Kolmandas aruandes märgiti, et Brunei teatas komisjonile, et nii Horvaatia kui ka Liechtensteini kodanikele anti õigus viibida riigis ilma viisata kuni 90 päeva. Neid otsuseid ei oldud aruande vastuvõtmise ajaks siiski veel rakendatud. Pärast seda on komisjon ja Euroopa välisteenistus korduvalt palunud Bruneil vabastada nende riikide kodanikud viisanõudest, ajakohastada oma asjakohaseid veebisaite ja teavitada muudatustest IATAd. Komisjon sai nende kontaktide raames positiivseid signaale. Hiljuti, 6. aprillil 2016. aastal, teatas Brunei missioon ELi juures komisjonile kirjalikult, et viisavabadus kehtestatakse mõne nädala pärast.

17. detsembril 2015. aastal teatas Jaapan ametlikult Rumeenia välisministeeriumile, et Rumeenia kodanike, sealhulgas ajutiste passide kasutajate suhtes kehtestatud viisavabadust pikendati 31. detsembrini 2018. Sellest tulenevalt märgib komisjon, et Jaapaniga on täielik viisavabadus tagatud kuni 31. detsembrini 2018.

Määruses on sätestatud, et Euroopa Parlament või nõukogu võib volituste komisjonile delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Sellekohase otsuse saab Euroopa Parlamendis vastu võtta absoluutse häälteenamusega ja/või nõukogus kvalifitseeritud häälteenamusega.

Delegeeritud õigusakt (s.t viisavabaduse peatamine) jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei esita vastuväiteid nelja kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest või kui mõlemad institutsioonid on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Seda neljakuulist tähtaega pikendatakse seadusandja taotluse alusel kahe kuu võrra. Teisisõnu tähendab see, et lõpliku otsuse teevad Euroopa Parlament ja/või nõukogu.

Kui asjaomane kolmas riik ei ole kaotanud viisanõuet 12. aprilliks 2016, on komisjon nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001 alusel, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrusega (EL) nr 1289/2013 (edaspidi „määrus“), kohustatud võtma vastu delegeeritud õigusakti, millega peatatakse 12 kuuks viisavabaduse kohaldamine selle kolmanda riigi kodanike suhtes. Määruse kohaselt peab komisjon arvesse võtma ka tagajärgi, mida viisavabaduse peatamine tooks kaasa ELi ja selle liikmesriikide välissuhetele. Samamoodi märkisid 21 liikmesriiki määruse vastuvõtmise ajal, et „asjaomased liidu institutsioonid [on] kohustatud enne mis tahes ettepaneku või otsuse tegemist põhjalikult uurima ja arvesse võtma nii liidu kui ka selle liikmesriikide välissuhetele sellistest ettepanekutest või otsustest tuleneda võivaid võimalikke kahjulikke poliitilisi tagajärgi“.

Vastastikune viisavabadus on ELi ühise viisapoliitika põhimõte ja eesmärk, mille saavutamiseks peaks liit tegema aktiivselt jõupingutusi oma suhetes kolmandate riikidega, aidates seeläbi suurendada liidu välissuhete usaldusväärsust ja järjepidevust. Selle põhimõtte kohaselt võtab liit kolmanda riigi kodanike suhtes kehtestatud viisanõude kaotamise üle otsustamisel arvesse asjaolu, kas asjaomane kolmas riik on vastastikku vabastanud viisanõudest kõigi liikmesriikide kodanikud. Sellega seoses tuleb märkida, et Ühendkuningriik ja Iirimaa ei osale ühise viisapoliitika väljatöötamises. Alates 2001. aastast on EÜ/ELi õiguse alusel loodud erinevad mehhanismid, mis hõlmavad vastastikkuse põhimõtte kohaldamata jätmise korral võetavaid meetmeid. Komisjoni aktiivsel toetusel on enamik kaheksa kolmanda riigiga seoses teatatud vastastikkuse põhimõtte kohaldamata jätmise juhtumeid lahendatud.

c.Kanada (teate esitanud riigid: Bulgaaria ja Rumeenia)

6. aprillil 2016 toimus neljas kolmepoolne kohtumine. Kohtumisel selgitas Kanada, et 15. märtsil 2016 muutus kõigi viisanõudest vabastatud reisijate jaoks kohustuslikuks elektroonilise reisiloa (eTA) nõue. Kuid selleks et hõlbustada sujuvat üleminekut, kehtestati n-ö leebema kohtlemise periood, mis kestab kuni 29. septembrini 2016.

Kanada kinnitas taas, et kavatseb laiendada elektroonilise reisiloa süsteemi ka nendele Bulgaaria ja Rumeenia kodanikele, kes on reisinud viisa alusel Kanadasse viimase kümne aasta jooksul või kellel on kehtiv USA viisa (muu kui sisserändaja viisa), kuid mitte enne, kui elektroonilise reisiloa süsteem on stabiilne ja täielikult toimiv. Sellise laiendamise kuupäeva ei ole veel kindlaks määratud.

Kohtumisel esitas Kanada ka ajakohastatud teabe sisserände-eeskirjade rikkumise määra ja viisa väljastamisest keeldumise määra kohta; need on kaks peamist Kanada viisapoliitika raamistikus esitatud näitajat, mis on aluseks viisanõudest vabastamisele. Nii Bulgaaria kui ka Rumeenia puhul ületas eelkõige viisa väljastamisest keeldumise määr viimasel kolmel aastal väga palju nõutavat 4 % piirmäära (aastatel 2013–2015 oli mõlema riigi keskmine umbes 16 %). Sisserände-eeskirjade rikkumise määra käsitlevad näitajad – kolme aasta keskmine piirmäär on 3 % – olid mõlema riigi puhul suhteliselt paremad (aastatel 2013–2015): Bulgaaria – 4,3 %; Rumeenia – 2,5 %. Peale selle teatas Kanada, et rohkema teabe saamiseks teatavate valdkondade kohta (nt reisidokumentide ja isikut tõendavate dokumentide väljastamine; romade integreerimine; piirihaldus ja korruptsioonivastane võitlus) tegi Kanada ettepaneku korraldada eelolevatel kuudel mõlemasse liikmesriiki tehnilisi külastusi / ekspertkülastusi. Kuigi neid ei tohiks käsitada viisarežiimi ametliku läbivaatamisena, aitaksid ekspertmissioonid suurendada usaldust ja võimaldaksid Kanada ekspertidel teha kindlaks konkreetsed viisanõudest vabastamisega seonduvad riskid ja nende riskide leevendamise võimalused.

Seega puudub Bulgaaria ja Rumeenia kodanikel veel täielik vastastikune viisavabadus Kanadaga. Komisjon jälgib jätkuvalt olukorda, eelkõige seda, kas Kanada laiendab elektroonilise reisiloa süsteemi võimalikult peatselt teatavatele reisijakategooriatele, ning seejärel selle süsteemi kohaldamisala laiendamist teatavatele n-ö väikese riskiga esmakordsetele reisijatele.

d.Ameerika Ühendriigid (teate esitanud riigid: Bulgaaria, Horvaatia, Küpros, Poola ja Rumeenia)

23. veebruaril 2016 toimus neljas kolmepoolne kohtumine USAga. USA rõhutas, et kohustub laiendama USA viisavabadusprogrammi, kui liikmesriigid täidavad kõiki nõudeid. USA tunnustas liikmesriikide tehtud jõupingutusi.

Kohtumisel tutvustas USA viisa väljastamisest keeldumist käsitlevat 2015. aasta statistikat: Bulgaaria – 17,26 %; Horvaatia – 5,29 %; Küpros – 3,53 %; Poola – 6,37 %; Rumeenia – 11,16 %. Ühegi liikmesriigi puhul viiest ei saavutatud 3 % piirmäära, mis on ette nähtud USA immigratsiooni- ja kodakondsusseadusega.

USA nõutavate õiguskaitse valdkonna lepingute sõlmimisel on kõigis liikmesriikides väga edukalt edasi liigutud; peaaegu kõik lepingud on allkirjastatud. Kadunud/varastatud passidest Interpolile teatamist ei peetud takistuseks. USA alustab viisavabadusprogrammiga ühinemise eelduseks olevaid kohapealseid kontrolle viisavabadusprogrammi kandidaatriikides siiski üksnes siis, kui välisministeerium ja sisejulgeolekuministeerium leiavad, et on täidetud kõik immigratsiooni- ja kodakondsusseaduses sätestatud nõuded.

USA Kongress muutis viisavabadusprogrammi käsitlevat õigusakti 18. detsembril 2015. Uute sätete kohaselt on viisavabadusprogrammiga hõlmatud riikidest pärit reisijad, kellel on Iraagi, Iraani, Süüria või Sudaani kodakondsus (s.t topeltkodakondsusega isikud) või kes on viibinud neis riikides või Liibüas, Somaalias või Jeemenis mis tahes ajal alates 1. märtsist 2011, kohustatud üldjuhul alates 21. jaanuarist 2016 taotlema viisat ja ei või enam reisida viisavabadusprogrammi raames elektroonilise reisiloa (ESTA) alusel. See seadus võib avaldada mõju kõigile viisavabadusprogrammiga ühinenud liikmesriikidele. Ükski viisavabadusprogrammiga ühinenud liikmesriik ei teatanud neist viisavabadusprogrammis tehtud muudatustest komisjonile 30 päeva jooksul alates nende rakendamisest vastavalt määruse artikli 1 lõike 4 punktile a. Uus seadus sisaldas ka reisidokumentidega seotud muudatusi: alates 1. aprillist 2016 tohivad viisavabalt reisida üksnes biomeetriliste passidega reisijad.

Nende viisavabadusprogrammis tehtud muudatustega on kaasnenud uued reisipiirangud viisavabadusprogrammiga ühinenud riikide kodanike jaoks. Komisjon ja Euroopa välisteenistus edastasid Kongressile ja USA administratsioonile mitmel korral ELi murelikud seisukohad seoses USA õigusaktis sätestatud uute meetmetega ning kutsusid USAd üles rakendama seadust paindlikul moel, et piirata selle negatiivseid tagajärgi bona fide reisivate ELi isikute jaoks. Vastuseks neile mureküsimustele ja tuginedes õigusakti sätetele, otsustas USA valitsus iga üksikjuhtu eraldi käsitledes loobuda õigusakti kohaldamisest teatavatesse kategooriatesse kuuluvate isikute puhul lisaks õigusaktis sõnaselgelt sätestatud eranditele (s.t tööreisil viibivad sõjaväelased ja riigiteenistujad). ESTA vormi muudeti vastavalt ning nüüd on taotlejatel, kes leiavad, et nad kuuluvad neisse kategooriatesse, võimalik esitada täiendavat teavet ja USA ametiasutustel on võimalik teha igal üksikjuhul eraldi otsus selle kohta, kas nad vastavad ESTA saamise tingimustele.

Bulgaaria, Horvaatia, Küprose, Poola ja Rumeenia kodanike suhtes jääb kehtima viisanõue. Nende viie liikmesriigiga täieliku vastastikuse viisavabaduse saavutamise kontekstis on komisjoni pikaajaline seisukoht, et nende viie riigi kodanikele viisavabaduse andmisega ei kaasneks USA-le suurem rände- või julgeolekuoht. Sellepärast kutsub komisjon USAd üles kaaluma esimeses järjekorras ja kiiresti meedet, mis sarnaneb Kanada otsusele laiendada elektroonilist reisiluba n-ö väikese riskiga Bulgaaria ja Rumeenia reisijatele – s.t ESTA alusel võiksid saada reisida need nende viie riigi kodanikud, kes on seaduslikult reisinud USA viisa alusel viimase kümne aasta jooksul –, ning algatama vajaduse korral sellekohase õigusakti vastuvõtmise. Peale selle kutsub komisjon USAd üles kaaluma esitatud seadusandlikke algatusi, eelkõige seadust, mis käsitleb töökohtade loomist reisimise soodustamise kaudu („Jobs Originating through Launching Travel Act of 2015“).

Samaaegselt täielikku vastastikust viisavabadust käsitlevate aruteludega jälgib komisjon jätkuvalt, kuidas rakendatakse viisavabadusprogrammis tehtud muudatusi, millega kehtestati täiendavad reisipiirangud viisavabadusprogrammiga ühinenud riikide kodanike jaoks, ning suhtleb USAga eesmärgiga tagada, et nende muudatuste rakendamisel piiratakse nende negatiivset mõju bona fide reisivatele EList pärit isikutele. Sellega seoses kutsub komisjon USAd üles kaaluma esitatud seadusandlikke algatusi (nt reisijate võrdset kohtlemist käsitlev seadus „Equal Protection in Travel Act of 2016“), et leevendada topeltkodakondsusega isikutele kehtestatud piiranguid.

IV. Viisavabaduse peatamise tagajärgede hindamine

Parema õigusloome suunistes on ette nähtud, et isegi kui komisjoni käsutuses ei ole erinevaid poliitikavalikuid (nagu see on praeguses olukorras), kuid õigusakti vahetult kindlaksmääratud mõju on eelduste kohaselt suur, peaks komisjon seda mõju seadusandjatele selgitama, et nende otsus oleks tehtud kõiki asjaolusid arvesse võttes ja põhineks tõenditel.

a.Võimalik mõju ELi kodanike jaoks

Viimase kolmepoolse kohtumise ajal asus USA seisukohale, et viisavabaduse peatamisega kaasneks viisanõude taaskehtestamine kõigi liikmesriikide kodanike suhtes. Vastastikkuse põhimõte on sätestatud USA immigratsiooni- ja kodakondsusseaduses (artikli 217 lõike 2 punkt A). Sellest tulenevalt väga tõenäoliselt ei paraneks olukord asjaomase viie liikmesriigi kodanike jaoks ja halveneks kõigi nende liikmesriikide kodanike jaoks, kellel on praegu USAga viisavabadus.

Maailma Turismiorganisatsiooni (UNWTO) ja USA kaubandusministeeriumi statistika põhjal hindab komisjon, et need ELi kodanikud, kes praegu reisivad USAsse viisavabalt, peaksid USAsse reisimiseks taotlema (aastas) vähemalt 8 miljonit viisat. Võttes arvesse 160 USA dollari suurust viisatasu ja seonduvaid taotlemisega kaasnevaid kulusid (mis on umbes 200 USA dollarit), moodustaksid ELi kodanike/äriühingute lisakulud ligikaudu 2,5 miljardit eurot.

Kuigi vastastikkuse põhimõte ei ole Kanada viisapoliitika raamistiku element, ei saa välistada, et ka Kanada vastab võimalikule oma kodanike viisavabaduse peatamisele samamoodi. Sellise stsenaariumi korral peaksid ELi kodanikud komisjoni hinnangul taotlema vähemalt 1,5 miljonit viisat, millega kaasneksid ELi kodanike/äriühingute jaoks lisakulud summas 375 miljonit eurot.

b.Viisade töötlemise teostatavus viisavabaduse peatamise korral