Kokkuvõte

Käesolevas aruandes käsitletakse seoses ühinemiseelse abi rakendamisega 2010. aastal toimunud peamisi strateegilisi ja tegevusalaseid arenguid ning kaalutakse tulevikuväljavaateid. Aruandeperioodi tegevuste üksikasjad on esitatud käesolevale aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis[1]. Sel aastal hõlmab nimetatud dokument esimest korda nii ühinemiseelse abi rahastamisvahendit[2] kui ka ühinemiseelse ja Lääne-Balkani riikidele antava abi eelmisi rahastamisvahendeid (st PHARE, CARDS, Türgi toetamiseks mõeldud ühinemiseelne rahastamisvahend ja üleminekutoetused)[3].

2007.–2013. aasta finantsperspektiivi keskpaigas koostatud 2010. aasta aruanne annab võimaluse meenutada seniseid edusamme ja saadud õppetunde ning teha tulevikuplaane. Aruande käesolevas osas kirjeldatakse lühidalt poliitilist ja majanduslikku olukorda, milles ELi rahastatud tegevused toimusid. Aruandes käsitletakse aasta olulisemaid sündmusi ning strateegilise planeerimise ja programmitöö dokumentide täiustamisel tehtud edusamme. Ühtlasi esitatakse kokkuvõtvad aruanded projekti rakendamise ja tulemuste ning rahastajate tegevuse kooskõlastamise kohta. Samuti tutvustatakse prioriteete, millest lähtutakse ühinemiseelse abi rahastamisvahendi mõju suurendamisel. Soovituste koostamiseks ühinemiseelse abi rahastamisvahendi mõju suurendamiseks 2013. aastani ja pärast seda kasutati ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA) 2010. aasta konverentsi käigus saadud hinnangute ja järelduste põhjal tehtud varasemate kogemuste analüüsi.

***

Aruandeaasta: poliitiline ja majanduslik olukord

Viimase aastakümne jooksul on Lääne-Balkani riigid teinud läbi suuri muutusi, liikudes ELiga ühinemise suunas. Siiski avaldas ülemaailmne finantskriis 2010. aastal piirkonnale sügavat mõju. Kandidaatriikidel[4] ja potentsiaalsetel kandidaatriikidel[5] tuli vastakuti seista selliste raskustega nagu suur tööpuudus, vaesuse süvenemine, kapitaliinvesteeringute vähenemine, riigieelarve puudujäägi suurenemine ja ebaühtlane majanduskasv. Kandidaatriigid kasutasid ühinemiseelse abi rahastamisvahendi toetusi ELiga seotud reformide läbiviimiseks, eesmärgiga luua parem ettevõtluskeskkond, mis aitaks kaasa majanduse elavdamisele ja jätkusuutlikule majanduskasvule. Kriisi mõju oli suurim kõige nõrgemates riikides. Need riigid kasutasid ühinemiseelse abi rahastamisvahendi toetusi ühiskonna kõige haavatavamate rühmade olukorra parandamiseks, sealhulgas romade sotsiaalseks ja majanduslikuks kaasamiseks. Kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid hakkasid riiklikes poliitilistes prioriteetides ja piirkondliku tasandi meetmetes kajastama Euroopa 2020. aasta aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia[6] põhimõtteid.

Raskest majanduslikust olukorrast hoolimata tegid mitmed laienemisprotsessis osalevad riigid 2010. aastal märkimisväärseid edusamme ELiga lõimumiseks:

- Horvaatia on ELiga ühinemise viimases etapis;

- Montenegrole ja Islandile anti kandidaatriigi staatus ning Island alustas ühinemisläbirääkimisi;

- Serbia esitas ELiga ühinemise avalduse;

- Albaania ning Bosnia ja Hertsegoviina kodanikud said õiguse reisida Schengeni alale viisavabalt.

tulemuslikuma ja tõhusama abi andmise suunas: abi senisest tihedam seostamine laienemispoliitika prioriteetide ja valdkondliku lähenemisega

Järkjärguline üleminek valdkondlikule lähenemisele

Pärast 2009. aastal vastu võetud otsust minna ühinemiseelse abi puhul I rahastamisvahendi valdavalt projektipõhiselt lähenemiselt üle terviklikumale poliitikapõhisele ehk valdkondlikule lähenemisele[7] korraldas komisjon 2010. aastal peakorterite ja ELi delegatsioonide töötajatele abi tõhustamist ja valdkondlikku lähenemist käsitlevaid koolitusi. Komisjon korraldas ka 2010. aasta märtsis Sarajevos kaasava ja põhjaliku rahvusvahelise seminari, kus käsitleti valdkondlikku lähenemist ELi laienemise kontekstis. Neil üritustel käsitleti vajadust vahetada praktilisi kogemusi, mida on saadud valdkondlike kavade väljatöötamisel, valdkondlike lähenemiste seostamisel ELi integratsioonieesmärkidega, riigi isevastutuse suurendamisel, valdkondliku lähenemise haldamise juhtimisel ning tulemuste hindamiseks vajaliku edusammude hindamise raamistiku loomisel.

Komisjoni ning Bosnia ja Hertsegoviina korraldatud seminari töökohtumiste käigus oli abisaajatel, ELi töötajatel ja muudel rahastajatel võimalik üksteisega suhelda. Kohtumised näitasid, et valdkonnapõhised lähenemised hõlbustaksid rahastajate ja abisaajate vahelist koostööd, võimaluse korral riiklike asutuste juhtimisel. Kui sidusrühmad keskenduvad ühistele jõupingutustele, on võimalik vältida dubleerimist ning edendada tulemuspõhist juhtimist. Valdkondlik lähenemine peaks võimaldama paremini kindlaks teha lühi- ja pikaajalisi prioriteete ning lühikese ja keskmise tähtajaga meetmeid, mille eesmärk on rahuldada vajadusi, mis on seotud suutlikkuse suurendamise, tehnilise abi, investeeringute ja muu sarnasega.

Seminar näitas, et lõimumine ELiga oli riiklike valdkondlike strateegiate peamine edasi viiv jõud ning et valdkondliku lähenemise mõned alustalad, nagu keskvalitsuse juurde loodud rahastajate tegevust kooskõlastavad asutused, poliitikaraamistik riiklike strateegiate seostamiseks ELi integratsiooni prioriteetidega ning eelarveprotsessiga seotud programmiraamistik, on olemas mitmes abi saavas riigis. Sellest hoolimata oli neis riikides pidev vajadus saada abi isevastutuslike valdkondlike strateegiate ettevalmistamiseks ja elluviimiseks.

Sarajevo seminaril käsitletud küsimused ja saadud õppetunnid on kirjas dokumendis „Implementing sector approaches in the context of EU Enlargement: A "How To" Note”,[8] milles antakse ELi töötajatele, riikide valitsusametnikele ja muudele rahastajatele kandidaatriikides praktilisi suuniseid valdkondliku lähenemise rakendamiseks.

Ajavahemikku 2011–2013 hõlmavate mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide läbivaatamine

2010. aastal koostatud 2011.–2013. aasta mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides, millega määrati kindlaks ühinemiseelse finantsabi strateegia, tutvustati esmakordselt üleminekut valdkondlikule lähenemisele. Tehti kindlaks üheksa ELi integratsiooniprotsessiga kõige enam seotud võrdlusvaldkonda: i) avaliku halduse reform; ii) justiits- ja siseküsimused; iii) erasektori arendamine; iv) transport; v) energia; vi) keskkond ja kliimamuutused; vii) sotsiaalne areng; viii) põllumajandus ja maaelu areng; ning ix) abi ja muud meetmed. Nende hulgast valiti konkreetsetesse mitmeaastastesse suunavatesse kavandamisdokumentidesse väiksem arv prioriteetseid valdkondi.

Ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antava abi prioriteetide kindlaksmääramine oli keeruline ülesanne, eriti seetõttu, et abi saavatel riikidel tuli ELiga ühinemise käigus seista vastakuti mitmesuguste raskustega. Sellest hoolimata kiitsid abi saavad riigid muutuse heaks nii Sarajevo seminaril kui ka Montenegros 2010. aasta septembris ühinemiseelse abi rahastamisvahendi riiklike koordinaatoritega IPA konverentsi ettevalmistamiseks toimunud kohtumistel.

Komisjon juhtis kavandamisprotsessi, konsulteerides kohalike sidusrühmade, ELi liikmesriikide ja muude rahastajatega. Sekkumisvaldkonnad määrati kindlaks koostöös abi saavate riikidega, lähtudes riiklikes arengukavades ning riiklikes ja valdkondlikes strateegiates väljendatud vajadustest vastavalt laienemisstrateegias ja eduaruannetes[9] sätestatud prioriteetidele ning võttes arvesse ELi, muude rahastajate ja rahvusvaheliste finantseerimisasutuste varasemate või praeguste meetmete täiendatavust.

Poliitiliste kriteeriumite, eelkõige justiits- ja siseküsimuste ning avaliku halduse reformiga seotud valdkonnad valiti kõikides mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides, kinnitades nende tähtsust ja prioriteetide kindlaksmääramist. Vastavalt 2010. aasta laienemisstrateegia soovitustele kinnitati mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides, et põhiõiguste ning vähemuste hulka kuuluvate inimeste ja haavatavate rühmade õiguste kaitseks võetud meetmeid kajastatakse kõikides ühinemiseelse abi rahastamisvahendi raames kavandatud tegevustes, eelkõige nendes, mis on seotud avalike teenuste, seadusandlike teemade ja sotsiaal-majandusliku arenguga.

Konkreetsetes piiriülese koostöö mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides sätestati naaberpiirkondade vaheliste varasemate, piirkonnas toimunud konfliktide tõttu katkenud kontaktide taastamise kavad, mis on tulevikus koostöö ja paranenud naabrussuhete aluseks. Mitme abisaajaga mitmeaastases suunavas kavandamisdokumendis peeti prioriteetseks abi lepitusprotsessi lõpuleviimiseks Lääne-Balkani riikides. Samuti tõsteti esile abi piirkondliku koostöö edendamiseks organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastases võitluses ning ühinemiseelse abi rahastamisvahendist abi saajatele tugevate haldusasutuste loomiseks, eelkõige piirkondliku avaliku halduse kooli asutamise kaudu (vt kast).

Piirkondlik avaliku halduse kool

Piirkondliku avaliku halduse kooli avamine Danilovgradis Montenegros 2010. aasta novembris võimaldab Lääne-Balkani riikide haldusasutuste riigiametnikel saada koolitust kooskõlas Euroopa haldusruumi põhimõtetega ning parandada koostööd avaliku halduse reformi valdkonnas.

Montenegro ametiasutused andsid piirkondliku avaliku halduse kooli loomiseks Danilovgradis ruumid 2009. aastal ning EL tarnis seadmed ja mööbli 2010. aastal. 23.–24. septembril 2010 toimunud esimese juhatuse koosolekuga alanud projekti 2. etapi eesmärk on leida piirkondliku avaliku halduse koolile ja välja õpetada personal, kes omakorda hakkab koolitama piirkondliku avaliku halduse kooli partnerite haldusasutuste ametnikke ja korraldama kontaktide loomise üritusi, samuti on eesmärk parandada piirkondliku avaliku halduse kooli ja selle tegevuse nähtavust.

Mitmes mitmeaastases suunavas kavandamisdokumendis viidati selgesõnaliselt vajadusele ühinemiseelse abi rahastamisvahendist saadava abi järele, et toetada majanduskriisist väljumist. Lisaks sellele rõhutati kõnealustes dokumentides, et laienemispoliitika toetab ka Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärke, mis on abi saavatele riikidele oluliseks stiimuliks reformide läbiviimisel. Abi saavaid riike kutsuti üles analüüsima Euroopa 2020. aasta strateegia prioriteete ning kohandama seda oma riigi kontekstiga. Muude mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides välja valitud valdkondade hulka kuulusid veel sotsiaalne areng, keskkond ja kliimamuutused, põllumajanduse ja maaelu areng ning energia ja transport.

Mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides nähti ette, et ühinemiseelse abi rahastamisvahendist võib rahastada ka muid kui valdkonnapõhiseid meetmeid, nagu projekti/sektori programmi kindlakstegemine ja ettevalmistamine, ELi õigustikuga seotud meetmed, mida tuleb vastu võtta/rakendada vastavalt ajakavale, osalemine ELi programmides ja agentuuride töös, kui riik vastab nende tingimustele, ning toetusmeetmed ühinemiseelse abi rahastamisvahendi programmide rakendamiseks, järelevalveks, hindamiseks ja auditeerimiseks.

Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi valmisolek toetada 2010. aastal mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide kaudu eduaruannetes kindlaksmääratud prioriteete näitab, et see ei ole eraldiseisev vahend, vaid laienemisstrateegia lahutamatu osa. Ühinemiseelse abi rahastamisvahend pakub finantsabi kavandamise kaudu strateegilist raamistikku ja korrapäraselt esitatavate aruannete ja partnerlusdokumentide järjestamist poliitilise järelevalve põhjal.

Koostöö doonorkogukonnaga abi tõhustamise valdkonnas

Komisjon kooskõlastas 2010. aasta lõpu poole kahe rahvusvahelise rahastajate tegevuse kooskõlastamist käsitleva uuringu meetmed ja vastused. Esimene uuring, mis hõlmas Albaaniat, Serbiat ja endist Jugoslaavia Makedoonia Vabariiki, käsitles ELi kiiralgatuse rakendamist tööjaotuse valdkonnas. Teise uuringu eesmärk oli valmistada ette 2011. aasta OECD arenguabi komitee abi tõhususe ülevaade[10] ning see hõlmas Kosovot,[11] Bosniat ja Hertsegoviinat ning Albaaniat. Abi tõhususe maksimeerimine on eriti oluline Kosovos, mis on maailma üks kõige enam toetusi saav abisaaja[12] ning ühtlasi Euroopa vaeseim piirkond, kus kogurahvatulu inimese kohta ja muud näitajad on sellistes valdkondades nagu tervishoid ja haridus tugevalt allpool piirkonna keskmist[13]. Seetõttu on Kosovo ametiasutused võtnud prioriteediks välisabi mõju suurendamise.

Teise uuringu esialgsed järeldused (lõplikud tulemused selguvad 2011. aastal) näitavad, et rohkem tuleks ära teha selliste ühismeetmete nagu ühisoperatsioonide, ühisanalüüside ja tehnilise koostöö tugevdamiseks. Osalemine nendes laiemates abi tõhustamise algatustes võib aidata parandada operatsioonide läbiviimist kohapeal kooskõlas rahvusvaheliste tunnustatud parimate tavadega, pidades silmas ühinemiseelse abi rahastamisvahendi eripärasid, mis valmistab rakendusasutusi ette ka osalemiseks ELi sisepoliitikas.

2005. aastast alates on „Euroopa konsensus arengu küsimuses”[14] olnud ELi arengukoostöö raamdokument, mis käsitleb ELi ühtset visiooni arengust, selle eesmärkidest, väärtustest ja põhimõtetest. Dokumendis rõhutatakse komisjoni kahest rolli: s.t komisjonil on lisandväärtus kõigi liikmesriikide huvide esindajana ning ta on ka rahastaja (haldab ELi ja Euroopa Arengufondi vahendeid). Ühinemiseelse abi rahastamisvahend on üks paljudest rahastamisvahenditest, mille kaudu ELi arengupoliitikat ellu viiakse.

Komisjon tunnistab, et laienemisprotsessis osalevate riikide arenguvajadused on erinevad ning et ühinemiseelse abi rahastamisvahendi vahendid tuleks suunata ühinemise ettevalmistamiseks neile abisaajatele, kelle sotsiaalmajanduslik areng on väga erinev ning kes on erinevates ühinemiseelsetes etappides. ELil oli 2010. aastal koordinaatori osa, toetades sellega ELi laienemiseesmärke, ning ta edendas Lääne-Balkani riikidele ja Türgile kahepoolse toetuse andmist jätkanud ELi osaliste vahelist järjepidevust ja vastastikust täiendavust.

Ülemaailmse majanduskriisi mõjusid arvesse võttes on eriti oluline, et ühinemiseelse abi rahastamisvahendi rahaliste vahendite ning muude toetuste ja laenude andmine oleks laienemisprotsessis osalevate riikide majanduse elavdamiseks paremini kooskõlastatud. Üleminek valdkondlikule lähenemisele 2010. aastal oli oluline samm vastastikuse täiendavuse tagamise suunas.

Lisaks on koos jätkuva survega riikide eelarvetele muutumas ka programmide rahastamine: ajal, mil ELi liikmesriigid tõmbuvad piirkonnast järk-järgult tagasi, eelistab enamik neist toetada ELi lõimumisprotsessi kaudselt ELi eelarve ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi kaudu, tunnistades seega ELi suhtelist eelist. Maailmapank ja muud rahvusvahelised finantseerimisasutused on samuti sidunud oma strateegiad ja rahastamise ELi prioriteetidega kõnealuses piirkonnas. Vahetult pärast Montenegrole kandidaatriigi staatuse andmist tunnistati Maailmapanga riigistrateegia dokumendis aastateks 2011–2014 järgmist: „ELi kohalolek muutub eeldatavalt veelgi tuntavamaks, mis muudab vältimatuks Maailmapanga ja teiste rahastajate programmide süstemaatilisema kooskõlastamise ELi ja ELiga ühinemise tegevuskavaga[15].”

2011. aastal jätkatakse tööd erinevate rahastajate pakutavate toetusviiside vahel valikute tegemise mõjutamiseks ning selle otstarbekamaks muutmiseks sobiva tööjaotuse kaudu. Ühtlasi jätkub ühinemiseelse abi rahastamisvahendi rahaliste vahendite jaotamine mitmepoolsete ametite kaudu juhul, kui sellised ametid suudavad pakkuda selget lisandväärtust ja asjakohaseid meetmeid aruandluse, usaldusväärse finantsjuhtimise ja ELi nähtavuse suurendamiseks. Valdkondlik lähenemine aitab selgitada riigi aruandekohustust rahastajate ja kodanike ees ning rahastajate aruandekohustust, aidates seeläbi välisressursse maksimeerida. Tulemuslikkuse hindamise raamistikes koos abisaajatega iga valdkonna jaoks kindlaks määratud selgemad eesmärgid ja mõõdetavad näitajad aitavad tagada, et edusamme on võimalik mõõta, samas aitab korrapärane järelevalve tagada, et kui programmiga ei saavutata püstitatud eesmärke, on võimalik võtta meetmeid asjade kontrolli alla saamiseks.

Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA) 2010. aasta konverents

Komisjoni ja Maailmapanga korraldatud IPA 2010. aasta konverents toimus 6.–7. detsembril 2010 . Osalejaid oli umbes 350, sealhulgas ELi liikmesriikide, muude rahastajate ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga, Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Nõukogu Arengupanga esindajad. Konverentsil käsitleti kriisijärgseid probleeme, millega puutuvad kokku kandidaatriigid ja potentsiaalsed kandidaatriigid, ning arutati, millises ulatuses suudavad ELi, Maailmapanga ja Euroopa finantseerimisasutuste partnerlused nende probleemide lahendamisele kaasa aidata. Samuti arutati abisaajate hinnanguid oma vajaduste kohta, mis aitaksid neil täita ELiga ühinemise kriteeriume ning makromajandusliku stabiilsuse ja jätkusuutliku majanduskasvu tingimusi.

Konverentsil kinnitati investeeringute ja tugevamate partnerluste olulisust, eelkõige peeti silmas partnerlusi rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, millega toetatakse abi saavaid riike Euroopa 2020. aasta aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegias osalemisel. Ühinemiseelse rahastamise mõju võivad tugevdada ühinemiseelse abi rahastamisvahendi täiendavus, kombineeritavus ja võimendav mõju rahvusvaheliste finantseerimisasutuste toetustele, investeeringutele ning teadmussiirdele. Lääne-Balkani riikide investeerimisraamistik on hea näide ELilt, rahvusvahelistelt finantseerimisasutustelt ja kahepoolsetelt rahastajatelt esmatähtsate investeerimisprojektide jaoks saadud koondatud toetuste, laenude ja oskusteabe kohta.

Lääne-Balkani riikide investeerimisraamistik Ühinemiseelse rahastamise mõju suurendamine

Lääne-Balkani riikide investeerimisraamistik keskendub Lääne-Balkani riikide olulistele sektoritele, nagu energeetika, keskkond, transport, sotsiaalne infrastruktuur ja erasektori arendamine. Raamistiku eesmärk on panna koostöö sujuvalt toimima ja suurendada finantseerimisvõimet investeeringute puhul, mis soodustavad sotsiaalmajanduslikku arengut ja ühinemisprotsessi Lääne-Balkani riikides.

Toetatakse riiklikke prioriteete, mille eesmärk on ELiga ühinemine. Pärast konsulteerimist asjaomaste ministeeriumidega määravad abi saavate riikide riiklikud koordinaatorid kindlaks riiklikud prioriteedid. Komisjoniga konsulteeritakse, et tagada kavandatavate projektide vastavus riiklikele strateegiatele ning ELi poliitikale.

Vahendid koondatakse toetustest maksimaalse kasu saamiseks. Kui on asjakohane, siis kombineeritakse Lääne-Balkani riikide investeerimisraamistiku toetusi ühinemiseelse abi rahastamisvahendi praeguste toetustega, et optimeerida projektide elujõulisust ning muuta projektide ettevalmistamine ja tulevased laenuvõimalused sujuvaks. 2010. aastal tegi EL projektide rahastamise puudujäägi tasa toetustega, kaasfinantseerides 12 projekti investeeringuid.

2013. aastale järgneva ELi mitmeaastase finantsraamistiku ettevalmistamise kontekstis andis IPA 2010. aasta konverents võimaluse alustada sidusrühmadega konsultatsioone ühinemiseelse abi tuleviku üle[16].

Konverentsil jõuti järeldusele, et abisaajate suurem isevastutus koostoimes ühinemiseelse abi rahastamisvahendi suurema paindlikkusega võib parandada ühinemiseelse abi mõju ja tulemuslikkust. Leiti, et haldusvolituste üleandmisega seotud halduskoormust on võimalik vähendada või kergendada. Kõnealust perspektiivi muudatuste tegemiseks vaadeldakse lähemalt 2011. aastal koos 2013. aastale järgneva laienemisinstrumendi mõjuhinnangu väljatöötamisega. Laienemisprotsessis osalevates riikides tuleb aastatel 2011–2013 teha jõupingutusi, nagu on ette nähtud asjaomastes mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides, et tagada ühinemiseelse abi rahastamisvahendi eri osade vaheline parem sidusus ja täiendavus.

Konverentsil tehti kindlaks ka mitmeid muid valdkondi ja tegevusi, millega parandada praeguse ühinemiseelse abi rahastamisvahendi raames antavate toetuste tõhusust. Eesistuja järeldustesse kirja pandud soovitustes tulevase ühinemiseelse rahastamisvahendi jaoks[17] leiti, et järgmine rahastamisvahend peaks:

- keskenduma jätkuvalt toetustele, mis aitavad selgelt kaasa ELiga ühinemise ja õigustikuga seotud nõuete täitmisele;

- olema kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga, looma võimalused pikemaajaliseks planeerimiseks ja kavandamiseks ning edendama realistlike ja laenukõlblike investeerimisprojektide väljatöötamist;

- parandama suutlikkust ühinemiseelseid vahendeid ning pärast ühinemist kättesaadavaks muutuvaid struktuurifondide vahendeid vastu võtta, otsides võimalusi nimetatud vahendite mahtude vaheliste erinevuste vähendamiseks;

- suurendama ja pidevalt parandama haldussuutlikkuse jätkusuutlikkust, sealhulgas strateegilise planeerimise ja kavandamise taset;

- kaaluma valdkondliku eelarvetoetuse ja mitmeaastaste programmide laiemat ja strateegilisemat kasutamist;

- looma soodsad tingimused rahvusvahelistest finantseerimisasutustest laenamiseks ja erakapitali kaasamiseks;

- töötama välja ühinemiseelse abi rahastamisvahendist toetuste andmise strateegia kriteeriumid, millega optimeeritaks ühinemiseelse abi rahastamisvahendi täiendavust, kombineeritavust ja võimendavat mõju rahvusvaheliste finantseerimisasutuste toetustele, investeeringutele ja teadmussiirdele;

- võimaldama innovatiivseid investeeringuid ning tugevdama partnerlusi, eelkõige rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, mis toetavad abi saavaid riike aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu visiooni kujundamisel.

2011. aastal jätkusid konsultatsioonid 2013. aastale järgneva ühinemiseelse abi teemadel ühinemiseelse abi rahastamisvahendist toetuse saajate, ELi liikmesriikide, rahvusvaheliste finantseerimisasutuste, muude rahastajate ja kodanikuühiskonnaga.

7. detsembril toimunud spetsialistide kohtumine, millel käsitleti Lääne-Balkani riikide vahel ühinemiseelse abi rahastamisvahendi raames toimuvat piiriülest koostööd, tõi kokku umbes 200 osalejat Lääne-Balkani riikidest, ELi liikmesriikidest ja ELi institutsioonidest. Kohtumisel tunnustati piiriülese koostöö programmide positiivseid tulemusi piirkonnas, sealhulgas seoses lepitusprotsessiga, tehti kokkuvõte ajavahemikul 2007–2010 toimunud tähtsatest sündmustest ja saavutustest ning arutati tulevikuväljavaateid. Kohtumisel alustati ka sidusrühmadega diskussiooni Lääne-Balkani riikides pärast 2013. aastat ühinemiseelse abi rahastamisvahendi raames toimuva piiriülese koostöö üle. Osalejad väljendasid üldist rahulolu piiriülese koostöö programmidega, eelkõige nende positiivse mõjuga kohalikule elanikkonnale (taassõlmiti ja tugevdati sidemeid naaberkogukondadega, rakendati projekte, mis tõid kokku mõlemal pool piiri elavaid inimesi, paranes struktuurifondideks valmistumine, jne). Abisaajatepoolne suur nõudlus rääkis piiriülese koostöö vahendite mahu suurendamise kasuks. Kohtumisel valitses üksmeel seoses vajadusega lihtsustada rakenduseeskirju, ühtlustades veelgi ELi struktuurifondide eeskirju.

Programmide rakendamine ja lõpuleviimine 2010. aastal

Rakendusviisid ja -struktuurid, lepingute sõlmimine ja väljamaksed

Lepingute sõlmimise ja abi väljamaksete tegemise osas toimus 2010. aastal eelmiste aastatega võrreldes selge edasiminek enamikus abi saavates riikides. Edusamme tehti ühinemiseelse abi rahastamisvahendi toetuste detsentraliseeritud haldamise ettevalmistamisel, kusjuures kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide vahel olid mõned erinevused.

Albaanias jätkusid 2009. aastal alanud positiivsed suundumused ja 2010. aastal paranes tulemuslikkus märkimisväärselt. Lepinguid sõlmiti enam kui 92 miljoni euro väärtuses ja edusammudest teatati seoses programmide kavandamise, tehtud väljamaksete määra ning infrastruktuuriprojektide ja institutsioonide väljaarendamise projektide rakendamisega. Projektide rakendamine oli siiski endiselt raskendatud osaliselt eri ministeeriumide nõrga haldussuutlikkuse tõttu ning osalt bürokraatlike takistuste, nt ehituslubade puudumise tõttu. Albaania tegi 2010. aastal uusi jõupingutusi vajalike struktuuride ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi toetuste detsentraliseeritud haldamiseks vajaliku suutlikkuse loomiseks. Tehti märkimisväärseid edusamme, eelkõige I ja V rahastamisvahendi põhistruktuuride puhul. Komisjon jätkas ühinemiseelse abi muude rahastamisvahendite ettevalmistamist. Albaania ametiasutused hakkasid koostama III ja IV rahastamisvahendi ühtset strateegilist raamistikku ning sügisel alustati dokumenti käsitlevat dialoogi. Samuti edenesid arutelud Albaania põllumajanduse ja maaelu arengu programmi projekti üle.

Bosnia ja Hertsegoviina sõlmis aruandeaasta lõpuks lepinguid enam kui 70 miljoni euro väärtuses, mis tähendab 2009. aastaga võrreldes rohkem kui 100 % kasvu, samal ajal kui väljamaksete määr, mis ulatus 83,31 miljoni euroni, oli 2009. aastaga võrreldes kolmekordne. Bosnia ja Hertsegoviina määras aprillis 2010 pädeva akrediteeriva ametniku, riikliku eelarvevahendite käsutaja ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi riikliku koordinaatori. Riigi ja üksuse esindajad ei jõudnud kokkuleppele ühinemiseelse abi rahastamisvahendi detsentraliseeritud rakendamist ja III, IV ja V rahastamisvahendi ettevalmistamist toetavate struktuuride osas. Komisjon kasutas abi tõhusamaks ja tulemuslikumaks rakendamiseks erinevaid halduslikke lähenemisi, mille puhul toimus suurema osa abi haldamine ühise ja kaudse tsentraliseeritud juhtimise kaudu.

Horvaatial tekkis 2010. aastal lepingute sõlmimisel ning III ja V rahastamisvahendi raames antava abi rakendamisel viivitusi. See oli tingitud viivitustest detsentraliseeritud haldusele üleminekul, kusjuures äsja loodud asutused suurendasid survet rakendamissüsteemile, ning mõnede suurte infrastruktuurilepingute keerukusest. Tegevus I ja IV rahastamisvahendi raames oli hea. SIGMA ja TAIEXi toetusel olid avaliku halduse reformi ja õigusriigi valdkondades rakendamisel 21 mestimisprojekti. Märkimisväärset edu saavutati detsentraliseeritud haldamise eelkontrollideta akrediteerimise ettevalmistamisel, nagu näitab ELi delegatsioonile eelkontrolliks esitatud toimikute tagasilükkamiste arvu vähenemine. Lisaks sellele võttis riik endale kogu vastutuse abi vahehindamise eest I rahastamisvahendi raames, samal ajal kui komisjon andis augustis 2010 piiriüleste koostööprogrammide juhtimise Horvaatia piirkondliku arengu asutusele. 2010. aasta oli V rahastamisvahendi alla kuuluva programmi tõhusa rakendamise esimene aasta: Horvaatia sai haldusvolitused komisjonipoolsete eelkontrollideta esmakordselt novembris 2009.

Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik tegi jätkuvaid edusamme programmide rakendamisel ning sai 2010. aasta detsembris detsentraliseeritud haldamise akrediteeringu I rahastamisvahendi raames. Programmide rakendamine kiirenes, kusjuures kohustusi võeti 35 miljoni euro eest ja sõlmiti 88 lepingut. Riik võttis seadusandlikke meetmeid ühinemiseelse abi rahastamisvahendi vahendite haldamiseks akrediteeritud struktuuride tugevdamiseks, samuti tehti märkimisväärseid edusamme I, IV ja V rahastamisvahendi raames. Novembris tööhõiveametile antava otsetoetuse kohta tehtud otsus oli oluline teetähis personali arengu tegevuskava otserakendamisel. Algas V rahastamisvahendi kolme meetme detsentraliseeritud rakendamine. II ja III rahastamisvahendi raames olid edusammud siiski tagasihoidlikumad. See tulenes peamiselt ametiasutuste vahelise koordineerimisega seotud probleemidest ja projektide ebapiisavast tehnilisest ettevalmistusest.

Islandiga algasid ühinemisläbirääkimised juunis 2010. Aasta jooksul toimus mitmeid TAIEXi üritusi ning sügisel algas ajavahemikku 2011–2013 hõlmavate mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide ja 2011. aasta riikliku programmi ettevalmistamine. Õigusaktide Euroopa Majanduspiirkonna lepingu kaudu ELi õigustikuga vastavusseviimise poolest ja riigi majanduse ja sotsiaalse arengu poolest on Island kandidaatriikide hulgas erand. Seetõttu lepiti kokku, et Island saab ühinemiseelse abi rahastamisvahendist abi ainult I rahastamisvahendi raames, mida haldab komisjon. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antava abi puhul on Islandi ametiasutuste isevastutus suur. Aasta jooksul määrati ametisse välisministeeriumi juures tööle asunud ühinemiseelse abi rahastamisvahendi riiklik koordinaator.

Kosovo olulised edusammud hõlmasid esimeste endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi ja Albaaniaga rakendatavate piiriüleste koostööprogrammide heakskiitmist. Projekte hakati rakendama mitmes erinevas valdkonnas, sealhulgas seoses piirkondliku majandusliku arengu, energiatõhususe, kohtureformi ja lepitamisega. Rakendamine toimus eranditult Euroopa Komisjoni tsentraliseeritud juhtimise all, sest Kosovo on alles detsentraliseeritud juhtimise varases etapis. Sellest hoolimata on ametiasutused teinud märkimisväärseid jõupingutusi isevastutuse suurendamiseks, eriti aastaprogrammide koostamise puhul, ja komisjon on seda protsessi toetanud.

Montenegro puhul täheldati 2009. aastaga võrreldes positiivseid suundumusi ühinemiseelse abi rahastamisvahendi projektide ja lepingute rakendamisel. Sõlmiti üle 200 lepingu, samal ajal kui 2009. aastal oli see arv 66, ning lõpule viidi 81 lepingut koguväärtuses 9 miljonit eurot. ELi vahendite detsentraliseeritud haldamise raames lõpetas Montenegro 2010. aastal I ja II rahastamisvahendi osas 1. etapi ja liikus edasi 2. etappi (puuduste kõrvaldamine), kuid ülejäänud rahastamisvahendite puhul jäädi nulletappi. Viis ühinemiseelse abi rahastamisvahendi projekti hõlmasid süsteemide ettevalmistamist detsentraliseeritud haldamiseks. 2010. aastal täheldati edasiminekut seoses riikliku eelarvevahendite käsutaja, riikliku fondi, rahastamise ja lepingute sõlmimise kesktalituse ja programmi eelarvevahendite käsutaja suutlikkuse suurendamisega. Riigikontrolli juurde loodi ametlikult auditeerimisasutus, mis tegutseb ajutiselt 2011. aasta lõpuni. Pärast 2010. aasta lõpus toimunud muudatusi valitsuses määrati uus ühinemiseelse abi rahastamisvahendi riiklik koordinaator ja pädev akrediteeriv ametnik.

Serbias oli aasta lõpuks rakendatud projekte kogusummas 606 miljonit eurot, mis tähendab lepingute sõlmimise puhul 43 % kasvu võrreldes 2009. aastaga. Järelevalve välisaruannetes hinnati käimasolevate projektide keskmisi näitajaid headeks ning programmide rakendamist 2009. ja 2010. aastal hästi ajastatuks. 2010. aastal liikus Serbia ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antava abi detsentraliseeritud haldamise suunas ning jõudis I–IV rahastamisvahendi osas 2. etappi (puuduste kõrvaldamine). Mestimisprojekti toetusel hakati looma struktuure, mida on tulevikus vaja vahendite haldamiseks V rahastamisvahendi raames.

Türgis jätkusid 2010. aastal viivitused seoses rakendamisega, kuid EL maksis siiski Türgile ühinemiseelse abi rahastamisvahendist suuri summasid, tagades vahendite hea ärakasutamise. Lisaks sellele viidi aasta jooksul lõpule mitmeid olulisi projekte ning märkimisväärseid tulemusi hakkas andma ühinemiseelse abi rahastamisvahendi projektide rakendamine hariduse, ettevõtluse ja sotsiaalse kaasamise valdkondades. Mitmed väga olulised reformid parandasid programmide rakendamist ning ELi vahendite haldamist ja järelevalvet. Edu saavutati keskkonna- ja metsandusministeeriumi akrediteerimisega pakkumiste korraldamise, lepingute sõlmimise ja finantsjuhtimise funktsioonide ülevõtmiseks III rahastamisvahendi keskkonna tegevuskava raames. V rahastamisvahendi raames jõustus juulis 2010 valdkondlik leping koos konkreetsete rakenduseeskirjadega, mis tagab õigusliku aluse abi andmiseks maaelu arengule. Suureks edusammuks oli ka akrediteerimispaketi esitamine, mille järel sai komisjon alustada haldamisvolituste üleandmisprotsessi ettevalmistamist. Enne kui detsentraliseeritud rakendamise saab lugeda täielikult toimivaks, tuleb siiski kõrvaldada tõsised puudujäägid nii seoses töötajate arvu kui ka haldussuutlikkusega.

Tulemustele suunatud raamistik

Majandus- ja eelarvekriis tingib seda, et üha rohkem tuleb keskenduda selgete ja mõõdetavate eesmärkidega abi andmisele, nii et selle tulemused oleksid jälgitavad ning et ELi maksumaksjate raha otstarbekas kasutamine oleks tõendatud. Tuntavate mõjude parem kirjeldamine Lääne-Balkani riikide ja Türgi kodanikele parandab samuti ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antava abi ning selle abil saadavate täiendavate laenude ja tagatiste nähtavust.

Tulemustele suunatud programmide aluseks on eesmärkide ja mõõdetavate tulemuste selge kindlaksmääramine ja neis kokkuleppimine koos range järelevalvega. Erinevates ülevaadetes, õpitubades ning IPA 2010. aasta konverentsil rõhutati vajadust arendada valdkondlikele lähenemistele keskenduvaid strateegilisi ja tulemustele suunatud programme, suurendada suutlikkust seada konkreetseid, mõõdetavaid, saavutatavaid, realistlikke ja tähtajalisi eesmärke ja seonduvaid näitajaid ning töötada välja lähtestatistika ja -andmete väljatöötamist hõlmavad asjakohased järelevalveraamistikud, mis on juba nõutavad III–V rahastamisvahendi programmide puhul. Nimetatud eesmärkide saavutamiseks võeti 2010. aastal meetmeid, tänu millele keskenduvad süsteemid üha enam tulemustele ning 2011. aastal süvendatakse seda suundumust tugevdatud järelevalvekorra loomisega.

Mitmed 2010. aastal lõpule viidud projektid andsid käegakatsutavaid tulemusi erinevates valdkondades nii kandidaatriikides kui ka potentsiaalsetes kandidaatriikides. Struktuuriliste, põllumajanduslike ja infrastruktuuri investeeringute tulemusi on lihtsam mõõta kui valdkondades, mis on seotud reformiprotsessi ja institutsioonide loomisega. Viimasel juhul on mõõdetavate näitajate kindlaksmääramine eriti keeruline. Sellest hoolimata realiseeriti väljundid ja tulemused mitmete tehnilise abi ja mestimistegevustega, millega toetati abisaajaid vajalike kohanduste tegemisel, et saavutada kooskõla ELi õigustiku ja normidega.

Kandidaatriikide näited

Horvaatias pidi ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antav abi toetama laienemisstrateegiat ning ELi liikmesusega kaasnevate kohustuste täitmist. Ülemineku- ja institutsioonide väljaarendamise abi raames toetati Horvaatia ja Ungari parlamentide poolt koostöös muude liikmesriikidega rakendatavat projekti, mille eesmärk oli töötada välja ELi nõuetega vastavusse viidud tõhus õigusraamistik ning aidata Horvaatia parlamendil valmistuda ELiga ühinemiseks. SIGMA pakkus mitme õigusloomepaketi, sealhulgas riikliku pettustevastase strateegia ja korruptsiooni vastase võitluse seaduse puhul tuge kaastöö ja analüüsi valdkonnas. SIGMA andis panuse ka haldussuutlikkuse arendamise rakendusprogrammi. Viidi lõpule mitmeotstarbelise ruumiandmete infrastruktuuri loomine ning tehti see üldsusele Interneti teel kättesaadavaks. Kinnistusregistri andmed digitaliseeriti ja kanti ühtsesse andmebaasi, mis muutis Horvaatia kinnisvaraturu palju tõhusamaks. 2010. aastal töötati meresõiduohutust parandava projekti raames välja mereliikluse järelevalve- ja haldussüsteem. Aadria mere idaosa katmiseks ning navigatsiooniohutuse paremaks tagamiseks ja saastamise vältimiseks ehitati kolm operatsioonikeskust ja kümme radarit. Majanduskasvu edendamiseks võeti konkreetseid meetmeid, sealhulgas toetati märkimisväärselt väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid. Toetusi anti 24-le ekspordi suunitlusega väikesele ja keskmise suurusega ettevõtjale, eesmärgiga suurendada ekspordimahtu, parandada konkurentsi ja erasektori tootlikkust. Kolmkümmend toetust kogusummas 4 miljonit eurot anti erinevate Horvaatia ning Bosnia ja Hertsegoviina, Montenegro ja Serbia vaheliste piiriüleste koostööprogrammide raames keskkonnakaitse, loodus- ja kultuuripärandi, majandusliku arengu ja sotsiaalse sidususe valdkonna projektide rahastamiseks. Nimetatud laienemisstrateegia eesmärkide saavutamine on kasulik ELile tervikuna.

Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik saavutas märkimisväärset edu avaliku halduse professionaalsemaks muutmisel. Õpitubade ja õppekülastuste kaudu koolitati enam kui 3000 ametnikku. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi rahastatud meetmed aitasid rakendada koolituse koordineerimise riiklikku süsteemi ning suurendada ametnike oskusteavet prioriteetsetes valdkondades, nagu lepingute sõlmimine, finantsjuhtimine ja eeskirjade eiramine. Sekkumiste tulemusel paranes rahastamise ja lepingute sõlmimise kesktalituse ja riikliku fondi suutlikkus. 2010. aastal peatati kõnealuses riigis siiski programmide „Elukestev õpe” ja „Aktiivsed noored” ettevalmistusmeetmed eeskirjade eiramise ja finantsjuhtimises ja kontrollisüsteemis esinevate tõsiste puuduste tõttu. Keskendumine ELiga ühinemiseks vajalikele institutsioonilistele reformidele, paremale finantsjuhtimisele, avaliku sektori suutlikkuse suurendamisele ja haldussuutlikkuse järjepidevusele parandab endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi konkurentsivõimet ja elavdab majandust. Edu saavutati ka siseriiklike õigusaktide ühtlustamisel ELi õigustikuga tolli, keskkonna ja kriminaalmenetluse valdkonnas. 2010. aastal hinnati põhjalikult tollialaseid õigusakte ning puudujääkide analüüsiga tehti kindlaks, milliseid reforme on vaja ühenduse tolliseadustiku ja seotud õigusaktide nõuete täitmiseks. Tehniline abi keskkonnakaitsealaste seaduste väljatöötamisel viis käegakatsutavate tulemusteni. ELi direktiivid võeti täielikult üle siseriiklikusse õigusesse koos patarei- ja akujäätmete käitlemist ning mürakaitset keskkonnas käsitlevate seaduste vastuvõtmisega. 2009. aastal alguse saanud mestimisprojekt aitas kaasa uue kriminaalmenetluse seaduse vastuvõtmisele 2010. aastal.

Islandil ei olnud ühinemiseelse abi rahastamisvahendi esimese aastaprogrammi rakendamine 2010. aastaks alanud, sest raamleping Islandi ja ELi vahel ei olnud veel sõlmitud, kuid aasta jooksul toimusid TAIEXi hindamismissioonid ühinemislepingu teatavate peatükkidega seoses, et teha kindlaks puudused ja riigi vajadused õigusaktide vastavusseviimisel EL standarditega ning toetada ühinemisettevalmistusi. Islandi ametiasutustele korraldatud lühikeste sihipäraste TAIEXi ürituste käigus täiendati teadmisi õigustiku konkreetsete nõuete, näiteks ettevõtluse kiirstatistika ja rahastamiskontode, ning struktuurifondide haldamiseks vajalike institutsionaalsete nõuete kohta.

Montenegros viidi lõpule ühinemiseelse abi rahastamisvahendi rahastatud infrastruktuuri projekt, mille raames ehitati pealinna Podgorica keskusest eemale ümbersõidutee. See andis kohe tulemusi, parandades liiklusvoogusid, integreerides Montenegro paremini turismivõrgustikega , viies liiklusohutusmeetmed vastavusse ELi standarditega ning aidates kaasa majanduskasvu edendamisele. Õiguse, vabaduse ja turvalisuse valdkonnas viidi lõpule mestimisprojektid, mille eesmärk oli parandada ametitevahelist koostööd võitluses organiseeritud kuritegevusega, ning loodi organiseeritud kuritegevuse tõkestamise järelevalvesüsteem ning rahapesu tõkestamise andmebaas. Toetuskavade kaudu said praktilist abi elamumajandus, sissetulekute suurendamise kavad ja spetsialiseeritud koolituskavad, mis aitas otseselt enam kui 2 100 põgenikku ja ümberasustatud isikut Montenegros. See aitas saavutada riikliku strateegia eesmärki leida kõnealuste haavatavate rühmade probleemidele püsivaid lahendusi. Tänu ühinemiseelse abi rahastamisvahendi toetusele võeti vastu ka mitmeid seadusi ja seotud suutlikkuse suurendamise algatusi prioriteetsetes valdkondades, nagu haridus, õigusemõistmine alaealiste üle, keskkond ja majanduslik areng. Montenegro püüdlusi osaleda laiemates Euroopa hariduse arendamise kavades toetati uue riikliku kutsekvalifikatsiooniraamistiku vastuvõtmisega. Alaealiste üle õigusemõistmise poliitika eesmärkide tõhusa rakendamise raamistikku tugevdati uute, alaealiste õigusi kaitsvate õigusaktide ettevalmistamisega ning alaealiste üle õigusemõistmisega tegelevate töötajate suutlikkuse suurendamisega. Tänu energiat ja energiatõhusust käsitlevate õigusaktide ja tegevuskavade ettevalmistamisel saadavale tehnilisele abile suudab Montenegro täita energiaühenduse asutamislepinguga võetud kohustusi. Riigihangete valdkonnas koolitati rohkem kui 780 avalikus halduses töötavat ametnikku ning töötati välja uus riigihankeseadus. Säästva majandusarengu väljavaateid parandati mestimisprojektide kaudu, eesmärgiga parandada finantsjärelevalveasutuste reguleerimis- ja järelevalve suutlikkust. Kuigi isevastutus suurenes tänu lõplike abisaajate kaasamisele ühinemiseelse abi rahastamisvahendi projektide ettevalmistamisse, oli rakendamine ja vastuvõtuvõime vahel pärsitud riiklike haldusasutuste väiksuse ning ühinemiseelse abi rahastamisvahendiga seotud valdkondades töötavate ametnike vähesuse ja nõrkuse tõttu.

ELi abi Türgile andis häid tulemusi mitmetes laienemisstrateegias ja eduaruannetes sekkumise prioriteetsete suundadena loetletud valdkondades, eelkõige põhiõiguste, soolise võrdõiguslikkuse ja sotsiaalse kaasatuse valdkonnas. Kahe miljoni euroga toetati kohalikke naiste keskusi, eesmärgiga vähendada soolist ebavõrdsust ja parandada naiste sotsiaalset, majanduslikku ja poliitilist staatust Türgi vähem arenenud piirkondades. Kodanikuühiskonna sidusust edendati projektiga „Kodanikuühiskonnaalane dialoog ELi ja Türgi vahel – kultuurisillad”. Kunsti- ja kultuuriüritused 18 riigis edendasid kultuurivahetust ja aitasid murda Türgi ja Euroopa ühiskondades valitsevaid eelarvamusi. Selle eesmärgi poole püüeldi Jean Monnet' stipendiumiprogrammi jätkamisega: programm, millega Türgis alustati 1989. aastal, on andnud noortele võimaluse sooritada kraadiõpet ELis ning pakkunud enam kui 1 100 riigiametnikule, vastsele kõrgkoolilõpetajale ja erasektori töötajale võimaluse saada ELiga ühinemisega seotud uusi teadmisi ja oskusi. Aprillis 2010 viidi lõpule tööjõuturgu toetanud suur projekt. Projektiga aidati 25 linna 11 000 töötul naisel ja noorel tööd leida, pakkudes koolitusvõimalusi ja kvaliteetset nõustamisteenust. Lisaks sellele pakuti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele I ja II väikeettevõtjate laenukava kaudu pikaajalist investeerimistoetust, et luua tingimused jätkusuutlikele tööhõivevõimalustele. 99 % ettevõtjatest on Türgis väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, kes moodustavad majanduse selgroo, ometi on nende juurdepääs laenuvahenditele raskendatud. Edasilaenamisega tegelevatelt pankadelt kogutud andmete põhjal oli 2010. aasta lõpuks loodud 49 provintsis 11 291 uut töökohta ja 34 346 töökohta olid kindlustatud. Väikeettevõtjate laenukava raames tagatakse 2012. aastani investeeringute ja tööhõive toetamine laenude ja käibekapitali laenude kaudu.

Potentsiaalsete kandidaatriikide näited

2010. aastal sõlmiti Albaanias CARDSi raames 80 lepingut. Konkreetset edu saavutati mitmetes prioriteetsetes valdkondades, nagu õigusemõistmine, siseasjad ja põhiõiguste kaitse. Avaliku teenistuse reformi toetava projekti raames töötati välja mitu õigusaktide eelnõu, mille eesmärk on ajakohastada õigusraamistik ning eri ministeeriumide ja valitsuskabineti riigiametnikke käsitlev peaministri määrus. Selle alusel kehtestati selged eeskirjad ja läbivaatamismenetlus ning parandati Albaania avaliku halduse ameti haldussuutlikkust. Projekt, millega valmistati Albaania ametiasutusi ette ELi vahendite detsentraliseeritud haldamiseks, oli märkimisväärselt edukas rakendusasutuste ja halduskontrollisüsteemide loomisel. Põhiõiguste tagamisel saavutati häid tulemusi valijate nimekirjade koostamisel riikliku aadresside registri ja riikliku perekonnaseisuregistri loomise kaudu. Erinevate liikmesriikide politseieksperdid toetasid politseireformi läbiviimist. Nende sekkumised aitasid parandada suhtumist ja suutlikkust kohelda vange ja kinnipeetavaid vastavalt ELi standarditele. Riikliku keskkonnastrateegia rakendamise toetamine tõi Albaania lähemale keskkonnaõigustiku nõuetekohasele ülevõtmisele. Sellest on kasu Albaanial ja selle Lääne-Balkani naaberriikidel ning see annab lisaväärtust ka ELi kodanikele, sest võimalike keskkonnakatastroofide tagajärjed, mille mõju ulatub ELi naaberriikidesse, on paremini likvideeritavad ning ohud on viidud miinimumi.

Bosnias ja Hertsegoviinas lõpetati 2010. aastal peaaegu kõik CARDSi programmid. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendist toetati avaliku halduse reformi, tugevdati õigusriiki ja aidati kaasa majanduskriisist taastumisele. Kohaliku omavalitsuse tasandil rakendati edukalt kohaliku omavalitsuse ja kodanikuühiskonna organisatsioonide vahelist läbipaistvust parandav projekt. Loodi läbipaistvad mehhanismid kohalike vahendite andmiseks kodanikuühiskonna organisatsioonidele ning parandati ametiasutuste ja kodanikuühiskonna organisatsioonide vahelist suhtlust ja koostööd. Rakendati 67 allprojekti, mis keskendusid vaesuse vähendamisele, sotsiaalsele kaasamisele, soolisele võrdõiguslikkusele, inimõigustele, keskkonnaprobleemidele ning vähemuste ja haavatavate rühmade olukorra parandamisele. Euroopa Nõukogu rakendas vanglate tõhusa haldamise ühisprojekti. Üle 420 karistusasutuse töötaja koolitati toime tulema kinnipeetavatega vastavalt ELi standarditele, 12 töötajat koolitati koolitajateks, võeti vastu õigusraamistikud ning tugevdati vangla personali ja ministeeriumi ametnike vahelist koostööd, mis tõi halduslikult ja poliitiliselt killustatud olukorras olulist kasu. Keskpangale anti tehnilist abi ELi keskpankade standardite järgmiseks. Projekti raames soovitatud IT sidelahendused võimaldasid keskpangal parandada statistiliste andmete ja otsustajatele vajaliku teabe ning finantsstabiilsust käsitleva majandusanalüüsi ettevalmistamist.

Kosovos on tõsine ja aktuaalne probleem vähemuste ja haavatavate rühmade kaitse. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi toetatud projektid tõid 2010. aastal edu ka selles valdkonnas. Romade laager Cesmin Lugis suleti ja vähemuskogukondadest pärit 130 pagulaste perekonnal oli võimalik naasta Kosovosse, kusjuures nende ümberasumine ja taasintegreerumine tagatakse ulatusliku abipaketi ja ametialase koolituse abil. Õigusemõistmise valdkonnas vaadati kohtunike ja prokuröride kontrollimist ja ametisse tagasimääramist käsitleva projekti raames läbi kohtuniku ja prokuröri alalise ametikoha taotlejate sobivus ning selle tulemusel määrati paljudesse olulistesse kohtuametitesse hästi kvalifitseeritud töötajad. 60 % töötajatest määrati vastavasse ametisse esmakordselt, mis märgib Kosovo kohtute ja prokuratuuri märkimisväärset uuenduskuuri. Piiripolitsei toetamise raames on üle 750 politseiametniku saanud erikoolitust ebaseaduslike piiriületuste ja salakaubaveo tõkestamiseks, töö paremaks kooskõlastamiseks naaberriikidega ning ELi õigusriigi standardite rakendamiseks. Energiatõhususe katseprojekt, mis on ELi Lääne-Balkani piirkonna strateegia peamine prioriteet, aitas vähendada energia tarbimist ja energianõudlust. Õigusraamistiku ja riikliku energiatõhususe kava loomise järel aitas ühinemiseelse abi rahastamisvahend kava ellu viia. Avalikkuse teadlikkust aitasid suurendada koolides ja haiglates korraldatud näidisprojektid. Kohalikele omavalitsustele anti abi suutlikkuse suurendamiseks energiatarbimise hindamisel ja energiaauditi protsessi rakendamisel. Õigusliku ja reguleeriva raamistiku olemasolu julgustas rahvusvahelisi finantseerimisasutusi eraldama vahendeid nii era- kui ka avalikule sektorile investeerimiseks energiatõhususse. Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank andis näiteks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele väikesi laene energiatõhususe edendamiseks.

Serbia teatas headest tulemustest vähemuste hulka ja haavatavatesse rühmadesse kuuluvate inimeste kaitse valdkonnas. Pagulastele ja riigisiseselt ümberasustatud isikutele suunatud projekti raames pakuti majutust ja toetati sissetulekute suurendamise meetmeid, mille tulemusel parandati ligikaudu 600 raskes seisus oleva perekonna elukvaliteeti. Ühinemiseelse abi rahastamisvahend toetas ka tervishoiuasutuste akrediteerimise ametit, et tagada ohutum, võrdsemaid võimalusi pakkuv ja tõhusamalt toimiv tervishoiusüsteem, mis oleks kooskõlas ELi süsteemidega. Piirkondlik infrastruktuur sai toetust veevarustuse, reovee ja tahkete jäätmete käitlemise infrastruktuuriprojektide kaudu. Uue Žeželj'i silla ehitamise projekt Novi Sadis koos sinna juurde kuuluva infrastruktuuriga mõjutab positiivselt ka naaberriike ja Euroopat laiemalt, kuna Novi Sad asub rahvusvahelisel X koridoril, mis on Kesk- ja Kagu-Euroopat ühendav transporditee. Õigustiku nõuete täitmisega seotud konkreetsed sekkumised hõlmasid Serbia õigusaktide täielikku vastavusse viimist ELi õhu kaitset käsitlevate õigusaktidega, tänu millele oli võimalik hakata ette valmistama puhta õhu kavasid kohalikul tasandil. Kogu riigi kohta koostati digitaalsed ortofoto kaardid ning viidi läbi esimene rebaste suukaudse vaktsineerimise riiklik kampaania, aidates kaasa ELi üldistele jõupingutustele marutaudi ja sigade katku likvideerimiseks Lääne-Balkani riikides.

Täiendavad õppetunnid tulevikuks

2010. aastal viis komisjon lõpule mitmed suured ühinemiseelse abiga seotud hindamised[18]:

- ühinemiseelse abi rahastamisvahendi vahepealne metahindamine;

- sidusrühmade programmides osalemise ning Türgile antava ühinemiseelse abi rakendamise hindamine;

- mestimise ja tehnilise abi suhteliste kulude ja kasu hindamine;

- kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide vaheliste piiriüleste programmide vahehindamine.

Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi metahindamine

Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi metahindamine keskendus peamiselt ühinemiseelse abi rahastamisvahendi strateegilisele raamistikule (mitmeaastased suunavad kavandamisdokumendid) ning programmide koostamise põhimõtetele peamiselt I rahastamisvahendi raames. Hinnati seda, kuidas abi on kavandatud ja programmide vahel jagatud, ning selle asjakohasust, tõhusust, mõju ja jätkusuutlikkust.

Hindamise tulemusena järeldati, et mitmeaastased suunavad kavandamisdokumendid andsid programmitööks juhiseid kõikide ühinemiseelse abi rahastamisvahendi komponentide puhul ning nende näol oli võrreldes varasemate vastavate ühinemiseelse abi programmitöö dokumentidega toimunud edasiminek. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendist abi saavates riikides tunnustasid rahastajad ELi juhtivat rolli ning väitsid, et kasutasid oma programmitöö suunamiseks erinevas ulatuses mitmeaastaseid suunavaid kavandamisdokumente. Hindamisel leiti, et abi kooskõlastamise ja ühtlustamise mehhanismid on hästi paigas. Abi saavate riikide finantsvajadused, eelkõige infrastruktuuri puhul, ületavad selgelt ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (ja muude rahastajate) olemasolevaid vahendeid. Seepärast on ühinemiseelse abi rahastamisvahendi peamine ülesanne tulevikus toetada rahastajate kõikide finantsvoogude tõhusat kasutamist ning olla teiste rahastamisallikate võimendaja. Hindamisel leiti häid näiteid selle kohta, kuidas ühinemiseelse abi rahastamisvahendit kasutatakse rahastajate / rahvusvaheliste finantseerimisasutuste poolse rahastamise võimendamiseks, eelkõige infrastruktuuriprojektide puhul.

2007. aastal, mis oli ühinemiseelse abi rahastamisvahendi programmide koostamise esimene aasta, teatati mõningatest tõhususega seotud probleemidest, nagu õigeaegne rakendamine, kuid lepingute sõlmimise ja rakendamise tempo on paranenud. Nii mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide kui ka alama taseme programmidokumentide (riiklikud aastaprogrammid ja projektitoimikud) eesmärgid ja näitajad on ajavahemikus 2007–2009 paranenud. Üldiselt leiti, et projektid olid asjakohased. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antav abi andis üldiselt kohe tulemusi, näiteks koolitati teatav arv inimesi. Resultaadid tulemuste tasandil, st koolitusest saadav kasu, ei olnud nii ilmsed. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi abi oli tõhusaim õigustikuga seotud valdkondades, kuid mõned horisontaalsed valdkonnad, nagu avaliku halduse reform, olid eriti probleemsed.

Anti soovitusi edaspidisteks muudatusteks, sealhulgas abi saavate riikide projekti ettevalmistamises ja valikuprotsessis osalemise parandamiseks. Mõju ja jätkusuutlikkuse saavutamise peamised tegurid olid abisaaja isevastutus reformikavas ning haldusasutuste suutlikkus. Seda silmas pidades hoiatasid hindajad, et mõju ja jätkusuutlikkust võivad ohustada töötajate ebapiisav arv ja kvalifitseeritud töötajate väljavool.

Kui abi suunataks väiksemasse arvu valdkondadesse, siis oleks võimalik tulevikus selle tõhusust ja mõju parandada. Mitmeaastaste/valdkonnapõhiste lähenemiste vastuvõtmine I rahastamisvahendi raames (nagu seda on tehtud muude rahastamisvahendite puhul) hõlbustaks abi prioriteetide kindlaksmääramist ja tähtsuse järjekorda seadmist ning rahastajate tegevuse kooskõlastamist, ühtlasi parandaks see abisaajate isevastutust. Soovitati minna järk-järgult üle valdkondlikule lähenemisele, võttes arvesse abisaaja suutlikkust rakendamist hallata.

Sidusrühmade programmides osalemise ning Türgile antava ühinemiseelse abi rakendamise hindamine

Hinnati sidusrühmade osalemist programmide koostamisel ning ühinemiseelse abi I rahastamisvahendi rakendamisel. Anti soovitusi, kuidas edendada finantsabi tulemuslikkuse parandamiseks sidusrühmade osalemist.

Sidusrühmade osalemine leidis üldiselt põhimõttelist tunnustamist ning huvi sidusrühmade programmitöös osalemise tõhustamise ja laiendamise vastu kasvas. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi programmide koostamises ja rakendamises osalevad sidusrühmadest koosnevad arengupartnerid ja ELi organisatsioonid (13 %), valitsusasutused (46 %) ja kodanikuühiskonna organisatsioonid (41 %). Väliseid sidusrühmi kaasati teabevahetus- ja konsultatsiooniprotsessidesse, kuid mitte niivõrd partneritena ega ka mitte kaasotsustamisse. Selle tulemusel jäi nende isevastutus ja protsessile pühendumine piiratuks.

Hindamisel leiti, et valdkondlike strateegiate väljatöötamine on sidusrühmade tõhusa osaluse tugevdamise seisukohalt väga oluline, kuid et vaja on pikaajalist eesmärki. Mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide ettevalmistamine ja läbivaatamine ei olnud sidusrühmade laiemaks osalemiseks piisav. Üleskutse arengupartneritele ja kodanikuühiskonna organisatsioonidele avaldada mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide koostamise kohta arvamust ei toonud ajavahemikus 2007–2009 kaasa piisavat dialoogi. Leiti, et sidusrühmade kaasamisel oli I rahastamisvahendi raames peamiseks kitsaskohaks riiklike aastaprogrammide ettevalmistusprotsess ning et väliste sidusrühmade panus oli selles etapis piiratud. Leiti, et erinevatest rakendamismehhanismidest pakkusid sidusrühmade osalemiseks parimaid võimalusi toetuskavad, näiteks lõplike abisaajatega.

Hindamises soovitati, et sidusrühmade hindamine peaks olema valdkondlike strateegiate arendamise lahutamatu osa. See aitaks määrata kindlaks konkreetse valdkonna asjaomased osalejad, nende suutlikkuse ja oodatava panuse pikaajaliste strateegiliste eesmärkide saavutamisse. Finantsabi koordineerimise eest vastutavatelt abi saavatelt institutsioonidelt nõutakse kindlakäelist juhtimist, et tagada tegevustoetus ja suunamine kogu abi saava ametiasutuse ulatuses.

Mestimise ja tehnilise abi suhteliste kulude ja kasu hindamine

Hindamine toimus kahe ühinemiseelse abi rahastamisvahendi programmide rakendamisel kasutatava tulemuste saavutamise vahendi – mestimise ja tehnilise abi – võrdlemisel. Vaatlusalused ajavahemikud olid ühinemiseelse abi rahastamisvahendi puhul 2007–2008 ning programmide PHARE ja CARDS ning Türgi toetamiseks mõeldud ühinemiseelse rahastamisvahendi puhul 2005–2006.

Hindamisel leiti, et praktikas valiti tehnilise abi ja mestimise vahel järgmiste kriteeriumite alusel: ülesande olemus (mestimine valiti peamiselt õigustikuga seotud valdkondades), abi saava ametiasutuse valmisolek ja abi saava organisatsiooni suutlikkus. Vahendi lõplik valik toimus nõuetekohaselt dialoogis ELi delegatsiooni, laienemise peadirektoraadi ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi riikliku koordinaatoriga. Üldiselt leiti, et abisaajad suutsid hästi teha teadlikke valikuid seoses vahendiga, kuid mitmel abisaajal oli mestimise ja tehnilise abi vahel valiku tegemisel endiselt raskusi. Hindamise osana tehti ettepanek kehtestada kriteeriumid, mis aitaksid otsustada, millal kasutada mestimist ja millal tehnilist abi.

Tehnilise abi projektid ületasid märkimisväärselt mestimisprojekte nii projektide arvu kui ka finantsressursside poolest (umbes neli korda), kuid mestimisprojektide osakaal aja jooksul kasvas, olles kandidaatriikides suurem kui potentsiaalsetes kandidaatriikides. Edukuse poolest mestimis- ja tehnilise abi projektid märkimisväärselt ei erinenud. Paljud eelistasid siiski mestimist käegakatsutavate eeliste, nagu kestvate suhete loomine võrreldava organisatsiooniga ELi liikmesriigis, ning töökultuuris toimuvate muudatuste tõttu. Ühiku maksumuse põhjal olid mestimisprojektid 23 % odavamad kui tehnilise abi projektid. Abisaajad leidsid siiski, et tehnilise abi vahend oli paindlikum ja seda oli lihtsam kontrollida.

Kuigi hindamine näitas, et mestimist hindasid kõrgelt kõik sidusrühmad, tekkis vahendi toimimisega seoses ka kaks probleemi: sageli puuduste hindamise ja projekti rakendamise vahele jääv pikk ajavahemik ning mõnede praeguste rakendamise menetluste vähene paindlikkus, millest oleks kasu abi kohandamisel kohapealse olukorraga.

Kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide vaheliste piiriüleste programmide vahehindamine

Hindamise esimeses aruandes keskenduti programmide koostamisele, haldusstruktuuridele ja -protsessidele. Hindamise teine aruanne koostatakse 2011. aastal ja selles keskendutakse programmide rakendamisele.

Aruandes leiti, et vajaduste hindamine ning piiriülese koostöö programmide strateegia ja eesmärgid olid üldiselt ühtsed. Programmide mõju saaks tulevikus siiski tõhustada, suurendades sidusrühmade teadlikkust piiriülese koostöö rollist struktuurifondide eelkäijana ning tagades kohalike ja piirkondlike ametiasutuste täieliku esindatuse ühistes järelevalvekomiteedes.

Sidusrühmade arusaamad näitasid, et piiriülese koostöö programmid andsid tulemusi heanaaberlike suhete paranemise ja konfliktieelsete kontaktide taastamise kujul. Toetuste andmise menetlused olid üldiselt hästi dokumenteeritud ja esitatud toetustaotluste suur arv näitas, et programmide vastu tunti suurt huvi. Siiski leiti, et temaatiliste ja valdkondadevaheliste probleemide lahendamine ei läinud alati hästi ning menetlused olid kohmakad ja aegavõtvad.

Aruandes soovitati tugevdada sotsiaal-majanduslikku analüüsi ajakohastatuma statistilise alusega, kasutatavate kriteeriumite parema selgitamise ning parema vastavusseviimisega statistiliste valdkondadega. Samuti soovitati teha lõplikud programmide projektid tulevikus avalikkusele laiemaks aruteluks kättesaadavaks (Internetis või muul viisil). Soovitati ka lihtsustada taotluse paketti ja hindamismenetlust ning muuta need sujuvamaks.

SENISED JÄRELDUSED JA TULEVIKUVÄLJAVAATED: ÜHINEMISEELNE ABI PÄRAST 2013. AASTAT

2010. aasta oli ühinemiseelse abi rahastamisvahendi jaoks hea, sest pidevalt paranesid keskendumine strateegiale ning vahendi mõju. Käesolevas aruandes käsitletakse seda, kuidas ühinemiseelne rahastamine on aidanud luua stabiilseid institutsioone, tugevdanud demokraatlikke protsesse, õigusriiki ja inimõigusi ning edendanud vähemuste austamist ja kaitset. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi toetusel loodi majanduslikult raskel ajal tingimused turumajanduse paremaks toimimiseks ning toetati paremate oskustega ja konkurentsivõimelisema tööjõu arendamist. Edendati piirkondlikku koostööd, anti panus säästvasse arengusse ja kaasavasse majanduskasvu ning hakati suurendama teadlikkust kliimamuutustega kaasnevate oluliste probleemide kohta. Kandidaatriigid olid ELiga ühinemisega seotud kohustuste võtmiseks samuti paremini ette valmistatud. See hõlmas eelkõige tulevaste struktuuri- ja maaelu arengu tegevuskavade rakendamise ja vahendite ettevalmistamist. Lisaks sotsiaalsete, keskkonna ja majanduslike infrastruktuuride, konkurentsivõimelise põllumajandustoodangu ning ohutu ja hügieenilise toidu tootmise toetamisele on läinud edukalt ka ühinemisjärgsete vahendite tulemuslike ja tõhusate rakendusstruktuuride ja -süsteemide loomine.

Ühinemiseelse abiga kaasnev tihedam partnerlus Lääne-Balkani riikide ja Türgiga on kasulik ka ELi liikmesriikidele: paraneb energiavarustuse kindlus, imporditava toidu ohutus ja hügieenilisus, suureneb turvalisus ELi välispiiridel ning tekivad paremad võimalused tulla toime ülemaailmsete probleemidega, nagu võitlus kliimamuutuste ja saastusega.

Laienemisprotsess on loonud ELile võimalusi osaleda laiemates strateegilistes meetmetes. Eelnevat silmas pidades ja poliitika sidususe tagamiseks on hakatud laienemispoliitikat Euroopa 2020. aasta strateegiaga kooskõlastama. Laienemispoliitika loob seeläbi ELile, kandidaatriikidele ja potentsiaalsetele kandidaatriikidele eeliseid, mille abil saavutada majanduse elavdamise ja jätkusuutliku majanduskasvu strateegilisi eesmärke.

2011.–2013. aasta mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide üleminekuga valdkondlikule lähenemisele väheneb sekkumisvaldkondade arv kõikides laienemisprotsessis osalevates riikides, prioriteetide kindlaksmääramine paraneb ning tulemustele hakatakse rohkem tähelepanu pöörama. Samuti aitas see abi saavatel riikidel pöörata rohkem tähelepanu ühinemiseelse abi rahastamisvahendist rahastatavate riiklike sektorikavade ja strateegiate sekkumiste teostatavusele, täiendavusele ja järjepidevusele ning nende kavade toetamisele teiste rahastajate poolt. 2011. aastal ja ka pärast seda on palju ära teha riikide ulatuslikuma isevastutuse tagamiseks ning abi saavate riikide suutlikkuse suurendamise vajaduste nõuetekohaselt kindlakstegemiseks ja rahuldamiseks, et lõigata valdkondlikust lähenemisest kogu võimalik kasu. 2011.–2013. aasta mitmeaastastes suunavates kavandamisdokumentides tunnistatakse, et valdkondades, kus piirkond puutub kokku ülemaailmsete probleemidega, nagu kliimamuutused, on vaja tõhustada riiklikul ja piirkondlikul tasandil tehtavaid jõupingutusi, et valmistada riike ette kliimamuutuste mõjude leevendamiseks ja nendega kohanemiseks. Komisjoni eesmärk on kohaldada võimaluse korral vastavusse viimise, tööjaotuse ja arengutulemuste haldamise põhimõtteid.

EL uuris ka seda, kuidas ELi ja Euroopa ning rahvusvaheliste finantseerimisasutuste vahelised tugevamad partnerlused saaksid rahuldada abisaajate vajadusi tõhusamate partnerluste ning uute rahastamismehhanismide, nagu kombineeritavuse kaudu.

2010. aastal paranes ühinemiseelse abi rahastamisvahendist abi saajate isevastutus, mis väljendus rahastajate tegevuse paranenud kooskõlastamises ja ise oma vajaduste hindamises, et valmistuda ette ELiga ühinemiseks ning laiemate arengueesmärkide, makromajandusliku stabiilsuse ning jätkusuutliku majanduskasvu saavutamiseks IPA 2010. aasta konverentsiks valmistudes. Lisaks sellele olid lähenemiste toetamisse ja arendamisse kaasatud abisaajad, eelkõige ühinemiseelse abi rahastamisvahendi riiklikud koordinaatorid ja Euroopa integratsiooni eest vastutavad ametiasutused, et parandada tulemuslikkuse mõõtmist ja näidata kodanikele ühinemiseelse abi rahastamisvahendi mõju.

Laienemisprotsessis osalevates riikides on reaalsed väljavaated ELiga ühinemiseks reformide läbiviimise ja ühiskondlike muudatuste tegemise edasiviivaks jõuks. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi vahendite tõhus ja sihipärane kasutamine peaks koos rahastamisvahendi võimendava mõjuga rahvusvaheliste finantseerimisasutuste ressurssidele kaasa aitama ühinemisläbirääkimiste kiirendamisele.

2010. aastal algatati avalik arutelu selle üle, kuidas ühinemiseelse abi rahastamisvahendit ELi järgmise mitmeaastase finantsraamistiku raames paremaks muuta, et selle mõju Lääne-Balkani riikide, Türgi ja Islandi edusammudele oleks veel suurem, mis mõjuks omakorda positiivselt ELile ja liikmesriikidele.

[1] Komisjoni talituste töödokument – taustdokument – lisatud dokumendile „Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile, nõukogule ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele – 2010. aasta aruanne laienemisabi kohta (ühinemiseelse abi rahastamisvahend, PHARE, CARDS, Türgi toetamiseks mõeldud ühinemiseelne rahastamisvahend ja üleminekutoetused).

[2] Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA) kogueelarve ajavahemikul 2007-2013 on 11,5 miljardit eurot. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendist saavad abi Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Montenegro, Serbia, Türgi, Island (alates 2011. aastast) ning Kosovo ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1244/99 alusel. Ühinemiseelse abi rahastamisvahend toetab abi saavate riikide reforme ja nende järkjärgulist kohanemist Euroopa Liidu normide ja poliitika ning õigustikuga, pidades silmas nende riikide ettevalmistamist tulevaseks ühinemiseks ELiga.

[3] Komisjoni talituste töödokumendi I osa hõlmab ühinemiseelse abi rahastamisvahendit ja eelnevat finantsabi praegusele laienemispiirkonnale, st Islandile, Lääne-Balkani riikidele ja Türgile. Töödokumendi II osa hõlmab 2004. ja 2007. aastal ELiga ühinenud liikmesriikidele antavat ühinemiseelset ja -järgset abi, mida anti või mille andmine lõpetati järk-järgult 2010. aastal.

[4] Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Island, Montenegro ja Türgi.

[5] Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia ning Kosovo ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1244/99 alusel.

[6] Vt http://ec.europa.eu/europe2020/index_en.htm

[7] Vt aruanne ühinemiseelse abi rahastamisvahendi rakendamise kohta 2009. aastal (IPA, KOM(2010) 687 (lõplik), 25.11.2010, jagu 1.2, lk 3.

[8] Kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/enlargement/projects-in-focus/donor-coordination/meetings_events_conf_coord_aid_en.htm

[9] 2010. aasta laienemisstrateegias tõsteti esile ühiseid valdkondi, mille raames peavad kandidaatriigid reforme tugevdama. Kõnealused reformid hõlmasid avaliku halduse ning kohtusüsteemi reformi seoses organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastase võitluse ning sõna- ja meediavabadusega. Eduaruannetes rõhutati, et asjaomased pooled peavad heanaaberlikkuse põhimõtet järgides lahendama hulgaliselt kahepoolseid probleeme, võttes arvesse kogu ELi huve. Samuti rõhutati piirkondliku koostöö kui stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi olulise elemendi tähtsust.

[10] OECD viib iga kahe aasta järel läbi ülemaailmse uuringu abi andmise keskkonna kohta arenguriikides. Uuringu aluseks on viis põhimõtet, mille sada rahastajat ja arenguriiki leppisid kokku Pariisi deklaratsioonis abi tulemuslikkuse kohta. Need põhimõtted on järgmised: 1. isevastutus : arenguriigid töötavad välja vaesuse vähendamise strateegiad, parandavad institutsioonide tööd ja võitlevad korruptsiooniga; 2. koondumine : doonorriigid koonduvad nende eesmärkide alla ja kasutavad kohalikke süsteeme; 3. ühtlustamine : doonorriigid kooskõlastavad ja lihtsustavad menetlusi ning jagavad teavet, dubleerimise vältimiseks; 4. tulemused : arengu- ja doonorriigid panevad rõhku arengutulemustele ja tulemusi mõõdetakse; 5. vastastikune aruandlus : abi andvad riigid ja nende partnerid peavad arengutulemustest aru andma.

[11] ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1244/99 alusel.

[12] Ametlik arenguabi inimese kohta ja protsent kogurahvatulust mõne riigi näitel 2009. aastal

% kogurahvatulust | Arenguabi inimese kohta (USD) |

Afganistan | 45,7 (2008) | 203,7 |

Albaania | 3 | 113,4 |

Kongo DV | 23,9 | 35,6 |

Bosnia ja Hertsegoviina | 2,4 | 110,2 |

Etioopia | 13,4 | 46,1 |

Kosovo | 14 | 436,5 |

endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik | 2,2 | 94,7 |

Uganda | 11,4 | 54,6 |

Allikas: Maailma arengunäitajad 2010 , Maailmapank

[13] Allikas: Kosovo inimarengu aruanne 2010 , ÜRO arenguprogramm

[14] ELT C 46, 24.2.2006.

[15] http://siteresources.worldbank.org/INTMONTENEGRO/Resources/110127-MNE-CPS-SECBO.pdf

[16] http://ec.europa.eu/enlargement/pdf/financial_assistance/phare/evaluation/20110912_final_report.pdf

[17] Konverentsi dokumendid on kättesaadavad aadressil http://ec.europa.eu/enlargement/projects-in-focus/donor-coordination/meetings_events_conf_coord_aid_en.htm

[18] http://ec.europa.eu/enlargement/how-does-it-work/financial-assistance/phare/evaluation/interim_en.htm