ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 30.06.2004 
KOM(2004) 448 lõplik 
2004/0137 (COD)   
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
rahandussüsteemi rahapesuks, sealhulgas t errorismi rahastamiseks, kasutamise 
vältimise kohta 
(esitanud komisjon) 
 
ET 2   ET SELETUSKIRI  
Kokkuvõte  
Ühenduse jõupingutused rahapesuga võitlemisel kajastuvad 1991. ja 2001. aasta direktiivides. 
1991. aasta direktiiv oli suurel määral koos kõlas rahapesuvastase töökonna (FATF - Financial  
Action Task Force on Money Laundering ) soovitustega, mis on selles valdkonnas 
ülemaailmseks standardiks. 
1991. aasta direktiiv määratles rahapesu seoses uimastikuritegudega ja kehtestas kohustused 
ainult rahandussektori suhtes. 2001.  aasta muudatus laiendas direktiivi reguleerimisala nii 
kuritegude kui direktiiviga hõlmatud kutsealade ja tegevuste suhtes.  
2001. aasta direktiiv jättis lahtiseks raskete õigusrikkumiste täpse määratluse ja kutsus 
komisjoni üles esitama 2004. aastal se llel teemal täiendava ettepaneku.  
Juunis 2003 muutis FATF oma soovitusi, mis nüüd hõlmavad ka terrorismi rahastamist. 
Käesolev direktiivi ettepanek viit ab selgelt võitlusele terrorismi  rahastamisega ning näeb ette 
muutused, mis arvestaksid muudatusi FATFi neljakümnes soovituses.  
Sissejuhatus 
Ühenduse jõupingutustele rahapesu (kurjategija te püüded varjata kurite gelikul teel saadud 
tulu ebaseaduslikku päritolu) vältimiseks ja takistamiseks pandi alus nõukogu direktiiviga 91/308/EMÜ rahandussüsteemi rahapesu eesmärgil kasutamise vältimise kohta.  
1991. aasta direktiiv võttis eriti tähelepaneliku lt arvesse ülemaailmset rahapesuvastast võitlust 
juhtiva rahvusvahelise organi FATF ( Financial  Action Task Force on Money Laundering ) 
neljakümmet soovitust.  
1991. aasta direktiiv nõudis, et liikmesriigid keelak sid uimastikuritegevusest saadud tulu pesu, 
kohustaksid oma rahandussektorit tuvastam a oma klientide is ikuid, säilitama 
dokumentatsiooni, võtma kasutuse le sisekontrolli meetmed ja teatama rahapesukahtlusest 
pädevatele asutustele.  
Peagi leiti, et piirdumine ui mastikuritegevusest saadud tul uga ei ole õigustatud. Samuti 
ilmnes, et kontrolli tugevdamine rahandussektor is on sundinud rahapesus osalejaid otsima 
rahapesuks muid võimalusi. 
1999. aastal esitas komisjon ettepaneku laiendada  direktiivi rakendusala  kriminaalkuritegude 
osas ja kohaldada direktiivi lisaks finantstegevus tele ka muude ohustatud tegevuste ja 
kutsealade suhtes.  
Kõnealust direktiivi muudeti 4. detsembril 2001.  aastal vastu võetud di rektiiviga 2001/97/EÜ. 
See oli suures osas kooskõlas komisjoni et tepanekuga, mis puudutas direktiivi kohaldamist 
lisaks finantstegevusele ka teiste tegevuste ja kutsealade suhtes. Kurite gude osas otsustasid 
kaasseadusandjad hõlmata rasketest õigusrikkumis test saadud tulu pesu. Sellise määratlusega 
osutati õigusrikkumistele, millest tulenes ”oluli ne tulu” või mis on „karistatavad pikaajalise 
vanglakaristusega”. Artikli 1 osas E sätestati,  et “liikmesriigid muudavad enne 15. detsembrit 
2004 käesolevas taandes esitatud määratlust n ii, et see vastaks üh ismeetmes 98/699/JSK 
 
ET 3   ET sätestatud raske kuriteo määratlusele” ja komisjoni kutsuti üles esitama asjakohast 
ettepanekut.  
Ehkki terrorismi rahastamisele otseselt ei viidatud, leppisid liikmesriigid kokku, et raskete 
õigusrikkumiste mõiste peaks hõlmama ka kõiki terrorismi rahastamisega seotud õigusrikkumisi. Uues ettepanekus viidatakse se lgelt terrorismi ja terrorismi rahastamise 
hõlmamisele. 
Juunis 2003 nõustus FATF neljakümne soovituse põhjaliku muutmisega, et võtta arvesse 
omandatud kogemusi ning vajadust võtta nä htusega tõhusamalt võitlemiseks tugevdatud 
meetmeid.  
Mitmes valdkonnas muutis FATF oma soovitusi oluliselt põhjalikumaks,  eelkõige klientide 
isikute tõendamise ja isikusamasuse tuvastamise osas, selliste olukordade osas, mille puhul suurem rahapesuoht õigustab tugevdatud meetmeid ning samuti selliste olukordade osas, mille puhul madalam riskiaste õigustab leebemaid kontrollimeetmeid.  
Liikmesriigid ja komisjon usuvad, et FATFi muudetud neljakümne soovituse kohaldamist 
tuleks ELi tasandil kooskõlastada.  
Selguse huvides on otsustatud olemasolev direktiiv kehtetuks  tunnistada ja koostada uut 
iseseisvat teksti sisaldav ettepanek. Komisj oni lähtepunktiks on, et uus direktiiv peaks 
põhinema ühenduse õigustikul ning et olemasolevai d sätteid ei tuleks tarbetult kahtluse alla 
seada, eelkõige kutsealade käsitlemise osas.  
Kontaktkomitee kaotab oma õigusliku aluse ühenduses ja tuleb asutada uus komitee. 
Komisjonile tuleks usaldada pi iratud rakendusvolitused teatavates  tehnilistes valdkondades ja 
selle juures peaks teda abistama uus ra hapesu vältimise komitee kooskõlas otsuse 
1999/468/EÜ sätetega.  
Selgitavad märkused ette paneku artiklite kohta 
Artikkel 1 
Käesoleva direktiivi määratluse kohaselt peaks rahapesu olema kriminaalkuritegu. 
Kriminaalõiguse sanktsioonide kohaldamine on tõhususe tagamiseks möödapääsmatult 
vajalik.  
Tehakse ettepanek rahapesu uue määratluse  kohta, mis hõlmaks selgelt ka terrorismi 
rahastamist. Direktiivi pealkirjas viidatak se “rahandussüsteemi kasutamisele rahapesuks, 
sealhulgas terrorismi rahastamiseks”. Seadusli ku vara kasutamist terrorismi rahastamiseks 
vaadeldakse nüüd rahapesu mõiste alla kuuluvana.  Kõik edasised viited rahapesule hõlmavad 
seega ka terrorismi rahastamist.  
Artikkel 2 
Uus ettepanek püüab täita teatavaid lünki di rektiivi reguleerimisalas ning järgida FATFi 
muudetud neljakümmet soovitust. Selles viidatakse  selgelt usaldus- ja äriteenuste pakkujatele 
ning samuti elukindlustusvahendajatele.  
 
ET 4   ET Tehakse ettepanek, et käesolevat direktiivi tuleks kohaldada kõigi isikute suhtes, kes 
tegutsevad kaubanduses või osutav ad teenuseid ning võtavad vast u teatavat taset ületavaid 
sularahamakseid.  
 
ET 5   ET Artikkel 3 
Selles artiklis esitatud mõisted asendavad kõiki varasema direktiivi mõisteid. Selles 
muudetakse teatavaid mõisteid vä hemal või suuremal määral ja lisatakse ka uusi mõisteid.  
Finantseerimisasutuse mõistet muudetakse k ooskõlas FATFi kasutatud lähenemisviisiga. 
Finantseerimisasutustena vaadeldakse kõiki t eatavat laadi finantstegevusega tegelevaid 
ettevõtteid, ent väga madala riskiastmega olukordades on liikmesriik idel lubatud jätta 
direktiivi sätted kohaldamata.  
Lisaks määratletakse kindlustusvahendajate , terrorismi, tegelikult tulusaava omaniku, 
usaldus- ja äriteenuste pakkujate,  poliitiliselt silmapaistvate isikute, rahapesu andmebüroo, 
ärisuhte ja varipankade mõisted.  
Kõige põhjalikumalt muudetakse kuritegeliku tegevuse mõistet. Terrorismi käsitletakse eraldi 
lõigus ning hõlmata tuleks kõik rasked õi gusrikkumised vastavalt asjakohases kolmanda 
samba dokumendis esitatud määratlusele. See ai tab kujundada välja ühtsemat lähenemisviisi, 
ehkki täpne reguleerimisala igas liikmesriigis  sõltub jätkuvalt asjak ohasest siseriiklikust 
kriminaalkoodeksist.  
Artikkel 5 
1991. aasta direktiiv nägi ette klientide isikut e tõendamist "ärisuhte loomise ajal" ning ei 
käsitlenud täpsemalt juba olemasolevaid suhtei d. Uus tekst sätestab FATFi soovituste alusel 
selgelt, et krediidi- ja finantseerimisasut ustes ei tohi olla anonüümseid kontosid.  
Artiklid 6 ja 7  
Need artiklid tegelevad üksikasjalikult meetmete ga, mida asutused ja isikud, kelle suhtes 
direktiivi kohaldatakse, peavad oma klientide ni ng nende finants- ja äritegevuse tundmiseks 
võtma. Uued sätted ei erine oluliselt varasema  direktiivi sätetest. K ooskõlas FATFi muudetud 
soovitustega sisaldab uus ettepanek siiski üksikasjalikumaid nõudei d. Sätestatakse, et 
nimetatud toimingute läbiviimisel või b lähtuda riskiastme suurusest.  
Varasema direktiivi üsna üldsõnalist nõuet tegelikult tulusaava omaniku kindlakstegemiseks 
ei peeta enam piisavaks. Isikud ja asutused, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi 
sätteid, peaksid olema veendunud, et nad on kõig il juhtudel selgitanud tegelikult tulusaava 
omaniku selle mõiste selge määratluse alusel. Ebatavaliselt keerukate või läbipaistmatute olukordade puhul on vaja olla eriti valvas.  
 
ET 6   ET Artikkel 8 
Põhimõtteks on küll, et klientide isikud tuleks  tõendada ja isikusamasus tuvastada enne 
ärisuhte loomist, kuid nüüd nähakse ette, et är isuhet võib alustada ka ajal, mil kliendi isiku 
tõendamise toimingud veel kestavad. Sellega  lahendatakse probleem, mille on tõstatanud 
eelkõige asjaomaste kutsealade esindajad. Sama s sätestatakse nüüd selgelt, et kui kliendi 
isikut ei suudeta rahuldaval viisil lõplikult tõendada, tuleb suhe lõpetada. Rahapesuohu korral 
tuleks põhjalikult kontrollida ka vanu kontosid ja suhteid.  
Artikkel 9 
Artiklis esitatakse 2001. aasta direktiivi kasiinod e suhtes kohaldatavad sä tted klientide isikute 
tõendamise osas.  
Artikkel 10 
Artikkel, mida kohaldatakse asjaomase l iikmesriigi valikul, sätestab lihtsustatud 
kliendikontrolli mõiste, mida tuleks rakendada selgelt madala rahapesuriskiga juhtudel ning 
toob asjaomaseid näiteid. Kooskõla tagamiseks nä hakse artiklites 37 ja  38 ette, et komisjon 
võtab uue komitee abil vastu rakendusmeetme d kriteeriumide kehtestamiseks madala 
rahapesuriskiga olukordad e kindlakstegemiseks.  
Artikkel 11 
Samuti esineb juhtumeid, mille puhul rahapesurisk on selgelt kõrgem ning millesse tuleb 
suhtuda eriti tähelepanelikult. Artiklis määratletakse vähemalt kolm sellist juhtumit: olukorrad, mille puhul ei esine otsekontakti k liendiga, piiriülesed korrespondentpangasuhted 
ja suhted poliitiliselt silmapaistvate isikut ega. Ka siin peaks komisjon uue komitee abiga 
olema suuteline võtma vastu rakendusmeetmed kr iteeriumide kehtestamiseks teiste selliste 
olukordade kindlakstegemiseks, mille puhul on va ja rakendada tugevdatud kliendikontrolli.  
Artiklid 12–16 
Kliendi isiku tõendamise toimingute tarbet u kordamine võib olla seaduslikule äri- või 
kutsetegevusele takistuseks. Siia kuuluvad nä iteks juhtumid, mille puhul klient suunatakse 
ühest pangast või ühe juristi juurest teise panka või teise juris ti juurde. Teatavate 
kaitsemeetmete rakendamise korral ei peaks selli ste klientide vastuvõtmisel olema vaja nende 
isikut uuesti tõendada.  
Artikkel 17 
Artiklis esitatakse varasema direktiivi sätted, millega kehtestatakse kõrgendatud 
tähelepanelikkuse nõue keerukate või ebatavalis te tehingute puhul. Kasulikke juhiseid saab 
FATFi töödest rahapesusuundumuste ja -tehnikate alal.  
Artiklid 18–22 
Nendes kahtlastest tehingutest te atamist puudutavates artiklites vi idatakse selgelt rahapesu 
andmebüroole kui selliste teadete vastuvõtmise  ja töötlemise eest vastutavale organile. 
Rahapesu andmebüroo määratlus pärineb nõukogu 17. oktoobri 2000. aas ta raamotsusest 
2000/642/JSK.  
 
ET 7   ET Juriidiliste ja teis te kutsealade puhul rakendatav  teatamise kord ning asjaomased 
kaitsemeetmed võetakse muutusteta  üle 2001. aasta direktiivist.  
Artikkel 23 
Kinnitatakse, et rahapesukahtlusest teatamist ei käsitleta kriminaal- ega tsiviilõiguses 
konfidentsiaalsuskohustuse rikkumis ena. Viide teatamisele „hea s usus“ asendatakse viitega 
teatamisele selle direktiivi sätete alusel.  
Artikkel 24 
Siin on tegemist uue sättega. Komisjonile on teada, et töötajaid on ähvardatud, kui on 
selgunud nende osa pädevatele asutustele esitatud teadetes , mis on viinud uurimiseni või 
süüdistuse esitamiseni. See direktiiv ei saa kül l muuta liikmesriikide kohtu- või vastutusele 
võtmise menetlusi, kuid artikli eesmärgiks on juhtida liikmesriikide tähelepanu nimetatud 
tõsisele probleemile, arvestades probleemi mõju  direktiivi sätete t õhususele. Nad peaksid 
tegema oma volituste piires kõik, et vältida töötajate ähvardamist või tagakiusamist.  
Artikkel 25 
Asjaomast klienti ei tohiks kahtlasest tehingust  teatamisest teavitada. Liikmesriikidele ei 
pakuta enam võimalust lubada juriidiliste nõusta jatena tegutsevate kutsealade esindajatel oma 
kliente teatamisest teavitada, kuna see ei  ole kooskõlas FATFi muudetud neljakümne 
soovitusega. Siiski sätestatakse, et kui jur iidilised nõustajad püüavad veenda oma klienti 
ebaseaduslikust tegevusest loobuma, ei käsitleda seda kliendi hoiatamise keelu rikkumisena.  
Artiklid 26–29 
Artikkel 26 kinnitab kehtivat kohustust säil itada dokumente vähemalt viie aasta jooksul. 
Artiklis 27 nõutakse krediidi- ja  finantseerimisasutustelt, kell e suhtes direktiivi sätteid 
kohaldatakse, et nad rakendaksid direktiivis sätestatud kohustusi klientide isikut e tõendamise 
suhtes võimalikult suures ulatuses ka oma väljaspool ELi paiknevates filiaalides ja 
tütarettevõtetes. Artiklis 28 sätestatakse, et EL i krediidi- ja finantseerimisasutused peavad 
olema suutelised täielikult ja kiiresti vastam a rahapesu andmebüroo või teiste pädevate 
asutuste päringutele oma ärisuhete kohta teatavate juriidiliste või füüsilis te isikutega. Ehkki 
komisjon ei tee selles etapis ettepanekut kohus tusliku pangakontode registri avamiseks kõigis 
liikmesriikides, mainitakse uues ettepanekus seda eesmärki, mille saavutamise võimalused jäetakse liikmesriikide otsustada. Komisjon jälgib selle sätte mõju. Artiklis 29 nõutakse, et liikmesriigid koguksid asjaomast statistikat, eelkõ ige selle kohta, mida on tehtud ja milliseid 
tulemusi saavutatud seoses kahtlastest tehingutest teatamisega. Selline teave ja samuti artiklis 
31 osutatud tagasiside võib olla motiveerivaks teguriks asutustele  ja isikutele, kelle suhtes 
käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse, ja ai data neil välja töötada tõhusamaid toiminguid. 
 
 
ET 8   ET Artiklid 32 ja 33 
Artiklites nõutakse valuutavahet usasutuste ning usaldus- ja äriteenuste pakkujate suhtes 
litsentsimis- või registreerimiskohustuse kehtestamist ja kasiinode litsentsimist. Liikmesriigid peavad oma pädevatelt asutustelt nõu dma, et need kontrolliksid kõigi  asutuste ja isikute, kelle 
suhtes direktiivi sätteid kohaldatakse, tegevuse vastavust direktiivi sätetele. 
 
Artiklid 34–36 
Siin käsitletakse sanktsioone. Rahapesu ja terrorismi rahastamise korral kohaldatavaid 
sanktsioone on teataval määral juba üht lustatud nõukogu raamotsusega 2001/500/JSK 
rahapesu kohta ja nõukogu raamotsusega 200 2/475/JSK terrorismivastase võitluse kohta. 
Artiklis 34 nõutakse, et liikmesriigid kohaldaksid direktiivi alusel vastuvõetud siseriiklike 
rakendusmeetmete rikkumise korral sobivaid karist usi. Artiklid 35 ja 36 käsitlevad juriidilise 
isiku vastutust.  
Artiklid 37 ja 38 
Artiklis 37 määratletakse valdkonnad, milles kom isjon võib vastu võtta rakendusmeetmeid 
otsuses 1999/468/EÜ sätestatud komiteemenetluse alusel, et võtta arvesse tehnilist arengut ja 
tagada direktiivi ühtne rakendamine.  
Artiklis 38 sätestatakse uus rahapesu vältimise komitee, mis asendab vana kontaktkomiteed. 
Komisjon peaks uue komitee abil võtma vast u artiklis 37 osutatud rakendusmeetmed.  
Artiklid 39–41 
Artiklis 39 sätestatakse kohustus esitada regul aarseid rakendamise aruandeid. Artiklis 40 
tunnistatakse varasem direktiiv kehtetuks ja viid atakse lisas esitatud vastavustabelile. Artiklis 
41 nähakse ette 12-kuuline rakendusperiood.  
 
ET 9   ET 2004/0137 (COD) 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
rahandussüsteemi rahapesuks, sealhulgas t errorismi rahastamiseks, kasutamise 
vältimise kohta  
(EMPs kohaldatav tekst) 
EUROOPA PARLAMENT JA EU ROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa ühenduse asutamislepingut , eriti selle artikli 47 lõike 2 esimest ja 
kolmandat lauset ning artiklit 95, 
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1 
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,2 
tegutsedes asutamislepingu arti klis 251 sätestatud korras3 
ning arvestades järgmist: (1) Võitlus rahapesuga on üks tõhusamaid vahendeid organiseeritud kuritegevusega 
võitlemiseks. Lisaks kriminaalõigusel põhi nevale lähenemisele saab rahapesu 
tulemuslikult vältida ka rahandussüsteemi kaudu. 
(2) Kurjategijate ja nende kaasosaliste püüde d varjata kuritegelikul teel saadud tulu 
päritolu või kasutada seaduslikku raha terrorismi rahastamiseks võivad tõsiselt 
ohustada krediidi- ja finantseer imisasutuste usaldusväärsust, ühtsust ja stabiilsust ning 
kõigutada usaldust rahandussüsteemi suhtes ül diselt. Et liikmesriigid ei võtaks oma 
rahandussüsteeme kaitsvaid meetmeid, mis võiks häirida siseturu toimimist, on vajalik ühenduse tegevus sellel valdkonnas. 
(3) Kui ühenduse tasandil ei võe ta teatavaid kooskõlastusmeet meid, võivad rahapesuga 
tegelejad püüda oma kuritegeliku tegevus e hõlbustamiseks är a kasutada ühtse 
finantspiirkonnaga kaasnevat kapitali liikum ise ja finantsteenuste osutamise vabadust. 
(4) Nende probleemide lahendamiseks võeti va stu nõukogu 10. juuni 1991. aasta direktiiv 
91/308/EMÜ rahandussüsteemi rahapesuks kasutamise vältimise kohta4. Selles nõuti, et liikmesriigid keelaksid rahapesu ja  kohustaksid rahandussektorit, mis hõlmab 
                                                
 
1 ELT C ..., ..., lk .... 
2 ELT C ..., ..., lk .... 
3 ELT C ..., ..., lk .... 
4 EÜT L 166, 28.6.1991, lk 77. Muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/97/EÜ 
(EÜT L 344, 28.12.2001, lk 76) 
 
ET 10   ET krediidiasutusi ja mitmesuguseid teisi finant seerimisasutusi, tõendama oma klientide 
isikuid, säilitama asjakohased dokumendid, keht estama sisekorra töötajate väljaõppeks 
ja rahapesu vastu võitlemise ks ning teatama mis tahes rahapesutunnustega juhtumitest 
pädevatele asutustele. 
(5) Rahapesu toimub tavaliselt rahvusvahelisel ta sandil, sest sel viisil saab paremini 
varjata vahendite kuritegelikku päritolu. Üksn es siseriiklikul tasa ndil vastu võetavatel 
meetmetel või ka ühenduse tasandil vastu võet avatel meetmetel, milles ei peeta silmas 
rahvusvahelist kooskõlastamist ja koostööd, oleks väga piiratud mõju. Kõik ühenduse 
poolt käesolevas valdkonnas võetavad m eetmed peaksid olema kooskõlas muudes 
rahvusvahelistes organisatsioonides võe tavate meetmetega. Ühenduse meetmed 
peaksid jätkuvalt võtma arvesse eelkõige juhtiva rahvusvahelise rahapesu- ja 
terrorismi rahastamise vastase organi, ra hapesuvastase töökonna (Financial Action 
Task Force on Money Laundering), edaspidi „FATF“, neljakümmet soovitust. Kuna FATFi neljakümmet soovitust 2003. aastal ol uliselt muudeti ja täiendati, tuleks 
ühenduse direktiiv viia selle uue rah vusvahelise standardiga vastavusse. 
(6) Teenustekaubanduse üldleping (GATS) lubab liikmetel võtta meetmeid, mida on vaja 
kõlbluse kaitsmiseks ja pettuse vältimiseks,  ning ettevaatusmeetmeid, mida on vaja 
muu hulgas rahandussüsteemi stabiils use ja terviklikkuse tagamiseks. 
(7) Ehkki algselt määratleti rahapesu mõiste t vaid uimastikuritegudega seoses, saab 
viimastel aastatel täheldad a suundumust rahapesu tunduvalt laiemaks määratlemiseks, 
nii et see hõlmaks suuremat hulka põhilisi või kaasnevaid õigusrikkumisi. Põhiliste 
õigusrikkumiste hulga suurendamine hõlbusta b kahtlastest tehingutest teatamist ja 
rahvusvahelist koostööd selles vallas. Seet õttu tuleks raske kuriteo mõiste viia 
vastavusse raske kuriteo mõistega, mis määratleti nõukogu 26. juuni 2001. aasta 
raamotsuses 2001/500/JSK rahapesu ning kurit eovahendite ja kuritegeliku teel saadud 
tulu kindlakstegemise, uurimise, blokeer imise, arestimise ning konfiskeerimise 
kohta5. 
(8) Lisaks tuleks rahapesu mõistega seot ud kuritegelikku tegevust laiendada nii, et 
hõlmatud oleks ka võitlus terrorismi ja terrorismi rahastamise vastu. Rahandussüsteemi väärkasutamine kuritegelik ku päritolu või isegi seadusliku raha 
suunamiseks terrorismi toetuseks ohustab se lgelt rahandussüsteemi terviklikkust, 
nõuetekohast toimimist, mainet ja stabiilsust.  Seetõttu tuleks rahapesu mõistet muuta, 
et see ei hõlmaks ainult kuritegelikust te gevusest saadud raha ka sutamist, vaid ka 
seadusliku raha või vara kogumist terrorism i toetuseks. Lisaks peaks terrorism 
kuuluma raskete kuritegude loetellu.  
(9) (8a) Üldine kohustus tõhusate, proportsio naalsete ja hoiatavate sanktsioonide 
võtmiseks koos artiklis 1 ettenähtud kurite gelikuks tunnistamise nõudega tähendab, et 
kliendi isiku tõendamise, doku mentide säilitamise ja raha pesuga seotud kahtlastest 
tehingutest teatamise kohustuse täitmatajätmise eest tuleks füüsiliste isikute suhtes rakendada kriminaalkaristusi, kuna sellise id isikuid tuleb vaadata kui rahapesus 
osalejaid.  
                                                
 
5 EÜT L 182, 5.7.2001, lk 1 
 
ET 11   ET (10) Kuigi direktiiv 91/308/EMÜ sisaldas kohustu st klientide isikute tõendamiseks, ei 
sätestanud see piisavalt üksikasjalikult as jakohaseid menetlusi. Arvestades selle 
aspekti olulisust rahapesu vältimise juures , on asjakohane kehtestada, vastavalt uutele 
rahvusvahelistele standarditele , konkreetsemaid ja üksikasjalik umaid sätteid kliendi ja 
muu tulusaava omaniku isiku tõendamise ja isikusamasuse tuvastamise osas. Seetõttu 
on väga oluline täpselt määratleda “tegelikult tulusaav omanik”.  
(11) Ainult rahapesu keelamisest rahapesu, seal hulgas terrorismi rahastamise, tõhusaks 
vältimiseks ei piisa ning tuleb kehtes tada kriminaalõiguslikud sanktsioonid. Seega 
peaks ühenduse õigusaktides rahapesu käsitl etama kriminaalkorras karistatava teona. 
(12) Kuna rahandussektori kontrolli rangemaks  muutudes otsitaks e alternatiivseid 
meetodeid kuritegevuslike tulude päritolu varjamiseks, tuleks rahapesu vastaseid 
kohustusi laiendada ka elukindl ustuse vahendajatele ning  usaldus- ja äriteenuste 
pakkujatele.  
(13) Muudetud kujul kohaldab direktiiv 91/308/EM Ü rahapesuvastast korda ka notarite ja 
sõltumatutel juriidilistel ametikohtadel tööt ajate suhtes. See korraldus peaks muutmata 
kujul sisalduma ka uues direktiivis. direkt iivi sätteid tuleks kohaldada liikmesriikide 
määratletud notarite ja sõltuma tutel juriidilistel ametikohtad el töötajate suhtes, kuivõrd 
need osalevad finantstehingutes või ettevõtete äritehingutes, sealhulgas 
maksunõustamine, mille puhul on suurim oht , et nende õigusnõustajate teenuseid 
võidakse ära kasutada kuritege vusest saadud tulu pesemiseks. 
(14) Siiski ei oleks asjakohane direktiivi al usel kohustada seadus likult tunnustatud ja 
kontrollitavate õigusnõu andvate kutsealade sõ ltumatuid esindajaid, näiteks advokaate, 
teatama rahapesu kahtlusest, kui nad se lgitavad kliendi õiguslikku olukorda või 
esindavad klienti kohtumenetluses. Enne kohtum enetlust, selle käigus või pärast seda 
või kliendi õigusliku olukorra selgitamisel  saadud teabe osas tuleb teha erand 
teatamiskohustusest. Seetõttu kehtib õi gusnõustamisel ametisaladuse hoidmise 
kohustus, välja arvatud juhul, kui õigusnõustaja osaleb ra hapesus või õigusnõu antakse 
rahapesu eesmärgil või kui advokaat teab, et klient soovib õigusnõu rahapesu 
eesmärgil. 
(15) Direktiiviga hõlmatud kutsealade esindajate poolt osutatavaid otseselt võrreldavaid 
teenuseid tuleb käsitleda ühtmoodi. Inimõi guste ja põhivabaduste kaitse Euroopa 
konventsioonis ja Euroopa Liidu lepingus sä testatud õiguste kaitsmiseks ei tohiks 
teabe suhtes, mida audiitorid, välisraam atupidajad ja maksunõustajad, kes võivad 
mõnes liikmesriigis kaitsta või esindada klie nti kohtumenetluses või selgitada kliendi 
õiguslikku olukorda, saavad kõnealuste  ülesannete täitmisel, kohaldada 
direktiivijärgset teatamiskohustust. 
(16) Tuleb tunnistada, et rahapesu ja terrorismi rahastamise oht  ei ole kõikides olukordades 
võrdne. Vastavalt riskipõhisele lähenemise le peaks ühenduse õi gusaktidesse sisse 
viima põhimõtte, mis võimaldaks sobiva tel juhtudel rakendada lihtsustatud 
kliendikontrolli.  
(17) Samuti peaks ühenduse õigusaktides tunnistam a, et teatavate olukordadega kaasneb 
suurem rahapesu ja terrorismi rahastamise oh t; ehkki kõikide klientid e isik ja äriprofiil 
tuleb tuvastada, on teatavatel juhtudel va ja rakendada eriti põhj alikku klie ndi isiku 
tõendamise ja isikusamasuse tuvastamise korda. 
 
ET 12   ET (18) Arvestades, et see kehtib er iti ärisuhete kohta isikutega,  kes on või on olnud kõrgel 
ühiskondlikul ametikohal, eelkõi ge isikutega, kes pärinevad riikidest, kus korruptsioon 
on laialt levinud, kujutavad sellised suhted endast tõsist ohtu rahandussektori mainele 
ja/või õiguslikku riski. Kõrgendatud tä helepanu sellistel ju htudel õigustab ka 
rahvusvaheline korrupt sioonivastane võitlus. 
(19) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajali kud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt 
nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/E Ü, millega kehtestatakse komisjoni 
rakendusvolituste kasutamise menetlus.6  
(20) Kuna käesoleva direktiivi rakendamiseks ette nähtud meetmed on üldmeetmed eespool 
nimetatud nõukogu otsuse artiklis 2 määratle tud tähenduses, s iis tuleks nende 
vastuvõtmisel kasutada selle ot suse artiklis 5 ette näht ud regulatiivkomitee menetlust. 
Sel eesmärgil tuleb asutada uus rahapesu väl timise komitee, mis asendaks direktiiviga 
91/308/EMÜ asutatud rahapesu kontaktkomiteed.  
(21) Et vältida kliendi isiku tõendamise kordumis t, mis viiks viivitusteni ja ebatõhususele 
rahvusvahelistes äritehingutes, on asjakoh ane sobivaid kaitsemeetmeid kasutades 
lubada suhete loomist klientidega,  kelle isik on tõendatud mujal. 
(22) Kahtlastest tehingutest tuleb teatada ra hapesuga võitlemise eest vastutavatele 
asutustele. Sellistele asutustele viidatak se nüüd üldiselt kui rahapesu andmebüroodele 
ja seda terminit tuleks kasutada ka käesolev as direktiivis. Kõigis liikmesriikides peab 
olema rahapesu andmebüroo ja peab olema selge, et teatada tuleb ka rahapesu 
katsetest.  
(23) On esinenud juhtumeid, kus töötajaid, ke s on teatanud oma rahapesukahtlustest, on 
ähvardatud või ahistatud. Ehkki see di rektiiv ei saa se kkuda liikmesriikide 
kohtumenetlusse, on tegemist väga olulise probleemiga rahapesuvastase süsteemi tõhususe tagamises. Liikmesriigid peaksid olema sellest probleemist teadlikud ja 
tegema kõik, mis nende võimuses, et tööt ajaid sellise ahistamise eest kaitsta. 
(24) Rahapesu ja terrorismi rahastamine on ra hvusvahelised probleemid ja püüded nendega 
võidelda peaksid olema globaalsed. Kolma ndates riikides, kus ühenduse krediidi- ja 
finantseerimisasutustel on filia ale ja tütarettevõtteid ja kus selle valdkonna õigusaktid 
on puudulikud, tuleb selleks, et vältida väga erinevate standardite rakendamist ühes 
asutuses või asutuste rühmas, lähtuda ühe nduse standarditest või juhul, kui see pole 
võimalik, teavitada ettevõtte päritolumaaks oleva liikmesriigi pädevaid asutusi. 
(25) On oluline, et krediidi- ja finantseerimisas utused oleksid võimelised kiiresti vastama 
asutuste teabepäringutele selle kohta, kas neil on ärisuhteid nimetatud isikutega. 
(26) Et säilitada asjaomaste asutuste ja teis te, kelle suhtes koha ldatakse ühenduse selle 
valdkonna õigusakte, koostöövalmidus, tule b neile vajadusel anda tagasisidet 
teatamiste kasulikkuse ja tulemuste kohta. Et  seda võimaldada ning et analüüsida oma 
rahapesuvastaste süsteemide tõhusust, peavad liikmesriigid koguma ja täiendama asjakohast statistikat. 
                                                
 
6 EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. 
 
ET 13   ET (27) Rahapesuvastase võitluse olulisus peab viima selleni, et liikmesriigid kehtestavad 
siseriiklikes õigusaktides tõhusad, proports ionaalsed ja hoiatavad sanktsioonid neile, 
kes rikuvad käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud siseriik likke sätteid. Kuna 
keerulistes rahapesuoperatsioonides osal evad sageli juriidil ised isikud, tuleb 
sanktsioone rakendada ka juriidi liste isikute tegevuse suhtes. 
(28) Vajaduse tõttu teha direktiivis 91/308/EMÜ olulisi muudatusi tuleb see selguse mõttes 
asendada. 
(29) Kuna liikmesriigid üksi ei saa täiel määral täita käesoleva direktiivi eesmärke, mis 
meetmete ulatuse ja mõju tõttu on paremini saavutat avad ühenduse tasandil, võib 
ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepi ngu artiklis 5 sätest atud subsidiaarsuse 
põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei 
lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks. 
(30) Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigus i ja järgitakse iseäranis Euroopa Liidu 
põhiõiguste hartas t unnustatud põhimõtteid. 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: 
I PEATÜKK 
Sisu, reguleerimisala ja mõisted 
Artikkel 1 
1. Liikmesriigid tagavad, et rahapesu on kuritegu. 
2. Käesoleva direktiivi raames käsitletakse ra hapesuna järgmist ettekavatsetud tegevust:  
a) vara muundamine või ülekandmine, kui on te ada, et selline vara on saadud kuritegelikust 
tegevusest või selles osalemisest, eesmärgiga va rjata või hoida saladuse s vara ebaseaduslikku 
päritolu või abistada kuritegeli kus tegevuses osalenud isikut, et  ta saaks hoiduda oma tegude 
õiguslikest tagajärgedest;  
b) vara tõelise olemuse, päritolu, asukoha, kä sutamisviisi, ümberpaigutamise, omandiõiguse 
või muude varaga seotud õiguste varjamine või saladuses hoidmine, kui on teada, et selline 
vara on saadud kuritegelikust tegevus est või selles osalemisest;  
c) vara omandamine, valdamine või kasutamine, kui  selle saamisel on teada, et selline vara on 
saadud kuritegelikust tegevusest või selles osalemisest;  
d) seadusliku vara hankimine või kogumine üks kõik mis viisil, kui seda vara kavatsetakse 
kasutada osaliselt või täielikult terrorismi toetuseks või kui teatakse sellisest kavatsusest; 
e) eelnevates taanetes nimetatud tegudes os alemine, kokkuleppimine nende toimepanemises, 
nende toimepanemise katsed ning nendele  kaasaaitamine ja kihutamine või nende 
soodustamine või nendeks nõuandmine. 
 
ET 14   ET Teadmist, kavatsust või eesmärki, mis kuuluvad esimeses punktis nimetatud tegude koosseisu, 
võib tuletada teo objektiivsete tegelike asjaolude põhjal.  
Rahapesuga on tegemist ka juhul, kui tegevus, mille tulemusel saadi rahapesus kasutatav vara, 
toimus mõne teise liikmesriigi või kolmanda riigi territooriumil.  
Artikkel 2 
1. Käesolevat direktiivi koha ldatakse järgmiste asutus te ja isikute suhtes: 
(1) krediidiasutused;  (2) finantseerimisasutused;  (3) järgmised juriidilis ed või füüsilised isikud nende kutsetegevuse osas: 
a) audiitorid, välisraamatupi dajad ja maksunõustajad;  
b) notarid ja teised sõltumatutel juriidiliste l ametikohtadel töötaja d, kui nad osalevad oma 
kliendi heaks või tema nimel mõnes finants- võ i kinnisvaratehingus või aitavad kliendil ellu 
viia või planeerida tehingut, mis puudutab: 
i) kinnisvara või majandusüksuste ostu ja müüki;  ii) kliendi raha, väärtpaberit e või muu vara haldamist;  
iii) panga-, hoiu- või väärtpaberi kontode avamist või haldamist;  
iv) äriühingute asutamiseks, tegevuseks või juhtimiseks vajalike vahendite 
hankimist;  
v) usaldusühingute, muude äriühingute või sarnaste üksuste asut amist, tegevust või 
juhtimist;  
c) usaldus- või äriteenuste pakkujad, kes ei kuulu alapunktide a või b alla; 
d) kindlustusvahendajad, kui nad tegelevad elukindlustuse ja te iste investeeri ngutega seotud 
kindlustuse liikidega; 
e) kinnisvaraagendid; f) teised kaubanduses tegutsevad või tee nuseid pakkuvad isikud, kui sooritatakse 
sularahamakse vähemalt 15 000 euro väärtuses, olenemata sellest, kas tehing sooritatakse 
ühekordse maksena või erinevate makset ena, mis näivad olevat seotud; 
g) kasiinod. 2. Liikmesriigid võivad otsustada direktiivi mitte kohaldada finantseerimisasutuste puhul, mis 
osalevad finantstegevuses väga piiratud ma hus või üksikutel juhtudel ja mille puhul 
rahapesuoht on väike. 
 
ET 15   ET Artikkel 3 
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 
(1) krediidiasutus – Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ7 artikli 1 lõike 1 
esimeses lõigus määratletud krediidiasutus, sealhulgas ühenduses või väljaspool seda asuva 
peakontoriga krediidiasutuste fili aalid, mis on määratletud kõnealus e direktiivi artikli 1 lõikes 
3 ja asuvad ühenduses;  
(2) finantseerimisasutus  – 
a) ettevõte, mis pole krediidiasutus ja mis viib  läbi üht või mitut direktiivi 2000/12/EÜ I lisa 
punktides 2-12 ja punktis 14 sisalduvat te gevust, sealhulgas valuutavahetus- ja 
rahaülekandeasutused;  
b) kindlustusfirma, kes on saanud tegevuslo a Euroopa Parlamendi  ja nõukogu direktiivis 
2002/83/EÜ8 sätestatud nõuete kohaselt, kuivõrd see tegutseb kõnealuse direktiiviga hõlmatud 
tegevusvaldkondades;  
c) investeerimisühing Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ9 artikli 4 lõikes 
1 määratletud tähenduses;  
d) ühisinvesteerimisettevõte, mis tu rustab oma osakuid või aktsiaid; 
e) punktides a-d viidatud asutuste filiaalid, kui  need asuvad ühenduses, olenemata sellest, kas 
nende peakontorid paiknevad ühenduses või sellest väljaspool; 
(3) kindlustusvahendaja  – kindlustusvahendaja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 
2002/92/EÜ10artikli 2 lõikes 3 määratletud tähenduses;  
(4) terrorism  – nõukogu raamotsuse 2002/475/JSK11artiklites 1–4 määra tletud mis tahes 
õigusrikkumine; 
(5) vara – igasugune vara, nii kehaline kui kehatu, nii kinnis- kui vallasvara, nii materiaalne 
kui mittemateriaalne, samuti sellise vara omandiõigust või muid selle varaga seotud õigusi tõendavad juriidilised dokumendid, seal hulgas elektroonsed või digitaalsed.  
(6) kuritegelik tegevus – mis tahes kuritegelik osalemine raske kuriteo toimepanemisel.  
(7) rasked kuriteod  – vähemalt: 
a) terrorism; b) 1988. aasta narkootiliste ja psühhotroopset e ainete ebaseadusliku ringluse vastase 
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni artikli 3 lõike 1 punktis a määratletud mis 
tahes õigusrikkumine;  
                                                
 
7 EÜT L 126, 26.5.2000, lk 1. 
8 EÜT L 345, 19.12.2002, lk 1. 
9 ELT L 145, 30.4.2004, lk 1. 
10 EÜT L 9, 15.1.2003, lk 3. 
11 EÜT L 164, 22.6.2002, lk 3. 
 
ET 16   ET c) ühismeetme 98/733/JSK 12artiklis 1 määratletud kurit egelike ühenduste tegevus;  
d) Euroopa ühenduste finant shuvide kaitse konventsiooni13 artikli 1 lõikes 1 ja artiklis 2 
määratletud pettused, vähemalt tõsised pettused;  
e) korruptsioon; f) kõik õigusrikkumised, mille eest määratava karistuse ülemmääraks on üle aasta kestev 
vabadusekaotus või vabadust piirav julgeolekumeede või nendes riikides, mille õigussüsteemides on kehtestatud õigusrikkumis te alammäär, vähemalt kuus kuud kestva 
vabadusekaotuse või vabadust piirava julgeole kumeetmega karistatavad õigusrikkumised.  
(8) tegelikult tulusaav omanik  – 
a) füüsiline isik, kes lõplikult omab otse selt või kaudselt või kontrollib 10 või enamat 
protsenti juriidilise isiku aktsiatest või hääleõ igusest või kes muul viisil omab olulist mõju 
sellise juriidilise isiku juhtimise üle, kes ei ole börsil ametlikult noteeritud ettevõte ja kelle suhtes ei kohaldata avalikustamisnõudeid ühenduse õigusaktide alusel ega samaväärseid 
rahvusvahelisi standardeid;  
b) füüsiline isik, kes on otsese lt või kaudselt fondi, usaldusühingu või muu sarnase õigusliku 
üksuse varast 10 või enama protsendi tegelik om anik või kes omab mõ ju võrreldava osa üle 
fondi, usaldusühingu või muu sarnase õigusliku üksus e varast, kui see ei ole börsil ametlikult 
noteeritud ettevõte ja selle suhtes ei kohaldata avalikus tamisnõudeid ühenduse õigusaktide 
alusel ega samaväärseid rahvusvahelisi standardeid;  
c) füüsiline isik, kelle nimel tehing või tegevus läbi viiakse; (9) usaldus- ja äriteenuste pakkujad  – mis tahes füüsiline või juriidiline isik, kes osutab 
ärilistel alustel kolman datele isikutele mõnd järgmistest teenustest: 
a) äriühingute või teiste juriidiliste isikute asutamine;  b) tegutsemine direktori või sekretärina är iühingus, osanikuna täisühingus või sarnasel 
positsioonil teiste juriidiliste isikute suhtes, samuti teise isiku määramine kõnealustele 
ametikohtadele;  
c) asukoha või aadressi pakkumine är iühingule, täisühingule või teiste le juriidiliste le isikutele 
või üksustele; 
d) tegutsemine usaldusühingu või  muu õigusliku üksuse usaldusomanikuna, samuti teise isiku 
määramine kõnealusele positsioonile; 
e)aktsionäri esindamine, samuti teise isiku määramine aktsionäri esindajaks; (10) poliitiliselt silmapaistvad isikud  – füüsilised isikud, kes täidavad või on täitnud olulisi 
avalikke funktsioone ja kelle mahukate või k eeruliste finants- võ i äritehingutega võib 
                                                
 
12 EÜT L 351, 29.12.1998, lk 1. 
13 EÜT C 316, 27.11.1995, lk 48. 
 
ET 17   ET kaasneda suurem rahapesu oht, samuti sell iste isikute lähisugulased või lähedased 
kaastöötajad; 
(11) ärisuhe – äriline, ametialane või kaubandussuhe, millest kontakti loomise hetkel 
oodatakse teatavat kestvust; 
(12) varipank  – krediidiasutus, mis on asutatud sellis e riigi jurisdiktsiooni all, milles tal 
puudub sihipärasel kontseptsioonil ja juhtimisel  põhinev füüsiline olemus, ja mis pole seotud 
ühegi reguleeritud finantskontserniga. 
Artikkel 4 
Liikmesriigid võivad käesoleva direktiiviga re guleeritud valdkonnas rahapesu tõkestamiseks 
vastu võtta või kehtima jätta käesoleva direktiivi sätetest rangemad sätted. 
II peatükk 
Kliendikontroll 
1. JAGU  
ÜLDSÄTTED  
Artikkel 5 
Liikmesriigid keelavad oma krediidi- ja finantseerimisasutustel säilitada anonüümseid 
pangakontosid, anonüümseid arveldusraamatuid või fiktiivsetel nimedel olevaid pangakontosid. 
Artikkel 6 
Asutused ja isikud, kelle suhtes käesolevat  direktiivi kohaldatakse, peavad rakendama 
klientide kontrollimisel korda , mis põhineks usaldusväärsetel sõltumatutest allikatest pärit 
dokumentidel, andmetel või inform atsioonil, järgmistel juhtudel: 
a) ärisuhte loomise ajal;  b) juhuslike tehingute sooritamisel vähemalt 15 000 euro väärtuses, sõltumata sellest, kas 
tehing sooritatakse ühe maksena või mitme maksena, mis näivad olevat seotud; 
c) kui on olemas rahapesu kahtlus, hoolim ata ükskõik millisest mööndusest, erandist või 
osaluskünnisest;  
d) kui esineb kahtlusi varem kontrollitud klie ndi isikut tõendavate andmete õigsuses või 
adekvaatsuses. 
 
ET 18   ET Artikkel 7 
1. Kliendikontroll hõlmab järgmist: 
a) kliendi isiku tõendamine ja isikusamasuse tuvastamine; b) vajadusel tegeliku tulusaaja kindlakst egemine ning õigustatud meetmete võtmine 
tegeliku tulusaaja isikusamasuse tuvastamiseks sellises ulatuses, et asjaomane asutus või isik oleks veendunud, et ta teab, ke s on tegelikult tulusaav oman ik; juriidiliste isikute, 
usaldusühingute ning sarnaste õiguslike üksuste  puhul ka õigustatud meetmete võtmine, et 
saada teavet kliendi omanike kohta; 
c) teabe hankimine ärisuhte eesmärgi ja olemuse kohta; d) pidev ärisuhte jälgimine, sealhulgas äris uhte vältel teostatud te hingute kontrollimine, 
tagamaks, et teostatud tehi ngud on kooskõlas asjaomase asutuse või isiku teadmistega 
kliendist, tema tegevusest ja sellega seotud risk iastmest ning vajadusel ka vahendite allikaga, 
samuti asjaomaste dokumentide, andmete või teabe pidev ajakohastamine. 
2. Asutused ja isikud, kelle suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse, rakendavad kõiki lõikes 
1 nimetatud kliendikontrolli nõudeid, kuid võivad määrata nende meetmete ulatuse, lähtudes 
riskiastmest, mis sõltub kliendi, ärisuhte, toote või tehingu tüübist. 
3. Direktiivi 2000/12/EÜ lisa 1 pu nktis 4 viidatud arveldustehi ngute suhtes kohaldatakse 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega….. kehtes tatud kliendi isiku tõ endamise erisätteid 
kreeditkorraldustele ja rahaülekannetele  lisatava maksjat puudutava teabe suhtes. 
Artikkel 8 
1. Liikmesriigid nõuavad, et asutused ja is ikud, kelle suhtes käesolevat direktiivi 
kohaldatakse, viivad kliendikontrolli läbi enne är isuhte loomist või selle loomise ajal ning 
enne tehingute läbiviimist j uhuklientidega või nende ajal. 
2. Liikmesriigid nõuavad, et kui asjaomane asutus  või isik ei suuda tä ita artikli 7 lõike 1 
punktides a, b ja c sätestatud nõudeid, siis ei või  ta kontot avada, ärisuhet luua ega tehingut 
sooritada või lõpetab ärisuhte ja kaalub teatam ist rahapesu andmebüroole kooskõlas artikliga 
19. 
3. Liikmesriigid nõuavad, et asutused ja is ikud, kelle suhtes käesolevat direktiivi 
kohaldatakse, rakendavad kliendikontrolli mitte ainult kõigi uute klientide suhtes, vaid vajadusel ja riskiastmest sõltuvalt ka olemasolevate klientide suhtes. 
Artikkel 9 
1. Liikmesriigid nõuavad kõigi kasiinokülastaj ate isikute tõendamist ja isikusamasuse 
tuvastamist, kui nad ostavad või vahetava d mängužetoone vähemalt 1000 euro väärtuses. 
2. Riikliku järelevalve all olev ate kasiinode puhul loetakse kliendikontrolli meetmed igal 
juhul piisavaks, kui kliendid registreeritaks e, nende isik tõendatakse ja isikusamasus 
 
ET 19   ET tuvastatakse koheselt kasiinosse sisenemisel või enne seda, sõltumata ostetud mängužetoonide 
väärtusest.  
2. JAGU  
LIHTSUSTATUD KLIENDIKONTROLL  
Artikkel 10 
1. Erandina artiklitest 6 ja 7 ning artikli 8 lõikest 2 võivad liikmesriigid lubada asutustel ja 
isikutel, kelle suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse, jätta kl iendikontrolli meetmed 
võtmata madala rahapesuriskiga klientide suhtes, nagu näiteks: 
a) liikmesriikide või kolmandate riikide krediidi- ja finantseer imisasutused, kui nende suhtes 
kohaldatakse rahvusvahelistele standarditele vastavaid rahapesu vastu võitlemise nõudeid 
ning jälgitakse nende nõuete täitmist; 
b) börsil noteeritud äriühingud, kelle väärtp aberitega kaubeldakse reguleeritud turul 
direktiivis 2004/39/EMÜ määratletud tähenduses , ühes või mitmes liikmesriigis ja börsil 
noteeritud äriühingud kolmandatest riikidest, mille s uhtes kohaldatakse avalikustamisnõudeid, 
mis on kooskõlas ühenduse õigusaktidega; 
c) liikmesriikide või kolmandate riikide notar ite ja teiste sõltumatutel juriidilistel 
ametikohtadel töötajate valduses  olevate ühiskontode tegelikud tulusaajad, kui nende suhtes 
kohaldatakse rahvusvahelistele standarditele vastavaid rahapesu vältimise nõudeid ning 
jälgitakse nende nõuete täitmist. 
2. Liikmesriigid ja komisjon teatavad üksteisel e juhtudest, mille puhul na d leiavad, et kolmas 
riik ei vasta lõike 1 punktides a, b või c sätestatud tingimustele. 
3. Erandina artiklitest 6 ja 7 ning artikli 8 lõikest 2 võivad liikmesriigid lubada asutustel ja 
isikutel, kelle suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse, jätta kl iendikontrolli meetmed 
võtmata madala rahapesuriskiga toodet e ja teenuste suhtes, nagu näiteks:  
a) elukindlustuse poliisid, mille puhul aastane  kindlustusmakse ei ületa 1000 eurot või kui 
ühekordne makse ei ületa 2500 eurot;  
b) pensioniskeemide kindlustuspoliisid, kui need ei  sisalda tagasiostuklaus lit ning neid ei saa 
kasutada laenutagatisena; 
c) töötajatele väljateenitud aastate pensioni või muid sarnaseid pensionihüvitisi võimaldav 
skeem, mille puhul kindlustusmaksed arvatakse palgast maha ning pensioniskeemi tingimused ei võimalda skeemis osaleja huvide loovutamist; 
 
ET 20   ET d) elektronraha direktiivi 2000/46/EÜ14 artiklis 1 määratletud tähenduses, kui väljastatavale 
või elektronseadisele paigutatavale summale  või lubatud tehingute mahule on kehtestatud 
madal limiit. 
Artikkel 10a 
Kui komisjon võtab vastu otsuse  lähtuvalt artikli 37 lõike 3 esimesest lõigust, keelavad 
liikmesriigid asutustel ja isikutel, kelle suhtes  käesolevat direktiivi kohaldatakse, rakendada 
lihtsustatud kliendikontrolli asjaomase kolmanda r iigi krediidi- ja finantseerimisasutuste või 
börsil noteeritud äriühingute suhtes. 
3. JAGU  
TUGEVDATUD KLIENDIKONTROLL  
Artikkel 11 
1. Liikmesriigid nõuavad asutustelt ja isikutelt, kelle suhtes käesolevat direktiivi 
kohaldatakse, lisaks artiklites 6 ja 7 ning artik li 8 lõikes 2 nimetatud meetmetele tugevdatud 
kliendikontrolli olukordades, millega kaasneb suurem rahapesu oht, ja vähemalt järgmistes olukordades, vastavalt käesoleva lõike teisel e, kolmandale ja neljandale lõigule.  
Kui klient pole olnud isiku tõendamiseks füüsiliselt kohal, nõuava d liikmesriigid, et 
asjaomased asutused ja isikud võtavad kasutu sele ühe või mitu järgmistest meetmetest: 
a) meetmed tagamaks, et kliendi isiku tõendamiseks esitatakse lisadokumente;  
b) lisameetmed esitatud dokumentide õigsus es veendumiseks või nende tõendamiseks 
või kinnituse nõudmine käesoleva di rektiiviga hõlmatud asutuselt;  
c) et tehinguga seotud esimene makse tehtak s konto kaudu, mis on avatud kliendi nimel 
mõnes krediidiasutuses. 
Seoses piiriüleste korrespondentpangasuhetega te iste liikmesriikide või kolmandate riikide 
krediidiasutustega nõuavad liikmesriigid  oma krediidiasutu stelt, et need: 
a) koguksid piisavalt teavet korrespondentasut use kohta, et olla täielikult teadlik 
korrespondentasutuse tegevuse ol emusest ja langetada avalik ult kättesaadava teabe põhjal 
otsus asjaomase asutuse maine ja tema üle teostatava järelevalve kvaliteedi üle;  
b) hindaksid korrespondentasutu ses rakendatavaid rahapesuva staseid kontrollisüsteeme;  
c) kooskõlastaksid uued korrespondentsuhted oma nõukoguga;  d) dokumenteeriksid mõlema asutuse kohustused;  
                                                
 
14 EÜT L 275, 27.10.2000, lk 39. 
 
ET 21   ET e) veenduksid laiendatud ka sutusõigusega kontode puhul , et korrespondentasutus on 
tuvastanud korrespondentasutuse kontodele otsest juurdepääsu omavate klientide 
isikusamasuse ning teostab nende üle pidevat kontrolli ning saab päringu korral väljastada 
asjakohased kliendiandmed.  
Poliitiliselt silmapaist vate isikute osas nõuavad liikmesriigid asjaomastelt asutustelt ja 
isikutelt, et need: 
a) seaksid sisse sobivad riskijuhtimissüsteem id otsustamaks, kas klient on poliitiliselt 
silmapaistev isik;  
b) kooskõlastaksid selliste klien tidega ärisuhete lo omise oma nõukoguga;  
c) võtaksid õigustatud meetmed varanduse ja raha liste vahendite allikate kindlakstegemiseks 
või nõuaksid pideva järelevalve korraldamist asjaomase ärisuhte üle.  
2. Liikmesriigid keelavad krediidiasutustel  luua või jätkata ko rrespondentpangasuhteid 
varipankadega või pankadega, mis lubava d varipankadel oma kontosid kasutada. 
3. Liikmesriigid tagavad, et asutused ja isikud, kelle suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse, 
pööraksid erilist tähelepanu rahapesuohule,  mis tuleneb anonüümsust võimaldavatest 
toodetest või tehingutest, ning võtaksid vaja dusel meetmeid, mis aitaksid vältida nende 
kasutamist rahapesuskeemides. 
4. JAGU  
NÕUETE TÄITMISE USALDAMIN E KOLMANDATELE ISIKUTELE  
Artikkel 12 
Liikmesriigid võivad lubada asutustel ja isikutel, kelle suhtes käesolevat direktiivi 
kohaldatakse, usaldada artikli 7 lõike 1 punktid es a, b ja c sätestatud nõuete täitmise 
kolmandatele isikutele.  
Lõplikult vastutab siiski kolma ndat isikut usaldav asutus või isik, kelle suhtes käesolevat 
direktiivi kohaldatakse.   
Artikkel 13 
1. Käesolevas jaos on ”kolmandad isikud” asutus ed ja isikud, kes on samaväärsed artiklis 2 
nimetatutega ning kes vastavad järgmistele nõuetele: 
a) nende suhtes kohaldatakse ametialase registreerimise nõuet;  b) nad rakendavad kliendi kontrolli- ja regist reerimissüsteeme, mis on samaväärsed 
käesolevas direktiivis sätestatutega, ning nende meetmete vastavust käesoleva direktiivi 
 
ET 22   ET nõuetele jälgitakse V peatüki 2. jao alusel või nad asuva d kolmandas riigis, mis on 
kehtestanud käesolevas direktiivis sätestatutega samaväärsed nõuded. 
2. Liikmesriigid ja komisjon teatavad üksteisel e juhtudest, mille puhul na d leiavad, et kolmas 
riik ei vasta lõike 1 punktis  b sätestatud tingimustele. 
Artikkel 13a 
Kui komisjon võtab vastu otsuse artikli 37 lõik e 3 esimese lõigu alusel, keelab liikmesriik 
asutustel ja isikutel, kelle suhtes käesolev at direktiivi kohaldatakse, lubada kolmandatel 
isikutel asjaomasest kolmandast riigist enda nimel kliendiko ntrolli läbi viia. 
Artikkel 14 
Kolmandad isikud teevad artikli 7 lõike 1 punktides  a, b ja c sätestatud nõuetele vastava teabe 
viivitamatult kättesaadavaks asutusele või is ikule, kelle juurde klient suunatakse.  
Vastava päringu korral edastab kolm as isik koheselt asutusele või isikule, kelle juurde klient 
suunatakse, asjakohased koopiad kliendi isikut tõ endavatest ja isikusamasust tuvastavatest 
andmetest ja muudest kliendi või tegelikult tulusaava omaniku isikut tõendavatest dokumentidest. 
Artikkel 15 
Liikmesriigid lubavad igal juhul artikli 2 punktides 1 ja 2 ning punkti 3 alapunktides a–d 
viidatud asutustel ja isikutel tunnistada ja  aktsepteerida artikli 7 lõike 1 punktides a–c 
sätestatud kliendikontrolli korra tulemusi, kui selle on teostanud kooskõlas käesoleva direktiiviga artikli 2 punktides 1 ja 2 ning punk ti 3 alapunktides a–d viidatud asutus või isik 
teises liikmesriigis ja kooskõl as artiklites 12, 13 ja 14 sätestatud nõuetega, isegi kui 
dokumendid ja andmed, millel need nõuded põhi nevad, erinevad nendest, mida nõutakse 
selles liikmesriigis, kuhu  klient suunatakse.  
 
ET 23   ET Artikkel 16 
Käesolevat jagu ei kohaldata allhangete ega es indussuhete puhul, kui a llhanke pakkujat või 
agenti käsitletakse lepingu põhjal samaväärsena asutuse või isikuga, kelle suhtes kohaldatakse 
käesoleva direktiivi sätteid.  
III peatükk 
Teatamiskohustused  
1. JAGU  
ÜLDSÄTTED  
Artikkel 17 
Liikmesriigid nõuavad, et asutused ja isikud, ke lle suhtes käesolevat direktiivi kohaldatakse, 
suhtuksid ülimalt tähelepanelikult tegevustess e, mille puhul nad peavad eriti tõenäoliseks 
seotust rahapesuga, eelkõige ke erukatesse ning ebatavaliselt suuremahulistesse tehingutesse 
ning kõigisse ebatavalistesse tehingumallid esse, millel pole selget majanduslikku ega 
seaduslikku eesmärki.  
Artikkel 18 
Kõik liikmesriigid asutavad rahapesuga tõhusaks võitlemiseks rahapesu andmebüroo. 
 
ET 24   ET Rahapesu andmebüroo on piisavate vahenditega keskne riiklik üksus. Selle ülesandeks on 
vastu võtta ja lubatud määral küsida, analüüsida ning pädevatele asutustele teatavaks teha 
finantsteavet, mis käsitleb kuritegeliku tulu ka htlust või mis on nõutav vastavalt siseriiklikele 
õigusaktidele või määrustele.  
Artikkel 19 
1. Liikmesriigid nõuavad, et asutused ja isikud, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi 
sätteid, ning nende juhid ja  töötajad näitaksid üles täielikku koostöövalmidust:  
a) teavitades rahapesu andmebürood otseselt ja viivitamatult omal algatusel juhtumitest, mille 
puhul asutus või isik, kelle suht es käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse, teab, kahtlustab 
või kui tal on põhjust kahtlustada, et rahape su on toime pandud või seda on üritatud toime 
panna.  
b) esitades rahapesu andmebüroole selle pä ringu korral viivitamat ult kogu vajaliku teabe 
kohaldatavates õigusaktides sätestatud korras. 
2. Lõikes 1 osutatud teave edastatakse rahapesu andmebüroole selles liikmesriigis, kelle 
territooriumil teavet edastav asutus või isik asub. Tavaliselt edastab või edastavad vastava 
teabe artiklis 30 osutatud ko rras määratud isik või isikud.  
Artikkel 20 
1. Artikli 2 punkti 3 alapunktis b osutatud notar ite ja teiste sõltumatutel juriidilistel 
ametikohtadel töötajate puhul võivad liikmesriig id määrata asutuseks, keda kõigepealt 
teavitatakse, rahapesu andmebüroo asemel kut seala isereguleeruva or gani. Sellisel juhul 
näevad nad ette sobivad koostöö vormid selle organi ja rahapesu andmebüroo vahel.  
2. Liikmesriigid ei ole kohustatud kohaldama ar tikli 19 lõikes 1 sätestatud kohustusi notarite, 
sõltumatutel juriidilistel ameti kohtadel töötajate, audiitorit e, välisraamatupidajate ega 
maksunõustajate suhtes teabe osas, mida need saavad mõnelt oma kliendilt või mõne oma 
kliendi kohta, kui nad selgitavad  oma kliendi õiguslikku olukorda  või kaitsevad või esindavad 
kõnealust klienti kohtumenetluses või sellega seoses, sealhulgas juhul, kui nad annavad 
kohtumenetluse algatamist või vältimist käsitl evat nõu, olenemata sellest, kas kõnealune teave 
on saadud enne sellist menetlust, selle ajal või pärast seda. 
Artikkel 21  
Liikmesriigid nõuavad, et enne selliste tehin gute sooritamist, mida nad teavad või arvavad 
olevat seotud rahapesuga, teatavad asutused ja isikud, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva 
direktiivi nõudeid, neist rahapesu andmebüroole.  
Rahapesu andmebüroo võib siser iiklikes õigusaktides sätestatud tingimustel anda korralduse 
jätta tehing sooritamata.  
Kui on kahtlus, et tehing on seotud rahapesuga , ja kui selle sooritamata jätmine ei ole 
võimalik või võib takistada võimalikust rahape sust kasu saajate tabamist, teavitavad 
asjaomased asutused ja isikud rahape su andmebürood kohe pärast tehingut. 
 
ET 25   ET Artikkel 22  
1. Liikmesriigid tagavad, et kui pädevad asutused  avastavad asutuste ja isikute juures, kelle 
suhtes kohaldatakse käesoleva dire ktiivi sätteid, inspekteerimiste  käigus või mõnel muul viisil 
asjaolusid, mis võivad olla rahapesu tõendiks, teatavad nad sellest otseselt ja viivitamatult 
rahapesu andmebüroole.  
2. Liikmesriigid tagavad, et seadusega aktsiatur gude, valuutaturgude ja 
tuletisväärtpaberiturgude järele  valvama volitatud järelevalveas utused teavitavad rahapesu 
andmebürood neile teatavaks saanud asjaoludest, mis võivad olla rahapesu tõendiks. 
Artikkel 23 
Kui asutus või isik, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi sätte id, või sellise asutuse 
või isiku töötaja või juht edasta b rahapesu andmebüroole artiklit es 19, 20 ja 21 osutatud teavet 
kooskõlas käesolevas direktiivis sätestatud nõuetega, ei käsitleta seda lepinguga või 
õigusnormidega teabe avalikustamisele kehtes tatud piirangute rikkumisena ning asutus või 
isik või tema juht või töötaja ei  kanna selle eest mingit vastutust. 
Artikkel 24 
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et kaitsta  asjaomaste asutuste ja isikute töötajaid, 
kes teatavad rahapesust kas asutusesiseselt või rahapesu andmebüroole, ähvarduste või 
vaenuliku tegevuse eest.  
2. JAGU  
AVALIKUSTAMISE KEELAMINE  
Artikkel 25 
Asutused ja isikud, kelle suhtes kohaldatakse kä esoleva direktiivi sätteid, ning nende juhid ja 
töötajad ei avalikusta asjaomasele kliendile või teistele kolmandatele isikutele, et rahapesu andmebüroole on esitatud teavet vastavalt artiklit ele 19, 20 ja 21 või et rahapesuga seoses on 
või võib olla algatatud uurimine. 
Juhtumeid, mil sõltumatutel juriidilistel am etikohtadel töötajad, notarid, audiitorid, 
raamatupidajad ja maksunõustajad, kes tegutseva d sõltumatutel juriid ilistel ametikohtadel 
töötajatena, püüavad klienti veenda ebaseaduslikust tegevus est hoiduma, ei käsitleta 
avalikustamisena esimeses lõigus määratletud tähenduses.  
IV peatükk 
Dokumentide säilitamine ja  statistilised andmed 
Artikkel 26 
 
ET 26   ET Liikmesriigid nõuavad, et asutused ja isikud , kelle suhtes käesol eva direktiivi sätteid 
kohaldatakse, säilitaksid järgmised dokume ndid ja teabe, mida saaks kasutada 
tõendusmaterjalina rahapesu uurimisel:  
(a) kliendikontrolli puhul nõutavate tõendite  koopiad või viited vähemalt viie aasta 
jooksul pärast kliendisuhte lõppu; 
(b) ärisuhete ja tehingute puhul tõendusma terjalid ning andme d, mis sisaldavad 
originaaldokumente või nende koopiaid, mida võib kohaldata vate siseriiklike õigusaktide 
kohaselt kasutada kohtumenetlust e käigus, vähemalt viie aasta jooksul pärast asjaomaste 
tehingute teostamist või  ärisuhte lõppu;  
(c) sularahamaksete puhul vähemalt 15 000 euro  väärtuses tõendusmaterjalid ja nende 
summade vastuvõtmist kinnitavad dokumendid vähemalt viie aasta jooksul pärast 
sularahamaksete teostamist.  
Artikkel 27 
1. Liikmesriigid nõuavad, et asutused, kelle suht es kohaldatakse käesoleva direktiivi sätteid, 
võtaksid oma kolmandates riikides asuvates filiaa lides ja tütarettevõtet es kliendikontrolli ja 
dokumentide säilitamise osas meetmeid, mi s oleksid vähemalt võrdväärsed käesolevas 
direktiivis sätestatud meetmetega.  
Kui kolmanda riigi õigusaktid ei taga selliste meetmete võtmist, nõuavad liikmesriigid, et 
asjaomased asutused esitaksid nõutava teabe oma päritoluriigi päde vatele asutustele.  
2. Liikmesriigid ja komisjon teatavad üksteisele juhtudest, mille puhul nad leiavad, et 
kolmanda riigi õigusaktid ei taga lõike 1 esimeses lõigus sätestatud meetmete võtmist. 
 
ET 27   ET Artikkel 28 
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et nende krediidi- ja 
finantseerimisasutused oleksid võimelised vast ama täielikult ja kiiresti rahapesu andmebüroo 
või siseriiklike õigusaktide kohase lt teiste asutuste pä ringutele selle kohta, kas neil on või on 
eelnenud viie aasta jooksul olnud ärisuhe teatavat e füüsiliste või juriidiliste isikutega ning 
milline on selle suhte olemus.  
Artikkel 29 
Liikmesriigid tagavad, et nad oleksid võimelis ed hindama oma rahapesuvastaste süsteemide 
tõhusust, tehes täpset statistikat as jaomaste süsteemide tõhususe kohta.  
Nimetatud statistika hõlmab vähemalt rahapesu  andmebüroole teatatud kahtlaste tehingute 
arvu, teabe teatamiste järel võetud meetme te kohta ning iga-aastased andmed uuritud 
juhtumite ning rahapesus kahtlustatavate ja  süüdi mõistetud isikute arvu kohta.  
V peatükk 
Rakendusmeetmed 
1. JAGU  
SISEKORD , VÄLJAÕPE JA TAGASISIDE  
Artikkel 30  
Liikmesriigid nõuavad, et asutused ja isikud, ke lle suhtes kohaldatakse käesoleva direktiivi 
sätteid, kehtestavad klie ndikontrollil, rahapesukahtlusest t eatamisel, dokumentide säilitamisel, 
sisekontrollil, riskihindamisel ja -juhtimisel ning  suhtlemisel meetmed ja korra, millest piisaks 
rahapesuga seotud toimingute enne tamiseks ja takistamiseks.  
Artikkel 31 
1. Liikmesriigid nõuavad, et asutused ja isikud , kelle suhtes käesoleva direktiivi meetmeid 
kohaldatakse, võtaksid kohaseid meetmeid oma t öötajate teavitamiseks käesoleva direktiivi 
sätetest.  
Nende meetmete raames osalevad asjaomased töötajad spetsiaalsete s väljaõppeprogrammides, 
mille käigus neid õpetatakse ära tundma võimaliku rahapesuga seotud toiminguid ja antakse juhiseid sellistes oluko rdades tegutsemiseks. 
Kui artikli 2 punktis 3 mainitud kategooriatesse kuuluv füüsiline isik tegutseb oma kutsealal 
juriidilise isiku töötajana, kohaldatakse käesol evas jaos sisalduvaid kohustusi pigem sellise 
juriidilise isiku kui füüsilise isiku suhtes. 
 
ET 28   ET 2. Liikmesriigid tagavad, et asut used ja isikud, kelle suhtes k ohaldatakse käes oleva direktiivi 
sätteid, pääseksid ligi ajakohastatud teabele, mis käsitleb rahapesus kasutatavaid teguviise ja 
kahtlaste tehingute tunnuseid. 
3. Liikmesriigid tagavad, et rahapesukahtluse st teatamisele järgneks võimalusel alati 
õigeaegne tagasiside teatamise tõhususe ning selle tagajärjel võetud meetmete kohta.  
2. JAGU  
JÄRELEVALVE  
Artikkel 32 
1. Liikmesriigid tagavad, et valuutavahetusasut used ning usaldus- ja äriteenuste pakkujad 
peavad oma tegevuse seaduslikuks läbiviimiseks omandama litsentsi või end registreerima ning et kasiinod peavad omandama litsentsi.  
2. Liikmesriigid nõuavad, et pädevad asutused k eelduksid lõikes 1 osutatud üksustele litsentsi 
väljastamast või neid regi streerimast, kui nad ei  ole kindlad, et nimetatud üksuste tegelikud 
juhid või tegelikult tulusaavad om anikud on selleks sobivad isikud.  
Artikkel 33 
1. Liikmesriigid nõuavad pädevatelt  asutustelt tõhusat kontrolli sell e üle, et kõik asutused ja 
isikud, kelle suhtes käesoleva direktiivi sätteid  kohaldatakse, toimiksid vastavalt käesolevas 
direktiivis sätestatud nõuetele.  
2. Liikmesriigid tagavad, et pädevatel asutus tel on piisavad volitused, sealhulgas võimalus 
teabe hankimiseks, ning piisavad va hendid oma ülesannete täitmiseks.  
3. JAGU  
SANKTSIOONID  
Artikkel 34 
Käesoleva direktiivi sätete alusel vastu võe tud siseriiklike õigusaktide rikkumise korral 
kohaldatavad sanktsioonid peavad olema t õhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.  
 
ET 29   ET Artikkel 35 
1. Liikmesriigid tagavad, et juriidilisi isikuid saaks vastutusele võtta käesolevas direktiivis 
osutatud dokumentide säilitamise, klientide is ikute tõendamise ja kahtlastest tehingutest 
teatamise kohustustest üleastumise eest, mille on nende huvides toime pannud iseseisvalt või juriidilise isiku organi liikmena tegutsev isik, kes on juriidilise is iku juures juhtival kohal, mis 
põhineb:  
 a) õigusel esindada se da juriidilist isikut; 
 b) õigusel teha otsuseid selle juriidilise isiku nimel; 
 c) õigusel kontrollida seda juriidilist isikut. 
2. Lisaks lõikes 1 sätestatud juhtudele võtavad  liikmesriigid vajalikud meetmed tagamaks, et 
juriidilisi isikuid saab võtta vastutusele, kui lõikes 1 nime tatud isiku puuduliku järelevalve või 
kontrolli tagajärjel on osutunud võimalikuks, et jur iidilise isiku alluvuses olev isik on pannud 
toime juriidilise isiku kasuks lõikes 1 osutatud õigusrikkumise. 
Artikkel 36 
Liikmesriigid tagavad, et käesolevas direktiiv is osutatud dokumentide säilitamise, klientide 
isikute tõendamise ja kahtlastest tehingut est teatamise kohustustest üleastumise eest 
vastutusele võetud juriidilist isikut karistatakse  tõhusate, proportsionaal sete ja hoiatavate 
sanktsioonidega, mis muuhulgas hõlmavad järgmist:  
 a) trahvid;  b) riikliku toetuse keelamine;   c) äritegevuse keelamine ajutiselt või alatiselt;  
 d) kohtuliku järeleva lve alla võtmine; 
 e) sundlõpetamine. 
VI PEATÜKK 
Rakendus- ja muutmismeetmed 
Artikkel 37  
1. Selleks et võtta arvesse tehn ilisi edusamme rahapesuvastases  võitluses ja tagada käesoleva 
direktiivi ühtne kohaldamine, võtab komisjon artikli 38 lõikes 2 osutatud korras vastu järgmised rakendusmeetmed: 
a) Artikli 1 lõikes 2, artikli 3 punkti 2 ala punktides a ja d ning punktides 5, 8, 9, 10, 11 ja 
12 esitatud määratluste tehniliste aspektide selgitamine;  
 
ET 30   ET (b) üksikasjalike eeskirjade kehtestami ne madala rahapesuriskiga olukordade 
kindlakstegemiseks kooskõlas artikli 10 lõigetega 1, 2 ja 3;  
(c) üksikasjalike eeskirjade kehtestami ne kõrge rahapesuriskiga olukordade 
kindlakstegemiseks kooskõlas artikliga 11;  
(d) üksikasjalike eeskirjade kehtestamine se lliste olukordade kindlakstegemiseks, mille 
puhul artikli 2 lõike 2 alusel on õigustatud käes oleva direktiivi kohaldamata jätmine teatavate 
ettevõtete suhtes, mis teostavad finantst oiminguid harva või vä ga piiratud mahus.  
2. Komisjon kohandab artikli 38 lõikes 2 osutat ud korras artikli 2 alapunktis f, artikli 6 
punktis b, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõike 2 punktis a nimetatud summasid, et võtta arvesse 
inflatsiooni.  
3. Komisjon võtab artikli 38 lõikes 2 osutatud korra s vastu otsuse, kui leitakse, et kolmas riik 
ei vasta artikli 10 lõike 1 punktid es a, b või c või artikli 13 punk tis b sätestatud tingimustele 
või et kolmanda riigi õigusaktid ei taga artik li 27 lõike 1 esimeses lõigus nõutud meetmete 
võtmist.  
Artikkel 38  
1. Komisjoni abistab rahapesu vältimise komitee, edaspidi “komitee”.  
2. Kui viidatakse käesolevale lõ ikele, kohaldatakse otsuse 1999/ 468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes 
arvesse selle artikl is 8 sätestatut.  
Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 sä testatud tähtajaks ke htestatakse kolm kuud. 
3. Komitee võtab vastu oma töökorra. 
VII PEATÜKK 
Lõppsätted 
Artikkel 39 
Kolme aasta jooksul pärast käesoleva direktiiv i jõustumist ning seejärel vähemalt iga kolme 
aasta järel koostab komisjon käesoleva direktiivi rakenda mise aruande ning esitab selle 
Euroopa Parlamendile ja nõukogule.  
Artikkel 40 
Direktiiv 91/308/EMÜ tunni statakse kehtetuks. 
Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitletak se viidetena käesolevale direktiivile ja neid 
tuleb lugeda lisas toodud  vastavustabeli kohaselt. 
 
ET 31   ET Artikkel 41 
1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direkt iivi täitmiseks vaja likud õigusnormid 
hiljemalt [märkida kuupäev pärast ühe  aasta möödumist k äesoleva direktiivi 
jõustumisest]. Nad edastavad kõnealuste õigusnormide teksti ning kõnealuste 
õigusnormide ja käesoleva direktiivi sätete vastavuse tabeli viivitamatult komisjonile. 
Kui liikmesriigid need õigusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende 
normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesol evale direktiivile. 
Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.  
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas 
valdkonnas vastu võetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. 
Artikkel 42 
Käesolev direktiiv jõustub ka hekümnendal päeval pärast se lle avaldamist Euroopa Liidu 
Teatajas. 
Artikkel 43 
Käesolev direktiiv on adress eeritud liikmesriikidele.  
Brüssel, […] 
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel 
eesistuja eesistuja 
 
ET 32   ET LISA  
VASTAVUSTABEL 
Käesolev direktiiv Direktiiv 91/308/EMÜ 
Artikli 1 lõige 1 Artikkel 2 
Artikli 1 lõike 2 punktid a–c ja e Artikli 1 punkt C 
artikli 1 lõike 2 punkt d  
Artikli 2 lõige 1 Artikli 2a lõige 1 
Artikli 2 lõige 2 Artikli 2a lõige 2 
Artikli 2 lõike 3 punktid a, b ja e–g Artikli 2a lõiked 3–7 
Artikli 2 punkti 3 alapunktid c ja d  
Artikli 3 lõike 1 punkt 1  Artikli 1 punkt A 
Artikli 3 lõike 1 punkti 2 alapunkt  a Artikli 1 punkti B lõige 1 
Artikli 3 lõike 1 punkti 2 alapunkt  b Artikli 1 punkti B lõige 2 
Artikli 3 lõike 1 punkti 2 alapunkt  c Artikli 1 punkti B lõige 3 
Artikli 3 lõike 1 punkti 2 alapunkt  d Artikli 1 punkti B lõige 4 
Artikli 3 lõike 1 punkti 2 alapunkt  e Artikli 1 punkti B lõige 2 
Artikli 3 lõike 1 punkt 3 - 
Artikli 3 lõike 1 punkt 4 - 
Artikli 3 lõike 1 punkt 5 Artikli 1 punkt D 
Artikli 3 lõike 1 punkt 6 Artikli 1 punkti E esimene lõik 
Artikli 3 lõike 1 punkt 7 Artikli 1 punkti E teine lõik 
Artikli 3 lõike 1 punkti 7 alapunkt a - 
Artikli 3 lõike 1 punkti 7 alapunkt b Artikli 1 punkti E esimene taane 
Artikli 3 lõike 1 punkti 7 alapunkt c Artikli 1 punkti E teine taane 
Artikli 3 lõike 1 punkti 7 alapunkt d Artikli 1 punkti E kolmas taane 
Artikli 3 lõike 1 punkti 7 alapunkt e Artikli 1 punkti E neljas taane 
 
ET 33   ET Artikli 3 lõike 1 punkti 7 alapunkt f Artikli  1 punkti E viies taane ja kolmas lõik
Artikli 3 lõike 1 punkt 8 - 
Artikli 3 lõike 1 punkt 9 - 
Artikli 3 lõike 1 punkt 10 - 
Artikli 3 lõike 1 punkt 11   
Artikli 3 lõike 1 punkt 12 - 
Artikkel 4 Artikkel 15 
Artikkel 5 _ 
Artikli 6 punkt a Artikli 3 lõige 1 
Artikli 6 punkt b Artikli 3 lõige 2 
Artikli 6 punkt c Artikli 3 lõige 8 
Artikli 6 punkt d Artikli 3 lõige 7 
Artikli 7 lõike 1 punkt a Artikli 3 lõige 1 
Artikli 7 lõike 1 punktid b–d - 
Artikli 7 lõige 2 - 
Artikli 7 lõige 3 - 
Artikli 8 lõige 1 Artikli 3 lõige 1 
Artikli 8 lõiked 2 ja 3  
Artikkel 9 Artikli 3 lõiked 5 ja 6 
Artikli 10 lõike 1 punkt a Artikli 3 lõige 9 
Artikli 10 lõike 1 punktid b–c  
Artikli 10 lõike 2 punkt a Artikli 3 lõige 3 
Artikli 10 lõike 2 punkt b Artikli 3 lõige 4 
Artikli 10 lõike 2 punkt c Artikli 3 lõige 4 
Artikli 10 lõike 2 punkt d  
Artikkel 10a  
 
ET 34   ET Artikli 11 lõike 1 esimene ja teine lõik Artikli 3 lõige 11 
Artikli 11 lõike 1 kolmas ja neljas lõik - 
Artikli 11 lõiked 2 ja 3 - 
Artikkel 12 - 
Artikkel 13 - 
Artikkel 13a  
Artikkel 14 - 
Artikkel 15 - 
Artikkel 16 - 
Artikkel 17 Artikkel 5 
Artikkel 18  
Artikkel 19 Artikli 6 lõiked 1 ja 2 
Artikkel 20 Artikli 6 lõige 3 
Artikkel 21 Artikkel 7 
Artikkel 22 Artikkel 10 
Artikkel 23 Artikkel 9 
Artikkel 24 - 
Artikli 25 esimene lõik Artikli 8 lõige 1 
Artikli 25 teine lõik  
Artikli 26 punkt a Artikli 4 esimene taane 
Artikli 26 punkt b Artikli 4 teine taane 
Artikli 26 punkt c - 
Artikkel 27 - 
Artikkel 28 - 
Artikkel 29 - 
Artikkel 30 Artikli 11 lõike 1 punkt a 
 
ET 35   ET Artikli 31 lõike 1 esimene lõik Artik li 11 lõike 1 punkti b esimene lause 
Artikli 31 lõike 1 teine lõik Artik li 11 lõike 1 punkti b teine lause 
Artikli 31 lõike 1 kolmas lõik Artikli 11 lõike 1 teine lõik 
Artikli 31 lõige 2 Artikli 11 lõige 2 
Artikkel 32  
Artikkel 33  
Artikli 34 lõige 1 Artikkel 14 
Artikli 34 lõige 2  
Artikkel 35  
Artikkel 36  
Artikkel 37  
Artikkel 38  
Artikkel 39 Artikkel 17 
Artikkel 40  
Artikkel 41 Artikkel 16