EUROOPA KOMISJON Brüssel,24.3.2022 COM(2022) 115 final KOMISJONI KOOSTATUD AASTAÜLEVAADE liikmesriikide aastastest tegevusaruannetest, milles käsitletakse määruse (EL) nr 1233/2011 kohaldamisalasse kuuluvat ekspordikrediiti



1. Sissejuhatus Käesolev komisjoni koostatud aastaülevaade riiklikult toetatud ekspordikrediiditoimingutest Euroopa Liidus 2020. aastal põhineb teabel, mille liikmesriigid esitasid aruandeperioodi kohta oma iga-aastastes tegevusaruannetes. Aastaülevaade on koostatud kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrusega (EL) nr 1233/2011, mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ. Määruse (EL) nr 1233/2011 I lisas on ette nähtud, et liikmesriigid esitavad komisjonile iga-aastase tegevusaruande liidu tasandil läbipaistvuse parandamiseks. Oma aruannetes esitavad liikmesriigid teavet varade ja kohustiste, makstud nõuete ja sissenõutud summade, võetud uute kohustuste, riskipositsioonide, kindlustusmaksete ja tingimuslike kohustiste kohta, mis võivad tuleneda riiklikult toetatavatest ekspordikrediiditoimingutest, ning selle kohta, kuidas võetakse nende ekspordikrediidiasutuste riiklikult toetatavates ekspordikrediiditoimingutes arvesse keskkonnariske, millega võivad kaasneda muud samalaadsed riskid Asjaomaste riskide hulka kuuluvad kliimaga seotud riskid, finantsriskid, sotsiaalsed ja inimõigustega seotud riskid ning altkäemaksu- ja korruptsiooniriskid. Komisjon omakorda esitab nimetatud teabe alusel Euroopa Parlamendile aastaülevaate, milles muu hulgas hinnatakse ekspordikrediidiasutuste tegevuse vastavust Euroopa Liidu eesmärkidele ja kohustustele. Käesolevas ülevaates käsitletakse riiklikult toetatud ekspordikrediiditoiminguid määruse (EL) nr 1233/2011 tähenduses. Seega ei hõlma see ei lühiajalisi ekspordikrediiditehinguid, mille suhtes kohaldatakse komisjoni teatist lühiajalise ekspordikrediidikindlustuse kohta, ega ka teatavate ekspordikrediidiasutuste tegevust muudes valdkondades kui riiklikult toetatavad ekspordikrediiditoimingud. Komisjon on võtnud teadmiseks Euroopa Parlamendi 2. juuli 2013. aasta resolutsiooni komisjoni esimese aastaaruande kohta (2012/2320(INI)). Komisjon on palunud liikmesriikidel pöörata erilist tähelepanu selles resolutsioonis esitatud soovitustele (nt soovitus, et nõukogu ekspordikrediidi töörühm ja komisjon konsulteeriksid Euroopa välisteenistusega iga-aastaste tegevusaruannete aruandlusmetoodika (nn kontrollnimekirja vormi) edasiarendamise teemal). 2020. aasta on esimene aruandeperiood, mille puhul komisjon on kasutanud ülevaate koostamisel uut kontrollnimekirja vormi. Komisjon vaatas kontrollnimekirja vormi läbi pärast Euroopa Ombudsmani 3. detsembri 2018. aasta otsust juhtumi 212/2016/JN kohta, mis käsitles Euroopa Komisjoni koostatavate ekspordikrediidiasutusi käsitlevate iga-aastaste ülevaadete piisavust. Eelkõige soovitas ombudsman komisjonil pidada liikmesriikide ja teiste sidusrühmadega dialoogi, et täiustada vormi, mida liikmesriigid kasutavad ekspordikrediidiasutusi käsitlevate aruannete koostamisel. Samuti soovitas ombudsman komisjonil parandada analüüsi ja hindamist ekspordikrediidiasutusi käsitlevates iga-aastastes ülevaadetes, mille komisjon esitab Euroopa Parlamendile. Kontrollnimekirja vormi läbivaatamisega täitis komisjon ombudsmanile antud lubaduse rakendada tema soovitusi. Läbivaatamise tulemus kajastab konsultatsioone, mida peeti 2019.–2020. aastal kodanikuühiskonna organisatsioonide, nõukogu, parlamendi ja Euroopa välisteenistusega. Uues täiustatud kontrollnimekirja vormis nõutakse liikmesriikide ekspordikrediidiasutustelt üksikasjalikumat ja konkreetsemat teavet, eriti liikmesriikide kohustuse kohta austada ekspordikrediidi riikliku toetuse andmisel inimõiguste, kliima ja keskkonna kaitset. 2. 2020. kalendriaasta kohta saadud tegevusaruanded

2020. aastal andsid riiklikult toetatavat ekspordikrediiti määruse (EL) nr 1233/2011 tähenduses ja esitasid 2020. kalendriaasta kohta tegevusaruande kakskümmend liikmesriiki: Austria, Belgia, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Taani, Tšehhi Vabariik ja Ungari. Aruande esitas ka Kreeka, ehkki ta ei andnud aruandeaastal riiklikult toetatud ekspordikrediiti määruse (EL) nr 1233/2011 tähenduses. Ülejäänud kuus liikmesriiki – Bulgaaria, Iirimaa, Küpros, Leedu, Läti ja Malta – kinnitasid, et nad ei andnud aruandeaastal riiklikult toetatud ekspordikrediiti määruse (EL) nr 1233/2011 tähenduses, ja seetõttu nad aruannet ei esitanud. Kõik aruande esitanud liikmesriigid kasutasid läbivaadatud kontrollnimekirja vormi. Mõni liikmesriik sidus aruandes esitatud teabe avalikult kättesaadava teabega, nagu aastaaruanded ja hoolsuskohustuse põhimõtted. Ekspordikrediidiasutustel on erinev õiguslik seisund ning mõnes liikmesriigis annab riiklikult toetatavat ekspordikrediiti kindlustusselts või finantsasutus riikliku volituse alusel. Sel juhul hõlmavad iga-aastased tegevusaruanded mõistagi üksnes nimetatud äriühingute avalikus sektoris tehtavaid ekspordikrediiditoiminguid, mis on erasektoris toimuvast tegevusest eraldatud. 3. Aasta tegevusaruannete analüüs (a)Üldine teave 2020. aastal andsid OECD riiklikult toetatava ekspordikrediidi kokkuleppe kohaldamise raames riiklikku toetust määruse (EL) nr 1233/2011 tähenduses kakskümmend Euroopa Liidu liikmesriiki. Kõik kakskümmend liikmesriiki on täiemahulise tagatise andjad, mis tähendab, et nad annavad toetust ekspordikrediidigarantii või -kindlustuse vormis. Lisaks täiemahulise tagatise andmisele andsid kolmteist liikmesriiki (Belgia, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Saksamaa, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Slovakkia, Soome, Taani, Tšehhi Vabariik ja Ungari) riiklikku finantseerimistoetust, st pakkusid ekspordikrediiditehinguteks antud kommertslaenude otserahastamist või refinantseerimist, või intressitoetust, mida pakkus vaid mõni üksik liikmesriik. Mõni liikmesriik pakkus seotud abi.

Ekspordikrediidiasutuste organisatsiooniline struktuur on erinev. Ekspordikrediidikavu haldab ELis üle 26 erineva organi: valitsusasutused, riigiametid või eraettevõtete harud, mis tegutsevad riikliku volituse alusel ja valitsuse järelevalve all (vt üksikasju lisas). Liikmesriikidel, kes pakuvad korraga mitut eri liiki riiklikku toetust, on tavaliselt rohkem kui üks ekspordikrediidiasutus, peamiselt selleks, et hoida pangandus kindlustusest lahus, või selleks, et delegeerida osa oma tegevusest eraettevõttele. Riiklikult toetatava ekspordikrediidi valdkonnas tagavad OECD suunised üha arvukamates küsimustes tavade ja laenude väljastamise standardite ühtlustamise. Kuid selles raamistikus ja määrusega kooskõlas on valitsustele ja riikide ekspordikrediidiasutustele ilmselgelt jäetud ruumi töötada välja ka enda kavad. Sellest tulenevalt on pakutavad tooted ja nende tingimused liidus ekspordikrediidiasutuste lõikes erinevad. Sageli täiendavad liikmesriigid ELi õigusraamistikku riiklike lisanõuetega (nt eeskirjad omamaise osa kohta), mistõttu on liidus konkreetse toote pakkumise tingimused ja toetuskõlblikud projektid mõneti erinevad. Pakutavad tooted sõltuvad ka iga riigi majanduse ja poliitiliste prioriteetide eripärast. Mõni liikmesriik on koostanud sektoripõhise kava, näiteks õhusõidukite tootmise (nagu Airbusi tingimusteta garantii) või laevaehituse tarvis (riiklik finantseerimine). See võib tähendada, et sektoreid käsitlevad erikokkulepped kajastuvad OECD riiklikult toetatava ekspordikrediidi kokkuleppes, kus teatavaid tingimusi kohandatakse vastavalt konkreetse sektori erivajadustele. Peale selle pakub mõni ekspordikrediidiasutus spetsiaalseid kavu VKEdele või kestlike projektide jaoks ja viimasel ajal ka COVID-19ga seotud kavu. Need võivad kajastada ajutisi kokkuleppeid mitme sarnaste omadustega tehingu alternatiivsete tingimuste kohta, mille on sõlminud omavahel OECD kokkuleppe osalised OECD kokkuleppe artiklite 56–61 kohaste ühisseisukohtade vormis. (b)Riikliku toetuse maht Iga-aastastes tegevusaruannetes esitatakse oluline finantsteave riikliku toetuse kohta, mille ekspordikrediidiasutused on andnud kooskõlas asjaomase liikmeriigi õigusraamistiku ja korraga. Komisjonil ei ole 2020. aasta tegevusaruannete finantsaspektide kohta ühtki tähelepanekut. See ei piira riiklike ekspordikrediidikavade üle järelevalvet tegevate liikmesriikide asutuste õigusi. Mis puudutab täiemahulise tagatise vormis antud riiklikku toetust, siis allpool olevas tabelis on esitatud ELi suurimate toetajate teatatud nominaalne koguriskipositsioon 31. detsembri 2020. aasta seisuga. Tabel 1. Täiemahulise tagatise vormis antud riiklik toetus 2020. aastal (miljonites eurodes) ELi suurimad toetajad (nominaalse koguriskipositsiooni alusel) ELis kokku 361 585 Saksamaa 85 022 Prantsusmaa 59 635 Itaalia 58 991 Taani 46 833 Rootsi 32 010 Mis puudutab riiklikku finantseerimistoetust, siis allpool olevas tabelis on esitatud ELi suurimate toetajate riiklikult toetatud laenuportfelli nimiväärtus 31. detsembri 2020. aasta seisuga. Tabel 2. Finantseerimistoetuse vormis antud riiklik toetus 2020. aastal (miljonites eurodes) ELi suurimad toetajad (riiklikult toetatud laenuportfelli nimiväärtuse alusel) ELis kokku 85 226 Itaalia 37 317 Saksamaa 14 768 Prantsusmaa 12 648 Soome 7 561 Rootsi 6 904

(c)Keskkonnariskide käsitlemine OECD-l on pikaajaline traditsioon vahetada teavet ja jagada häid tavasid selle kohta, kuidas tegeleda riikliku toetusega kaasnevate riskidega. OECD liikmed, sealhulgas enamik ELi liikmesriike, on sõlminud OECD soovituste vormis rea kokkuleppeid meetmete kohta, millega vähendada projektide võimalikku keskkonna- ja sotsiaalset mõju ning maandada muid asjakohaseid riske. OECD soovituses ühiste lähenemisviiside kohta, milles käsitletakse riiklikult toetatavat ekspordikrediiti ning keskkonnaalast ja sotsiaalset hoolsuskohustust, on sätestatud ühised põhimõtted keskkonnaalase hoolsuskohustuse täitmiseks, et teha kindlaks võimalik keskkonnamõju ja riiklikult toetatava ekspordikrediidi taotlustega kaasnevad riskid ning nendega tegeleda. Soovitus on hästi põhjendatud ning põhineb peamiselt Rahvusvahelise Finantskorporatsiooni keskkonnaalastel ja sotsiaalsetel tulemusstandarditel (IFC tulemusstandardid), Maailmapanga Grupi keskkonna-, tervishoiu- ja ohutussuunistel (EHS-suunised), Maailmapanga kaitsemeetmetel ning Maailmapanga keskkonna- ja sotsiaalsetel standarditel. Liikmed vaatavad soovitust regulaarselt läbi ning viimati tehti seda 2016. aastal. Soovitus hõlmab peamisi keskkonnaküsimusi, mille hulka kuuluvad muu hulgas õhku eralduvad saasteained (nt kasvuhoonegaaside heide), reovesi, müra, vibratsioon, ressursitõhusus (nt tooraine, energia ja vee säästmine), jäätmekäitlus, ohtlike materjalide käitlemine ja ohutus, saastatud maa, mõju ökosüsteemiteenustele, elurikkuse kaitse ja säilitamine, looduslike elusressursside kestlik majandamine ja kliimamuutustega seotud kaalutlused. Soovitus sisaldab ka hädaolukordadeks valmisolekut ja hädaolukordadele reageerimist käsitlevaid nõudeid, et projektiomanik oleks võimeline tegutsema õnnetuse korral või hädaolukorras viisil, millega ennetatakse ja vähendatakse keskkonna- ja sotsiaalset mõju. Soovituse on vastu võtnud ja seda rakendavad riikliku toetuse andmise otsuste tegemist toetava raamistikuna kõik kakskümmend tegevusest aru andnud ELi ekspordikrediidiasutust. ELi ekspordikrediidiasutuste hoolsuskohustuse põhimõtted ja riskihindamismenetlused, mille mõni ekspordikrediidiasutus on avaldanud oma veebisaidil, põhinevad suuresti OECD soovitusel ühiste lähenemisviiside kohta, isegi kui soovitusel ei ole ainuroll ning põhimõtete väljatöötamisel on lähtutud ka muudest rahvusvahelistest standarditest ja liidu acquis’st. Liidus rakendatavad eelhindamismenetlused sõltuvad tavaliselt konkreetse taotluse liigist, mahust ja kategooriast: mida riskantsem ja/või mahukam on projekt, seda põhjalikum on hindamine. Hindamine hõlmab riskide kindlakstegemist, liigitamist ja hindamist ning võib mõjutada toetuskõlblikkust. Kõik kakskümmend liikmesriiki, kes andsid riiklikku toetust, teatasid, et nad järgisid ühiseid lähenemisviise käsitlevat OECD soovitust ja selle keskkonnamõõdet, mis on nende hoolsuskohustuse täitmise ja riskijuhtimissüsteemi ning otsustusprotsessi lahutamatu osa. Kõik liikmesriigid, kes rakendavad OECD soovitust ühiste lähenemisviiside kohta, kinnitasid, et nad vaatasid läbi kõik riiklikult toetatava ekspordikrediidi taotlused eesmärgiga selgitada välja, kas tuleks teha keskkonnaülevaade. Soovituse kohaselt peavad ekspordikrediidiasutused liigitama taotlused nende võimaliku kahjuliku keskkonnamõju põhjal kolme riskikategooriasse: suur risk (A-kategooria), keskmine risk (B-kategooria) või väike risk (C-kategooria). Mitu liikmesriiki on teada andnud, et nad rakendavad soovitust laiemalt kui on selle kohaldamisala. Muu hulgas määratakse liigitus kõigile tehingutele, sealhulgas nendele, mille puhul liikmesriigi tehinguosa jääb alla 10 miljoni SDRi ja mida läbivaatamisetapis põhimõtteliselt ei uurita. Liikmesriigid teatasid, et kõigi tehingute puhul, millega seoses ekspordikrediidiasutus võttis lõpliku kulukohustuse ja mis liigitati A-kategooria projektiks, millel võib olla märkimisväärne kahjulik keskkonnamõju, hinnati kooskõlas ühiseid lähenemisviise käsitleva OECD soovituse artikliga 18 keskkonna- ja sotsiaalset mõju. Seoses tehingutega, mis olid seotud B-kategooria projektidega, millel võis olla ebaoluline kahjulik keskkonnamõju, teatasid liikmesriigid, et riikliku toetuse taotlejad esitasid alati piisavat teavet projekti asjakohase keskkonnamõju kohta kooskõlas ühiseid lähenemisviise käsitleva OECD soovituse artikliga 19.

Ekspordikrediidiasutused andsid teada, et enne otsust anda riiklikku toetust A- või B-kategooria projekti jaoks, millel võib olla kahjulik keskkonnamõju, hindasid nad alati tehingute hindamise ja läbivaatamise käigus saadud teavet. Asjaomast teavet saadi keskkonna- ja sotsiaalse mõju hindamise aruannetest, kuid seda koguti ka ekspordikrediidiasutuste taotlusvormide ja küsimustike, dokumentide läbivaatamise, kohapealsete kontrollkäikude, väliskonsultantide tehtud uuringute ja taotluste esitajatega toimunud otsese suhtluse teel. Peale selle hõlmavad kõigi riiklikku toetust andvate liikmesriikide teatatud hoolsuskohustuse täitmise tavad rahastamisotsuse tegemisel vajaduse korral lepingutingimustega seotud leevendusmeetmete kavandamist ning nende järelevalvet aja jooksul, et tagada vastavus standarditele ja vajaduse korral leevendusmeetmete täitmisele pööramine. Niiviisi tagatakse lõpliku kulukohustusega seotud standardite järgimine aja jooksul. Mittevastavuse korral võib ekspordikrediidiasutus toetuse tagasi võtta või keelduda hüvitamisest. 2020. aastal avastasid seitse liikmesriiki hindamis- või järelevalveetapis standarditele mittevastavuse. Ühel juhul oli mittevastavus seotud asjaoluga, et ei olnud võimalik teha kohapealset kontrollkäiku. Teised juhtumid liigituvad väiksemateks mittevastavusteks, seisnedes peamiselt selles, et teabe või aruannete esitamise tähtaegadest ei peetud kinni. Liikmesriigid on teatanud, et nad püüavad hoolikalt tagada, et nende ekspordikrediidiasutused tegutsevad võimalikult läbipaistvalt, austades samal ajal konfidentsiaalsust, mis võib olla äritehingute puhul vajalik. Kooskõlas OECD soovitusega ühiste lähenemisviiside kohta on liidu ühtlustatud korraga ette nähtud üksikasjaliku teabe avalikustamine projektide kohta, millel võib projekti omaduste tõttu olla kahjulik keskkonna- või sotsiaalne mõju. Ekspordikrediidiasutused andsid teada, et nad avalikustavad oma veebisaidi spetsiaalsel lehel (vt tabel 3) alati kogu soovituse artiklites 39 ja 41 nõutud teabe, st asjakohase eelteabe A-kategooria projektide kohta, sealhulgas keskkonna- ja sotsiaalse mõju hindamise aruanded, ning pärast lõpliku kulukohustuse võtmist teabe kõigi toetatavate A- ja B-kategooria projektide kohta. Tuleb märkida, et OECD esitab oma veebisaidil ( https://www.oecd.org/trade/topics/export-credits/environmental-and-social-due-diligence/ ) teavet keskkonnaalase ja sotsiaalse hoolsuskohustuse kohta, sealhulgas liikmete tavasid käsitlevad küsitlused ning koondteave toetatud A- ja B-kategooria projektide kohta. Sellel veebisaidil osutatakse ka veebilehtedele, mida ekspordikrediidiasutused teabe avalikustamiseks kasutavad ( https://www.oecd.org/trade/topics/export-credits/documents/links-environment-social-due-diligence.pdf ). ELi ekspordikrediidiasutuste asjakohased lingid on esitatud tabelis 3. Tabel 3. Keskkonnaalase ja sotsiaalse hoolsuskohustuse täitmisega seotud veebilehtede lingid Riik A- ja B-kategooria projektide avalikustamine ning lisateave keskkonnaalase ja sotsiaalse hoolsuskohustuse täitmise tavade kohta Austria https://www.oekb.at/en/export-services/about-oekb-export-services/environmental-and-social-aspects/projects-after-commitment.html Belgia https://credendo.com/en/about-credendo/credendo-export-credit-agency/corporate-social-responsibility Horvaatia Selliseid tehinguid ei toimu Tšehhi Vabariik https://www.egap.cz/en/information-projects-classified-under-categories-and-b-realized-insurance-egap Taani https://www.ekf.dk/en/about-ekf/csr-at-ekf/category-a-projects Eesti Selliseid tehinguid ei toimu Soome https://www.finnvera.fi/eng/export/export-credit-guarantee-operations#toc--environmental-and-social-risk-management-in-finnvera-s-export-financing-operations- Prantsusmaa https://www.bpifrance.fr/Bpifrance/Qui-sommes-nous/Nos-metiers/International/Assurance-Export/Evaluation-Environnementale-et-Sociale Saksamaa https://www.agaportal.de/en/exportkreditgarantien/praxis/projektinformationen#aprojekte Ungari https://exim.hu/en/conditions/eximbank-conditions/bank-regulations/environmental-and-social-policy/disclosure https://exim.hu/en/conditions/mehib-conditions/insurance-regulations/environmental-and-social-policy/disclosure Itaalia https://www.sace.it/en/about-us/our-commitment/our-environmental-and-social-commitment?_ga=2.76701596.889797035.1626281990-402413705.1616772793 Luksemburg Selliseid tehinguid ei toimu Madalmaad https://atradiusdutchstatebusiness.nl/en/documents/ Poola https://kuke.com.pl/projekty-notyfikowane-ex-post Portugal https://www.cosec.pt/en/state-guarantee/ Rumeenia https://www.eximbank.ro/en/general informations/ Sloveenia Selliseid tehinguid ei toimu Slovaki Vabariik https://www.eximbanka.sk/en/english/international-relations/enviroment-protection/information-on-category-a-and-b-projects-supported-by-eximbanka-sr.html?page_id=183478 Hispaania https://www.cesce.es/es/corporativo/agencia-de-credito-a-la-exportacion-eca/publicacion-de-informacion Rootsi https://www.ekn.se/en/what-we-do/sustainability/transactions-with-environmental-and-social-impact-assessment/ https://www.sek.se/en/sustainability/ Liikmesriigid vaatavad oma sisemisi protsesse pidevalt läbi, et oma tavasid täiustada. (d)Kliimamuutustega seotud eesmärkide arvessevõtmine Kliimamuutustega seotud eesmärke lõimitakse üha enam ELi ekspordikrediidiasutuste toimimist reguleerivasse liikmesriikide poliitikasse ning üldisesse õigusraamistikku. 2020. aastal oli riiklik kliimamuutuste poliitika kehtestatud kuuel liikmesriigil. See poliitika oli erinevat laadi, kuid sisaldas piiranguid kõige enam saastavatele projektidele ja/või stimuleerimiskavu kliimasõbralikele projektidele ja/või selliste projektide toetuskõlbmatust, mis hõlmasid söe baasil elektri tootmist, kasutamata CO2 heidet vähendavat tehnoloogiat. Kaheksa liikmesriiki kaalusid sellise poliitika rakendamist. Kaks liikmesriiki nimetasid ELi kestliku tegevuse taksonoomia eelnõud võrdlusalusena, mida nad juba praegu projektide kestlikkuse hindamiseks kasutavad. Kliimamuutuste poliitika kehtestamine kõikjal liidus on valdkond, kus on veel arenguruumi, ning komisjon loodab, et tõhusat kliimamuutuste poliitikat omavate ekspordikrediidiasutuste arv suureneb.

Euroopa Liidul on kavas esitada OECD eeskirjade muutmise ettepanekuid kooskõlas oma Pariisi kokkuleppest ja rohelisest kokkuleppest tulenevate rahvusvaheliste kohustustega, samuti tuginedes 25. jaanuaril 2021 avaldatud nõukogu järeldustele kliima- ja energiadiplomaatia kohta („Kliima- ja energiadiplomaatia – Euroopa rohelise kokkuleppe välismõõtme rakendamine“) ning 2021. aasta veebruaris avaldatud komisjoni teatisele kaubanduspoliitika läbivaatamise kohta („Kaubanduspoliitika läbivaatamine – avatud, kestlik ja jõuline kaubanduspoliitika“). 2021. aasta aprillis esitas Euroopa Liit OECD kokkuleppe osalistele ettepaneku lõpetada viivitamata riiklikult toetatava ekspordikrediidi ja seotud abi andmine söeküttel töötavale energiasektorile. Selle tulemusel lepiti 2021. aasta oktoobris OECD raamistikus kokku selliste söeküttel töötavate elektrijaamade toetamise keelus, kus ei kasutata CO2 heidet vähendavat tehnoloogiat. Väärib märkimist, et alates söepõhise energiatootmise sektori leppe vastuvõtmisest 2016. aastal ei ole ükski liikmesriik andnud riiklikku toetust söeküttel töötavate elektrijaamade projektide jaoks. (e)Sotsiaalne ja inimõiguste alane hoolsuskohustus Lisaks keskkonnamõõtmele on ühiseid lähenemisviise käsitlevas OECD soovituses sätestatud alates soovituse 2012. aasta versioonist ühised põhimõtted sotsiaalse hoolsuskohustuse täitmiseks, et teha kindlaks võimalik sotsiaalne ja inimõigustega seotud mõju ja riiklikult toetatava ekspordikrediidi taotlustega kaasnevad riskid ning selle kõigega tegeleda. Soovitus hõlmab peamist sotsiaalset mõju, mis võib projektiga kaasneda, sealhulgas mõju töötingimustele (nt õiglane kohtlemine, diskrimineerimine, ühinemisvabadus, kollektiivläbirääkimised, töötajate majutamine), kogukonna tervisele, ohutusele ja julgeolekule (nt kogukonna kokkupuutumine haigustega, turvatöötajate kasutamine), maa omandamisele ja sunniviisilisele ümberasustamisele (nt füüsiline ümberasustamine, majanduslik ümberasustamine), piisavale suhtlemisele mõjutatud kogukondadega (nt teabepõhine konsulteerimis- ja osalemisprotsess, kaebuste esitamise mehhanism), põliskogukondadele (nt vabatahtliku, eelneva ja teadva nõusoleku protsess) ja kultuuripärandile. Soovitus hõlmab ka peamist projektiga seotud mõju inimõigustele, sealhulgas sunniviisilist tööd, lapstööjõu kasutamist, sooküsimusi ning töötervishoiu ja tööohutuse vaatenurgast eluohtlikke olukordi. Erilist tähelepanu pööratakse haavatavatele rühmadele. ELi ekspordikrediidiasutuste hoolsuskohustuse täitmise tavad, millest teada anti, sarnanevad tavadega, mida rakendatakse keskkonnariskide puhul, ning nii keskkonnaalast kui ka sotsiaalset hoolsuskohustust täidetakse tavaliselt ühe protsessina. Kõik aruande esitanud kakskümmend liikmesriiki, kes andsid riiklikku toetust, teatasid, et nad järgisid ühiseid lähenemisviise käsitleva OECD soovituse sotsiaalset ja inimõiguste alast mõõdet, mis on nende otsustusprotsessi, hoolsuskohustuse täitmise ja riskijuhtimissüsteemi lahutamatu osa. Kõik liikmesriigid, kes rakendavad OECD soovitust ühiste lähenemisviiside kohta, kinnitasid, et nad vaatasid läbi kõik riiklikult toetatava ekspordikrediidi taotlused eesmärgiga selgitada välja, kas tuleks teha sotsiaalne ja inimõiguste ülevaade. Liikmesriigid teatasid ka, et kõigi tehingute puhul, millega seoses ekspordikrediidiasutus võttis lõpliku kulukohustuse ja mis liigitati A-kategooria projektiks, millel võib olla märkimisväärne kahjulik sotsiaalne ja inimõigustega seotud mõju, hinnati kooskõlas ühiseid lähenemisviise käsitleva OECD soovituse artikliga 18 keskkonna- ja sotsiaalset mõju. Seoses tehingutega, mis olid seotud B-kategooria projektidega, millel võis olla ebaoluline kahjulik sotsiaalne ja inimõigustega seotud mõju, teatasid liikmesriigid, et riikliku toetuse taotlejad esitasid alati piisavat teavet projekti keskkonnamõju kohta kooskõlas ühiseid lähenemisviise käsitleva OECD soovituse artikliga 19. Liikmesriigid andsid teada, et enne otsust anda riiklikku toetust A- või B-kategooria projekti jaoks, millel võib olla kahjulik sotsiaalne ja inimõigustega seotud mõju, hindasid nende ekspordikrediidiasutused alati tehingute läbivaatamise käigus saadud teavet. Asjaomast teavet saadi keskkonna- ja sotsiaalse mõju hindamise aruannetest, kuid seda koguti ka ekspordikrediidiasutuste taotlusvormide ja küsimustike, dokumentide läbivaatamise, kohapealsete kontrollkäikude, väliskonsultantide tehtud uuringute ja taotluste esitajatega toimunud otsese suhtluse teel. Viis liikmesriiki teatasid, et nad avastasid 2020. aastal oma sotsiaalse ja inimõiguste alase hoolsuskohustuse täitmise ja järelevalve protsessides mittevastavusi, mis liigitusid alati väiksemateks mittevastavusteks, seisnedes taas peamiselt selles, et teabe või aruannete esitamise tähtaegadest ei peetud kinni. Kõigil liikmesriikidel ei olnud 2020. aastal mõjutatud kogukondade jaoks sisse seatud osaluslikku konsultatsiooniprotsessi ja kaebuste esitamise mehhanismi. See on valdkond, mis vajab parandamist. Kahekümnest liikmesriigist seitsmeteistkümnel oli olemas kaebuste esitamise mehhanism ja/või nad olid taganud, et selle seavad sisse taotluste esitajad. Ülejäänud kolm liikmesriiki andsid piiratud mahus riiklikult toetatud ekspordikrediiti (täiemahulise tagatise nominaalne koguriskipositsioon 2020. aasta lõpu seisuga oli 593 miljonit eurot ja riiklikku finantseerimistoetust ei antud). Ühel neist riikidest on praegu käsil sotsiaal- ja inimõiguste alase poliitika läbivaatamine, et võtta 2021. aasta lõpus vastu uus poliitika.

Liikmesriigid vaatavad oma sisemisi protsesse pidevalt läbi, et oma tavasid täiustada. (f)Korruptsioonivastased meetmed OECD liikmed võtsid 2019. aastal vastu uue soovituse korruptsiooni ja riiklikult toetatava ekspordikrediidi kohta, millega asendati selle soovituse 2006. aasta versioon. Soovitus sisaldab läbivaatamise, hoolsuskohustuse täitmise, hindamise ja toetuskõlblikkuse üle otsustamisega seotud meetmeid, mille eesmärk on ära hoida korruptsioon riiklikult toetatava ekspordikrediidi andmisel. Eelkõige peaks taotluse esitaja veenduma, et ükski tehingus osalev pool ei ole kantud mitmepoolsete finantseerimisasutuste, näiteks Maailmapanga, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga, Aasia Arengupanga, Ameerika Riikide Arengupanga või Aafrika Arengupanga Grupi musta nimekirja. ELi ekspordikrediidiasutused on valdavalt rakendanud seda soovitust kui asjakohast korruptsiooniriski hindamise põhimõtet. Kõik kakskümmend liikmesriiki, kes andsid riiklikku toetust, teatasid, et nad järgisid OECD soovitust korruptsiooni ja riiklikult toetatava ekspordikrediidi kohta. (g)Jätkusuutliku laenuandmise tavad OECD liikmed võtsid 2018. aastal vastu jätkusuutliku laenuandmise tavasid ja riiklikult toetatavat ekspordikrediiti käsitleva OECD soovituse läbivaadatud versiooni, mis põhineb OECD 2016. aasta põhimõtetel ja suunistel, et edendada jätkusuutliku laenuandmise tavasid seoses riikliku ekspordikrediidi andmisega väikese sissetulekuga riikidele. Soovitusega püütakse tagada väikese sissetulekuga riikide arenguvajaduste rahastamine ilma, et neil riikidel tekiks tulevikus ülemäärane võlakoormus. Koos selle soovituse järgimisega tuleb järgida hoolikalt ka Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondi poliitikat, mis käsitleb võlapiiranguid soodustingimusteta laenude puhul ja jätkusuutlikku laenuandmist. Soovituse alusel on soovituse järgijad nõustunud ka oluliste läbipaistvusmeetmetega, sealhulgas teabe esitamisega Maailmapangale ja Rahvusvahelisele Valuutafondile.

Kõik kakskümmend liikmesriiki, kes andsid riiklikku toetust, teatasid, et nad järgisid OECD soovitust jätkusuutliku laenuandmise tavade ja riiklikult toetatava ekspordikrediidi kohta. Enamikul juhtudel on võla jätkusuutlikkuse hindamine osa üldisest riigi laenuriskide hindamisest, mis mõjutab ekspordikrediidiasutuse riigi kattepoliitikat. (h)Muu tegevusaruannetes esitatud teave Paljud ELi ekspordikrediidiasutused järgivad ettevõtja sotsiaalse vastutuse põhimõtteid, mis tavaliselt hõlmavad sisemiste jõupingutuste kõrval ka tihedat dialoogi oma klientidega. Sellega seoses vaatavad ekspordikrediidiasutused üha enam oma tavasid läbi ja koostavad kavasid, et vähendada oma keskkonnamõju (CO2 jalajälje hindamine, enda CO2 jalajälje vähendamine, sealhulgas reisipoliitika). 4. Ekspordikrediidiasutuste tegevuse vastavus liidu eesmärkidele ja kohustustele Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 on loetletud Euroopa Liidu üldeesmärgid ning artiklis 21 liidu välistegevuse põhimõtted ja eesmärgid. Muu hulgas on Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõikes 5 sätestatud, et suhetes maailmaga Euroopa Liit „toetab […] maailma säästvat arengut, rahvaste solidaarsust ja vastastikust austust, vaba ja ausat kaubandust, vaesuse kaotamist ning inimõiguste, eriti lapse õiguste kaitset, samuti rahvusvahelise õiguse ranget järgimist ja arendamist, sealhulgas ÜRO põhikirja põhimõtete austamist“. ELi ühise kaubanduspoliitikaga seoses on viidatud liidu välistegevuse põhimõtetele ja eesmärkidele Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 206 ning artikli 207 lõikes 1. Euroopa Parlament on palunud komisjonil esitada seisukoha selle kohta, kas ELi ekspordikrediidiasutused järgivad ELi eesmärke ja kohustusi. Komisjon on koostanud määruse (EL) nr 1233/2011 I lisa kohaselt aastaülevaate. Komisjoni ülevaade, sealhulgas hinnang selle kohta, kas ekspordikrediidiasutused järgivad liidu eesmärke ja kohustusi, põhineb liikmesriikide esitatud iga-aastastel tegevusaruannetel ja seda ei saa pidada ammendavaks. Euroopa institutsioonid võivad loomulikult pidada vajalikuks seada endale ühiselt ambitsioonikamad poliitikaeesmärgid. Komisjon on valmis lihtsustama ja edendama sellega seotud institutsioonidevahelist dialoogi, kuid peab seni lähtuma hindamisel I lisa punktist 3.