(5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit. Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises esitas komisjon oma seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Võttes arvesse suurenenud ebakindlust ja majandusväljavaateid ohustavaid suuri langusriske Euroopas toimuva sõja kontekstis, enneolematut energiahindade tõusu ja jätkuvaid häireid tarneahelates, on põhjendatud stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamisaja pikendamine 2023. aasta lõpuni.

(4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

(3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv, millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele.

(1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241, millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

(6)2021. aasta stabiilsusprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisi kohaselt on eelarvepoliitikat praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavaid kulusid. Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, tuleks üldisest eelarvepoliitikast kaugemale minnes pöörata tähelepanu ka riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja välja jäetud COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

(7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist. Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosi makromajanduslike väljavaadete kohaselt näib üleminek 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale 2023. aastal asjakohane, kuid samal ajal tuleb olla valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti diferentseeritud ja nendes tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles kajastama suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandusarengut ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

(8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aasta eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja täiendavaid langusriske ning võrreldes talveprognoosiga kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvemeetmete abil suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, et leevendada energiahinna tõusu mõju ja aidata piirata teisest inflatsioonisurvet sihipäraste ja ajutiste meetmete abil; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks, et kohaneda kiiresti muutuvate oludega, ning see peab olema riigiti diferentseeritud sõltuvalt nende eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas võttes arvesse kriisi mõju ja Ukrainast põgenenud inimeste sisserännet.

(9)2021. aasta 30. aprillil esitas Belgia määruse (EL) 2021/241 artikli 18 lõiget 1 järgides komisjonile oma riikliku taaste- ja vastupidavuskava. Komisjon on määruse (EL) 2021/241 artikli 19 kohaselt hinnanud taaste- ja vastupidavuskava asjakohasust, tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust kooskõlas kõnealuse määruse V lisas esitatud hindamissuunistega. 13. juulil 2021 võttis nõukogu vastu otsuse Belgia taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta. Osamaksete tegemine sõltub komisjoni otsusest, mis on tehtud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 24 lõikele 5 selle kohta, et Belgia on rahuldavalt täitnud nõukogu rakendusotsuses sätestatud asjakohased eesmärgid ja sihid. Rahuldav täitmine eeldab, et varem saavutatud eesmärke ja sihte ei ole tagasi pööratud.

(10)30. aprillil 2022 esitas Belgia kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtajaga oma 2022. aasta riikliku reformikava ja 2022. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos. Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklile 27 kajastab 2022. aasta riiklik reformikava ka Belgia kaks korda aastas esitatavat aruannet taaste- ja vastupidavuskava täitmisel tehtud edusammude kohta.

(11)23. mail 2022 avaldas komisjon Belgia kohta 2022. aasta riigiaruande. Selles hinnati Belgia edusamme nõukogu poolt 2019., 2020. ja 2021. aastal vastu võetud asjaomaste riigipõhiste soovituste järgimisel ning tehti taaste ja vastupidavuse tulemustabeli põhjal kokkuvõte sellest, kuidas Belgia on taaste- ja vastupidavuskava rakendanud. Selle analüüsi põhjal tehti riigiaruandes kindlaks puudused seoses probleemidega, mida taaste- ja vastupidavuskavas ei käsitleta või käsitletakse ainult osaliselt, ning uute ja esilekerkivate probleemidega, sealhulgas nendega, mis tekivad seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Samuti hinnati Belgia edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

(12)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Selles aruandes käsitleti Belgia eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2021. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (3 % SKPst) ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (60 % SKPst) ega järginud võla vähendamise sihttaset. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägi- ja võlakriteeriumid ei olnud täidetud. Kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega leidis komisjon kõigi asjaomaste tegurite hindamisel, et võla vähendamise sihttaseme järgimine tähendaks liiga järsku ja varast eelarve kohandamist, mis võib ohustada majanduskasvu. Seepärast on komisjon seisukohal, et praegustes erandlikes majandustingimustes ei ole võla vähendamise sihttaseme järgimine põhjendatud. Nagu teatatud, ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ning hindab 2022. aasta sügisel uuesti, kas on asjakohane teha ettepanek algatada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlused.

(13)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Belgial võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Belgial juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal vähenes Belgia valitsemissektori eelarvepuudujääk 2021. aastal 9,0 %-lt SKPst 2020. aastal 5,5 %-le SKPst 2021. aastal. Belgia eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, samal ajal kui ajutised erakorralised toetusmeetmed vähenesid 4,4 %-lt SKPst 2020. aastal 2,9 %-le SKPst 2021. aastal. Need Belgia 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Enamik kaalutlusõigusel põhinevaid eelarvemeetmeid, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal vastu võttis, olid ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Samal ajal ei olnud mõned ajavahemikul 2020–2021 valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel vastu võetud meetmed ajutised ega kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega, kusjuures peamiselt hõlmasid need miinimumpensionide ja tervishoiusektori palkade püsivat suurendamist. Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli valitsemissektori võlg 2021. aastal 108,2 % SKPst.

(14)2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on soodne. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 3,0 % ja 2023. aastal 1,9 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv väiksem – 2022. aastal 2,0 % ja 2023. aastal 1,6 %, mis tuleneb peamiselt 2022. aasta stabiilsusprogrammi aluseks olevate makromajanduslike prognooside varasemast koostamise lõppkuupäevast, mis oli enne Venemaa Ukraina vastase agressioonisõja algust. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 5,2 %-le SKPst ja 2023. aastal 3,6 %-le SKPst. Vähenemine 2022. aastal kajastab peamiselt majandustegevuse tugevat kasvu ja enamiku erakorraliste meetmete tühistamist. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema (marginaalselt) 2022. aastal 108,0 %ni ja seejärel suurenema 2023. aastal 108,8 %ni. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. ja 2023. aastal vastavalt 5,0 % SKPst ja 4,4 % SKPst. 2022. aastal on see kooskõlas 2022. aasta stabiilsusprogrammis prognoositud eelarvepuudujäägiga, olgugi et komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi makromajanduslik stsenaarium oli ebasoodsam, kuna 2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides arvestatakse tehnilise parandusega, mis kajastab (ainult) 2022. aastal Venemaa Ukraina-vastase agressioonisõja tagajärgede mõju eelarvele. 2023. aastaks prognoositakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis suuremat valitsemissektori eelarve puudujääki, peamiselt ebasoodsama makromajandusliku stsenaariumi ja meetmete tõttu, mida pole veel programmi hilisemate aastate kohta täpsustatud. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse üldjoontes sarnane: 2022. aastal 107,5 %, kuid 2023. aastal madalam ehk 107,6 %, mis kajastab 2022. aasta stabiilsusprogrammi SKP deflaatori väiksemat kasvu.

Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümme aastat) keskmine potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 1,4 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Belgia potentsiaalset majanduskasvu.

(15)2022. aastal kaotab valitsus järk-järgult enamiku COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmetest, nii et ajutised erakorralised toetusmeetmed peaksid prognooside kohaselt vähenema 2,9 %-lt SKPst 2021. aastal 0,4 %-le SKPst 2022. aastal. 2022. aasta valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetud meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,5 % SKPst ja 2023. aastal 0 % SKPst. Need meetmed hõlmavad peamiselt ühekordseid makseid leibkondadele ja energiatarbimise kaudsete maksude alandamist. Need meetmed on kavandatud ajutistena ja on seotud 2022. aastaga. Kui aga energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest säilitada. Mõned neist meetmetest ei ole suunatud, täpsemalt üldised maksed leibkondadele, et toetada energia tarbimist, ning gaasi ja elektri käibemaksumäärade ja bensiiniaktsiisi alandamised. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulud, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. ja 2023. aastal 0,1 % SKPst, ning kaitsekulutuste suurenemine 0,1 % (2022. aastal 0,1 protsendipunkti SKPst).

(16)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Belgial kasutada 2022. aastal taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendit, et rahastada lisainvesteeringuid majanduse taastamisse, järgides samal ajal konservatiivset eelarvepoliitikat. Lisaks peaks ta säilitama riiklikult rahastatavad investeeringud. Samuti soovitati Belgial juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis ning samal ajal suurendada investeeringuid, et hoogustada võimalikku majanduskasvu.

(17)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Belgia 2022. aasta stabiilsusprogrammis sisalduva teabe põhjal peaks eelarvepoliitika 2022. aastal olema toetav, –2,4 % SKPst. Belgia kavatseb jätkuvalt toetada majanduse taastamist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut täiendavate investeeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga suurenema 0,2 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema 2022. aastal eelarvepoliitikale neutraalne mõju. Seetõttu kavatseb Belgia säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud, nagu soovitas nõukogu. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2022. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 2,1 protsendipunkti. See märkimisväärne ekspansiivne panus hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõjuga tegelemise meetmete täiendavat mõju (0,5 % SKPst) ning Ukrainast ümberasustatud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulusid (0,1 % SKPst). Lisaks peaks avaliku sektori palkade ja sotsiaaltoetuste automaatsest indekseerimisest ning vähemal määral valitsussektori kaupade ja teenuste tarbimise suurenemisest tulenev valitsussektori kulude suurenemine aitama kaasa riiklikult rahastatavate (neto) esmaste jooksvate kulude ekspansiivsele panusele. Komisjoni prognoosi kohaselt ei ole need meetmed ja kulude suurenemise põhjused täielikult kooskõlas tasakaalustavate meetmetega.

(18)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, eeldusel et poliitikat ei muudeta, 2023. aastal 0,0 % SKPst. Prognooside kohaselt jätkab Belgia 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste kasutamist, et rahastada täiendavaid investeeringuid majanduse taastamise toetuseks. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulude positiivne panus majandustegevusse peaks jääma 2022. aastaga võrreldes stabiilseks. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,1 protsendipunkti. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse üldjoontes neutraalse panuse 0,1 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete järkjärgulise kaotamise mõju (0,5 % SKPst).

(19)2022. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järk-järgult vähenema 3,4 %-le SKPst 2024. aastal ja 2,7 %-le SKPst 2025. aastal. Seega peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk jääma 2025. aastal alla 3 % SKPst. Need prognoosid põhinevad makromajanduslikul stsenaariumil, mis töötati välja enne Venemaa sissetungi Ukrainasse, ning nendes arvestatakse meetmetega, mida pole veel programmi hilisemate aastate kohta täpsustatud, täpsemalt nn paindlik stimuleeriv fiskaalmeede, mis moodustab vahemikus 2023–2025 0,8 % SKPst. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastani kasvama – 2024. aastal 109,7 %ni ja 2025. aastal 110,1 %ni. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla kestlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis suured.

(20)Kui poliitikat ei muudeta, on oodata, et rahvastiku kiire vananemine süvendab vananemisega seotud kulutuste mõju riigi rahandusele. 2021. aasta aruandes rahvastiku vananemise kohta on prognoositud kasv 2040. aastaks 3,6 protsendipunkti ja 2070. aastaks 5,4 protsendipunkti SKPst, enamasti pensioni- ja pikaajalisele hooldusele tehtavate kulutuste tõttu. Belgia on oma taaste- ja vastupidavuskavas võtnud kohustuse viia ellu pensionireform, mh selleks, et parandada süsteemi finants- ja sotsiaalset kestlikkust ning edendada eri pensioniskeemide ühtlustamist. Seoses pikaajalise hooldusega oli Belgia juba 2019. aastal ELis üks suurimaid kulutajaid ning selle kulutused kasvavad eeldatavasti veelgi: 2030. aastaks 14 % ja 2070. aastaks 2,2 protsendipunkti SKPst. Algatatud on eri hoolekandeasutuste kulutõhusa kasutamise parandamiseks mõeldud reformid, täpsemalt selleks, et vältida ja takistada tarbetut või enneaegset hoolekandeasutusse paigutamist, mis puudutab iga neljandat hooldekodus elavat inimest, olgugi et täheldatud on suuri piirkondlikke erinevusi. COVID-19 kriis on kavandatud kulude vähendamise meetmete rakendamist pidurdanud. See osutab, et inimeste liigset hoolekandeasutustesse paigutamist saab veelgi vähendada, tõhustades ühtlasi kvaliteetsete koduhooldusteenuste kasutamist ja tegeledes rahaliste takistustega, mis piiravad nende teenuste kättesaadavust kõige haavatavamate elanikkonnarühmadele. Reformide kiire ja ulatuslik rakendamine aitaks tegeleda kestlikkusprobleemidega.

(21)Belgia maksusüsteemi iseloomustab suur tööjõu maksukoormus, sealjuures on maksumäärad suhteliselt kõrged ja maksuastmed kitsad. See piirab maksusüsteemi tegelikku progressiivsust ja vähendab tööturul osalemist veelgi. Kuigi 2016. aasta maksureformiga vähendati madalaima sissetulekuga inimeste tööjõu maksukoormust, on keskmist palka teenivate inimeste maksukiil ELi suurim. Töö suur maksustamine võib takistada ka elukestvas õppes osalemist. Lisaks võivad mõningad töötushüvitise süsteemi ülesehituse iseärasused vähendada tööotsijate stiimuleid töötamiseks ja aktiveerimispoliitika tulemuslikkust. Sotsiaalabi keerukus ning piiratud võimalused palgatulu ja sotsiaaltoetuste kombineerimiseks võivad samuti tekitada tööle asumist takistavaid asjaolusid, eriti vähese teenimispotentsiaaliga inimeste seas. Peale selle vähendavad maksubaasi – osaliselt suurte maksumäärade leevendamiseks – mitmesugused vabastused, mahaarvamised ja vähendatud maksumäärad, mis tekitavad efektiivsuse kadu ja moonutusi. Mõningad maksusüsteemi omadused aitavad kaasa investeerimisvalikute moonutamisele ja põhjustavad liigset investeerimist teatavatesse varadesse. Näiteks on kinnisvaralt teenitav üüritulu alamaksustatud ja lisaeluaseme eluasemelaenu intress mahaarvatav. Lisaks takistavad hoiuste maksusoodustused ning pikaajaliste hoiuste ja pensioniskeemide suhtes kehtivate maksueeskirjade paindumatus kapitali paremat jaotumist. 2021. aasta veebruari väärtpaberikontode maks takistab samuti finantsinstrumentidesse investeerimist. Peale selle on ruumi keskkonnamaksude väljatöötamiseks, vähendades fossiilkütuste toetusi ja soodustades investeeringuid vähese CO2 heitega majandusse. Näiteks soodustaks kütteks kasutatavate fossiilkütuste (nt gaasiõli ja maagaas) aktsiiside (mis on elektriga võrreldes madalad) ülevaatamine investeeringuid vähese CO2 heitega küttelahendustesse. Kuna liiklusummikutes veedetavate tundide keskmine arv aastas on Belgias üks ELi suurimaid, võib ummikutega tegelemiseks kasutada poliitikavariante, nt erasõidukite suhtes teemaksu kehtestamine (sarnaselt veokitele), tagades samas piisava ühistranspordipakkumise. See aitaks ka vähendada heitkogustega kauplemise süsteemi väliste kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks. Maksukoormuse tööjõult mujale nihutamise ja maksubaasi laiendamise kombineerimine võib muuta maksusüsteemi õiglasemaks, suurendada tööhõivet ning edendada sotsiaalseid ja keskkonnaeesmärke.

(22)Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 19 lõike 3 punktile b ja V lisa kriteeriumile 2.2 sisaldab taaste- ja vastupidavuskava ulatuslikke üksteist vastastikku tugevdavaid reforme ja investeeringuid, mis tuleb rakendada 2026. aastaks. Need aitavad lahendada kõiki majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme või olulist osa majanduslikest ja sotsiaalsetest probleemidest, millele on osutatud riigipõhistes soovitustes, mille nõukogu esitas Belgiale Euroopa poolaasta raames 2019. ja 2020. aastal, nagu ka riigipõhistes soovitustes, mis esitati enne kava vastuvõtmise kuupäeva. Täpsemalt peaks Belgia taaste- ja vastupidavuskava aitama tegeleda märkimisväärse osa probleemidega, mis tuvastati asjaomastes riigipõhistes soovitustes. Et parandada avaliku sektori kulutuste kvaliteeti ja tõhusust, hõlmab Belgia taaste- ja vastupidavuskava kuluanalüüside süsteemset lõimimist kõigi valitsemistasandite eelarve kavandamise tsüklitesse. Riiklike pensionidega seotud kasvavate kulude taustal sisaldab kava pensionireformi, mille eesmärk on muu hulgas parandada pensionisüsteemi finants- ja sotsiaalset kestlikkust. Belgia taaste- ja vastupidavuskava hõlmab ka mitut meedet tööturuga seotud probleemidega tegelemiseks ning kõige haavatavamate elanikkonnarühmade (sisserändaja taustaga inimeste, naiste, noorte, puuetega inimeste ja digitaalse väljajätmise ohus inimeste) sotsiaalse ja tööturule integreerimise parandamiseks. Kava kohaselt tagab Belgia 5G kasutuselevõtu. Kava sisaldab ka ametiautode maksustamise kava reformi, mille eesmärk on äriühingute sõidukipargid täielikult elektrifitseerida.

(23)Belgia taaste- ja vastupidavuskava rakendamine aitab eeldatavasti teha täiendavaid edusamme rohe- ja digipöörde valdkonnas. Belgia kliimaeesmärkide saavutamist toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 49,6 %, samas kui digieesmärke toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 26,6 %. Taaste- ja vastupidavuskava täielik rakendamine kooskõlas asjakohaste eesmärkide ja sihtidega aitab Belgial COVID-19 kriisist kiiresti taastuda, tugevdades samal ajal tema vastupanuvõimet. Sotsiaalpartnerite ja muude asjaomaste sidusrühmade süstemaatiline kaasamine on jätkuvalt oluline taaste- ja vastupidavuskava ning üldise majandus- ja tööhõivepoliitika edukaks rakendamiseks, et tagada laialdane isevastutus üldise poliitilise tegevuskava eest.

(24)Belgia ei ole veel esitanud partnerluslepingut ega muid ühtekuuluvuspoliitika programmidokumente. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1060 peab Belgia arvesse võtma asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi ühtekuuluvuspoliitika 2021.–2027. aasta fondide programmitöös. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Taaste- ja vastupidavusrahastu ning ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärsivad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.