ET    ET ET 
ET    ET  EUROOPA KOMISJON 
Brüssel 17.11.2010 
SEK(2010) 1396 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Lisatud dokumendile 
  
EUROOPA KOMISJONI TEATIS EUROOP A PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, 
EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE 
KOMITEELE 
  
Energiainfrastruktuuri prioriteedid aastaks 2020 ja pärast seda −  
Euroopa integreeritud energi avõrgu väljaarendamise kava 
  
MÕJU HINDAMISE kokkuvõte  
 
{KOM(2010) 677 lõplik} 
{SEK(2010) 1395 lõplik}  
ET 2   ET KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Lisatud dokumendile 
  
EUROOPA KOMISJONI TEATIS EUROOP A PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, 
EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE 
KOMITEELE 
  
Energiainfrastruktuuri prioriteedid aastaks 2020 ja pärast seda −  
Euroopa integreeritud energi avõrgu väljaarendamise kava 
  
MÕJU HINDAMISE kokkuvõte  
  
1. P
ROBLEEMI OLEMUS  
ELi energiapoliitikaga1 ja seda rakendavate õigusa ktidega seatakse 2020. aastaks 
ambitsioonikaid sihte ja siduvaid eesmär ke kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise2 (-
20 %), taastuvatest energiaa llikatest toodetud energia3 (20 % energia lõpptarbimisest) ja 
energiatõhususe (20 %) valdkonnas. Kõigi nende eesmärkide täitmiseks on tarvis piisavaid 
usaldusväärseid energiavõrke. Samas Euroopa võ rgud vananevad ja neid oleks vaja kiiresti 
täiustada ja moderniseerida. Laienenud EL sa i pärandiks kehvad ida-lääne ja lõuna-põhja 
ühendused, kuna tähelepanu keskpunktis olid  siseriiklikud turud ning ühendustel oli 
varustuskindluse tagamisel ainult piiratud roll, kus juures arvesse ei võetud tasakaalustamise ja 
kaubanduse võimalusi energia si seturul ega varustuskindluseg a seotud vajadusi Euroopa 
lähtepunktist. Seetõttu on en ergia vaba liikumine ELis rask endatud ja mõned piirkonnad on 
tarnehäirete korral haavatavamad. TEN-E poliitika  töötati välja ja seda kujundati 1990. 
aastatel järjestikuste TEN-E suuniste ja vastava finantsmääruse abil4. TEN-E poliitika 
eesmärgid on 1) toetada ELi energia siseturu rajamise lõpuleviimist, 2) vähendada vähem soodsamate piirkondade ja saar te isoleeritust, 3) kindlusta da ja mitmekesistada ELi 
energiavarustust ka koostöös kolmandate ri ikidega, 4) toetada säästvat arengut ja 
keskkonnakaitset (sh suurendade s taastuvate energiaallikate  kasutamist ja vähendades 
energiatranspordiga seotud ke skkonnariske). See hõlmab elek tri, gaasi ja olefiingaasi 
ülekandevõrke. Ehkki algsed eesmärgid kehtivad  suures osas, ei taga see piisavalt tõhusalt 
                                                
 
1 KOM(2007) 1, mille nõukogu kinnita s 15. veebruaril 2007 (K/07/24). 
2 Direktiiv 2009/29/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse 
kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi; otsus nr 406/2009/EÜ, milles käsitletakse 
liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust 
vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020. 
3 Direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikates t toodetud energia kasutamise edendamise kohta. 
4 Otsus nr 1364/2006/EÜ üleeuroopaliste energiavõrkude suuniste kehtestamise ning otsuse 96/391/EÜ ja 
otsuse nr 1229/2003/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta; määrus (EÜ) nr 680/2007, millega kehtestatakse 
ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas. 
ET 3   ET ELi ambitsioonikate energiapoliitika- ja  kliimaeesmärkide saavutamiseks vajalikku 
infrastruktuuri. 
Infrastruktuuri vajalikku arendamist  takistavad järgmised tegurid.  
1) Suur ebakindlus  seoses tuleviku tehnoloogiate kätt esaadavuse, võimalike riskide ja 
hindade konkurentsivõime, standardite ( eelkõige taastuvate energiaallikate ja 
võrgutehnoloogiate, aga ka süsinikdioks iidi kogumise ja säilitamise valdkonnas), 
energiaallikate jaotuse ja tuleviku (elektri-) tootmisettevõtete geograafilise levikuga, samuti 
uute allikatega (ebatraditsiooniline gaas, biogaas, veeldatud maagaas/surumaagaas, uus 
impordiinfrastruktuur ja vastuvoolu arendamine  kolmandates riikides), mis võib viia mitte 
kõige optimaalsemate turulahendus teni (ELi lähtepunktist).  
2) Puudulik siseturg:  mõnes liikmesriigis, kus turgu valitsevad monopoolsed ettevõtjad, on 
konkurents väike või puudub üldse. Turu vähese arenemise tõttu  ei ole põhivõrguettevõtjatel 
piisavalt kindlaid tootmismahul epinguid, et investeerida ka he turu vahelisse ühendusse. 
Samas ei suuda turg tõenäolise lt areneda seni, kuni puudub ühendus. 
3) Tariifide reguleerimine ja rahastamine: ülekanne on reguleerit ud ärivaldkond ja suure 
üleeuroopalise infrastruktuuri puhul on rask e või võimatu jaotada kulusid lõplikele 
kasusaajatele. Et hoida ülekandetariifid või malikult madalad, põhineb tariifide reguleerimine 
enamikus liikmesriikides kulutõhu suse põhimõttel, mis võimaldab kulusid tagasi saada ainult 
tegelikel turuvajadustel või odavaimatel võima likel lahendustel põhinevate projektide puhul. 
On kolm konkreetset projektitüüpi, mille elluv iimist võib sellise lähenemisviisi kasutamine 
takistada. 
(a) Projektid, mille puhul piirkondlik kasu on suurem kasust riigi tasandil:  mida 
suurem on projekti piirkondlik kasu või kasu ELi tasandil, st mida rohkem 
liikmesriike on kaasatud, seda keerulisem projekt tõenäoliselt on (piiriülesed küsimused, erinevad regulatiivsed rež iimid ja loamenetlus jne) ja seda 
raskemaks muutub kulude õiglane jaot amine lõplikele kasusaajatele.  
(b) Projektidega, mille puhul kasuta takse innovatiivseid tehnoloogiaid
 (nt 
pingemuunduril põhinev avamere alal isvooluvõrgutehnoloogia, energia 
salvestamine, arukad võrgurakendus ed, süsinikdioksiidi kogumine ja 
säilitamine), kaasnevad tavaliselt s uuremad riskid, k una tööstuslikud 
kogemused neis valdkondades on väikesed  või puuduvad. Sageli ei kajastu see 
risk reguleeritud tulumääras.  
(c) Infrastruktuure, mille eesmärk on edendada varustuskindlust , ei õigusta sageli 
turunõudlus ja transporditavad mahud, kuna neid võidakse kasutada üksnes tarnehäirete korral (väikese tõenäosu sega / suure mõjuga sündmused), aga 
mitte tavalistel turutingimustel. Pa ljudes liikmesriikides puudub regulatiivne 
lahendus, kuidas saada tagasi selliste investeeringute kulud. 
Lisaks on juurdepääs kapitalile muutunud al ates 2008. aastast finantskriisi tõttu ja 
rahandussektori eeskirjade praeguse kiire väljatöötamise kontekstis raskemaks. 
4) Lubade andmine ja sotsiaalne heakskiit:  kõnealuses  majandusharus peeti pikka ja 
ebakindlat loamenetlust infrastruktuurip rojektide elluviimis e edasilükkumise üheks 
põhipõhjuseks. Mitmetes liikmesr iikides on avalik arvamus üha  enam uute proj ektide, eriti 
ET 4   ET kõrgepingeliinide vastu, mis aeglustab veelgi juba praegugi mittesobivat 
autoriseerimismenetlust. Seetõttu võib mõne pr ojekti lõpuleviimiseks kuluda kuni 20 aastat.  
5) ELi-välised infrastruktuurid:  seoses ELi-väliste energiai nfrastruktuurid ega, mida on 
tarvis, et rahuldada ELi kasvavat vajadust imporditud gaasi järele  või taastuvenergia 
importimiseks, esinevad täiendavad poliitilised riskid. Lisaks vajadusele teha kolmandate 
riikidega koostööd, et tuvast ada ja tagada uutest energi ainfrastruktuuridest saadav 
vastastikune kasu, võivad riskid ulatuda mitteatraktiivsest või läbipaistmatust 
investeerimisraamistikust kolmandate s riikides kuni riskini, et pärast investeeringu tegemist 
tekivad muutused rahanduse/maksustami se valdkonnas või õiguslikus keskkonnas. 
6) Praeguse TEN-E raamistiku ebapiisavus 
Euroopas on teatavad geograafilised piirko nnad, kus mitmed kõnealused takistused 
koonduvad, mille tagajärjel tekivad eelkõige in frastruktuuri kitsaskohad. Need hõlmavad 
põhiliselt Balti piirkonda, Põhjamere avamer evõrku, taastuvaid energiaallikaid Lõuna-
Euroopas ja Vahemere piirkonnas, gaasi ja na fta lõunakoridori arenda mist, paremat sidusust 
ja mitmekesisust Kesk- ja Kagu-Euroopas (elekt er, gaas ja nafta) ning kogu Euroopa tasandil 
üleeuroopalise CO 2 transpordi võrgu loomist ja are ndamist ning arukate võrgutehnoloogiate 
rakendamist ja kasutuselevõttu. 
2. SUBSIDIAARSUSE ANALÜÜS  
Energiaülekande infrastruktuuril (sh ühe ndatud avamerevõrgul) on üleeuroopaline, 
piirkondlik või vähema lt riigiülene iseloom ja mõj u. Individuaalsed liikmesriikide 
haldusasutused ei ole pädevad ja liikmesriikid e tasandil reguleerimine ei sobi, et tegeleda 
nende infrastruktuuride kui tervikuga. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 
194 on liidu energiapoliitikal järgmised eesmärgid: a)  tagada energiaturu toimimine; b) tagada 
energiaga varustamise kindlus liidus; c) edendada  energia tõhusat kasutamist ja säästmist ning 
uute ja taastuvate energiaallika te väljaarendamist; ning d) ed endada energiavõrkude sidumist . 
Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 170 on öeldud, et liit aitab ka asa „üleeuroopaliste 
võrkude rajamisele ja arendamisele transp ordi, telekommunikatsi ooni ja energeetika 
infrastruktuuri valdkonnas ”. Artikliga 171 on ette nähtud kohustu s, et liit „sätestab suunised, 
mis hõlmavad üleeuroopaliste võrkude valdko nnas kavandatud eesmärke, prioriteete ja 
üldmeetmeid; need suunised määravad  kindlaks ühist huvi  pakkuvad projektid” . 
3. ELI ALGATUSE EESMÄRGID  
Üldeesmärk on tagada piisav ja õigeaegne infrastruktuuri arendamine  üle kogu ELi ja ka 
väljaspool, et arendada energia siseturgu, tagada varustuskindlus  ja täita ELi energia- ja 
kliimaeesmärke. 
Et tagada infrastruktuuri jä tkuv arendamine, tuleb kõrvaldad a selle peamised takistused. 
Kavandatava infrastruktuuriprioriteete käsi tleva teatise eesmärk on seega pakkuda välja 
selged prioriteedid  ja tuua asjakohased en ergiainfrastruktuurid ELi  tähelepanu keskpunkti, 
tugevdada piirkondlikku koostööd ja koordineerim ist, tuua esile loamenetlusega seotud 
probleemid ja suurendada avalikku heakskiitu, et vähendada ebakindlust kavandamisel ja lubade andmisel. Selged infrastruktuuripri oriteedid saadavad ka poliitilise sõnumi 
kolmandatele riikidele.  
ET 5   ET 4. POLIITIKAVALIKUD  
Selleks et paremini analüüsida, kuidas kõrva ldada erinevad tuvastatud takistused, jagati 
analüüs poliitikavaldkondadeks, millest igaühe puhul esitati eraldi valikud. Valikuid hinnati 
tõhususe, subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kriteeriumide alusel. Tõhususe põhikriteerium 
on see, kui suuri infrastruktuur iinvesteeringuid konkreetsed vali kud tõenäoliselt kaasa toovad. 
Kõik loetletud valikud on vastavus es ELi üldiste eesmärkide, stra teegiate ja pr ioriteetidega. 
Iga poliitikavaldkonna eelis tatud valikute kombinat sioon moodustab eelistatud 
poliitikaotsuse. 
Poliitikavaldkond A: poliiti kavahendi reguleerimisala  
1. valik: tavapärane tege vus (elekter ja gaas)  
2. valik: laiendatud elekter ja gaas 
3. valik: laiendatud el ekter ja gaas, CO 2-võrkude ja naftajuhtmete kaasamine  
Poliitikavaldkond B: polii tikavahendi ülesehitus  
1. valik: tavapärane tegevus (p rojektiloendid nagu praegu) 
2. valik: uuendatud projektiloend 3. valik: piiratud arv prioriteetseid projek te / piirkondlikke koridore ja arukad 
valikukriteeriumid 
Poliitikavaldkond C: kooskõlastamine  
1. valik: tavapärane tegevus (riiklik lähenemisviis, ELi koordinaatorid), vabatahtlikud 
piirkondlikud struktuurid 2. valik: ELi koordinaatorid ja kohustuslikud pi irkondlikud või teematilised prioriteetsed 
struktuurid 3. valik: ELi põhivõrguettevõtjad (kõrvale jäetud, vt allpool esitatud selgitus) 
Poliitikavaldkond D: lubade andmine  
1. valik: tavapärane tegevus (riiklik pä devus), parimate tavade vahetamine  
2. valik: üleeuroopalise tähtsusega  projektide lisamine riiklike pr ioriteetide hulka ja kiireima 
riikliku menetluse rakendamine (kui on olemas) 
3. valik: riiklik kinnitamine universaalteenistuses ja tõhus tatud tähtajad (5 aastat) 
4. valik: uus harmoneeritud lubade  andmise skeem ELi tasandil (kõrvale jäetud, vt allpool 
esitatud selgitus) 
Valikud C3 (ELi põhivõrguette võtjad) ja D4 (harmoneeritud lubade andmise skeem ELi 
tasandil) jäeti edasisest anal üüsist kõrvale, kuna need ei vasta proportsionaalsuse ja 
subsidiaarsuse põhimõtetele.  
5. M
ÕJU HINDAMINE  
Baasstsenaariumi  (iga poliitikavaldkonna tavapärase tegevuse valiku) korral ei toimu 
tõenäoliselt infrastruktuuri piis avat arengut. Ebapiisava infrastr uktuuri halvim sotsiaalne ja 
majanduslik mõju on elektrikatkestused, gaasiv arustuse häired ja energiapuudujäägid, mis 
põhjustavad järsku hinnatõusu. CO 2 transpordiga seoses taki staks tavapärase tegevuse 
stsenaarium olulisi investeeri nguid võrkudesse ja soodustaks ebakorrapärast arendamist 
(projekti või riigi tasandil), ku sjuures on oht, et tulevikus on selle tagajärjeks liiasus või 
kitsaskohad läbilaskevõimsuses  (sarnaselt elektri- ja gaasivõrkudega) ja piiratud 
turuintegratsioon, mis võib pikemas perspektiivis  tuua kaasa kõrgemad energiahinnad.  
Infrastruktuuri puudumise peamine kesk konnamõju võib olla ELi energia- ja 
kliimaeesmärkide mittesaavutamine ja seeg a suuremad kasvuhoonegaaside heitkogused. 
Ehitustööd võivad põhjustada ajutist keskkonnam õju, kuid see on piiratud tänu asjaomaste 
keskkonnaalaste õigusaktide järgimisele. Kauem kui 90 päeva kestval naftavarustuse häirel 
ET 6   ET Ida-Euroopas oleks suurem keskkonnamõ ju, kuna tundliku keskkonnaga piirkondades 
suureneks alternatiivina torujuhtmete  kaudu transpordile tankeriliiklus. 
Poliitikavaldkond A: poliiti kavahendi reguleerimisala  
Poliitikavahendi reguleerimisal a laiendamisel uutele elektrisek toritele (arukad võrgud, sh 
salvestamine) ja gaasisektoritele (surumaagaas), samuti CO 2 transpordile, eeldatakse olevat 
suur positiivne majanduslik ja sotsiaalne mõ ju, mis soodustab täiend avaid investeeringuid 
kõnealustesse valdkondadesse. Ku i reguleerimisala laiendataks naftale, oleks sellel ka 
positiivne keskkonnamõju, kuna tagataks mitmekes ised naftatrassid ELi idaosas, vähendades 
Läänemerel ja Bosporusel suurenenud tankerili iklusega seotud keskkonnariski. Seepärast on 
nende uute sektorite lisamine poliitikavahendi re guleerimisalasse (valik A3) eelistatud valik. 
Poliitikavaldkond B: polii tikavahendi ülesehitus  
Võrreldes tavapärase tegevusega ning aasta 200 6 kindlaksmääratud ja jäiga projektiloendiga, 
võimaldaks selle loendi uuendamine (valik B2), mis põhineb laiendatud reguleerimisalal 
(valik A3), võtta arvesse uusi ja muutunud prio riteete infrastruktuuri arendamises. Tähelepanu 
paremal koondamisel oleks üldine positiivne mõju, kuid säiliks jäik projektiloend, mida tuleb võib-olla tulevikus aastaks 2020 ja hiljem uuesti kohandada.  
Seevastu oleks praeguse lähenemisviisi täielikul reformimisel (valik B3), piiratud arvul 
üleeuroopalise tähtsusega laiaulatuslikel priorite etidel, eelneva prioriteetsete projektide loendi 
puudumisel ning arukatel ja läbipaistvatel valikukriteeriumidel projektide praeguse 
kolmeastmelise kategoriseerimise asemel tunduva lt suurem positiivne majanduslik, sotsiaalne 
ja keskkonnamõju. See valik võimaldaks pöörata kogu tähelepanu nendele prioriteetidele, mis 
on Euroopa tasandil enim huvi pakkuvad ja mille puhul oleks ELi sekkumine kõige kasulikum, või intensiivse innovatsiooni ja s uure positiivse keskkonnamõjuga valdkondadele, 
nagu taastuvate energiaallikate kaasamine võr ku, arukad võrgud, energia salvestamine ja CO
2 
transport. Üldisemalt võimaldaks Euroopa pr ioriteetidel põhinev lähenemisviis juhtida 
tähelepanu majanduslikele ja keskkondlikele piir iülestele ja piirkondlikele mõjudele, samas 
kui valiku B2 puhul oleksid ülekaalus mõjud riik likul või isegi kohalikul tasandil. Arukate ja 
läbipaistvate valikukriteeriumide kehtestamine  vähendaks siseturu võimalikku moonutamist, 
kuna loodaks eeskirjad, mis on vastavuses pr aeguste õigusaktide ja õigusloomega. See 
võimaldaks ka projektidele antava konkreetse toetuse kasvamist aja jooksul, optimeerides 
poliitikavahendi kasutamist isegi pikemas perspe ktiivis. Seepärast peetakse seda eelistatud 
valikuks. 
Poliitikavaldkond C: kooskõlastamine  
Valikul C2, mis hõlmab kohustuslikke piirko ndlikke struktuure ja  vajaduse korral ELi 
koordinaatoreid, oleks oluline positiivne mõju infr astruktuuri arendamisele ja seda peetakse 
seepärast võrreldes tava pärase tegevusega eelistatud vali kuks. Need piirkondlikud struktuurid 
oleksid eriti kasulikud selgelt piirkondliku piir itlusega projektide puhul, nt Põhja-Euroopa 
avamerevõrgu või Kagu-Euroopa gaasikoridori ar endamisel. Neil oleks positiivne mõju ka 
turuintegratsioonile ja piirkondlike turgud e tõhusamale toimimisele. Olemasolevate 
piirkondlike struktuuride (nt läbi vaadatud piirkondlike algatuste)  kasutamine vähendaks mõju 
halduskoormusele. 
Poliitikavaldkond D: lubade andmine  
Nii valik D2 kui ka D3 aitaksid suurendada ot sustusprotsessi tõhusust,  muutes olemasolevad 
eeskirjad, meetodid ja rakendamise selgemaks,  mis omakorda optimeerib konkreetse otsuse 
ET 7   ET vastuvõtmiseks vajalike etappide arvu ja vähe ndab igas etapis esin eda võivaid viivitusi 
võimalikult palju. Valik D2 võimald aks Euroopa prioriteetsete pr ojektide kiiremat käsitlemist 
riikides, kus prioriteed id on kindlaks määratud või on olemas kiirmenetlus. Arvatakse, et see 
võimaldaks oluliselt tõhustada infrastruktuuri arendamist eelkõige elektrisektoris ja seega suurendada infrastruktuur iinvesteeringuid perioodil 2010 −2020. 
Universaalteenistustel põhinev lähenemisviis  (valik D3) aitaks veelgi lihtsustada 
haldusmenetlust ja kombineerituna kindlaksmäärat ud ajakavaga kiirendaks lubade andmist ja 
suurendaks projektide elluviimist võrreldes investeerimisvajadustega. 
Lubade andmise valdkonna suurema hulga valikut e põhjalikum analüüs viiakse läbi eraldi 
mõju hindamise käigus (kavandatud aastaks 2011), et hinnata paremini nende vastavust 
riiklikele õigussüsteemidele, nende tõhusust ja  seda, millisel määral kõnealused valikud 
aitaksid vähendada halduskoormust. 
6. V
ALIKUTE VÕRDLUS  
Hinnatud on iga järelejäänud poliitikavali ku majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnamõju. 
Suurima positiivse mõjuga valikute kombinatsio on oleks A3, B3, C2 ja D3, kusjuures lubade 
andmise valdkonda tuleb alles põhjalikumalt an alüüsida. Uus poliitikavalikute kogum aitaks 
oluliselt tõsta infrastruktuuri arendamise t õhusust ja sellel oleks positiivne majanduslik, 
sotsiaalne ja keskkonnamõju. Tuleb siiski mä rkida, et isegi selle poliitikavalikute kogumi 
puhul on eeldatav tulemus 62,5 miljardit euro t vähem kui kindlakstehtud hinnanguline 
investeerimisvajadus 215,5 miljardit eurot. Üksnes reguleerimisala laiendamine ja 
kavandatavad poliitikavahendi ülesehituse,  piirkondlike koostööstruktuuride ja lubade 
andmise reformid ei võimalda tõepoolest iseenesest katta allesjäänud suurt investeeringupuudujääki ega muut a tulusaks projekte, mis tavapärase turutegevuse, 
regulatiivsete ja riikliku f ookusega tariifitingimuste korral ei ole majanduslikult tasuvad. 
Oluliselt suuremat positiivset mõju võib eeld ada selliste poliitikavalikute kogumi puhul, mida 
rahastatakse riiklikest vahendite st või kus kasutatakse suunatud regulatiivseid meetmeid, et 
võimaldada kõigi üleeuroopalise tähtsusega projektide, sh hetkel majanduslikult mittetasuvate 
projektide elluviimist. Komisjon kavatseb  esitada 2011. aastal ettepaneku või suunised 
suuremate tehnoloogiliselt keeruka te või riigiüleste projektid e kulude jaotamise kohta, 
kasutades tariifi- ja investeeringueeski rju. Olukordades, kus projekti riskide 
tasakaalustamiseks ja nende tasuvaks muut miseks on vaja kõrgemat tulumäära, võib 
kavandada ka regulatiivse lä henemisviisi. Valdkondades, kus eespool nimetatud meetmed ei 
ole tulemuslikud, võiks uurida ka riiklikest vahe nditest rahastamise võimalust. Selleks oleks 
aga tarvis täiendavat üksik asjalikku analüüsi, mis lisatakse 2011. aastaks kavandatud 
õigusakti ettepaneku raames tehtavasse mõju hindamisse. 
7. J
ÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Järelevalve ja hindamisega seoses tehakse e ttepanek, et komisjon võiks nagu varem hinnata 
arengut kaks korda aastas rakendamisaruandes,  mis hõlmaks konkreetseid näitajaid, näiteks 
elluviidud või elluviid avate projektide arv, gaasiimpordi mitmekesistamine, taastuvatest 
energiaallikatest toodetava elektr i osakaal, liikmesriikidevahelis te ühenduste tasemed, arukate 
tehnoloogiatega varustatud elektrivõrkude osak aal ja üleeuroopalise tähtsusega projektide 
autoriseerimismenetluse keskmine kestus.