Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2022/C 160/13)

Teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEADE STANDARDMUUDATUSE KOHTA, MILLEGA MUUDETAKSE KOONDDOKUMENTI

„Εύβοια“ (Evia)

PGI-GR-A1559-AM01

Teate kuupäev: 18. jaanuar 2022

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Veinide organoleptiliste omaduste parandamine

Põhjus: kavandatava muudatusega parandatakse ja laiendatakse veinide organoleptiliste omaduste kirjeldust, et esitada tarbijatele täpsem tootekirjeldus.

Muudatused on tehtud jagudes pealkirjaga „Veinide kirjeldus“ ja „Seos geograafilise piirkonnaga“, jakku „Toote andmed“ on lisatud teavet.

2. Valge veini (kuiv, poolkuiv, poolmagus, magus) sordilisele koostisele viinamarjasordi „Viognier“ ja valge viinamarjasordi „Moschato“ mis tahes proportsioonis lisamine

Põhjus: need sordid sobivad piirkonda väga hästi ning nendest veinivalmistamine on andnud tulemuseks väga kvaliteetseid veine.

Viinamarjasordi „Viognier“ ja valge viinamarjasordi „Moschato“ varasemad ja hiljutised katseistutamised ning veinivalmistamine koostöös Ateena põllumajandusülikooliga on andnud tulemuseks suurepäraseid veine ja omadusi, mida saab pidada meie piirkonna viinamarjaistandustele iseloomulikeks. Need sordid on kohalike kasvutingimustega hästi kohanenud. Viinamarjasortidest „Viognier“, „Vidiano“ ja valgest viinamarjasordist „Moschato“ valmistatud valgete veinide omadused sobivad kokku geograafilise tähise „Evia“ tehnilises toimikus kirjeldatud valgete veinide omadustega ja võivad olla koguni tugevamalt väljendunud.

Valgest viinamarjasordist „Moschato“ valmistatud vein on läbipaistev, kollakasrohelist värvi ja kuldsete varjunditega. Lõhn on kompleksne, puuvilja ja värske viinamarja, sidruni-, apelsini- ja muude tsitrusõite, roosi õielehtede ja mee aroomiga. Maitse on täidlane ja puuviljaline, sidrunit meenutava happesuse ning pika järelmaitsega.

„Viognier“ sordist valmistatud vein on läbipaistev, kollakasrohelist värvi, roheliste kuni kuldsete varjunditega. Lõhn on väljendusrikas, väga aromaatse tsitrus-, luuviljade ja troopiliste puuviljade intensiivsusega, mida raamistab sidruni- ja apelsiniõite lõhn. Maitse on rikkalik, täidlane ja puuviljaline, tasakaalus happesuse ning pika kompleksse täidlase järelmaitsega.

Nende sortide abil saab toota ka valgeid veine (kuivi, poolkuivi, poolmagusaid ja magusaid), mis vastavad praegustele tarbijasuundumustele ja pakuvad erilist ärihuvi. Veini saab valmistada kas ainult neist või kombinatsioonis muude piirkonnas kasvatatavate soovitatud valgete sortidega („Savatiano“, „Assyrtiko“, „Roditis“).

3. Viinamarjasordi „Viognier“ lisamine punase veini (kuiva, poolkuiva, poolmagusa ja magusa) sordilisse koostisesse ning proportsiooni selgitus

Kaitstud geograafilise tähisega punast veini „Evia“ (kuiva, poolkuiva, poolmagusat ja magusat) toodetakse sortide „Mandilaria“ („Kountoura Mavri“), „Vradyano“, „Agiorgitiko“, „Liatiko“, „Karampraimis“, „Ritino“, „Cabernet Sauvignon“, „Syrah“, „Grenache rouge“ ja „Merlot“ viinamarjadest mis tahes proportsioonis. Sorti „Viognier“ saab kombineeritult muude sortidega kasutada proportsioonis kuni 10 %.

Põhjus: toote sordilise koostise selgitamiseks on lisatud sõnad „mis tahes proportsioonis“. Sordi „Viognier“ lisamisega toodetakse veine, mille happesuse tase on väiksem, parandades sel viisil kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ kvaliteeti. Kui valget viinamarjasorti „Viognier“ kasvatatakse ja valmistatakse koos punase veini puhul lubatud punaste sortidega, omandab see üleküpsenud kuivanud tumedate viljade omadused koos karge happesuse, täidlase ja kreemja maitse, tugeva struktuuri ja pehmete sametiste tanniinidega, sest sort „Viognier“ on korjepäeval üleküpsenud.

4. Roosa veini (kuiv, poolkuiv, poolmagus ja magus) sordilisele koostisele sõnade „mis tahes proportsioonis“ lisamine

Põhjus: toote sordilise koostise selgitamiseks on lisatud sõnad „mis tahes proportsioonis“.

5. Sordi „Vradyano“ lisamine koonddokumenti

Kõigi veinide puhul lisati koonddokumenti sort „Vradyano“, mis oli eksituse tõttu välja jäänud, kuigi tootespetsifikaadis oli see loetelus olemas.

6. Eemaldati nõue, mille kohaselt peaksid viinamarjaistandused olema üle 10 meetri kõrgusel

Täpsemalt:

„Kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ tootmiseks määratletud piirkond on piirkond, mis asub Euboia piirkonnaüksuse (varasema prefektuuri) halduspiirides“.

Põhjus: Euboia saare maastik on osaliselt saareline ja osaliselt mägiste mõjudega. Viinamarjaistandused on traditsiooniliselt ulatunud mereäärsetelt aladelt kolme suure mäe – Dirfi, Telethrio ja Ochi – jalamile. Mereäärsed viinamarjaistandused annavad samade kvaliteediomadustega veine kui üle 10 meetri kõrgusel või koguni sisemaal olevad, sest meretuul läbib neid sisemaa poole puhudes, aga ka naastes, kui see pöördub loodusliku tõkke, mägede tõttu tagasi. Euboia piirkonnaüksuse halduspiirides asuvates viinamarjaistandustes kasvatatud viinamarjadest toodetud veinidel peaks olema õigus kasutada kaitstud geograafilist tähist „Evia“.

Muudetud on jagu pealkirjaga „Määratletud piirkond“.

7. Kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ tehnilise toimiku ajakohastamine

Tehniliste toimikute ajakohastamiseks on tootespetsifikaadis tehtud ja koonddokumendis tehakse järgmised muudatused:

a) jaos „Seos geograafilise piirkonnaga“ esitatud kirjelduse parandamine;

b) kaitstud päritolunimetusega ja kaitstud geograafilise tähisega veinidele kohaldatavate nõuete ja kontrollide riiklikke sätete lisamine ja asendamine, ning

c) pädevate kontrolliasutuste andmete muutmine.

Muudatused puudutasid jagusid pealkirjadega „Seos geograafilise piirkonnaga“, „Kohaldatavad nõuded“ ning „Kontrollid – kontrolliasutuste ja -organisatsioonide kontaktandmed“.

KOONDDOKUMENT

1. Nimetus(ed)

Εύβοια (Evia)

2. Geograafilise tähise tüüp

KGT – kaitstud geograafiline tähis

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

–

1. Kuiv valge vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: kahvatu sidrunroheline värv.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab intensiivseid pirni-, rohelise õuna, meloni-, ananassi-, mango-, aprikoosi- ja valge viljalihaga virsiku aroome.

Maitse: sidrunvärske maitse, mida raamib puuviljaline järelmaitse. Kui vein sisaldab viinamarjasorte „Sauvignon Blanc“, „Viognier“ või „Malagouzia“, on tunda ka intensiivseid greibi-, laimi-, mango-, granadilli- ja sidrunheina aroome ning eri taimede ja värskelt niidetud muru lõhnanoote. Rikkalik ja puuviljaline maitse, rõhutatud happesuse ja mitmekesise järelmaitsega.

— Minimaalne üldalkoholisisaldus: 11,5 mahuprotsenti

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): kuni 9,0

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Kui suhkrusisaldus ületab 4 g/l, kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 III lisa B osas sätestatud eeskirju. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 200

2. Poolkuiv valge vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: kahvatukuldne värvus roheliste varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett sisaldab intensiivseid roosi-, litši-, pipra-, mündi-, ingveri-, karamelli- ja vürtsiaroome.

Maitse: rikkalik ja kreemjas maitse tugevate õiearoomide ja vürtsivarjunditega. Tasakaalustatud happesus on meeldivas kontrastis kreemja maitsega, mis loob pika järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): minimaalselt 4,5 ja maksimaalselt 17,5

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Kui suhkrusisaldus ületab 12 g/l, kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 III lisa B osas sätestatud eeskirju.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 250 milligrammi liitri kohta nende valgete veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 250

3. Poolmagus valge vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: kollakasroheline värvus, mis võib laagerdumisel muutuda keskmiselt intensiivseks kuldseks värvuseks.

Lõhn: lõhnabukett on keerukas ning sisaldab meloni, ananassi, virsiku, aprikoosi ja sidruniõite noote.

Maitse: puuviljaline, sama aromaatse iseloomuga nagu lõhn. Mõõdukalt täidlane.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): minimaalselt 12,5 ja maksimaalselt 45

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 250 milligrammi liitri kohta nende valgete veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 250

4. Magus valge vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: ere kuldne värv.

Lõhn: lõhnabukett on keerukas ja koosneb kontsentreeritud roosi-, mee-, apelsiniõite ja ürtide aroomidest, koorevenise nüanssidega. Laagerdumisel aroomid muutuvad ning sisaldavad rosinate, magusate vürtside, šokolaadi, karamelli ja sarapuupähkli lõhna.

Maitse: üsna magus maitse, mida toetab hea happesus; väga intensiivsed roosi-, mee-, virsiku-, karamelli- ja võiaroomid.

Sametine tekstuur ja hästi struktureeritud pikk järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): vähemalt 45

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 250 milligrammi liitri kohta nende valgete veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 250

5. Kuiv punane vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: sügav rubiinpunane värvus, mis võib laagerdumisel muutuda punaseks või tellispunaseks, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab intensiivseid keerukaid ploomi-, kirsi-, hapukirsi-, mooruspuumarja-, aprikoosi-, vürtsi- ja pipraaroome ning vaadis laagerdumisest tulenevaid tasakaalustatud lõhnanüansse.

Maitse: rikkalik ja vürtsine sametiste tanniinide ja hea happesusega. Sametine tekstuur ja pikk järelmaitse.

— Minimaalne üldalkoholisisaldus: 12,0 mahuprotsenti

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,5 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): kuni 9,0

— Maksimaalne üldhappesus: 7,0 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Kui suhkrusisaldus ületab 4 g/l, kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 III lisa B osas sätestatud eeskirju. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12,0 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 20 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 150

6. Poolkuiv punane vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: sügav rubiinpunane värvus, mis võib laagerdumisel muutuda punaseks või tellispunaseks, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab mooruspuumarja-, ploomi-, kirsi- ja maasikaaroome.

Maitse: mõõdukalt täidlane, veidi magus, mahedate tanniinidega. Keskmiselt pikk järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,5 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): minimaalselt 4,5 ja maksimaalselt 17,5

— Maksimaalne üldhappesus: 7,0 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Kui suhkrusisaldus ületab 12 g/l, kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 III lisa B osas sätestatud eeskirju.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 200 milligrammi liitri kohta nende punaste veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12,0 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 20 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 200

7. Poolmagus punane vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: sügav rubiinpunane värvus, mis võib laagerdumisel muutuda punaseks või tellispunaseks, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab mooruspuumarja-, ploomi-, kirsi- ja maasikaaroome.

Maitse: mõõdukas täidlus, tajutav magusus. Keskmiselt pikk magus järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,5 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): minimaalselt 12,5 ja maksimaalselt 45

— Maksimaalne üldhappesus: 7,0 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 200 milligrammi liitri kohta nende punaste veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12 Minimaalne üldhappesus 3,5 Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 20 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 200

8. Magus punane vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: sügav rubiinpunane värvus, mis võib laagerdumisel muutuda punaseks või tellispunaseks, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett koosneb keerukatest ploomi-, mooruspuumarja-, hapukirsi-, tumeda šokolaadi ja vanilliaroomidest.

Maitse: magus maitse pehmete tanniinide, hea happesuse ning ploomi-, mustika- ja kirsimoosi- ning vanillinoodiga. Pikk magus järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,5 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): vähemalt 45

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 200 milligrammi liitri kohta nende punaste veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12,0 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 20 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 200

9. Kuiv roosa vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: rikkalik värvus, alates keskmise intensiivsusega lõheroosast kuni intensiivse roosani, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab maasika-, granaatõuna- ja Picota kirsi aroome.

Maitse: värske ja puuviljaline maitse maasika- ja granaatõunavarjundiga; karge happesus punase pipra vürtsika iseloomuga. Pikk järelmaitse.

— Minimaalne üldalkoholisisaldus: 11,5 mahuprotsenti

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): kuni 9,0

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Kui suhkrusisaldus ületab 4 g/l, kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 III lisa B osas sätestatud eeskirju. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 200

10. Poolkuiv roosa vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: rikkalik värvus, alates keskmise intensiivsusega lõheroosast kuni intensiivse roosani, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab maasika- ja kirsiaroome.

Maitse: värske ja puuviljaline maitse maasikavarjundi ja kerge magususega. Keskmiselt pikk järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): minimaalselt 4,5 ja maksimaalselt 17,5

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Kui suhkrusisaldus ületab 12 g/l, kohaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 III lisa B osas sätestatud eeskirju.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 250 milligrammi liitri kohta nende roosade veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 250

11. Poolmagus roosa vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: rikkalik värvus, alates keskmise intensiivsusega lõheroosast kuni intensiivse roosani, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab maasika- ja kirsiaroome.

Maitse: värske ja puuviljaline maitse maasikavarjundi ja meeldiva magususega. Keskmiselt pikk järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): minimaalselt 12,5 ja maksimaalselt 45

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 250 milligrammi liitri kohta nende roosade veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 250

12. Magus roosa vein

LÜHIKIRJELDUS

Välimus: rikkalik värvus, alates keskmise intensiivsusega lõheroosast kuni intensiivse roosani, violetsete varjunditega.

Lõhn: lõhnabukett hõlmab maasika- ja kirsiaroome.

Maitse: puuviljaline ja magus maitse maasikavarjundiga. Keskmiselt pikk järelmaitse.

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus: 11,0 mahuprotsenti

— Üldsuhkrusisaldus (g/l): vähemalt 45

— Maksimaalne üldhappesus: 7,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena

— Alkoholi maksimaalse sisalduse suhtes kohaldatakse asjaomastes ELi õigusaktides sätestatud väärtusi.

— Maksimaalne lubatud vääveldioksiidisisaldus on 250 milligrammi liitri kohta nende roosade veinide puhul, mille glükoosi ja fruktoosi summana väljendatud suhkrusisaldus on vähemalt 5 grammi liitri kohta (vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/934 I lisa B osas sätestatud erandile). Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11,5 Minimaalne üldhappesus 3,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 18 Vääveldioksiidi kogusisalduse piirmäär (milligrammides liitri kohta) 250

5. Veinivalmistustavad

5.1. Veinivalmistuse eritavad

1. Punase veini valmistamine

Veinivalmistustavaga seotud piirangud

Kaitstud geograafilise tähisega punase veini „Evia“ valmistamisel kasutatakse traditsioonilisi punase veini valmistamise meetodeid. Kui lisatakse sorti „Viognier“ proportsioonis kuni 10 %, valmistatakse veini koos muude sortidega traditsioonilistel punase veini valmistamise meetoditel.

2. Roosa veini valmistamine

Veinivalmistustavaga seotud piirangud

Kaitstud geograafilise tähisega roosat veini „Evia“ toodetakse roosa veini valmistamise tipptehnoloogia abil; alkoholkäärimise ajal ei tohi temperatuur ületada 20 °C.

3. Veinivalmistamise eritavad

Veinivalmistamise eritavad

Poolkuiva, poolmagusa ja magusa veini valmistamisel on veini magustamine lubatud vastavalt kohaldatavatele sätetele (komisjoni delegeeritud määruse (EÜ) nr 2019/934 I lisa D osa).

4. Viinapuude kujundamismeetodid

Viljelustavad

Viinapuude puhul kasutatakse nöörpuu vormi või lehtrikujuliseks lõikamist ning kasutatav kärpimismeetod oleneb sordist.

5. Valge veini valmistamine

Veinivalmistustavaga seotud piirangud

Kaitstud geograafilise tähisega valge veini „Evia“ tootmisel kasutatakse valge veini valmistamise tipptehnoloogiat; alkoholkäärimise ajal ei tohi temperatuur ületada 20 °C.

5.2. Maksimaalne saagikus

1. Lõpptoote maksimaalne saagikus hektoliitrites hektari kohta

96 hektoliitrit hektari kohta

2. Viinamarjade maksimaalne saagikus kilogrammides hektari kohta

12 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ tootmispiirkond on piirkond, mis asub Euboia piirkonnaüksuse (varasema prefektuuri) halduspiirides.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

„Cabernet Sauvignon N“

„Grenache Blanc B“

„Grenache Rouge N“

„Merlot N“

„Sauvignon Blanc B“

„Syrah N“

„Viognier B“

„Agiorgitiko N“

„Aidani Aspro B“

„Vradyano N“

„Karampraimis N“

„Liatiko N“

„Malagouzia B“

„Mandilaria Aspri B“

„Monemvassia B“ – „Monovassia“, „Monomvassitiko“

„Moschato Aspro B“

„Moschofilero N“ – „Mavrofilero“

„Ritino N“

„Roditis Rs“ – „Alepou“

„Savatiano Β“ – „Doumprena Aspri“, „Kountoura Aspri“, „Perachoritiko“, „Sakeiko“

8. Seos(t)e kirjeldus

8.1. Ajaloolised, kultuurilised, sotsiaalsed ja majanduslikud seosed

A. Ajalooline seos

Nagu selgub „Iliasest“, oli viinamarjakasvatus piirkonnas hästi arenenud juba Homerose aegadel. Euboia (Evia) saare antiikne nimi oli Abantis, mis tulenes selle asukate nimest. Abandid olid esimene eelajalooline Kreeka hõim, kes asus elama Euboiale, eeskätt Chalkida ja Erétria ümbrusse, vahemikus 2100–1900 eKr. Müüdi kohaselt nimetasid nad end nümf Aba järgi. Nad olid sõjakad inimesed, kes muu hulgas osalesid kuningas Elephenori juhtimisel Trooja sõjas. Suur poeet Homeros viitab mitmel korral nii Euboiale tervikuna kui ka teatavatele piirkondadele nagu Istaia kui „veini valmistamise“ piirkondadele.

Järgmises Mégarast pärit Theognise tsitaadis (784, 892) nimetatakse Euboia antiikseid viinamarjakasvatustraditsioone:

„ηλθον δ’ Ευβοιης απελοειν πεδιον... και Ληλαντου δ’αγαθον κειρεται οινοπεδου“.

Tõlge: „Ma tulin Euboiale, mis on piirkond täis viinapuid, kaunis Lilántous valmistatakse suures koguses veini“.

Kárystose provintsi viinamarjaistandused on samuti aegade hämarusse ulatuv traditsioon. Eelkõige 20. sajandi teisel poolel oli neil piirkonna majanduses juhtroll. Kárystose kaupmehed müüsid piirkonna viinamarjavirret Vólose ja Thessaloníki turgudel. Tuhanded puitvaadid täis virret laaditi Kárystose sadamas suurtesse paatidesse.

6. sajandil kirjeldas Bütsantsi geograaf Stefanos Euboial asuvat Kymet kui linna, kusjuures veneetslaste valitsemise perioodil (1204–1470) oli see tuntud ka sadamana (Porto Chimi).

Osmani impeeriumi valitsusaja lõpupoole arenes Kyme majanduslikult suuresti tänu veinitootmisele ja -kaubandusele. Linn kandis suuri kaotusi 1821. aasta iseseisvussõjas, milles ta aktiivselt osales. Pärast iseseisvumist sai sellest Kárystose provintsi pealinn. Alates 1830. aastatest kuni 19. sajandi lõpuni oli Kyme majandus kõrgpunktis tänu kauplemisele kohalike põllumajandustoodetega (vein, õli, siid) ja ka söega. Eriti tõi Kymele jõukust veini eksport Prantsusmaale.

B. Kultuurilised, sotsiaalsed ja majanduslikud seosed

Viinapuud ja vein on olnud iidsetest aegadest kohaliku rahva kultuuri-, sotsiaalse ja majandusliku eluga lahutamatult seotud. See seos on olemas ka praegu, nagu võib näha veini reklaamimiseks korraldatavatest üritustest ja konverentsidest ning ka kohalikest kultuuritraditsioonidest.

Konkreetselt on Euboial nüüd kolm erinevat „veiniteed“, mis katavad kogu saare ja kus osalevad kõik 17 organiseerunud veinitootjat.

Lisaks võtavad saare veinitootjad osa kõigist Euroopa veinireklaamimise ettevõtmistest, nagu näiteks lahtiste uste üritused ja Euroopa veiniturismi päev.

Samuti mängib vein olulist rolli saare majanduses, seda nii peamise tootena põllumajandus- ja käsitöösektoris kui ka veiniturismi kujul turismisektoris.

8.2. Geograafiline piirkond ja toote geograafiline päritolu

Kaitstud geograafilise tähisega veine „Evia“ toodetakse Euboia piirkonnaüksuse halduspiirides (vt kaarti).

Euboia on Kreeka suuruselt teine saar ja Vahemere suuruselt kuues saar. See paikneb piki Kesk-Kreeka (Sterea Ellada) kirderannikut, alates Mália lahest kuni Atika randadeni, ja maismaast eraldab seda Põhja-Euboia laht. Saare põhja- ja kirderannik piirneb Egeuse merega.

Euboia on jagunenud väikesteks looduslikult isoleeritud piirkondadeks, mida eraldavad üksteisest suured järsud mäed, mis katavad suurema osa saarest: Telethrio põhjas, Dirfi saare keskosas ja Ochi mägi lõunas. Nende vahel on viljakad tasandikud, nagu Psachna ja Lilantio, väikesed orud ja rannikuribad abajate ja lahesoppidega (Karystose laht, Styra jne).

23°48’56.14" idapikkust.

38°33’42.68" põhjalaiust.

Pindala: 3 661,64 km2

Reljeef

Piirkond on suur, mitmesuguste muldade ja maastikega. Kultuurviinamarjade istandused algavad kõrguselt 10 m ja kõrgeimad asuvad Dirfi mäel 600 m kõrgusel (1 745 m). Traditsiooniliselt kasvatatakse viinapuid kõige viljakamatel tasandikel, kuid nüüd kasvavad nad ka järskudel nõlvadel, kus on hea drenaaž ja taimed on rohkem päikese käes. Enamik viinamarjaistandusi asub nõlvadel.

Mullastik

Geoloogiliselt on Euboia Atika jätk. Maa koosneb peamiselt kiltkivist ja esineb palju geoloogilisi moodustisi. Samuti näib, et seal on uusaegkonna kvaternaari ajastul olnud intensiivne vulkaaniline tegevus, kui saar eraldus maismaast.

Mullastik varieerub liivmulla, savika liivmulla, savika mulla, liivsavi- ja savimulla vahel. Viinamarjaistanduste mullad on keskmise struktuuriga (liivsavimuld, saviliivmuld), neutraalse pH-ga ja väikese koguse kaltsiumkarbonaadiga.

Kliima

Meteoroloogiliste andmete alusel on piirkonnas vahemereline kliima. Aasta üldine keskmine temperatuur on 18,4 °C, sellest suvekuudel 24,9 °C ja talvekuudel 10,5 °C. Keskmine maksimaalne temperatuur on juulis ja minimaalne jaanuaris.

Sademeid on keskmiselt 600 mm ning nende jaotus on iseloomulik vahemerelisele kliimale, st tugevamalt sajab vihma oktoobrist aprillini. Teoreetiline koguaurumise tase on sama mis vihmasadude tase talvekuudel, vegetatiivse tsükli ajal on see aga suurem. Piirkonnas valitsevad tugevad kirdetuuled, eriti talvel, kevadel ja suvel on need aga nõrgad kuni keskmised.

8.3. Toote andmed

Kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ kvaliteediomadused tuginevad ühtaegu kliimale, mullatüüpidele, kasvatatavatele viinamarjasortidele ning kasutatavatele põllumajandus- ja veinivalmistusmeetoditele.

Valged veinid on värvuselt kahvaturohelised, mõnikord kergelt kollaka tooniga. Lõhnaprofiil hõlmab tsitruste, lillede ja küpsete puuviljade aroome. See tuleneb kasutatud sortide eriomadustest ja kasvatuspiirkonnast ning profiil varieerub sõltuvalt asukohast ja mullatüübist. Neil on ka tublisti maitse sügavust ja järelmaitset, mis tuleneb nii kasutatud sortidest kui ka piirkonnas saavutatud heast küpsusest.

Roosad veinid eristuvad oma rikkaliku värvuse ja eredate või intensiivsete toonide poolest, mis tulenevad kasutatud sortidest ja nende kasvatuspiirkonnast. Veinidel on ka tugev lõhnabukett, milles on ülekaalus lilled ja punased puuviljad. Peamiselt tänu heale happesusele on kõik roosad veinid (kuiv, poolkuiv, poolmagus ja magus) suurepäraselt tasakaalustatud.

Punastel veinidel on noorena intensiivne sügavpunane värvus sügavlillade varjunditega ja pärast mõneaastast laagerdumist tellispunaste varjunditega ning ka ulatuslik aromaatne maitse, milles on mustsõstra, kirsi ja mustade puuviljade noote ning piprane nüanss. Neil on täidlane maitse, kergelt tanniinise ja tugeva puuviljalise pikalt püsiva järelmaitsega.

Kaitstud geograafilise tähisega veinid „Evia“ on võitnud auhindu rahvusvahelistel võistlustelt (Le Challenge International du Vin, Prantsusmaa; Decanter, London, Ühendkuningriik; AWC, Viin; IWSC, London, Ühendkuningriik; TEXSOM International Wine Awards, USA; Sommeliers Choice Awards, Ühendkuningriik; SMV international wine championship, Kanada).

8.4. Põhjuslik seos

Kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ ainulaadsus tuleneb piirkonna iseloomulikest omadustest (mullastik, kliima, tuulte mõju suvel), kombinatsioonis kasvatatavate sortide ja kasutatavate viljelusviisidega.

Kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ tootmiseks määratud geograafiline piirkond hõlmab väga erinevaid mullastiku- ja kliimatingimusi, mis on paljude viinamarjasortide valmimiseks eriti head. Kliima tõttu on tasandikel valdavad valged sordid, punaseid viinamarjasorte kasvatatakse enamasti kolme mäe (põhjas Telethrio, saare keskosas Dirfi ja lõunas Ochi mägi) nõlvadel.

Seda piirkonda, mis läänes piirneb Põhja-Euboia lahe ja idas Egeuse merega, iseloomustavad erilised tuuletingimused. Merelt tulev niiske õhk põrkub vastu mägesid ja tõuseb järsult, mille tulemusel muutub õhu temperatuur ja tuule suund pöördub vastupidiseks. Seetõttu on tuuled kogu saarel soodsad ning päevase ja öise temperatuuri erinevus hea (kuni 10 kraadi), eriti kuudel, mil algab viinamarjade küpsemine.

Euboia saarel toodetud veinide väga head kvaliteediomadused saavutatakse tänu piirkonna eriti varieeruvatele mullaliikidele, mis ulatuvad liivmullast, savikast liivmullast, savikast mullast, liivsavist savimullani.

Samamoodi annavad piirkonna valged ja roosad viinamarjasordid, arvestades päritolupiirkonna makroklimaatilisi tingimusi ning topograafia ja mulla koostoimet, selliste omadustega veine, mis on iseloomulikud nende kasvatamiskohale. Viinamarjasordid „Sauvignon Blanc“, „Moschato“ ja „Malagouzia“ valmivad augusti keskel, sordid „Assyrtiko“ ja „Viognier“ augusti lõpus ning sordid „Roditis“ ja „Savatiano“ septembri teises pooles. Sordist „Sauvignon Blanc“ valmistatud veinidel on puuvilja-, eriti virsikuaroom, ja vähemal määral maitserohelisele iseloomulik varjund. Siiski võivad need viinamarjaistanduste kaupa suuresti varieeruda, mis pakub veinitegijale veelgi rohkem valikuvõimalusi. Näiteks raskemad mullad tugevdavad maitserohelisele iseloomulikku nüanssi, kergemad mullad – küpsete puuviljade aroomi. Sordist „Malagouzia“ saab tavaliselt intensiivse lillelise lõhnabuketiga veine; kui seda sorti kombineerida teiste sortidega, muutub bukett veelgi rikkalikumaks. Veelgi enam, asukohtades, kus viinamarjad valmivad hiljem, võib sortidest „Malagouzia“, „Aidani Aspro“ ja „Athiri“ saada veine, millel on tsitrusvilja bukett, kombineerituna rikkaliku pikalt püsiva järelmaitsega. Sordist „Assyrtiko“ valmistatud veinidel on täidlane maitse ja struktuur, suur happesus ja eriline aroom, mis varieerub lillede ja tsitrusviljade vahel. Kui valge viinamarjasort „Moschato“ kasvab savikal liivmullal, savikal mullal või liivsavimullal, kujunevad sellel komplekssed puuvilja ja värske viinamarja, sidruni-, apelsini- ja muude tsitruste õite, roosi õielehtede ja mee aroomid. Maitse on täidlane ja puuviljaline, sidrunit meenutava happesuse ning pika järelmaitsega.

Valge viinamarjasort „Viognier“ pakub väga aromaatset tsitruste, luuviljade ja troopiliste puuviljade intensiivsust, mida raamistavad sidruni- ja apelsiniõied. Maitse on rikkalik, täidlane ja puuviljaline, tasakaalus happesusega ning pikalt püsiva kompleksse täidlase järelmaitsega.

Euboia saare eriline mikrokliima ja selle mõju toodetavatele veinidele on väga ilmne ka punaste veinide puhul. Tüüpiline näide on viinamarjasordi „Syrah“ mitmeotstarbelisus, sest selle marju saab kasutada nii kvaliteetsete punaste kui ka roosade veinide tootmiseks. Sorti „Syrah“ kasutatakse seega laiemas Euboia piirkonnas, et toota veine, millele on iseloomulik intensiivne lõhn ja milles on kontsentreerunud aroomid, mis varieeruvad vastavalt viinamarjaistanduse asukohale. Saviliivmullal kasvavad viinamarjaistandused annavad peene aroomiga veine, samas kui suure savisisaldusega ja väiksema kaltsiumkarbonaadi sisaldusega muldadel kasvavatest sortidest valmistatud veinid on tugeva fenoolse iseloomuga. Kui valget viinamarjasorti „Viognier“ kasvatatakse veini valmistamiseks sama piirkonna punaste sortide ja eeskätt „Syrah“ kõrval, küpseb „Viognier“ kiiremini kui „Syrah“. Selle tulemusel on „Viognier“ sordi viinamarjad korjepäeval üleküpsenud. Niisugune kombinatsioon/koordineerimine annab punastele veinidele üleküpsenud mustade viljade omadused koos karge happesusega. Põhimõtteliselt on aga veinidel, mida valmistatakse koos sordiga „Viognier“, täidlane kreemjas maitse, tugev struktuur ja pehmed sametised tanniinid.

Samamoodi annavad piirkonna punased viinamarjasordid, arvestades päritolupiirkonna makroklimaatilisi tingimusi ning topograafia ja mulla koostoimet, selliste omadustega veine, mis on iseloomulikud nende kasvatamiskohale. Sortide „Mandilaria“ („Kountoura Mavri“), „Vradyano“, „Karampraimis“, „Ritino“, „Cabernet Sauvignon“, „Grenache rouge“ ja „Merlot“ puhul kasutatakse Euboia saare iseloomulikke kliima- ja morfoloogilisi tingimusi ära kõige paremal viisil, et valmistada kompleksseid veine hea fenoolse potentsiaaliga, mida mahendavad pehmed tanniinid ja rikkalik maitse.

Euboia saare roosad veinid, mida toodetakse peamiselt sortidest „Mandilaria“ („Kountoura Mavri“), „Vradyano“, „Karampraimis“, „Ritino“, „Cabernet Sauvignon“, „Grenache rouge“, „Merlot“ ja „Syrah“, mis on kasvatatud mereäärsetes viinamarjaistandustes, paistavad silma oma sügavroosa värvi ja punaste puuviljade intensiivse aroomikompleksiga ja rikkaliku maitsega, sest need küpsevad väga hästi. Kui neid sorte kasvatatakse aga sisemaal vaestel nõlvadel, valmivad marjad hilja ja neist valmistatakse kahvaturoosat värvi veine, millel on aromaatne värskus ja iseloomulik happesus.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Erandid

Õigusraamistik:

ELi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus

Komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 veinisektori kaitstud päritolunimetuste, geograafiliste tähiste ja traditsiooniliste nimetuste kaitsetaotluste, vastuväite esitamise menetluse, kasutuspiirangute, tootespetsifikaatide muutmise, tühistamise ning märgistamise ja esitlusviisi osas) artikli 5 lõige 1.

Erandid

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus:

Ministeeriumide 20. oktoobri 1999. aasta ühisotsuse nr 392169/(millega kehtestatakse üldised eeskirjad mõiste „kohalik vein“ kasutamise kohta lauaveinide kirjelduses (Kreeka ametlik väljaanne, II seeria, nr 1985, 8. november 1999), mida on muudetud ministeeriumide 29. augusti 2007. aasta ühisotsusega nr 321813) (Kreeka ametlik väljaanne, II seeria, nr 1723, 29. august 2007), artikli 4 punktis c on sätestatud järgmine:

„Lauaveinid, mille kohta võib kasutada mõistet „kohalik vein“ sellise provintsi, prefektuuri või veinikasvatuspiirkonna geograafilise tähisega, mis on väiksem kui prefektuur, peavad olema toodetud prefektuuris või külgnevates prefektuurides tegutsevates veinitööstusettevõtetes“. Konkreetselt võib kaitstud geograafilise tähisega veine „Evia“ toota veiniettevõtetes, mis asuvad Euboia piirkonnaüksuses (varasemas prefektuuris) või naabruses olevas Boiootia piirkonnaüksuses (varasemas prefektuuris).

Veini märgistamisega seotud lisasätted

Õigusraamistik:

ELi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamist käsitlevad lisasätted

Tingimuse kirjeldus

A. Teatava tootmismeetodiga seotud tingimused

Komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1308/2013 veinisektori kaitstud päritolunimetuste, geograafiliste tähiste ja traditsiooniliste nimetuste kaitsetaotluste, vastuväite esitamise menetluse, kasutuspiirangute, tootespetsifikaatide muutmise, tühistamise ning märgistamise ja esitlusviisi osas) artikli 53 lõiked 1, 2 ja 6.

Veini märgistamisega seotud lisasätted

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamist käsitlevad lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

A. Teatava tootmismeetodiga seotud tingimused

Ministri 9. juuni 2005. aasta otsuse nr 280557 (milles käsitletakse päritolunimetusega ja parema kvaliteediga kohalike veinide valmimise, laagerdamise ja turule laskmise aega, samuti nende veinide märgistusel kasutatavaid märkeid, mis osutavad nende tootmis- või valmistusmeetodile) (Kreeka valitsuse ametlik väljaanne, II köide, nr 818, 15. juuni 2005) artiklites 3 ja 4 sätestatakse järgmiste terminite kasutamise eeskirjad:

— „ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ“ või „ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ“ (VÄRSKE VEIN)

— „ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ või „ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (VAADIS LAAGERDATUD)

— „ΠΑΛΑΙΩΜΕΝΟΣ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ või „ΠΑΛΑΙΩΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (VAADIS KÜPSENUD)

— „ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΣΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ või „ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΚΑΙ ΩΡΙΜΑΝΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (VAADIS KÄÄRITATUD JA LAAGERDATUD)

— „ΟΙΝΟΠΟΙΗΣΗ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ või „ΟΙΝΟΠΟΙΗΘΗΚΕ ΣΕ ΒΑΡΕΛΙ“ (VAADIS KÄÄRITATUD)

B. Aastakäigu märkimine märgistusele

Kui veinide märgistusel kasutatakse mõisteid ΝΕΟΣ ΟΙΝΟΣ või ΝΕΑΡΟΣ ΟΙΝΟΣ (VÄRSKE VEIN), on aastakäigu märkimine kohustuslik, nagu on sätestatud ministri 9. juuni 2005. aasta otsuse nr 280557 (milles käsitletakse päritolunimetusega ja parema kvaliteediga kohalike veinide valmimise, laagerdamise ja turule laskmise aega, samuti nende veinide märgistusel kasutatavaid märkeid, mis osutavad nende tootmis- või valmistusmeetodile) (Kreeka valitsuse ametlik väljaanne, nr 818, II köide, 15. juuni 2005) artikli 1 lõikes 2.

C. Traditsioonilised nimetused

— Traditsioonilised nimetused vastavalt ministri 7. veebruari 2002. aasta otsusele nr 235309 veinide puhul kasutatavate traditsiooniliste mõistete heakskiitmise kohta (Kreeka valitsuse ametlik väljaanne, II seeria, nr 179, 19. veebruar 2002), mis on seotud päritolunimetusega või geograafilise tähisega.

Vastavalt eespool osutatud ministri otsusele võib kaitstud geograafilise tähisega veinide „Evia“ märgistuses kasutada järgmisi traditsioonilisi nimetusi:

ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΛΕΥΚΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de blancs (valge vein valgetest viinamarjadest), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de noir (valge vein punastest viinamarjadest), ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΕΡΥΘΡΩΠΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ või ΛΕΥΚΟΣ ΑΠΟ ΓΚΡΙΖΑ ΣΤΑΦΥΛΙΑ / Blanc de gris (valge vein rosé viinamarjadest või valge vein väärishallitusega viinamarjadest), ΚΟΚΚΙΝΕΛΙ / kokineli (Kokineli), ΟΙΝΟΣ ΛΟΦΩΝ / Vin de collines (küngastelt pärit vein), ΟΙΝΟΣ ΠΛΑΓΙΩΝ / Vin de coteaux (nõlvadelt pärit vein).

D. Sortide nimedega seotud piirangud

10. juuli 2009. aasta otsusega nr 311498 (Kreeka valitsuse ametlik väljaanne, II seeria, nr 1493, 23. juuli 2009) keelatakse sordi „Monemvassia“ nime esitamine valgete veinide etikettidel ja pakenditel.

Link tootespetsifikaadile

http://www.minagric.gr/images/stories/docs/agrotis/POP-PGE/2021/prodiagrafes_evia170122.pdf

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.