KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide ning saavutatud tulemuste kohta ajavahemikul 2007–2009 (nõukogu 25. juuni 2007. aasta otsuse 2007/435/EÜ artikli 48 lõike 3 punkti b kohane aruanne) /* KOM/2011/0847 lõplik */





KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide ning saavutatud tulemuste kohta ajavahemikul 2007–2009 (nõukogu 25. juuni 2007. aasta otsuse 2007/435/EÜ artikli 48 lõike 3 punkti b kohane aruanne) 1. SISSEJUHATUS Euroopa Liit kehtestas aastateks 2007–2013 üldprogrammi „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine”, millele on praegu kavandatud eraldada kokku 4 032 miljonit eurot[1]. Üldprogramm koosneb neljast fondist ning selle eesmärk on ELi välispiiride integreeritud haldamise sisseseadmisest ning ühise varjupaiga- ja sisserändepoliitika rakendamisest tuleneva finantskoormusega seotud kohustuste õiglane jagamine liikmesriikide vahel[2]. Üks neljast fondist on Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fond[3] (edaspidi „fond”), mis on loodud aastateks 2007–2013 ja mille soovituslik kogueelarve moodustab kokku 825 miljonit eurot. Fondi loomise alusakti (st eespool osutatud nõukogu otsuse) kohaselt peab komisjon esitama vahearuande saavutatud tulemuste kohta ning fondi rakendamise kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta[4]. Aruandes tutvustatakse 2007., 2008. ja 2009. aasta programmide tulemusi, mis põhinevad 2010. aasta esimesel poolel esitatud liikmesriikide aruannetel,[5] ning esitatakse komisjonile 2011. aasta esimeses kvartalis kättesaadav teave. 2. FONDI ÜLDEESMÄRK, REGULEERIMISALA, KONKREETSED EESMÄRGID JA PRIORITEEDID Fondi üldeesmärk on toetada liikmesriikide jõupingutusi, mida viimased teevad, et võimaldada erineva majandusliku, sotsiaalse, kultuurilise, usulise, keelelise ning etnilise taustaga kolmandate riikide kodanikel täita elamisloa saamise tingimusi ja hõlbustada nende integreerimist Euroopa ühiskondadesse. Fond keskendub peamiselt meetmetele, mis on seotud hiljuti saabunud kolmandate riikide kodanike integreerimisega. Selle eesmärgi edendamiseks toetab fond kolmandate riikide kodanike kõigisse ühiskonna valdkondadesse integreerimise siseriiklike strateegiate väljatöötamist ja rakendamist, võttes eelkõige arvesse seda, et integratsioon on kahesuunaline, kõigi sisserännanute ja liikmesriikide elanike vastastikuse kohanemise dünaamiline protsess. Fondi reguleerimisala hõlmab liidus seaduslikult elavaid kolmandate riikide kodanikke, st kõiki isikuid, kes ei ole ELi kodanikud aluslepingu artikli 17 lõike 1 tähenduses, kuid mitte Euroopa Pagulasfondi sihtrühma. Fond toetab järgmiste konkreetsete eesmärkide saavutamist: a) kolmandate riikide kodanikega seotud ja nende integratsiooniprotsessi toetavate vastuvõtumenetluste väljatöötamise ja rakendamise lihtsustamine; b) hiljuti saabunud kolmandate riikide kodanike liikmesriikidesse integreerimise protsessi väljatöötamine ja rakendamine; c) liikmesriikide suutlikkuse suurendamine seoses kolmandate riikide kodanikele suunatud integratsioonipoliitika ja -meetmete väljatöötamise, rakendamise, järelevalve ning hindamisega; d) teabe- ja parimate tavade vahetus ning koostöö liikmesriikides ja liikmesriikide vahel seoses kolmandate riikide kodanikele suunatud integratsioonipoliitika ja -meetmete väljatöötamise, rakendamise, järelevalve ning hindamisega. Põhiliselt rakendavad fondi liikmesriigid, järgides koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise meetodit. Liikmesriikide esitatud aastaprogrammide kaudu püütakse ELi eelarvest toetada nii liikmesriikide meetmeid kolmandate riikide kodanike integreerimisel vastavalt riikide ja kohalikule olukorrale kui ka kolmandate riikide kodanikega tegeleva era- ja avalik-õigusliku sektori suutlikkuse suurendamist. Meetmeid kaasrahastatakse vastavalt komisjoni strateegilistele suunistele,[6] milles on sätestatud neli prioriteeti: 1) sisserännanute Euroopa Liitu integreerimise poliitika ühiste aluspõhimõtete elluviimiseks ettenähtud meetmete rakendamine; 2) näitajate ja hindamismeetodite väljatöötamine edusammude hindamiseks, poliitika ja meetmete kohandamiseks ning võrdleva õppe kooskõlastamise hõlbustamiseks; 3) liikmesriikides poliitilise suutlikkuse suurendamine, koordineerimine ning kultuuridevahelise pädevuse arendamine valitsuse eri tasanditel ja ametkondades ning 4) integratsiooniga seotud kogemuste, hea tava ja teabe vahetamine liikmesriikide vahel. Liikmesriigid peavad rakendama vähemalt kolme prioriteeti, millest kohustuslikud on prioriteedid 1 ja 2, kuid paljud neist on otsustanud rakendada kõiki nelja. Peale selle on strateegilistes suunistes sätestatud viis konkreetset prioriteeti, mida võib kohaldada mis tahes eespool nimetatud prioriteetide raames. Kõikide projektide puhul, millega rakendatakse ühte või mitut konkreetset prioriteeti, võidakse suurendada ELi rahastamise määra. Konkreetsed prioriteedid on järgmised: – 1. konkreetne prioriteet: osalemine kui kolmandate riikide kodanike ühiskonda integreerimise edendamise vahend (tegevus hõlmab kolmandate riikide kodanike osalemist integratsioonipoliitika ja -meetmete sõnastamisel ja rakendamisel); – 2. konkreetne prioriteet: kindlad sihtrühmad (tegevus, sealhulgas tutvustusprogrammid ja -meetmed, mille põhieesmärk on täita kindlate rühmade, näiteks naiste, noorte ja laste, eakate, kirjaoskamatute või puuetega inimeste erivajadusi); – 3. konkreetne prioriteet: innovaatilised tutvustusprogrammid ja -tegevus (tegevus on suunatud selliste uuenduslike tutvustusprogrammide ja -tegevuse väljatöötamisele nagu kolmandate riikide kodanikele üheaegse töötamise ja õppimise võimaldamine näiteks osaajaliste kursuste, kiirkursuste, kaug- või e-õppe süsteemide kaudu); – 4. konkreetne prioriteet: kultuuridevaheline dialoog (tegevus on suunatud vastastikuse lävimise ja teadmistevahetuse edendamisele, näiteks kultuuridevahelise dialoogi arendamisele eeskätt selleks, et lahendada kultuuri- või usukommetest tuleneda võivaid potentsiaalseid vastuolusid ning parandada seeläbi kolmandate riikide kodanike integreerimist liikmesriikide ühiskonna, väärtuste ja elusviisiga); – 5. konkreetne prioriteet: vastuvõtva ühiskonna kaasamine integratsiooniprotsessi (meetmed on suunatud tõhusate viiside leidmisele, mis aitaksid suurendada vastuvõtva ühiskonna teadlikkust ja aktiivset osalemist integratsiooniprotsessis). Riiklike programmide kõrval võib komisjon igal aastal kasutada nn ühenduse meetmete kaudu kuni 7 % kasutatavatest ELi vahenditest otse riikidevahelisteks projektideks, uuringuteks või muuks ELile huvi pakkuvaks tegevuseks. Eelarveaastatel 2003–2006 rahastati ELi eelarvest ettevalmistavat tööd, täpsemalt „INTI ettevalmistavaid meetmeid kolmandate riikide kodanike integreerimise edendamiseks”. Selle vahendi kaudu saadi vahetuid praktilisi kogemusi seoses riikideüleste projektidega, aidates liikmesriikide eri liiki organisatsioonidel valmistuda fondi käivitamiseks aastal 2007[7]. 3. EELARVEVAHENDID Allpool on esitatud Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi eelarvelised vahendid ajavahemikus 2007–2013. Tabel 1 – Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi vahendid ELi eelarvest, 2007–2013 Summad eurodes Eurot || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012* || 2013* || Kokku Liikmesriigid kokku || 60 357 000 || 72 075 000 || 90 675 000 || 102 765 000 || 122 295 000 || 152 750 000 || 171 550 000 || 772 467 000 Ühenduse meetmed || 4 543 000 || 5 425 000 || 6 825 000 || 7 735 000 || 9 205 000 || 9 750 000 || 10 950 000 || 54 433 000 KOKKU || 64 900 000 || 77 500 000 || 97 500 000 || 110 500 000 || 131 500 000 || 162 500 000 || 182 500 000 || 826 900 000 * Tegelikud eraldised 2007.–2011. aastal (kaasa arvatud). 2012. aasta summad on esitatud vastavalt eelarveprojektile. 2013. aasta summad on esialgsed. Fondi rakendamises osalevad kõik riigid, välja arvatud Taani, vastavalt Euroopa Liidu lepingule lisatud protokolliga Taani seisukoha kohta. Ülejäänud 26 liikmesriigi vahel jaotatakse riiklikeks programmideks kasutatavad vahendid igal aastal kahe kriteeriumi põhjal: i) igas liikmesriigis eelnenud kolme aasta jooksul seaduslikult elanud kolmandate riikide kodanike keskmine arv ja ii) kolmandate riikide kodanike arv (v.a teatavad erikategooriad), kes on liikmesriikidelt saanud loa elada nende territooriumil eelneva kolme aasta jooksul, kasutades kohaldatavat kaalumiskoefitsienti. Fondi maksimaalseks toetuseks liikmesriikide projektidele on kehtestatud 50 % meetme kogukuludest ning 75 % Ühtekuuluvusfondist vahendeid saavate liikmesriikide ja strateegilistes suunistes sätestatud konkreetseid prioriteete kajastavate meetmete puhul. 4. RAKENDAMISE ETTEVALMISTAMINE LIIKMESRIIKIDES Ühtlustatud kohaldamise tagamiseks ning programmide koostamise ja aruandluse ühiste mallide kehtestamiseks võttis komisjon vastu fondi rakenduseeskirjad,[8] mida üksikute eranditega kohaldatakse kõigi nelja fondi suhtes. Nimetatud eeskirjadega on muu hulgas hõlmatud valikumenetlused ning fondi raames tehtud kulutuste abikõlblikkuse kriteeriumid. Suuniste teise olulise osana koostati tihedas koostöös liikmesriikidega abikõlblikkuse käsiraamat, mis sisaldab praktilisi näiteid ja projektijuhtimise head tava ning mida on korrapäraselt ajakohastatud. Korraldatud on ka teabeüritusi kulutuste abikõlblikkuse eeskirjade kohta. Täiendavaid üldsuuniseid on antud SOLIDi komitee koosolekutel ja kolmel fonde käsitleval konverentsil (2008. aasta konverentsil keskenduti fondidele üldiselt ning 2009. aasta konverentsidel auditeerimisasutustele ning programmide koostamisele ja hindamisele). Kuigi ühise halduse kohaselt vastutavad programmide vahendite haldamise eest liikmesriigid, lasub lõplik vastutus ELi eelarve täitmise eest komisjonil. Seepärast peavad liikmesriigid looma fondi riikliku haldus- ja kontrollisüsteemi, mis hõlmab programmi haldamise eest vastutavat asutust, keda vajaduse korral toetab volitatud asutus; auditeerimisasutust, kes vastutab haldus- ja kontrollisüsteemi tõhusa toimimise kontrollimise eest, ning sertifitseerimisasutust, kes vastutab kuludeklaratsioonide tõendamise eest enne, kui need saadetakse komisjonile. Üheskoos peavad need asutused tagama liikmesriigile eraldatud rahaliste vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise. Kõik liikmesriigid esitasid oma haldus- ja kontrollisüsteemi kirjelduse komisjonile, et viimane saaks kontrollida selle vastavust kohaldatavatele sätetele. 2010. aasta lõpuks oli komisjon teinud peaaegu kõikide liikmesriikide haldus- ja kontrollisüsteemi kirjelduste kohta märkusteta järeldusotsuse. Peale selle oli 2010. aasta lõpuks teostatud fondi haldamis- ja kontrollisüsteemi kohapealne kontroll (see võis toimuda koos muude üldprogrammi fondide kontrollimisega) 17 liikmesriigis ning 2011. aastal kontrollitakse veel seitsmesse liikmesriiki. Enamik süsteeme paistis toimivat piisavalt, kuigi teha tuli ka teatavaid parandusi. Terve programmitöö perioodi 2007–2013 vältel kestva auditeerimise praeguses etapis olid need seotud eeskätt valikumenetluste, asutustes kasutatavate inimressursside ning teostatud menetluste ja ülesannete dokumenteerimisega. Üldiselt tundub, et enamikus liikmesriikides on kehtestatud nõuetekohased süsteemid. 5. MITMEAASTASED PROGRAMMID 2007–2013 Suurema osa liikmesriikide puhul kiideti fondi mitmeaastased programmid heaks 2008. aasta lõpus ja ülejäänud liikmesriikides 2009. aasta alguses. Aastaprogrammide kaudu toimuva rakendamise edasilükkumise vältimiseks korraldas komisjon mitmeaastase programmi ja kahe esimese aastaprogrammi (aastad 2007 ja 2008) samaaegse heakskiitmise. Mitmeaastased programmid ei hõlma finantsotsuseid, vaid kajastavad strateegilist raamistikku, mille komisjon on riiklike ja fondi vahendite ühiseks kasutamiseks tervel programmitöö perioodil 2007–2013 iga liikmesriigiga kokku leppinud. ELi tasandil toetatakse neist vahenditest märkimisväärset arvu kolmandate riikide kodanike integreerimisele suunatud meetmeid ning ajavahemikul 2007–2013 ulatub see summa kokku ligi 1 400 miljoni euroni[9]. Tabel 2: mitmeaastaste programmide kogukulud ja rahastamisallikad 2007–2013 (Kokkuvõte kõikide liikmesriikide mitmeaastaste programmide rahastamiskavadest seitsme aasta jooksul) Kõik summad on ligikaudsed ja esitatud miljonites eurodes Rahastamisallikas || || Ligikaudsed summad || % Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fond || A || 769 miljonit eurot* || 55,6 % Riigi vahendid || B || 456 miljonit eurot || 32,9 % Avaliku sektori vahendid kokku || C = A +B || 1 225 miljonit eurot || 88,5 % Erasektori eraldised || D || 159 miljonit eurot || 11,5 % Kõikide mitmeaastaste programmide kulud kokku, 2007–2013 || E = C+ D || 1 384 miljonit eurot || 100 % * Liikmesriikide 2008. aastal koostatud mitmeaastastes programmides sisalduvad fondi eraldised põhinevad 2007. ja 2008. aasta puhul eelarvepädevate institutsioonide määratud eelarveassigneeringutel ning ülejäänud programmitöö perioodi puhul eelarveprojektil. Sel põhjusel erineb kogusumma 769 miljonit eurot mõnevõrra tabelis 1 esitatud kogusummast 772,467 miljonit eurot, mille aluseks on fondi tegelikud eelarveassigneeringud aastateks 2007–2011 ja prognoosid aastateks 2012 ja 2013. Integratsiooni valdkonda käsitlevate siseriiklike õigusaktide kehtestamisega seotud teabe, riiklike integratsiooniprogrammide rakendamise ja mitmeaastastes programmides esitatud liikmesriikide endi avalduste põhjal on ilmne, et programmide käivitamise ajal puudusid mõnes liikmesriigis põhjalikud kogemused seoses konkreetselt kolmandate riikide kodanike integreerimiseks ette nähtud meetmetega. Sellised riigid on näiteks Kreeka, Ungari, Iirimaa, Leedu ja Rumeenia. Teisalt oli mitmel liikmesriigil, nagu Prantsusmaa, Austria, Madalmaad ja Hispaania, võimalik tugineda oma riigisisestele kogemustele, mis hõlmasid ka ulatuslikke rahastamisprogramme. Kolmandate riikide kodanike tõhusaks integreerimiseks kindlaksmääratud vajaduste tähtsusjärjekord on liikmesriigiti erinev, sõltuvalt sisserände ajaloost asjaomases riigis, kolmandate riikide kodanike osakaalust rahvastikus, hetke rändevoogudest, majanduslikust ja sotsiaalsest olukorrast ja tingimustest, integratsiooni toetavate struktuuride ja teenuste kättesaadavusest ning institutsionaalsest ülesehitusest. Nimetatud erinevustest hoolimata olid paljud sekkumise prioriteedid enamikus liikmesriikides ühesugused. Esimesel kohal oli nn kahesuunaline lähenemine, mille kohaselt peaksid integratsiooniprotsessis, sealhulgas sallivuse suurendamises, sisserändajate kohta teadlikkuse suurendamises ja nendevastase diskrimineerimise vastu võitlemises ning kultuuridevahelise dialoogi edendamises osalema nii uustulnukad kui ka vastuvõttev ühiskond (21 liikmesriiki). Teine oluline valdkond (15 liikmesriiki) oli vajadus pakkuda kolmandate riikide kodanikele kodanikuõpet ja teavet vastuvõtva riigi ajaloo, institutsioonide, põhinormide ja väärtuste kohta. Kolmandaks oli oluline (13 liikmesriiki) avalike ja erasektori teenuste kohandamine multikultuursele ühiskonnale, aga ka kolmandate riikide kodanikega lävivate organisatsioonide suutlikkuse suurendamine. Lisaks peeti prioriteetseks ka vajadust parandada keeleoskust (12 liikmesriiki). Aastatel 2007–2013 suunatakse suurim osa fondi vahenditest prioriteedile 1 (vt 2. peatükk) (ELi tasandil on selleks kavandatud 75 % vahenditest, ulatudes 94 %-st Tšehhis 41 %-ni Soomes), mis ületab kaugelt prioriteetideks 2 (ELi tasandil 12 % vahenditest), 3 (9 %) ja 4 (4 %) kasutatavaid vahendeid. Soome, kus on suhteliselt suurem rõhk asetatud prioriteedile 2, on ainus liikmesriik, kus prioriteedile 1 eraldatakse vähem kui 50 % fondi vahenditest. Joonis 1: ELi vahendite jaotus mitmeaastaste programmide nelja prioriteedi vahel Fondi alusakti kohaselt peavad kõik liikmesriigid korraldama vastavalt oma kehtivatele riigisisestele eeskirjadele ja tavadele partnerluse asutuste ja organitega, kes on kaasatud mitmeaastase programmi rakendamisse või kes võivad anda kasuliku panuse selle arendamisse. Fondi partnerlus peab hõlmama Euroopa Sotsiaalfondi ja Euroopa Pagulasfondi haldamise eest vastutavaid asutusi. Mitmeaastastes programmides on kirjeldatud partnerluse organisatsioonilist ülesehitust igas liikmesriigis. Sageli osalevad partnerluskomiteedes mitu ministeeriumit, eespool nimetatud Euroopa Sotsiaalfondi ja Euroopa Pagulasfondi rakendusasutused ning vähemal määral ka kohalikud ametiasutused ja valitsusvälised organisatsioonid. Mõnes liikmesriigis töötavad partnerluskomiteed kahel tasandil, st üldkomitee ja spetsiaalsed töö- või eksperdirühmad. Enamik liikmesriike on peale ametlike komiteede korraldanud ka korrapäraseid koosolekuid (nt üks või kaks korda aastas) kõikidele projekte rakendavatele organisatsioonidele, et saada ülevaade saavutustest ja puudujääkidest ning arutada järgmiste aastaprogrammide rahastamisprioriteete. Liikmesriigid tagavad fondi vastastikuse täiendavuse muude ELi rahastamisvahenditega esiteks eri fondide eest vastutavate haldusasutuste vahelise tiheda koostöö kaudu partnerluse raames. Tavaliselt hõlmab see asjaomaste asutustega konsulteerimist nii kavandamise ja programmide koostamise etapis kui ka seoses rahastamiseks tegelikult väljavalitud projektide nimekirjaga. See on lihtne, kui üks asutus vastutab üldprogrammi raames mitme fondi eest ( fondi eest vastutav asutus on ühtlasi Euroopa Pagulasfondi eest vastutav asutus nt Tšehhis, Soomes, Saksamaal, Kreekas, Ungaris, Iirimaal, Itaalias, Rumeenias, Slovakkias, Sloveenias, Hispaanias ja Ühendkuningriigis). Peale selle peavad rahastamise taotlejad mitmes liikmesriigis märkima ära võimalikud täiendavad ELi või riigisisesed rahastamisallikad, põhjendama fondi asjakohasust võrreldes teiste kasutatavate ELi fondidega või kohustuma mitte kasutama fondist toetust saavates projektides muid ELi vahendeid. Lisaks fondi ja muude ELi rahastamisvahendite kattumise vältimisele on mitu liikmesriiki kehtestanud korra, mille kohaselt täiendatakse fondist Euroopa Sotsiaalfondi meetmeid, kasutades fondi näiteks kolmandate riikide kodanike oskuste arendamiseks tasemele, mis on vajalik osalemiseks Euroopa Sotsiaalfondist rahastatavates tööturule kaasamise meetmetes. Mitmes liikmesriigis on fondi ja Euroopa Sotsiaalfondi vahel välja kujunenud tõeline sünergia, kui fondil ja Euroopa Sotsiaalfondil on ühine vastutav asutus, nagu see on näiteks Belgias, Hispaanias ja Rootsis. Peale selle osaleb fondi vastutav asutus mitmes liikmesriigis ka Euroopa Sotsiaalfondi partnerluses. Sellised liikmesriigid on näiteks Austria, Ungari ja Iirimaa. 6. EUROOPA KOLMANDATE RIIKIDE KODANIKE INTEGREERIMISE FONDI EELARVE RAKENDAMINE AASTATEL 2007–2009 Aruandlusperiood 2007–2009 hõlmab 29 % fondi üldisest lähtesummast ning nii ühiselt kui ka otseselt hallatavateks meetmeteks on kasutada kokku 239,9 miljonit eurot ELi assigneeringuid. 6.1. Ühise haldamise raames rakendatavad siseriiklikud programmid Fondi rakendamise esimesel kolmel aastal kiideti heaks 78 aastaprogrammi, milleks eraldati kokku ligikaudu 223,1 miljoni eurot. Alljärgneval joonisel 2 on esitatud fondi vahendite jagunemine liikmesriikide vahel, kohaldades alusaktis sätestatud jaotuspõhimõtteid. Joonis 2: riikide programmidele eraldatud ELi vahendite jaotus, 2007–2009 Summad on esitatud miljonites eurodes (ümardatud) Aastatel 2007–2009 olid viis peamist toetusesaajat Hispaania (34,7 miljonit eurot), Ühendkuningriik (34,3 miljonit eurot), Saksamaa (33,6 miljonit eurot) ja Itaalia (30 miljonit eurot) (igaüks 13–15 % kõikidest riikide programmidele eraldatud ELi vahenditest), kellele järgnes Prantsusmaa (18,2 miljonit eurot ehk 8 % kogusummast). Üheskoos said nimetatud riigid ligikaudu 68 % aruandlusperioodil riikide programmidele eraldatud üldsummast. Neile järgnesid teatava vahega kaheksa liikmesriiki, kellest igaüks sai 2–3 % fondist aastatel 2007–2009 eraldatud vahenditest ehk 4,5–5,5 miljonit eurot (Austria, Belgia, Kreeka, Madalmaad, Poola, Portugal, Rootsi ja Tšehhi). Kõik ülejäänud liikmesriigid said kasutatavatest fondi vahenditest igaüks 0,7–1,7 %. Ajavahemikul 2007–2009 jäid neile 13 liikmesriigile eraldatud summad vahemikku 1,59 miljonit eurot (Malta) kuni 3,75 miljonit eurot (Ungari). Aastatel 2007–2011 jäid viis peamist toetusesaajat samaks, kuigi nende järjekord mõnevõrra muutus: 2011. aasta seisuga on esikohal Itaalia, seejärel Ühendkuningriik, Hispaania, Saksamaa ja Prantsusmaa. See kajastab sisserändevoogusid suurust ja liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike hulka aruandlusperioodil, mille põhjal jaotatakse fondi vahendeid liikmesriikide vahel[10]. Kui fondi toetusele lisada aastaprogrammide alusel riikide eelarvest eraldatud vahendid ja toetusesaajate vahendid, moodustasid kõikide rahastatavate tegevuste kulud kolmeaastasel ajavahemikul 2007–2009 kokku ligikaudu 371 miljonit eurot. Fondi toetus moodustas sellest summast 60 %, liikmesriikide vahendid veidi vähem kui 35 % (128,7 miljonit eurot) ja lõpuks toetusesaajate endi vahendid ligikaudu 5 % kavandatud kogukuludest (19,5 miljonit eurot). Sellised osakaalud on suurel määral kooskõlas mitmeaastastes programmides kehtestatud protsendimääradega (vt 5. peatüki tabel 2), võttes arvesse asjaolu, et toetusesaajate oodatavat panust oli määratluse kohaselt võimalik kavandada alles programmitöö perioodi 2007–2013 alguses. Iga aastaprogrammi puhul võivad liikmesriigid kasutada fondi haldamise tehnilise abi rahastamiseks kuni 7 % neile aastas eraldatavast summast pluss 30 000 eurot. Aastatel 2007, 2008 ja 2009 moodustasid liikmesriikides sihtotstarbeliselt tehniliseks abiks eraldatud vahendid kokku vastavalt 5 miljonit eurot, 5,8 miljonit eurot ja 7,1 miljonit eurot. 2010. aasta lõpus teatatud kasutusmäära kohaselt olid liikmesriikide kulukohustused suhteliselt kõrgel tasemel nii 2007. aastal (82 % kõikidest assigneeringutest) kui ka 2008. aastal (83 %) ning jõudsid 2009. aastal peaaegu 100 %-ni. 2007. aastal teatasid kuus liikmesriiki ligi 100 % ulatuses kulukohustuste võtmisest ja veel neljas liikmesriigis moodustasid need eraldistest 90 % või enam. 2008. aastal saavutasid neli liikmesriiki peaaegu 100 % kulukohustuste taseme ja veel seitse liikmesriiki võtsid kulukohustusi vähemalt 90 % ulatuses oma eraldisest. Ajavahemiku 2007–2009 kulukohustused kajastavad riikide programmide üldist rakendamisviisi. Enamikus liikmesriikides avaldasid 2007. ja 2008. aastal programmidele märkimisväärset mõju algetapil esinenud viivitused (vt punkt 7.4), kuid paljud neist suutsid probleemid ajapikku lahendada, mille tulemusel oli 2009. aasta programmide rakendamine enamikus liikmesriikides suhteliselt sujuv. 6.2. Ühenduse meetmed Nii 2007., 2008., 2009., 2010. kui ka 2011. aastaks võttis komisjon vastu aasta tööprogrammi, milles sätestati fondist rahastatavate ühenduse meetmete prioriteedid ja eesmärgid ning toetatavad meetmed. Ühenduse meetmetes keskendutakse alati riikidevahelistele projektidele ja liidu huvidele vastavatele meetmetele kolmandate riikide kodanike integreerimise valdkonnas. Eespool nimetatud ajavahemikul määrati igat liiki organisatsioonidele toetusi avatud projektikonkursside põhjal, kusjuures igas projektis pidi olema osalejaid vähemalt kolmest kuni viiest liikmesriigist. Projektikonkurssides sätestatud prioriteedid hõlmasid muu hulgas järgmist: konkreetsetele rühmadele, näiteks sisserändajaist naistele ja lastele suunatud integratsioonistrateegiate ja -meetmete edendamine; kohaliku tasandi integratsioonimeetmed, näiteks mitmekesisuse haldamine naabruskondades; üldsuse ja sisserändajate seisukohtade kogumine integratsiooniprotsessi kohta; vastuvõtupoliitika ja integratsiooniprotsesside vaheliste seoste uurimine jne. Aastatel 2007–2010 rahastas komisjon toetuste kaudu kokku 37 riikidevahelist projekti, millele eraldati 17,85 miljonit eurot. Peale toetuste, mille kaudu kasutati ära suurem osa ettenähtud ELi vahendeid, rahastati ühenduse meetmetest mitut riigihanget. Selles kontekstis pakuvad huvi eeskätt: • toetus Euroopa integratsioonifoorumile[11] – see on komisjoni ja kodanikuühiskonna loodud teabevahetus- ja arutelufoorum, mis on alates 2008. aastast toimunud kaks korda aastas; • Euroopa integratsiooni veebisait[12]: tegemist on interaktiivse veebisaidiga, mida saavad kasutada kõik integratsiooni valdkonnas tegutsevad sidusrühmad ning kus on esitatud arvukalt dokumente, uudiseid ja head tava kõikidest ELi liikmesriikidest ning mis võimaldab vahetada teavet; • „Integratsiooni käsiraamat poliitikakujundajatele ja erialatöötajatele”,[13] millest on avaldatud kolm järjestikust versiooni; käsiraamatu eesmärk on koguda ja levitada head tava mitmes integratsiooniga seotud küsimuses, nagu „massimeedia ja integratsioon”, „teadlikkuse suurendamine ja sisserändajate mõjuvõimu suurendamine”, „kodakondsuse saamine ja aktiivne kodanikuosalus”, „noored sisserändajad, haridus ja tööturg” jne. 7. 2007., 2008. JA 2009. AASTA PROGRAMMIDE RAKENDAMINE LIIKMESRIIKIDES Alusakti kohaselt[14] pidid liikmesriigid esitama komisjonile 30. juuniks 2010 hindamisaruande fondist kaasrahastatud meetmete rakendamise kohta, milleks nad kõik kasutasid komisjonilt saadud ühist malli. Mitmeaastaste programmide rakendamise praeguses varases etapis (2010. aasta juunis olid liikmesriikidele kättesaadavad üksnes 2007. aasta programmi lõplikud andmed, samas kui 2008. aasta programmi rakendamine oli just lõppenud ja 2009. aasta programmi rakendamine kestis) keskenduvad liikmesriigid oma aruannetes kahtlemata rohkem rakendamisega seotud küsimustele kui tulemustele ja mõjule. Viimased teatatakse ajavahemikku 2007–2010 käsitlevates riiklikes hindamisaruannetes fondist kaasrahastatud meetmete tulemuste ja mõju kohta, mille liikmesriigid esitavad komisjonile 30. juuniks 2012. Käesolevas peatükis on liikmesriikide esitatud andmete põhjal tutvustatud ja võrreldud 2007., 2008. ja 2009. aasta rakendamisega seotud fakte ja arvandmeid. Tuleb rõhutada, et kõrvutatud arvandmete näol on tegemist keskmiste väärtustega, mis ei kajasta alati kõrvalekaldumisi üldisest suundumusest. Võimaluse korral on välja toodud erinevused või lahknevused keskmistest tulemustest. 7.1. Ülevaade 30. juuniks 2010 oli liikmesriikides esimese kolme aastaprogrammi – 2007, 2008 ja 2009 – alusel fondist rahastatud kokku 1 949 projekti. See tähendab, et ELi tasandil on igas liikmesriigis kolme aastaprogrammi raames rahastatud keskmiselt 75 projekti, kuid liikmesriikide vahel esineb suuri erinevusi (vt tabel 4). Tabel 4: kolme aastaprogrammi (2007, 2008 ja 2009) raames rahastatud projektid Liikmesriik || 2007. aasta programm || 2008. aasta programm || 2009. aasta programm* || Kokku 2007–2009 Austria || 34 || 31 || 39 || 104 Belgia || 13 || 14 || 21 || 48 Bulgaaria || 13 || 14 || 0 || 27 Küpros || 3 || 10 || 8 || 21 Tšehhi || 2 || 27 || 17 || 46 Eesti || 17 || 76 || 72 || 165 Soome || 10 || 18 || 12 || 40 Prantsusmaa || 2 || 3 || 29 || 34 Saksamaa || 162 || 148 || 59 || 369 Kreeka || 7 || 11 || 0 || 18 Ungari || 19 || 22 || 20 || 61 Iirimaa || 8 || 0 || 0 || 8 Itaalia || 54 || 48 || 59 || 161 Läti || 13 || 17 || 0 || 30 Leedu || 16 || 12 || 12 || 40 Luksemburg || 3 || 12 || 14 || 29 Malta || 0 || 1 || 3 || 4 Madalmaad || 3 || 9 || 6 || 18 Poola || 35 || 36 || 0 || 71 Portugal || 12 || 10 || 3 || 25 Rumeenia || 1 || 7 || 4 || 12 Slovakkia || 11 || 5 || 10 || 26 Sloveenia || 3 || 2 || 0 || 5 Hispaania || 169 || 241 || 120 || 530 Rootsi || 9 || 19 || 0 || 28 Ühendkuningriik || 8 || 11 || 10 || 29 EL kokku || 627 || 804 || 518 || 1949 * Projektide väljavalimine ja rahastamine 2009. aasta programmi raames oli 30. juuni 2010. aasta seisuga alles käimas. Kuigi suurimate eraldistega liikmesriikides on ka rahastatud projektide arv tavaliselt kõige suurem (Hispaania 530 projekti, Saksamaa 369 projekti, Itaalia 161 projekti) ning nende arv kõige väikseim kõige väiksemate eraldistega liikmesriikides (Malta 4, Sloveenia 5 ja Iirimaa 8 projekti), ei vasta projektide arv alati eraldise suurusele. Näiteks suhteliselt väikese eraldisega Eestis rahastati enam-vähem sama palju projekte kui Itaalias. Seevastu Ühendkuningriik, üks fondi peamisi toetusesaajaid, koondas oma vahendid piiratud arvule suurtele projektidele (ligikaudu 30). Seega kajastab projektide arv liikmesriikide rahastamisstrateegiat (arvukate projektide toetamine või, vastupidi, vähestele projektidele keskendumine), mis ilmneb ka iga projekti kohta eraldatud ELi vahendite keskmisest summast. Riikide programmide raames rahastati üldiselt väikesemahulisi kuni keskmise suurusega projekte – ELi vahendid ühe projekti kohta moodustasid keskmiselt 76 000 eurot. 16 liikmesriigis (Austria, Belgia, Bulgaaria, Tšehhi, Eesti, Soome, Saksamaa, Ungari, Läti, Leedu, Luksemburg, Poola, Portugal, Slovakkia, Hispaania ja Rootsi) oli see summa veelgi väiksem, jäädes vahemikku 18 338 kuni 68 952 eurot. Kõige madalam on ELi keskmine rahastamine projekti kohta Eestis, Bulgaarias, Luksemburgis ja Poolas (vt tabel 5 allpool). Teisalt olid ELi keskmised vahendid projekti kohta Euroopa Liidu keskmisest suuremad 10 liikmesriigis (Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Küpros, Madalmaad, Malta, Prantsusmaa, Rumeenia, Sloveenia ja Ühendkuningriik). Kõige suurem ELi keskmine rahastamine projekti kohta oli Prantsusmaal, kellele järgnesid Ühendkuningriik, Sloveenia ja Madalmaad. Tabel 5: Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi keskmised vahendid projekti kohta programmitöö aastatel 2007 ja 2008* * Kuna 30. juuni 2010. aasta seisuga ei olnud 2009. aasta projektide valimine ja rahastamine veel lõppenud, on ELi keskmise rahastamise arvutamise aluseks kaks esimest aastaprogrammi. 7.2. Rakendusmeetodid, projektide väljavalimine ja rahastamine Üldprogrammi alusel võivad liikmesriigid valida kahe rakendusmeetodi vahel: • vastutav asutus tegutseb lepinguid sõlmiva organina juhul, kui üldreeglina viiakse projektid ellu avatud projektikonkursside põhjal (nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib toetuse määrata projektikonkurssi korraldamata) või • vastutav asutus tegutseb rakendusorganina juhul, kui ta otsustab projektid ellu viia otse, kas üksinda või koos mõne riigiasutusega, kes on selleks pädev oma tehniliste eriteadmiste, suure spetsialiseerituse taseme või haldusvolituste tõttu, sest projektide iseärasuste, näiteks de jure monopoolse seisundi tõttu või turvalisuse huvides ei ole teistsugune rakendamine võimalik. Nagu fondi eesmärki ning asjaomase valdkonna sidusrühmade mitmekesisust arvestades võis oodata, oli ülekaalukalt olulisem rakendusmeetod lepinguid sõlmiva organina tegutsemine, mille arvele langes 95 % kõikidest rahastatud projektidest (kokku 1 852 projekti). Tegelikult rakendasid kõik liikmesriigid oma programme täielikult või osaliselt lepinguid sõlmiva organi meetodil. Ainult üheksa liikmesriiki (Eesti, Itaalia, Küpros, Läti, Prantsusmaa, Slovakkia, Sloveenia, Hispaania ja Ühendkuningriik) kasutasid rakendusorgani meetodit: kokku 97 projekti. Peale selle rahastati enamikku rakendusorgani meetodil elluviidud projekte mitmeaastase programmitöö perioodi alguses ja edaspidi on nende arv kahanenud. Lepinguid sõlmiva organi meetodi alusel korraldati ainult kaheksas liikmesriigis (Austria, Iirimaa, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Prantsusmaa ja Sloveenia) üks projektikonkurss iga aastaprogrammi kohta. Kõikides teistes liikmesriikides oli vähemalt ühe aastaprogrammi puhul vaja korraldada mitu projektikonkurssi, sest üks konkurss ei olnud kogu eraldise täielikuks kasutamiseks piisav, aga ka selleks, et hõlmata programmi eri sekkumisvaldkondi. Kolme aasta jooksul esitati projektikonkurssidele kokku muljetavaldav suur arv ehk 5 234 projektiettepanekut. Ettepanekuid esitasid igat liiki organisatsioonid: riiklikud, piirkondlikud või kohalikud ametiasutused, eri staatusega valitsusvälised organisatsioonid, haridus- ja teadusasutused jne. Üksnes 2009. aasta programmi alusel esitati kokku ligi 2 000 ettepanekut (vt tabel 6). Projektikonkurssidel osalemise kõrge taseme tulemusel oli võimalik välja valida ainult 47 % kõikidest laekunud ettepanekutest, millest omakorda rahastati 73 %. Mõni liikmesriik nimetas piirava tegurina kasutatavaid vahendeid (näiteks Bulgaaria, Eesti, Itaalia ja Leedu), kuid see ei olnud ettepanekute tagasilükkamise või kõikide väljavalitud ettepanekute rahastamata jätmise ainus põhjus. Rahastamisest võidi lõpuks keelduda näiteks pärast valitud ettepanekute täiendavat analüüsi vastutava asutuse poolt, sest rakendava organisatsiooni olukord oli halvenenud või ei olnud tal enam võimalik eeldatavaid omapoolseid rahalisi vahendeid kasutusele võtta või ei suudetud tagada toetuslepinguks vajalikke tehnilisi üksikasju jne. Seega suhtusid vastutavad asutused fondi vahenditest projektide rahastamisse tõsiselt. Tabel 6: lepinguid sõlmiva organi meetodi alusel aastatel 2007–2009 projektikonkurssidele laekunud, välja valitud ja rahastatud projektid Liikmesriik || 2007. aasta programm || 2008. aasta programm || 2009. aasta programm || Aastad 2007–2009 kokku Laekunud ettepanekud || Välja valitud projektid || Rahastatud projektid || Laekunud ettepanekud || Välja valitud projektid || Rahastatud projektid || Laekunud ettepanekud || Välja valitud projektid || Rahastatud projektid || Laekunud ettepanekud || Välja valitud projektid || Rahastatud projektid Austria || 48 || 34 || 34 || 70 || 31 || 31 || 119 || 40 || 39 || 237 || 105 || 104 Belgia || 14 || 14 || 13 || 14 || 14 || 14 || 25 || 23 || 21 || 53 || 51 || 48 Bulgaaria || 40 || 22 || 13 || 56 || 31 || 14 || 0 || 0 || 0 || 96 || 53 || 27 Küpros || 2 || 0 || 0 || 18 || 7 || 7 || 17 || 5 || 5 || 37 || 12 || 12 Tšehhi || 2 || 2 || 2 || 48 || 28 || 27 || 27 || 19 || 17 || 77 || 49 || 46 Eesti || 31 || 5 || 5 || 134 || 72 || 71 || 110 || 81 || 69 || 275 || 158 || 145 Soome || 47 || 10 || 10 || 23 || 18 || 18 || 48 || 12 || 12 || 118 || 40 || 40 Prantsusmaa || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 135 || 30 || 27 || 135 || 30 || 27 Saksamaa || 336 || 162 || 162 || 236 || 148 || 148 || 305 || 59 || 59 || 877 || 369 || 369 Kreeka || 56 || 8 || 7 || 46 || 11 || 11 || 0 || 0 || 0 || 102 || 19 || 18 Ungari || 34 || 19 || 19 || 45 || 22 || 22 || 45 || 20 || 20 || 124 || 61 || 61 Iirimaa || 41 || 10 || 8 || 0 || 0 || 0 || 29 || 0 || 0 || 70 || 10 || 8 Itaalia || 405 || 171 || 41 || 373 || 145 || 28 || 523 || 350 || 38 || 1301 || 666 || 107 Lätis || 14 || 11 || 11 || 21 || 15 || 15 || 0 || 0 || 0 || 35 || 26 || 26 Leedu || 17 || 16 || 16 || 14 || 13 || 12 || 27 || 16 || 12 || 58 || 45 || 40 Luksemburg || 7 || 3 || 3 || 19 || 12 || 12 || 20 || 15 || 14 || 46 || 30 || 29 Malta || 9 || 0 || 0 || 1 || 1 || 1 || 4 || 3 || 3 || 14 || 4 || 4 Madalmaad || 5 || 3 || 3 || 12 || 9 || 9 || 16 || 6 || 6 || 33 || 18 || 18 Poola || 45 || 37 || 35 || 57 || 36 || 36 || 53 || 0 || 0 || 155 || 73 || 71 Portugal || 13 || 12 || 12 || 12 || 12 || 10 || 3 || 3 || 3 || 28 || 27 || 25 Rumeenia || 5 || 3 || 1 || 15 || 8 || 7 || 16 || 4 || 4 || 36 || 15 || 12 Slovakkia || 14 || 10 || 10 || 7 || 5 || 5 || 18 || 10 || 10 || 39 || 25 || 25 Sloveenia || 2 || 2 || 2 || 1 || 1 || 1 || 0 || 0 || 0 || 3 || 3 || 3 Hispaania || 437 || 126 || 126 || 331 || 233 || 233 || 258 || 115 || 115 || 1026 || 474 || 474 Rootsi || 74 || 9 || 9 || 0 || 19 || 19 || 38 || 0 || 0 || 112 || 28 || 28 Ühendkuningriik || 34 || 12 || 7 || 29 || 11 || 11 || 84 || 36 || 10 || 147 || 59 || 28 EL kokku || 1732 || 701 || 549 || 1582 || 902 || 762 || 1920 || 847 || 484 || 5234 || 2450 || 1795 NB! Esitatud on üksnes lepinguid sõlmiva organi meetodi alusel projektikonkurssidele esitatud, välja valitud ja rahastatud projektid (mitte projektid, mida rahastati projektikonkurssi korraldamata, erandina või rakendusorgani meetodil). Kui aastaprogrammi raames korraldati üle ühe projektikonkursi, kajastavad arvandmed kõikide konkreetse aastaprogrammi alusel korraldatud projektikonkurssidele laekunud ettepanekute või välja valitud ja rahastatud projektide koondarvu. 7.3. Projektivaldkonnad – prioriteetide ja konkreetsete prioriteetide rakendamine Arvestades rahastatud projektide äärmiselt suurt arvu ja projekte elluviivate organisatsioonide mitmekesisust, käsitleti vaadeldaval ajavahemikul väga erinevaid küsimusi. Rahastatud projektide põhieesmärgi järgi saab need jagada laialt kolme kategooriasse, st projektid, mis on suunatud eeskätt kolmandate riikide kodanikele, kolmandate riikide kodanikega tegelevatele avalikele ja erasektori teenustele ning vastuvõtvale ühiskonnale (vt tabel 7). Allpool on üksikasjalikult kirjeldatud rahastatud meetmete liike. Kõige enam toetasid liikmesriigid fondist selliseid peamiselt kolmandate riikide kodanikele suunatud meetmeid, täpsemalt teavitamise ja koolitamisega seotud projekte, mis hõlmavad keeleoskust, praktilist teavitamist ja kodanikuõpet. Peaaegu sama olulisel kohal oli ka nn kahesuunaline lähenemine. Kuigi suutlikkuse suurendamise meetmed laiemalt (avalike ja erasektori teenuste kohandamine ja kooskõlastamine), liikmesriikide vaheline koostöö ja vastuvõtvale ühiskonnale suunatud meetmed kultuuridevahelise dialoogi edendamiseks olid alles teisel kohal, rahastati neid enamikus liikmesriikides ja need on samavõrd olulised. Huvitaval kombel on liikmesriikide vaheline koostöö, aga ka teadusuuringud, uurimused, järelevalve ja hindamine arenenud suuremal määral kui programmitöö perioodi alguses ette nähti. Projektid, millega rakendatakse prioriteeti 1, moodustasid kõikidest projektidest 80 %, edastades märkimisväärselt prioriteetide 3 (10 %), 2 (6 %) ja 4 (4 %) rakendamiseks teostatud projekte. Prioriteetide osakaalud on kooskõlas programmitöö perioodi alguses kavandatud üldsummadega. Fondi neljast konkreetsest eesmärgist (vt 2. peatükk) on selgelt esikohal „hiljuti saabunud kolmandate riikide kodanike liikmesriikidesse integreerimise protsessi väljatöötamine ja rakendamine”, mille alusel rahastatakse peaaegu 70 % kõikidest projektidest. See on kooskõlas alusakti sättega, mille kohaselt „fond keskendub peamiselt meetmetele, mis on seotud hiljuti saabunud kolmandate riikide kodanike integreerimisega”. Liikmesriigid kasutasid ulatuslikult võimalust suurendada ELi kaasrahastamise määra selliste projektide puhul, millega viidi ellu ühte või mitut konkreetset prioriteeti – need moodustasid kõikidest asjaomastest projektidest 62 %. Suurim osakaal oli projektidel, millega rakendati mitut konkreetset prioriteeti, neile järgnesid projektid, millega viidi ellu konkreetseid prioriteete 2 ja 5. Liikmesriikide vahel esines aga märkimisväärseid erinevusi. Näiteks Itaalia, Läti ja Hispaania rakendasid projekte kõigi viie konkreetse prioriteedi alusel. Teisalt rakendati ainult ühte konkreetset prioriteeti Austrias, Küprosel ja Sloveenias (konkreetne prioriteet 4), aga ka Prantsusmaal ja Ühendkuningriigis (konkreetne prioriteet 2). Maltal, Hispaanias ja Rootsis viidi kõikide lepinguid sõlmiva organi meetodi alusel rahastatavate projektidega ellu ühte või mitut konkreetset prioriteeti. Üldiselt on mitmeaastaste programmide kavandamise etapil määratletud prioriteetsed vajadused leidnud suures osas kinnitust ning põhilised muudatused on tulenenud üksnes tegelikest ettepanekutest, mille esitasid rakendavad organisatsioonid projektikonkursside käigus. Tabel 7: kokkuvõte tegevustest, mida liikmesriigid rahastasid 2007.– 2009. aasta mitmeaastaste programmide alusel Sihtrühm || Tegevuse liik || Prioriteet 1 || Prioriteet 2 || Prioriteet 3 || Prioriteet 4 || Liikmesriigid kokku Kolmandate riikide kodanikud || Keeleoskuse parandamine (ja sellega seotud suutlikkuse suurendamine) || 20: AT, BE, CY, CZ, DE, EE, FR, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, PL, RO, SK, SI, ES, UK || || 2: BE, CY || 1: MT || 21: AT, BE, CY, CZ, DE, EE, FR, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, MT, PL, RO, SK, SI, ES, UK Üldise ja praktilise teabe jagamine (õigused ja kohustused, pakutavad teenused jne), samuti kodanikuõpe (vastuvõtva liikmesriigi kultuur, ajalugu, institutsioonid) || 22: AT, BE, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, PL, PT, RO, SK, SI, ES, SE, UK || 1: IT || 6: BE, EE, FI, HU, IT, LV || 2: BE, MT || 23: AT, BE, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LV, LT, LU, MT, PL, PT, RO, SK, SI, ES, SE, UK Hariduse muude vormide kättesaadavus || 6: BE, EE, EL, LV, SE, UK || 1: CZ || || || 7: BE, CZ, EE, EL, LV, SE, UK Esialgsed meetmed järgneva tööturule pääsemise ning tööhõives ja majanduselus osalemise ja iseseisva toimetuleku hõlbustamiseks || 12: AT, BG, DE, EL, LT, MT, PL, PT, RO, SK, ES, SE || 1: CZ || 3: FI, LV, LT || || 15: AT, BG, CZ, DE, FI, EL, LV, LT, MT, PL, PT, RO, SK, ES, SE Sotsiaalne ja ühiskondlik juhendamine ja nõustamine || 11: BE, CZ, FI, FR, HU, LV, PL, PT, RO, SK, ES || || 3: CZ, FI, LV || || 11: BE, CZ, FI, FR, HU, LV, PL, PT, RO, SK, ES Kahesuunaline lähenemine: kolmandate riikide kodanike vastuvõtva riigi ühiskondlikus elus, teenustes ja teabevahetuses osalemise hõlbustamine või edendamine || 14: AT, CY, DE, EE, EL, HU, IE, IT, LU, MT, NL, SK, ES, SE || || 3: FI, LV, SK || 1: MT || 15: AT, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IE, IT, LU, MT, NL, SK, ES, SE Tervishoid || 3: CZ, ES, SE || || 2: CZ, PL || || 4: CZ, PL, ES, SE Haavatavatele rühmadele suunatud tegevus || 10: AT, BE, DE, CZ, FI, FR, IT, ES, SE, UK || || || 1: IT || 10: AT, BE, CZ, DE, FI, FR, IT, ES, SE, UK Vastuvõtmisega seotud teenuste, sealhulgas vahendite ja õigusaktide täiustamine || 5: BE, CZ, IE, LV, UK || 1: BE || || || 5: BE, CZ, IE, LV, UK Eluasemega seotud küsimused || 2: PL, ES || || || || 2: PL, ES Lahkumiseelsed meetmed (meetmed, mis on suunatud kolmandate riikide kodanikele enne nende saabumist vastuvõtvasse liikmesriiki) || 3: BE, FI, EL || || || || 3: BE, FI, EL Tabel 7: kokkuvõte tegevustest, mida liikmesriigid rahastasid 2007.– 2009. aasta mitmeaastaste programmide alusel (jätkub) Sihtrühm || Tegevuse liik || Prioriteet 1 || Prioriteet 2 || Prioriteet 3 || Prioriteet 4 || Liikmesriigid kokku Poliitikakujundajad, integratsiooniga tegelevate era- ja avaliku sektori organite töötajad ning muud kolmandate riikide kodanike või integratsiooniküsimustega kokku puutuvad isikud || Era- ja avaliku sektori teenuste kohandamine multikultuurse ühiskonnaga koolituste, suutlikkuse suurendamise ja teadlikkuse suurendamise kaudu || 10: AT, CZ, EE, FR, HU, IT, LV, LT, PT, RO || 1: EE || 16: AT, BG, CY, CZ, EE, FI, EL, HU, LV, LT, LU, MT, PT, RO, SK, ES || 1: HU || 18: AT, BG, CY, CZ, EE, FI, FR, EL, HU, IT, LV, LT, LU, MT, PT, RO, SK, ES Teadusuuringud liikmesriigis viibivate kolmandate riikide kodanike olukorra, sealhulgas ühiskonna suhtumise kohta kolmandate riikide kodanikesse, et kohandada integratsioonimeetmeid ja -protsesse paremini nende vajadustega || 6: BG, HU, IT, LV, RO, SE || 15: AT, BE, BG, CY, CZ, FI, EL, HU, IT, LT, LU, PL, RO, SK, UK || 4: AT, IT, PT, RO || 1: IT || 18: AT, BE, BG, CY, CZ, FI, EL, HU, IT, LV, LT, LU, PL, PT, RO, SK, SE, UK Üldiste ja eeskätt konkreetse liikmesriigi varasemate ja praeguste integratsioonimeetmete ja -protsesside analüüsimine ja hindamine, et suurendada nende tõhusust || 4: MT, NL, SK, SE || 12: BG, CY, CZ, EE, FI, EL, IT, LV, LU, PL, PT, ES || 2: IT, RO || 1: IT || 17: BG, CY, CZ, EE, FI, EL, IT, LV, LU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, ES, SE Hindamismeetodite ja -vahendite, sealhulgas näitajate väljatöötamine ja kontrollimine || || 13: AT, BG, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IT, LU, PL, SK, UK || 1: IT || 1: SK || 13: AT, BG, CY, DE, EE, FI, EL, HU, IT, LU, PL, SK, UK Teenuste, poliitika ning liikmesriigis tegutsevate eri osalejate vahelise teabevahetuse kooskõlastamine || 3: EL, IT, PT || 6: LV, LT, PT, RO, SK, ES || 11: AT, BG, CY, DE, EL, HU, LT, LU, PL, PT, ES || 6: HU, LV, LU, NL, SK, ES || 16: AT, BG, CY, DE, EL, HU, IT, LV, LT, LU, NL, PL, PT, RO, SK, ES Liikmesriikide vaheline kooskõlastamine ja koostöö || || 1: LT || 2: LT, SK || 11: AT, CY, CZ, EE, EL, HU, IT, LU, MT, NL, SE || 13: AT, CY, CZ, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, NL, SK, SE Meedia kaasamine || 5: CZ, EL, HU, LT, SK || || 1: CY || || 6: CY, CZ, EL, HU, LT, SK Vastuvõttev ühiskond || Sallivuse suurendamine, teadlikkuse suurendamine ja kultuuridevaheline dialoog || 12: AT, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, PT, SK || 2: BG, PT || 6: AT, BG, CY, DE, LU, MT || 1: MT || 14: AT, BG, CY, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, LU, MT, PT, SK Prioriteedi 1 („Sisserännanute Euroopa Liitu integreerimise poliitika ühiste aluspõhimõtete elluviimiseks ettenähtud meetmed”) alusel rahastatud projektid olid peamiselt seotud kolmandate riikide kodanikele üldise ja praktilise teabe jagamise ja kodanikuõppe korraldamisega, mida tehti enamikus liikmesriikides. Projektid hõlmasid järgmist: – teabematerjalide jagamine paberkandjal, elektroonilises vormis (veebiportaalid jne) või e-õppe kaudu; – ühiskonna tutvustamine koolituskursuste, õpikodade, seminaride jne kaudu; – teabekeskuste või vastuvõtuteenuste võrgustike väljaarendamine; – kolmandate riikide kodanikele õppekülastuste korraldamine riigiasutustesse,ajaloolistesse paikadesse, muuseumitesse; – kohalike elanike poolne mentorlus või juhendamine, et aidata kolmandate riikidekodanikel vastuvõtvasse ühiskonda integreeruda. Tähtsuselt teine valdkond oli keeleõpe, mida kolmandate riikide kodanikele pakuti koolituskursuste või muu õppematerjalina, sealhulgas e-õppena, või töötati välja kolmandate riikide kodanikele kohandatud spetsiaalsed keeleõpetamise meetodid. Integratsioonile kahesuunalise lähenemise edendamist rahastati väga mitmekesiste ja sageli uuenduslike meetmete kaudu, näiteks festivalide, kunstikonkursside ja näituste korraldamine, koolide tutvustamine kolmandate riikide kodanike vanematele või kolmandate riikide kodanikest laste ja kohalike laste ühised suvelaagrid. Sallivuse suurendamise, teadlikkuse suurendamise ja kultuuridevahelise dialoogi edendamise projektid hõlmasid sarnaseid meetmeid, näiteks spordi- ja kultuuriürituste korraldamine, vastuvõtvale ühiskonnale suunatud teleseriaalide tootmine jne. Esialgsed meetmed tööturule pääsemise ja majanduselus osalemise hõlbustamiseks hõlmasid näiteks juurdepääsu muule õppele peale keele- ja tööalase koolituse või oskuste hindamist ja täienduskoolituse pakkumist. Era- ja avaliku sektori teenuste kohandamine multikultuurse ühiskonnaga teadlikkuse suurendamise ja suutlikkuse suurendamise teel hõlmas spetsiaalsete koolituskursuste, õpikodade ja seminaride korraldamist ning teabematerjalide levitamist. Haavatavatele rühmadele suunatud tegevuse puhul keskenduti naistele ja lastele. Projektidega pakuti eritoetust vastuvõtukeskustest lahkumisel, korraldati eluase, pakuti esmatasandi abi tööotsimisel ning tervishoiu- ja sotsiaalteenustele juurdepääsul jne. Prioriteedi 1 alla kuuluvate projektide näited Kreeka käivitas koostöös Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooniga Moldovas lahkumiseelse haridus- ja teabeprogrammi potentsiaalsetele sisserändajatele. Nelja kuu jooksul jagati programmi raames ametlikku ja mitteametlikku teavet keele, institutsioonide ja Kreeka ühiskonna väärtuste kohta, praktilist teavet sisserändajate õiguste ja kohustuste, Kreeka territooriumile seaduslikult sisenemiseks ja seal viibimiseks vajalike menetluste kohta ning korraldati kutsesuunitlus kolmandate riikide kodanike oskuste ja Kreeka tööturu tegelike vajaduste paremaks sobitamiseks. Projekt oli suunatud rühmale, kelleni on tavaliselt keeruline jõuda. Ühtlasi eeldatakse, et see avaldab sisserändele positiivset mõju, soodustades seaduslikku – ja vältides seeläbi ebaseaduslikku – sisserännet Kreekasse. Itaalias korraldas Veneetsia linnavalitsus haavatavatele rühmadele, näiteks kirjaoskamatutele kolmandate riikide kodanikele, naistele ja hiljuti saabunud noortele suunatud projekti, milles keskenduti keele- ja kodanikuõppele. Projektiga pakuti osalejatele paindlikke ja kohandatud tegevusi, aga ka uuenduslikke koolitusmeetodeid ja toetust (kultuuride vahendamine ja lapsehoidmine, uute tehnoloogiate kasutamine jne). Tänu era- ja avaliku sektori partnerite võrgustikule oli võimalik tegevusi kavandatud meetmetega pidevalt võrrelda. Projekti lõpuürituseks oli kokkutulek, kus osalejad said projekti mitmesugustes tegevustes osalemist kinnitava tunnistuse. Portugalis korraldatud projektiga arendati kultuuride vahendamist avalikes teenustes, milleks loodi avalike teenuste osutajate, vahendajate ja kõrgkoolide vaheline partnerlus. Nüüdseks on näha projekti esialgsed tulemused: koolitusalgatused, vahendajate kaasamine institutsioonidesse ja kultuuride vahendamise praktiseerimine. Kultuuride vahendamist avalikes teenustes jätkatakse ja tugevdatakse. Riiklike kvalifikatsioonide loetelus töötatakse välja III taseme kutseoskuste kirjeldus ja kehtestatakse koolituse võrdlussüsteem, mille ülikoolid võivad kõrgemal tasandil vastu võtta. Tšehhis rakendatava projektiga viiakse kolmandate riikide kodanike perekonnad kokku ühe samas piirkonnas elava kohaliku perega. Projektiga on hõlmatud terve riik. Seda võib käsitada riigi kõikides piirkondades loodud integratsioonikeskusi täiendava meetmena: perede kokkuviimine, et kohalikud saaksid kolmandate riikide kodanikke aidata, võimaldab täita lünki kolmandate riikide kodanike vajaduste ning teenuste vahel, mida Tšehhi integratsioonisüsteem suudab üha enam pakkuda. Projekti toetab ulatuslik meediakampaania. Ungaris toetati projekti, mille eesmärk oli suurendada Budapesti elanike teadlikkust pealinnas elavate sisserändajate kogukondade ning nende panuse kohta Budapesti multikultuursusse. Budapesti keskuses asuvas populaarses kultuuriasutuses korraldati neli festivali. Igal festivalil tutvustati paljude kolmandate riikide kodanike kultuuri mitmeid tahke (nagu käsitöö, muusika, tants, filmid, fotonäitused jne). Üritustega kaasnes laialdane teavitustegevus. Tänu projektile tõusis Budapesti elanike teadlikkus linnas elavatest kolmandate riikide kodanikest ja elavnes kultuuridevaheline dialoog. Prioriteedi 2 („Näitajate ja hindamismeetodite väljatöötamine edusammude hindamiseks, poliitika ja meetmete kohandamiseks ning võrdleva õppe kooskõlastamise hõlbustamiseks”) alusel korraldatud projektidega rahastati teadusuuringuid liikmesriikides viibivate kolmandate riikide kodanike olukorra ja ühiskonna suhtumise kohta kolmandate riikide kodanikesse, et kohandada integratsioonimeetmeid vajadustega. Sellised projektid hõlmasid andmete kogumist liikmesriigis viibivate kolmandate riikide kodanike kohta, kvalitatiivseid uuringuid, näiteks arutelusid valitsusväliste organisatsioonide ja haridussüsteemi esindajate rühmades ning vestlusi kolmandate riikide kodanike ja ekspertidega. Rahastati ka konkreetsemaid uuringuid, mis käsitlesid näiteks kolmandate riikide kodanikest laste haridussüsteemi integreerimist. Lisaks eespool kirjeldatule toetati integratsioonipoliitika ja -meetmete analüüsimist ja hindamist, sealhulgas õigusraamistiku ja haldustavade analüüsimist, näitajate või hindamismeetodite väljatöötamist ning teenuste ja osalejate tegevuse kooskõlastamist teabe, integratsioonialaste statistiliste andmete ja uudiste jagamiseks. Prioriteedi 2 alla kuuluvate projektide näited Poolas korraldatud teadusprojektiga uuriti kolmandate riikide kodanike diskrimineerimist, peamiselt nende õiguste eest seismise teel ja otsustajatele suunatud teabekampaaniate kaudu. Projektis võeti arvesse hiljutist olulist uuringut kolmandate riikide kodanike olukorra kohta Poolas, eeskätt tööhõivega seoses. Tegevused hõlmasid sotsioloogilist uuringut, milles osales 360 kolmandate riikide kodanikku ning 30 ametnikku ja eksperti Poolas välismaalaste integreerimise ja nendevastase diskrimineerimise küsimuses; diskrimineerimise sotsiaalsete ja õiguslike tahkude analüüsi, milles uuriti 30 õigusakti; uuringut tööandjate soovi kohta võtta tööle eri kategooriatesse kuuluvaid kolmandate riikide kodanikke; kahe asjaomast valdkonda käsitleva essee avaldamist ja levitamist koos otsustajatele ja Poolas viibivatele kolmandate riikide kodanikele suunatud soovitustega ning seminaride korraldamist projekti tulemuste edendamiseks. Leedus korraldati teostatavusuuring kolmandate riikide kodanike tööturule pääsemise kohta, et saada põhjalikumaid teadmisi nende vajadustest. Projektiga tehti kindlaks kolmandate riikide kodanike suurimad probleemid ja raskused ning selle tulemusi kasutavad ulatuslikult nii mitu ühiskondlikku rühma kui ka Leedu institutsioonid. Slovakkias korraldatud uuringuprojektis keskenduti sisserändajaist laste haridussüsteemi integreerimisele algkoolis. Lisaks vajaduste, probleemide ja kitsaskohtade hindamisele koostati projekti raames sisserändajaist lastele suunatud õppemoodulid ja -materjalid, mis varem puudusid. Prantsusmaal uuriti mahuka statistilise vaatluse käigus esmakordselt mitme tuhande kolmandate riikide kodaniku integratsiooniprotsessi aastate vältel, st saabumisele järgneva mõne kuu jooksul, aasta hiljem ja kolm aastat hiljem. Küsimused käsitlesid olukorda enne saabumist ja haldusmenetlusi saabumisel ning edaspidi keele omandamist, töö ja elukoha saamist, veel hiljem hariduse ja tervishoiuteenuste kättesaadavust, ühiskondlikus elus osalemist jne. Vaatlus peaks andma otsustajatele ja integratsiooniteenuste osutajatele põhjaliku ülevaate integratsiooniprotsessist ning tooma esile integratsioonipoliitika tõhustamise võimalused. Prioriteedi 3 alusel („Liikmesriikides poliitilise suutlikkuse suurendamine, koordineerimine ning kultuuridevahelise pädevuse arendamine valitsuse eri tasanditel ja ametkondades”) rahastasid liikmesriigid tegevusi, mis olid seotud avalike ja erasektori teenuste kohandamisega multikultuursele ühiskonnale, eeskätt valitsusasustuste ja valitsusväliste asutuste töötajate ning muude kolmandate riikide kodanikega kokku puutuvate isikute koolitamise, suutlikkuse suurendamise ja teadlikkuse suurendamise teel. Täpsemalt hõlmas see era- ja avaliku sektori asutustes korraldatud koolitusi ja seminare, et suurendada teadlikkust mitmekesisusest ja suurendada sallivust, liikmesriigi teenuste ja poliitikavaldkondade kooskõlastamist, käsiraamatute levitamist, kohalike ametiasutustega partnerluste loomist jne. Prioriteedi 3 alla kuuluvate projektide näited Austrias koguti integratsiooni- ja seirekeskuse korraldatud projektiga andmeid sisserände ja integratsiooni kohta. Keskus on loonud veebisaidi ja spetsialiseeritud raamatukogu ning annab korra kvartalis välja uudiskirja. Ta edastab integratsioonis osalevatele sidusrühmadele integratsiooniga seotud andmeid ja vahendeid ning teavet integratsiooniprojektide kohta ja toetab võrgustike moodustamist. Seireaspekt võimaldab hinnata integratsioonimeetmete tõhusust ning panustab pikas perspektiivis integratsiooniküsimusi käsitlevasse ühiskondlikku ja poliitilisse arutelusse. Küprosel korraldati spetsiaalselt õpetajatele suunatud seminare, sealhulgas spetsiaalseid kultuuridevahelist haridust ning kreeka keele kui teise keele või võõrkeele õpetamist käsitlevaid koolitusseminare. Tegevuse eesmärk oli parandada õpetajate suutlikkust lahendada integratsiooniprobleeme. Seminaridel anti õpetajatele eeskätt vajalikke teadmisi ja teavet uute õpetamismeetodite ja parima tava kohta, mida tuleks kasutada kolmandate riikide kodanike õpetamisel. Õpetajad osalesid seminaridel innukalt ja leidsid, et need olid väga vajalikud kolmandate riikide kodanikest laste seisukohtade mõistmiseks ning andsid neile hädavajalikku teavet ja praktilisi näpunäiteid selle sihtrühmaga sobilikul viisil toimetulemiseks. Soomes rakendatud projekti eesmärk oli suurendada piirkondlike ametivõimude teadlikkust tai kogukonna kodanikest, kelle näol on tegemist eriti haavatavas olukorras oleva rühmaga, sest sageli ei ole nad ametiasutuste meetmetega hõlmatud. Projektiga tutvustati probleeme kolmandate riikide kodanike vaatenurgast ning selle tulemusel loodi eri osalejaid koondavad koostöövõrgustikud ning suurenesid vastastikune teadlikkus ja teadmised. Sihtrühma kohta koguti palju teavet, mida saab kasuta nii avalike teenuste kavandamisel kui ka kolmanda sektoriga koostöö korraldamisel. Projekti tulemused võetakse kasutusele politsei koolitamisel ning kohaliku omavalitsuse integratsioonipoliitika ja -meetmete väljatöötamisel ja rakendamisel. Ühtlasi saab neid kasutada muude sihtrühmade puhul. Prioriteedi 4 („Integratsiooniga seotud kogemuste, hea tava ja teabe vahetamine liikmesriikide vahel”) alusel rakendatud projektide eesmärk oli saavutada nii liikmesriikide ametiasutuste vaheline kooskõlastatus ja koostöö kui ka toetada teabe ja tavade vahetamist liikmesriikide valitsusväliste asutuste vahel. Prioriteedi 4 alla kuuluvate projektide näited Eesti haldusasutused korraldasid õppekülastusi muudesse liikmesriikidesse ja ühisseminare, et jagada teavet ning vahetada kogemusi ja head tava seoses kolmandate riikide kodanike integreerimisega. Itaalia siseministeerium alustas muude liikmesriikide haldusasutustega mitmesuguseid integratsiooniküsimusi hõlmava koostööprojekti. Muu hulgas käsitleti selliseid teemasid nagu statistilised andmed integratsiooni kohta, hea tava haavatavate rühmadega tegelemisel, integratsiooni käsitlev kokkulepe, Itaalia ja muude liikmesriikide kodakondsust käsitlevate õigusaktide võrdlusanalüüs. Mitu liikmesriiki (Austria, Hispaania, Kreeka, Madalmaad, Malta, Rootsi, Slovakkia, Tšehhi ja Ungari) rahastasid näiteks valitsusasutuste ja valitsusväliste asutuste väljapakutud seminare, konverentse, võrgustikke ja õppekülastusi, et vahetada kogemusi ja head tava muude liikmesriikide organisatsioonidega. Luksemburg rahastas mitut projekti, mis hõlmasid koostööd naaberriikide Belgia, Prantsusmaa ja Saksamaa organisatsioonidega. Üks projekt algas põhjaliku teabe kogumisega kolmandate riikide kodanike organisatsioonide kohta nimetatud liikmesriikides. See viis omavahelise koostööni mitmesugustes integratsiooniküsimustes. Teise projekti raames tugines Luksemburgis tegutsev organisatsioon Prantsusmaa organisatsiooni kogemustele, et luua ja tõhustada kultuuridevahelisi tõlketeenuseid (tõlkidele pakuti eri päritolu kolmandate riikide kodanike kultuuriliste tõekspidamiste alast koolitust). 7.4. Hinnang rakendamisele ja esialgsed tulemused Valdaval osal liikmesriikidel oli esimese kahe aastaprogrammi (2007 ja 2008) rakendamisel probleeme: see kas lükkus edasi või esines raskusi programmide täieliku rakendamisega. Kõige sagedasem põhjus oli programmide oodatust hilisem heakskiitmine (see ei ole ebatavaline mis tahes uute ELi rahastamisvahendite käivitamisel), sest see oli tihti projektikonkursside algatamise või välja valitud projektide rahastamise eeltingimus. Muud levinud põhjused olid näiteks liikmesriikide piires korralduslike ja haldusküsimuste lahendamine enne programmide tegeliku rakendamise algust; vastutavate asutuste ja toetusesaajate vähesed kogemused; vajadus korraldada mitu projektikonkurssi, kuna abikõlblike projektidega ei suudetud fondi eraldisi täiel määral kasutada, ning väga olulisena ka rakendavate organisatsioonide probleemid omapoolse rahastamise tagamisel väga keerulises majandusolukorras. Järjele jõudmiseks käivitas mitu liikmesriiki nii 2007. kui ka 2008. aasta programmi üheaegselt, kuulutades näiteks välja mõlemat aastaprogrammi hõlmavad projektikonkursid. Sellest hoolimata toimus rakendamine kiirustades. Selle tulemuseks oli tihe ajagraafik rakendavate organisatsioonide jaoks ja halduskoormus vastutavate asutuste jaoks, samuti ei suutnud mõni liikmesriik seetõttu oma aastaprogramme konkursside läbikukkumise korral ümber kujundada. 2009. aasta programmi puhul oli olukord selgelt paranenud ja rakendamisel esines viivitusi vaid üheksas liikmesriigis. Hoolimata rakendamisel esinenud probleemidest peaks enamik liikmesriike suutma aastaprogrammides kavandatud meetmed ja eesmärgid ellu viia. Praeguses etapis on liikmesriikides toimuva hindamise aluseks rahastatavate projektide liik ja arv võrreldes programmis iga meetme suhtes kehtestatud soovituslike eesmärkidega ning komisjonile aruande esitamise ajaks saavutatud tegelik väljund. Üksikasjalik teave tulemuste ja mõju kohta on kättesaadav 2012. aasta järelhindamise aruandes. Viieteistkümnes liikmesriigis (Austria, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Itaalia, Kreeka, Küpros, Leedu, Läti, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa, Slovakkia ja Ühendkuningriik) on nii 2007. kui ka 2008. aasta programm üldiselt täielikult rakendatud (mõnel juhul pärast komisjonipoolset läbivaatamist). Belgias, Luksemburgis, Sloveenias, Tšehhis ja Ungaris on täielikult rakendatud ainult 2008. aasta programm, samas kui Bulgaarias on täielikult rakendatud vaid 2007. aasta programm. 19 liikmesriigis (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Küpros, Leedu, Läti, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia, Ungari ja Ühendkuningriik) on projektide eesmärgiks seatud tulemused saavutatud või saavutatakse need tõenäoliselt projektide lõppedes. Kaks liikmesriiki (Luksemburg ja Tšehhi) on teatanud, et eeldatavalt saavutatakse oodatavad tulemused vaid 2008. aasta programmi puhul. Üldiselt on fond võimaldanud mitmel liikmesriigil (nt Ungari, Slovakkia) esmakordselt kavandada kolmandate riikide kodanike integreerimiseks põhjaliku poliitilise raamistiku, mis hõlmab kõiki ühiseid aluspõhimõtteid. Muudes liikmesriikides, näiteks Bulgaarias, Küprosel, Eestis või Kreekas, kus riiklik integratsiooniraamistik oli juba kehtestatud, anti fondist rahalisi vahendeid selle rakendamiseks. Suuremate kogemustega liikmesriikides on fond, mis sageli täiendab olemasolevaid rahastamisvahendeid, suunatud erimeetmetele või kindlatele rühmadele, mis muidu ei kuulu peavoolu rahastamisvahendite reguleerimisalasse. Sellega seoses avaldas fond märkimisväärset mõju sellistes valdkondades nagu keeleoskuse parandamine, mõtestatud kontaktide ja edasiviiva dialoogi edendamine kolmandate riikide kodanike ja vastuvõtva ühiskonna vahel ning kolmandate riikide kodanike terviseprobleemide lahendamine. 7.5. Liikmesriikide üldised hinnangud ja ettepanekud olukorra parandamiseks Kõik liikmesriigid (peale Madalmaade ja Poola) leidsid, et programmi prioriteedid ja programmides kehtestatud meetmed on riikide integratsioonivaldkonna vajaduste ja eesmärkide suhtes asjakohased. Programmid on olnud eriti vajalikud mõnes uues liikmesriigis (nt Bulgaaria, Küpros ja Tšehhi), kus kolmandatest riikidest pärit sisserändajate arv on viimasel ajal kasvanud. Üksikutes liikmesriikides tuli mõnda meedet kohandada, kas siis majanduskriisist tulenevalt (Rumeenia, Hispaania) või rändevoogude muutumise tõttu (Ühendkuningriik); sellest hoolimata olid prioriteedid ja meetmed üldiselt jätkuvalt asjakohased. Madalmaades moodustasid fondist eraldatud summad suhteliselt väikese osa riigi integratsioonieelarvest ning seal leiti, et fondi eraldised ei andnud riiklikele strateegiatele tõelist lisandväärtust. Poolas täheldati rakendamise käigus, et mitmekesisemad meetmed oleksid riiklikke strateegiaid tõhusamalt toetanud ning riigisiseste vajaduste lahendamiseks oli vaja meetmeid ümber kujundada ja omavahel ühendada. Kuigi seitse liikmesriiki (Belgia, Bulgaaria, Küpros, Eesti, Malta, Madalmaad ja Rootsi) ei suutnud veel hinnata, kas nende vastavad programmid on täitnud oma eesmärgi, hindasid kõik ülejäänud 19 liikmesriiki programmid tõhusaks: projektide rakendamine oli edukas ning juba saavutatud tulemused vastasid suures ulatuses eesmärkidele. Projektide tõhususe kohta oli mitmesuguseid arvamusi. Kuigi enamik liikmesriike nõustus, et projektide eesmärgid on nende väljavalimisel kehtestatud nõude kohaselt mõistlike kuludega saavutatud, leiti, et halduskulud olid liiga kõrged ning projektide juhtimiseks oli vaja oodatust enam töötajaid ja rahalisi vahendeid. Programmide alguses kehtestatud menetluste kaudu saavutati fondi ja muude ELi rahastamisvahendite vastastikune täiendavus, kuigi ka siin esines teatavaid raskusi, millest olulisim oli kattuvuse vältimine Euroopa Pagulasfondi sihtrühmaga. Kokkuvõttes leidsid peaaegu kõik liikmesriigid, et fond pakkus tegelikku lisandväärtust. See andis integratsiooni valdkonnas selliseid tulemusi, mida ei oleks olnud võimalik saavutada olemasolevate riiklike programmide, poliitika, eelarvete ega muude ELi rahastamisvahendite kaudu. Nende hulka kuulusid projektide rakendamine konkreetse järjepideva strateegia ja poliitika raamistikus; vastastikune täiendavus ja kooskõla muude fondide ja nii riiklike kui ka ELi vahenditega ning integratsiooni uute oluliste tahkude lisamine käimasolevatele programmidele; valitsusväliste organisatsioonide ja kohalike ametiasutuste tegevuse tugevdamine ning integratsiooniprotsessis osalevate sidusrühmade vahelise dialoogi ja mõttevahetuse edendamine. Kui abikõlblike meetmete ulatust peeti sobilikuks, siis liikmesriikide soovitused olid suunatud toimiva süsteemi lihtsustamisele, kuna seda peeti mitmes küsimuses liiga keeruliseks. – Aastaprogrammidega kaasnevat töökoormust tuleks vähendada, asendades praeguse süsteemi, mille kohaselt mitmeaastastele programmidele järgnevad aastaprogrammid, üksnes ühe mitmeaastase programmiga. Ka programmi rakendamisel tuleks ette näha suurem paindlikkus ilma komisjonipoolse läbivaatamise vajaduseta. Kui jätkatakse aastaprogrammidega, tuleks pikendada nende abikõlblikkuse perioodi. Vähendada tuleks ka aruandlusnõudeid. – Kulutuste abikõlblikkuse eeskirju tuleks selgitada, lihtsustada ja paindlikumaks muuta, et suurendada tõhusust ja vähendada halduskoormust, ning liikmesriikidel peaks olema võimalus ise oma abikõlblikkuse eeskirjad määratleda ja neid kohaldada. – Fondi reguleerimisala tuleks laiendada Euroopa Pagulasfondi sihtrühmale. – ELi kaasrahastamise määra tuleks kõikide projektide puhul suurendada 75 %-ni ning projektide tõhusamaks toetamiseks nende käivitamise ajal ja programmide rakendamise hõlbustamiseks peaks suurendama esimese eelmaksena makstavat ELi toetust. Sel juhul võiks kaotada teise eelmakse. Kasvama peaks ka tehnilise abi eelarve, et see vastaks tegelikele halduskuludele. – Komisjon võiks liikmesriikides toimuvat rakendamist paremini toetada, eriti ulatuslikuma teadmiste jagamise ja liikmesriikide vahelise koostöö edendamise kaudu, tehes kasuliku teabe kõikidele liikmesriikidele kiiresti kättesaadavaks jne. Peale SOLIDi komitee edastatava teabe oleks kasulik luua kogu dokumentatsiooni sisaldav elektrooniline andmebaas või spetsiaalne veebisait. Lõpuks peaks õigusraamistik olema edaspidi lõplikult paigas enne programmitöö perioodi algust ning programmid tuleks heaks kiita võimalikult varakult. 8. LÕPPMÄRKUSED JA SOOVITUSED Fondi rakendamist ajavahemikuks 2007–2013 ette nähtud mitmeaastaste programmide esimesel kolmel aastal võib hinnata järgmiselt. – Pärast 2007. ja 2008. aasta programmide rakendamisel ilmnenud probleemide lahendamist suutis enamik liikmesriike järjele jõuda ning alates 2009. aastast ei ole aastaprogrammide rakendamisel suuremaid viivitusi esinenud. See ei tähenda, et jätkuvalt ei esineks teatavaid probleeme, mida komisjon uurib koos asjaomaste liikmesriikidega. Seni lõpule viidud projektid vastavad üldiselt oma kavandatud eesmärkidele ja vähemalt 2009. aasta programmi puhul eeldab enamik liikmesriike, et programmi eesmärgid saavutatakse. – Fond on leidnud heakskiidu suurema osa liikmesriikide ja eelkõige projekte rakendavate organisatsioonide hulgas. Seda tõendab eelkõige väga ulatuslik osalemine 2009. aasta programmi alusel korraldatud projektikonkurssidel ja liikmesriikides kaasatud organisatsioonide mitmekesisus. – Fond on täitnud senise tühimiku ning enamiku liikmesriikide arvamuse kohaselt kaasneb sellega tõeline lisandväärtus olenemata sellest, kas liikmesriikidel on kolmandate riikide kodanike integreerimisel varasemaid kogemusi või mitte. – Teiselt poolt tundub fondi programmide kavandamise ja rakendamise raamistik olevat liiga keeruline, arvestades rahastatavate meetmete liike, kaasatud toetust saavaid organisatsioone ja projektide suurt arvu. Liikmesriikide murede lahendamiseks alustas komisjon 2011. aastal kõigi üldprogrammi nelja fondi rakenduseeskirjade põhjalikku läbivaatamist. Suurima osa sellest moodustab abikõlblikkuse eeskirjade märkimisväärne lihtsustamine: uued eeskirjad hakkavad kehtima (hiljemalt) alates 2011. aasta programmi rakendamisest ning neid kohaldatakse ka 2009. ja 2010. aasta programmide alusel rahastatud projektide suhtes, järgides täielikult võrdse kohtlemise, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid[15]. Liikmesriigid on läbivaatamise üle heameelt avaldanud. Liikmesriikide edasisi soovitusi paranduste tegemiseks arutatakse käesoleval aastal esitatavates ettepanekutes, mille komisjon teeb siseasjade valdkonna tulevaste rahastamisvahendite kohta järgmise mitmeaastase finantsraamistiku raames, mida kohaldatakse alates 2014. aastast. Prognooside kohaselt kasvavad fondi eraldised praeguse programmitöö perioodi järelejäänud kahe aasta jooksul märkimisväärselt, moodustades 2012. aastal 162,5 miljonit eurot ja 2013. aastal 182,5 miljonit eurot (st fondi eraldised nimetatud kahel aastal moodustavad 42 % kogu ajavahemiku 2007–2013 eraldistest), võrreldes 131,5 miljoni euroga 2011. aastal ja 110,5 miljoni euroga 2010. aastal[16]. Seda silmas pidades kavatseb komisjon arutada liikmesriikidega olemasolevate vahendite parimat võimalikku kasutamist, võttes arvesse tulevaste aastate poliitilisi ja rakendamisega seotud vajadusi. Komisjoni arvamuse kohaselt tuleks täiendavad meetmed ja tähelepanu suunata neljale peamisele valdkonnale. – Tõhustada nn kahesuunalise lähenemise raames kolmandate riikide kodanike ja vastuvõtva ühiskonna aktiivset osalemist integratsiooniprotsessis: edendada nii kõikehõlmavaid integratsiooniprogramme kui ka kolmandate riikide kodanike kaasamist asjakohastesse nõuandvatesse organitesse ja võrgustikesse; tõhustada kolmandate riikide kodanike osalemist ühiskondlikus elus; parandada üldsuse suhtumist rändesse, sealhulgas teadmisi rände panusest vastuvõtvas ühiskonnas jne. – Suurendada haavatavate rühmade (naiste, noorte ja laste, õigusliku staatuse saanud saatjata alaealiste, eakate, inimkaubanduse ohvrite jne) erivajadustele suunatud integratsioonimeetmete tõhusust: parandada laste haridusvõimalusi; edendada naiste rolli integratsioonis, soodustada nende sõltumatust ühiskonnas ja parandada nende teadmisi oma õigustest ja osalemist avalikus elus; edendada õigusliku staatuse saanud saatjata alaealiste integreerimist jne. – Soodustada integratsiooni kohalikul tasandil ja alt üles lähenemisviisi, samuti mitmetasandilist koostööd integratsioonistrateegiate ja -meetmete väljatöötamises osalevate erinevate valitsustasandite vahel: toetada integratsiooniprotsesse kohalikul tasandil, sealhulgas kõiki asjaomaseid sidusrühmasid hõlmavate partnerluste kaudu; parandada kolmandate riikide kodanike integreerimist eluasemeturul, koolides ning sotsiaalabi, tervishoiu ja hariduse valdkonnas; toetada kaasavaid kogukondi ja alt üles lähenemisviisi kohaliku tasandi integratsioonis jne. – Töötada päritoluriikides välja integreerimist toetavad lahkumiseelsed meetmed, seadmata kolmandate riikide kodanike vastuvõtmist sõltuvusse neis meetmetes osalemisest: jagada teavet näiteks viisade ja töölubade, vastuvõtva ühiskonna keele, institutsioonide ja väärtuse kohta; korraldada kutsekoolitust, et sobitada omavahel oskused ja vastuvõtva riigi tööturu tegelikud vajadused jne. Komisjon uurib koos liikmesriikidega, kuidas saaks ülejäänud aastaprogrammides eespool kirjeldatud prioriteetseid valdkondi täiendavalt toetada, alustades 2012. aasta programmiga, mille liikmesriigid peavad esitama 1. novembriks 2011. --------------- [1] Kui ei ole määratletud teisiti, põhinevad kõik aruandes esitatud eelarvesummad tegelikel eraldistel, mille kohta eelarvepädevad institutsioonid on seni otsuse teinud. [2] KOM(2005) 123 (lõplik). [3] Otsus 2007/435/EÜ, ELT L 168, 28.6.2007, lk 18. [4] Alusakti artikli 48 lõike 3 punkt b. [5] Kokkuvõte ja riikide aruanded on kättesaadavad aadressil http://ec.europa.eu/home-affairs/funding/integration/funding_integration_en.htm. [6] Komisjoni otsus K(2007) 3926 (lõplik), 21.8.2007. [7] Hinnang INTI ettevalmistavatele meetmetele on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/home-affairs/funding/integration/funding_integration_en.htm. [8] Otsus nr 2008/457/EÜ, ELT L 167, 27.6.2008, lk 69. [9] Terviklik ülevaade kõikidest mitmeaastastest programmidest tehakse kättesaadavaks aadressil http://ec.europa.eu/ewsi/en/index.cfm. [10] Lähema teabe saamiseks vt KOM(2011) 448 ja SEK(2011) 940 Välispiirifondi, Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi ja Euroopa Tagasipöördumisfondi vahendite liikmesriikide vahel jaotamise kriteeriumide kohaldamise kohta. [11] Täpsema teabe saamiseks Euroopa integratsioonifoorumi kohta vt http://ec.europa.eu/ewsi/en/policy/legal.cfm. [12] http://ec.europa.eu/ewsi/en/index.cfm. [13] http://ec.europa.eu/ewsi/en/resources/detail.cfm?ID_ITEMS=12892. [14] Otsuse 2007/435/EÜ artikli 48 lõike 2 punkt a. [15] Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi rakenduseeskirjade läbivaatamine kiideti heaks komisjon otsusega K(2011) 1289, 3.3.2011. [16] Need summad hõlmavad aastaprogramme ja ühenduse meetmeid.