2007/ECFIN/021

[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 30.9.2008

KOM(2008)590 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

EUROOPA ÜHENDUSTE LAENUTEGEVUSE KOHTA 2007.AASTAL {SEK(2008)2504}

(komisjoni esitatud)

SISUKORD

1. SISSEJUHATUS 3

2. LAENAMINE 3

3. LAENUDE ANDMINE KOLMANDATES RIIKIDES 4

3.1. Ülevaade 4

3.2. Ühenduse makromajanduslik finantsabi 4

3.3. EIP finantstehingud laenumandaatide alusel 5

3.3.1. Tehingute maht 6

3.3.2. Riskijaotuse osas saavutatud edu 6

3.3.3. Välispoliitika eesmärkide saavutamisele kaasa aitamine 7

3.3.4. Koostöö komisjoniga 9

3.3.5. Koostöö teiste rahvusvaheliste finantsasutustega 9

4. LAENUTEHINGUTE MÕJU EELARVELE 10

4.1. Eelarvetagatised 10

4.2. Muu tegevus 11

1. SISSEJUHATUS

Nõukogu otsustes, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste laenude erinevad rahastamisvahendid, on nõutud, et komisjon teavitaks igal aastal nõukogu ja Euroopa Parlamenti nende vahendite kasutamisest. Selleks et neid teavitamisnõudeid täita, kirjeldatakse käesolevas aruandes iga asjaomase valdkonna laenutehinguid.

Väljaspool ühendust sõlmitud laenutehingute puhul nõutakse vastavates nõukogu otsustes,[1] et komisjon annaks nõukogule ja parlamendile igal aastal teavet selliste kandidaatriikides, Vahemere piirkonnas, Ida-Euroopas, Lõuna-Kaukaasias ja Venemaal, Aasias ja Ladina-Ameerikas ning Lõuna-Aafrika Vabariigis tehtavate Euroopa Investeerimispanga (EIP) finantstehingute kohta (laenud ja laenutagatised), mis on tagatud liidu eelarvega.

Et anda täielik ülevaade laenutegevusest, esitatakse aruandes lühikokkuvõte laenutegevuse rahastamiseks kogutud vahenditest, ühenduse poolt kolmandatele riikidele antud makromajanduslikust finantsabist ning ühenduse laenudega seotud intressitoetustest ja tagatistest. Lisaks antakse aruandes teavet Euratomi laenutehingute kohta.

Üksikasjalikum teave eespool osutatud tegevuste kohta koos statistiliste tabelitega on esitatud aruandele lisatud töödokumendis (edaspidi „lisa”)[2]. Käesolevas aruandes esinevad viited tabelitele osutavad lisale, kui ei ole märgitud teisiti.

2. LAENAMINE

Nõukogu heakskiidu saanud laenutehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma asjaomase ühenduse (EÜ, Euratom) nimel laenu kapitalituru vahenditest[3].

2007. aastal kasvas Euroopa ühenduste ja EIP võetud laenude kogusumma 13,8 % ehk eelmise aasta 48,1 miljardilt eurolt 54,7 miljardile eurole (vt tabel ja joonis lisa punktis 1.1). See märkimisväärne suurenemine on tingitud peamiselt EIP laenude väljamaksmise kiirenemisest, mis tõi aasta jooksul kaasa laenuprogrammi laienemise. Samuti täheldas EIP, et turutingimused on väga soodsad, kuna pärast riskantsete hüpoteeklaenude kriisi suurenes oluliselt nõudlus panga pakutavate esmaklassiliste rahastamisvahendite järele.

Euroopa Ühenduse puhul lähtub laenamine otsustest, mis käsitlevad Euratomi laene, makromajanduslikku finantsabi ja laene maksebilansi tasakaalustamiseks. 2007. aastal laenati 1994. aastal vastuvõetud otsuse alusel Euratomi kasuks 39 miljonit eurot. 10. detsembril 2007. aastal võeti vastu uus 50 miljoni euro suurust makromajanduslikku finantsabi käsitlev otsus, kuid sellega ei kaasnenud väljamakseid ega laenuvõtmist 2007. aastal. Laenud on kavandatud välja maksta kahes võrdses osas alates 2008. aastast.

Võttes arvesse tagasimaksed, tühistamised ja vahetuskursi kõikumised, oli tagasimaksmata laenude kogusumma 31. detsembril 2007. aastal 255,4 miljardit eurot, mis on 2,8 % rohkem kui 2006. aastal (vt tabel 1.2.).

Eurolaenude ja ühendusevälistes vääringutes võetud laenude osakaal on esitatud lisa punktis 1.3 (vt tabel 1.3).

3. LAENUDE ANDMINE KOLMANDATES RIIKIDES

3.1. Ülevaade

Nendele kolmandatele riikidele, kellel on koostöölepingud ühendusega, antakse finantsabi mitmesuguses vormis, mis sõltub asjaomastest geograafilistest piirkondadest ja eesmärkidest, mida taotletakse.

Üldiselt on finantstehingud, mida komisjon haldab nõukogu otsuste alusel, kahepoolsed laenud (makromajanduslik finantsabi või toetus maksebilansi tasakaalustamiseks), millega ühendus aitab taastada riigi makromajanduslikku tasakaalu.

EIP annab omavahenditest laene üksikprojektide otserahastamise või üldiste laenude vormis pankadele, kes seejärel eraldavad raha väiksematele kohalikele projektidele. Mõned neist laenudest on tagatud liidu eelarvest ning, kui ei ole märgitud teisiti, on vaatluse all käesolevas aruandes. 2007–2013 üldmandaadi alusel võib EIP pakkuda ka laenutagatisi. Ühenduse või liikmesriikide ressursside haldamisel (eelkõige Vahemere piirkonnas ja AKV-riikides) kasutab EIP suuremat hulka finantsvahendeid (alates riskikapitalist kuni eelislaenudeni).

Finantsmeetmete võtmiseks ELi liikmesriikides ja teatavates kolmandates riikides (Armeenia, Venemaa ja Ukraina) on määratud Euratomi laenude rahastamisvahend[4].

Geograafilised piirkonnad, kus ühendus teeb laenutehinguid 2007. aastal, on loetletud tabelites 2.1 ja 2.2.

3.2. Ühenduse makromajanduslik finantsabi

Makromajanduslik finantsabi laenude näol on erandlik ja moodustab ühe osa rahvusvahelise üldsuse jõupingutustest toetada koos Bretton Woodsi institutsioonidega maksebilansi tasakaalustamist teatud riikides, kellel on üleminekuaegseid makromajanduslikke raskusi. Makromajanduslik finantsabi keskendub naaberpiirkondadele, nt Lääne-Balkanile ja Kaukaasiale. Väljamaksed sõltuvad sellest, kas abi saavad riigid vastavad makromajandusliku stabiliseerimise ja struktuurireformide nõuetele. Seetõttu on tehingute arv igal aastal piiratud ja eri aastatel antud abi on raske objektiivselt võrrelda.

Tabelis 2.2 on loetletud kõnealuse vahendi alusel antud toetused ja laenud. 2007. aastal võeti vastu makromajanduslikku finantsabi käsitlev uus otsus, millega nähakse Liibanonile ette toetus 50 miljoni euro suuruse laenu ja kuni 30 miljoni euro suuruste toetuste näol. Väljamakseid on kavas hakata tegema 2008. aastal. Täiendavat teavet selle kohta on esitatud komisjoni iga-aastases aruandes makromajandusliku finantsabi kohta kolmandatele riikidele[5].

3.3. EIP finantstehingud laenumandaatide alusel

Käesolevas punktis, mida on täiendatud lisas esitatud teabega, on esitatud 2007. aasta aruanne, mis tuleb nõukogu otsuse 2000/24/EÜ artikli 2 ja nõukogu otsuse 2006/1016/EÜ artikli 6 kohaselt esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

2007. aastal kehtisid kaks osaliselt kattuvat EIP välislaenude mandaati, sest 31. jaanuaril 2007 lõppenud 2000–2006 üldmandaati pikendati 31. juulini 2007 nende geograafiliste piirkondade osas, kus laenude ülemmäära ei oldud saavutatud, ning 1. veebruaril 2007 jõustus uus 2007–2013 üldmandaat. Esimesed laenulepingud uue mandaadi alusel allkirjastati teisel poolaastal pärast EIP ja ühenduse vahelise uue tagatislepingu sõlmimist 2007. aasta augustis.

Kuni 31. juulini 2007 jätkus kõikides piirkondades laenude andmine 2000–2007 üldmandaadi alusel, välja arvatud Vahemere piirkonnas, kus mandaadi ülemmäär oli saavutatud 2006. aasta lõpuks. Kokkuvõte EIP laenutehingutest asjaomastes piirkondades alates 2000. aastast on esitatud lisa punktis 2.3.

Mõlemad mandaadid kohustavad komisjoni igal aastal andma Euroopa Parlamendile ja nõukogule teavet mandaadi alusel tehtud tehingute ja nende mõju kohta ELi välispoliitika eesmärkide saavutamisele, pidades silmas EIP rakenduslikke eesmärke, ning esitama hinnangu EIP ning mandaadiga hõlmatud valdkondades tegutsevate muude rahvusvaheliste finantsasutuste vahelise koostöö kooskõlastamise ja ulatuse kohta. Lisaks on komisjon 2000–2006 üldmandaadi alusel kohustatud esitama teavet nõukogu otsuse 2000/24/EÜ artikli 1 lõike 3 kohase riskijaotuse osas tehtud edusammudest. Samuti on komisjon 2007–2013 üldmandaadi alusel kohustatud hindama EIP ja komisjoni vahelise koostöö ulatust.

Kuna 2007–2013 üldmandaadi alusel 2007. aastal tehtud tehingute arv oli piiratud, hõlmab käesolev aruanne ja lisa ka EIP finantstehingute mõju ja tõhususe hinnangut ning nende tähtsust ELi välispoliitika eesmärkide saavutamisel ning teavet EIP koostöö kohta muude rahvusvaheliste finantsasutuste ja komisjoniga. Alates järgmisest aastast, kui on oodata tehingute arvu olulist suurenemist, koostatakse kõnealuse hinnangu kohta eraldi aruanne.

Lisa punkti 2.19 tabelites on valdkondade ja piirkondade lõikes esitatud teave EIP 2007. aasta rahastamistegevuse kohta Aafrikas, Kariibi mere piirkonnas ning Vaikse ookeani piirkonna riikides ning ülemeremaades ja –territooriumidel. Nende Cotonou partnerluslepingu ja ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise otsuse raames tehtud tehingute osas ei kehti ühenduse tagatis ning seepärast neid käesolevas aruandes ei käsitleta. 2007. aasta EIP aastaaruanne, mis käsitleb AKV-ELi Cotonou partnerluslepingu investeerimisrahastut, on kättesaadav veebisaidil www.eib.org.

3.3.1. Tehingute maht

2007. aastal sõlmis pank laenulepinguid kogumahus 3,723 miljardit eurot, sellest 1,825 miljardit eurot laenati 2000–2006 üldmandaadi alusel (lõppes 31. juulil 2007) ning 1,898 miljardit eurot 2007–2013 üldmandaadi alusel.

Tabelis I on esitatud ülevaade EIP 2007. aasta välislaenudest ühenduse tagatud mandaatide alusel sektorite ja geograafiliste piirkondade lõikes. Üksiklaenud on loetletud lisa punktis 2.13 ning laenumahtude kogusummad mandaatide lõikes on esitatud punktis 2.4.

Tabel 1: 2007. aastal mandaatide alusel sõlmitud laenulepingud sektorite lõikes (miljonites eurodes)

Piirkond: | Kokku | Transpordiinfrastruktuur | Krediidiliinid | Energia | Tööstus ja teenused | Telekommunikatsioon | Vesi, kanalisatsioon |

Energia - varustuskindlus | X | X | X | X | X |

Keskkonna kaitse ja parandamine | X | X | X | X | X |

Erasektori arendamine, VKEd | X | X | X |

Infrastruktuuri arendamine, sealhulgas üleeuroopaliste võrkude laiendamine | X | X | X | X |

Ühinemiseelne toetus | X |

ELi kohaloleku toetamine (välismaised otseinvesteeringud, tehnoloogia ja oskusteabe siire) | X |

Energiasektoris mandaadi alusel antud laenud moodustasid 2007. aastal 13 %. EIP rahastas energiainvesteeringuid Egiptuses (kaks gaasiküttega kombineeritud tsükliga elektrijaama), Marokos (hüdroelektri projektid), Bosnia ja Hertsegoviinas (hüdroelektrijaamade ja jaotusvõrkude taastamine) ning Lõuna-Aafrikas (kõrgepingeliinide ehitamine).

938 miljonit eurot ehk 25 % mandaadi alusel tehtud finantstehingutest olid suunatud panga üldeesmärgi saavutamisele, milleks on keskkonnasäästliku arengu edendamine partnerriikides. Ühinemiseks valmistuvates riikides moodustas 2007. aastal selle mandaadi alusel, mille eesmärk on toetada eelkõige keskkonnakaitse projekte, laenatud summa 731 miljonit eurot ehk 42 % kõikidest piirkonna laenutehingutest. Rahastatud projektid hõlmasid ühistranspordiga seotud projekte Türgis ja taastuvenergia projekti Bosnia ja Hertsegoviinas. Vahemere piirkonnas rahastati 120 miljoni euro ulatuses Iisraeli veesektori keskkonnakavasid, et tervisele ohutu joogivee tagamisega parandada keskkonda ja inimeste tervist. Samal eesmärgil rahastati Aasias 60 miljoni euro ulatuses Manila piirkonna veevarustuse ja –jaotuse infrastruktuuri laiendamise ja parandamise projekti ning Ladina-Ameerikas 27 miljoni euro ulatuses Panama City kanalisatsiooni ja keskkonnatingimuste parandamise projekti.

Krediidiliinid erasektori arendamise toetuseks moodustasid kõikidest laenutehingutest 28 %, millest suurem osa läks Vahemere piirkonda – Jordaaniasse, Liibanoni, Süüriasse ja Tuneesiasse. 2007. aastal moodustasid krediidiliinid VKE-de toetuseks Vahemere piirkonnas rohkem kui poole kogu laenumahust. Teine osa, 40 % krediidiliinide kogumahust, läks ühinemiseks valmistuvatele riikidele nagu Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia ja Türgi. Tööstus- ja teenustesektoris rahastati ühte puitlaastplaatide ja keskmise tihedusega puitkiudplaatide tehase laiendamise projekti Lõuna-Aafrikas ning riigi teadussuutlikkuse arendamise projekti Türgis. Investeeringud tööstus- ja teenustesektorisse moodustasid 11 % kõikidest laenutehingutest.

Kolmandiku 2007. aastal mandaadi alusel sõlmitud laenulepingutest moodustasid laenud transpordi infrastruktuuri parandamiseks, sealhulgas raudteede, maanteede, sadamate ja linnatranspordi arendamiseks. Enamik (65 %) transpordisektori laenudest anti investeeringuteks ühinemiseks valmistuvates riikides – Türgis, Serbias, Bosnia ja Hertsegoviinas ning Albaanias. 76 % nendest laenudest läks raudtee infrastruktuuri ehitamiseks või moderniseerimiseks ning 24 % üleeuroopaliste võrkudega seotud transpordisõlmede arendamiseks. Ka idapoolsetes naaberriikides, Ukrainas ja Moldovas, antud esimesed laenud läksid prioriteetsete üleeuroopaliste võrkudega seotud maanteetranspordi sõlmede taastamiseks. Koos nende kahe tehinguga moodustasid üleeuroopalise transpordivõrkude laiendamiseks antud laenud 34 % transpordivaldkonna laenudest. Mandaadi alusel rahastati kahte täiendavat transpordiprojekti Marokos (teemaksuga maanteelõigu ehitamine) ja Uruguais (erakonteinerterminali laiendamine Montevideo sadamas). 8 % kõikidest laenutehingutest tehti telekommunikatsiooni sektoris kahe projekti rahastamiseks Ladina-Ameerikas. Peruus rahastatav projekt hõlmab telefoniside, kiire internetiside, andmeedastuse, tasulise kaabel- ja satelliittelevisiooni ning VSAT teenuste pakkumiseks vajalike süsteemide ostmist ja paigaldamist. Brasiilias on projekt seotud GSM-võrgu paigaldamise, töökorda seadmise ja toimimisega, mis on vajalik üleminekuks CDMA-võrgust GSM-võrku.

Aasia ja Ladina-Ameerika on areneva majandusega piirkondadest kõige kaugemad, kuhu ELi välismaised otseinvesteeringud ulatuvad. Seni on EIP Aasia ja Ladina-Ameerika mandaatide alusel toetanud välismaiste otseinvesteeringute kaudu ELi kohalolekut kõnealuses piirkonnas.

EIP hindab oma tehingute lisandväärtust raamistiku alusel, mis toetub järgmisele kolmele sambale[6]:

1. sammas – kooskõla ELi poliitikaeesmärkidega ning nende saavutamisele kaasa aitamine;

2. sammas – projekti kvaliteet ja usaldusväärsus; ning

3. sammas – EIP rahaline ja mitterahaline toetus projektile.

Selle raamistiku alusel hinnatakse iga üksikut finantstehingut, kasutades selleks asjaomaseid näitajaid. 2007. aastal mandaadi alusel sõlmitud finantstehingutest 84 % olid EIP hinnangul suurel määral kooskõlas mandaadi eesmärkide ja prioriteetidega ning toetasid oluliselt nende saavutamist. Seda kajastab 1. samba alusel projektidele antud hinnang „väga hea”. 2. samba alusel said hinnangu „väga hea” 39 % projektidest ning hinnang „hea” anti 55 %-le projektidest. 3. samba alusel anti 81 %-le projektidest hinnang „väga hea” ning 16 %-le „hea”.

3.3.4. Koostöö komisjoniga

Nõukogu otsusega 2006/1016/EÜ kutsutakse komisjoni ja EIPd üles suurendama EIP tegevuse kooskõla ELi poliitikatega ning kasutama selleks eelkõige korrapärast ja süstemaatilist dialoogi ja varaseid konsultatsioone poliitikate, strateegiate ja projektide kavandamise osas. Sel eesmärgil allkirjastasid EIP ja komisjon 26. mail 2008. aastal vastastikuse mõistmise memorandumi, milles määratletakse kõnealuse tugevdatud koostöö tingimused.

Eesmärgiga suurendada ELi üldise rahastamise sidusust välislaenude mandaadiga hõlmatud piirkondades, otsitakse võimalusi EIP rahastamistegevuse ühendamiseks vajaduse korral ELi eelarvevahenditega, muu hulgas selliste vahendite kaudu nagu ühinemiseelne abi (IPA) ja Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahend ning Lõuna-Aafrika puhul arengukoostöö rahastamisvahend.

Selleks et toetada EIP omavahenditest antavat finantsabi, haldab EIP Vahemere piirkonna puhul ELi eelarvevahendeid tehnilise abi, riskikapitali ja teatavate EIP laenude suhtes kehtivate intressitoetuste valdkonnas, mille kohta on esitatud üksikasjalik teave lisa punktis 2.11.

Lisaks tegid komisjon ja EIP koostööd ELi naabruspoliitika investeerimisrahastu asutamisel, kuhu koondatakse EIP ja muude ELi avalike finantsasutuste laenutehingute toetamise kaudu täiendavaid vahendeid infrastruktuuri projektide rahastamiseks peamiselt energia-, transpordi- ja keskkonnasektoris kogu Euroopa naabruspoliitikaga hõlmatud piirkonnas. Samuti teevad komisjon ja EIP tihedat koostööd ELi finantsvahendite raames, millega toetatakse ühinemiseelse abi alusel Lääne-Balkani riike.

3.3.5. Koostöö teiste rahvusvaheliste finantsasutustega

EIP jätkas 2007. aastal aktiivselt oma tehingute tõhustamise poliitikat, tugevdades ja arendades täiendavalt operatiivset koostööd muude rahvusvaheliste finantsasutustega.

2006. aasta lõpus sõlmisid Euroopa Komisjon, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank ning Euroopa Investeerimispank kolmepoolse lepingu, mis käsitleb operatiivset koostööd Ida-Euroopas, Lõuna-Kaukaasias, Venemaal ja Kesk-Aasias, ning 2007. aastal alustati selle täitmist tiheda dialoogiga kolme institutsiooni vahel ja tulevaste ühisprojektide kavandamisega. Samuti on EIP ja EBRD omavahel tihedalt seotud muude algatuste ja partnerluste kaudu (nt ühisabi Euroopa eri piirkondade projektide toetamiseks (JASPERS), mis on tehnilise abi algatus ELi regionaalpoliitika raames).

2007. aastal hakkas EIP tegema muude rahvusvaheliste finantseerimisasutustega ametlikku koostööd ka keskkonna alal: koostöös EBRD-ga loodi mitmepoolne süsinikukrediidi fond, Maailmapangaga Euroopa süsinikufond ning käivitati EIP-KfW süsinikuprogramm. 2007. aasta EIP foorumi ajal Ljubljanas asutati süsinikukrediidi fond 2012. aastale järgnevaks perioodiks, mis on EIP ja Euroopa kolme juhtiva riikliku finantsasutuse – Instituto de Crédito Oficial , KfW ja Põhjamaade Investeerimispanga (NIB) – kliimamuutuste alase koostöö otsene tulemus.

EIP, EBRD, CEB, NIB ja Põhjamaade Keskkonna Finantseerimiskorporatsioon tegutsevad ka edaspidi lähtuvalt Euroopa keskkonnakaitse põhimõtetest, mida komisjon jõuliselt toetab.

Muud üksikasjad on esitatud lisa punktis 2.9.

4. LAENUTEHINGUTE MÕJU EELARVELE

Laenutehingud mõjutavad liidu eelarvet siis, kui nendega kaasnevad ühenduse tagatised, intressitoetused või eritingimused, mida laenuandja seisukohast saab võrrelda riskiga seotud tehingutega.

4.1. Eelarvetagatised

22. detsembril 2004. aastal otsustas nõukogu muuta otsust 2000/24/EÜ, et võtta arvesse Euroopa Liidu laienemist ja Euroopa naabruspoliitikat (nõukogu otsus 2005/47/EÜ[7]).

Ühenduse tagatise piirmäär on 65 % laenude kogusummast, millele lisanduvad kõik seonduvad summad (1997–2000 üldmandaadi alusel 70 %). Lisaks andis nõukogu 22. detsembril 2004. aastal EIP-le ühenduse tagatise teatud tüüpi projektidele Venemaal, Ukrainas, Moldovas ja Valgevenes antud laenudest tulenevate kahjude vastu (nõukogu otsus 2005/48/EÜ[8]). Avatud krediidiliinide ülemmäär on 500 miljonit eurot ja EIP-le antakse erandlik sajaprotsendiline ühenduse tagatis.

Tagatud laenuperiood lõppes 31. jaanuaril 2007 ning seda pikendati automaatselt kuue kuu võrra, kuna laenude ülemmäära ei oldud selleks kuupäevaks saavutatud.

2007. aastal (2000–2006 üldmandaadi viimane aasta) sõlmis EIP laenulepinguid kogusummas 1,595 miljardit eurot, misjärel oli selle mandaadi (20,060 miljardit eurot[9]) alusel antud laenude kogumaht 19,587 miljardit eurot, mis moodustas 98 % ülemmäärast.

Üksikasjalik ülevaade tagatiste olukorrast on esitatud komisjoni poolaastaaruandes üldeelarvest kaetavate tagatiste kohta[10].

19. detsembril 2006 andis nõukogu EIP-le ühenduse tagatise ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks (otsus 2006/1016/EÜ[11]). Ühenduse tagatise ülemmäär on 65 % kõigi antud laenude ja tagatiste kogusummast, millest arvatakse maha tagastatud summad ning millele lisanduvad kõik seonduvad summad. EIP rahastamistehingute ülemmäär kõnealuse mandaadi alusel ajavahemikul 2007–2013 on 27,800 miljardit eurot, mis koosneb 25,800 miljardi euro suurusest põhiülemmäärast ja kahe miljardi euro suurusest vabatahtlikust mandaadist, mille kasutamise üle otsustab nõukogu 2010. aasta vahearuande tulemuste põhjal. 2007. aastal sõlmiti kõnealuse uue mandaadi alusel laenulepinguid 1,898 miljardi euro ulatuses (vt lisa punkt 2.3 ja tabel punktis 2.4).

4.2. Muu tegevus

Intressitoetusi anti ühenduse mitme programmi raames nii ELis kui ka väljaspool seda. Suurem osa nimetatud programmidest on lõpetatud ega mõjuta enam eelarvekulusid. Pooleliolevad programmid ja vaadeldavate aastate jooksul makstud intressitoetuste summad on esitatud tabelis 2.19.

2007. aastal sõlmis EIP MEDA eelarve alusel seitse riskikapitalitehingut ja 24 tehnilise abi tehingut, mille kogusumma on vastavalt 46,5 ja 17,5 miljonit eurot (täiendav teave kõnealuste tehingute kohta on esitatud lisa punktis 2.11).

[1] Nõukogu otsus 97/256/EÜ (muudetud nõukogu otsustega 98/348/EÜ ja 98/729/EÜ), mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 1997 kuni 31. jaanuarini 2000 (edaspidi „1997–2000 üldmandaat”), ning nõukogu otsus 2000/24/EÜ (muudetud nõukogu otsustega 2000/688/EÜ, 2000/788/EÜ, 2001/778/EÜ, 2005/47/EÜ ja 2006/174/EÜ), mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 2000 kuni 31. jaanuarini 2007 (edaspidi „2000–2006 üldmandaat”). Nõukogu otsusega 1999/786/EÜ (Türgi maavärinajärgsete taastamismeetmete programm (TERRA)) moodustatakse ja laiendatakse üldmandaate. Lisaks on nõukogu otsusega 2001/777/EÜ kehtestatud erimeede Põhjamõõtme raames Venemaa Läänemere valgalas asuvatele valitud keskkonnaprojektidele laenude andmise kohta. Nõukogu otsusega 2005/48/EÜ on kehtestatud erimandaat teatud tüüpi projektide jaoks Venemaal ja läänepoolsetes uutes iseseisvates riikides (Ukraina, Moldova ja Valgevene). Nõukogu otsusega 2006/1016/EÜ on kehtestatud uus üldmandaat, mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 („2007–2013 üldmandaat”).

[2] SEK(2007) […].

[3] Kuna ESTÜ asutamislepingu kehtivus lõppes 2002. aastal, ei ole uusi laene võetud.

[4] Nõukogu otsus 77/270/Euratom, mida on muudetud nõukogu otsusega 94/179/Euratom. Laenude võtmise ülemmäär Euratomi laenude rahastamiseks oli esialgu kehtestatud nõukogu otsusega 77/271/Euratom. Seejärel on ülemmäära tõstetud selle otsuse mitmete muudatustega, millest viimasega (nõukogu otsus 90/212/Euratom) tõsteti seda ühe miljardi eküü võrra ehk neljale miljardile eküüle.

[5] 2007. aasta kohta seni avaldamata. 2006. aasta kohta vt. KOM/2007/0493 lõplik.

[6] Vt ka lisa punktid 2.6–2.8.

[7] ELT L 21, 25.1.2005, lk 9.

[8] ELT L 21, 25.1.2005, lk 11.

[9] Kumulatiivsed sõlmitud laenulepingud v.a tühistatud lepingud (sealhulgas TERRA ja Türgi eri tegevusprogramm).

[10] KOM(2007) 66 ja SEK(2007) 241.

[11] ELT L 414, 30.12.2006, lk 95.