ET Euroopa Liidu Teataja C 88/76

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal “Majanduspoliitika põhijooned (2005–2008)”

(2006/C 88/16)

10. veebruaril 2005 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses: “Majanduspoliitika põhijooned (2005–2008)”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsiooni arvamus võeti vastu 27. jaanuaril 2006. Raportöör oli hr METZLER.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis 424. täiskogu istungjärgul 14.–15. veebruar 2006 (14. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 78, vastu hääletas 18, erapooletuks jäi 9.

Järeldused ja soovitused

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee näitas initsiatiivi arvamuse koostamiseks seoses 2006. aasta kevadel toimuva tippkohtumisega, et edastada Euroopa Liidu majanduspoliitika kujundajatele ideid edasiseks tegutsemiseks, mis tulenevad kodanikuühiskonna erinevatest huvidest.

Seoses jätkuva majanduslangusega eurotsoonis ja kogu Euroopa Liidus ning globaliseerumisest ja demograafilistest muutustest tulenevate väljakutsetega möönab komitee kõnealuses omaalgatuslikus arvamuses “Majanduspoliitika põhijooned (2005–2008)”, et Euroopa Liidu praeguse majanduslanguse ja tööhõiveprobleemide ületamiseks on tarvis koordineeritud makropoliitikat (Lissaboni strateegia osana), mis aitaks aktiivselt kaasa majanduskasvu ja tööhõive suurendamisele. Eurotsooni suurte rahvamajanduste usalduskriisi on võimalik ületada vaid jätkusuutliku raha- ja sotsiaalpoliitika põhimõtteid järgides. Seetõttu jagab komitee komisjoni arvamust, et Euroopa Liidu riikides on tarvis võetud kohustustele vastavat eelarvepoliitikat.

Komitee toetab komisjoni üleskutset sotsiaalkaitsesüsteemide jätkusuutlikuks kaasajastamiseks. Töötuse vähendamiseks tuleb suurendada ka tööturgude kohanemisvõimet. Seejuures tuleb säilitada sotsiaalne kindlustatus, mida Euroopa kodanikud usaldavad. Samaaegselt tuleb rakendada olemasolevat potentsiaalset tööjõudu. Kõnealuses valdkonnas on oluline koht tööturu osapooltel ja liikmesriikide valitsustel, et luua uuendustemeelne tasakaal paindlikkuse ja stabiilsuse vahel.

Komitee leiab, et lisaks sobivale makromajanduslikule poliitikale on majanduskasvu ja tööhõive edendamiseks ning kasvupotentsiaali tugevdamiseks tarvis ka mikromajanduslikke reforme, st meetmeid konkurentsi suurendamiseks ja bürokraatia vähendamiseks, ning Euroopa Liidu siseturu edasiarendamist. Komitee arvates on eksitav see, kui igal juhul võrdsustatakse omavahel turgude maksimaalne ning optimaalne integratsiooni määr.

Mis puudutab teadmistepõhist ühiskonda, on komitee arvates keskse tähtsusega asjakohased otsused elukestva õppe, võrdsete võimaluste, perekondade toetamise, hariduse ja teaduse ning uuenduste valdkonnas. Seega tuleb jätkuvalt parandada raamtingimusi ja ajendeid uuendustemeelse keskkonna rajamiseks. Üldiselt rõhutab komitee ka seda, et erilist tähelepanu tuleb pöörata ettevõtluse edendamisele.

1. Sissejuhatavad märkused

1.1 Käesolev omaalgatuslik arvamus “Majanduskasvu ja töökohtade loomise komplekssete suuniste (2005–2008)” alateema “Majanduspoliitika põhijooned (2005–2008)” kohta on täiendav arvamus teema “Tööhõivesuunised aastateks 2005–2008” juurde (1). Veelkord kritiseerib komitee konsultatsioonimenetluse korda, mis kõnealust teemat silmas pidades ei soosi mõlema arvamuse tegelikku kokkukuuluvust. Majanduspoliitika põhijoonte ja tööhõivepoliitika suuniste ühine arutamine peegeldaks paremini mõlema valdkonna laialdasi seoseid.

1.1.1 Lissaboni strateegia tõhusama rakendamise nimel otsustas Euroopa Ülemkogu oma kevadisel tippkohtumisel liita majanduspoliitika ja tööhõivepoliitika alased suunised ning integreerida need Lissaboni protsessi.

1.1.2 Juba oma arvamuses “Majanduspoliitika põhijooned 2003–2005” (2) tuletas komitee meelde, et poliitikad tuleb suunata majanduskasvu ja täieliku tööhõive saavutamisele. Käesolev soovitus on endiselt aktuaalne.

1.2 Lisaks lepingust tulenevale stabiilsuse tagamisele peab Euroopa Keskpank tegelema ka majanduskasvu ja tööhõivega seonduvate reaalmajanduslike vajadustega. Kooskõlas Kölni protsessi raames määratletud makromajanduse valdkondade koordineerimisega peab EKP osalema konstruktiivses dialoogis eelarve ja palgapoliitika alaste otsuste langetamisel.

1.3 Kompleksseid suuniseid tuleb vaadelda soovitustena liikmesriikide majanduspoliitikale, mille vastutusrikas rakendamine jääb vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele siiski liikmesriikide ülesandeks. “Valdkondades, mis ei kuulu ühenduse ainupädevusse, võtab ühendus kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega meetmeid ainult niisuguses ulatuses ja siis, kui liikmesriigid ei suuda täielikult saavutada kavandatava meetme eesmärke ning seetõttu võib neid kavandatava meetme ulatuse või toime tõttu paremini saavutada ühenduse tasandil.” (EÜ asutamislepingu artikkel 5.) Sellest hoolimata jääb majanduspoliitika ühishuvi valdkonda kuuluvaks küsimuseks (EÜ asutamislepingu artikli 99 lõige 1).

1.4 Käesolev arvamus võtab vaatluse alla kogu Euroopa majanduse, hoolimata sealjuures üksikute liikmesriikide rahvamajanduste heterogeensusest.

2. Probleemi püstitamine

Lähtesituatsioon: praegune majanduslik areng

2.1 Pärast nelja-aastast oodatust madalamat majanduskasvu Euroopa Liidus osutus see 2005. aastal taas kõigest 1,5 %-liseks (25-liikmeline EL) või siis 1,3 %-liseks (eurotsoon). Sellest hoolimata esineb suuri erinevusi üksikute liikmesriikide arengus. Hoolimata majanduskasvust, ei suutnud Euroopa majandus täiel määral kasu saada maailmamajanduse elavnemisest. Vahe teiste tööstusriikide ja piirkondadega väljaspool Euroopat suurenes veelgi.

2.1.1 Ka euro märkimisväärse devalveerimise tõttu lähtusid väliskaubandusest olulised impulsid majandustegevusele. Kuid Euroopa tarbijate usaldus on alates 2003. aastast paranenud vaid tagasihoidlikult ning 2005. aastal üle mitme kuu taas vähenenud, mis on suurendanud nõudlust vaid vähesel määral. Endiselt ei saa aga rääkida majanduslikust õitsengust tingitud suurest sisenõudlusest. Euroopa tarbijate püsiv ebakindlus väljendub rahvusvahelises võrdluses ka ulatuslikus säästmises.

2.1.2 Kapitaliinvesteeringute arv, mis on alates 2001. aasta depressioonist peaaegu peatumata vähenenud, suurenes möödunud aastal taas. Madalatest intressidest ja ettevõtete kasumi suurenemisest tingitud soodsad rahastamisvõimalused pakuvad ka edaspidi investeeringuid soosivaid raamtingimusi, seda eelkõige kõrge börsiväärtusega finantsinvesteeringutele võrreldes tootlike investeeringutega. Komitee on siiski mures kapitali väljavoolu pärast USAsse, milles väljenduvad Euroopa nõrgad investeeringud. Seetõttu on endiselt olulise tähtsusega Euroopa atraktiivsemaks muutmine ettevõtluse jaoks, kui soovitakse saavutada investeeringute jätkusuutlikku suurenemist. Investeeringute madala taseme peamine põhjus on praegune madal tarbijanõudlus. Samas püsib inflatsioonimäär talutaval tasemel hoolitata kõrgetest energiahindadest. See kehtib eelkõige alusinflatsiooni kohta (energia ja töötlemata toiduainete hindu arvestamata), mis on oluliselt madalam üldinflatsioonist (tarbijahinna indeksist). Geopoliitilised riskid ja tootmispiirangud nafta tootmisel võivad tulevikus siiski inflatsioonisurvet põhjustada. Väljakutset, mida tekitab toornafta hindade areng, käsitletakse allpool lähemalt.

2.1.3 Komitee on üllatunud, et hoolimata soodsast finantsolukorrast ja korralikust tulust ei ole suurettevõtete 2003. ja 2004. aastate kiirelt suurenevate kasumite tulemuseks olnud investeeringud teadusuuringutesse ja tootmisse, mis võimaldaksid Euroopa Liidul praeguses konkurentsiolukorras toime tulla. Selle asemel kasutatakse akumuleeritud rahalisi vahendeid selleks, et maksta osanikele lisakasumeid, osta börsikursi stimuleerimiseks tagasi ettevõtte oma osakuid, või siis selleks, et algatada ühinemisi ja ülevõtmisi, mis omakorda toovad endaga kaasa vajaduse restruktureerimise järele. Komitee väljendab erilist muret lühikeste tähtaegade üle, mis takistab vajalike pikaajaliste äriliste investeeringute tegemist.

2.1.4 Üks Euroopa majanduse peamisi probleeme peitub lisaks praegusele nõudlusele vähesusele ja rahvusvahelises võrdluses madalale majanduskasvule ka suures struktuurses tööpuuduses. Nii on hiljutine majanduse elavnemine vaid väga vähesel määral aidanud kaasa tööturu olukorra paranemisele. Tööpuuduse tase (ca 9 %) on endiselt liiga kõrge, nii et Euroopa rahvamajanduse lisaväärtus jääb allapoole oma potentsiaali. Lisaks mõjutab praegune investeeringute vähesus jätkuvalt majanduskasvu edaspidiseid võimalusi.

2.1.5 Nn töötusest taastumise tendentsi (jobless recovery) täheldati sarnasel moel ka muude võrreldavate tööstusriikide ja -piirkondade tööturgudel. Tööturu olukord on nimetatud piirkondades enamasti siiski oluliselt soodsam. Komisjoni hinnangute kohaselt (3) kajastub 2005. ja 2006. aasta majanduskasv ELis rohkem kui kolmes miljonis uues töökohas. Mõju tööpuuduse tasemele jääb siiski nõrgaks, kuna tuleb arvestada, et paremast majanduslikust olukorrast tingituna suureneb tööhõivemäär (seoses tagasipöördumisega tööturule).

2.1.6 Seetõttu on kasutamata tööjõupotentsiaalile töö andmine üks suurimatest väljakutsetest, millele Euroopa Liit peab pühenduma. Naiste ja noorte tööturule sisenemise lihtsustamiseks ning vanemate töötajate taasintegreerimiseks tuleks rakendada eriprogramme.

Muud väljakutsed: Globaliseerumine ja demograafilised muutused

2.2 Lisaks majandus- ja rahapoliitika praegustele probleemsetele valdkondadele, nagu näiteks tööturu ebarahuldav olukord, eelkõige tööpuudus, ning riikide eelarve kasvav puudujääk, ootavad Euroopa Liitu muud väljakutsed, mis on täna küll teada, ent arenevad välja siiski alles tulevikus.

2.2.1 Ühelt poolt peab Euroopa Liit end pühendama majandusliku konkurentsi tugevdamisele. Uute konkurentidena on areenile astunud jõudsalt kasvavate rahvamajandustega Hiina ja India, kes kümne aasta eest ei etendanud maailmamajanduse seisukohast veel mingit rolli. Ülemaailmne tööjõupotentsiaal on kahekordistunud, suhe kapitali ja töö vahel on globaalsest aspektist vaadatuna muutunud. Seoses nende majandusliku arenguga on suure rahvaarvuga riikidel Hiinal ja Indial oluliselt vähem kapitali töötaja kohta kui traditsioonilistes tööstusriikides.

2.2.2 Tuleb teha kõik, et seniseid globaliseerumise ja rahvusvahelise tööjaotuse tagajärgi oleks võimalik vaadelda ka kui võimalust Euroopa tuleviku jaoks. Pärast Hiina ja muude Kagu-Aasia riikide majanduslikku avanemist kasvab küll konkurents investeeringute osas, kuid Euroopa ettevõtete jaoks on avanenud ka tohutud müügiturud. Heaolu suurenemine nimetatud riikides tähendab seda, et kõnealused turud pakuvad olulist potentsiaali. Majanduspoliitika peab adekvaatselt toetama sellega kaasnevaid struktuurimuutusi. Siia kuulub ka ülemaailmsete raamtingimuste väljatöötamine, mis puudutab keskkonnaalaste ja sotsiaalsete miinimumstandardite ja omandiõiguste kaitset.

2.2.3 Euroopa Liit peab silmitsi seisma ka globaliseerumisega ja ülisuure naftahindade tõusuga, mis on seotud üle kogu maailma suureneva naftanõudlusega. Tänu säästmisele tarbimises ja muude energiaallikate laiema rakendamise tõttu on just Euroopa Liidus sõltuvus naftast, võrreldes varasemaga, tunduvalt vähenenud. See puudutab kõige tugevamini eelkõige konkureerivaid tööstusriike, nagu näiteks Hiinat. Ka võiks EL suurt kasu saada naftat eksportivate riikide sissetulekute ringlussevõtmisest nende impordikulude abil.

2.2.4 Teine suur väljakutse Euroopa rahvamajandustele on demograafiline areng ja sellega kaasnev elanikkonna vananemine. Ühendus võib seejuures vaid piiratult mõju avaldada, kuna komisjon on mujal õigusega avaldanud arvamust, et paljud demograafilisi muutusi puudutavad küsimused kuuluvad liikmesriikide ja sotsiaalpartnerite pädevusse. Lisaks kujutavad demograafilised muutused endast ühiskondlikku nähtust, millele majanduspoliitilistel meetmetel on vaid piiratud juurdepääs. Seda olulisem on luua tingimused, mis võimaldaksid vajalikke kohandusi õigeaegselt.

2.2.5 Demograafiliste muutuste peamisteks põhjusteks on keskmise eluea pikenemine, üle 60-aastaste vanuserühma arvukuse suurenemine ja jätkuvalt madal sündimus. Vanuselise struktuuri muutumine mõjutab kõiki rahvamajanduse turgusid, alates 2020. aastast väheneb tööturul järjest enam noorte töötajate osakaal, tooteturud peavad end kohandama teistsugusele klientuurile ning kapitaliturul muutub säästukäitumine ja väheneb nõudlus investeeringute järele. Lisaks võib oletada, et tööturul lööb läbi globaliseerumisest tingitud üldine suurem konkurents ja sotsiaaldialoogi raames tuleb muuta töökorraldust. Just antud kontekstis on õigustatud elukestva õppe kontseptsioon (4). Demograafiliste muutustega toimetulemisel esitatakse väljakutse ka sotsiaaldialoogile ja kodanikuühiskonnale.

2.2.6 Et realiseerida konkurentsivõimelise teadmistepõhise majandusruumi loomise eesmärki, peavad ettevõtted olema võimelised tehnoloogiliste ja organisatoorsete muutuste, tootlikkuseks ja uuendusteks edendamiseks ning arendamiseks. Seda on võimalik realiseerida vaid töötajate kvalifikatsiooni pideval kohandamisel muutuva nõudlusega ja ettevõtete aktiivsete strateegiate abil. Selle eesmärgi nimel peavad ettevõtted strateegiasse kaasama koolituse — ja seda nii keskpikas kui pikas perspektiivis, mitte aga kiire või lausa momentaanselt ära tasuva investeeringuna. Erialast koolitust, elukestvat õpet ja täiendkoolitust ei tohiks vaadelda teineteisest eraldi, vaid need peavad olema töötaja karjääri kujundamise aluseks. Kõigi vanuserühmades tuleb tagada piisav motiveeritus täiendkoolitusmeetmetest osavõtmiseks, väärtustades oskusi ja muutes karjääri dünaamilisemaks. Sellest lähtuvalt tuleks arendada isiklike, ent ettevõtte sihtidega kooskõlas olevate karjääriplaanide puhul pädevusaruandeid ja kutsealaste saavutuste hinnanguid (5).

Lissaboni strateegia

2.3 Viie viimase aasta maailmamajanduse areng õõnestab Lissaboni strateegia auahneid eesmärke püsivalt tugevdada konkurentsi ja kindlustada töökohti. Lissaboni tegevuskava põhimõtteid tuleks süvendada. Euroopa Liidul on võimalik vaid omaenese tugevuse najal ja muutusteks valmisolekuga muutuda maailmas juhtivaks teadmistepõhiseks majandusruumiks, kus on kindlad ja paremad töökohad, nii nagu eesmärgis sõnastatud. Kõnealuse komitee (6) ja kõrgetasemelise töörühma (7) aruannetest (Koki aruanne) Euroopa Nõukogule Lissaboni strateegia seniste tulemuste hindamise kohta selgub aga, et kinnitatud eesmärkide saavutamine on lükkunud kaugesse tulevikku. Majanduskasv Euroopa Liidus, mis sõltub monetaristliku poliitika nõudmistest ega võimalda seega nõudlust stimuleerida riigisektori kulutuste abil, on märgatavalt maha jäänud majanduskasvust USAs. ELi keskmine majanduskasv oli aastatel 2001–2004 vaevalt 1,5 %. ELi sisemajanduse koguprodukt inimese kohta ja tootlikkuse kasv ei suutnud vähendada vahet teiste võrreldavate tööstusriikide ja -piirkondadega.

2.3.1 Sealjuures pakub Lissaboni tegevuskava palju lähtekohti sisemajandusliku dünaamika tugevdamiseks Euroopa Liidus ja liikmesriikides (8).

2.3.2 Enamikes liikmesriikides on võimalik suurendada majanduskasvu tööhõive suurenemise abil.

2.4 Euroopa aeglase majanduskasvu ja seni tööturul pettumust valmistavate arengute mõningad põhjused peituvad veel lahendamata struktuuriprobleemides, millega peavad toime tulema eelkõige eurotsooni suured rahvamajandused. Lisaks sellele on kõikide liikmesriikide valitsused üksmeelel, et nii riikide eelarvete rahapoliitiline konsolideerimine kui ka majanduskasvu edendamine on vajalik.

2.4.1 Euroopa Liit peab ise muutuma majanduskasvu mootoriks, et mitte taganeda jätkuvalt teiste juhtivate majandusruumide suhtes ning saavutada siiski Lissaboni strateegia kõrged eesmärgid.

2.4.2 Komitee leiab, et kõnealuses kontekstis on oluline roll sotsiaalpartneritel ja teistel kodanikuühiskonda esindavatel organisatsioonidel. Komitee viitab veelkord oma arvamusele Lissaboni strateegia rakendamise parandamise kohta (9), mida käesoleva arvamuse raames edasi arendatakse.

Usalduskriisi ületamine

2.5 Ebakindlus tööhõive olukorra osas on mõnedes liikmesriikides viinud selleni, et tarbijad heidavad tarbimisotsused kõrvale või lükkavad need edasi tulevikku. Seeläbi tekib nn äraootamine, mis vähendab sisenõudlust, pikaajaliselt tõhusad tehingud lükatakse edasi ning majanduskasv on häiritud. Muret tekitab, et teatud liikmesriikides, kes majanduse depressiooniga (2001–2003) seoses vähendasid väljaminekuid tarbimisele, ei suurenenud tarbimine nimetatud langusele järgnenud majanduskasvu perioodil märgatavalt. Sama kehtib ka ettevõtete investeerimisotsuste kohta. Tekib oht, et iseenesest täituvad lootused kinnistuvad ning jääb püsima konjunktuurist tingitud paindumatu tasakaalutus. Nimetatud ohtu tuleb ennetada sobivate meetmete abil.

2.5.1 Töötajate ja tarbijate usalduskriisi tugevdavad paljudes Euroopa Ühenduse riikides võimude ja tervete võimustruktuuride päevavalgele kerkivad eksitused ja ebaõige käitumine. Komitee peab oluliseks, et Euroopa riigid pööraks Euroopa Ühenduse toetusel rohkem tähelepanu juhtivtöötajate puudustele kvalifikatsiooni ja aususe osas, võideldes nende puuduste vastu ning pühendudes nimetatud tegevustele. Lisaks tuleb mõelda sellele, kuidas on suurema läbipaistvuse või suurema osaluse abil võimalik vastutavatelt isikutelt nõuda ranget ülesannetele orienteeritust ja sotsiaalset vastutust.

2.5.2 Usalduskriisi ületamine eurotsooni suurtes rahvamajandustes on üks kesksetest ülesannetest. Vaid üks jätkusuutliku raha- ja sotsiaalpoliitika strateegia säilitab ja tugevdab kodanike usaldust nende riigi valitsuse ja Euroopa Liidu institutsioonide teovõimelisuse vastu (10).

2.5.3 Riikide eelarvete koormuse vähendamine ja sotsiaalkindlustussüsteemide tugevdamine on võimalik vaid seoses tööturu olukorra püsiva parandamisega. Tööturu reformid, mis on õigustatud nii kiireneva majandusliku muutuse kui sotsiaalkaitse kontekstis, tuleb integreerida põhipunktidena jätkusuutlikusse majanduspoliitikasse. Vastavalt Lissaboni strateegiale võib riik etendada suunavat rolli, et toetada vastavaid investeeringuid ja töökohtade loomist uutes valdkondades positiivse vastusena globaliseerumisele.

2.5.4 Seetõttu on äärmiselt oluline, et kaubanduse, konkurentsi, tööstuse, uuenduste, hariduse ja kutseõppe ning tööhõive meetmete parema kooskõlastamise abil suunatakse tähelepanu nimetatud uutele valdkondadele ja neis leiduvatele võimalustele. Kodanikuühiskond peaks siinkohal tegutsema vastavalt oma vastutusele.

2.5.5 On ilmtingimata vajalik, et ka raha- ja fiskaalpoliitika toetaksid majanduskasvu ja tööhõivet (11). Liikmesriigid vajavad majanduspoliitika kooskõlastamist. Seejuures tuleb hoolitseda selle eest, et majanduspoliitilised meetmed nõudluse aktiveerimiseks ei ohustaks usaldust stabiilsuse vastu.

3. Makromajanduslik poliitika majanduskasvu ja tööhõive heaks

Eelarvepoliitika

3.1 Struktuurireformid mõjuvad piisava nõudluse puudumisel negatiivselt tööhõivele. Juba praegu peab arvestama rahvastiku vananemisest tuleneva suure pikaajalise kulude survega. Nimetatud eelduse kohaselt võib fiskaalpoliitika tasakaalustatud makromajandusliku poliitika raames aidata kaasa ka tõhusa nõudluse suurendamisele (12).

3.1.1 Selleks peavad liikmesriigid lähtuma realistlikumast ja läbipaistvamast eelarve planeerimisest. Kriitiline pilk valitsuse tegevusele ja kulutuste kõrgem distsipliin tõendaksid riiklike väljaminekute kvaliteeti ja annaks panuse suuremasse majanduskasvu. See kehtib ka kõikide Euroopa Liidu tasandite puhul. Üksikutes riikides on vaja rangemaid rakendamismeetodeid, et tegeleda puudujäägi riskide põhjustega. Komisjoni sügisene 2005. aasta majandusprognoos riigieelarvete puudujäägi kohta rõhutab konsolideerumise vajadust. Hoolimata püsivast (kuigi nõrgast) majanduse elavnemisest, hindab komisjon, et 25 liikmesriigist koosneva Euroopa Liidu eelarvepuudujääk jääb 2005. ja 2006. aastal 2,7 protsendiga vaid vähesel määral allapoole kontrollväärtust (3 %).

3.1.2 Finantspoliitiline distsipliin on tähtis eeldus selleks, et Euroopa Keskpankade Süsteem suudaks püsivalt tagada hindade stabiilsuse suhteliselt madalate intresside juures. EKP peab ka edaspidi hoolikalt silmas pidama hindade stabiilsuse jaoks hinnatõusuga kaasnevaid riske, näiteks riske seoses ülemaailmse likviidsuse ülejäägiga või energiahinna tõusu kaudsete mõjutustega. Sellega toetab komitee komisjoni tähelepanekut, et hindade stabiilsuse säilitamine peab jääma EKP ülimaks eesmärgiks.

Sotsiaalsüsteemide jätkusuutlikkus

3.2 Tugev surve sotsiaalkindlustussüsteemidele nende kohaldamisel ei teki esmajoones mitte globaliseerumise tõttu, vaid ennekõike kõrge struktuurse tööpuuduse ning äkiliste demograafiliste muutuste pärast, mis on tingitud sündimuse vähenemisest ning keskmise eluea pikenemisest, mistõttu võib pikeneda pensioniiga. Komitee toetab komisjoni poolt väljendatud nõuet, et sotsiaalkindlustussüsteeme tuleb jätkusuutlikult uuendada, kuna kõrge sotsiaalse kindlustatuse tase on möödapäästmatu, et tagada tasakaal konkurentsivõime, nõudluse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse vahel (13). Seejuures tuleb säilitada sotsiaalne turvalisus, millesse paljud inimesed õigusega usuvad.

3.2.1 Sotsiaalkindlustussüsteemide reform peab sealjuures olema tihedalt seotud spetsiaalsete kavadega, mille eesmärk on aidata kaasa naiste sisenemisele tööturule; seega tuleb tagada ka lastehoiuteenuste, koolide jne olemasolu. Tuleb soodustada meetmeid, mis võimaldavad pereelu ja töö ühitamist, nagu näiteks väikelaste jaoks lastepäevakodude rajamine (14). Riikides, kus ei ole piisavalt lastehoiuasutusi, on naiste tööhõive suhteliselt madal. Vastupidi on maades, kus naiste tööhõive on suur, väga hea juurdepääs lastehoiuasutustele. Statistilised andmed näitavad, et Euroopa Liidus on väga suured lahknevused soovitud laste arvu (2,3) ning tegeliku laste arvu (1,5) vahel. Sealjuures piisaks juba, kui sündimus oleks 2,1, et peatada Euroopa rahvastiku arvu eelseisvat vähenemist. Sobivate infrastruktuuride rajamine, töötajate kaitsest lähtuv töökorraldus, sealhulgas töötajatele ja tööandjatele osalise tööajaga töökohtade atraktiivsemaks muutmine, karjäärikatkestuste hõlbustamine ning paindlik tööajakorraldus peaksid vähemalt osades liikmesriikides oluliselt suurendama stiimulit naasta tööturule pärast laste eest hoolitsemise etappi. Lisaks tugevdatakse tööturu jätkusuutliku reformi abil, mis toob kaasa suurema nõudluse tööjõu järele, töötajate positsiooni ja seeläbi tööandjate valmidust töö- ja perekonnaelu paremaks ühitamiseks.

3.2.2 Ka valitsused ja sotsiaalpartnerid peaksid ühiste kollektiivkokkulepete abil aitama luua uusi töökohti ning saavutada eelkõige uuendusi soosiv tasakaal paindlikkuse ja turvalisuse vahel. Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks ja selles osas, mis puudutab eakaid töötajaid, on komitee juba avaldanud toetust komisjoni teatises (KOM(2004) 146 lõplik) esitatud soovitustele ja analüüsile, mille kohaselt “... peaksid sotsiaalpartnerid laiendama ja intensiivistama oma pingutusi niihästi riigi kui EL-i tasandil, et luua uus vananemiskultuur ning muutustega toimetuleku võimalused. Liigagi tihti eelistavad tööandjad jätkuvalt ennetähtaegse pensionilemineku skeeme”. Olulise tähtsusega on siinkohal tööhõive suurendamine. EMSK on seisukohal, et tööhõive suurendamisel üldiselt — või ka eelkõige vanuserühmas 55–64 — suureneb tööhõive ka neis võimalike töötajate kategooriates, mis ei ole praegu piisavalt esindatud. Sellest vaatepunktist lähtudes tuleks võtta tarvitusele tõhusad meetmed, et kasutada ära kõik Euroopa Liidu tööjõu. Erilist tähelepanu tuleks seejuures pöörata noortele, kelle tööindu töötuna olek kahandab, mis omakorda on murettekitav tuleviku tööhõivet silmas pidades, ning ka naistele ja puuetega inimestele (15).

Tööpuuduse vähendamine, tööjõu mobiliseerimine

3.3 Komitee rõhutab komisjoni poolt väljendatud vajadust, mille kohaselt tuleb eelkõige suurtes rahvamajandustes oluliselt suurendada tööhõivemäära ning tõhusalt tõsta tööjõu pakkumist. Et kindlustada Euroopa majanduse pikaajaline kandevõime, tuleb esikohale seada võitlus massilise tööpuuduse vastu.

3.3.1 Suur struktuurne tööpuudus ja maailma majanduse laienemine esitavad täiendavaid nõudeid seosese tõhusa ja dünaamilise kohanemisega tööturgudega. Eelkõige eksporditurgudel, aga ka teenindussektoris avanevad seoses laieneva maailmakaubandusega arvukad uued võimalused. Tööturgude kohanemisvõimele esitatakse täiesti uusi nõudeid, millega toimetulekuks on tarvis stabiilset raamistikku.

3.3.2 Euroopa tööturgudel peab olema võimalik paremini ning dünaamilisemalt reageerida turutrendidele nagu näiteks allhange (outsourcing) ja tootmise ümberpaigutamine (offshoring). Töötuskindlustuse, sotsiaalhoolekande ning tööjõuvahenduse süsteemid peaksid toimima nii, et need ei kataks vaid üleminekut töötuselt tööhõivele, vaid kergendaksid üleminekut ühest tööhõivesituatsioonist teise nagu töötamine, kutseõpe, pausid töötamises või füüsilisest isikust ettevõtjaks vormistamine. Kuna ühendusel on antud valdkonnas vaid piiratud volitused, on liikmesriikide ülesanne oma tööturuasutusi vastavalt juhtida.

3.3.3 Lisaks on Euroopa Liidus endiselt ajutiselt takistatud töötajate piiriülene liikumine. Komitee kutsub liikmesriike üles tõsiselt kaaluma võimalusi üleminekuperioodide lõpetamiseks. Seejuures on tarvis kaasata sotsiaalpartnerid ja konsulteerida nendega kõigil asjaomastel tasanditel (16). Üleminekuperioodide säilitamist tuleb õigustada põhjalike ja objektiivsete argumentidega.

3.3.4 Kuna erialase väljaõppeta või vähese väljaõppega isikute osakaal töötute hulgas on üle keskmise, on erialane väljaõpe ning täiendkoolitus tööturupoliitika üks tähtsamaid vahendeid. Haridus ning kutseõpe on investeeringud inimkapitali. Need suurendavad üksikisiku võimalusi tööturul ning laiendavad ettevõtete tootmisvõimalusi. Haridusel on oluline tähtsus tootlikkuse ning rahvusvahelise konkurentsivõime arengus. Sotsiaalpartnerid peaksid kollektiivlepingutes ja kõigis neile olulistes lepingulistes suhetes kokku leppima selles, et töötajad hoiavad ja tugevdavad oma inimkapitali täiendkoolituse ning karjäärialaste edusammude kaudu.

3.3.5 Eelkõige noorte puhul on kutseõpe eeldus tulevikus töökoha leidmiseks, ka siis, kui see ei taga erialaste teadmiste ja olemasolevate töökohtade täpset kokkulangevust. Vanemaid inimesi, kelle hulgas on tööpuudus sarnastelt noortele üle keskmise suur, kutsutakse täiendkoolituse ja kutsekvalifikatsiooni programmide raames üles omandama uusi teadmisi. Eakate töötajate tootlikkuse potentsiaali kahanemise põhjuseks ei ole mitte vanus, vaid kutseoskuste aegumine ja just seda saaks koolituste abil ennetada. Eelnevat arvestades tuleks näidata, et ainuüksi 40–50aastastele suunatud meetmetest siiski ei piisa (17).

3.4. Väga probleemseks valdkonnaks peab komitee faktori töö suurt koormatust maksude ning sotsiaalmaksetega.

4. Kasvupotentsiaali suurendamisele suunatud mikromajanduslikud reformid

Euroopa Liidu siseturg

4.1 Komitee nõustub komisjoniga, et laiendatud ning süvendatud siseturg peab olema majanduskasvule ning tööhõivele suunatud majanduspoliitika oluline koostisosa. Siiski ei arva komitee, et Lissaboni strateegia rakendamise probleemid peituvad ebapiisavalt integreeritud siseturus.

4.1.1 Seni veel mitte täielikult toimunud teenusteturgude integratsiooni ei saa vaadelda kui tööturgude ning majanduskasvu tagasihoidlike tulemuste põhjustajat. Suur osa töötutest kuulub vähekvalifitseeritud töötajate gruppi, mis saaks Euroopa integreeritud teenusteturust vaid vähesel määral kasu. Küll võib maksudest tingitud takistuste kõrvaldamine parandada investeerimiskeskkonda ning liikuvusel esinevate tõkete eemaldamine tuua kergendust mõnedele tööandjatele ning töötajatele. See aga ei aita kaasa riiklike tööturgude koormuse olulisele vähendamisele. Olulise panuse võib anda siseturu edasiarendamine eesmärgiga luua tõeline ja tasakaalustatud teenuste siseturg.

4.1.2 Komitee arvates ei ole õige, kui igal juhul võrdsustatakse omavahel turgude maksimaalne ning optimaalne integratsiooni määr. Eelkõige tüüpiliste piirkondlike või kohalike turgude puhul, nii nagu on tegemist paljude teenuseosutajate puhul, on piiriüleste teenuste maht alati väga piiratud. Just siinkohal võib kohustuslik ühtlustamise jätta mulje, et Euroopa Liidu poliitika ei arvesta piisaval määral piirkondlike iseärasustega ning viib seega olemasolevate eelarvamuste kinnistumiseni. Seetõttu tuleb vähemalt käesoleval hetkel eksisteerivad takistused selgelt määratleda ning kaaluda neid koos määrustega, mis liikmesriikide eripärade tõttu jäävad ka tulevikus alles ning millega turul osalejad peavad kohanema. Seejuures tuleb tagada, et eelistataks hoolikat kaalutlemist turgude ning sektorite alusel.

4.1.3 Komitee toetab ka komisjoni selle soovituses kõrvaldada konkurentsile takistuseks olevad riiklikud toetused või grupeerida toetused ümber Lissaboni kavaga seotud valdkondades nagu uurimistegevus, uuendused ja hariduspoliitika. Taotletava eesmärgi abil, milleks on intensiivsem konkurents, on võimalik vähendada ka riikide eelarve koormust ja/või tugevdada võimalikke riiklikke investeeringuid.

4.1.4 Euroopa kapitaliturgude integratsioon on olulise tähtsusega, et elavdada Euroopa Liidu majanduskasvu. Viimaste aastate jooksul on tehtud olulisi jõupingutusi, et luua reguleerivad raamtingimused integreeritud kapitali- ning finantsteenusteturu jaoks. Kõnealuses kontekstis mõistab komitee kaebusi liiga kiire ja kuluka ühtlustamise kohta.

4.1.5 Enne edasist ühtlustamist ja reguleerimist on tarvis põhjalikult kontrollida vajalikkuse ning kiireloomulisuse kriteeriumeid. Ajutiselt tuleb edasi lükata direktiivide projektid, mille jaoks ei ole tungivat vajadust. Palju otstarbekam tundub olevat keskenduda esialgselt turule orienteeritud ning majanduslikult tõhusa, veel mitte täielikult lõpetatud, lähiminevikust pärit seadusloome rakendamisele ja konsolideerimisele. Ka finantsteenuste poliitikat käsitlevas komisjoni valges raamatus (2005–2010) esitatud sellekohased seisukohad leiavad komitees toetust.

Konkurents ja bürokraatia vähendamine

4.2 Komitee tervitab komisjoni poolt ettenähtud kaubanduse vabama arengu eesmärki. Võimalikult väikse koosseisuga ning kaasajastatud, põhipädevustega piirduva haldusaparaadi abil on võimalik säästa kulusid, kuid see võib muuta liikmesriigid kaitsetuks, kuna puuduvad vahendid kriiside korral sekkumiseks. Auahne keskendumine riiklike põhiülesannete täitmisele, nagu nt haridus, avalikud infrastruktuurid, sise- ja välispoliitiline julgeolek, sotsiaalne kaitse ning kõrge rahvatervise tase, peaksid mudelina leidma liikmesriikide poolt suuremat järgimist. Sellega seoses toetab komitee jätkuvalt komisjoni avaldusi parema seadusandluse majandusliku tähtsuse kohta. Aktiivne konsulteerimine sidusrühmadega seadusandlikes protsessides aitab seadusandluse ja turul osalejate huvides kaasa otsustusprotsessi läbipaistvamaks muutmisele.

4.2.1 Intensiivsem konkurents muutub liikumapanevaks jõuks uuenduste edendamisel. Parandada tuleb poliitilisi raamtingimusi uuenduste tarvis, ja ka teadusuuringute jaoks laiemalt. Kõnealuses kontekstis meenutab komitee oma mitmeid arvamusi, milles esitatud ettepanekud on praegugi aktuaalsed (18).

4.2.2 EMSK juhib tähelepanu sellele, et bürokraatia vähendamise teema ei ole suunistes leidnud piisavat tähelepanu. Seetõttu rõhutatakse veelkord Euroopa Liidu kava olulisust parema õigusloome jaoks, kuid komitee tunneb puudust selgest üleskutsest liikmesriikidele bürokraatia lihtsustamiseks meetmete võtmiseks (nt maksusüsteemi lihtsustamine). Sama kehtib ka õigusloome kohta Euroopa Liidu tasandil ning selle riikliku rakendamise kohta. Mitte üksnes sujuvad otsustusprotsessid, vaid ka lihtsustatud menetlused vähendaksid kulutusi ning riikide eelarvete koormust.

4.2.3 Turgude reguleerimise, dereguleerimise ja liberaliseerimise valdkonnas on vaja hoolikalt kaaluda tarbijakaitse või keskkonna huvisid ning sotsiaalpoliitilisi eesmärke kogu majanduse kasvupotentsiaalide suhtes. Tulevased seadusandlikud ning järelevalvealased tegevused peaksid varasemast rohkem tegelema seaduse tagajärgede hindamisega (19).

4.2.4 Arvukad ettekirjutused piiravad ebaproportsionaalselt eelkõige VKE-de ja füüsilisest isikust ettevõtjate produktiivsust, sest neil on vaid lihtsad juhtimis- ja haldusstruktuurid. Komitee kordab oma üleskutset VKE-dele eraldi staatuse loomiseks (20).

4.2.5 Väga oluliseks peab komitee ka avaliku ja erasektori tugevdatud koostööd avalike teenuste osutamisel (Public-Private-Partnership). Kõnealune liikmesriikide ja ühenduse koostöö kõige uuem vorm avalike teenuste osutamisel peab tagama võrdsed tingimused era- ja riigisektorile, et võimalikult suurendada kasu riigi jaoks. Projektide rahastamist erasektori laenuga tuleks kaaluda, kui see on tasuv, ning hoolimata sellest, kuidas on projektid kavandatud ja koostatud või kuidas neid ellu viiakse.

Õppimine ja haridus

4.3 Elukestva õppe kontseptsioon etendab olulist rolli seoses teadmistepõhise ühiskonnaga (eelkõige paindlike õppemeetodite kaudu). Elukestva õppe teostamiseks on vaja ühiskondlikku õppimiskultuuri ning seda toetavat infrastruktuuri. Sotsiaalpartnerid ning kodanikuühiskond peaksid edendama elukestva õppe mudelit. Ka hariduse ja koolituse valdkonnas võiks mõelda avaliku ja erasektori partnerluse võimaluste suurendamisele. Infrastruktuuri rahastamiseks on hetkel vaja suuremat riiklikku toetust, mis seni on olnud ebapiisav. 25-liikmelise Euroopa Liidu kulutused haridusele ja koolitusele hõlmasid 2002. aastal 5,2 % SKTst, mis on sarnane võrreldavate majandusruumide vastavate näitajatega. Kuid kõnealustest vahenditest tuli vaid 0,6 % SKTst erasektorist, mis on oluliselt vähem kui võrreldavates piirkondades. Nimetatud näitajat tuleks tõsta, kui see on tasuv kogu projekti kestuse või laenuperioodi vältel.

4.3.1 Juba ühes varasemas arvamuses käsitles komitee seost kultuuriliste vahetusprogrammide ning noorte vahel elukestva õppe tegevuskava raames (21). Siinkohal tuleb veel kord selgitada nimetatud seose tähtsust teadmistepõhise ühiskonna loomise jaoks. Kultuurilise vahetuse toetamine (eelkõige noorte puhul) äratab huvi teiste kultuuriringkondade vastu ning aitab seeläbi kaasa vastastikusele teadmiste vahetamisele.

4.3.2 Komitee tervitab tõsiasja, et otsusega diplomite tunnustamise direktiivi kohta kõrvaldati olulised takistused töötajate ning füüsilisest isikust ettevõtjate liikuvusele. Komitee kutsub liikmesriike üles kandma hoolt selle kiire rakendamise eest. Lisaks sellele tuleb ülikoolide ning koolide talitluse korrapäraselt läbiviidavate võrdluste ning võrdlevate analüüside abil, nagu seda tehakse Pisa uuringu ning Bologna protsessi raames, saavutada positiivne mõju osalejate auahnusele ning valmisolekule heade tulemuste saavutamiseks (22).

4.3.3 Lisaks ei ole Euroopa kõrgharidusharidussüsteem piisaval määral orienteeritud eesmärgile muutuda maailma juhtivaks teadusuuringute ruumiks. Tippkeskuste ja nende rühmituste kontseptsioonile tuleb seal, kus see veel piisaval määral nii ei ole, pöörata riiklikul ja Euroopa tasandil enam tähelepanu. Sel moel on võimalik vastu astuda Euroopa tippteadlaste väljarändele ookeani taha.

Teadustöö ja uuendused

4.4 Euroopa rahvaarvu oodatav kahanemine ning elanikkonna vananemine nõuab üha rohkem tehnoloogilisi uuendusi, et tagada tulevikus kogu Euroopa ühiskonna heaolu. Siiski on komisjon välja selgitanud ning õigesti hoiatanud, et Euroopa Liidu senised jõupingutused uuenduste tegemise nimel ei ole olnud piisavad (23).

4.4.1 Et uuenduste arvu Euroopa Liidu tasandil suurendada, peab komitee hädavajalikuks piiriülese liikuvuse teel olevate takistuste kõrvaldamist. Ikka veel alla oma võimaluste arenenud uuendustegevus kuulub lisaks tööturu ebarahuldavale olukorrale oluliste tegurite hulka, mis aeglustavad eurotsoonis tootlikkuse kasvu. Et saavutada paremaid tulemusi uuenduste alal, tuleb kõrvaldada turu killustumise põhjused, mis käesoleval hetkel takistavad uute tehnoloogiate levikut.

4.4.2 Komitee nõustub komisjoniga, et raamtingimuste ning stiimulite paremaks muutmine produktiivse ning investeeringuid soosiva keskkonna loomise nimel on ka edaspidi vajalik.

4.4.3 Uuenduste riiklikku toetamist tuleks rakendada tõhusamalt ning sihipärasemalt, et vältida negatiivseid stiimuleid erainvestoritele ning seega riiklike vahendite ebaõiglast jaotamist. Enam peavad leidma rakendust projektid, mida tehakse tihedas koostöös ülikoolide ning ettevõtetega, et siduda uurimistegevust tõhusamalt erasektoriga (sõltumata alusuuringute vajadusest).

4.4.4 Riiklike toetuste korraldus peab muutuma läbipaistvamaks, et võimaldada hõlpsamat juurdepääsu riiklikele uurimistegevuse vahenditele. Komitee tervitab ka tihedamat koostööd komisjoni teenistuste vahel. Komitee rõhutab oma mitmeid kordi esitatud nõuet, mille kohaselt tuleb toetuse saamise raamtingimused muuta juurdepääsetavaks ning rakendatavaks ka väikeste ja keskmise suurusega ning mikroettevõtete jaoks.

4.4.5 Uuendusi soodustav mõju oleks ka üle-euroopalisel ühenduse patendil. Sellega kaasnevaid takistusi (nt nn keeleprobleem) peaks olema võimalik kõrvaldada. Komitee toetab veelkord Euroopa patendi loomist nii kiiresti kui võimalik.

Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted

4.4.5 Nagu komitee ühes varasemas arvamuses rõhutas, tuleb ettevõtluse toetamisele pöörata erilist tähelepanu (24). Eelkõige väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted kujutavad endast olulist potentsiaali uuenduste jaoks. Et kompenseerida oma ebasoodsat kulude olukorda võrreldes turul kindlat positsiooni omavate suuremate ettevõtetega, peavad VKEd end maksma panema uuenduslike toodete ning teenuste abil. Seetõttu tervitab EMSK komisjoni nõuet kõrvaldada noorte ettevõtete jaoks Euroopas tõkked juurdepääsul rahalistele vahenditele üldiselt ning juurdepääsul riskikapitaliturgudele (25).

Brüssel, 15. veebruar 2006 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Anne-Marie SIGMUND

(1) Vrd EMSK arvamus “Ettepanek: nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, mis põhinevad EÜ asutamislepingu artiklil 128” (ELT C 286, 17.11.2005, lk 38).

(2) Vrd EMSK arvamus “Majanduspoliitika põhijooned 2003–2005” (ELT C 80, lk 120, 30.3.2004). Käesolevat arvamust tuleks vaadelda kui nimetatud arvamuse edasiarendust.

(3) Komisjoni sügisene majandusprognoos 2005.

(4) Vrd EMSK arvamus “Majanduskasv, maksustamine ja pensioniskeemide jätkusuutlikkus ELis” (EÜT C 48, 21.2.2002, lk 89).

(5) Vt EMSK arvamus “Ettevõtete konkurentsivõime” (ELT C 120, 20.5.2005, punktid 5.4.6.3 ja 5.4.6.4) ning EMSK arvamus “Strateegiad tööturult väljumise vanusepiiri edasilükkamiseks” (ELT C 157, 28.6.2005, punkt 4.3.5.4).

(6) Vrd EMSK arvamus “Lissaboni strateegia rakendamise parandamine” (ELT C 120, 20.5.2005, lk 79).

(7) “Vastakuti väljakutsetega – Lissaboni strateegia majanduskasvu ja tööhõive alal”, Wim Koki juhitud kõrgetasemelise töörühma aruanne, november, 2004.

(8) Euroopa Liidu Nõukogu, eesistujariigi järeldused (10255/2005, 18.6.2005), eelkõige punktid 9–11 ning komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile “Ühismeetmed majanduskasvu kiirendamiseks ja tööhõive tõstmiseks: ühenduse Lissaboni kava” (KOM(2005) 330 lõplik, 20.7.2005).

(9) Vrd EMSK arvamus “Lissaboni strateegia rakendamise parandamine” (ELT C 120, 20.5.2005, lk 79).

(10) Vrd ka EMSK majandus- ja rahaliidu, majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsiooni arvamus “Majandushalduse tõhustamine – stabiilsuse ja kasvu pakti reform” (ECO/160 – CESE 780/2005 fin, 31.1.2006).

(11) EMSK on seda korduvalt rõhutanud, muuhulgas arvamuses “Tööhõivepoliitika: Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee roll laienemise järel ja Lissaboni protsessi perspektiivis” (ELT C 221, 8.9.2005, lk 94).

(12) Vrd ka EMSK arvamus “Majanduspoliitika põhijooned 2003–2005” (ELT C 80, 30.3.2004, lk 120, punkt 1.4).

(13) Vrd EMSK arvamus “Majanduspoliitika põhijooned 2003–2005” (ELT C 80, 30.3.2004, lk 120, punkt 1.5.3).

(14) Vrd EMSK arvamus “Ettepanek: nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, mis põhinevad EÜ asutamislepingu artiklil 128”, (ELT C 286, 17.11.2005, lk 38). Arvamuse punkt 3.2.3 kõlab järgmiselt: “EMSK kutsub liikmesriike jätkuvalt üles toetama jõupingutusi töö- ja eraelu ühitamiseks. See on ühiskonna kui terviku ülesanne.”

(15) Vt EMSK arvamus “Vanemate töötajate tööhõive suurendamine ja tööturult väljumise edasilükkamine” (ELT C 157, 28.6.2005, lk 120, punktid 6.3.2 ja 4.4.4).

(16) “Globaliseerumise sotsiaalne mõõde – Euroopa Liidu poliitiline panus hüvede loomiseks kõigile”, KOM(2004) 383 lõplik, 18.5.2004.

(17) Vrd OECD rahvusvaheline täiskasvanute kirjaoskuse uuring (International Adult Literacy Survey – IALS) ning EMSK arvamused “Vanemaealised töötajad” (EÜT C 14, 16.1.2001) ja “Vanemate töötajate tööhõive suurendamine ja tööturult väljumise edasilükkamine” (ELT C 157, 28.6.2005, lk 120, punkt 4.3.5).

(18) Vt EMSK arvamused “Teadlased Euroopa teadusruumis: üks elukutse, laialdased karjäärivõimalused” (ELT C 110, 30.4.2004, lk 3), “Euroopa teadusruumi tugevdamine” (ELT C 32, 5.2.2004, lk 81), “Euroopa teadusruum: uus hoog – arendamine, kindlustamine, uued perspektiivid” (ELT C 95, 23.4.2003, lk 48) ning “Ühtekuuluvuse ja konkurentsivõime suurendamine teadusuuringute, tehnoloogiauuenduste ja uuendustegevuse abil” (EÜT C 40, 15.2.1999, lk 12).

(19) Selles tähenduses on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee juba varem toetanud lihtsa riikliku reeglistiku ning maksusüsteemi loomist. Vrd EMSK arvamus “Majanduspoliitika põhijooned 2003–2005” (ELT C 80, 30.3.2004, lk 120, punkt 4.4.2.4).

(20) Vrd EMSK arvamus “Ettepanek: nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, mis põhinevad EÜ asutamislepingu artiklil 128” (ELT C 286, 17.11.2005, lk 38).

(21) EMSK arvamus “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega kehtestatakse terviklik tegevusprogramm elukestva õppe valdkonnas”, 10.2.2005 (ELT C 221, 8.9.2005, lk 134).

(22) Ka mujal on rõhutatud, et “... samuti toonitab EMSK kvalifikatsioonide läbipaistvuse ja ühtlustamise olulisust kogu Euroopas ja ka rahvusvahelisel tasandil”. Vrd EMSK arvamus “Ettepanek: nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, mis põhinevad EÜ asutamislepingu artiklil 128” (ELT C 286, 17.11.2005, lk 38, punkt 3.8.1).

(23) Euroopa Liit eraldab hetkel vaid ca 2 % SKTst teadus- ja arendustegevusele. Vrd Euroopa Komisjon, soovitused majanduspoliitika üldsuuniste kohta (2005–2008), KOM(2005) 141 lõplik, lõik B.2. Kõnealune protsendimäär ei ole oluliselt suurem, kui see oli Lissaboni strateegia käivitamise ajal, ning see on ikka veel kaugel ühenduse püstitatud eesmärgist, milleks on eraldada 3 % SKTst investeeringutele teadustegevusse. Komitee tuletab meelde, et kaks kolmandikku tuleb tulema tööstuselt erasektorist.

(24) EMSK arvamus “Ettevõtluse toetamine Euroopas: prioriteedid tuleviku jaoks” (EÜT C 235, 27.7.1998) ning EMSK arvamus “Ettepanek: nõukogu otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, mis põhinevad EÜ asutamislepingu artiklil 128” (ELT C 286, 17.11.2005, lk 38).

(25) Sama arvamust on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ka varem väljendanud ning samal ajal toetanud ettevõtlust ning ettevõtete rajamist. Vrd EMSK arvamus “Majanduspoliitika põhijooned 2003–2005” (ELT C 80, 30.3.2004, lk 120, punkt 4.4.2.4).