Norra ja Island on nõustunud tegema ELiga koostööd selle nimel, et saavutada 2030. aastaks seatud kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärk – 40 % võrreldes 1990. aastaga. EMP lepingu raames hakkavad Norra ja Island alates 2021. aastast rakendama jõupingutuste jagamist käsitlevat määrust ning maakasutust, maakasutuse muutust ja metsandust (LULUCF) käsitlevat määrust. ELi HKSis osalevad nad juba 2008. aastast alates.

Pariisi kokkuleppe kohase riiklikult kindlaksmääratud panusena on EL teatanud kavatsusest vähendada liidus kasvuhoonegaaside heidet 2030. aastaks 1990. aasta tasemega võrreldes vähemalt 40 %. EL on kehtestanud õigusaktid, mis aitavad selle kohustuse täita. Neis sätestatud nõuded on näha joonisel 3. Kõigi liidu õiguses sätestatud kliima-, energia- ja keskkonnahoidliku liikuvuse eesmärkide tulemusliku rakendamise korral võiks ELi 28 liikmesriigi kasvuhoonegaaside heide 2030. aastaks väheneda 1990. aastaga võrreldes isegi ligikaudu 45 %.

Samuti kasvas 2018. aastal rahvusvahelisest lennundusest tulenev heide, mis on viimase viie aastaga suurenenud 19 %. Põhimõtteliselt kuulub ka see heide ELi HKSi kohaldamisalasse, mis aga praegu hõlmab vaid Euroopa Majanduspiirkonnas (edaspidi „EMP“) toimuvaid lende.

ELi HKSi välised heitkogused (nt transpordist, hoonetest, põllumajandusest ja jäätmetest) vähenesid 2018. aastal 2017. aastaga võrreldes 0,9 %. See vähenemine järgneb heite vähesele kasvule neis sektorites kolmel eelneval aastal ja on tingitud peamiselt hoonete energiakasutuse vähenemisest. Ka põllumajandusest pärit heide vähenes veidi, aga transpordist tingitud heide oli 2017. aastaga võrreldes natuke suurem.

ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (edaspidi „ELi HKS“) kuuluvate paiksete käitiste heide (suurem osa elektri- ja soojatootmisest ning tööstusest pärit heitest) vähenes 2018. aastal 2017. aastaga võrreldes 4,1 %. Vähenemine tuli peamiselt elektri- ja soojatootmisest. See vastab viimase viie aasta suundumusele: nende sektorite heide on märgatavalt vähenenud. Täpsemalt kajastab see elektri ja sooja tootmiseks kasutatavate kütuseliikide muutumist (sh suuremat taastuvate energiaallikate kasutamist).

Esialgsete andmete kohaselt oli kasvuhoonegaaside heide 2018. aastaks 1990. aastaga võrreldes vähenenud 23 % (vt joonis 2). Seega on EL kindlalt saavutamas ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kohast eesmärki vähendada kasvuhoonegaaside heidet 2020. aastaks 20 %. 2018. aastal oli heide 2,0 % väiksem kui 2017. aastal. Seega langes ELi kasvuhoonegaaside heide madalaimale 1990. aasta järgsele tasemele. Ajavahemikus 1990–2018 kasvas ELi SKP kokku 61 %. Majanduse kasvuhoonegaaside heitemahukus väljendatuna heitkoguse ja SKP suhtarvuna langes 303 g CO2-ekvivalendini euro kohta, mis on 1990. aasta tasemest üle poole madalam.

Komisjoni strateegiline visioon on üleskutse kõigile ELi institutsioonidele, liikmesriikide parlamentidele, ettevõtlussektorile, vabaühendustele, linnadele ja kogukondadele, samuti kodanikele ja eriti noortele osaleda selle tagamises, et EL saaks endiselt olla teenäitaja ja innustada teisi rahvusvahelisi partnereid oma eeskujule järgnema. Komisjoni strateegilise visiooni üle on ELi institutsioonid ja sidusrühmad 2019. aastal palju arutlenud. See teadmistel põhinev arutelu aitab võtta vastu ja esitada 2020. aasta alguses ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooniga seoses nõudliku pikaajalise kliimastrateegia, nagu on nõutud Pariisi kliimakokkuleppes.

Enamikust ELi HKSi välistest sektoritest, nagu transport, hooned, põllumajandus (muu kui CO2-heide) ja jäätmed, pärit heide on hõlmatud jõupingutuste jagamist käsitlevate ELi õigusaktidega. Jõupingutuste jagamist käsitlevas otsuses on sätestatud liikmesriikide heite vähendamise eesmärgid 2020. aastaks väljendatuna protsentuaalse muutusena 2005. aasta taseme suhtes. Liikmesriigid peavad perioodil 2013–2020 järgima ka iga-aastaseid heite piirmäärasid. Jõupingutuste jagamist käsitlevas määruses on sätestatud riiklikud heite vähendamise eesmärgid aastaks 2030.

Et valmistuda turustabiilsusreservi toimimise alguseks 2019. aastal, on komisjon 2017. aasta mai keskpaigast alates korrapäraselt avaldanud eelnenud aasta ülejäägi andmeid. 2019. aasta mais avaldati ülejääk kolmandat korda ja see oli umbes 1,65 miljardit LHÜd . 2018. aasta ülejäägi ja neljandaks kauplemisperioodiks (2021–2030) muudetud ELi HKSi õigusaktide alusel vähendatakse enampakkumisel müüdavaid koguseid 2019. aasta septembrist detsembrini ja 2020. jaanuarist augustini peaaegu 397 miljoni LHÜ võrra (24 % ülejäägist).

Pärast riiklike energia- ja kliimakavade projektide esitamist liikmesriikidelt saadud prognoosid näitavad, et kui viia ellu kavandatud poliitika, kuid jätta kõrvale seatud eesmärgid (sihttasemed), on võimalik heidet 2030. aastaks vähendada 36 %. See hinnang on riiklike energia- ja kliimakavade projektide hinnangust veidi väiksem. Peamine erinevuse põhjus on see, et riiklike energia- ja kliimakavade projektide analüüsis on arvesse võetud ka Saksamaa ja Madalmaade kavaprojektides esitatud riiklikud eesmärgid ning Poola esitas kavandatud meetmeid hõlmavad prognoosid oma riikliku energia- ja kliimakava projektis, aga jättis need 2019. aasta prognoosiaruandluses esitamata.

2018. aastal koostasid liikmesriigid esimesed lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade projektid. Neist nähtub, et liikmesriigid on 2030. aasta kliima- ja energiaeesmärkide saavutamise tee määramisel teinud märgatavaid edusamme, aga vaja on veel jõupingutusi. Euroopa Komisjon on analüüsinud 2030. aasta eesmärkide saavutamise kavade projektide koondmõju ja esitanud riigipõhised soovitused. Liikmesriigid peavad oma kavad lõplikul kujul valmis saama 2019. aasta lõpuks.

Heide, mis tuleneb energia kasutamisest hoonetes, on ilmastikust tingitud küttevajaduse varieerumise tõttu aastate lõikes mõneti erinev. Pikema aja jooksul on heide vähenenud ja vähenemine peaks jätkuma ka 2030. aastani. Prognoositav heite vähenemine näitab energianõudlust vähendava ja taastuvate energiaallikate kaasamist võimaldava turustatava tehnoloogia kättesaadavust. Liikmesriigid on kavandanud uusi poliitikasuundi, mille abil saab heitkoguseid kiiremini vähendada.

Transpordi tekitatavat kasvuhoonegaaside heidet aitab vähendada ka kütusekvaliteedi direktiiv. Selles on sätestatud liikmesriikide kohustus nõuda kütusetarnijatelt kütuste kasvuhoonegaaside heite mahukuse vähendamist kogu olelusringis 2020. aastaks 2010. aastaga võrreldes 6 %. 2017. aastal tarnitud kütuste keskmine kasvuhoonegaaside heite mahukus oli 2010. aastaga võrreldes 3,4 % väiksem (22 liikmesriigi andmete põhjal, mis esitati esimest korda 2019. aastal). Nagu jooniselt 8 näha, on liikmesriikide edusammud väga erinevad, aga peaaegu kõik peavad võtma kiiresti lisameetmeid, et täita 2020. aastaks seatud eesmärk.

Maanteetranspordist pärit heite vähendamisele aitavad kõige rohkem kaasa uute sõiduautode ja kaubikute CO2-heite normid. Kuigi uute sõiduautode ja kaubikute keskmine CO2-heide kilomeetri kohta on praegu kehtivatest sihttasemetest väiksem (vt joonis 7), siis 2018. aasta esialgsetest andmetest nähtub, et heide on 2017. aastaga võrreldes kasvanud. Seetõttu peavad sõidukitootjad 2020. ja 2021. aasta sihttasemete saavutamiseks oma sõidukite heidet märkimisväärselt vähendama – keskmiselt umbes 25 g CO2/km sõiduautodel ja 11 g CO2/km kaubikutel.

Üle kolmandiku jõupingutuste jagamise kohasest heitest pärines transpordist. Transpordisektorist pärit heide on pärast aastatel 2007–2013 toimunud vähenemist viimasel viiel aastal taas kasvanud ja on nüüd vaid 3 % väiksem kui 2005. aastal. 2030. aastaks prognoosivad liikmesriigid, et olemasolevate meetmetega heide veidi väheneb (2005. aastaga võrreldes 7 %). Ent kavandatud poliitikasuundade ja meetmete rakendamise korral väheneks transpordist tingitud heide prognooside kohaselt 2030. aastaks 2005. aastaga võrreldes 18 %.

Jõupingutuste jagamist käsitleva otsusega hõlmatud heide oli 2018. aastal 11 % väiksem kui 2005. aastal (vt joonis 6). Sellega ületati 3 protsendipunktiga vahe-eesmärk – 8 %. Alates süsteemi käivitamisest 2013. aastal on ELi heide olnud igal aastal koguheite piirmäärast väiksem. See tõi perioodil 2013–2018 kaasa aastaks eraldatud heitkoguse ühikute (AEHÜde) kumulatiivse ülejäägi ligi 1 110 miljonit CO2-ekvivalenttonni. Prognooside kohaselt jääb heide kuni 2020. aastani alla aastast piirmäära ja jõupingutuste jagamise kohast heidet vähendatakse olemasolevate meetmetega 3 protsendipunkti võrra rohkem kui 2020. aastaks seatud eesmärk.

·täpsustada, kuidas on kavas täita nõuet, et maakasutusest, maakasutuse muutusest ja metsandusest pärinev heide ei ületaks sidumist;

Liikmesriigid kavandavad, kuidas oma 2030. aasta jõupingutuste jagamise eesmärke saavutada. Kui kavandatav poliitika ellu viiakse, võib EL vähendada 2030. aastaks jõupingutuste jagamisega seotud heitkoguseid 2005. aastaga võrreldes 27–28 %. Need on selged edusammud, sest olemasolevate meetmetega vähendataks heidet 2030. aastaks vaid 20 %. Et saavutada jõupingutuste jagamise kohane eesmärk vähendada heidet 30 %, peavad aga liikmesriigid leidma lisameetmeid. Euroopa Komisjon on soovitanud mitmel liikmesriigil täpsustada oma riiklikus energia- ja kliimakavas perioodi 2021–2030 strateegiat HKSi väliste sektorite eesmärgi saavutamiseks.

Põllumajandusest pärit heide (v.a CO2) oli 2018. aastal 2005. aastaga sarnasel tasemel ning prognooside kohaselt püsib see olemasolevate poliitikameetmetega stabiilsena kuni 2030. aastani. Ka kavandatud poliitikameetmete rakendamise korral on prognooside kohaselt võimalik vaid väike vähenemine.

Verbiostraw biogaasitehas* Verbiostraw on biogaasitehas, mis toodab põhust biogaasi ja suunab selle kohalikku maagaasivõrku. Tehase praegune jõudlus on 8 MW, aga seda on võimalik suurendada 16,5 MWni, millega saab aastas toota kuni 140 GWh jagu biometaani. Verbiostraw on esimene projekt, mis tutvustab uuenduslikku biogaasitehnoloogiat suures mastaabis. Tehases on kasutusel innovaatiline põhukääritamistehnoloogia, millega toodetakse biometaani vaid põhust. See näitab, et biokütust ei saa toota mitte ainult toidu toorainest, vaid ka põllumajandusjäätmetest. Tehas asub Saksamaa Brandenburgi liidumaal Schwedtis ja sai uute osalejate reservist (NER300) 22,3 miljonit eurot. * Projekt on näide sellest, kuidas ELi rahaliste vahenditega aidatakse kaasa innovatsioonile jõupingutuste jagamist käsitlevate õigusaktide kohaldamisalasse kuuluvates sektorites.

Jäätmekäitlusest pärit heide vähenes ajavahemikul 2005–2018 33 % ning prognooside kohaselt selline järsk vähenemistendents ka jätkub.

Jõupingutuste jagamist käsitleva otsusega hõlmatud heide tööstusest ja teistest sektoritest oli 2017. aastal 2005. aastaga võrreldes 12 % väiksem ning prognooside kohaselt väheneb veelgi. Sellega seoses tuleb mainida, et paljud osoonikihti kahandavad ained (edaspidi „OKAd“) on ka võimsad kasvuhoonegaasid. EL juba täidab Montreali protokolli kohaseid rahvusvahelisi kohustusi lõpetada OKAde kasutamine aastaks 2020. Montreali protokolli kohaselt arvestatud ELi kasutus on olnud negatiivne alates 2010. aastast (v.a 2012. aasta). Arvutuste kohaselt oli OKAde kasutus 2017. aastal −4 080 tonni. Negatiivne kasutus tähendab, et toodetud või imporditud OKAde kogus on väiksem kui hävitatud või eksporditud OKAde kogus. Selline tulemus näitab, et OKAsid ei kasutata enam neil otstarvetel, mille jaoks on olemas keskkonnahoidlikumad alternatiivid.

Komisjon hindas OKAde määrust 2019. aastal. Hindamise tulemusena selgus, et kuigi määrus on oma eesmärkide saavutamise seisukohalt väga tulemuslik, oleks samu tulemusi võimalik saavutada tõhusamalt.

Fluoritud gaasid (edaspidi „F-gaasid“) on rühm gaase, mida kasutatakse sageli OKAde asendajana. F-gaasid on aga võimsad kasvuhoonegaasid. F-gaaside määrusega nähakse ette ELi-ülene fluorosüsivesinike (edaspidi „HFCd“) järkjärguline kõrvaldamine alates 2015. aastast ja muud F-gaasidega seotud meetmed, mille eesmärk on vähendada nende heidet 2030. aastaks kahe kolmandiku võrra 2014. aastaga võrreldes. HFCde suhtes kohaldatakse ka Montreali protokolli Kigali muudatust, mis jõustus 2019. aasta 1. jaanuaril.

2017. aasta andmetest on näha, et kliimamõju (CO2-ekvivalent) arvestades F-gaaside tarne vähenes 2 %, kuid massi arvestades suurenes see 2016. aastaga võrreldes 3 %. 2017. aastal lasti neid kvoodisüsteemi alusel turule maksimaalsest lubatud kogusest 0,4 % vähem. See kajastab nihet väiksema globaalse soojendamise potentsiaaliga gaaside kasutamise suunas ning näitab määruse mõjusust F-gaaside heite vähendamisel.

Jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse täitmine liikmesriikides

Kõik 28 liikmesriiki täitsid jõupingutuste jagamist käsitleva otsusega aastateks 2013–2016 võetud kohustused. Malta ületas aastaks eraldatud heitkogust igal kõnealusel aastal, kuid ostis puudujäägi katmiseks heitkoguseid Bulgaarialt. Soome, Poola, Iirimaa, Saksamaa ja Belgia ületasid 2016. aastal oma aastaks eraldatud heitkoguseid, aga said puudujäägi katta varasematel aastatel üle kantud heitkoguste ülejäägiga. Rootsi ei kasutanud ära kogu talle eraldatud heitkogust ning tunnistas 2013.–2016. aasta ülejäägi kehtetuks, et suurendada süsteemi keskkonnaeesmärkidele vastavust. Kõik ülejäänud liikmesriigid kandsid eraldatud heitkoguste ülejäägi üle järgmistel aastatel kasutamiseks. Jõupingutuste jagamist käsitlevas otsuses sätestatud kohustuste täitmiseks ei kasutatud puhta arengu mehhanismi ega ühisrakenduse rahvusvahelisi ühikuid.

2017. aasta kohustuste täitmise tsükkel on käimas. Malta heide oli 2017. aastal talle aastaks eraldatud heitkogusest 23 protsendipunkti võrra suurem. Seetõttu peab Malta taas kord aastaks eraldatud heitkoguseid ja/või projektidest saadud rahvusvahelisi ühikuid juurde ostma. Saksamaa, Poola, Iirimaa, Eesti, Austria, Bulgaaria ja Küprose heide ületas 2017. aastaks eraldatud heitkoguseid 2–7 protsendipunkti. Ka Leedu ja Luksemburgi heide ületas veidi neile eraldatud heitkoguseid. Neil liikmesriikidel on varasematest aastatest üle kantud heitkoguseid, mida saab nõuetele vastavuse tagamiseks kasutada.

Aastaks eraldatud heitkoguse ühikute kumulatiivne ülejääk liikmesriigiti ajavahemikul 2013–2017 on esitatud joonisel 9.

Esialgsete andmete kohaselt on pilt 2017. aastaga võrreldes sama ka 2018. aastal. Malta ületas oma aastaks eraldatud heitkogust 27, Iirimaa 12 ja Poola 9 protsendipunktiga. Ka Eesti, Luksemburgi, Saksamaa, Austria, Bulgaaria, Küprose, Soome ja Belgia heide ületas neile aastaks eraldatud heitkoguseid. Kõigi nende liikmesriikide heide oli aastaks eraldatud heitkogusest suurem ka 2016. ja/või 2017. aastal.

2018. aasta puhul võivad kõik liikmesriigid (v.a Malta) oma kohustused siiski veel täita, kasutades varasematelt aastatelt üle kantud heitkoguseid. Ent 2019. ja 2020. aastal ei pruugi mõnel liikmesriigil enam olla piisavas koguses ülekantud heitkoguseid, millega puudujääki katta. Prognooside kohaselt tekib perioodil 2013–2020 aastaks eraldatud heitkoguste netopuudujääk tõenäoliselt Maltal, Saksamaal, Iirimaal ja Austrial. Sellisel juhul peavad nad kasutama jõupingutuste jagamist käsitlevas otsuses sätestatud paindlikkusmehhanisme (lisaks järgmistesse aastatesse ülekandmisele ja laenamisele).

4.MAAKASUTUS, MAAKASUTUSE MUUTUS JA METSANDUS (LULUCF)

Maakasutus ja metsandus võivad süsinikdioksiidi atmosfäärist eemaldada aga seda ka sinna juurde paisata. Liikmesriigid on võtnud kohustuse tagada, et perioodil 2013–2020 arvestatakse nende Kyoto protokolli kohase vähendamiseesmärgi täitmisel kasvuhoonegaaside heidet ja sidumist, mis tulenevad selles sektoris võetud lisameetmetest. Ent ELi-sisese kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgi (20 % aastaks 2020) täitmisel neid arvesse võtta ei saa.