Euroopa Parlamendi resolutsioon,

10. mai 2011,

tähelepanekutega, mis on kaheksanda, üheksanda ja kümnenda Euroopa Arengufondi 2009. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitleva otsuse lahutamatu osa

EUROOPA PARLAMENT,

võttes arvesse komisjoni aruannet 2008. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise otsuse järelmeetmete kohta (KOM(2010) 650) ning sellele aruandele lisatud komisjoni töödokumente (SEK(2010) 1437 ja SEK(2010) 1438);

võttes arvesse kaheksanda, üheksanda ja kümnenda Euroopa Arengufondi 2009. aasta raamatupidamise aastaaruandeid ning tulemiaruandeid (KOM(2010) 402 – C7-0220/2010);

võttes arvesse komisjoni 29. aprilli 2010. aastal esitatud aastaaruannet kaheksanda, üheksanda ja kümnenda Euroopa Arengufondi finantsjuhtimise kohta 2009. aastal;

võttes arvesse finantsteavet Euroopa Arengufondide kohta (KOM(2010) 319);

võttes arvesse kontrollikoja aastaaruannet kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) eelarveaastal 2009 rahastatud tegevuste kohta koos komisjoni vastustega [1];

võttes arvesse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 287 tehtud kontrollikoja avaldust, mis kinnitab raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja selle aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust [2];

võttes arvesse kontrollikoja eriaruannet nr 10/2008 EÜ arenguabi kohta tervishoiuteenustele Sahara-taguses Aafrikas;

võttes arvesse kontrollikoja eriaruannet nr 18/2009 pealkirjaga "Piirkondlikule majandusintegratsioonile suunatud EAFi toetuse mõjusus Ida- ja Lääne-Aafrikas";

võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga 2009. aasta aruannet investeerimisrahastu kohta;

võttes arvesse nõukogu 15. veebruari 2011. aasta soovitusi, mis käsitlevad komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondide meetmete rakendamisega eelarveaastal 2009 (05469/2011– C7-0050/2011, 05472/2011– C7-0049/2011, 05473/2011– C7-0048/2011);

võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000 [3] ja mida on muudetud Luxembourgis 25. juunil 2005 [4];

võttes arvesse nõukogu 27. novembri 2001. aasta otsust 2001/822/EÜ ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Ühendusega (Ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsus), [5] mida on muudetud nõukogu otsusega 2007/249/EÜ [6];

võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 20. detsembri 1995. aasta sisekokkuleppe (neljanda AKV-EÜ konventsiooni teise finantsprotokolli kohase ühenduse abi finantseerimise ja haldamise kohta) [7] artiklit 33;

võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 18. septembri 2000. aasta sisekokkuleppe (ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta vastavalt 23. juunil 2000. aastal Cotonous (Beninis) allkirjastatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu finantsprotokollile ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa) [8] artiklit 32;

võttes arvesse oma 5. mai 2010. aasta resolutsiooni [9] tähelepanekutega, mis on Euroopa Liidu 2008. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitlevate otsuste lahutamatu osa, III jagu – Komisjon ja rakendusametid, eriti selle lõikeid 268 kuni 274;

võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklit 276 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 319;

võttes arvesse 16. juuni 1998. aasta finantseeskirja (mida kohaldatakse arengu rahastamisel tehtava koostöö suhtes neljanda AKV-EÜ konventsiooni alusel) [10] artiklit 74;

võttes arvesse 27. märtsi 2003. aasta finantseeskirja (mida kohaldatakse 9. Euroopa Arengufondi suhtes) [11] artiklit 119;

võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2008. aasta määruse (EÜ) nr 215/2008 (mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust) [12] artiklit 142;

võttes arvesse komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga vastuseid eelarvekomisjoni 25. jaanuaril 2011 esitatud küsimustele;

võttes arvesse kodukorra artiklit 76, artikli 77 kolmandat taanet ja VI lisa;

võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni raportit ja arengukomisjoni arvamust (A7-0140/2011),

A. arvestades, et Euroopa Arengufond (EAF) on Euroopa Liidu kõige tähtsam rahastamisvahend arengukoostööks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikidega;

B. arvestades, et vaatamata Euroopa Parlamendi korduvatele taotlustele lisada EAF liidu eelarvesse, ei rahastata neid fonde praegu Euroopa Liidu üldeelarvest ja vastavalt üldisele finantsmäärusele, vaid nende eelarvet täidetakse spetsiaalsete finantseeskirjade alusel;

C. arvestades, et EAFi kaudu antava abi kogusumma kasvab järgnevatel aastatel märkimisväärselt, kuna kümnenda EAFi kaudu antava liidu abi summaks ajavahemikul 2008–2013 on määratud 22682000000 eurot, mis on üheksanda EAFi raames eraldatud summadega võrreldes 64 % enam; arvestades, et tuleb olla teadlik abi vastuvõtmise suutlikkusega seonduvatest võimalikest probleemidest, mis eeldab täielikke teadmisi asjakohaste kulutuste kohta;

D. arvestades, et liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ütles 2. veebruaril 2011 Euroopa Parlamendile, et liidu naabruspoliitika on läbi kukkunud; arvestades, et hiljutised sündmused Põhja-Aafrikas on näidanud, et suur rahvastiku kasv koos stagneeruva majandusega viib tõenäoliselt plahvatusohtlike olukordadeni; arvestades, et need sündmused näitavad, et selline rahvastiku kasv eeldab edukat majandust ning poliitikavahendid on asjakohased vaid siis, kui nad annavad kohapeal tulemusi ning toovad kaasa positiivseid muutusi,

1. tuletab meelde, et EAF (praeguse kümnenda EAFi summa on 22682000000 eurot aastateks 2008–2013) ei ole integreeritud liidu eelarvesse, kuigi see on peamine vahend liidu arenguabi andmiseks inimestele Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikides ning ülemeremaades ja -territooriumidel; märgib, et EAF koosneb mitmest vahendist: komisjoni hallatavad toetused, erasektorile mõeldud riskikapital ja laenud, mida haldab Euroopa Investeerimispank investeerimisrahastu kaudu, ja FLEX-mehhanism, et leevendada eksporditulu ebastabiilsuse kahjulikku mõju;

EAFi kandmine eelarvesse

2. kordab oma toetust EAFi kandmisele eelarvesse, sest see parandaks demokraatlikku kontrolli, aruandluskohustust ja rahastamise läbipaistvust ning muudaks järjekindlamaks liidu poliitika AKV riikide suhtes;

3. tuletab taas kord meelde komisjoni avaldust, et ta soovib järgmise finantsraamistiku läbirääkimiste raames teha ettepaneku lisada EAF liidu eelarvesse ning hoida parlamendi eelarvekontrollikomisjoni selle algatusega täielikult kursis; rõhutab samas, et EAFi toomine liidu eelarvesse ei tohi viia kahe kasutuseloleva rahastamisvahendi raames tehtavate üldiste arengukulutuste vähenemiseni;

4. nõuab, et nõukogu ja liikmesriigid vastaksid positiivselt komisjoni sellele ettepanekule ning nõustuksid EAFi toomisega liidu eelarvesse alates 2014. aastast järgmise finantsraamistiku osana; on seisukohal, et seda oleks tulnud teha juba ammu ning EAFi tuleks tuua eelarvesse nii kiiresti kui võimalik;

Arenguprioriteedid

5. tuletab meelde komisjoni kohustust [13] tagada, et 20 % arengukoostöö rahastamisvahendi raames eraldatavast abist suunatakse põhi- ja keskharidusele ning esmatasandi tervishoiule; nõuab sama kontrollnäitajaga seotud aruandeid EAFide kohta; kutsub komisjoni üles suunama toetust esmajärjekorras tervishoiusüsteemide tugevdamisele, eriti kõige vaesematele inimestele keskendumise kaudu, õppimise kvaliteedi parandamisele ja sellise poliitikaraamistiku loomisele, milles vaeseid koheldakse eelistavalt ning arvestatakse sooküsimusi; kutsub komisjoni üles võtma täielikult arvesse kontrollikoja eriaruannetes nr 10/2008 ja 12/2010 esitatud soovitusi; kutsub komisjoni üles suurendama edaspidi seda suhtarvu 25 protsendini; nõuab tungivalt, et komisjon pööraks suuremat tähelepanu emade tervisele, ning toonitab, kui tähtis on soojätkamis- ja seksuaalhügieeniga seotud haridus ning teadlikkus kui naiste terviseküsimuste kava lahutamatu osa, sest see on aastatuhande arengueesmärk, mille vallas edusammud on olnud kõige väiksemad;

6. väljendab heameelt 2009. aastal täidetud kulukohustuste rekordilise taseme üle; on samuti rahul muude edusammudega, mida komisjon EAFi juhtimises on teinud: muu hulgas raamatupidamiskeskkonna paremaks muutmine (uus tekkepõhine süsteem), paremad suunised nõrgestatud riikidele eelarvetoetuse eraldamise kohta ning mõjusamad, tõhusamad ja teraselt jälgitavad välisauditid; mõistab siiski, et nõrgestatud riigid vajavad eeskätt paremini määratletud strateegiat ja et rohkem tähelepanu tuleb pöörata nende teatavatele majandussektoritele;

7. rõhutab veel kord, et kümnes EAF peaks keskenduma arvuliselt piiratud valdkondadele, kaasates valitsusväliseid organisatsioone (VVOd), kelle kohapealne tegevus on tõhus ja nõuetekohaselt auditeeritud, selleks et vältida eesmärkide paljususest tingitud kahjustavat mõju; kutsub komisjoni üles kasutama kohalikke ja Euroopas asutatud VVOsid nende saavutatud tulemuste alusel, eelkõige juhtudel, kus projektide ja programmide juhtimine VVOde ja rahvusvaheliste organisatsioonide (mitut abiandjat hõlmavad sihtasutused) poolt on tulemuslikum ja majanduslikult mõistlikum kui komisjonipoolne juhtimine ja kui nende tegevusega luuakse projektid, mis on jätkusuutlikud ka pärast rahalise toe lõppemist; nõuab, et komisjon esitaks Euroopa Parlamendile selget teavet VVOde omavahendite koostise kohta konkreetsetes projektides, mida osaliselt rahastab EAF ja osaliselt rahastavad VVOd ise;

8. rõhutab, et arenguabimehhanismid tuleks samuti suunata jõukuse loomise edendamisele ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete toetamisele, sest jõukuse loomine on oluline vaesuse leevendamise vahend; tuletab meelde, et arenguriikides kaob igal aastal hinnanguliselt 800000000000 eurot ebaseaduslike kapitalivoogude kaudu ning selle ärahoidmine võib osutuda vaesuse leevendamisel ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel otsustavaks;

EAFide finantsjuhtimine

9. märgib, et kontrollikoja hinnangul esitatakse komisjoni aruandes kaheksanda, üheksanda ja kümnenda Euroopa Arengufondi finantsjuhtimise kohta 2009. aastal eelarveaastaks seatud rakenduslike eesmärkide täitmise täpne kirjeldus (eelkõige seoses rahastamise ja kontrollimeetmetega), vaatamata paljusid arengumaid tabanud majanduskriisi negatiivsele mõjule;

10. rõhutab siiski, et kontrollikoja tähelepanekute põhjal komisjoni võetud järelmeetmed on paljudel juhtudel ebapiisavad (nt rakendusorganisatsioonide juhtimist tuleks tõhusamalt toetada, eelkontrolli tuleks parandada, pöörates rohkem tähelepanu peamistele riskidele, ning välja tuleks arendada CRIS Auditi funktsioonid, et audititulemuste üle oleks võimalik tõhusamat ja tulemuslikumat järelevalvet teostada); rõhutab, et komisjoni tegutsemine kontrollikoja soovituste kohaselt on eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutava institutsiooni jaoks oluline vastutustundlikkuse näitaja; kutsub seetõttu komisjoni üles teavitama Euroopa Parlamendi pädevaid komisjone meetmetest, mida ta on võtnud või kavatseb võtta kontrollikoja aruandes nimetatud puuduste kõrvaldamiseks;

11. väljendab muret kontrollikoja tuvastatud teatavate puuduste pärast, mis puudutavad eelkõige riigihankemenetlusi, [14] delegatsioonide eelkontrolle [15] ja partnerriikide sisekontrollisüsteeme, [16] ning nõuab tungivalt, et komisjon jätkaks aktiivselt ja laiendaks olemasolevaid koolitusprogramme delegatsioonides ja riiklike eelarvevahendite käsutajate juures töötava personali jaoks;

12. märgib, et kontrollikoja kinnitav avaldus ei hõlma üheksanda ja kümnenda EAFi vahendeid, mida haldab ja mille eest vastutab Euroopa Investeerimispank (EIP); [17] peab poliitilistel ja aruandekohustusega seotud põhjustel soovimatuks seda, et kontrollikoja kinnitav avaldus või Euroopa Parlamendi pädevuses olev eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlus ei hõlma investeerimisrahastut, ning nõustub kontrollikojaga, et see vähendab Euroopa Parlamendi kontrollivolitusi, arvestades eriti, et EAF kasutab avaliku sektori vahendeid, mis on saadud Euroopa maksumaksjatelt, mitte finantsturgudelt;

13. väljendab heameelt kontrollikoja hinnangu üle, et kaheksanda, üheksanda ja kümnenda EAFi lõplikud raamatupidamise aastaaruanded annavad kõikides olulistes küsimustes tõepärase pildi EAFide finantsolukorrast 31. detsembri 2009. aasta seisuga; märgib siiski, et kontrollikoda juhib tähelepanu asjaolule, et eelfinantseerimisega seoses saadud tagatiste summa on esitatud tegelikust väiksemana ja finantsaruannete märkustes toodud tagatiste summa tegelikust suuremana; kutsub komisjoni üles nimetatud puudused kiiresti kõrvaldama;

14. märgib, et vastavalt finantsaruannetele oli eelfinantseerimisega seoses saadud tagatiste summa 2009. aasta lõpu seisuga 413600000 eurot ning see summa esitati 82300000 euro võrra ehk 19,9 % tegelikust väiksemana; märgib ka asjaolu, et vastavalt finantsaruannetele oli tagatiste summa 2009. aasta lõpu seisuga 186200000 eurot ja nimetatud summa esitati 58400000 euro võrra ehk 31,4 % tegelikust suuremana; kutsub komisjoni üles tegelikust väiksemate ja suuremate summade kirjendamise põhjusi juhtumipõhiselt selgitama;

EAFide raamatupidamissüsteem

15. tervitab uue tekkepõhise raamatupidamissüsteemi (ABAC EAF) kasutuselevõtmist 2009. aasta veebruaris ja rõhutab asjaolu, et EAFide 2009. aasta raamatupidamise aastaaruande koostamisel kasutati uut tekkepõhist raamatupidamissüsteemi esimest korda; märgib, et uus raamatupidamissüsteem vähendab vajalike käsitsi tehtavate korrektsioonide arvu ja muudab arvestuskeskkonna paremaks;

16. märgib, et EuropeAidi järelkontrollide käigus leiti, et kodeerimisvigade esinemissagedus on suurenenud (lepingu liik, lepingu algus- ja lõpukuupäevad); kuid tuletab meelde, et 2009. aasta lõpus asutasid EuropeAidi kesktalitused osakonna, mis teostab järelevalvet teabesüsteemi CRIS sisestatud teabe kvaliteedi üle, ning see peaks veelgi parandama raamatupidamise aastaaruannete koostamisel kasutatavate andmete usaldusväärsust; soovib, et teda teavitataks kõnealuses valdkonnas tehtud edusammudest;

Tehingute korrapärasus

17. väljendab heameelt asjaolu üle, et kontrollikoja hinnangul on kaheksanda, üheksanda ja kümnenda EAFi 31. detsembril 2009. aastal lõppenud eelarveaasta lõpliku raamatupidamise aastaaruande aluseks olevad tulud, kulukohustused ja maksed kõikides olulistes aspektides seaduslikud ja korrektsed (kinnitava avalduse VIII punkt); väljendab siiski kahetsust selle üle, et kontrollikoda pidi juhtima tähelepanu asjaolule, et kulukohustusi ja makseid mõjutavate mittekvantifitseeritavate vigade arv oli suur, aga vigade kogumäära arvestusse seda ei kaasatud; tuletab meelde, et kuigi EuropeAidi järelevalve- ja kontrollisüsteemid on aastate vältel märkimisväärselt paranenud, on EuropeAidi järelevalve- ja kontrollisüsteemid kontrollikoja hinnangul ainult osaliselt mõjusad; ootab seetõttu komisjonilt pidevaid järelmeetmeid ja nõuab aruande koostamist eespool nimetatud probleemide kõrvaldamiseks võetud meetmete kohta;

18. märgib, et leitud vead puudutasid hanke-eeskirjade täitmist ning lepingute allakirjutamise õiguslikult siduvatest tähtaegadest ja kohustuslikke garantiisid käsitlevatest sätetest kinnipidamist; märgib, et kontrollikoda leidis eelarvetoetuse kulukohustuste osas, et Cotonou lepingu [18] komisjonipoolse dünaamilise tõlgendamise tõttu toimis EuropeAid kooskõlas lepingu nõuetega; võtab teadmiseks asjaolu, et komisjoni hinnangul ei tehtud makseid ilma finantstagatisteta;

19. märgib, et peamised projektidele tehtud maksetes tuvastatud kvantifitseeritavad vead on järgmised: a) täpsus: arvutusvead; b) tõendamine: arvete või muude tõendavate dokumentide puudumine osutatud teenuste või tarnitud kauba kohta; c) abikõlblikkus: väljaspool rakendusperioodi tehtud kulutused või kulutused lepingus ettenägemata artiklitele, alusetu käibemaksu maksmine või ettenähtud karistuste mittekohaldamine; märgib, et mittekvantifitseeritavad vead olid peamiselt järgmised: mittevastavus õigusnormidega ette nähtud pangatagatistele ja töövõtjate ettemaksete hüvitamise vigased arvutused; võtab siiski teadmiseks komisjoni märkuse, et kõik ettemaksete tagasimaksete arvutamise vead parandati enne lepingu lõppemist; kutsub komisjoni sellest hoolimata üles tõhustama eelkontrolli, et vältida selliseid vigu ja ettenähtud pangatagatistele mittevastamisest tingitud võimalikku kahju;

Järelevalve rakendusorganisatsioonide üle

20. hindab siiski EuropeAidi ja delegatsioonide pingutusi, et vähendada mitmesuguseid puudusi, mida finantsmenetlustes ning rakendusorganisatsioonide, inspektorite ja riiklike eelarvevahendite käsutajate kontrollimises endiselt esineb; kutsub EuropeAidi üles suurendama edaspidi oma jõupingutusi kõnealustes valdkondades; tuletab lisaks meelde kontrollikoja soovitust, et EuropeAid peaks tagama, et delegatsioonid salvestavad andmed CRIS Auditisse täielikult ja õigel ajal [19];

21. väljendab sügavat muret asjaolu pärast, et kontrollikoja hinnangul on delegatsioonidepoolne kontroll ja järelevalve ainult osaliselt mõjus; taunib abisaajariikide enamiku riiklike eelarvevahendite käsutajate vähest suutlikkust, mille tõttu on kontroll ebaefektiivne ja puudulikult dokumenteeritud, ning seda, et puudusi esineb ka rahastamiskorras ning rakendusorganisatsioonide ja inspektorite tehtud kontrollides; jagab kontrollikoja seisukohta, et delegatsioonide ressursid on piiratud ja see pärsib sageli nende suutlikkust teatud tegevustes; kutsub komisjoni üles nimetatud probleemi kiiresti kõrvaldama;

Euroopa Kontrollikoja eriaruanne nr 18/2009

22. väljendab heameelt kontrollikoja eriaruande nr 18/2009 üle piirkondlikule majandusintegratsioonile suunatud EAFi toetuse mõjususe kohta Ida- ja Lääne-Aafrikas ning kontrollikoja tehtud põhjaliku analüüsi üle ja avaldab kahetsust selle käigus selgunud ebarahuldava olukorra üle; toonitab samas, et tunneb muret selle pärast, et komisjoni piirkondlikud ja riikide koostööstrateegiad ei ole üksteist täiendavad, ning rõhutab, et piirkondlike ja riiklike strateegiate üksteisega kooskõlla viimine on antava abi mõjususe suurendamiseks tähtis;

23. tunneb tõsist mures piirkondlike organisatsioonide ebapiisava abi vastuvõtmise suutlikkuse üle; nõuab, et komisjon võtaks 2011. aasta esimeseks poolaastaks kavandatud piirkondlike strateegiate vahehindamise käigus arvesse piirkondliku koostöö olukorda ning pööraks erilist tähelepanu võimalusele eraldatud summasid kontrollida;

24. peab siiski vastuvõetamatuks, et kontrollikojal ei olnud nõuetekohase aruandluse puudumise tõttu võimalik paljusid rahastatud projekte hinnata;

25. on seisukohal, et liitu peaks igas piirkondlikus organisatsioonis esindama selleks määratud delegatsiooni juht, kusjuures liidu delegatsioonidel peaksid olema volitused arutada eri piirkondlike rühmituste koosseisu ühtlustamist;

26. rõhutab, et kontrollikoda hindas oma eriaruandes nr 18/2009 Ida-Aafrika ja Lääne-Aafrika piirkondlikuks majandusintegratsiooniks eraldatud EAFi toetuse (mis moodustab EAFi toetustest märkimisväärse osa – üle 50 %) ainult osaliselt tõhusaks; palub komisjonil teha enne 2010. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse algust Euroopa Parlamendile teatavaks meetmed, mida on võetud vastuseks nõudmistele, mille Euroopa Parlament esitas oma 5. mai 2010. aasta resolutsioonis, [20] mis kuulub otsuse juurde seitsmenda, kaheksanda, üheksanda ja kümnenda EAFi eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta; sooviks ühtlasi saada täieliku ülevaate selle kohta, milliseid neist meetmetest on asjaomastes piirkondades mõjusalt rakendatud;

27. tunnistab, et piirkondlik majandusintegratsioon võib luua arengumaades majanduskasvu ja tööhõivet ning aidata seega vähendada vaesust; tunneb seetõttu heameelt, et EAFi selle valdkonna vahendid on kõnealuse rahastamisperioodi jooksul rohkem kui kahekordistunud;

28. peab kahetsusväärseks, et piirkondlikule integratsioonile suunatud EAFi toetus ei ole veel täielikult mõjus ja seda peamiselt seetõttu, et Aafrika ametiasutustel napib suutlikkust, riigid on korraga Aafrika mitme eri piirkondliku majandusorganisatsiooni liikmed, mis tingib topelt jõupingutusi ja ressursside hajumist, ning komisjoni delegatsioonide tugi ja koordineerimine on peamiselt ressursside puudumise tõttu puudulik;

29. kutsub komisjoni sellega seoses üles tõhustama Ida- ja Lääne-Aafrika piirkondlike majandusorganisatsioonide ja nende asutuste suutlikkuse suurendamist, sh toetama riikide parlamente ja kohalikku kodanikuühiskonda, ning ergutama piirkondlike ühenduste lähenemist, et aja jooksul kaotada kattuv liikmesus, austades samas partnerriikide juhtrolli protsessis;

30. kutsub komisjoni ja Euroopa välisteenistust üles eraldama rohkem vahendeid, et liidu delegatsioonidel oleks võimalik piirkondlikku integratsiooniprotsessi tõhusamalt korraldada, ning tagama piirkondlike ja riiklike programmide suurema koordineerimise ja sidususe;

31. nõuab, et liit ei tohiks avaldada Aafrika riikidele survet majanduspartnerluslepingute kiiremaks allakirjutamiseks ega nende soovitust laiemate lepingute allakirjutamiseks, ning et üksikute riikidega majanduspartnerluslepingute sõlmimisel peaks liit vältima olemasolevate piirkondlike rühmituste halvemasse seisu seadmist;

32. rõhutab, et väiksemate riikide fondi eraldis peaks eelkõige vähim arenenud riikide puhul keskenduma rohkem säästvale majandusarengule, näiteks jõukust loovate mehhanismide kaudu, et vähendada sõltuvust piirkonna "majandushiidudest", nagu Lääne-Aafrikas asuv Nigeeria; kutsub komisjoni üles rahastama jätkuvalt piirkondlikke ehk AKV riikide vahelisi programme, mis hõlmavad mitmeid või kõiki teatava piirkonna riike;

Kogunenud intressi kasutamine

33. ei ole nõus EAFi hoiuarvetele kogunenud intressi (sealhulgas ajavahemikul 2001–2007 ülekantud summad) – mida on hinnanguliselt 34000000 eurot – kasutamisega personalikulude katteks, vaid leiab, et seda võiks kasutada ainult projektide ja programmide kuludeks; palub komisjonil selgitada, milline oli varasem poliitika, ning vajaduse korral esitada viivitamatult ettepanekud kehtivate õigusnormide parandamiseks kooskõlas nimetatud põhimõttega;

Eelarvetoetus

34. tuletab meelde, et Euroopa Parlamendi hinnang eelarvetoetusele ei tohiks keskenduda üksnes riskidele, vaid ka saadavale kasule, samuti abi andmise alternatiivsete võimalustega kaasnevatele riskidele ja kasule; palub komisjonil esitada teave selliste juhtumite kohta, kus ELi eelarvetoetuse eesmärgid täideti, ja juhtumite kohta, kus puututi kokku abi saanud riikide eriprobleemidega;

35. on teadlik, et eelarvetoetus on vastuoluline arenguvahend, mille eeliseks on väiksed tehingukulud, parem omaksvõtmine ja tõhusam dialoog partnerite ja rahastajate vahel, kuid samas kaasneb sellega rahaliste vahendite kõrvaldamise ja soovimatu kasutamise oht, kui riigi rahanduse juhtimine abi saavates riikides ei osutu piisavalt läbipaistvaks, usaldusväärseks ja tõhusaks; rõhutab, et eelarvetoetus ei ole õige lahendus igas olukorras ja seda ei peaks nägema ainsa võimalusena;

36. tuletab meelde, et vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1905/2006 [21] artikli 25 lõike 1 punktile b võib eelarvetoetust anda juhul, kui partnerriigi avalike kulude haldamine on piisavalt läbipaistev, usaldusväärne ja tõhus; väljendab sellega seoses muret avalike kulude ebaefektiivse haldamise ohu pärast, mis tuleneb sellest, et komisjon on abikõlblikkuskriteeriume dünaamiliselt tõlgendanud; kutsub komisjoni üles jätkama jõupingutusi eelarvetoetuste abikõlblikkusotsuste asjakohasel põhjendamisel ning tagama selle, et kõik edaspidised rahastamislepingud annavad täieliku ja selge aluse maksetingimuste täitmise hindamiseks;

37. avaldab kahetsust suure hulga vigade pärast eelarvetoetuse maksetes (35 %); kordab üleskutset muuta eelarvetoetuse maksete abikõlblikkuskriteeriumid läbipaistvamaks ja objektiivsemaks, ning toetab kontrollikoja soovitust komisjonile, mille kohaselt peaksid olema "selgelt kirjas näitajad, sihtmärgid, arvutusmeetodid ja tõendusallikad" [22]; palub komisjonil auditid ning järelevalve- ja kontrollisüsteemid tõhusamaks muuta ning jälgida kriteeriumide täitmise taset ja selle kohta aru anda kooskõlas määruse (EÜ) nr 1905/2006 artikli 25 lõike 1 punktiga b;

38. väljendab heameelt selle üle, et avaldati roheline raamat kolmandatele riikidele antava ELi eelarvetoetuse tuleviku kohta (KOM(2010)0586), kuid kahetseb asjaolu, et vaatamata Euroopa Parlamendi varasematele üleskutsetele ei ole komisjon koostanud eelarvetoetuse kasutamise kohta iga-aastast aruannet, mis sisaldaks kasulikku, igakülgset, usaldusväärset, analüütilist ja hindavat teavet järgmistel teemadel: kavandatud ja väljamakstud eelarvetoetus, oodatud tulemuste saavutamine doonorriikide seatud eesmärkide ja riiklike strateegiate kohaselt, täiendavate tingimuste olemasolu ja olemus, dialoogi tulemuslikkus, abiandjate tegevuse ühtlustamine, täiendava suutlikkuse arendamine ja nimetatud suutlikkuse arendamise mõju, riiklike süsteemide, riigi aruandvate institutsioonide, riigi rahanduse juhtimisega tegelevate asutuste, järelevalve- ja hindamisasutuste parandamine, eeskirjadevastaste kulude summa ja osakaal, kontrollide ja auditeerimise käigus selgunud õigusrikkumiste tüpoloogia (süstemaatiline või mittesüstemaatiline) ja võetud parandusmeetmed;

39. tuletab meelde, et eelarvetoetusega seoses on Euroopa Parlamendi ülesandeks pärida komisjonilt aru kulutustega seotud tulemuste kohta ja et eelarvetoetuse näol on tegemist abivahendiga, mis eeldab parlamentaarse järelevalve rolli nihkumist üksnes sisendite kontrollilt tulemuste ja näitajate kõrvutamisele, tagamaks, et antud abist on kasu abisaajariikide elanikkonnale;

40. on seisukohal, et eelarvetoetuse andmist käsitlevate suuniste läbivaatamisel peab komisjon pöörama eritähelepanu järelevalve- ja kontrollisüsteemidele; ootab, et komisjon karmistaks järelevalvet ja aastaaruandlust abikõlblikkuskriteeriumidele vastamise valdkonnas; tuletab meelde, et suutlikkuse suurendamise projektid eelarvetoetusega seotud toimingute puhul peavad alluma samasugusele järelevalve- ja kontrollisüsteemile nagu kõik muud projektid, ja see hõlmab ka auditit;

41. tuletab meelde, et kumulatiivse rahastamise otsuste osakaal kasvas kaheksanda ja üheksanda EAFiga võrreldes kümnenda EAFi raames märkimisväärselt tingituna eelarvetoetusest ja struktuurilistest kohandustest; väljendab muret selle arengu pärast;

42. tuletab meelde, et kontrollikoda leidis oma EAFe käsitlevas aastaaruandes 2009. aasta kohta, et eelarvetoetuse maksetes esines palju mittekvantifitseeritavaid vigu ning et peamiselt selgitati asjaolu sellega, et delegatsioonide riigi rahanduse juhtimise hindamisaruannetes ei selgitatud kriteeriumeid, mille alusel edusamme hinnata […], tehtud edusamme ning põhjuseid, miks reformiprogrammi ei pruugitud ellu viia vastavalt abisaajariigi valitsuse kavale; [23] nõuab seetõttu tungivalt, et komisjon hindaks eelarvetoetuse makseid veelgi rangemalt ja karmistaks maksekorda;

43. kutsub komisjoni üles tagama, et tulemuspõhiste muutuva summaga osamaksetega seotud eritingimustes on selgelt kirjas näitajad, sihtmärgid, arvutusmeetodid ja tõendusmaterjalid, ning et delegatsioonide aruanded annavad struktureeritud ja ametliku ülevaate riigi rahanduse juhtimise edusammudest, tuues välja selged kriteeriumid, mille alusel edusamme hinnata, tehtud edusammud ja põhjused, miks reformiprogrammi ei pruugitud ellu viia vastavalt kavale;

44. kutsub komisjoni üles võtma kõiki vajalikke meetmeid, et võidelda korruptsiooniga abisaajariikides, säilitades partnervalitsustega korruptsiooni valdkonnas tiheda koostöö ja tagada ennetava lähenemise kaudu asjakohaste süsteemide olemasolu ning sanktsioonide kasutatavus, kui see on vajalik; usub, et rahaliste vahendite andmine tuleks uuesti läbi vaadata, kui koostöös ei toimu edasiminekut ja kui ei saada tagatist selle kohta, et süsteemid on korruptsiooni tõrjumisel põhiolemuselt tõhusad;

45. kordab uuesti oma seisukohta, et partnerriikide parlamentide, kodanikuühiskonna ja kohalike ametiasutuste kaasamine on protsessi tõelise omaksvõtmise jaoks hädavajalik, ning kordab uuesti oma üleskutset, et komisjon teeks kõik endast sõltuva, et parandada dialoogi kõnealuste organitega kavandamisprotsessi kõigis eri etappides;

46. nõuab tungivalt, et komisjon aitaks partnerriikidel arendada parlamentaarset kontrolli ja auditivõimekust ning kaasata riikide parlamente ning kohalikke kodanikuühiskonna partnereid riiklike arengustrateegiate koostamisse;

47. palub Euroopa Parlamendi asjaomastel komisjonidel luua otsekontakte abisaavate AKV riikide parlamentide vastavate komisjonidega, et neid ergutada ja toetada nende rolli abi tõhususe tagamisel parlamentaarse järelevalvega seotud ülesannete kaudu;

48. nõuab tungivalt, et komisjon tagaks liidu poolt rahvusvaheliselt rahastatava tegevuse parema silmapaistvuse;

Abisaajariikide avalikustavad avaldused

49. kinnitab veel kord oma veendumust, et arenguabi puhul üldiselt ja eriti eelarvetoetuse puhul tuleks nõuda, et abisaajariigi valitsus esitaks eelnevalt rahandusministri allkirjastatud avalikustava avalduse, milles käsitletakse teatavaid abisaajariigi juhtimis- ja aruandlusstruktuure mõjutavaid küsimusi;

Inimressursid

50. tunneb suurt muret selle pärast, et täitmata ametikohtade arvu kolmandate riikide delegatsioonides loetakse kriitiliste riskide [24] hulka ning ressursipiirangud, personalipuudus ja suur kaadrivoolavus takistavad komisjoni oluliselt EAFi vahendite tulemuslikul rakendamisel, eelkõige projektijuhtimise, koolituse, järelevalve ning usaldusväärse ja õigeaegse auditi valdkonnas; seetõttu ootab, et Euroopa välisteenistus loeks oma esmaülesandeks varustada kõik delegatsioonid piisava arvu kvalifitseeritud töötajatega, pöörates erilist tähelepanu arenguvaldkonna ekspertidele;

EuropeAid

51. avaldab kahetsust selle üle, et kuigi kontrollikoja hinnangul olid EuropeAidi kesktalituste eelarvevahendite käsutajate tehtud kontrollid mõjusad, järeldas kontrollikoda siiski, et EuropeAidi järelevalve- ja kontrollisüsteemid olid ainult osaliselt tõhusad maksete korrektsuse tagamisel;

52. tuletab komisjonile meelde, et

- EuropeAid peaks oma üldise kontrollistrateegia kavandatud hindamise kontekstis töötama välja pärast kõiki kontrolle allesjäänud vigade hinnangulise rahalise mõju põhinäitaja;

- EuropeAid peaks selle hindamise kontekstis hindama oma mitmesuguste kontrollide (eriti tehingute järelkontrollisüsteemi) kulutasuvust ning uurima lõpetatud projektide statistiliselt esindusliku valimi aastaauditi tegemise asjakohasust ja teostatavust;

- eelarvetoetuste puhul peaks EuropeAid tagama, et maksete eritingimused on selgelt määratletud ning et delegatsioonide aruannetes esitatakse ametlikud ja struktureeritud tõendid edusammudest riigi rahanduse juhtimisel;

Investeerimisrahastu

53. väljendab suurt heameelt asjaolu üle, et 2009. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse vältel esitas EIP esimest korda Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjonile oma aastaaruande investeerimisrahastu rakendamise kohta ning andis parlamendiliikmete kirjalikult ja suuliselt esitatud küsimustele põhjalikud vastused; nõuab, et EIP sõlmiks parlamendi vastutava komisjoniga raamkokkuleppe eelseisvate aastate eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse ja teabe kohta, mille EIP peaks esitama;

54. ootab EIP-lt kinnitust selle kohta, et EIP rahastatud projektid ei kattu komisjoni rahastatud projektidega, ning peab hädavajalikuks komisjoni ja EIP vahelise kooskõlastuse olulist parandamist, nagu EIP Euroopa Liidu väliste tehingute peadirektor 25. jaanuaril 2011. aastal eelarvekontrollikomisjonile ütles; kaalub EIP esindajate liidu delegatsioonidesse määramist; loodab 2011. aasta septembri lõpuks mõlemalt institutsioonilt saada koondaruande nende koostöö tõhustamise ja kokkulepitud menetluste alal ning analüüsiga selle kohta, kas delegatsioonidesse oleks vaja määrata EIP esindajaid;

55. kutsub EIPd üles olema väga hoolikas ja kontrollima enne projekti heakskiitmist ELi tagatisega hõlmatud projektide arengualaseid aspekte, veenduma, kas kohalike ametiasutustega on asjakohaselt konsulteeritud, ning kontrollima ka EIP antud laenu kasutavate finantsvahendajate tulemusi kõnealustes aspektides; on seisukohal, et arengumaadele laenamise korral peaks EIP kohaldama ranget ja tõhustatud hoolsust kooskõlas standardmenetluste ja rahvusvahelise hea tavaga, et aidata võidelda rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu;

56. kutsub veel kord EIPd üles keskenduma aruannetes tulemustele ja esitama täieliku, asjakohase ja objektiivse teabe tulemuste, püstitatud eesmärkide, saavutatud eesmärkide ning võimalike kõrvalekallete põhjuste kohta, samuti tehtud hinnangute ning hindamistulemuste kokkuvõtte kohta;

57. väljendab heameelt selle üle, et EIP näib nüüd olevat aruandluses rohkem tulemustele keskendunud, ja selle üle, et praegu lõpetamisel olevas 2010. aasta aruandes investeerimisrahastu kohta pööratakse tulemustele rohkem tähelepanu kui 2009. aasta aruandes; peab oluliseks edasiminekuks seda, et EIP töötab praegu välja arengu tulemusnäitajaid, mis peaksid rakendamiseks valmis saama 2011. aasta teisel poolel;

58. loodab, et EIP järgmine aastaaruanne on vähem teoreetiline ja rohkem praktiline, eelkõige eri programmidega saavutatud tulemuste ning investeerimisrahastu abil rahastatud meetmete osas;

59. nõuab, et EIP edastaks Euroopa Parlamendile lisateavet petturite musta nimekirja kohta, järgides samal ajal menetletavate asjade puhul tavapärast konfidentsiaalsusnõuet; väljendab heameelt EIP sõnastatud eesmärgi üle luua pettuse vastu võitlemise üksus ning ootab korrapärast teavet sellega seotud edusammude kohta;

60. väljendab üllatust EIP väite üle, mille kohaselt EIP investeerimisrahastu programmide raames pettusi ei esine;

61. peab hädavajalikuks teha kõigi arengumaades EIP rahastatud projektide üldaudit, mille puhul ei tuleks vaid piirduda suurimate projektidega, vaid vaadata läbi kõik assigneeringud ja tagatised, mille EIP peab maha kandma;

62. kutsub komisjoni üles tähelepanelikult jälgima ja kontrollima investeerimisrahastu rakendamist, tagamaks, et see täidab oma eesmärki arengu vahendina, ning teavitama Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjoni korrapäraselt oma tähelepanekutest.

[1] ELT C 303, 9.11.2010, lk 243.

[2] ELT C 303, 9.11.2010, lk 253.

[3] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

[4] ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

[5] EÜT L 314, 30.11.2001, lk 1, ja EÜT L 324, 7.12.2001, lk 1.

[6] ELT L 109, 26.4.2007, lk 33.

[7] EÜT L 156, 29.5.1998, lk 108.

[8] EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.

[9] ELT L 252, 25.9.2010, lk 39.

[10] EÜT L 191, 7.7.1998, lk 53.

[11] EÜT L 83, 1.4.2003, lk 1.

[12] ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.

[13] Komisjoni deklaratsioon arengukoostöö rahastamisvahendi kohta, artikkel 5. Komisjoni 24. oktoobri 2006. aasta teatis Euroopa Parlamendile, lisa (KOM(2006) 628).

[14] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, IX lõige.

[15] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, punkt 30.

[16] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, punkt 5.

[17] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, punkt 3.

[18] Vt kontrollikoja eriaruanne nr 2/2005 AKV riikidele antava EAFi eelarvetoetuse kohta, punktid 28 ja 29 (ELT C 249, 7.10.2005, lk 1).

[19] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, punkt 54.

[20] ELT L 252, 25.9.2010, lk 109.

[21] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1905/2006, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend (ELT L 378, 27.12.2006, lk 41).

[22] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, punkt 55.

[23] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, punkt 25.

[24] Kontrollikoja 2009. aasta aruanne EAFide kohta, punkt 40.

--------------------------------------------------