Kommenteeritud kokkuvõte Käesolevas teatises võetakse kokku komisjoni hinnang 2016. aasta eelarvekavadele, mille esitasid vastavalt õigusaktidele 15. oktoobriks kuusteist euroala liikmesriiki (EA 16), välja arvatud need, kelle suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, ja Portugal, kes ei ole kõnealust kava veel esitanud. Komisjon hindas vastavalt määrusele (EL) nr 473/2013 neid kavu ning euroala kui terviku üldist eelarveseisundit ja eelarvepoliitilist hoiakut. 2016. aasta eelarvekavadele antud üldise hinnangu ja eelarvepoliitilise hoiaku võib kokku võtta järgmiselt. 1.Liikmesriikide kavad hõlmavad euroala valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi jätkuvat vähendamist majanduse ebakindla elavnemise ja peamiselt välisnõudluse vähenemisest tulenevate kehvade väljavaadete kontekstis. Kuna eelarvepuudujääk langes 2014. aasta 2,4 %-lt SKPst 1,9 %ni SKPst käesoleval aastal, arvatakse, et langus jätkub ja 2016. aasta näitajaks prognoositakse 1,7 % SKPst. Pärast seda, kui üldine võlasuhe jõudis 2014. aastal haripunkti, peaks see vastavalt eelarvekavadele 2016. aastal käesolevaks aastaks prognoositud 91 %-ga võrreldes veidi vähenema ja jõudma pisut alla 90 %ni SKPst. 2.2015. aasta kevade stabiilsusprogrammides esitatud keskpika perioodi kavadega võrreldes korrigeeriti 2016. aasta eelarvepuudujäägi kavandatud vähendamist euroalal 0,3 protsendipunkti võrra allapoole, mistõttu see on väiksem. 3.Eelarvekavadest väljajoonistuv pilt leiab komisjoni 2015. aasta sügisprognoosis üldiselt kinnitust. SKP reaalkasv suureneb 2016. aastal prognooside kohaselt 1,6 %-lt käesoleval aastal 1,8 %ni 2016. aastal, samas kui negatiivne SKP lõhe peaks eeldatavasti vähenema 1 %ni kavandatud SKPst. Ehkki 2015. aastaks euroalal prognoositud valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk on veidi suurem (2,0 % SKPst), prognoosib komisjon 2016. aastaks eelarvekavadest mõnevõrra suuremat nominaalse puudujäägi vähenemist (0,3 ja mitte 0,2 protsendipunkti) ning jõuab oma prognoosis samale nominaalse eelarvepositsiooni tasemele (–1,7 % SKPst). Komisjoni prognoosi kohaselt väheneb koguvõla suhe SKPsse 2015. aastal esimest korda pärast kriisi algust 91 %ni ja jätkab 2016. aastal langust, jõudes 90 %ni, mis on suures plaanis kooskõlas eelarvekavades ettenähtuga. 4.Kokkuvõttes nähtub komisjoni prognoosist, et euroala üldjoontes neutraalne eelarvepoliitiline hoiak jätkub ka 2016. aastal. Seda tuleks hinnata kahe eesmärgi põhjal, milleks on riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ja lühiajaline makromajanduslik stabiliseerimine, täpsemalt vajadus tagada üleminek välistelt majanduskasvu allikatelt riigisisestele. Makromajanduslikud poliitikavahendid on praeguse seisuga piiratud, nominaalsed intressimäärad on juba peaaegu nullilähedased ja inflatsioon on väga aeglane, mistõttu tuleb veelgi rohkem rõhutada eelarvepoliitika olulisust. Seega näib, et eeldatav neutraalne üldine eelarvepoliitiline hoiak euroalal on üldjoontes asjakohane, võttes arvesse sealseid erakordselt madalaid intressimäärasid ja suurt väliskaubanduse ülejääki. Samas püsib võla suhe suur ja väheneb väga aeglaselt, mistõttu oleks majanduse elavnemise korral vaja hoogsalt jätkata konsolideerimist. 5.Väiksematest intressimaksetest saadud ajutisi sääste tuleb nende laadist tulenevalt kasutada targalt: need peaksid aitama suure eelarvepuudujäägiga riikidel puudujääki vähendada ja võimaldama eelarvepoliitilise manööverdamisruumiga riikidel teha veelgi rohkem avaliku sektori investeeringuid. Praegused eelarvekavad on vaid osaliselt sellega kooskõlas. 6.Muret jätkusuutlikkuse pärast kinnitab komisjoni 2016. aasta prognoosis esitatud euroala struktuurse eelarvepositsiooni teatav halvenemine, mis võib jääda allapoole euroala liikmesriikidelt stabiilsuse ja kasvu paktis nõutavate keskmiste kohanduste taset. Lisaks on see tingitud jätkusuutlikkusprobleemidega liikmesriikide väga väikestest või isegi negatiivsetest kohandustest, ent teised liikmesriigid ei kasuta samas endiselt piisavalt ära olemasolevat eelarvepoliitilist manööverdamisruumi. 7.Euroala eelarvepoliitilise hoiaku asjakohasuse analüüsi täienduseks vaadatakse läbi riigi rahanduse struktuur. Ehkki hiljutised tööjõu maksukoormuse vähendamise meetmed on samm õiges suunas, ei ilmne kulude struktuurist peaaegu mingeid edusamme suurema kasvusõbralikkuse suunas ja kapitalikulutuste osakaal SKPs peaks eelduste kohaselt jätkuvalt vähenema. 8.Erakordse pagulaste sissevoolu mõju eelarvele on mõnes eelarvekavas nimetatud. Samuti võib see mõjutada teisi liikmesriike nii praegu kui ka tulevikus. Stabiilsuse ja kasvu pakti paindlikkus võimaldab võtta arvesse valitsuse kontrolli alt välja jäävate ebatavaliste sündmustega seotud erakorralisi kulusid nii pakti ennetusliku kui ka parandusliku osa raames. Komisjon on valmis kõnealuseid sätteid rakendama. Abikõlbliku summa kindlaksmääramiseks uurib komisjon tähelepanelikult olukorda, lähtudes asjaomaste liikmesriikide ametiasutuste esitatud andmetest. Kõnealust teavet kasutatakse, hinnates (tagantjärgi) võimalikke ajutisi kõrvalekaldeid stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetest 2015. ja 2016. aastaks. See tähendab, et üksnes otseselt pagulaskriisiga seotud netolisakuludest tulenevad kõrvalekalded lisamenetlusi kaasa ei too. See kehtib ka ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse puhul, tingimusel et valitsemissektori eelarvepuudujääk jääb 3 % piirmäära ületamise korral selle lähedusse. 9.Komisjoni hinnangu üksikute liikmesriikide kavadele võib kokku võtta järgmiselt. Ükski 2016. aasta eelarvekava ei ole olulises vastuolus stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Mitmel juhul leiab komisjon siiski, et eelarve kavandatud kohandamine on väiksem kui stabiilsuse ja kasvu paktis nõutu või esineb selline oht. Eriti peetakse silmas järgmist: 12 liikmesriiki, kelle suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa: – viie liikmesriigi (Saksamaa, Eesti, Luksemburg, Madalmaad ja Slovakkia) eelarvekavad on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega 2016. aastaks; – nelja liikmesriigi (Belgia, Läti, Malta ja Soome) eelarvekavad on üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega 2016. aastaks. Kõnealuste riikide kavade elluviimisel võidakse mõnevõrra kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärkide saavutamisele suunatud kohandamiskavast; – kolme liikmesriigi (Itaalia, Leedu ja Austria) eelarvekavade puhul on oht, et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded 2016. aastaks jäävad täitmata. Kõnealuste liikmesriikide eelarvekavad võivad viia märkimisväärse kõrvalekaldumiseni kohandamiskavaga ettenähtud keskpika perioodi eelarve-eesmärkidest. Viis liikmesriiki, kelle suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa (st ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust): – kolme liikmesriigi (Prantsusmaa, Iirimaa ja Sloveenia) eelarvekavad on üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega 2016. aastaks. Kuigi Prantsusmaa saavutab valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi soovitatud eesmärgid prognooside kohaselt 2016. aastal, tuleneb eelarvekavast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse nõuete mittetäitmise oht, kuna eelarvet ei suudeta kõikide näitajate kohaselt soovitataval määral kohandada. Komisjon kutsub ametiasutusi üles võtma riikliku eelarvemenetluse raames meetmeid, et tagada 2016. aasta eelarve kooskõla stabiilsuse ja kasvu pakti sätetega. Iirimaa ja Sloveenia suhtes võidakse alates 2016. aastast hakata kohaldama pakti ennetuslikku osa, kui 2015 aastal suudetakse õigeaegselt ja kestlikult kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk. 2016. aastal on oht kalduda mõningal määral (Sloveenia puhul üsna märkimisväärselt) kõrvale keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskavast; – Hispaania puhul leiti, et 11. septembril esitatud eelarvekava kätkeb ohtu mitte vastata stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele 2016. aastaks. Tõenäoliselt ei saavutata ei 2016. aasta soovitatud struktuurse eelarvepositsiooni paranemist ega ka valitsemissektori eelarvepuudujäägi soovitatud eesmärke. Komisjon kutsus ametiasutusi üles võtma riikliku eelarvemenetluse raames meetmeid, et tagada 2016. aasta eelarve kooskõla stabiilsuse ja kasvu pakti sätetega, ja esitama viivitamata ajakohastatud eelarvekava; – lisaks kutsub komisjon Portugali üles viivitamata esitama eelarvekava.



Sisukord

1. Sissejuhatus

2. Euroala eelarvete kohandamine riiklike kavade kohaselt

3. Üksikute eelarvekavade ülevaade



1. Sissejuhatus

ELi õigusaktidega nähakse ette, et euroala liikmesriigid esitavad 15. oktoobriks komisjonile järgmise aasta eelarvekavad, eesmärgiga tõhustada majandus- ja rahaliidu riikide eelarvepoliitika koordineerimist. Nendes kavades kajastatakse kokkuvõtlikult valitsuste poolt riikide parlamentidele esitatud eelarveprojekte. Komisjon esitab iga eelarvekava kohta arvamuse, hinnates, kas see on kooskõlas riigi stabiilsuse ja kasvu paktil põhinevate kohustustega. Samuti peab komisjon esitama üldise hinnangu euroala kui terviku eelarveseisundi ja -väljavaadete kohta. Kõnealune hinnang on esitatud käesolevas teatises.

Vastavalt nn teisele majanduse juhtimise paketile saatsid kuusteist euroala liikmesriiki komisjonile 15. oktoobriks oma 2016. aasta eelarvekavad. Ülejäänud euroala liikmesriigid (Kreeka ja Küpros), kelle suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, ei pea eelarvekava esitama, kuna programmiga on eelarve põhjalik seire juba ette nähtud. Hispaania esitas oma eelarvekava juba septembris ja komisjon võttis oma arvamuse vastu 12. oktoobril.

Portugal ei esitanud õigusaktidega nõutavat kava. Seda ei ole varem juhtunud ja see ei tohiks korduda. Isegi eelarvekava, mille puhul poliitikat ei muudeta (seda peetakse vastuvõetavaks valimiste korral), annab väärtuslikku ja läbipaistvat teavet eelarvesuundumuste kohta, mis võimaldab läbi vaadata kogu euroala üldise eelarvepoliitilise hoiaku ja tagab võrdse kohtlemise kõigis liikmesriikides.

Austades liikmesriikide eelarveautonoomiat, antakse komisjoni arvamustega objektiivset poliitilist nõu eelkõige liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, et aidata neil paremini hinnata eelarveprojektide vastavust ELi eelarve-eeskirjadele. Teise majanduse juhtimise paketiga on ette nähtud mitmesugused vahendid majandus- ja eelarvepoliitika kui ühise huvi küsimuse kujundamiseks vastavalt aluslepingule.

Lisaks kutsus nõukogu 2015. aasta juulis eurorühma üles jälgima ja koordineerima euroala liikmesriikide eelarvepoliitikat ja euroala üldist eelarvepoliitilist hoiakut, et tagada majanduskasvu soodustav ja diferentseeritud eelarvepoliitika . Nõukogu soovitas, et ilma et see piiraks stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmist, on euroala liikmesriikidel vaja „koordineerida eelarvepoliitikat, et tagada kogu euroala eelarvepoliitika kooskõla jätkusuutlikkuse riskiga ja tsükliliste tingimustega”. Kõnealune soovitus on ka komisjoni hinnangu alus.

Käesoleval teatisel on kaks eesmärki. Esiteks luuakse sellega eelarvekavade horisontaalsele hindamisele tuginedes eelarvepoliitikast euroala tasandi koondpilt. See vastab stabiilsusprogrammide kevadisele horisontaalsele hindamisele, kuid selle raames keskendutakse eelseisvale aastale, mitte keskpika perioodi eelarvekavadele. Teiseks antakse eelarvekavadest ülevaade liikmesriikide tasandil, selgitades komisjoni poolt nende hindamisel (eriti selle hindamisel, kas kavad vastavad stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele) kasutatud lähenemisviisi. Hinnang erineb vastavalt sellele, kas liikmesriigi suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku või paranduslikku osa, samuti võetakse arvesse pakti nõudeid seoses valitsemissektori võla taseme ja suundumustega.



2. Euroala eelarvete kohandamine riiklike kavade kohaselt

Üldised järeldused

Majandus- ja finantskriisist taastumine saab euroalal järk-järgult uut hoogu. Eelarvekavades esitatud makromajanduslike eelduste põhjal kasvab kuueteistkümne euroala liikmesriigi (EA 16) SKP 2015. aastal 1,7 %, mis on veidi rohkem kui stabiilsusprogrammide vastuvõtmise ajal 2015. aasta aprillis prognoositud 1,4 % (tabel 1). 2016. aasta kasvuväljavaated ei ole kevadest saati kuigivõrd muutunud, SKP kasvuprognoos on EA 16 riikides 1,9 % võrrelduna stabiilsusprogrammides kavandatud 1,8 %-ga. Kui majanduse elavnemine saab hoogu juurde, väheneb erinevus SKP tegeliku ja potentsiaalse kasvu vahel. Eelarvekavade kohaselt prognoositakse EA 16 riikides SKP lõhe suuruseks –1½ % potentsiaalsest SKPst 2015. aastal ja see peaks 2016. aastal vähenema –¾ %ni, kusjuures 2013. aastal oli see koguni –2½ %. See on ilmne suundumus enamikus liikmesriikides, kuigi riikide vahel on erinevusi. Inflatsiooniprognoos jääb tagasihoidlikuks ja kevadest saati suuresti samaks. Eelarvekavade kohaselt on inflatsioonimäär 2015. aastal 0,4 % ja prognooside kohaselt tõuseb see 2016. aastal 1,1 %ni (nagu seda prognoositakse ka stabiilsusprogrammides).

Valitsemissektori üldine nominaalne eelarvepuudujääk kahaneb kavade kohalt käesoleval ja järgmisel aastal. EA 16 riikides on puudujääk prognooside kohaselt 2015. aastal 1,9 % SKPst, mis on vähem kui eelmise aasta 2,4 %. 2016. aastal kahaneb üldine nominaalne eelarvepuudujääk prognooside kohaselt üksnes vähesel määral, 1,7 %ni SKPst. See erineb stabiilsusprogrammides 2016. aastaks prognoositud 0,4 protsendipunkti suurusest vähenemisest. Võttes arvesse pisut ajakohastatud makromajanduslikku väljavaadet, võib sellest järeldada, et eelarvepuudujäägi väiksem vähendamine on tingitud eelarve vähesemast kohandamisest (vaata allpool). Teatavates vähestes liikmesriikides on selle põhjuseks muu hulgas tõenäoliselt pagulaskriisiga seotud kulude kasv.

Eelarvekavadest nähtub, et üldise struktuurse eelarvepositsiooni muutusena mõõdetud seisak konsolideerimises 2015.–2016. aastal jätkub. See vastab üldjoontes kevadistes stabiilsusprogrammides sisalduvatele kogu ajavahemikku 2015–2016 hõlmavatele prognoosidele (struktuurne eelarvepositsioon pidi selleaegsete kavade kohaselt jääma muutumatuks nii 2015. kui ka 2016. aastal). Stabiilsusprogrammid kajastasid liikmesriikide eelarvekavade eelmise aasta sügise seisukohta, mis osutas eelarve konsolideerimise seiskumisele 2014. aastal ja seisaku jätkumisele 2015. aastal. Eelarvekavade kohaselt paraneb struktuurne eelarvepositsioon 2015. aastal (¼ % SKPst), kuid halveneb paraku ¼ % järgmisel aastal. Seisak eelarve konsolideerimises toimub järk-järgult paranevate, kuid ikka veel habraste majanduslike väljavaadete ja SKP lõhe vähenemise tingimustes. Asjaolust, et üksnes kuus liikmesriiki (ja ainult üks suurimate majanduste hulgast) kavatsevad 2016. aasta alguses oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgid täita või need ületada, nähtub, et 2016. aastaks kavandatud struktuurne kohandamine ei vasta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Siiski tuleks struktuurse kohanduse koondnäitajat selles kontekstis käsitada üksnes illustreerivana, kuna see ei kajasta liikmesriikidevahelisi suuri erinevusi stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmisel, mida käsitletakse komisjoni riigipõhistes hinnangutes.

Pärast tipptaseme (92 % SKPst) saavutamist 2014. aastal peaks üldine võlasuhe nii 2015. kui ka 2016. aastal veidi vähenema, mis on üldjoontes kooskõlas stabiilsusprogrammide aluseks olevate eeldustega. See tuleneb SKP nominaalkasvust ja negatiivsest võlakoormuse muutusest (mis tähendab, et võla vähendamiseks kavandatakse muid vahendeid kui valitsemissektori eelarvepuudujääki). Koondnäitaja (89 % SKPst 2016. aastal) varjab suuri erinevusi liikmesriikide näitajate vahel. Võla suhe eri liikmesriikides varieerub alates 131 %st SKPst Itaalias kuni pisut alla 10 %ni SKPst Eestis. Kreeka, Küprose ja Portugali kui kolme kõrge võlatasemega liikmesriigi andmeid ei ole lisatud.