ET

Brüssel 5.12.2007

KOM(2007) 774 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Tõhus Euroopa naabruspoliitika

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Tõhus Euroopa naabruspoliitika

1. Sissejuhatus

Tänu Euroopa naabruspoliitikale on oluliselt tihenenud ELi suhted oma naaberriikidega [1] ja sellest on saanud väljakujunenud vahend koostööks kõnealuste riikidega erinevates poliitikavaldkondades. Euroopa naabruspoliitika eeldus on, et ELile on oluliselt tähtis näha oma naabruskonnas jõudsamat majandusarengut, suuremat stabiilsust ja paremaid valitsemistavasid. Rahu ja heaolu levitamine väljapoole ELi piire hoiab ära kunstliku jagunemise ning toob ühtmoodi kasu nii Euroopa naabruspoliitika partneritele kui ka ELile. Euroopa naabruspoliitika on reformidele suunatud partnerlus, mille raames oleneb osutatav toetus tehtud edusammudest: mida tihedamini teeb partner koostööd liiduga, seda ulatuslikumalt saab liit partnerriiki aidata nii poliitiliselt kui ka majanduslikult ning nii rahalise kui ka tehnilise koostöö kaudu. Poliitiline koostöö muutub ühise Euroopa naabruspoliitika raames toimiva partnerluse arenedes järjest mitmekülgsemaks.

Komisjon jõudis 2006. aasta detsembris järeldusele [2], et Euroopa naabruspoliitika rakendamise esimeste aastate jooksul on saavutatud häid esialgseid tulemusi, kuid tegi ettepaneku täiendavate meetmete kohta, et tõhustada poliitika toimimist veelgi. See eeldab poliitilisi otsuseid, partnerlusele suunatud lähenemisviisi ja mitmete tundlike teemade käsitlemist. Põhimõtteliselt on küsimus ELi suutlikkuses lisaks laienemisele välja töötata selline välispoliitika, millega tõhusalt soodustada muutusi ja reforme. Oma ELi eesistumisperioodi jooksul koostas Saksamaa aruande [3], kus võeti arvesse nõukogus toimunud arutelusid ja nendega seotud komisjoni mitteametlikke dokumente [4] ning mille Euroopa Ülemkogu heaks kiitis. 2007. aasta septembris korraldas komisjon ka Euroopa naabruspoliitika konverentsi, mille raames kohtusid esimest korda ELi ja tema partnerriikide ministrid ja kodanikuühiskonna esindajad. 15. novembril võttis Euroopa Parlament vastu 2006. aasta teatist käsitleva aruande [5].

Viimase teatise avaldamisest alates on tehtud edusamme. Näiteks on valitsemistava rahastust eraldatud vahendeid ja loodud on naabruspoliitika investeerimisrahastu. Käivitatud on Ida-Euroopat hõlmav piirkondlik algatus Musta mere sünergia. Parandatud on Euroopa naabruspoliitika partnerite võimalust osaleda EÜ programmides ja EÜ ametite töös. Vaatamata sellele on veel palju teha. Enamikus Euroopa naabruspoliitika partnerriikides on vajadus poliitilise, sotsiaalse ja majandusreformi järele väga suur.

Lähemal ajal peavad nii EL kui ka partnerriigid panustama olemasolevate kohustuste täitmisesse. Mõlemad pooled peavad tegema jõupingutusi. Tegevuse eesmärgid sätestatakse kahes teatises, milles käsitletakse ühest küljest ELi kohustusi ja teises küljest Euroopa naabruspoliitika partnerriikidelt eeldatavaid vajalikke täiendavaid jõupingutusi.

Käesolevas teatises keskendutakse ELi kavandatud vajalikele tegevustele aastaks 2008. Teatises pööratakse tähelepanu sammudele, mida liikmesriigid ja komisjon peavad tegema, et viia ellu 2007. aasta jooksul arutatud ettepanekuid. 2008. aasta kevadel koostatavas eraldi teatis ja sellele lisatud eri riikide arenguaruannetes analüüsitakse, milliseid samme peavad Euroopa naabruspoliitika partnerriigid veel tegema.

2. Põhimõttelised küsimused

2.1. Mitmekülgsus

Euroopa naabruspoliitika puhul on ühte poliitikaga hõlmatud väga erinevad riigid. EL pakub tihedamaid suhteid kõikidele partneritele. Euroopa naabruspoliitika raames kasutatav riigist olenev lähenemisviis võimaldab piisavat paindlikkust ja eristamist. Lisaks sellele reageerib iga partnerriik pakkumisele erinevalt olenevalt riigi poliitilisest olukorrast, kavatsustest seoses ELiga, reformikavast. saavutustest ning riigi sotsiaalsest ja majanduslikust arengust. Seda erinevust iseloomustavad Ukrainaga peetavad läbirääkimised täiustatud lepingu üle [6], jätkuvad arutelud Marokoga eelisseisundi ja Iisraeliga suhete süvendamise üle. Mida rohkem poliitika areneb, seda selgemalt joonistuvad välja kõnealused erinevused.

Vaatamata sellele on tänu Euroopa naabruspoliitika raamistikule ELil kergem kohelda oma erinevaid partnereid objektiivselt ja ühtselt ning sellega on võimalik tagada olukord, kus kogu EL panustab tihedamatesse suhetesse kõikide naaberriikidega.

2.2. Vastutus

Selleks et saavutada Euroopa naabruspoliitika kõrgeid eesmärke, on oluline, et vastutus oleks ühine, ning seda tuleks edendada. Selline lähenemisviis areneb mitmekülgsuse suurenedes ja mitmetes erinevates valdkondades peetava kahepoolse poliitilise dialoogi süvenedes. On oluline, et nii Euroopa naabruspoliitika partnerriigid kui ka EL vastustavad koos ühiselt võetud kohustuste eest.

Euroopa naabruspoliitika konverentsil 2007. aasta septembris rõhutati ELi soovi teha koostööd partnerriikidega, et ühiselt kindlaks määrata partnerriikide arengusuund Euroopa naabruspoliitika raames. Järgmine konverents toimub 2008. aastal ja Gruusia on pakkunud end selle korraldajaks.

2.3. Piirkondlikud protsessid

Euroopa naabruspoliitika on peamiselt kahepoolne, kuid see on seotud ka piirkondlike ja kohalike protsessidega. Euroopa – Vahemere piirkonna partnerlus on jätkuvalt nurgakivi ELi suhetes oma lõunapoolsete naabritega. Euroopa naabruspoliitika ja Euroopa – Vahemere piirkonna partnerlus täiendavad üksteist: Euroopa naabruspoliitika kahepoolne raamistik sobib paremini riigisiseste reformide edendamiseks ja samal ajal pakub Euroopa – Vahemere piirkonna koostööraamistik võimalusi piirkondlikuks suhtluseks.

Komisjon toetab algatusi, mille eesmärk on tugevdada riikide vahelisi suhteid Vahemere piirkonna riikidega, tingimusel et need algatused põhinevad juba käimasolevatel protsessidel. Kõnealuseid algatusi võib muu hulgas teha keskkonna, kultuuridevahelise dialoogi, majanduskasvu ja julgeoleku vallas. Siinkohal märgib komisjon ära Prantsusmaa algatuse kohtuda 2008. aasta juunis, et anda uut hoogu kõnealuses piirkonnas asuvate riikidega arendatava suhtluse tihendamisele.

Vastuseks üleskutsele luua idapoolses piirkonnas piirkondlik koostööraamistik, on käivitatud algatus Musta mere sünergia, mis täiendab ELi peamiselt kahepoolset poliitikat kõnealuses piirkonnas: Euroopa naabruspoliitika, strateegiline partnerlus Venemaa Föderatsiooniga ja Türgi ühinemisläbirääkimised. Algatuses Musta mere sünergia osalevate riikide ministrite kohtumine korraldatakse 2008. aasta veebruaris Kiievis ja sellel osaleb ka EL.

Sarnaselt sellele uuritakse sünergia võimalusi ELi Kesk-Aasia strateegia ning ELi–Aafrika ühisstrateegia raames.

3. Sisulised küsimused – peamised parandusettepanekud

3.1. Meetmed majandusintegratsiooni süvendamiseks

Konkreetseid vajadusi arvestavad, põhjalikud ja laiaulatuslikud vabakaubanduslepingud, mis sisaldavad ka meetmeid mittetariifsete tõkete vähendamiseks õigusnormide lähendamise kaudu, aitavad kõige paremini süvendada majandusintegratsiooni Euroopa naabruspoliitika partnerriikidega. Kõnealused lepingud peaksid sisuliselt hõlmama kogu toote- ja teenuskaubandust EÜ ja Euroopa naabruspoliitika riikide vahel ning sisaldama rangeid õiguslikult siduvaid sätteid kaubanduse ja majanduse reguleerimiseks.

Olulisi samme on juba tehtud, kuid projekti edasiviimiseks on vaja sihipäraseid jõupingutusi kõikidelt osapooltelt. Liit jätkab aktiivselt naaberriikidele rahalise ja tehnilise toetuse andmist nende õigusnormide lähendamise tööks, kuid vaja on täiendavaid stiimuleid.

2007. aastal alustati läbirääkimisi Ukrainaga täiustatud lepingu üle ja pärast seda, kui Ukraina on liitunud Maailma Kaubandusorganisatsiooniga, kaasatakse läbirääkimistesse ka vabakaubandusküsimused. Komisjon on esitanud määruse eelnõu, millega sätestatakse ühepoolsed kaubandussoodustused Moldova Vabariigile. Järgmise aasta jooksul viiakse lõpule teostatavusuuringud võimalike vabakaubanduslepingute sõlmimise kohta Gruusia ja Armeeniaga. Euroopa naabruspoliitika Vahemere piirkonna partneritega on jätkatud läbirääkimisi teenuste liberaliseerimise, asutamisõiguse ja põllumajandustoodetega kauplemise üle. 2008. aastal alustatakse tööd kõrgemate ametnike tasandil, et koostada tegevuskava Vahemere partneritega toimuva kaubanduse valdkonnas alates 2010. aastast tehtavate järgmiste sammude kohta, eesmärgiga ajakohastada olemasolevaid lepinguid. Edusamme on tehtud ka ettevalmistustöös, mille eesmärk on hõlbustada tööstustoodetega kauplemist tööstustoodete vastavushindamise ja tunnustamise kokkulepete sõlmimise näol.

Siiski on vaja kõikide poolte täiendavaid proportsionaalseid jõupingutusi, et viia läbirääkimised edukalt lõpule. EL peab üles näitama suuremat poliitilist tahet edendada majandusintegratsiooni ja parandada juurdepääsu turule. Arvestades partnerite erinevat arengutaset, on oluline, et liikmesriigid toetaksid komisjoni püüdlusi kiiresti lõpule viia käimasolevad põllumajandus- ja kalandusläbirääkimised ja vähendaksid eelkõige nende toodete arvu, mille suhtes ei kohaldata täielikku liberaliseerimist. See peaks olema osa kõikide poolte ühisest jõupingutusest saavutada järgmistel aastatel prioriteetne eesmärk sõlmida partneritega järk-järgult põhjalikud ja laiaulatuslikud lepingud. Läbirääkimiste alustamist tuleks kaaluda pärast põhjalikku hindamist ja läbirääkimiste tempo peaks olema kohandatud vastavalt asjaomaste riikide suutlikkusele ja oodatavale tulemusele. Samal ajal toetab komisjon jätkuvalt edusamme ja täiendavat lähenemist tehniliste normide, sanitaar- ja fütosanitaarküsimuste, tolli ja maksustamine valdkonnas ning Euroopa naabruspoliitika partnerriikide omavahelist majandusintegratsiooni. Komisjon edendab koostööd erinevate institutsioonidega, näiteks Euroopa Patendiametiga. Toetatakse ettevõtjatevahelist dialoogi ja komisjon kavatseb soodustada ettevõtlus- ja investeerimiskliima parandamist naabruskonnas. See eeldab muu hulgas pidevat tähelepanu valitsemistavade ja järjepidevusega seotud küsimustele.

3.2. Liikuvus

Inimeste liikuvus ja omavaheline suhtlus on äärmiselt oluline paljude Euroopa naabruspoliitika valdkondade puhul alates kaubandusest ja investeerimisest ning lõpetades kultuurivahetusega. Inimeste liikuvus iseenesest on välispoliitika peamine eesmärk, sest just selle kaudu tajuvad partnerriikide kodanikud ELi kõige paremini.

Komisjon teeb ettepaneku lihtsustada seaduslikku lühiajalist reisimist ning teha pikemas perspektiivis edusamme juhitud rände valdkonnas, avades võimaluse korral liikmesriikide tööturu, kui see toob mõlemapoolset kasu nii saatvatele kui ka vastuvõtvatele riikidele.

Inimeste liikuvus saab areneda ainult turvalises keskkonnas ja inimeste aktiivsemaks liikumiseks vajalike tingimiste loomisele aitab kaasa turvalisuse tõhustamine. Inimeste liikuvus arendamine oleneb meie partnerite edusammudest turvalisuse ja õigluse edendamisel ning ebaseadusliku rände vastu võitlemisel, jõupingutustest arendada oma suutlikkust riiki suunduvate rändevoogude haldamisel ning tagada dokumentide turvalisus.

Komisjon ärgitab nõukogu ja Euroopa Parlamenti vastu võtma 2006. aasta õigusaktide ettepanekute paketti, mille eesmärk on läbi vaadata Euroopa viisapoliitika, tagada ühisalal julgeoleku kõrge tase ja lihtsustada viisa taotlemise menetlust. Kõnealused ettepanekud hõlbustaksid lühiajalist reisimist, sest nende abil oleks võimalik lahendada Schengeni viisade andmisega seotud lahendamata probleeme. Eesmärk on lihtsustada selle tõestamist, et reisija on heauskne, parandada viisataotlejate juurdepääsu konsulaatidele, tagada parem konsulaaresindatus ja piirkondlik kaetus ning vajaduse korral ühiste viisataotluskeskuste loomine.

Olemasolevaid võimalusi reisimise lihtsustamiseks ei kasutata täielikult ära. Kohaliku piiriliikluse määruse kohaselt on liikmesriikidel õigus sõlmida kahepoolseid lepinguid naabruses asuvate kolmandate riikidega, et parandada inimestevahelist suhtlemist piirialadel, ja see võimalus tuleks täiel määral ära kasutada. Juhul kui liikmesriigid kasutaksid paremini ära kehtiva Schengeni acquis'ga sätestatud paindlikke võimalusi, muutuks liikumine sujuvamaks.

Nõukogu võttis 2003. aastal vastu järeldused paindlikkuse kohta viisade andmisel Euroopa ja Vahemere piirkonna kohtumistel osalejatele [7] ja nende järelduste rakendamist tuleks laiendada kõikidele Euroopa naabruspoliitika partnerriikidele. Kõnealune laiendamine hõlmaks põhiliselt Armeeniat, Aserbaidžaani ja Gruusiat, sest viisalihtsustuslepingud Ukraina ja Moldova Vabariigiga jõustuvad üsna pea. Liikmesriikidel palutakse töödelda Euroopa naabruspoliitika raames korraldatavatel üritustel osalevate inimeste taotlusi kiirmenetluse korras ja juhul, kui taotleja on eelnevalt täitnud viisanõudeid, anda süstemaatilisemalt mitmekordseid viisasid. Komisjon kavatseb selles küsimuses olla aktiivsem, esitades süstemaatiliselt nende viisataotlust toetavaid kirju ja soovitades taotlejatel esitada taotlus õigeaegselt.

Pärast korduvrännet ja liikuvuspartnerlust käsitleva teatise [8] avaldamist on komisjon teinud ettepaneku alustada valitud kolmandate riikidega, eelkõige Euroopa naabruspoliitika riikidega läbirääkimise katselise liikuvuspartnerluse üle. Selline partnerlus eeldab, et katses osalevad riigid võtavad endale kohustuse teha ELiga aktiivselt koostööd rändevoogude juhtimisel, pakkudes paremaid võimalusi seaduslikuks rändeks, arendades piirkondadevaheliste rändevoogude juhtimise suutlikkust, võttes meetmeid korduvrände või tagasirände soodustamiseks ja tõhustades lühiajaliste viisade andmise menetlust. Välja on vaja töötada toetusmeetmed, et ajakohastada Euroopa naabruspoliitika raames tööturupoliitikat.

Ühtse liikuvuspoliitika kujundamiseks on vaja pöörata tähelepanu nii välissuhete kui ka sisemistele eesmärkidele: kontaktide ja vahetuste edendamine, ELi väärtuste ja lähenemisviiside levitamine, majandusarengu soodustamine, julgeolek, riigi tööturu puudujääkidele reageerimine. Et kõnealuse sise- ja välismõõtmega tegelevad sageli liikmesriikide ja ELi erinevad haldusasutused, on oluline tagada nendes küsimustes ühtne ja järjepidev lähenemisviis.

3.3. Piirkondlikud konfliktid ja poliitiline dialoog

ELi naabruskonnas on jätkuvalt palju (kaua lahendamata) konflikte: neid on Transnistrias, Abhaasias, Lõuna-Osseetias, Mägi-Karabahhis, Lähis-Idas ja Lääne-Saharas. EL on otseselt huvitatud koostööst partneritega kõnealuste konfliktide lahendamiseks, sest need õõnestavad ELi jõupingutusi soodustada naabruskonnas poliitilisi reforme ja majanduslikku arengut ning need võivad mõjutada ka ELi enda julgeolekut piirkondliku konflikti eskaleerumise, juhtimatute rändevoogude, energiavarustuse ja kaubanduse häirete kaudu või terroristidele ja igat liiki kuritegelikule tegevusele kasvuala loomise kaudu.

EL osaleb juba aktiivselt konfliktide ennetamises ja lahendamises, kuid teha on vaja rohkem. Käivitatud on mitmeid ühise välis- ja julgeolekupoliitika ning Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika meetmeid. Ametisse on nimetatud ELi eriesindajad ning politsei, piirikontrolli missioonid ja piirihaldamise abimissioonid arendavad oma tegevust.

On oluline, et kõnealuste tegevuste planeerimisel ja kooskõlastamisel arvestataks EÜ pikaajaliste poliitikakavadega, milles pööratakse tähelepanu üldistele institutsionaalsetele ja valitsemistavadega seotud küsimustele ja mis soodustaksid seega stabiliseerumist. Kõikide olemasolevate vahendite arendamine, olenemata sellest, kas need kuuluvad esimesse, teise või kolmandasse sambasse, suurendaks ELi mõju ja vähendaks lühiajaliste kriisiohjamisprogrammide puudusi. ELi võib anda olulise panuse oma toetava tegevusega konfliktide tagalas, edendades sarnaseid reforme mõlemal pool piiri, soodustades poliitilise, majandusliku ja õigussüsteemi lähenemist, võimaldades suuremat sotsiaalset kaasatust ja panustades usalduse suurendamisse. ELi piirihaldamise abimissioonid Ukrainas ja Moldova Vabariigis, milles on kaasatud nii EÜ kui ka ÜVJP vahendid, näitavad, et selline lähenemisviis toimib. Olenevalt konflikti iseloomust võivad põgenikega tegelevate ministeeriumide suutlikkuse suurendamine, vähemusgruppide integreerimine keelekoolituse kaudu, konfliktijärgse infrastruktuuri, sealhulgas kultuuripärandi ülesehitamise toetamine või sissetulekuvõimaluste loomise kohalike projektide rakendamine olla muudel juhtudel sobilikud meetmed usalduse suurendamiseks.

ELi institutsioonide osalemine konfliktide lahendamise mehhanismides on väga erinev. EL on neliku (Lähis-Ida rahuprotsess) täieõiguslik osaline ja osaleb vaatlejana 5+2 kõnelustes (Transnistria); samuti osaleb komisjon vaatlejana ühise kontrollkomisjoni töös (Lõuna-Osseetia). Konkreetsed liikmesriigid osalevad Minski rühmas (Mägi-Karabahh) ja ÜRO Gruusia sõprade rühmas (Abhaasia). Arvestades seda, et EL on saavutanud rahu ja stabiilsuse piirkondliku integratsiooni kaudu, annab liidu osalemine lisaväärtust üksikute liikmesriikide jõupingutustele ja EL peab olema valmis osalema aktiivsemalt naabruskonna konfliktide lahendamises.

Konfliktide lahendamine peab alati olema Euroopa naabruspoliitika partneritega peetava poliitilise dialoogi keskmes. Lisaks sellele peab EL ka tagama, et asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide ja kolmandate riikidega peetavate dialoogide päevakorras on jätkuvalt erinevad konfliktid.

Komisjon on valmis koostöös nõukoguga välja töötama täiendavaid ettepanekuid konfliktide lahendamiseks, kasutades selleks nii ühenduse kui ka ühenduseväliseid vahendeid.

Komisjon annab oma parima, tagamaks, et kõnealuse dialoogi potentsiaali kasutatakse täiel määral sellistes küsimustes nagu terrorism, narkootikumid, rändevood, kodanikukaitse ja eelkõige valitsemistavad.

Komisjon jätkab stabiilsuse edendamist, eelkõige demokraatia, inimõiguste ja õigusriigi põhimõtte püsiva edendamise kaudu kogu naabruskonnas.

3.4. Valdkondlikud reformid ja ajakohastamine

2008. aastal toetatakse jätkuvalt valdkondliku poliitilise dialoogiga ning abi pakkumisega Euroopa naabruspoliitika partnerriikide reforme.

Energia varustuskindlus ja sellega seotud ohutusküsimused on valdkond, kus naaberriigid üksteisest järjest enam sõltuvad. Energeetikapaketi vastuvõtmisega märtsis lõi Euroopa Ülemkogu aluse ühisele energiaalasele välispoliitikale. Euroopa naabruspoliitika hõlmab nii tootjaid, tarbijaid kui ka transiitriike, kes kõik saavad tihedamast koostööst ja integratsioonist kasu. Komisjon keskendub oma pingutustes Ukraina ja Aserbaidžaaniga sõlmitud energeetikaalaste vastastikuse mõistmise memorandumite ning Maroko ja Jordaaniaga sõlmitud ühisdeklaratsioonide rakendamisele ning sarnaste lepingute sõlmimisele Alžeeria ja Egiptusega. Komisjon kavatseb ka otsida võimalusi läbirääkimisteks, et kehtestada siduvad eeskirjad energiatoodete ja -teenuste kauplemise ning investeeringute valdkonnas.

Käivitatakse teostatavusuuring, et uurida, kas ühise energeetikaalase õigusliku raamistiku loomine naabruskonnas võiks tuua kasu.

Energia varustuskindluse ja turu integratsiooni valdkonnas edendatakse 2008. aastal idapoolsetes piirkondades veelgi koostööd Bakuu protsessi raames (Musta mere, Kaspia mere ja Kesk-Aasia piirkond) toimuva energeetikaministrite kohtumise kaudu. ELi kohustus arendada Nabucco torujuhet, sealhulgas selle koordinaatori hiljutine ametisse nimetamine, annab hoogu juurde ELi jõupingutustele arendada elutähtsaid varustusvõrke. Alustati ettevalmistusi Moldova Vabariigi ja Ukraina liitumiseks energiaühendusega. Gruusia on esitanud vaatleja staatuse avalduse.

Lõunapoolsetes piirkondades jätkub töö Euroopa ja Vahemere piirkonna integreeritud energiaturu väljatöötamise vallas. Komisjon kavatseb teha koostööd Magribi riikidega, et edendada nende riikide elektriturgude piirkondlikku integratsiooni, ja Mašriki piirkonnaga, et suurendada julgeolekut ja täiustada infrastruktuure gaasisektoris. Komisjon kavatseb toetuda Euroopa – Vahemere piirkonna energeetikafoorumi ja hiljutise Sharm-el-Sheikis toimunud ELi, Aafrika ja Lähis-Ida energeetikakonverentsi tulemustele, eelkõige Araabia gaasijuhtme arengule ja keskkonnasäästlike tehnoloogiate alase oskusteabe vahetamisele.

Komisjon teeb oma naaberriikidest partneritega koostööd, et parandada energiatõhusust, uurida võimalusi rohelise energia turgu arendamiseks, ja suurendada partnerite suutlikkust toota päikese-, tuule- ja biomassienergiat.

Komisjon süvendab 2012. aasta järgset kliimamuutusrežiimi silmas pidades kliimamuutusealast dialoogi, hõlmates ka kliimamuutusega kohanemise küsimusi [9]. Komisjon pakub ka tehnilist abi kliimamuutusealase suutlikkuse suurendamiseks. Komisjon edendab Kyoto mehhanisme [10], millel on märkimisväärne potentsiaal välismaiste otseinvesteeringute kaasamiseks ja keskkonnasäästlikumate tehnoloogiate arendamise soodustamiseks. Jagatakse kogemusi seoses ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga. Komisjon suurendab toetust jõupingutustele saavutada naabruskonnas puhtam keskkond. Musta mere sünergia raames [11] kavatseb Doonau ja Musta mere töörühm täiendavalt tõhustada oma tööd veeküsimustes ja otsib võimalusi laiendada tegevust muudesse valdkondadesse, näiteks jäätmekäitlusesse. Valmistatakse ette EÜ ühinemist Musta mere saastekaitse konventsiooniga ja komisjoni osalemisega Euroopa keskkonnaprotsessis pööratakse tähelepanu UNECE konventsioonide rakendamisele [12]. Vahemere piirkonnas toetab EÜ jätkuvalt saastatuse vähendamise algatust Horizon 2020. Kogu piirkonnas edendatakse ühiseid keskkonnateabe süsteeme, keskkonnamõju hindamist, rannikuvööndi kompleksset majandamist ja säästvat turismi.

EÜ toetab jätkuvalt vastutustundelist ja säästvat tegevust kalanduse valdkonnas, tehes partneritega tihedat koostööd asjaomaste foorumite ja kahepoolsete lepingute kaudu.

Integratsiooni edasisel süvendamisel mängib olulist rolli ELi ja selle naaberriikide vaheline integreeritud transpordisüsteem. Liikmesriigid ja Euroopa naabruspoliitika partnerid peavad tegema tihedat koostööd, et lõpule viia üleeuroopaliste transporditelgede laiendamine naaberriikidesse [13]. Nii Vahemere piirkonna kui ka TRACECA (Euroopa, Kaukaasia ja Kesk-Aasia vaheline transpordikoridor) partnerriigid on vastu võtmas piirkondlikke tegevuskavasid säästvate transpordisüsteemide arendamiseks ning nende tegevuskavade rakendamisse annaksid ka liikmesriigid oma panuse. Tuleks kiirendada ühise lennunduspiirkonna laiendamist 2010. aastaks käsitleva nõukogu otsuse rakendamist. Laiaulatuslik lennundusleping Marokoga on juba jõus, läbirääkimised Ukrainaga on käimas ja läbirääkimisi Jordaaniaga kavatsetakse alustada. Komisjoni taotleb nõukogult läbirääkimissuuniseid täiendavate laiaulatuslike lennunduslepingute sõlmimiseks Euroopa naabruspoliitika riikidega.

Selleks et edukalt integreerida Euroopa naabruspoliitika partnereid Euroopa teadusruumi, tuleb rohkem arvesse võtta partnerite teadustöö prioriteete (näiteks tervishoid, põllumajandus ning sotsiaalmajanduslikud ja valitsemistavasid käsitlevad küsimused) ja teha suuremaid jõupingutusi, toetamaks partnerite aktiivsemat osalemist seitsmendas raamprogrammis. Seitsmenda raamprogrammi iga-aastased tööprogrammid peaksid peegeldama Euroopa naabruspoliitika tähtsust ning Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi eelarves tuleks suurendada Euroopa naabruspoliitika partneritele eraldatavate teadustööks ettenähtud vahendite ulatust.

Infoühiskonna valdkonnas ei saaks Euroopa naabruspoliitika partnerriigid kasu mitte ainult kiirest võrguühendusest, vaid ka tihedamast koostööst Euroopa naabruspoliitika piirkonna reguleerivate asutuste ja kõnealuses sektoris tegutsevate reguleerivate organite vahel.

Haridus ja inimkapital: Komisjon kavatseb täiendavalt suurendada oma Euroopa naabruspoliitika partnerite kõrgharidussüsteemi struktuuri arendamisele antavat toetust programmi TEMPUS kaudu ning samuti toetada rohkem lähenemist Bologna protsessi ja Lissaboni tegevuskavadega. Euroopa naabruspoliitika raames võimaldab uus stipendiumide kava rohkem kui tuhandel tudengil ja ülikooli õppejõul viibida ELis õppeaastal 2007/2008 ning mitmesajal tudengil ja õppejõul viibida Euroopa naabruspoliitika partnerriikides. Et parandada teadmisi ELi toimimisest ja propageerida erapooletut, vastutustundlikku ja tõhusat avalikku teenistust, julgustab komisjon praktikantide valikut Euroopa naabruspoliitika riikidest komisjonisiseste programmide raames ja uurib võimalusi võtta vastu lähetatud ametnikke.

Tihedam koostöö tööhõive ja sotsiaalarengu valdkonnas intensiivistab strateegiate vahetust töökohtade loomise, vaesuse vähendamise, sotsiaalse kaasatuse ja kaitse ning võrdsete võimaluste valdkonnas, et lahendada üleilmastumisega seotud ühiseid probleeme ja edendada inimväärset tööd.

EL ja tema naaberriigid tihendavad koostööd tervishoiu küsimustes. Euroopa naabruspoliitika partnerid kaasatakse komisjoni erinevatesse kohtumistesse, näiteks terviseteabe ja -teadmiste pädevate ametiasutuste võrgustik, Lõuna-Euroopa ja Vahemere piirkonna nakkushaiguste tõrje EpiSouth võrgustik ning HIVi/AIDSi eksperdirühm. Hiljuti vastuvõetud ELi tervishoiustrateegia tagab ELi aktiivsema osalemise ülemaailmsete tervishoiuküsimuste lahendamises tihedama koostöö kaudu strateegiliste partneritega kolmandatest riikidest, sealhulgas ELi naaberriikidest. EÜ ja liikmesriigid peaksid ühendama jõud, et lahendada naabruskonnas tervishoiuga seotud probleeme ja ohte, edendades sealhulgas rahvusvaheliste tervishoiualaste kokkulepete (eelkõige tubakatoodete tarbimise piiramist käsitleva raamkonventsioon [14] ja rahvusvahelised tervise-eeskirjad) rakendamist [15].

Hiljuti vastuvõetud teatises Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika kohta [16] tuvastati Euroopa naabruspoliitika kui sobilik vahend dialoogi pidamiseks ja koostöö tegemiseks merenduspoliitika küsimustes ja mitmele partnerile kuuluvate merede haldamises. Kõnealuse poliitika eesmärk kaasatakse ELi tavapärasesse poliitilisse dialoogi Euroopa naabruspoliitika partnerriikidega.

Komisjon kavatseb täiendavalt edendada kogemuste vahetamist ja kahepoolset dialoogi piirkondliku poliitika, sealhulgas mitmetasandilise valitsemise ja partnerluse kujundamise ja rakendamise küsimustes. Komisjon kavatseb aidata kaasa riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste omavahelise suhtluse parandamisele.

3.5. Osalemine ühenduse programmides ja ühenduse ametite tegevuses

Võimalus osaleda ühenduse programmides ja ühenduse ametite tegevuses on partnerluse oluline ja atraktiivne element tõhustatud Euroopa naabruspoliitika raames.

2007. aastal alustas komisjon läbirääkimisi protokollide sõlmimiseks Iisraeli, Maroko ja Ukrainaga – kolm partnerriiki, keda eesistuja 2007. aasta juuni aruandes on nimetatud riikideks, kes tõenäoliselt saaksid sellistest meetmetest kõige enam kasu. Eelseisev protokolli allakirjutamine Iisraeliga võimaldab Iisraelil olla esimene Euroopa naabruspoliitika partnerriik, kes osaleb konkurentsivõime ja innovatsiooni programmis.

2008. aasta jooksul jätkab komisjon oma suhteid Euroopa naabruspoliitika partneritega, et teha kindlaks nende huvi ja suutlikkus osaleda kõnealustes EÜ tegevustes.

3.6. Rahandusalane koostöö

Lisanduvad uued rahastamisvahendid ja koostöö finantsasutustega, eelkõige Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga, kes on ELi privilegeeritud partnerid Euroopa naabruspoliitika partnerriikides, ning muude doonororganisatsioonide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega paraneb. Kõnealune areng võimaldab ELi tõhusamalt reageerida Euroopa naabruspoliitika partnerriikide vajadustele ja peegeldab paremini nende erinevat suhet ELiga.

Uuendus Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi raames käsitleb piiriülese koostöö programmide rakendamist, millega tehakse algust 2007. aasta lõpus. Komisjon on välja töötanud programmiraamistiku, mis hõlmab ELi välispiiril teostatavat 15 programmi, ja vastu võtnud konkreetsed rakendussätted. Ühistöörühmad, kuhu kuuluvad liikmesriikide, partnerriikide ja nende piirkondade esindajad, on lõpetamas oma programmdokumentide koostamist, nii et piiriülese koostöö programmide rakendamine võib alata 2008. aasta alguses. Kõnealuseid programme hallatakse koostöös kohalike sidusrühmadega ja nende abil on võimalik edendada reaalseid suhteid naabruskonnaga ning vähendada välispiiride eraldavat mõju, mis suurendab kaubavahetuse mahtu ning aitab ära hoida arengulõhe tekkimist ELi ja Euroopa naabruspoliitika riikide piirialade vahel.

Edusamme on tehtud ka 2006. aasta teatises nimetatud kahe uue rahastu küsimuses.

Uus valitsemistava rahastu, mille soovituslik eraldis on 50 miljonit eurot aastas ajavahemikul 2007–2010, pakub täiendavat toetust partnerriikidele, kes on teinud kõige suuremaid edusamme nende tegevuskavades kokkulepitud valitsemistavadega seotud prioriteetide rakendamises, eelkõige edusamme inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi küsimustes. 2007. aastal eraldati esimesed summad valitsemistava rahastust Marokole ja Ukrainale. Euroopa naabruspoliitika partnerriikide iga-aastaseid arenguaruandeid viimistletakse täiendavalt 2008. aastal, et luua alus partnerriikide edusammude objektiivseks hindamiseks, mis omakorda suurendab valitsemistava rahastust tehtavaid eraldisi käsitlevate otsuste läbipaistvust.

Naabruspoliitika investeerimisrahastu loomisel eraldati komisjoni eelarvest esimesed 50 miljonit eurot ja rahastu eraldistega toetatakse 2008. aastal Euroopa naabruspoliitika partneritele antavaid laene. Järgmise nelja aasta jooksul eraldab komisjon rahastusse kokku soovitusliku summana 250 miljonit eurot ja kavatseb eraldada täiendavad 450 miljonit eurot ajavahemikul 2011–2013 (seitsme aasta jooksul kokku 700 miljonit eurot). Arutelud liikmesriikidega on käimas naabruspoliitika investeerimisrahastu sihtfondi asutamise üle. Ühenduse ja liikmesriikide rahalise panuse ühendamine annaks fondi tegevusele olulise tõuke. Naabruspoliitika investeerimisfondi tegevus, milles keskendutakse peamiselt ühist huvi pakkuvatele projektidele energeetika, keskkonna ja transpordi valdkonnas, oleks täielikult kooskõlas tõhusama Euroopa – Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu tegevusega. Komisjon astub ka samme, et võimaldada Euroopa – Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu eelmiste meetmete tagasimakseid kasutada Euroopa – Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu ning tulevasi tagasimakseid vastavalt Euroopa – Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu ja naabruspoliitika investeerimisrahastu raames.

4. Rakenduslikud küsimused

4.1. Tegevuskavade pikendamine

Ukraina, Moldova Vabariigi ja Iisraeli tegevuskavad Euroopa naabruspoliitika raames kaotavad kehtivuse 2008. aasta alguses. Olemasolevate tegevuskavade pikendamine ühe aasta võrra ilma sisu muutmata paistab olevat kõige praktilisem viis tegevuskavadega tehtava töö jätkamiseks kuni Ukrainaga uue lepingu üle peetavate läbirääkimiste tulemuste saamiseni või võimalike tulevaste kokkulepete sõlmimiseni Moldova ja Iisraeliga. Igal juhul ajakohastatakse tegevuskavasid poolte kokkuleppel juhul, kui see on vajalik selleks, et kavad jätkuvalt toimiksid.

4.2. Allkomiteede ülesehitus

Euroopa naabruspoliitika loomisest alates on allkomiteed muutunud peamiseks institutsiooniliseks struktuuriks poliitilise dialoogi pidamisel Euroopa naabruspoliitika partneritega. Seetõttu on oluline, et allkomiteede struktuur hõlmaks kõiki teemasid, mida Euroopa naabruspoliitika tegevuskavas käsitletakse. Komisjonil on eelkõige kavas julgustada partnerriike, kes ei ole veel loonud toimivaid allkomiteesid või muud liiki foorumeid inimõiguste küsimuste lahendamiseks, seda tegema.

4.3. Kodanikuühiskonna kaasamine

Kodanikuühiskonna organisatsioonidel on oluline roll tegevuse prioriteetide kindlaks tegemisel ning Euroopa naabruspoliitika rakendamise edendamisel ja jälgimisel. Sadade kodanikuühiskonna esindajate osalemine Euroopa naabruspoliitika konverentsil tõi komisjon asjaomased kavatsused kõige paremini esile. Tervitatav samm oleks luua foorum kodanikuühiskonna esindajatele Euroopa naabruspoliitikaga seotud küsimuste arutamiseks. Komisjon kavatseb julgustada mitmeid erinevaid sidusrühmi osalema Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade rakendamise jälgimises, edendada partnerriikides dialoogi valitsuse ja kohaliku kodanikuühiskonna vahel ja otsida võimalusi kaasata rohkem sidusrühmi reformiprotsessi.

4.4. Riigid, kellel puudub tegevuskava

Komisjon kavatseb jätkata oma tihedat koostööd Alžeeriaga riigi assotsiatsioonilepingu rakendamise küsimuses. Kuigi assotsiatsioonileping Süüriaga ei ole veel alla kirjutatud, valmistab komisjon ette tulevasi lepingulisi suhteid rahalise koostöö näol. Liibüaga on käivitatud ettevalmistavad läbirääkimised esimese raamlepingu sõlmimiseks. Jätkatakse jõupingutusi, et selgitada Valgevenele, mida on võimalik riigile pakkuda Euroopa naabruspoliitika raames ning millised peaksid olema kõige olulisemad muutused inimõiguste ja põhiõiguste austamise valdkonnas.

5. Kokkuvõte

Tuleb teha pidevaid jõupingutusi, tagamaks, et Euroopa naabruspoliitika raames pakutav vastab partnerriikide ootustele. Käesolevas teatises juhitakse tähelepanu mõnedele peamistele proovikividele, millele ELi institutsioonid ja valitsused peavad tähelepanu pöörama. 2008. aastal peavad komisjon, nõukogu, Euroopa Parlament ja ELi liikmesriigid tegema veelgi tihedamat koostööd, et tõhustada Euroopa naabruspoliitikat. See võib tähendada, et teha tuleb keerulisi otsuseid, kuid otsuste keerukuse kaalub üles nii ELi kodanikele kui ka naaberriikidele tõusev tulu. 2008. aasta kevadel avaldab komisjon oma analüüsi Euroopa naabruspoliitika partnerriikides tehtud edusammudest ja sellest, milliseid täiendavaid samme oleks vaja teha.

[1] Euroopa naabruspoliitika hõlmab Alžeeriat, Armeeniat, Aserbaidžaani, Valgevenet, Egiptust, Gruusiat, Iisraeli, Jordaaniat, Liibanoni, Liibüat, Moldova Vabariiki, Marokot, Palestiina omavalitsust, Süüriat, Tuneesiat ja Ukrainat, kuid ei hõlma EMP riike, kandidaatriike, potentsiaalseid kandidaatriike ega Venemaad.

[2] KOM(2006) 726, 4. detsember 2006.

[3] http://ec.europa.eu/world/enp/strengthening_en.htm

[4] 10874/07, 15.6.2007 http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/st10/st10874.en07.pdf.

[5] P6_TA(2007)0538.

[6] Vt nõukogu järeldused 11016/07, 19.6.2007 -http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/07/st11/st11016.en07.pdf.

[7] 5784/07 VISA 32 MED 3 COMIX 101, 31. jaanuar 2007.

[8] KOM(2007) 248, 16. mai 2007.

[9] Kooskõlas komisjoni rohelise raamatuga „Kliimamuutustega kohanemine Euroopas”, KOM(2007) 354.

[10] Eelkõige ühisrakendus ja puhta arengu mehhanism.

[11] 11. aprilli 2007. aasta teatis, KOM(2007) 160.

[12] Vastavalt dokumendile KOM(2007) 262.

[13] Teatises KOM(2007) 32, 31. jaanuar 2007 visandatakse laiaulatuslik poliitika ELi transpordisüsteemi tihedamaks integreerimiseks naaberriikidega.

[14] WHO FCTC: http://www.who.int/tobacco/framework/WHO_FCTC_english.pdf

[15] http://www.who.int/gb/ebwha/pdf_files/WHA58/WHA58_3-en.pdf

[16] KOM(2007) 575, 10. oktoober 2007 ja merenduspoliitika tegevuskava SEK(2007) 1278.

--------------------------------------------------