Direktiiviga kaitstakse kannatanuid liiklusõnnetusjuhtumite korral, mis toimusid muudes ELi liikmesriikides kui nende elukohariik, ja kannatanuid nende kodumaal, kui õnnetuse põhjustas mõne teise liikmesriigi autojuht. Kavandatud meetmeid on võimalik kehtestada ainult ELi tasandil, sest need käsitlevad piiriüleseid kindlustusandjaid, piiriülese liikluskindlustuse võtjaid ja sõidukite piiriülese liikluskindlustuse kontrollimist.

1.Mootorsõidukiõnnetustes kannatanute ebapiisav kaitse. See on tingitud kahest tegurist:

Pärast esmakordselt 1972. aastal vastu võetud ja mitu korda muudetud liikluskindlustuse direktiivi hindamist jõuti järeldusele, et kuigi direktiiv toimib üldiselt hästi, on kaks aspekti selle tulemuslikkust negatiivselt mõjutanud:

B. Lahendused

Milliseid seadusandlikke ja mitteseadusandlikke poliitikavariante on kaalutud? Kas on olemas eelistatud variant? Miks?

Kuna direktiiv on juba olemas, siis kõigil juhtudel oli lähtestsenaariumiks, et direktiivi ei muudeta. Lisaks sellele selgitati lähtestsenaariumi täiendavalt Euroopa Kohtu kohtuotsustega kohaldamisala kohta, mis kodifitseeritakse direktiivi. Mis puudutab kindlustusandjate maksujõuetust, mis praegu direktiivi ei kuulu, siis tagasi lükatud variant oli kehtestada vastutus kannatanutele esialgse hüvitise maksmise eest, kuid mitte lõplik vastutus. Valitud variant oli määratleda mõlemad vastutused: esmane vastutus kannatanu elukohaliikmesriigile ja lõplik vastutus maksujõuetu kindlustusandja asukohaliikmesriigile. Minimaalse hüvitamismäära osas oli tagasi lükatud variant kehtestada kõrgemad kohustusliku hüvitamise piirmäärad suurematele sõidukitele nagu veoautod ja bussid. Eelistatud variandiks on ühtlustada piirmäärad praegu liikmesriikides kohaldatava kõrgeima kohustusliku minimaalse piirmäära tasemele. Kahjunõuete ajaloo osas oli tagasi lükatud variandiks ühtlustada vaid varasemate kahjunõuete tõendite vorm, kehtestamata kindlustusandjatele mingit kohustuslikku tõendite käsitlemisviisi. Valitud variandiks on ühtlustada kahjunõuete ajaloo tõendid ja samal ajal kehtestada nende tõendite ühesugune käsitlemine, olenemata kindlustusevõtja päritoluliikmesriigist. Liikluskindlustuseta sõidukite juhtimise osas oli tagasi lükatud variandiks teha märkamatud liikluskindlustuse kontrollid kohustuslikuks. Valitud variandiks on lubada liikmesriikidel vabatahtlikult teostada sellist kontrollimist (praegu keelatud).

Kes millist varianti toetab?

Kõigi sidusrühmade kategooriates on laialdane toetus ELi algatusele tagada õnnetusjuhtumis kannatanutele kiire hüvitise maksmine liikluskindlustusandjate maksejõuetuse korral, eriti piiriüleses kontekstis. Enamik sidusrühmi toetab võimalust anda sellistel juhtudel lõplik finantsvastutus asjaomase kindlustusandja üksuse asukohajärgsele liikmesriigile. Sidusrühmad toetavad liikluskindlustuse minimaalse hüvitamismäära ühtlustamist kõrgemal tasemel, mida juba paljudes liikmesriikides kohaldatakse. Mõned tarbijaorganisatsioonid toetasid suurematele sõidukitele (nt veoautod ja bussid) kõrgemat kohustuslikku hüvitamise piirmäära, kuid kindlustussektor ja autoveo- ja bussiettevõtted olid selle vastu, kuna see ei ole tõendusmaterjaliga põhjendatud ja põhjustab kõrgemaid kindlustuskulusid, mis kanduvad üle lõpptarbijatele. Mitmed üksikisikud osutasid varasemate kahjunõuetega seotud dokumentide piiriülesele edastamisele kui negatiivsele kogemusele ja nõudsid sekkumist, et tagada varasemate kahjunõuete tõendite käsitlemisel võrdne suhtumine üle piiri liikuvatesse kodanikesse ja liikmesriigi oma elanikesse. Selles osas kindlustussektor kindlustusandjatele siduvaid kohustusi ei toetanud, sest need on ebaproportsionaalsed. Mõned tarbijaorganisatsioonid toetasid siiski varasemate kahjunõuete tõendite ühtlustamist ja mittediskrimineerimise klauslit, mis kaitseb teise liikmesriiki elama asuvaid kodanikke. Liikluskindlustuseta sõidukite juhtimise osas ei olnud vastuväiteid sellele, et lubada märkamatuid liikluskindlustuse kontrolle.

C. Eelistatud poliitikavariandi mõju

Millised on eelistatud poliitikavariandi (kui see on olemas, vastasel korral peamiste poliitikavariantide) eelised?

1. Valitud variantide peamine eelis on kiire ja piisav hüvitis kannatanutele, isegi kui kindlustusandja muutub maksujõuetuks. 2. Kindlustusvõtjate parem kohtlemine seoses nende eelnevate kahjunõuetega ning võimalikud madalamad maksed, kui väheneb liikluskindlustuseta sõidukite juhtimine.

Millised on eelistatud poliitikavariandi (kui see on olemas, vastasel korral peamiste poliitikavariantide) kulud?

Eelistatud variantide kulud jäävad kindlustusandjatele. Nad peavad toetama organeid, kes maksavad kannatanutele hüvitist kindlustusandja maksujõuetuse korral. See kehtib juba enamikus liikmesriikides enamike kindlustusandjate, kuid mitte alati piiriülest kindlustust pakkuvate kindlustusandjate puhul. Samuti peavad nad kehtestama menetlused, et tagada teistest liikmesriikidest pärit varasemate kahjunõuete tõendite ja oma liikmesriigi varasemate kahjunõuete tõendite võrdne käsitlemine.

Milline on mõju ettevõtjatele, VKEdele ja mikroettevõtjatele?

Ettepanekuga ei kaasne mingit konkreetset mõju väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, v.a neile, kes on kindlustusandjad või liikluskindlustusvõtjad. Liikluskindlustusandjatele, sealhulgas neile, kes on VKEd, tekivad kulud, millele on viidatud ülalpool olevas kuludega seotud kastis. VKEsid ja mikroettevõtjaid mõjutab see kui liikluskindlustust vajavate sõidukite juhte. Kui nad asuvad liikmesriikides, kus minimaalseid hüvitamise piirmäärasid korrigeeritakse veidi ülespoole, on võimalik väga väike kindlustusmaksete tõus (sama kehtib ka nende liikmesriikide üksikisikust kindlustusvõtjate korral).

Kas on ette näha märkimisväärset mõju riigieelarvetele ja ametiasutustele?

See ei mõjuta riigieelarveid, välja arvatud juhul, kui liikmesriik teises liikmesriigis oleva põhiasukohaga sõidukite märkamatut liikluskindlustuse kontrolli, mis vajab numbrimärgi tuvastamise tehnoloogia kasutamist ja teabevahetust teiste liikmesriikidega sõidukite kindlustuse osas. Liikmesriigid peavad määrama asutuse, kes vastutab kannatanutele hüvitamise eest kindlustusandjate piiriülese maksujõuetuse korral, kuid eeldatakse, et see on tegutsevale asutusel (kas tavalisele kindlustuse garantiifondile või juba direktiiviga nõutud garantiifondile kindlustamata ja tabamatute sõidukite põhjustatud õnnetusjuhtumite jaoks) täiendav ülesanne. Kulusid rahastatakse liikluskindlustusandjate maksetest.

Kas on oodata muud olulist mõju?

Eeldatavasti muud olulist mõju ei ole, välja arvatud kodanike parem kaitse liiklusõnnetuste korral, mis tagab suurema kindlustunde piiriülese liikluskindlustuse kui siseturu osa vastu. Lisaks sellele on varasemate kahjunõuete tõendite lihtsam aktsepteerimine ja autentimine kasulik teise ELi riiki elama asuvatele kodanikele.

D. Järelmeetmed

Millal poliitika läbi vaadatakse?