1. Sissejuhatus

Energialiit on üks Euroopa Liidu peamisi prioriteete. Selle põhieesmärk on tagada eurooplastele – majapidamistele ja ettevõtjatele – kindel, säästev, konkurentsivõimeline ja taskukohane energia. See põhineb kogu liitu hõlmaval integreeritud energiasüsteemil, mis aitab ellu viia Euroopa pikaajalist strateegilist visiooni, et jõuda jõuka, nüüdisaegse, konkurentsivõimelise, kaasava ja kliimaneutraalse majanduseni.

Viimastel aastatel on energialiidu eesmärkide saavutamisel tehtud olulisi edusamme – eelkõige on vastu võetud energiajulgeoleku pakett, pakett „Puhas energia kõikidele eurooplastele“, mis on ELi kõige ulatuslikum energiaalaste õigusaktide pakett, milles on kunagi kokku lepitud, ELi kliimaalased õigusaktid ja kolm liikuvuspaketti (2017–2018). Lisaks hõlbustab energialiidu juhtimist käsitlev määrus paketi „Puhas energia kõikidele eurooplastele“ raames energialiidu kõikide mõõtmete saavutamist, mis põhineb ELi ja selle liikmesriikide tihedal koostööl. Energialiidu olukorda käsitlev neljas aruanne annab ülevaate energialiidu eesmärkide saavutamisel tehtud edusammudest.

Tulevikku suunatud energia- ja kliimapoliitika tegevuskavas on valdkondi, mida tuleb kõigi poliitiliste eesmärkide saavutamiseks veelgi parandada. Tulevase energiapoliitika tulevikku suunatud tegevuskava üks oluline aspekt on uurida, kuidas liit selles valdkonnas otsuseid teeb. Oma 2017. aasta kõnes Euroopa Liidu olukorra kohta ütles president Juncker selgelt, et oluliste ühtse turu küsimuste puhul tuleks nõukogu otsused sagedamini vastu võtta kvalifitseeritud häälteenamusega, kaasates võrdsetel alustel Euroopa Parlamendi. Viimasena nimetatud küsimus on eriti oluline tuumavaldkonnas, kus Euratomi asutamislepingu alusel tehtud otsuste tegemisse ei ole Euroopa Parlament kaasatud samadel tingimustel, nagu on ette nähtud Lissaboni lepingu seadusandliku tavamenetlusega.

Aja jooksul on EL liikunud otsuste tegemisel ühehäälsuselt kvalifitseeritud häälteenamuse suunas, mida laiendati ühtse Euroopa aktiga enamikule poliitikavaldkondadele. Teistes valdkondades, nagu maksustamine, ei ole otsustusprotsessis muutust toimunud. Ühehäälsuselt kvalifitseeritud häälteenamusele ülemineku põhjus on lihtne ja kaalukas. Liikmesriigid on tunnistanud, et kui mõnes konkreetses poliitikavaldkonnas on vaja saavutada teatavat ambitsioonitaset, jõutakse selleni, et ühehäälsuse nõue aeglustab edusamme ning takistab ELil muutuva reaalsusega kohanemast ja tagamast eurooplastele kõige sobivamad vahendid oma huvide kaitsmiseks. Selles mõttes on iga samm kvalifitseeritud häälteenamuse poole olnud ELi jaoks olulise väärtusega. Kvalifitseeritud häälteenamuse aluseks on kompromissivalmidus. See loob rohkem võimalusi aruteludeks ja selleks, et saavutada pragmaatilised tulemused, mis peegeldavad kõigi huve. Paindlik, tõhus ja kiire otsustusprotsess on teinud liidust üleilmse võrdlusmudeli ja standardite kehtestaja sellistes poliitikavaldkondades nagu keskkonna- ja tarbijakaitse, tööhõive- ja sotsiaalsed standardid, andmekaitse ning vaba ja aus kaubandus.

Aluslepingu muutmine ei ole tingimata vajalik, et minna ühehäälsuselt üle kvalifitseeritud häälteenamusele; seda võib teha kehtivates aluslepingutes sätestatud nn sillaklauslite abil, kui nõukogu või Euroopa Ülemkogu on need heaks kiitnud.

Käesolevas teatises esitatakse põhjendused tõhusama ja demokraatlikuma otsuste tegemise viisi kohta mõnes energiapoliitika valdkonnas, sealhulgas tuumaenergia valdkonnas. Uuritakse võimalusi, kuidas

-laiendada kvalifitseeritud häälteenamuse kasutamist ja tõhustada Euroopa Liidu toimimise lepingu kohast seadusandlikku tavamenetlust, nagu on juba mainitud teatises „Tõhusama ja demokraatlikuma otsustusprotsessi poole ELi maksupoliitikas“;

-tugevdada demokraatlikku vastutust Euratomi asutamislepingu alusel.

2. Võimalused kvalifitseeritud häälteenamuse kasutamise laiendamiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu alusel

Energialiidu praeguse institutsioonilise ülesehituse uurimisel on üks põhiküsimusi see, kas ELi kehtivad otsustamismenetlused on ELi energia- ja kliimaeesmärkide saavutamiseks täielikult sobivad.

2.1 Praegune energia- ja kliimapoliitika otsuste tegemise protsess

Lissaboni lepingus on sätestatud, et standardne otsuste tegemise kord liidus on seadusandlik tavamenetlus, mille kohaselt võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandlikud aktid komisjoni ettepaneku alusel vastu kvalifitseeritud häälteenamusega. See põhimõte kehtib ka Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) energeetikat käsitleva jaotise kohta.

Aluslepingus on selgesõnaliselt sätestatud kvalifitseeritud häälteenamus selliste energiapoliitika meetmete vastuvõtmiseks, mille eesmärk on:

-tagada energiaturu toimimine;

-tagada energiaga varustamise kindlus liidus;