ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Eespool esitatud analüüsi põhjal ja võttes arvesse liidu üldisi suhteid asjaomase kolmanda riigiga võib komisjon järeldada, et asjaomane kolmas riik ei tee piisavalt koostööd ja seetõttu on vaja võtta meetmeid. Sellega seoses tuleks märkida, et oma riigi kodanike tagasivõtmine on rahvusvahelise õiguse kohane kohustus.

·Bangladeshi juhtum

·Bangladesh on oluline stabiilsuse tagaja piirkonnas ja seal elab 1 miljon rohingja pagulast. EL tunnustab Bangladeshi selle pühendumuse eest ja jätkab Bangladeshi toetamist selle jätkuva humanitaarkriisiga tegelemisel.

20. septembril 2017 kehtestati ELi ja Bangladeshi vahel tagasivõtmise töökord ebaseaduslikult riigis elavate isikute tuvastamise ja tagasisaatmise standardtöökorra vormis. Siiski märkis komisjon eespool nimetatud aruandes, et kaks kolmandikku liikmesriikidest, kes suhtlesid Bangladeshiga tagasivõtmise küsimustes, puutusid kokku standardtöökorras sätestatud tavadest erinevate tavadega, mis kahjustas tagasisaatmisprotsessi kõiki etappe. Neist poolte liikmesriikide kogemuste põhjal oli tuvastamisprotsessis, sealhulgas siis, kui see toimus vestluse kaudu, ja reisidokumentide väljaandmises viivitusi, need katkestati või neid ei toimunudki. Seitse liikmesriiki hindas tuvastamise valdkonnas tehtavat koostööd halvaks või väga halvaks. Seitse liikmesriiki märkis, et Bangladeshi ametiasutused taotlevad enamasti vestluse korraldamist ka siis, kui kodakondsuse kindlakstegemiseks on esitatud piisavad tõendid (st kehtiv või kehtivuse kaotanud reisidokument), ja see tekitab viivitusi reisidokumentide väljaandmisel. Samad seitse liikmesriiki on kogenud, et reisidokumendid antakse harva välja õigel ajal. Kaks liikmesriiki ei ole reisidokumente saanud, kuigi on taotlused esitanud.

Seda hinnangut kinnitavad pärast 2019. aastat toimunud muudatused, mille kohaselt hoolimata korduvatest kontaktidest Bangladeshi ametiasutustega ei ole koostöö paranenud. Novembris 2020 käivitati elektrooniline platvorm, mille eesmärk on toetada ELi liikmesriikide ja Bangladeshi vahelist tagasivõtmisprotsessi (tagasipöördujate juhtumite haldamise süsteem, Returnee Case Management System), kuid Bangladeshi reaktsioon tagasivõtutaotlustele ja reisidokumentide väljaandmine kokkulepitud tähtaja jooksul ei ole endiselt rahuldav.

Komisjon on astunud samme, et parandada 2020. aastal koostööd tagasivõtmise valdkonnas, muu hulgas kohtumistel Bangladeshi saatkonna esindajatega Brüsselis 2020. aasta oktoobris, et rõhutada vajadust lühendada vastamise aega ja vähendada pooleliolevate juhtumite suurt arvu, ning 2021. aasta mais, et tutvustada viisaeeskirja artikli 25a kohast mehhanismi, kirjeldada ebapiisava koostöö võimalikke tagajärgi ja esitleda meetmeid, mida tuleb tagasivõtmise valdkonnas tehtava koostöö parandamiseks võtta. Eespool nimetatud standardtöökorra kohaselt loodud ühise töörühma viimane kohtumine toimus 21. juunil 2021 ja siis tõstatati samad probleemid.
3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

2021. aastal tegi komisjon Mauritiusega sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu kehtiva protokolli järelhindamise ning eelhindamise protokolli võimaliku pikendamise kohta. Hindamise järeldused on esitatud eraldiseisvas komisjoni talituste töödokumendis.

Hindamise käigus jõuti järeldusele, et ELi kalandussektor on kindlalt huvitatud kalastamisest Mauritiuse vetes ning et protokolli uuendamine oleks mõlema lepinguosalise huvides. Lisaks aitaks protokolli uuendamine tugevdada seiret, kontrolli ja järelevalvet ning tõhustada piirkonna kalandusvaldkonna juhtimist.

ELi jaoks on tähtis säilitada vahend, mis võimaldab tugevat valdkondlikku koostööd Mauritiusega, kes on piirkonnas strateegilise tähtsusega osaleja, ning aitab üldisemalt tugevdada suhteid Mauritiusega. Lisaks võimaldab protokoll ELil saada liitlasi IOTC raames. ELi laevastiku, sh India ookeani äärepoolseimate piirkondade laevastiku jaoks tähendab see seda, et säilib juurdepääs Mauritiuse jurisdiktsiooni alla kuuluvale olulisele püügipiirkonnale püügistrateegiate rakendamiseks mitmeaastase rahvusvahelise õigusraamistiku kohaselt. Mauritiuse puhul on kavandatud uus protokoll oluline ka India ookeanist püütud tuuni töötlemise ja tuunist valmistatud toodete liitu eksportimise seisukohast, seda nii ELi kalatööstuse kui ka partnerriigi jaoks. Mauritiuse ametiasutuste eesmärk on hoida suhteid ELiga, osalt selleks, et tugevdada ookeanide majandamist ja saada kasu selleks ettenähtud valdkondlikust toetusest, millega pakutakse mitmeaastaseid rahastamisvõimalusi.
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmist.

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) tagatakse EMP kodanikele ja ettevõtjatele siseturul võrdsed õigused ja kohustused. Sellega nähakse ette nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis, mille hulka kuuluvad ELi liikmesriigid, Norra, Island ja Liechtenstein. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ning kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. Leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Euroopa Liit koos liikmesriikidega on lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Tegemist on foorumiga, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Otsused võetakse vastu konsensuse alusel. Vastavalt Lissaboni lepingule vastutab EMPga seotud küsimuste koordineerimise eest ELi poolel Euroopa välisteenistus.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomitee võtab eeldatavasti vastu EMP ühiskomitee otsuse (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

Kavandatava õigusakti eesmärk on laiendada EMP lepingu lepinguosaliste koostööd nii, et see hõlmaks EMP EFTA riikide osalemist programmis „Loov Euroopa“. Seepärast tuleb EMP lepingusse inkorporeerida EMP Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2021. aasta määrus (EL) 2021/818, millega luuakse programm „Loov Euroopa“ (2021–2027) ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 1295/2013.

Kooskõlas ELi eelarvepoliitikaga on ELi tegevuses võimalik osaleda ainult juhul, kui on tasutud vastav osamakse. Makse võib teha aga alles pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist ja pärast seda, kui Euroopa Komisjon on esitanud EMP EFTA riikidele ELi rahastamisnõude.

Seetõttu kohaldatakse ühiskomitee otsuse eelnõu tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2021, et katta 1. jaanuari 2021 ja makse saamise vaheline ajavahemik. Tagasiulatuvus ei mõjuta asjaomaste isikute õigusi ja kohustusi ning selle kohaldamisel peetakse kinni õiguspärase ootuse põhimõttest.

Vastavalt EMP lepingu artiklitele 103 ja 104 muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab esitada selle seisukoha EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu sisu ja laadi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks korrektsioonideks nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmist

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) tagatakse EMP kodanikele ja ettevõtjatele siseturul võrdsed õigused ja kohustused. Sellega nähakse ette nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis, mille hulka kuuluvad ELi liikmesriigid, Norra, Island ja Liechtenstein. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ning kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. Leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Euroopa Liit koos liikmesriikidega on lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Tegemist on foorumiga, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Otsused võetakse vastu konsensuse alusel. Vastavalt Lissaboni lepingule vastutab EMPga seotud küsimuste koordineerimise eest ELi poolel Euroopa välisteenistus.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomitee võtab eeldatavasti vastu EMP ühiskomitee otsuse (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

Kavandatava õigusakti eesmärk on laiendada EMP lepingu lepinguosaliste koostööd nii, et see hõlmaks EMP EFTA riikide osalemist Erasmuse programmis. Seetõttu tuleb EMP lepingusse inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2021. aasta määrus (EL) 2021/817, millega luuakse liidu haridus- ja koolitus-, noorte- ning spordiprogramm „Erasmus+“ ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 1288/2013.

Kooskõlas ELi eelarvepoliitikaga on ELi tegevuses võimalik osaleda ainult juhul, kui on tasutud vastav osamakse. Makse võib teha aga alles pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist ja pärast seda, kui Euroopa Komisjon on esitanud EMP EFTA riikidele ELi rahastamisnõude.

Seetõttu kohaldatakse ühiskomitee otsuse eelnõu tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2021, et katta 1. jaanuari 2021 ja makse saamise vaheline ajavahemik. Tagasiulatuvus ei mõjuta asjaomaste isikute õigusi ja kohustusi ning selle kohaldamisel peetakse kinni õiguspärase ootuse põhimõttest.

Vastavalt EMP lepingu artiklitele 103 ja 104 muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab esitada selle seisukoha EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu sisu ja laadi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks korrektsioonideks nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõike 3 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmist

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) tagatakse EMP kodanikele ja ettevõtjatele siseturul võrdsed õigused ja kohustused. Sellega nähakse ette nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis, mille hulka kuuluvad ELi liikmesriigid, Norra, Island ja Liechtenstein. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ning kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. Leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Euroopa Liit koos liikmesriikidega on lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Tegemist on foorumiga, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Otsused võetakse vastu konsensuse alusel. Vastavalt Lissaboni lepingule vastutab EMPga seotud küsimuste koordineerimise eest ELi poolel Euroopa välisteenistus.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomitee võtab eeldatavasti vastu EMP ühiskomitee otsuse (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

Kavandatava õigusakti eesmärk on laiendada EMP lepingu lepinguosaliste koostööd nii, et see hõlmaks EMP EFTA riikide osalemist programmis „Digitaalne Euroopa“. Seetõttu tuleb EMP lepingusse inkorporeerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2021. aasta määrus (EL) 2021/694, millega luuakse programm „Digitaalne Euroopa“ ja tunnistatakse kehtetuks otsus (EL) 2015/2240.

Kooskõlas ELi eelarvepoliitikaga on ELi tegevuses võimalik osaleda ainult juhul, kui on tasutud vastav osamakse. Makse võib teha aga alles pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist ja pärast seda, kui Euroopa Komisjon on esitanud EMP EFTA riikidele ELi rahastamisnõude.

Seetõttu kohaldatakse ühiskomitee otsuse eelnõu tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2021, et katta 1. jaanuari 2021 ja makse saamise vaheline ajavahemik. Tagasiulatuvus ei mõjuta asjaomaste isikute õigusi ja kohustusi ning selle kohaldamisel peetakse kinni õiguspärase ootuse põhimõttest.

Vastavalt EMP lepingu artiklitele 103 ja 104 muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab esitada selle seisukoha EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu sisu ja laadi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks korrektsioonideks nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõike 3 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus
Käibemaksudirektiivi kohaldamisega seotud erandite kehtivus peaks alati olema ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata nende erandite mõju. Lisaks on Poola taotletud erimeetme kehtivusaja pikendamine kuni 31. detsembrini 2024 kooskõlas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks lihtsamaid käibemaksueeskirju kehtestava direktiivi (EL) 2020/285 nõuetega. Kõnealuses direktiivis on sätestatud, et liikmesriigid peavad kohaldama alates 1. jaanuarist 2025 siseriiklikke õigusnorme, mis neil tuleb selle direktiivi järgimiseks vastu võtta.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Komisjon on pidevalt rõhutanud, et väikeettevõtjate jaoks on vaja kehtestada lihtsamad eeskirjad. Sellega seoses võttis komisjon 2020. aasta märtsis vastu VKEde strateegia kestliku ja digitaalse Euroopa kujundamiseks, milles ta kohustus jätkama tööd VKEde koormuse vähendamiseks. Eesmärk vähendada VKEde regulatiivset koormust on üks selle strateegia tugisambaid. Eelarve-eeskirjade seisukohast on kõnealune erimeede nende eesmärkidega kooskõlas. Samuti on see kooskõlas majanduse taastamise strateegiat toetava õiglase ja lihtsa maksustamise 2020. aasta tegevuskavaga, milles tunnistatakse, et maksukohustuste täitmisega seotud kulud on ELis endiselt suured ning et nõuete täitmisega seotud kulud on väikeste ettevõtete puhul tavaliselt oluliselt suuremad kui suurte ettevõtete puhul.
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Komisjon teeb nõukogule ettepaneku määrata kindlaks liidu nimel Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepinguga (edaspidi „väljaastumisleping“) loodud ühiskomitees võetav seisukoht ühiskomitee otsuse kohta, millega muudetakse otsust nr 7/2020 (millega kehtestatakse nimekiri 25 isikust, kes soovivad ja saavad töötada lepinguga ettenähtud vahekohtu liikmena).

2.Ettepaneku taust

2.1.Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise leping

Väljaastumislepingus on sätestatud kord, mille alusel astub Ühendkuningriik korrakohaselt välja liidust ja Euratomist. Väljaastumisleping jõustus 1. veebruaril 2020.

2.2.Ühiskomitee

Väljaastumislepingu artikli 164 lõikega 1 loodud ühiskomitee koosneb liidu ja Ühendkuningriigi esindajatest. Ühiskomiteed juhivad ühiselt liit ja Ühendkuningriik. Ühiskomitee töökord on sätestatud väljaastumislepingu VIII lisas. Ühiskomitee tuleb kokku liidu või Ühendkuningriigi taotlusel vähemalt kord aastas ning kohtumiste ajakava ja päevakord määratakse kindlaks vastastikusel kokkuleppel.

Ühiskomitee ülesanded on sätestatud väljaastumislepingu artiklis 164 ja need seisnevad peamiselt järgmises:

·järelevalve väljaastumislepingu rakendamise ja kohaldamise üle kas otse või talle aru andvate erikomiteede töö kaudu;

·otsuste ja soovituste, sealhulgas lepingu muudatuste vastuvõtmine lepinguga ette nähtud juhtudel;

·lepingu tõlgendamisel ja kohaldamisel tekkida võivate probleemide ennetamine ja vaidluste lahendamine.

2.3.Ühiskomitee kavandatav akt

Vastavalt väljaastumislepingu artikli 171 lõikele 1 on ühiskomitee üleminekuperioodi lõpuks koostanud nimekirja 25 isikust, kes soovivad ja saavad töötada vahekohtu liikmena. Lähtudes artikli 171 lõike 1 viimasest lausest tagab ühiskomitee, et see nimekiri vastab igal ajahetkel nõuetele, mis väljaastumislepingus on sellele esitatud.

Kavandatava otsuse eesmärk on nimekirja ajakohastada, sest ühe nimekirjas oleva vahekohtuniku liidu institutsiooni liikmeks nimetamise tõttu ei vasta ta enam väljaastumislepingu artikli 171 lõikes 2 kehtestatud nõuetele.

Kavandatav otsus muutub poolte jaoks siduvaks vastavalt väljaastumislepingu artikli 166 lõikele 2. Vastavalt töökorra 9. reeglile märgitakse ühiskomitees vastu võetud otsustes nende jõustumise kuupäev.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Ühiskomitee koostas kooskõlas väljaastumislepinguga vahekohtunike nimekirja juhuks, kui väljaastumislepingu tõlgendamisel tekib vaidlus. Nimekiri jõustus 1. jaanuaril 2021.

Nimekirjas on viis isikut, kelle liit ja Ühendkuningriik on ühiselt määranud vahekohtu eesistujateks. Lisaks on nimekirjas 20 isikut vahekohtu lihtliikmete ülesannete täitmiseks, kellest 10 on esitanud liit ja 10 Ühendkuningriik.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Ühise kalanduspoliitika alusmäärusega (määrus (EL) nr 1380/2013) soovitakse tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Oluline vahend nende eesmärkide saavutamisel on iga-aastane kalapüügivõimaluste kindlaksmääramine. Kõigi kalapüügivõimalusi käsitlevate määrustega on vaja piirata kalavarude püüki sellise tasemeni, mis on kooskõlas ühise kalanduspoliitika üldeesmärkidega.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks teatavate Vahemere ja Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused.

Pärast Vahemere lääneosa põhjalähedaste kalavarude mitmeaastase kava vastuvõtmist ja jõustumist kehtestatakse käesoleva ettepanekuga asjaomaste liikmesriikide (Hispaania, Prantsusmaa ja Itaalia) kalapüügivõimalused, väljendatud maksimaalse lubatud püügikoormusena.

Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse ka kalapüügivõimalused Vahemere üldise kalanduskomisjoni (edaspidi „GFCM“) raames sõlmitud kokkulepete põhjal. Tegemist on piirkondliku kalandusorganisatsiooniga, mille vastutusalasse kuulub Vahemere ja Musta mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamine. Euroopa Liit on koos Bulgaaria, Horvaatia, Küprose, Prantsusmaa, Kreeka, Itaalia, Malta, Rumeenia, Sloveenia ja Hispaaniaga GFCMi liige. GFCMi raames võetud meetmed on selle liikmete jaoks siduvad.

Käesoleva ettepanekuga määratakse kindlaks autonoomne kvoot Musta mere kilu jaoks, et kalastussuremuse praegune tase ei tõuseks. Sellega võetakse üle ka GFCMi kehtestatud hariliku kammelja lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid.

Lõplik eesmärk on saavutada ja säilitada selline kalavarude tase, mille alusel on võimalik kindlustada maksimaalne jätkusuutlik saagikus. See eesmärk on sõnaselgelt kirjas ühise kalanduspoliitika alusmääruses, mille artikli 2 lõikes 2 on sätestatud, et see eesmärk „saavutatakse võimaluse korral 2015. aastaks ning [...] kõigi varude suhtes hiljemalt 2020. aastaks.“ See kajastab liidu võetud kohustust seoses 2002. aastal Johannesburgis toimunud ülemaailmse säästva arengu tippkohtumise järelduste ja selle rakenduskavaga. Teisalt on Vahemere lääneosa põhjalähedaste liikide püügi mitmeaastase kava eesmärk saavutada järkjärgulise juurdekasvu teel 2020. aastaks, kuid hiljemalt 1. jaanuariks 2025 selline kalastussuremus, mille alusel on tagatud maksimaalne jätkusuutlik saagikus.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu 28. jaanuari 2021. aasta määrust (EL) 2021/90, millega määratakse kindlaks teatavate Vahemere ja Musta mere kalavarude ja kalavarude rühmade püügi võimalused 2021. aastaks, tuleb muuta, et kanda Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) raames üle 2020. aasta hariliku kammelja kasutamata ELi kvoot.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Esitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele ning need on kooskõlas liidu kestliku arengu poliitikaga.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Kavandatud meetmed on kooskõlas liidu muude tegevuspõhimõtetega, eriti keskkonnapoliitikaga.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3.

Liidu kohustused vee-elusressursside säästvaks kasutamiseks tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 2 sätestatud kohustustest.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud aluslepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

•Proportsionaalsus

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmisel põhjusel: ühine kalanduspoliitika on ühine poliitika. Vastavalt aluslepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.

•Vahendi valik

Kavandatav vahend: määrus.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED