ET    ET ET 
 
ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 23.2.2009 
SEK(2009) 218  
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Lisatud dokumendile: 
 
ARENGUMAADES KATASTROOFIOHU  VÄHENDAMISE TOETAMIST 
KÄSITLEV ELi STRATEEGIA 
  
MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE
  
  
{KOM(2009) 84 lõplik} 
{SEK(2009) 217} {SEK(2009) 220}
 
ET 2   ET 1. M ÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE  
Katastroofid kahjustavad arengut  ja seavad ohtu aastatuhande arengueesmärkide saavutamise. 
Praegu on suurenenud nii loodusjõududest tulene vate ohtudega seotud katastroofide sagedus 
kui ka intensiivsus. Kliimamuutused võivad juba  praegu suurendada viimasel ajal sagenenud 
katastroofide arvu ja intensiivsust. Katastr oofid tabavad kõige tõ sisemalt arengumaid, kuna 
need on kõige haavatavamad ning nende suutlik kus toime tulla on kõige väiksem. Kogemused 
on näidanud, et katastroofiohu vähendamisel on te htud kulutused väga soodsas suhtes saadava 
kasuga.  
Euroopa Liit on suurim ametliku arenguabi ja humanitaarabi andja maailmas. EL on 
üleilmselt esindatud ning tal on laiaulatus likud kogemused erinev ate katastroofiohu 
vähendamist käsitlevate projektide ja progr ammidega, kuid tal puudub raamistik, mille abil 
katastroofiohu vähendamisega seotud abi sidu sal ja kooskõlastatud v iisil arengumaadele 
suunata. Arvestades ohtu, mida katastroofid ar engupüüdlustele ja investeeringutele kujutavad, 
peab EL toetama arengumaid nende katastr oofiohtu vähendamisega seotud jõupingutustes 
ning muutma samal ajal oma arenguabi katastroofidele vastupanuvõimelisemaks ning tagama, et sellega vähendatakse ka haavatavust ohtude suhtes.  
Käesolev proportsionaalne mõjuhinnang oli aluseks komisjoni va stuvõetud teatisele 
arengumaades arengukoostöö ja humanitaarabi kaudu katastroofiohu vähendamise toetamist 
käsitleva ELi strateegia kohta, et to etada 2005. aasta Hyogo tegevusraamistikku
1 ja 
aastatuhande arengueesmä rkide saavutamist.  
Nii strateegias kui ka mõjuhinnangus lähtutakse  ning need peegeldava d 2008. aasta jaanuarist 
detsembrini kodanikuühiskonna organisatsiooni de, ÜRO agentuuride, arengumaade, 
rahvusvaheliste rahastamisasutuste, ELi liikmesrii kide ja erasektoriga peetud avaliku arutelu 
tulemusi. 
Mõjuhinnangus toonitatakse vajadu st ELi meetmete järele ja nimetatud meetmete võimalikku 
lisaväärtust. See hõlmab kolme valikuvõimaluse hindamist:  
(1) senise poliitika jätkamine;  
(2) arengumaades katastroofiohu vähendamise toetamist käsitleva ELi strateegia 
väljatöötamine, millega suunatakse ainult Euroopa Ühenduse vahendite kasutamist, 
ning  
(3) arengumaades katastroofiohu vähendamise toetamist käsitleva ELi strateegia 
väljatöötamine, mida kasutatakse EÜ ja ELi liikmesriikide katastroofiohu 
vähendamise üldise ja kõikehõlmava raamistikuna. 
Seejuures vaadeldi eelkõige nende võimali kku poliitilist, majandus likku, sotsiaalset ja 
keskkonnalast mõju.  
Kuigi kõigil nimetatud poliitikavalikuil on seos es katastroofiohu vähendamise toetamisega 
arengumaades omad eelised, järeldub mõju hindami sest, et tõhususe, sidususe ja järjepidevuse 
huvides ning selleks, et arvestada juba ette pa rtneri vajadustega, peaks komisjon eelistama 
kolmandat valikuvõimalust, mis oleks parim lahe ndus tegelike vajaduste rahuldamiseks ning 
mis samal ajal ühildub katastroofiohu vähe ndamist käsitlevate ELi kohustuste ning abi 
tõhusust käsitlevate rahvusvahe liste ja EÜ kohustu stega. Arengumaades katastroofiohu 
vähendamise toetamist käsitleva ELi stra teegia keskendub eelkõige katastroofiohu 
vähendamisega seotud jõupingutuste võimaliku killustumise ja/või dubleerimise vältimisele 
                                                 
1 Vastu võetud 2005. aastal katastroofide vähendamise alasel ülemaailmsel konverentsil. 
 
ET 3   ET lähitulevikus, kui komisjon ja kümmekond liikmesriiki suurendavad oma toetust 
katastroofiohu vähendamisele. Strateegia toetuks EÜ2 ja liikmesriikide seni tehtud 
strateegilisele tööle ning arendaks tehtut edasi, samuti ulatuslikele kogemustele, mis on 
saadud arengumaade piirkondades katastroofio hu vähendamise programmide ja projektide 
teostamisel.  
Soovitavad meetmed ELi tasandil on seega seletatavad järgmiste tegurite abil: 
• Euroopa arengukonsensus ning Euroopa  konsensus humanitaarabi valdkonnas 
kohustavad ELi jätkama katastroofiohu vä hendamisega seotud meetmete võtmist. 
ELi strateegia edendab ühtset arusaama pr ioriteetidest ning p iirkondadest, kus ELi 
vahendid võivad saavutada kõige suurema efekti. 
• Euroopa Liit on suurim abiandja maailm as, kuid peab tegema täiendavaid 
edusamme tõhususe, tulemuslikkuse ja madalamate tehingukulude valdkonnas. 
Sellele aitab kaasa kogu ELi kattev ka tastroofiohu vähendamise raamistikku 
hõlmav tihe koostöö ning see kujutab endast  ka head poliitikat ja tava; ELi 
ühismeetmed on tõhusamad kui liikmesriikide eraldi võetavad meetmed, samuti täiendavad ühismeetmed üksteist paremini. 
• Komisjoni ja liikmesriikide erinevate tugevuste täielik strateegiline kasutamine 
katastroofiohu vähendamiseks on täielikult kooskõlas ka abi tõhusust käsitleva 
Pariisi deklaratsiooni ning ELi tegevusj uhendiga vastastikuse täiendavuse ja 
tööjaotuse kohta arengupoliitikas. 
• ELi partnerriigid saavad kasu doonorriikide tegevuse pa remast kooskõlastamisest 
(vähem doonorriike, konkreetsemad sõnumid) ning võib-olla märkimisväärsemast toetusest katastroofiohu vähendamisele, võt tes arvesse rahastamise suurendamist 
ning abi dubleerimise ja/või killustatuse vähenemist. 
                                                
 
2 Komisjoni teatis Euroopa Liidu katastroofidele reageerimise suutlikkuse suurendamise kohta 
(KOM(2008)130); Ülemaailmse kliimamuutuste liidu loomine Euroopa Liidu ja kliimamuutustest enim 
mõjutatud vaeste arengumaade vahel (KOM(2007)540);  ELi katastroofidele ja kriisidele reageerimise 
võime tugevdamine (KOM(2005)153); kõrge esindaja ja komisjoni ühisdokument kliimamuutuste ja 
rahvusvahelise julgeoleku kohta (S113/08) ning komisjoni talituste töödokument katastroofideks 
valmisoleku ja nende ennetamise kohta (2003).