EUROOPA KOMISJON Brüssel,25.4.2018 COM(2018) 241 final 2018/0114(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse direktiivi (EL) 2017/1132 seoses äriühingute piiriülese ümberkujundamise, ühinemise ja jagunemisega (EMPs kohaldatav tekst) {SWD(2018) 141 final}

{SWD(2018) 142 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Euroopa Liidu majandus vajab elujõulisi ja edukaid äriühinguid, mis suudavad ühtsel turul raskusteta tegutseda. Sellistel äriühingutel on otsustav osa majanduskasvu soodustamisel, töökohtade loomisel ja investeeringute toomisel Euroopa Liitu. Nad aitavad luua suuremat majanduslikku ja sotsiaalset väärtust ühiskonnale tervikuna. Selleks peavad äriühingud tegutsema õigus- ja halduskeskkonnas, mis soodustab majanduskasvu ja on kohandatud toime tulema globaliseerunud ja digitaalse maailma uute majanduslike ja sotsiaalsete probleemidega ning taotleb ühtlasi muid õigustatud avalikke huve, nagu töötajate, võlausaldajate ja vähemusaktsionäride kaitset, ja annab ametiasutustele võimaluse võtta meetmeid pettuste ja kuritarvitustega võitlemiseks. Komisjon esitab sel eesmärgil nii käesoleva ettepaneku kui ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepaneku, millega muudetakse direktiivi (EL) 2017/1132 seoses digitaalsete vahendite ja protsesside kasutamisega äriühinguõiguses – need moodustavad tervikliku meetmete paketi, mis näeb ette õiglased, võimaldavad ja ajakohased äriühinguõiguse normid ELis. Asutamisvabadusel on tähtis osa ühtse turu arengus, sest see võimaldab äriühingutel tegeleda teistes liikmesriikides stabiilselt majandustegevusega. Äriühingute piiriülese liikuvuse edendamiseks ELis tuleb arvesse võtta nende vajadusi ja eripärasid. Liidus on umbes 24 miljonit äriühingut ja ligikaudu 80 % neist on piiratud vastutusega äriühingud. Piiratud vastutusega äriühingutest umbes 98–99 % on VKEd. Äriühingute jaoks on asutamisvabaduse tegelik kasutamine siiski endiselt keeruline. Nende raskuste üks põhjus on see, et äriühinguõiguses ei arvestata piisavalt piiriülese liikuvusega Euroopa Liidus: äriühingutele ei pakuta optimaalseid tingimusi selge, prognoositava ja sobiva õigusraamistiku näol, mis elavdaks majandustegevust, eelkõige VKEde puhul, nagu on märgitud 2015. aasta ühtse turu strateegias. Äriühingute reorganiseerimine ja muutmine, näiteks piiriülene ümberkujundamine, ühinemine ja jagunemine, on äriühingu elutsükli osa ning loomulik viis kasvada, kohaneda muutuva keskkonnaga ja uurida uutel turgudel avanevaid võimalusi. Samal ajal mõjutab see ka äriühingute sidusrühmi, eelkõige töötajaid, võlausaldajaid ja aktsionäre. Seepärast on väga tähtis, et sidusrühmade kaitse peaks sammu üha rahvusvahelisemaks muutuva ärimaailmaga. Praegune õiguskindlusetus ning äriühingute teatavaid piiriüleseid tehinguid reguleerivate normide osaline küündimatus või puudumine tähendavad, et puudub selge raamistik, mis tagaks nende sidusrühmade tõhusa kaitse. Sidusrühmadele pakutav kaitse ei pruugi seega olla tõhus ja piisav. Äriühingute piiriüleseid tehinguid soodustaks ka õiguskeskkond, mis suurendab usaldust ühtse turu vastu, tagades kaitse kuritarvitamise eest. Ühtse turu potentsiaali rakendamiseks on seega vaja kõrvaldada piiriülese kaubanduse tõkked, hõlbustada juurdepääsu turgudele, suurendada usaldust ja ergutada konkurentsi, tagades ühtlasi sidusrühmade tõhusa ja proportsionaalse kaitse. Käesoleval ettepanekul on kaks eesmärki: kehtestada konkreetsed ja terviklikud äriühingute piiriülese ümberkujundamise, jagunemise ja ühinemise menetlused, mis soodustavad piiriülest liikuvust ELis, nähes samal ajal ette äriühingute sidusrühmade piisava kaitse, et tagada ühtse turu õiglus. Selline meede on osa tugevdatud ja õiglasema ühtse turu loomisest, mis on praeguse komisjoni üks prioriteete. Piiriülene ümberkujundamine Piiriülene ümberkujundamine on tõhus lahendus äriühingute jaoks, kes soovivad liikuda teise liikmesriiki, ilma et nad kaotaksid juriidilise isiku staatust või peaksid ärilepingud uuesti läbi rääkima. Ümberkujundamine on eriti ahvatlev võimalus väikestele äriühingutele, kellel puuduvad piisavad rahalised vahendid kuluka õigusnõustamise kasutamiseks ja piiriüleseks ühinemiseks. Selline mõttekäik kehtib eelkõige piiriülese ümberkujundamise kohta, võttes arvesse Euroopa Kohtu viimase aja kohtupraktikat. Euroopa Liidu Kohus on leidnud, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 49 tuleneva asutamisvabadusega kaasneb ühes liikmesriigis asutatud äriühingu õigus viia oma asukoht piiriülese ümberkujundamisega üle teise liikmesriiki, kaotamata seejuures oma juriidilise isiku staatust. Euroopa Kohus kinnitas eelkõige hiljutises kohtuotsuses Polbud asutamisvabadusest tulenevat äriühingute õigust piiriüleseks ümberkujundamiseks. Euroopa Kohus leidis, et asutamisvabadus on kohaldatav, kui ühest liikmesriigist teise viiakse vaid põhikirjajärgne asukoht, ilma äriühingu tegelikku asukohta üle viimata, tingimusel et liikmesriik, kus äriühing uuesti asutatakse, lubab äriühingu registrisse kanda isegi siis, kui selles liikmesriigis majandustegevust ei toimu: sellisel juhul ei ole Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 49 kohaldamise eeltingimuseks majandustegevuse toimumine. Euroopa Kohus tuletas ka meelde, et kuna liidu õigust ei ole ühtlustatud, on iga liikmesriigi pädevuses seose määratlemine, mille alusel määratakse kindlaks äriühingule kohaldatav siseriiklik õigus, ning seega õigus kohaldada riiki sisenevate äriühingute suhtes selles riigis kehtivaid asutamistingimusi. Euroopa Kohus tuletas meelde eelnevat kohtupraktikat, mille kohaselt ei kujuta endast iseenesest kuritarvitust see, et äriühingu registrijärgne või tegelik asukoht määratakse kooskõlas liikmesriigi õigusnormidega selleks, et selle suhtes kohaldataks soodsamaid õigusnorme. Kohtuotsuses Polbud leiti, et siseriiklik norm, mille kohaselt on äriühingu üle piiri viimise eeltingimuseks selle lõpetamine, on põhjendamatu ja ebaproportsionaalne piirang ning seega õigusvastane. Kohtuotsuses Polbud selgitati piiriülese ümberkujundamise tausta. Euroopa Kohus ei või kohtuorganina luua ümberkujundamist võimaldavaid menetlusi ega kehtestada sellega seotud sisulisi tingimusi. Kuna piiriülest ümberkujundamist käsitlev liidu õigus on ühtlustamata, võidakse siseriiklike õigusaktidega ikkagi kehtestada menetlusnormid, mida tuleb järgida äriühingute piiriülese ümberkujundamise korral, et tagada vähemusaktsionäride, võlausaldajate või töötajate kaitse või võidelda maksualaste või muude kuritarvituste vastu. Ometi tuleb iga juhtumi puhul eraldi hinnata, kas need õigusnormid on kooskõlas liidu õigusega ja eelkõige asutamisvabadusega. Selle tagajärjel tekib õiguskindlusega seoses ebarahuldav olukord, mis mõjutab negatiivselt äriühinguid, sidusrühmi ja liikmesriike. Praegu peavad äriühingud, kes soovivad viia oma registrijärgse asukoha üle piiri, tuginema liikmesriikide õigusnormidele. Kui sellised õigusnormid on olemas, on need sageli ühildamatud või neid on keeruline omavahel kombineerida. Pealegi ei ole enam kui pooled liikmesriigid piiriülest ümberkujundamist võimaldavaid erinorme kehtestanud. Sellel on negatiivne mõju eelkõige VKEdele, kellel sageli puuduvad vahendid piiriüleste menetluste läbiviimiseks kulukaid ja keerukaid alternatiivseid meetodeid kasutades. See tähendab ka, et õigusnormide puudumise, kattumise või vastuolulisuse tõttu on sidusrühmade, näiteks töötajate, võlausaldajate või vähemusaktsionäride kaitse sageli ebatõhus või ebapiisav. Mis puudutab töötajate kaitset, siis töötajate osalemisõigust tagavate ühtlustatud kaitsemeetmete puudumisel võivad äriühingud kasutada ühest liikmesriigist teise liikumisel piiriülest ümberkujundamist ja töötajate osalemisõiguse kaitsemeetmete puudumist töötajate osalemise vähendamiseks või kaotamiseks. Peale selle võib ühtlustatud õigusnormide puudumise tõttu suureneda varifirmade kasutamine pettuse eesmärgil, mis võimaldab kõige tõsisematel juhtudel näiteks organiseeritud kuritegelikel ühendustel varjata kriminaaltulu rahapesu eesmärgil äriühingute tegelikku tulusaajat. Seepärast peab liidu seadusandja dünaamilise ja õiglase ühtse turu loomise nimel sekkuma ning kehtestama piiriülese ümberkujundamise korra, mis hõlmab proportsionaalseid kaitsemeetmeid töötajate, võlausaldajate ja aktsionäride jaoks. Euroopa Parlament on juba teinud sellekohaseid üleskutsed. Eelkõige on oluline kaasata menetlusse töötajad või nende esindajad kooskõlas Euroopa sotsiaalõiguste samba kaheksanda põhimõttega: nimelt tuleb neid äriühingu piiriülesest ümberkujundamisest õigel ajal teavitada ja nendega konsulteerida nende jaoks olulistes küsimustes. Äriühingute liikuvus peab käima käsikäes liikmesriikide sotsiaal- ja tööõiguse kohaste eesõiguste kaitsega. Eeltoodud kaalutlustele tuginedes on piiriülese ümberkujundamise ühtlustatud korra kaks põhieesmärki järgmised: - anda äriühingutele, eelkõige mikro- ja väikeettevõtjatele võimalus end nõuetekohaselt, tõhusalt ja tulemuslikult piiriüleselt ümber kujundada; - kaitsta sobival ja proportsionaalsel viisil kõige rohkem mõjutatud sidusrühmi, nagu töötajaid, võlausaldajaid ja aktsionäre.

Ettepanek võimaldaks äriühingutel end piiriüleselt ümber kujundada, muutes oma ühe liikmesriigi õigusliku vormi sarnaseks teise liikmesriigi õiguslikuks vormiks. See tagab, et äriühingul säilib tema juriidilise isiku staatus kogu protsessi vältel, ilma et tal oleks vaja lähteliikmesriigis äriühing lõpetada või likvideerida ning sihtliikmesriigis uus üksus asutada. Eesmärk on ette näha konkreetne, struktureeritud ja mitmetasandiline piiriülese ümberkujundamise menetlus, mis tagab, et piiriülese ümberkujundamise õiguspärasust kontrollib kõikide asjaomaste faktide ja andmete alusel esiteks lähteliikmesriigi pädev asutus ning teiseks sihtliikmesriik. Menetluse puhul on oluline, et see takistaks piiriülest ümberkujundamist, kui tehakse kindlaks, et tegemist on kuritarvitusega, nimelt juhtudel, kui tegemist on fiktiivse skeemiga, mille eesmärk on saada alusetu maksueelis või kahjustada põhjendamatult töötajate, võlausaldajate või vähemusliikmete seadusest või lepingust tulenevaid õigusi. Menetluse esimene etapp hõlmaks piiriülese ümberkujundamise otsuse projekti ettevalmistamist ning kahe sihipärase aruande (aktsionäridele ja töötajatele) koostamist, milles käsitletakse piiriülese ümberkujundamise mõju. Lisaks sellele peaksid keskmise suurusega ja suured äriühingud esitama pädevale asutusele taotluse sõltumatu eksperdi nimetamiseks, kes kontrollib äriühingu koostatud otsuseprojekti ja aruannete õigsust. Sõltumatu eksperdi kirjalik aruanne on ka faktiline alus, mille põhjal pädev asutus hindab muu hulgas eelnimetatud kuritarvituse ohtu. Eksperdi aruanne avalikustatakse ja see ei tohi sisaldada äriühingult saadud konfidentsiaalset teavet. Otsuseprojekt ja aruanded tehakse avalikkusele kättesaadavaks ning mõjutatud sidusrühmad saavad esitada nende kohta märkusi. Pärast seda võtab äriühingu üldkoosolek vastu otsuse, kas piiriülene ümberkujundamine toimub või mitte. See otsus esitatakse koos asjaomase teabe ja dokumentidega lähteliikmesriigi pädevale asutusele, kes otsustab, kas anda välja ümberkujundamiseelne tõend või mitte. Kõnealuse asutuse tehtav kontroll koosneb kahest etapist: esimene etapp kestab kuni üks kuu ja pädev asutus hindab selle jooksul, kas piiriülene ümberkujundamine on seaduslik. Asutus kontrollib direktiivis ette nähtud pädevuse piires, kas kõik direktiivis ja siseriiklikus õiguses sätestatud piiriülese ümberkujundamise tingimused on täidetud, sealhulgas kas äriühing on maksejõuline, kas vajalik enamus aktsionäre on ümberkujundamise üldkoosolekul heaks kiitnud ning kas töötajate, vähemusaktsionäride ja võlausaldajate kaitse on tagatud. Selles etapis teeb asutus ka kindlaks, kas tegemist on fiktiivse skeemiga või mitte. Kui asutusel ei ole uurimise esimese etapi jaoks ette nähtud ühe kuu möödudes vastuväiteid, annab ta välja ümberkujundamiseelse tõendi. Kui ühe kuu möödudes on selge, et piiriülene ümberkujundamine on ebaseaduslik, keeldub asutus ümberkujundamiseelse tõendi välja andmisest. Kui asutusel on ühe kuu möödudes tekkinud tõsine kahtlus, et ümberkujundamine võib olla ebaseaduslik, teatab ta äriühingule, et ta teeb põhjaliku uurimise hindamaks, kas tegemist on eelnimetatud kuritarvitusega. Põhjalik uurimine tuleb lõpule viia ja lõplik otsus vastu võtta kahe kuu jooksul. Kui sellise kontrolli järel antakse välja ümberkujundamiseelne tõend, edastatakse see viivitamata sihtliikmesriigi pädevale asutusele. Sihtliikmesriik viib läbi kontrolli seoses menetluse selle osaga, mille suhtes kohaldatakse sihtliikmesriigi õigust. Sihtliikmesriigi pädev asutus peab tagama, et ümberkujundatud äriühing vastab siseriikliku õiguse kohastele äriühingu asutamise tingimustele (näiteks kas äriühingu tegelik asukoht on tema territooriumil), ja vajaduse korral selle, et töötajate osalemise kord on seaduslikult kindlaks määratud. Pärast õiguspärasuse kontrolli kantakse äriühing sihtliikmesriigi registrisse ja kustutatakse lähteliikmesriigi registrist. Ümberkujundamine on seejärel õiguslikult kehtiv. Kogu registritevaheline suhtlus toimub ettevõtlusregistrite omavahelise ühendamise süsteemi (BRIS) kaudu. Piiriülene ühinemine Äriühing võib ka soovida kasutada asutamisvabadust ja saada seejärel piiriülese ühinemise kaudu kasu ühtse turu pakutavatest võimalustest. Äriühingud võivad piiriüleselt ühineda eri põhjustel, sealhulgas kontserni reorganiseerimiseks ja organisatsiooniliste kulude vähendamiseks, aga ka ärilistel kaalutlustel, et saavutada suurem mastaabisääst, konsolideeritud brändimine või muu erinevate äritegevuste koostoime. Piiriülese ühinemise direktiivi vastuvõtmisega kehtestati liidu tasandil ühtlustatud menetlus piiratud vastutusega äriühingutele. Selle tulemusel kasvas nii Euroopa Liidus kui ka Euroopa Majanduspiirkonnas oluliselt piiriüleste ühinemiste arv. Ajavahemikus 2008–2012 kasvas piiriüleste ühinemiste arv 173 %, mis näitab, et direktiivis sätestatud menetlus elavdas märgatavalt piiriülest tegevust. Direktiivi kohaldamist käsitleva 2013. aasta uuringu käigus küsitletud sidusrühmad (nt õigusbürood, ettevõtlusregistrid ja ametiühingud) pooldasid uut menetlust ja menetlustoimingute lihtsustamist ning märkisid, et ühtlustatud raamistiku tulemusena on kulud vähenenud ja tähtajad lühenenud. Üldisest positiivsest hinnangust hoolimata ilmnesid piiriülese ühinemise direktiivi toimimise hindamise käigus teatavad probleemid, mis pärsivad olemasolevate normide täielikku tõhusust ja tulemuslikkust. 2015. aasta ühtse turu strateegias mainiti äriühinguõigusega seotud ebakindlust ühe takistusena, mille üle VKEd seoses ühtse turuga kaebavad, ning kinnitati, et komisjon „uurib [...] ka vajadust ajakohastada olemasolevaid eeskirju piiriülese ühinemise kohta ning võimalust täiendada neid piiriülese jagunemise eeskirjadega“. Euroopa Parlament rõhutas direktiivi positiivset mõju, kuna direktiiv on soodustanud piiratud vastutusega äriühingute piiriülest ühinemist Euroopa Liidus ning vähendanud sellega seotud kulusid ja halduskoormust. Ometi märkis Euroopa Parlament ka seda, et direktiiv tuleb selle toimimise parandamiseks läbi vaadata. Peamised tuvastatud takistused tulenevad materiaalõiguse normide, eelkõige võlausaldajate ja vähemusaktsionäride kaitset käsitlevate normide ühtlustamata jätmisest ning kiirmenetluse (st lihtsustatud menetlus vähem keerukate ühinemiste jaoks) puudumisest. Peale selle täheldati, et piiriülese ühinemise menetluses ei kasutata piisavalt digitaalseid vahendeid ja protsesse (nt dokumentide esitamisel ametiasutustele või nende jagamisel ametiasutuste vahel). Samuti heideti ette, et töötajaid ei teavitata piisavalt piiriülese ühinemise üksikasjadest ja mõjust. Sidusrühmad kinnitasid nende puuduste olemasolu kogu konsultatsiooniprotsessi jooksul. Võlausaldajate ja vähemusaktsionäride kaitse kohta on piiriülest ühinemist käsitlevates kehtivates õigusnormides sätestatud minimaalsed, peamiselt menetlusnormid, kuid sisulist kaitset peavad reguleerima siseriiklikud õigusnormid. Seepärast on liikmesriikide õigusnormid jätkuvalt erinevad. Näiteks on direktiivis enamat täpsustamata sätestatud vaid see, et võlausaldajate kaitse suhtes kohaldatakse siseriiklikke õigusnorme. Samuti sisaldab direktiiv mõningaid õigusnorme, mis käsitlevad aktsionäre üldiselt (nt teavitamine ühinemislepingu projekti kaudu, eksperdiaruanded, hääletamine üldkoosolekul), kuid jätab vähemusaktsionäride täiendava kaitse sätestamise liikmesriikide otsustada. Seoses töötajate osalemisega juhatuse tasandil on kehtivates õigusnormides sätestatud terviklik raamistik. Need normid ei näe aga ette, et ühinevad äriühingud on kohustatud andma töötajatele piiriülese ühinemise kohta konkreetset ja igakülgset teavet. Praegu käsitletakse töötajate olukorda ainult üldiselt juhatuse aruandes, mis on adresseeritud eelkõige aktsionäridele. Lihtsustatud menetluste kasutamise võimalus on kehtivate õigusnormide kohaselt piiratud. Näiteks on lubatud loobuda sõltumatu eksperdi aruandest, kui sellega on nõus kõik aktsionärid, ning ei nõuta eksperdiaruande koostamist või üldkoosoleku heakskiitu emaettevõtja ja tema täisomanduses oleva tütarettevõtja ühinemise korral. Käesoleva ettepaneku eesmärk on need puudused kõrvaldada. Ettepanekuga kehtestatakse võlausaldajate ja aktsionäride kaitse ühtlustatud kord. Äriühing peab piiriülese ümberkujundamise otsuse projektis täpsustama, kuidas on kavandatud võlausaldajate ja aktsionäride kaitse. Võlausaldajad, kes ei ole rahul pakutud kaitsega, võivad taotleda asjakohaselt haldus- või kohtuasutuselt piisavate kaitsemeetmete kehtestamist. Eeldatakse, et piiriülene ühinemine ei kahjusta ühinevate äriühingute võlausaldajaid, kui sõltumatu ekspert on nende olukorda hinnanud ja leidnud, et neid ei kahjustata, või kui võlausaldajatele antakse õigus esitada nõue kas kolmandast isikust tagatise andja või ühinemise tulemusel tekkiva äriühingu vastu. Hoolimata sellest võivad liikmesriigid jätkuvalt kohaldada oma siseriiklikke õigusnorme, mis käsitlevad maksude või sotsiaalkindlustusmaksete tasumise kaitset, kui need õigusnormid erinevad käesoleva ettepanekuga pakutud kaitsest. Piiriülese ühinemise vastu hääletanud aktsionäridel ja hääleõiguseta aktsionäridel on õigus äriühingust lahkuda (oma aktsiad võõrandada) ning saada piisavat hüvitust. Liikmesriigid peaksid ka tagama, et need ühinevate äriühingute aktsionärid, kes küll toetasid piiriülest ühinemist, kuid leidsid, et aktsiate kavandatud asendussuhe on ebapiisav, võivad vaidlustada piiriülese ühinemise lepingu ühises projektis ette nähtud asendussuhte liikmesriigi kohtus. Lisaks sellele tagab kavandatud kord, et töötajaid teavitatakse nõuetekohaselt kavandatud piiriülese ühinemise mõjust töötajatele. Samuti on ettepanekuga ette nähtud digitaalsete vahendite ja menetluste kasutamine kogu piiriülese ühinemise menetluse jooksul ning asjaomase teabe jagamine ettevõtlusregistrite sidestamise kaudu. Võimaluse korral sisalduvad ettepanekus täiendavad võimalused lihtsustatud menetluse kasutamiseks. Piiriülene jagunemine Äriühing võib ka soovida kasutada asutamisvabadust piiriülese jagunemise kaudu. Sama moodi nagu piiriülene ümberkujundamine ja ühinemine pakub ka piiriülene jagunemine äriühingutele võimalust muuta või lihtsustada oma organisatsiooni struktuuri, kohaneda muutuvate turutingimustega ja kasutada uusi ärivõimalusi teises liikmesriigis. Seda kinnitasid piiriülest ühinemist ja jagunemist käsitlenud 2015. aasta konsultatsioonile vastanud. Ometi on piiriülese jagunemise olukord ELi liikmesriikides praegu väga erinev. Kuigi jagunemistel on liikmesriikide majanduskeskkonnas oluline roll, puudub äriühingute piiriülest jagunemist reguleeriv ühtlustatud õigusraamistik.

Kehtivas liidu õigusraamistikus on sätestatud üksnes äriühingute piiriülese ühinemise kord, kuid piiriülese jagunemise suhtes kohaldatakse siseriiklikke õigusnorme, kui neid on. Äriühingute piiriülese jagunemise siseriiklik kord on praegu kehtestatud vähem kui pooltes liikmesriikides. Piiriülest jagunemist käsitleva usaldusväärse õigusraamistiku puudumisel on äriühingutel raske siseneda teiste liikmesriikide turgudele ja sageli tuleb otseste menetluste asemel leida muid kulukaid võimalusi. Erinevate siseriiklike nõuete tõttu on piiriüleseid tehinguid raske struktureerida ning see on keerukam ja kulukam. Isegi kui liikmesriigid lubavad äriühingutel piiriüleselt jaguneda, on asjaomased siseriiklikud õigusnormid sageli erinevad või koguni üksteisega vastuolus. Paljudes liikmesriikides ei ole otsene piiriülene jagunemine võimalik. Praegune õiguskindlusetus ja äriühingute piiriülest liikuvust reguleerivate normide puudumine või keerukus tähendavad ka, et puudub selge raamistik, mis tagaks sidusrühmade tõhusa kaitse. Selle tulemusena võib isegi tekkida olukord, kus mõned äriühingud võivad asutamisvabadust kuritarvitada. Seega on väga tähtis luua õigusraamistik, mis tagab õiglase tasakaalu äriühingutele ELis soodsa ettevõtluskeskkonna kujundamise vajaduse ja samal ajal sidusrühmade õigustatud huvide kaitsmise vajaduse vahel. 2015. aasta ühtse turu strateegias mainiti äriühinguõigusega seotud ebakindlust ühe takistusena, mille üle VKEd seoses ühtse turuga kaebavad, ning kinnitati, et komisjon „uurib [...] ka vajadust ajakohastada olemasolevaid eeskirju piiriülese ühinemise kohta ning võimalust täiendada neid piiriülese jagunemise eeskirjadega“. Ettepaneku selle osa eesmärk on kehtestada piiriülest jagunemist reguleeriv uus õigusraamistik. Peamine eesmärk on lahendada piiriülese liikuvusega seotud probleemid, muutes piiratud vastutusega äriühingute jaoks piiriülese jagunemise lihtsamaks. Piiriülest jagunemist käsitlevate sätete eeskujuks on piiriülese ühinemise direktiiviga kehtestatud olemasolev raamistik ning siseriiklikku jagunemist reguleerivad õigusnormid. Õigusnorme on kohandatud, et võtta arvesse olukorda, kus äriühing jaguneb, erinevalt olukorrast, kus üks või mitu äriühingut annavad oma varad ja kohustused üle teisele äriühingule. Samal ajal on piiriülese jagunemise ühtlustatud korra eesmärgid sarnased piiriülese ümberkujundamise eesmärkidega: - anda äriühingutele võimalus nõuetekohaselt, tõhusalt ja tulemuslikult piiriüleselt jaguneda; - kaitsta sobival ja proportsionaalsel viisil kõige rohkem mõjutatud sidusrühmi, nagu töötajaid, võlausaldajaid ja aktsionäre. Kuna piiriülese jagunemise ja piiriülese ümberkujundamisega kaasnevad sarnased riskid, on ka jagunemise puhul vaja sellist struktureeritud ja mitmetasandilist menetlust, nagu on kavandatud ümberkujundamise jaoks. Selline menetlus tagab, et piiriülese jagunemise õiguspärasust kontrollivad kõikide asjaomaste faktide ja andmete alusel nii jaguneva äriühingu asukoha järgne pädev asutus kui ka omandavate äriühingute asukoha järgsed pädevad asutused. Sarnaselt ümberkujundamisega on selle menetluse puhul oluline, et see takistab piiriülest jagunemist, kui tehakse kindlaks, et tegemist on kuritarvitusega, nimelt juhtudel, kui tegemist on fiktiivse skeemiga, mille eesmärk on saada alusetu maksueelis või kahjustada põhjendamatult töötajate, võlausaldajate või vähemusliikmete seadusest või lepingust tulenevaid õigusi. Kuna olukorras, kus jagunev äriühing annab varad ja kohustused üle eri liikmesriikides asuvatele olemasolevatele äriühingutele, on kuritarvitamise ohu tõkestamine keeruline, otsustati praeguses etapis reguleerida ainult olukorda, kus piiriülesel jagunemisel luuakse uued äriühingud, mitte piiriülest jagunemist omandamise teel, st olukorda, kus äriühing annab varad ja kohustused üle mitmele olemasolevale äriühingule. Riigisiseselt (kus selliseid olukordi reguleerib kehtiv kord) hõlmab selline menetlus uurimist, kas sidusrühmade huvid on kaitstud ühes liikmesriigis, kuid piiriüleses olukorras on vaja kaasata mitu asutust eri liikmesriikidest. Alles pärast esimeste kogemuste saamist uute piiriülese jagunemise eeskirjade rakendamisel saab hinnata, kas direktiivi kohaldamisalasse peaks kuuluma ka piiriülene jagunemine omandamise teel. Sarnaselt piiriülese ümberkujundamisega hõlmaks menetluse esimene etapp piiriülese jagunemise otsuse projekti ettevalmistamist ning kahe sihipärase aruande (aktsionäridele ja töötajatele) koostamist, milles käsitletakse piiriülese jagunemise mõju neile. Lisaks sellele peaksid keskmise suurusega ja suured äriühingud esitama pädevale asutusele taotluse sõltumatu eksperdi nimetamiseks, kes kontrollib äriühingu koostatud otsuseprojekti ja aruannete õigsust. Sõltumatu eksperdi kirjalik aruanne on ka faktiline alus, mille põhjal pädev asutus hindab muu hulgas eelnimetatud kuritarvituse ohtu. Eksperdi aruanne avalikustatakse ja see ei tohi sisaldada äriühingult saadud konfidentsiaalset teavet. Otsuseprojekt ja aruanded tehakse avalikkusele kättesaadavaks ning mõjutatud sidusrühmad saavad esitada nende kohta märkusi. Seejärel võtab äriühingu üldkoosolek vastu otsuse, kas piiriülene jagunemine toimub või mitte. See otsus esitatakse koos asjaomase teabe ja dokumentidega jaguneva äriühingu asukohaliikmesriigi pädevale asutusele, kes otsustab, kas anda välja jagunemiseelne tõend või mitte. Kõnealuse asutuse tehtav kontroll koosneb kahest etapist, millest üks on kohustuslik ja teine valikuline. Esimene etapp kestab kuni üks kuu ja pädev asutus hindab selle jooksul, kas piiriülene jagunemine on seaduslik. Asutus kontrollib direktiivis ette nähtud pädevuse piires, kas kõik direktiivis ja siseriiklikus õiguses sätestatud piiriülese jagunemise tingimused on täidetud, sealhulgas kas äriühing on maksejõuline, kas vajalik enamus aktsionäre on jagunemise üldkoosolekul heaks kiitnud ning kas töötajate, vähemusaktsionäride ja võlausaldajate kaitse on tagatud. Samuti teeb asutus kindlaks, kas tegemist on fiktiivse skeemiga, mille eesmärk on saada alusetu maksueelis või kahjustada põhjendamatult töötajate, võlausaldajate või vähemusliikmete seadusest või lepingust tulenevaid õigusi. Kui asutusel ei ole ühe kuu möödudes vastuväiteid, annab ta välja jagunemiseelse tõendi; kui ühe kuu möödudes on selge, et piiriülene jagunemine on ebaseaduslik, keeldub asutus jagunemiseelse tõendi välja andmisest; kui asutusel on tekkinud tõsine kahtlus, et jagunemine võib olla ebaseaduslik, teatab ta jagunevale äriühingule, et ta teeb põhjaliku uurimise hindamaks, kas tegemist on eelnimetatud kuritarvitusega. Põhjalik uurimine tuleb lõpule viia ja lõplik otsus vastu võtta kahe kuu jooksul põhjaliku uurimise alustamisest. Kui sellise kontrolli järel antakse välja jagunemiseelne tõend, edastatakse see viivitamata omandavate äriühingute asukoha järgsete liikmesriikide pädevatele asutustele. Seejärel viivad pädevad asutused läbi kontrolli seoses menetluse selle osaga, mille suhtes kohaldatakse nende asjaomaseid õigusnorme. Omandavate äriühingute asukoha järgsete liikmesriikide pädevad asutused peavad tagama, et äriühingud vastavad vajaduse korral siseriikliku õiguse kohastele äriühingu asutamise tingimustele (näiteks kas äriühingu tegelik asukoht on tema territooriumil). Samuti peavad nad kontrollima, kas töötajate osalemise kord on seaduslikult kindlaks määratud. Pärast õiguspärasuse kontrolli kantakse jagunemine kõikidesse asjaomastesse ettevõtlusregistritesse. Kogu registritevaheline suhtlus toimub ettevõtlusregistrite omavahelise ühendamise süsteemi (BRIS) kaudu. Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev ettepanek täiendab ja muudab olemasolevaid liidu õigusnorme, mis on praegu kodifitseeritud direktiivis (EL) 2017/1132. Selle eesmärk on läbi vaadata kehtiv piiriülese ühinemise kord ning kehtestada äriühingutele sobiv ja selge õigusraamistik piiriüleseks jagunemiseks ja registrijärgse asukoha viimiseks üle piiri. Kavandatud õigusnormid on menetluslikult täielikult kooskõlas olemasolevate õigusnormidega, mille eesmärk on soodustada äriühingute piiriülest tegevust piiriülese ühinemise kaudu; sisuliselt on kavandatud õigusnormid täielikult kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 49–55 sätestatud asutamisvabaduse põhimõttega ning vajadusega kaitsta töötajaid, vähemusaktsionäre ja võlausaldajaid. Samuti on ettepanek kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 2157/2001 ette nähtud piiriülese liikuvuse eeskirjadega. Lisaks sellele on kavandatud õigusnormid kooskõlas lähenemisviisiga, mida on kasutatud direktiivis 2007/36/EÜ sätestatud liidu õigusnormides aktsionäride õiguste kohta ja määruses (EL) nr 2015/848 (maksejõuetusmenetluse kohta) sätestatud kohaldatava õiguse eeskirjades. Digitaalsete vahendite kasutamine ning eelkõige ümberkujundamist, ühinemist ja jagunemist käsitleva äriühingute teabe vahetamine ettevõtlusregistrite vahel ettevõtlusregistrite omavahelise ühendamise süsteemi (BRIS) kaudu on täielikult kooskõlas eesmärgiga digiteerida äriühinguõiguslikud menetlused digitaalse ühtse turu raames; ühtlasi täiendavad need digiteerimist käsitleva ettepaneku digiteerimiselemente, mille eesmärk on edendada digitaalseid vahendeid ja protsesse äriühingu kogu elutsükli jooksul. Kavandatud õigusnormid on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiviga 2009/38/EÜ Euroopa töönõukogu asutamise või töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise korra sisseseadmise kohta liikmesriigiülestes ettevõtetes või kontsernides (uuesti sõnastatud), nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiviga 98/59/EÜ kollektiivseid koondamisi käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiviga 2001/23/EÜ ettevõtjate, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiiviga 2002/14/EÜ, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses, ning peaksid neid õigusakte täiendama. Eelkõige võib kooskõlas direktiiviga 2001/23/EÜ kaitsta ka piiriüleses ühinemises või jagunemises osalevate äriühingute töötajate õigusi. Kavandatud õigusnormid peaksid andma töötajatele täiendava kaitse, tagades suurema läbipaistvuse ning töötajate parema teavitamise kavandatud piiriülese ümberkujundamise, ühinemise või jagunemise kohta. Lisaks sellele soodustab ettepanek äriühingute piiriülest liikuvust, ühtlustades võlausaldajate ja vähemusaktsionäride kaitse sisulised ja menetluslikud aspektid, mis omakorda elavdab piiriülest tegevust, suurendades õiguskindlust ja vähendades seega äriühingute kulusid, mis tulenevad kulukast õigusnõustamisest ning vajadusest järgida liikmesriikide ühtlustamata õigusnorme. Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev ettepanek aitab edukalt rakendada paljusid komisjoni algatusi, mille eesmärk on parandada ühtse turu toimimist, seda tugevdades ja õiglasemaks muutes, ning ehitada üles digitaalne Euroopa. Samuti toetab käesolev algatus Euroopa investeerimiskava, eelkõige selle kolmandat sammast, mis keskendub Euroopa ettevõtluskeskkonna parandamisele, kõrvaldades investeeringute regulatiivsed takistused nii liikmesriikide kui ka liidu tasandil; lisaks sellele toetab algatus kapitaliturgude liitu, muutes õigusraamistiku äriühingute jaoks selgemaks, sobivamaks ja tõhusamaks, et ergutada investeeringute tegemist Euroopas.

Samal ajal on käesolev algatus ka kooskõlas eesmärgiga luua tugevdatud ja õiglasem majandusliit ning selle Euroopa sotsiaalõiguste sambaga, eelkõige samba kaheksanda põhimõttega, milles on sätestatud mitu aluspõhimõtet ja õigust, et toetada õiglaseid ja hästi toimivat tööturge ja sotsiaalhoolekande süsteeme.Suurendades eelkõige läbipaistvust asjaomaste sidusrühmade, sealhulgas töötajate jaoks, aitab algatus otseselt rakendada põhimõtet, mille kohaselt töötajatel või nende esindajatel on õigus nõuda, et neid teavitatakse ja nendega konsulteeritakse õigel ajal nende jaoks olulistes küsimustes, eelkõige seoses ettevõtete ülemineku, ümberkorraldamise ja ühinemisega ning kollektiivse koondamisega. Algatus on kooskõlas eesmärgiga luua Euroopa Liidu õiglane ja tõhus äriühingute maksustamise süsteem.Nõukogu on viimastel aastatel võtnud äriühingu tulumaksu vältimise vastu võitlemiseks mitmesuguseid meetmeid. Nõukogu direktiiviga (EL) 2015/2376 on kehtestatud liikmesriikidevaheline kohustuslik automaatne teabevahetus maksualaste eelotsuste ja siirdehinna eelkokkulepete valdkonnas. Lisaks on nõukogu direktiiviga (EL) 2016/881 kehtestatud kohustuslik automaatne teabevahetus hargmaiste ettevõtete kontsernide poolt esitatavate riikidepõhiste aruannete kohta Nõukogu direktiiviga (EL) 2016/1164 on ette nähtud siseturu toimimist otseselt mõjutavate maksustamise vältimise viiside vastased eeskirjad , sealhulgas sätted, mis käsitlevad riigist lahkumisel tasumisele kuuluvat maksu, mille eesmärk on ennetada äriühingute poolt maksustamise vältimist varade ümberpaigutamisel. 13. märtsil 2018 saavutati nõukogus poliitiline kokkulepe seoses komisjoni ettepanekuga võtta vastu direktiiv, millega nähakse ette maksuplaneerimise skeemide kohustuslik avalikustamine vahendajate poolt ja mis võetakse eeldatavasti peatselt vastu. Parem piiriülene juurdepääs äriühingutega seotud teabele aitab eelkõige tagada kasumi õiglase maksustamise. Kaitsemeetmed, mis tõkestavad ümberkujundamise ja jagunemise menetluste kuritarvitamise fiktiivsete skeemide loomiseks eesmärgiga saada alusetu maksueelis, toetavad ELi jõupingutusi maksudest kõrvalehoidmise ja maksustamise vältimise vastu võitlemisel. Kuna käesoleva algatusega kehtestatakse selgemad ja ühtlustatumad eeskirjad, mille eesmärk on kaitsta äriühingute aktsionäre ja tõhustada piiriülese ümberkujundamise õiguspärasuse kontrolli, astutakse sellega ka täiendav samm selliste riskide maandamiseks, mida tekitavad organiseeritud kuritegelikud ühendused juriidiliste isikute, näiteks äriühingute loomisel ja nende kaudu äritegevuse teostamisel. Komisjon juhtis nendele riskidele tähelepanu oma 26. juuni 2017. aasta aruandes siseturgu mõjutavate ja piiriülese tegevusega seotud rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide hindamise kohta. Komisjon rõhutas selles aruandes ettevõttestruktuuride, näiteks äriühingute haavatavust seoses organiseeritud kuritegelike ühenduste ja terrorirühmituste sisseimbumise riskiga. Käesolev algatus täiendab edasipüüdlikke eeskirju, mis on juba kehtestatud vastavalt direktiivile (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ja mille kohaselt peaksid ettevõttestruktuurid avalikustama tegelikud tulusaajad isikutele, kes vastutavad rahapesu ja terrorismi rahastamise nõuete kohaldamise eest. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS Õiguslik alus Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklil 50, mis on õiguslik alus ELi pädevusele võtta meetmeid äriühinguõiguse valdkonnas. Eelkõige on artikli 50 lõike 2 punktis f sätestatud asutamisvabaduse piirangute järkjärguline kaotamine ning artikli 50 lõike 2 punktis g kooskõlastusmeetmed seoses äriühingute liikmete ja teiste sidusrühmade huvide kaitsega. Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Probleemide lahendamisel liidu tasandil, mitte liikmesriikide võetavate üksikmeetmetega, on selge lisaväärtus. Piiriülese ümberkujundamisel ja jagunemisel põhjustavad peamisi raskusi erinevad, vastuolus olevad või kattuvad siseriiklikud menetlusnormid ja võlausaldajate, töötajate ja vähemusaktsionäride kaitset (sh töötajate osalemist) käsitlevad eeskirjad ning ettevõtlusregistrite puudulik sidestamine. Kehtivad piiriülese ühinemise eeskirjad ei toimi tõhusalt eelkõige seetõttu, et võlausaldajate ja vähemusaktsionäride kaitset käsitlevad siseriiklikud õigusnormid on erinevad, vastuolus olevad või kattuvad, ettevõtlusregistrite sidestamine on puudulik ning liikmesriikide erinevatest õigusnormidest (nt raamatupidamiseeskirjadest) tulenevad muud ebakõlad või õiguskindlusetus. Selliste probleemide olemuse tõttu on nende lahendamiseks vaja liidu tasandi meetmeid. Üksikult tegutsevad liikmesriigid ei saaks rahuldavalt kõrvaldada takistusi, et saavutada piiriüleste tehingute tõhusam toimimine, sest siseriiklikud õigusnormid ja menetlused peavad piiriüleses olukorras toimimiseks ja piiriüleste tehingute soodustamiseks omavahel kokku sobima. Neid tõkkeid ei saa kõrvaldada ainult ELi toimimise lepingu artikli 49 vahetu kohaldamisega, sest iga tõkke puhul tuleks algatada rikkumismenetlus asjaomase liikmesriigi vastu ning paljude tõkete kõrvaldamiseks on vaja eelnevalt kooskõlastada siseriiklikud õigussüsteemid, sealhulgas seada sisse halduskoostöö. Seega tundub, et liidu tasandil meetmeid võtmata oleksid kättesaadavad ainult ühtlustamata siseriiklikud lahendused, nii et äriühingud (eelkõige VKEd) peaksid jätkuvalt toime tulema erinevate riiklike kordadega, mis raskendaks asutamisvabaduse tõhusat kasutamist, tagamata seejuures sidusrühmade piisavat kaitset, ning kaasnevad kulud mõjutaksid eeskätt äriühinguid, aga ka sidusrühmi, olgu need siis töötajad, võlausaldajad või vähemusaktsionärid. Kuigi töötajate, vähemusaktsionäride ja võlausaldajate sisulised kaitsetasemed sätestatakse ikkagi liikmesriigi tasandil, tuleb õiguskindluse ja tõhusa kaitse tagamiseks kehtestada piiriüleste tehingute suhtes kohaldatav menetlusraamistik ELi tasandil. Eeltoodut arvesse võttes on ELi sihipärane meede kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. Proportsionaalsus Proportsionaalsuse põhimõttega seoses tundub, et kavandatud õigusnormid on eesmärgi – kehtestada äriühingutele selged ja sobivad eeskirjad ning tagada sidusrühmade kaitse vastavalt mõjuhinnangus märgitule – saavutamiseks asjakohased. Mõjuhinnangus selgitatakse hinnatud variantide kulusid ja kasu äriühingutele, sidusrühmadele ja liikmesriikidele, võttes arvesse kõiki vajalikke asjaolusid, sealhulgas ühiskondlikku kasu ja poliitilist teostatavust. Kavandatud piiriülese ümberkujundamise menetluse tulemusena on näiteks kulude kokkuhoid hinnanguliselt 12 000–19 000 eurot tehingu kohta ja siseturul tegutsevad äriühingud säästavad viie aasta jooksul kokku 176–280 miljonit eurot. Näib, et kavandatud meetmed ei lähe eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale ning kavandatud meetmete positiivne mõju on võimalikust negatiivsest mõjust suurem (mõjuhinnangu punkt 6.3). Vahendi valik Äriühinguõiguslike tehingute õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 50, mille kohaselt peavad Euroopa Parlament ja nõukogu andma direktiive. Äriühinguõigust reguleerib liidu tasandil direktiiv (EL) 2017/1132. Seda direktiivi muudetakse ja täiendatakse käesoleva ettepanekuga, et tagada liidu äriühinguõiguse ühtsus ja järjepidevus. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Ettepanekuga kehtestatakse uus õigusraamistik, mis reguleerib piiratud vastutusega äriühingute piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise menetlusi.

Kooskõlas parema õigusloome nõuetega tehti hindamiskriteeriumide alusel kehtiva piiriülese ühinemise direktiivi järelhindamine. Hindamisel kasutati peamiste teabeallikatena piiriülese ühinemise direktiivi kohaldamise uuringut, mille välistöövõtja tegi komisjoni tellimusel, täiendavaid uuringuid ja kaht avalikku konsultatsiooni (2015. ja 2017. aastal), mille käigus koguti sidusrühmade arvamusi piiriülese ühinemise toimimise kohta. Analüüsi tulemusena anti piiriülese ühinemise direktiivile selle tõhususe, tulemuslikkuse, asjakohasuse, sidususe ja ELi lisaväärtuse poolest üldiselt positiivne hinnang. Piiriülese ühinemise direktiiv on kokkuvõttes oluliselt suurendanud piiriüleste ühinemiste arvu, mis on kooskõlas direktiivi eesmärgiga soodustada piiriülest ühinemist ja laiendada siseturu pakutavaid võimalusi. Hoolimata üldiselt positiivsest hinnangust tuvastati hindamisel teatavad probleemid, mis pärsivad direktiivi täielikku tõhusust ja tulemuslikkust. Peamised takistused tulenevad eelkõige võlausaldajate ja vähemusaktsionäride kaitset käsitlevate materiaalõiguse normide ühtlustamata jätmisest ning sellest, et direktiivis ei ole sätestatud kiirmenetlust (st lihtsustatud menetlust). Ettevõtlusregistrite laialdasem sidestamine suurendaks koostoimet ja seega sidusust muude äriühinguõigust käsitlevate õigusaktidega. Ettepanek on hinnanguga kooskõlas ja selle eesmärk on kõrvaldada piiriülest ühinemist käsitlevates kehtivates õigusnormides tuvastatud peamised puudused. Konsulteerimine sidusrühmadega Komisjon suhtles mõju hindamisel aktiivselt sidusrühmadega ja konsulteeris nendega põhjalikult. Konsultatsiooniprotsess hõlmas avalikku veebikonsultatsiooni, sidusrühmadega kohtumisi, sealhulgas arutelusid liikmesriikide ekspertidega, ja mitut uuringut. Nende meetoditega kogutud teavet võeti arvesse ettepaneku koostamisel. Komisjon korraldas 2012. aastal avaliku konsultatsiooni, et hinnata sidusrühmade peamisi huvisid seoses Euroopa äriühinguõigusega ning kindlaks määrata Euroopa äriühinguõiguse tulevased prioriteedid. Kokku saadi 496 vastust paljudelt eri sidusrühmadelt, sealhulgas ametiasutustelt, ametiühingutelt, kodanikuühiskonnalt, kutseorganisatsioonidelt, vabade elukutsete esindajatelt, investoritelt, ülikoolidelt, mõttekodadelt, konsultantidelt ja üksikisikutelt. Valdav osa sidusrühmadest keskendus ettevõtluskeskkonna parandamisele ja piiriülese liikuvuse soodustamisele. Samuti rõhutati võlausaldajate, aktsionäride ja töötajate kaitse tõhustamist piiriüleses olukorras ning äriühingute asutamise toetamist ja konkurentsi suuremat reguleerimist. 2013. aastal algatati põhjalikum avalik veebikonsultatsioon äriühingute registrijärgse asukoha piiriülese muutmise üle, et saada täpsemat teavet äriühingute kulude kohta registrijärgse asukoha viimisel välismaale ning mitmesuguse kasu kohta, mida liidu meede selles suhtes võiks anda. Kokku saadi 86 vastust ametiasutustelt, ametiühingutelt, kodanikuühiskonnalt, äriühingutelt, äriorganisatsioonidelt, üksikisikutelt ja ülikoolidelt, kes esindasid erinevaid ühiskonnakihte. Vastused saadi 20 ELi liikmesriigist ja ELi-välistest riikidest. Leiti, et enamik vastajaid, kes kaaluksid võimalust viia oma äriühing üle piiri, toetaks üldiselt ümberkujundamismenetluse kasutuselevõttu. Positiivse vastuse põhjustena nimetati majanduslikku kasu, kulude kokkuhoidu siseturul ja VKEde suuremaid võimalusi viia äriühing üle piiri. Lisaks sellele väitis vastajate 43 %ne enamus, et Euroopa Liidu Kohtu praktika ei ole seda küsimust piisavalt selgitanud. 2015. aastal algatati täiendav avalik konsultatsioon, mis keskendus piiriülesele ühinemisele ja jagunemisele ning mille tulemusena saadi 151 vastust. Vastajad toetasid üldjuhul uut piiriülese jagunemise menetlust, sest enamik uuringus osalejaid nimetas peamiste lahendamist vajavate probleemidena võlausaldajate kaitset, vähemusaktsionäride kaitset ja töötajate õiguste kaitset. Ligikaudu 72 % arvamust avaldanud vastajatest leidis, et piiriülest jagunemist käsitlevate õigusnõuete ühtlustamine aitaks ettevõtjaid ning soodustaks piiriülest tegevust, vähendades piiriülese jagunemisega otseselt seotud kulusid. Peamisteks lahendamist vajavateks probleemideks peeti menetlusküsimusi ja sidusrühmade kaitset. 68 % vastajatest nimetas piiriülese jagunemise peamise takistusena liidu normide puudumisest tingitud õiguskindlusetust ning 51 % vastajatest pidas suureks probleemiks praeguste menetluste kestust ja keerukust. Piiriülese ühinemise valdkonnas pooldas 88 % vastajatest võlausaldajate kaitse ühtlustamist ja 75 % neist toetas täielikku ühtlustamist. Valdav enamik leidis, et parimaks kaitseks on tagatis ning ühtlustada tuleks võlausaldaja kaitseperioodi alguskuupäev. Vähemusaktsionäride kaitse küsimuses pooldas ühtlustamist 66 %ne enamus ja 71 % neist toetas maksimaalset ühtlustamist. Täielikku ühtlustamist toetanutest leidsid 70 %, et vähemusaktsionäridele tuleks anda õigus piisava rahalise hüvituse korral osalusest loobuda. Lisaks sellel toetas 62 % vastajatest kiirmenetluse kasutuselevõttu. Viimane äriühinguõigust käsitlev avalik konsultatsioon algatati 2017. aastal. See kestis 2017. aasta 10. maist kuni 6. augustini. Kokku saadi 207 vastust. Eelseisvat algatust arvesse võttes soovis komisjon saada vastuseid üksikasjalikele küsimustele, mis käsitlesid liidu õigusraamistiku puudusi ja vastajate jaoks esmatähtsaid valdkondi. Konsultatsiooni tulemustest ilmnes nii liikmesriikide kui ka sidusrühmade laialdane toetus piiriülesele ümberkujundamisele, sest ligikaudu 85 % kõikidest vastajatest leidis, et seda küsimust peaks reguleerima liidu õigusakt. Mis puutub sidusrühmadesse, siis kõik ametiasutused nõustusid, et ümberkujundamist käsitlevate menetlusnormide puudumine takistab siseturu toimimist ja EL peaks selle probleemiga tegelema. Mitu ametiasutust väitis, et neile teeb asukoha küsimus rohkem muret kui sidusrühmade kaitsemehhanismid, ning kinnitas toetust ümberkujundamist käsitlevale algatusele, kui see lubaks äriühingutel viia üle oma tegelik asukoht tegelikul ärieesmärgil, mitte sõlmida pettuse eesmärgil tehinguid varifirmadega. Ümberkujundamismenetlust toetavate ettevõtjate rühmade osakaal oli sarnane seda toetavate ametiasutuste osakaaluga. Ligikaudu 44 % ettevõtjate rühmadest pidas seda ELi jaoks esmatähtsaks, 22 % tähtsaks ja 22 % vähetähtsaks. Ametiühingute ja notarite seas oli ümberkujundamist käsitlevate uute menetlusnormide toetus mõõdukas (seda pidas ELi jaoks vähetähtsaks vastavalt 74 % ja 79 %). Nii ametiühingud kui ka Euroopa Liidu Notariaatide Nõukogu (CNUE; notarite esindusorgan) olid varmad rõhutama, et äriühingutel peaks olema lubatud viia oma registrijärgne asukoht üle ainult siis, kui sellega koos viiakse üle ka tegelik asukoht, kusjuures ametiühingud rõhutasid lisaks, et töötajate teavitamiseks, nendega konsulteerimiseks ja nende osalemisõiguse tagamiseks on vaja horisontaalset õigusakti. Ka akadeemilised ringkonnad pooldasid üldiselt ümberkujundamismenetluse kasutuselevõttu. Mõned akadeemiliste ringkondade esindajad väitsid, et liikmesriikidel peaks olema võimalus kindlaks määrata enda nõuded, mida tunnustatakse nende õiguses, ning tõepoolest ka see, kas nad nõuavad tegeliku asukoha üleviimist. Väideti, et võimalikult palju tuleks kasutada digiteerimist (st teabe avaldamisel ja äriregistrite vahelises suhtluses). Teised soovitasid, et liikmesriigid peaksid saama ümberkujundamist tõkestada ainult väga erandlikel juhtudel avalikust huvist lähtudes. Seoses piiriülese ühinemisega tõi enamik 2017. aasta konsultatsioonis osalenud sidusrühmi välja samad probleemsed küsimused, mida nimetati ka 2015. aasta konsultatsiooni käigus: võlausaldajate kaitse, vähemusaktsionäride kaitse ja töötajate õiguste kaitse. Enamik 2017. aasta konsultatsioonile vastanud riigiasutusi leidis, et piiriülest ühinemist käsitlevate kehtivate õigusnormidega on probleeme ja need probleemid takistavad siseturu toimimist, kuigi erineval määral. Arvamused selle kohta, kui tähtsaks tuleks pidada ELi algatust olemasolevate õigusnormide muutmiseks, olid erinevad. Seoses kaitsemeetmetega olid kõik vastanud riigiasutused arvamusel, et tegeleda tuleks võlausaldajate kaitsega, samal ajal kui 70 % leidis, et tegeleda tuleks ka vähemusaktsionäride kaitsega. 80 % pidas tähtsaks võlausaldajate kaitse menetluslike ja sisuliste aspektide ühtlustamist ning 50 % seda, et vähemusaktsionärid saaksid ühinemist tõkestada ja aktsiate asendamist vaidlustada. Ka 2017. aasta konsultatsiooni käigus vastanud äriorganisatsioonid toetasid üldiselt vajadust muuta piiriülese ühinemise direktiivi. Äriorganisatsioonide tõstatatud küsimused puudutasid õigusnormide lihtsustamist (kiirmenetlust), võlausaldajate ja vähemusaktsionäride kaitset käsitlevate normide ühtlustamist, töötajate kaitset käsitlevate normide lihtsustamist ja ühinemismenetluse notariaalse kinnitamise nõude (mis kehtib teatavates liikmesriikides) kaotamist. Piiriülese ühinemise eeskirjade muutmist toetasid ka ametiühingud. Nende peamine mureküsimus oli aga töötajate kaitse tugevdamine parema teavitamise ja konsulteerimise ning suuremate osalemisõiguste kaudu. Notarid olid seevastu valdavalt arvamusel, et kehtiv direktiiv toimib väga hästi, ega näinud vajadust uute ELi meetmete järele selles valdkonnas. Piiriülese jagunemise puhul toetasid kõik konsultatsioonile vastanud ametiasutused piiriülese jagunemise uusi eeskirju ning 40 % pidas algatust selles valdkonnas ELi jaoks esmatähtsaks. Äriorganisatsioonid toetasid kindlalt uusi õigusnorme, sest 44 % neist pidas seda esmatähtsaks ja 26 % tähtsaks. Notarid väljendasid uuele algatusele mõõdukat toetust. Ametiühingud suhtusid jagunemisse töötajatele kaasnevate ohtude tõttu väga kahtlevalt, kuid märkisid siiski, et kui liikmesriigid otsustavad jagunemist pooldada, tuleks töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise eeskirju karmistada. Üldise märkusena väitis enamik piiriülese jagunemise uut menetlust pooldanud vastajaid, et menetlus peaks täpselt järgima kehtivas piiriülese ühinemise direktiivis sätestatut. Sidusrühmade arvamust küsiti ka paljude kohtumiste käigus. Äriühinguõiguse eksperdirühmas (CLEG) algas äriühinguõiguse paketti käsitlev konsultatsiooniprotsess 2012. aastal. CLEGi kohtumistel keskenduti aastatel 2012–2014 äriühinguõiguse ja äriühingu üldjuhtimise 2012. aasta tegevuskavale ning 2015. ja 2016. aastal digiteerimise küsimustele. 2017. aastal toimus kolm CLEGi kohtumist, kus arutati konkreetselt äriühinguõiguse paketi asjaomaseid küsimusi (nimelt digiteerimist ning piiriülest ühinemist, jagunemist ja ümberkujundamist). Nende kohtumiste käigus palus komisjon liikmesriikide ekspertidel avaldada arvamust konkreetsete küsimuste kohta.

2017. aastal kutsus komisjon CLEGi kohtumistele peale liikmesriikide ekspertide ka sidusrühmade esindajad, kes olid esile kerkinud 2013., 2015. ja 2017. aasta avalike konsultatsioonide käigus. Sidusrühmad esindasid ettevõtjaid, töötajaid ja õiguspraktikuid. Sidusrühmad juhtisid tähelepanu piiriüleste tehingute soodustamise vajadusele, kuid märkisid siiski, et äriühingute liikmete, töötajate ja võlausaldajate huvide kaitseks tuleks võtta piisavaid kaitsemeetmeid. Üldiselt toetati laialdaselt piiriülese ümberkujundamise algatust, kuid tingimusel, et kehtestatakse piisavad kaitsemeetmed. Seoses ühinemisega toetasid liikmesriikide esindajad üldiselt algatust, kuigi märgiti, et konkreetse lahenduse leidmiseks on vaja põhjalikumaid arutelusid. Ükski sidusrühm ei olnud küll piiriülese ühinemise eeskirjade muutmise vastu, kuid nad hindasid selle tähtsust erinevalt. Seoses piiriülese jagunemisega pooldasid liikmesriikide esindajad üldiselt algatust, kuigi tundub, et konkreetseid lahendusi – eelkõige erinevatest õigustavadest tulenevaid lahendusi – tuleb veel arutada. Kõik sidusrühmad, välja arvatud ametiühingud, leidsid üldiselt, et piiriülese jagunemise uus menetlus oleks väga vajalik ning see peaks täpselt järgima kehtivas piiriülese ühinemise direktiivis sätestatut. Sidusrühmade arvamust küsiti peale CLEGi kohtumiste ka kahepoolsete kohtumiste käigus. Neil kohtumistel rõhutasid ametiühingute esindajad, et tähtis on säilitada töötajate osalemisõigused ning äriühingud peaksid asukoha üle viima ainult tõelisel eesmärgil, vältides seega varifirmade loomist piiriüleste tehingute kaudu. Äriorganisatsioonide esindajad toetasid kindlalt äriühingute liikuvust soodustavat algatust. Ettepanekus käsitletakse kõige tähtsamaid sidusrühmade nimetatud küsimusi. Kuna aga sidusrühmade arvamused kõnealuste küsimuste konkreetse lahendamise kohta olid erinevad, püütakse ettepanekus leida õiglane tasakaal nende arvamuste vahel. Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Komisjoni töö toetamiseks loodi 2014. aasta mais mitteametlik äriühinguõiguse eksperdirühm (ICLEG), kes tegeleb äriühinguõiguse küsimustega. Eksperdirühma kuulusid kõrgelt kvalifitseeritud ja kogenud teadlased ja äriühinguõigusega tegelevad õiguspraktikud mitmest liikmesriigist. Komisjon kasutas ka 2017. aastal tehtud uuringu tulemusi; selle uuringu raames analüüsiti registrijärgse asukoha üle piiri viimise ja äriühingute piiriülese jagunemisega seotud konkreetseid küsimusi. Lisaks sellele kogus komisjon ekspertidelt tagasisidet mitmel konverentsil, sealhulgas 2017. aasta septembris Eestis Tallinnas korraldatud 21. Euroopa äriühinguõiguse ja äriühingu üldjuhtimise konverentsil „Digitaalselt piire ületades“ ning Euroopa äriühinguõigust ja äriühingu üldjuhtimist käsitleval iga-aastasel konverentsil, mis toimus 2017. aasta oktoobris Saksamaal Trieris. Mõjuhinnang Õiguskontrollikomitee vaatas digiteerimise, piiriüleste tehingute ja äriühinguõiguse kollisiooninormide mõju hindamise aruande läbi 11. oktoobril 2017. 13. oktoobril 2017 andis õiguskontrollikomitee negatiivse arvamuse. Arvamuses esitatud soovitusi käsitleti mõjuhinnangu muudetud versioonis, mis esitati komiteele 20. oktoobril 2017. Õiguskontrollikomitee andis 7. novembril 2017 reservatsioonidega positiivse arvamuse. Seoses kohaldamisalaga, mis määrab kindlaks, millist liiki äriühingute suhtes piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise ühtlustatud norme ja menetlusi ning piiriülese ühinemise muudetud norme kohaldatakse, selgitati mõjuhinnangus, miks piiriülese ühinemise normide praegune kohaldamisala (st piiratud vastutusega äriühingud) on kõikide piiriüleste tehingute jaoks kõige tõhusam lahendus, hoolimata üleskutsetest laiendada kohaldamisala ühingutele ja ühistutele. Seda seepärast, et olemasolevate andmete põhjal kasutavad muud kui piiratud vastutusega äriühingud piiriülese ühinemise norme väga vähe. Piiriüleses ühinemises osalevatest ühendavatest äriühingutest 66 % ja ühinevatest äriühingutest 70 % olid osaühingud ning ühendavatest äriühingutest 32 % ja ühinevatest äriühingutest 28 % olid aktsiaseltsid. Peale selle põhjustaks kohaldamisala laiendamine probleeme seoses liidu äriühinguõiguse ja raamatupidamiseeskirjadega, mida kohaldatakse ainult piiratud vastutusega äriühingute suhtes. Seoses piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise uute menetlusnormide kehtestamisega võrreldi mõjuhinnangus piiriülest ümberkujundamist ja jagunemist käsitlevate menetlusnormide puudumise nullvarianti (lähtestsenaarium) esimese variandiga, mille puhul kehtestatakse äriühingute otsest piiriülest ümberkujundamist ja jagunemist võimaldavad ühtlustatud ELi menetlused. Menetlusnormide puudumine muudab piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise väga keeruliseks, kui mitte võimatuks. Siseriiklikud piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise menetlused on kehtestatud ainult vähestes liikmesriikides ning sageli ei ole need üksteisega kooskõlas. Seepärast peavad äriühingud kasutama kulukaid kaudseid menetlusi ning kohaldama analoogia korras piiriülese ühinemise direktiivi ja Euroopa Liidu Kohtu praktikat (juhul kui õiguspraktikud ja ettevõtlusregistrid on kohtupraktikaga tuttavad). Piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise uute menetlusnormide kehtestamine muudaks olukorra äriühingute jaoks palju selgemaks ning vähendaks oluliselt nende äriühingute kulusid, kes soovivad end piiriüleselt ümber kujundada või jaguneda. See annaks suurema selguse ka liikmesriikide ettevõtlusregistritele, et teha täpselt kindlaks ajahetk, mil äriühingu saab kanda sihtliikmesriigi ettevõtlusregistrisse ja kustutada lähteliikmesriigi ettevõtlusregistrist, eesmärgiga vältida sellist olukorda, nagu tekkis kohtuasjas Polbud. Seoses vähemusaktsionäride ja -osanike kaitsega võrreldi mõjuhinnangus vähemusaktsionäride kaitse olemasolevaid eeskirju puudutavat nullvarianti (lähtestsenaarium) esimese ja teise variandiga. Esimene variant tähendaks ühtlustatud normide kehtestamist kogu ühtsel turul. See põhineks piiriülese ühinemise normidel, kuid lisaks nähakse ette normide ühtlustamine. Eelistatud teise variandi puhul nähakse ette esimese variandiga sarnased ühtlustatud normid, kuid liikmesriigid saaksid kehtestada täiendavaid kaitsemeetmeid. Selle variandi korral oleks vähemusaktsionäride kaitse kõige paremini kohandatud. Kuigi teine variant võib põhjustada äriühingutele teatavaid kulusid seoses nõuete täitmise tagamisega, vähendaks see oluliselt äriühingute kulusid ja koormust võrreldes lähtestsenaariumiga ning tagaks suurema õiguskindluse, vähendaks õigusnõustamise vajadust ja võimaldaks seega äriühingutel kulusid kokku hoida võrreldes lähtestsenaariumiga. Eelistatud teine variant tagab parima tasakaalu kulude vähendamise, kõrgetasemelise kaitse ja liikmesriikide paindliku tegutsemise võimaluse vahel. Seoses võlausaldajate kaitsega võrreldi mõjuhinnangus nullvarianti (lähtestsenaarium), mille kohaselt olemasolevaid piiriülese ühinemise norme ei muudeta ega kehtestata piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise käigus võlausaldajate kaitset käsitlevaid ELi eeskirju, esimese variandiga, mis näeb ette võlausaldajate kaitse ühtlustatud normide kehtestamise, ja teise variandiga, mille puhul nähakse ette esimese variandiga sarnased ühtlustatud normid, kuid liikmesriigid saaksid kehtestada täiendavaid kaitsemeetmeid. Eelistatud teine variant tagaks parima tasakaalu kulude vähendamise, kõrgetasemelise kaitse ja liikmesriikide paindliku tegutsemise võimaluse vahel. Nii esimene kui ka teine variant vähendaks oluliselt äriühingute kulusid ja koormust võrreldes lähtestsenaariumiga, sest võlausaldajate kaitset käsitlevad ühtlustatud normid tagaksid suurema õiguskindluse ja vähendaksid õigusnõustamise vajadust piiriüleste tehingute korral. Esimese variandi puhul oleks äriühingute kulude kokkuhoid suurim; teise variandi korral võib kokkuhoid olla väiksem, sest liikmesriigid saavad kehtestada täiendavad kaitsemeetmed, mille järgimine võib olla mõnede äriühingute jaoks kulukas või koormav (nt vajadus anda kõikidele võlausaldajatele tagatis). Võlausaldajate kaitse valdkonnas tagaks teine variant terviklikuma ja sihipärasema kaitse kui esimene variant, sest liikmesriikidele jäetakse võimalus hinnata võlausaldajate kaitse siseriiklikke eripärasid ja kehtestada rohkem kaitsemeetmeid. Seoses töötajate teavitamise, nendega konsulteerimise ja nende osalemisega võrreldi mõjuhinnangus võimalust kohaldada piiriülese ühinemise direktiivis sätestatud kehtivaid töötajate osalemise eeskirju (lähtestsenaarium) esimese variandiga, mille kohaselt kohaldatakse piiriülese ühinemise korral töötajate juhtivorganites osalemist käsitlevaid olemasolevaid eeskirju ka piiriülese jagunemise ja ümberkujundamise puhul, ning teise variandiga, mis tähendab kehtivate piiriülese ühinemise eeskirjade sihipärast muutmist, nähes samal ajal töötajate kaitseks ette erimeetmed seoses tajutavalt suuremate riskidega piiriülese jagunemise ja ümberkujundamise korral. Eelistatud teine variant koosneb mitmest osast, mis peaksid koostoimes tagama töötajate vajaliku kaitse. Kaitsemeetmed hõlmaksid uut eriaruannet, mille äriühingu juhatus peab koostama kõikide piiriüleste tehingute kohta, kirjeldades piiriülese ühinemise mõju töökohtadele ja töötajate olukorrale, ning kuritarvitamise vastast eeskirja, mille kohaselt äriühing ei saaks kolme aasta jooksul piiriülese tehingu toimumisest teha järgmist piiriülest või siseriiklikku tehingut, mis kahjustaks töötajate osalemise süsteemi. See eeskiri põhineb kehtivatel piiriülese ühinemise normidel, kuid seda kohandatakse, nii et see hõlmaks mitte ainult järgnevaid riigisiseseid ümberkujundamisi, ühinemisi või jagunemisi, vaid ka muid piiriüleseid ja riigisiseseid tehinguid. Selle variandi kohaselt kehtestatakse ka erinormid, mis käsitlevad läbirääkimisi piiriülese jagunemise ja ümberkujundamise korral. Mõjuhinnangus analüüsiti nende sihipäraste muudatuste kulusid ja kasu ning leiti, et töötajate parem kaitse ja sellega kaasnev positiivne mõju ühiskonnale kaaluvad üles vähesed täiendavad nõuete täitmisega seotud kulud, mida äriühingud võivad kanda seoses aruande koostamisega. Mõjuhinnangus uuriti ka küsimust, kuidas käsitleda kuritarvitamise ohtu, sealhulgas varifirmade üha laiemat kasutamist kuritarvitamise eesmärgil, näiteks tööstandardite või sotsiaalkindlustusmaksete vältimiseks ja agressiivseks maksuplaneerimiseks. Avalike konsultatsioonide käigus soovisid teatavad sidusrühmad, eelkõige ametiühingud, lahendada probleemi selliselt, et piiriüleselt ümberkujundatav äriühing peab viima sihtliikmesriiki nii registrijärgse asukoha kui ka peakontori. Euroopa Kohtu hiljutises otsuses kohtuasjas Polbud, mis tehti pärast avalikke konsultatsioone, sedastatakse siiski asutamisvabaduse kehtimist olukorras, kus üle piiri viiakse ainult registrijärgne asukoht. Seetõttu ei saa sellist lahendust ette näha. Mõjuhinnangus võrreldi seega ühtlustatud normide puudumise nullvarianti (lähtestsenaarium) esimese variandiga, mis näeb ette normid ja menetlused, mille kohaselt liikmesriigid peavad iga juhtumi korral eraldi hindama, kas asjaomane piiriülene ümberkujundamine kujutab endast fiktiivset skeemi, mille eesmärk on saada alusetu maksueelis või kahjustada põhjendamatult töötajate, vähemusaktsionäride või võlausaldajate õigusi. Eelistatud esimene variant aitab otseselt võidelda normidest kõrvalehoidmise vastu ning seega kuritarvitamise või pettuse eesmärgil varifirmade kasutamise vastu. Lähtestsenaariumiga võrreldes oleks esimene variant selle menetluse osa, mis võimaldab äriühingutel end piiriüleselt ümber kujundada, ning seetõttu ei oleks nõuete täitmisega seotud täiendavad kulud konkreetselt seotud võimaliku fiktiivse skeemi hindamisega. Liikmesriigid aga peavad need õigusnormid üle võtma ja neid rakendama, millega kaasneksid teatavad haldus- ja organisatsioonilised kulud. Esimene variant tõhustaks sidusrühmade kaitset. Sidusrühmad saaksid esitada oma seisukohad kogu menetluse jooksul ja lõpptulemusena kaitseks see neid olukorra eest, kus pettusega tegelevad äriühingud hoiavad normidest kõrvale. Mõjuhinnangus analüüsiti ka kollisiooninormidega seotud variante. Eelistatud variandiks oli õigusakt, millega ühtlustatakse asjaomased õigusnormid – eelkõige seoses ühendava teguriga – äriühingu asutamise koha alusel ning millele lisanduvad täiendavad erinormid, mis viitavad tegeliku asukoha järgsele õigusele ja mida kohaldatakse ainult ELis asutatud äriühingute suhtes. Kollisiooninorme käsitleva konkreetse õigusakti ettepanekut otsustati praegu siiski mitte esitada, kuna kavandatud õigusakt piiriülese ümberkujundamise, ühinemise ja jagunemise kohta käsitleb juhtumeid, mille puhul on selgust kõige rohkem vaja, nimelt piiriüleses olukorras olevate piiratud vastutusega äriühingute suhtes kohaldatava õigusega seotud konkreetseid küsimusi. Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Ettepaneku eesmärk on tuua ettevõtjatele ühtsel turul lihtsustamise kaudu märkimisväärset kasu, soodustades äriühingute piiriülest liikuvust. Piiriülest ümberkujundamist ja jagunemist reguleerivate ühiste normide tervikliku paketi loomine aitab ühtlustada ja lihtsustada menetlusi ning vähendada äritegevuse kulusid, mis tulenevad koostatavate dokumentide liigist ja sisust, erinevatest menetlustest ja nendega seotud tähtaegadest või muudest täiendavatest nõuetest. Töötajate osalemist ning liikmete ja võlausaldajate kaitset käsitlevad kavandatud normid suurendavad õiguskindlust ja asjaomaste tehingute prognoositavust. Piiriülest jagunemist ja ümberkujundamist käsitlevad uued ühised normid võimaldavad eeldatavasti säästa 12 000–37 000 eurot (jagunemine) ja 12 000–19 000 eurot (ümberkujundamine), olenevalt äriühingute suurusest ja asjaomastest liikmesriikidest. Piiriülest ühinemist käsitleva olemasoleva ELi õigusraamistiku kavandatud muudatused lihtsustavad äriühingute piiriülest ühinemist reguleerivaid norme ning vähendavad kulusid ja halduskoormust uue ühise ja ühtlustatud menetluse kaudu. Liikmete ja võlausaldajate kaitset käsitlevad kavandatud normid ning avalikustamisnormid suurendavad õiguskindlust ja prognoositavust. Kulude vähenemisel ja menetluste lihtsustamisel on eriti positiivne mõju mikro- ja väikeettevõtjatele.

Ettepanekuga ette nähtud teabevahetus toimub keskregistrite, äriregistrite ja äriühingute registrite omavahelise ühendamise olemasoleva süsteemi (BRIS) kaudu. Seetõttu ei ole konkreetseid infotehnoloogilisi muudatusi ette nähtud. Põhiõigused Käesoleva algatuse raames kavandatud õigusnormid tagavad Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õiguste ja põhimõtete täieliku järgimise ning aitavad kaasa mitme sellise õiguse rakendamisele. Algatuse peamine eesmärk on eelkõige soodustada asutamisõiguse kasutamist kõikides liikmesriikides vastavalt harta artikli 15 lõikele 2 ning tagada kodakondsuse alusel diskrimineerimise keelu järgimine (artikli 21 lõige 2). Algatusega püütakse toetada ettevõtlusvabadust kooskõlas liidu õiguse ning siseriiklike õigusaktide ja tavadega (artikkel 16). See toetab ka artiklis 17 sätestatud õigust omandile, nähes ette kaitsemeetmed aktsionäride jaoks. Kuigi käesoleva ettepanekuga kehtestatakse äriühingutele eeskirjad äriühinguõiguse raames, toetab see ka töötajate õigust olla ettevõttes informeeritud ja ära kuulatud (harta artikkel 27), suurendades äriühingute piiriüleste tehingute läbipaistvust töötajate jaoks. Kooskõlas harta artikliga 8 tagatakse ka isikuandmete kaitse. 4.MÕJU EELARVELE Suuri kulusid ei tuvastatud. Ettepanekuga kaasnevad eelkõige riigiasutustele kulud, mis on seotud õigusnormide kehtestamisega liikmesriigi tasandil (ettevalmistamine, konsulteerimine, vastuvõtmine, olemasolevate õigusnormide kohandamine) ja kontrollimenetluste sisseseadmisega. Piiriülese ümberkujundamise ja jagunemise puhul on mõju suurem liikmesriikides, kus piiriülesed menetlused puuduvad, kui neis, kus sellised menetlused on olemas ja neid peab ainult kohandama. ELi eelarvele mõju puudub. 5.MUU TEAVE Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Komisjon abistab liikmesriike kavandatud õigusnormide ülevõtmisel ja teostab järelevalvet nende rakendamise üle. Selleks teeb komisjon tihedat koostööd riigiasutustega, näiteks liikmesriikide äriühinguõiguse spetsialistidega äriühinguõiguse eksperdirühma (CLEG) raames. Komisjon võib sellega seoses anda abi ja nõu (nt korraldades rakendamist käsitlevaid õpitubasid või pakkudes nõustamist kahepoolsel alusel). Järelevalve raames analüüsitakse äriühingute piiriüleste tehingute suundumusi, tuginedes ettevõtlusregistrite omavahelise ühendamise süsteemi (BRIS) kaudu edastatud piiriülese ümberkujundamise, ühinemise ja jagunemise teadetele, piiriülese ümberkujundamise kulude kohta võimaluse korral kogutud teabele ning sellele, kas ja kuivõrd on sidusrühmad ja sidusrühmade ühendused rahul oma õiguste kaitsega asjaomaste piiriüleste tehingute käigus. Samuti jälgitakse Euroopa Liidu Kohtu praktikat selles valdkonnas. Sidusrühmadelt vajaliku teabe kogumiseks saadab komisjon sidusrühmadele küsimustikud või korraldab konkreetsed uuringud. Kavandatud meetmete mõju uurimiseks ja eesmärkide saavutamise kontrollimiseks tuleks teha hindamine. Selle korraldab komisjon, tuginedes järelevalve käigus ja vajaduse korral asjaomastelt sidusrühmadelt kogutud teabele. Hindamisaruanne tuleks välja anda pärast piisavate kogemuste saamist kavandatud meetme kohaldamisel. Järelevalve ja hindamise teostamiseks teabe esitamine ei tohiks põhjustada asjaomastele sidusrühmadele ebavajalikku halduskoormust. Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul) Ettepanekuga muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2017. aasta direktiivi (EL) 2017/1132 äriühinguõiguse teatavate aspektide kohta. Selle keeruka direktiivi nõuetekohase rakendamise tagamiseks on vajalik selgitav dokument, näiteks vastavustabelite kujul. Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Piiriülene ümberkujundamine Artikkel 86a: artiklis kirjeldatakse selle ettepaneku kohaldamisala, millega kehtestatakse osaühingute ja aktsiaseltside piiriülest ümberkujundamist reguleeriv liidu õigusraamistik. Artikkel 86b: artikkel sisaldab mõisteid. Piiriülese ümberkujundamise mõiste põhineb Euroopa Kohtu praktikal ning tähendab äriühingul lähteliikmesriigis olnud õigusliku vormi muutmist sihtliikmesriigi õiguslikuks vormiks.

Artikkel 86c: artiklis on sätestatud piiriülese ümberkujundamise tingimused, nende kontrollimine ja kohaldatav õigus. Selles on eelkõige sätestatud tingimus, et äriühingud, kelle suhtes on algatatud maksejõuetusmenetlus või muu sarnane menetlus, ei saa ennast direktiivi kohaselt piiriüleselt ümber kujundada. Vastavalt Euroopa Kohtu praktikas sätestatud üldisele põhimõttele, et liidu õigusega ei saa põhjendada õiguste kuritarvitamist, ei saa ümberkujundamiseks luba anda, kui pärast konkreetse juhtumi hindamist ning selle kõiki asjaomaseid fakte ja asjaolusid arvesse võttes on kindlaks tehtud, et tegemist on fiktiivse skeemiga, mille eesmärk on saada alusetu maksueelis või kahjustada ebaseaduslikult töötajate, võlausaldajate või liikmete seadusest või lepingust tulenevaid õigusi. Artikkel 86d: artiklis on sätestatud miinimumteave, mis tuleb esitada piiriülese ümberkujundamise otsuse projektis, mis tehakse avalikult kättesaadavaks kõikidele asjaomasest tehingust huvitatud isikutele. Otsuseprojektis tuleb esitada teave äriühingu õigusliku vormi muutmise ja ümberkujundamise tulemusel loodava äriühingu kohta, aga ka asjaomastele sidusrühmadele, eelkõige aktsionäridele, võlausaldajatele ja töötajatele pakutava kaitse kohta. Artiklis rõhutatakse otsuseprojekti tähtsust, kuid muudetakse selle koostamine ka võimalikult lihtsaks, andes äriühingutele võimaluse koostada otsuseprojekt peale asjaomaste liikmesriikide ametliku keele või ametlike keelte ka keeles, mida kõige sagedamini kasutatakse äritehingutes; seega võivad liikmesriigid määrata, milline keeleversioon on lahknevuste korral otsustav. Artikkel 86e: artiklis on sätestatud nõue koostada aktsionäride jaoks aruanne, milles selgitatakse üksikasjalikult piiriülese ümberkujundamise eesmärki, äriühingu kavasid ja aktsionäridele ette nähtud kaitsemeetmeid. Aruanne peab eelkõige sisaldama teavet selle kohta, kuidas ümberkujundamine mõjutab äriühingu tegevust ja huve, aktsionäride huve ja nende kaitseks võetavaid meetmeid. Aruanne peab olema kättesaadav ka töötajatele. Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega võib aruandest loobuda, kui sellega on nõus kõik äriühingu liikmed. Artikkel 86f: artikli kohaselt peab äriühing koostama aruande, milles käsitletakse piiriüleselt ümberkujundatava äriühingu töötajate jaoks olulisi küsimusi. Aruandes selgitatakse piiriülese ümberkujundamise mõju töötajatele. Aruanne tehakse kättesaadavaks töötajate esindajatele või esindajate puudumisel töötajatele endile. Lisaks selgitatakse selles sättes, et aruande esitamine ei mõjuta kehtivaid teavitus- ja konsultatsioonimenetlusi, mis on õigustikus juba ette nähtud. Artikkel 86g: artikkel käsitleb uurimist, mille teeb sõltumatu ekspert. Piiriülese ümberkujundamise otsuse projektis ja juht- või haldusorgani aruannetes esitatud teabe õigsust peab hindama pädeva asutuse nimetatud sõltumatu ekspert. Aruanne peab sisaldama ka kogu asjaomast teavet äriühingu ja kavandatud piiriülese ümberkujundamise kohta, et pädev asutus saaks muu hulgas hinnata, ega tehingu puhul ei ole tegemist fiktiivse skeemiga. Lisaks sellele on artiklis sätestatud asjaomane menetlus, ajakava ja eksperdi pädevus, sealhulgas konfidentsiaalse teabe kaitse. Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega on mikro- ja väikeettevõtjad vabastatud sõltumatu eksperdi aruande koostamise nõudest. Artikkel 86h: artiklis on sätestatud piiriülese ümberkujundamise otsuse projekti ja sõltumatu eksperdi aruande avalikustamise kord – need peaksid olema tasuta avalikult kättesaadavad. Samal ajal tuleb avalikustamisel lisada märkus, millega kutsutakse äriühingu liikmeid, võlausaldajaid ja töötajaid esitama oma märkused. Avalikustamisnõuded tagavad asjaomaste sidusrühmade kaitseks viivitamatu juurdepääsu lepinguprojektile. Artiklis on sätestatud põhimõte, et otsuseprojekt avalikustatakse ettevõtlusregistris, mis on sidusrühmade jaoks kõige tavalisem teabe hankimise allikas. Liikmesriigid võivad lubada äriühingutel avaldada otsuseprojekti oma veebisaidil, kuid sellisel juhul tuleb kõige olulisem teave ikkagi avalikustada ettevõtlusregistris. Artikliga nähakse ette liikmesriikide võimalus avaldada otsuseprojekt täiendavalt ametlikus väljaandes ja võtta selle eest tasu. Avalikustatavale teabele juurdepääsu lihtsustamiseks peavad piiriülese ümberkujundamise otsuse projekt, teade ja sõltumatu eksperdi aruanne olema üldsusele tasuta kättesaadavad. Avalikustamise eest võetav tasu ei tohi ületada teenuse halduskulusid. Artikkel 86i: artiklis on sätestatud, et üldkoosolek peab piiriülese ümberkujundamise otsuse projekti heaks kiitma. Sarnane nõue on kehtestatud piiriülese ühinemise puhul. Liikmesriigid võivad sätestada nõude, et otsuseprojekt tuleb heaks kiita kvalifitseeritud häälteenamusega; nõutav häälteenamus ei tohi siiski olla suurem kui piiriülese ühinemise puhul. Artikkel 86j: artiklis on sätestatud aktsionäride kaitsemeetmed ning piiriülese ümberkujundamise vastu olevate aktsionäride õigus osalusest loobuda. See puudutab nii piiriülese ümberkujundamise vastu hääletanud aktsionäre kui ka neid, kes ümberkujundamisega ei nõustu, kuid kellel puudub hääleõigus. Äriühing, ülejäänud aktsionärid või kolmandad isikud peaksid asjaomaste liikmete taotlusel omandama nende aktsiad piisava hüvituse eest. Kui aktsionär leiab, et pakutud rahaline hüvitus ei ole piisav, on tal õigus vaidlustada hüvituse summa lähteliikmesriigi kohtus. Artikkel 86k: artiklis on sätestatud mitmesugused võlausaldajate kaitsemeetmed. Liikmesriigid võivad ette näha, et ümberkujundatav äriühing peab piiriülese ümberkujundamise otsuse projektile lisama kinnituse, et ümberkujundamine ei mõjuta tema suutlikkust täita kohustused kolmandate isikute ees ning et võlausaldajaid ei kahjustata. Samuti on võlausaldajatel õigus taotleda pädevalt haldus- või kohtuasutuselt piisavate kaitsemeetmete kehtestamist. Ametiasutused kohaldavad vaidlustatavat eeldust, et võlausaldajaid ei kahjustata, kui sõltumatu eksperdi aruandes leitakse, et võlausaldajate kahjustamine ei ole mõistlikult tõenäoline, või kui äriühing annab õiguse esitada nõue selle algses väärtuses kas kolmandast isikust tagatise andja või ümberkujundatud äriühingu vastu, tingimusel et nõude saab anda samasse kohtusse nagu algse nõude. Samuti selgitatakse artiklis, et võlausaldajate kaitse sätted ei piira avaliku sektori asutuste nõuete rahuldamist või tagamist käsitlevate siseriiklike õigusnormide kohaldamist.

Artikkel 86l: artiklis käsitletakse töötajate osalemist ümberkujundatava äriühingu juhtimises juhul, kui tehing ohustab osalemisõiguste kaitset. Põhimõtteliselt peab äriühing järgima sihtliikmesriigi asjaomaseid õigusnorme, välja arvatud juhul, kui selle liikmesriigi õiguses ei ole sätestatud töötajate samal tasemel osalemine äriühingu juht- või järelevalveorganites. Artiklit kohaldatakse ka juhul, kui töötajate arv on suurem kui neli viiendikku lähteliikmesriigis õiguses sätestatud künnisest, millest algab töötajate osalemisõigus vastavalt direktiivi 2001/86/EÜ artiklile 2, või töötajate arvust sõltumata, kui sihtliikmesriigi töötajate osalemist käsitlevad eeskirjad ei näe ette samal tasemel osalemist. Sellisel juhul peab äriühing alustama töötajatega läbirääkimisi, et kindlaks määrata nende osalemine. Läbirääkimised on kohustuslikud ja nende tulemusel sõlmitakse töötajate osalemist käsitlev erikokkulepe või kui kuue kuu jooksul kokkuleppele ei jõuta, kohaldatakse direktiivi 2001/86/EÜ lisas (eelkõige selle 3. osa punktis a) sätestatud töötajate osalemise standardeeskirju. Kooskõlas direktiiviga 2001/86/EÜ peavad läbirääkimised algama niipea kui võimalik pärast ümberkujundamise otsuse projekti avalikustamist. Järgnevate tehingute, näiteks ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise korral peab äriühing säilitama töötajate osalemisõiguse vähemalt kolme aasta jooksul. Äriühing on kohustatud teavitama oma töötajaid läbirääkimiste tulemustest. Artiklid 86m ja 86n: need artiklid reguleerivad piiriülese ümberkujundamise õiguspärasuse hindamist lähteliikmesriigi pädeva asutuse poolt. See liikmesriik hindab, kas piiriülene ümberkujundamine on läbi viidud asjaomastes siseriiklikes õigusnormides sätestatud menetluse kohaselt. Eeskirjad põhinevad Euroopa äriühingute jaoks määruses (EÜ) nr 2157/2001 sätestatud põhimõtetel ja piiriülese ühinemise normidel. Lähteliikmesriigi pädev asutus hindab, kas äriühing on menetluse ametlikult lõpule viinud, ning teeb ka kindlaks, kas kavandatud ümberkujundamine kujutab endast eespool nimetatud fiktiivset skeemi. Kui ametiasutusel on tõsised kahtlused, et piiriülese ümberkujundamise puhul võib tegemist olla fiktiivse skeemiga, võib ta teha põhjaliku hindamise. Artiklis 86o on sätestatud riiklike pädevate asutuste poolt ümberkujundamiseelse tõendi välja andmise või sellest keeldumise kohta tehtud otsuste läbivaatamise kord. Samuti käsitletakse artiklis sellise otsuse kättesaadavaks tegemist ühendamissüsteemi kaudu ning ümberkujundamiseelse tõendi edastamist sihtliikmesriigile digitaalsete sidevahendite abil. Artikkel 86p reguleerib piiriülese ümberkujundamise õiguspärasuse kontrolli sihtliikmesriigis. Selle liikmesriigi ametiasutus kontrollib eelkõige asutamisnõuete täitmist ja vajaduse korral töötajate osalemist käsitlevate läbirääkimiste tulemusi. Artikkel 86q käsitleb registrisse kandmise avalikustamise korda ja registrisse kantavat teavet. Registrid peaksid vahetama teavet registrisse kandmise kohta automaatselt, et lähteliikmesriik saaks kohe võtta meetmeid äriühingu kustutamiseks enda ettevõtlusregistrist. Artiklis 86r on sätestatud, et piiriülene ümberkujundamine jõustub päevast, mil ümberkujundatud äriühing kantakse sihtliikmesriigi registrisse. Artikkel 86s: artiklis kirjeldatakse piiriülese ümberkujundamise tagajärgi. Artikkel 86 t: artiklis on sätestatud, et liikmesriigid peaksid kehtestama sõltumatu eksperdi vastutust käsitlevad eeskirjad. Artikkel 86u: piiriülese ümberkujundamise kehtivust ei saa vaidlustada, kui ümberkujundamisel järgiti piiriülese ümberkujundamise menetlust. Piiriülene ühinemine

Artiklit 119 muudetakse, et lisada mõiste „piiriülene ühinemine“, mis tähendab äriühingute vahelist tehingut, mille käigus ühendatav äriühing annab uusi aktsiaid emiteerimata kõik oma varad ja kohustused üle ühendavale äriühingule. Selline tehing kuulub artikli kohaldamisalasse, kui ühinevate äriühingute omanik on sama isik või kõikide ühinevate äriühingute omanike struktuur jääb pärast tehingu toimumist samaks. Artikli 120 kohaldamisala laiendatakse, et see hõlmaks rohkem olukordi, kus äriühingud ei kuulu direktiivi kohaldamisalasse, näiteks kui on algatatud lõpetamis-, likvideerimis- või maksejõuetusmenetlus või maksed on peatatud. Artiklit 121 muudetakse, jättes välja viited võlausaldajate kaitsele ja vähemusaktsionäride kaitsele, sest see ühtlustatakse artiklitega 126a ja 126b. Artiklit 122 muudetakse, täpsustades, et piiriülese ühinemise lepingu ühises projektis tuleb ka ette näha rahaline hüvitus liikmetele, kes hääletasid ühinemise vastu, ning võlausaldajatele ettenähtud kaitsemeetmed. Lisaks sellele on artiklis sätestatud piiriülese ühinemise lepingu ühise projekti koostamisel kasutatavad keeled. Lisatakse uus artikkel 122a, millega kehtestatakse eeskirjad selle kuupäeva kindlaksmääramise kohta, millest alates käsitletakse ühinevate äriühingute tehinguid raamatupidamisarvestuses. Muudetud artiklis 123 on vaikimisi reeglina sätestatud ühise lepinguprojekti avalikustamine ettevõtlusregistrites, kuhu on kantud ühinevad äriühingud. Teise võimalusena saavad liikmesriigid vabastada äriühingud ettevõtlusregistris avalikustamise kohustusest, kui äriühingud avaldavad lepinguprojekti oma veebisaidil ja täidavad seejuures teatavad tingimused. Viimasel juhul peavad äriühingud avalikustama ettevõtlusregistris konkreetse teabe. Põhimõtteliselt peavad äriühingud saama esitada vajaliku teabe täielikult interneti kaudu, ilma et oleks vaja füüsiliselt riigiasutusse kohale minna, välja arvatud tõelise pettusekahtluse korral. Juurdepääs sellisele teabele peab olema tasuta. Lisaks sellele võivad liikmesriigid avaldada ühise lepinguprojekti ametlikus väljaandes ning sellisel juhul esitab asjaomase teabe ametlikule väljaandele riiklik register (põhimõte, et andmed tuleb esitada ainult üks kord). Muudetud artiklis 124 täpsustatakse, et ühineva äriühingu liikmetele suunatud aruandes tuleb selgitada piiriülese ühinemise mõju tulevasele äritegevusele ja juhatuse strateegilisele plaanile ning samuti äriühingu liikmetele. Peale selle tuleb aruandes selgitada aktsiate asendussuhet ning kirjeldada hindamisega seotud eriprobleeme ja teatavatele liikmetele kättesaadavaid õiguskaitsevahendeid. Aruanne peab olema kättesaadav ka töötajatele. Aruandest võib loobuda, kui sellega on nõus kõik ühinevate äriühingute liikmed. Uues artiklis 124a on sätestatud, et kõik ühinevad äriühingud peavad esitama töötajatele aruande, millise käsitletakse küsimusi, mis on piiriülese ühinemisega seoses töötajate jaoks olulised. Töötajate esindajatel või esindajate puudumisel töötajatel endil on õigus avaldada oma arvamust. Arvamus tuleb esitada aktsionäridele ja lisada aruandele. Uues artiklis 126a on sätestatud liikmete kaitsemeetmed. Artikliga kehtestatakse ühinemise vastu olevate liikmete õigus osalusest loobuda. See puudutab nii piiriülese ühinemise vastu hääletanud liikmeid kui ka neid, kes ühinemisega ei nõustu, kuid kellel puudub hääleõigus. Äriühing, ülejäänud liikmed või äriühinguga kokkuleppel kolmandad isikud peavad omandama osalusest loobumise õigust kasutavate liikmete aktsiad piisava rahalise hüvituse eest. Kuna piiriülest ühinemist käsitlevates kehtivates normides on juba sätestatud sõltumatu eksperdi nimetamine (artikkel 125), vaatab see ekspert ka läbi, kas rahaline hüvitus on piisav. Kui liikmed leiavad, et pakutud rahaline hüvitus on ebapiisav, on neil õigus nõuda siseriiklikus kohtus selle ümberarvutamist. Samuti on äriühingusse jääda soovivatel liikmetel õigus vaidlustada aktsiate asendussuhe, mida tuleb selgitada ja põhjendada artiklis 124 osutatud aruandes. Uues artiklis 126b on sätestatud võlausaldajate kaitsemeetmed. Esiteks võivad liikmesriigid nõuda, et ühineva äriühingu juht- või haldusorgan on kohustatud kinnitama, et nad ei ole teadlikud ühestki põhjusest, mis takistaks ühinemise tulemusel tekkival äriühingul oma kohustusi täita. Teiseks on võlausaldajatel, kes ei ole rahul neile ühinemislepingu projektis pakutud kaitsega, õigus taotleda pädevalt asutuselt piisavate kaitsemeetmete kehtestamist. Ametiasutused kohaldavad siiski vaidlustatavat eeldust, et piiriülene ühinemine ei kahjusta võlausaldajaid, kui äriühing annab õiguse esitada nõue selle algses väärtuses (kolmandast isikust tagatise andja või ühinemise tulemusena tekkiva äriühingu vastu) samasse kohtusse nagu algse nõude või kui võlausaldajatele avalikustatud sõltumatu eksperdi aruandes kinnitatakse, et äriühing suudab võlausaldajate nõuded rahuldada. Võlausaldajate kaitse sätted ei piira avaliku sektori asutuste nõuete rahuldamist või tagamist käsitlevate siseriiklike õigusnormide kohaldamist. Muudetud artiklites 127 ja 128 on sätestatud, et äriühingud peavad saama esitada kogu teabe ja kõik dokumendid, mis on vajalikud ühinemiseelse tõendi välja andmiseks ja piiriülese ühinemise õiguspärasuse kontrollimiseks, täielikult internetipõhiselt. Lisaks sellele on nendes artiklites sätestatud, et ühinemiseelne tõend edastatakse ettevõtlusregistrite omavahelise ühendamise süsteemi (BRIS) kaudu liikmesriigi ametiasutusele, kes kontrollib piiriülese ühinemise õiguspärasust. Samuti on sätestatud, et ühinemiseelset tõendit / ühinemiseelseid tõendeid tuleb aktsepteerida ühinemiseelsete toimingute ja vorminõuete nõuetekohase täitmise lõpliku tõendina. Tõelise pettusekahtluse korral saavad liikmesriigid nõuda füüsilist kohaleilmumist pädevasse asutusse. Artiklit 131 muudetakse, selgitades, et ühendatava äriühingu või ühinevate äriühingute kõik varad ja kohustused hõlmavad kõiki lepinguid, võlgu, õigusi ja kohustusi. Artiklit 132 muudetakse, laiendades lihtsustatud vorminõudeid olukorrale, kus piiriüleselt ühinevad äriühingud, mille aktsiad kuuluvad kõik ühele isikule. Lisaks sellele on juhuks, kui üheski ühinevas äriühingus ei nõuta üldkoosoleku toimumist, artiklis 132 sätestatud piiriülese ühinemise lepingu ühise projekti ja ühinevate äriühingute juht- või haldusorgani aruannete avaldamise konkreetne tähtpäev. Artikli 133 lõiget 7, milles on sätestatud, et kolme aasta jooksul pärast piiriülest ühinemist ei saa äriühing läbi viia järgmist piiriülest või siseriiklikku ühinemist, mille tulemusel kahjustataks töötajate osalemise süsteemi, muudetakse, et see hõlmaks mitte ainult siseriiklikku ühinemist, vaid kõiki võimalikke järgnevaid siseriiklikke tehinguid (st ühinemist, jagunemist ja ümberkujundamist). Lisaks sellele muudetakse artiklit 133, lisades äriühingu kohustuse teatada oma töötajatele, kas äriühing kavatseb kohaldada standardeeskirju või alustada töötajatega läbirääkimisi. Viimasel juhul peab äriühing teavitama töötajaid läbirääkimiste tulemustest. Lisatakse uus artikkel 133a, mis puudutab sõltumatu eksperdi tsiviilvastutust käsitlevaid liikmesriikide eeskirju. Piiriülene jagunemine Artiklis 160a on sätestatud osaühingute ja aktsiaseltside piiriülest jagunemist reguleeriva ettepaneku kohaldamisala.

Artikkel 160b sisaldab mõisteid. Järjepidevuse tagamiseks äriühinguõiguse valdkonnas kehtiva liidu õigustikuga kohaldatakse piiriülest jagunemist käsitleva õigusraamistiku sätteid samade äriühingute suhtes nagu piiriülest ümberkujundamist käsitlevaid sätteid. Artiklis 160c on sätestatud sellel peatüki kohaldamise täiendavad piirangud. Artiklis 160d on sätestatud piiriülese jagunemise tingimused, nende kontrollimine ja kohaldatav õigus. Eelkõige on artiklis sätestatud tingimus, et äriühingud, kelle suhtes on algatatud maksejõuetusmenetlus või muu sarnane menetlus, ei saa käesoleva direktiivi kohaselt piiriüleselt jaguneda. Vastavalt Euroopa Kohtu praktikas sätestatud üldisele põhimõttele, et liidu õigusega ei saa põhjendada õiguste kuritarvitamist, ei saa jagunemiseks luba anda, kui pärast konkreetse juhtumi hindamist ning selle kõiki asjaomaseid fakte ja asjaolusid arvesse võttes on kindlaks tehtud, et tegemist on fiktiivse skeemiga, mille eesmärk on saada alusetu maksueelis või kahjustada ebaseaduslikult töötajate, võlausaldajate või liikmete seadusest või lepingust tulenevaid õigusi. Artikkel 160e: artiklis on sätestatud miinimumteave, mis tuleb esitada piiriülese jagunemise lepingu projektis, mis tehakse avalikult kättesaadavaks kõikidele asjaomasest tehingust huvitatud isikutele. Lepinguprojektis tuleb esitada järgmine teave: jagunev äriühing, tema registrijärgne asukoht, aktsiate jagunemine omandavates äriühingutes, aktsiate asendussuhe, varade ja kohustuste jagunemine omandavate äriühingute vahel ning asjaomastele sidusrühmadele, eelkõige aktsionäridele, võlausaldajatele ja töötajatele pakutav kaitse. Artiklis rõhutatakse lepinguprojekti tähtsust, kuid muudetakse selle koostamine ka võimalikult lihtsaks, andes äriühingutele võimaluse koostada lepinguprojekt peale asjaomaste liikmesriikide ametliku keele või ametlike keelte ka keeles, mida kõige sagedamini kasutatakse äritehingutes; sellisel juhul võivad liikmesriigid määrata, milline keeleversioon on lahknevuste korral otsustav. Artiklis 160f on sätestatud eeskirjad selle kuupäeva kindlaksmääramise kohta, millest alates käsitletakse jaguneva äriühingu tehinguid raamatupidamisarvestuses omandavate äriühingute tehingutena. Artikkel 160 g: artiklis on sätestatud nõue koostada aktsionäride jaoks aruanne, milles selgitatakse üksikasjalikult jagunemise eesmärki, äriühingu kavasid ja aktsionäride kaitsemeetmeid. Aruanne peab eelkõige sisaldama teavet selle kohta, kuidas jagunemine mõjutab äriühingu tegevust ja huve, aktsionäride huve ja nende kaitseks võetavaid meetmeid. Aruanne peab olema kättesaadav ka töötajatele. Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega võib aruandest loobuda, kui sellega on nõus kõik äriühingu liikmed. Artikkel 160h: artikli kohaselt peab äriühing koostama aruande, milles käsitletakse piiriüleselt jaguneva äriühingu töötajate jaoks olulisi küsimusi. Aruandes kirjeldatakse ja hinnatakse jagunemise mõju töötajate töölepingute tingimustele. Aruanne tehakse kättesaadavaks töötajate esindajatele või esindajate puudumisel töötajatele endile. Lisaks selgitatakse selles sättes, et aruande esitamine ei mõjuta kehtivaid teavitus- ja konsultatsioonimenetlusi, mis on õigustikus juba ette nähtud. Artikkel 160i käsitleb uurimist, mille teeb sõltumatu ekspert. Piiriülese jagunemise lepingu projektis ja juht- või haldusorgani aruannetes esitatud teabe õigsust peab hindama pädeva asutuse nimetatud sõltumatu ekspert. Aruanne peab sisaldama ka kogu asjaomast teavet äriühingu ja kavandatud piiriülese jagunemise kohta, et pädev asutus saaks muu hulgas hinnata, ega tehingu puhul ei ole tegemist fiktiivse skeemiga. Lisaks sellele on artiklis sätestatud asjaomane menetlus, ajakava ja eksperdi pädevus, sealhulgas konfidentsiaalse teabe kaitse. Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega on mikro- ja väikeettevõtjad vabastatud sõltumatu eksperdi aruande koostamise nõudest. Artikkel 160j: artiklis on sätestatud piiriülese jagunemise lepingu projekti ja sõltumatu eksperdi aruande avalikustamise kord – need peaksid olema tasuta avalikult kättesaadavad. Samal ajal tuleb avalikustamisel lisada märkus, millega kutsutakse äriühingu liikmeid, võlausaldajaid ja töötajaid esitama oma märkused. Avalikustamisnõuded tagavad asjaomaste sidusrühmade kaitseks viivitamatu juurdepääsu lepinguprojektile. Artiklis on sätestatud põhimõte, et lepinguprojekt avalikustatakse ettevõtlusregistris, mis on sidusrühmade jaoks kõige tavalisem teabe hankimise allikas. Liikmesriigid võivad lubada äriühingutel avaldada lepinguprojekti oma veebisaidil, kuid sellisel juhul tuleb kõige olulisem teave ikkagi avalikustada ettevõtlusregistris. Artikliga nähakse ette liikmesriikide võimalus avaldada lepinguprojekt täiendavalt ametlikus väljaandes ja võtta selle eest tasu.

Avalikustatavale teabele juurdepääsu lihtsustamiseks peavad piiriülese jagunemise lepingu projekt, teade ja sõltumatu eksperdi aruanne olema üldsusele tasuta kättesaadavad. Avalikustamise eest võetav tasu ei tohi ületada teenuse halduskulusid. Artikkel 160k: artiklis on sätestatud, et piiriülese jagunemise lepingu projekti peab heaks kiitma jaguneva äriühingu üldkoosolek. Sarnane nõue on kehtestatud piiriülese ühinemise puhul. Liikmesriigid võivad sätestada nõude, et otsuseprojekt tuleb heaks kiita kvalifitseeritud häälteenamusega; nõutav häälteenamus ei tohi siiski olla suurem kui piiriülese ühinemise puhul. Artiklis 160l on sätestatud aktsionäride kaitsemeetmed ning piiriülese jagunemise vastu olevate aktsionäride õigus osalusest loobuda. See puudutab nii piiriülese jagunemise vastu hääletanud aktsionäre kui ka neid, kes jagunemisega ei nõustu, kuid kellel puudub hääleõigus. Äriühing, ülejäänud aktsionärid või äriühinguga kokkuleppel kolmandad isikud peavad omandama osalusest loobumise õigust kasutavate liikmete aktsiad piisava rahalise hüvituse eest. Sõltumatu ekspert kontrollib, kas rahaline hüvitus on piisav. Kui aktsionär leiab, et pakutud rahaline hüvitus ei ole piisav, on tal õigus vaidlustada hüvituse summa lähteliikmesriigi kohtus. Samuti on äriühingusse jääda soovivatel liikmetel õigus vaidlustada aktsiate asendussuhe, mida tuleb selgitada ja põhjendada artiklis 160g osutatud aruandes. Artiklis 160m on sätestatud võlausaldajate kaitsemeetmed. Liikmesriigid võivad ette näha, et jagunev äriühing peab piiriülese jagunemise lepingu projektile lisama kinnituse, et jagunemine ei mõjuta tema suutlikkust täita kohustused kolmandate isikute ees ning et võlausaldajaid ei kahjustata. Samuti on võlausaldajatel õigus taotleda pädevalt haldus- või kohtuasutuselt piisavate kaitsemeetmete kehtestamist. Ametiasutused kohaldavad vaidlustatavat eeldust, et võlausaldajaid ei kahjustata, kui sõltumatu eksperdi aruandes leitakse, et võlausaldajate kahjustamine ei ole mõistlikult tõenäoline, või kui äriühing annab õiguse esitada nõue selle algses väärtuses kas kolmandast isikust tagatise andja või ümberkujundatud äriühingu vastu, tingimusel et nõude saab anda samasse kohtusse nagu algse nõude. Võlausaldajate kaitse sätted ei piira avaliku sektori asutuste nõuete rahuldamist või tagamist käsitlevate siseriiklike õigusnormide kohaldamist. Artikkel 160n käsitleb töötajate osalemist piiriüleses jagunemises osalevate äriühingute juht- või järelevalveorganites, kui piiriülene jagunemine ohustab olemasolevaid osalemisõigusi jagunevas äriühingus. Põhimõtteliselt peab töötajate osalemine omandavates äriühingutes toimuma kooskõlas nende liikmesriikide asjaomaste õigusnormidega, kus kõnealused äriühingud registrisse kantakse, välja arvatud juhul, kui nende liikmesriikide õiguses ei ole sätestatud töötajate samal tasemel osalemine äriühingu juht- või järelevalveorganites nagu jagunevas äriühingus. Artiklit kohaldatakse ka juhul, kui töötajate arv on suurem kui neli viiendikku jaguneva äriühingu asukohaliikmesriigi õiguses sätestatud künnisest, millest algab töötajate osalemisõigus vastavalt direktiivi 2001/89/EÜ artiklile 2, või töötajate arvust sõltumata, kui omandavate äriühingute asukohaliikmesriikide töötajate osalemist käsitlevad eeskirjad ei näe ette samal tasemel osalemist. Sellisel juhul peab äriühing alustama töötajatega läbirääkimisi, et kindlaks määrata nende osalemine omandavates äriühingutes. Läbirääkimised on kohustuslikud ja nende tulemusel sõlmitakse töötajate osalemist käsitlev erikokkulepe või kui kuue kuu jooksul kokkuleppele ei jõuta, kohaldatakse direktiivi 2001/86/EÜ lisas (eelkõige selle 3. osas) sätestatud töötajate osalemise standardeeskirju. Kooskõlas direktiiviga 2001/86/EÜ peavad läbirääkimised algama niipea kui võimalik pärast piiriülese jagunemise lepingu projekti avalikustamist. Järgnevate tehingute, näiteks ühinemise, jagunemise või ümberkujundamise korral peab omandav äriühing säilitama töötajate osalemisõiguse vähemalt kolme aasta jooksul. Äriühing on kohustatud teavitama oma töötajaid läbirääkimiste tulemustest. Artiklid 160o ja 160p: need artiklid reguleerivad piiriülese jagunemise õiguspärasuse hindamist selle liikmesriigi pädeva asutuse poolt, mille õigust kohaldatakse jaguneva äriühingu suhtes. See liikmesriik hindab, kas piiriülene jagunemine on läbi viidud asjaomastes siseriiklikes õigusnormides sätestatud menetluse kohaselt. Eeskirjad põhinevad Euroopa äriühingute jaoks määruses (EÜ) nr 2157/2001 sätestatud põhimõtetel ja piiriülese ühinemise normidel. Kõnealuse liikmesriigi pädev asutus hindab, kas äriühing on menetluse ametlikult lõpule viinud, ning teeb ka kindlaks, kas kavandatud jagunemine kujutab endast eespool nimetatud fiktiivset skeemi. Kui ametiasutusel on tõsised kahtlused, et piiriülese jagunemise puhul võib tegemist olla fiktiivse skeemiga, peaks ta tegema põhjaliku hindamise. Artiklis 160q on sätestatud riiklike pädevate asutuste poolt ümberkujundamiseelse tõendi välja andmise või sellest keeldumise kohta tehtud otsuste läbivaatamise kord. Samuti käsitletakse sellise otsuse kättesaadavaks tegemist ühendamissüsteemi kaudu ning jagunemiseelse tõendi edastamist sihtliikmesriigile digitaalsete sidevahendite abil. Nendes artiklites on ka ette nähtud digitaalne suhtlus ettevõtlusregistrite vahel, et vahetada pädevate asutuste tehtud otsuseid. Artikkel 160r reguleerib piiriülese jagunemise õiguspärasuse kontrolli kõikides asjaomastes liikmesriikides. Omandavate äriühingute asukoha järgsed ametiasutused kontrollivad eelkõige asutamisnõuete täitmist ja vajaduse korral töötajate osalemist käsitlevate läbirääkimiste tulemusi.

Artiklis 160s on sätestatud jagunemise registrisse kandmise kord ja teave, mis tuleb teha avalikult kättesaadavaks. Registrid vahetavad teavet registrisse kandmise kohta automaatselt ettevõtlusregistrite omavahelise ühendamise süsteemi kaudu. Artikkel 160 t: piiriülese jagunemise jõustumise kuupäev määratakse kindlaks jaguneva äriühingu asukohaliikmesriigi õiguses. Artikkel 160u: selles sättes kirjeldatakse piiriülese jagunemise tagajärgi. Artikkel 160v: artiklis on sätestatud, et liikmesriigid peaksid kehtestama sõltumatu eksperdi vastutust käsitlevad eeskirjad. Artikkel 160w: piiriülese jagunemise kehtivust ei saa vaidlustada, kui jagunemisel järgiti piiriülese jagunemise menetlust. Aruandlus ja läbivaatamine Artikkel 3: artiklis on sätestatud komisjoni kohustus hinnata käesolevat direktiivi ning käesoleva direktiiviga hõlmamata piiriülese jagunemise liike käsitlevate eeskirjade kehtestamise teostatavust. Liikmesriigid toetavad aruande koostamist asjaomaste andmete esitamisega. 2018/0114 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse direktiivi (EL) 2017/1132 seoses äriühingute piiriülese ümberkujundamise, ühinemise ja jagunemisega (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 50 lõikeid 1 ja 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2017/1132 reguleerib piiratud vastutusega äriühingute piiriülest ühinemist. Need õigusnormid on oluline samm ühtse turu toimimise parandamisel äriühingute jaoks ja asutamisvabaduse kasutamisel. Hindamine näitab siiski, et äriühingute piiriülest ühinemist reguleerivaid norme on vaja muuta. Lisaks on asjakohane sätestada äriühingute piiriülest ümberkujundamist ja jagunemist reguleerivad normid. (2)Asutamisvabadus on üks liidu õiguse aluspõhimõtteid. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 49 teisele lõigule, mida tõlgendatakse koostoimes ELi toimimise lepingu artikliga 54, hõlmab äriühingute asutamisvabadus muu hulgas õigust asutada ja juhtida selliseid äriühinguid asukohaliikmesriigi õigusaktides sätestatud tingimustel. Euroopa Liidu Kohtu tõlgenduse kohaselt hõlmab see liikmesriigi õigusaktide alusel asutatud äriühingu õigust kujundada end ümber äriühinguks, mille suhtes kohaldatakse teise liikmesriigi õigust, juhul kui on täidetud selle teise liikmesriigi õigusaktides sätestatud tingimused ja eelkõige kriteerium, mille viimane on kehtestanud äriühingu sidumiseks oma siseriikliku õiguskorraga. (3)Kuna liidu õigust ei ole ühtlustatud, on selle seose määratlemine, mille alusel määratakse kindlaks äriühingule kohaldatav siseriiklik õigus, vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 54 iga liikmesriigi pädevuses. ELi toimimise lepingu artiklis 54 käsitletakse sellise seose loomise alusena võrdselt äriühingu registrijärgset asukohta, juhatuse asukohta ja peamist tegevuskohta. Nagu kohtupraktikas on selgitatud, kui liikmesriik, kus äriühing uuesti asutatakse (nimelt sihtliikmesriik), nõuab äriühingult selleks, et teda saaks lugeda asutatuks selle liikmesriigi siseriiklike õigusnormide alusel, seosena ainult registrijärgse asukoha üleviimist, ei välista asjaolu, et üle viiakse ainult registrijärgne asukoht (kuid mitte juhatuse asukoht või peamine tegevuskoht), seega iseenesest ELi toimimise lepingu artiklis 49 sätestatud asutamisvabaduse kohaldamist. Piiriülesel ühinemisel, ümberkujundamisel ja jagunemisel äriühingule konkreetse õigusliku vormi valimine või asukohaliikmesriigi valimine on ühtsel turul ELi toimimise lepinguga tagatud asutamisvabaduse kasutamise lahutamatu osa. (4)Kohtupraktika selline areng on avanud äriühingutele ühtsel turul uued võimalused eesmärgiga soodustada majanduskasvu, tõhusat konkurentsi ja tootlikkust. Samal ajal peab äriühingute jaoks sisepiirideta ühtse turu eesmärk olema ka kooskõlas Euroopa integratsiooni teiste eesmärkidega, nagu sotsiaalkaitse (eelkõige töötajate kaitse), võlausaldajate kaitse ning aktsionäride kaitse. Kuna konkreetselt piiriülest ümberkujundamist käsitlevaid õigusnorme ei ole ühtlustatud, püüavad liikmesriigid saavutada neid eesmärke paljude erinevate õigusnormide ja haldustavade abil. Seetõttu tuleb äriühingutel, kes soovivad end piiriüleselt ümber kujundada, toime tulla mitmesuguste õiguslike ja praktiliste probleemidega, kuigi piiriülene ühinemine on juba või