KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Lääne-Balkani riikide suhtes kehtivat viisanõude kaotamise järgset järelevalvemehhanismi käsitlev neljas aruanne vastavalt komisjoni 8. novembri 2010. aasta avaldusele

(EMPs kohaldatav tekst)

1. Sissejuhatus

Alates 19. detsembrist 2009 on endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi, Montenegro ja Serbia kodanikud, kellel on biomeetriline pass, saanud reisida Euroopa Liidu liikmesriikidesse viisavabalt kooskõlas määrusega (EÜ) nr 539/2001[1]. Albaania ning Bosnia ja Hertsegoviina kodanikel on olnud samasugune viisavaba reisimise õigus alates 15. detsembrist 2010.

Viisanõude kaotamise otsuse tegemisel hinnati põhjalikult nende riikide edusamme viisanõude kaotamist käsitlevate tegevuskavade järgimisel valdkondades, mille hulka kuuluvad dokumentide turvalisus, piirihaldus ja rände haldamine, varjupaigaküsimused, võitlus organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastu ning liikumisvabadusega seotud põhiõiguste kaitse. Viisavaba reisimine on olnud senimaani kõnealuste riikide Euroopaga lõimumise püüdluste raames üks põhisaavutusi.

Justiits- ja siseküsimuste nõukogu 8. novembri 2010. aasta istungil esitatud avalduses rõhutas komisjon, et viisavaba reisimise korra terviklikkust silmas pidades on oluline, et iga Lääne-Balkani riik rakendaks jätkuvalt oma viisaküsimuste tegevuskavas kindlaks määratud meetmeid. Komisjon on kehtestanud viisanõude kaotamise järgse järelevalvemehhanismi, mis hõlmab kõiki viisaküsimuste tegevuskavades kindlaks määratud poliitikavaldkondi, et hinnata nende reformide jätkusuutlikkust, millega püütakse toetada viisavaba reisimise korra terviklikkust.

Käesolev aruanne on neljas viisanõude kaotamise järgset järelevalvemehhanismi käsitlev aruanne pärast komisjoni 2010. aasta avaldust[2]. Selles antakse ülevaade viisanõude kaotamise järgse järelevalvemehhanismi arengust, esitatakse komisjoni hinnang Lääne-Balkani riikides viisaküsimuste tegevuskavade alusel rakendatud meetmetele, vaadeldakse viisavaba reisimise korra toimimist ja esitatakse soovitused reformideks, et vältida nende probleemide kordumist, mis on pärssinud viisavaba reisimise korra rakendamist alates 2010. aastast.

2. Viisanõude kaotamise järgne tugevdatud järelevalvemehhanism

Komisjon avaldas oma kolmanda aruande viisanõude kaotamise järgse järelevalvemehhanismi kohta 28. augustil 2012[3]. Selles analüüsiti iga viisavabaduse saanud riigi edusamme viisanõude kaotamist käsitlevas tegevuskavas sätestatud reformide elluviimisel, vaadeldi viisavaba reisimise korra toimimist ja hinnati nende riikide püüdlusi astuda vastu varjupaigamenetluste kuritarvitamisele ELi liikmesriikides viisavabaduse saanud riikide kodanike poolt.

Komisjoni ja Lääne-Balkani riikide vaheline viisavaba reisimise korra teemaline dialoog toimub stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi raames. Komisjoni ametnikud külastasid 2013. aasta jaanuaris Montenegrot, 2013. aasta mais Serbiat ning 2013. aasta juunis Bosniat ja Hertsegoviinat. Tänu liikmesriikide ekspertide abile said nad kontrollida nendes viisavabaduse saanud riikides ellu viidud reformide kvaliteeti.

ELi ja Lääne-Balkani riikide ministrite 10. foorum justiits- ja siseasjade teemal toimus Tiranas 5. novembril 2012, ajal, mil toimus Lääne-Balkani riikidest pärit varjupaigataotlejate enneolematu sesoonne sissevool ELi. Lääne-Balkani riigid võtsid vastu viisavaba reisimist käsitleva ühisdeklaratsiooni, milles kinnitati kindlat otsust viia ellu viisavaba reisimise korra terviklikkuse säilitamiseks vajalikud reformid. Komisjon korraldas 12. novembril 2012 kõrgemate ametnike kohtumise, et rakendada neid kohustusi praktikas. Osalejad otsustasid tugevdada rändevoogudest teatamise mehhanismi, tuginedes Frontexi igakuistele ohuteadetele ning Europoli ja Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti (EASO) andmetele.

2012. aasta detsembris hakkasid kõik viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riigid esitama komisjonile igakuist statistikat ELi suundunud rändevoogude kohta. Komisjon andis sellest aruandlussüsteemist ülevaate 22. veebruaril 2013 Brüsselis toimunud kõrgemate ametnike kohtumisel.

Vastusena mitmele 2012. ja 2013. aasta riigipõhisele varjupaigataotluste lainele võtsid ELi liikmesriigid ja asjaomased Schengeni lepinguga ühinenud riigid koos vastavate Lääne-Balkani riikidega viivitamata meetmeid. 2013. aasta alguses Ühendkuningriiki tabanud Albaania varjupaigataotluste laine kannustas Briti ametiasutusi lähetama Tiranasse sisserände kontaktametniku. 2012. aastal taastasid Saksamaa varjupaigaasutused viimase Serbiast ja endisest Jugoslaavia Makedoonia vabariigist lähtunud varjupaigataotluste laine peale Lääne-Balkani tugiüksuse, millega lühenes esimese astme otsuste käsitlemisele kulunud aeg. 2012. aasta juulis võttis Šveitsi föderaalne rändeküsimustega tegelev asutus kõikide viisavabaduse saanud Euroopa riikide taotlejate jaoks kasutusele kiirmenetluse. Pärast seda, kui Rootsis kasvas 2012. aasta aprillis ja mais järsult Albaania taotluste hulk, lähetasid Rootsi ametiasutused Serbiasse ja Montenegrosse kontaktametnikud ning veensid Albaania asjakohaseid ametiasutusi tugevdama kontrolli kõikides Albaania piiriületuspunktides. Albaania piiripolitsei tõhustas kontrolli Rootsi suunduvate lendude puhul, mis väljusid Kreekast, Kosovost* ja endisest Jugoslaavia Makedoonia vabariigist, sest enamik Albaania reisijatest alustas oma lendu nendest riikidest.

Frontex on andnud oma Lääne-Balkani riskianalüüsivõrgustiku toel seni välja 34 ohuaruannet. Frontexi 2013. aasta Lääne-Balkani riskianalüüsis, mida tutvustati Lääne-Balkani riikidest pärit osalejatele 2013. aasta mais Skopjes toimunud konverentsil, on tehtud kokkuvõte viimastest suundumustest seoses piirikontrolliga ELi välispiiril ja kõnealusest piirkonnast pärit ebaseaduslikust rändest. Nendes aruannetes ja iga-aastases riskianalüüsis on antud põhjalik hinnang kõnealusest piirkonnast pärit rändevoogudele ning ELi liikmesriikide ja asjaomaste viisavabaduse saanud riikide operatiivsetele sammudele, mis on astutud varjupaigamenetluste kuritarvitamise vältimiseks. Komisjon lähtub nõukogule ülevaate andmisel ja vajaduse korral kõrgemate ametnike kohtumiste korraldamisel Frontexi igakuistest ohuaruannetest.

3. Hinnang nende meetmete jätkuvale rakendamisele, mida Lääne-Balkani riigid võtavad viisaküsimuste tegevuskava nõuete täitmiseks

Käesoleva hinnangu aluseks on järgmised allikad: Frontexi igakuised ohuaruanded ja 2013. aasta Lääne-Balkani riskianalüüs; Lääne-Balkani riikide esitatud igakuine statistika rändesuundumuste kohta; viisavabadusega hõlmatud riikide selgitavad aruanded, milles analüüsitakse varjupaigamenetluste kuritarvitamise põhjuseid; EASO ja teiste ELi asutuste esitatud lisateave; stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi raames tegutsevate asjakohaste allkomiteede koosolekute ja iga riigiga peetud kõrgetasemeliste dialoogide tulemused; komisjoni ametnike korraldatud sihtotstarbeliste hindamismissioonide tulemused. Selles järgitakse iga riigi viisanõude kaotamist käsitleva tegevuskava üldist struktuuri.

3.1. Albaania

Jätkub biomeetriliste passide ja isikutunnistuste valmistamine ja väljastamine. Albaania ametiasutused on väljastanud 2 590 000 biomeetrilist passi alates nende kastutuselevõtust 2009. aasta mais. Albaania on teinud muudatusi oma õigusaktidesse, et muuta rangemaks tingimused, mille alusel kodanikud võivad taotleda nimevahetust ja vältida selle abil piirikontrolli. Muudetud on rahvastikuregistrit käsitlevat seadust, et piirata ja kontrollida sellesse tehtavaid muudatusi. Siseministri välja antud uue dekreedi alusel peavad kodanikud hankima enne, kui nad saavad taotleda nimevahetust, piiripolitseilt tõendi selle kohta, et nad ei ole Schengeni alale sisenemise keelu saanud isikute loetelus. 2012. aasta juunist kuni 2013. maini lükati 6 763 nimevahetustaotlusest sel põhjusel tagasi umbes 34 %. Endiselt on märkimisväärne probleem dokumentidega seotud pettused, eriti võltstemplite kasutamine ELi välispiiril ja võltsitud passide kasutamine Albaania kodanike poolt.

Piirihalduse valdkonnas on Albaania teinud edusamme. Riik on suurendanud operatiivkoostööd Kreeka, Itaalia ja Kosovoga, rakendanud lepingu, millega rajatakse endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigiga ühine keskus politseikoostöö jaoks, ning korraldanud koos Kosovo, endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi ja Montenegroga mitu ühispatrulli. Samuti on Albaania ühendanud oma piiripolitsei IT-süsteemi piiriületuspunktides kasutatava rahvastikuregistri andmebaasiga, mis tähendab täiendavat kontrolli, et võidelda nimevahetuspettustega. Tugevdada tuleb riskianalüüsi ja ohuhindamise suutlikkust.

Varjupaigaküsimuste valdkonnas on kehtestatud õigus- ja institutsiooniline raamistik. Albaanias on pakutud rahvusvahelist kaitset siiski väga väikesele arvule taotlejatele. Selles valdkonnas tehtavaid jõupingutusi tuleks suurendada. Pagulastele ja täiendava kaitse saajatele ei ole veel välja antud ühtki isikut tõendavat dokumenti. Albaania viisarežiim ei vasta veel täielikult ELi nõuetele.

Rändevaldkonnas on Albaania teinud mõningaid edusamme. Riik jätkab ELi ja Albaania tagasivõtulepingu rakendamist. Võrreldes 2011. aastaga suurenes 2012. aastal vabatahtlikult tagasi pöördunud Albaania kodanike arv. Tagasipöördujatega seotud strateegia ja tegevuskava rakendamiseks vajaminevat institutsioonilist suutlikkust tuleks siiski suurendada.

Politseikoostöö ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse valdkonnas saab teatada mõningatest edusammudest. Albaania politseijõud vaatavad praegu läbi oma menetlusi, et parandada patrullpolitseinike teatamissuutlikkust ja ennetavate juurdluste läbiviimist. Vastutavad asutused peavad kiiremas korras tõhustama koordineerimist ning maksimeerima oma suutlikkust raskete ja organiseeritud kuritegude uurimise valdkonnas. Albaania on sõlmimas operatiivkoostöö kokkulepet Europoliga.

Uimastitevastases võitluses on toimunud edasiminek. 2013. aasta esimeses kvartalis suurenes uimastikaubandusega seotud kriminaalasjade arv ligi 40 %, samal ajal kui uimastitega seotud süüdistuste põhjal kinni peetute arv suurenes 11,5 %. Kui marihuaana ja kokaiini konfiskeerimiste arv on suurenenud, siis heroiini konfiskeerimiste arv on vähenenud.

Albaania on teinud mõningaid edusamme inimkaubanduse vastases võitluses, kuigi riigisisene inimkaubandus valmistab jätkuvalt muret. Kehtestatud on standardne töökord ohvrite ja potentsiaalsete ohvrite kindlakstegemiseks ja edasisuunamiseks, kuid õiguskaitseasutuste suutlikkust ja rahvusvahelist kootööd tuleb parandada. 2012. aasta novembris moodustati ühine töörühm, kuhu on kaasatud siseminister, prokuratuur ja justiitsminister, et arutada konkreetseid inimkaubanduse juhtumeid. Selle algatuse tulemusi tuleb veel kontrollida.

Teatav edasiminek on toimunud rahapesu tõkestamise valdkonnas. Politsei on koostanud riskihinnangud ja on jaganud neid teiste ametiasutustega. Rahapesu tõkestamise meetmeid hindava eksperdikomitee (MONEYVAL) soovitustele tuginedes muudeti karistusseadustikku, et eristada rahapesukuriteod eelkuritegudest ja võtta kasutusele mõiste „oma kriminaaltulu rahapesu”. Rahapesuga seotud süüdimõistmiste tagasihoidlik arv on suurenenud ja sagenenud on ka teated kahtlastest tehingutest.

Albaania on teinud mõningaid edusamme võitluses korruptsiooniga. Õigus- ja institutsiooniline raamistik on üldjoontes olemas, ehkki endiselt vajavad kaotamist takistused, mis ei lase riigiametnikel ja kohtunikel teostada nõuetekohast uurimist. Kõikidel tasanditel tuleb tagada tulemuslik uurimine, süüdistuste esitamine ja süüdimõistmine, ning jõupingutused on hakanud juba vilja kandma. 2012. aastast 2013. aastani suurenes korruptsiooniga seotud teatatud juhtumite arv 22-st 45-ni, ennetavate juurdluste arv 19-st 32-ni ning korruptsiooni ja valgekraede korraldatud kuritegudega seotud politseioperatsioonide arv 5-st 11-ni.

Põhiõiguste valdkonnas on edusammud olnud ebaühtlased: mõningat edu on saavutatud naiste õiguste ja mittediskrimineerimise küsimustes, kuid edusammud, mis on tehtud seoses romade kaasamisega, on väikesed. Poliitilisi vahendeid, mis on suunatud haavatavatele rühmadele, tuleb rakendada tõhusamalt. Romade elamistingimuste parandamist käsitlev strateegia ei ole järjepidev. On võetud meetmeid, et tegeleda registreerimata roma laste probleemiga. Tuleks tõhustada romasid käsitlevas riiklikus kümne aasta tegevuskavas sätestatud meetmete rakendamist. Üldiselt elavad romad ikka veel viletsates tingimustes ning nad peavad taluma sageli diskrimineerimist seoses juurdepääsuga haridusele, tööhõivele, tervishoiule ja eluasemele.

3.2. Bosnia ja Hertsegoviina

Bosnia ja Hertsegoviina on teinud edusamme dokumentide turvalisuse valdkonnas. Ametiasutused on väljastanud 1 791 444 biomeetrilist passi, ent ringluses on ikka veel 62 565 vana passi. Bosnia ja Hertsegoviina on võtnud passide kohta vastu uue seaduse ja on teinud ettevalmistusi kolmanda põlvkonna biomeetriliste passide väljaandmiseks. Alates 2013. aasta maist on välja antud uue põlvkonna elektroonilisi isikutunnistusi – seni on need saanud 258 077 isikut. Elukohta käsitleva seaduse kavandatud muudatused ei ole veel vastu võetud.

Rakendatakse integreeritud piirihalduse läbivaadatud strateegiat ja tegevuskava ning paika on pandud järelevalvemehhanismid. Jätkunud on operatiivkoostöö ja teabe vahetamine Frontexiga. Piiripolitsei töötajad on saanud täiendusõpet. Ühine riskianalüüsikeskus koostab asjakohastele ametiasutustele strateegilisi analüüse. Piiriületuspunktides kasutatavad järelevalvesüsteemid on täiustunud. Jätkunud on koostöö naaberriikidega ning tänu pidevatele ühistele piiripatrullidele on paranenud ebaseaduslike rändajate ja salakauba avastamine. Bosnia ja Hertsegoviina on sulgenud Montenegro piiril 44 ebaseaduslikku piirületuspunkti. Ebaseaduslike piiriületuspunktidega Serbia piiril tegeletakse.

Varjupaigaküsimuste valdkonnas võeti vastu välismaalaste ja varjupaigataotlejate liikumist ja riigis viibimist käsitleva seaduse muudatused, millega viidi seadus paremini kooskõlla ELi ja rahvusvaheliste nõuetega. Tööd on veel vaja teha selle nimel, et viia kinnipidamist käsitlevad sätted vastavusse liidu õigustikuga. Vastu on võetud uus rände- ja varjupaigastrateegia ja tegevuskava. Ametiasutused on rajanud Trnovosse alalise varjupaigakeskuse. Varjupaigasüsteemi suutlikkus tundub olevat piisav, et toime tulla praeguse varjupaigataotluste hulgaga. Varjupaigaametnikud on saanud täiendusõpet.

Bosnia ja Hertsegoviina on teinud edusamme rände valdkonnas. Tööle on hakanud ebaseaduslike sisserändajate ajutise kinnipidamise keskus. Rakendatakse ELi ning Bosnia ja Hertsegoviina vahelist tagasivõtulepingut. Tagasipöördujate taaslõimimise strateegia tuleks täielikult ellu viia.

Bosnia ja Hertsegoviina on teinud ettevalmistusi, et koostada võitluseks organiseeritud kuritegevusega uus strateegia, mis põhineb Europoli raske ja organiseeritud kuritegevuse ohu hindamise mudelil. Eelmist strateegiat kasutati kuni 2012. aastani. Õiguskaitseasutuste ja prokuröride vahelise elektroonilise andmevahetuse süsteem on hakanud tööle, ehkki politseitöö koordineerimise direktoraadil puudub juurdepääs süsteemi aluseks olevatele andmebaasidele. Kuritegevust käsitleva süstemaatilise teabe puudumine ja jälitusteabe jagamata jätmine ning asjaolu, et ei toimu tõhusat koordineerimist, takistavad võitlust organiseeritud kuritegevusega. Üsna pea võetakse vastu tunnistajakaitset käsitleva seaduse eelnõu. Varade konfiskeerimiseks tõhusat süsteemi ei ole.

2012. aastal korraldati inimkaubanduse, uimastite ja relvade valdkonnas koos kolmandate riikidega mitu edukat ulatuslikku politseioperatsiooni. Europoli ja julgeolekuministeeriumi tegevuskava tuleb täielikult rakendada. Operatiivkoostöö kokkuleppe sõlmimiseks vajalik Europoli hinnang andmekaitsele on valmis saanud ja esitatud arvamuse saamiseks Europoli ühisele järelevalveorganile.

Uimastikaubanduse vastases võitluses on institutsiooniline suutlikkus koordineerida ja rakendada poliitikaraamistikku endiselt nõrk. Tuleks parandada õiguskaitset. Eelmise riikliku uimastivastase võitluse strateegia ja selle tegevuskava elluviimine osutus ebapiisavaks. Uimastite kuritarvitamise ennetamist ja piiramist käsitleva seaduse muudatuste eelnõu, mille raames nähakse muu hulgas ette uimastiameti loomine, vajab veel vastuvõtmist. Koostöö Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskusega on jätkunud.

Inimkaubanduse vastase võitluse valdkonnas on vastu võetud uus strateegia ja tegevuskava. Inimkaubandust käsitlevad sätted on lõimitud Serblaste Vabariigi ja Brčko ringkonna kriminaalseadustikku. Sarnased muudatused tuleb teha kriminaalseadustikku veel riigi ja föderatsiooni tasandil. Tuvastatud ohvrite arv on kasvanud. Jätkuvalt viiakse ellu haridusprogramme, mis on suunatud sotsiaaltöötajatele, õpetajatele ja prokuröridele. Riikliku koordinatsioonikeskuse inimkaubanduse vastase võitluse osakond ei tööta veel täiskoormusel ja inimkaubanduse ohvrite andmebaas ei ole veel täiesti töökorras.

Ikka veel puuduvad tõhusad meetmed, et tõkestada rahapesu ja terroristide tegevuse rahastamist. Vaja on paremaid õigusakte ning rakendada tuleb rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise strateegiat ja tegevuskava. Vastu tuleks võtta rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev uus seadus ja kriminaalseadustiku muudatused, mis põhinevad MONEYVALi soovitustel. Rakendada tuleb tegevuskava, millega viiakse ellu MONEYVALi soovitused. Jätkunud on teabe vahetamine Egmonti rühma ehk rahapesu andmebüroode sidevõrgu (FIU-net) kaudu.

Uue korruptsioonivastase võitluse strateegia ja tegevuskava elluviimine on edasi lükkunud. Korruptsiooni tõkestamise ja korruptsioonivastase võitluse koordineerimise asutus on palganud mõned töötajad, ent ei tegutse veel täiskoormusel. Korruptsiooni levik on endiselt laialdane nii avalikus kui ka erasektoris. Otsustavamaid samme peavad kiiresti astuma nii õiguskaitseasutused kui ka prokurörid. Kogemused korruptsioonijuhtumitega seotud uurimise, süüdistuste esitamise ja süüdimõistmise valdkonnas on tagasihoidlikud. Vastu on võetud uus seadus erakondade rahastamise kohta, ent õigusaktid on selles valdkonnas endiselt killustatud. Huvide konflikte käsitleva seaduse muudatustega tuleb veel tööd teha. Ei ole olemas ühtki õigusakti, millega oleks tagatud kaitse rikkumisest teatajatele.

Mis puudutab vaba liikumisega seotud põhiõigusi, siis romade olukord on veidi paranenud. Valitsuses on moodustatud roma küsimustega tegelev komisjon, et jälgida romasid käsitleva strateegia elluviimist ja vaadata läbi romade kaasamise aastakümne 2005–2015 meetmete rakendamine. Komisjonis on 22 liiget, kellest pooled on roma kogukonnast ja pooled asjakohastest asutustest. Komisjon on kokku tulnud kahel korral ning on eraldanud vahendid romadele suunatud tööhõive-, eluaseme- ja tervishoiuprojektide rahastamiseks. Väga vähe on tehtud siiski selleks, et parandada roma naiste ja laste olukorda. Suur hulk roma lapsi jääb sündides registreerimata ja nad ei saa käia koolis ega ole kaetud tervisekindlustusega. Endiselt valmistavad muret organiseeritult kerjavad lapsed.

3.3. Endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik

Endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik on teinud edusamme dokumentide turvalisuse valdkonnas. Ametiasutused väljastasid 2007. aasta aprillist kuni 2012. aasta detsembrini 1 603 993 biomeetrilist passi. Dokumentide väljaandmine sujub ladusalt. Alates 2012. aasta veebruarist tohib kasutada vaid biomeetrilisi passe.

Piirihalduse valdkonnas on jätkunud operatiivkoostöö ja andmete jagamine Frontexiga. 2013. aasta esimeses kvartalis korraldas endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik koos Bulgaaria, Albaania, Serbia ja Kosovoga 87 ühispatrulli. Jätkunud on töö raadiosidesüsteemi TETRA kasutuselevõtu nimel. Piiripolitsei töötajad on saanud täiendusõpet. Piirihalduse riikliku koordinatsioonikeskuse institutsiooniline ja funktsionaalne suutlikkus on endiselt väike.

Varjupaigaküsimuste valdkonnas võeti vastu riiklik lõimimisprogramm. ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti antud toetuse abil on alustatud 20 majutusrajatise ehitamist. 2012. aastal esitati 527 varjupaigataotlust – 213 taotlust vähem kui 2011. aastal. Enamiku taotlustest esitasid Afganistani ja Pakistani kodanikud. Jätkuvad varjupaigataotlejate teavitamise kampaaniad. Siseministeeriumi varjupaigaüksuse suutlikkus on paranenud ja töötajatele pakutakse täiendusõpet. Õigus- ja institutsiooniline raamistik on rahuldav, ent rakendamist tuleks tõhustada. Mõningaid edusamme on tehtud varjupaigataotlejatele isikut tõendavate dokumentide väljastamise kiirendamisel. Ikka veel on probleeme tõlke võimaldamisega varjupaigataotlejate küsitlemisel.

Mis puudutab rännet, siis võib esile tuua välismaalaste seaduse muutmise eesmärgiga lihtsustada ajutise riigis viibimise lubade andmise korda. 2012. aastal avastati 682 ja 2013. aasta kahel esimesel kuul 111 ebaseaduslikku rändajat. Suutlikkus rändevoogudega toime tulla ja neid juhtida on ebapiisav, pidades silmas riiki läbivate rändajate üha suurenevat arvu. Jätkatakse ELiga sõlmitud tagasivõtulepingu rakendamist.

Organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse valdkonnas on siseministeeriumi organiseeritud ja raskete kuritegude tõkestamise keskusel olnud probleeme uute töötajate värbamisega. Riiklik kriminaaljälituse andmebaas, kuhu hakatakse koguma jälitusteavet, ei ole veel töökorras. Organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse riiklikku koordinatsioonikeskust ei ole veel loodud. Parandada tuleks koostööd, mida teevad võitluses organiseeritud kuritegevuse vastu asjaomased õiguskaitseasutused – siseministeerium, riigiprokuratuur, tolliamet ja finantspolitsei. Jätkunud on uue kriminaalmenetlust käsitleva seaduse rakendamisega seotud koolituse pakkumine.

Prokuröride töö tõhusust pärsib otsese juurdepääsu puudumine õiguskaitseasutuste andmebaasidele. Politseil ei ole sõltumatut ja jõulist välist järelevalvemehhanismi. Politsei ja tolli koostöö uimastite konfiskeerimise valdkonnas on paranenud ning toimunud on mitu edukat uimastikaubandusvõrgustike vastu suunatud rahvusvahelist politseioperatsiooni. Siseministeeriumi ebaseaduslike uimastite osakonna inimressursside suutlikkust tuleks tugevdada. Piiriülese organiseeritud kuritegevuse valdkonnas on jätkunud rahvusvaheline ja piirkondlik koostöö. Endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik on ratifitseerinud operatiivkoostöö kokkuleppe, kuid ei ole lähetanud Europoli juurde veel oma kontaktametnikku.

Vastu on võetud uus inimkaubanduse vastane strateegia ja tegevuskava, milles pannakse rõhku ohvrite väljaselgitamisele, inimkaubanduse tõkestamisele ja ohvrite taaslõimimise parandamisele. Inimkaubanduse ohvritele hüvitise maksmiseks on loomisel riiklik fond. Partnerluses vabaühendustega moodustati potentsiaalsete ohvrite varajaseks väljaselgitamiseks kohalikul tasandil kuus mobiilset meeskonda. Jätkunud on politsei, sealhulgas piiripolitsei, prokuröride, kohtunike ja riigiteenistujate koolitamine. 2012. aastal mõisteti nelja inimkaubandusega seotud kohtuasja raames süüdi 24 isikut. Inimkaubanduse suhtes rakendatav ulatuslik, valdkondadevaheline ja ohvrikeskne lähenemisviis vajab veel väljatöötamist. Tuleks suurendada ohvrite väljaselgitamise ja taaslõimimise ning kurjategijatele süüdistuse esitamise suutlikkust.

Korruptsioonivastase võitluse valdkonnas tugevdati 2012. aastal õigusraamistikku, et võimaldada korruptsiooni tõkestamise riiklikul komiteel kontrollida süstemaatiliselt huvide konfliktide deklaratsioone. 2012. aastal kontrolliti kokku 483 valitsusliikmete, parlamendiliikmete ja riigiametnike esitatud deklaratsiooni ning neist 9 puhul tehti kindlaks huvide konflikt. 123 isikut jättis sellise deklaratsiooni esitamata, kusjuures 26 juhul algatati väärteomenetlus. 2013. aasta esimeses kvartalis võeti vastu kohtute ja kohalike omavalitsuste deklaratsioonide kontrollimise üksikasjalik kava.

Kohtunikud, prokurörid, õiguskaitseasutuste töötajad ja riigiametnikud on saanud täiendusõpet. Tugevdati erakondade ja valimiskampaaniate rahastamise kontrollimise süsteemi, tehes muudatused 2012. aasta novembris vastu võetud erakondade rahastamise seadusesse. Koostamisel on ülevaade juurdluste, süüdistusaktide, süüdimõistmiste ja karistuste kohta, sealhulgas seoses kõrgete riigiametnike korruptsioonijuhtumitega. Organiseeritud kuritegevusele ja korruptsioonile spetsialiseerunud prokuratuuri suutlikkust on suurendatud kolme prokuröri värbamisega, millega kasvas prokuröride arv 13-ni. Tuleks parandada asutustevahelist koostööd ja prokurörid peaksid saama juurdepääsu asjaomastele õiguskaitseasutuste andmebaasidele.

Põhiõiguste valdkonnas viiakse ellu romade kaasamise tegevuskava. See sisaldab meetmeid, millega veelgi parandada juurdepääsu tööhõivele, haridusele, eluasemele ja isikut tõendavatele dokumentidele. Seni on avatud 11 romadele mõeldud teabekeskust, et pakkuda abi juurdepääsuks sotsiaal- ja haridusteenustele. Jätkuvalt on ellu viidud projekti, mille raames tegeletakse roma kogukonnale tasuta õigusabi andmisega. Rakendatakse piirkondlikku projekti, milles käsitletakse parimaid tavasid romade lõimimiseks Lääne-Balkani riikidesse. Diskrimineerimise eest kaitsmise komisjonil on kavas määrata ka roma kogukonna esindaja.

3.4. Montenegro

Montenegro ametiasutused väljastasid ajavahemikus 2008. aasta maist 2013. aasta märtsini 344 004 biomeetrilist passi.

Integreeritud piirihalduse valdkonnas on valitsus vastu võtnud uue strateegia ja tegevuskava, mis ei ole veel kooskõlas ELi integreeritud piirihalduse põhimõtetega. Tugevdada tuleb nii mere- kui eriti maismaapiiri valvamist, tehes täiendavaid investeeringuid seireseadmetesse. Tuleks luua riiklik koordinatsioonikeskus. Piiriülene koostöö naaberriikidega jätkus – 2012. aastal korraldati 709 ühispatrulli. Ebaseaduslike piiriületuspunktide sulgemine Bosnia ja Hertsegoviina piiril ootab alles ees.

Varjupaiga valdkonnas on õigusaktid viidud vaid osaliselt vastavusse liidu õigustikuga. 2013. aasta esimese poole varjupaigastatistikast selgub, et varjupaigataotluse esitas 876 isikut. Enamik taotlejatest varjab end enne taotluse läbivaatamist. Valdava osa varjupaigataotlustest esitasid Alžeeria kodanikud, järgnesid Tuneesia ja Afganistani kodanikud. Uue varjupaigakeskuse avamine Spuzis on edasi lükkunud. Konikis asuv ajutine vastuvõtukeskus tuleb viia vastavusse vastuvõtu miinimumtingimustega, eeskätt tervishoiu valdkonnas. Täiendavat tähelepanu tuleb pöörata varjupaigataotlejate majutamisele.

Rände valdkonnas on valitsus vastu võtnud uue tegevuskava, et ellu viia rände haldamise strateegia. Montenegro jätkab ELi ja Montenegro tagasivõtulepingu rakendamist. Ebaseadusliku rände, rändajate lõimimise ja haavatavate isikute kaitse käsitlemiseks tuleb teha täiendavaid jõupingutusi. Ebaseaduslike rändajate vastuvõtukeskus veel ei tegutse.

Võitluseks organiseeritud kuritegevusega on koostatud uus tegevuskava. Kriminaalseadustiku uued muudatused hõlmavad sätteid küberkuritegevuse, rahapesu ja terrorismi rahastamise ning inimkaubanduse kohta. Asutustevahelist koostööd mõjutab turvalise sidesüsteemi puudumine ja kõikide asjaomaste institutsioonide ebapiisav juurdepääs alusandmetele. Finantsuurimisi ei kasutata veel süstemaatiliselt – selliste uurimiste arv ja tagasinõutud varade maht on endiselt väike. Puuduvad spetsiaalsed õigusaktid, mis reguleeriksid ajutist, alalist ja laiendatud konfiskeerimist. Eelvangistuse puhul kehtestatud kuuekuulist piirangut tuleks pikendada, sest see kahjustab juurdluse tõhusust. Tuleks pikendada spetsiaalsete uurimismeetmete kasutamise ajalist kestust. Rakendatakse teabepõhise politseitegevuse mudelit. Jätkuma peaks asjakohase koolituse pakkumine. Politsei eriüksustel, kes võitlevad organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas küberkuritegevuse ja inimkaubanduse vastu, napib endiselt töötajaid, ja seda ka piirkondlikul tasandil.

Inimkaubanduse valdkonnas peetakse Montenegrot transiidi-, päritolu- ja sihtriigiks. Võitluseks inimkaubandusega on vastu võetud uus riiklik strateegia ja tegevuskava. Muudetud on kriminaalseadustikku, et tõhustada ohvrite kindlakstegemist ja lisada sellesse sellised rikkumised nagu kauplemine inimeste kehaosadega. Seadustikus loetakse inimkaubandusest tulenevaks kuriteoks ka orjastamine ja sundabielu.

Jätkunud on tihe koostöö Europoli, Interpoli ning liikmesriikide ja naaberriikide politseijõududega, eriti uimastikaubanduse valdkonnas. Tervishoiuministeerium on koostanud koostöös siseministeeriumiga uue uimastitevastase võitluse strateegia ja tegevuskava. Need sisaldavad meetmeid, mis on seotud ennetamise, rehabilitatsiooni, ravi juhtimise ja pakkumise ohjeldamisega.

Korruptsioonivastase võitluse valdkonnas tuleb õigusraamistikku veel tugevdada ja rakendada. Rikkumistest teatajate kaitset on tugevdatud uute tööõiguse sätete abil, ent kodanike teateid korruptsiooni kohta on endiselt vähe. Koostatud on uus tegevuskava, millega viiakse ellu korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise strateegiat. Mehhanisme, millega kontrollitakse huvide konflikte, erakondade ja valimiskampaaniate rahastamist ning karistuste ja kontrollimehhanismide jõustamist riigihangete valdkonnas, tuleb veel tugevdada. Tõhustada tuleks järelevalveasutuste, eeskätt riikliku valimiskomisjoni, riikliku auditeerimisasutuse ja huvide konfliktide ennetamise komisjoni ametialast suutlikkust ja sõltumatust. Huvide konfliktide ennetamise komisjon peaks saama juurdepääsu muude riiklike üksuste kõikidele asjakohastele andmebaasidele. Varasid ei ole korruptsioonijuhtumite puhul veel tagasi võetud. Jätkunud on teadlikkuse suurendamise kampaaniad seoses korruptsioonist teatamisega. Korruptsioonivastaste algatuste direktoraat viidi üle justiitsministeeriumi haldusalasse. Sellel puuduvad siiski vajalikud vahendid, et tagada korruptsiooni ennetava tegevuse tõhus koordineerimine. Andmetest, mis käsitlevad korruptsioonijuhtumite puhul toimunud süüdimõistmisi, on näha, et õigeksmõistvate otsuste arv on väga suur nii esimeses astmes kui ka edasikaebamise korral.

Vaba liikumisega seotud põhiõiguste valdkonnas võeti viimane tegevuskava, millega rakendatakse põgenikke ja riigisiseseid põgenikke käsitlevat strateegiat, vastu 2013. aasta jaanuaris. Strateegia sisaldab meetmeid, milles keskendutakse põgenike staatusele, sotsiaal-majanduslikule lõimimisele, sealhulgas tööhõivele, haridusele, tervishoiule, sotsiaalkindlustusele ja eluasemetele, ent selle elluviimine ei ole tõhus. Jätkunud on tegevus teadlikkuse suurendamiseks. Edenenud on põgenike staatuse legaliseerimine. 2013. aasta jaanuaris esitas valitsus parlamendile välismaalaste seaduse muudatusettepaneku, millega pikendati alalise elaniku staatuse taotlemise tähtaega 2013. aasta detsembrini. Korraldatakse külaskäike Kosovosse, et võimaldada põgenikel koguda kokku dokumendid, mis on vajalikud nende staatuse reguleerimiseks Montenegros. 2012. aasta aprillis vastu võetud roma, aškali ja egiptuse kogukondade olukorra parandamise strateegiat tuleb veel rakendada. Tuleb teha täiendavaid jõupingutusi, et parandada elamistingimusi Koniki põgenikelaagris.

2013. aasta oktoobris võttis Montenegro vastu ulatuslikud tegevuskavad laienemisläbirääkimiste peatükkide 23 ja 24 tarvis, et viia ellu reformid kohtusüsteemi, põhiõiguste, õiguskaitse, vabaduse ja julgeoleku valdkonnas.

3.5. Serbia

Jätkub biomeetriliste passide ja turvaliste isikutunnistuste valmistamine ja väljastamine. Serbia andis 2012. aastal välja 584 668 biomeetrilist passi. Tuleks tõhustada Kosovos elavatele isikutele reisidokumentide väljastamise eest vastutava spetsiaalse koordineeriva direktoraadi tegutsemist ja aruandlust.

Piirihalduse valdkonnas on Serbia rakendanud edasi oma integreeritud piirihalduse strateegiat ja tegevuskava. Riik on jätkanud piiriülest koostööd Bosnia ja Hertsegoviina ning Montenegroga, uuendanud videoseiresüsteemi ja viinud koos naaberriikidega läbi ühisoperatsioone. Ebaseaduslike piiriületuspunktide sulgemine Bosnia ja Hertsegoviina piiril ootab veel ees. Varajase hoiatamise süsteem toimib võltsitud reisidokumentide tuvastamisel tõrgeteta. Serbia on ka tugevdanud piirikontrolli teatavates piiriületuspunktides, püüdes ennetada varjupaigamenetluste kuritarvitamist liikmesriikides. Riskianalüüsi, reisifirmade kontrollimise ja uurimismeetodite ühitamine on võimaldanud politseil ja transpordiministeeriumil mitmel juhul ära hoida varjupaigamenetluste kuritarvitamise. Serbia on muutnud ka oma kriminaalseadustikku, et lisada sellesse kuriteona varjupaigamenetluste kuritarvitamise hõlbustamise välismaal, ning on hakanud uurima jõulisemalt transpordiettevõtteid ja reisibüroosid, keda kahtlustatakse selles, et nad hõlbustavad ebaseaduslikku rännet ELi. Ametiasutused on esitanud uute kriminaalsätete põhjal kaheksale isikule seitse kriminaalsüüdistust.

2012. aastal andis Belgradi ja Priština vaheline dialoog märkimisväärseid tulemusi integreeritud piirihalduse rakendamise valdkonnas. 2012. aasta detsembri lõpuks oli töökorda saadud neli piiriületuspunkti, sealhulgas kaks piiriületuspunkti Põhja-Kosovos. Alates 2013. aasta veebruarist on Serbia ja Kosovo piiril töötanud kõik kuus piiriületuspunkti. Pooled leppisid kokku ka selles, et nad hakkavad koguma tollimakse. Vaba liikumise valdkonnas on hakanud toimima ID-kaardiga reisimise kord. Mõlemas riigis jätkatakse tollitempleid käsitleva kokkuleppe rakendamist. Edusamme tehti ka seoses rahvastikuregistriga ja samuti edenes Serbia koostöö Euroopa Liidu õigusriigimissiooniga (EULEX). Koostööd, sealhulgas võitluses organiseeritud kuritegevuse vastu, hõlbustavad endiselt otsesed kõrgetasemelised kontaktid ja kontaktid operatiivtasandil. Serbia peaks näitama ka edaspidi, et riik on võtnud nõuks normaliseerida suhted Kosovoga.

Varjupaiga valdkonnas ei ole toimunud märkimisväärset edasiminekut. Õigusraamistik vastab üldjoontes ELi nõuetele, kuid seda ei rakendata veel tõhusalt. Piisavate varjupaigamenetluste puudumine julgustab üldjuhul varjupaigataotlejaid nägema Serbias transiidiriiki, mille kaudu (ebaseaduslikult) ELi edasi rännata. Serbias on kaks varjupaigataotlejate vastuvõtukeskust, kuid need ei suuda osutada teenuseid kõikidele varjupaigataotlejatele. Juurdepääs varjupaigamenetlustele oleneb varjupaigakeskuses peavarju leidmisest. Serbia peaks parandama oma varjupaiga taotlemise korda, luues selleks kolmanda keskuse, töötades välja süsteemi varjupaigataotlejate biomeetriliste andmete töötlemiseks ja pakkudes varjupaigataotlejate lõimimiseks paremaid tingimusi. Serbia peaks võtma täiendavaid meetmeid, et viia oma õigusnormid kooskõlla seaduslikku rännet käsitleva liidu õigustikuga, eelkõige perekonna taasühinemise õiguse, pikaajalise riigis viibimise ja kolmandate riikide kodanike õppimise eesmärgil riiki lubamise tingimuste valdkonnas. On astutud esimesed sammud, et luua varjupaigataotlejate isikuandmete ja sõrmejälgede kontrollimist võimaldav riiklik andmebaas.

Rände valdkonnas on Serbia võtnud mitmesuguseid meetmeid. Pagulaste ja rändekomissariaat on rakendanud koostöös Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooniga (IOM) mitmesuguseid rände ja taaslõimimisega tegelevate omavalitsusasutuste suutlikkust suurendavaid meetmeid, mille eesmärk on täiustada tagasipöördujatele ja nende peredele pakutavaid haridus- ja sotsiaalteenuseid. Ametiasutused ja Rahvusvaheline Migratsiooniorganisatsioon (IOM) on korraldanud Serbia kodanikuühiskonna esindajatele ka hulga rände-, taaslõimimise ja tagasivõtuteemalisi ümarlauakohtumisi. Serbia jätkab ELi ja Serbia tagasivõtulepingu rakendamist, rahuldades väidetavalt umbes 95 % ELi liikmesriikide esitatud tagasivõtutaotlustest.

Võitluses organiseeritud kuritegevuse vastu on Serbia teinud mõningaid edusamme. Rakendatakse riigi uut teabepõhise politseitegevuse strateegiat. Organiseeritud kuritegevuse valdkonna eriprokurör algatas aruandeperioodil mitu suurt tähelepanu pälvinud juhtumit, kuid politseid ja prokuröre hõlmav teabevahetussüsteem vajab veel loomist. Serbia on sõlmimas operatiivkoostöö kokkulepet Europoliga. Vara võõrandamine 2012. aastal sagenes, ent vara ajutine konfiskeerimine ja arestimine osutus Serbia uue kriminaalseadustiku alusel keeruliseks. Suutlikkus korraldada keerulisi finantsuurimisi on endiselt piiratud, ehkki rahapesu andmebüroo tegevus finantsuurimiste algatamisel on muutunud ennetavamaks. Kriminaalpolitsei on jätkanud rahapesuga seotud piiriüleste juhtumite puhul koostööd Interpoli ja kriminaaltulu jälitamisega tegelevate asutuste vahelise Camdeni võrgustikuga (CARIN). Vara tagasivõitmine on mõõdukalt sagenenud, ent selle määr on endiselt madal.

Serbia on inimkaubanduse ohvrite jaoks endiselt päritolu-, transiidi- ja sihtriik. Sellise kaubanduse serblastest ohvrite arv 2012. aastal vähenes, kuid selle tegevusega seotud Serbia kurjategijate suur arv jäi ELis registreeritud esikümnesse. 2012. aastal teatasid serblastest ohvritest kõige rohkem Austria, Sloveenia, Kreeka ja Horvaatia. Serbia suurendab inimkaubanduse vastases võitluses koostööd Itaalia, Rumeenia, Bulgaaria, Prantsusmaa ja Belgiaga. Serbia ametiasutused on algatanud mitmeid uurimisi ning on korraldanud sidusrühmadele teadlikkuse suurendamise kampaaniaid ja koolitusi. Inimkaubanduse ohvrite kaitsmiseks on rajatud uus keskus, ent see ei ole veel kasutuses. Väljatöötamist ootab inimkaubanduse suhtes rakendatav ulatuslik, ohvrikeskne lähenemisviis, mille puhul pannakse rõhku ohvrite väljaselgitamisele ning nende juurdepääsule abile ja kaitsele.

Serbia on teinud mõningaid edusamme võitluses korruptsiooniga. Riik on kehtestanud asjakohase õigus- ja institutsioonilise raamistiku, sealhulgas loonud korruptsioonivastase võitluse ameti ja võtnud vastu uue seaduse erakondade rahastamise kohta vastavalt Euroopa nõuetele. 2012. aasta üldvalimised toimusid juba selle seaduse alusel ja ametiasutused kontrollivad varsti, kuidas erakonnad on selle seaduse sätteid järginud. Korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevusega võitlemisel on endiselt on vaja ettenägelikku, teabepõhist lähenemisviisi. Vastu on võetud uus korruptsioonivastase võitluse strateegia ja tegevuskava. Korruptsioonivastase võitluse ametil tuleb veel tõendada, et ta suudab erakondade rahastamist tõhusalt kontrollida, ning samuti tuleb parandada koostööd asjaomaste sidusrühmadega eesmärgiga kontrollida varade deklaratsioone. Õigusakte, milles käsitletakse rikkumistest teatajaid, ei rakendata tõhusalt.

Vaba liikumisega seotud põhiõiguste valdkonnas on Serbia teinud mõningaid edusamme. Pagulaste ja rändekomissariaat on viinud koostöös Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooniga kohalikul tasandil ellu hulga projekte, et suurendada taaslõimimise alast suutlikkust. Need projektid hõlmasid omavalitsusi ja vabaühendusi. Valitsus on vastu võtnud ka riikliku strateegia ja tegevuskava, et parandada ELi vahendite toel romade staatust. 2013. aasta riiklikus tööhõivekavas on töökohtade loomise skeemide prioriteediks määratud romade tööhõive. Algharidus, koolidesse vastuvõtmine, kodanike registreerimine (sh „seaduse silmis nähtamatu” staatuse seaduspärastamine) ja juurdepääs tervishoiule on tagasipöördujate seisukohast veidi paranenud, ent romade üldine olukord on siiski endiselt ebakindel. Serbia valitsus peaks rakendama ka edaspidi lühiajalisi ja keskpika tähtajaga meetmeid, mille eesmärk on parandada romade sotsiaal-majanduslikku olukorda, eriti seoses nende juurdepääsuga haridusele, tööturule, kutsekoolitusele, sotsiaalteenustele ja tervishoiule.

4. Viisavaba reisimise korra toimimine 2012. aastal ja 2013. aasta esimesel kuuel kuul

4.1. Arengu ülevaade

2012. aastal mõjutas varjupaigamenetluste kuritarvitamine endiselt Lääne-Balkani riikide ja ELi vahelise viisavaba reisimise korra toimimist. Eurostati andmeil suurenes nende varjupaigataotluste koguarv, mille esitasid viie Lääne-Balkani riigi kodanikud ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides, 2012. aastal 47 025-ni, mis tähendab võrreldes 2011. aastaga 63 % suurust kasvu (joonis 6.1). Mullune taotluste koguarv oli suurim, sest Lääne-Balkani kodanike suhtes kaotati viisanõue. 2013. aasta esimesel üheksal kuul oli viisavabadusega hõlmatud riikidest pärit varjupaigataotluste koguarv vaid 5,6 % väiksem kui 2012. aasta esimesel üheksal kuul[4]. Varjupaigataotlejate sissevoolu suundumused 2013. aastal sarnanesid märkimisväärselt 2012. aasta suundumustega.

Eurostati andmeil moodustasid viie viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riigi kodanikud 2012. aastal umbes 13 % kõikidest ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides varjupaika taotlenud isikutest[5]. Nende varjupaigataotlustest ligi 92 % esitati kuues kõige rohkem mõjutatud liikmesriigis ja Schengeni lepinguga ühinenud riigis – Saksamaal, Rootsis, Prantsusmaal, Šveitsis, Belgias ja Luksemburgis. Nende riikide Schengeni ala sisene osatähtsus Lääne-Balkani varjupaigataotlejate vastuvõtmisel suurenes 2009.–2012. aastal 64 %-st 92 %-ni (joonis 6.2).

Mullusel Lääne-Balkani riikidest pärit varjupaigataotluste arvu märkimisväärsel kasvul oli asjaomastele ELi liikmesriikidele ja Schengeni lepinguga ühinenud riikidele erinev mõju (joonis 6.3):

– varjupaigataotluste arv suurenes Saksamaal 143 % ehk 22 715 taotluseni;

– taotluste arv suurenes Rootsis 31 % ehk 6 410 taotluseni;

– taotluste arv suurenes Prantsusmaal 133 % ehk 5 505 taotluseni;

– taotluste arv suurenes Šveitsis 31 % ehk 3 670 taotluseni;

– taotluste arv vähenes Belgias 36 % ehk 3 315 taotluseni;

– taotluste arv vähenes Luksemburgis 9 % ehk 1 435 taotluseni.

Varjupaigataotluste rahuldamise määr[6] langes ajavahemikus 2011–2012 nendes liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides 2,8 %-lt 2,3 %-le (joonis 6.4). Ometi ilmnesid isegi selle väikese näitaja juures eri Lääne-Balkani riikidest pärit taotlejate puhul märkimisväärsed erinevused: eespool nimetatud kuues liikmesiriigis ja Schengeni lepinguga ühinenud riigis said rahvusvahelist kaitset vaid 1,3 % Montenegro taotlejatest, 0,7 % endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi taotlejatest ja 1,7 % Serbia taotlejatest. Samal ajal pakuti nendes riikides 2012. aastal varjupaika 9,1 %-le Albaania taotlejatest[7] ja 3,2 %-le Bosnia ja Hertsegoviina taotlejatest.

2012. aastal suurenes kõikidest viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riikidest pärit varjupaigataotluste arv. Kõige rohkem esitasid varjupaigataotlusi Serbia ja endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi kodanikud ning albaanlased möödusid kolmanda suurima Lääne-Balkani riikidest pärit varjupaigataotlejate rühmana Bosnia ja Hertsegoviina kodanikest. Suur kasv registreeriti 2012. aastal ka Montenegros, ehkki selle riigi stardipositsioon oli tagasihoidlikum (joonised 6.5–6.9):

– Serbia kodanike varjupaigataotluste arv suurenes 35 % ehk 20 935 taotluseni;

– endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi kodanike taotluste arv suurenes 64 % ehk 10 740 taotluseni;

– Albaania kodanike taotluste arv suurenes 143 % ehk 7 705 taotluseni;

– Bosnia ja Hertsegoviina kodanike taotluste arv suurenes 117 % ehk 6 335 taotluseni;

– Montenegro kodanike taotluste arv suurenes 96 % ehk 1 310 taotluseni.

Varasemaid aastaid iseloomustas taotluste laekumine kahe hooajalise lainena: väiksem kevadine laine saabus märtsikuu paiku ja suurem sügisene laine saabus koos ilma külmenemisega. 2012. aastal selget kevadist lainet ei täheldatud. Aastat iseloomustas aprillist alguse saanud varjupaigataotluste arvu lineaarne kasv, mis kulmineerus äkilise taotlustetulvaga oktoobris. Ainuüksi 2012. aasta oktoobris esitasid Lääne-Balkani riikide kodanikud kuues kõige enam mõjutatud ELi liikmesriigis ja Schengeni lepinguga ühinenud riigis 8 605 varjupaigataotlust, mis on pärast Lääne-Balkani riikide kodanike viisanõudest vabastamist suurim ühel kuul registreeritud näitaja. 2012. aasta lõpuks oli varjupaigataotluste arv kahanenud oma „madalhooaja” tasemele. 2013. aastal on varjupaigataotluste esitamise üldine suundumus olnud sarnane, kusjuures alates maikuust on olnud märgata lineaarset kasvutrendi.

2012. aastal suurenesid Saksamaale suunduvad varjupaigataotlejate vood võrreldes varasemate aastatega veelgi enam: rohkem kui 48 % kõikidest Lääne-Balkani riikide kodanike varjupaigataotlustest – kokku 22 715 taotlust – esitati Saksamaal (joonis 6.4). Ühel erakordsel kuul – 2012. aasta oktoobris – laekus Saksamaale ligi neli viiendikku taotlustest (6 615 taotlust 8 605st), mille Lääne-Balkani riikide kodanikud esitasid kuues kõige enam mõjutatud ELi liikmesriigis ja Schengeni lepinguga ühinenud riigis. Ümberasumine Saksamaale torkas eriti silma Serbia, endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi ning vähemalt määral Bosnia ja Hertsegoviina kodanike seas (joonised 6.6, 6.7 ja 6.9).

2012. aastal tuli ilmsiks ka üksikute Lääne-Balkani riikide ja Schengeni ala vaheline tugevam seos. Suurema osa 2012. aastal Saksamaad tabanud taotlustelaine taga olid Serbia ja endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi kodanikud ning vähemal määral Bosnia ja Hertsegoviina kodanikud. Ka Montenegro kodanikud esitasid enamiku oma varjupaigataotlustest Saksamaal. Rootsist seevastu sai 2012. aasta aprillis ja mais Albaania kodanike taotluste märklaud ning 2012. aasta juunis tabas riiki Bosnia ja Hertsegoviina kodanike taotluste laine. Rootsi kõrval võtsid Albaania kodanikud oma varjupaigataotlustega sihikule ka Ühendkuningriigi ja Kreeka.

Alusetute varjupaigataotluste ja tagasisaatmiste suhe oli kuni 2012. aasta augustini enam-vähem tasakaalus[8]. Varjupaigataotluste arvu plahvatuslik suurenemine 2012. aasta oktoobris viis suhteni 8:1 – taotluse esitas ligi 8 000 Lääne-Balkani riikide kodanikku, samal ajal kui tagasi saadeti ligikaudu 1 000 kodanikku[9]. Tänu langevatele taotlemismääradele ning kõige enam mõjutatud liikmesriikide ja Schengeni lepinguga ühinenud riikide spetsiaalsele jõupingutusele saata kodanikud Lääne-Balkani riikidesse tagasi kahanes 2012. aasta kahel viimasel kuul varjupaigataotluste ja tagasisaatmiste suhe näitajani 1:1. 2013. aasta neljal esimesel kuul jäi alusetute varjupaigataotluste ja tagasisaatmiste suhe enam-vähem tasakaalu, ent suurenes 2013. aasta septembriks taas näitajani 4:1. See näitab, et ELi liikmesriigid ja Schengeni lepinguga ühinenud riigid suudavad hoida uute taotlejate ja tõhusate tagasisaatmiste arvu tasakaalus vaid madalhooajal. Sügisesed taotlustelained panid kõige enam mõjutatud liikmesriikide ja Schengeni lepinguga ühinenud riikide varjupaigasüsteemid tohutu surve alla, sundides neid kasutama tõeliste rahvusvahelise kaitse taotluste jaoks ette nähtud vahendeid.

Tagasisaatmise meetodi analüüsimisel selguvad ka huvitavad erinevused liikmesriikide ja Schengeni lepinguga ühinenud riikide vahel. 2013. aasta esimesel kolmel kuul saatis Saksamaa peaaegu kõik Lääne-Balkani taotlejad tagasi sunniviisilise tagasisaatmise menetluse abil; Luksemburg rakendas peaaegu eranditult vabatahtliku tagasipöördumise meetodit; Rootsi ja Belgia kasutasid peamiselt vabatahtlikku tagasipöördumise meetodit; Šveits aga kasutas mõlemat meetodit peaaegu võrdselt.

Frontex tõi oma 2013. aasta Lääne-Balkani riskianalüüsis seoses liikumisega Lääne-Balkani riikidest Euroopasse esile kaks rändega seotud riski: 1) nende ebaseaduslike rändajate edasiliikumine, kes sisenevad ELi üle Kreeka-Türgi piiri ja kasutavad Lääne-Balkani riike transiidiriikidena, ning 2) ELi viisavaba reisimise korra kuritarvitamine Lääne-Balkani riikide kodanike poolt. Esimene risk ilmnes seoses ebaseadusliku piiriületusega Lääne-Balkani maismaapiiril ja ebaseaduslike riiki sisenemistega piiriületuspunktides; teine risk avaldus seoses varjupaigamenetluste kuritarvitamisega Lääne-Balkani riikide kodanike poolt, ebaseadusliku viibimisega liikmesriikides ja dokumentidega seotud pettustega.

Mis puudutab ebaseaduslike rändajate Lääne-Balkani riikide kaudu edasiliikumist, siis Frontexi tõdemuse kohaselt ebaseaduslik piiriületamine Lääne-Balkani riikide piiriületuspunktides ja nende vahel 2012. aastal sagenes. Maismaapiiril toimuva ebaseadusliku piiriületamise avastamise 33 % tõus[10] ja piiriületuspunktides toimuva ebaseadusliku piiriületamise avastamise 68 % tõus[11] oli seotud peamiselt mujalt kui Euroopast pärit rändajatega, kes püüdsid siseneda uuesti ELi Lääne-Balkani riikide kaudu, olles esmalt sisenenud üle Kreeka-Türgi piiri. Kõige sagedamini avastati Lääne-Balkani maismaapiiri ebaseaduslikult ületamas Afganistani, Albaania, Pakistani, Alžeeria, Somaalia, Süüria, Maroko, Kosovo, Serbia ja Palestiina omavalitsuse kodanikke (joonis 6.10). Asjaomase piirkonna riikide seas registreeriti 2012. aastal ebaseaduslike piiriületuste arvu kõige suurem kasv Kosovo kodanike puhul.

Lääne-Balkani riikide kodanike ebaseadusliku ELis viibimise avastamine sagenes 2012. aastal 31 522 juhtumini, mis moodustas umbes 10 % kõikidest mullu liidus avastatud juhtumitest. 2011. aastal oli Lääne-Balkani riikide kodanike osakaal ebaseadusliku ELis viibimisega tähelepanu alla sattunud kolmandate riikide kodanike seas 8,7 %. 2012. aastal avastati rohkem Lääne-Balkani riikidest pärit ebaseaduslikke ELis viibijaid, kellest suurimad rühmad moodustasid Albaania (12 003) ja Serbia (8 006) kodanikud. Enam kui pooled ebaseaduslikest ELis viibijatest avastati Saksamaal, Kreekas, Sloveenias ja Itaalias.

Frontex tuvastas ka Albaania ja Kosovo kodanike 2012. aastal toime pandud dokumentidega seotud pettuste märgatava sagenemise. Mullu sai Albaania kodanikest Süüria, Maroko, Ukraina ja Nigeeria kodanike järel suurim võltsitud dokumentide abil Schengeni alale siseneda püüdnud kolmandate riikide kodanike rühm. Dokumentidega seotud pettuste puhul kasutati peamiselt võltsitud Kreeka sisenemistempleid, millega taheti varjata ELis viibimise kestust. Iiri ja Briti ametivõimud avastasid üha enam ka selliseid Albaania kodanikke, kes püüdsid siseneda Schengeni alalt, kasutades võltsitud Itaalia isikutunnistusi. Kui 2012. aastal avastatud igasuguse dokumentidega seotud pettuse puhul sagenes kõige enam võltstemplite kasutamine, siis kõige levinum dokumentidega seotud pettus oli võltsipasside kasutamine. Lääne-Balkani piiriületuspunktides avastati kõige sagedamini võltspasse, mille olid väidetavalt välja andnud Albaania, Bulgaaria ja endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, ning selliseid dokumente esitasid kõige enam Kosovo, Türgi ja Albaania kodanikud.

4.2. Varjupaigamenetluste kuritarvitamise tõuketegurid ja kuritarvitamise vältimiseks kavandatud meetmed

EASO loetles ühes oma hiljutises analüüsis üles kõige tavalisemad tõuketegurid, mis ajendavad Lääne-Balkani riikide kodanikke kuritarvitama varjupaigamenetlusi. Viisavabaduse saanud riikide kodanikud märkisid liikmesriikides rahvusvahelise kaitse taotlemise põhjustena kõige sagedamini puudust, juurdepääsu puudumist tervishoiule, sotsiaalhüvitistele ja haridusele, ametlikku diskrimineerimist ning Kosovo ja Albaania puhul verevaenu. EASO ülevaates nimetasid liikmesriigid varjupaigamenetluste kuritarvitamise levinuimate tõuketeguritena romade ja teiste vähemuste marginaliseerimist, puudust ja vaesust, karme talviseid tingimusi ning põhiinfrastruktuuri ja arstiabi puudumist.

Frontex leidis oma 2013. aasta Lääne-Balkani riskianalüüsis, et viisavabaduse saanud riikide varjupaigataotlejatest moodustavad endiselt valdava enamuse romad. Saksamaal oli üle 80 % taotlejatest romad. Rootsis moodustasid romad Lääne-Balkani varjupaigataotlejatest vähemalt neli viiendikku, kuid hilisem uuring on näidanud, et romadel võis olla isegi suurem osakaal. Rootsis, kus taotleja etnilise tausta kindlaksmääramisel võetakse aluseks tema emakeel, märkisid paljud isikud emakeelena mõne muu keele kui roma keele. Selle tagajärjel võisid Rootsi ametiasutused roma taustaga varjupaigataotlejate arvu alahinnata.

Viis viisavabaduse saanud riiki suurendasid operatiivkoostööd naaberriikidega ja nende liikmesriikidega, keda varjupaigamenetluste kuritarvitamine 2012. aastal kõige rohkem mõjutas:

– Albaania suurendas operatiivkoostööd Kreeka ja Itaaliaga, kahe liikmesriigiga, keda Albaania kodanike viibimisaja ületamine ja dokumentidega seotud pettused mõjutavad kõige enam, ning Rootsiga, et jälgida Rootsi saabuvate Albaania varjupaigataotlejate kasutatavaid lennuliine;

– Bosnia ja Hertsegoviina parandas piiril toimuvat koostööd naaberriikidega ja teabevahetust Rootsiga, et jälgida lennuliine, mida Rootsi saabuvad varjupaigataotlejad kasutavad kõige sagedamini;

– Serbia ja endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik parandasid operatiivkoostööd Saksamaa ametiasutustega, sealhulgas Frontexi vahendusel, et aidata toime tulla 2012. aasta oktoobri erakordse varjupaigataotluste lainega;

– Montenegro tõhustas reisijatele kehtestatud tingimuste täitmise, sealhulgas reisidokumentide, elatusvahendite ja tervisekindlustuse kontrollimist sisenemisel Schengeni alale, püüdes ära hoida varjupaigamenetluste kuritarvitamist Schengeni alal.

Lääne-Balkani riigid on teatanud meetmetest, mille eesmärk on uurida varjupaigamenetluste kuritarvitamise hõlbustajaid, näiteks reisibüroosid ja transpordiettevõtteid, kes võivad olla seotud kodanikele varjupaigahüvede kohta väärteabe andmisega. Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik ja Serbia jätkasid oma õiguskaitseasutuste ja transpordiministeeriumide tegevuse koordineerimist võimalike eeskirjade eiramise uurimisel. Viis viisavabaduse saanud riiki võtsid 2012. aastal järgmised meetmed:

– Albaania algatas mitu kriminaaljuurdlust seoses isikutega, keda kahtlustati ebaseadusliku piiriületamise hõlbustamises või dokumentide võltsimises;

– Bosnia ja Hertsegoviina algatas mitu juurdlust seoses transpordiettevõtetega, kelle liikmeid kahtlustati selles, et nad hõlbustavad kodanike liikumist selge eesmärgiga taotleda Rootsis varjupaika;

– endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi õiguskaitseasutused esitasid muudetud kriminaalseadustiku alusel isikute vastu mitu kriminaalsüüdistust ELi liikmesriikidega sisse seatud viisavaba reisimise korra kuritarvitamise eest;

– Montenegro ei tuvastanud seost ebaseadusliku rände hõlbustamise (eesmärgiga kuritarvitada ELi liikmesriikides varjupaigamenetlusi) ja organiseeritud kuritegevuse vahel, kuid esitas kriminaalsüüdistuse organiseeritud kuritegelikule rühmitusele, keda kahtlustati dokumentide võltsimises eesmärgiga hõlbustada Montenegro kaudu toimuvat inimkaubandust;

– Serbia muutis oma kriminaalseadustikku, et lisada sellesse kuriteona varjupaigamenetluste kuritarvitamise hõlbustamine välismaal, ning on hakanud uurima jõulisemalt transpordiettevõtteid ja reisibüroosid, keda kahtlustatakse selles, et nad hõlbustavad ebaseaduslikku rännet ELi.

Viis viisavabaduse saanud riiki on püüdnud ka tugevdada piirikontrolli, sealhulgas ühisoperatsioonide ja ühispatrullide korraldamisega suure liiklusega piiridel ja piiriületuspunktides:

– Albaania muutis oma õigusakte, et karmistada tingimusi, mille alusel kodanikud võivad taotleda nimevahetust[12] ja vältida selle abil piirikontrolli, sidus oma piirikontrolli otstarbel kasutatava andmebaasi riigi rahvastikuregistriga ja tõhustas sisenemistemplite kontrollimist Kreeka piiril asuvates piiriületuspunktides;

– Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik ja Montenegro ajakohastasid oma piirihaldussüsteeme, et reisijate isikut saaks kontrollida riiklike andmebaaside ning Interpoli kadunud ja varastatud passide andmebaasi põhjal, tänu millele on paranenud dokumentidega seotud pettuste avastamine piiriületuspunktides;

– Serbia on teatanud ka sellest, et piiriületuspunktides on suurendatud piirikontrolle kooskõlas kodanike põhiõigustega[13].

Ühtlasi astusid viisavabaduse saanud riigid eeskätt töökohtade loomise, kutsekoolituse, eluasemetoetuste ja kodanike registreerimise valdkonnas samme selleks, et parandada romade sotsiaal-majanduslikku lõimimist:

– Albaania jätkas töökohtade loomise ja kutsekoolituse valdkonnas oma tagasipöördujate taaslõimimise strateegia rakendamist;

– Bosnia ja Hertsegoviina eraldas tagasipöördujate taaslõimimiseks täiendavaid vahendeid tööhõive, eluasemete ja tervishoiu valdkonnas;

– endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik avas 11 romade teabekeskust ning viis ellu romadele suunatud projekte hariduse, sotsiaalse kaasamise, töökohtade loomise, eluasemetoetuste, tasuta õigusabi ja kodanike registreerimise valdkonnas;

– Montenegro püüdis parandada romade registreerimist ning neile hariduse, töö, sotsiaal- ja tervishoiuteenuste ja eluaseme pakkumist;

– Serbia püüdis Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni abiga suurendada suutlikkust riigi ja omavalitsuse tasandil, et hallata taaslõimimist, ning korraldas hulga ümarlauakohtumisi, mille raames käsitleti rände haldamise ja taaslõimimisega seotud häid tavasid.

Kõnealuse viie Lääne-Balkani riigi ametiasutused võtsid 2012. aastal uusi meetmeid, et võidelda Schengeni alal varjupaigamenetluste kuritarvitamisega nende kodanike poolt. Kõik riigid teatasid, et nad on korraldanud kohalike vabaühenduste ja ELi delegatsioonide üha suuremal kaasalöömisel teavituskampaaniaid, et valgustada kodanikke nende viisavaba reisimise korraga kaasnevatest õigustest ja kohustustest:

– Albaania hakkas jagama lennujaamades infolehti;

– Bosnia ja Hertsegoviina avaldas trüki- ja elektroonilises meedias hulga reisijatele suunatud artikleid ja nõuandeid;

– endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik algatas tihedas koostöös rändekeskuste ja romade teabekeskusega omavalitsustes teavituskampaania, jagades roma keelde tõlgitud brošüüre;

– Montenegro korraldas omavalitsustes teavituskampaaniaid;

– Serbia algatas hulga varjupaigamenetluste kuritarvitamise vastaseid elektroonilisi teavituskampaaniaid ja tõhustas oma välismaiste diplomaatiliste esinduste kaudu tagasipöördumisjuhtumite käsitlemist.

4.3. Varjupaigamenetluste kuritarvitamise tõmbetegurid ja kuritarvitamise vältimiseks kavandatud meetmed

EASO on leidnud, et Lääne-Balkani kodanikke on ajendanud varjupaigamenetlusi kuritarvitama ka hulk tõmbetegureid, näiteks diasporaakogukonna olemasolu vastuvõtvates riikides, varjupaigamenetluse kestus, varjupaigamenetluse raames saadavate rahaliste toetuste suurus, võimalus kerjata või juurdepääs ebaseaduslikule tööturule ja varasemad varjupaigataotluste rahuldamise määrad selliste juhtumite puhul, mis on seotud verevaenu, homoseksuaalsuse, koduvägivalla või inimkaubandusega.

2012. aasta pakkus mitmeid näiteid selle kohta, kuidas vastuvõtvates riikides konkreetsete tõmbetegurite muudatused võivad mõjutada Lääne-Balkanilt pärit rändevoogusid:

– Saksamaa konstitutsioonikohtu 2012. aasta juuli otsuses[14] leiti, et varjupaigataotlejate toetuste seaduse asjakohased sätted ei ole kooskõlas põhiõigusega minimaalsele elatustasemele. Selle seaduse alusel oli varjupaigataotlejatel õigus 225 eurole kuus, millest 40 eurot saadi sularahas. Pärast seda kohtuotsust suurendati varjupaigataotlejate rahalist toetust 336 euroni kuus, millest 130 eurot antakse neile sularahas. Selle tulemusel suurenes varjupaigataotlejate sissevool peamiselt Serbiast ja endisest Jugoslaavia Makedoonia vabariigist, kulmineerudes sellega, et ainuüksi 2012. aasta oktoobris esitati kõnealusest piirkonnast 6 615 taotlust. Saksamaa ametiasutused taastasid selle peale Lääne-Balkani tugiüksuse, mille liikmeteks olid mitme föderaalasutuse lähetatud töötajad, kes keskendusid üksnes nendest riikidest pärit taotlustele, vähendades sellega varjupaigataotluste läbivaatamisele kuluvat aega neljakümnest päevast kümne päevani ning kiirendades isikute tagasisaatmist. Hoolimata nendest operatiivsetest sammudest tundub, et Saksamaale suunatud ulatuslikud varjupaigataotluste vood on muutunud alates 2012. aasta oktoobrist ELi viisavaba reisimise korra püsivaks tunnusjooneks;

– Rootsil tuli 2012. aasta aprillis ja mais rinda pista ülisuure Albaania kodanike esitatud varjupaigataotluste lainega ning 2012. aasta juunis tabas riiki uus taotluste laine Bosnia ja Hertsegoviinast. Albaania laine põhjuseks olid väidetavalt Põhja-Albaanias levinud kuulujutud, et Rootsi annab taotlejatele rahvusvahelist kaitset majanduslikel põhjustel[15]. Rootsi konsulaarasutused avaldasid selle peale kategoorilise avaliku teadaande, milles nad tegid selgeks, et majanduslikel põhjustel esitatud taotlused lükatakse kohe tagasi. Samuti antakse sellistele taotlejatele viieaastane keeld siseneda uuesti Schengeni alale. Frontexi abiga lähetas Rootsi piirivalve Podgorica ja Belgradi lennujaamadesse ka oma kontaktametnikud, et suurendada kontrolle Istanbulist Stockholmi suunduvatel lennufirma Turkish Airlines lendudel. Nende meetmetega õnnestus Albaaniast saabuvat sissevoolu pärast 2012. aasta maid vähendada;

– Rootsil tuli silmitsi seista Bosnia ja Hertsegoviina kodanike esitatud varjupaigataotluste lainega ka 2012. aasta juunis. Rootsi ametiasutused leidsid, et enamik taotlejatest oli saabunud ühest riigi kirdeosas asuvast omavalitsusest, ning et paljud olid müünud oma kodu, olid kasutanud eri transpordivahendeid, et vältida enda avastamist piiriületuspunktides, olid saabunud koos pereliikmetega ja olid enda sõnul kaotanud enne Rootsis varjupaiga taotlemist oma biomeetrilised passid. Need tegurid viitasid kavatsusele jääda Rootsi pikemaks ajaks. Rootsi suurendas koostööd Bosnia ja Hertsegoviina ametiasutustega, mis võimaldas kahel poolel kahandada suvisele taotlustelainele järgnenud kuu jooksul sellest konkreetsest omavalitusest pärit rändevooge. Praegu on Rootsi viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riikidest pärit varjupaigataotlejate jaoks populaarsuselt teine sihtkoht ELis;

– möödunud aastal kehtestas Šveits hulga meetmeid, mis üheskoos kahandasid viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riikidest pärit rändevooge. Esiteks võtsid Šveitsi ametiasutused kõikide viisavabaduse saanud Euroopa riikide jaoks kasutusele kiirmenetluse, mis võimaldas teha otsuseid taotluse põhjendatuse kohta 48 tunni jooksul. Seda täiendasid arvukad lisameetmed, näiteks esialgne küsitlemine, et valgustada taotlejaid alusetu varjupaigataotluse esitamise võimalikest kahjulikest tagajärgedest; loobumine tagasipöördumiseks ettenähtud igat liiki abi andmisest viisavabaduse saanud Euroopa riikidest pärit varjupaigataotlejatele, kelle taotlus on tagasi lükatud, ning viieaastane riiki uuesti sisenemise keeld taotlejatele, kelle taotlus on tagasi lükatud ja kes ei tee Šveitsi ametiasutustega koostööd või kes on esitanud mitu alusetut taotlust. Tundub, et nende meetmete abil on õnnestunud kahandada jäädavalt viisavabaduse saanud riikidest pärit varjupaigataotlejate sissevoolu Šveitsi. Šveits ühines 2012. aasta jaanuaris ka Frontexi töökonnaga, mis tegeleb viisanõude kaotamise järgse olukorraga.

EASO on võtnud kokku operatiivsed meetmed, mida ELi liikmesriigid on Lääne-Balkanilt pärit varjupaigataotlejate sissevooluga tegelemiseks viimastel aastatel võtnud:

– sihtotstarbelised kõrgetasemelised külaskäigud asjaomastesse riikidesse ning koostöös kohalike vabaühenduste ja omavalitsustega korraldatud teavituskampaaniad, et valgustada trüki- ja elektroonilise meedia abil kodanikke viisavaba reisimise korraga kaasnevatest õigustest ja kohustustest;

– jätkuv operatiivkoostöö asjaomaste riikide ametiasutustega;

– varjupaigataotlejatele erakorralise arstiabi andmisel makstavate tervishoiuhüvitiste vähendamine;

– rahaliste hüvitiste, näiteks taskuraha ja rahalise tagasipöördumistoetuse vähendamine, et kahandada varjupaigamenetluste kuritarvitamise finantsstiimuleid;

– varjupaigamenetluste kestuse lühendamine, kasutades kõrghooajal varjupaigajuhtumite hindamiseks rohkem töötajaid või kehtestades kiirmenetluse, mis võimaldab kõrghooajal taotlused kiiresti läbi vaadata või mida kohaldatakse konkreetsete riikide kodanike suhtes.

4.4. Muud ELi viisavaba reisimise korraga seotud sammud

Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid hiljuti vastu läbivaadatud varjupaigamenetluste direktiivi (algselt direktiiv 2005/85/EÜ). Läbivaadatud direktiiviga, mida liikmesriigid peavad hakkama kohaldama 2015. aasta juuniks, luuakse uued vahendid, et takistada varjupaigasüsteemi kuritarvitamist korduvate alusetute taotluste esitamisega. Taotlejate õigust jääda riiki võidakse piirata, kui nad esitavad teise varjupaigataotluse, mis ei sisalda võrreldes eelmise taotlusega uusi elemente, või kui teine taotlus esitatakse selleks, et ära hoida taotleja eelseisev tagasisaatmine. Riiki jäämise õigust võib piirata ka taotlejate puhul, kes on esitanud kolm või enam varjupaigataotlust. Nende eeskirjadega ei tehta erandit mittetagasisaatmise põhimõttest, millest tuleb alati kinni pidada.

Kaasseadusandjad võtavad üsna pea vastu komisjoni ettepaneku muuta viisamäärust (algselt määrus 539/2001)[16]. 2011. aasta mais tegi komisjon ettepaneku luua viisavabaduse peatamise mehhanism, et peatada erandlikel asjaoludel ajutiselt kolmandate riikide kodanike suhtes kehtestatud viisavabastus. Seda mehhanismi kohaldataks üksnes ajutise meetmena ja vaid hädaolukorras. 12. septembril toetas Euroopa Parlament nõukoguga kokku lepitud kompromissteksti. Muudetud määrus peaks ametlikult vastu võetama enne selle aasta lõppu ja see jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

5. Järgmised sammud

Viisanõude kaotamise järgne järelevalvemehhanism on võimaldanud jagada ajakohast teavet ELi viisavaba reisimise korra toimimise kohta Lääne-Balkani riikide ning ELi liikmesriikide ja Schengeni lepinguga ühinenud riikide vahel. Selle mehhanismi alus on ja peaksid ka tulevikus olema Frontexi igakuised ohuteated. Riikide hulka, kelle olukorda Frontex igakuiselt jälgib, tuleks lisada ka Prantsusmaa.

Valdav enamik viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riikide kodanikest on endiselt heausksed reisijad, kellel on ELis reisimiseks seaduslik eesmärk. Viisavaba reisimise kord on täitnud oma eesmärgi: see on suurendanud inimestevahelist suhtlemist Lääne-Balkani ja ELi kodanike vahel, sealhulgas suhtlust liikmesriikide diasporaakogukondadega, edendanud ärivõimalusi ja kultuurivahetust ning andnud viisavabaduse saanud riikide kodanikele võimaluse õppida ELi paremini tundma. Kõik Lääne-Balkani riigid on väljendanud soovi rakendada ka edaspidi reforme, mis on vajalikud selleks, et säilitada oma kodanike õigus viisavabalt reisida.

Varjupaigamenetluste kuritarvitamine 2012. aastal siiski sagenes ja 2013. aasta esimesel üheksal kuul ilmnenud suundumus on vägagi sarnane 2012. aasta omaga. 2013. aasta mais hakkas asjaomasest piirkonnast pärit varjupaigataotluste arv kasvama – taotluste koguarv oli ajavahemikus 2013. aasta jaanuarist kuni septembrini vaid 5,6 % väiksem kui 2012. esimeses kolmes kvartalis. Kõikide viisavabaduse saanud riikide kodanikud esitasid 2012. aastal rohkem taotlusi kui 2011. aastal, pannes erilise surve alla Saksamaa, Rootsi ja Šveitsi varjupaigasüsteemid. Ehkki kõnealusest piirkonnast lähtunud rände põhjustatud surve pärast 2012. aasta oktoobrit vähenes, sarnanes nimetatud viiest viisavabaduse saanud riigist pärit ebaseadusliku rände suundumus 2013. aasta esimeses kolmes kvartalis märkimisväärselt 2012. aasta omaga. Selline olukord on endiselt vastuvõetamatu.

Komisjon ärgitab kõiki Lääne-Balkani riike kinnitama seoses viisavaba reisimisega oma poliitilist tahet kohapeal elluviidavate konkreetsete ja tõhusate strateegiatega. Iga viisavabaduse saanud riigi puhul tuleb saavutada varjupaigataotlejate koguarvu pidev kahanemine. Komisjon soovitab kõikidel viisavabaduse saanud riikidel jätkata allpool loetletud meetmete võtmist.

(1) Suurendada sihtotstarbelist abi, mida antakse vähemusrahvustele, eriti romadele, et edendada nende pikaajalist sotsiaal-majanduslikku lõimumist, kasutades selleks haridus-, tööhõive- ja kutsekoolitusprogramme ning rakendades riiklikke strateegiaid ja kohalikke abimeetmeid, mida toetatakse olemasolevatest ELi abimeetmetest ja liikmesriikide pakutavatest kahepoolsetest abimeetmetest.

(2) Edendada kooskõlas ELi ja liikmesriikide õigusaktidega piirihalduse, rände, varjupaiga andmise ning tagasivõtmise valdkonnas operatiivkoostööd ja teabevahetust naaberriikide, ELi liikmesriikide, Schengeni lepinguga ühinenud riikide ja Euroopa Komisjoniga ning vajaduse korral ka Frontexi, Europoli ja EASOga.

(3) Jätkata tihedas koostöös ELi liikmesriikide ja Schengeni lepinguga ühinenud riikide õiguskaitseasutuste ning Europoliga jõupingutusi, et uurida ebaseadusliku rände hõlbustajaid ja mõista süüdi need, kes võimaldavad viisavaba reisimise korda kuritarvitada.

(4) Tõhustada kodanike põhiõiguseid rangelt järgides piirikontrolle ja seada sisse tihedam koostöö ELi liikmesriikidega, kes vastutavad otseselt ELi välispiiri haldamise eest.

(5) Edendada teavitus- ja teadlikkuse suurendamise kampaaniaid eesmärgiga selgitada kodanikele viisavaba reisimisega kaasnevaid õigusi ja kohustusi, sealhulgas anda teavet viisavabadusest tulenevate õiguste mis tahes rikkumisega kaasneva vastutuse kohta.

Lisaks soovitab komisjon ELi liikmesriikidel ja Schengeni lepinguga ühinenud riikidel, keda on tabanud suurim Lääne-Balkanilt pärit alusetute varjupaigataotluste tulv, kaaluda järgmiste lisameetmete võtmist:

– ühtlustada võimaluse korral varjupaigamenetlused viie viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riigi kodanike jaoks;

– tõhustada veelgi operatiivkoostööd viisavabaduse saanud riikidega, sealhulgas kontaktametnike kaudu;

– aidata viisavabaduse saanud riikidel korraldada tõhusamaid avalikke teavituskampaaniaid, et valgustada kodanikke nende viisavaba reisimise korraga kaasnevatest õigustest ja kohustustest.

Komisjon jätkab praeguse viisanõude kaotamise järgse järelevalvemehhanismi abil nende meetmete rakendamise hindamist ning annab sellest Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru 2014. aastal.

6. LISA

6.1. Viie Lääne-Balkani riigi kodanike varjupaigataotlused ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Source: Eurostat

6.2. Viie Lääne-Balkani riigi kodanike varjupaigataotlused ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides (%)

Source: Eurostat

6.3. Viie Lääne-Balkani riigi kodanike varjupaigataotlused kõige enam mõjutatud ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Source: Eurostat

6.4. Varjupaigataotluste esimeses astmes rahuldamise määr kõige enam mõjutatud ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Citizen || MS/SAC || First instance total decisions || First instance positive decisions || Recognition rate ||

2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012

MNE || BE || 20 || 20 || 15 || 125 || 5 || 0 || 0 || 0 || 25.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.3 %

MNE || DE || 80 || 110 || 90 || 355 || 5 || 0 || 0 || 5 || 6.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.4 %

MNE || FR || 55 || 50 || 75 || 395 || 0 || 0 || 0 || 5 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.3 %

MNE || LU || 5 || 0 || 35 || 195 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

MNE || SE || 45 || 40 || 85 || 95 || 0 || 5 || 5 || 0 || 0.0 % || 12.5 % || 5.9 % || 0.0 %

MNE || CH || 15 || 0 || 15 || 20 || 5 || 0 || 5 || 5 || 33.3 % || 0.0 % || 33.3 % || 25.0 %

MK || BE || 180 || 390 || 905 || 625 || 0 || 25 || 15 || 15 || 0.0 % || 6.4 % || 1.7 % || 2.4 % || 0.7 %

MK || DE || 75 || 2.480 || 1.740 || 6.240 || 5 || 5 || 5 || 10 || 6.7 % || 0.2 % || 0.3 % || 0.2 %

MK || FR || 50 || 340 || 495 || 720 || 5 || 15 || 5 || 15 || 10.0 % || 4.4 % || 1.0 % || 2.1 %

MK || LU || 0 || 0 || 180 || 230 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

MK || SE || 45 || 630 || 720 || 430 || 0 || 5 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.8 % || 0.0 % || 0.0 %

MK || CH || 30 || 135 || 325 || 755 || 15 || 15 || 5 || 20 || 50.0 % || 11.1 % || 1.5 % || 2.6 %

SRB || BE || 605 || 960 || 1.415 || 945 || 15 || 115 || 100 || 55 || 2.5 % || 12.0 % || 7.1 % || 5.8 % || 1.7 %

SRB || DE || 675 || 4.830 || 6.105 || 13.095 || 15 || 30 || 25 || 25 || 2.2 % || 0.6 % || 0.4 % || 0.2 %

SRB || FR || 620 || 630 || 380 || 810 || 30 || 45 || 25 || 155 || 4.8 % || 7.1 % || 6.6 % || 19.1 %

SRB || LU || 10 || 85 || 440 || 530 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

SRB || SE || 560 || 4.760 || 2.175 || 2.455 || 20 || 25 || 20 || 20 || 3.6 % || 0.5 % || 0.9 % || 0.8 %

SRB || CH || 440 || 450 || 400 || 1.295 || 210 || 115 || 120 || 70 || 47.7 % || 25.6 % || 30.0 % || 5.4 %

ALB || BE || 215 || 125 || 445 || 1.630 || 40 || 10 || 30 || 225 || 18.6 % || 8.0 % || 6.7 % || 13.8 % || 9.1 %

ALB || DE || 60 || 35 || 65 || 115 || 5 || 5 || 15 || 15 || 8.3 % || 14.3 % || 23.1 % || 13.0 %

ALB || FR || 315 || 435 || 465 || 680 || 15 || 15 || 40 || 40 || 4.8 % || 3.4 % || 8.6 % || 5.9 %

ALB || LU || 30 || 5 || 15 || 130 || 10 || 0 || 0 || 0 || 33.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

ALB || SE || 105 || 65 || 185 || 985 || 10 || 5 || 20 || 45 || 9.5 % || 7.7 % || 10.8 % || 4.6 %

ALB || CH || 10 || 5 || 25 || 35 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

BiH || BE || 95 || 75 || 295 || 350 || 5 || 0 || 0 || 5 || 5.3 % || 0.0 % || 0.0 % || 1.4 % || 3.2 %

BiH || DE || 205 || 340 || 350 || 2.030 || 15 || 10 || 15 || 25 || 7.3 % || 2.9 % || 4.3 % || 1.2 %

BiH || FR || 240 || 370 || 110 || 710 || 15 || 25 || 15 || 100 || 6.3 % || 6.8 % || 13.6 % || 14.1 %

BiH || LU || 30 || 25 || 20 || 195 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 % || 0.0 %

BiH || SE || 95 || 105 || 365 || 1.335 || 10 || 10 || 5 || 5 || 10.5 % || 9.5 % || 1.4 % || 0.4 %

BiH || CH || 95 || 165 || 70 || 225 || 55 || 70 || 30 || 20 || 57.9 % || 42.4 % || 42.9 % || 8.9 %

WB Total || Total || 5.005 || 17.660 || 18.005 || 37.735 || 510 || 550 || 500 || 880 || 10.2 % || 3.1 % || 2.8 % || 2.3 %

Source: Eurostat

6.5. Albaania kodanike varjupaigataotlused ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Source: Eurostat

6.6. Bosnia ja Hertsegoviina kodanike varjupaigataotlused ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Source: Eurostat

6.7. Endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi kodanike varjupaigataotlused ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Source: Eurostat

6.8. Montenegro kodanike varjupaigataotlused ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Source: Eurostat

6.9. Serbia kodanike varjupaigataotlused ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides

Source: Eurostat

6.10. Ebaseaduslikult ELi välispiiri (maismaapiiri) ületanud avastatud kodanike arv

Source: Eurostat

[1] Nõukogu määrus (EÜ) nr 539/2001, 15. märts 2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1).

[2] Eelmised aruanded: SEK(2011) 695, SEK(2011) 1570, COM(2012) 472.

[3] COM(2012) 472.

* Selline nimekasutus ei mõjuta staatuse küsimuses võetud seisukohti ning on kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1244/1999 ja Rahvusvahelise Kohtu arvamusega Kosovo iseseisvusdeklaratsiooni kohta.

[4] 2013. aasta esimesel üheksal kuul laekus Frontexi andmetel viies kõige enam taotlusi saanud riigis kokku 16 940 Lääne-Balkanilt pärit varjupaigataotlust, mida oli 5,6 % vähem kui 2012. aasta esimesel üheksal kuul. Saksamaa sai 2013. aasta kolmes esimeses kvartalis taotlusi 70 % rohkem kui vastava ajavahemiku jooksul 2012. aastal, samal ajal kui Rootsis, Šveitsis, Belgias ja Luksemburgis varjupaigataotluste arv vähenes.

[5] ELi liikmesriikides ja Schengeni lepinguga ühinenud riikides 2012. aastal laekunud 360 880 varjupaigataotlusest olid 47 025 esitanud viisavabaduse saanud Lääne-Balkani riikide kodanikud.

[6] Varjupaigataotluste rahuldamise määr arvutatakse kui (pagulasseisundit, täiendavat kaitset või humanitaarkaitset käsitlevate) positiivsete otsuste osa kõikide esimese astme otsuste koguarvust.

[7] Seda Albaania kodanike puhul registreeritud kõrget näitajat mõjutas tõenäoliselt Prantsusmaa Conseil d’État (Riiginõukogu) 2012. aasta märtsi otsus kõrvaldada Albaania turvaliste päritoluriikide loetelust.

[8] Frontexi teatatud andmete ja Eurostati kogutud andmete vahel esineb teatavaid lahknevusi. Alusetute varjupaigataotluste ja tagasisaatmiste suhe arvutatakse Frontexi teatatud igakuiste näitajate põhjal.

[9] Eurostati andmeil esitasid kõnealuse viie viisavabaduse saanud riigi kodanikud 2012. aasta oktoobris Saksamaal, Rootsis, Šveitsis, Belgias ja Luksemburgis 7 865 taotlust. Frontexi andmeil saatsid need viis liikmesriiki ja Schengeni lepinguga ühinenud riiki sel kuul tagasi pisut üle 1 000 Lääne-Balkani riikide kodaniku.

[10] 2011.–2012. aastal suurenes avastatud ebaseaduslike piiriületuste arv maismaapiiril (piiriületuspunktide vahelises osas) 26 244-st 34 839-ni.

[11] Avastatud ebaseaduslike piiriületuste arv piiriületuspunktides suurenes 2011.–2012. aastal 1 421-st 2 387-ni.

[12] Albaania siseministri välja antud uue dekreedi alusel peavad kodanikud hankima enne, kui nad saavad taotleda Albaanias nimevahetust, piiripolitseilt tõendi selle kohta, et nad ei ole Schengeni alale sisenemise keelu saanud isikute loetelus.

[13] Endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi kodanik esitas Serbia siseministri vastu kaebuse, väites, et talle kehtestatud Serbiasse sisenemise keelu aluseks oli etniline diskrimineerimine. Kohalik kohus jättis 2012. aastal tema hagi rahuldamata.

[14] Saksamaa Föderaalse Konstitutsioonikohtu 18. juuli 2012. aasta otsus kohtuasjas 1 BvL 10/10.

[15] 2011. aasta oktoobris ja novembris tabas sarnane Albaania kodanike taotluste laine Belgiat, põhjustatuna kuulujuttudest kordaminekute kohta varjupaiga taotlemisel majanduslikel põhjustel. See laine vaibus sama kiiresti kui see tekkis.

[16] KOM(2011) 290.