[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 20.5.2008

KOM(2008) 307 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

lina- ja kanepisektori kohta

{SEK(2008) 1905}

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

lina- ja kanepisektori kohta

Sissejuhatus

Nõukogu määruse (EÜ) nr 1673/2000 (kiu tootmiseks kasvatatava lina ja kanepi turu ühise korralduse kohta) artikli 15 lõikes 3 on ette nähtud, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande ja vajaduse korral ettepanekud. Aruandes „hinnatakse töötlemistoetuse mõju tekstiilkiudude tootjatele, töötlevale tööstusele ja turule. Uuritakse ka lühikese linakiu ja kanepikiu töötlemistoetuse pikendamise ja lisatoetuse andmise võimalusi pärast 2007/2008. turustusaastat, samuti nimetatud abiskeemi integreerimist põllumajandustootjate toetuste üldisesse raamistikku määruses (EÜ) nr 1782/2003 sätestatud ühise põllumajanduspoliitika raames” .

Komisjon võttis käesoleva aruande koostamisel arvesse välishindamisaruannet lina- ja kanepisektori kohta,[1] milles esitatud statistilisi andmeid ajakohastati 2007. aastal. Käesolevas tekstis osutatud joonised on esitatud komisjoni töödokumendis.

ELi lina- ja kanepisektor

2006. aastal kasvatati ELi 27 liikmesriigis lina 105 025 hektaril, mis moodustas 20 % lina ülemaailmsest kasvupindalast. Klimaatilistel põhjustel kasvatatakse lina parasvöötmesse kuuluvatel Põhja-Prantsusmaa rannikualadel (72 %), Belgias (15 %) ja Madalmaades (4 %) ning vähemal määral ka Poolas (2,6 %), Tšehhi Vabariigis (2,5 %) ja Baltimaades (2,4 %).

Tootmine: lina kasvatatakse üldiselt põllumajandusettevõtetes, kus toodetakse peamisi põllukultuure, kusjuures lina kasvatamine on töö- ja kapitalimahukam kui teravilja kasvatamine ning nõuab 5–7 aasta pikkust külvikorra tsüklit. Peale selle kaasnevad lina leotamisega, mille käigus eraldatakse koristatud taimelt põllul kiud, märgatavalt suuremad tootmisriskid. Ka põllumajandusmeetodid on keerukamad kui teravilja puhul.

Töötlemine: 2006. aastal töödeldi (ropsiti) ELi 27 liikmesriigi umbes 140 töötlemisettevõttes 635 589 tonni linavarsi pikaks (112 914 tonni) ja lühikeseks (61 775 tonni) kiuks. See moodustas 53 % linakiu ülemaailmsest kogutoodangust.

Kasutus: pikka linakiudu kasutatakse tekstiilitööstuses. Umbes 80 % ELi toodangust eksporditakse peamiselt Hiinasse. Lühikest linakiudu kasutatakse komposiitmaterjalina, tekstiili- ja paberitööstuses (uudse nõudlusega kaasnevad uued turustusvõimalused). Lisatulu annab linaseemne ja linaluude müük.

2006. aastal kasvatati ELi 27 liikmesriigis kiu tootmiseks kanepit 14 577 hektaril, mis moodustas umbes 9 % kanepi ülemaailmsest kasvupindalast. Peamised tootjariigid on Prantsusmaa (55 %), Ühendkuningriik (11 %), Rumeenia (10 %), Saksamaa (8 %), Tšehhi Vabariik (7 %) ja Poola (5 %).

Tootmine ja töötlemine: kanepit kasvatatakse suuremates põllumajandusettevõtetes, mis asuvad väikese hulga suurte töötlemisettevõtete läheduses. Kanepikasvatuseks ei ole vaja erilisi põllumajandus- ega kliimatingimusi. 2006. aastal töödeldi 86 685 tonni kanepivarsi hinnanguliselt 22 863 tonniks kanepikiuks.

Kasutus: kanepikiudu kasutatakse peamiselt eripaberitööstuses (75 %), täiendavaid turustusvõimalusi pakuvad komposiit- ja isoleermaterjalid (uudne nõudlus). Lisatulu annavad kõrvalsaadused (kanepiluud, mida kasutatakse hobusekasvatuses).

EL on osa üleilmsest turust. Nii kanepi- kui ka linakiud on vabastatud imporditariifidest ja nende suhtes ei kohaldata eksporditoetusi. Kanepi suhtes kohaldatakse impordi erieeskirju osaliselt seepärast, et tagada tetrahüdrokannabinooli (THC) lubatud väärtuste järgimine.

Lina- ja kanepisektori arengusuunad

Kehtiva kava areng

Lina- ja kanepitöötlejate toetuskava on kaks korda pikendatud, et selle läbivaatamine langeks kokku 2008. aastal toimuva ühise põllumajanduspoliitika „tervisekontrolli” hindamisega[2]. Nõukogu otsustas juba 2000. aastal lõpetada toetuste andmise lühikese linakiu ja kanepikiu puhul alates 2006/2007. turustusaastast (pärast üleminekuperioodi). Toetuskava mõlemate pikendustega on kinnitanud kõnealust tegevuspõhimõtet, mille kohaselt antakse toetust üksnes pika linakiu puhul.

Heakskiidetud esmatöötlejatele antav toetus põhineb konkreetsel kiukogusel, mida on ostu-müügilepinguga hõlmatud vartest 22 kuu jooksul tegelikult saadud. Toetuse suurus on:

- pika linakiu puhul:

- 160 eurot tonni kohta 2002/2003.–2008/2009. turustusaastaks,

- 200 eurot tonni kohta alates 2009/2010. turustusaastast;

- lühikese linakiu ja kanepikiu puhul (ei sisalda rohkem kui 7,5 % lisandeid ega luid):

- 90 eurot tonni kohta 2001/2002.–2008/2009. turustusaastaks.

Liikmesriikidel on lubatud toetust anda ka lühikese linakiu puhul (sisaldab 7,5 %–15 % lisandeid ja linaluid) ning kanepikiu puhul (sisaldab 7,5 %–25 % lisandeid).

Töötlemistoetust antakse garanteeritud maksimumkoguse piires, mis on pika linakiu puhul 80 878 tonni turustusaasta kohta ning lühikese linakiu ja kanepikiu puhul 147 265 tonni turustusaasta kohta. Osutatud kogused jagatakse liikmesriikide vahel garanteeritud riiklike kogustena. Kvootide ülekandmine pika linakiu ja lühikese linakiu vahel on lubatud, kui kohaldatakse samaväärsuskoefitsienti, mis hoiab tehingu eelarve muutumatuna.

Traditsioonilise pika linakiu tootmise toetamiseks Madalmaade, Belgia ja Prantsusmaa teatavates piirkondades antakse heakskiidetud esmatöötlejatele täiendavat üleminekutoetust kuni 2008/2009. aastani.

Töötlemistoetuse eelarve on ELi 27 liikmesriigi puhul praegu ligikaudu 21 miljonit eurot. Kuigi toetuskava on taganud eelarve stabiilse arengu ja hoidnud ära 1990. aastatel täheldatud spekulatsioonid, on haldus- ja kontrollinõuded võrdlemisi keerukad[3] ja neid saaks lihtsustada.

Lisaks on osa lina- ja kanepitootjatele antud varasemast toetusest toodangust lahutatud ja seda antakse ühtse otsemaksete kava raames. Toodanguga seotud toetust antakse põllumajandustootjatele eliitseemne või sertifitseeritud lina- või kanepiseemne puhul.[4]

Lina: töötlev tööstus ja turusuundumused

ELi linavarretootmise suundumust iseloomustab pikaajaline kasv (joonised 1–9). ELi 27 liikmesriigis jätkab tegevust kokku umbes 140 töötlemisettevõtet. Pika linakiu töötlemise kogukäive on hinnanguliselt umbes 235 miljonit eurot ja lühikese linakiu töötlemise kogukäive umbes 32 miljonit eurot (2005), töötlemisettevõtete keskmine suurus on endiselt väike, kui mõned Prantsusmaa töötlejad välja arvata. Enamikul töötlejatest, kellest osa on ühistud, on kohaliku majandusega tugevad sidemed, nad on tavaliselt kitsalt spetsialiseerunud ja mõnikord integreeritud tootmisahela eelmise (seemnetootmine, linatootmises osalemine) või järgmise etapiga (edasine töötlemine).

Linakiu edasine töötlemine toimub enamasti väljaspool ELi. 2006. aastal eksporditi üle 80 % Euroopa pikast linakiust, mida kasutatakse peamiselt tekstiilitööstuses, ja 82 % sellest läks Hiinasse. Lisaks eksporditakse peaaegu 40 % lühikesest linakiust, 91 % sellest Hiinasse. ELi kui maailma suurima linakiutootja kiu järele on tänu Hiina ketrustööstuse ulatuslikule ja kiirele laienemisele olnud suur nõudlus. Aastatel 1999–2006 eksport Hiinasse peaaegu kolmekordistus.

Hoolimata kõnealusest suurest ekspordinõudlusest langes pika linakiu hind 2 340 eurolt tonni kohta 2000/2001. turustusaastal 1 511 euroni tonni kohta 2006/2007. turustusaastal. See suundumus on peamiselt tingitud euro kallinemisest USA dollari suhtes: dollaritesse arvestatuna langesid pika kiu hinnad 2001.–2006. aastal üksnes 10 %.

Lühike linakiud on peaaegu eranditult pika linakiu tootmise kõrvalsaadus. Seepärast tegelevad vaid üksikud ELi töötlemisettevõtted tehnilise linakiu esmatöötlemisega. Sellegipoolest on lühikese linakiu edasisel töötlemisel ja kõrvalsaadustega kauplevatel äriühingutel tööhõives märkimisväärne osa.

Tehnilisteks rakendusteks kasutati 38 % lühikese linakiu 2005. aasta toodangust (1999. aastal 9 %). Lühikese linakiu kasutamine tekstiilitootmises (30 %) kasvab peamiselt Hiinas. Paberitööstuse osatähtsus vähenes 45 %-lt 32 %-le, mahu langus oli marginaalne. Hoolimata sellest, et puidu- ja muu looduslik kiud pakub teatavat konkurentsi, oli paberitööstus atraktiivne turustuskanal, sest ta vajab suuri koguseid, kuid ei nõua head kvaliteeti.

Lühikese linakiu kasutamine uutes tehnilistes rakendustes on suurenenud nii lühikese linakiu koguste kui ka osakaalu poolest. Komposiitmaterjalide tootmine autotööstuse jaoks on kõige arenenum uus turg, kus kasutatakse 18 300 tonni lühikest linakiudu (27 % kogu lühikesest linakiust). Samas on kõnealune turg endiselt sõltuvuses aseainete hinnast ja võimest tagada korrapärased kiutarned.

Lühikese linakiu (üldjuhul pika kiu tootmise kõrvalsaadus) hinnad on väga erinevad: umbes 300 eurot tonni kohta eripaberitööstuses, 350–650 eurot tonni kohta tekstiilikiu puhul ja 500–600 eurot tonni kohta komposiitmaterjalide puhul (2005).

Kanep: töötlev tööstus ja turusuundumused

Ühine töödokument näitab, et kanepi kasvupindala on vähenenud alla 15 000 hektarini, samal ajal kui kanepivarte tootmine on jäänud suhteliselt stabiilseks. Kanepivarsi on peamiselt võimalik ropsida umbes 10 tehases Prantsusmaal, Ühendkuningriigis, Saksamaal, Poolas (puidu- ja linakiud isoleermaterjalide jaoks) ja Tšehhi Vabariigis (kiud paberitööstuse jaoks). 2006. aastal töödeldi kõnealustes tehastes 86 685 tonni kanepivarsi 22 865 tonniks kiuks, millest umbes 75 % kasutatakse paberitööstuses. Kõnealune traditsiooniline turg on välja kujunenud ja näib pikas perspektiivis võrdlemisi stabiilne.

Komposiit- (20 %) ja isoleermaterjalid (5 %) pakuvad suurenevaid turustusvõimalusi. Kanepikiud on klaaskiust kvaliteetsem, kuid seda ei toodeta piisavalt palju ega stabiilselt, et sel võiks tulevikus olla asjaomases sektoris oluline osa. Kuigi on tekkinud muid uusi rakendusi nii kanepiluudele (kosmeetika, oomega-3-rasvhapeterikas õli) kui ka tervele taimele (betoon, biomass), on need projektid väikesemahulised ja sageli vähe konkurentsivõimelised ning sõltuvad praegu avaliku sektori toetusest.

Eripaberitööstuses kasutatava kiu hind (2006/2007. turustusaastal keskmiselt 360 eurot tonni kohta) erineb märkimisväärselt tehnilise rakendusega kiu hinnast (500 eurot tonni kohta lausmaterjalide ja 600 eurot tonni kohta plastühendite puhul). Pikas perspektiivis võib kolm kuni neli korda odavam puidukiud pakkuda eripaberiturul tõsist konkurentsi.

Lina- ja kanepisektori keskkonnamõju

Lina- ja kanepi keskkonnamõju uuringus rõhutatakse, et lina- ja kanepi kasvatamisel kasutatakse palju vähem sünteetilisi väetisi ja pestitsiide kui muude põllukultuuride puhul. Lisaks on linal ja kanepil positiivne mõju agroökosüsteemide ja maastike mitmekesisusele. Lina ja vähemal määral ka kanepit kasvatatakse mõnes ELi kõige intensiivsemalt haritavas piirkonnas, kus on praegu märgatav külvikorra lihtsustamise (ning lina ja kanepi teraviljaga asendamise korral kemikaalide kasutamise suurenemise) tendents. Seoses sellega pakuvad kiutaimed keskkonnale puhkust, mis tuleb kasuks mulla kvaliteedile, bioloogilisele mitmekesisusele ja maastikele.

Hinnang töötlemistoetusele

Pika linakiu puhul antava töötlemistoetuse mõju

Mõju tootjatele

Töötlejad peavad tagama jätkusuutliku linavartega varustamise sellise hinna eest, mille puhul on lina tootmise kogukasum konkurentsivõimeline muude põllukultuuride omaga. Kuigi linatootmine on üldiselt kasumlik, on selle suhteline konkurentsivõime teraviljahinna hiljutise suure tõusu tõttu langenud. 2007. aastal oli teraviljalt saadud kogukasum suurem kui lina tootmiselt saadud kogukasum, sest linatöötlejad ei suutnud enamasti olukorda kõrgema varrehinnaga tasakaalustada. Kuna linatootmine on töömahukam ja keerukam, nõuab suuremaid investeeringuid ja on ilmastikutundlikum, võivad eelkõige traditsiooniliste tootmispiirkondade põllumajandustootjad loobuda lina kasvatamisest ja lihtsustada oma tootmissüsteemi isegi siis, kui nende kogukasum on võrdne teraviljatootmise kogukasumiga.

Täiendava üleminekutoetuse mõju traditsioonilistele tootmispiirkondadele

Madalmaade, Belgia ja Prantsusmaa teatavate piirkondade pika linakiu töötlejatele antava täiendava üleminekutoetuse määr oleks eelmise kava kohaselt kuni 2000. aastani olnud suurem, arvestades traditsioonilise lina eriseisundit osutatud piirkondades. Üleminekutoetuse andmine oli algselt ette nähtud 2005/2006. turustusaastani ja seda pikendati, et võimaldada põllumajandusstruktuuridel järk-järgult kohaneda uute turutingimustega.

Hindamisuuringus järeldatakse, et Madalmaade ja Belgia traditsioonilistes tootmispiirkondades antav täiendav toetus 120 eurot hektari kohta on osutatud piirkondades tootmise säilitamise seisukohast olnud oluline. Hindamisuuringu kohaselt põhjustaks kõnealuse täiendava toetuse kaotamine nimetatud piirkondades lina kasvupindala olulist vähenemist või kadumist. Teisest küljest leitakse uuringus, et teatavate Prantsusmaa ja Belgia piirkondade jaoks ette nähtud 50 euro suurusel täiendaval toetusel hektari kohta on piiratud mõju. Kõnealuse täiendava toetuse kaotamine (samal ajal kui tavaline toetus jääks alles) ei takistaks linatootmise jätkumist.

Mõju töötlejatele ja tööhõivele

Linatöötlemine on sattunud järjest suuremasse sõltuvusse Hiina nõudlusest. Kuigi linakiu hinnalangust (mida põhjustas peamiselt euro kallinemine USA dollari suhtes) tasakaalustas osaliselt tootmismahu kasv, on turusurve siiski märkimisväärne, mis on osaliselt tingitud Hiina tekstiilitööstuse marginaalide vähenemisest.

Hindamisuuringus märgitakse töötleva tööstuse esitatud andmete põhjal, et 2002.–2005. aastal moodustas toetus umbes 35 % enamiku (suuremate) Prantsusmaa ja Belgia töötlejate kogukasumist ja et toetuse puudumise korral oleks vaja teha ümberkorraldusi. Paljude väiksemate ettevõtete puhul on toetus aga kogukasumist suurem. Kuigi hindajad prognoosivad, et toetuse puudumisel võivad ligikaudu pooled osutatud töötlusettevõtetest oma tegevuse lõpetada, võimaldaks ümberkorraldamine konsolideerida suure osa kõnealusest tootmisvõimsusest.

Kohalikul tasandil võib sellel olla märgatav mõju tööhõivele. Toetussüsteem on aidanud traditsioonilistes tootmispiirkondades (Põhja-Prantsusmaa, Belgia ja Madalmaad) tootmist jätkata ja töökohti säilitada ning võimaldanud uute tootmisharude teket mõnes piirkonnas, sealhulgas uutes liikmesriikides (Poolas ja Tšehhi Vabariigis). Hindamisaruandes prognoositakse, et kui kiutaimede jaoks ei anta ühenduse eritoetust, võib lühikeses perspektiivis kaduda umbes 2 000 täistööajale taandatud töökohta rohkem kui 4 050 täistööajale taandatud töökohtade hinnangulisest koguarvust, eriti kuna kõnealused töökohad asuvad tavaliselt maapiirkondades, kus põllumajandus ja töötlev tööstus on suurimad tööandjad.

Esmatöötlejatele antav töötlemistoetus ei mõjuta märkimisväärselt Euroopa järgtööstust (ketrustööstus, rõivatööstus jne), mis on viimasel kümnendil üle viidud Kagu-Aasiasse.

Tabel. Hinnanguline täistööajale taandatud töökohtade arv lina- ja kanepisektoris

Lina ja kanep |

Põllumajandus | 850 |

Esmatöötlemine | 2 000 |

Välistoodangu esmatöötlemine | 200 |

Edasine töötlemine | > 1 000 |

KOKKU | > 4 050 |

Allikas: AND International |

Lühikese kiu puhul antava toetuse mõju

Spetsiaalselt lühikese linakiu kasvatamiseks kasutatavate hektarite arv on väike. Kuna suuremad tootjaliikmesriigid (Prantsusmaa ja Belgia) on vahetanud märkimisväärse hulga lühikese kiu puhul antava toetuse kvoote pika kiu kvootide vastu, tuleb lühikese kiu puhul antava toetuse mõju analüüsida koos pika kiu puhul antava toetuse mõjuga. Kuna lühikesele kiule spetsialiseerunud esmatöötlejaid on vähe, mõjutaks toetuse kaotamine otseselt üksnes mõnda väikest spetsialiseerunud töötlemisüksust.

Lühikese linakiu kasutamine on alates 1999. aastast vaid veidi suurenenud. Lisaks eripaberitööstusele, mis on traditsiooniline turustuskanal, võib märgata olulist kasvu üksnes autotööstuses kasutatava komposiitmaterjali osas.

Kui võrrelda kanepitootmise kogukasumit muude põllukultuuride kogukasumiga on näha, et lühikese kiu puhul antava toetuseta oleks kasum väiksem eelkõige seetõttu, et kanepitootmine on muude põllukultuuride tootmisest töömahukam. See võib põhjustada kanepi kasvupindala vähenemist.

Kanepikiu peamist turgu, eripaberitööstust peetakse siiski stabiilseks. Selles tootmisharus tasakaalustati 2001. aastal toimunud toetuse vähenemist sellega, et kiu eest makstav hind tõusis. Kuigi ei ole veel selge, kas toetuse kaotamise korral on oodata samasugust hinnatõusu, on paberitööstusele keskenduvatel kanepitöötlejatel majanduslikke väljavaateid ka ilma töötlemistoetuseta. Samas võib toetuse kaotamine seada kahtluse alla selle, kas halvas rahalises seisus olevad töötlejad jätkavad tegevust.

Väikesel hulgal töötlejatel, kes keskenduvad üksnes kiu kasutamisele uutes tööstuslikes rakendustes, on ilma toetuseta oht kaotada oma arengupotentsiaal ja majanduslik elujõulisus. Hindamisuuring näitab, et suure osa nende kasumist määrab endiselt avaliku sektori toetus.

Olulised küsimused

2003. aasta reformi käigus jätkus üleminek toodete toetamiselt tootjate toetamisele, milleks kehtestati toodangust lahutatud toetuste ühtne otsemaksete kava. Selle eesmärk oli suurendada konkurentsivõimet ja turule orienteeritust ning samal ajal tõhustada toetuste ülekandmist. „Tervisekontroll” püstitab küsimuse, kas toodanguga seotud toetus on ikka veel sobiv olukorras, kui üldine tendents on toetus toodangust täielikult lahutada.

Nõukogu kehtestas traditsioonilistes tootmispiirkondade linatöötlejatele antava täiendava töötlemistoetuse üleminekumeetmena, mis on kavas kaotada. See toetus on tõstnud kõnealuste piirkondade (eriti Belgia ja Madalmaade) linakasvatuse konkurentsivõimet, kuid toetuse andmist ei tuleks pärast 2009/2010. turustusaastat jätkata, kuna tegemist on üleminekumeetmega (sektori järkjärguliseks kohandamiseks) ja kuna seda kohaldatakse üksnes kolmes liikmesriigis.

Lühikese linakiu ja kanepikiu ajutise töötlemistoetuse eesmärk on soodustada uute (tööstus)toodete ja turustusvõimaluste teket. Eeltoodud analüüsi silmas pidades tuleb küsida, kas lühikese kiu puhul antav aastaid eksisteerinud toetus on aidanud sellele suundumusele kaasa. 2000. aastal otsustas nõukogu järk-järgult kaotada lühikese kiu puhul antava toetuse, mida on veel kolme aasta võrra pikendatud üksnes selleks, et seda saaks „tervisekontrolli” käigus hinnata. Maaelu arengu või teadusuuringute programmide alusel antav projektitoetus võib olla tasuvam viis stimuleerida taastuvatel ressurssidel põhinevate konkurentsivõimeliste toodete arendamist. Arvestades eelnimetatud suundumusi ja asjaolusid, ei tuleks lühikese kiu töötlemistoetuse andmist 2009/2010. turustusaastal jätkata.

Pika linakiu töötlemistoetuse jätkuv andmine võib aidata säilitada tootmispiirkondades töökohti ja majandustegevust. Samas ei oleks töötlemistoetuse jätkuv andmine kooskõlas ühise põllumajanduspoliitika 2003. aasta reformi põhimõtetega. Pealegi kaasneks pidevalt kõrgete teraviljahindadega tõenäoliselt tootmismahu, keskkonnakasu ja töökohtade vähenemine, mis seab kahtluse alla kõnealuse toetuse tõhususe.

Seepärast näib toetuse täielik lahutamine toodangust ja toetuse integreerimine ühtse otsemaksete kavaga olevat parim lahendus[5]. Nii nagu varem integreeriti lina- ja kanepikasvatajatele antav toetus ühtse otsemaksete kavaga, integreeritaks toetuse toodangust lahutamise abil töötlemistoetuse eelarve nimetatud süsteemiga. See võimaldaks oluliselt lihtsustada praegust võrdlemisi keerulist korda.

Toetuse lahutamine toodangust annab tootjatele suuremad valikuvõimalused. Põllumajandustootjad jätkavad tootmist, kui see on tulutoov, ja vajaduse korral kohandavad oma tootmist turuga või lähevad üle muudele toodetele, olles samal ajal kohustatud hoidma maad heas põllumajanduslikus ja keskkonnaseisundis kooskõlas nõuetele vastavuse eeskirjadega. Üldiselt on tootja olukord pärast toetuse toodangust lahutamist vähemalt sama hea kui varem, aga tõenäoliselt isegi parem tänu tootmise paindlikkusele ja turule orienteeritusele.

Arvestades muude põllukultuuride kogukasumeid ning linatootmisega kaasnevaid suuremaid kulusid ja riske, prognoositakse, et lina kasvupindala väheneb. Ilma töötlemistoetuseta satuksid raskustesse eelkõige just traditsioonilistes tootmispiirkondades tegutsevad väiksemad töötlejad. Seetõttu oleks tootmisharu ümberkorraldamise ja moderniseerimise seisukohast asjakohane pika linakiu töötlemistoetuse järkjärguline kaotamine koos võimalusega kohaldada määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklit 69.

[1] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/lin/index_fr.htm.

[2] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Ühise põllumajanduspoliitika reformi „tervisekontrolli” ettevalmistamine” - KOM(2007) 722, 20.11.2007.

[3] Vt töödokumendi joonis 10 lina- ja kanepikiu töötlemistoetuse halduskulude hinnangu kohta.

[4] 28,38 eurot 100 kg kohta kiulina seemne eest, 22,46 eurot 100 kg kohta linaseemne eest ja 20,53 eurot 100 kg kohta kanepiseemne eest.

[5] Vt „tervisekontrolli” ettepaneku mõjuhinnang.