Komisjoni arvamus EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 kolmanda lõigu punkti c alusel Euroopa Parlamendi tehtud muudatusettepanekute kohta nõukogu ühises seisukohas, mis käsitleb ettepanekut Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiivi kohta, millega kehtestatakse meretranspordi sektoris toimunud õnnetuste juurdluse põhimõtted millega muudetakse Komisjoni ettepanekut EÜ asutamislepingu artikli 250 lõike 2 alusel /* KOM/2008/0827 lõplik - 2005/0240 */





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 26.11.2008 KOM(2008) 827 lõplik 2005/0240 (COD) KOMISJONI ARVAMUS EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 kolmanda lõigu punkti c alusel Euroopa Parlamendi tehtud muudatusettepanekute kohta nõukogu ühises seisukohas, mis käsitleb ettepanekut EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIVI KOHTA, millega kehtestatakse meretranspordi sektoris toimunud õnnetuste juurdluse põhimõtted MILLEGA MUUDETAKSE KOMISJONI ETTEPANEKUT EÜasutamislepingu artikli 250 lõike 2 alusel 2005/0240 (COD) KOMISJONI ARVAMUS EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 kolmanda lõigu punkti c alusel Euroopa Parlamendi tehtud muudatusettepanekute kohta nõukogu ühises seisukohas, mis käsitleb ettepanekut EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIVI KOHTA, millega kehtestatakse meretranspordi sektoris toimunud õnnetuste juurdluse põhimõtted (EMPs kohaldatav tekst) 1. Sissejuhatus EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 kolmanda lõigu punktis c on sätestatud, et komisjon peab esitama arvamuse Euroopa Parlamendis teisel lugemisel tehtud muudatusettepanekute kohta. Komisjon esitab allpool oma arvamuse parlamendi muudatusettepanekute kohta. 2. Taust Ettepaneku edastamise kuupäev Euroopa Parlamendile ja nõukogule [(KOM(2005)590 – C6-0226/2008 – -2005/0240(COD)]: | 13.12.2006 | Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse esitamise kuupäev: | 13.9.2006 | Regioonide Komitee arvamuse edastamise kuupäev: | 15.6.2006 | Euroopa Parlamendi arvamuse kuupäev, esimene lugemine: | 25.4.2007 | Ühisseisukoha vastuvõtmise kuupäev: | 6.6.2008 | Euroopa Parlamendi arvamuse kuupäev, teine lugemine: | 24.9.2008 | 3. Ettepaneku eesmärk Kuna õnnetusjuhtumite ennetamiseks tulevikus on väga oluline teada laevadega toimunud katastroofide põhjuseid, soovitakse ettepanekuga edendada ühtlustatud nõuetele vastavate kõrge kvaliteediga süsteemsete juurdluste teostamise kohustust pärast väga suuri laevaõnnetusi. Ettepanekuga pannakse liikmesriikidele, lipuriikidele, rannikuäärsetele riikidele või oluliselt huvitatud riikidele kohustus teostada raskete või väga raskete mereõnnetuste puhul juurdlus. Muude õnnetusjuhtumite või intsidentide korral nähakse ettepanekuga ette kohustus viia läbi uurimine, et teha kindlaks, kas juurdluse teostamine on vajalik. Kõnealused juurdlused, mille eesmärk on üksnes selgitada välja õnnetuse põhjused ning meetmed selle korvamiseks ning mitte leida süüdlast, peavad toimuma komiteemenetlusega kindlaks määratud meetodite kohaselt. Ettepanekuga nähakse ette, et juurdlust peavad teostama alalised ja sõltumatud organid, kellel on olemas selleks vastavad vahendid ja kelle uurijatel on ülesande täitmiseks vajalikud volitused. Määrata tuleb juurdlust teostav riik, kuid juurdlust ise tuleb teostada kõikide huvitatud liikmesriikide koostöös ning selleks ette nähtud alalises koostööraamistikus. Alalist koostööraamistikku peab täiendama varajase hoiatuse süsteem ning ühenduse mereõnnetuste andmebaas, mille peab välja töötama Euroopa Meresõiduohutuse Amet. Kogemustest saadav tagasiside on tagatud kohustusega avaldada teatavate miinimumnõuete kohaselt esitatud kokkuvõte, mis sisaldav vajaduse korral ohutusalaseid soovitusi, mida asjaomased asutused peaksid arvesse võtma. 4. Komisjoni arvamus Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute kohta 4.1. Muudatusettepanekud, millega komisjon nõustub Komisjon nõustub muudatusettepanekutega 1, 2, 5, 6 ja 16. 4.2. Muudatusettepanekud, millega komisjon nõustub osaliselt Komisjon nõustub muudatusettepanekuga 11, kuid üksnes registreerimist ja kontrolli hõlmavate sätete osas. Muudatusettepaneku selle osaga, mille kohaselt määratakse Euroopa Meresõiduohutuse Ametile kohustused, ei nõustuta, kuna see on eri määruse teema. Muudatusettepaneku 21 puhul nõustutakse ühise seisukoha artikli 8 lõike 1 esimese lõiguga, kuid ei nõustuta teise lõiguga, kuna sõltumatuse küsimust käsitlev osa on ühises seisukohas pakutud sõnastuses selgem kui muudatusettepanekus välja pakutud. Muudatusettepaneku 32 puhul nõustutakse sellega, et sisse on toodud viide teostatud juurdluse tulemustele, kuid ei nõustuta Euroopa Meresõiduohutuse Ametile abistava rolli andmisega, kuna see on eri määruse teema. 4.3. Muudatusettepanekud, millega komisjon nõustub põhimõtteliselt Muudatusettepanekuga 4 võib nõustuda, kuid see tuleb sõnastada ümber, nii et oleks selge, et juurdlusest oleks võimalik teha asjakohaseid järeldusi, mida tuleb juurdluse metoodika läbivaatamise raames arvesse võtta. Muudatusettepanekuga 15 võib samuti nõustuda, kuid selle puhul tuleb sõnastada selgelt, et juurdluse metoodika aluseks ei ole mitte juurdluse järeldused, vaid teostatud juurdluse teostamisel saadud kogemused. Muudatusettepanekuga 24 võib nõustuda, kuid see tuleb sõnastada ümber nii, et eesmärgiks oleks ühise seisukoha artiklis 16 ette nähtud kiirhoiatused. Muudatusettepanekuga 29 võib nõustuda, kuid see tuleb sõnastada ümber, täpsustades et juurdluse kokkuvõte koos selle järelduste ja võimalike soovitustega oleks avalikustatud eelkõige merendussektoris. Muudatusettepanekuga 34 võib nõustuda tingimusel, et sellega peetakse silmas üksnes direktiivi eesmärke ja mitte ühenduse omi. 4.4. Muudatusettepanekud, millega komisjon ei nõustu Muudatusettepanekutega 3, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 17 ja 20 püütakse viia direktiivi kohaldamisalasse sisse hädakutsed ning teha juurdlused kohustuslikuks mitte üksnes väga raskete vaid ka raskete õnnetuste korra. Paraku suurendavad kõnealused muudatused juurdlusorganite töökoormust, samas kui viimased peaksid saama tegeleda eelkõige nende õnnetustega, millest saadud kogemus aitaks ära hoida tulevasi katastroofe. Muudatusettepanekutega 12, 21, 22, 23 ja 25 püütakse tagada selge vahe ohutusjuurdluste ja muude, eelkõige kriminaaljuurdluste vahel. Seda tehes pannakse kahtluse alla nõukogus pikkade arutelude tulemusel saavutatud tasakaal ohutusjuurdluse sõltumatuse ja mitmete riikide poolt tunnustatud kriminaalkohtu eelisõiguse vahel. Igal juhul ei ole nn esimeseks sambaks oleva direktiivi raames võimalik ette näha kriminaalkohtu õigusi piiravaid sätteid. Seega on direktiivi raames nende kahe direktiivi vahel selget vahet teha võimatu. Muudatusettepanekutega 18, 19 ja 20 viiakse direktiivi sisse komisjoni kaasav mehhanism, mille kohaselt tuleb juurdlusorganite eriarvamusele jäämise korral määrata üks liikmesriik, kes hakkab juurdlust juhtima. Olgugi et ühises seisukohas esitatud komisjoni sellekohase ettepaneku eesmärk on hoiduda paralleelsete ohutusjuurdluste teostamisest, ei ole nende täielik keelustamine realistlik; lisaks on mehhanism, millega pannakse komisjonile ülesanne teha otsus juhul, kui liikmesriigid jäävad selles küsimuses eriarvamustele, poliitiliselt väga keeruliselt elluviidav. Muudatusettepanekutega 26 ja 27 soovitakse asendada ühise seisukoha punkt h sõnastusega, mis esines komisjoni pakutud tekstis, kuid oli siiski kõnealuses küsimuses ebaselgem. Muudatusettepanekuga 28 soovitakse viia ka rasked õnnetused juhtumi alla, mil juurdlusorganid peavad igal juhul koostama täieliku kokkuvõtte, olgugi et juhul, kui juurdlusest ei ole olulisi kogemusi saada, oleks põhjendatud üksnes lihtsustatud kokkuvõtte avaldamine. Muudatusettepaneku 30 eesmärk on anda komisjonile võimalus teha juurdluse kokkuvõttesse sisulisi märkusi, samas kui kokkuvõtte sisu eest peaks kandma vastutust üksnes juurdlusorgan. Muudatusettepanekuga 31 antakse komisjonile ülesanne koostada iga kolme aasta tagant aruanne direktiivi rakendamise kohta, samas kui sellise kohustuse otstarbekus ei ole millegagi põhjendatud. Muudatusettepanekuga 33 pannakse liikmesriikidele kohustus kohaldada IMO suuniste sätteid meremeeste õiglase kohtlemise kohta laevaõnnetuse korral. Kõnealustes suunistes on mitmed sätted, mis on seotud kriminaalkohtu menetlusega (s.t tsiviilasja menetlusega), seega ei ole nn esimeseks sambaks oleva direktiivi raames võimalik neid kohustuslikuks muuta. 5. Kokkuvõte Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikele 2 muudab komisjon oma ettepanekut eespool osutatud viisil.