriigis peatatakse reguleeriva asutuse otsuse täitmine riiklikust tavast sõltuvalt automaatselt. Pärast komisjoni algatatud rikkumismenetlust lõpetatakse Poolas otsuste täitmise automaatne peatamine.

Majanduslik reguleerimine

Kui õiguslikud kohustused kehtestatakse turuanalüüsist lähtuvalt või üleminekumeetmete raames, toimib avatud konkurents ainult siis, kui neid kohustusi rakendatakse täielikult. Üldiselt on reguleerivad asutused suutnud tagada vajaliku õigusraamistiku loomise ja näiteks eraldatud kliendijuurdepääsu saab nüüd tõesti pakkuda kogu ELis.

Praegu komisjonis läbivaatamisel olevatest küsimustest on kõige olulisemad

- eraldi juurdepääs kliendiliinile, mis tundub praktikas mitte töötavat Eestis, Küprosel, Leedus, Lätis, Maltal, Poolas, Sloveenias ja Slovakkias;

- tegelik sidumine, mis on jätkuvalt probleemiks Eestis, Leedus, Maltal, Poolas, Slovakkias ja Sloveenias;

- kuluarvestussüsteemid kulupõhise sidumise tagamiseks Luksemburgis, Maltal, Poolas ja Slovakkias.

Komisjon tõdeb, et kuluarvestussüsteemid mitmes teises liikmesriigis ei ole piisavalt arenenud ja neil puudub läbipaistvus.

Reguleerivate asutuste osalus

Turuosalistele ja klientidele on oluline, et reguleerivad asutused suunaksid reguleerivate otsustega seotud avalikku arutelu. Mitmes liikmesriigis ei saa turuosalised piisavat tagasisidet arutelu käigust või ei ole kommentaaride puhul tagatud läbipaistvust.

Reguleerivate asutuste osalus on oluline, et tagada võime tuua kliendid tarbetute raskusteta uute infrastruktuuride juurde olukorras, kus turuosalised loovad oma infrastruktuuri ning liiguvad ühelt reguleeritud tootelt teisele, suurendades nii kontrolli kliendile pakutava toote kvaliteedi üle. Arvesse tuleb võtta nii hinda kui praktilisi protsesse. Hispaanias ja Itaalias on võetud vastu vastav erimäärus. Ühendkuningriigis on reguleeriv asutus määratud „telekommunikatsiooni ülevaatajaks“, kelle põhiline roll on jälgida üleminekut eraldi kliendiliinidele.

Trasside rajamise õigus

Omanike ja reguleerivate astuste ülesannete lahushoidmine trasside rajamise õiguste andmisel on aina olulisem, arvestades teatud liikmesriikide tava kaasata lairiba infrastruktuuri loomisesse kohalik omavalitsus.

Läbipaistvat ja mittediskrimineerivat trasside rajamise õigust käsitlevate ELi eeskirjade rakendamine on mitmes liikmesriigis püsiv probleem. Komisjon uurib, kas Küprosel ja Kreekas diskrimineeritakse turuosalisi ning kas neis riikides on asjaomaste ametiasutuste otsused piisavalt läbipaistvad.

4. TARBIJAHUVI

Universaalteenus

Universaalteenuse osutaja määramisel peab liikmesriik tagama, et mehhanism oleks tõhus, objektiivne, läbipaistev ja et ühtegi ettevõtjat ei jäetaks juba eelnevalt kõrvale.

Komisjon arvab, et Prantsusmaal, Ungaris ja Soomes võidakse turuosalisi juba eelnevalt kõrvale jätta, samasuguseid juhtumeid uuritakse Belgias, Küprosel, Leedus ja Austrias ning protsessi jälgitakse Poolas ja Madalmaades. Muret tekitab, et Portugalis valiti universaalteenust osutav ettevõte ilma riigihankemenetluseta kuni aastani 2025.

Komisjon märgib, et kõik liikmesriigid, kes on valiku teinud, on universaalteenuse osutajaks määranud juhtiva püsiliinioperaatori.

Sotsiaalsed erivajadused

i2010 nägemus kõikehõlmavast infoühiskonnast on kokku võetud reguleerivatele asutustele raamistikus seatud eesmärkides ja teenustes, mida sotsiaalsete erivajadustega inimesed peavad universaalteenuse juurde kuuluvaks.

Kuigi eesmärgid on üldiselt hästi välja toodud, on meetmed pigem soovituslikud kui kohustuslikud. Puuetega klientide hindade suhtes tundub enamus liikmesriike võtvat asjakohaseid meetmeid. Rohkem saaks ära teha teenuste praktilise kättesaadavuse valdkonnas.

Liikmesriigid on aktiivsed väikese sissetulekuga klientide osas. Näiteks Austria riik rahastab eritariifiskeeme ja Ungaris on loodud fond väikese sissetulekuga abonentide toetuseks.

Tarbija tasemel reguleerimine

Kogemus on näidanud, et püsi- ja mobiilinumbrite liikuvus ning operaatori valik ja eelvalik on suurendanud konkurentsi.

Numbriliikuvus toimib nüüd enamuses liikmesriikides, välja arvatud Tšehhi Vabariik, Läti, Leedu, Malta, Poola, Slovakkia ja Sloveenia. Operaatori valik ja eelvalik on võimalik kogu ELis peale Slovakkia, kuigi mõnes liikmesriigis on probleem, et sellega kaasnevad sidumishinnad takistavad teenuse arengut.

Kataloogiteenused

Kasutajad soovivad juurdepääsu kataloogi- ja otsinguteenusele, mis hõlmab kõiki abonente, kes ei ole avaldanud soovi oma number salastada. Järjest rohkem abonente loobub püsiliiniteenusest mobiiliteenuse kasuks ja soovib oma numbri avaldamist kataloogis.

Komisjon tunneb muret, et kokkuvõtlikku kataloogi- ja/või otsinguteenust ei pakuta Tšehhi Vabariigis, Kreekas, Prantsusmaal, Küprosel, Lätis, Maltal, Poolas, Portugalis, Slovakkias ja Ühendkuningriigis.

Probleemiks on ka kõrge hind, mida operaatorid konkureerivatelt otsinguteenuste pakkujatelt terviklike andmete eest küsivad. Euroopa Kohus on arvanud,[13] et selliseid andmeid tuleks edastada kulupõhiselt. Komisjon vaatab läbi tema tähelepanu köitvad juhtumid.

112 Euroopa ühtne hädaabinumber

Väga oluline on, et Euroopas reisvad kodanikud saaksid kutsuda abi alati samal numbril.

Nüüdseks on sellel numbril helistamine kogu ELis tasuta nii püsi- kui mobiilivõrgus. Paljud liikmesriigid korrastavad oma hädaabisüsteeme, et sellel numbril helistajatele paremat teenust osutada.

Soomes on näiteks hädaabikeskused, kus maksimaalne reageerimisaeg on 90 sekundit. Tšehhi Vabariigis saab hädaabioperaator suunata kõne edasi teise keskusesse vastavalt erinevate hädaabikeskuste operaatorite keeleoskusele.

Hispaania piirkondades on tõhusalt parandatud hädaabikõnede vastuvõtu kvaliteeti, tagades et hädaabikeskus saab teavet helistaja asukohaandmete kohta. Komisjon kontrollib mõnede liikmesriikide vastavust universaalteenuse direktiivi nõudmistele selles valdkonnas. Komisjon jälgib olukorda, et tagada kodanike piisav teavitamine numbrist 112, eriti võimalusest seda kasutada ka teistes liikmesriikides reisimise ajal.

5. JÄRELDUSED

Raamistiku tõttu on liikmesriigid pidanud põhimõtteliselt muutma siseriiklikke õigusakte ja tavasid. Teatisest selgub, et rakendamisel on veel vajakajäämisi, kuid suurem osa vajalikust tööst on tehtud. Tõendid näitavad, et tihenev konkurents toob tarbijale kasu ning väljavaated uuendusteks ja investeeringuteks nii liikmesriikides kui ka piiriüleselt on soodsad. Raamistikuga tagatakse kodanikule põhiteenuste osutamine kättesaadava hinnaga ning võetakse arvesse ka sotsiaalseid erivajadusi.

Praegust raamistikku vaadatakse üle, kuigi seaduse järgi peaks sellega alustama 2006. aastal. Praeguse raamistiku rakendamise tase võimaldab tarbijatel, turuosalistel ja kõikidel peamistel sidusrühmadel hinnata reformivajadust, võttes eelkõige arvesse tehnoloogia, turu ja ühiskonna edasist arengut.

[1] KOM(2005) 229.

[2] KOM(2005) 411; KOM(2006) 28.

[3] Aeg tegutseda – uus partnerlus majanduskasvu ja töökohtade nimel; KOM(2006) 30, 25. jaanuar 2006.

[4] EITO, 2005.

[5] IDATE.

[6] EITO, 2005.

[7] Aluseks on ETNO, ECTA, ECCA, OECD ja Infonetics Research andmed.

[8] Thomson Financiali, Dealogicu ja UNCTADi andmete põhjal.

[9] Välismaised otseinvesteeringud tähistavad laiemat mõistet kui portfelliinvesteering või ühinemis-/omandamistehing ning nendega kaasneb näiteks kapitalikulu materiaalsele põhivarale.

[10] Tuleb märkida, et väiksemad tähtsad ettevõtted on sageli kogu Euroopas rohkemate teenustega esindatud. Lisaks ei ole moonutuste vältimiseks arvesse võetud suurimat mobiilsideteenuse pakkujat (välisvarade omamise poolest suuruselt teine ettevõte maailmas).

[11] EITO, 2005.

[12] Märkimisväärse turujõuga operaatorid.

[13] Kohtuasi C-109/03 KPN Telecom BV vs OPTA [2004].