Alates 2021. aasta jaanuarist on ELi kalandussektori olukord muutunud, sealhulgas on muutunud õigusraamistik, mida kohaldatakse kalavarude majandamise suhtes ELi ja Ühendkuningriigi reguleerimispiirkondades. EL ja Ühendkuningriik kohtusid esimest korda kaubandus- ja koostöölepingu osalistena ning vaatamata erinevatele poliitilistele kaalutlustele ja tegevussuundadele, lepiti pikkade, kuid edukalt lõppenud konsultatsioonide käigus kokku teatavate kalavarude 2021. ja 2022. aasta lõplik lubatud kogupüük.

Seetõttu tuleks Ühendkuningriigile määratud kalapüügivõimalused määrusest (EL) 2019/1919 välja jätta ja alates 1. jaanuarist 2021 ümber jaotada. Käesoleva ettepanekuga muudetakse määrust, et jaotada Ühendkuningriigi kalapüügivõimalused ümber sama kategooria kalapüügivõimalusi kasutavate liikmesriikide vahel proportsionaalselt neile eraldatud püügivõimalustega. Selline kalapüügivõimaluste eraldamine ei piira järgmiste protokollide kohaseid püügivõimaluste eraldamisi. Käesoleva ettepanekuga muudetakse määrust, et tühistada Ühendkuningriigi kvartalilitsentsid.

Euroopa Ühenduse ja Mauritaania Islamivabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepinguga on loodud juriidilise, keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse juhtimise raamistik liidu laevade püügitegevuse jaoks Mauritaania jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes. Lepingu rakendamise protokollis on sätestatud liidu laevade kalapüügivõimalused seitsmes kategoorias.

Esitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele ning need on kooskõlas liidu kestliku arengu poliitikaga.

Nõukogu määruse (EL) 2021/92 artiklitega 15–17 on kehtestatud tehnilised meetmed, sealhulgas parandusmeetmed läänepiirkonna vete mitmeaastase kava jaoks, mille eesmärk on vähendada tursa ja merlangi kaaspüüki Keldi meres ja sellega piirneval alal ning tursklaste kaaspüüki Iiri meres ja Šotimaast läände jäävates vetes. Meetmed on funktsionaalselt seotud sihtliikide lubatud kogupüügi tasemetega segapüügi korral, sest ilma nende meetmeteta oleks pidanud lubatud kogupüügi tasemeid vähendama, et võimaldada kaaspüügivarudel taastuda. Kuigi Ühendkuningriigiga ei lepitud kokku täiendavaid tehnilisi meetmeid, eelkõige segapüügiga hõlmatud kalavarude puhul, on sellised tehnilised meetmed endiselt vajalikud, et võimaldada sihtliikide lubatud kogupüügi kehtestamist käesolevas määruses kavandatud tasemel. Seepärast teeb komisjon ettepaneku säilitada nõukogu määruse (EL) 2021/92 artiklitega 15–17 kehtestatud kalapüügivõimalustega funktsionaalselt seotud tehnilised meetmed, mis tagavad heas seisundis sihtliikide püügil suurema selektiivsuse, ohustamata vältimatu kaaspüügi varude olukorda liidu vetes. Neid meetmeid kohaldatakse kuupäevani, mil hakatakse kohaldama määruse (EL) 2019/1241 artikli 15 lõike 2 kohast delegeeritud õigusakti, millega muudetakse nimetatud määruse VI lisa ja kehtestatakse loodepiirkonna vete jaoks vastavad tehnilised meetmed. Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee andis positiivse hinnangu liikmesriikide esitatud ühisele soovitusele võtta vastavad tehnilised meetmed vastu delegeeritud õigusaktiga. Kuna Ühendkuningriigiga ei ole tehnilisi meetmeid kokku lepitud, ei mõjuta kirjaliku protokolli sätted selles ühises soovituses kavandatud meetmeid ning need võib lisada praegu ettevalmistamisel olevasse delegeeritud õigusakti.

Ettepaneku eesmärk on vältida lühiajalisi lähenemisviise ning toetada pikaajalisi kestlikke otsuseid, sealhulgas olemasolevate mitmeaastaste kavade rakendamist kalavarude majandamisel Põhjameres ja loodepiirkonna vetes. Selles võetakse arvesse ka sidusrühmade ja nõuandekomisjonide algatusi, kui ICES ja/või kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee on need läbi vaadanud ja heaks kiitnud. Komisjoni ühise kalanduspoliitika reformi ettepaneku koostamisel võeti nõuetekohaselt arvesse mõjuhinnangut (SEC(2011) 891), milles analüüsiti põhjalikult maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärki. Selle järelduste kohaselt on kõnealune eesmärk keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse jätkusuutlikkuse saavutamiseks vajalik tingimus.

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmisel põhjusel: ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kindlaksmääramise ja eraldamise kohta.

Komisjon leppis Ühendkuningriigiga kokku, et ühest aastast teise ülekandmise paindlikkuse mehhanismi ei kohaldata järgmiste varude suhtes: tursk, Šotimaast läände jäävad veed (COD/5BE6A); merlang, Šotimaast läände jäävad veed (WHG/56-14); merlang, Keldi meri (WHG/07A); ja atlandi merilest (PLE/7HJK). Komisjon leppis Norraga kokku, et ühest aastast teise ülekandmise paindlikkuse mehhanismi ei kohaldata järgmiste varude suhtes: harilik süvameregarneel, Skagerrak (PRA/03A) ja tursk, Kattegat (COD/03AS).

Kehtestatud allpool ICESi nõuandes esitatud maksimaalse jätkusuutliku saagikuse taset, võttes arvesse, et Keldi meri on segapüügi piirkond, ja kokkuleppel Ühendkuningriigiga.

Kui läänepiirkonna vete ja Põhjamere mitmeaastased kavad vastu võeti, teatas komisjon, et kui ta teeb ettepaneku kehtestada lubatud kogupüük, mis erineb rohkem kui 20 % varem kehtestatud lubatud kogupüügi tasemest, loetletakse need juhud komisjoni ettepaneku seletuskirjas ja vajaduse korral lisatakse lubatud kogupüügi muutmise põhjused. Seepärast selgitab komisjon käesolevas ettepanekus esitatud lubatud kogupüügi suuremaid erinevusi Ühendkuningriigiga ühiste kalavarude puhul.

Ettepanekus on esitatud kalavarude kohta 43 lubatud kogupüüki koos ettevaatusprintsiibil põhinevate nõuannetega. Liit lähtus osutatud lubatud kogupüüki käsitlevatest kokkulepetest ning võttis arvesse ICESi asjaomaseid peamisi nõuandeid ja ühise kalanduspoliitika määruse artikli 2 lõikes 2 sätestatud ettevaatusprintsiipi. Kuigi enamik neist lubatud kogupüügi tasemetest vastavad ICESi nõuannetes soovitatud tasemetele või jäävad soovitatud tasemetest allapoole, lähtuti mitme lubatud kogupüügi taseme puhul vajadusest vältida püügi blokeerimist ja võtta arvesse segapüügi eripära, nagu on osutatud mitmeaastaste kavade artikli 4 lõikes 5. Lisaks lepiti ühise kalanduspoliitika sotsiaal-majanduslikke ja stabiilsuseesmärke silmas pidades kokku mõned lubatud kogupüügi tasemed.

Nelja kalavaru puhul, mille kohta on koostatud maksimaalse jätkusuutliku saagikuse hinnang ja esitatud nullpüügisoovitus, kehtestatakse lubatud kogupüük tasemel, mis võimaldab võtta arvesse vältimatut kaaspüüki ja vältida vette tagasi laskmist muude liikidega segapüügi korral. Neist kolme kalavaru puhul (tursk (Keldi meri), tursk (Šotimaast läände jäävad veed), merlang (Iiri meri)) on kokku lepitud, et lubatud kogupüügi tase vastab kaaspüügi lubatud kogupüügi tasemele ning ühe kalavaru jaoks (heeringas (Keldi meri)) on lubatud kogupüük kehtestatud seire/kontrollpüügi lubatud kogupüügina toetudes Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) andmetele sellise lubatud kogupüügi taseme kohta. Sellesse rühma kuuluva kolme põhjalähedase kalavaru puhul tagatakse mitmeaastastes kavades esitatud lisanõuete täitmine parandusmeetmete (tehnilised meetmed, mis on funktsionaalselt seotud sihtliikide püügivõimalustega segapüügi korral) kohaldamisega. Kokkulepitud lubatud kogupüügi kohaldamisel kasvab neist neljast kalavarust kolme biomass. Lisaks on konsultatsioonide tulemusena kokku lepitud, et püügivõimaluste kehtestamisel teatavate segapüügiga hõlmatud kalavarude jaoks (nt Keldi meres) lähtutakse FMSY alumisest vahemikust, et vähendada üldist püügisurvet asjaomastele liikidele.

Kooskõlas kaubandus- ja koostöölepingu artikliga 498 vastavad Ühendkuningriigiga kokku lepitud ja kirjalikus protokollis dokumenteeritud lubatud kogupüük ja kvoodid kaubandus- ja koostöölepingu alusel kokku lepitud liidu osale, mis on esitatud kaubandus- ja koostöölepingu 35. ja 36. lisas. Kõnealused lubatud kogupüügid ja kvoodid põhinevad ICESi nõuandel 2021. aasta kohta ja süvamere kalavarude puhul ka 2022. aasta kohta ning on kooskõlas kaubandus- ja koostöölepingu kalanduse rubriigi eesmärkide ja põhimõtetega.

ICESi 9. ja 10. alapiirkonna ning CECAFi rajooni 34.1.1 liidu vete anšoovis (Engraulis encrasicolus) on lühiealine liik, mille kohta tehtud uuringu tulemused selgusid mais. Lubatud kogupüügi kehtivusaeg on 1. juulist kuni järgmise aasta 30. juunini. Sellega tagatakse, et püügivõimalused põhinevad selle lühikese elueaga liigi iga-aastase uuenemise parimal võimalikul hindamisel.

Seoses püügivõimalustega Svalbardi ümbruses tagab 9. veebruari 1920. aasta Teravmägede (Svalbardi) kokkulepe (edaspidi „1920. aasta Pariisi leping“) kõigile osalistele võrdse ja mittediskrimineeriva juurdepääsu ressurssidele, sealhulgas püügitegevusega seotud ressurssidele. Liit on mitu korda selgitanud oma seisukohta seoses selle juurdepääsuga, viimati tegi ta seda Norrale 26. veebruaril 2021 esitatud verbaalnoodis nr 02/21. Et tagada varude kasutamine Svalbardi ümbruses viisil, mis on kooskõlas nimetatud lepingu kohaselt selles piirkonnas suveräänseid õigusi ja jurisdiktsiooni omava Norra kehtestatud mittediskrimineerivate majandamisnormidega, on nõukogu määranud kindlaks laevade arvu, kellel on lubatud ICESi 1. alapiirkonnas ja 2.b rajoonis püüda atlandi arktikakrabi ja kellele on eraldatud tursakvoodid. Nimetatud püügivõimaluste eraldamine liikmesriikidele on piiratud 2021. aastaga. Norrale 26. veebruaril 2021 esitatud verbaalnoodis nr 02/21 teatas liit, et jätab endale õiguse võtta kõik vajalikud parandusmeetmed, et kaitsta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide õigustatud huve vastavalt 1920. aasta Pariisi lepingule. Lisaks tuletatakse meelde, et liidu esmavastutus kohaldatava õiguse järgimise tagamise eest lasub lipuliikmesriikidel.

EL ja Fääri saared pidasid 2021. aastal iga-aastaseid konsultatsioone, et arutada teatavate lubatud kogupüügi tasemete vahetamist ja juurdepääsu kummagi lepinguosalise vetele. Konsultatsioonide käigus ei jõudnud liit ja Fääri saared kokkuleppele. Liit säilitas teatava lubatud kogupüügi reservi, et võimaldada kõnealuseid vahetusi. Seetõttu tuleb asjaomaseid kalapüügivõimaluste tabeleid ja kalalaevatunnistusi vastavalt muuta.

Huntahvena puhul tuleb teha järgmised muudatused: 1) töönduslikku traali-/noodapüügi paindlikkuse ülempiiri vähendatakse – 520 kg asemel kahe kuu kohta on uus ülempiir 380 kg kuus, kusjuures huntahvena osakaal saagist ei tohi ületada 5 % püügireisi kohta; 2) huntahvena kaaspüük tööndusliku rannapüügi käigus jäetakse huntahvena üldise püügikeelu kohaldamisalast välja. Seda erandit kohaldatakse ainult enne 2017. aastat välja antud ja kohalikul tasandil reguleeritavate rannapüügilubade suhtes; 3) huntahven ei tohi olla tööndusliku rannapüügi sihtliik ja lossida on lubatud ainult vältimatut kaaspüüki.

Samuti püüdis liit hõlbustada kvootide vahetamist Ühendkuningriigiga toetades kvootide vahetamise mehhanismi väljatöötamist kaubandus- ja koostöölepingu artikli 498 lõikega 8 ette nähtud kalanduse erikomitee poolt, et aidata kaasa püügitegevuse stabiliseerimisele ja hõlbustada teabevahetust enne vahetamismehhanismi ametlikku loomist. On asjakohane kehtestada sellise teabevahetuse kord.

Kuna liidul ja Ühendkuningriigil on erimeelsusi seoses lossimiskohustuse eranditega, lepiti kokku, et kohaldatakse selle lepinguosalise vetes kehtivaid erandeid, kelle vetes püügitegevus toimub.

ning arvestades järgmist:

(1)Nõukogu määrusega (EL) 2019/1919 on kalapüügivõimalused eraldatud vastavalt protokollile, millega määratakse kindlaks Euroopa Ühenduse ning Mauritaania Islamivabariigi vahelise kalandusalase partnerlusepinguga ettenähtud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus. Kirjavahetuse vormis lepinguga protokolli pikendamise kohta kuni ühe aasta võrra pikendati protokolli kehtivusaega kuni 15. novembrini 2020, nimetatud lepingule kirjutati alla kooskõlas nõukogu otsusega (EL) 2019/1918, millega anti luba protokolli ajutiselt kohaldada.

(2)Nõukogu võttis 23. oktoobril 2020 vastu otsuse (EL) 2020/1704 protokolli kehtivusaja teistkordse pikendamise kohta kuni ühe aasta võrra.

(3)Nõukogu määruse (EL) 2019/1919 artikliga 1 on Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile eraldatud kalapüügivõimalused 6. püügikategoorias, st pelaagilisi traalnootasid kasutavate külmutustraalerite jaoks.

(4)Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu kohaselt ei ole Ühendkuningriik alates 1. veebruarist 2020 enam liidu liikmesriik ning kõnealuses lepingus sätestatud üleminekuperiood lõppes 31. detsembril 2020. Seepärast tuleks Ühendkuningriigile eraldatud kalapüügivõimalused alates 1. jaanuarist 2021 liikmesriikidele ümber jaotada ja alates 1. jaanuarist 2021 ei tohiks Ühendkuningriigil enam olla kvartalilitsentse.

(5)Selline ümberjaotamine peaks olema läbipaistev ja proportsionaalne algselt eraldatud kvoodiga.

(6)Seepärast tuleks nõukogu määrust (EL) 2019/1919 vastavalt muuta.

(7)Nõukogu määrusega (EL) 2021/91 on liidu kalalaevadele kehtestatud 2021. ja 2022. aastaks püügivõimalused teatavate süvamere kalavarude osas. Nõukogu määrusega (EL) 2021/92 on määratud 2021. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ning liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu. Ühendkuningriigiga jagatavate kalavarude puhul on nende määrustega kehtestatud ajutine lubatud kogupüük (TAC), mida kohaldatakse kuni 31. juulini 2021 liidu vetes, rahvusvahelistes vetes ja kolmandate riikide vetes kalastavate laevade suhtes.

(8)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning teiselt poolt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahelise kaubandus- ja koostöölepingu (edaspidi „kaubandus- ja koostööleping“) artikli 498 lõigete 2, 4 ja 6 kohaselt on liit pidanud Ühendkuningriigiga kahepoolseid konsultatsioone ning kehtestanud kaubandus- ja koostöölepingu 35. lisas ning 36. lisa tabelites A ja B loetletud kalavarude püügivõimalused ja -tingimused 2021. aastaks ning teatavate süvamere kalavarude lubatud kogupüügi 2021. ja 2022. aastaks. Vastavalt nõukogu 5. märtsi 2021. aasta otsusele liidu nimel võetava seisukoha kohta toimusid konsultatsioonid ajavahemikul 20. jaanuarist 2021 kuni 2. juunini 2021. Konsultatsioonide tulemused on dokumenteeritud kirjalikus protokollis, millele kirjutasid alla nii ELi kui ka Ühendkuningriigi delegatsiooni juhid ja mille nõukogu kinnitas 11. juunil 2021. Seepärast on vaja asendada nõukogu määrustega (EL) 2021/91 ja (EL) 2021/92 kehtestatud ajutised lubatud kogupüügid Ühendkuningriigiga kokku lepitud kalapüügivõimalustega ja uute seotud meetmetega.

(9)Nende konsultatsioonide tulemusena lepiti kokku ELile ja Ühendkuningriigile 2021. aastaks (ja mõnede süvamere kalavarude jaoks 2022. aastaks) tagatud kalapüügivõimalused, võttes arvesse kaubandus- ja koostöölepingu sätteid üksteise vetele võrdse vastastikuse juurdepääsu kohta. Kui sellist kokkulepet kalapüügivõimaluste kohta ei oleks saavutatud, oleksid EL ja Ühendkuningriik kehtestanud lubatud kogupüügi ühepoolselt, mis oleks seadnud ohtu ühiste kalavarude kestliku majandamise. Samuti ohustaks see liidu ettevõtjate võrdseid võimalusi.

(10)Nüüd on vaja rakendada ELi ja Ühendkuningriigi konsultatsioonide tulemusi ELi õiguskorras ning asendada nõukogu määrustega (EL) 2021/91 ja (EL) 2021/92 kehtestatud ajutised lubatud kogupüügid kalapüügivõimalustega, mis on kooskõlas Ühendkuningriigiga kokku lepitud lubatud kogupüügi tasemetega.

(11)Lepinguosalistena on ELil ja Ühendkuningriigil ühine eesmärk kasutada ühiseid kalavarusid määral, mis aitab hoida ja järk-järgult taastada püütavate liikide populatsioonide biomassi maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tagamiseks vajalikust kõrgemal tasemel. Ühise kalanduspoliitika määrusega ning nii läänepiirkonna vete kui ka Põhjamere mitmeaastase kava kohaselt tuleb kõnealuse määruse artikli 1 lõikes 1 loetletud kalavarude puhul kalastussuremuse sihttase (mille puhul võetakse arvesse nimetatud määruse artiklis 2 määratletud maksimaalse jätkusuutliku saagikuse vahemikku (FMSY)) saavutada võimalikult kiiresti ja järk-järgult 2020. aastaks, misjärel tuleb kooskõlas nimetatud määruse artikliga 4 hoida sihttaset maksimaalse jätkusuutliku saagikuse vahemikus.

(12)Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) hindas kalavarude maksimaalset jätkusuutliku saagikust ning tema teadusliku nõuande kohaselt ei tohi teatavaid kalavarusid püüda. Kui selliste kalavarude lubatud kogupüük kehtestatakse teaduslikus nõuandes esitatud tasemel, võib kogu ELi või Ühendkuningriigi vetes püütud saagi, sealhulgas nende varude kaaspüügi täieliku lossimiskohustuse rakendamine tekitada segapüügi puhul püüki piiravate liikide probleemi. Selleks et saavutada õige tasakaal segapüügi jätkumise (võttes arvesse võimalikke ränki sotsiaalmajanduslikke tagajärgi püügi peatamise korral) ja kõnealuste kalavarude hea bioloogilise seisundi saavutamise vahel ning arvestades, et segapüügi puhul on raske püüda korraga kõiki varusid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse (MSY) tasemel, on asjakohane kehtestada kõnealuste kalavarude jaoks konkreetsed kaaspüügi lubatud kogupüügid. Kõnealuste lubatud kogupüükide tase peaks aitama vähendada kõnealuste kalavarude kalastussuremust ning pakkuma stiimuleid selektiivsuse suurendamiseks ja soovimatu saagi vältimiseks. Nende varude püügi võimalused tuleks kehtestada kooskõlas kirjaliku protokolliga, et ühtaegu tagada liidu ettevõtjatele võrdsed võimalused ja kõnealuste varude biomassi märkimisväärne taastumine.

(13)Kuigi EL ja Ühendkuningriik ei jõudnud kokkuleppele ühtlustatud funktsionaalselt seotud tehniliste meetmete suhtes, nõustusid mõlemad, et sellised meetmed on vajalikud, ning Ühendkuningriik võtab sellised meetmed, et aidata kaasa asjaomaste varude taastumisele. Kuna praegu kokkulepet ei ole saavutatud, on vaja jätkata nõukogu määruse 2021/92 artiklites 15–17 kehtestatud olemasolevate funktsionaalselt seotud tehniliste meetmete kohaldamist, mis võimaldavad kehtestada sihtliikide lubatud kogupüügi käesolevas määruses kavandatud tasemel, ilma et see ohustaks vältimatu kaaspüügi varude olukorda liidu vetes.

(14)Võttes arvesse, et varude COD/5BE6A, WHG/56-14, WHG/07A ja PLE/7HJK biomass on väiksem kui biomassi piirangu piirväärtus (Blim) ning et lubatud on ainult kaaspüük ja teaduslik püük, on EL ja Ühendkuningriik leppinud kirjalikus protokollis kokku, et ei kohalda nende varude 2020. aastast 2021. aastasse ülekandmise suhtes määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõiget 9, nii et 2021. aasta püük ei ületa nendele varudele kehtestatud lubatud kogupüüki.

(15)Võttes arvesse, et varude COD/03AS ja PRA/03A biomass on väiksem kui Blim, leppisid EL ja Norra kokku, et ei kohalda nende varude 2020. aastast 2021. aastasse ülekandmise suhtes määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõiget 9, nii et 2021. aasta püük ei ületaks nendele varudele kehtestatud lubatud kogupüüki.

(16)Euroopa huntahvena biomass Keldi meres, La Manche’i väinas, Iiri meres ja Põhjamere lõunaosas (ICESi 4.b, 4.c ja 7.a rajoonid ning 7.d–7.h rajoonid) on väiksem kui maksimaalse jätkusuutliku saagikuse Btrigger ja ainult veidi suurem kui Blim. Kuigi kalastussuremus on vähenenud, on ICESi näitajad püügisurve kohta jätkuvalt murettekitavad. Huntahvena varu kui ühise varu seisukohast on oluline kohaldada kokku lepitud meetmeid, millega tagatakse Ühendkuningriigi ja ELi laevastikele ühetaolised tingimused ja võimalused, eelkõige on kehtestatud igakuine ülempiir töönduslikule traal- ja seinnoodaga toimuvale püügile ja töönduslikul rannapüügil võrku sattunud kaaspüügile ning säilitatud harrastuskalapüügi suhtes praegu kehtiv piirang. EL ja Ühendkuningriik leppisid samuti kokku, et prioriteediks seatakse huntahvena ICESi hindamisvahendi täiustamine, et prognoosimisel saaks toetuda maksimaalse jätkusuutliku saagikuse mudelitele.

(17)Soovides vältida teatavate liikide püüki, leppisid Ühendkuningriik ja EL kirjalikus protokollis kokku selliste liikide loetelu, keda on keelatud püüda. Keelatud liike ei tohi püüda,, pardal hoida, ümber laadida ega lossida.

(18)Vastavalt kaubandus- ja koostöölepingu artiklile 498 leppisid EL ja Ühendkuningriik kokku, et nad loovad mehhanismi, mille abil kannavad pooled omavahel vabatahtlikult igal aastal püügivõimalusi üle ning et sellise mehhanismi üksikasjad peaks kindlaks määrama kalanduse erikomitee. Kuni erikomitee need üksikasjad kindlaks määrab, on asjakohane kehtestada kord, et liikmesriigid ja Ühendkuningriik saaksid kalapüügivõimalusi üle kanda või vahetada.

(19)Liit ja Fääri saared pidasid 2021. aastal iga-aastaseid konsultatsioone, et arutada teatavate lubatud kogupüügi tasemete vahetamist ja juurdepääsu kummagi lepinguosalise vetele. Konsultatsioonide käigus ei jõudnud liit ja Fääri saared kokkuleppele. Liit säilitas teatava lubatud kogupüügi reservi, et võimaldada kõnealuseid vahetusi. Seetõttu tuleks asjaomaseid kalapüügivõimaluste tabeleid ja kalalaevatunnistusi vastavalt muuta.