[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 18.10.2006

SEK (2006) 1292

KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

Saatedokument ettepanekule, milles käsitletakse EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIVI, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega Mõju hindamise kommenteeritud kokkuvõte

{KOM(2006) 594 (lõplik)}{SEK(2006) 1291}

Sissejuhatus

Käesolev dokument on seotud komisjoni tööplaani dokumendiga 2006/MARKT/006 postiteenuste kohta. Käesoleva dokumendi eesmärk on anda ülevaade täielikust mõju hindamisest, keskendudes seoses ettepanekuga kaalutud võimalustele, nende mõjule ja soovitustele. | Käesolev dokument hõlmab: 1 – Sissejuhatus 2 – Konsultatsioon huvitatud pooltega 3 – Olukord ja probleemid 4 – Eesmärgid 5 – Strateegiavalikud ja hindamine 6 – Kokkuvõte |

1997. aasta postidirektiiviga (97/67/EÜ) nähti ette ELi postiteenuste ühtlustamise esimene etapp. Postidirektiivi 2002. aasta muudatustega (2002/39/EÜ) sätestati reserveeritud ala vähendamine 2003. ja 2006. aastal ning seega järkjärguline ja kontrollitud postituru avamine konkurentsile. Postidirektiiviga toetatakse sisuliselt turu täieliku avamise eesmärki ning kehtestatakse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimise tähtajaks aasta 2009 või määratakse kindlaks vastav alternatiivne samm selles suunas (artikli 7 lõige 3 ja põhjendus 24). Aastal 2006 kinnitas Euroopa Parlament veelkord seda üldist suunda.[1]

Selle ettepaneku üldine kontekst ning lähtepunkt on järgmine:

- kehtiva postidirektiivi kohaselt peab komisjon esitama (vastavalt artiklile 7) ettepaneku „postiteenuste siseturu täielikuks rakendamiseks või määratakse tuleviku-uuringu järelduste põhjal kindlaks muu vaheetapp“;

- artikli 27 aegumisklausli kohaselt aegub postidirektiiv 31. detsembril 2008 ning kui selleks kuupäevaks ei ole komisjoni edasist ettepanekut vastu võetud, kohaldatakse selle valdkonna suhtes peamiselt EÜ asutamislepingu eeskirju (eriti artiklit 86 EÜ);

- komisjoni rakendusaruandes[2] (kehtiva direktiivi kohta), ja tuleviku-uuringus[3] (turu täieliku avamise mõju kohta universaalteenuste osutamisele) tehti järeldus, et teatud ettevaatusabinõude olemasolu korral võidakse turu täielik avamine saavutada kõikides liikmesriikides aastaks 2009;

- paljud liikmesriigid on juba kiiresti liikumas turu täieliku avamise suunas – protsess, millega on kaasnenud teenuste kvaliteedi paranemine ning mis ei ole kahjustanud universaalteenuseid.

KONSULTATSIOON HUVITATUD POOLTEGA

Komisjon on viinud läbi rea konsulteerimisi, sealhulgas:

- avalik konsulteerimine, mille käigus saadi küsitlusele 2295 vastust ning 103 kirjalikku ettepanekut;

- ajavahemikus 2004–2006 tellitud kuus suuremat uuringut postistrateegia tulevaste suundadega seotud küsimuste kohta ning kümme avalikku seminari, lisaks alates 1997. aastast läbiviidud 14 muule uuringule;

- Eurobaromeetri uuring tarbija rahulolu kohta, kasutades 25 sihtgruppi kõikides ELi riikides, et saada teada eri postiteenuste kasutajate vajadusi ja arvamust;

- arutelud liikmesriikide, operaatorite ja kõikide teiste huvirühmadega, sealhulgas sotsiaalpartnerite ja tarbijaorganisatsioonidega.

OLUKORD JA PROBLEEMID ELI POSTISEKTORIS

Olukord:

Aastal 2004 teenisid ELi postiorganisatsioonid sissetulekuid umbes 90 miljardit eurot ning nad annavad endiselt olulise panuse ELi majandusse. Postisektori otsene panus ELi SKTsse on hinnanguliselt 37 miljardit eurot (0,4%) ja selles töötab 1,7 miljonit inimest. Umbes 150 miljardit eurot sissetulekuid teenitakse veel postiteenustega seotud või neist tulenevates sektorites, milles on 3,5 miljonit töökohta. Postiteenuste klientide või kasutajate kohta võib öelda, et erakliendid saadavad 12,5%, kuid saavad 70% kõikidest postisaadetistest; ärikliendid saadavad 87,5% ja saavad 30% postisaadetistest. Ettepaneku haarde kohta võib öelda, et see keskendub põhiliselt universaalsetele postiteenustele . See hõlmab kirjaturgu (kirjad ja kaardid, väikepakid jne), osa postipakkide turust ning mõnesid mitte-postisaadetisi (nt ajalehed).

Praegu on ELi postisektoris toimumas suured muutused: turu järkjärguline avamine, paljusid postisaadetisi asendava elektroonilise meedia kiire kasv ja odavnemine, uus automatiseeritud tehnoloogia ja uued omandistruktuurid. Need muutused nõuavad, et postisektor muutuks konkurentsivõimelisemaks ja tõhusamaks, vastasel korral võivad sellel olla negatiivsed tagajärjed tööhõivele ja teenuste jätkusuutlikkusele. Asjaolu, et Euroopa postioperaatorid tegutsevad erinevates õigus- ja turukeskkondades, moonutab konkurentsi ja raskendab reformide jätkamist. Lisaks on rida takistusi, mis takistavad tõhusat konkurentsi postiteenuste turul, nagu säilinud monopolid või erinevad lubade ja litsentseerimise süsteemid. Kohustus pakkuda universaalseid postiteenuseid võib tähendada ebamajanduslikke kulusid mõnede riikide teatud piirkondades, kuid ELi kodanike ja ettevõtete jaoks on väga oluline, et universaalteenuste pakkumine säiliks kõigis geograafilistes piirkondades.

Seetõttu on ELi postiteenuste reformi ülejäänud sammude struktureerimise põhiküsimuseks, kuidas tagada tõhus ja konkurentsivõimeline ELi postisektor, mis pakuks Euroopa kodanikele ja ettevõtetele ka edaspidi taskukohast ja kvaliteetset teenust. Keskendutakse peamiselt järgmistele teemadele:

1 ) Universaalteenuste ulatus: see tähendab, et alaliselt ja kohustuslikult on vaja pakkuda rida postitooteid, mille suhtes peaks kehtima universaalteenuste osutamise kohustus. Mida rohkem on selliseid teenuseid, seda suurem on oht, et monopoli puudumisel ei suuda üksnes kommerts- või turujõud nende pakkumist tagada. Ühenduse tasandil seisneb küsimus selles, kas ei tuleks kõikide liikmesriikide jaoks kehtestada ühesugust kitsamat universaalteenuste ala.

2) Universaalteenuste standardid: postidirektiiviga kehtestatakse kõikidele liikmesriikidele konkreetsed teenindusstandardid: postisaadetisi on vaja koguda vähemalt viiel tööpäeval nädalas liikmesriigi territooriumi kõikidest punktidest ja samuti kätte toimetada vähemalt viiel tööpäeval nädalas liikmesriigi territooriumi kõikidesse punktidesse; samuti nõutakse postidirektiiviga, et universaalteenused peavad olema taskukohased ja neile peab olema hea juurdepääs ning lubatakse neile kehtestada ühtsed tariifid. Ühenduse tasandil seisneb küsimus selles, kas ei tuleks muuta mõnda neist standardeist, eriti seda, mis käsitleb ühtseid tariife.

3) Reserveeritud ala: see on siseturu loomise lõpuleviimise suurimaks takistuseks, sest kuni 50 g raskuste kirjade (mis moodustavad enamiku postisaadetistest) kättetoimetamisele võib endiselt kehtestada monopoli. Seni on Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik tühistanud reserveeritud ala ning Saksamaa ja Madalmaad kavatsevad oma reserveeritud ala täielikult tühistada aastaks 2008. Mitmed teised liikmesriigid on avanud oma otsepostitus- ja muude postivoogude turud enne 2009. aasta sihtkuupäeva. Ühenduse tasandil seisneb küsimus selles, kas ELi seadusandja peaks kinnitama reserveeritud ala tühistamiseks kindlaksmääratud tähtaja 2009. aasta.

4) Monopolile alternatiivsed rahastamismehhanismid: ilma reserveeritud alata seisneb ühenduse tasandil küsimus selles, kas universaalteenuste rahastamise alternatiivsed meetmed on vajalikud ja kui on, siis millised, ning kas direktiiv peaks selles osas mingit valikut pakkuma.

5) Juurdepääs postiteenistuste infrastruktuuri teatud võimalustele/vahenditele: riigi tasandil on postiteenuste infrastruktuuri osade, nagu post- ja kättetoimetamiskastid, postiindeksid ja aadresside muutumise andmebaasid, kasutamisele (või „juurdepääsule“) kehtestatud palju õiguslikke piiranguid. Need võivad piirata konkurentsi arengut ning kahjustada kasutajate usaldust, kui postiteenuste kvaliteedistandardid langevad. Ühenduse tasandil seisneb probleem selles, kas mitme operaatoriga postiteenuste keskkonnas tuleks tugevdada liikmesriikide või riigi reguleerivate asutuste osa seires ja/või sellistele vahenditele juurdepääsu tagamises ning selliste menetluste kehtestamises, mis tagavad postiteenistuste teovõime ja kasutajate usalduse postiteenuste suhtes.

6) Juurdepääs postivõrgu lõpposale: see käsitleb kolmandate isikute juurdepääsu turgu valitseva operaatori infrastruktuurile, eriti tema sorteerimis- ja kättetoimetamisvahenditele. Postidirektiiv seda praegu selgesõnaliselt ei reguleeri. Küsimus seisneb selles, kas erinevate konkurentsimudelite loomulik areng või, kui liikmesriik seda vajalikuks peab, ühe mudeli soodustamine või kohustuslikuks muutmine võivad edaspidi koos eksisteerida või peaks ühendus juba eelnevalt sekkuma. Kui nii, siis järgmine küsimus on, kas ühendus peaks ühtlustama ja/või tugevdama liikmesriikide ettemääravat osa seires ning ka postivõrgu lõpposale juurdepääsu lubamises.

POLIITILISED EESMÄRGID

Komisjon on käesoleva ettepaneku puhul määranud kindlaks järgmised poliitilised eesmärgid:

Jõuda postiteenuste siseturuni, kus reformi hüvedest saavad osa kõik kodanikud ja ettevõtted

- säilitada kõigi jaoks taskukohased ja kvaliteetsed universaalsed postiteenused,

- saavutada turu täielik avamine,

- vähendada siseturu moonutusi/tõkkeid.

Konkreetsemalt:

- jätkata reserveeritud ala vähendamist ja lõpuks see tühistada,

- tagada universaalteenuste alternatiivsete kaitseabinõude või rahastamismehhanismide eesmärgile vastav kasutamine,

- tagada õiglane juurdepääs postiteenuste infrastruktuurile.

POLIITILISED VALIKUVÕIMALUSED

Mõju hindamisel vaadeldi kahe tasandi poliitilisi valikuvõimalusi:

- neli nn kõrgtasandi valikuvõimalust, mis vastavad üldise poliitika valikutele, mis ühendus peab oma toimimisviisi määramiseks tegema, ja

- 16 konkreetset poliitika valikuvõimalust üksikasjalike edasiste sammude määratlemisel iga kindlakstehtud probleemvaldkonna puhul. Täieliku mõju hindamise tabeli 2 esimese jao punktis 5.3 on näidatud, millised konkreetsed valikud on võimalikud iga kõrgtasandi valikuvõimaluse raames.

Kõrgtasandi poliitilised valikuvõimalused

On leitud, et on järgmised neli kõrgtasandi poliitilist valikuvõimalust:

Võimalus A: mitte midagi teha (mitte esitada seadusloome alast ettepanekut) tähendaks, võttes arvesse kehtiva postidirektiivi aegumist 31. detsembril 2008, et postiteenuste valdkonda jääksid reguleerima peamiselt EÜ asutamislepingu eeskirjad (eriti artikkel 86), millega liikmesriikidelt nõutakse mis tahes teenuste reserveerimise põhjendamist, monopolide kasutamise allutamist ühenduse huvile arendada kaubandust ning võimaldatakse komisjonil vajaduse korral anda liikmesriikidele otsuseid ja direktiive. Lisaks võiksid liikmesriigid ise määratleda universaalteenused ja nendega seotud kvaliteedistandardid kogu oma territooriumil, vastavalt rahvusvahelistele kokkulepetele ja lepingutele, nagu (üldisemad, mitte väga rasked) Ülemaailmse Postiliidu kehtestatud kohustused.

Hinnang: suuremate erinevustega õiguslik raamistik ja erinevad universaalteenuste standardid võivad negatiivselt mõjutada sotsiaalset sidusust ning annaksid tulemuseks ebavõrdsed äritingimused ja kõrgemad tõkked siseturul.

Võimalus B: oluliselt uuendatud ja kompleksne postidirektiiv , millega nähakse ette täielikult konkurentsivõimeline postiteenuste turg aastal 2009 ning kavandatakse täielikult ühtlustatud lähenemisviis kõikidele postisektori küsimustele.

Hinnang: kuigi on kahtlane, kas praeguse postidirektiivi kõiki sätteid kohaldatakse võrdse rangusega kogu ühenduses, ei ole tõendeid, et praegune ühenduse raamistik oleks oluliselt ebasobiv. Lisaks on riikide eripära ja kasutajate vajaduste erinevuste tõttu tõenäoliselt raske leida kõikjal sobivat, kõikjal eesmärkidele vastavat ja kõigile liikmesriikidele vastuvõetavat lahendust.

Võimalus C: olemasoleva postidirektiivi pikendamine ajavahemikule pärast aastat 2009 – selle võimaluse kohaselt tühistataks artiklis sisalduv 27 aegumisklausel, kuid kõik muud elemendid jääksid muutmata.

Hinnang: selline ühenduse turu avamise stiimuli de facto kõrvaldamine lükkab tõenäoliselt edasi selle sektori tähtsat ümberstruktureerimist, pidurdab dünaamilist tõhusust, piirab teenuste valiku ja innovatsiooni arengut ning võib pikemas perspektiivis õõnestada postisektori suhtelist konkurentsivõimet. Suhteline langus mõjutaks üldist nõudlust (vähendada postisaadetiste hulka) ning lisaks sellele mõjutaks see jätkusuutlikku tööhõivet ning võimet anda inimestele juurdepääs taskukohastele postiteenustele.

Võimalus D: praeguse postidirektiivi kohandamine sellisel määral, mis on vajalik postituru avamiseks – lähtutakse sellest, et kvaliteetsete universaalteenuste säilitamine ja turu täielik avamine samal ajal on võimalik ning nii saab jõuda lähemale ühenduse eesmärkidele selles valdkonnas .

Hinnang: see võimalus säilitaks ja arendaks edasi senise postidirektiivi raamistikku, muutes ainult neid osi, mis on vajalikud, et võtta arvesse hiljutisi ja oodatavaid turuarenguid, sealhulgas reserveeritud ala kaotamist. See võimalus ei käivitaks ühenduse eesmärkide põhialuste läbivaatamist.

Mõju tarbijatele: võimalused A ja B, ning keskpikas perspektiivis (võttes arvesse sektori konkurentsivõime languse ohtu) ka võimalus C võivad käivitada ELi tasandil määratletud universaalteenuste standardite languse ning see võib mõjuda negatiivselt tarbijatele ning territoriaalsele ja sotsiaalsele sidususele. Võimalusega D säilitatakse kehtivad universaalteenuste standardid, teenuste taskukohasuse nõue ning ühtsete tariifide võimalus, kuid kuna turu avamine sunnib hindu lähenema tegelikele kuludele, võib tulemuseks olla üksikute teenuste hinna tõus.

Neid nn kõrgtasandi valikuvõimalusi A/B/C/D hinnati vastavalt nende panusele postisektori eesmärkidesse. Kõrgtasandi valikuvõimalused A ja B jäeti kõrvale esialgse valiku staadiumis. Järeldused kõrgtasandi valikuvõimaluste C ja D kohta tehti, võttes arvesse allesjäänud konkreetsete strateegiavõimaluste mõju detailsemat analüüsi.

Konkreetse poliitika valikuvõimalused

Esialgne valik tehti kümne konkreetse poliitikavõimaluse hulgast, mis hõlmavad järgmisi poliitikavaldkondi: i) universaalteenuste ulatus, ii) universaalteenuste standardid, iii) reserveeritud ala ja universaalteenuste rahastamismehhanismid, iv) juurdepääs olulistele vahenditele, v) juurdepääs postivõrgu lõpposale. Järgnevas tabelis on esitatud kokkuvõte mõjudest ning näidatud, millisele nn kõrgtasandi valikuvõimalusele iga konkreetne võimalus vastab. Kõikide valikuvõimaluste kirjeldus ja täielikum analüüs on esitatud täieliku mõju hindamise punktides 5 ja 6.

Küsimus | Valikuvõimalused | Mõju kasutajale | Mõju tööhõivele | Mõju majandusele |

Universaalteenuste ulatus | Võimalus 1 (võimalused B/C/D) muutuseta: senine paindlikkus | (( | ( | ( |

Võimalus 2 (võimalus D) – ulatus keskendub tarbija / väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks olulistele toodetele | ( | ( | ( |

Universaalteenuste standardid | Võimalus 4 (võimalused C/D) – muutuseta: senised standardid jäävad ühenduse miinimumeeskirjadeks | ( kuni ( | ( | ( kuni ( |

Võimalus 5 (võimalus D) – muutuseta: senised standardid jäävad ühenduse miinimumeeskirjadeks, kuid ühtlustatud tariifid on lubatud vaid üksiksaadetiste puhul | (( | (( | ((( |

Reserveeritud ala ja universaalteenuste rahastamise mehhanismid | Võimalus 8 (võimalus C) – säilitada olemasolev direktiiv, tühistades artikli 27 – reserveeritud alad, kohustused turule sisenejatele ja hüvitusfondid säilivad | ( kuni ( | ( kuni ( | (kuni (( |

Võimalus 9 (võimalus D) – rahastamismehhanismide piiratud (ammendav) loend reserveeritud ala puudumise korral, kuid selles loendis on riigiabi, hankemenetlused, asutusesisene ristsubsideerimine, kulude jagamine või hüvitusfond ning universaalteenuste kulude katmise tasud universaalteenuste turul osalejatele | (( | ( kuni ( | ( kuni (( |

Juurdepääs olulistele vahenditele | Võimalus 11 (võimalus C) – muutuseta: juurdepääsuküsimused jäetakse turujõudude ja konkurentsieeskirjade lahendada | ( kuni ( | ( | ( |

Võimalus 12 (võimalus D) – kohustada riigi reguleerivaid asutusi määrama kindlaks olulised vahendid, hindama, kas on vajalik juurdepääs postiindeksite andmebaasile, postkontoris asuvatele postkastidele, aadresside muutumist ja teenuste ümbersuunamist käsitlevale teabele, ning tagama, et juurdepääsueeskirjad oleksid läbipaistvad ja mittediskrimineerivad | (( | ( | ( |

Küsimus | Valikuvõimalused | Mõju kasutajale | Mõju tööhõivele | Mõju majandusele |

Juurdepääs postivõrgu lõpposale | Võimalus 15 (võimalus D) – kohustada valitsevas seisundis olevat operaatorit või operaatorit, kes kasutab endist riigi postivõrku, mitte keelama sobivatel tingimustel juurdepääsu postivõrgu lõpposale | ( | ( | ( |

Võimalus 16 (võimalus C/D) – muutuseta: mittediskrimineeriv juurdepääs, mis võtab arvesse välditud kulusid | (( | ( kuni ( | ( |

Nende konkreetsete strateegia valikuvõimaluste puhul soovitatakse järgmisi võimalusi:

Universaalteenuste ulatus – praegu ei saa kehtestada ühtlustatud eeskirju, millega universaalteenuste ulatus piirataks nende postitoodetega, mida turujõud ei paku, kuna konkurents tugevneb ELi eri osades erineva kiirusega ning riikide turud ja kasutajate vajadused on erinevad. Soovitatakse võimalust 1 – st ühenduse põhilised eeskirjad selle kohta, milliste postiteenuste pakkumine on kohustuslik, peaksid jääma endisteks.

Universaalteenuste standardid – on teatav piiratud nõudlus selle järele, et ühtlustatult langetataks standardeid või et piirataks liikmesriikide vabadust kehtestada ühenduse standarditega võrreldes kõrgemaid kvaliteedi- ja teenusestandardeid. Kuid turu avamise järel võivad konkurentsivõimeliste postitoodete ühtlustatud tariifid luua stiimuli majanduslikult ebakorrektseks sisenemiseks turule, mis omakorda võib õõnestada senise operaatori võimet rahastada universaalteenuste osutamist. Ent erakasutajad peavad tariifide ühtlustatust ja selle panust sotsiaalsesse sidususse väga tähtsaks. Soovitatakse võimalust 5 – st tuleks ette näha selline väike muudatus, et liikmesriigid saaksid vabalt kehtestada ühtlustatud tariife üksnes üksiksaadetistele ja võib-olla veel mõnedele saadetistele. Seejuures võetaks arvesse ka üht põhilist argumenti, mida huvigrupid on esitanud universaalteenuste ala kitsendamise põhjendamiseks, nimelt, et universaalteenused peaksid olema vaid „tarbija turvavõrguks“.

Reserveeritud ala ja rahastamismudelid – reserveeritud ala säilitamine moonutaks edaspidigi konkurentsi, kuid monopoli puudumisel on universaalteenuste osutamise rahastamiseks vaja alternatiivseid valikuvõimalusi, mida saaks erandkorras kasutada. Soovitatakse võimalust 9 – st tühistada reserveeritud ala ja jätta liikmesriikidele võimalus valida rahastamismehhanismide hulgast; need võimalikud mehhanismid on: teenuste riigihange (st kaudne rahastamine riigi poolt), riigiabi, sektoritasu ja universaalteenuste osutamise kulude jagamise fond – need oleksid siis reserveeritud ala alternatiivid.

Juurdepääs postiteenuste infrastruktuuri olulistele vahenditele – kasutajatele ja praegustele ning tulevastele turule sisenejatele oleks kasulik, kui konkurentsist tulenevaid eeliseid ei lahjendataks sellepärast, et turul osalejad ei suuda kokku leppida, millised peaksid olema sellise juurdepääsu tingimused. Võimalus 12 annaks riigi reguleerivale asutusele selgelt loa selle vältimiseks sekkuda ning on seepärast soovitatav .

Juurdepääs postivõrgu lõpposale, kus toimub sorteerimine ja kättetoimetamine – kuna vähesed (kui üldse) põhilise postivõrgu osad on „eluliselt olulised vahendid“ [mida põhimõtteliselt ei saa dubleerida – tõlk.], ei tundu rangemad sätted ühenduse tasandil või sellise lõpuosale juurdepääsu lubamise kohustuslikuks muutmine olevat õigustatud. Pealegi ei tundu ELi seadusandjale olevat sobiv piirata arenevat konkurentsi juurdepääsu pärast postivõrgu lõpposale. Soovitatakse võimalust 16, st otsuseid selle kohta, kas postivõrgu lõpposale juurdepääsu lubamine on kohustuslik, võib endiselt teha liikmesriigi tasandil, võttes arvesse asjaomaseid majandus- ja konkurentsitegureid. Mõne riigi postituru jaoks võib juurdepääsu lubamine olla sobiv, kuid mujal see võib-olla ei sobi; igatahes ei tehta ettepanekut muuta praegust postidirektiivi selles suhtes.

KOKKUVÕTE

Arvestades kõiki mõjusid ja konkreetsete poliitikaküsimuste kohta antud soovitusi, tehakse ettepanek valida kõrgtasandi võimalus D: kohandada praegust direktiiv niimoodi, et see vastaks avatud postiteenuste turule, tagades universaalsete postiteenuste kõrge taseme .[4]

[1] Euroopa Parlamendi resolutsioon postidirektiivi (2006(0040)) kohaldamise kohta

[2] KOM (2006) 595.

[3] KOM (2006) 596.

[4] Võimalust D toetas kaudselt ka komisjoni tuleviku-uuring, milles tehti järeldus, et täiendavate kaitseabinõude olemasolu eeldades ei ole põhjust oodata turu täielikule avamisele üleminekuga kauem kui aastani 2009.