Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ühenduse Lissaboni kava elluviimine: üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused Euroopa Liidus”

KOM(2006) 177 lõplik

(2007/C 161/22)

26. aprillil 2006. aastal otsustas komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: „Ühenduse Lissaboni kava elluviimine: üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused Euroopa Liidus”

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsiooni arvamus võeti vastu 21. veebruaril 2007. Raportöör oli Raymond HENCKS.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 434. istungjärgul 14.-15. märtsil 2007 (15. märtsi istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 143, vastu hääletas 61, erapooletuks jäi 9.

1. Järeldused ja soovitused

Üldist huvi pakkuvatel sotsiaalteenustel on ka integreerimismõõde, mis ulatub kaugemale kui lihtne abistamine ja tegutsemine enim puudust kannatavate inimeste toetuseks. Selliste sotsiaalteenuste eesmärk on ka vastata vajadustele, mis tuleb täita, et võimaldada kõigile juurdepääsu põhilistele sotsiaalteenustele; nad annavad panuse kodaniku- ja põhiõiguste teostamisse.

Üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste eesmärk on edendada sotsiaalset, territoriaalset ja majanduslikku ühtekuuluvust kollektiivse solidaarsuse rakendamise kaudu, et reageerida eelkõige erinevatele keerulistele sotsiaalsetele seisunditele, mis võivad kahjustada inimeste füüsilist tervist või moraali: haigus, vanadus, töövõimetus, puue, ebakindlus, vaesus, sotsiaalne tõrjutus, narkomaania, pere- ja elamuprobleemid, välismaalaste integreerimisega seotud raskused.

Kõnealuses kontekstis leiab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, et tuleks hoiduda ohtlikust lähenemisest, mille kohaselt määratletakse üldhuviteenus vastavalt sellele, kas see on majandusliku iseloomuga või mitte — seejuures tuleks ka arvestada pidevalt toimuvaid muutusi —, ning lähtuda pigem teenuse enda iseloomust, selle ülesannetest, eesmärkidest, ning määratleda, millised teenused kuuluvad konkurentsi ja siseturu eeskirjade kohaldamisalasse ja millised teenused peaks ühenduse, liikmesriikide, piirkondliku ning kohaliku tasandi ametiasutused vabastama üldise huvi ning sotsiaalse, territoriaalse ja majandusliku ühtekuuluvusega seotud põhjuste tõttu ja kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega nimetatud eeskirjade kohaldamisest.

2. Sissejuhatus

Üldist huvi pakkuvatel sotsiaalteenustel on ka integreerimismõõde, mis ulatub kaugemale kui lihtne abistamine ja tegutsemine enim puudust kannatavate inimeste toetuseks. Kõnealuste sotsiaalteenuste eesmärk on ka vastata vajadustele, mis tuleb täita, et võimaldada kõigile juurdepääsu põhilistele sotsiaalteenustele.

Üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused, nagu kõik üldhuviteenused, mille hulka nad kuuluvad, on inimväärikuse austamise põhialuseid ning tagavad igale inimesele õiguse sotsiaalsele õiglusele ning põhiõiguste hartas ja eelkõige läbivaadatud Euroopa sotsiaalhartast ja üldisest inimõiguste deklaratsioonist tulenevates rahvusvahelistes kohustustes määratletud põhiõiguste täielikule austamisele. Üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused annavad panuse kodanikuõiguste teostamisse. Nende eesmärk on edendada sotsiaalset, territoriaalset ja majanduslikku ühtekuuluvust kollektiivse solidaarsuse rakendamise kaudu, et reageerida eelkõige kõigile sotsiaalset seisundit kahjustavatele teguritele, mis võivad kahjustada inimeste füüsilist tervist või moraali: haigus, vanadus, töövõimetus, puue, kindlustunde puudumine töökohal, vaesus, sotsiaalne tõrjutus, narkomaania, pere- ja elamuprobleemid, välismaalaste integreerimisega seotud raskused.

Üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste eriline panus on seega tihedalt seotud peamiste inimõigustega, mida kohalikud, piirkondlikud, liikmesriikide ja Euroopa Liidu ametivõimud on kohustatud tagama, kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega, mille kohaselt ei või liidu meetme sisu ületada seda, mis on vajalik asutamislepingu eesmärkide saavutamiseks.

Sotsiaalteenuste mõjuala on äärmiselt suur ning sellesse kuuluvad eeskätt vanadekodud, puuetega inimeste hooldekodud, hädaolukorda sattunud inimeste jaoks mõeldud hooldusasutused, laste, perevägivalle all kannatavate naiste, sisserännanute ja põgenike varjupaigad, taastusravipansionaadid, hooldekodud, sotsiaalelamumajanduse, noorsootööga, sotsiaaltöö ja haridusega tegelevad asutused, internaatkoolid, lasteaiad, lastesõimed ja muud lastehooldusasutused, tervishoiuasutused, ümberõppe- ja ametialase koolituse asutused ning personaalsed, kodused ja pereeluga seotud abiteenused.

3. Komisjoni ettepanek

Komisjon leiab, et sotsiaalteenuste ajakohastamine on nüüdisaja Euroopa jaoks keskseid küsimusi, ja möönab, et sotsiaalteenused on Euroopa sotsiaalmudeli oluline osa ning kuigi need ei moodusta üldhuviteenuste hulgas õiguslikult eraldi kategooriat, on neil eriline koht Euroopa ühiskonna ja majanduse tugisammastena, sest nad edendavad sotsiaalsete põhiõiguste rakendamist.

Komisjon nendib, et selle kiiresti laieneva sektori ajakohastamisega on algust tehtud, et tulla paremini toime pingetega universaalsuse, kvaliteedi ja rahalise jätkusuutlikkuse vahel. Järjest suuremale osale seni otse riigiasutuste korraldatud sotsiaalteenustest laienevad edaspidi siseturgu ja konkurentsi reguleerivad ühenduse eeskirjad.

4. Üldmärkused

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee avaldab seetõttu komisjoni teatise üle heameelt, kuna selles väljendatakse sotsiaalteenuste tähtsust kodanike jaoks, nende teenuste erilist rolli Euroopa sotsiaalmudeli osana ning vajadust töötada välja süstemaatiline lähenemine teenuste eriomaduste kindlakstegemiseks ja tunnustamiseks, et selgitada välja raamistik, milles need toimivad ja kus neid saab komisjoni sõnul ajakohastada. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee eelistab siiski rääkida ajakohastamise asemel kvaliteedi parandamisest ja tõhustamisest.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kahetseb, et teatise nõuandvast osast on komisjon vastupidiselt lubatule välja jätnud tervishoiuteenused, kuigi sotsiaalteenuste ja tervishoiuteenuste vastastikune mõju ja sünergia on eriti suur. Küsimus „Mis seob tervishoiuteenuseid ja teisi nimetatud valdkonnaga seotud teenuseid, nagu sotsiaalteenused ja pikaajalise ravi teenused?”, mille komisjon esitas oma 2006. aasta 26. septembri konsultatsioonidokumendis ühenduse tegevuse kohta tervishoiuteenuste valdkonnas ja millele ta ootab vastust 2007. aasta 31. jaanuariks, oleks pidanud esitatama enne seda, kui otsustati koostada teatis, mis käsitleb vaid sotsiaalteenuseid.

5. Konkreetsed märkused

5.1 Üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste eripära kirjeldus

Teatises toodud kirjeldus ühtse raamistiku rakendamistingimuste kohta piirdub siiski vaid kõige tavapärasemate juhtudega. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovib tähelepanu pöörata sellele, et süsteemid on liikmesriikide lõikes erinevad, ent neid erinevusi ei võeta alati arvesse kategooriate loetelus (sotsiaalse ülesande täielik või osaline delegeerimine, avaliku ja erasektori partnerlus). Komitee kiidab niisiis heaks kavandatud avaliku arutelu kui olulise teguri sotsiaalteenustega seonduvate tegevuste ja nende toimimisviiside kohta põhjalikuma teabe saamiseks.

5.2 EÜ siseturg ja konkurentsieeskirjad

Nagu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on oma arvamuses „Üldhuviteenuste tulevik” (CESE 976/2006) juba osutanud, jäävad majandusliku ja mittemajandusliku iseloomuga tegevuse erinevused ebaselgeks. Peaaegu iga üldist huvi pakkuva teenusega, isegi kui seda osutatakse mittetulunduslikul või heategevuslikul eesmärgil, kaasneb teatav majanduslik väärtus, mis ei pea tingimata kuuluma konkurentsiõiguse reguleerimisalasse. Lisaks võib sama teenus olla üheaegselt nii majandusliku kui mittemajandusliku iseloomuga. Teenus võib isegi olla majandusliku iseloomuga, ilma et turg suudaks siiski tagada teenuse osutamist üldhuviteenuseid valitseva loogika ja põhimõtete kohaselt.

Euroopa Kohtu praktika kohaselt on majandustegevus väga laiahaardeline mõiste, sest selle kohaselt loetakse majandustegevuseks igasugune tegevus, mis seisneb kaupade ja teenuste pakkumises teataval turul ja mida teostab nimetatud turu õiguslikust seisundist või selle rahastamisviisist sõltumatu ettevõte (1991. aasta otsus Höfneri ja Else kohtuasjas, 2000. aasta otsus Pavlovi kohtuasjas). See mõiste ei sõltu teenusepakkuja tulunduslikust või mittetulunduslikust iseloomust (2001. aasta otsus Ambulanz Glöckneri kohtuasjas).

Euroopa Kohus ja Euroopa Komisjon tõstavad üldhuviteenuste majanduslikku iseloomu järjest enam esile, ent vastukaaluks sellele ei tunnustata nimetatud teenustega seotud ülesannete üldist huvi ega tagata nende ülesannete täitmist. See aga loob teenuste osutajatele ja kasutajatele suurt õiguslikku ebakindlust. Seega minnakse üldiselt huvilt üle tuludekesksele huvile. Siinkohal ei tule teha mitte vahet selles, kas teenus on „majanduslik” või mitte, vaid selles, kas teenus on „tulutoov” või mitte.

6. Stabiilne ja läbipaistev õigusraamistik

Eelöeldust tulenevalt vastutab ühendus oma eesmärkide elluviimise, kuid ka selleks vajalike vahendite eest, mis on sotsiaalse ühtekuuluvuse ja põhiõiguste vallas majandusliku ja mittemajandusliku iseloomuga üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused. Ühendus peab niisiis subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid arvestades ning liikmesriikidega jaotatud pädevuste raames jälgima ja kaasa aitama sellele, et oleksid olemas tõhusad ning kättesaadavad, taskukohased ja kõrgetasemelised üldhuviteenused kõigi jaoks.

Seetõttu tuleks — nagu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee (3) on seda juba aastaid nõudnud — ühenduse tasandil üldhuviteenuste jaoks kindlaks määrata ühised võrdlemiskriteeriumid, need ühised standardid, mis peavad hõlmama kõiki üldhuviteenuseid (eelkõige järgmistes valdkondades: juhtimis- ja rahastamisviisid, ühenduse tegevuse põhimõtted ja volituste piirid, saavutuste sõltumatu hindamine, tarbijate ja kasutajate õigused, avaliku teenuse osutamise kohustuse ja eesmärkide miinimum), sh üldist huvi pakkuvaid sotsiaalteenuseid, ning ühendada need kaasotsustamismenetlusega vastuvõetavasse raamdirektiivi, mis looks nende eripäradele vastava ühenduse raamistiku, täiendades teenuste direktiivi.

7. Hindamine

Nimetatud järelevalvekeskuse raames peaks tegutsema juhtkomitee, mis määraks kindlaks hindamise eesmärgid ja korra, määraks uuringuid läbiviivad organid, tutvuks aruannetega ja avaldaks nende kohta arvamust. Juhtkomitee juurde tuleks luua teadusnõukogu, mis uuriks valitud meetodeid ja teeks nende kohta ettepanekuid. Juhtkomitee jälgiks seda, et hindamisaruandeid esitletaks avalikult, ja et nende suhtes korraldataks kõikides liikmesriikides arutelu, kuhu kaasataks kõik asjaomased osapooled. Viimane eeldab kõigi hindamisaruannete kättesaadavust ELi eri töökeeltes.

(1) KOM(2006) 177 lõplik; punkt 2.1, 3. taane.

(2) Oma 2000. aasta teatises tõdes komisjon, et „Euroopa Kohtu praktika kohaselt ei kohaldata üldjuhul ühenduse konkurentsi ja siseturgu reguleerivaid eeskirju arvukatele tegevustele selliste asutuste puhul, kes täidavad tulu taotlemata eelkõige sotsiaalseid ülesandeid ega teosta äritegevust” (punkt 30). 2006. aasta 26. aprilli teatises tõdeti seevastu, et „peaaegu kõiki sotsiaalvaldkonnas osutatavaid teenuseid võib käsitleda majandustegevusena EÜ asutamislepingu artiklite 43 ja 49 tähenduses”.

Vt ka EMSK arvamus teemal „Erasektori osutatavad mittetulunduslikud sotsiaalteenused üldhuviteenuste kontekstis ELis” (EÜT C 311, 7.11.2001, lk 33).

(3) EMSK arvamus teemal „Üldhuviteenused” (EÜT C 241, 7.10.2002, lk 119),

EMSK arvamus teemal „Roheline raamat üldhuviteenuste kohta” (ELT C 80, 30.3.2004, lk 66),

EMSK arvamus teemal „Euroopa komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele — valge raamat üldhuviteenuste kohta” (ELT C 221, 8.9.2005, lk 17),

EMSK arvamus teemal „Üldhuviteenuste tulevik” (ELT C 309, 16.12.2006, lk 135).

LISA

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse juurde

Järgmised muudatusettepanekud, mis kogusid hääletamisel enam kui veerandi antud häältest, lükati arutelu käigus tagasi.

Punkt 1.3

Muuta järgmiselt:

Kõnealuses kontekstis leiab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, et tuleks hoiduda ohtlikust lähenemisest, mille kohaselt määratletakse üldhuviteenus vastavalt sellele, kas see on majandusliku iseloomuga või mitte — seejuures tuleks ka arvestada pidevalt toimuvaid muutusi –, ning lähtuda pigem teenuse enda iseloomust, selle ülesannetest, eesmärkidest, ning määratleda, millised teenused kuuluvad konkurentsi ja siseturu eeskirjade kohaldamisalasse ja millised teenused peaks ühenduse, liikmesriikide, piirkondliku ning kohaliku tasandi ametiasutused vabastama üldise huvi ning sotsiaalse, territoriaalse ja majandusliku ühtekuuluvusega seotud põhjuste tõttu ja kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega nimetatud eeskirjade kohaldamisest. Teenuseid ei saa vabastada lihtsalt põhimõtte alusel konkurentsi- ja siseturu reeglite järgimisest. Konkurents, mille eesmärk on hõlbustada ühtse turu lõpuleviimist turumajanduse reegleid järgides ja mida reguleerivad konkurentsieeskirjad, on demokraatlik põhiõigus. Ta ei piira mitte üksnes riigivõimu, vaid eelkõige turgu valitseva seisundi kuritarvitamist, ning kaitseb tarbijate õigusi. Lisaks võimaldavad ELi siseturu- ja konkurentsieeskirjad arvesse võtta üldist majandushuvi pakkuvate mittekaubandusliku eesmärgiga teenuseid. Oluline on tagada üldine õigus sotsiaalteenustele.

Põhjendus

Nagu arvamuse paljudes punktides, eelkõige punktis 6.5, rõhutatakse, iseloomustavad üldist huvi pakkuvaid sotsiaalteenuseid erinevad ajaloolised traditsioonid, suuresti erinevad olukorrad, reeglid ning kohaliku, piirkondliku või riikliku tasandi tavad. Tööandjate rühm, ühinedes Euroopa Parlamendi seisukohtadega, peab ühenduse kõige kohasemaks sekkumisviisiks soovituste või juhiste andmist. See oleks täies kooskõlas ka subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Euroopa Liidu siduv õigusraamistik üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste vallas oleks lähenemisviis, mille kohaselt „üks sobib kõigile”, ja see oleks vastuolus üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste põhiideega. Direktiiv, mille aluseks on väikseim ühine nimetaja, ei paku mingit garantiid kasutajatele teenuste kättesaadavuse kohta ega arenda mingil määral siseturgu. Seevastu soovituse vastuvõtmine võimaldaks selgitada üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenustega seotud kohustusi, mis tuleb täita, rakendades teenustedirektiivi 2006/123/EÜ, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu 12. detsembril 2006.

Hääletuse tulemus

Poolt: 82

Vastu: 91

Erapooletuid: 12

Punkt 1.4

Muuta järgmiselt:

Seetõttu tuleks ühenduse tasandil kõigi üldhuviteenuste (nii majandusliku kui mittemajandusliku iseloomuga) jaoks kindlaks määrata ühised võrdlemiskriteeriumid; nimetatud ühised standardid, ühised põhimõtted ja väärtused, mis peavad käsitlema kõiki üldhuviteenuseid, sealhulgas üldist huvi pakkuvad sotsiaalteenused, sisalduksid kaasotsustamismenetlusega vastuvõetavates ühenduse soovitustes või juhistes raamdirektiivis, millega loodaks kõnealustele teenustele kohandatud ühenduse õiguslik raamistik.

Põhjendus

Nagu arvamuse paljudes punktides, eelkõige punktis 6.5, rõhutatakse, iseloomustavad üldist huvi pakkuvaid sotsiaalteenuseid erinevad ajaloolised traditsioonid, suuresti erinevad olukorrad, reeglid ning kohaliku, piirkondliku või riikliku tasandi tavad. Tööandjate rühm, ühinedes Euroopa Parlamendi seisukohtadega, peab ühenduse kõige kohasemaks sekkumisviisiks soovituste või juhiste andmist. See oleks täies kooskõlas ka subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Euroopa Liidu siduv õigusraamistik üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste vallas oleks lähenemisviis, mille kohaselt „üks sobib kõigile”, ja see oleks vastuolus üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste põhiideega. Direktiiv, mille aluseks on väikseim ühine nimetaja, ei paku mingit garantiid kasutajatele teenuste kättesaadavuse kohta ega arenda mingil määral siseturgu. Seevastu soovituse vastuvõtmine võimaldaks selgitada üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenustega seotud kohustusi, mis tuleb täita, rakendades teenustedirektiivi 2006/123/EÜ, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu 12. detsembril 2006.

Hääletuse tulemus

Poolt: 81

Vastu: 94

Erapooletuid: 10

Punkt 1.6

Muuta järgmiselt:

Seoses üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste hindamisega meenutab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee oma püüdlusi seoses hindamispõhimõttega ning ettepanekut luua majandusliku ja mittemajandusliku iseloomuga üldhuviteenuste hindamiseks sõltumatu järelevalvekeskus teeb ettepaneku tugevdada komisjoni pakutud menetlust mitteametliku võrgustiku loomisega, kuhu kuuluksid Euroopa Parlamendi, Regioonide Komitee, organiseeritud kodanikuühiskonna ja Euroopa Sotsiaal- ja Majanduskomitee esindajad. Liikmesriikide, piirkondlikul ja kohalikul tasandil peavad ametiasutused hoolitsema selle eest, et kõik osalejad, sotsiaalteenuste osutajad ja kasutajad, sotsiaalpartnerid, sotsiaalmajanduse organid ja tõrjutuse vastu võitlevad asutused jne oleks kaasatud üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste korraldamisse.

Motivatsioon:

Nagu arvamuse paljudes punktides, eelkõige punktis 6.5, rõhutatakse, iseloomustavad üldist huvi pakkuvaid sotsiaalteenuseid erinevad ajaloolised traditsioonid, suuresti erinevad olukorrad, reeglid ning kohaliku, piirkondliku või riikliku tasandi tavad. Tööandjate rühm, ühinedes Euroopa Parlamendi seisukohtadega, peab ühenduse kõige kohasemaks sekkumisviisiks soovituste või juhiste andmist. See oleks täies kooskõlas ka subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Euroopa Liidu siduv õigusraamistik üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste vallas oleks lähenemisviis, mille kohaselt „üks sobib kõigile”, ja see oleks vastuolus üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste põhiideega. Direktiiv, mille aluseks on väikseim ühine nimetaja, ei paku mingit garantiid kasutajatele teenuste kättesaadavuse kohta ega arenda mingil määral siseturgu. Seevastu soovituse vastuvõtmine võimaldaks selgitada üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenustega seotud kohustusi, mis tuleb täita, rakendades teenustedirektiivi 2006/123/EÜ, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu 12. detsembril 2006.

Hääletuse tulemus

Poolt: 85

Vastu: 93

Erapooletuid: 11

Punkt 6.7

Muuta järgmiselt:

Seetõttu tuleks — nagu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on juba aastaid nõudnud — ühenduse tasandil üldhuviteenuste jaoks kindlaks määrata ühised võrdlemiskriteeriumid, need ühised standardid, mis peavad hõlmama kõiki üldhuviteenuseid (eelkõige järgmistes valdkondades: juhtimis- ja rahastamisviisid, ühenduse tegevuse põhimõtted ja volituste piirid, saavutuste sõltumatu hindamine, tarbijate ja kasutajate õigused, avaliku teenuse osutamise kohustuse ja eesmärkide miinimum), sh üldist huvi pakkuvaid sotsiaalteenuseid, ning ühendada need kaasotsustamismenetlusega vastuvõetavasse raamdirektiivi ühenduse soovitustesse või juhistesse , mis looks nende eripäradele vastava ühenduse raamistiku, täiendades teenuste direktiivi.

Motivatsioon:

Nagu arvamuse paljudes punktides, eelkõige punktis 6.5, rõhutatakse, iseloomustavad üldist huvi pakkuvaid sotsiaalteenuseid erinevad ajaloolised traditsioonid, suuresti erinevad olukorrad, reeglid ning kohaliku, piirkondliku või riikliku tasandi tavad. Tööandjate rühm, ühinedes Euroopa Parlamendi seisukohtadega, peab ühenduse kõige kohasemaks sekkumisviisiks soovituste või juhiste andmist. See oleks täies kooskõlas ka subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Euroopa Liidu siduv õigusraamistik üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste vallas oleks lähenemisviis, mille kohaselt „üks sobib kõigile”, ja see oleks vastuolus üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste põhiideega. Direktiiv, mille aluseks on väikseim ühine nimetaja, ei paku mingit garantiid kasutajatele teenuste kättesaadavuse kohta ega arenda mingil määral siseturgu. Seevastu soovituse vastuvõtmine võimaldaks selgitada üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenustega seotud kohustusi, mis tuleb täita, rakendades teenustedirektiivi 2006/123/EÜ, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu 12. detsembril 2006.

Hääletuse tulemus

Poolt: 84

Vastu: 99

Erapooletuid: 7

Punkt 6.10

Muuta järgmiselt:

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovitab ühenduse soovituste või juhiste vastuvõtmist üldist huvi pakkuvaid sotsiaal- ja tervishoiuteenuseid käsitleva ühise spetsiifilise õigusliku raamistiku vastuvõtmist kõiki üldhuviteenuseid käsitleva raamdirektiivi ühe osana. See peaks võimaldama tagada ühenduse tasandil üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste õigusliku stabiilsuse ja läbipaistvuse, lähtudes nende teenuste eesmärkide määratlemisel, haldamisel ja rahastamisel täpselt subsidiaarsuse põhimõttest ning eelkõige kohalike ja piirkondlike omavalitsuste pädevustest. Kõnealustes soovitustes või juhistes õiguslikus raamistikus määratletud põhimõtted peaksid moodustama ELi seisukohtade lähtepunkti rahvusvahelisteks kaubandusläbirääkimisteks.

Motivatsioon:

Nagu arvamuse paljudes punktides, eelkõige punktis 6.5, rõhutatakse, iseloomustavad üldist huvi pakkuvaid sotsiaalteenuseid erinevad ajaloolised traditsioonid, suuresti erinevad olukorrad, reeglid ning kohaliku, piirkondliku või riikliku tasandi tavad. Tööandjate rühm, ühinedes Euroopa Parlamendi seisukohtadega, peab ühenduse kõige kohasemaks sekkumisviisiks soovituste või juhiste andmist. See oleks täies kooskõlas ka subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega. Euroopa Liidu siduv õigusraamistik üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste vallas oleks lähenemisviis, mille kohaselt „üks sobib kõigile”, ja see oleks vastuolus üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste põhiideega. Direktiiv, mille aluseks on väikseim ühine nimetaja, ei paku mingit garantiid kasutajatele teenuste kättesaadavuse kohta ega arenda mingil määral siseturgu. Seevastu soovituse vastuvõtmine võimaldaks selgitada üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenustega seotud kohustusi, mis tuleb täita, rakendades teenustedirektiivi 2006/123/EÜ, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu 12. detsembril 2006.

Hääletuse tulemus

Poolt: 78

Vastu: 97

Erapooletuid: 10

Punktid 7.3, 7.4 ja 7.5

Muuta järgmiselt:

Sellega seoses meenutab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee oma ettepanekut luua majandusliku ja mittemajandusliku iseloomuga üldhuviteenuste hindamiseks sõltumatu järelevalvekeskus, kuhu kuuluksid Euroopa Parlamendi, Regioonide Komitee, organiseeritud kodanikuühiskonna ja Euroopa Sotsiaal- ja Majanduskomitee esindajad. Liikmesriikide, piirkondlikul ja kohalikul tasandil peavad ametiasutused hoolitsema selle eest, et kõik osalejad, sotsiaalteenuste osutajad ja kasutajad, sotsiaalpartnerid, sotsiaalmajanduse organid ja tõrjutuse vastu võitlevad asutused jne oleks kaasatud üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste korraldamise igasse faasi, seda nii korraldamisel kui ka kehtestamisel, jälgimisel, kulutasuvuse hindamisel ning kvaliteedistandardite rakendamisel. Nimetatud järelevalvekeskuse raames peaks tegutsema juhtkomitee, mis määraks kindlaks hindamise eesmärgid ja korra, määraks uuringuid läbiviivad organid, tutvuks aruannetega ja avaldaks nende kohta arvamust. Juhtkomitee juurde tuleks luua teadusnõukogu, mis uuriks valitud meetodeid ja teeks nende kohta ettepanekuid. Juhtkomitee jälgiks seda, et hindamisaruandeid esitletaks avalikult, ja et nende suhtes korraldataks kõikides liikmesriikides arutelu, kuhu kaasataks kõik asjaomased osapooled. Viimane eeldab kõigi hindamisaruannete kättesaadavust ELi eri töökeeltes. EMSK teeb ettepaneku tugevdada komisjoni pakutud menetlust mitteametliku võrgustiku loomisega. EMSK osaleks aktiivselt nimetatud võrgustikus, mis koondab sotsiaalpartnereid ja teisi kodanikuühiskonna organisatsioone. See edendaks kogemuste- ja teabevahetust heade tavade vallas, eelkõige internetifoorumi teel.

Motivatsioon:

Tööandjate rühm toetab põhimõtet, mille kohaselt tuleb edendada teabevahetust ja hinnata üldist huvi pakkuvaid teenuseid. Rühm on siiski praeguse ettepaneku vastu, sest see lisaks uusi kohmakaid ja bürokraatlikke menetlusi sõltumatu seirekeskuse näol.

Hääletuse tulemus

Poolt: 88

Vastu: 99

Erapooletuid: 5