(1)26. novembril 2015 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. 17.–18. märtsil 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu iga-aastase majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Lätit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse nõukogu soovituse kohta, milles käsitletakse euroala majanduspoliitikat. 18.–19. veebruaril 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu soovituse heaks ja see 8. märtsil 2016 võttis nõukogu selle vastu. Kuna Läti rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Läti tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise.

(4)Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23 on nähtud ette, et komisjon võib paluda liikmesriigil oma partnerlusleping ja vastavad programmid üle vaadata ning teha ettepanekuid nende muutmiseks, kui see on vajalik asjaomaste nõukogu soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon esitas kõnealuse sätte kasutamise täiendavad üksikasjad suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

(5)Oma 2016. aasta stabiilsusprogrammis taotles Läti 2017. aastaks täiendavat ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikust kohandamiskavast 0,5 % ulatuses SKPst, et võtta arvesse suuremaid struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele, eelkõige käimasolevat tervishoiusektori reformi, mis põhineb aastate 2014–2020 tervishoiustrateegial. Reformi üksikasjad on kokkuvõtlikult esitatud stabiilsusprogrammis. Selle eesmärk on suurendada 2020. aastaks tervishoiusektori avalikku rahastamist 4 %-ni SKPst, võrrelduna 2015. aasta 3 %-ga SKPst. Reformi täielik rakendamine suurendab eeldatavasti 2023. aastaks tööhõivet 0,6 % ja tõstab SKP taset 2,2 %, mis avaldab pikas perspektiivis positiivset mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Positiivne mõju majanduskasvule ja riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele on hinnangu kohaselt usutav. Praegu võib Lätit pidada 2017. aastaks taotletud ajutise kõrvalekaldumise tingimustele vastavaks, juhul kui ta rakendab kokkulepitud reformid piisavas ulatuses. Selle üle toimub Euroopa poolaasta raames järelevalve. Lubatud ajutise kõrvalekalde suurus sõltub siiski sellest, kas järgitakse minimaalset sihttaset (s.t struktuurset eelarvepuudujääki 1,7 % SKPst). Selle tulemusena ilmneb komisjoni 2016. aasta kevadprognoosist, et 2017. aastal on ruumi täiendava ajutise kõrvalekalde jaoks 0,1 % ulatuses SKPst.

(6)Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus järk-järgult parandada valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni, et see jõuaks 2019. aastal 0,5 %-ni SKPst. Kavandatavas keskpika perioodi eelarve-eesmärgi – struktuurse eelarvepuudujäägi 1 % SKPst – saavutamiseks vajalikus kohandamiskavas on arvestatud taotletud kõrvalekaldeid, mis on 2017. ja 2018. aastal seotud süsteemse pensionireformiga ning aastatel 2017–2019 tervishoiusektori ulatuslikuma struktuurireformiga. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2016. aastal jõudma 40 %-ni SKPst, kuid langema 2018. aastal 38 %-ni. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on usutav, kuid kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Toetudes komisjoni 2016. aasta kevadprognoosile, osutab üldhinnang mõningase kõrvalekalde riskile 2016. aastal, ja kui poliitikat ei muudeta, siis ka 2016. ja 2017. aasta kokkuvõttes. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Läti peaks üldiselt täitma stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded, kuid siiski tuleb tal nõuete täitmiseks 2016. aastal võtta täiendavaid meetmeid.

(7)Tööjõu pakkumist piirab tööealise elanikkonna vähenemine ja kulupõhist konkurentsivõimet ohustab tootlikkuse suurenemisest kiirem palgakasv. Seetõttu tuleb võtta meetmeid tööalase konkurentsivõime suurendamiseks ja inimkapitali parandamiseks.

(8)Läti vaesusriski ja sotsiaalse tõrjutuse määr on üks ELi kõrgemaid. Tehakse ettevalmistusi miinimumsissetuleku määra kehtestamiseks, kuid selle rakendamine ei ole kindel ja kuna see nõuab eelarvest suuri kulusid, jääb selle kohaldamise mõju tagasihoidlikuks. Sotsiaalabi piisavus ei ole alates 2009. aastast paranenud, mille tõttu ei ole vaesus tegelikult vähenenud. Miinimumsissetuleku määra reformiga soovitakse vähendada sotsiaalabi killustatust ja stimuleerida tööleasumist.

(9)Aktiveerimismeetmete hõlmavus on endiselt madal, eriti pikaajaliste töötute puhul. See raskendab tööturule tagasipöördumist, võttes arvesse, et ka tervisenäitajad on halvad ja sotsiaalteenused ebapiisavad. Tööhõivet võimaldaks suurendada aktiveerimismeetmete laialdasem rakendamine.

(10)Tervishoiu kasina avaliku sektori poolse rahastamise, tervishoiusüsteemi struktuursete puuduste, omast taskust suurte summade maksmise vajaduse ja kesise kulutasuvuse tõttu jäävad suure osa elanikkonna tervishoiuvajadused rahuldamata. Esmatähtsaks peetakse kriitilisi juhtumeid ning piiratud rahastamise tõttu on võimalused pakkuda üldisi tervishoiuteenuseid tagasihoidlikud.

(11)Läti on teinud edusamme kõrgharidussüsteemi reformimisel. Eelkõige on loodud stiimulid parandada kvaliteeti ning rajatud sõltumatu akrediteerimissüsteem. Parandada tuleb aga kutseharidust ja -koolitust, eelkõige reformides õppekavu ja luues regulatiivse raamistiku õpipoisiõppe tüüpi kavadele, et parandada nende kvaliteeti ja kättesaadavust. Kutseharidusseaduse kohaselt võivad õpipoisiõppe tüüpi kavade arengule kaasa aidata ka sotsiaalpartnerid.

(12)Investeerimist on pidurdanud innovatsiooniprobleemid, puudulik ettevõtluskeskkond ja tööjõu kahanemine. Vähene innovatsioon ja killustatud teadusbaas takistavad kõrgema lisandväärtusega ja teadmistepõhiste valdkondade kiiret ja tõhusat laienemist Lätis. Investeerimist pidurdavad ka investorite vähene kaitse maksejõuetusmenetluse käigus, millele lisandub avaliku halduse vähene tõhusus.

(13)Valitsus on võtnud meetmeid, et vähendada riigi teadusbaasi killustatust, parandada selle kvaliteeti ja suurendada ettevõtete innovatsioonivõimet. Teatavast edust hoolimata on investeeringud, mida avalik ja erasektor teevad teadusesse ja innovatsiooni, väga väikesed võrreldes ELi keskmisega. Jätkata tuleb teadusbaasi konsolideerimist, teadustöötajate arvu suurendamist ja teaduse kvaliteedi parandamist. Selleks et luua erasektorile stiimulid innovatsiooni investeerimiseks, tuleks täielikult ellu viia aruka spetsialiseerumise strateegiast lähtuvad reformid ja kasutada kõiki muid olemasolevaid poliitilisi vahendeid.

(14)Äriringkondades levinud arusaama kohaselt takistab investeerimist maksejõuetusmenetlus, kuna varade tagastamise määrad on madalad ja puudub pankrotihaldurite järelevalve.

(15)Läti on teinud mitu edukat algatust kohtusüsteemi kvaliteedi ja tõhususse parandamiseks, kuid ametiisikute huvide konfliktide vältimise kord, mis on küll kõikehõlmav, on keerukas ja jäik, kuna peamiseks peetakse formaalset nõuete täitmist, mitte asjaolude kaalumist iga juhtumi puhul eraldi. Lisaks nõrgendavad korruptsiooni ennetamise ja selle vastu võitlemise bürood sisepinged, mis kahjustavad büroo tasakaalu ning õõnestavad üldsuse usaldust selle tegevuse suhtes ja büroo enda soovi käsitleda kõrgetasemelisi juhtumeid esmatähtsana.

(16)Investeerimiskeskkonda ei aita soodsamaks muuta ka avaliku halduse vähene tõhusus, mis tuleneb eelkõige suurest personali voolavusest, avaliku teenistuse reformi venimisest ja nõrgast projektijuhtimisest. Avaliku sektori töötasud ei ole vajalikul määral seotud tööülesannetega.

(17)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Läti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Lätile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

(18)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

SOOVITAB Lätil võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

1.Tagada, et kõrvalekalle keskpika perioodi eelarve-eesmärgist 2016. ja 2017. aastal ei ületaks süsteemse pensionireformi ja tervishoiusektori ulatusliku struktuurireformiga seotud lubatud kõrvalekallet. Vähendada madalapalgaliste maksukiilu, kasutades selleks maksukoormuse nihutamist majanduskasvu soodustaval viisil keskkonna- ja omandimaksudele, ja parandada maksukuulekust.

2.Parandada sotsiaalabi piisavust ja tõhustada meetmeid, millega sotsiaalabi saajatel aidatakse leida ja säilitada tööd, sh suurendades aktiveerimismeetmete hõlmavust. Kiirendada kutsehariduse õppekavade reformi ning koostöös sotsiaalpartneritega kehtestada õpipoisiõppe tüüpi kavade reguleeriv raamistik ja suurendada nende pakkumist. Parandada tervishoiusüsteemi kättesaadavust, kvaliteeti ja kulutasuvust.

3.Jätkata teadusasutuste konsolideerimist ning luua erasektorile stiimulid innovatsiooni investeerimiseks. Tugevdada huvide konfliktide ennetamise korda ning luua õiguslik raamistik, mis hõlmab kõiki avaliku sektori töötajaid. Parandada pankrotihaldurite aruandekohustuslikkust ja avaliku sektori järelevalvet nende üle.