ET Euroopa Liidu Teataja C 255/24

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „VKEde toetamine maailmaturu muutustega kohanemisel”

(omaalgatuslik arvamus)

(2010/C 255/04)

Raportöör: Claudio CAPPELLINI

Kaasraportöör: Ulrich PAETZOLD

26. veebruaril 2009 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„VKEde (1) toetamine maailmaturu muutustega kohanemisel”

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööstuse muutuste nõuandekomisjon võttis arvamuse vastu 26. november 2009. Raportöör oli Claudio Cappellini ja kaasraportöör oli Ulrich Paetzold.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 458. istungjärgul 16.–17. detsembril 2009 (16. detsembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 180, erapooletuks jäi 3.

1. osa

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee tunnistab, et VKEd kasutavad rahvusvahelistumisel eri teid, rakendades eri strateegiaid ja toetuse eri tasemeid. Seepärast püütakse käesolevas arvamuses esitada kaheksa soovitust meetmete suunamiseks ja innustamiseks, et toetada VKEsid maailmaturu muutustega kohanemisel. Komitee arvamus on suunatud ELi institutsioonidele, liikmesriikidele, VKEdele ja nende ühendustele ning ELi organiseeritud kodanikuühiskonnale laiemalt.

1.2 Soovitus 1. Austus ettevõtjate vastu. Austada tuleb ettevõtjate õigust teha otsuseid ja vajadust vastutada tehtud otsuste tagajärgede eest. Ettevõtete toetamise meetmed peaksid aitama ettevõtjatel toime tulla maailmaturu muutustega, kuid need ei tohi asendada ettevõtlusalast otsust kui sellist ega kaitsta ettevõtjat otsusest tuleneva riski eest. VKEdele osutatav poliitiline toetus peaks tulemuslikult tasustama innovatsiooni (aktiivne osalemine seitsmenda raamprogrammi sektoriülestes tehnoloogiaplatvormides) ning see ei tohiks üle võtta riske, kui see ei ole vastus teatud turutõrgetele. Sellistes tingimustes võivad maailmaturu muutused avaldada ebaproportsionaalselt suurt mõju väiksematele ettevõtetele (nagu ettevõtted, mis tegutsevad globaalsetes väärtusahelates või majandustes, kus domineerivad väiksemad ettevõtted).

1.3 Soovitus 2. Kaubandustõkete vähendamine. Ekspordiga tegelevate VKEde toetamise kõige tõhusamateks viisideks jäävad püüdlemine avatud turgude poole edukate kaubandusläbirääkimiste ja õiguslikult korrektsete kaubanduse kaitsemeetmete kasutamise tagamise kaudu kolmandate riikide poolt, ülemaailmsete kaubandusstandardite jõustamine ja siseturu säilitamine, unustamata sealjuures sümmeetrilist turulepääsu. Parim poliitikameede on tagada, et ekspordisuutlike ettevõtete tegevust ei takistataks tariifsete või mittetariifsete tõketega.

1.4 Soovitus 3. Kaubanduse konkurentsivõime innustamine kvaliteedi tõstmise kaudu. Liikmesriikide, Euroopa Komisjoni ja ettevõtete ühenduste poolt kolmandates riikides korraldatavates turunduskampaaniates tuleb teavitada Euroopa standardite ja nõuete järgimise kasust ja kvaliteedist, samuti täielikust osalusest sellistes kvaliteedi tõstmise programmides nagu seitsmes raamprogramm ning konkurentsivõime ja uuendustegevuse programm. Samas tuleks rõhutada, et ELi standardite järgimine on tingimus kaupade ja teenuste importimiseks ELi.

1.5 Soovitus 4. Kaubanduspoliitika peab„kõigepealt mõtlema väikestele”. Kui turulepääsu nimel tuleb arendada partnerlusi, on vajalik VKEde tihedam koordineerimine, et kaubandusläbirääkimiste keerukas protsess oleks neile jõukohane. Läbirääkimiste läbipaistvust saaks suurendada VKE mõõtme esiletoomisega kõigis säästvuse mõju hinnangutes. Samuti tuleks suurendada teadlikkust ettevõtjate esindajate esindavusest. Abiks on ka turulepääsu andmebaas ja intellektuaalomandi õiguste kasutajatoed uutel turgudel. Samuti on võimalik rohkem ära teha avalike hangete valdkonnas ning viivitamatute maksetega ELi siseselt, et parandada VKEde kauplemist.

1.6 Soovitus 5. Meetmete kohandamine VKEde vajadustele. VKEde kogemused rahvusvahelistumisega seotud tõketega erinevad poliitikakujundajate arusaamast nendest tõketest. VKEsid tundvad kohaliku ja riikliku tasandi vahendajad peavad hoolt kandma praktilise ja kättesaadava toetuse eest. Selle hea näide on isiklike sidemete edendamine ettevõtete vahel esmakordsete külastuste subsideerimise abil. Nagu näitab juurdepääs rahastamisele, tuleb veel palju ära teha selleks, et poliitika vastaks VKEde vajadustele. Selliseid VKEde abistamise praktilisi meetodeid nagu vahendamine, maksusoodustused, viivitamatud maksed ning meetmed, mis lihtsustavad rahaliste vahendite kiiret jagamist riigiabi erandite kaudu, tuleb innustada eelkõige nendes sektorites, mida globaliseerumine ning majandus- ja finantskriis kõige rohkem mõjutavad (muu hulgas nt autotööstus).

1.7 Soovitus 6. VKEde toetamine nende töötajate kaudu. Soovituse eesmärk on tagada, et VKEd saaksid kasutada tööturul olevat kvalifitseeritud ja pühendunud tööjõudu. Euroopa Liidu VKEde konkurentsivõime säilitamiseks tuleb säilitada kõrgeim oskuste tase näiteks sellistes sektorites nagu masinaehitus, tehniline hooldus või ehitus. Kõnealusele protsessile lisab väärtust komisjoni „ühine kohustus tööhõive tagamisel”. Sotsiaaldialoog, eelkõige valdkondlik sotsiaaldialoog peab pakkuma VKEdele rohkem abi oma töötajate oskuste säilitamisel ja nende uute oskuste arendamisel nii, et nad saaksid esimesena kasu siseturu uutest ja juba olemasolevatest võimalustest. Ülemaailmsete muutustega toimetulekuks tuleks lihtsustada ELi partnerlusi ja kestvaid projekte VKEde organisatsioonide, ärikõrgkoolide ja teadusorganite hulgas koostöös tärkavate majanduste institutsioonidega.

1.8 Soovitus 7. Võrgustikud on VKEde jaoks olulised eriti siis, kui nad muutuvad globaalseks. Võrgustikud pakuvad VKEdele võimalusi, kuid põhjustavad ka intellektuaalomandi ja domineerivate klientidega seotud konkreetseid probleeme, mida oleks parem lahendada sektoripõhise lähenemisviisi abil. Globaalse tegutsejana ei ole EL ära kasutanud oma potentsiaali, et suurendada VKEde rolli kolmandatel turgudel nii eksportijate kui ka importijatena. Eriti huvipakkuv on ELi ja liikmesriikide võimalik roll nende VKEde toetamisel, mis on piisavalt konkurentsivõimelised, et võtta endale väärtusahelates lähte- ja vaheettevõtete roll. Kõnealusele küsimusele on vaja pöörata suuremat tähelepanu kooskõlas CCMI varasemate seisukohtadega ning võttes arvesse ELi tööstuspoliitika ümberpositsioneerimise vajadusi maailmaturgudel.

1.9 Soovitus 8. Uuendamine ja hindamine. Poliitikakujundajatel on vaja tegeleda innovatsiooniga reaalmajanduses, eriti raskete majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnatingimuste korral. Poliitika peab andma uutele väljakutsetele kiireid vastuseid, seda tuleb hinnata kindlate kvaliteeditõendite alusel ning sellesse tuleb kaasata esindavad sidusrühmad, et õppida edulugudest ja suutlikkuse muutustest. VKEd võiksid anda olulise panuse energiatõhusamatesse toodetesse ja teenustesse ning nn rohelisse majandusse.

2. VKEdel on väga oluline roll ELi vastuses maailmaturu muutustele

2.1 23 miljonil Euroopa Liidu VKE-l on väga oluline roll ELi majanduse kohandamisel maailmaturu muutustega. Nad annavad tööd kahele kolmandikule erasektori töötajale, säilitavad tööturgude dünaamilisuse ning annavad panuse konkurentsivõimelise, innovaatilise ja kaasava ELi majanduse arengusse. Globaliseerumist iseloomustavad majandusliku killustumise ja spetsialiseerumise protsessid pakuvad VKEdele turunišše. Rohkem tuleb tunnustada VKEde panust ELi jõukusesse ja eri sotsiaal-, ettevõtlus- ja kultuurimudelitesse. VKEd moodustavad ELi tootmissüsteemi selgroo ning nad võivad suurendada oma panust ELi tööhõivesse ja lisandväärtusesse (2).

2.2 Maailma suurima eksportija ja arenguabi andjana on EL juba globaalse suunitlusega. VKEd on heterogeenne rühm ning paljudel neist ei ole jõudu, vahendeid või soovi maailmaturge vallutada. Komitee rõhutab, et globaliseerumine ja rahvusvahelistumine on olulised küsimused isegi nende VKEde jaoks, kes varustavad üksnes kohalikke ja piirkondlikke turge või on üksnes seal kanda kinnitanud (3). Globaliseerumine on uuesti määratlenud sotsiaalsed kompromissid, mis kinnistasid VKEd riiklikesse majandussüsteemidesse, ning komitee tunnistab, et praegune kriis muudab taas viisi, kuidas VKEd on ühendatud riiklike ja rahvusvaheliste turgudega (4). Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide tugevam roll selles vajab arutamist ning see tuleb võtta ELi poliitilisse tegevuskavva. VKEde rolli nende globaalses positsioneerimises võiks tugevdada ka ELi ühtne hääl rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides (nagu eurogrupi esindaja nõukogus juba taotles) ning eurogrupi ühine, euroala toetav visioon.

2.3 VKEde vastust maailmaturu muutustele mõjutavad paljud tegurid. Hoolimata kohustusest muuta ühtne turg reaalsuseks, ekspordivad vaid vähesed 27-liikmelise Euroopa Liidu VKEd välisriikidesse või ostavad sealt (5). Rahvusvahelistuma kalduvad rohkem väiksemad riigid ja suuremad ettevõtted (6). Teenustesektor, kus domineerivad VKEd, moodustab ligikaudu 70 % 27-liikmelise ELi kogulisandväärtusest, kuid selle kogupanus piiriülesesse kaubandusse oli suhteliselt jõukal 2006. aastal vaid 20 % (7). Rahvusvahelistumise sihtpunktid ja sektorid varieeruvad sarnaselt selleks valitud teede (nt eksport või ühisettevõte) ja kaubavahetuse suunaga. Samuti varieeruvad rahvusvahelistumise takistused. Peamised eksporditakistused VKEde jaoks on teadmiste puudumine välisturgude kohta (13 % ekspordiga tegelevatest VKEdest nimetas seda peamise takistusena), millele järgnesid imporditariifid sihtriikides ning kapitalipuudus (mõlemad 9 %) (8).

2.4 VKEd tegutsevad nii sise- kui ka välisturul piiriüleselt vähem kui suuremad ettevõtted. See võib jätta eksliku mulje, et EL on suurettevõtete ja liikmesriigid VKEde jaoks. Komitee rõhutab, et VKEd on ELi majanduse selgroog ning neil on oluline roll ELi sotsiaalmajanduses, eriti kui suuremad ettevõtted kasutavad allhanget kolmandatest riikidest.

Seepärast tunnustab komitee VKEsid käsitlevas ELi poliitikas aastate jooksul toimunud arengut, millesse jäävad 1986. aasta VKEde tegevuskava, 1994. aasta integreeritud programm, erinevad mitmeaastased programmid, 2000. aasta Lissaboni tegevuskava ja väikeettevõtete Euroopa harta, konkurentsivõime ja innovatsiooniprogramm ning Euroopa ettevõtlusalgatus „Small Business Act”.

2.5 Paljud ettevõtted tegutsevad ootamata mingit muud avaliku sektori toetuspoliitikat kui haldusalaste ja õiguslike takistuste kõrvaldamine. Nende jaoks jääb Euroopa Liidu VKEde poliitikameetmete peamiseks põhjenduseks turutõrgete parandamine. Kuid oma varasemates arvamustes (9) on komitee esitanud selgelt oma seisukoha, et selleks et väikeettevõtlusalgatuse ambitsioonid vastaksid ELi 23 miljoni VKE vajadustele, tuleb VKEdele antav toetus viia teisele tasemele. VKEde poliitika kohaldamisala on laiendanud Euroopa ettevõtlusnädal, millega püütakse teavitada, toetada, innustada, jagada ja julgustada, (10) nagu viitas komitee väikeettevõtlusalgatuse rakendamise kohta arvamuses INT/445 ning hiljuti ka Regioonide Komitee.

2.6 Käesolevas arvamuses keskendutakse konkreetselt soovitustele, et aidata VKEsid eksportimisel, ning poliitikale, mille eesmärk on aidata VKEdel toime tulla maailmaturu muutustega. Arvamus on suunatud Euroopa Komisjonile, Euroopa Parlamendile ja liikmesriikidele ning samuti VKEdele ja nende nii sektoriülestele kui ka sektoripõhistele ühendustele. Arvamus algab selgitusega selle kohta, miks võib traditsiooniline põhjendus sekkumiseks, et lahendada turutõrked, olla kõnealuse poliitika väga oluline osa. Samas sedastatakse arvamuses, et turutõrgete kindlakstegemise mehhanismid, määratletud poliitikalahendused ja rakendatav täidesaatev vastutus ei ole alati selged või täielikult sobivad. Nimetatud põhjustel on vaja arendada muid põhimõtteid, mille eesmärk on tuua poliitika VKEdele lähemale ning viia kaugemale turu abstraktsest määratlusest. Siinkohal võiks komitee koos teiste huvitatud ELi ja liikmesriigi tasandi institutsioonidega edendada poolaasta aruande koostamist globaalsel tasandil, et mõõta kohaste turunäitajate kaudu VKEde globaalset turupositsiooni.

3. Soovitus 1. Ettevõtjad otsustavad

3.1 Meetmed peavad austama ettevõtjaid, nende õigust teha otsuseid ja nende vajadust vastutada tehtud otsuste tagajärgede eest. Stiimulid eksportimiseks võivad olla väga kahjulikud, moonutades turge ja innustades ettevõtteid võtma riske, mida nad ei ole valmis juhtima. Poliitika peaks reeglina tasustama innovatsiooni ja toetama äririski võtmist, kuid mitte võtma üle äririske, kui see ei ole vastus kindlatele turutõrgetele.

3.2 Globaliseerumine esitab nii VKEdele kui ka poliitikakujundajatele keerulisi väljakutseid, mis hõlmavad nii riske kui ka võimalusi. Juurdepääs maailmaturgudele nõuab kulukat teavet ja usaldusväärseid tarnijaid ning väärtusahelad esitavad VKEdele intellektuaalomandi õigustega seotud väljakutseid. VKEd kasutavad rahvusvaheliseks muutumisel paljusid eri teid – mõned luuakse rahvusvahelistena, teised õpivad ajapikku kohanema. Poliitikakujundajate ülesanne on leida viis tagada, et nende arusaam VKEde vajadustest vastab nende VKEde vajadustele, keda nad püüavad toetada. Seepärast peavad nad jätkuvalt keskenduma toetuse pakkumisele, jättes samas alles ettevõtlusvabaduse.

4. Soovitus 2. Turud peavad olema vabad

4.1 Keskendumine ettevõtlusvabadusele on peamine põhjendus vabade turgude poole püüdlemiseks ning Euroopa Liidu VKEde poliitika ühtne lähtepunkt. Väikeettevõtlusalgatus on suunatud siseturu tõhusamale ärakasutamisele. Komitee on väitnud, et kõige tõhusam viis suurendada VKEde ekspordisuutlikkust on siseturu parandamine (11) ning et VKEde parem juurdepääs eksporditurgudele on Lissaboni strateegia välismõõtme keskne teema (12). Ekspordiga tegelevate VKEde toetamise kõige tõhusam viis on jätkuvalt kaubandustõkete vähendamine ning avatud ja konkurentsivõimeliste turgude poole püüdlemine kaubandusläbirääkimiste lõpuleviimise, ülemaailmsete kaubandusstandardite jõustamise ja siseturu säilitamise kaudu, eeldusel, et turgude avamisel austatakse sümmeetrilist juurdepääsu ega ohustata ühenduse õigustikku. Parim poliitikameede on tagada, et eksportivate väikeettevõtete tegevust ei takistataks tariifsete ega mittetariifsete tõketega. Kohased meetmed on näiteks:

a. Doha vooru lõpuleviimine, WTO/GPA ja kahepoolsed lepingud ning muud rahvusvahelised kaubandusläbirääkimised seoses kaubandustõketega piiril (nt tariifsed tõkked, tollimenetlused) ja piiri taga (mittetariifsed tõkked, standardid, tehnilised normid ja eeskirjad) (13);

b. meetmed selleks, et lahendada intellektuaalomandi ebapiisava või koormava kaitse küsimus ning sellega seotud küsimused, nagu tehnoloogiasiire: näiteks võrgustik Enterprise Europe, projekti IPeuropAware intellektuaalomandi õiguste kasutajatugi, China IPR SME Helpdesk (Hiina intellektuaalomandi õiguste kasutajatugi VKEdele) ja 2008. aastal Indias loodud European Business and Technology Centre (Euroopa ettevõtlus- ja tehnoloogiakeskus), millega on seotud ka Euroopa Patendiamet;

c. jätkuvad meetmed diskrimineerivate valitsustavade käsitlemiseks avalike hangete korraldamisel;

d. Euroopa Komisjoni meetmed vastusena Euroopa Parlamendi liikme Guardans Cambo ettepanekutele, mille kohta innustab komitee Euroopa Komisjoni aru andma (14).

5. Soovitus 3. Kaubanduse konkurentsivõimet tuleb innustada kvaliteedi kaudu

5.1 Ettevõtja rahvusvahelistumise otsusega kaasnevate küsimuste keerukus tähendab, et VKEdele antavat toetust peab olema kohandatud vastavalt valitud teele, sõlmitud liitudele ja kaasatud sektoritele. Seepärast toetab komitee uut üldise grupierandi määrust, sest see muudab riigiabi raamistiku VKEde vajaduste suhtes tundlikumaks. See võimaldab suunata VKEdele märkimisväärset abi, kui on tõendeid, et turg ei ole kaasa aidanud VKEde jaoks tõhusate tulemuste saavutamisele (15). Komitee on väljendanud arvamust VKEde vajaduse kohta osaleda täielikult kvaliteedi tõstmise programmides, nagu seitsmenda raamprogrammi programmid, (16) ning kasutada komisjoni uut käsiraamatut VKEdele antava riigiabi kohta. VKEde organisatsioonid peaksid tutvuma komisjoni koolitusmeetmetega (17). Suuremad muutused ettevõtluskultuuris, väärtusahelates, turupositsioonis peaksid eelkõige VKEde jaoks sõltuma iga sektori poliitika järelevalvest ELi tasandil. Selles valdkonnas on vaja olulisi edusamme.

5.2 Kõigilt ettevõtetelt, mis alustavad kauplemist ELis, nõutakse kõrgete tarbijaohutuse, ettevõtete sotsiaalse vastutuse ja keskkonnasäästlikkuse standardite täitmist. Need on märkimisväärsed investeeringud, mida EL ettevõtetelt nõuab, ning rohkem tuleks ära teha nimetatud investeeringutest saadava kasu suurendamiseks. Seetõttu innustab komitee liikmesriike, Euroopa Komisjoni ja VKEsid esindavaid ühendusi kaaluma viise tutvustada ELi toodete/teenuste kvaliteeti välisturgudel. Horisontaalne turundus ELi toodete kvaliteedi kohta teadlikkuse tõstmiseks ei pea olema seotud üksnes CE-vastavusmärgise või „made in Europe” kampaaniatega. Kuid teadlikkuse suurendamine toodete kvaliteedist kolmandatel turgudel sektoripõhist lähenemisviisi kasutades oleks oluline turundusvahend, mis aitaks paljusid, eriti uutes sektorites (nt roheline energia) tegutsevaid VKEsid. Õiglase kaubanduse algatusi piirkondlikul/globaalsel tasandil Euroopa Liidu VKE-organisatsioonide edukaks kaasamiseks tuleks süstemaatilisemalt uurida ja hinnata.

5.3 VKEd ostavad väljastpoolt ühtset turgu sama palju, kui ekspordivad (5). Väiksemate liikmesriikide, eriti hulgimüügi, jaemüügi ja tootmisega tegelevad VKEd kalduvad hankima väljastpoolt riigipiire, (8) kuid mitte kolmandatest riikidest. Euroopa standardite ja CE-vastavusmärgise jätkuv edendamine, samuti parem vastavushindamine ja turujärelevalve kolmandates riikides suurendaks ELi importivate tarnijate ringi. Seesuguse suutlikkuse kujundamine, mis võimaldab kolmandates riikides tegutsevatel ettevõtetel vastata ELi eeskirjadele, on ettevõtetele abiks ka kooskõlas ELi kaubandusabi tegevuskavale. Nagu märkis Maailma Kaubandusorganisatsiooni tehniliste kaubandustõkete komitee esimees, suurendab see enesekindlust ning edendab vaba ja õiglast turgu (18).

6. Soovitus 4. Kaubanduspoliitika peab järgima põhimõtet „kõigepealt mõtle väikestele”

6.1 Komitee märgib, et väikeettevõtlusalgatuse teatud teemad on kaubanduspoliitika kujundamisel olulised. VKEd ei suuda nii hästi täita regulatiivset koormust ja teha oma seisukohti kuuldavaks poliitilistes ringkondades (19). See kehtib ühtmoodi nii tariifsete kui ka mittetariifsete tõkete kohta. Kooskõlas komisjoni ettepanekuga luua tugevam partnerlus turulepääsu tagamiseks, (20) peaksid äriorganisatsioonid osalema aktiivselt turulepääsu partnerluses ja selle nõuandekomitees „MAAC”. Lisaks tuleb tagada, et kõikidel turuläbirääkimistel arvestatakse täielikult VKEde huve. Olemasolevad kaubanduse kaitsemeetmed, nagu dumpingu- ja subsiidiumivastased meetmed, ei sobi VKEdele, kellel puuduvad vahendid ja pädevused mõjusate kaebuste esitamiseks. Samuti lihtsustaksid Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ELi – Hiina ning ELi – India ümarlaud dialoogi ja ettevalmistustööd asjaomaste ELi kodanikuühiskondade seas (eelkõige VKEd ja sotsiaalmajanduse huvigrupid).

6.2 Komitee tunnistab, et peamised VKEde seisukohti esindavad kanalid on liikmesriik, artikli 133 alusel komitee ning kaubandus- ja tööstusühendused, kes teevad komisjoni heaks lobitööd Maailma Kaubandusorganisatsioonis. Kaubandusläbirääkimised on aga keerukad ning VKEde turulepääsu parandamiseks tuleb kogu kaubanduspoliitika võrgustikus edasi arendada ja paremini kooskõlastada tugevamaid partnerlusi. Euroopa Komisjon ja liikmesriigid peaksid ka suurendama VKEde huvide kooskõlastamist, et nende huve paremini esindada teistes standardeid kehtestavates organites nagu ISO. Kohased meetmed on näiteks järgmised.

a. Liikmesriigid ja Euroopa Komisjon peaksid andma säästvuse mõju hinnangutes post hoc selgitusi protsesside kohta, mida nad kasutasid VKEdega konsulteerimiseks, ning nende ühenduste esindavuse kohta, kellega nad konsulteerisid (21).

b. Komitee tervitab turulepääsu andmebaasi ja vahendeid intellektuaalomandi kaitseks, sh intellektuaalomandi õiguste kasutajatugesid. Kõnealuste kaubandusvaldkondadega seotud küsimuste mõistmisele aitaks suuresti kaasa Euroopa Komisjoni ametnike korrapärane viibimine VKEdes ja VKEde intellektuaalomandi õigustega tegelevates asjaomastes riiklikes kontaktpunktides.

c. VKEde jaoks ebaproportsionaalselt kahjulikud riiklike meetmete valdkonnad on diskrimineeriv avaliku hanke poliitika ja maksete hilinemine (22). Komitee tervitab 2006. aasta ülevaadet direktiivi rakendamise kohta, kuid leiab, et hinnata tuleb finantskriisi mõju. Sellega avaldataks moraalset survet ja selgitataks välja head tavad, nagu Iiri valitsuse poolt 2009. aasta juunis tehtud ametlik korraldus vähendada keskvalitsuse asutuste poolt teenusepakkujatele tehtavate maksete makseperioodi 30 päevalt 15 päevale.

7. Soovitus 5. Meetmete kohandamine VKEde vajadustele

7.1 Poliitikat tuleb kohandada kõigepealt ettevõtete, eelkõige VKEde, mitte poliitikakujundaja, rakendusmehhanismi või subsidiaarsuse põhimõtte vajadustele. VKEde eksporditakistustest andsid ülevaate nii 2006. aastal toimunud OECD ja APECi tippkohtumine VKEde rahvusvahelistumise teemal kui ka komisjoni eksperdirühm (23). Siiski näitavad hiljutised uuringud, et poliitikakujundajate ja VKEde seisukohad erinevad selles osas, mis need takistused on ja millised võiksid olla lahendused (24). VKEd on väga erineva õigusliku ja kommertstaustaga ning nad lähenevad rahvusvahelistumisele paljudel eri viisidel: etappidena, strateegilise ettevõtluse, õppimise, kodanikuläheduse ja nišiturunduse kaudu ning mõned isegi luuakse globaalsetena, keskendudes algusest peale maailmaturule (25).

7.2 Komitee on soovitanud mitmeid muid kui finantsmeetmeid VKEde edendamiseks, (26) sealhulgas koostööüritused (nagu lõppenud INTERPRISE programm, alltöövõtja messid), mis lihtsustavad ettevõtjate näost-näkku kohtumisi, (27) ning koolitajate koolitusprogramm, et aidata VKEde huve kaitsvaid organisatsioone ning parandada nende poolt VKEdele antavate kohandatud nõuannete pagasit.

7.3 Praegune näide VKEde poliitika kohandamise ebaõnnestumise kohta on juurdepääs rahastamisele ja laenukindlustusele. Need on eriti just eksportivate VKEde peamised mured. Vaatamata pangandussüsteemi suurele avalikule finantstoetusele, on ettevõtted silmitsi neile kättesaadava laenu ja laenukindlustuse märkimisväärse puudusega. See viitab institutsioonilisele läbikukkumisele finantsturgudel ning nõuab konkreetseid meetmeid, et parandada laenu ja laenukindlustuse kättesaadavust ettevõtete jaoks (28). Seetõttu toetab komitee OECD Torino ümarlaua järeldusi, milles kinnitati taas, kui oluline on käsitleda konteksti, milles finantsinstitutsioonid tegutsevad, kutsudes üles „looma usaldusväärse haldus-, maksu-, regulatiivse ja õigusraamistiku, millega luuakse võrdsed tingimused kõigile majandusüksustele sõltumata nende suurusest” (29).

7.4 Komitee toetab ka Torino ümarlaua teisi praktilisi soovitusi, et abistada VKEsid finantsjuhtimisel, sh:

a. tagatiste tõhusaks muutmine parema vahendamise kaudu laenuandjate ja VKEde vahel;

b. sularahavoogude probleemidega tegelemine soodsate fiskaal- ja sotsiaalkindlustusmaksete erandite või maksepuhkuste ja VKEde erainvestorite maksuvabastusskeemide kaudu;

c. kuigi see ei puuduta üksnes VKEsid, on oluline, et kõik ettevõtted saaksid maksed kohe kätte nii väärtusahelatelt kui ka valitsusasutustelt (30).

7.5 Samuti avaldab komitee tunnustust riigiabi meetmete ajutisele raamistikule, milles lepiti kokku detsembris ning mis kuulutati välja Euroopa majanduse elavdamise kavas. Siinkohal väärivad märkimist järgmised aspektid:

a. uus abi suuruse piirang kuni 500 000 eurot kahe aasta jooksul,

b. liikmesriik võib ilma üksikjuhtudest teatamata anda laenudele riigi tagatisi madalama kindlustusmaksega, anda abi subsideeritud intressimäärade vormis kõigi laenutüüpide puhul; subsideeritud laenud peaksid olema keskkonnasäästlike toodete tootmiseks, millega kaasneb varajane kohandamine ühenduse tulevaste tootestandarditega või liikumine selles suunas,

c. riskikapitali suuniseid puudutavad muudatused, et suurendada lubatud riskikapitalisüsti VKEdesse 1,5 miljonilt eurolt 2,5 miljonile eurole aastas ning vähendada eraosaluse taset 50 protsendilt 30 protsendile.

7.6 VKEdel peab olema eelistatud juurdepääs kahe aasta jooksul eraldatavale 5 triljonile eurole, nagu lubati G20 kommünikees (31). Eraldisi tuleb hoolikalt kontrollida, et tagada nende jõudmine kavandatud sihtrühmadeni. Kehtivate lepingute alusel on uute liikmesriikide VKEdel võimalik saada erakorralist toetust.

7.7 ELi ühtne hääl rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides ja euroalas ning globaalsel tasandil sidusam ja kooskõlastatum ELi majandus-, tööstus- ja kaubanduspoliitika oleks kasulik nii VKEdele (nagu sedastati juba komitee mitmel kevadisel arutelul praeguse ülemaailmse majandus- ja finantskriisi kohta) kui ka liikmesriikidele.

8. Soovitus 6. VKEde toetamine nende töötajate kaudu

8.1 Töötajad ja nende oskused on VKEde konkurentsivõime jaoks keskse tähtsusega. Euroopa Liidu VKEd annavad tööd suuremale osale kogu tööjõust kui USA või Jaapani VKEd, seega on väga oluline teha suuremaid jõupingutusi VKEde esindusorganisatsioonide kaasamiseks sotsiaaldialoogi ja muudesse poliitikavaldkondadesse. Näiteks oleks võimalik pakkuda rohkem kvalifitseeritud insenere ja oskustöölisi, kui tagataks VKEde tulemuslikum kaasamine (ühisesse) teadus- ja arendustegevusse ning sellise teadustegevuse ärieesmärgil kasutamisse (nt litsentsimislepingute kaudu).

8.2 VKEd peaksid parimal võimalikul viisil ära kasutama komisjoni 2009. aasta juunis avaldatud tööhõive tegevuskava ning komisjoni poliitikat struktuuriliste ja tööstuse muutuste paremaks ennetamiseks. Teatises „Ühine kohustus tööhõive tagamisel” (32) esitatakse kolm põhiprioriteeti: säilitada tööhõive, luua töökohti ja edendada liikuvust; ajakohastada oskusi ja viia need vastavusse tööturu vajadustega; parandada juurdepääsu tööhõivele. Siinkohal väärivad märkimist järgmised konkreetsed küsimused:

a. 100 miljonit eurot mikrokrediidirahastu vahendeid kuni 25 000 euro suuruste laenudena, mis on kohandatud vähem kui kümne töötajaga ettevõtetele;

b. viis miljonit praktikakohta ning muu abi töötusega silmitsi seisvatele noortele;

c. ELi tööturu sektoripõhine analüüs tööturu praeguste ja tulevaste vajaduste ja vajaminevate oskuste suurendamiseks ja ühitamiseks (33);

d. praktiline töövahend ettevõtetele ja nende töötajatele, et paremini toime tulla ettevõtte restruktureerimisega;

e. koolitusjuhis väikeettevõtetele, et aidata VKEdel säilitada neile vajalikud oskused ning neid omandada.

9. Soovitus 7. Võrgustike tähtsus VKEde rahvusvahelistumisel

9.1 Paljud VKEd on hinnavõtjad, mitte hinnakujundajad ning nad on rahvusvaheliste turgudega seotud rohkem tarne- ja väärtusahelate ja importimise kui eksportimise kaudu. Need võrgustikud pakuvad VKEdele võimalusi, kuid põhjustavad ka intellektuaalomandi ja domineerivate klientidega seotud konkreetseid probleeme, mida oleks parem lahendada sektoripõhise lähenemisviisi abil. Globaalse tegutsejana ei ole EL kasutanud ära oma potentsiaali, et suurendada VKEde rolli kolmandatel turgudel nii eksportijate kui ka importijatena. Eriti huvipakkuv on ELi ja liikmesriikide võimalik roll nende VKEde toetamisel, mis on piisavalt konkurentsivõimelised, et võtta endale väärtusahelates lähte- ja vaheettevõtete roll. Suuremat tähelepanu vajavad järgmised aspektid:

a. Euroopa Liidu VKEde abistamine liikumisel ülemaailmse tootmisprotsessi kõrge lisandväärtusega osadesse (seoste kaudu uuendustegevusega, teadusuuringute ja oskuste kavadega, sh ülikoolide kavad);

b. ELi siseturu võimalustest huvitatud rahvusvaheliste välismaiste otseinvesteerijate tutvustamine VKEdele, et edendada kestvat tööstuskoostööd;

c. VKEde abistamine väärtusahelate ja võrgustike põhjustatud probleemide lahendamisel (intellektuaalomandi õigused, seadusjärgsete ja lepinguliste kohustustega seotud maksete viivitamatu sooritamine jne);

d. olemasolevate võrgustike, sealhulgas riiklikud ja Euroopa Liidu VKEde ekspordikonsortsiumid, kohalikud klastrid ja VKEde esindusorganisatsioonid, koordineerimine ja toetamine, et pakkuda VKEdele kohandatud abi oma pädevuste paremaks ärakasutamiseks nii siseturul kui ka naaberriikide turgudel (nt piiriülesed piirkonnad). Toetust pakuvad küll komisjoni võrgustik Europe Enterprise, kaubanduskojad ja kahepoolsed ekspordikaubanduskojad, kuid seda võiks veelgi laiendada ning omavahel ja teiste olemasolevate võrgustike ja asjaomases valdkonnas tegutsevate VKEdega paremini kooskõlastada. Täiendavate uuringute ja meetmete teemaks võiksid olla VKEdega seonduvad eri vormid ja ettevõtete tehnilise toe lahendused, mis vastavad riigiabi poliitikale ja Maailma Kaubandusorganisatsiooni sätetele.

9.2 Komitee on esitanud mitu arvamust allhangete ja väärtusahelate kohta (34). Neil on otsene mõju Euroopa majandusele ja eriti VKEdele, kes nende ainulaadsete suhete kaudu arvukalt rahvusvahelistuvad. VKEd saavad neist globaalsetest võrgustikest kasu, jagades rahvusvahelistumise riske, saades juurdepääsu uutele tehnoloogiatele, suurendades oma tõhusust täiendava allhanke kaudu ning spetsialiseerudes oma põhipädevustele. Kuid nad seisavad silmitsi ka konkreetsete väljakutsetega, et mõista, milline on nende seos ülejäänud väärtusahelaga, kuidas kaitsta oma intellektuaalomandit selle võrgustiku sees ning kuidas liikuda edasi väärtusahela kasumlikumatesse osadesse (35). Komitee jääb seisukohale, et ikka veel puudub lähte- ja vaheettevõtteid käsitlev poliitika. Oma varasemates arvamustes on komitee esitanud konkreetsed küsimused, mis sellega seoses käsitlemist vajavad.

10. Soovitus 8. Poliitika uuendamine ja hindamine

10.1 Komitee soovitab arendada paremat arusaama eespool nimetatud poliitikameetmete mõju kohta tulemuste tõhusa jälgimise ja hindamise ning eesmärkide korrapärase ümberhindamise abil, võttes konkreetselt arvesse innovatsiooni kaudu maailmaturu muutustega silmitsi seisvate VKEde rahvusvahelistumist lühikeses ja pikas perspektiivis.

a. Katse ja eksituse meetodit tuleks näha poliitika uuendamise olulise allikana, mis võimaldab poliitikasüsteeme täiendada ja arendada.

b. Tõenditel põhinevat poliitikat tuleks kasutada automaatseks teavitamiseks poliitilistest otsustest ning mitmetest allikatest pärinevaid andmeid tuleks rohkem ja sagedamini kooskõlastada (nt Euroopa Liidu VKEde tulemuslikkuse hindamise kaudu) (36).

c. Euroopa Komisjoni peaks meetmete rakendamisel toetama paljudest sidusrühmadest koosnev rahvusvaheliseks muutumist käsitlev töörühm koos liikmesriikide esindajate, VKEde esindusorganisatsioonide, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komiteega.

Brüssel, 16. detsember 2009 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) VKE määratluse kohta vt komisjoni 6. mai 2003. aasta soovitus 2003/361/EÜ, ELT L 124, 20.5.2003, lk 36 jj.

(2) EUROSTAT, SBSi andmebaas, 2004–2005.

(3) Euroopa Komisjon „Internationalisation of SMEs”Observatory of European SMEs, nr 4/2003.

(4) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee dokument „Programm Euroopale: kodanikuühiskonna ettepanekud”, 24. märts 2009.

(5) Komisjoni eksperdirühma lõpparuanne VKEde rahvusvahelistumise toetamise kohta. Eksperdirühma lõpparuanne, detsember 2007.

(6) „Internationalisation of SMEs”Observatory of European SMEs, nr 4/2003.

(7) Europe in figures – Eurostati statistika aastaraamat 2008.

(8) Flash Eurobarometer #196.

(9) „Erinevad poliitilised meetmed lisaks asjakohasele rahastamisele väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete majanduskasvu ja arengu edendamiseks”, ELT C 27, 3.2.2009, lk 7; „Rahvusvahelised riigihanked”, ELT C 224, 30.8.2008, lk 32; „Väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act””, ELT C 182, 4.8.2009, lk 30.

(10) „Mis on Euroopa ettevõtlusnädal?” http://ec.europa.eu/enterprise/policies/entrepreneurship/sme-week/about/index_et.htm.

(11) „21. sajandi Euroopa ühtne turg”, ELT C 77, 31.3.2009, lk 15.

(12) Komisjoni teatis KOM(2008) 874 lõplik.

(13) Vt „Globaalne Euroopa” http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/competitiveness/global_europe_en.htm ja „Turulepääsu strateegia” http://ec.europa.eu/trade/issues/sectoral/mk_access/index_en.htm, kaubandustõkkeid käsitlev määrus http://ec.europa.eu/trade/issues/respectrules/tbr/index_en.htm jne.

(14) Raportöör Ignasi Guardans Cambó, raport, A6-0002/2008, vastu võetud 19. veebruaril 2008.

(15) Näited liikmesriikide heade tavade kohta, vt ettevõtluse peadirektoraadi 2008. aasta dokument Supporting the Internationalisation of SMEs – a good practice guide.

(16) VKEdele mõeldud uurimis- ja arendusprogrammid, ELT C 224, 30.8.2008, lk 18.

(17) Vt eelkõige komisjoni 2009. aasta „Käsiraamat VKEdele antava ühenduse riigiabi eeskirjade kohta”, lk 24, Brüssel, 25. veebruar 2009 http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/sme_handbook.pdf.

(18) Teabeleht: Kaubandusabi. Brüssel, 3. aprill 2009; Programming Guide for Strategy Papers Aid for trade, lisa A punkt 2, Brüssel, november 2008; tehniliste kaubandustõkete komitee esimehe aruanne „TBT Committee Workshop on the Role of International Standards in Economic Development”, 19. märts 2009.

(19) ELi õigusaktide parem rakendamine, ELT C 24, 31.1.2006, lk 52.

(20) „Globaalne Euroopa: tugevam partnerlus Euroopa eksportijate turulepääsu nimel”, KOM(2007) 183 lõplik;

(21) Vt EIM 2009 Study on the Representativeness of business organisations for SMEs in the EU, Zoetermeer, May

(22) Komisjon on avaldanud dokumendi EÜ õigusaktide tõhususe kohta maksetega hilinemise vastu võitlemisel („Review of the effectiveness of European Community legislation on combating late payments”) http://ec.europa.eu/enterprise/policies/single-market-goods/files/late_payments/doc/finalreport_en.pdf.

(23) OECD APEC „The Athens Action Plan For Removing Barriers To SME Access To International Markets”. Võeti vastu OECD-APECi ülemaailmsel konverentsil Ateenas 8. novembril 2006.

(24) OECD „Removing Barriers to SME Access to International Markets”, 2008; C. Dannreuther 2008 „A Zeal for a Zeal? SME Policy and the Political Economy of the EU”Comparative European Politics 23, lk. 377-399; C. Dannreuther 2007 „EU SME policy: On the edge of governance”, CESifo Forum 2/2007.

(25) Globaalsena loodud ettevõttel on 4 tunnusjoont: globaalne visioon asutamisel, globaalse turupotentsiaaliga tooted, sõltumatus ja võime kiirendatult rahvusvaheliseks muutuda; lk 389, Mika Gabrielsson, V.H. Manek Kirpalani, Pavlos Dimitratos, Carl Arthur Solberg, Antonella Zucchella (2008) „Born globals: Propositions to help advance the theory”, International Business Review 17, lk 385–401.

(26) Vt allmärkus 9.

(27) Vt http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/partnership/interprise.htm.

(28) „Trade Finance Stumbles”, Finance and Development, IMF 2009.

(29) OECD „Turin Round Table on the Impact of the Global Crisis on SME & Entrepreneurship Financing and Policy Responses”, Itaalia (Intesa Sanpaolo, Palazzo Turinetti Turin) 26.–27. märts 2009.

(30) Väikeettevõtete algatus „Small Business Act”, vt allmärkus 9 ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv hilinenud maksmisega võitlemise kohta äritehingute puhul”, EÜT C 407, 28.12.1998, lk 50.

(31) G20 juhtide 2. aprilli 2009. aasta avaldus „The Global Plan for Recovery and Reform”.

(32) KOM(2009) 257 lõplik.

(33) Komisjoni teatis „Uute töökohtade jaoks uued oskused”, KOM(2008) 868 lõplik.

(34) „Väärtus- ja tarneahela areng”, ELT C 168, 20.7.2007, lk 1 ja „Maailmakaubanduse integratsioon ja allhanked”, ELT C 10, 15.1.2008, lk 59.

(35) OECD „Enhancing the role of SMEs in Global Value Chains”.

(36) OECD „Making Local Strategies Work: Building the Evidence Base”, 2008.