Ettepanek: NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS, millega Itaalia Vabariigil lubatakse jätkuvalt kohaldada erimeedet, millega tehakse erand ühist käibemaksusüsteemi käsitleva direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 285 /* COM/2013/0609 final - 2013/0299 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv”) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu komisjoni ettepanekul ühehäälselt lubada liikmesriigil kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand kõnealuse direktiivi sätetest selleks, et lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust või ära hoida teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist. Kirjas, mille komisjon registreeris 8. aprillil 2013, taotles Itaalia Vabariik luba jätkata käibemaksuvabastuse kohaldamist maksukohustuslaste suhtes, kelle käive ei ületa teatavat ülempiiri, ja tõsta kõnealune ülempiir 30 000 eurolt 65 000 eurole. Vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 395 lõikele 2 teavitas komisjon 10. juuni 2013. aasta kirjaga muid liikmesriike Itaalia Vabariigi taotlusest. Komisjon teavitas 14. juuni 2013. aasta kirjaga Itaalia Vabariiki, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave. Üldine taust Käibemaksudirektiivi XII jaotise 1. peatükiga on liikmesriikidel lubatud kohaldada väikeettevõtjatele erikorda, sealhulgas kohaldada käibemaksuvabastust selliste maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa teatavat summat. Kõnealune maksuvabastus tähendab seda, et maksukohustuslane ei pea oma tarnetelt käibemaksu sisse nõudma ning järelikult ei saa ta käibemaksu tootmissisenditelt maha arvata. Kõnealune meede võeti esmalt kasutusele kooskõlas nõukogu direktiivi 67/228/EMÜ[1] artikli 14 sätetega. Need liikmesriigid, kes kõnealuse sättega ettenähtud võimalust siiski ei kasutanud, võisid hiljem vastavalt direktiivi 77/388/EMÜ artikli 24 lõike 2 punktile b, mis on nüüdseks uuesti sõnastatud käibemaksudirektiivi artikli 285 esimeseks lõikeks, kohaldada käibemaksuvabastust üksnes selliste maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa 5 000 eurot. Itaalia Vabariik ei ole nõukogu direktiivi 67/228/EMÜ artikliga 14 ettenähtud võimalust kasutanud. Kuna Itaalias on märkimisväärne hulk väga väikese aastakäibega maksukohustuslasi, taotles Itaalia Vabariik 2007. aastal erandit, et lihtsustada väikekauplejate käibemaksukohustusi ja maksude kogumist riigi maksuhalduri jaoks ning kohaldada selleks maksuvabastust maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa 30 000 eurot. Nõukogu otsusega 2008/737/EÜ[2] anti luba kohaldada kõnealust erandit kuni 31. detsembrini 2010; erandi kohaldamist pikendati nõukogu otsusega 2010/688/EL[3] kuni 31. detsembrini 2013. Itaalia Vabariik taotleb kõnealuse, maksukohustuslastele vabatahtliku meetme kehtivusaja pikendamist kuni 31. detsembrini 2016. Itaalia Vabariik on taotlenud ka aastakäibe ülempiiri tõstmist 65 000 eurole. Ülempiiri tõstmisega teeb Itaalia kõnealuse meetme kättesaadavaks suuremale hulgale VKEdele. See on kooskõlas komisjoni teatise „Kõigepealt mõtle väikestele” eesmärkidega (Euroopa algatus „Small Business Act” (KOM(2008) 394, 25. juuni 2008), milles kutsutakse liikmesriike üles võtma õigusaktide väljatöötamisel arvesse VKEde eripära ja selleks lihtsustama olemasolevat regulatiivset keskkonda. Lisaks ei ole kõnealuste ettevõtete puhul tuvastatud probleeme meetme kohaldamise ega järelevalvega. Komisjon on lisanud käibemaksuga seotud kohustuste lihtsustamist käsitleva direktiivi 29. oktoobri 2004 ettepanekule (KOM(2004) 728 (lõplik))[4] sätted, mille eesmärk on lubada liikmesriikidel kohaldada käibemaksuvabastust maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa 100 000 eurot, kusjuures kõnealust ülempiiri võidaks igal aastal ajakohastada. Paraku ei ole nõukogu kõnealuse ettepaneku suhtes seni veel kokkuleppele jõudnud. Itaalia Vabariigi edastatud teabe põhjal näib, et nimetatud meede avaldab lõplikus tarbimisetapis kogutavale maksutulule vähest mõju. Seepärast tehakse ettepanek pikendada erandi kehtivust järgmise perioodi võrra, s.o vähemalt kuni 13. detsembrini 2016 või sellise direktiivi jõustumiseni, milles käsitletakse aastakäibe ülempiiri, millest väiksema aastakäibega maksukohustuslaste suhtes võidakse kohaldada käibemaksuvabastust, ning tõsta ülempiir 65 000 eurole. Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid 2004. aastal tegi komisjon ettepaneku tõsta maksukohustuslaste suhtes käibemaksuvabastuse kohaldamisel liikmesriikidele kättesaadav aastakäibe ülempiir (KOM(2004) 728 (lõplik))[5] 100 000 eurole. Ettepanek on nõukogus ikka veel arutamisel. Komisjon on seisukohal, et nimetatud ettepaneku vastuvõtmine oleks keskpikas perspektiivis asjakohasem kui killustatud, üksikutel eranditel põhineva lähenemise kohaldamine. Seepärast kutsub komisjon nõukogu üles jätkama läbirääkimisi kõnealuse ettepaneku üle. Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Meede on kooskõlas Euroopa Liidu väikeettevõtjatega seotud eesmärkidega, mis on esitatud komisjoni teatises „Kõigepealt mõtle väikestele” (Euroopa algatus „Small Business Act” (KOM(2008) 394, 25. juuni 2008)). 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Konsulteerimine huvitatud isikutega Ei kohaldata. Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine Välisekspertiisiks polnud tarvidust. Mõju hindamine Otsuse eesmärk on jätkuvalt kohaldada lihtsustamismeedet, millega kõrvaldatakse paljud selliste ettevõtjate käibemaksukohustused, kelle aastakäive ei ületa ülempiiri, ning tõsta see ülempiir 30 000 eurolt 65 000 eurole. Erandi kitsa reguleerimisala ning piiratud kohaldamisaja tõttu on mõju igal juhul piiratud. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Kavandatud meetmete kokkuvõte Lubada Itaalia Vabariigil seoses lihtsustamismeetme kasutuselevõtuga jätkuvalt kohaldada erandit direktiivist 2006/112/EÜ ettevõtjate suhtes, kelle aastakäive ei ületa teatavat ülempiiri, ja suurendada kõnealust ülempiiri 65 000 eurole. Õiguslik alus Käibemaksudirektiivi artikkel 395. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanekul puudub mõju ELi eelarvele, sest Itaalia arvutab nõukogu määruse (EMÜ, EURATOM) nr 1553/89[6] artikli 6 kohaselt hüvitise. 5. MUU TEAVE Ettepanek sisaldab aegumisklauslit. 2013/0299 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS, millega Itaalia Vabariigil lubatakse jätkuvalt kohaldada erimeedet, millega tehakse erand ühist käibemaksusüsteemi käsitleva direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 285 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ[7], mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, eelkõige selle artikli 395 lõiget 1, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Kirjas, mille komisjon registreeris 8. aprillil 2013, taotles Itaalia luba kohaldada erandit direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 285, et jätkata käibemaksuvabastuse kohaldamist maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa teatavat ülempiiri, ja tõsta kõnealune piirmäär 30 000 eurolt 65 000 eurole. Nimetatud meetmega oleksid kõnealused maksukohustuslased jätkuvalt vabastatud teatavatest või kõigist käibemaksuga seotud kohustustest, millele on osutatud direktiivi 2006/112/EÜ XI jaotise 2.–6. peatükis. (2) Komisjon teavitas muid liikmesriike Itaalia taotlusest 10. juuni 2013. aasta kirjaga. Komisjon teatas 14. juuni 2013. aasta kirjas Itaaliale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave. (3) Liikmesriikidele on juba kättesaadav direktiivi 2006/112/EÜ XII jaotise kohane erikord, mida kohaldatakse väikeste ettevõtjate suhtes. Kõnealuse meetmega tehakse erand käibemaksudirektiivi artiklist 285 üksnes sel määral, kuivõrd erikorra kohane aastakäibe ülempiir ületab 5 000 euro piiri. (4) Nõukogu 15. septembri 2008. aasta otsusega 2008/737/EÜ[8] lubati Itaalial kuni 31. detsembrini 2010 kohaldada erandmeetmena käibemaksuvabastust maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa 30 000 eurot. Erandi kohaldamist pikendati kuni 31. detsembrini 2013 nõukogu otsusega 2010/688/EL[9]. Arvestades, et kõnealune piirmäär on vähendanud väiksemate ettevõtete käibemaksukohustusi, tuleks Itaalial lubada kohaldada meedet veel ühe piiratud ajavahemiku jooksul ning tõsta osutatud ülempiir 65 000 eurole. Maksukohustuslased võivad endiselt vabalt valida tavapärase käibemaksusüsteemi. (5) Meetme kättesaadavaks tegemiseks suuremale hulgale VKEdele tuleks kooskõlas komisjoni teatise „Kõigepealt mõtle väikestele” eesmärkidega (Euroopa algatus „Small Business Act”” (KOM(2008) 394, 25. juuni 2008), lubada Itaalial tõsta aastakäibe piirmäär, mille puhul võib teatavad maksukohustuslased käibemaksust vabastada, 30 000 eurolt 65 000 eurole. (6) Komisjon lisas käibemaksuga seotud kohustuste lihtsustamist käsitleva nõukogu direktiivi (millega muudetakse direktiivi 77/388/EMÜ) 29. oktoobri 2004. aasta ettepanekule[10] sätted, millega liikmesriikidel lubatakse kehtestada käibemaksust vabastamise korra kohase aastakäibe ülempiiriks 100 000 eurot või samaväärne summa riigi valuutas, kusjuures kõnealust ülempiiri võib igal aastal ajakohastada. Itaalia esitatud pikendamistaotlus vastab kõnealusele ettepanekule, mille suhtes nõukogu ei ole veel kokkuleppele jõudnud. (7) Itaalia Vabariigi esitatud teabe kohaselt ei avalda kõrgem piirmäär olulist mõju lõplikus tarbimisetapis kogutava maksutulu summale. (8) Erandi kohaldamine ei mõjuta käibemaksust tulenevaid Euroopa Liidu omavahendeid, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Erandina direktiivi 2006/112/EÜ artiklist 285 lubatakse Itaalial kohaldada käibemaksuvabastust maksukohustuslaste suhtes, kelle aastakäive ei ületa 65 000 eurot. Itaalia võib kõnealust maksuvabastuse ülemmäära suurendada selleks, et säilitada maksuvabastuse reaalväärtus. Artikkel 2 Käesolev otsus jõustub selle teatavakstegemise päeval. Otsust kohaldatakse 1. jaanuarist 2014 kuni kuupäevani, mil jõustub direktiiv, millega muudetakse aastakäibe ülempiire, millest väiksema käibega maksukohustuslaste suhtes võib kohaldada käibemaksuvabastust, või kuni 31. detsembrini 2016, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem. Artikkel 3 Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] EÜT 71, 14.4.1967, lk 1303–1312. [2] ELT L 249, 18.9.2008, lk 13–14. [3] ELT L 294, 12.11.2010, lk 12–13. [4] ELT C 24, 29.1.2005, lk 10. [5] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2004:0728:FIN:ET:PDF [6] EÜT L 155, 7.6.1989, lk 9–13. [7] ELT L 347, 11.12.06, lk 1. [8] ELT L 249, 18.9.2008, lk 13–14. [9] ELT L 294, 12.11.2010, lk 12–13. [10] KOM(2004) 728 (lõplik) (ELT C 24, 29.1.2005, lk 10).