Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks liikmesriikide 2023. aasta kalapüügivõimalused seoses majanduslikult kõige olulisemate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmadega. Lisaks on käesoleva ettepaneku eesmärk reguleerida harrastuskalapüüki meres sellises ulatuses, mis on vajalik käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude säilitamiseks. Iga-aastast lubatud kogupüüki ja kvoote käsitlevate otsuste lihtsustamiseks ja selgitamiseks määratakse püügivõimalused Läänemeres alates 2006. aastast kindlaks eraldi määrusega.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/1139, millega kehtestatakse Läänemere mitmeaastane kava, on täpsustatud kalastussuremuse sihtvahemikud. Neist vahemikest lähtutakse käesolevas ettepanekus, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärgid ning eelkõige selleks, et saavutada ja säilitada maksimaalne jätkusuutlik saagikus.

Käesolevas ettepanekus nõukogu määruse kohta käsitletakse liikmesriikidele püügivõimaluste eraldamist. ÜKP alusmääruse artikli 16 lõigete 6 ja 7 ning artikli 17 kohaselt on liikmesriikidel õigus jaotada sellised püügivõimalused piirkondadele või ettevõtjatele vastavalt nimetatud artiklites sätestatud kriteeriumidele. Seetõttu on liikmesriikidel piisavalt manööverdamisruumi, et otsustada, millist sotsiaal-majanduslikku mudelit nad neile eraldatud kalapüügivõimaluste kasutamiseks eelistavad.

Kuni 2019. aastani suudeti Läänemere kalapüügivõimalusi käsitlevate otsustega viia lubatud kogupüügi kehtestamise ajaks maksimaalset jätkusuutlikku saagikust käsitleva nõuandega hõlmatud kalavarude kalastussuremus kooskõlla maksimaalse jätkusuutliku saagikuse vahemikega kõigi kalavarude, välja arvatud Läänemere lääneosa räime lubatud kogupüügi puhul. Näib, et nende otsustega õnnestus taastada ka kalavarud ning tasakaalustada püügivõimsust ja kalapüügivõimalusi. Paraku selgus 2019. aastal, et Läänemere idaosa tursk on olnud tugeva surve all. ICESi hinnangul jääb see varu lähiaastatel tõenäoliselt ammendunuks. 2021. aastal selgus, et ka Läänemere lääneosa tursavarud on juba mitu aastat olnud allpool kestlikku taset (st väiksemad kui Blim) ning ICES rõhutas, et mitmed lõhepopulatsioonid on väga nõrgad. Alates 2020. aastast on Läänemere keskosa räime biomass olnud allpool kestlikku taset (st väiksem kui Btrigger) ja 2022. aastal oli Botnia lahe räim sellele piirnormile väga lähedal. Seepärast on vaja veel pingutada, et taastada kõigi liikide varud ja saavutada nende varude maksimaalne jätkusuutlik saagikus.

Ettepanek on osa pikaajalisest strateegiast, mille alusel kohandatakse kalapüüki pikaajaliselt kestliku tasemeni ja seejärel hoitakse sellel tasemel. Eeldatakse, et aja jooksul saavutatakse sellise strateegiaga stabiilne püügisurve, mahukamad kvoodid ning ka kaluritele ja nende perekondadele suurem sissetulek. Kasvav lossimismaht toob eeldatavalt kasu kalandussektorile, tarbijatele, töötlejatele, jaekaubandussektorile ning ka ülejäänud tööndusliku ja harrastuskalapüügi sektorile. Sellega seoses ja eelkõige Läänemere puhul tuleb rõhutada seost säästva kalapüügi ja merekeskkonna hea seisundi vahel. Eesmärgi saavutamise vahendid on bioloogilise mitmekesisuse strateegia ja sellega seotud algatused, eelkõige tulevane kalandust ja merekeskkonda käsitlev tegevuskava.

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Ettepanekuga määratakse kindlaks liikmesriikide 2023. aasta kalapüügivõimalused seoses teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmadega.

Määrus (EL) 2016/1139, millega kehtestatakse Läänemere kalavarude majandamise mitmeaastane kava, jõustus 20. juulil 2016. Kõnealuse kava kohaselt tuleb püügivõimalused kindlaks määrata vastavalt kava eesmärkidele ja need peavad olema kooskõlas kalastussuremuse sihttasemete vahemikega, mis põhinevad eelkõige ICESi või samasuguse tunnustatud sõltumatu teadusasutuse parimatel kättesaadavatel teaduslikel nõuannetel. Kalavarude jaoks, mille suhtes kohaldatakse maksimaalset jätkusuutlikku saagikust käsitlevat nõuannet, on mitmeaastase kava artikli 4 lõikes 3 sätestatud, et lubatud kogupüük kehtestatakse tavaliselt kalastussuremuse tasemel või sellest madalamal tasemel, mille tulemusena saavutatakse maksimaalne jätkusuutlik saagikus (st vastavalt „FMSY-väärtus“ ja „FMSY alumine vahemik“). Mitmeaastase kava artikli 4 lõike 4 kohaselt võib lubatud kogupüügi alati kehtestada ka FMSY vahemikest madalamal tasemel. Mitmeaastase kava artikli 4 lõikes 5 sätestatud tingimustel võib heas seisundis kalavarude lubatud kogupüügi kehtestada FMSY-väärtusest kõrgemal tasemel (FMSY ülemine vahemik). Kalavarude puhul, mille biomass jääb alla hea seisundi piiri, st kudekarja biomassi piirväärtust, millest allpool tuleb võtta meetmeid varude taastamiseks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikust kõrgemal tasemel (Btrigger), on mitmeaastase kava artikli 5 lõikes 1 sätestatud, et tuleb võtta asjakohased parandusmeetmed, mis tagavad varude kiire taastumise kestlikule tasemele. Eelkõige, võttes arvesse biomassi vähenemist, tuleb lubatud kogupüük kehtestada tasemel, mis on madalam kui FMSY ülemine vahemik. Mitmeaastase kava artikli 5 lõikes 2 on sätestatud, et kui kalavaru biomass jääb allapoole ohutut bioloogilist piiri, st kudekarja biomassi piirväärtust, millest allpool võib kalavaru paljunemisvõime (Blim) olla väiksem, tuleb võtta täiendavaid parandusmeetmeid. Parandusmeetmed võivad eelkõige hõlmata asjaomase kalavaru sihtpüügi peatamist ning püügivõimaluste piisavat vähendamist nimetatud kalavarude või muude kalavarude puhul. Võib vastu võtta ka muid parandusmeetmeid, ent need peaksid olema funktsionaalselt seotud püügivõimalustega. Meetmed tuleks valida vastavalt olukorra laadile, tõsidusele, kestusele ja kordumisele.

ÜKP alusmääruse kohaselt tuleb ettevaatusprintsiibil põhineva nõuandega hõlmatud kalavarude püügi võimalused kehtestada tasemel, mis tagab vähemalt võrreldava kaitsetaseme. ÜKP alusmääruse põhjenduses 8 on ka sätestatud, et segapüüki puudutavaid majandamisotsuseid tehes tuleks arvestada, et segapüügi puhul on raske korraga püüda kõiki varusid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel, eriti siis, kui teaduslikest nõuannetest nähtub, et püüki piiravate liikide probleemi on väga keeruline vältida kasutatavate püügivahendite selektiivsuse suurendamisega.

Kalapüügivõimaluste kindlaksmääramise ettepanek esitatakse kooskõlas ÜKP alusmääruse artikli 16 lõikega 1 (milles osutatakse suhtelise stabiilsuse põhimõttele) ja artikli 16 lõikega 4 (milles osutatakse ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja mitmeaastaste majanduskavadega kehtestatud eeskirjadele).

Selleks et kehtestada ELi kvoodid Vene Föderatsiooniga ühiste kalavarude jaoks, arvati varude vastavad kogused maha ICESi soovitatud lubatud kogupüügist. Lubatud kogupüük ja liikmesriikidele eraldatud kvoodid on esitatud käesoleva ettepaneku lisas.

Läänemere lääneosa räimevaru on ICESi hinnangul pisut kasvanud, kuid moodustab siiski pelgalt 59 % ohutust bioloogilisest piirist (Blim) ja ICESi hinnangul jääks räimevaru biomass väiksemaks kui Blim kuni 2025. aastani isegi siis, kui püüki üldse ei toimu. Mitme aasta jooksul on varude täienemine olnud vähene ja püsib ajalooliselt madalal tasemel. Kuna ükski püügistsenaarium ei võimalda kasvatada biomassi lähitulevikus suuremaks kui Blim, kordab ICES viiendat aastat järjest oma soovitust lubada nullpüüki. Kooskõlas mitmeaastase kava artikli 5 lõikega 2 ja artikli 4 lõikega 4 otsustas nõukogu 2021. aastal sihtpüügi lõpetada ning lubada vaid püüki teadusuuringute eesmärgil ja väikesemahulist rannapüüki. Nõukogu otsustas seejärel kehtestada vältimatu kaaspüügi lubatud kogupüügi, et hoiduda muu kalapüügi piiramisest. Võttes arvesse, et kõnealuseid parandusmeetmeid ei ole kohaldatud piisavalt kaua, et varude seisund oleks paranenud, teeb komisjon ettepaneku keelata jätkuvalt sihtpüük ja jätta lubatud kogupüügi tase muutmata.

Läänemere idaosa tursa jaoks ei saa ICES FMSY vahemike väärtusi veel kindlaks määrata. Seepärast esitas ta 2023. aasta kohta ettevaatusprintsiibil põhineva nõuande. Neljandat aastat järjest soovitab ICES lubada nullpüüki. ICESi hinnangul on kalavarud endiselt väiksemad kui Blim ja keskpikas perspektiivis jääks see nii isegi siis, kui kalapüüki üldse ei toimu. Lisaks sellele ei ole ICESi hinnangul biomass alates 2021. aastast eriti kasvanud ja varude täienemine on endiselt rekordiliselt väike. Varude ammendumise tõttu on alates 2019. aastast vastu võetud ranged meetmed. Läänemere idaosa tursa sihtpüük on lõpetatud, välja arvatud üksnes teaduslikul eesmärgil toimuv püük, ning lubatud kogupüük on piiratud vältimatu kaaspüügiga, et vältida enamiku muude Läänemere kalavarude püügi piiramist. Lisaks võeti püügivõimalustega funktsionaalselt seotud täiendavaid parandusmeetmeid, näiteks suleti kudemise kõrghooajal võimalikud kudemiskohad kalapüügiks. Erand tehakse üksnes teaduslikul eesmärgil toimuva püügi ja teatava väikesemahulise passiivpüünistega rannapüügi ning väljaspool peamisi võimalikke kudemispiirkondi toimuva inimtoiduks mõeldud pelaagilise püügi jaoks. Lisaks sellele on alates 2020. aastast peamisel levialal harrastuskalapüük keelatud, sest kaaspüügi lubatud kogupüügiga võrreldes oleksid püütavad kogused märkimisväärsed. Võttes arvesse, et kõnealuseid parandusmeetmeid ei ole kohaldatud piisavalt kaua, et varude seisund oleks paranenud, teeb komisjon ettepaneku need meetmed säilitada ja jätta lubatud kogupüügi tase muutmata.

Läänemere lääneosa tursa puhul on ICES juba aastaid olnud seisukohal, et kalavaru on habras ja selle suurus on väiksem kui Btrigger. Seetõttu vähendati oluliselt kalapüügivõimalusi ja võeti vastu kaasnevad meetmed, nagu kudemiskohtade sulgemine kalapüügiks ja piirangute seadmine harrastuspüügile. Igal aastal prognoositi, et varud taastuvad järgmisel aastal, kuid seni ei ole seda juhtunud. 2021. aastal täheldas ICES, et tema varasemates hinnangutes oli olulisi lahknevusi. Seetõttu viis komisjon läbi põhjalikuma hindamise. Hindamine näitas, et kalavaru on viimase kümne aasta jooksul olnud enamjaolt väiksem kui Blim. Seepärast soovitas ICES kogupüüki märkimisväärselt vähendada. Nõukogu otsustas lõpetada sihtpüügi, lubada üksnes teadusuuringute eesmärgil toimuvat püüki ning piirata lubatud kogupüüki vältimatu kaaspüügiga, et hoiduda muu kalapüügi piiramisest. Olemasolevad täiendavad parandusmeetmed, mis on funktsionaalselt seotud kalapüügivõimalustega, jäid kehtima või neid karmistati. Kudemise kõrghooajal jäävad võimalikud kudemiskohad ka edaspidi kalapüügiks suletuks, lubatud on üksnes teadusuuringute eesmärgil toimuv püük, teatav väikesemahuline passiivpüünistega rannapüük, inimtoiduks ettenähtud pelaagiline püük väljaspool peamisi võimalikke kudemispiirkondi ning kahepoolmeliste karploomade tragidega püük teatavates madalates vetes. Lisaks laiendati kudemisaegset püügikeeldu nii, et see hõlmab ka harrastuskalapüüki. Väljaspool seda ajavahemikku vähendati harrastuskalapüügi puhul kaasavõetava saagi päevast piirmäära ühele kalale õngitseja kohta päevas.

Käesoleva aasta nõuandes märgib ICES, et 2022. aasta juurdekasv on hinnanguliselt veidi suurem kui varasematel aastatel. Varude biomass on aga veelgi vähenenud ja moodustab praegu vaid 38 % Blim väärtusest. Võttes arvesse FMSY väärtust tehakse püügisoovituses siiski ettepanek suurendada kogupüüki (nagu 2021. aastal ei ole ICESil võimalik esitada eraldi püügisoovitusi tööndusliku ja harrastuskalapüügi kohta) ning prognoositakse, et biomass ületab 2024. aastal Blim väärtuse. Samal ajal rõhutab ICES, et tema lühiajaline prognoos on tavapärasest palju ebakindlam, sest hindamismudelis ei võeta arvesse teatavaid (tõenäoliselt olulisi) tundmatuid suremustegureid. Seetõttu rõhutab ICES, et kui kehtestada püügimaht tasemel FMSY, on suur oht, et biomass on ka 2024. aastal tegelikult väiksem kui Blim. Võttes arvesse asjaolu, et kalavarud on väga väikesed ning ICESi kaalutlusi ja varasemat ebakindlust varude hindamisel, teeb komisjon ettepaneku järgida ettevaatlikku lähenemisviisi, hoides lubatud kogupüügi taseme muutumatuna ja jätkates praeguste parandusmeetmete kohaldamist.

ICESi hinnangul oli 2020. aastal Läänemere keskosa räime biomass kahanenud väiksemaks kui Btrigger. Eelmisel aastal eeldati, et biomass saavutab 2021. aastal taas jätkusuutliku taseme, kuid biomass on veelgi vähenenud ja jõudnud Blim lähedale. Kalapüügivõimalusi vähendati märkimisväärselt ja kalavaru kasvas, kuid on siiski jäänud alla Btrigger taset. Alates 2015. aastast ei ole juurdekasv olnud eriti suur ja praegused kalapüügivõimalused on seotud 2019. aasta suure põlvkonnaga. Paraku on selle põlvkonna arvukusele antav hinnang kõikuv. 2020. aastal hindas ICES 2019. aasta põlvkonna suurearvuliseks, eelmisel aastal hinnati arvukus keskmisest madalamaks ja käesoleval aastal keskmisest suuremaks. Sellest lähtuvalt soovitab ICES püügivõimalusi oluliselt suurendada, rõhutades samas, et kalavarud sõltuvad ühest põlvkonnast, mille arvukus ei ole täpselt teada. Kooskõlas mitmeaastase kava artikli 5 lõikega 1 teeb komisjon seega ettepaneku järgida ettevaatlikku lähenemisviisi ja kehtestada kalapüügivõimalused FMSY kõige alumise vahemiku tasemel.

Botnia lahe räime arvukuse hindamine on viimastel aastatel tekitanud mõningast ebakindlust. Räime biomass on alates 2010. aastast pidevalt vähenenud. 2019. aastal pidi ICES tunnistama, et tema varasemad hinnangud on väga ekslikud, ning ta pidi muutma oma ennetavat nõuannet ICESi 3. andmekategooria kohta. Pärast põhjalikku uurimist tõstis ICES 2021. aastal nõuande uuesti ICESi 1. andmekategooria maksimaalset jätkusuutlikku saagikust käsitlevaks nõuandeks. Komisjoni hinnangul kasvab biomass lõpuks taas ja kalapüügivõimalusi soovitati oluliselt suurendada. ICESi praeguse hinnangu kohaselt on kalavaru biomass viimastel aastatel olnud tegelikult palju väiksem ja on Btrigger väärtusest vaid veidi kõrgemal tasemel. ICES märgib, et selline areng on tõenäoliselt tingitud asjaolust, et räimed on jäänud mõõdult väiksemaks, ka mitmed rannakalurid on seda juba mõnda aega täheldanud. Kuigi kaalu ja vanuse suhtarv on viimase 15 aasta jooksul olnud väike, vähenes see 2021. aastal veelgi. Ainus ICESi soovitatud püügistsenaarium, mille kohaselt oleks kalavaru ka 2024. aastal suurem kui Btrigger, on lähtuda FMSY alumisest vahemikust. Võttes arvesse kalavarude negatiivset arengut ja vältimaks olukorda, kus varud on väiksemad kui Btrigger, teeb komisjon ettepaneku kehtestada kalapüügivõimalused FMSY alumise vahemiku tasemel.

ICESi nõuanded räime kohta Liivi lahes ei sisalda konkreetseid piiranguid, seega vastab kavandatud lubatud kogupüük FMSY väärtusele.

ICESi andmetel on kilu biomass heas seisundis, kuid varasem püügisurve on olnud suurem kui FMSY. Lisaks sellele soovitab ICES kaaluda mitme liigi vastastikmõju, kuna kilu on tursa jaoks oluline söödaliik. Kooskõlas mitmeaastase kava artikli 4 lõikega 3 teeb komisjon seetõttu ettepaneku kehtestada lubatud kogupüük FMSY alumise vahemiku tasemel.

Atlandi merilesta lubatud kogupüügi puhul lähtuti järgmisest: i) maksimaalset jätkusuutlikku saagikust käsitlev nõuanne alarajoonide 21, 22 ja 23 varude kohta; ning ii) maksimaalset jätkusuutlikku saagikust käsitlev nõuanne alarajoonide 24–32 varude kohta, mida ajakohastati sel aastal ICESi 2. andmekategooria maksimaalse jätkusuutliku saagikuse nõuandeks. Mõlemad varud arenevad hästi, kuid arvesse tuleks võtta mitme liigi vastastikmõju. Tursk on vältimatu kaaspüük atlandi merilesta püügil ning kaaspüügi tase võib olla märkimisväärne, eriti seni, kuni ei kasutata selektiivsemaid püügivahendeid. Komisjon teeb ettepaneku hoida Läänemere mõlema tursavaru püügivõimalused väga madalal tasemel. Kooskõlas mitmeaastase kava artikli 4 lõikega 3 teeb komisjon seetõttu ettepaneku kehtestada merilesta lubatud kogupüük FMSY alumise vahemiku tasemel.

ICES on juba aastaid märkinud, et Läänemere lõhevarude seisund on väga ebaühtlane, mõne varu seisund on hea, kuid mõne seisund väga halb. Läänemere avaosa lõhe puhul soovitas ICES oma nõuandes lähtuda maksimaalsest jätkusuutlikust saagikusest; Soome lahe lõhe kohta esitatud nõuanne põhineb piiratud andmetega kalavarude jaoks välja töötatud lähenemisviisil. Pärast kalavaru põhjalikku hindamist otsustas ICES kohaldada seda lähenemisviisi Läänemere avaosa kalavarude suhtes ka 2020. aastal. Pärast täiendavat uurimist esitas ICES 2021. aastal taas nõuande maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kohta. ICESi nõuande kohaselt tuleks halvas seisundis jõevarude kaitseks peatada lõhe töönduslik ja harrastuskalapüük Läänemere avaosas, mis on oma olemuselt segapüük, kus lõhet püütakse nii heas kui ka halvas seisundis jõevarudest. Samas osutas ICES ka sellele, et Botnia lahe ja Ahvenamaa rannikupiirkondades lõhe suvise rände ajal jätkuv sihtpüük on endiselt ennetuslik. Selleks et hoida lõhe sihtpüüki suveperioodil nendes põhjapoolsetes rannikupiirkondades avatuna, otsustas nõukogu lõpetada lõhe sihtpüügi Läänemere avaosas ja kehtestada vältimatu kaaspüügi suhtes kaaspüügi lubatud kogupüügi, tehes erandi vaid teadusuuringute eesmärgil toimuva püügi jaoks. Nõukogu võttis samuti vastu täiendavad parandusmeetmed, mis on funktsionaalselt seotud kalapüügivõimalustega. Keelati õngejadadega püük vetes, mis asuvad lähtejoontest kaugemal kui neli meremiili. Sel perioodil ja nendes kohtades kus töönduslik sihtpüük ei ole lubatud, kehtib harrastuskalapüügi puhul kaasavõetava saagi päevane piirmäär – üks äralõigatud rasvauimega lõhe õngitseja kohta päevas. Soome lahe lõhe puhul lähtus nõukogu lubatud kogupüügi kehtestamisel ettevaatusprintsiibil põhinevast ICESi nõuandest. Venemaa Ukraina-vastase agressioonisõja tõttu ei saanud asjaomane ICESi töörühm 2022. aastal kohtuda ning ICES otsustas anda Läänemere avaosa lõhe kohta ja Soome lahe lõhe kohta samad nõuanded, mis eelmisel aastal. Seega teeb komisjon ettepaneku jätta need kaks lubatud kogupüügi taset muutmata ja säilitada praegused parandusmeetmed, täpsustades samas, et harrastuspüük ning püüa-ja-vabasta kalastamisviis ei ole lubatud, sest ICES leiab, et vabastamisjärgne suremus on liiga kõrge, et kaitsta nõrka populatsiooni.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 847/96 on kehtestatud lubatud kogupüükide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, sealhulgas artiklite 3 ja 4 kohased ennetuslikke ja analüütilisi lubatud kogupüüke käsitlevad paindlikkussätted. Määruse artikli 2 kohaselt tuleb nõukogul lubatud kogupüügi kehtestamisel otsustada, milliste kalavarude suhtes ei kohaldata artiklit 3 või 4, võttes aluseks eelkõige kalavarude bioloogilise seisundi. Hiljuti lisati paindlikkusmehhanism kõigi selliste kalavarude jaoks, mille suhtes kehtib ÜKP alusmääruse artikli 15 lõike 9 kohane lossimiskohustus. Selleks et vältida liigset paindlikkust, mis kahjustaks mere bioloogiliste elusressursside mõistliku ja vastutustundliku kasutamise põhimõtet ning takistaks ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamist, tuleks selgitada, et määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4 kohaldatakse ainult siis, kui liikmesriigid ei kasuta ÜKP alusmääruse artikli 15 lõike 9 kohast paindlikku ühest aastast teise ülekandmist.

Komisjon teeb ka ettepaneku muuta nõukogu määrust (EL) 2022/109, et kehtestada norra tursiku lubatud kogupüük, mille püügihooaeg algab 1. novembril 2022. Kuni ICESi nõuande avaldamiseni 2022. aasta oktoobri alguses ja Ühendkuningriigiga peetavate konsultatsioonide tulemuste selgumiseni, lisatakse kindlaksmääratud lubatud kogupüügi tasemele märge „p.m.“ (pro memoria).