EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.9.2020 SWD(2020) 311 final KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 2020. aasta aruanne õigusriigi kohta





Peatükk õigusriigi olukorra kohta Itaalias Lisatud dokumendile: KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 2020. aasta aruanne õigusriigi kohta

Õigusriigi olukord Euroopa Liidus {COM(2020) 580 final} - {SWD(2020) 300 final} - {SWD(2020) 301 final} - {SWD(2020) 302 final} - {SWD(2020) 303 final} - {SWD(2020) 304 final} - {SWD(2020) 305 final} - {SWD(2020) 306 final} - {SWD(2020) 307 final} - {SWD(2020) 308 final} - {SWD(2020) 309 final} - {SWD(2020) 310 final} - {SWD(2020) 312 final} - {SWD(2020) 313 final} - {SWD(2020) 314 final} - {SWD(2020) 315 final} - {SWD(2020) 316 final} - {SWD(2020) 317 final} - {SWD(2020) 318 final} - {SWD(2020) 319 final} - {SWD(2020) 320 final} - {SWD(2020) 321 final} - {SWD(2020) 322 final} - {SWD(2020) 323 final} - {SWD(2020) 324 final} - {SWD(2020) 325 final} - {SWD(2020) 326 final}



Lühikokkuvõte Itaalia kohtusüsteem põhineb kindlal õigusraamistikul, millega kaitstakse nii kohtunike kui ka prokuröride sõltumatust. 2020. aasta augustis esitas valitsus ettepaneku kõrgema kohtute haldamise nõukoja ja muude kohtusüsteemi osade reformimiseks. Oluline on, et selle reformiga tagataks kohtusüsteemi sõltumatus, suurendades samas selle läbipaistvust ja usaldusväärsust. Tõhususe vallas on kohtusüsteemis endiselt tõsiseid probleeme. Parlamendis arutatakse uusi reforme, mille eesmärk on kiirendada tsiviil- ja kriminaalmenetlusi. Nende reformide, personali suurendamise ja jätkuva digiteerimisega soovitakse lahendada kohtuasjade kuhjumise probleem. 2019. aastal jätkus Itaalias korruptsioonivastase institutsionaalse ja õigusraamistiku tugevdamine. Varasemate sammude jätkuna karmistati 2019. aasta jaanuaris vastu võetud korruptsioonivastase seadusega veelgi karistusi korruptsioonikuritegude eest ja peatati aegumistähtaegade kulgemine pärast esimese astme kohtu otsuse langetamist. Lisaks sellele laiendati organiseeritud kuritegevuse vastases võitluses kasutatavaid uurimismeetmeid ka korruptsioonisüütegude uurimisele. Riiklik korruptsioonivastane amet on suurendanud oma rolli korruptsiooni ennetava kultuuri edendamisel, jätkates samas järelevalvet hankelepingute üle ning nende reguleerimist. Vastu on võetud rikkumisest teatajaid kaitsev raamistik. Itaalias ei ole veel kehtestatud lobitööd käsitlevat üldist õigusakti ning huvide konflikte puudutav regulatsioon on killustunud. Korruptsiooni avastamise, uurimise ja selle eest vastutusele võtmise võimekus on väga suur ning sellele aitavad kaasa õiguskaitseasutuste organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse alased eriteadmised. Siiski piirab karistusmeetmete tõhusust kriminaalmenetluste liigne kestus. Põhjalik reform kriminaalmenetluse kiirendamiseks on parlamendis arutlusel. Itaalia põhiseadusega on ette nähtud väljendus- ja teabevabadus, samuti meediaomandi läbipaistvus. Itaalia audiovisuaalmeediat reguleerivat asutust peetakse sõltumatuks ja tõhusaks. Itaalia meedia poliitiline sõltumatus on endiselt problemaatiline, kuna puuduvad mõjusad sätted huvide konfliktide ennetamiseks eelkõige audiovisuaalmeedia sektoris. Itaalias on asutatud keskus reporterite vastu suunatud ähvarduste kontrollimiseks ja vajalike kaitsemeetmete väljatöötamiseks vastusena ajakirjanike ohutusega seotud probleemidele. Au teotamise eest määratud vangistusi on kohtutes vaidlustatud, tuginedes põhiseadusele ja Euroopa Inimõiguste Kohtu väljendusvabadust käsitlevale kohtupraktikale. Kõnealune teema on praegu parlamendis arutlusel. Kontrolli- ja tasakaalustussüsteemis on konstitutsioonikohtul endiselt oluline roll ning hiljuti ärgitas see kodanikuühiskonda ja üldsust osalema aktiivsemalt selle menetlustes. Regulatiivse mõju hindamine ja konsulteerimine sidusrühmadega on paranenud, kuid paranemisruumi on veelgi. Ikka veel puuduva riikliku inimõiguste asutuse loomisele suunatud reformide üle käib parlamendis arutelu. Kodanikuühiskond tegutseb aktiivselt, ehkki mõnede vabaühenduste vastu on algatatud laimukampaaniaid, eriti teatud küsimuste, näiteks rändeteemaga tegelevate ühenduste vastu.



I.Kohtusüsteem Kohtusüsteem on sätestatud põhiseaduses, millega on ette nähtud selle sõltumatus ja autonoomia . Kolmeastmeliste üldkohtute pädevusse kuuluvad tsiviil- ja kriminaalasjad. Esimene kohtuaste koosneb rahukohtunikest, üldkohtutest ja alaealiste asjade kohtutest. Apellatsioonikohtud moodustavad teise kohtuastme ning kassatsioonikohus kõrgeima astme. Halduskohtud on korraldatud esimese astme (Tribunali Amministrativi Regionali) ja teise astme kohtutena (Consiglio di Stato ja Consiglio di giustizia amministrativa per la Regione Sicilia). Majanduskontrolli teostab kontrollikoda (Corte dei Conti, maakondlik ja üleriigiline koda). Maksuasjades on esimeses ja teises astmes vastutavateks kohtuteks maksukohtud (Commissioni Tributarie Provinciali ja Regionali) ning kõrgeimas astmes kassatsioonikohus. Prokuratuuriteenistuse ülesehitus peegeldab kohtute ülesehitust. Organiseeritud kuritegevuse ja teiste raskete kuritegude puhul täidavad prokuratuuri ülesandeid piirkondlikud maffiavastased ametid. Vastavalt kohtuvõimu ühtsuse põhimõttele on nii üldkohtunikel kui ka prokuröridel kohtuniku staatus, neil on ühtne teenistuskäigu ülesehitus ning nad alluvad kõrgemale kohtute haldamise nõukojale (Consiglio Superiore della Magistratura) . Halduskohtutel, kontrollikodadel ja maksukohtutel on eraldi omavalitsuslikud organid (vastavalt Consiglio di Presidenza della giustizia amministrativa, Consiglio di Presidenza della Corte dei Conti ning Consiglio di Presidenza della giustizia tributaria). Riiklik advokatuur on seaduse alusel asutatud sõltumatu ja omavalitsuslik organ. Sõltumatus Kehtestatud on kindel õigusraamistik, millega kaitstakse kohtusüsteemis nii kohtunike kui ka prokuröride sõltumatust. Kohtuvõim on täielikult eraldatud teistest põhiseaduslikest võimuliikidest. Kohtusüsteemi sõltumatuse tagamise kohustus on kõrgemal kohtute haldamise nõukojal. Kõik ametisse nimetamise, üleviimise, edutamise, kutsetegevuse hindamise ja distsiplinaarmeetmete kohaldamise otsused alluvad kohtulikule kontrollile. Prokurörid kohtusüsteemi liikmetena on sõltumatud ja neile laienevad samasugused tagatised nagu kohtunikele. See on kooskõlas Euroopas valitseva üldise suundumusega anda prokuratuuridele suurem iseseisvus, nagu on täheldanud Veneetsia komisjon. Kassatsioonikohtu juures töötaval peaprokuröril, kelle nimetab ametisse kõrgem kohtute haldamise nõukoda, ei ole erinevate prokuratuuride üle ülimuslikku võimu. Itaalias on kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase madal. Vaid 31 % üldsusest ja 36 % ettevõtjatest peab seda „võrdlemisi või väga kõrgeks“, kusjuures need osakaalud on 2019. ja 2020. aasta vahelisel ajal vähenenud. Peamisteks põhjusteks, miks üldsus ja ettevõtjad tajuvad, et kohtusüsteem ei ole sõltumatu, on valitsuse ja poliitikute sekkumine või surve ning majanduslikud või muud erihuvid. Valitsus on esitanud ettepaneku kõrgema kohtute haldamise nõukoja ja muude kohtusüsteemi osade reformimiseks. Põhiseadusega on kõrgem kohtute haldamise nõukoda (Consiglio Superiore della Magistratura – CSM) asutatud sõltumatu ja autonoomse organina, mille liikmetest kaks kolmandikku on kolleegide valitavad magistraadikohtunikud kohtusüsteemi kõigilt astmetelt. Ülejäänud on lihtliikmed, kelle valib parlament ülikoolide õigusvaldkonna õppejõudude ja vähemalt 15aastase töökogemusega juristide hulgast. Vabariigi president (kes on ühtlasi kõrgema kohtute haldamise nõukoja juht), kassatsioonikohtu esimees ja kassatsioonikohtu juures tegutsev peaprokurör kuuluvad nõukotta ametikohajärgselt. Nõukoja magistraadikohtunikest liikmete valimine toimub kolmes riiklikus ringkonnas. 2019. aastal tekkis kõrgemal kohtute haldamise nõukojal usaldusväärsusprobleeme seoses tõsiste süüdistustega, mis puudutasid kõrgemate prokuröride ametisse nimetamist, nagu selgus kriminaalmenetluse käigus. Uurimise tulemusena astus tagasi viis kõrgema kohtute haldamise nõukoja liiget. Neist osa asendamiseks korraldati uued valimised. Algatati kümme distsiplinaarmenetlust ja võeti teatud hoiatavaid meetmeid. Lisaks sellele heitis riiklik magistraadikohtunike liit ühe asjaomastest magistraadikohtunikest liidust välja. 7. augustil 2020 esitas valitsus seaduseelnõu kõrgema kohtute haldamise nõukoja reformimise kohta eesmärgiga lahendada nimetatud kriminaalmenetluse käigus tõusetunud mureküsimused. Muu hulgas suurendatakse reformiga nõukoja liikmete arvu, nähakse ette 19 magistraadikohtunike ringkonda ning moodustatakse uus distsiplinaarkolleegium. Lisaks sellele on reformieelnõu osaks uued normid, millega suurendatakse kõrgemate kohtunike ja prokuröride ametisse nimetamise läbipaistvust. Reform hõlmab võimalust heita kõrgema kohtute haldamise nõukoja liikmete kandidaatide valikul liisku. Oluline on, et igasuguse reformi puhul võetakse arvesse Euroopa Nõukogu soovitusi kohtute haldamise nõukodade, sealhulgas nende liikmete valimise kohta . Peale selle on reformieelnõu eesmärk karmistada magistraadikohtunike poliitilises tegevuses osalemisega seotud nõudeid. Sellega seoses muudeti hiljuti rangemaks varade deklareerimise kohustust ning nähti ette sihipärased algatused, et suurendada teadlikkust kohtunike eetikast ja sõltumatusest, ehkki GRECO oli juhtinud tähelepanu magistraadikohtunike poliitilises tegevuses osalemist käsitleva nõuetekohase regulatsiooni puudumisele. Kvaliteet Vahendeid on eraldatud täiendavate magistraadikohtunike ja haldustöötajate palkamiseks. 2019. aasta eelarve seadusega nähti ette 600 uue magistraadikohtuniku värbamine tsiviil- ja kriminaalkohtutesse, nii kassatsioonikohtusse kui ka madalama astme kohtutesse, samuti prokuratuuri teenistusse. Uued isikud peaks olema ametisse nimetatud 2021. aasta lõpuks ja selle tulemusena peaks prognooside kohaselt lühenema otsusele jõudmiseks kuluv aeg. 2020. aasta eelarve seadusega kehtestatakse suurem paindlikkus kohtunike tööle suunamisel ning võimaldatakse kohtunikel asuda vabatahtlikult nn paindlikesse rakkerühmadesse, mis tegelevad konkreetsete kuhjunud asjadega. Viimasel ajal on kuni 850 abistavale kohtunikule tehtud ülesandeks ka apellatsiooniastme kriminaalkohtutes pikalt kestvate menetluste juhtimine. Suur hulk vabu haldustöötajate ametikohti peaks saama täidetud 2020. aastal ning uued konkursid korraldatakse 2021. aastal. Lisaks sellele võimaldasid erakorralised meetmed, mille eesmärk on kiirendada pooleliolevate asjade läbivaatamist ja suurendada digiteerimist kriminaalmenetluses, täita kaheks aastaks 1 000 ametikohta, Halduskohtutes suurendati 2018. aasta eelarve seadusega halduskohtunike arvu 20 võrra ning 2020. aasta veebruaris loodi riiginõukogus üks uus allüksus ning ühes esimese astme kohtus (Tar Lazio) kaks uut allüksust. Siiski on endiselt probleeme, kuna märkimisväärne hulk magistraadikohtunike ametikohti on täitmata, eriti esimeses astmes. Käimasolevate reformidega püütakse veelgi parandada digiteerimist kohtusüsteemis. Menetluste digiteerimine esimese ja teise astme kohtutes on ulatuslik, kuid kassatsioonikohtus (tsiviilasjade osakonnas) katsetamisel. Praegu koostatakse, allkirjastatakse, saadetakse ja arhiveeritakse väljavõtete tegemiseks ja tutvumiseks kõik esimese ja teise astme kohtumenetlustes tehtavad dokumendid digitaalses vormis. Parlamendis arutluse all oleva tsiviilmenetluse reformimise eelnõuga parandataks digiteerimist veelgi, nähes ette dokumentide esitamise üksnes veebi teel, laiaulatuslikumad elektroonilised vahendid koos kohtulõivude veebi teel tasumisega ning laiendades digiteerimist ka rahukohtunikele. Kriminaalmenetluses on digiteerimine osaline ning hõlmab teateid ja teatisi, elektroonilisi registreid ning elektroonilist ühendust advokatuuriga, võimaldades juurdepääsu riigi õigusabi osutajatele. Parlamendis arutlusel olevas kriminaalmenetluse reformimise eelnõus on sätestatud võimalus esitada dokumente ja teateid veebi teel, milleks on ette nähtud suurem hulk elektroonilisi vahendeid. Halduskohtutes on digiteerimine ulatuslik. Hiljutise muudatusega tühistati nõue, mille kohaselt tuli koos dokumendi elektroonilise eksemplariga esitada see ka paberkandjal. COVID-19 pandeemia ajal võimaldasid olemasolevad digitaalsed lahendused ja õigusraamistik jätkata mõningate kohtutoimingute tegemist. COVID-19 pandeemia ajal kehtestas valitsus korralduslikud meetmed, mida tuli rakendada koostöös kohtukantseleide juhtide ja kõrgema kohtute haldamise nõukojaga ning mis võimaldasid pidada tsiviil- ja kriminaalasjades kaugistungeid. Kriisi tõttu kiirendati kriminaalasjade kohtumenetluste digiteerimist ning prokuratuurile anti võimalus küsitleda tunnistajaid ja kuulata üle kahtlustatavaid, samuti nimetada eksperte videokonverentsi teel. Lisaks sellele on kassatsioonikohus, kassatsioonikohtu juures asuv peaprokuratuur ja riiklik advokatuur (Consiglio Nazionale Forense) sõlminud vastastikuse mõistmise memorandumi digiteeritud dokumentide kohta. Halduskohtutes istungid alguses peatati, hiljem aga korraldati kaugistungeid. Ka riiginõukogu ja advokatuurid on sõlminud kaugistungeid käsitleva vastastikuse mõistmise memorandumi. Kohtuotsuste veebipõhist kättesaadavust parandatakse. Veebipõhiselt on täielikult kättesaadavad kõrgeimate kohtute tsiviil- ja kriminaalasjades tehtud otsused, kuid esimese ja teise astme kohtutes on kõrgema kohtute haldamise nõukoja resolutsioonid kohtuotsuste avaldamise kohta rakendamisjärgus . Parlamendi menetluses on reformid esimese ja teise astme maksukohtute ümberkujundamiseks ja spetsialiseerumise suurendamiseks. Maksuvaidluste valdkonnas kõrgeima astme kohtusse jõudnud asjade arvu märkimisväärne suurenemine tekitab küsimusi Itaalia esimese ja teise astme maksukohtute süsteemi kvaliteedi kohta . Probleemi tõstatas GRECO, mis võttis küll teadmiseks olukorra mõningase paranemise, kuid juhtis tähelepanu korrapäraste koolituste ja perioodilise hindamisena toimuva süstemaatilise järelevalve ning kutse-eetikakoodeksi puudumisele . Kehtestatud on standardid kohtulahendite kvaliteedi parandamiseks. Standardid määrati kindlaks kohtunike ja advokaatide koostöös ning justiitsministeeriumi toel . Kõnealuste standardite eesmärk on muuta menetlusdokumendid selgemaks ja sisukamaks. See sillutas ühtlasi teed tsiviilmenetluse täielikuks digiteerimiseks kuni kassatsioonikohtuni. Lahendite kvaliteedi kontrolliga aidatakse tagada nende kõrge kvaliteet.

Kohtutele juurdepääsu parandamiseks on asutatud kohalikud bürood. Asjaomast projekti juhib justiitsministeerium 2014.–2020. aasta riikliku valitsemise ja institutsionaalse võimekuse rakenduskava raames. Selle eesmärk on parandada juurdepääsu kohtutele, suurendades kohtute teenuste osutamist kodanikele, sealhulgas haavatavatele elanikkonnarühmadele lähemal. Lisaks sellele nähakse rakenduskavaga ette büroode võrgustik, mis osutavad ühtseid teenuseid hagita menetlustes. Eesmärk on parandada juurdepääsu kohtutele, kaasates kohalikke omavalitsusi ja rakendades digitaalset tsiviilkohtumenetlust. Tõhusus Kohtusüsteemis on endiselt tõsiseid probleeme seoses menetluste kestusega. Hoolimata sellest, et algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr ületab tsiviilõiguse valdkonnas pidevalt 100 %, on tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamiseks hinnanguliselt kuluv aeg ikka veel üks pikemaid ELis . Ka 2019. aastal vähenes esimeses ja teises astmes otsusele jõudmiseks kuluv aeg . Kassatsioonikohtus on 2018. aasta positiivne suundumus pöördunud, kuna rahvusvahelise kaitse valdkonnas on sissetulnud kohtuasjade arv tunduvalt kasvanud ja maksuvaidlusi käsitlevate sissetulnud kohtuasjade arv on endiselt märkimisväärne, kusjuures vastuvõetamatuse määrad on suured . 2019. aastal on halduskohtute negatiivne suundumus muutunud ning otsusele jõudmiseks kuluv aeg on hakanud vähenema kõikides kohtuastmetes, jäädes siiski keskmisest pikemaks. Lisaks sellele on häid tulemusi näha riigihangete valdkonnas. Itaalia on halduskohtumenetluste kestuse osas ikka veel Euroopa Nõukogu ministrite komitee põhjalikuma järelevalve all. Kriminaalmenetlustes on otsusele jõudmiseks kuluv aeg apellatsioonitasemel keskmisest pikem, hoolimata sellest, et aastatel 2018–2019 see taas vähenes. Siiski saavutatakse jätkuvalt häid tulemusi menetluse kestuse piiramisel esimese astme kohtutes ja kassatsioonikohtus, vaatamata sellele, et möödunud aastal menetluse kestus pisut pikenes. Itaalia on ka kriminaalmenetluste kestuse osas endiselt Euroopa Nõukogu ministrite komitee põhjalikuma järelevalve all. 2020. aasta jaanuaris jõustus reform, millega peatati aegumistähtaja kulgemine pärast kohtuotsuse tegemist esimeses astmes kooskõlas Euroopa poolaasta raames antud ammuse riigipõhise soovitusega,. Seetõttu on hädasti vaja võtta meetmeid tõhususe parandamiseks, eelkõige apellatsiooniastmes. Parlamendis on arutlusel reformid tsiviil- ja kriminaalmenetluste tõhususega seotud probleemide lahendamiseks. Praegu on parlamendil menetluses põhjalik reformieelnõu tsiviilmenetluse kiirendamiseks, mida on Euroopa poolaasta raames soovitatud alates 2013. aastast , . Reformi eesmärk on suurendada tõhusust lihtsustatud menetluste, kiiruse ja ulatuslikuma digiteerimisega. Ettepaneku järgi laiendatakse lihtsustatud menetluste rakendusala ja nende kohtuasjade loetelu, mida võib menetleda üks kohtunik. Samuti lühendatakse menetlustähtaegu ning kohustatakse kohtunikku määrama tähtaega tõendite kogumiseks ning menetlusosalistele kõikide asjakohaste aktide ja dokumentide elektroonilises vormis esitamiseks. Muudetakse apellatsioonimenetlust ja vaidluste kohtuvälise lahendamise norme ning nähakse ette kirjalike seisukohtade esitamine üksnes elektroonilises vormis. Lisaks sellele kiirendatakse sundtäitmise reformimisega täitemenetlust. Praegu on parlamendis arutlusel ka põhjalik kriminaalmenetluse reform, mille eesmärk on tõhustada kriminaalasjade kohtumenetlust ja kiirendada menetlust apellatsioonikohtutes. Reform hõlmab järgmisi muudatusi: teavitussüsteem, lihtsustatud menetluste ulatuslikum rakendamine, teises kohtuastmes kohe kohtus lahendatavate asjade menetlemiseks ühe kohtuniku ettenägemine, dokumentide elektroonilise esitamise laiendamine, tõendeid käsitlevate normide lihtsustamine, eeluurimiseks tähtaegade määramine ning meetmete sätestamine uurimisetapis seisaku tekkimise vältimiseks. Reformiga nähakse ette, et aegumistähtaeg peatub alates esimese astme kohtu otsuse teatavakstegemise kuupäevast (mis on hiljutise reformiga sätestatud) üksnes süüdimõistvate, mitte õigeksmõistvate otsuste korral. Kõnealuste reformide kiire vastuvõtmine võib aidata tõhusust suurendada. Mõnede sätetega aga soovitakse menetluste liigse venimise eest näha magistraadikohtunikele ette uusi distsiplinaarkaristusi. Sellega seoses on oluline, et igasuguste sedalaadi sätete kavandamisel võetakse arvesse Euroopa Nõukogu soovitusi ja kaitstakse kohtunike sõltumatust. II.Korruptsioonivastane raamistik Õiguslik ja institutsionaalne korruptsioonivastane raamistik on üldjoontes olemas. Jõustunud on uued õigusaktid, millega suurendati korruptsioonisüütegude eest ettenähtud karistusi. Korruptsiooni ennetamine ja sellevastane võitlus on jagatud ära mitme ametiasutuse vahel. Riiklik korruptsioonvastane amet (ANAC) vastutab esmajoones korruptsiooni ennetamise eest avaliku halduse valdkonnas, samuti korruptsioonivastase strateegia väljatöötamise eest ja kolme aasta plaanide vastuvõtmise üle järelevalve tegemise eest. Spetsiaalse õiguskaitseorganina tegeleb korruptsiooni uurimise ja ennetamisega finantspolitsei (Guardia di Finanza) korruptsioonivastane üksus. Lisaks sellele suurendavad politsei ja prokuratuuri eriteenistused oma jõupingutusi, et võidelda organiseeritud kuritegevuse imbumisega avalikku haldusse. Kahtlaste tehingute kohta teateid saava asutusena abistab asjakohast prokuratuuri ning teeb koostööd finantspolitseiga Itaalia rahapesu andmebüroo (Unita’ di informazione finanziaria per l’Italia), mis on Itaalia keskpanga iseseisev asutus. Organisatsiooni Transparency International värskeim korruptsiooni tajumise indeks Itaalia kohta on 53/100 ning selle tulemusega on Itaalia ELis 15. ja maailmas 51. kohal . Eurobaromeetri 2020. aasta eriuuringus on 88 % vastanutest leidnud, et korruptsioon on laialt levinud (ELis keskmiselt 71 %) ja 35 % vastanutest on seda meelt, et korruptsioon mõjutab neid isiklikult igapäevases elus (ELis keskmiselt 26 %) . Ettevõtjate hulgas leiab 91 % äriühingutest, et korruptsioon on laialt levinud (ELis keskmiselt 63 %) ning 54 % äriühingutest on seisukohal, et korruptsioon on äritegevuses probleemiks (ELis keskmiselt 37 %). 42 % vastanutest leiab, et piisaval hulgal on tehtud hoiatava mõjuga süüdimõistvaid otsuseid (ELis keskmiselt 36 %) ning 25 % äriühingutest on arvamusel, et kõrgemale ametnikule altkäemaksu andmisega vahelejäänud inimesed ja ettevõtjad saavad kohase karistuse (ELis keskmiselt 31 %) . Hiljuti vaadati üle korruptsiooniga seotud süütegude eest ettenähtud karistusmäärad. Õigusaktidega on sätestatud peaaegu kõikide korruptsioonisüütegude eest kõrgendatud karistusmäärad, et karistused oleks mõjusamad ja hoiatavamad. Oluliselt karmistati karistusi nii kohalike kui ka välisametnike aktiivse ja passiivse korruptsiooni eest. 2019. aasta alguses tugevdati veelgi karistussüsteemi ebaseadusliku teo tegemiseks antud altkäemaksu eest. Seadusega on rangemaks muudetud ka lisakaristuste süsteemi, laiendades ametiisikuna töötamise pikaajalist kõlbmatust ja keeldu suurele hulgale korruptsioonisüütegudele. 2019. aasta mais muudeti poliitilise organiseeritud kuritegevuse raames hääle ostmist käsitlevaid asjakohaseid sätteid eesmärgiga võidelda võimalike kuritegelike organisatsioonide, poliitikute, ettevõtjate ja võimuorganite vaheliste võrgustikega. Itaalias on tõhus varale sissenõude pööramise süsteem, mis on korruptsiooni eest määratavaid karistusi täiendav olulise tähtsusega meede. Itaalia varale sissenõude pööramise süsteem, mis võimaldab vara konfiskeerimist nii süüdimõistva otsuse korral kui ka selle puudumisel, on rahvusvahelisel tasemel laialdaselt tunnustatud kui hea tava . Riikliku korruptsioonivastase ameti volitusi ja pädevust korruptsiooni ennetamisel on laiendatud. Korruptsiooni ennetamise vallas muutus Itaalia käsitlus 2012. aastal, mil asutati riiklik korruptsioonivastane amet (ANAC), mille rolli ja volitusi eelkõige korruptsiooni ennetamisel avaliku halduse valdkonnas on viimastel aastatel tugevdatud. ANAC on sõltumatu ametiasutus. Selle juhatus koosneb viiest liikmest, kes nimetatakse ühekordselt ametisse kuueks aastaks. Kandidaadid pakub välja avaliku halduse ja selle lihtsustamise minister justiits- ja siseministri nõusolekul, need kiidab heaks ministrite nõukogu ning nimetab ametisse vabariigi president. ANACis töötab 350 inimest. Tegemist on ühtlasi asutusega, mis vastutab hankelepingute üle järelevalve tegemise ja nende reguleerimise eest. Selle ülesande täitmiseks kogutakse andmeid hangete ja avalikus sektoris tegutsevate äriühingute kohta. Selleks haldab ANAC hankelepingute andmebaasi. ANACile esitatakse ka aruanded avaliku halduse valdkonnas toimunud rikkumiste kohta kooskõlas määrusega 90/2014. Lisaks sellele töötab ANAC välja korruptsioonivastase strateegia ja teeb järelevalvet kolme aasta plaanide vastuvõtmise üle. Korruptsioonivastane strateegia lähtub riiklikust korruptsioonivastasest kavast ning riigiasutustes ja riigiettevõtetes kehtestatavatest kolme aasta korruptsioonivastastest plaanidest ja käitumisjuhenditest. Kuigi ANAC võib kolme aasta plaanide ja/või käitumisjuhendite vastuvõtmata jätmise eest määrata karistusi, on kõnealune asutus suuresti panustanud ennetamise edendamisele, andes ametiasutustele nõu ja suuniseid ning nähes konkreetsetes haldusvaldkondades vastuvõetavate käitumisjuhendite tarbeks ette juhised ja standardid. ANACi autonoomiat ja sõltumatust tagab veel oma finantsvahendite süsteem. Omavahendid moodustavad ligikaudu 87 % ametiasutuse eelarvest . Korruptsioonivastased asutused teevad koostööd, et võidelda organiseeritud kuritegevuse avalikku teenistusse sisseimbumise vastu. Maffiavastase võitluse ja muude raskete kuritegudega tegeleb piirkondlik maffiavastane amet (DDA), mis kuulub nn spetsiaalsete piirkondlike maffiavastaste prokuröridena tegutsevate magistraadikohtunike alluvusse. See on Itaalia õiguse järgi ainuke eriotstarbeline prokuratuur. Avaliku halduse vastaste kuritegude, sealhulgas korruptsiooniga tegelevad eelkõige keskmistes ja suurtes riiklikes prokuratuurides spetsiaalsed töörühmad, kes uurivad avaliku halduse vastaseid kuritegusid, sealhulgas korruptsiooniga seotud majanduskuritegusid. Korruptsioonisüütegudega võitlemisel on eriti oluline organiseeritud kuritegevuse vastasest võitlusest tuletatud uurimismeetmete ja käitumisjuhiste rakendamine, eelkõige õiguskaitseorganite vaheliste (riigipolitsei, carabinieri, finantspolitsei ja peaprokuratuuri osakonnad) töörühmade, samuti spetsiaalselt kõnealuste kuritegude tarbeks õiguskaitseüksuste moodustamine. 2017. aasta novembris sõlmisid riiklik maffia- ja terrorismivastane amet (DNA) ning riiklik korruptsioonivastane amet kokkuleppe, millega anti riiklikule maffia- ja terrorismivastasele ametile ligipääs äriühingute registris ja ANACi hallatavas riiklikus hankelepingute andmebaasis sisalduvatele andmetele. Kuritegelikud organisatsioonid püüavad aina enam oma eesmärke saavutada korruptiivsel teel. ANAC ja prokuratuurid on avastanud, et maffialaadsed kuritegelikud ühendused kasutavad avalikus halduses, eriti riigihangete valdkonnas süstemaatiliselt korruptsiooni ja kokkumängu. Nagu ANAC oma parlamendile esitatud 2020. aasta aruandes rõhutas, levib see suundumus üha enam. 2019. aastal kohaldati 633 maffiavastast tõkendit, samas kui 2018. aastal oli see arv 573 (10 % kasv aastas) ning alates 2015. aastast on kokku kohaldatud 2 600 niisugust tõkendit. Eriotstarbelise politsei Guardia di Finanza eriülesanne on võidelda korruptsiooniga. Finantspolitsei (Guardia di Finanza) on sõjaväepolitsei organ, mis abistab pädevat prokuratuuri ja teeb koostööd riikliku korruptsioonivastase ametiga. Finantspolitsei on pädev võtma vastu teateid kahtlaste tehingute kohta ning koos maffiavastase ametiga juhib see järgnevat uurimist ja võib tutvuda pangaandmetega. Finantspolitsei andmetel alustati 2016. aasta augustist kuni 2019. aasta augustini ainuüksi riigihangete sektoriga seoses 339 menetlust korruptsiooni kohta ning kohtud väljastasid 117 kohtueelse vahistamise määrust. 74 % juhtumitest (113 asja) puudutasid hankelepingu sõlmimist. Suurim oht organiseeritud kuritegevuse sisseimbumiseks ning korruptiivsete meetodite ja kokkumängu kasutamiseks riigihangete suunamise eesmärgil on kohalikes omavalitsustes. Finantspolitsei saab abistada ANACi viimase ülesannete täitmisel nii hankelepingute vallas kui ka korruptsiooni ennetavate meetmete ulatuslikus valdkonnas. Finantspolitsei teeb koostööd ka Euroopa Pettustevastase Ametiga (OLAF), millega koos on hiljuti alustatud seiret, et tuvastada meditsiini- ja tervishoiuseadmete veebimüüke. Erasektori rikkumisest teatamist käsitlevad õigusaktid põhinevad vabatahtlikel nõuetele vastavuse programmidel. Pärast rikkumisest teatajaid käsitleva õigusraamistiku ümbervaatamist 2017. aastal on rikkumisest teatamine avalikus sektoris suurenenud. Erasektoris on rikkumisest teatajad aga endiselt vähem kaitstud, kuna nõuetele vastavuse programmi täitmine on vabatahtlik. ANACi värskeima aastaaruande järgi on rikkumisest teatamise vahendi kasutamine viimastel aastatel kasvanud eksponentsiaalselt 2015. aasta 125lt 873ni 2019. aastal, kusjuures aastatel 2015–2019 esitati kokku 2 330 teadet . Huvide konflikte käsitlev regulatsioon on killustunud. Itaalias reguleeritakse huvide konflikte avaliku halduse süsteemis ja valitsuses nii, et õigusaktidega on ette nähtud, mil isik on ametisse määramiseks kõlbmatu ja sobimatu. ANACi ülesanne on tõlgendada õigusraamistikku, mis käsitleb „kõlbmatust ja sobimatust avaliku sektori ametikohtadele“, samuti teha järelevalvet õigusaktide õige kohaldamise üle. Huvide konflikti säte sisaldub ka üldises käitumisjuhendis. Mõne ametniku puhul kehtivad pärast avaliku teenistuse lõppu tegevus- või organisatsiooniväliselt tehtavate tööde piirangud. Konkurentsi- ja turuameti ülesanne on kontrollida sobimatuse aluseid pärast valitsuses poliitilisele ametikohale nimetamist, samuti mandaadi ajal ja pärast selle lõppemist. Huvide konflikti ennetamist käsitlevad normid sisalduvad ka presidendi 2013. aasta dekreedis. 2019. aastal andis ANAC välja suunised, milles käsitletakse huvide konflikti. Siiski on valitavate ametiisikute suhtes kehtiv kõlbmatuse ja sobimatuse kord killustunud ning selle jõustamiseks puudub terviklik süsteem. Mis puudutab varade deklareerimist, siis valitsuse liikmed ja kõrgemad avalikud teenistujad peavad seaduse järgi täitma vorme oma sissetulekuallikate, varade ja välispositsioonide kohta ning esitama koopia oma maksudeklaratsioonist. Saadikutekoja ja Senati liikmed peavad esitama aruande oma kinnisvara, avalikes registrites registreeritud varade ja sotsiaaltegevuse ning osaluste kohta äriühingutes, samuti koopia oma viimasest maksudeklaratsioonist. Osa sellest teabest on kättesaadav parlamendi veebisaidilt ja iga liikme alalehelt. Magistraadikohtunikud peavad esitama kõrgemale kohtute haldamise nõukojale aruanded, mis sisaldavad samalaadi teavet, nagu parlamendiliikmete aruanded. Tähelepanu tuleb pöörata lobitööle ja nn pöördukse efektile. Otsusega nr 208/2017 lobitöö kohta Saadikutekojas asutati kohustuslik lobitöö tegijate avalik register kõikide kollektiivseid huvisid esindavate füüsiliste või juriidiliste isikute kohta. See kehtib ka endiste parlamendi- või valitsuse liikmete kohta, kes kavatsevad hakata tegelema lobitööga. Sarnast kohustust teatada kohtumistest kolmandate isikutega ei ole valitsuse liikmetel. Nn pöördukse efekti kohta on kehtestatud eraldi sätted. 2019. aasta oktoobris määras riiginõukogu Itaalia korruptsioonivastase ameti nii nn pöördukse efekti üle järelevalvet tegevaks kui ka selle eest karistusi määravaks asutuseks. Kõnealusele ametiasutusele on antud voli hinnata rikkumisi, tühistada lepinguid ja kohaldada karistusi. Sätted nn pöördukse efekti kohta puudutavad praegu üksnes ametiisikuid, mitte poliitilistel ametikohtadel olijaid. Korruptsioonivastane amet on palunud valitsusel täiustada nn pöördukse efekti käsitlevaid õigusakte. III.Meedia mitmekesisus Väljendusvabadus ja ajakirjandusvabadus on ette nähtud põhiseaduse artikliga 21. Teiseste õigusaktidega on sätestatud kindel raamistik, mis on suunatud meedia mitmekesisuse tagamisele riigis. Seadusega on asutatud sõltumatu järelevalveorganina side tagamise amet (AGCOM), millele on antud meediasektori reguleerimise, kontrollimise, selles õigusaktide jõustamise ja karistuste määramise õigus. Kriminaalkaristus au teotamise eest, milleks on kuni üheaastane vangistus, on praegu konstitutsioonikohtus läbivaatamisel. Ajakirjanikud peavad olema registreeritud ajakirjanike liidus, mis on selle kutseala omavalitsus. Lisaks sellele on neile täitmiseks kohustuslikud kõnealuses sektoris kehtivad eetikanormid, täpsemalt tervikdokument ajakirjanike kohustuste kohta. AGCOMil on meediasektori üle järelevalve teostaja roll ning ta jälgib sellel kutsealal toimuvat oma ajakirjanduse vaatluskeskuse kaudu, mis koostab eraldi aruande ajakirjanike vastu suunatud ähvarduste kohta. Audiovisuaalmeedia teenuste järelevalveorgan on sõltumatu. Seaduse kohaselt tegutseb AGCOM täiesti autonoomsena ning on oma otsustes ja hinnangutes sõltumatu. Alates Itaalia 2006. aasta eelarve seadusest haldab AGCOM oma eelarvet iseseisvalt ning kogu selle tegevust rahastavad kõnealuse organi volialasse jäävates sektorites tegutsevad ettevõtjad, mis tasuvad protsendi oma aastatulust rangete arvestusnormide alusel. AGCOMi esimehe ja juhatuse liikmete kandidaatide nimetamise ning ametisse määramise kord on sätestatud seadusega, samuti on kehtestatud ranged normid huvide konfliktide ärahoidmiseks. Juhatuse liikmete mandaadid on tahtlikult ja sõnaselgelt eraldatud valimistsüklitest, kuid AGCOMi esimehe ja juhatuse liikmete vallandamist ei ole ette nähtud. AGCOM kohaldab personali värbamisel rangeid reegleid ning on näinud ette kaheaastase ooteaja, mille vältel ei tohi varasemad juhid olla mingil moel otseselt ega kaudselt seotud ühegi järelevalve alla kuuluvas sektoris tegutseva ettevõtjaga. Sellega on tagatud AGCOMi sõltumatus. Itaalia Ordine dei giornalisti on 1963. aastal asutatud avalik-õiguslik mittetulundusühing, mis esindab ajakirjaniku kutsealal tegutsejaid. See haldab ajakirjanike registrit (Albo dei giornalisti), milles registreerimine on sellel kutsealal tegutsemiseks kohustuslik, ning jälgib ja kaitseb oma liikmete tööd. Liidu riiklik nõukogu võib teha liikmetele hoiatusi, neid tsenseerida, liikmelisust peatada või liikmeid liidust välja heita. Liit tegutseb kooskõlas 2016. aastal vastuvõetud ühtse käitumisjuhendiga (Testo unico dei doveri del giornalista). 2020. aasta meedia mitmekesisuse vaatlusvahendi põhjal tähendab selline süsteem, mis on Itaaliale eriomane, et see kutseala ei ole kõigile avatud, „olgugi, et seda nõuet järgitakse praktikas üha vähem“. Meediaomandi läbipaistvuse põhimõte on sätestatud põhiseaduses. Seadusega on ette nähtud järgmised koondumispiirangud: piiratud arv litsentse, mis võib kuuluda ühele sisuteenuse pakkujale, piirangud ühe ettevõtja kogutulule, AGCOMi järelevalve kõikide asjaomases sektoris aset leidvate ühinemiste ja omandamiste üle, piirangud meediapiire ületavale omandile ning mis tahes asjaomasel turul valitseva seisundi keeld. 1997. aastal loodi sideoperaatorite register (ROC) ning Itaalia sidesektoris tegutsevad ettevõtjad on kohustatud end selles registreerima, täites mitmeid vorme oma omandistruktuuri ja meediakanalis toimetusvastutust kandvate isikute kohta. ROC saab riiklikust kaubanduskojast poolautomaatselt hankida teavet registreeritud ettevõtjate omandiahelate kohta. Teavet ROCis registreeritud meediaettevõtjate kuuluvuse kohta saab kaubanduskoja veebisaidilt või AGCOMilt, saates viimasele põhjendatud taotluse teabega tutvumiseks. 2020. aasta meedia mitmekesisuse seire aruandes on märgitud, et selle süsteemi tõhus rakendamine on teatud määral piiratud ning osutatud tõsiasjale, et mitte kogu eespool nimetatud teave ei ole üldsusele vahetult kättesaadav, eriti teave, mis puudutab lõppomanikke. Sellest tulenevalt näitab see meedia mitmekesisuse seire järgi keskmist riski.

Kehtestatud on kindlad normid riigi reklaamide kohta. Ametiasutused, kes ostavad massimeedias reklaami, peavad teavitama AGCOMi eelmise majandusaasta reklaamikuludest, kasutades selleks AGCOMi loodud elektroonilist vahendit; ning ette on nähtud kulukriteeriumid, kusjuures rikkumise korral määratakse suuri trahve. Lisaks sellele avaldatakse valitsuse veebisaidil läbipaistvusele pühendatud alalehel kõik asjakohased andmed, mis puudutavad institutsionaalsete teadetega seotud kulusid. Selle valdkonnaga seotud riski peetakse 2020. aasta meedia mitmekesisuse seires väikeseks. Itaalia meedia poliitiline sõltumatus on endiselt problemaatiline. See püsib nii 15 aastat pärast seda, kui Veneetsia komisjon väljendas muret meedia poliitilist sõltumatust käsitleva õigusraamistiku pärast põhjusel, et puuduvad mõjusad sätted huvide konfliktide ennetamiseks. 2020. aasta meedia mitmekesisuse seire käigus hinnati Itaalia sellega seotud risk keskmiseks ja järeldati, et audiovisuaalsektoris on poliitiline mõju endiselt olulisel määral tuntav. Vähemal määral käib see hinnang ka ajalehtede sektori kohta, kuna nii riiklikul kui ka kohalikul tasandil on väljaandjate ja valitsuse huvid kaudselt seotud. Praegu vaadatakse üle au teotamist käsitlevaid seadusi. Hiljutiste pöördeliste kohtuotsuste teemaks on olnud kriminaalkoodeksi artikkel 595, mille alusel karistatakse au teotamise eest kuni üheaastase vangistusega. 2019. aastal otsustas kassatsioonikohus, tsiteerides Euroopa Inimõiguste Kohtu poolt Itaalia kahjuks tehtud otsuseid, et vihakõnet käsitlevate süütegude puhul tuleks vabadusekaotust kaaluda üksnes erandjuhtudel, näiteks vaenu õhutamise korral, ning seetõttu on vangistus au teotamise eest vastuolus väljendusvabadusega. 2020. aasta juunis otsustas konstitutsioonikohus, et parlament peab leidma sõnavabaduse ja au teotamist käsitleva kriminaalõiguse vahel täpse tasakaalu. Istung lükati edasi 21. juunini 2021, et võimaldada parlamendil arutada, kas Euroopa Inimõiguste Kohtus kõnealusele põhiseaduslikule põhimõttele antud tõlgendust on järgitud. Kehtivad normid halduse läbipaistvuse ja avalikule teabele juurdepääsu kohta. Õigusraamistikuga on tagatud halduse läbipaistvus ja juurdepääs avalikule teabele nii nõudmise korral kui ka haldustegevuse avalikustamise kohustusega. Teabevabaduse seadusega (FOIA) tunnustatakse õigust tutvuda ametiasutuste valduses oleva teabega põhiõigusena ning nähakse ette põhimõte, mille kohaselt peavad ametiasutused eelistama igaühe õigust teada ametiasutustele kuuluvat informatsiooni ja sellega tutvuda ilma kohustuseta tõendada oma erihuvi asjaomase küsimuse vastu. Sõltumatute teadete kohaselt aga ei täida ametiasutused alati oma kohustust vastata FOIA alusel esitatud järelepärimistele. Muret valmistab ajakirjanike füüsiline ründamine ja surmaga ähvardamine. 2019. ja 2020. aastal avaldas Euroopa Nõukogu ajakirjanduse kaitse ja ajakirjanike turvalisuse edendamise platvorm 12 hoiatusteadet Itaaliast (2019. aastal seitse ja 2020. aastal viis), sealhulgas mitu teadet kuritegelike ühenduste korraldatud füüsiliste rünnete ja tehtud tapmisähvarduste kohta ning valitsusametnikelt ja personalilt pärinevate verbaalsete rünnete kohta. Selle tulemusena on meedia mitmekesisuse vaatlusvahendi 2020. aasta aruandes märgitud ajakirjaniku kutse, ajakirjandusstandardite ja ajakirjanike kaitse näitajaks keskmine risk. Sidusrühmad kinnitasid neid ilminguid ja teatasid uutest ähvardamisjuhtudest. Ajakirjanike vastu suunatud tegevust käsitleva teabega tegelemiseks on loodud koordineerimiskeskus. 2017. aastal asutas siseministeerium keskuse reporterite vastu suunatud ähvarduste kontrollimiseks ja vajalike kaitsemeetmete väljatöötamiseks. Selle keskuse näol on tegemist Euroopas esimese niisuguse kaitsemeetme loomiseks tehtud algatusega. Parlamendi erikomisjonile, mille volialasse kuuluvad kuritegelike ühenduste, ajakirjanike ja teabega seotud küsimused, tehti ülesandeks selgitada välja kuritegelike rühmituste ja teabe vahelised seosed, neid kontrollida ja hinnata. Sidusrühmad on keskust kiitnud, kuid tõstatanud probleemina tõiga, et vähem tõsiseid ähvardusi sageli ei kontrollita. IV.Muud kontrolli- ja tasakaalustussüsteemiga seotud institutsionaalsed küsimused Itaalia on unitaarne parlamentaarne vabariik kaudsetel valimistel valitava presidendiga . Parlament on kahekojaline: see koosneb Saadikutekojast ja Senatist, millel on samad volitused. Seadusandlike algatuste tegemise õigus on valitsusel, parlamendiliikmetel, 50 000 kodanikul, riiklikul majandus- ja töönõukogul ning maakonna nõukogul. Konstitutsioonikohus teeb õigusaktide põhiseaduslikkuse kontrolli. Isikuvabaduste ja -õiguste kaitse eest seisab mitu piirkondlikku ombudsmani. Ministeeriumidevaheline inimõiguste komitee (CIDU) teeb inimõiguste edendamisel ja kaitsel koostööd kodanikuühiskonna, teadlaste ja kõikide asjakohaste sidusrühmadega. Riiklik kinnipeetud isikute õiguste tagaja on sõltumatu organ, kelle ülesanne on kontrollida inimeste kinnipidamiskohti. COVID-19 pandeemiaga võitlemiseks kuulutas valitsus välja tervishoiualase hädaolukorra ja kasutas dekreetseadusi. Meetmed COVID-19 pandeemiaga võitlemiseks kehtestati tervishoiualases hädaolukorras, mille valitsus kuulutas välja 31. jaanuaril 2020. Sellises olukorras võeti vastu dekreetseadusi, mis olid aluseks mitmele haldusmeetmele. Dekreetseadused on valitsuse seadusjõuga aktid, mis võetakse vastu kiireloomulises olukorras ja mille parlament peab seadusena kinnitama 60 päeva jooksul, vastasel juhul kaotavad need kehtivuse. Kõik pandeemiaga seotud dekreetseadused kinnitati seadusena ja neid võib vaidlustada konstitutsioonikohtus. Alates praeguse seadusandliku perioodi algusest 2018. aastal on parlament vastu võtnud 121 seadust ning kinnitanud ja seaduseks muutnud 45 dekreetseadust, kaheksa dekreetseadust on kaotanud kehtivuse. 29. juulil 2020 pikendas valitsus hädaolukorda kuni 15. oktoobrini 2020. Regulatiivse mõju hindamine ja konsulteerimine sidusrühmadega on paranenud, kuid need peavad olema süstemaatilisemad. 2017. aasta septembris kehtestas Itaalia valitsus uued regulatiivse mõju hindamise, järelhindamise, sidusrühmade kaasamise ja õigusloome planeerimise korra menetlused. Endiselt aga ei hõlma poliitika kindlaksmääramise protsess täielikult kodanike ja sidusrühmade kaasamist. Kehtivate ja alternatiivsete seaduste mõju analüüsi tehakse üha enam, kuid ikka veel harva ning enamasti keskendutakse majanduslikele, mitte sotsiaalsetele ja keskkonnaaspektidele. Järelhindamisi ja konsultatsioone ei kasutata siiani süstemaatiliselt ja ühtselt kõikides erinevates ministeeriumides. Kaalutakse sõltumatu inimõiguste asutuse loomist. Kaks seaduseelnõu sõltumatu riikliku inimõiguste ameti (NHRI) asutamise kohta esitati parlamendile 2018. aastal ning praegu on need läbivaatamisel Saadikutekojas . Mõlema seaduseelnõuga on ettenähtud NHRI autonoomia. NHRI kiire loomine kooskõlas Pariisi põhimõtetega vastaks ÜRO soovitustele. Samuti on soovitatud muuta laste- ja noorsooamet täiesti sõltumatuks ja autonoomseks ning suurendada selle vahendeid. Konstitutsioonikohus on kehtestanud sise-eeskirjad, millega ärgitatakse kodanikuühiskonda ja üldsust üha enam osalema selle menetlustes. 2020. aasta jaanuaris toimunud arutelu tulemusena nähti ette amicus curiae instituut, ekspertide ärakuulamise võimalus ning kodifitseeriti kohtupraktika kolmandate isikute menetlusse sekkumise kohta. Samuti võeti meetmeid, et tagada kohtu jätkuv töö COVID-19 pandeemia ajal, piirates samas füüsilist kohalolu. Konstitutsioonikohtu liikmete ametisse määramise korra eesmärk on kindlustada selle mitmekesine koosseis, mis hõlmab võrdselt kohtunike, parlamendi ja vabariigi presidendi poolt nimetatud liikmeid. Itaalias on aktiivne ja mitmekesine kodanikuühiskond. Mureküsimustena tõstatati siiski vabaühenduste registreerimiskorra keerukus ning kasumitaotluseta institutsioonide sektorit käsitlevaid norme ühtlustava seaduse rakendamise viibimine . Samuti mõjutab rände ja varjupaiga valdkonnas tegutsevate vabaühenduste tegutsemiskeskkonda negatiivne suhtumine ning kodanikuühiskonna tegutsemisruumi loetakse kitsaks . Euroopa Nõukogu soovitas tunnistada kehtetuks need seadused ja eeskirjad, mis takistavad vabaühendustel nende õiguspärase töö tegemist; ÜRO aga soovitas tagada kodanikuühiskonna õigused ja tegutsemisvabadus ning tundis muret rände- ja varjupaiga valdkonnas tegutsevate vabaühenduste mustamiskampaaniate pärast .



I lisa. Allikate loetelu tähestikulises järjekorras* * Loetelu õigusriigi olukorda käsitleva 2020. aasta aruande konsultatsiooni raames antud vastustest on esitatud (komisjoni veebisaidil). Ajakirjanduse vaatluskeskus. Centre for Media Pluralism and Media Freedom (2020), meedia mitmekesisuse vaatlusvahendi (MPM) 2020. aasta aruanne. https://cmpf.eui.eu/media-pluralism-monitor/mpm-2020 . CEPEJ (2020), Study on the functioning of the judicial systems in the EU Member States: Italy. CIVICUS, Monitor tracking civic space: Italy. https://monitor.civicus.org/country/italy/ .

Euroopa Inimõiguste Kohus, 11. juuli 2002. aasta otsus kohtuasjas, hagiavaldus nr 28957/95. Euroopa Inimõiguste Kohus, 12. mai 1999. aasta otsus kohtuasjas Ledonne, hagiavaldus nr 35742/97. Euroopa Inimõiguste Kohus, 2. septembri 1997, aasta otsus kohtuasjas Abenavoli, hagiavaldus nr 22461/93. Euroopa kohtute haldamise nõukodade võrgustik (ENCJ) (2019): Independence and Accountability of the Judiciary – ENCJ Survey on the independence of judges. https://pgwrk-websitemedia.s3.eu-west-1.amazonaws.com/production/pwk-web-encj2017-p/Reports/Data%20ENCJ%202019%20Survey%20on%20the%20Independence%20of%20judges.pdf . Euroopa Komisjon (2020), ELi õigusemõistmise tulemustabel. Euroopa Liidu Nõukogu (2013), nõukogu 9. juuli 2013. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia stabiilsusprogrammi kohta. Euroopa Liidu Nõukogu (2014), nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia stabiilsusprogrammi kohta. Euroopa Liidu Nõukogu (2015), nõukogu 14. juuli 2015. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta. Euroopa Liidu Nõukogu (2016), nõukogu 12. juuli 2016. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta. Euroopa Liidu Nõukogu (2017), nõukogu 11. juuli 2017. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta. Euroopa Liidu Nõukogu (2018), nõukogu 13. juuli 2018. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2018. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2018. aasta stabiilsusprogrammi kohta. Euroopa Liidu Nõukogu (2019), nõukogu 9. juuli 2019. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta. Euroopa Nõukogu, ajakirjanduse kaitse ja ajakirjanike turvalisuse edendamise platvorm: Itaalia. https://www.coe.int/en/web/media-freedom/italy . Euroopa Nõukogu: ministrite komitee (2010), soovitus CM/Rec(2010)12 liikmesriikidele kohtunike kohta: kohtunike sõltumatus, tõhusus ja vastutus.. Euroopa Nõukogu: ministrite komitee (2016), resolutsioon CM/ResDH(2016)358, mis käsitleb haldusasjade menetluse kestust. Euroopa Nõukogu: ministrite komitee (2018), resolutsioon CM/ResDH(2018)353, mis käsitleb kriminaalasjade menetluse kestust. Euroopa Nõukogu: rahvusvaheliste vabaühenduste konverents (2019), Civil participation in the decision-making process: Fact finding visit to Italy. Euroopa Nõukogu: Veneetsia komisjon (2005), Opinion on the compatibility of the Laws “Gasparri” and “Frattini” of Italy with the standards in the field of freedom of expression and pluralism of the media, vastu võetud Veneetsia komisjoni 63. täiskogul. Euroopa Nõukogu: Veneetsia komisjon (2010), Report on European Standards as regards the Independence of the Judicial System: Part II – the Prosecution Service, vastu võetud Veneetsia komisjoni 85. täiskogul. Euroopa Nõukogu: Veneetsia komisjon (2017), Opinion on the Act on the Public Prosecutor’s Office [of Poland] as amended, vastu võetud Veneetsia komisjoni 113. täiskogul.

GRECO (2017), neljas hindamisvoor, – Itaaliat käsitlev hindamisaruanne korruptsiooni vältimise kohta parlamendiliikmete, kohtunike ja prokuröride seas. GRECO (2018), neljas hindamisvoor – Itaaliat käsitlev vastavusaruanne korruptsiooni ennetamise kohta parlamendiliikmete, kohtunike ja prokuröride suhtes. Kassatsioonikohtu esimees (2020), aruanne kohtusüsteemi olukorra kohta 2019. aastal. Kassatsioonikohus (2019), 2019. aasta statistika aastaraamat. Kassatsioonikohus (2020), 2020. aasta statistika aastaraamat. Kassatsioonikohus, 19. septembri 2019. aasta kohtuotsus nr 38721. Kassatsioonikohus, peaprokuröri amet, kassatsioonikohtu juures asuv peaprokuratuur ja riiklik advokatuur (2020), vastastikuse mõistmise memorandum menetlusdokumentide digiteerimise kohta kassatsioonikohtus. http://www.cortedicassazione.it/cassazione-resources/resources/cms/documents/protocollo_Cassazione_CNF_Procura_Generale-con_firma_digitale.pdf . Konstitutsioonikohus (2020), täiendavad normid konstitutsioonikohtu otsuste kohta. Konstitutsioonikohus, määrus nr 132/2020. Korruptsioonivastane amet (2019), Sentenza del Consiglio di Stato sulle competenze dell’ANAC in materia di pantouflage (riiginõukogu otsus ANACi pädevuse kohta pöördukse efekti küsimuses). http://www.anticorruzione.it/portal/public/classic/Comunicazione/News/_news?id=1cf74b9f0a77804237e6dc1369ece3ce . Korruptsioonivastane amet (2020), Atto di segnalazione n. 6 del 27 maggio 2020 concernente proposte di modifica alla disciplina del pantouflage di cui all’art. 53, comma 16-ter, del decreto legislativo 30 marzo 2001, n. 165 27. mai 2020. aasta teatis nr 6 pöördukse efekti kohta. https://www.anticorruzione.it/portal/rest/jcr/repository/collaboration/Digital%20Assets/anacdocs/Attivita/Atti/attiDiSegnalazione/2020/AttoSegnalazione.n.6.2020.del.448.2020.pdf . Kõrgem kohtute haldamise nõukoda (2017, 2018), menetlusdokumentide koostamise suunised. Kõrgem kohtute haldamise nõukoda (2019), resolutsioon üldkohtunike varade deklareerimise kohustuste kohta. https://www.csm.it/documents/21768/87331/circolare+anagrafe+patrimoniale+%28delibera+13+novembre+2019%29/546a7348-e1d2-3c87-c13e-4db105cae7a1 . Kõrgem kohtute haldamise nõukoda (2020), 19. juuni 2019. aasta resolutsioon, mis käsitleb tegevussuuniseid ItalgiureWebi sisuliste lahendite arhiivi kohta. Kõrgem kohtute haldamise nõukoda ja riiklik advokatuur (2018), vastastikuse mõistmise memorandum apellatsioonkaebuste esialgse läbivaatamise, töö korralduse ning dokumentide selguse ja sisukuse kohta apellatsioonimenetlustes. Kõrgema kohtute haldamise nõukoja 13. mai 2020. aasta suunised territoriaalselt pädevale kohtute haldamise nõukojale, milles käsitletakse läbipaistvust ning kutsetegevuse hindamise ja edutamisega seotud järelepärimiste tegemise õigust. Kõrgema kohtute haldamise nõukoja 13. novembri 2019. aasta resolutsioon magistraadikohtunike vararegistri kohta. Kõrgema kohtute haldamise nõukoja 16. novembri 2017. aasta resolutsioon prokuratuuri korralduse kohta, mida on muudetud 18. juunil 2018 ja organisatsiooni tegevuskavade osas täpsustatud 4. detsembri 2019. aasta resolutsiooniga. Lapse Õiguste Komitee (2019), Concluding observations on the combined fifth and sixth periodic reports of Italy. OECD, Indicators of Regulatory Policy and Governance. http://www.oecd.org/gov/regulatory-policy/indicators-of-regulatory-policy-and-governance-2019-italy.pdf .

Open Government Forum (2017), suunised avalikeks konsultatsioonideks Itaalias. http://open.gov.it/linee-guida-sulla-consultazione-pubblica/ . Openpolis 2019. Public Administration Characteristics in Italy, 2019, The Public Administration in the EU 27: An insight in the characteristics, capacity and performance of EU Public Administrations, 2019. Riiginõukogu (2019), 29. oktoobri 2019. aasta otsus 7411. https://www.giustizia-amministrativa.it/portale/pages/istituzionale/visualizza/?nodeRef=&schema=cds&nrg=201900038&nomeFile=201907411_11.html&subDir=Provvedimenti . Riiginõukogu ja advokatuurid (2020), kaugistungeid käsitlev vastastikuse mõistmise memorandum. https://www.giustizia-amministrativa.it/documents/20142/1869446/PROTOCOLLO+INTESA+-+UDIENZA+DA+REMOTO+EX+ART.+4+D.L.+28_2020_signed.pdf/d9a07203-3281-3b24-49ed-54fecc6b64f7 . Riiklik korruptsioonivastane amet (2020), 2019. aasta tegevusaruanne. http://www.anticorruzione.it/portal/public/classic/Attivitadocumentazione/Pubblicazioni/RelazioneParlamento/_relazioni?id=ebd7f2f20a7780421a927869bf5987c8 . Riikliku magistraadikohtunike liidu resolutsioon 2018. aasta maist. Saadikutekoda, assamblee tegevus: assamblee poolt heakskiidetud seaduseelnõud. Senati seadus nr 1662. http://www.senato.it/leg/18/BGT/Schede/Ddliter/52664.html . Spampinato (2020), Ossigeno per l’Informazione. Teabevabaduse seadus (FOIA), 2019. Teabevahetuse peadirektoraat (2019), Eurobaromeetri eriuuring nr 482: ettevõtjate suhtumine korruptsiooni ELis. Teabevahetuse peadirektoraat (2020), Eurobaromeetri eriuuring nr 502: korruptsioon. Toscana maakonna ombudsmani veebisait: http://www.difensorecivicotoscana.it/default?nome=chi-e&idc=67 . Transparency International, andmed riigi kohta: Itaalia. https://www.transparency.org/en/countries/italy . Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat (2019), Report on measuring the performance of public administrations (EUPACK). Vabariigi Senat (2018), õigusloome statistika. Virtuaalne riigikülastus Itaaliasse seoses 2020. aasta õigusriigi olukorda käsitleva aruandega. ÜRO inimõiguste ülemvoliniku büroo, kontrollkäigu aruanne Itaalia kohta, 2019. https://www.ohchr.org/Documents/Countries/IT/ItalyMissionReport.pdf . ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni II läbivaatustsükli aruanne Itaalia kohta. https://www.unodc.org/documents/treaties/UNCAC/CountryVisitFinalReports/2019_11_22_Italy_FinalCountry_Report.pdf .

ÜRO korruptsioonivastase konventsiooni osalisriikide 8. konverentsi resolutsioon nr 10. https://www.unodc.org/UNCAC/COSP/session8/Advance_unedited_resolutions . ÜRO narkootikumide ja kuritegevuse büroo (2019) Country Review Report of Italy: Review by the United States of America and Sierra Leone of the implementation by Italy of Chapter II (articles 5–14) and Chapter V (articles 51–59) of the United Nations Convention against Corruption for the review cycle 2016–2021. II lisa. Itaalia riigikülastus Komisjoni talitused korraldasid 2020. aasta juunis virtuaalsed kohtumised järgmiste asutuste ja organisatsioonidega: ·artikli 21 liit ·Euroopa ajakirjanike liit ·finantspolitsei korruptsioonivastane üksus ·Itaalia riiklik ajakirjandusföderatsioon ·justiitsministeerium ·kassatsioonikohtu juures asuv peaprokuratuur ·kassatsioonikohus ·kõrgem kohtute haldamise nõukoda ·riiginõukogu ·riiklik ajakirjanike liit ·riiklik korruptsioonivastane amet

·riiklik maffia- ja terrorismivastane amet ·side järelevalve amet ·vabaühendus Ossigeno per l’Informazione * Komisjon arutas õigusriigi üldküsimusi ka mitmel kohtumisel järgmiste organisatsioonidega: ·Amnesty International ·Civil Liberties Union for Europe (Euroopa kodanikuvabaduste liit) ·Civil Society Europe ·Conference of European Churches (Euroopa kirikute konverents) ·EuroCommerce ·European Center for Not-for-Profit Law (Euroopa mittetulundusõiguse keskus) ·European Centre for Press and Media Freedom (Euroopa ajakirjandus- ja meediavabaduse keskus) ·European Civic Forum (Euroopa kodanike foorum) ·Free Press Unlimited ·Front Line Defenders ·ILGA-Europe ·International Commission of Jurists (Rahvusvaheline Juristide Komisjon) ·International Federation for Human Rights (Rahvusvaheline Inimõiguste Föderatsioon) ·International Press Institute ·Lifelong learning Platform (Elukestva õppe platvorm)