ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.3

Kuna kontrollide sagedus varieerub praegu liikmesriikide vahel oluliselt, toetab komitee ettepanekut, et igas liikmesriigis tuleks kontrollida vähemalt 3 protsenti juhi tööpäevadest. Komitee on teadlik, et see miinimumnõue võib olla tõsiseks koormaks paljude liikmesriikide haldussüsteemile, seda eriti uutes liikmesriikides. Komitee soovib ka rõhutada, et vastavalt komisjoni iga kahe aasta tagant koostatavatele ettekannetele kontrollide ja nende tulemuste kohta, kulus mitmel praegusel liikmesriigil kaua, et arvestada olemasolevate miinimumnõuetega kontrollide osas. Sellepärast on komitee arvamusel, et uue määruse järgimine peab käima käsikäes täiendavate nõudmistega liikmesriikidele, mis puutub nende süsteemide suutlikkusse kontrolle teostada, muuhulgas allpooltoodud punktis 2.4 mainitud ohu vältimiseks. Sellega seoses tervitab komitee digitaalsete tahhograafide paigaldamist, mis on komisjoni arvates väljapakutud normi täitmisel suureks abiks. Kuid kuna tundub, et on võimatu nende seadmete üldine kasutuselevõtmine 5. augustiks, tähtajaks, mis on vastavates õigusaktides kindlaks määratud, (1) siis soovitab komitee Euroopa Komisjonil tungivalt teha viivitamatult ettepanek, milles sätestatakse selged reeglid edasilükkamise kohta, et vältida õigustamatuid kontrolle ja erinevaid tõlgendusi riikide vahel ning et tööstus teaks, milline on asjade seis. EK volinik Loyola de Palacio kiri liikmesriikidele selles küsimuses on iseenesest selge, ent õiguslikust vaatenurgast ebapiisav.
5.1

Artikkel 3 käsitleb kahju õigusvastasest tekitamisest tulenevate nõuete näol ainese tuuma. Teoreetiliselt võiks kasutada siin erinevaid seoseid loovaid elemente, mida tavaliselt nimetatakse üldistavalt kui lex loci delicti (commissi), nimelt: õiguskord, mis kehtib kohas, kus kahju aluseks olev õigusvastane tegu tehti; õiguskord, mis kehtib kohas, kus kahju aluseks olnud sündmus toimus; õiguskord, mis kehtib kohas, kus leidis aset kahju tekkimise aluseks oleva teo tagajärg ja õiguskord, mis kehtib kahju kannataja tavapärases viibimiskohas. Kõikidel tugevama seose elementidel on oma traditsioon ja head põhjendused. Neid kasutavad ka tõepoolest erinevad kehtivad kollisiooninormid (rahvusvahelise eraõiguse normid. Euroopa seadusandja ülesandeks on siin esmajärjekorras, suruda läbi ühtne normistik kõikides liikmesriikides. See ülesanne seisab esiplaanil ning vähem küsimus, millise nimetatud lahendustest ta valib. Hilisema praktilise kohaldamise aspektist tuleb silmas pidada, et kõik või mitmed nimetatud tugevama seose elementidest langevad kaalukas enamuses juhtudest praktikas kokku. Kannatanu tavapärane viibimiskoht on reeglina sama nagu see, kus kahju tekitati ja kus kahju aluseks olev sündmus toimus, samuti kahju aluseks oleva teo tegemise koht. Vaidlus õige koha üle on praktikas reeglina pigem teoreetiline. Euroopa seadusandja soovib otsustada kahju saabumise koha kasuks. Kas see ka tõepoolest vastab asjaomases valdkonnas asetleidnud uuematele kodifitseerimiste tendentsile, jäägu lahtiseks, (12) ent valikut võib põhjendada sellega, et sel viisil kaitstakse eelkõige kahju kannataja huve ilma, et kahju tekitaja huvid täiesti unarusse jäetaks. Sellega oleks tegu näiteks, kui piirdutaks ainult kannatanu tavapärase viibimiskohaga. Piirdumine pelgalt teo toimepanemise kohaga soodustaks ebaproportsionaalselt kahju tekitajat, (13) kuna ei arvestataks kannatanu õigustatud kaitseootusi. Seadusandja taoline pingutus osalevate huvide tasakaalustamiseks tundub igast aspektist mõistlik. Üldsätte piiramine artiklis 3 lõikes 2 osapoolte ühe ja sama tavapärase viibimiskoha puhul vastab asja olemusele ja väldib asjatuid põikeid võõrastesse õigussüsteemidesse. Lõige 3 kui üldine korrektuur on kohane ja vastab funktsionaalselt LVÕK art 4 lg 5 lausele 2. Õiguse kohaldamise praktikas tuleb sellegipoolest tähele panna, et selle üksikjuhtumite jaoks sätestava erandi kaudu ei eirataks liikmesriikides, mis järgisid senini teo toimepanemise koha reeglit, ühenduse seadusandja poolt taotletavat põhimõttelist ümberorienteerumist.
3.2

Madridi foorumi suunised on eksisteerinud alates 2002. aasta veebruarist ning praegusel muudetud kujul on need olnud olemas üle poole aasta. Gaasi tarnimisega tegelevate ettevõtete esindajad väidavad, et see on rakendamise osas järelduste tegemiseks liiga lühike aeg ning eelistavad vabatahtlikku lähenemisviisi ning kohaliku seadusandlust, mille põhjal jagatakse toetust vastavalt teises gaasi turge reguleerivas direktiivis. Nad rõhutavad, et investeeringute tegemiseks ja investorite riskide vähendamiseks on vaja usaldusväärset, püsivat ja soodustuste põhist reguleerivat raamistikku.
3.3.1

EMSK tervitab soojalt asjaolu, et integratsioonimeetmete hulka on arvatud ka abi töökoha leidmisel, sest suutlikkus ennast ise üleval pidada – või vähemalt märkimisväärselt selles suunas edasi liikuda – annab enesekindluse ja tunde, et ollakse ühiskonna liige. Ühtlasi aitab see ära hoida pikki töötuseperioode ja kasinaid sissetulekuid, mis tõukavad noori inimesi marginaalsee ja võimalik et ebaseadusliku tegevuse juurde. EMSK tahaks siiski rõhutada vajadust pakkuda töötingimusi, mis võimaldavad EPF II vahenditest kasusaajatel aktiivselt osaleda neid puudutavas menetluses ja tegevuses. EMSK väljendab oma pettumust selles, et nõukogu hiljutine otsus pagulase staatuse kohta jätab liikmesriikide otsustada, kes pagulane tohib või ei tohi töötada, ning tuletab meelde, et oma arvamustes (12) on komitee alati rõhutanud töötamisele kaasaaitamise olulisust: EMSK leiab, et töötamine on õigus, mille suhtes ei tohiks lubada mingit diskrimineerimist.
2.3

Võttes arvesse minevikus saadud positiivseid kogemusi, mis võeti kokku vahearuandes, (1) leiab komisjon, et oleks asjakohane pikendada ühenduse osalemist vaatluskeskuses kaheks aastaks. See lühike ajapikendus hõlmab vaatluskeskuse tegevuse tulevikustruktuuride määratlemise seisukohalt kriitilist aega ja seda on võimalik paigutada ühenduse praegusesse finantsperspektiivi ilma, et see piiraks tulevikus tehtavaid otsuseid, mis võetakse vastu 2006. aastal, olles täiel määral teadlik vaatluskeskuse uutest ülesannetest ja finantsraamistiku iseärasustest.
5.16

Leidub juba edukaid koostööprojekte, nt Saksamaa ja Hollandi vahel fregattide ehituse ning Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel lennukikandjate ehituse osas. Uusi projekte saab kavandada koos loodava Relvastuse Hankimise Euroopa Agentuuriga. Erilise tähtsusega on optimaalne sünergia laevatehaste vahel oskusteabe saamiseks ja edasiarendamiseks. Agentuurile tuleks seetõttu teha ülesandeks teostada sõjalaevatehaste olemasolevate võimsuste ja tehnoloogia- ning innovatsioonitaseme inventuur, nii et uute riigihangete puhul oleks võimalik saavutada parimat hinna-kvaliteedi-suhet. Arvestades asjaolu, et sõjalaevatehaste kliendiks on riik, tuleb vältida subventsioonide ülekandumist sõjalaevade ehituselt kaubalaevade ehitusele.
6.11

EMSK on seisukohal, et praegu tuleb tegutseda WTO reeglite muutmise suunas ning nimelt kogu jõuga, mida evib euroopalikult vermitud mõiste “sotsiaalne turumajandus”. Hetkel võib importe keelustada vaid siis, kui need kujutavad endast ohtu, ent vajalik on viivitamatult hoolitseda teatud sotsiaalsete, ökoloogiliste ja majanduslike prioriteetide läbisurumise eest, kuivõrd EL-l kui majandusosalisel on võimalus seeläbi efektiivsemalt kujundada globaalset majanduse ohjamist, “et ta levitaks kogu planeedil jätkusuutliku arengu mõtet, kombineerides rahvusvahelist koostööd ja head sisepoliitilist praktikat”. (44)
3.3.6

Oluline küsimus on pika tööaja mõju peredele. Kuidas suudavad lapsevanemad, kes mõlemad töötavad rohkem kui 48 tundi nädalas, asjadega toime tulla? Kas pika tööaja kultuur on tegur, mis hoiab ühe elukaaslasest – tavaliselt naise – osaliselt või täielikult tööturult eemal? Kui see on nii, võib kohaldamisest loobumine olla vastuolus Lissaboni strateegia eesmärkidega viia aastaks 2010 EL-i naissoost elanike tööhõive määr 60 %-ni. Mõnevõrra üllatav on märkida, et erinevus meeste ja naiste osalemises Suurbritannia tööturul on tegelikult veidi väiksem Euroopa Liidu keskmisest, aga teisest küljest on Suurbritannia Hollandi järel teine EL-i riik, kus suhteliselt kõige rohkem naisi (umbes pooled) töötab osalise tööajaga. (10) Vastavalt komisjoni teatisele töötab 26,2 % Suurbritannia meestest rohkem kui 48 tundi nädalas, samal ajal kui naiste hulgas on see suhtarv 11,5 %. (11) Ajakirjas British Medical Journal avaldatud uuring leidis, et ületunnitöö mittekontrollimine on naissoost töötajatele terviserisk, eriti perekonda omavate lihttööliste puhul. (12) Kohaldamisest loobumisel paistab seega olevat negatiivne mõju naiste ja meeste võrdsete võimaluste tagamisele. Seda aspekti tuleb sügavamalt analüüsida.
1.1

Käesoleva aasta kevadel nõudis Euroopa Ülemkogu käesolevat teatist ja tuli kokku, et arutada edusamme ja sotsiaalkaitsesüsteemide kaasajastamist, et nad teeniksid keskset eesmärki tagada kõigile kõrge sotsiaalkaitse tase, ilma et eelarveid liigselt koormataks, mida on saavutatud sotsiaalkaitsepoliitika üldise raamistiku parandamisel ergutusvahendite tõhusamaks muutmise abil (seega siis, liikmesriikide soodustuste süsteemid, töö- ja pereelu sobitamine, pensionile jäänud töötajate pensionid ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vähendamiseks ettenähtud abiraha). Sellele istungjärgule järgnes tööhõive töökonna (1) lõpparuanne, mis esitati Euroopa Komisjonile 2003. a novembris. Mõlema olulise tähtsusega sündmuse kohta koostatud teatistes tõsteti esile peamisi tööhõivega seotud väljakutseid, millega Euroopal tuleb silmitsi seista, ning kirjeldati reforme, mida tuleb ellu viia, kui tahetakse, et EL suudaks täita endale Lissaboni strateegiaga võetud eesmärke. Ollakse ühel meelel, et Euroopa Liit on hilinenud 2000. a Lissaboni tippkohtumisel seatud ambitsioonika eesmärgi täitmisega, mis näeb ette maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majanduseks muutumist, mis on võimeline püsivaks majanduskasvuks, pakkudes rohkem ja paremat tööd ja suuremat sotsiaalset ühtekuuluvust aastaks 2010. Nii komisjon kui komitee tunnistavad, et kuigi Lissaboni eesmärgid on ambitsioonikad, ei saa Euroopa endale lubada nendest loobumist ning Lissaboni eesmärkide saavutamise peamiseks eeltingimuseks on see, et liikmesriigid suurendavad oma jõupingutusi. Hetkel näitavad kõik ametlikud indikaatorid, et suurema hulga ja paremate töökohtade loomise edukus sõltub nelja olulise nõude täitmisest: 1. töötajate ja ettevõtete kohanemisvõime suurendamine, 2. suurema hulga inimeste kaasamine ja meelitamine tööturule, 3. üha tõhusamalt inimkapitalisse investeerimine, 4. reformide tõhus elluviimine paremate valitsemistavade kaudu. Kui need, peamiselt pakkumist hõlmavad eeltingimused, kuuluvad selgelt valitsuste haldusalasse, siis käesolev arvamus tutvustab lisatingimust tõeliseks avaliku ja erasektori partnerluseks, mis muudaks töötamise tasuvaks, pannes ka tööandjatele kohustused selle olulise eesmärgi saavutamiseks.
3.6

Ka õigustatud argument, et määrus nr 1228/2003 anti välja just selleks, et lõpuks tõepoolest luua rahvusvaheline elektrikaubandus (1) ja et Sloveenia taotlus on vastuolus selle püüdlusega, ei ole kestuse, ulatuse ega asjaomase geograafilise piirkonna vaatevinklist piisavalt kaalukas, et nõusolekust keelduda.
1.4

Komisjon on seisukohal, et praegu on piisavalt teadmisi vastavates veoliikides (4) esinevate probleemide kohta, et teostada vajalikud muudatused.
7.3

Kuid Lissaboni strateegia on strateegiline plaan. Selles osas on ta võrreldav varasemate strateegiliste plaanidega, mis on lõimumisprotsessi olulisel moel edasi viinud. Sel juhul teevad komisjon ja liikmesriigid tihedalt koostööd, et kokku leppida plaanis, millel on tähtaeg ja hästi määratletud etapid. See kehtis asutamislepingus fikseeritud tolliliidu suhtes kuuekümnendatel aastatel. Projekti “Euroopa 92” õnnestumine oli samuti seda tüüpi plaani tulemus. Rahaliit on samuti üks õnnestumise näide. Nendel juhtudel kas järgiti ühenduse meetodit edukalt, nagu tolliliidu puhul projektis “Euroopa 92”, või lubas liikmesriikide vaheline positiivne koostöö saavutada olulist eesmärki, näiteks osalemine EMUs. Probleem on selles, et ükski neist kahest lähenemisest ei ole praegu teostunud. Rahuldav edasiliikumine sõltub täielikult poliitilisest tahtest.
4.4.5.3

EMSK soovitab, et komisjon soodustaks tõlgenduslikus teatises riskide tasakaalustatud jaotust kontsedendi ja kontsessionääri vahel, jättes igale riigile võimaluse kindlaks määrata vahendid, mis võivad ajas muutuda. Sel eesmärgil peaks sellise teatise põhimõtete hulgas esinema järgmised ideed: — infrastruktuuri kontsessioonilepingu või PPP riskid peavad olema kindlaks tehtud, koguseliselt määratletud ja määratud osapoolele, kellel on paremad võimalused nende tagamiseks; — kontsedent ja kontsessionäär peavad erakorralise riski puhul eelnevalt jõudma kokkuleppele riski jaotamise osas: ettenägematu sündmus, mis suurendab lepingu maksumust (ootamatu avalike nõuete muutumine, ettenägematud tehnilised tingimused ehitustööde teostamisel, ajutised tarbijakäitumise muutused jne); — kontsessionäär, kes ei pea kinni lepingu tingimustest, on kohustatud tasuma kahjutasu; — kontsessionääril, kes tagab finantseerimise, peab olema õigus nagu iga eraõigusliku lepingu sõlmimise puhul lähtuda sellest, et hoolimata seaduseandja tehtud juriidilistest ja maksualastest muudatustest jäävad kehtivad lepingud muutumatuna jõusse; — lepingu omanikule tuleb ette näha kohene hüvitus juhul, kui lepingusse tehakse muudatus kontsedendi uue nõudmise tagajärjel, ilma et lepingu algtingimustes muudatusi oleks; — kontsessionääril peab olema piisavalt vabadust, et täita talle kontsedendi poolt antud ülesannet, viimane tegeleb aga kõigi valitsus- ja haldusküsimustega.
2.3

Direktiiv taotleb eesmärki keelata edasikindlustusseltside tagatissummade deponeerimine esmakindlustusseltside suhtes, kuivõrd need on liikmesriikide siseriiklikus seadusandluses ette nähtud. Lepingulist tagatissummade deponeerimist see ei puuduta. Lisaks toimiva ühtse turu loomisele on komisjoni eesmärgiks luua rahvusvaheline orientiir vähendamaks ülemaailmselt Euroopa edasikindlustusseltsidele tagatissummade deponeerimisest põhjustatud koormust.
2.5.5

Seepärast soovib EMSK, et selles staadiumis loodaks seos põhiseaduse lepingu ja Lissaboni strateegia vahel, mille läbivaatamine pärast poolt tegevusaega seisab ees. Seda strateegiat tuleks aruteludel tutvustada, sest see pakub tulevikuvisiooni igale Euroopa kodanikule: konkurentsivõime, täielik tööhõive, teadmiste jagamine, investeerimine inimkapitali, majanduskasv, kuid ka elukvaliteedi säilitamine läbi säästva arengu. Tänaseks on see strateegia ummikus, sest selle teostamise vahendid on puudulikud ja on pidev puudus kodanikeühendustest. Järelikult on selles staadiumis hädavajalik uus tõuge ja uued ühenduse algatused, et muuta liidu majanduslikku ja sotsiaalset projekti usutavaks.
2.7

Tõsiasi, et praegust süsteemi kasutatakse vaid piiratud ulatuses kolmandate riikide turgudel, tuleb eelkõige panna nõudmise arvele, mille kohaselt programmid pidid haarama ainult üldisi kampaaniaid. Selle tulemuseks on, et erialaorganisatsioonidega liitunud tähtsamad ettevõtted tunnevad tihti vastumeelsust ja keelduvad osalemast programmide finantseerimisel. Välistatud on abi osutamine kaubamärkidele ja järelikult konkreetsetele ettevõtetele, ent selleks, et abinõud võiksid avaldada tuntavat mõju eksporditurgudel, peab komisjon kampaaniates ja teistes sarnastes ettevõtmistes näitama üles teatud paindlikkust, nõustudes tasakaalustatud hulgal kaubamärkide kaasamisega kui olulise osaga üldisest kampaaniast. See võimaldaks luua seoseid kampaania sõnumi ja turul oleva kauba vahel, proovides seostada üldist eripärasega eesmärgiga luua ühtne sünergia. See ei mõjutaks iseenesest kampaania sõnumit, kuid võimaldaks ostjatel ja klientidel praktikas leida kampaania objektiks olevaid tooteid. Samas kasvab ka Euroopa Liidus endas huvi toodete päritolu vastu. Kui turgu valitseb juba mingi kaubamärgiga toode, on Euroopa Liidu müügiedendusmeetmete lisandväärtus piiratud; sellistel juhtudel ägeneb eratootjate kaubamärkide vaheline konkurents ning turuosa kasvatamise nimel võetakse kasutusele märkimisväärsed reklaamiressursid.
4.8.2

Osakeste filtrite näide on väga huvitav. Diiselmootorid toodavad 25 % vähem CO2 kui bensiinimootorid, kuid osakesed, mida need eritavad, on tervisele kahjulikud. Osakeste filtri lisakulu on umbes 500 € (5—10 % väikse auto hinnast). Kuna filtrid pole seadusandlusega ette nähtud, on autotootjatel seega valik, kas pakkuda neid lisavarustuses või paigaldada need süstemaatiliselt, vähendades oma kasumit, kuna turutingimustes oleks hinnatõus keeruline. Kui 90 % saksa klientidest valiks filtriga auto, siis ülejäänud Euroopa osas langeks suhe 5 %-le! Mõned tootjad (3) on seega otsustanud varustada oma autod järkjärguliselt osakeste filtriga, vähendades oma kasumimarginaali, kuid on selge, et see ei ole lõpmatuseni võimalik, eriti väga tiheda rahvusvahelise konkurentsi olukorras. Osakeste filtri üleüldiseks muutumine tuleb kahtlemata, kuid see toimub samas rütmis klientide ostujõuga, eriti väikeste autode osas. See näide tõestab selgelt, kuidas turg ökotehnoloogia valdkonda mõjutab: kas tekib tarbijal keskkonnaalane teadlikkus ja ta tunnistab investeeringute vajalikkust kas tema enda või keskkonna jaoks, või võetakse vastu seadusandlikud meetmed. Suur osa keskkonnakaitses siiani saavutatud edust tuleneb sellekohasest seadusandlusest, ja autotööstus on selle heaks näiteks (muuhulgas näiteks kolmefunktsiooniliste katalüsaatorite sisseviimine).
10.1.5.1

Vastused kahele esimesele küsimusele on teoreetilist laadi ja neile on juba vastatud Lissaboni agenda, elukestva õppe ja teadmistel põhineva ühiskonna ning majanduse eesmärgiga seoses. Kolmandale küsimusele vastust veel pole. Euroopa Ülemkogu (45) on võtnud korduvalt vastu otsuseid, mis on kavandatud selleks, et tekitada vajalik koondumine asjaomaste, mõnel juhul üksikasjalike kohustuste täitmiseks, aga see ei ole andnud tulemusi.
3.4

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee väljendab oma toetust sellele, et komisjon viivitamatult — määratleks täpselt sotsiaalkaitse, sotsiaalkindlustuse, tervishoiu, integreeritud tervishoiu ja sotsiaalhoolekande ning koduse hoolduse mõisted ja muud teatises nimetatud mõisted, mis ei ole eri liikmesriikide sotsiaalkindlustuse süsteemides erinevate traditsioonide ja tingimuste tõttu alati sama sisuga; — esitaks konkreetsed juhendid “riikide aruannete” väljatöötamiseks, et neis sisalduvad andmed kataksid samu teemasid ja oleksid omavahel võrreldavad, süvenemata sealjuures alleesmärkide kogu ulatusse. Need peaksid aga sisaldama riikliku tasandi põhiprobleemide ning nendega seotud meetmete põhijoonte väljaselgitamiseks ja kujutamiseks olulisi elemente; — kutsuks nõutavate indikaatorite kindlaksmääramiseks ning kogu ühiskonda hõlmavate ning makromajanduslike ja tervishoidu ning pikaajalist hooldust mõjutada võivate arengutendentside registreerimiseks kokku ekspertide rühma (ja arvestaks kohaselt ka varem kõnealuses valdkonnas tegutsenud riiklike asutuste ja erialaste institutsioonide panust), kes oleks suuteline sellest tulenevaid eri aspekte kõikehõlmavalt hindama ning prognoosima; — töötaks välja “Euroopa mudeli sotsiaalmeditsiiniliste mõjude hindamiseks”, mis põhineb kolmel indikaatoril: investeerimis- ja finantseerimisindikaator (Input), lahenduste väljatöötamise indikaator (Output) ja meetmete tõhususe indikaator (Outcome). Sellega oleksid olemas usaldusväärsed indikaatorid, mille abil saab näidata konkreetsetes riikides saavutatud sotsiaalse turvalisuse taset (10); — tegeleks soolise erinevuse probleemiga ja võtaks seejuures arvesse, et naised elavad keskmiselt viis aastat kauem kui mehed ning et see koos soo-omaste bioloogiliste ja füsioloogiliste iseärasustega tingib vastavate tervishoiuvajaduste olulise erinevuse; — hõlbustaks tervishoiualaste suuniste ühist väljatöötamist, mis ei piirdu ainult medikamentoosse ravi aspektidega, vaid arvestavad ka muid sotsiaalseid ja organisatsioonilisi aspekte ning on seega eri tervishoiusüsteemide teenuste osutajatele võrdluspunktiks.
1.2

Väljapakutud muudatused hõlmavad mh: — Järelevalvekeskuse rolli tugevdamist. Eelkõige peab keskus suutma tuvastada uimastitarbimise uusi vorme eriti noorsoo hulgas, kes üha sagedamini kombineerib illegaalseid uimasteid legaalsete uimastitega nt alkoholiga, samuti peab keskus arendama indikaatoreid EL narkopoliitika ja narkostrateegiate hindamiseks. — Laienemisega kohanemisest tingitud iseärasusi. Ettepanek on tehtud büroo loomiseks, mille ülesandeks on NNEJ juhtkonna abistamine, samuti on tehtud ettepanek Järelevalvekeskuse teadusliku komitee koosseisu muutmiseks, — mõningate küsitavuste väljaselgitamiseks ja kõrvaldamiseks, mis on esile kerkinud algse määruse rakendamisel. Tegemist on põhiliselt sellega, et spetsiaalseid üksusi REITOX raames asendavad teabekeskused.
4.4

Kummi- ja rehvitööstustele tuleks anda piisavalt aega lõpetamaks käimasolevad muudatused toodete valmistamisel ning õlitööstusele selleks, et teha investeeringuid ning olla valmis tarnima nõutavaid tooraineid. Käesolevaga ollakse seisukohal, et kõik osapooled võiksid nimetatud nõuded täita 1. jaanuariks 2010 ning nimetatud kuupäev tuleks seega määrata ettepaneku esialgseks tähtpäevaks. Erandid võidusõiduautode ja õhusõidukite rehvide ning muude nõudlike kasutusotstarvete osas tuleks huvirühmadega kokku leppida; ülaltoodut arvestades on raske näha nimetatud muudatustega kaasnevat mõõdetavat kasu, samal ajal kui tegutsemata jätmise riskid on ilmselged.
1.1

Peale 11. septembri 2001 ja 11. märtsi 2004 terrorirünnakuid sai maailma avalikkusele selgeks, et terrorismivastane võitlus tõotab kesta kaua. Volinik De Palacio nõudis liiga varajases faasis, et EMSK koostaks uurimusliku transporditurvalisuse teemalise arvamuse. EMSK pakkus välja terve seeria (1) Euroopa transporditurvalisuse poliitika arengusuundi ja märgib rahuloluga, et komisjon on need heaks kiitnud.
3.2

Meresõiduohutusele kui ülemaailmsele probleemile on pööratud tähelepanu nii globaalsel kui ka Euroopa Liidu tasemel. Samas on raudteeliikluse turvalisuse valdkonnas keskendutud peamiselt riiklikele initsiatiividele ja liiklusele maanteedel ning siseveekogudel on siiani üldse suhteliselt vähe tähelepanu pööratud. EMSK rõhutab, et kuni teised transpordiliigid turvalisuse küsimuste eest piisavalt vastutust ei kanna, võtavad terroristid süsteemi sisseimbumise eesmärgil sihikule “kõige nõrgema lüli”. On ebarealistlik tahta, et sadamad täidaksid muude transpordiliikide osas jäetud julgeolekutühikud, ja ebaõiglane vastavat kulutustekoormat nende kanda jätta.
1.1

Nii enne kui pärast Lissabonis toimunud sihtide seadmist on EL-il tulnud tõdeda, et: (1) Euroopa ettevõtetel, eriti aga VKE-del, on tõsiseid probleeme konkurentsivõime ja moderniseerimisega, (2) tõsised puudujäägid ja laiaulatuslik bürokraatia omavalitsusorganite töös ettevõtluse arendamisel, (3) VKE-de tegevuse soodustamiseks organiseeritav koordineerimine ja koostöö on puudulik nii VKE-de esindajate, võimuorganite kui ka komisjoni vahel, (4) VKE-sid puudutavate riiklike poliitikate koordineerimine on puudulik, (5) liikmesriikides puudub pikaajaline ja hädavajalik VKE-sid puudutav strateegia, (6) ettevõtted ja eriti VKE-d puutuvad kokku tõsiste probleemidega, kui taotlevad toetust pangandussektorist ja/või riskikapitali ettevõtetest, (7) tingituna nende väiksusest ning suuremast riskist on VKE-dele kehtestatud kõrge laenuhind ning (8) puudub VKE-sid käsitlev järjepidev poliitika.
2.2

Tänaseni on kõnealused sätted olnud erinevates õigusaktides, mistõttu on tulnud teha kalleid uuringuid ja aeganõudvaid võrdlusi erinevate õigusaktide vahel, et teha kindlaks, millised sätted kehtivad.