ET    ET  
 EUROOPA  
KOMISJON 
Brüssel, 4.4.2014  
COM(2014) 215 final 
  
KOMISJONI TEATIS 
TULEMUSLIKE, KÄTTESAADAVATE JA PAINDLIKE 
TERVISHOIUSÜSTEEMIDE KOHTA 
 
 
2 
 1. Sissejuhatus  
Tervishoiusüsteemidel1 on kaasaegses ühiskonnas keskne roll, et aidata inimestel säilitada ja 
parandada oma tervist. Tervishoiusüsteemid peaksi d lisama elule aastaid ja tooma neisse aastatesse 
rohkem elu.  
ELi liikmesriikide tervishoiusüsteemid on erinev ad, peegeldades ühiskonna erinevaid valikuid. 
Hoolimata korralduslikest ja finantsilistest erin evustest rajanevad tervishoiusüsteemid ühistel 
väärtustel, milleks on universaalsu s, kvaliteetse ravi kättesaadavu s, võrdsus ja solidaarsus, nagu 
määratleti tervishoiuministrite nõukogus 2006. aastal2. 
ELi tervishoiusüsteemid on üha enam  omavahel seotud. Direktiivi 2011/243 jõustumine oli oluline 
samm kõnealuse seotuse suurendamisel. Tervisho iusüsteemide vahelise koostöö tugevdamine peaks 
aitama neil paremini toimida, kui nad seisavad silmit si patsientide ja tervishoiutöötajate suureneva 
liikuvusega. 
Viimasel kümnendil on Euroopa tervisho iusüsteemide ees olnud ühised probleemid: 
tervishoiuteenuste kallinemine, elanikkonna  vananemine koos krooniliste haiguste ja 
hulgihaigestumise kasvuga, mis on toonud kaasa suurema nõudluse tervishoiuteenuste järele, 
tervishoiutöötajate puudus ja ebaühtlane jaotum ine ning tervisealane ebavõrdsus ja ebavõrdsus 
tervishoiuteenustele juurdepääsus. 
Lisaks on viimaste aastate majanduskriis vähenda nud olemasolevaid rahalisi vahendeid ning seega 
muutnud tervishoiusüsteemide kestlikkuse ta gamise liikmesriikide jaoks keerulisemaks.4 See 
omakorda seab ohtu liikmesriikide võime tagada üldine juurdepääs kvaliteetsele tervishoiule. 
Tervishoiusüsteemid peavad olema paindlikud: ko hanema muutuva keskkonnaga ja tulema toime 
keeruliste väljakutsetega piiratud ressursside tingimustes.  
Omavaheline sõltuvus suureneb ning ühised väljaku tsed nõuavad tihedamat koostööd. Liikmesriigid 
leppisid 2006. aastal kokku ühised eesmärgid te rvishoiu juurdepääsetavuse, kvaliteedi ja 
majandusliku jätkusuutlikkuse valdkonnas sotsi aalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse avatud 
koordinatsiooni meetodi raames5. 2011. aastal algatas tervishoiu ministrite nõukogu ELi tasandi 
arutelu, et aidata liikmesriikidel luua täna päevased, reageerimisvõimelised ja kestlikud 
                                                            
1 Käesolevas teatises on tervishoiusüsteemid määratletud kui süsteemid, mille eesmärk on tagada patsientidele 
tervishoiuteenused – nii ennetavad, diagnostilised, raviotstarbelised kui ka palliatiivsed – mille peamine eesmärk on tervise parandamine. 
2 Nõukogu järeldused ELi tervishoiusüsteemide ühiste väärtuste ja põhimõtete kohta, ELT C 146, 22.6.2006. 
3 Direktiiv 2011/24/EL, ELT L 88, 4.4.2011. 
4 Seda rõhutati ka nõukogu järeldustes, mis käsitleva d majanduspoliitika komitee ja komisjoni ühisaruannet 
tervishoiusüsteemide kohta ELis (7. detsember 2010). 
5 Sotsiaalkaitsekomitee ja majanduspoliitika komitee ühisarvamus komisjoni teatise „Tegutsemine koos ja 
paremini: uus raamistik sotsiaalse kaitse ja kaasatus e poliitikavaldkondade avatud kooskõlastamiseks Euroopa 
Liidus” kohta, mida toetas tööhõive, sotsiaalpoliitika, te rvise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu 10. märtsil 
2006. 
 
3 
 tervishoiusüsteemid6. Tunnistati, et „ kui põhiküsimus on alati olnud võrdse juurdepääsu tagamine 
kvaliteetsetele tervishoiuteenustele kahanevate ma janduslike ja muude ressursside tingimustes, siis 
praegu on muutumas olukorra ulatus ja kiireloomulisus, ning kui sellega ei tegeleta, siis võib sellest 
saada oluline tegur ELi tulevase majandusliku ja sotsiaalse maastiku kujunemisel .” 
2013. aasta detsembris kiitis tervishoiuministrite  nõukogu heaks tehtud edus ammud ja kutsus üles 
selles valdkonnas tööd jätkama oma järeldus tes „Aruteluprotsess seoses kaasaegsete, 
reageerimisvõimeliste ja jätkusuutlike tervishoiusüsteemidega”7. 
2014. aasta majanduskasvu analüüsis8 leiti, et „kõige olulisem on nüüd majanduskasvu ja 
konkurentsivõime kasvatamine”, et  luua pikaajaline taastumine. Seda eesmärki silmas pidades 
rõhutatakse analüüsis vajadust parandada te rvishoiusüsteemide tõhusust ja finantsilist 
jätkusuutlikkust, suurendades nende tulemuslikkust ni ng võimet täita sotsiaalseid vajadusi ja tagada 
hädavajalikud sotsiaalsed turvavõrgus tikud. Samuti tunnistatakse anal üüsis tervishoiusektori tähtsust 
võitluses majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega, rõhutades, et tervishoiuteenused on valdkond, 
mis loob märkimisväärseid tööhõivevõimalusi järgne vatel aastatel. Soovitatakse, et tuleks välja 
töötada aktiivse sotsiaalse kaasam ise strateegiad, sealhulgas laialdane juurdepääs taskukohastele ja 
kvaliteetsetele tervishoiuteenustele. 
Varem oli seda rõhutatud 2013. aastal, kui üksteist liikmesriiki9 said soovituse oma 
tervishoiusüsteemide reformimiseks Euroopa pool aasta raames. Enamik soovitustest käsitles 
tervishoiusüsteemide kestlikkust ja kulutasuvust, ku tsudes üles reformima haiglasektorit, 
tervishoiuteenuste hinnakujundust, ambulatoorset ravi  ja esmatasandi arstiabi. Kolmes soovituses 
paluti ka säilitada või parandada juurdepääsu tervishoiuteenustele. 
Lisaks sellele, et tervis on iseenesest oluline väärtus, on see ka majandusliku heaolu eeltingimus, 
nagu on sedastatud komisjoni talituste töödokum endis „Investeerimine tervisesse”, mis on 
sotsiaalsete investeeringute paketi osa10. Inimeste tervis mõjutab toot likkust, tööturul osalemist, 
inimkapitali ja avaliku sektori kulutusi. Tervishoiu sektor on tihedalt seotud innovatsiooniga ning 
omab ka suurt majanduslikku tähtsust, moodustades 10% ELi SKPst. Lisaks on see väga töömahukas 
tegevus ja üks suuremaid sektoreid ELis: tervis hoiutöötajad moodustasid 2010. aastal 8 % kõigist 
töökohtadest ELis11. 
Kasutades ära viimaste aastate jooksul saadud kogemusi ja tehtud tööd ning pidades silmas 
lähenemisviiside edasist arendamist ELi tasandil, ke skendutakse käesolevas teatises meetmetele, et:  
                                                            
6 Nõukogu järeldused: Kaasaegsete, reageerimisvõimeliste ja jätkusuutlike tervishoiusüsteemide suunas (6. juuni 
2011).  
7 Nõukogu järeldused „Aruteluprotsess seoses kaasaegsete, reageerimisvõimeliste ja jätkusuutlike 
tervishoiusüsteemidega” (10. detsember 2013). 
8 KOM (2013) 800.  
9 Austria, Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Soome,  Prantsusmaa, Malta, Poola, Rumeenia, Slovakkia ja 
Hispaania. 
10 KOM(2013) 83.  
11 SWD (2012) 93, lisatud teatisele KOM(2012) 173. 
 
4 
 1. Tugevdada tervishoiusüsteemide tulemuslikkust 
2. Suurendada tervishoiuteenuste kättesaadavust 
3. Parandada tervishoiusüsteemide paindlikkust 
2. Tervishoiusüsteemid e tul emuslikkuse suurendamine  
Tulemuslikkus, ohutus ja patsientide kogemused on  tervishoiuteenuste kvaliteedi olulised tegurid, 
millega mõõta tervishoiusüsteemide toimimist. Prae gu on ELi tasandil käimas töö patsiendi ohutuse 
valdkonnas,12 samas kui patsientide kogemused on peamine valdkond, mis vajab täiendavat 
tähelepanu tulevikus. 
Käesolevas teatises keskendutakse tulemuslik kusele: tervishoiusüsteemide võimele pakkuda 
positiivseid tulemusi, st parandada elanikkonna tervist. 
Tervishoiusüsteemide tulemuslikkuse mõõtmine muut ub järjest olulisemaks, eelkõige seetõttu, et 
tervishoiuteenused ei ole ainus tegur, mis meie tervist parandab. Ehkki keskmine eluiga on 
liikmesriigiti jätkuvalt väga erinev, elame siiski üldi selt kauem ja parema tervise juures kui eelmised 
põlvkonnad. Suur roll on saavutustel rahvatervi se valdkonnas ja väljaspool tervishoiusüsteemi. 
Olukorra paranemist on loota ka tulevikus, näitek s väheneb suitsetamine ja alkoholitarbimine ning 
paraneb toitumine ja füüsiline aktiivsus. Valitse b üldine üksmeel, et tervishoiusektori panus 
elanikkonna tervise parandamisse on viimase viie - kuni kuuekümne aasta jooksul märkimisväärselt 
suurenenud.  
Tervishoiusüsteemide tulemuslikkuse  kohta võrreldava info kogumine on endiselt algusjärgus. Allpool 
on esitatud näited valdkondades, kus tervishoiu süsteemide panus tervise parandamisesse on kõige 
ilmsem. Seda toetavad kättesaadavad kogu ELi hõlmavad näitajad (s.o perinataalne suremus, välditav 
suremus, vaktsineerimisega välditavate haiguste esin emine ja vähi sõeluuring). See võrdlus näitab 
suuri erinevusi ELi liikmesriikide vahel. 
Perinataalne suremus 
Perinataalnee suremus arvutatakse hilise lootes urma (pärast 28. rasedusnädalat) ja varase 
neonataalsuremuse (kuni seitse päeva pärast s ünnitust) summana. Võrreldes imikute suremusega,13 
on see näitaja vähem seotud sotsiaal-majanduslike teguritega ning seeläbi usaldusväärsem indikaator 
tervishoiusüsteemi tulemuslikkuse hindamiseks. 
                                                            
12 Nõukogu soovitus, 9. juuni 2009, mis käsitleb patsiendi ohutust, sealhulgas tervishoiuteenustega seotud 
nakkuste ennetamist ja tõ rjet, ELT C 151, 3.7.2009.  
13 Imikute suremus on laste surmade arv esimesel eluaas tal 1 000 elussünni kohta. 
 
5 
 Joonis 1: perinataalne suremus 1 000 sü nni kohta (2011 või kõige hilisemad andmed) 
 
Allikas: Eurostati andmebaas, Euro peristati projekt (mille töötasid  välja komisjoni talitused) 
Perinataalne suremus on viimase viie aasta jooksul langenud enamikus  liikmesriikides, ehkki 
mõnedes riikides on see näitaja kõnealusel perioodil suurenenud.  
Välditav suremus 
Välditav suremus on määratletud kui enneaegsed surmad, mida oleks saanud ära hoida õigeaegsete 
ja tõhusate tervishoiuteenustega. See on olulin e näitaja, mida kasutatakse tervishoiusüsteemide 
panuse uurimisel tervisetulemuste puhul14. Välditava suremuse arvutamisel kombineeritakse 
standardseid suremuskordajaid teatavate haigusteg a, mille puhul arvatakse, et tervishoiul on neile 
otsene mõju.  
Joonis 2: välditav suremus, standardsed su remuskordajad 100 000 el aniku kohta – 2010 
0100200300400500600
FR NL IT ES LU BE DK SE PT FI CY DE MT AT IE SI UK PL CZ HR BG EE SK HU RO LT LV
 naised
 mehed
 
Allikas: Eurostat (Kreeka kohta andmed puuduvad) 
                                                            
14 Välditavat suremust hõlmavate võrdluste puhul tuleb kindlasti arvesse võtta haigusjuhtude arvu, mitte ainult 
nende haigustega seotud surmajuhtumeid. Siiski ei ole tagatud võrreldavate andmete kättesaadavus 
 
6 
 Peaaegu kõik liikmesriigid on suutnud ajavahemikus  2000–2010 vähendada väldi tavat suremust, kuigi 
vähenemise määrad varieeruvad liikmesriigiti märkimisväärselt. 
Nakkushaigused 
Teatavate nakkushaiguste esinemine on  otseselt seotud asjakohaste te rvishoiuteenuste osutamisega. 
Immuniseerimiskampaaniad on märkimisväärselt  vähendanud vaktsineerimise abil välditavate 
haiguste esinemist (k uigi mõnedes riikides on muret tekit avaid märke vaktsineerimise vähenemisest). 
Joonis 3: vaktsineerimise abil väldi tavate haiguste esinemine — kinni tust leidnud juhtumite arv 100 000 
elaniku kohta — 2011 
meningokokknakkus B-hepatiit mumps leetrid 
Allikas: ECDC epidemioloogia alane aastaaruanne 2012  
Liikmesriigiti on näitajad väga erinevad, iseg i kui vaadeldakse väheseid vaktsiinidega välditavaid 
haiguseid (meningokokknakkus, B-hepatiit, mumps ja leetrid). 
Vähktõve sõeluuringud 
Kolorektaalvähi, emakakaela- ja rinnavähi varajane diagnoosimine organiseeritud rahvastikupõhiste 
sõeluuringute programmide abil on oluline näitaja tervishoiusüsteemide tulemuslikkuse hindamisel 
riskisektorites. Nõukogu soovit as rakendada selliseid programme vastavalt Euroopa kvaliteedi 
tagamise suunistele15.  
Rinnavähk on valdkond, kus on saavutatud kõig e suuremat edu. Riiklikud sõeluuringuprogrammid 
vastavad üldiselt ELi suunistele sihtvanuserühmad e kohta (naised vanuses 50–69) ja mammograafia 
sõeluuringute soovitatavate intervallide kohta. Kuigi Euroopa suunised seavad eesmärgiks vähemalt 
75 % sihtrühma kuuluvate naiste uurimise (ja vastu võetavaks tasemeks peetak se 70 %), jõudsid vaid 
üksikud liikmesriigid 2010. aastal sellise määrani. 
                                                            
15 Nõukogu soovitus, 2. detsember 2003, vähktõve sõeluu ringute kohta; ELT L 327, 16 .12.2003. Vt ka Euroopa 
kvaliteedi tagamise suunised kolorektaalvähi sõeluuringute ja diagnostika, emakakaelavähi sõeluuringute ning 
rinnavähi sõeluuringute ja diagnostika puhul. 
 
7 
 Joonis 4: rinnavähi sõeluuringud — sõel uuringus osalenud 50–69-aastaste naiste % 
 
Allikas: OECD health at a glance  Europe 2012, riiklik statistika  
Peamised järeldused  
Võib esitada mõned esialgsed tähelepanekud seoses kõnealuste konkreetsete näitajatega, kuigi need 
ei ole piisavalt representatiivsed, et toetada tervishoiusüsteemide laiaulatuslikku hindamist. 
Näitajatest ilmnevad suured erinevused ELi liikmesr iikide vahel. Samuti nähtub, et tervisetulemused 
on mitmemõõtmelised ja raskesti määratletavad. Ül diselt on tervishoiusüst eemide tulemuslikkuse 
hindamine keeruline protsess: terv ishoiumeetmete mõju avaldub alles pika aja jooksul ning samuti 
on keeruline tagada andmete võrreldavust ja us aldusväärsust. Selle kallal tehakse siiski tööd. 
Komisjon on toetanud Euroopa tervise põhinäitajat e (ECHI) väljatöötamist, et jälgida elanikkonna 
tervist ja tervishoiusüsteemide to imimist. Samuti on avaldatud mitm eid aruandeid, milles hinnatakse 
Euroopa tervishoiusüsteeme. Eriti oluline on majanduspoliitika komitee ja Euroopa Komisjoni 
aruanne tervishoiusüsteemide kohta, mis avaldati 2010. aastal, ning seeria „Health at a Glance 
Europa”, mille avaldasid OECD ja komisjon. 
Tähtis samm astuti ka 2013. aastal: sotsiaalka itsekomitee töötas tervishoiu jaoks välja ühise 
hindamisraamistiku, mille eesmärk on olla esmane  seirevahend liikmesriikide tervishoiusüsteemide 
probleemide avastamiseks. See kujutab endast olul ist panust tervishoiusüst eemide tulemuslikkuse 
võrdlevaks hindamiseks, võttes arvesse andmet e kättesaadavust ELi tasandil. Lisaks on 
teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise raam programmidest rahastatud mitmeid projekte, et 
töötada välja näitajad ja metoodik a tervishoiusüsteemide hindamiseks.16 
3. Tervishoiusüsteemid e kättesaadavuse parandamine  
Tervishoiusüsteemid peavad olema kättesaad avad. See on üks Euroopa sotsiaalhartas17 sisalduv 
põhimõte, milles rõhutatakse arstiabi kättesaadavu se läbipaistvaid kriteeriume ning liikmesriikide 
                                                            
16 Vt nt projekte ECHO ( http://www.echo-health.eu ), Eurohope ( http://www.eurohope.info ), ja EuroREACH 
(http://www.euroreach.net ). 
17 Läbivaadatud Euroopa sotsiaalharta, Strasbourg 3. mai 1996. 
 
8 
 kohustust tagada piisav tervishoiusüsteem, mis ei välista osa elanikkonna ja oks tervishoiuteenuste 
saamist. 
Tervishoiuteenuste kättesaadavust on siiski rask e mõõta ning puudub kogu ELi hõlmav üksikasjalik 
metoodika kättesaadavuse jälgimiseks ja parimate  tavade edendamiseks. See oleks oluline samm 
tervisealase ebavõrdsuse vähendamiseks.18  
Üldiselt kasutatakse näitajana varieeruvust ELi elanike suhtelises arvus, kellel on raskusi 
tervishoiuteenustele juurdepääsuga põhjustel,19 mis on seotud tervisesüsteemide kättesaadavusega: 
ooteaeg, sihtkoha kaugus ja kulude jagamine. N eed järeldused tulenevad siiski inimeste enda 
kirjeldatud vajadustest ja riike võrreldes  võib esineda kultuurilist kallutatust. 
Joonis 5: Rahuldamata vajadus arstiabi järele inimeste endi hinnangul põhjuste kaupa – % elanikkonnast 
 
Allikas: Eurostat, sissetuleku ja elamistingimuste stat istika 2012 (AT ja IE puhul 2011. aas ta andmed) 
Juurdepääs tervishoiule hõlmab mitmeid erinevai d tegureid, sealhulgas tervishoiusüsteemi kaetust 
(st kellel on õigus tervishoiuteenus tele), kaetuse sügavust (st millele  on kodanikel õigus), teenuste 
taskukohasust ja tervishoiuteenuste kättesaadavu st. Juurdepääsu tervishoiuteenustele mõjutavad 
otseselt ka tervishoiusüsteemides kasutatavad orga nisatsiooni- ja juhtimismudelid. Patsiendid võivad 
tervishoiuteenustele juurdepääsu pidada keerulisem aks, kui süsteem on keeruline ja läbipaistmatu. 
 
                                                            
18 KOM(2009) 567. 
19 Pange tähele, et „muud põhjused” selles küsitluses on seotud põhjustega, mis ei ole seotud kohalike 
tervishoiusüsteemidega (nt „pol e aega”, „hirm arsti ees” jne). 
 
9 
 Elanikkonna kaetus 
Tervishoiuteenuseid rahastatakse peamiselt avalik est allikatest peaaegu kõikides ELi liikmesriikides. 
Tervishoiuteenustega hõlmatus on universaalne võ i peaaegu universaalne kõigis liikmesriikides, kuid 
siiski jäävad mõned ebasoodsast keskkonnast inimes ed adekvaatsetest tervishoiuteenustest kõrvale. 
Kaetuse sügavus Avaliku sektori vahenditest rahastatavad tervisho iuteenused on riiklike s tervishoiusüsteemides 
erinevad. Näiteks hambaravi, silmaraviteenused ja mõned uusimad raviviisid on ravikindlustusega 
kaetud ainult mõnes liikmesriigis. Mitmes liikmesriig is puudub selgesõnaline määratlus riiklikult 
rahastatava ravi kohta. See raskendab võrdlemist ja  analüüsi, mis aitaks leida üksmeele minimaalse 
või optimaalse ravi taseme määratlemiseks. 
Taskukohasus  Inimesed peavad sageli rahaliselt osalema vajatava t eenuse eest maksmises, kas kulude jagamise või 
omaosaluse kaudu. See aitab tagada, et tervishoiute enuseid kasutatakse vastutustundlikult. Samas ei 
tohiks omaosalus kujutada endast takistust vaj aliku ravi saamisel. Tervisesüsteemide kulude 
piiramise meetmed, mille eesmärk on edendada tervis hoiu ratsionaalset kasutamist, ei tohiks asjatult 
vähendada juurdepääsu kvaliteetsetele tervishoiuteenustele.  
Kättesaadavus (tervishoiutöötajate arv,  kaugus raviteenusest, ooteajad) 
Patsientidel peab olema mõistlik juurdepääs te rvishoiuteenustele: vajaliku teenuse saamiseks ei 
peaks nad sõitma liiga kaugele või ootama liiga kaua . See on eriti tõsine probleem maapiirkondades 
ja äärealadel. 
Vahemaaga seotud probleeme saab ületada ro hkem integreeritud hooldusmudelite abil, mis 
parandavad patsientide ja tervishoiusüsteemide kontakti, ning e-tervis e lahenduste laiema 
kasutamise abil. 
Ooteaja mõõtmiseks puudub ELi määratlus, ku igi see on oluline mõiste määruses 883/04
20 ja 
direktiivis 2011/24. See võib muutuda, kuna dire ktiiviga 2011/24 parandataks e tervishoiusüsteemide 
vastutust tervishoiuteenuste kättesaadavuse ees t, suurendades ravi ootamisega seotud mõiste 
„põhjendamatu viivituseta” läbipaistvust. 
Vananev rahvastik ja krooniliste mitmikdiagno oside sagenemine nõuavad erinevaid oskuste 
kombinatsioone, mis mõjutab ka meditsiinilise välja õppe programmide sisu. Kutsealade eristatus 
muutub tõenäoliselt vähem jäigaks multidistsipli naarsete meeskondade loomise kaudu. Nõudlus 
oskuste ja pädevuste järele tervishoiusektoris on muutumas ning ülesanded ja kutsealad peavad 
pidevalt arenema, et rahuldada elanikkonna vaja dusi. Näiteks ELi kehalise passiivsuse kõrgeid 
näitajaid ning sellega seotud terviseriski arvesse võ ttes on tervishoiutöötajatel oluline roll patsientide 
                                                            
20 Määrus (EÜ) nr 883/2004, 29. aprill 2004, sotsiaalki ndlustussüsteemide koordineerimise kohta, ELT L 166, 
30.4.2004 
 
10 
 nõustamisel kehalise aktiivsuse vajalikkuse koht a, tehes koostööd ka muude sektoritega, nt 
spordisektoriga.21 
Selleks et kõnealuse arenguga sammu pidada , peavad meditsiinilise koolituse planeerimise 
süsteemid olema arukamad ja reageerima kiiremini ning kaasama õppureid paremini 
valdkondadesse, mida kõige rohkem vajatakse. 
Lisaks näitavad tõendid, et tähe lepanu tuleks pöörata ravimitele , sest üksikisikute kulutused 
ravimitele on märgatavalt suuremad kui muud tü üpi avalikult rahastatud tervishoiuteenustele. 
Riiklikud otsused hindade ja hüvitamise kohta mõ jutavad nii otseselt kui ka kaudselt ravimite 
kättesaadavust kogu ELis: innovaatilised tooted ei muutu kõikides liikmesriikides korraga 
kättesaadavaks ning mõnedes liikmesriikides ei pruugi need üldse olla kättesaadavad. 
Esimene samm olukorra parandamiseks astuti sotsiaalse vastutuse protsessiga farmaatsia 
valdkonnas, millega julgustati hinnakujunduse ja hüvitamise eest vastutavate pädevate asutuste ja 
muude huvitatud sidusrühmade vahelist arutelu ning toetati läbipaistvat te abevahetust selle kohta, 
kuidas saavutada ravimite parem kättesaadavus. 
4. Tervishoiusüsteemid e paindlikkuse parandamine  
Kaasaegsed tervishoiusüsteemid peavad olema kä ttesaadavad ja tõhusad ning püüdlema pikaajalise 
kestlikkuse poole. Selleks peavad nad olema rahalis elt jätkusuutlikud.  Komisjon toetab liikmesriike 
selles töös, pakkudes analüüse ja prognoose ning s oovitades reforme Euroopa poolaasta protsessi 
osana. 
Tervishoiusüsteemid peaksid arvesse võtma ka mitt erahalisi tegureid. Nad peavad olema suutelised 
tõhusalt kohanema muutuvate oludega ning leid ma ja rakendama innovaatilisi lahendusi, et 
kõrvaldada olulised probleemid — eksperdi teadmiste ja ressursside vähesus teatavates 
valdkondades, ootamatu nõudluse kasv (nt epideemiad) jne — piiratud ressursside tingimustes. 
Teisisõnu, tuleb luua ja  säilitada paindlikkus. 
ELi tervishoiusüsteemid ei ole tulnud ühtviisi häst i toime majanduskriisiga ja mõned neist on pidanud 
rakendama ulatuslikke ja mõnikord valulisi reforme väga lühikese aja jooksul. Hiljutiste reformide 
kogemustele tuginedes on komisjon kindlaks määranud järgmised paindlikkustegurid, mis on aidanud 
mõnedel tervishoiusüsteemidel tagada kättes aadavad ja tõhusad tervishoiuteenused oma 
elanikkonna jaoks. 
                                                            
21 Nõukogu soovitus, 26. november 2013, tervist tugevdava kehalise aktiivsuse sektoritevahelise edendamise 
kohta, ELT C 354, 4.12.2013. 
 
11 
 Paindlikud 
tervishoiu-
süsteemidStabiilsed 
rahastamis-
mehhanismid
Mõistlikud 
riskide 
korrigeerimise 
meetodid
Hea 
juhtimistavaTervishoiu-
teenuste 
adekvaatne 
hinnastamine
Teabevood 
süsteemisAdekvaatse 
suurusega ja 
õigete 
oskustega 
tervishoiu-
personal
 
Stabiilsed rahastamismehhanismid  
Stabiilne rahastamine võimaldab tõhusat investee ringute kavandamist ja tõrgeteta teenuste 
järjepidevust ravi korraldamisel ja juhtimisel. Te rvishoiusüsteeme, mille rahastamine põhineb vähem 
stabiilsetel tuluallikatel, võivad kergemini tabada  välised vapustused: nt süsteemid, mis tuginevad 
tööhõivega seotud maksetele, võivad kogeda nega tiivseid tagajärgi tööpuuduse suurenemise korral. 
Reservid või muud vastutsüklilised mudelid riigieelar ve vahendite juhtimiseks võivad aidata tagada 
rahastamise stabiilsust.  
Mõistlikud riskide korrigeerimise meetodid Järjepidev riskide korrigeerimise ja hajutamise süst eem on tähtsaim vahend, mis tagab, et ressursse 
kasutatakse vastavalt vajadustele. Näiteks, ku i mitu ravikindlustuse pakkujat koguvad 
sotsiaalkindlustusmakseid või kindlustuspreemiaid , siis kasutatakse riski korrigeerimise / riski 
tasandamise mehhanisme, et võtta arvesse igas fondis kindlustatud isikute arvu, ealist ja soolist 
struktuuri ning haigestumusmustreid. See on vajalik, et vältida patsientide valimist ja 
diskrimineerimist ning aitab tagada rahastamise vastavust vajadustele. 
Hea juhtimistava Juhtimine tähendab tervishoiusüsteemi ja selle põhi komponentide selgelt määratletud vastutusalasid 
koos tugeva juhtimise, mõistlike vastutusmehhanism ide ja selge organisatsioonilise struktuuriga. See 
võimaldab süsteemidel paremini kohaneda uute eesmärkide ja prioriteetidega ning suurendab nende 
suutlikkust reageerida suurtele väl jakutsetele, tuvastades ja võttes kasutusele vajalikud meetmed, et 
toetada arukaid investeerimisotsuseid. 
Teabevood süsteemis  
 
12 
 Põhjalikud teadmised tugevatest ja nõrkadest kü lgedest ning võime teavet jälgida, sealhulgas 
patsiendi või tervishoiuteenuste  osutaja tasandil, võimaldab tervishoiusüsteemi juhtidel teha 
konkreetsetes allsektorites sobivaid, tõenditel põhinevaid otsuseid. 
E-tervisel põhinevad infosüsteemid hõlbustavad ja toetavad teabesüsteemide parandamist. Lisaks 
võivad e-tervise süsteemid pakkuda personaalsemaid tervishoiuteenuseid, mis on paremini suunatud, tulemuslikumad  ja tõhusamad ning aitavad vähendada vigu ja lühendada haiglaravi 
kestust. 
Tervishoiuteenuste adekvaatne hinnastamine Väga oluline on mõista keerulist protsessi kulude st kuni tulemusteni. Ku idas kulutused vastavad 
füüsilistele ja inimressurssidele, kuidas ressurs id mõjutavad tegevusi (nt kirurgiline sekkumine, 
diagnostika), kuidas tegevused moodustavad ravi  ning lõpuks, kuidas sekkumismeetmed mõjutavad 
tervist. 
Tervisetehnoloogia hindamine on peamine vahend,  millega tagatakse sekkumiste tulemuslikkuse 
hindamise ühine meetod ja teenuste korrektne hi nnastamine, mis võimaldab otsustajatel jagada 
ressursse kõige tõhusamal viisil. 
Võime tervishoiuteenuseid täpselt hinnastada ei ol e vajalik mitte ainult kulutuste kontrollimiseks, 
vaid on ka tõhusate investeerimisotsuste ja  prioriteetide seadmise eeltingimus.  
Adekvaatse suurusega ja õigete oskustega tervishoiupersonal Kõrge kvalifikatsiooniga ja motiveeritud ning  piisava suuruse ja asjakohaste oskustega 
tervishoiupersonal on oluline innovaatiliste la henduste leidmiseks organisatsiooniliste ja 
tehnoloogiliste muutuste kaudu. Samuti on oluline omada tõhusat stiimulite süsteemi, et parandada 
tervishoiutöötajate tööd ning tagada kesk endatus tervishoiuteenuste osutamisele.  
5. ELi tegevuskava tõhusate, kättesaadavate ja paindlike 
tervishoiusüsteemid e jaoks 
Tervishoiusüsteemide eest lasub esmane vastutus lii kmesriikidel. EL on võtnud mitmeid meetmeid, 
mis võivad toetada liikmesriike, pakkudes eelkõige suuniseid ning järelevalve ja hindamise vahendeid.  
Komisjon on loonud sõltumatu eksperdirühm a, mis annab nõu seoses investeeringutega 
tervishoidu
22. Kõnealune eksperdirühm esitab komisjonile analüüse ja soovitusi mitmete arutluse all 
olevate küsimuste kohta. 
Tervishoiusüsteemide tulemusli kkuse suurendamise toetamine 
Tervishoiusüsteemide tulemuslikkuse hindamine (HSPA) 
                                                            
22 Komisjoni otsus, 5. juuli 2012 , millega luuakse mitut valdkonda hõlmav ja sõltumatu eksperdirühm, mis 
annab nõu tõhusate tervishoidu investeerimise viiside kohta, ELT C 198, 6.7.2012. 
 
13 
 Tervishoiuministrite nõukogu ku tsus liikmesriike üles kasutama HSPAd poliitika kujundamisel, 
vastutuse ja läbipaistvuse suurendamiseks, ning ku tsus komisjoni üles toetama liikmesriike HSPA 
kasutamisel. 
Selle üleskutse alusel alanud HSPA koostöö annab liikmesriikidele vahendid ja meetodid, sealhulgas:  
• võimaluse saada kasu ELi rahastatavatest te adusuuringutest tulemuslikkuse hindamise 
meetmete ja näitajate kohta;  
• määratleda kriteeriumid ja menetlused HSPA prioriteetsete valdkondade valimiseks riiklikul 
ja ELi tasandil;  
• töötada välja sobiv aruandlussüsteem; ja  
• tugevdada koostööd rahvusvaheliste organi satsioonidega, eelkõige OECD ja Maailma 
Terviseorganisatsiooniga. 
Kõnealune koostöö võimaldab ka sihipärasemat t ööd ELi tasandil, et vähendada ebavõrdsust, 
toetades alla keskmise jäävaid ELi liikmesriike, et aidata neil olukorda parandada. Samuti võib see 
osutuda oluliseks, et aidata liikmesriikidel tä ita direktiivi 2011/24 nõudeid kvaliteeti ja ohutust 
käsitleva teabe osas. 
Tervishoiuteenuste kvaliteet, sealhulgas patsientide ohutus 2014. aasta kevadel kavatseb komisjon esitada oma teise aruande patsiendi ohutust käsitleva 
nõukogu soovituse rakendamise kohta.
23 Tuginedes selle aruande järeldustele, arutab komisjon 
meetmeid, et veelgi parandada patsiendi ohut ust ja vähendada põhjendamatuid erinevusi 
liikmesriikide vahel ja sees. 
Hiljutine patsiendi ohutust ja tervishoiuteenuste k valiteeti käsitlenud avalik konsultatsioon näitas, et 
on olemas suur huvi luua laiem ELi tegevu skava, lahendamaks probleeme, mis mõjutavad 
tervishoiuteenuste kvaliteeti. Komisjon k avatseb võtta asjakohaseid järelmeetmeid. 
Ravi integreerimine  Integratsioon peaks toimuma nii tervishoiuteenuste eri tasandite vahel (esmatasandi arstiabi, 
haiglaravi jne) kui ka tervishoiu ja sotsiaalh oolduse vahel, eelkõige seoses eakate inimestega või 
inimestega, kellel on kroonilised haigused. 
Liikmesriikide reformid, et vähendada tervishoiu süsteemide sõltumist haiglapõhisest hooldusest, 
kasutades tõhusamat integreerimist, pakuvad võim alust vahetada kogemusi peamistes valdkondades 
ja vastata järgmistele küsimustele:  
• Milliseid patsiente saab käsitleda paremini või sama hästi haiglast väljaspool?  
• Kuidas edukalt vähendada välditavat haiglaravi? 
                                                           
 
23 Esimene aruanne avaldati 201 2. aastal. COM(2012) 658. 
 
14 
 Tervishoidu investeerimise eksperdirühm on aval danud aruande esmatasandi arstiabi ja ravi 
integreerimise kohta ning komisjon on algata nud selles küsimuses avaliku konsultatsiooni, et 
selgitada välja uued arutelude teemad. 
Tervishoiuteenuste kätt esaadavuse suurendamine  
ELi tervishoiupersonal On tuvastatud märkimisväärseid puu duseid liikmesriikide suutlikkus es kavandada tulevast vajadust 
tervishoiupersonali järele, võttes arvesse nii ül dist inimeste arvu kui ka vajalikke oskuste 
kombinatsioone, et tulla tõhusal t toime tervishoiu vajadustega. 
Tervishoiutöötajate tegevuskava
24 tulemused aitavad paremini ennu stada tulevast oskuste vajadust 
ning annavad olulist teavet, et koolitada välja tule vased tervishoiutöötajad, kellel on õiged oskused. 
Olemasolevate andmete parandamine, et tõhustada  riiklikke planeerimissüsteeme, võib aidata 
lahendada probleeme, mis on seotud tervishoiu töötajate liikuvusega ja leida lahendused, mis 
võtavad arvesse õigust ELis vabalt liikuda. 
Tervishoiusektori tööjõu planeerimise jõupingutus ed peaksid arendama kestlikke lahendusi ELi 
tasandil, et tagada piisaval hulgal adekvaatselt koolit atud ja õigete oskustega tervishoiutöötajaid, et 
pakkuda ravi kõigile, kes seda vajavad. Et vältida  tööjõupuudust tulevikus ja oskuste sobimatust, 
kavatseb komisjon koostöös liikmesr iikidega töötada välja soovitused , ühised töövahendid, näitajad 
ja suunised ning suurendada ELi toetust liikmesriikide planeerimisprotsessile.  
Ravimite kulutõhus kasutamine  
EL vajab konkurentsivõimelist farmaatsiatööstust. Selle st tulenevalt peaksid liikmesriigid ja komisjon 
jätkama arutelu selle üle, kuidas ühitada polii tiline eesmärk tagada kõigile ELi kodanikele 
kättesaadavad tervishoiuteenused vajadusega piirata kulusid. Tule ks kaaluda tõhusamat koostööd 
suurema läbipaistvuse ja parema koordineerim ise saavutamiseks, et minimeerida soovimatuid 
tagajärgi, mida praegused riikide hinnakujundussü steemid võivad põhjustada seoses ravimite 
kättesaadavusega terves ELis. 
Direktiivi 2011/24 optimaalne rakendamine  Direktiiviga 2011/24 laiendatakse tervishoius patsient ide valikuvõimalusi ja aidatakse neil vältida 
põhjendamatuid viivitusi neile vajaliku ravi saamis el. Direktiiv parandab läbi paistvust, nõudes, et 
liikmesriigid looksid riiklikud kontaktpunktid teavitamaks kodanikke muu hulgas nende õiguste, patsiendi ohutuse ja tervishoiuteenuste kvaliteed i standardite kohta. Direktiiviga taotletakse ka 
paremat arusaamist tervishoiuteenuste korvist. L iikmesriigid peaksid tagama, et kõiki direktiivi 
sätteid rakendatakse nõuetekohaselt. Komisjon jälgib tähelepanelikult, kuidas liikmesriigid 
rakendavad põhjendamatu viivituse mõistet. 
Tugikeskuste võrgustikud edendavad kõrgelt spetsi aliseeritud tervishoiuteen uste osutajate vahelist 
koostööd kõigis liikmesriikides, mis võimaldab keeruk aid või madala levimusega või haruldasi haigusi 
                                                           
 
24 SWD(2012) 93, lisatud teatisele COM(2012) 173. 
 
15 
 põdevatele patsientidele juurdepääsu kvaliteetse tele tervishoiuteenustele. Komisjon kavatseb 
algatada osalemiskutse Euroopa tugikeskuste võ rgustiku liikmetele, kes võiksid tegeleda ka 
tervishoiutöötajate koolitamisega ja aitaksid määratleda ühised kvaliteedi tagamise nõuded. 
Tervishoiusüsteemide paindlikkuse parandamine Kiiresti on vaja täiendavalt uurida tervishoiusüst eemide paindlikkustegur eid ning võimalusi nende 
tõhustamiseks. Liikmesriigid peaksid välja töötam a nende tegurite täpsema analüüsi vastavalt nende 
kogemusele. Seda peaks täiendama ELi töö pa rimate tavade vahetamis e ja poliitikameetmete 
kavandamise valdkonnas. Järgmistest lähenemi sviisidest võib olla kasu Euroopa Liidu 
tervishoiusüsteemide paindlikkuse suurendamiseks. 
Tervishoiutehnoloogia hindamine (HTA) Tervishoiutehnoloogia hindamine on teadus lik lähenemisviis, et hinnata konkreetse 
tervishoiutehnoloogia suhtelis t mõju tervislikule seisundile , vastates küsimustele nagu:  
• Kas tehnoloogia on tõhus?  
• Kelle jaoks see toimib?  
• Millised kulud on sellega seotud?  
• Kui hästi tehnoloogia toimib võrreldes alternatiivsete tehnoloogiatega?  
HTA on osutunud tõhusaks vahendiks innovaatiliste  tehnoloogiate kättesaadavuse parandamiseks 
patsientide jaoks ning vahendite tõhusamaks jaotamiseks. 
Liikmesriigid teevad tervishoiutehnoloogia hinda mise valdkonnas koostööd võrgustiku abil, mis 
asutati direktiiviga 2011/24. Komisj on toetab HTA võrgustiku ambi tsioonikat eesmärki, et HTA 
võrgustiku ühiselt toodetud teavet tuleks kasuta da riiklikul tasandil. See vähendab ametkondade, 
HTA asutuste ja tööstuse topeltööd ning toob  kaasa ühise arusaama tervishoiutehnoloogiate 
kliiniliste aspektide kohta (st nende suht eline ohutus ja tõ husus/tulemuslikkus). 
Järgnevatel aastatel töötatakse välja ambitsioon ikam ja püsivam strukt uur teadusliku koostöö 
toetamiseks HTA valdkonnas. Koostöös HTA võr gustikuga töötab komisjon välja võimalikud 
ettepanekud selle kohta. 
Tervishoiu infosüseem Tervishoiusüsteemi paindlikkuse suurendamiseks tuleb arvesse võtta süsteemi ennast. Otsused 
investeerida või mitte teatavatesse sektoritesse pe avad põhinema arusaamal protsessidest, mis neid 
sektoreid mõjutavad, ning sekkumise mõju st tervise- ja majandusnäitajatele. 
Seega peavad liikmesriigid invest eerima oma teabevoogude arendamisse, näiteks tagama, et 
patsiendi tasandi teabevahetus suunatakse nõuete kohaselt kõigile vajalik ele tervishoiuteenuste 
 
16 
 osutajatele, või tagama toetuse tõhusamale ja  kestlikumale tervishoiusüsteemide ja -teenuste 
ümberkorraldusele.25 
Komisjon arutab võimalust toetada liikmesriike jätkusuutliku ja integreeritud ELi tervishoiu 
infosüsteemi loomisel, uurides eelkõige võimalus t luua Euroopa teadusuuringute infrastruktuuri 
konsortsium (ERIC), mis käsi tleks tervisealast teavet. 
E-tervis Komisjon julgustab liikmesriikide vahelist koostööd e-tervise valdkonnas ja toetab neid kulutõhusate 
ja koosvõimeliste e-tervise lahenduste loomis el, et parandada tervishoiusüsteemide olukorda
26. Nagu 
on nõutud direktiivis 2011/24, toetab komisjon e- tervise võrgustikku, mille eesmärk on saada kasu 
Euroopa e-tervise süsteemidest ja teenustest ning koostalitlusvõimelistest rakendustest. E-tervishoiu 
tegevuskavas 2012–2020 rõhutatakse ka e-tervise teenus test saadavat kasu kodanikele, patsientidele 
ja tervishoiuteenuste osutajatele ning esitatakse konkreetsed meetmed, millega vähendada takistusi 
nende teenuste kasutamisel. 
On vaja teha täiendavaid jõupingutusi, et aren dada välja tõhusad ja koostalitlusvõimelised 
telemeditsiini teenused. Euroopa tugikeskuste võ rgustikud kujutavad endast ideaalset võimalust 
tutvustada ja katsetada telemeditsiini ELis. 
6. Järel dused 
2013. aasta majanduskasvu analüüsis on öeldud „se oses demograafiliste probleemide ja survega 
eaga seotud kuludele tuleks reformida tervishoiusü steeme, et tagada kuluta suvus ja jätkusuutlikkus, 
hinnates nende süsteemide toimuvust kaksikeesmärg i – riiklike vahendite tõhusama kasutuse ja 
kvaliteetse tervishoiuteenuse kättesaadavuse – seisukohast”. 
Liikmesriikide tulevane suutlikkus osutada kvalit eetseid tervishoiuteenuseid kõigile sõltub 
tervishoiusüsteemide paindlikumaks muutmiseks , et need suudaksid toime tulla ees ootavate 
väljakutsetega. Eesmärk tuleb saavutada nii, et  säilib kulutõhusus ja rahaline jätkusuutlikkus. 
Kuigi see on peamiselt liikmesriikide ülesanne, tõstet akse käesolevas teatises esile mitmed algatused, 
mille kaudu EL saab toetada liikmesriikide poliitikakuj undajaid. EL peab neid algatusi edasi arendama, 
et kodanike soov kvaliteetsete tervishoiuteen uste järele oleks täidetud. Tuleb keskenduda 
meetoditele ja vahenditele, mis võimaldaksid lii kmesriikidel saavutada om a tervishoiusüsteemide 
suurem tulemuslikkus, kättesaadavus ja paindlik kus, järgides soovitusi tervishoiusüsteemide 
reformimiseks, mis on esitatud liikmesriikidele Euroopa poolaasta raames. Soovituses nimetatud 
reformide elluviimiseks julgustatakse liikmesriik e kasutama ka Euroopa rahastamisvahendeid.  
                                                            
25 Vt e-tervise rakkerühma aruannet „Redesigning health in Europe for 2020”, kus poliitikakujundajaid 
kutsutakse üles kasutama andmete jõudu: http://ec.europa.eu/digital-agenda /en/news/eu-task-force-ehealth-
redesigning-health-europe-2020 . 
26 COM(2012) 736.  
 
17