EUROOPA KOMISJON Brüssel,20.12.2017 COM(2017) 790 final 2017/0359(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb investeerimisühingute suhtes kohaldatavaid usaldatavusnõudeid ning millega muudetakse määrusi (EL) nr 575/2013, (EL) nr 600/2014 ja (EL) nr 1093/2010

(EMPs kohaldatav tekst) {SWD(2017) 481 final}



SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST • Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Euroopa Liit vajab tugevamaid kapitaliturge, et edendada investeeringuid, avada ettevõtjatele uusi rahastamisallikaid, pakkuda kodumajapidamistele paremaid võimalusi ning tugevdada majandus- ja rahaliitu. Komisjon on võtnud kohustuse panna paika kõik veel puuduvad elemendid, et kujundada kapitaliturgude liit välja 2019. aastaks. Investeerimisühingud osutavad mitmesuguseid teenuseid (investeerimisnõustamine, portfelli valitsemine, maaklerlus, korralduste täitmine jne), mis annavad investoritele juurdepääsu väärtpaberi- ja tuletisinstrumentide turgudele. Investeerimisühingud ja nende osutatavad teenused on hästi toimiva kapitaliturgude liidu tähtis osa. Neil on oluline roll hoiuse- ja investeeringuvoogude soodustamisel kogu ELis, sest nende eri teenuseid kasutatakse tulemusliku kapitalipaigutuse ja riskijuhtimise toetamiseks. Investeerimisühinguid on kõikides liikmesriikides. Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) kogutud teabe põhjal oli Euroopa Majanduspiirkonnas (EMP) 2015. aasta lõpus 6 051 investeerimisühingut. Nende seas on nii ühinguid, kes osutavad piiratud hulka teenuseid peamiselt jaeklientidele, kui ka ühinguid, kes osutavad mitmesuguseid teenuseid väga erinevatele jae-, kutselistele ja äriklientidele. EBA esitatud teabe põhjal piirdub umbes 85 % EMP investeerimisühingute tegevus järgmiste teenustega: ·investeerimisnõustamise pakkumine, ·korralduste vastuvõtmine ja edastamine, ·portfelli valitsemine ja ·korralduste täitmine. Kõige rohkem EMP investeerimisühinguid asub Ühendkuningriigis kui kapitaliturgude ja investeerimistegevuse olulises keskuses (umbes pooled neist asuvad seal), millele järgnevad Saksamaa, Prantsusmaa, Madalmaad ja Hispaania. Enamik EMP investeerimisühinguid on väikesed või keskmise suurusega. EBA hinnangul kontrollib umbes kaheksa investeerimisühingut, kes on peamiselt koondunud Ühendkuningriiki, ligikaudu 80 % kõigi EMP investeerimisühingute varadest. Seepärast teatas komisjon oma kapitaliturgude liidu tegevuskava vahearuandes kapitaliturgude tugevdamise ja kapitaliturgude liidu loomise uue prioriteetse meetmena, et ta teeb ettepaneku luua tulemuslikum investeerimisühingute usaldatavus- ja järelevalveraamistik, mis on kalibreeritud investeerimisühingute suuruse ja laadi järgi, eesmärgiga suurendada konkurentsi ja parandada investorite juurdepääsu uutele võimalustele ning parematele viisidele oma riskide juhtimiseks. Võttes arvesse Ühendkuningriigi investeerimisühingute senist keskset rolli selles valdkonnas, tõi Ühendkuningriigi otsus EList lahkuda esile vajaduse ELi õigusraamistikku ajakohastada, et seda arengut toetada. Käesoleva määruse ja sellega kaasneva direktiivi ettepanekud (edaspidi „ettepanekud“) lisati õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi osana komisjoni 2017. aasta tööprogrammi. Nende eesmärk on tagada, et investeerimisühingute suhtes kohaldatakse kapitali-, likviidsus- ja muid peamisi usaldatavusnõudeid ning asjakohast järelevalvekorda, mida on kohandatud nende äritegevusega, kuid mis on investeerimisühingute riskide usaldusväärseks hõlmamiseks piisavalt tõhusad, et kaitsta ELi finantsturgude stabiilsust. Ettepanekud on määruse (EL) nr 575/2013 (kapitalinõuete määrus, CRR) artikli 493 lõikega 2, artikli 498 lõikega 2 ning artikli 508 lõigetega 2 ja 3 ette nähtud läbivaatamise tulemus; see määrus ja direktiiv 2013/36/EL (kapitalinõuete direktiiv IV, CRD IV) moodustavad praeguse investeerimisühingute usaldatavusraamistiku. Kaasseadusandjad otsustasid neid tekste kokku leppides, et investeerimisühingute suhtes kohaldatav raamistik tuleks läbi vaadata, kuna selle nõuded on suuresti suunatud krediidiasutustele. Erinevalt krediidiasutustest ei kaasa investeerimisühingud hoiuseid ega anna laene. Neil on seega palju väiksem krediidirisk ja risk, et hoiustajad võtavad raha välja lühikese etteteatamisajaga. Nende teenused keskenduvad finantsinstrumentidele, mida erinevalt hoiustest ei maksta välja nimiväärtuses, vaid mille väärtus kõigub vastavalt turuliikumistele. Nad konkureerivad krediidiasutustega siiski nende investeerimisteenuste osutamisel, mida krediidiasutused võivad klientidele pangalitsentsi alusel pakkuda. Krediidiasutused ja investeerimisühingud on seega kvalitatiivselt erinevad asutused, millel on erinevad esmased ärimudelid, kuid teataval määral kattuvad teenused. ELi usaldatavusnõudeid on kohaldatud nii investeerimisühingute kui ka krediidiasutuste suhtes alates 1993. aastast, mil jõustus esimene investeerimisühingute tegevust reguleeriv liidu raamistik. Selles raamistikus – mis on nüüd asendatud finantsinstrumentide turgude direktiiviga (MiFID) ning alates 2018. aasta jaanuarist asendatakse MiFID 2 ja finantsinstrumentide turgude määrusega – on sätestatud tegevusloa andmise tingimused ning organisatsioonilised ja äritegevust käsitlevad nõuded, mille kohaselt võib investoritele investeerimisteenuseid osutada, ja muud nõuded, mis reguleerivad finantsturgude nõuetekohast toimimist. Kapitalinõuete määruses ja kapitalinõuete direktiivis sätestatud investeerimisühingute usaldatavusraamistik toimib kooskõlas finantsinstrumentide turgude direktiiviga. Tavaliselt on finantseerimisasutuste usaldatavusnõuete eesmärk i) tagada, et neil on piisavalt vahendeid majandusliku elujõulisuse säilitamiseks ja teenuste osutamiseks kõigis majandustsüklites, või ii) võimaldada nõuetekohast lõpetamist, tekitamata põhjendamatut majanduslikku kahju klientidele või turgudele, millel nad tegutsevad. Seetõttu peaksid need püüdma kajastada riske, millega erinevad finantseerimisasutused kokku puutuvad või mida nad põhjustavad, olema proportsionaalsed riskide tekkimise tõenäosusega ning leidma laias laastus tasakaalu eri finantseerimisasutuste turvalisuse ja usaldusväärsuse tagamise ja nende äritegevuse elujõulisust takistavate ülemääraste kulude vältimise vahel. Süsteemselt oluliste investeerimisühingute (millest paljud on globaalsed) või muude kapitalinõuete direktiivi artikli 131 kohaselt süsteemselt oluliste ettevõtjate suhtes tuleks jätkuvalt kohaldada kapitalinõuete määruse ja kapitalinõuete direktiivi raamistikku, sealhulgas komisjoni poolt 23. novembril 2016 välja pakutud muudatusi, järgides ettepanekutes esitatud nende kindlakstegemist käsitlevat muudetud lähenemisviisi. Seda seetõttu, et need investeerimisühingud võtavad ja katavad tavaliselt märkimisväärses ulatuses riske kogu ühtsel turul. Oma tegevusest tulenevalt on neil krediidirisk, mis esineb peamiselt vastaspoole krediidiriski kujul, ning kas klientidele või endale oma arvel võetavate positsioonidega seotud tururisk. Seetõttu on nad nende suurust ja seotust arvestades finantsstabiilsusele suuremaks ohuks. Neid riske silmas pidades ja võrdsete tingimuste tagamiseks tuleks selliseid süsteemselt olulisi investeerimisühinguid kohelda nii nagu krediidiasutusi.

Nagu on märgitud komisjoni 2017. aasta septembri teatises Euroopa järelevalveasutuste läbivaatamise kohta, tähendaks see muu hulgas, et nende tegevus pangandusliidus osalevates liikmesriikides kuuluks ühtse järelevalvemehhanismi raames Euroopa Keskpanga (EKP) otsese järelevalve alla. Praegu on need investeerimisühingud suuresti koondunud Ühendkuningriiki, kuid nad kaaluvad oma tegevuse osalist ümberpaigutamist EL 27-sse, eelkõige pangandusliidus osalevatesse liikmesriikidesse. Neid ühinguid on küll vähe, kuid nende varad ja äritegevuse maht moodustavad märgatava osa kõigi ELi investeerimisühingute koguvarast ja äritegevuse mahust. Muude investeerimisühingute jaoks on suurem probleem praeguse usaldatavusraamistiku keskendumine mitte investeerimisühingutele, vaid krediidiasutustele ja riskidele, millega krediidiasutused kokku puutuvad või mida nad põhjustavad. Kehtivad õigusnormid ei käsitle enamasti otseselt nende investeerimisühingute osutatavaid teenuseid ega võimalikke tekitatavaid riske. Kaheksast investeerimisteenusest, mida investeerimisühingutel on lubatud finantsinstrumentide turgude direktiivi kohaselt osutada, on kapitalinõuete määruses sätestatud selged nõuded ainult i) oma arvel kauplemise ning ii) finantsinstrumentide emissiooni tagamise või siduva kohustuse alusel finantsinstrumentide pakkumise korraldamise kohta. Muude investeerimisteenuste (korralduste vastuvõtmine ja edastamine, korralduste täitmine, portfelli valitsemine, investeerimisnõustamine, finantsinstrumentide pakkumise korraldamine ilma siduva kohustuseta, mitmepoolse kauplemissüsteemi korraldamine) kohta sellised nõuded puuduvad ja seetõttu on asjaomased riskid kaetud ligikaudselt. Sellisest tegevusest investeerimisühingule ja selle tagajärjel tema klientidele ja laiematele turgudele, kus nad tegutsevad, tulenevad riskid on küll mõningatel juhtudel piiratud, kuid need ei ole järelikult sihipäraselt hõlmatud. See tekitab kolm peamist probleemi, mida hinnatakse ettepanekutele lisatud komisjoni talituste töödokumendis. Esiteks, kuigi raamistikus võetakse investeerimisühingute äriprofiilide erinevusi erandeid kasutades teataval määral arvesse, on see paljude ühingute jaoks üldiselt suure regulatiivse keerukuse allikas. Teiseks kajastavad selle üksikasjalikud nõuded ja erandid ligikaudu ja riskitundlikkuseta riske, millega investeerimisühingud tegelikult kokku puutuvad ja mida nad põhjustavad ning mis erinevad pankade omadest. Kolmandaks tekitab raamistiku rakendamine selle olemusliku keerukuse ja riskitundlikkuse puudumise tõttu investeerimisühingute üldise õiguskeskkonna killustatust liikmesriikides, võimaldades kahjulikku õiguslikku arbitraaži. See võib ohustada ühtse turu usaldusväärsust ja toimimist. Ettepanekute eesmärk on kõrvaldada kehtiva raamistikuga seotud probleemid, hõlbustades samal ajal võimaluse korral investeerimisühingute asutamist ja tegevust. Konkreetsemalt on neis sätestatud investeerimisühingute ärimudelitega paremini kohandatud usaldatavusraamistik. Ettepanekud sisaldavad investeerimisühingute suhtes kohaldatavaid asjakohasemaid ja riskitundlikumaid nõudeid, mis on täpsemalt suunatud tegelikele riskidele, mida ühingud eri ärimudelite puhul põhjustavad ja võtavad. Nendega kehtestatakse ühtsemad regulatiivsed vahendid, mis võimaldavad usaldatavusnõuete täitmise järelevalve asutustel teha tulemuslikku järelevalvet. Nagu kapitalinõuete määruse artiklites on ette nähtud, konsulteeriti investeerimisühingute usaldatavusraamistiku läbivaatamisel EBA, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) ja neis Euroopa järelevalveasutustes esindatud liikmesriikide pädevate asutustega. Pärast komisjoni esimest, 2014. aasta detsembri nõuandetaotlust avaldas EBA 2015. aasta detsembris esimese aruande investeerimisühingute usaldatavusraamistiku kohta, kutsudes üles muutma praegust lähenemisviisi kõigi investeerimisühingute puhul peale kõige suuremate ja süsteemselt kõige olulisemate investeerimisühingute. Pärast komisjoni teist, 2016. aasta juuni nõuandetaotlust avaldas EBA 2016. aasta novembris konsulteerimiseks aruteludokumendi, mis käsitles võimalikku uut usaldatavusnõuete täitmise korda, mida kohaldataks enamiku investeerimisühingute suhtes. Võttes arvesse tagasisidet ja lisateavet, mida ta oli koos liikmesriikide pädevate asutustega investeerimisühingutelt kogunud, avaldas EBA 2017. aasta septembris oma lõplikud soovitused. Ettepanekud tuginevad neile soovitustele kõikides olulistes aspektides peale süsteemselt oluliste investeerimisühingute kindlakstegemise; selle põhjuseid on selgitatud komisjoni talituste töödokumendis ja kokkuvõtlikult käsitletud allpool jaotises „Mõjuhinnang“. • Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev ettepanek täiendab kapitalinõuete määruse ja kapitalinõuete direktiivi kohaselt krediidiasutuste suhtes kohaldatava korra käimasolevat läbivaatamist pärast 23. novembril 2016 vastu võetud komisjoni ettepanekuid, millega lubati kõikidel süsteemselt mitteolulistel investeerimisühingutel loobuda muudetud sätete kohaldamisest. See võimalus lisati seetõttu, et neid muudetud sätteid ei kavandatud enamikku investeerimisühinguid silmas pidades ja need oleksid kehtivad normid veelgi keerukamaks muutnud. Sel ajal oli juba alanud enamiku investeerimisühingute suhtes kohaldatava usaldatavusnõuete täitmise korra läbivaatamine, mida on nimetatud ka käesolevas ettepanekus, ning veelgi keerukama korra lühiajalist kohaldamist kuni uue korra jõustumiseni peeti ebaproportsionaalseks. Käesoleva ettepanekuga nähakse seetõttu enamiku investeerimisühingute jaoks ette uus kord, arvates nad kapitalinõuete määruse ja kapitalinõuete direktiivi raamistikust täiesti välja ning jättes direktiivi, sealhulgas selle muudetud sätete kohaldamisalasse ainult süsteemselt olulised investeerimisühingud kooskõlas käesolevas ettepanekus ette nähtud nende kindlakstegemist käsitleva muudetud lähenemisviisiga. Ettepanek on kooskõlas ka MiFIDi ja MiFID 2-ga ning finantsinstrumentide turgude määrusega. Investeerimisühingute äritegevuse ja riskidega kohandatud usaldatavusnõudeid sätestades selgitatakse selles, millal ja miks neid nõudeid kohaldatakse. Sellega kõrvaldatakse mõned praeguse raamistiku usaldatavusnõuete meelevaldse kohaldamise võimalused, mis tulenevad sellest, et need nõuded on kehtestatud eelkõige seoses finantsinstrumentide turgude direktiivis loetletud investeerimisteenustega, mitte riskide tegeliku tekkimisega sõltuvalt investeerimisühingu äritegevuse liigist ja mahust. MiFID 2 ja finantsinstrumentide turgude määrus võeti vastu finantskriisi järel ning need hõlmavad väärtpaberiturge, investeerimisvahendajaid ja kauplemiskohti. Uue raamistikuga täiendatakse ja asendatakse praegust MiFID 1 raamistikku. Tulenevalt investeerimisühingute usaldatavusraamistiku läbivaatamisest on vaja tagada ka see, et ELis piiriüleselt teenuseid osutavate kolmandate riikide ühinguid ei kohelda usaldatavus-, maksustamis- ja järelevalvenõuete puhul soodsamalt kui ELi ühinguid. Käesoleva ettepanekuga muudetaks sihipäraselt finantsinstrumentide turgude määruse artiklite 46 ja 47 kohast samaväärsuskorda kolmandate riikide ühingute jaoks, et tagada ELi ja kolmandate riikide ühingutele võrdsed tingimused. • Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Investeerimisühingutel on oluline roll investeeringuvoogude hõlbustamisel kogu Euroopa Liidus. Seetõttu on läbivaatamine ka osa komisjoni algatustest tugeva ja õiglase ühtse turu ning hästi toimiva finantssüsteemi ja kapitaliturgude liidu tagamiseks, et kaasata investeeringuid ning hoogustada majanduskasvu ja töökohtade loomist. Sobivam usaldatavus- ja järelevalveraamistik, mille puhul on investeerimisühingute nõuete täitmisega seotud kulud väiksemad, peaks aitama i) parandada üldisi ettevõtlustingimusi, ii) soodustada seejuures turule sisenemist ja konkurentsi ning iii) parandada investorite juurdepääsu uutele võimalustele ja parematele viisidele oma riskide juhtimiseks. Selliste süsteemselt oluliste investeerimisühingute kindlakstegemist käsitlev muudetud lähenemisviis, mis peaksid jääma kapitalinõuete määruse ja kapitalinõuete direktiivi raamistiku kohaldamisalasse, on kooskõlas ka eesmärgiga vältida lünki pangandusliidu toimimises. Hiljutised struktuursed muutused turul näitavad, et kolmandate riikide pangagruppidel on ELis järjest keerulisem struktuur ning nad tegutsevad läbi üksuste, mis ei kuulu ühtse järelevalvemehhanismi raames EKP pangandusjärelevalve alla. Nagu on märgitud komisjoni 2017. aasta oktoobri teatises pangandusliidu väljakujundamise kohta, tähendab süsteemselt oluliste investeerimisühingute jäämine kapitalinõuete määruse ja kapitalinõuete direktiivi kohaldamisalasse kooskõlas käesolevas ettepanekus ette nähtud nende kindlakstegemist käsitleva lähenemisviisiga ka seda, et nende üle teevad usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet pangandusjärelevalveasutused ja et nende tegevus pangandusliidus osalevates liikmesriikides kuulub EKP usaldatavusjärelevalve alla. 2. ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS • Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepinguga on Euroopa institutsioonidele antud pädevus võtta vastu asjakohased sätted, mille eesmärk on siseturu rajamine ja toimimine (ELi toimimise lepingu artikkel 114). See hõlmab usaldatavusnõudeid ja finantsteenuste, käesoleval juhul investeerimisteenuste osutajate suhtes kohaldatavaid muid eeskirju käsitlevaid õigusakte. Kavandatud määruse sätted asendavad samuti ELi toimimise lepingu artiklil 114 põhinevad määruse (EL) nr 575/2013 sätted, kuna need käsitlevad investeerimisühinguid. • Subsidiaarsus Ettepanekuga muudetakse ja lihtsustatakse kehtivaid liidu õigusnorme, mis reguleerivad investeerimisühingute usaldatavusnõudeid, et i) paremini hõlmata ja maandada nende ärimudelite riske, ii) veelgi võrdsustada ühingute tingimusi ja iii) suurendada järelevalvealast ühtsust. Selle saavutamiseks peaks uus ELi raamistik olemasoleva pigem asendama, mitte jätma valikute tegemise liikmesriikide õigusraamistikele. Seda seetõttu, et finantsinstrumentide turgude direktiivi kohaselt tegevusloa saanud investeerimisühingud osutavad klientidele korrapäraselt piiriüleseid teenuseid. Õigusnormide eraldiseisev ja ebaühtlane muutmine liikmesriikides võib põhjustada konkurentsimoonutusi ja diskrimineerivat kohtlemist, mis killustaks ühtset turgu. See võib suurendada kahjuliku õigusliku arbitraaži juhtumite arvu, millel võib probleemide korral olla järelmõju finantsstabiilsusele ja investorite kaitsele teistes liikmesriikides. See võib muuta ka teatavas liikmesriigis kättesaadavate investeerimisteenuste valikut ja liiki, mis võib kahjustada turu üldist tõhusust ja investorite valikuvõimalusi. Muudetud õigusnormid peaksid vältima põhjendamatuid regulatiivseid erinevusi ja tagama kõigile tegevusloa saanud investeerimisühingutele võrdsed tingimused kogu ühtsel turul. • Proportsionaalsus Õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi osana on põhieesmärk muuta uus raamistik kehtivast investeerimisühingute raamistikust sobivamaks, asjakohasemaks ja proportsionaalsemaks. Seetõttu saavutatakse käesoleva ettepanekuga tasakaal tagamisel, et nõuded oleksid ühtaegu:

·kõikehõlmavad ja piisavalt tõhusad, et investeerimisühingute riske usaldusväärselt hõlmata, ja ·piisavalt paindlikud, et arvestada eri liiki ärimudeleid, kahjustamata ühingute võimet majanduslikult elujõuliselt tegutseda. Ettepanekuga püütakse selle tasakaalu saavutamiseks hoolikalt tagada, et kõnealuse korraga kaasnevad kapitalinõuete ja seonduvad nõuete täitmise kulud ja halduskulud, mis tekivad vajadusest juhtida töötajaid ja süsteeme uute nõuete täimiseks ning anda järelevalveasutustele aru nõuete täitmise kohta, oleksid minimaalsed. Nagu lisatud komisjoni talituste töödokumendis on märgitud, peaksid need seonduvad kulud pidevalt vähenema, sest alguses tekivad mõned uued ühekordsed kulud. Kapitali puhul on üldiseks poliitikavalikuks, mis toetas läbivaatamisel tehtud tööd ja mõjutab eeltoodut, eesmärk tagada, et investeerimisühingute suhtes kohaldatavad üleliidulised kapitalinõuded ei suureneks kokkuvõttes liiga palju. See mõjutab eri liiki ühinguid erinevalt. Ettepaneku sätetega leevendatakse olukorda nii, et suurimat mõju avaldavad muudatused lisanduvad järk-järgult ja neile on seatud ülempiir. • Vahendi valik Määrus valitakse seetõttu, et selle sätted asendavad määruse (EL) nr 575/2013 investeerimisühingutega seotud sätted. Sellega saavutatakse kehtivate õigusnormidega samasugune vahetu õigusmõju, tagades ettepaneku eesmärkide järjekindla saavutamise kogu ELis ning aidates luua investeerimisühingute jaoks suurema kindluse ja võrdsed tingimused. 3. JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED • Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine Lisatud komisjoni talituste töödokumendis on esitatud kokkuvõte kehtiva kapitalinõuete määruse ja kapitalinõuete direktiivi raamistiku hindamisest, mis tugines eelkõige EBA ja ESMA 2015. aasta aruandes esitatud analüüsile ning komisjoni talituste samaaegsele tööle ja analüüsile. Selles järeldatakse, et kehtivad õigusnormid, mis põhinevad suurte pangagruppide suhtes kohaldatavatel rahvusvahelistel regulatiivsetel standarditel ja keskenduvad pankade riskidele, saavutavad ainult osaliselt oma eesmärgi i) tagada enamiku investeerimisühingute riskide jaoks piisava kapitali olemasolu, ii) hoida kontrolli all nõuete täitmisega seotud kulud, iii) tagada võrdsed tingimused kogu ELis ja iv) tagada tulemuslik usaldatavusjärelevalve. Paljusid raamistiku sätteid peetakse sellega seoses mittetulemuslikuks ja ebatõhusaks. Erandiks on suured ja süsteemselt olulised investeerimisühingud, kelle suurus, riskiprofiil ja seotus teiste finantsturu osalistega muudab nad olemuselt pangalaadseks. Ülejäänute puhul leiti, et praegust olukorda iseloomustab i) liigne keerukus ja ebaproportsionaalne nõuete täitmisega seotud koormus, eriti paljude väikeste ja keskmise suurusega ühingute jaoks; ii) investeerimisühingute riskide täpseks hõlmamiseks halvasti kohandatud ja riskitundetud usaldatavusnäitajad ja -nõuded ning iii) eeskirjade erinev rakendamine liikmesriikides ja killustatud õiguskeskkond ELis. • Konsulteerimine sidusrühmadega Sidusrühmadega konsulteeriti läbivaatamise käigus mitu korda. Mis puutub peamistesse vahe-eesmärkidesse, siis EBA avaldas pärast komisjoni esimest, 2014. aasta detsembri nõuandetaotlust 2015. aasta detsembris praegust investeerimisühingute usaldatavusraamistikku käsitleva aruande koos muudatusettepanekutega. See on terviklik ja avalikult kättesaadav hetkeolukorra analüüs, mis sisaldab andmeid investeerimisühingute arvu ja liikide kohta liikmesriikides. Analüüs aitas kaasata läbivaatamisse sidusrühmad, kes ei pruugi olla õigusnormidest otseselt mõjutatud, ning julgustas neid osalema järgnevas arutelus. 4. novembril 2016 avaldas EBA konsulteerimiseks aruteludokumendi, milles käsitleti investeerimisühingute võimalikku uut usaldatavusnõuete täitmise korda. Dokumendi kohta sai kolme kuu jooksul märkusi esitada. EBA avaldas 3. juulil 2017 oma soovituste projekti, kutsudes sidusrühmi üles märkusi esitama. Tema tööd toetas ka üksikasjalike andmete kogumine, millesse olid kaasatud investeerimisühingud. Seda tegid EBA nimel liikmesriikide pädevad asutused kahes etapis 2016. ja 2017. aastal. EBA korraldatud üksikasjalikku avalikku konsultatsiooni ja andmete kogumist arvesse võttes ei pidanud komisjon üldise avaliku konsultatsiooni paralleelset korraldamist vajalikuks. Komisjoni talitused konsulteerisid selle asemel sihtotstarbeliselt sidusrühmadega, et koguda läbivaatamise põhielementide kohta täiendavaid arvamusi. See hõlmas järgmist: ·27. jaanuari 2017. aasta ümarlaud sektori sidusrühmadega (investeerimisühingud, investorid, õigusbürood, konsultandid) seoses tulevast korda käsitlevate EBA ettepanekute projektiga; ·30. mai 2017. aasta seminar praeguse korra kulude kohta ja ·17. juuli 2017. aasta seminar EBA lõplike soovituste projekti kohta. Läbivaatamist arutati liikmesriikidega 2017. aasta märtsis ja oktoobris finantsteenuste komitees ning 2017. aasta juunis ja septembris panganduse, maksete ja kindlustuse eksperdirühmas. Arvesse võeti ka sidusrühmade seisukohti 2017. aasta märtsis avaldatud komisjoni esialgse mõjuhinnangu kohta. Samuti võttis komisjon arvesse varasemaid seisukohti, mis oli saadud seoses ulatusliku üleskutsega avaldada arvamust ELi üldise finantsteenuste õigusraamistiku tõhususe, järjekindluse ja sidususe kohta, mille raames mitu vastajat osutas mitmesugustele läbivaatamisel asjakohastele küsimustele. Investeerimisühingutel on erinevad ärimudelid ja nende arvamused käsitlevad üldiselt konkreetselt neid puudutavaid ettepanekute aspekte. See raskendab sidusrühmade seisukohtade suhtelise kaalu horisontaalset võrdlemist. Üldiselt peab enamik sidusrühmi nende ärimudeliga paremini sobivat kohandatud usaldatavusraamistikku siiski tervitatavaks. Nad rõhutavad, et nende süsteemne olulisus on piiratud ja kapitalinõuded peaksid keskenduma nõuetekohase lõpetamise tagamisele. Investeerimisühingud, kes osutavad ainult hoidmisteenuseid ega tee finantsinstrumentidega tehinguid oma bilanssi kasutades, kritiseerivad ettepanekuid seoses oma konkreetse ärimudeli suhtes kohaldatavate erinõuetega üldiselt seetõttu, et kapitalinõuded seotakse lineaarselt nende poolt valitsetavate kliendiportfellide suurusega. Kuigi paljud oma arvel kauplevad investeerimisühingud nõustuvad, et kehtival tururiski hõlmamise raamistikul on mõningad eelised, pidades silmas riske, millega nad kokku puutuvad või mida nad põhjustavad, märgivad teised, et nende meetodite ja kaubeldavate toodetega kaasnevad riskid on selle raamistiku tõttu liialdatud. Neid arvamusi võeti arvesse kavandatud uute riskinäitajate (vt allpool K-tegurid) kalibreerimisel ning suuremate nõuete järkjärgulise kohaldamise ja neile ülempiiri seadmise võimaluses.

• Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Läbivaatamisel lähtuti EBA poolt ESMAga konsulteerides antud põhjalikest nõuannetest, nagu nõuavad määruse (EL) nr 575/2013 asjakohased artiklid, mis on läbivaatamise õiguslikuks aluseks (eelkõige artikli 508 lõiked 2 ja 3). EBA peamised avalikud väljundid olid järgmised: ·2015. aasta detsembri aruanne, mis sisaldab praeguse olukorra terviklikku hinnangut ja esialgseid muudatussoovitusi; ·2016. aasta novembri aruteludokument, mis avaldati konsulteerimiseks võimaliku uue korra üldtingimuste üle, ja ·üksikasjalikke soovitusi sisaldav 2017. aasta septembri lõpparuanne. Uusi kapitalinõudeid käsitlevate soovituste täpset kalibreerimist toetas üksikasjalike andmete kogumine, millesse olid kaasatud investeerimisühingud. Seda tegid EBA nimel liikmesriikide pädevad asutused kahes etapis 2016. ja 2017. aastal. Komisjon oli kogu aeg kaasatud ja sai kasu aruteludest, mille käigus hinnati jooksvalt üksikasjalike poliitikasoovituste eeliseid ja puudusi. • Mõjuhinnang Parema õigusloome vahendite (vahendi nr 9) kohaselt ei ole komisjoni mõjuhinnang vajalik, kui ELi asutusele on antud volitus poliitikat kujundada ja sellega seotud analüüsi teha ning kui komisjoni ettepanek ei erine oluliselt asutuse soovitustest ja komisjoni talitused peavad tema hinnangut piisavalt kvaliteetseks. Kuigi õiguskontrollikomitee kontrollis käesoleva algatuse mõjuhinnangu kavandit, peeti komisjoni talituste töödokumenti sobivamaks, sest läbivaatamise erivolitus põhineb Euroopa järelevalveasutuste nõuannetel ning nende konsulteerimisel sidusrühmadega ja tehnilisel tööl. Ettepanekutele lisatud komisjoni talituste töödokumendi eesmärk on seega selgitada Euroopa järelevalveasutuste antud nõuandeid, sealhulgas nende analüüsi ja konsulteerimise tulemusi, esitades ühtlasi komisjoni talituste seisukohad järelduste kohta, et juhtida komisjoni otsustusprotsessi. EBA hinnangul suurendaks tema ettepanek kõigi süsteemselt mitteoluliste investeerimisühingute kapitalinõudeid koondarvestuses 10 % võrreldes praeguste esimese samba nõuetega ja vähendaks neid 16 % võrreldes teise samba lisanõuete tulemusel kohaldatavate kogunõuetega. See, kuidas mõju investeerimisühingute vahel jaotuks, sõltub nende suurusest, nende osutatavatest investeerimisteenustest ja sellest, kuidas uusi kapitalinõudeid nende suhtes kohaldatakse. Nagu ettepanekutele lisatud komisjoni talituste töödokumendis ning selle II lisas kirjeldatud, on esimese samba nõuete 10 % suurenemine koondarvestuses mõnede ühingute märkimisväärselt väiksemate nõuete ja teiste ühingute üle 10 % suurenemiste summa. Kasutada olevate omavahendite kohta leiab EBA, et ainult vähestel investeerimisühingutel ei oleks uute nõuete raskusteta täitmiseks piisavalt kapitali – see puudutab vaid väikest arvu investeerimisnõustajaid, kauplemisega tegelevaid ühinguid ja mitut teenust osutavaid ühinguid. Sellesse rühma kuuluvate investeerimisühingute suhtes, kelle puhul nõuded suureneksid praegustega võrreldes üle kahe korra, võiks siiski mitme aasta jooksul kohaldada ülempiiri. Lisatud komisjoni talituste töödokumendis peetakse EBA soovitusi kokkuvõttes sobivaks ja proportsionaalseks vahendiks, et saavutada läbivaatamise eesmärgid tulemuslikult ja tõhusalt võrreldes praeguse olukorraga. Üldiselt on EBA nõuanded selgelt positiivne samm sellise investeerimisühingute usaldatavusraamistiku suunas, mis tagab nende tegevuseks kindla finantsbaasi, kuid ei pärsi nende ärilisi väljavaateid. Seega peaks see läbivaatamise eesmärke tasakaalustatult toetama. Ühelt poolt peaks see aitama tagada, et investeerimisühingute põhjustatud riske klientidele ja turgudele maandatakse sihipärasemalt nii nende tegevuse jätkumise kui ka lõpetamise korral. Teiselt poolt peaks see aitama tagada, et nad saavad täielikult täita oma rolli investeeringuvoogude hõlbustamisel ELis, mis on kooskõlas kapitaliturgude liidu eesmärgiga kaasata hoiuseid ja investeeringuid, et hoogustada majanduskasvu ja töökohtade loomist. See erineb EBA soovitustest vaid süsteemselt oluliste investeerimisühingute kindlakstegemise poolest. Selle asemel, et see edasi lükata eesmärgiga seda ettepanekuid rakendavates tehnilistes normides välja töötatavate kriteeriumidega täpsustada, nagu soovitab EBA, peetakse asjakohasemaks näha see ette ettepanekutes endis, et tagada krediidiasutustele ja süsteemselt olulistele investeerimisühingutele regulatiivselt võrdsed tingimused. Selles küsimuses lähevad ettepanekud kaugemale kui EBA nõuanded tema arvamuses investeerimisühingute läbivaatamise kohta. Ettepanekud järgivad seejuures siiski EBA arvamust küsimustes, mis on seotud Ühendkuningriigi otsusega EList lahkuda. • Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Nagu lisatud komisjoni talituste töödokumendis on märgitud, peaks enamiku investeerimisühingute usaldatavusnõuete lihtsustamine märgatavalt vähendama nende haldus- ja nõuete täitmisega seotud koormust. Mitmesugused liigsed regulatiivsed ja aruandlusnõuded võiks kaotada, et regulatiivseteks eesmärkideks ette nähtud kapitali saaks kasutada tootlikumalt. Ettepanekutega, millega kehtestatakse investeerimisühingute suhtes proportsionaalsed kapitali- ja muud usaldatavusnõuded, sealhulgas tasustamist ja juhtimist käsitlevad nõuded, vähendatakse esmakordselt märkimisväärseid kulusid, mida ühingud praeguse korra pangakesksete nõuete tõttu kannavad. See kaotaks keerulise ülesande sobitada ja ühitada äriandmeid halvasti sobiva õigusraamistiku ja aruandluskorraga. Peamised kasusaajad oleksid VKEdest investeerimisühingud. Nende jaoks proportsionaalsem ja sobivam usaldatavusraamistik peaks parandama ettevõtlustingimusi ja vähendama turule sisenemise takistusi. Näiteks peaks koormava aruandlusraamistiku otstarbekamaks muutmine vähendama VKEde, sealhulgas digivahendite kaudu kasvada soovivate innovaatiliste äriühingute halduskoormust ja nõuete täitmisega seotud kulusid. Samuti vähendaks väikeste ja mitteseotud investeerimisühingute vabastamine praegustest juhtimis- ja tasustamiseeskirjadest, mis on sätestatud kehtivas kapitalinõuete direktiivi ja kapitalinõuete määruse raamistikus, nende ettevõtjate halduskoormust ja nõuete täitmisega seotud kulusid. Tekivad mõningad ühekordsed uuele korrale ülemineku kulud, sest investeerimisühingud peavad uuendama riskijuhtimissüsteeme, ajakohastama vastavuskontrolli osakondi ning muutma praegu nõuete täitmise hõlbustamiseks kasutatavaid lepinguid õigusbüroode ja teiste teenuseosutajatega. Nõuete täitmisega seotud kulude kokkuhoid peaks siiski üldiselt toetama kapitaliturgude liidu eesmärke, aidates investeerimisühingutel suunata investorite säästud tootlikumatesse valdkondadesse. Investeerimisühingud peaksid nõuete täitmisega seotud kulude arvelt säästma kümneid kuni sadu tuhandeid eurosid olenevalt ühingu liigist ja suurusest. Praegu ei ole teada, kuidas see nõuete täitmisega seotud kulude vähenemine on seotud ja võrreldav eri liiki ühingute kapitalinõuete muutustega, kuid seda tuleks raamistiku tulevasel jälgimisel ja hindamisel uurida. • Põhiõigused Käesolev ettepanek suurendab eri investeerimisühingute õigust tegeleda majandustegevusega, olemata koormatud normidega, mis on välja töötatud peamiselt teist liiki majandustegevuses osalejate jaoks. Nendes ettepanekutes sisalduvad seadusandlikud meetmed, milles sätestatakse investeerimisühingutes kohaldatavad tasustamiseeskirjad, järgivad Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige ettevõtlusvabadust ning kollektiivläbirääkimiste ja kollektiivse tegutsemise õigust. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

5. MUU TEAVE • Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Ettepanekutes kavandatud muudatusi tuleks hinnata, et teha kindlaks, mil määral on täidetud järgmised eesmärgid: ·investeerimisühingute lihtsam liigitamine, võttes arvesse nende erinevaid riskiprofiile; ·usaldatavusnõuded, eelkõige kapitali-, likviidsus-, tasustamis- ja juhtimisnõuded, mis on sobivad, proportsionaalsed ja arvestavad investeerimisühingutele eriomaseid riske ning tagavad kapitali suunamise sinna, kus seda vajatakse; ·raamistik, mis vastab otseselt ja nähtavalt investeerimisühingute tegevuse laadist ja ulatusest tulenevatele riskidele ning toetab seega tegevuse alustamist, ja ·ühtsed järelevalvevahendid, mis võimaldavad äritavade ja nendega seotud riskide täielikku ja täpset järelevalvet. Selleks võiks tulevase läbivaatamise käigus koguda järgmist teavet, mis aitab hinnata kavandatud muudatuste mõju: i) nõuete täitmisega seotud kulud töötajate, õigusnõustamise ja nõutava aruandluse vallas; ii) kapitalinõuete tasemed; iii) muud uued kulud (nt likviidsuseeskirjade tõttu); iv) eri kategooria ühingute arvu muutus; v) muutused teise samba lisanõuete kasutamises pädevate asutuste poolt; vi) investeerimisühingute maksejõuetuse juhtumid ja mõju uue korra raames ning vii) investeerimisühingute suuruse muutumine varade ja klientide korralduste hulga poolest. • Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Reguleerimisese ja kohaldamisala Ettepanekus nähakse ette omavahendeid, miinimumkapitali taset, kontsentratsiooniriski, likviidsust ning käesoleva määruse kohast aruandlust ja avalikustamist käsitlevad nõuded kõikidele süsteemselt mitteolulistele investeerimisühingutele. Kohaldamise tasand Kõik määruse kohaldamisalasse kuuluvad investeerimisühingud peavad selle sätteid kohaldama individuaalsel alusel. Erand on ette nähtud väikestele ja mitteseotud ühingutele, mis kuuluvad pangagruppidesse, mille suhtes kehtib konsolideeritud kohaldamine ja järelevalve vastavalt kapitalinõuete määrusele ja kapitalinõuete direktiivile. Konkreetset grupi kapitalinõuet kohaldatakse ainult investeerimisühingutest koosnevate gruppide suhtes, mille emaettevõtja on kohustatud tagama piisava kapitali, et toetada oma osalusi investeerimisühingutest tütarettevõtjates. Omavahendid Kapitaliinstrumendid, mis kvalifitseeruvad käesoleva määruse kohaste kapitalinõuete täitmisel investeerimisühingute omavahenditeks, on samad nagu kapitalinõuete määruses ja kapitalinõuete direktiivis. Seejuures peaks esimese taseme põhikapital moodustama vähemalt 56 % regulatiivsest kapitalist ning täiendav esimese taseme kapital kuni 44 % ja teise taseme kapital kuni 25 % regulatiivsest kapitalist. Kapitalinõuded Kõik investeerimisühingud hoiavad pidevalt alalise miinimumkapitalina summat, mis võrdub tegevusloa saamiseks nõutud algkapitaliga. Väikesed ja mitteseotud investeerimisühingud kohaldavad kapitalinõudena nimetatud nõuet või nõuet, mis põhineb neljandikul nende eelmise aasta püsivatest üldkuludest, mis on arvutatud vastavalt komisjoni delegeeritud määrusele (EL) 2015/488, olenevalt sellest, kumb nõue on suurem. Need ühingud on määratletud ühingutena, kellel ei ole lubatud kaitsta ja valitseda kliendi varasid, hoida kliendi raha või kaubelda oma arvel enda nimel või kes valitsevad nii portfelle omal äranägemisel valitsedes kui ka kaalutlusõigust välistavate (nõuandvate) kokkulepete alusel vähem kui 1,2 miljardi euro väärtuses varasid, kes käsitlevad klientide päevaseid korraldusi, mis jäävad alla 100 miljoni euro kassatehingute puhul või 1 miljardi euro tuletisinstrumentide puhul, ning kelle bilanss on alla 100 miljoni euro ja kogubrutotulu investeerimistegevuselt alla 30 miljoni euro. Neid künniseid ületavad investeerimisühingud kohaldavad alalise miinimumkapitali nõuet, püsivate üldkulude nõuet või K-teguri nõude summal põhinevat nõuet, olenevalt sellest, milline neist on suurim. K-tegurid K-tegurid väljendavad kliendile tekitatavaid riske (RtC) ning oma arvel kauplevate ja kliendi korraldusi enda nimel täitvate ühingute puhul turule tekitatavaid riske (RtM) ja ühingule tekitatavaid riske (RtF). Kliendile tekitatavad riskid hõlmavad järgmiseid K-tegureid: valitsetavad varad (K-AUM), hoitav kliendi raha (K-CHM), kaitstavad ja hallatavad varad (K-ASA) ning käsitletavad kliendi tellimused (K-COH). Turule tekitatavad riskid hõlmavad netopositsiooni riski K-tegurit (K-NPR), mis põhineb kapitalinõuete määruse (III osa IV jaotis) tururiski nõuetel, või kui pädev asutus seda lubab, siis K-tegurit, mis põhineb kliirivatele liikmetele antud võimendustagatistel nende tagatud tehingute puhul (K-CMG). Künnist, millest allapoole jääv investeerimisühing saab tururiski puhul kasutada lihtsustatud standardmeetodit, muudetakse nii, et see viitab ainult koguvara absoluutsummale 300 miljonit eurot. Ühingule tekitatavad riskid hõlmavad tehingu vastaspoole makseviivituse K-tegurit (K-TCD), kindlaksmääratud künniseid ületava kontsentratsiooniriski K-tegurit (K-CON, vt allpool) ja igapäevase kauplemisvoo K-tegurit (K-DTF).

K-CMH, K-ASA, K-COH ja K-DTF arvutatakse eelmise kolme kuu libiseva keskmise põhjal, K-AUM aga eelmise aasta põhjal. Kapitalinõude kindlaksmääramiseks korrutatakse need K-tegurid käesolevas määruses sätestatud asjakohaste koefitsientidega. K-NPRi puhul määratakse kapitalinõuded kindlaks kapitalinõuete määruse kohaselt ning K-CONi ja K-TCD puhul kohaldatakse lihtsustatult kapitalinõuete määruse asjakohaseid nõudeid, mis käsitlevad vastavalt riskide kontsentreerumist kauplemisportfellis ja vastaspoole krediidiriski. Kontsentratsioonirisk Investeerimisühingud peaksid oma kontsentratsiooniriski jälgima ja kontrollima, sealhulgas seoses oma klientidega. Ainult ühingud, mida ei peeta väikeseks ja mitteseotuks, peaksid pädevatele asutustele aru andma, milline on nende kontsentratsioonirisk (nt tulenevalt selliste vastaspoolte makseviivitusest, kelle juures nad hoiavad klientide raha, väärtpabereid ja oma raha, ning tuludega seotud kontsentratsioonirisk). Nende ühingute puhul, kes kauplevad oma arvel või täidavad kliendi korraldusi enda nimel, ei tohiks ühe vastaspoolega või seotud vastaspooltega seotud riskipositsioon ületada 25 % nende regulatiivsest kapitalist, kui krediidiasutuste või muude investeerimisühingutega seotud riskipositsioonide suhtes kohaldatavatest konkreetsetest eranditest ei tulene teisiti. Neid piirmääri võib ületada ainult juhul, kui on täidetud täiendavad K-CONi kapitalinõuded. Kauba tuletisinstrumentidele, lubatud heitkoguse väärtpaberitele või nende tuletisinstrumentidele spetsialiseerunud investeerimisühingud, kelle riskid võivad olla kontsentreerunud seoses mittefinantsgruppidega, millesse nad kuuluvad, võivad neid piirmääri ületada lisakapitalita, kui see on grupi likviidsuse või riskijuhtimise huvides. Likviidsus Investeerimisühingud peaksid olema sisse seadnud sisemenetlused oma likviidsusvajaduste jälgimiseks ja juhtimiseks ning neilt tuleks nõuda, et nad hoiaksid vähemalt kolmandikku oma püsivate üldkulude nõudest likviidsetes varades. Need peaksid koosnema kõrge kvaliteediga likviidsetest varadest, mis on loetletud komisjoni delegeeritud määruses likviidsuskatte kohta, ja lisaks ühingu koormamata rahast (mis ei või hõlmata klientide raha) ning väikeste ja mitteseotud ühingute puhul (kelle suhtes ei kohaldata K-tegureid) teatavatel tingimustel 30 päeva jooksul saadaolevatest nõuetest klientide vastu ja komisjoni- või teenustasudest. Investeerimisühingud võivad erandjuhul jääda allapoole nõutavat künnist, kui nad muudavad oma likviidsed varad likviidsusvajaduste katmiseks rahaks, tingimusel et nad teavitavad viivitamata pädevat asutust. Järelevalveline aruandlus ja avalikustamine Investeerimisühingud on kohustatud andma pädevatele asutustele usaldatavusraamistiku nõuete täitmise kohta aru vastavalt üksikasjalikele nõuetele, mis täpsustatakse teise tasandi rakendusmeetmetes. Ühingutel, kelle suhtes kohaldatakse K-tegureid, on üksikasjalikumad aruandlusnõuded kui neil, kelle suhtes kohaldatakse alalisel miinimumkapitalil või püsivatel üldkuludel põhinevat kapitalinõuet. Need ühingud avalikustavad oma kapitalitaseme, kapitalinõuded, tasustamispoliitika ja -tavad ning juhtimiskorralduse, kuid väikeste ja mitteseotud ühingute suhtes avalikustamisnõudeid ei kohaldata. Üleminekusätted Selleks et hõlbustada investeerimisühingute sujuvat üleminekut uuele korrale, kohaldataks kapitalinõuete suhtes üleminekusätteid. Viie aasta jooksul alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast peaks investeerimisühingutel, kelle puhul oleksid uue korra kohased kapitalinõuded üle kahe korra suuremad kui kehtiva raamistiku kohased kapitalinõuded, olema võimalik kohalda piirangut, mille kohaselt võivad nende kapitalinõuded olla maksimaalselt kuni kaks korda suuremad kui kapitalinõuete määruse ja direktiivi kohased asjaomased kapitalinõuded. Lisaks võiksid uued investeerimisühingud, kelle suhtes ei ole kapitalinõuete määruse ja direktiivi kohaseid kapitalinõudeid kunagi kohaldatud, kohaldada sellel ajavahemikul piirangut, mis vastab kahekordsele püsivate üldkulude nõudele, investeerimisühingud, kelle suhtes kohaldati ainult kapitalinõuete määruse ja direktiivi kohast algkapitali nõuet, võiksid suurenemiste mõju leevendamiseks aga kohaldada oma kapitalinõuete suhtes piirangut, mis vastab kahekordsele kõnealusele nõudele. Viie aasta jooksul alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast või kuni selliste muudatuste kohaldamise alguskuupäevani, mis tehakse kapitalinõuete määruses ja kapitalinõuete direktiivis seoses tururiski kapitalinõuetega vastavalt komisjoni ettepaneku kohase määruse (millega muudetakse määrust (EL) nr 575/2013) artikli 1 punktile 84, olenevalt sellest, kumb on varasem, peaksid investeerimisühingud, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva määruse vastavaid sätteid, arvutama kauplemisportfelli kapitalinõuet jätkuvalt vastavalt kapitalinõuete määrusele. Süsteemselt olulised investeerimisühingud Käesoleva ettepanekuga muudetakse kapitalinõuete määruse artikli 4 lõike 1 punkti 1 kohast krediidiasutuste määratlust. Sellega antakse krediidiasutuse staatus suurtele investeerimisühingutele, kes tegelevad finantsinstrumentide turgude direktiivi I lisa A jao punktides 3 ja 6 osutatud tegevustega ja kelle varade väärtus on üle 30 miljardi euro. Selle tulemusel jätkavad süsteemselt olulised suured investeerimisühingud kapitalinõuete määruse ja direktiivi kohaldamist ning nende suhtes hakatakse täielikult kohaldama krediidiasutuste suhtes kohaldatavaid usaldatavus- ja järelevalvenõudeid. See tähendab ka sätteid, milles käsitletakse emaettevõtja individuaalset ja konsolideeritud järelevalvet pädevate asutuste poolt. See tähendab muu hulgas, et pangandusliidus osalevates liikmesriikides asutatud suurte investeerimisühingute tegevus kuulub ühtse järelevalvemehhanismi raames EKP otsese järelevalve alla. See lähenemisviis oleks kooskõlas ka regulatiivse arenguga muudes jurisdiktsioonides (nt Ühendkuningriik, Šveits, Jaapan), kus süsteemselt oluliste investeerimisühingute regulatiivne ja järelevalvealane kohtlemine on alates finantskriisist viidud üha rohkem vastavusse krediidiasutuste omaga. 2017/0359 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb investeerimisühingute suhtes kohaldatavaid usaldatavusnõudeid ning millega muudetakse määrusi (EL) nr 575/2013, (EL) nr 600/2014 ja (EL) nr 1093/2010

(EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Ranged usaldatavusnõuded on oluline osa õiguslikest tingimustest, mille alusel võivad finantseerimisasutused liidus teenuseid pakkuda. Investeerimisühingute ja krediidiasutuste suhtes kohaldatakse usaldatavusnõuetekohase käsitlemise ja järelevalve valdkonnas direktiivi 2013/36/EL ja määrust (EL) nr 575/2013, nendele tegevusloa andmine ning muud organisatsioonilised ja tegutsemisega seotud nõuded on aga sätestatud direktiivis 2004/39/EÜ. (2)Kehtiv määruse (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL kohane usaldatavusnõuete täitmise kord põhineb suures osas Baseli pangajärelevalve komitee järjestikustel rahvusvahelistel reguleerivatel standarditel, mis on nähtud ette suurte pangandusgruppide jaoks ja milles käsitletakse investeerimisühingute mitmekesisele tegevusele omaseid spetsiifilisi riske ainult osaliselt. Investeerimisühingutele omaseid spetsiifilisi nõrkusi ja riske tuleks seega konkreetselt käsitleda asjakohaste ja proportsionaalsete usaldatavusnõuetega liidu tasandil. (3)Riskid, mida investeerimisühing tekitab endale, oma klientidele ja kogu turule, kus ta tegutseb, sõltuvad tema tegevuse laadist ja mahust, sealhulgas sellest, kas investeerimisühing tegutseb oma klientide jaoks vahendajana ja ei ole ise tehtavates tehingutes osaline või kas ta kaupleb oma arvel. (4)Usaldusväärsed usaldatavusnõuded peaksid tagama, et investeerimisühinguid juhitakse nõuetekohaselt ja nende klientide parimates huvides. Arvesse tuleks võtta seda, et investeerimisühingud ja nende kliendid võivad võtta liigseid riske, ning investeerimisühingute võetud riski ja investeerimisühingute põhjustatava riski eri tasemeid. Usaldatavusnõuete eesmärk peaks olema ka investeerimisühingutele tarbetu halduskoormuse tekitamise vältimine. (5)Paljud määruse (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL raamistikust tulenevad nõuded on mõeldud krediidiasutuste üldiste riskidega tegelemiseks. Kehtivad nõuded on seetõttu suures osas kalibreeritud nii, et säilitada krediidiasutuste laenuandmisvõimet majandustsüklite käigus ning kaitsta hoiustajaid ja maksumaksjaid võimaliku maksejõuetuse eest, ning need ei ole ette nähtud investeerimisühingute erinevate riskiprofiilidega tegelemiseks. Investeerimisühingutel ei ole suuri jaeklientidele ja äriühingutele antud laenude portfelle ning nad ei võta vastu hoiuseid. Tõenäosus, et nende maksejõuetusel on üldisele finantsstabiilsusele kahjulik mõju, on väiksem kui krediidiasutuste puhul. Investeerimisühinguid ohustavad ja nende tekitatud riskid on järelikult krediidiasutusi ohustavatest ja nende tekitatud riskidest tunduvalt erinevad ning seda erinevust tuleks liidu usaldatavusraamistikus selgelt kajastada. (6)Investeerimisühingute suhtes kohaldatavad määruse (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL kohased usaldatavusnõuded põhinevad krediidiasutuste suhtes kohaldatavatel usaldatavusnõuetel. Investeerimisühingute suhtes, kellele on antud tegevusluba üksnes selliste konkreetsete investeerimisteenuste pakkumiseks, mis ei kuulu kehtiva usaldatavusraamistiku alla, tehakse nendest nõuetest mitmeid erandeid. Sellega tunnistatakse, et sellised investeerimisühingud ei tekita samasuguseid riske nagu krediidiasutused. Investeerimisühingute suhtes, kelle tegevus kuulub kehtiva raamistiku alla ja kes kauplevad finantsinstrumentidega, kuid üksnes piiratud mahus, kohaldatakse raamistiku vastavaid kapitalinõudeid, kuid nende suhtes võib teha erandeid sellistes muudes valdkondades nagu likviidsus, riskide kontsentreerumine ja finantsvõimendus. Investeerimisühingute suhtes, kellele on antud tegevusluba ilma kõnealuste piiranguteta, kohaldatakse kogu raamistikku nii, nagu seda tehakse krediidiasutuste suhtes. (7)Finantsinstrumentidega kauplemine riskide juhtimiseks, riskide maandamiseks ja likviidsuse juhtimiseks või finantsinstrumentide väärtuse muutusele suunatud positsioonide võtmiseks on tegevus, millega nii krediidiasutused kui ka investeerimisühingud, kellele on antud luba oma arvel kauplemiseks, võivad tegeleda ning mida juba reguleeritakse direktiivi 2013/36/EL ja määruse (EL) nr 575/2013 usaldatavusraamistikuga. Selleks ei vältida ebavõrdseid tingimusi, mis võivad viia õigusliku arbitraažini krediidiasutuste ja investeerimisühingute vahel selles valdkonnas, tuleks kõnealuste investeerimisühingute suhtes jätkuvalt kohaldada kõnealustest eeskirjadest tulenevaid kapitalinõudeid, et katta seda riski. Kõnealuste investeerimisühingute riskipositsioonid konkreetsete tehingute vastaspoolte suhtes ja vastavad kapitalinõuded on samuti eeskirjadega hõlmatud ja seepärast tuleb jätkata nende kohaldamist lihtsustatud viisil. Kehtiva raamistiku kohased riskide kontsentreerumist käsitlevad eeskirjad on samuti asjakohased, kui kõnealuste investeerimisühingute kauplemisriski positsioonid konkreetsete vastaspoolte suhtes on väga suured ja need tekitavad investeerimisühingule seoses vastaspoole makseviivitusega ülemäärase riskikontsentratsiooni. Seepärast tuleks kõnealuseid sätteid jätkuvalt kohaldada investeerimisühingute suhtes lihtsustatud viisil. (8)Eri liikmesriigid kohaldavad kehtivat raamistikku erinevalt ja see ohustab liidus investeerimisühingute võrdseid võimalusi. Erinevused tulenevad sellest, et raamistiku kohaldamine eri investeerimisühingute suhtes, lähtudes nende osutatavatest teenustest, on üldiselt keerukas ning mõni riiklik asutus kohandab või ühtlustab kohaldamist siseriiklikus õiguses või tavas. Kuna kehtivas usaldatavusraamistikus ei käsitleta kõiki teatavat liiki investeerimisühinguid ohustavaid ja nende tekitatud riske, kohaldatakse mõnes liikmesriigis teatavate investeerimisühingute suhtes suuri lisakapitalinõudeid. Selleks et tagada kogu liidus investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise ühtlustatud järelevalve, tuleks kehtestada kõnealuseid riske käsitlevad ühtsed sätted. (9)Seetõttu on vaja, et investeerimisühingutel, mis ei ole oma suuruse ning muude finants- ja majandustegevuses osalejatega seotuse seisukohast süsteemselt olulised, oleks spetsiifiline usaldatavusnõuete täitmise kord. Süsteemselt oluliste investeerimisühingute suhtes tuleks aga jätkuvalt kohaldada kehtivat direktiivi 2013/36/EL ja määruse (EL) nr 575/2013 kohast usaldatavusraamistikku. Need investeerimisühingud on selliste investeerimisühingute alamkategooria, mille suhtes direktiivi 2013/36/EL ja määruse (EL) nr 575/2013 raamistikku praegu kohaldatakse, ja neile ei võimaldata vabastusi ühestki peamisest nõudest. Suurimate ja kõige seotumate investeerimisühingute ärimudel ja riskiprofiilid on sarnased oluliste krediidiasutuste ärimudeli ja riskiprofiilidega; nad osutavad pangateenustega sarnaseid teenuseid ning võtavad märkimisväärses ulatuses riske. Seepärast on asjakohane, et nende investeerimisühingute suhtes kohaldataks ka edaspidi direktiivi 2013/36/EL ja määruse (EL) nr 575/2013 sätteid. Lisaks on süsteemselt olulised investeerimisühingud piisavalt suured ning nende ärimudelid ja riskiprofiilid kujutavad endast finantsturgude stabiilsele ja nõuetekohasele toimimisele sama suurt ohtu nagu krediidiasutuste tekitatav oht. (10)Spetsiifiline usaldatavusnõuete täitmise kord, mida kohaldatakse investeerimisühingute suhtes, mis ei ole oma suuruse ning muude finants- ja majandustegevuses osalejatega seotuse seisukohast süsteemselt olulised, peaks käsitlema eri liiki investeerimisühingute konkreetseid äritavasid. Eelkõige tuleks investeerimisühingute suhtes, mis suure tõenäosusega tekitavad riske klientidele, turgudele või nende enda nõuetekohasele toimimisele, kohaldada selgeid ja tulemuslikke usaldatavusnõudeid, mis võtavad arvesse kõnealuseid spetsiifilisi riske. Kõnealused usaldatavusnõuded tuleks kalibreerida nii, et need oleks proportsionaalsed investeerimisühingu liigiga, asjaomast liiki investeerimisühingu klientide parimate huvidega ning selliste turgude sujuva ja korrapärase toimimise edendamisega, kus sellist liiki investeerimisühingud tegutsevad. Need peaksid maandama kindlaksmääratud riske ja aitama tagada, et juhul, kui investeerimisühing muutub maksejõuetuks, saab selle nõuetekohaselt likvideerida, nii et see võimalikult vähe kahjustaks finantsturgude stabiilsust. (11)Usaldatavusnõuete täitmise korda, mida kohaldatakse investeerimisühingute suhtes, mis ei ole oma suuruse ning muude finants- ja majandustegevuses osalejatega seotuse seisukohast süsteemselt olulised, tuleks kohaldada iga investeerimisühingu suhtes individuaalselt. Kuna väikeste ja mitteseotud investeerimisühingute riskid on enamasti piiratud, tuleks nendele ühingutele võimaldada vabastust spetsiifilistest usaldatavusnõuetest, kui nad kuuluvad pangandusgruppi, mille peakontor asub samas liikmesriigis, ja määruse (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL kohase konsolideeritud järelevalve alla samas liikmesriigis, pidades silmas, et sel juhul peaks määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohaldamine grupi suhtes konsolideeritud tasandil kõnealuseid riske asjakohaselt katma. Selleks et kajastada määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohast investeerimisühingugruppide praegust võimalikku käsitlust, tuleks ette näha, et selliste gruppide emaettevõtjatel peab olema piisavalt kapitali, et toetada tütarettevõtjates olevate osaluste bilansilist väärtust. Võtmaks arvesse juhtusid, kus sellised investeerimisühingugrupid tekitavad suurt riski või kui nad on väga seotud, võiks nende suhtes kohaldada kapitalinõudeid grupi konsolideeritud tasandil. (12)Selleks et investeerimisühingud saaksid jätkuvalt kasutada oma olemasolevaid omavahendeid investeerimisühingute suhtes kohaldatava usaldatavusraamistiku kohaste kapitalinõuete täitmiseks, tuleks omavahendite määratlus ja koosseis viia kooskõlla määrusega (EL) nr 575/2013. See hõlmab vastavalt määrusele (EL) nr 575/2013 omavahenditest selliste bilansikirjete täielikku mahaarvamist nagu edasilükkunud tulumaksu vara ja muudes finantssektori ettevõtjates olevad osalused. Investeerimisühingutel peaks siiski olema võimalik teha mahaarvamisest erand finantssektori ettevõtjates olevate kapitaliinstrumentide mitteoluliste osaluste puhul, kui neid hoitakse kauplemise eesmärgil, et toetada kõnealustele instrumentidele turutegemist. Selleks et viia omavahendite struktuur kooskõlla määrusega (EL) nr 575/2013, peaks vähemalt 56 % investeerimisühingu kapitalinõuetest olema kaetud esimese taseme põhiomavahendite kirjetega, samas kui täiendavate esimese taseme omavahendite ja teise taseme omavahendite kirjed tohiks moodustada vastavalt kuni 44 % ja 25 % regulatiivsest kapitalist. (13)Tagamaks, et investeerimisühingutel on kogu aeg kapitali sama palju, nagu oli nõutud nendele tegevusloa andmise ajal, peaksid kõik investeerimisühingud kogu aeg täitma püsivat miinimumkapitalinõuet, mis võrdub algkapitaliga, mis on ette nähtud loa saamiseks asjaomaste investeerimisteenuste pakkumiseks vastavalt direktiivile (EL) ----/--/[investeerimisühinguid käsitlev direktiiv]. (14)Selleks et miinimumkapitalinõuet oleks lihtne kohaldada väikeste ja mitteseotud investeerimisühingute suhtes, peaks neil olema kapitali vähemalt sama palju, nagu on nende püsiv miinimumkapitalinõue või neljandik nende püsivatest üldkuludest, olenevalt sellest, kumb on suurem, kusjuures neid mõõdetakse investeerimisühingu eelmise aasta tegevuse alusel vastavalt komisjoni delegeeritud määrusele (EL) 2015/488. (15)Selleks et võtta arvesse selliste investeerimisühingute suuremat riski, kes ei ole väikesed ega mitteseotud, peaks nende miinimumkapitalinõue olema sama suur, nagu on nende püsiv miinimumkapitalinõue, neljandik nende eelmise aasta püsivatest üldkuludest või nõue, mis põhineb investeerimisühingute jaoks kehtestatud riskiteguritel (K-tegurid), mille alusel määratakse kindlaks kapital seoses investeerimisühingu teatavate tegevusvaldkondade riskidega, olenevalt sellest, milline eespool nimetatud kolmest on suurim.

(16)Investeerimisühinguid tuleks nende jaoks ette nähtud usaldatavusnõuete kohaldamisel pidada väikeseks ja mitteseotuks, kui nad ei paku investeerimisteenuseid, millega kaasneb suur risk klientidele, turgudele või neile endile ja kes oma piiratud suuruse tõttu tõenäoliselt ei avalda olulist negatiivset mõju klientidele ja turgudele, kui nende äritegevusega seotud riskid peaksid realiseeruma või kui nad muutuvad maksejõuetuks. Seega tuleks väikesed ja mitteseotud investeerimisühingud määratleda kui ühingud, kes ei kauple oma arvel või kellel ei ole finantsinstrumentide kauplemisest tulenevat riski; kelle kontrolli all ei ole klientide vara ega raha; kelle nii kaalutlusõigusel põhineva väärtpaberiportfelli valitsemise kui ka kaalutlusõigusevälise (nõustamis)korralduse alusel hallatavate varade maht on alla 1,2 miljardi euro; kes käsitlevad klientide korraldusi, mille maht on päevas alla 100 miljoni euro kassatehingute puhul või 1 miljardi euro tuletisinstrumentide puhul, ning kelle bilansimaht on alla 100 miljoni euro ja kogubrutotulu investeerimisteenustelt aastas alla 30 miljoni euro. (17)Selleks ei vältida õiguslikku arbitraaži ja vähendada investeerimisühingu stiimuleid struktureerida oma tegevus nii, et hoida ära künniste ületamine, mille korral nad ei kvalifitseeruks väikeseks ja mitteseotud investeerimisühinguks, tuleks valitsetavate varade, käsitletavate kliendi korralduste, bilansimahu ja kogubrutotuluga seotud künniseid kohaldada kõigi samasse konsolideerimisgruppi kuuluvate investeerimisühingute suhtes kombineeritud alusel. Muud kriteeriumid, nt kas investeerimisühing hoiab klientide raha, haldab või hoiab klientide varasid või kaupleb finantsinstrumentidega ja on avatud turu- või vastaspooleriskile, on taandunud kahele valikule ja nende puhul ei ole selline restruktureerimine võimalik, mistõttu tuleks neid hinnata individuaalselt. Selleks et võtta pidevalt arvesse uusi ärimudeleid ja nendega kaasnevaid riske, tuleks kõnealuseid kriteeriume ja künniseid hinnata päeva lõpu seisuga, välja arvatud hoitavat klientide raha, mida tuleks hinnata päevasiseselt, ja bilansimahtu ja kogubrutotulu, mida tuleks hinnata investeerimisühingu viimase majandusaasta lõpu olukorra alusel. (18)Investeerimisühingut, kes ületab regulatiivseid künniseid või kes ei suuda täita muid kriteeriume, ei tuleks käsitada väikese ja mitteseotuna ning tema suhtes tuleks kohaldada muude investeerimisühingute nõudeid, võttes arvesse käesolevas määruses sätestatud asjaomaseid üleminekusätteid. See peaks stimuleerima investeerimisühinguid kavandama oma äritegevust nii, et nad selgelt kvalifitseeruks väikeseks ja mitteseotud investeerimisühinguks. Investeerimisühingute puhul, kes ei täida väikeseks ja mitteseotud investeerimisühinguks kvalifitseerumise nõudeid, tuleks ette näha seireperiood, mida kohaldataks juhul, kui kõnealused investeerimisühingud täidavad kriteeriume ja jäävad allapoole asjaomaseid künniseid, kusjuures nad peavad seda tegema vähemalt kuue järjestikuse kuu jooksul. (19)Kõik investeerimisühingud peaksid arvutama oma kapitalinõude K-tegurite alusel, mis kajastavad kliendile tekitatavat riski (Risk-To-Customer ehk RtC), turule tekitatavat riski (Risk-to-Market ehk RtM) ja investeerimisühingule tekitatavat riski (Risk-to-Firm ehk RtF). RtC kohased K-tegurid hõlmavad valitsetavaid kliendi varasid ja pidevat nõustamist (K-AUM), hoitavaid ja hallatavaid varasid (K-ASA), hoitavat klientide raha (K-CMH) ja käideldavaid kliendi korraldusi (K-COH). (20)RtMi kohane K-tegur hõlmab netopositsiooniriski (K-NPR) vastavalt kapitalinõuete määruse kohastele tururiski sätetele või juhul, kui pädeva asutus on seda lubanud teatavat liiki investeerimisühingute puhul, kes kauplevad oma arvel kliirivate liikmete kaudu, investeerimisühingu kliirivale liikmele antud tagatiste põhjal (K-CMG). (21)RtFi kohased K-tegurid hõlmavad investeerimisühingu riskipositsiooni seoses tema tehingute vastaspoolte makseviivitusega (K-TCD) vastavalt kapitalinõuete määruse kohastele vastaspoole krediidiriski lihtsustatud sätetele, kontsentratsiooniriski seoses investeerimisühingu riskide kontsentreerumisega konkreetsetesse vastaspooltesse vastavalt kapitalinõuete määruse kohastele kauplemisportfelli riskide kontsentreerumise sätetele (K-CON) ja investeerimisühingu päevasest kauplemismahust tulenevaid operatsiooniriske (K-DTF). (22)K-tegurite kohane üldine kapitalinõue on RtC, RtMi ja RtFi kohaste K-tegurite nõuete summa. K-AUM, K-ASA, K-CMH, K-COH ja K-DTF on seotud iga K-teguri puhul osutatud tegevusmahuga. K-CMH, K-ASA, K-COHi ja K-DTFi summa arvutatakse eelneva kolme kuu libiseva keskmisena, samas kui K-AUM arvutatakse eelmise aasta põhjal. Et määrata kindlaks kapitalinõue, korrutatakse summad vastavate käesolevas määruses sätestatud koefitsientidega. K-NPRi kapitalinõue tuletatakse kapitalinõuete määrusest, samas kui K-CONi ja K-TCD kapitalinõuete puhul kohaldatakse lihtsustatud viisil kapitalinõuete määruse nõudeid, mis käsitlevad vastavalt riskide kontsentreerumist kauplemisportfellis ja vastaspoole krediidiriski. Kui investeerimisühing teatava tegevusega ei tegele, on asjaomase K-teguri summa null. (23)RtC kohased K-tegurid on lähendid, mis hõlmavad investeerimisühingu tegevusvaldkondi, kust kliendid võivad saada probleemide korral kahju. K-AUM kajastab klientidele kahju tekitamise riski, mis tuleneb klientide portfellide ebaõigest kaalutusõigusepõhisest valitsemisest või korralduste halvast täimisest, ning annab kindluse ja toob klientidele kasu, tagades pideva portfelli valitsemise ja nõustamise teenuse jätkumise. K-ASA kajastab kliendi varade hoidmise ja haldamisega seotud riske ning tagab, et investeerimisühingul on selliste varadega proportsionaalsel hulgal kapitali, olenemata sellest, kas neid varasid hoitakse oma bilansis või eraldi muudel kontodel. K-CMH kajastab võimalikku kahju tekitamise riski seoses investeerimisühingu hoitava klientide rahaga, olenemata sellest, kas seda hoitakse oma bilansis või eraldi muudel kontodel. K-COH kajastab klientide võimalikku riski, kui ühing täidab korraldusi (kliendi, mitte ühingu enda nimel) näiteks ainult klientide korralduste täitmise teenuste osana või kui ühing on kliendi korralduste ahela osa. (24)RtMi K-tegur oma arvel kauplevate investeerimisühingute puhul põhineb finantsinstrumendi-, valuuta- ja kaubapositsioonide tururiski käsitlevatel eeskirjadel, mis on sätestatud muudetud määruses (EL) nr 575/2013. See võimaldab investeerimisühingutel kohaldada kas määruse (EL) nr 575/2013 kohast standardmeetodit (või muudetud määruse (EL) nr 575/2013 kohast lihtsustatud standardmeetodit), kui nende varade maht on alla 300 miljoni euro, või muudetud määruse (EL) nr 575/2013 kohast läbivaadatud standardmeetodit või sisemudeleid. Kahel viimati nimetatud juhul võib tulenevat kapitalinõuet vähendada 65 %, muutes sellega alaliseks muudetud määrusega (EL) nr 575/2013 ette nähtud võimaluse kohaldada seda ajutiselt kolme aasta jooksul, et võtta arvesse investeerimisühingute üldiselt väiksemat olulisust usaldatavusnõuete seisukohast. Samas peaks selliste kauplevate investeerimisühingute kapitalinõue, kelle tehinguid kliiritakse keskselt, võrduma tema kliirivatele liikmetele antud tagatistega ja selle peaks heaks kiitma pädev asutus. (25)Oma arvel kauplevate investeerimisühingute puhul on RtFi kohaste K-TCD ja K-CONi K-tegurite puhul tegemist vastavalt kapitalinõuete määruse kohaste vastaspooleriski ja riskide kontsentreerumise eeskirjade lihtsustatud kohaldamisega. K-TCD kajastab investeerimisühingu riski seoses sellega, et börsiväliste tuletistehingute, repotehingute, väärtpaberite ja kaupade laenuks andmise või võtmise tehingute, pika arveldustähtajaga tehingute ja võimenduslaenu tehingute vastaspooled ei suuda täita oma kohustusi, korrutades riskipositsioonide väärtuse (võttes aluseks asenduskulu ja potentsiaalse tuleviku riskipositsiooni lisakapitalinõude) määruse (EL) nr 575/2013 kohaste riskiteguritega ning võttes arvesse tegeliku tasaarvestuse ja tagatise vahetamise leevendavat mõju. K-CON kajastab kontsentratsiooniriski seoses üksikute või väga seotud erasektori vastaspooltega, kelle suhtes on investeerimisühingul riskipositsioon, mis ületab 25 % tema regulatiivsest kapitalist või muud krediidiasutuste või muude investeerimisühingute suhtes kohaldatavat spetsiifilist künnist, kehtestades kõnealuseid piiranguid ületavate riskipositsioonide suhtes kooskõlas määrusega (EL) nr 575/2013 lisakapitalinõude. K-DTF kajastab investeerimisühingu operatsiooniriski seoses oma arvel või klientide jaoks enda nimel ühe päeva jooksul tehtavate tehingute suure mahuga, võttes aluseks päevaste tehingute tingliku väärtuse, kusjuures see risk võib tuleneda ebapiisavatest või mittetoimivatest sisemistest protsessidest, töötajatest ja süsteemidest või välistest sündmustest. (26)Kõik investeerimisühingud peaksid jälgima ja kontrollima oma kontsentratsiooniriski, muu hulgas seoses oma klientidega. Pädevatele asutustele peaksid oma kontsentratsiooniriski kohta esitama teabe siiski üksnes need investeerimisühingud, kelle suhtes kohaldatakse K-tegurite kohast miinimumkapitalinõuet. Investeerimisühingute puhul, kes on spetsialiseerunud kaubatuletisinstrumentidele või lubatud heitkoguse väärtpaberitele või nende tuletisinstrumentidele ja kellel on suured kontsentreeritud riskipositsioonid finantssektoriväliste gruppide suhtes, kuhu nad kuuluvad, võib kontsentratsiooniriski piiranguid ületada ilma täiendavat K-CONi kohast kapitalinõuet täitmata, kui neid instrumente ja riskipositsioone kasutatakse grupiülese likviidsuse või riskijuhtimise eesmärgil. (27)Kõigil investeerimisühingutel peaks olema sisekord likviidsusnõuete jälgimiseks ja haldamiseks. Kõnealune kord peaks aitama tagada, et nad suudavad kogu aeg korrakohaselt toimida, ilma et oleks vaja panna likviidsust kõrvale spetsiaalselt stressiperioodiks. Selleks peaks kõigil investeerimisühingutel olema vähemalt üks kolmandik püsivate üldkulude nõudest kogu aeg täidetud likviidsete varadega. Kõnealused likviidsed varad peaksid olema kõrge kvaliteediga ja kooskõlas komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2015/61 (likviidsuskattekordaja kohta) loetletud varadega, võttes arvesse kõnealuse delegeeritud määruse kohaselt selliste varade suhtes kohaldatavaid väärtuskärpeid. Selleks et võtta arvesse investeerimisühingute ja krediidiasutuste likviidsusprofiilide erinevust, tuleks asjakohaste likviidsete varade loetelu täiendada investeerimisühingu koormamata oma rahaliste vahenditega (mis ei tohi hõlmata klientide raha). Väikesed ja mitteseotud investeerimisühingud võivad likviidsete varade hulka täiendavalt arvata nõuded ostjate vastu ning 30 päeva jooksul saadavad teenus- või komisjonitasud, tingimusel et need ei ületa ühte kolmandikku miinimumlikviidsusnõudest, et neid ei võeta arvesse pädeva asutuse kehtestatud mis tahes täiendavas likviidsusnõudes ja et nende suhtes kohaldatakse väärtuskärbet 50 %. Erandjuhtudel peaks investeerimisühingul olema lubatud langeda allapoole nõutud künnist, et realiseerida oma likviidseid varasid likviidsusnõude täitmise eesmärgil, tingimusel et nad teavitavad viivitamata pädevat asutust. Kõik klientidele antavad finantstagatised, mis võivad nende realiseerimise korral põhjustada suurema likviidsusvajaduse, peaksid vähendama likviidsete varade summat vähemalt mahus, mis vastab 1,6 %-le selliste tagatiste koguväärtusest. (28)Seoses uue usaldatavusnõuete täitmise korraga tuleks välja töötada asjakohane proportsionaalne nõutava aruandluse raamistik, mida tuleks hoolikalt kohandada investeerimisühingute äritegevusega ja usaldatavusraamistiku nõuetega. Investeerimisühingute aruandlusnõuded peaksid hõlmama nende omavahendite taset ja koosseisu, kapitalinõudeid, kapitalinõuete arvutamise alust, tegevusprofiili ja suurust sõltuvalt investeerimisühingute väikesteks ja mitteseotuteks liigitamise parameetritest, likviidsusnõudeid ja kontsentratsiooniriski käsitlevate sätete täitmist. Euroopa Pangandusjärelevalvele (EBA) tuleks teha ülesandeks koostada rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, milles täpsustatakse sellise nõutava aruandluse üksikasjalikud vormid ja korraldus, kusjuures need standardid peaksid olema proportsionaalsed eri investeerimisühingute suuruse ja keerukusega ning võtma eelkõige arvesse, kas investeerimisühinguid peetakse väikeseks ja mitteseotuks. (29)Investorite ja turgude jaoks läbipaistvuse tagamiseks peaksid investeerimisühingud, mida ei peeta väikeseks ja mitteseotuks, avalikustama oma kapitalitaseme, kapitalinõuded, juhtimiskorralduse ning tasustamispoliitika ja -tavad. Suure sissetulekuga isikute tasustamise läbipaistvus vastab üldisele huvile edendada kindlaid ja stabiilseid finantsturge, kuna neil isikutel on oluline roll investeerimisühingute äritegevuse suunamisel ja pikaajalise tulemuslikkuse kujundamisel. Konfidentsiaalsuse kaalutlustel tuleks suure sissetulekuga isikute tasustamise kohta avalikustada koondteave. Väikeste ja mitteseotud ühingute suhtes tuleks avalikustamisnõudeid kohaldada ainult juhul, kui nad emiteerivad täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluvaid instrumente, et nendesse instrumentidesse investeerijate jaoks oleks tagatud läbipaistvus. (30)Selleks et hõlbustada investeerimisühingutel sujuvat üleminekut määruse (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL kohastelt nõuetelt käesoleva määruse ja direktiivi (EL) ----/--[investeerimisühinguid käsitlev direktiiv] nõuetele, on asjakohane näha ette asjakohased üleminekumeetmed. Viie aasta jooksul alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast peaks investeerimisühingutel, kelle puhul oleksid käesoleva määruse kohased kapitalinõuded üle kahe korra suuremad kui määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohased kapitalinõuded, olema võimalik sellise võimaliku suurenemise mõju leevendada, kohaldades piirangut, mille kohaselt võivad nende kapitalinõuded olla maksimaalselt kuni kaks korda suuremad kui määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohased asjaomased kapitalinõuded. Selleks et uued investeerimisühingud ei sattuks võrreldes olemasolevate ühingutega ebasoodsamasse olukorda, peaks investeerimisühingutel, kelle suhtes ei ole kunagi kohaldatud määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohaseid kapitalinõudeid, olema võimalik kohaldada viie aasta jooksul alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast piirangut, mille kohaselt võivad nende käesoleva määruse kohased kapitalinõuded olla maksimaalselt kuni kaks korda suuremad kui nende püsivate üldkulude nõue. Samamoodi peaks investeerimisühingutel, kelle suhtes kohaldati üksnes määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohast algkapitali nõuet ja kelle puhul oleksid käesoleva määruse kohased kapitalinõuded üle kahe korra suuremad kui määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohased kapitalinõuded, olema võimalik kohaldada viie aasta jooksul alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast piirangut, mille kohaselt võivad nende käesoleva määrus kohased kapitalinõuded olla maksimaalselt kuni kaks korda suuremad kui nende määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL kohane algkapitali nõue. Kõnealuseid üleminekumeetmeid peaks olema vajaduse korral võimalik kohaldada ka määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 498 osutatud investeerimisühingute puhul, kes on kõnealuse artikli kohaselt vabastatud kõnealuse määruse kohaste omavahendite nõuete täitmisest, samas kui kõnealuste investeerimisühingute algkapitali nõuded sõltuvad nende pakutavatest investeerimisteenustest ja tegevusest. Viie aasta jooksul alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast tuleks nende suhtes käesoleva määruse üleminekusätete kohaselt kohaldatavate kapitalinõuete arvutamisel võtta arvesse kõnealuseid kohaldatavaid tasemeid. Viie aasta jooksul alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast või kuni selliste muudatuste kohaldamise alguskuupäevani, mis tehakse määrusesse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL seoses tururiski kapitalinõuetega vastavalt komisjoni ettepaneku kohase määruse (millega muudetakse määrust (EL) nr 575/2013) artikli 1 punktile 84, olenevalt sellest, kumb on varasem, peaks investeerimisühing, kelle suhtes kohaldatakse käesoleva määruse vastavaid sätteid, jätkuvalt arvutama kauplemisportfelli kapitalinõuet vastavalt määrusele (EL) nr 575/2013. (31)Olulisi hulgituru- ja investeerimispangandusteenuseid osutavatel suurimatel investeerimisühingutel (mis kauplevad oma arvel finantsinstrumentidega või tagavad finantsinstrumentide emissiooni või korraldavad finantsinstrumentide pakkumisi siduva kohustuse alusel) on ärimudelid ja riskiprofiilid, mis sarnanevad oluliste krediidiasutuste omadega. Oma tegevusest tulenevalt on ühingutel krediidirisk, peamiselt vastaspoole krediidiriski kujul, ja tururisk seoses oma arvel võetavate positsioonidega, mis on klientidega seotud või mitte. Seetõttu kujutavad nad oma suuruse ja süsteemse olulisuse tõttu riski finantsstabiilsusele.

(32)Nende suurte ühingute tõhus usaldatavusjärelevalve on liikmesriikide pädevate asutuste jaoks keeruline. Kuigi suurimad investeerimisühingud osutavad märkimisväärses ulatuses piiriüleseid investeerimispangandusteenuseid, teevad nende kui investeerimisühingute üle usaldatavusjärelevalvet direktiivi 2004/39/EL kohaselt määratud asutused, kes võivad erineda direktiivi 2013/36/EL kohaselt määratud pädevatest asutustest, mis võib kaasa tuua ebavõrdsed tingimused määruse (EL) nr 575/2013 / direktiivi 2013/36/EL sätete kohaldamisel liidus. See takistab järelevalveasutustel usaldatavusolukorrast üldise ülevaate saamist, mis on suurte rahvusvaheliste investeerimisühingutega seotud riskide tõhusaks maandamiseks väga oluline. See võib vähendada usaldatavusjärelevalve tõhusust ja moonutada konkurentsi liidus. Suurimatele investeerimisühingutele tuleks seetõttu anda krediidiasutuse staatus, et luua sünergia järelevalve tegemisest võrdlusrühma piiriülese tegevuse üle hulgimüügiturul, edendades võrdseid võimalusi ja võimaldades teha gruppide üle järjekindlat järelevalvet. (33)Kuna kõnealused investeerimisühingud muutuvad krediidiasutusteks, peaksid nad jätkuvalt kohaldama määrust (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL ning nende üle peaksid tegema järelevalvet krediidiasutuste järelevalve eest vastutavad pädevad asutused, sealhulgas Euroopa Keskpank ühtse järelevalvemehhanismi raames. See tagaks, et krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet tehtaks ühtsel ja tõhusal viisil ning et finantsteenuste ühtset reeglistikku kohaldatakse kõigi krediidiasutuste suhtes nende süsteemset olulisust silmas pidades samal viisil. Selleks et vältida õiguslikku arbitraaži ja vähendada nõuete täitmisest kõrvalehoidumise riski, peaksid pädevad asutused püüdma vältida olukordi, kus potentsiaalselt süsteemselt olulised grupid struktureerivad oma tegevuse nii, et ei ületata artikli 4 lõike 1 punkti 1 alapunktis b sätestatud künniseid ja hoitakse kõrvale kohustusest taotleda krediidiasutuse tegevusluba vastavalt direktiivi 2013/36/EL artiklile 8a. (34)Krediidiasutuste konsolideeritud järelevalve eesmärk on muu hulgas tagada finantssüsteemi stabiilsus ning selleks, et selline järelevalve oleks tõhus, tuleks seda kohaldada kõigi gruppide suhtes, sealhulgas gruppide suhtes, kelle emaettevõtja ei ole krediidiasutus ega investeerimisühing. Seepärast peaksid pädevad asutused kõigi krediidiasutuste (sealhulgas need, kellel varem oli investeerimisühingu staatus) suhtes kohaldama individuaalset ja emaettevõtja konsolideeritud järelevalvet vastavalt direktiivi 2013/36/EL VII jaotise 3. peatüki I jaole. (35)Määrusega (EL) nr 600/2014 on kehtestatud liidus ühtne kord siseturule juurdepääsu andmiseks kolmandate riikide investeerimisühingutele, kes pakuvad investeerimisteenuseid või muid tegevusi liidus asutatud kõlblikele vastaspoolte ja kutselistele klientidele. Siseturule juurdepääsu saamiseks on vaja, et komisjon võtaks vastu samaväärsusotsuse ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) registreeriks kolmanda riigi investeerimisühingu. On oluline, et samaväärsust hinnataks asjakohase kohaldatava liidu õiguse alusel ja et oleksid olemas tõhusad vahendid, millega jälgida, kas samaväärseks tunnustamise tingimused on täidetud. Seepärast tuleks ette näha, et registreeritud kolmanda riigi investeerimisühingud peavad igal aastal esitama ESMA-le teabe nende poolt liidus osutatavate teenuste ja teostatavate tegevuste mahu ja ulatuse kohta. Samuti tuleks tõhustada järelevalvealast koostööd seoses samaväärsustingimuste jälgimise, jõustamise ja täitmisega. (36)Selleks et tagada liidus investorite kaitse ning finantsturgude usaldusväärsus ja stabiilsus, peaks komisjon samaväärsusotsuste vastuvõtmisel võtma arvesse võimalikke riske, mis tulenevad teenustest ja tegevustest, mida kõnealuse kolmanda riigi investeerimisühingud võivad kõnealuse otsuse vastuvõtmise järel liidus osutada ja teostada. Arvesse tuleks võtta nende süsteemset olulisust selliste kriteeriumide alusel nagu asjaomase kolmanda riigi investeerimisühingute teenuste ja tegevuste tõenäoline maht ja ulatus. Samal eesmärgil võib komisjon arvesse võtta seda, kas kolmas riik on liidu asjaomase poliitika alusel määratletud kui maksustamise seisukohast koostööd mittetegev jurisdiktsioon või direktiivi (EL) 2015/849 artikli 9 lõike 2 kohaselt kui suure riskiga kolmas riik. (37)Kuna käesoleva määruse eesmärki, milleks on tulemusliku ja proportsionaalse usaldatavusraamistiku loomine tagamaks, et liidus tegevusloa saanud investeerimisühingutel on tugev finantsbaas ja et neid juhitakse nõuetekohaselt, muu hulgas asjakohasel juhul nende klientide parimates huvides, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga saab seda selle ulatuse ja toime tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (38)EBA on andnud koostöös ESMAga välja aruande, mis põhineb põhjalikul taustauuringul, andmete kogumisel ja konsultatsioonil, milles käsitleti kõigile süsteemselt mitteolulistele investeerimisühingutele mõeldud spetsiifilist usaldatavusnõuete täitmise korda, mis on läbivaadatud investeerimisühingute usaldatavusraamistiku alus. (39)Käesoleva määruse ühtse kohaldamise tagamiseks peaks EBA välja töötama tehnilised standardid, millega täpsustatakse püsivate üldkulude arvutamist, selliste kapitalinõuete arvutamist, mis võrduvad kliirivatele liikmetele antud alustamise tagatisega, ja kehtestatakse käesoleva määruse kohase teabe avalikustamise ja nõutava aruandluse vormid. (40)Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaoline kohaldamine ja võtta arvesse suundumusi finantsturgudel, tuleks komisjonile anda volitus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte, millega veelgi täpsustatakse käesoleva määruse kohaseid määratlusi ja tehakse tehnilisi kohandusi käesoleva määruse kohaste kapitalinõuete vähem olulistes elementides. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, muu hulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid toimuksid kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on süstemaatiliselt juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus valmistatakse delegeeritud õigusakte ette. (41)Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühtsed tingimused ja eelkõige seoses teabe avalikustamist ja aruandlusvorme käsitlevate EBA rakenduslike tehniliste standardite eelnõu vastuvõtmisega, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. (42)Õiguskindluse tagamiseks ning kehtiva, nii krediidiasutuste kui ka investeerimisühingute suhtes kohaldatava usaldatavusraamistiku ja käesoleva määruse kattumise vältimiseks, muudetakse määrust (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL, et jätta investeerimisühingud nende kohaldamisalast välja. Pangagruppi kuuluvate investeerimisühingute suhtes tuleks aga ka edaspidi kohaldada määruse (EL) nr 575/2013 ja direktiivi 2013/36/EL sätteid pangagruppide kohta, nagu sätted direktiivi 2013/36/EL [artiklis 21b] osutatud vahepealse ELis tegutseva emaettevõtja kohta, ning norme määruse (EL) nr 575/2013 I osa II jaotise 2. peatükis sätestatud usaldatavusnõuetekohase konsolideerimise kohta, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I OSA

ÜLDSÄTTED I JAOTIS REGULEERIMISESE, KOHALDAMISALA JA MÕISTED Artikkel 1 Reguleerimisese ja kohaldamisala

Käesolevas määruses sätestatakse ühtsed usaldatavusnõuded, mida kohaldatakse investeerimisühingute suhtes, kellele on antud tegevusluba ja kelle üle tehakse järelevalvet direktiivi 2014/65/EL kohaselt ning kelle üle tehakse usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet direktiivi (EL) ----/--[investeerimisühinguid käsitlev direktiiv] kohaselt seoses järgmisega:

(a)kapitalinõuded seoses investeerimisühingule tekitatava riski, kliendile tekitatava riski ja turule tekitatava riski kvantitatiivselt mõõdetavate, ühtsete ja standarditud elementidega; (b)kontsentratsiooniriski piiravad nõuded; (c)likviidsusnõuded seoses likviidsusriski kvantitatiivselt mõõdetavate, ühtsete ja standarditud elementidega; (d)punktidega a, b ja c seotud aruandlusnõuded; (e)avalikustamisnõuded. Artikkel 2 Järelevalvevolitused Selleks et tagada vastavus käesolevale määrusele, on pädevatel asutustel direktiivis (EL) ----/--[investeerimisühinguid käsitlev direktiiv] sätestatud volitused ja nad järgivad kõnealuses direktiivis sätestatud menetlusi. Artikkel 3

Rangemate nõuete kohaldamine investeerimisühingute poolt Käesoleva määrusega ei takistata investeerimisühingutel hoidmast suuremaid omavahendeid ja nende komponente või kohaldamast rangemaid meetmeid, kui on ette nähtud käesoleva määrusega. Artikkel 4

Mõisted 1.Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„abiettevõtja“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 18 määratletud abiettevõtja; (2)„klient“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 9 määratletud klient; (3)„kaubadiiler“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 145 määratletud kaubadiiler; (4)„kaubatuletisinstrument“ – määruse (EL) nr 600/2014 artikli 2 lõike 1 punktis 30 määratletud kaubatuletisinstrument; (5)„pädev asutus“ – direktiivi (EL) ----/--[investeerimisühinguid käsitlev direktiiv] artikli 3 punktis 5 määratletud pädev asutus;

(6)„krediidiasutus“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 1 määratletud krediidiasutus; (7)„päevane kauplemismaht“ – kauplemisportfelli raames tehtud tehingute väärtus, kui investeerimisühing kaupleb oma arvel kas iseenda või kliendi nimel; (8)„kauplemine oma arvel“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 6 määratletud kauplemine oma arvel; (9)„tuletisinstrument“ – määruse (EL) nr 600/2014 artikli 2 lõike 1 punktis 29 määratletud tuletisinstrument; (10)„K-tegurite kohaselt konsolideeritud olukord“ – olukord, mis tuleneb käesoleva määruse nõuete kohaldamisest vastavalt K-teguritele investeerimisühingu suhtes nii, nagu kõnealune investeerimisühing moodustaks samasse gruppi kuuluva ühe või mitme muu üksusega üheainsa investeerimisühingu; (11)„korralduste täitmine kliendi nimel“ – korralduste täitmine kliendi nimel, nagu on määratletud direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 5; (12)„riskipositsioon“ tähendab järgmist: (a)kontsentratsiooniriski piirangute puhul mis tahes vara või bilansiväline kirje, mis kuulub kauplemisportfelli ja mille suhtes ei tehta sõnaselgelt erandit artikli 40 alusel; (b)kontsentratsiooniriski aruandluse puhul mis tahes vara või bilansiväline kirje; (13)„finantseerimisasutus“ – ettevõtja, kes ei ole krediidiasutus ega investeerimisühing ning kelle põhitegevuseks on osaluste omandamine või tegelemine ühe või mitme direktiivi 2013/36/EL I lisa punktides 2–12 ja punktis 15 loetletud tegevusega, sealhulgas finantsvaldusettevõtjad, segafinantsvaldusettevõtjad, investeerimisvaldusettevõtjad, makseasutused Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta direktiivi 2007/64/EÜ (makseteenuste kohta siseturul) tähenduses ja varahaldusettevõtjad, kuid mitte kindlustusvaldusettevõtjad ega segakindlustusvaldusettevõtjad, nagu need on määratletud direktiivi 2009/138/EL artikli 212 lõike 1 punktis g; (14)„finantsinstrument“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 50 määratletud finantsinstrument; (15)„finantsvaldusettevõtja“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 20 määratletud finantsvaldusettevõtja; (16)„finantssektori ettevõtja“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 27 määratletud finantssektori ettevõtja; (17)„algkapital“ – direktiivi (EL) ----/--[investeerimisühinguid käsitlev direktiiv] artikli 3 punktis 17 määratletud algkapital; (18)„omavahel seotud klientide rühm“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 39 määratletud omavahel seotud klientide rühm; (19)„investeerimisnõustamine“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 4 määratletud investeerimisnõustamine; (20)„investeerimisühing“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 1 määratletud investeerimisühing; (21)„investeerimisvaldusettevõtja“ – finantseerimisasutus, kelle tütarettevõtjad on eranditult või peamiselt investeerimisühingud või finantseerimisasutused, millest vähemalt üks on investeerimisühing, ja kes ei ole määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 20 määratletud finantsvaldusettevõtja; (22)„investeerimisteenused ja -tegevus“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 2 määratletud investeerimisteenused ja -tegevus; (23)„investeerimisühingugrupp“ – ettevõtjate grupp, kuhu ei kuulu krediidiasutusi ning mille puhul emaettevõtja on investeerimisühing, investeerimisvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja ja kuhu võivad kuuluda muud finantseerimisasutused ja investeerimisühingu omanduses olevad seotud vahendajad. Investeerimisühingugrupp võib koosneda emaettevõtjast ja selle tütarettevõtjatest või ettevõtjatest, kes vastavad direktiivi 2013/34/EL artikli 22 tingimustele;

(24)„K-tegurid“ – III osa II jaotises sätestatud kapitalinõuded riskide puhul, mis kaasnevad investeerimisühingu tegevusega klientidele, turgudele ja talle iseendale; (25)„K-AUM“ ehk „K-tegur seoses valitsetavate varadega“ – kapitalinõue seoses selliste varade väärtusega, mida investeerimisühing valitseb oma klientide nimel nii kaalutlusõigusel põhineva väärtpaberiportfelli valitsemise kui ka kaalutlusõigusevälise korralduse alusel, mis kujutab endast investeerimisnõustamist, samuti seoses teisele ettevõtjale delegeeritud varade väärtusega, välja arvatud varad, mille teine ettevõtja on delegeerinud investeerimisühingule; (26)„K-CMH“ ehk „K-tegur seoses hoitava klientide rahaga“ – kapitalinõue seoses klientide rahaga, mida investeerimisühing hoiab või kontrollib, sõltumata ühestki õiguslikust korraldusest seoses varade eraldamisega ja raamatupidamiskorrast, mida kohaldatakse investeerimisühingu hoitava klientide raha suhtes; (27)„K-ASA“ ehk „K-tegur seoses hoitavate ja hallatavate varadega“ – kapitalinõue seoses selliste varade väärtusega, mida investeerimisühing hoiab või haldab oma klientide jaoks, sealhulgas teisele ettevõtjale delegeeritud varad ja varad, mille teine ettevõtja on delegeerinud investeerimisühingule, sõltumata sellest, kas varasid kajastatakse investeerimisühingu enda bilansis või eraldatult muudel kontodel; (28)„K-COH“ ehk „K-tegur seoses käideldavate kliendi korraldustega“ – kapitalinõue seoses selliste korralduste väärtusega, mida investeerimisühing klientide jaoks käitleb, sealhulgas klientide korralduste vastuvõtmise ja edastamise kaudu ning klientide nimel nende korralduste täitmise kaudu; (29)„K-CON“ ehk „K-tegur seoses kontsentratsiooniriskiga“ – kapitalinõue seoses investeerimisühingu kauplemisportfelli kuuluvate kliendi või omavahel seotud klientide rühma suhtes olevate riskipositsioonidega, mille väärtus ületab artikli 36 lõikes 1 sätestatud ülempiire; (30)„K-CMG“ ehk „K-tegur seoses kliirivale liikmele antud tagatisega“ – kapitalinõue, mis võrdub kliirivale liikmele antud alustamise tagatise summaga, kui oma arvel kaupleva investeerimisühingu tehingute täitmise ja arveldamise eest vastutab üldine kliiriv liige; (31)„K-DTF“ ehk „K-tegur seoses päevase kauplemismahuga“ – kapitalinõue seoses selliste tehingute päevase väärtusega, mida investeerimisühing teeb omal arvel kaubeldes või enda nimel klientide korraldusi täites; (32)„K-NPR“ ehk „K-tegur seoses netopositsiooniriskiga“ – kapitalinõue seoses investeerimisühingu kauplemisportfellis kajastatud tehingute väärtusega; (33)„K-TCD“ ehk „K-tegur seoses tehingu vastaspoole makseviivituse riskiga“ – kapitalinõue seoses investeerimisühingu kauplemisportfelli kuuluvate riskipositsioonidega, mis on seotud artiklis 25 osutatud instrumentide ja tehingutega, millega kaasneb tehingu vastaspoole makseviivituse risk; (34)„pika arveldustähtajaga tehingud“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 272 punktis 2 määratletud pika arveldustähtajaga tehingud; (35)„võimenduslaenu tehingud“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 272 punktis 3 määratletud võimenduslaenu tehingud; (36)„juhtorgan“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 36 määratletud juhtorgan; (37)„emaettevõtja“ – emaettevõtja direktiivi 2013/34/EL artikli 2 punkti 9 ja artikli 22 tähenduses; (38)„osalus“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 35 määratletud osalus; (39)„kasum“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 121 määratletud kasum; (40)„nõuetele vastav keskne vastaspool“ – nõuetele vastav keskne vastaspool, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 88; (41)„väärtpaberiportfelli valitsemine“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 8 määratletud väärtpaberiportfelli valitsemine; (42)„regulatiivne kapital“ – artiklis 11 kindlaks määratud kapitalinõue; (43)„repotehing“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 83 määratletud repotehing;

(44)„tütarettevõtja“ – tütarettevõtja direktiivi 2013/34/EL artikli 2 punkti 10 ja artikli 22 tähenduses, sealhulgas kõrgeima tasandi emaettevõtja tütarettevõtja tütarettevõtja; (45)„seotud vahendaja“ – direktiivi 2014/65/EL artikli 4 lõike 1 punktis 29 määratletud seotud vahendaja; (46)„kogubrutotulu“ – investeerimisühingu aastane tegevustulu seoses tema investeerimisteenuste ja tegevusega, mida tal on lubatud osutada ja teostada, sealhulgas tulu saadaolevatest intressidest, aktsiatelt ja muudelt muutuvtuluga või fikseeritud tulumääraga väärtpaberitelt, saadaolevatest komisjoni- ja teenustasudest ning kasum või kahjum, mida investeerimisühing saab kaubeldavatelt varadelt, õiglases väärtuses hoitavatelt varadelt ja riskimaandamisest, kuid välja arvatud tulu, mis ei ole seotud investeerimisteenustega ja teostatud tegevustega; (47)„kauplemisriski positsioon“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 91 määratletud kauplemisriski positsioon; (48)„kauplemisportfell“ – määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 86 määratletud kauplemisportfell; (49)„liidus emaettevõtjana tegutsev investeerimisühing“ – liikmesriigis tegutsev investeerimisühing, mis ei ole mis tahes liikmesriigis tegevusloa saanud investeerimisühingu või mis tahes liikmesriigis asutatud investeerimisvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja tütarettevõtja; (50)„liidus emaettevõtjana tegutsev investeerimisvaldusettevõtja“ – liikmesriigis tegutsev investeerimisvaldusettevõtja, mis ei ole mis tahes liikmesriigis tegevusloa saanud investeerimisühingu või mis tahes liikmesriigis tegutseva teise investeerimisvaldusettevõtja tütarettevõtja; (51)„liidus emaettevõtjana tegutsev segafinantsvaldusettevõtja“ – investeerimisühingugrupi emaettevõtja, mis on direktiivi 2002/87/EÜ artikli 2 punktis 15 määratletud segafinantsvaldusettevõtja. 2.Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 54 vastu delegeeritud õigusakte eesmärgiga täpsustada: (a)lõikes 1 sätestatud mõisteid, et tagada käesoleva määruse ühtne kohaldamine; (b)lõikes 1 sätestatud mõisteid, et võtta käesoleva määruse kohaldamisel arvesse suundumusi finantsturgudel. II JAOTIS NÕUETE KOHALDAMISE TASAND 1. PEATÜKK Nõuete individuaalne kohaldamine Artikkel 5

Üldpõhimõte Investeerimisühing järgib II–VII osas sätestatud nõudeid individuaalselt. Artikkel 6

Erandid

1.Pädevad asutused võivad teha investeerimisühingule erandi artikli 5 kohaldamisest seoses II–IV, VI ja VII osaga, kui täidetud on kõik järgmised tingimused: (a)investeerimisühing on tütarettevõtja ja ta on hõlmatud krediidiasutuse, finantsvaldusettevõtja või segafinantsvaldusettevõtja konsolideeritud järelevalvega vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 I osa II jaotise 2. peatüki sätetele; (b)nii investeerimisühingu kui ka tema emaettevõtja tegevusloa annab ja nende üle teeb järelevalvet sama liikmesriik; (c)päevad asutused, kes vastutavad konsolideeritud järelevalve eest vastavalt määrusele (EL) nr 575/2013, on sellise erandiga nõus; (d)omavahendid on emaettevõtja ja investeerimisühingu vahel adekvaatselt jaotatud ning täidetud on kõik järgmised tingimused: i)investeerimisühing vastab artikli 12 lõikes 1 sätestatud tingimustele; ii)emaettevõtjal ei ole praegu ega prognooside kohaselt olulisi praktilisi ega õiguslikke takistusi kapitali kiireks ülekandmiseks või kohustuste tagasimaksmiseks; iii)pädeva asutuse eelneval heakskiidul kinnitab emaettevõtja, et ta tagab investeerimisühingu võetud kohustused või et investeerimisühinguga seonduvad riskid ei ole märkimisväärse tähtsusega; iv)emaettevõtja riskide hindamise, mõõtmise ja kontrollimise menetlused hõlmavad ka investeerimisühingut ja v)emaettevõtjale kuulub enam kui 50 % investeerimisühingu aktsiate või osadega seotud hääleõigustest või emaettevõtjal on õigus määrata ametisse või vabastada ametist enamik investeerimisühingu juhtorgani liikmetest. 2.Pädevad asutused võivad teha investeerimisühingutele erandi artikli 5 kohaldamisest seoses V osaga, kui täidetud on kõik järgmised tingimused: (a)investeerimisühing on hõlmatud konsolideeritud järelevalvega vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 I osa II jaotise 2. peatükile; (b)grupp on kehtestanud kesksed likviidsuse juhtimise funktsioonid ning (c)päevad asutused, kes vastutavad konsolideeritud järelevalve eest vastavalt määrusele (EL) nr 575/2013, on sellise erandiga nõus. 2. PEATÜKK Grupi kapitalitestiga seotud vastavusnõuete kohaldamine ja erandid Artikkel 7

Grupi kapitalitest 1.Liidus emaettevõtjana tegutseval investeerimisühingul, liidus emaettevõtjana tegutseval investeerimisvaldusettevõtjal ja liidus emaettevõtjana tegutseval segafinantsvaldusettevõtjal peab olema piisavalt omavahendeid, et katta vähemalt järgmiste summa:

(a)investeerimisühingugruppi kuuluvates investeerimisühingutes, finantseerimisasutustes, abiettevõtjates ja seotud vahendajates olevate määruse (EL) nr 575/2013 artikli 36 lõike 1 punktide h ja i, artikli 56 punktide c ja d ning artikli 66 punktide c ja d kohaste osaluste, allutatud nõuete ja instrumentide täieliku bilansilise väärtuse summa ning (b)investeerimisühingute, finantseerimisasutuste, abiettevõtjate ja seotud vahendajate ees võetud mis tahes tingimuslike kohustuste kogusumma. 2.Pädevad asutused võivad lubada liidus emaettevõtjana tegutseval investeerimisvaldusettevõtjal või liidus emaettevõtjana tegutseval segafinantsvaldusettevõtjal hoida väiksemas summas omavahendeid kui lõike 1 kohaselt arvutatud summa, tingimusel et kõnealune summa ei ole väiksem kui gruppi kuuluvatele investeerimisühingutele, finantseerimisasutustele, abiettevõtjatele ja seotud vahendajatele individuaalselt kehtestatud omavahendite nõuete ning kõnealuste ettevõtjate ees võetud tingimuslike kohustuste kogusumma summa. Kui lõikes 1 osutatud üksuste suhtes ei kohaldata ühtegi liidu ega riiklikku usaldatavusnõuetealast õigusakti, kohaldatakse lõike 1 kohaldamisel tinglikke omavahendite nõudeid. 3.Liidus emaettevõtjana tegutseval investeerimisühingul, liidus emaettevõtjana tegutseval investeerimisvaldusettevõtjal ja liidus emaettevõtjana tegutseval segafinantsvaldusettevõtjal on süsteemid, et jälgida ja kontrollida kõigi investeerimisühingugruppi kuuluvate investeerimisühingute, investeerimisvaldusettevõtjate, segafinantsvaldusettevõtjate, finantseerimisasutuste, abiettevõtjate ja seotud vahendajate kapitali- ja rahastamisallikaid. Artikkel 8

K-tegurite konsolideerimine Liidus emaettevõtjana tegutseva investeerimisühingu pädevad asutused või direktiivi (EL) ----/--[investeerimisühinguid käsitlev direktiiv] artikli 42 lõike 2 kohaselt kindlaks määratud pädevad asutused võivad nõuda, et liidus emaettevõtjana tegutsev investeerimisühing, liidus emaettevõtjana tegutsev investeerimisvaldusettevõtja või liidus emaettevõtjana tegutsev segafinantsvaldusettevõtja täidaks artiklis 15 sätestatud nõudeid K-tegurite konsolideeritud olukorra alusel, kui täidetud on üks järgmistest tingimustest: (a)grupist tervikuna tulenevad klientidele või turule märkimisväärsed olulised riskid , mida ei võeta täielikult arvesse gruppi kuuluvate investeerimisühingute suhtes individuaalselt kohaldatavate kapitalinõuete puhul, või (b)investeerimisühingugruppide puhul, kus on suurem omavaheline seotus riskijuhtimise seisukohast, võib nõuete individuaalse kohaldamisega investeerimisühingu suhtes kaasneda nende ühingute jaoks nõuete dubleerimine. II OSA

OMAVAHENDID Artikkel 9

Omavahendite nõuded 1.Investeerimisühingul peavad olema esimese taseme omavahendite ja teise taseme omavahendite summast koosnevad omavahendid, kusjuures: (a)vähemalt 56 % summast moodustavad esimese taseme põhiomavahendid vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 II osa I jaotise 2. peatükile; (b)kuni 44 % summast võivad moodustada täiendavad esimese taseme omavahendid vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 II osa I jaotise 3. peatükile; (c)kuni 25 % summast võivad moodustada teise taseme omavahendid vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 II osa I jaotise 4. peatükile. 2.Erandina lõikest 1 ei kohaldata omavahendite kindlaksmääramisel järgmist: (a)määruse (EL) nr 575/2013 artikli 48 kohased künnisega seotud erandid; (b)määruse (EL) nr 575/2013 artiklites 46, 60 ja 70 osutatud mahaarvamised;

(c)määruse (EL) nr 575/2013 artikli 54 lõike 1 punktis a osutatud käivitav sündmus. Selle asemel määrab käivitava sündmuse kindlaks investeerimisühing lõikes 1 osutatud täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluva instrumendi seisukohast; (d)määruse (EL) nr 575/2013 artikli 54 lõike 4 punktis a osutatud kogusumma. Allahinnatav või konverteeritav summa on lõikes 1 osutatud täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluva instrumendi täielik põhisumma. 3. Investeerimisühingud kohaldavad käesoleva määruse kohaselt omavahendite nõuete kindlaksmääramisel määruse (EL) nr 575/2013 II osa I jaotise 6. peatüki sätteid. Artikkel 10

Osalus väljaspool finantssektorit 1.Käesoleva osa kohaldamisel arvab investeerimisühing määruse (EL) nr 575/2013 artikli 26 kohaste esimese taseme põhiomavahendite kirjete kindlaksmääramisel maha summad, mis ületavad punktides a ja b sätestatud piirmäära: (a)finantssektorivälises ettevõtjas olev osalus, mis on suurem kui 15 % investeerimisühingu regulatiivsest kapitalist; (b)finantssektorivälistes ettevõtjates olevate osaluste kogusumma, mis on suurem kui 60 % investeerimisühingu regulatiivsest kapitalist. 2.Pädevad asutused võivad keelata investeerimisühingul omada lõikes 1 osutatud osalusi, mis on suuremad kui kõnealuses lõikes sätestatud protsent regulatiivsest kapitalist. Pädevad asutused avalikustavad kõnealuse õiguse kasutamist käitlevad otsused viivitamata. 3.Finantssektorivälistes ettevõtjates olevaid osalusi ei võeta arvesse lõike 1 kohases arvutuses, kui täidetud on m