·võrdsed võimalused kõigi ELi turul tegutsevate äriühingute jaoks. Määrusega on ette nähtud, et väljaspool ELi asuvate äriühingute suhtes tuleb kohaldada samasuguseid norme nagu ELis asuvate äriühingute suhtes, kui väljaspool ELi asuvad äriühingud pakuvad liidus isikuandmetega seotud kaupu või teenuseid või jälgivad füüsiliste isikute käitumist liidus. Väljaspool ELi asuvad äriühingud, kes tegutsevad ühtsel turul, peavad teatavatel tingimustel nimetama oma esindaja ELis, kelle poole saavad kodanikud ja ametiasutused pöörduda lisaks välismaal asuvale äriühingule või selle asemel;

·ühtlustatud õigusraamistik, mis aitab õigusnorme ELi digitaalse ühtse turu huvides ühetaoliselt kohaldada. See tähendab, et ettevõtjad ja äriühingud lähtuvad oma tegevuses ühtsest normistikust ning lõpetatakse praegune olukord, kus eri liikmesriigid rakendavad andmekaitsedirektiivi eri viisil. Selleks et tagada määruse ühetaoline ja järjepidev kohaldamine kõigis liikmesriikides, võetakse kasutusele ühtse kontaktpunkti mehhanism;

Määruses järgitakse andmekaitsedirektiivis kasutatud lähenemisviisi, ent muudetakse andmekaitsenormid ELi kahekümneaastasele andmekaitseraamistikule ja asjaomasele kohtupraktikale tuginedes selgemaks ja ajakohastatakse neid. Lisaks sisaldab määrus mitmesuguseid uusi elemente, millega tugevdatakse füüsiliste isikute õigusi ning avatakse ettevõtjatele ja äriühingutele uusi võimalusi. Need elemendid on järgmised:

Möödunud kahel aastal on kõik sidusrühmad alates riikide haldus- ja andmekaitseasutustest ning lõpetades vastutavate töötlejate ja volitatud töötlejatega võtnud hulga meetmeid tagamaks, et uue andmekaitseraamistikuga kaasnevate muutuste tähtsus ja ulatus oleks kõigile selge ning et kõik osalised oleksid uue raamistiku kohaldamiseks valmis. Kuna 25. maiks kavandatud tähtaeg läheneb, peab komisjon vajalikuks võtta kokku seni tehtud töö ja teha kindlaks, mida tuleks veel teha, et uut raamistikku saaks edukalt kohaldama hakata.

Ehkki uus andmekaitseraamistik põhineb kehtivatel õigusaktidel, on sellel kaugeleulatuv mõju ja mõningates aspektides toob see kaasa märkimisväärseid muudatusi. Sellepärast on määruses ette nähtud kaheaastane üleminekuperiood – kuni 25. maini 2018 –, et anda liikmesriikidele ja sidusrühmadele aega teha uue õigusraamistiku kohaldamiseks põhjalikke ettevalmistusi.

Määrusega tugevdatakse veelgi ELi suutlikkust edendada oma andmekaitsealaseid väärtusi, toetades õigussüsteemide üleilmset lähenemist. ELi andmekaitsenorme peetakse rahvusvahelisel tasandil üha enam rangeimaid andmekaitsenõudeid sisaldavateks normideks kogu maailmas. Ajakohastatakse ka Euroopa Nõukogu konventsiooni nr 108, mis on andmekaitse valdkonna ainus siduv mitmepoolne õigusakt. Seda tehes on komisjoni eesmärk kajastada konventsioonis samu põhimõtteid, nagu on sätestatud ELi uutes andmekaitsenormides, ja aidata seega juurutada ühtseid rangeid andmekaitsenõudeid. Komisjon toetab aktiivselt konventsiooni ajakohastatud teksti kiiret vastuvõtmist, et EL saaks selles osaleda. Komisjon julgustab kolmandaid riike Euroopa Nõukogu konventsiooni nr 108 ja selle lisaprotokolli ratifitseerima.

Komisjon on aktiivselt toetanud artikli 29 töörühma tööd, muu hulgas selleks, et tagada sujuv üleminek Euroopa Andmekaitsenõukogu toimima hakkamisele.

Komisjon on teinud liikmesriikidega väga tihedat koostööd ja toetanud nende tegevust üleminekuperioodil, et saavutada võimalikult suur järjepidevus. Selleks on komisjon on moodustanud eksperdirühma, mis toetab liikmesriike nende jõupingutustes valmistuda määruse kohaldama hakkamiseks. Rühm, mis on kokku tulnud juba 13 korda, tegutseb foorumina, kus liikmesriigid saavad oma kogemusi ja teadmisi jagada. Komisjon on korraldanud ka kahepoolseid kohtumisi liikmesriikide ametiasutustega, et arutada riigi tasandil tekkivaid küsimusi.

·määrusega tagatakse ka väljapoole ELi liikuvate isikuandmete kaitse ja selle kaudu andmekaitse kõrge tase. Ehkki andmete rahvusvahelise edastamise normid on määruses oma põhiolemuselt samasugused nagu 1995. aasta direktiivis, on määruses nende kasutamist paremini selgitatud ja kasutamise protsessi lihtsustatud ning andmete edastamiseks on kasutusele võetud uued vahendid. Seoses kaitse piisavuse otsustega on määruses täpselt ja üksikasjalikult ette nähtud hulk elemente, mida komisjon peab arvesse võtma, kui ta hindab isikuandmete kaitse piisavust mõnes ELi-välises õiguskorras. Määrusega võetakse ametlikult kasutusele ka hulk alternatiivseid andmete edastamise vahendeid, nagu lepingu tüüptingimused ja siduvad kontsernisisesed eeskirjad, ning neid vahendeid arendatakse edasi.

·ajakohane juhtimissüsteem, mille abil tagatakse õigusnormide ühtlasem ja parem täitmine. Selleks on ühtlustatud andmekaitseasutuste volitusi, sealhulgas trahvide määramisel, ning nende asutuste käsutusse on antud uued mehhanismid võrgustikupõhise koostöö tegemiseks;

·parem kaitse andmetega seotud rikkumiste vastu. Määruses on igakülgselt reguleeritud reageerimist isikuandmetega seotud rikkumistele. „Isikuandmetega seotud rikkumine“ on selgelt määratletud ning kehtestatud on kohustus teatada järelevalveasutusele hiljemalt 72 tunni jooksul, juhul kui isikuandmetega seotud rikkumine kujutab endast tõenäoliselt ohtu isiku õigustele ja vabadustele. Teatavatel asjaoludel tuleb teavitada ka isikut, kelle andmete suhtes rikkumine toime pandi. Sellega parandatakse suuresti kaitse taset võrreldes ELis praegu kehtiva olukorraga, kus vastavalt eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlevale direktiivile (e-privaatsuse direktiiv) ning võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse direktiivile peavad andmetega seotud rikkumistest teatama ainult elektroonilise side teenuse osutajad, oluliste teenuste operaatorid ja digitaalse teenuse osutajad;

·üksikisikute parem kontroll oma andmete üle. Määrusega on kehtestatud uus andmete ülekandmise õigus, mis võimaldab kodanikel saada äriühingult või organisatsioonilt tagasi andmed, mille ta on sellele äriühingule või organisatsioonile nõusoleku või lepingu alusel andnud. Samuti võimaldab see kanda sellised isikuandmed otse üle teisele äriühingule või organisatsioonile, kui see on tehniliselt teostatav. Võimaldades isikuandmeid ühest äriühingust või organisatsioonist teise otse üle kanda, toetatakse selle õigusega ühtlasi isikuandmete vaba liikumist ELis, välditakse isikuandmete sidumist ühe konkreetse töötlejaga ja soodustatakse äriühingutevahelist konkurentsi. Teenuseosutaja vahetamise lihtsustamine kodanike jaoks stimuleerib uute teenuste väljatöötamist digitaalse ühtse turu strateegia tähenduses;

On oluline meelde tuletada, et määruse tõlgendamise ja kohaldamise küsimustes teevad lõpliku otsuse riikide ja ELi tasandi kohtud.

Komisjon omistab suurt tähtsust sellele, et suuniste üle toimuks enne nende viimistlemist avalik konsultatsioon. Sidusrühmade panus sellesse protsessi peaks olema võimalikult täpne ja konkreetne, sest see aitaks kindlaks teha parimad tavad ning juhtida artikli 29 töörühma tähelepanu valdkonna ja sektorite eripärale. Lõplik vastutus nende suuniste eest on artikli 29 töörühmal ja tulevasel Euroopa Andmekaitsenõukogul ning andmekaitseasutused hakkavad määruse kohaldamisel neile tuginema.

Kuna on tähtis, et ettevõtjad saaksid lähtuda sidusatest ja ühtsetest suunistest, tuleb liikmesriikides praegu kehtivad siseriiklikud suunised kas tühistada või viia kooskõlla artikli 29 töörühma / Euroopa Andmekaitsenõukogu poolt samas küsimuses vastu võetud suunistega.

Artikli 29 töörühm, millesse on koondunud kõik riiklikud andmekaitseasutused ja Euroopa Andmekaitseinspektor, mängib määruse kohaldamiseks valmistumisel olulist rolli, sest annab äriühingutele ja teistele sidusrühmadele suuniseid. Riikide andmekaitseasutused hakkavad tagama määruse täitmist ja on vahetud kontaktpunktid sidusrühmade jaoks ning seetõttu on neil parimad võimalused pakkuda määruse tõlgendamise küsimustes täiendavat õiguskindlust.

Lõpetuseks märgime, et oma teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Horisont 2020“ kaudu on Euroopa Komisjon rahastanud selliste vahendite väljatöötamist, millega toetatakse määruses sisalduvate normide tõhusat kohaldamist seoses andmesubjekti nõusoleku ja privaatsust säilitavate andmeanalüüsi meetoditega. Sellised meetodid on näiteks mitme osalejaga andmetöötlus ja homomorfne krüpteerimine.

Komisjon on määrust puudutavate küsimustega tegelemiseks samuti kokku kutsunud mitut sidusrühma hõlmava töörühma, millesse kuuluvad kodanikuühiskonna ja ettevõtjate esindajad, teadlased ja erialatöötajad. See rühm nõustab komisjoni eelkõige küsimuses, kuidas tagada, et sidusrühmad oleksid määrusest piisavalt teadlikud.

Komisjon on korraldanud sidusrühmadeni jõudmiseks mitmesuguseid üritusi. 2018. aasta esimesse kvartalisse on kavandatud uus, tarbijatele suunatud seminar. Toimunud on temaatilised arutelud teadusuuringute ja finantsteenuste valdkonnas.

Samal ajal teeb komisjon koostööd sidusrühmadega, et kasutada andmete rahvusvahelise edastamise hõlbustamiseks täielikult ära isikuandmete kaitse üldmääruse erinevate võimaluste potentsiaal ja arendada välja alternatiivsed isikuandmete edastamise mehhanismid, mis on kohandatud konkreetsete tööstusharude ja/või ettevõtjate vajadustele.

Komisjoni jõupingutused koos Jaapaniga on eelkõige suunatud piisava andmekaitse taseme mõlemapoolsele kindlaksmääramisele 2018. aasta alguseks, nagu teatasid president Juncker ja peaminister Abe oma 6. juuli 2017. aasta ühisdeklaratsioonis. Lõuna-Koreaga on alustatud kõnelusi kaitse piisavuse otsuse võimaliku vastuvõtmise lootuses. Kaitse piisavuse otsuse vastuvõtmine tagaks andmete vaba liikumise asjaomaste kolmandate riikidega ning tugeva andmekaitse juhul, kui EList edastatakse neisse riikidesse isikuandmeid.

Lisaks sellele võtavad mitu riiki ja piirkondlikku organisatsiooni väljaspool ELi, meie lähimatest naabritest kuni Aasia, Ladina-Ameerika ja Aafrikani, vastu uusi isikuandmete kaitset käsitlevaid õigusakte või ajakohastavad kehtivaid õigusakte, et kasutada ära üleilmse digitaalmajanduse võimalusi ning tulla vastu kasvavale nõudlusele tugevama andmeturbe ja privaatsuse kaitse järele. Ehkki eri riikides rakendatakse erinevat lähenemisviisi ja nende seadusandliku arengu tase on erinev, leidub märke sellest, et määrus on neile üha enam eeskujuks ja inspiratsiooni allikaks.

Andmekaitseasutused on üldsuse, ettevõtjate ja haldusasutuste jaoks määrusega seotud küsimustes loomulikud partnerid ja esmased kontaktpunktid. Andmekaitseasutuste ülesandeks on muu hulgas teavitada vastutavaid töötlejaid ja volitatud töötlejaid nende kohustustest ning suurendada üldsuse teadlikkust ja arusaama andmetöötlusega seotud ohtudest, õigusnormidest, kaitsemeetmetest ja õigustest. See ei tähenda aga, et vastutavad töötlejad ja volitatud töötlejad võiksid oodata andmekaitseasutuselt nende vajadustele vastavat ja konkreetselt nende jaoks mõeldud õigusnõu. Sellist nõu saab pakkuda ainult jurist või andmekaitseametnik.

Määruses on sõnaselgelt sätestatud nõue, mille kohaselt peavad kõik andmekaitseasutused tegutsema täiesti sõltumatult. Sellega tugevdatakse riikide andmekaitseasutuste autonoomiat ja antakse neile kogu ELis ühtsed volitused, et nad oleksid asjakohaselt varustatud kaebuste tõhusaks menetlemiseks, tulemuslike uurimiste korraldamiseks, siduvate otsuste tegemiseks ning tõhusate ja hoiatavate sanktsioonide kehtestamiseks. Samuti antakse neile õigus määrata vastutavatele töötlejatele või volitatud töötlejatele kuni 20 miljoni euro suurusi haldustrahve või ettevõtjatele trahvisumma, mille suurus vastab kuni 4 %-le ettevõtja eelneva eelarveaasta üleilmsest kogukäibest, olenevalt sellest, kumb summa on suurem.

Täielikult sõltumatu järelevalveasutuse loomine igas liikmesriigis on väga oluline füüsiliste isikute kaitseks nende isikuandmete töötlemisel ELis. Järelevalveasutused ei suuda üksikisikute õigusi ja vabadusi tõhusalt kaitsta, välja arvatud juhul, kui nad tegutsevad täiesti sõltumatult. Kui ei õnnestu tagada nende sõltumatust ja nende suutlikkust oma volitusi tulemuslikult rakendada, on sellel kaugeleulatuvad negatiivsed tagajärjed andmekaitsealaste õigusaktide täitmisele.

Euroopa Andmekaitsenõukogu tõhus toimimine on seega kogu süsteemi tõhusa toimimise eeltingimus. Nüüd on eriti oluline, et andmekaitsenõukogu kujundaks kõigi riiklike andmekaitseasutuste jaoks välja ühise andmekaitsekultuuri, mis aitaks määrust ühetaoliselt tõlgendada. Määrusega soodustatakse andmekaitseasutuste tõhusat ja tulemuslikku koostööd, andes selleks nende käsutusse vajalikud vahendid: asutused saavad korraldada ühisoperatsioone, teha kokkuleppel ühiseid otsuseid ja lahendada määruse tõlgendamisel tekkivaid erimeelsusi andmekaitsenõukogu arvamuste ja siduvate otsuste abil. Komisjon julgustab andmekaitseasutusi neid võimalusi kasutama ning kohandama uute õiguste ja kohustuste täitmiseks oma toimimist, rahastamist ja töökultuuri.

On väga oluline, et määrusega asutatud uus amet – Euroopa Andmekaitsenõukogu – , mis on artikli 29 töörühma järglane, oleks võimeline 25. mail 2018 täielikult toimima.

Juhul kui liikmesriigid ei võta määruses nõutud vajalikke meetmeid, võtavad need liiga hilja või kasutavad määrusega ettenähtud täpsustamise võimalusi viisil, mis on määrusega vastuolus, rakendab komisjon kõiki tema käsutuses olevaid vahendeid, sealhulgas rikkumismenetluse algatamise õigust.

Praegu on asjakohased siseriiklikud õigusaktid vastu võetud ainult kahes liikmesriigis. Ülejäänud liikmesriikide seadusandlikud menetlused on eri etappides ja need riigid on koostanud kavad vajalike õigusaktide vastuvõtmiseks 25. maiks 2018. Ettevõtjatele tuleb jätta piisavalt aega, et nad saaksid valmistuda kõiki uusi sätteid järgima.

Määruse tõlgendamine on jäetud Euroopa kohtute (liikmesriikide kohtute ja Euroopa Kohtu), mitte liikmesriikide seadusandjate hoolde. Seega ei saa riigi seadusandja määruse teksti kopeerida, kui see ei ole kohtupraktikas kindlaks määratud kriteeriumide alusel vajalik, samuti ei saa ta seda tõlgendada ega lisada määruse vahetult kohaldatavatesse normidesse lisatingimusi. Kui ta seda teeks, oleks õiguslik olukord kogu liidus taas killustatud ja ettevõtjad ei teaks, milliseid norme järgida.

Määruse teksti (nt mõistete või üksikisikute õiguste) kordamine siseriiklikes õigusaktides on keelatud, välja arvatud juhul, kui kordamine on vajalik sidususe tagamiseks ja selleks, et muuta siseriiklikud aktid mõistetavaks nende jaoks, kelle suhtes neid kohaldatakse. Määruse teksti sõnasõnaline taasesitus siseriiklikus täpsustavas seaduses peaks olema erandlik ja põhjendatud ning seda ei saa kasutada määruse tekstile täiendavate tingimuste või tõlgenduste lisamiseks.

Siseriiklikke õigusakte vastu võttes peavad liikmesriigid arvestama asjaolu, et mis tahes siseriiklikud meetmed, millega võidakse takistada määruse vahetut kohaldamist ning ohustada selle samaaegset ja ühetaolist kohaldamist kogu ELis, on aluslepingutega vastuolus.

Lisaks on määrusega antud liikmesriikidele võimalus oma andmekaitsenormide kohaldamist konkreetsetes valdkondades veelgi täpsustada. Sellised valdkonnad on näiteks avalik sektor, tööhõive ja sotsiaalkindlustus, ennetav meditsiin või töömeditsiin, rahvatervis, avalikes huvides toimuv arhiveerimine, teadus- või ajaloouuringud või statistika, riiklik identifitseerimisnumber, üldsuse juurdepääs ametlikele dokumentidele ning saladuse hoidmise kohustus. Peale selle on liikmesriikidel õigus säilitada või kehtestada täiendavaid tingimusi, sealhulgas piiranguid, geneetiliste andmete, biomeetriliste andmete ja terviseandmete suhtes.

Määrust kohaldatakse vahetult kõikides liikmesriikides. See tähendab, et määrus jõustub ja seda kohaldatakse sõltumata siseriiklikest õigusaktidest: üldiselt saavad kodanikud, ettevõtjad, haldusasutused ja teised isikuandmeid töötlevad organisatsioonid määruse sätetele vahetult tugineda. Kooskõlas määrusega peavad liikmesriigid siiski astuma vajalikke samme oma õigusaktide kohandamiseks. Selleks peavad nad tunnistama kehtetuks olemasolevad õigusaktid või neid õigusakte muutma, asutama oma riigis andmekaitseasutuse, valima akrediteerimisasutuse ning sätestama sõnavabaduse ja isikuandmete kaitse ühitamise normid.

Riikide andmekaitseasutustel on seega keskne roll, ent eri liikmesriikides neile eraldatavate inimressursside ja rahaliste vahendite suhteline tasakaalustamatus võib nende tegevuse tulemuslikkust ja lõpuks ka määruses nõutavat täielikku sõltumatust ohustada. See võib negatiivselt mõjutada ka andmekaitseasutuste suutlikkust rakendada oma volitusi, näiteks uurimisvolitusi. Liikmesriike õhutatakse täitma oma juriidilist kohustust ja võimaldama oma andmekaitseasutusele tema ülesannete tõhusaks täitmiseks ja volituste rakendamiseks vajalikud inim-, tehnilised ja rahalised ressursid ning ruumid ja infrastruktuur.

3.4. Ettevõtjad, haldusasutused ja teised isikuandmeid töötlevad organisatsioonid peavad end uute normide kohaldamiseks ette valmistama

Määrusega ei ole oluliselt muudetud 1995. aastal kehtestatud andmekaitsealaste õigusaktide põhimõisteid ja aluspõhimõtteid. See peaks tähendama, et enamik vastutavaid töötlejaid ja volitatud töötlejaid, kes juba järgivad ELi kehtivaid andmekaitsealaseid õigusakte, ei pea määrusega kooskõla saavutamiseks oma andmetöötlustoiminguid oluliselt muutma.

Määrus mõjutab kõige enam ettevõtjaid, kelle põhitegevus on andmete töötlemine ja/või tundlike andmete haldamine. Samuti mõjutab see neid, kes jälgivad süstemaatiliselt ja suures ulatuses füüsilisi isikuid. Need ettevõtjad peavad nüüd tõenäoliselt nimetama andmekaitseametniku, tegema andmekaitsealase mõjuhinnangu ja teatama andmetega seotud rikkumistest, kui need ohustavad füüsiliste isikute õigusi ja vabadusi. määruses

Oluline on, et vastutavad töötlejad ja volitatud töötlejad vaataksid oma andmepoliitika tsükli põhjalikult läbi, et teha täpselt kindlaks, milliseid andmeid, millisel eesmärgil ja millisel õiguslikul alusel nad haldavad (nt pilvekeskkond, finantssektori ettevõtjad jne). Samuti peavad nad hindama kehtivaid lepinguid, iseäranis vastutavate töötlejate ja volitatud töötlejate vahelisi lepinguid, andmete rahvusvahelise edastamise kanaleid ja oma tegevuse üldist juhtimist (milliseid IT-vahendeid ja korralduslikke meetmeid kasutatakse ning kas on ametisse nimetatud andmekaitseametnik). Selles protsessis on tähtis tagada, et läbivaatamisse oleks kaasatud kõrgeim juhtimistasand, kes annaks sellesse oma panuse, kellele antaks korrapäraselt ajakohastatud teavet ja kellega peetaks nõu äriühingu andmepoliitika muutmise küsimustes.

Selleks kasutavad mõned ettevõtjad (ettevõttesiseseid või -väliseid) kontrollnimekirju, et teha kindlaks oma vastavus määruse nõuetele, küsivad nõu konsultatsioonifirmadelt ja advokaadibüroodelt ning püüavad leida tooteid, mis aitaksid täita lõimitud andmekaitse ja vaikimisi andmekaitse nõudeid. Iga sektor peab töötama välja korra, mis vastab tema eripärale ja on kohandatud tema ärimudelile.

Ettevõtjad ja teised andmeid töötlevad organisatsioonid võivad kasu saada ka määruses selle nõuete täitmise tõendamiseks ette nähtud uutest vahenditest, nagu toimimisjuhendid ja sertifitseerimismehhanismid. Nende puhul on kasutatud alt üles lähenemisviise, mis on pärit äriringkondadelt, ühendustelt või teistelt vastutavate töötlejate või volitatud töötlejate eri kategooriaid esindavatelt organisatsioonidelt, ning mis kajastavad asjaomase sektori parimat tava ja olulisi arengusuundumusi või annavad aimu teatavate toodete või teenuste puhul nõutavast andmekaitse tasemest. Määrusega on selliste mehhanismide jaoks ette nähtud ühtlustatud normid, võttes arvesse turu tegelikku olukorda (nt sertifitseerimine sertifitseerimisasutuses või andmekaitseasutuses).

Paljud suured äriühingud valmistuvad juba aktiivselt uute normide kohaldamiseks, aga paljud VKEd ei ole nende eelolevast kohaldumisest veel täielikult teadlikud.

Kokkuvõttes peaksid ettevõtjad end uute normide kohaldamiseks ette valmistama ja vastavaid kohandusi tegema ning käsitama määrust kui:

·võimalust luua kord küsimuses, milliseid isikuandmeid nad töötlevad ja kuidas see töötlemine toimub;

·kohustust arendada privaatsuse põhimõtet arvestavaid ja andmekaitsesõbralikke tooteid ning luua oma klientidega uued, läbipaistvusel ja usaldusel põhinevad suhted, ning

·võimalust korraldada vastutuse põhimõtte ja nõuete ennetava täitmise abil ümber oma suhted andmekaitseasutustega.

3.5. Sidusrühmi, eriti kodanikke ning väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid tuleb teavitada

Määruse edu sõltub sellest, kuivõrd teadlikud on selle sisust kõik need, kelle suhtes määrus kehtib (äriringkonnad ja teised andmeid töötlevad organisatsioonid, avalik sektor ja kodanikud). Riigi tasandil vastutavad teadlikkuse suurendamise eest eelkõige andmekaitseasutused, samuti on nad esmaseks kontaktpunktiks vastutavate töötlejate, volitatud töötlejate ja üksikisikute jaoks. Andmekaitseasutused, kes tagavad andmekaitsenormide täitmise oma riigi territooriumil, suudavad samuti kõige paremini selgitada äriühingutele ja avalikule sektorile määrusega tehtud muudatusi ning tutvustada kodanikele nende õigusi.

Andmekaitseasutused on sidusrühmade teavitamist alustanud ja nad teevad seda oma siseriiklikku lähenemisviisi järgides. Mõned korraldavad riigi, piirkonna ja kohaliku tasandi haldusasutustele seminare ja erinevatele ärisektoritele õpikodasid, et suurendada nende teadlikkust määruse peamistest sätetest. Teised pakuvad andmekaitseametnikele konkreetseid koolitusprogramme. Enamik andmekaitseasutusi pakub oma veebisaidil eri vormis teabematerjali (kontrollnimekirjad, videod jne).

Kodanikud seevastu ei ole veel paraku uute andmekaitsenormidega kaasnevatest muutustest ja oma tugevamatest õigustest piisavalt teadlikud. Andmekaitseasutuste käimalükatud koolitus- ja teadlikkuse suurendamise algatusi tuleks jätkata ja süvendada ning seejuures tuleks eriti keskenduda VKEdele. Lisaks saavad andmekaitseasutuste tegevust toetada riikide eri sektorite haldusasutused, kes saavad sellele tuginedes teha teavitustööd eri sidusrühmade hulgas.

4.Järgmised sammud

Komisjonil on eelolevatel kuudel kavas jätkata aktiivselt kõikide osaliste toetamist määruse kohaldamiseks valmistumisel.

a) Töö liikmesriikide toetuseks

Komisjon jätkab 2018. aasta mai eelsel ajal oma tööd liikmesriikide toetamiseks. Alates 2018. aasta maist jälgib komisjon, kuidas liikmesriigid uusi norme kohaldavad, ja võtab vajaduse korral asjakohaseid meetmeid.