CORRIGENDUM Corrects the date of the document on the cover page. Concerns all languages.

Üksikasjalik hinnang on esitatud käesolevale dokumendile lisatud komisjoni talituste töödokumendis (SWD). Kooskõlas komisjoni parema õigusloome suunistega viidi hindamine läbi viie kriteeriumi alusel: kasulik mõju, kulutõhusus, asjakohasus, sidusus ja Euroopa lisaväärtus. Komisjoni talituste töödokumendis on esitatud nendel kriteeriumidel põhinev üksikasjalik hinnang, samal ajal kui käesolevas teatises tuuakse esile selle protsessi peamised tulemused.

2011. aastal, kui esitati Euroopa ühendamise rahastut käsitlev ettepanek, hinnati kõigi kolme sektori investeerimisvajaduseks umbes 970 miljardit eurot. Eeldati, et enamiku sellest investeeringust annavad erasektor ja avaliku sektori toetus riigi tasandil või et seda toetatakse reguleerivate meetmetega. Mõjuhinnangu tulemusena tehti siiski kindlaks ka vajadus „ületada turutõrked: kõrvaldada puudused ja kitsaskohad ning tagada piisavad piiriülesed ühendused“.

Nagu on märgitud teatises Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks oleva eelarve kohta, leiab komisjon, et „[k]uigi siseturul on võimalik teha enamik vajalikke investeeringuid, tuleb ületada turutõrked: kõrvaldada puudused ja kitsaskohad ning tagada piisavad piiriülesed ühendused. Kogemus näitab siiski, et liikmesriikide eelarvetes ei prioriseerita mitut riiki hõlmavaid piiriüleseid investeeringuid, et tagada ühtsele turule vajalik taristu. See on järjekordne näide ELi eelarve pakutavast lisaväärtusest. Sellega kindlustatakse selliste üleeuroopaliste projektide rahastamine, mis ühendavad keskust ja äärealasid ning pakuvad üldist huvi. Seepärast on komisjon otsustanud teha ettepaneku luua Euroopa ühendamise rahastu, et kiirendada ELi vajadustele vastava taristu arendamist.“

Euroopa ühendamise rahastu kaudu toetatakse asjaomaste valdkondlike suuniste alusel üleeuroopalise võrgu (TEN) väljaarendamist, eesmärgiga parandada sidusust siseturul ja ELi konkurentsivõimet ülemaailmsel turul. Euroopa ühendamise rahastu üldeesmärk on toetada selliste projektide elluviimist, mis aitavad TENi välja kujundada. See kajastub transpordi-, energia- ja telekommunikatsioonisektorit käsitlevates suunistes seatud prioriteetides. Euroopa ühendamise rahastu kaudu tegeletakse turutõrgetega, keskendutakse suure Euroopa lisaväärtusega projektidele ja aidatakse veelgi võimendada erasektori investeeringute mõju.

Euroopa ühendamise rahastu on transpordi-, energia- ja telekommunikatsioonitaristu ühine keskselt hallatav rahastamisprogramm, mille 2014.–2020. aasta eelarve on 30,4 miljardit eurot. See loodi aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020“ raames osana liidu 20-20-20 eesmärkidest energia- ja kliimapoliitika valdkonnas.

-taristu arengu ühine pikaajaline kavandamine, mis hõlmab nii selle geograafilist ulatust kui ka tehnilisi näitajaid (kasutades iga sektori puhul erinevat kohandatud lähenemisviisi);

-regulatiivsete meetmete pakett investeeringute soodustamiseks;

-konkreetne rahastamisvahend – Euroopa ühendamise rahastu.

Euroopa ühendamise rahastu kasutamisel saadud kogemused näitavad nende kolme mõõtme vahel tugevat positiivset vastasmõju. Pikaajaline kavandamine tähendab seda, et liikmesriikides saab ette valmistada projektide esitamise süsteemi, samal ajal kui võimalus saada toetust selge Euroopa mõõtmega investeeringutele aitab arendada integreeritumaid võrke. Näiteks transpordisektoris hõlbustab peamiste piiriüleste taristulõikude toetamise võimalus liikmesriikide vahel koridoripõhise lähenemisviisi arendamist, mis viib riigisiseste lõikude ühtse kavandamiseni. Energiasektoris tagab esmatähtsates koridorides ja teemavaldkondades elluviidavate ühishuviprojektide nimekirja koostamine iga kahe aasta tagant nii pikaajalise kavandamise kui ka tulevikuvajaduste järgi kohandamise. Telekommunikatsioonisektori puhul on Euroopa ühendamise rahastu telekommunikatsioonivõrke käsitlevates suunistes loetletud rahastamiskõlblikud alustaristud ja sektoripõhised digiteenuste taristud.

Kolm ja pool aastat pärast Euroopa ühendamise rahastu loomist on selle kaudu kaasrahastatud projektid rangelt kooskõlas ELi eesmärgiga i) suurendada nendes kolmes sektoris ühenduvust Euroopa tasandil ja ii) koondada toetus Euroopa mõõtmega avalikele hüvedele. Euroopa ühendamise rahastu toetab komisjoni tööhõive, majanduskasvu ja investeeringute, siseturu, energialiidu, kliima ja digitaalse ühtse turu prioriteete, tugevdades ELi üleilmset konkurentsivõimet. Lisaks sellele annab Euroopa ühendamise rahastu olulise osa ELi vahenditest, mis eraldatakse Euroopa majanduse CO2-heite vähendamist tugevalt toetavatele transpordi- ja energiaprojektidele, aidates seega saavutada Pariisi kliimakokkuleppe kohaseid ELi heitkoguste vähendamise eesmärke.

Transpordisektoris peetakse esmatähtsaks piiriüleste ühenduste loomise või parandamise, puuduvate ühenduste rajamise ja kitsaskohtade kõrvaldamise projekte. Need võivad olla projektid, mis mõjutavad võrgu füüsilisi osasid, või ELi tasandi programmid, mille eesmärk on välja töötada tõhusad, koostalitlusvõimelised ja turvalisemad liikluskorraldussüsteemid eri transpordiliikide jaoks. Euroopa ühendamise rahastu transpordiprogrammi piiriülese transporditaristu rahastamise eesmärk moodustab 86 % transpordile eraldatud vahenditest (18,35 miljardit eurot). Sellised projektid on näiteks Fehmarn Belt (mitmeliigilise transpordi tunnel Taani ja Saksamaa vahel), Rail Baltica projekt, mis parandab ida-lääne suunalist ühendust Poola, Leedu, Läti ja Eesti vahel, ning SESARi (Euroopa lennuliikluse uue põlvkonna juhtimissüsteem) kasutuselevõtt. Kokkuvõttes annab Euroopa ühendamise rahastu konkreetse panuse Euroopa ühtse transpordipiirkonna loomise eesmärgi saavutamisse.

Energiasektoris on Euroopa ühendamise rahastu kaudu tegeletud paremini integreeritud ELi energiaturu ees seisvate tõkete kõrvaldamisega, tugevdades piiriüleseid ühendusi. Erieesmärkideks on kaotada energiasüsteemi(de) eraldatus ja kõrvaldada kitsaskohad. Kooskõlas nende eesmärkidega toetatakse Euroopa ühendamise rahastu energeetikaprogrammist olulise välismõjuga projekte. See on aidanud suurendada varustuskindlust liikmesriikides, kus see probleem on kõige pakilisem. Sellised projektid on näiteks Poola-Leedu gaasivõrguühendus, esimene Läänemere idaosa ja Mandri-Euroopa vaheline gaasivõrguühendus ning esimene Soome ja Eesti vaheline gaasivõrguühendus Balticconnector. Jätkusuutlikkuse küsimusega on tegeletud innovaatiliste elektriprojektide toetamise kaudu, kaasrahastades olulisi uuringuid ja töid: 600 km pikkune merealune ühendus Iirimaa ja Prantsusmaa vahel, suruõhuenergia salvestamine Põhja-Iirimaal ning Sloveenia ja Horvaatia nutivõrkude projekt.

Telekommunikatsioonisektoris peetakse esmatähtsaks väljaarendatud tehniliste ja korralduslike lahendustega üleeuroopaliste digiteenuste kasutuselevõttu, nagu on märgitud telekommunikatsioonivõrke käsitlevates suunistes. Need hõlmavad väga erinevaid valdkondi: e-identimine, mille puhul tegeletakse piiriülese tunnustamise probleemidega seoses riikide väljaantud elektrooniliste identimismehhanismidega (e-identimine või e-ID), mis võimaldavad eurooplastel kasutada veebipõhiseid avalikke teenuseid sujuvalt kogu Euroopas, ja koostalitlusvõimelised tervishoiuteenused, mis edendavad piiriüleseid tervishoiuteenuseid kasutavate kodanike jaoks teenuste järjepidevust ja patsiendiohutust, võimaldades terviseandmete vahetamist üle riigipiiride. Kuna need piiriülesed teenused aitavad parandada digitaalse kaasamise ja ühenduvuse kaudu eurooplaste igapäevaelu, on need digitaalse ühtse turu väljakujundamiseks hädavajalikud. Siiski leiti hindamisel, et telekommunikatsioonivõrke käsitlevad suunised piiravad programmi võimet uusimaid tehnoloogiaarendusi täielikult ära kasutada ja tegeleda poliitilises tegevuskavas hiljem seatud uute prioriteetidega. Lairibaühenduse puhul on ressursipiirangute tõttu seni toetatud eelkõige i) tehnilise abi andmist, mis võib aidata ellu viia küsitava majandusliku tasuvusega projekte, ja ii) olulise finantsvõimenduse potentsiaaliga rahastamisvahendeid.

1.2 Keskendumine Euroopa lisaväärtusele

Ühenduvuseesmärkide täitmiseks vajalikud investeeringud on kõigis kolmes programmiga hõlmatud sektoris väga suured. Transpordi puhul näitavad põhivõrgukoridori koordinaatorite töökavades kinnitatud komisjoni hiljutised hinnangud, et ainuüksi üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) põhivõrku on vaja investeerida 750 miljardit eurot, ning üldist võrku ja muid transpordiga seotud investeeringuid, näiteks linnatransport, digiteerimine ja hooldus arvesse võttes tuleks investeerida ligikaudu kolm korda rohkem. Energia puhul tuleks ühishuviprojektideks liigitatavatesse projektidesse aastatel 2021–2030 investeerida 179 miljardit eurot, enamik sellest elektrisektoris Telekommunikatsioonisektoris on gigabitiühenduvuse strateegiliste eesmärkide täitmiseks 2025. aastaks vaja hinnanguliselt ligikaudu 500 miljardi euro väärtuses investeeringuid, st praeguste investeerimissuundumuste põhjal eeldatust 155 miljardit eurot rohkem. Need hinnangud ei sisalda siiski täiendavaid investeeringuid, mis on vajalikud piiriüleste digitaalteenuste taristute täielikuks kasutuselevõtuks.

Peale selle esinevad TENi poliitikaeesmärkide saavutamise eesmärgiga projektide puhul jätkuvalt turutõrked. Tõrked võivad esineda näiteks siis, kui kulud tekivad riiklikul/kohalikul tasandil ja kasu realiseerub Euroopa tasandil või kui mitut liikmesriiki hõlmavate projektide kulud ja tulud jaotatakse nende vahel asümmeetriliselt. Üldjuhul on see nii piiriüleste projektide ja kogu ELi hõlmavate tehnoloogiliste süsteemide kasutuselevõtu korral, kui vajalikku rahastust ei anta tavaliselt üksnes turu või riigieelarve kaudu.

Energiasektoris kuuluvad sellesse kategooriasse majanduslikult mittetasuvad projektid, kui nendega kaasneb välismõju, nagu piirkonna energiavarustuskindluse tagamine, või kui tulemuseks on väga innovaatilised lahendused.