Käesolevale aruandele on lisatud komisjoni talituste töödokument, milles on esitatud üksikasjalikumat teavet ja statistikat iga-aastase tegevuse kohta. Talituste töödokument hõlmab lisasid, mis on asjakohased alltoodud punktide seisukohast.

Kuigi 2020. aasta tekitas ülemaailmse kaubanduse valdkonnas uusi ja ainulaadseid probleeme, kohandas komisjon on tegevust, et neile ning olemasolevatest ja uutest ebaausatest kaubandustavadest tulenevatele probleemidele reageerida, ning jätkas ELi kaubanduse kaitsemeetmete täitmise tagamist.

Nimetatud probleemide hulgas on ka vajadus tegeleda kolmandate riikide pakutavate üha keerukamate ja läbipaistmatumate subsiidiumiprogrammidega, mis kahjustavad Euroopa tootjaid. Vastusena muutuvatele subsideerimistavadele tasakaalustas komisjon 2020. aastal esimest korda subsiidiumid, mida üks riik andis teises riigis asuvatele ja ELi eksportivatele tootmisettevõtetele. Selle põhjenduseks oli asjaolu, et kolmanda riigi rahalist toetust võis omistada ekspordiriigile. Meetmete kehtestamine näitab komisjoni pühendumust ja suutlikkust tulla toime uute ja uuenduslike subsideerimisviisidega. Subsiidiumide küsimust käsitletakse aruande eraldi osas.

ELi kaubanduse kaitsemeetmete edukat kohaldamist komisjoni poolt kinnitati Euroopa Kontrollikoja 2020. aasta juuli aruandes. Audiitorid leidsid, et menetlusi viidi läbi nõuetekohaselt, mis viis usaldusväärsete ja terviklike otsusteni. Aruandes esitati mitu soovitust, et veelgi tugevdada komisjoni reageerimist ebaausa impordiga seotud probleemidele. Komisjon hakkas 2020. aastal rakendama mitut neist soovitustest, näiteks parandama järelevalvet, et tagada meetmete tõhusus.

Euroopa Liit on pühendunud avatud ja eeskirjadel põhinevale kaubandusele, mida toetavad vahendid, millega kaitsta Euroopa tootmisharu ebaausate kaubandustavade eest. Komisjon kinnitab, et kui tööstusharusid kahjustavad ebaausad tavad, nagu dumpinguhinnaga ja subsideeritud import, võivad nad olla kindlad ELi kaubanduse kaitsemeetmetele, mis tagavad tõhusa reageerimise sellistele nähtustele.

Komisjon võib kehtestada järelevalvemeetmed impordisuundumuste jälgimiseks, kui kõnealune import ähvardab kahjustada liidu tootjaid . Neid meetmeid on kaht tüüpi: eelnev ja tagasiulatuv järelevalve. Eelneva järelevalve käigus nõutakse impordi puhul impordilitsentsi esitamist, mis annab teavet impordikavatsuse kohta. Tagasiulatuva järelevalve korral on impordistatistika kättesaadav viisteist päeva pärast aruandekuu lõppu, võrreldes Eurostati andmetega, mis on kättesaadavad alles kuus nädalat pärast aruandekuu lõppu.

2020. aastal seiras komisjon 41 kaubanduse kaitsemeedet, millega kaasnes suurem tollimaksudest kõrvalehoidmise oht. Vajaduse korral hoiatas komisjon liikmesriikide tolliasutusi, et nad pööraksid asjaomaste toodete impordile erilist tähelepanu. Lisaks teatas komisjon OLAFile, kui tal oli teavet impordiga seotud pettuste kohta. Komisjon suhtles tihedalt liidu tootmisharuga, et saada täiendavat teavet turusuundumuste kohta ja otsustada kõige tõhusamate järelmeetmete üle. Komisjon kontrollis ka kehtivaid hinnakohustusi veendumaks, et eksportivad tootjad täidavad neid täiel määral.

Komisjon nõustus kõigi soovitustega, välja arvatud punktiga e, mis on seotud ex officio uurimistega ja millega komisjon nõustus vaid osaliselt, kuna ta leiab, et ta kasutab juba niigi õigusaktide sätteid võimalikult suures ulatuses.

Samal ajal soovitas Euroopa Kontrollikoda, et 2021. aasta lõpuks peaks Euroopa Komisjon: a) dokumenteerima oma hinnangud osapooltelt saadud dokumentide konfidentsiaalsuse kohta; b) otsima täiendavaid suhtluskanaleid, et suurendada sidusrühmade teadlikkust; c) täiustama suuniseid asjakohaste konkurentsiaspektide kohta; d) täiustama järelevalvemeetmeid ja hindama korrapäraselt kaubanduse kaitsemeetmete tõhusust; e) algatama ise rohkem uurimisi ja f) kasutama selgeid kriteeriume, et seada kolmandate riikide meetmed tähtsuse järjekorda.

2020. aasta juulis avaldas Euroopa Kontrollikoda ELi kaubanduse kaitsepoliitika auditiaruande, mis hõlmas ajavahemikku 2016–2019 ja milles järeldati, et komisjon on taganud edukalt selle poliitika elluviimise. Aruandes leiti, et uurimised viisid õigeaegsete meetmete kehtestamiseni, komisjon järgis menetlusi nõuetekohaselt, kohtles kõiki osapooli võrdselt ning otsuste aluseks olevad analüüsid olid usaldusväärsed ja põhjalikud.

COVID-19 pandeemiast põhjustatud reisipiirangute tõttu olid tavapärased kontrollimenetlused peaaegu kogu 2020. aasta jooksul võimatud, samal ajal kui ettevõtjate tegevust mõjutasid ohutusmeetmed ja nendega seotud piirangud. Vastuseks kohandas komisjon oma töömeetodeid, et tagada uurimise jätkumine, järgides nõuetekohast menetlust, läbipaistvusnõudeid ja õigusaktidega kehtestatud tähtaegu. See tähendas muu hulgas, et ettevõtjad pidid esitama analüüsimiseks piisavalt üksikasjaliku teabe, loodi süsteem, mis võimaldab andmete kaugristkontrolli sõltumatute ja kontrollitavate allikatega, ning huvitatud isikutele võimaldati andmete esitamise tähtaegade osas teatavat paindlikkust. Kokku tegi komisjon 26 kohapealset kontrolli ja 83 kaugristkontrolli. Kuigi kaugristkontrolli süsteem tagas kaubanduse kaitsemeetmete jätkuva rakendamise 2020. aastal, on see koormav ja ressursinõudlik ning sobib vaid ajutiseks lahenduseks.

30. oktoobril 2020 algatas komisjon veel ühe läbivaatamise, et kohandada seoses Brexitiga kaitsemeetmega hõlmatud kvootide mahtu. Need muudatused jõustusid 1. jaanuaril 2021.

Seoses kaubanduse kaitsemeetmete ajakohastamisega 2018. aastal kehtestati „eelavalikustamise“ kohustus. See kohustas komisjoni teatama huvitatud isikutele kavatsetavast ajutiste meetmete kehtestamisest või kehtestamata jätmisest 3 nädalat ette. Komisjon vaatas selle sätte Euroopa Parlamendi ja nõukogu palvel 2020. aastal läbi, et uurida, kas eelavalikustamine on toonud kaasa varude kogumise ja täiendava kahju ELi tootmisharule. Analüüs näitas, et see nii ei olnud, ning seetõttu pikendati eelavalikustamise perioodi 2020. aasta augustis neljale nädalale.

Aruanne on faktipõhine tehniline dokument, mis põhineb mitmetel allikatel, eelkõige Venemaa õigusaktidel ja muudel Venemaa ametlikel avalikel dokumentidel. Aruanne on oma olemuselt kirjeldav ja jagatud kolme ossa. Esimene on Venemaa majanduse makromajanduslik kirjeldus, teine käsitleb peamisi tootmistegureid, mida kasutatakse kõigis tootmisprotsessides (nt tööjõud, energeetika), kolmas aga käsitleb Venemaa konkreetseid majandussektoreid, nimelt terase-, alumiiniumi- ja keemiatööstust.

See on teine selline aruanne pärast seda, kui 2017. aasta detsembris avaldati aruanne, milles kirjeldati Hiinas esinevaid moonutusi. Venemaa valiti seetõttu, et see on Hiina järel teine riik, mille puhul EL võtab enim dumpinguvastaseid meetmeid.

Uurimise käigus kahjumarginaali kindlaksmääramisel peaksid ELi tootmisharu tootmiskulud hõlmama mitmepoolsete keskkonnalepingute ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioonide täitmisega seotud kulusid kaubanduse kaitsemeetmete kehtivusaja jooksul. Kuna need kulud tekkisid liidu tootmisharul meetme kohaldamise ajal, võivad need kahjumarginaali arvutamisel kajastuda liidu tootmisharu sihthindades / mittekahjustavates hindades.

Kui komisjon kohaldab normaalväärtuse arvutamise uut metoodikat, valib ta asjakohase võrdlusriigi, et määrata toote moonutamata normaalväärtus. Kui sobivad andmed on kättesaadavad rohkem kui ühe riigi kohta, peaks komisjon tegema valiku asjaomaste riikide sotsiaal- ja keskkonnakaitse taseme alusel.

Mitmed ELi tootmissektorid (näiteks jalgrattatootjad, rehvide protekteerijad, forellikasvatajad ja keraamikatööstus), kus tegutseb palju VKEsid, kasutavad edukalt ELi kaubanduse kaitsemeetmetest tulenevat kaitset. Komisjoni sihikindlusest kehtivate meetmete tõhususe tagamisel annavad tunnistust keraamilisi lauanõusid käsitlevad dumpinguvastased meetmed ja 2019. aastal lõpule viidud ex officio meetmetest kõrvalehoidmise uurimine. Olles teadlik võimalusest, et nendest meetmetest võidakse ka edaspidi kõrvale hoida, uuris komisjon hoolikalt 2020. aastal laekunud neljateist taotlust, mille Hiina eksportijad nende suhtes uue eksportiva tootja režiimi kohaldamiseks esitasid, veendumaks, et taotluse esitajad on tõepoolest uued eksportivad tootjad, kes müüvad oma tooteid, mitte ei edasta teiste Hiina lauanõude tootjate tooteid. Juhtumite uurimine oli 2020. aasta lõpus pooleli.

Kuigi komisjon jätkas VKEde toetamist oma VKEde veebisaidi , kasutajatoe ja kaubanduse kaitsemeetmete juhendi kaudu, soovitas Euroopa Kontrollikoda komisjonil suurendada tööstusharude ja eelkõige VKEde teadlikkust kaubanduse kaitsemeetmetest. 2020. aastal hakkas komisjon koostama VKEdele kohandatud teabepaketti, milles selgitatakse meetmete sisu, kuidas neid on võimalik kasutada ja millised on menetlused. Seda teavet edastatakse olemasolevate kanalite kaudu, nagu turulepääsu nõuandekomitee, VKEde võrgustikud liikmesriikides ning tööstusühendused. Kooskõlas Euroopa Kontrollikoja soovitatud ajakavaga hakatakse seda rakendama 2021. aastal.

Arvestades, et VKEde ressursid on kaubanduse kaitsemeetmetega tegelemiseks piiratud, on komisjon pidevalt teinud jõupingutusi, et parandada VKEde teadlikkust kaubanduse kaitsemeetmetest ja hõlbustada nende meetmete kättesaadavust. 2020. aastal jätkas komisjon oma spetsiaalse kasutajatoe kaudu ebaausate kaubandustavade tõttu kannatanud ettevõtjate abistamist nii ELis kui ka kolmandates riikides. Kaubanduse kaitsemeetmete kasutamisel said VKEd kasutada vähem koormavaid küsimustikke ja võimaluse korral ühildati uurimisperioodid nende majandusaastaga.

Kõige rohkem meetmeid ELi ekspordi vastu on USA-l, kus on jõus 38 meedet (2019. aastal 36), järgnevad Hiina 19-ga, Türgi 16-ga ja India 15-ga.

2020. aasta lõpus kehtis 178 ELi eksporti mõjutavat kaubanduse kaitsemeedet, mis on viie võrra rohkem kui 2019. aastal ja mis on siiani komisjoni järelevalvetegevuses suurim arv. Eelduste kohaselt jääb see tase stabiilseks: 2020. aastal algatati 43 uut uurimist (võrreldes 37-ga 2019. aastal).

·Teine tähelepanuväärne juhtum, mille suhtes on praegu pooleli WTO vaidluste lahendamise menetlus, olid USA subsiidiumivastased meetmed Hispaania küpsete oliivide suhtes, mis kehtestati 2018. aasta augustis. See uurimine keskendus peamiselt ühise põllumajanduspoliitika raames võetavatele ELi toetusmeetmetele, mida peetakse mittespetsiifilisteks, mittemoonutavateks ja seega mittetasakaalustatavateks. 2020. aasta detsembris teavitas vaekogu eesistuja vaidluste lahendamise organit, et ülemaailmse COVID-19 pandeemia põhjustatud viivituste tõttu peaks vaekogu esitama pooltele lõpparuande 2021. aasta juuni lõpuks.

·2020. aasta jaanuaris algatas USA dumpinguvastase ja subsiidiumivastase uurimise Saksamaalt ja Itaaliast pärit voolikuotsade sepaterasest ühendusblokkide impordi suhtes. Subsiidiumivastane uurimine oli märkimisväärne selles osas, et USA järeldas, et teatavad tasuta saastekvoodid, mis on antud Euroopa heitkogustega kauplemise süsteemi (ETS) raames USAsse tooteid eksportivatele Euroopa äriühingutele, kujutavad endast tasakaalustatavat subsiidiumi. Vaatamata meie jõupingutustele ei viinud see sekkumine rahuldava tulemuseni.

Komisjon soovib oma meetmetega tagada WTO eeskirjade õige kohaldamise ning menetlusvigade ja õiguslike vastuolude kõrvaldamise, et võidelda kaubanduse kaitsemeetmete kuritarvitamise vastu kolmandate riikide poolt. Väga murettekitav on üldine läbipaistvuse puudumine ning paljudel juhtudel ebapiisav kahju ja põhjusliku seose analüüs. Komisjoni korduvad sekkumised, mis tõid esile õiguslikud vastuolud ja süsteemsed vead, on olnud oluline tegur põhjendamatute meetmete ennetamisel. Mõned edukad meetmed 2020. aastal olid järgmised:

Komisjon sekkub nii tehnilisel tasandil, esitades kirjalikke esildisi kolmandate riikide uurimisasutustele ja osaledes ärakuulamistel, kui ka poliitilisel tasandil. 2020. aastal esitasid kaubandus- ja põllumajandusvolinik vastaspooltele asjaomastes kolmandates riikides järelpärimisi juhtumite kohta kas kohtumistel või kirjavahetuses. Komisjon esitab järelpärimisi ka Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) asjaomastes komiteedes. Kõik sekkumised on tihedalt kooskõlastatud ELi tootmisharu ja asjaomaste liikmesriikidega, keskendudes juhtumitele, millel on märkimisväärne majanduslik mõju Euroopa tootmisharudele, samuti süsteemne mõju.

2020. aasta kohtupraktika annab huvitava pildi WTO õiguse võimalikust vahetust õigusmõjust kaubanduse kaitsemeetmete valdkonnas. Euroopa Kohus kinnitas WTO apellatsioonikogu aruannete väga piiratud rolli, rõhutades, et need ei ole asjakohased, kui need on vaidlustatud määruse vastuvõtmisest hilisemad. Üldkohus kinnitas Rusali kohtulahendit, leides, et vaidlustatud määruse õiguspärasuse vaidlustamiseks ei saa tugineda Hiina WTOga ühinemise protokollile. Kõige olulisemaid kohtuotsuseid on kirjeldatud komisjoni talituste töödokumendis.

1.6Tegevus Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames

COVID-19 tõttu tühistas WTO aprillis toimunud subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete, dumpinguvastaste meetmete ja kaitsemeetmete komiteede koosolekud ning korraldas 2020. aasta oktoobris virtuaalsed kohtumised. Mitteametlik dumpinguvastastest meetmetest kõrvalehoidmise vastane töörühm ja dumpinguvastaste meetmete töörühm 2020. aastal ei kohtunud.

Dumpinguvastases komitees tõstatas EL küsimuse mitmete kolmandate riikide uurimiste kohta, mis ELi eksportijatele muret valmistavad. Nende hulka kuulusid: Lõuna-Aafrika Tolliliidu (SACU) läbivaatamisega seotud uurimine seoses külmutatud friikartulite impordiga Belgiast ja Madalmaadest; Taanist, Madalmaadest, Ühendkuningriigist ja Belgiast pärit rafineeritud suhkru suhtes kehtestatud meetmete läbivaatamine Kanada poolt ning USA poolt seitsmest ELi liikmesriigist pärit tavalisest alumiiniumsulamist lehtede impordi suhtes kehtestatud esialgsed dumpinguvastased tollimaksud.

Subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete komitee raames toetasid EL, USA ja Jaapan päevakorrapunkti, mis käsitleb subsiidiumide rolli ülemäärase tootmisvõimsuse tekitajana erinevates majandussektorites. See on pidev tegevus, et mõista, millist rolli mängivad subsiidiumid ülemäärase tootmisvõimsuse tekitamisel eri sektorites. 2020. aastal keskendus arutelu OECD aruandele „Moonutuste mõõtmine rahvusvahelistel turgudel – pooljuhtide väärtusahel“ ning terasetööstuse ülemäärase tootmisvõimsuse ülemaailmse foorumi käimasolevale tööle. Viimase puhul kordas EL koos teiste WTO liikmetega oma üleskutset Hiinale jätkata osalemist foorumil, et lahendada terasesektori liigse tootmisvõimsuse probleem.

Kaitsemeetmete komitee koosolekul tõstatas EL mitmeid mureküsimusi seoses järgmiste uurimistega: Indoneesia: rõivad ning rõivamanused, Maroko: rauast või terasest keevistorud, Lõuna-Aafrika: teatavad lehtvaltstooted, Türgi: hambaharjad ja Ukraina: polümeermaterjalid ning juhtmed ja kaablid. EL kaitses ka oma seisukohta seoses teatavate terasetoodete suhtes kehtestatud kaitsemeetmetega, mida kritiseerisid India, Hiina, Venemaa, Jaapan, Šveits ja Korea.

Kui hoolimata komisjoni sekkumisest kehtestatakse põhjendamatuid kaubanduse kaitsemeetmeid, võib komisjon kasutada WTO vaidluste lahendamise menetlust, eelkõige juhul, kui on tuvastatud olulisi süsteemseid probleeme. Praegu on käimas kaks ELi algatatud vaidluste lahendamise menetlust, millest üks käsitleb dumpinguvastast tollimaksu, mille Colombia on kehtestanud Belgiast, Saksamaalt ja Madalmaadest pärit külmutatud friikartulitele, ning teine dumpinguvastast ja subsiidiumivastast tollimaksu, mille Ameerika Ühendriigid on kehtestanud Hispaania küpsete oliivide impordile.

2020. aasta jaanuaris tegid EL, USA ja Jaapan ministrite avalduse, milles kirjeldati, kuidas tuleks WTO tööstustoetuste eeskirju tulevikus tugevdada. See algatus on oluline WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepingu tugevdamise kontekstis, et tegeleda liikmete muutuvate subsideerimistavadega. Kavandatud muudatused on seotud näiteks läbipaistvuse, kahjulike toetuste kindlakstegemise ja avalik-õiguslike asutuste määratlustega. EL jätkab selles protsessis osalemist.

1.7Ärakuulamise eest vastutava ametniku tegevus

2020. aastal laekus ärakuulamise eest vastutavale ametnikule 24 sekkumistaotlust ja ta korraldas 12 ärakuulamist. Nagu varemgi, jäi ärakuulamise eest vastutav ametnik alati, kui huvitatud isikud esitasid sekkumise taotluse samaaegselt uurimise eest vastutavates komisjoni talitustes ärakuulamise taotlusega, oma seisukoha juurde, et huvitatud isikud peaksid kõigepealt pöörduma oma probleemidega komisjoni talituste poole. Ärakuulamise eest vastutav ametnik sekkuks siis ainult juhul, kui lahendust ei leita. See lähenemisviis võimaldas huvitatud isikutel leida pooltel juhtudel lahenduse otse koos uurimismeeskondadega.

Kahel korral pikendas ärakuulamise eest vastutav ametnik märkuste esitamise tähtaega. Ärakuulamisel tõstatatud küsimused puudutasid täiendava avalikustamise, anonüümsuse ja konfidentsiaalsuse taotlusi. Üks ELi tootja tõstatas ka küsimuse COVID-19ga seotud meetmete mõju kohta kaubanduse kaitsemeetmetega seotud menetlustele. Kõikidel juhtudel jõuti talitustega kokkuleppele kõnealused küsimused läbi vaadata või esitada selgitusi või avalikustada täiendavat teavet.

2020. aastal oli juhtumite arv sarnane 2019. aastaga. Taotluste esitamise ajastus oli COVID-19 tõttu ebakorrapärane, kuid kuulamiste korraldamise logistika oli reisipiirangute tõttu lihtsam.

2Keskendumine subsiidiumide kasutamisele

2.1Subsideerimise suundumused

Viimase kümne aasta jooksul algatatud ELi subsiidiumivastase menetluse juhtumite arv on võrreldes sellele eelnenud kümne aastaga märkimisväärselt suurenenud: 24-lt 32-le. Sellega on kaasnenud suured muutused riikides, keda sellised meetmed peamiselt puudutavad. Aastatel 2001–2010 algatas EL enamiku subsiidiumivastaseid uurimisi India, Indoneesia ja USA suhtes, kusjuures India oli tavapäraselt esirinnas: 24 uurimisest 10 (üle 40 %). Ajavahemikul 2011–2020 algatati aga 32 uurimist 14 (44 %) Hiina suhtes ning India, Indoneesia ja Türgi arvele jäi vaid umbes 10 % uuritud juhtumitest. Hiina puhul on see arv, mis moodustab enamiku algatatud subsiidiumivastastest menetlustest, veelgi kõnekam WTO tasandil, kus viimase kümne aasta jooksul oli 55 % algatatud subsiidiumivastastest menetlustest seotud Hiinaga. See näitab Hiina tööstuse ulatusliku ja keeruka subsideerimissüsteemi kaubandust moonutavat mõju. 2020. aastal oli kaks kolmest ELi algatatud subsiidiumivastasest uurimisest seotud Hiinaga ja kõik kolm lõplikku subsiidiumivastast meedet olid seotud Hiina poolt kas riigis endas või Egiptuses antud subsiidiumidega. Võttes arvesse, et suurem osa subsiidiumivastasest tegevusest 2020. aastal oli seotud Hiinast pärinevate subsiidiumidega, keskendutakse käesoleva jao ülejäänud osas sellele riigile.

1

2

2.1

2.2Hiina Rahvavabariigi rahalise toetuse kontekst

Hiina valitsus subsideerib oma äriühinguid paljudel viisidel ning läbipaistvuse puudumine tähendab, et neid on keeruline mõista. Hiina võttis 2006. aastal kasutusele mõiste „omamaine innovatsioon“, mille eesmärk oli „... parandada omamaist innovatsioonisuutlikkust ja käsitada seda majandusstruktuuride kohandamise, kasvumudeli ümberkujundamise ja Hiina konkurentsivõime parandamise määrava vahendina“. Selle kombineerimine Hiina 1999. aasta „Go Out“ poliitikaga, mille eesmärk oli edendada Hiina investeeringuid välismaal, on Hiina tootmisharu mitmesuguste toetuste taustaks. 2015. aastal esitatud strateegia „Made in China 2025“ (MIC2025) ja tegevuskavaon Hiina omamaise innovatsiooni eesmärgi laiendus ning need hõlmavad nii uusi ja kujunemisjärgus tootmisharusid kui ka traditsioonilist töötlevat tööstust. 2013. aastal käivitatud algatus „Üks vöönd, üks tee“ tugineb Hiina poliitikale „Go Out“, arendades kaubateid ning investeerides taristu- ja tööstusprojektidesse kogu maailmas.

Need valitsuse strateegiad on tihedalt seotud mitmesuguste viisaastakuplaanidega, mis määravad kindlaks Hiina majanduse suuna, seades prioriteedid ja eesmärgid keskvalitsustele ja kohalikele omavalitsustele. 13. viisaastakuplaan hõlmas ajavahemikku 2015–2020. Üks viisaastakuplaanide eesmärkide saavutamise vahenditest on tööstusele antav rahaline toetus. See leidis kinnitust, kui People’s Bank of China avaldas koos valitsusasutustega mitu arvamust selle kohta, kuidas tagada majanduskasvule ja struktuurilisele kohandamisele tõhusam rahaline toetus (2016),ning suunava arvamuse, mis käsitles rahalist toetust tugeva tootmisriigi ülesehitamiseks (2017). Toetust võib anda tasuta või odavate laenude, kunstlikult odava tooraine, komponentide, energia ja maa, maksuvabastuste ning teadus- ja arendustegevuse ning tehnoloogia omandamise toetamise kujul. Need subsiidiumid on aidanud kaasa tohutule üldise ülemäärase tootmisvõimsuse tekkimisele terase- ja alumiiniumisektoris. See on suurendanud ebaausat eksporti Hiinast, löönud hindu alla kogu maailmas ja põhjustanud kahju importivate riikide, sealhulgas ELi liikmesriikide paljudele tootmisharudele. Nagu varasematelgi aastatel, reageeris EL ka 2020. aastal sellele probleemile, kehtestades põhjendatud juhtudel tasakaalustusmeetmed, sealhulgas võttes vastu uue lähenemisviisi uute probleemide lahendamiseks, nagu on kirjeldatud järgmises jaos.