ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrusega (EL) nr 545/2014() muudeti nõukogu määrust (EÜ) nr 577/98 tööjõu valikvaatluse korraldamise kohta ühenduses (), et viia see kooskõlla delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide Lissaboni lepingu kohase eristamisega, ja kehtestati lisaküsimustike rakendamise rahastamist käsitlev säte.

Komisjoni määrusega (EL) nr 318/2013() on vastu võetudtööjõu valikvaatluse lisaküsimustike programm aastateks 2016–2018. Selles on sätestatud kõigi kolme lisaküsimustiku objektid ja vaatlusperioodid.

Komisjoni teine delegeeritud määrus võeti vastu selleks, et määrata kindlaks 2019., 2020. ja 2021. aasta lisaküsimustike uue programmi komponendid.

Küsimustike objektid on kindlaks määratud nii, et rahuldada vajadus põhjalike ja võrreldavate andmete järele töökorralduse ja tööaja korralduse kohta, samuti vajadus täpsemate andmete järele tööjõus osalemise määra kohta, et jälgida strateegia „Euroopa 2020“ ühiste eesmärkide saavutamisel tehtavaid edusamme. Programmis on iga lisaküsimustiku kohta kindlaks määratud selle objekt ja vaatlusperiood, loetletud ala-lisaküsimustikud ja kirjeldatud igat konkreetset hõlmatud valdkonda.

Kolm lisaküsimustikku on järgmised:

a)töökorraldus ja tööaja korraldus (vaatlusperiood: 2019);

b)tööõnnetused ja muud tööga seotud terviseprobleemid (vaatlusperiood: 2020);

c)rändajate ja nende otseste järeltulijate tööhõiveolukord (vaatlusperiood: 2021).

Kõnealuse delegeeritud määruse ettevalmistamisel korraldas komisjon asjakohaseid konsultatsioone. Komisjon konsulteeris riiklike ekspertidega, kes kutsuti delegeeritud õigusakti eelnõu üle arutamiseks ekspertide kohtumistele. Konsultatsioonid toimusid tööturustatistika töörühma koosolekutel 24.–25. juunil 2014, 10.–11. detsembril 2014 ja 7.–8. detsembril 2015.

Euroopa sotsiaalstatistika valdkonna juhtidega konsulteeriti ka nende 23.–24. veebruaril 2016 toimunud koosoleku ajal.

Lisaks konsulteeriti riiklike statistikaametite peadirektoritega sellele küsimusele pühendatud 18. mai 2016. aasta koosolekul.

Komisjon on konsultatsiooni tulemustest teavitanud nii Euroopa Parlamenti kui ka nõukogu.

Komisjon võttis delegeeritud määruse vastu 14. juunil 2016 ning teavitas sellest Euroopa Parlamenti ja nõukogu. Euroopa Parlament ega nõukogu ei esitanud ettenähtud tavapärase kahekuulise ajavahemiku jooksul delegeeritud määruse kohta vastuväiteid. Kahekuulise ajavahemiku lõpus avaldati delegeeritud määrus 20. oktoobril 2016 Euroopa Liidu Teatajas ja see jõustus 9. novembril 2016.





Järeldus

Komisjon on nõuetekohaselt kasutanud oma delegeeritud õigusi ning kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles käesolevat aruannet teadmiseks võtma.
Sisukord

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi 2013. aasta määrus (EL) nr 228/2013, millega kehtestatakse põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 247/2006

1.1. Sissejuhatus

1.2. Õiguslik alus

1.3. Delegeeritud volituste kasutamine

1.4. Kokkuvõte

2. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi 2013. aasta määrus (EL) nr 229/2013, millega kehtestatakse põllumajanduse erimeetmed Egeuse mere väikesaarte jaoks ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1405/2006

2.1. Sissejuhatus

2.2. Õiguslik alus

2.3. Delegeeritud volituste kasutamine

2.4. Kokkuvõte

1.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi 2013. aasta määrus (EL) nr 228/2013, millega kehtestatakse põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 247/2006

1.1.Sissejuhatus

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 228/2013 on kehtestatud põllumajanduse erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks.

Artikli 12 lõikega 2 on antud komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega määratakse kindlaks tingimused, mida kohaldatakse ettevõtjate kandmisel pädevate asutuste hallatavasse registrisse, ja tagatakse, et ettevõtjad saavad tarnete erikorra raames teostada täielikult oma õigusi.

Artikli 19 lõikega 4 on antud komisonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte tingimuste kohta, mille alusel määratakse kindlaks toetuse summa toodete turustamiseks väljaspool tootmispiirkonda, ning, kui see on asjakohane, tingimuste kohta, mille alusel määratakse kindlaks nende toodete kogused, millele toetust võib anda.

Artikli 21 lõikega 3 on antud komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte äärepoolseimate piirkondade logo kasutusõiguse rakendamise tingimuste ning logo järeletegemise ja kasutamise tingimuste kohta, et parandada äärepoolseimatest piirkondadest pärit kvaliteetsete töödeldud või töötlemata põllumajandustoodete tuntust ja suurendada nende tarbimist.

Artikli 26 lõikega 4 on antud komisjonile õigus võtta teatavatel tingimustel vastu delegeeritud õigusakte, et võimaldada toota Prantsusmaa Martinique’i, Guadeloupe’i ja Prantsuse Guajaana ülemeredepartemangudes liidu päritolu piimapulbrist kõrgkuumutatud pulbripiima.
1.Eessõna

Komisjon esitab käesolevas dokumendis vastavalt 11. EAFi sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 1 ja 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatava finantsmääruse (nõukogu määrus (EL) 2018/1877, edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“) artikli 19 lõikele 2 kulukohustuste, maksete ja osamaksude prognoosid aastateks 2019–2021, võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (EIP) prognoose.

Käesolevas dokumendis esitatakse Euroopa Arengufondide (8.–11. EAF) vahendite kasutamise prognoos aastateks 2019–2021. Selles on esitatud ka mittesiduvad prognoosid liikmesriikide EAFi osamaksude suuruse kohta 2022. ja 2023. aastal.

Liikmesriigid maksavad 9. EAFi, 10. EAFi ja 11. EAFi raames EIP hallatavate rahastamisvahendite (investeerimisrahastu ja intressitoetused) katteks ette nähtud osamaksud otse EIP-le.

2.Sissejuhatus

Komisjon ja EIP on ajakohastanud oma 2019., 2020. ja 2021. aasta kulukohustuste ja maksete prognoose iga AKV riigi ja ÜMT kohta. Erilist tähelepanu on pööratud maksete prognoosimisele ja seda kahel põhjusel: ühelt poolt selleks, et aidata liikmesriikidel broneerida oma eelarvetes võimalikult täpsed summad, teisalt selleks, et EAFi rahaliste vahendite maht oleks piisav, et hoida ära likviidsusprobleeme.

Kulukohustuste ja maksete prognooside ajakohastamisel on vastavalt 11. EAFi sisekokkuleppe artiklile 7 ja 11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõikele 2 lähtutud kõige värskematest prognoosidest.

Allpool esitatud graafikus antakse ülevaade kulukohustuste ja maksete brutosummade üldisest dünaamikast alates 1999. aastast kuni 2018. aastani ja prognoosidest aastateks 2019-2021 (komisjoni ja EIP summad kokku).





Kulukohustuste ja maksete brutosummad: suundumused aastatel 1999-2021 (miljonites eurodes)

* Prognoosid aastateks 2019-2021

Märkus: andmed kajastavad Euroopa Arengufondi rakendamist 31. detsembri 2018. aasta seisuga (kulukohustused ja maksed) ja prognoose aastateks 2019-2021.

3.Finantsprognoos aastateks 2019–2021 (miljonites eurodes)

Allpool esitatud tabelis on esitatud ajakohastatud kulukohustused, maksed ja osamaksud vastavalt komisjoni värskeimatele prognoosidele.

Prognoos aastateks 2019-2021 (*) 2019 2020 2021** Kulukohustused Komisjon 4,057 3,372 0 EIP 956 917 900 Kokku: 5,012 4,289 900 Maksed Komisjon 4,400 4,400 3,700 EIP 590 590 590 Kokku: 4,990 4,990 4,290 Osamaksud Komisjon 4,400 4,400 3,700 EIP 300 300 300 Kokku: 4,700 4,700 4,000

* Brutosummad, st vabanenud summasid või sissenõudeid/tagasimakseid ei ole maha arvatud. See metoodika on kooskõlas Euroopa Liidu üldeelarve puhul kasutatava metoodikaga.

** Arvestades, et komisjon on teinud ettepaneku teha aastatel 2021–2027 arengu- ja rahvusvahelist koostööd uue rakenduskorra kohaselt, alandas komisjon oma EAFide makseprognoose ning seega 2020. aasta osamaksu ja 2021. aasta osamaksude ülemmäära summat.

4.Mittesiduv prognoos 2022. ja 2023. aasta osamaksude kohta (miljonites eurodes)
Kõnealuse direktiivi artikli 7 lõikega 4 on ette nähtud, et komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas:

Kiirituskeskused

–Kiirituskeskustega riikide arv: 14 liikmesriiki ja Norra

–Heakskiidetud keskuste arv: 24

–Suletud keskuste arv: 2

–Kiiritavate riikide arv: 10 liikmesriiki ja Norra

Töötlemisandmed

–Töödeldud toodete kogus: 10 211 tonni (keskmiselt –11,4 % võrreldes 2015. aastaga)

–Peamised töödeldud tooted: konnakoivad (57 %) ning kuivatatud

maitsetaimed, vürtsid ja köögiviljamaitseained

(20,77 %)

–Peamine kiirituskoht: Belgias (68 %) ja Madalmaades (13 %).

Turustamise etapis tehtud kontrollid

–Analüüsitud proovide arv: 11 162

–Nõuetele mittevastavate proovide arv: 87 (0,8 %)

–Peamised analüüsitud tooted: maitsetaimed ja vürtsid (42 %)

teravili, seemned, köögi- ja puuviljad ning

nendest valmistatud tooted (22 %)

2.Taustteave

Toiduainete kiiritamine on toiduainete töötlemine teatavat liiki kiirgusenergiaga, mida nimetatakse ioniseerivaks kiirguseks. Kiirgusenergial on erinevad lainepikkused ja võimsusastmed ning see kaob siis, kui energiaallikas eemaldada. Kiiritamist kasutatakse sanitaarsetel ja fütosanitaarsetel eesmärkidel, et tappa baktereid (nagu Salmonella, Campylobacter ja E. coli), mis võivad põhjustada toidumürgitust, ning kõrvaldada taimedele või taimsetele saadustele kahjulikud organismid, nagu putukad ja muud taimekahjustajad. Seda kasutatakse ka viljade küpsemise edasilükkamiseks, köögiviljade (nt sibul ja kartul) idanemise või võrsumise peatamiseks ning toiduainete säilivusaja pikendamiseks. Toiduainete kiiritamine ei või asendada nõuetekohast toidu käitlemist ja kiiritatud toiduained tuleb siiski enne tarbimist vajaduse korral asjakohaselt jahutada ja kuumtöödelda.

Toiduainete kiiritamist reguleeriv ELi raamistik (edaspidi „toidu kiiritamise direktiivid“) koosneb järgmistest osadest:

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. veebruari 1999. aasta direktiiv (raamdirektiiv) 1999/2/EÜ ioniseeriva kiirgusega töödeldud toitu ja toidu koostisosasid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta. Sellega on ette nähtud erisätted töödeldud toidu ja toidu koostisosade tootmise, turustamise ja impordi kohta.

–Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. veebruari 1999. aasta direktiiv (rakendusdirektiiv) 1999/3/EÜ ioniseeriva kiirgusega töödeldud toidu ja toidu koostisosade ühenduse loetelu kehtestamise kohta. Praegu kuulub kõnealusesse loetellu üks toidugrupp: kuivatatud maitsetaimed, vürtsid ja köögiviljasegud. Komisjon on Euroopa Liidu Teatajas avaldanud loetelu toidust ja toidu koostisosadest, mida liikmesriigid lubavad töödelda ioniseeriva kiirgusega

Toitu ja toidu koostisosi võib kiiritada ainult heakskiidetud kiirituskeskustes. ELis asuvaid kiirituskeskusi kiidavad heaks liikmesriikide pädevad asutused. Direktiivi 1999/2/EÜ artikli 7 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid komisjonile edastama oma heakskiidetud kiirituskeskuste nimekirja.

Kõik kiiritatud või kiiritatud koostisosi sisaldavad toiduained peavad olema töödeldud (kiiritatud) ainult heakskiidetud keskustes. Komisjon on avaldanud liikmesriikide heakskiidetud kiirituskeskuste nimekirja Euroopa Liidu Teatajas.
Määruse (EL) 2019/125 kohased load

Määruse (EL) 2019/125 artikli 11 lõikes 1 ja artikli 16 lõikes 1 on sätestatud, et vastavalt III lisas ja IV lisas loetletud kaupade eksportimiseks on vaja luba. III lisa on teatavate kaupade kohta, mida on võimalik kasutada piinamiseks või muuks julmaks, ebainimlikuks või alandavaks kohtlemiseks või karistamiseks. IV lisas on loetletud teatavad kaubad, mida on võimalik kasutada surmanuhtluse täideviimiseks. Välja arvatud juhul, kui IV lisas loetletud kaupade eksportimiseks kasutatakse V lisas sätestatud liidu üldist ekspordiluba, tuleb hankida I lisas nimetatud asjaomase liikmesriigi pädevalt asutuselt luba.

Liidu üldises ekspordiloas loetletud sihtkohtadesse saab tavaliselt eksportida liidu üdise ekspordiloa alusel, ilma et oleks vaja hankida liikmesriigi välja antavat individuaalset luba või koondluba. Need sihtkohad on riigid, kes on kaotanud surmanuhtluse kõigi kuritegude eest ja on kinnitanud seda rahvusvahelise kohustuse võtmisega. Samas, kui on põhjust kahelda eksportija suutlikkuses liidu üldise ekspordiloa tingimustest või ekspordikontrolli käsitlevatest õigusaktidest kinni pidada, võib pädev asutus keelata eksportijal kasutada kõnealust luba.

Määruse (EL) 2019/125 artikli 20 lõikes 2 on sätestatud, et liikmesriigi antav ekspordiluba võib olla individuaalne luba (luba eksportida ühele kolmanda riigi lõppkasutajale või kaubasaajale) või koondluba (luba eksportida ühele või mitmele kindlaksmääratud lõppkasutajale või edasimüüjale ühes või mitmes kindlaksmääratud kolmandas riigis).

Määruse artiklitega 3, 4 ja 5 on keelatud II lisas loetletud kaupade eksport, import ja transiit. Pädev asutus võib teha sellest keelust erandi, kuid vaid juhul kui tõendatakse, et asjaomaseid kaupu kasutatakse nende ajaloolist tähtsust silmas pidades üksnes avalikuks eksponeerimiseks muuseumis (kas kolmandas riigis või artikli 4 puhul liikmesriigis).
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

komisjonile Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta direktiiviga 2014/94/EL (alternatiivkütuste taristu kasutuselevõtu kohta) antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse kasutamise kohta

1.SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2014. aasta direktiivis 2014/94/EL alternatiivkütuste taristu kasutuselevõtu kohta sätestatakse alternatiivkütuste taristu, sealhulgas elektrisõidukite laadimispunktide ning maagaasi- (veeldatud ja surumaagaas) ja vesinikutanklate rajamise miinimumnõuded. Direktiivi artikli 4 lõigetes 4 ja 6, artikli 5 lõikes 2 ning artikli 6 lõikes 9 sätestatakse, et sellised alates 18. novembrist 2017 kasutusele võetavad või ajakohastatavad laadimispunktid ja tanklad peavad vastama vähemalt direktiivi II lisas kehtestatud tehnilistele kirjeldustele.

Komisjonil on õigus võtta kooskõlas direktiivi artikliga 8 vastu delegeeritud õigusakte, millele on viidatud:

·artikli 4 lõikes 14, et:

a)täiendada käesolevat artiklit ning II lisa punkte 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 ja 1.8, selleks et nõuda loodavate või ajakohastatavate taristute vastavust tehnilistele kirjeldustele, mis sisalduvad standardites, mille töötavad välja asjaomased Euroopa standardiorganisatsioonid;

b)ajakohastada II lisa punktis 1 juba sätestatud või tulevikus sätestatavates tehnilistes kirjeldustes osutatud viiteid standarditele, kui kõnealused standardid asendatakse uute versioonidega, mille on vastu võtnud asjaomased Euroopa või rahvusvahelised standardiorganisatsioonid;

·artikli 5 lõikes 3, et ajakohastada II lisa punktis 2 osutatud tehnilistes kirjeldustes toodud viiteid standarditele, kui need standardid asendatakse uute versioonidega, mille on vastu võtnud asjaomased standardiorganisatsioonid;

·artikli 6 lõikes 11, et:

a) täiendada käesolevat artiklit ning II lisa punkte 3.1, 3.2 ja 3.4, selleks et nõuda loodavate või ajakohastatavate taristute vastavust tehnilistele kirjeldustele, mis sisalduvad standardites, mille töötavad välja asjaomased Euroopa standardiorganisatsioonid;

b) ajakohastada II lisa punktis 3 juba sätestatud või tulevikus sätestatavates tehnilistes kirjeldustes osutatud viiteid standarditele, kui kõnealused standardid asendatakse uute versioonidega, mille on vastu võtnud asjaomased Euroopa või rahvusvahelised standardiorganisatsioonid;

artikli 6 lõikes 12, et sätestada:

- nõuded veeldatud maagaasi punkerdamise liidestele mere- ja siseveetranspordis;

- mere- ja siseveetranspordi jaoks ette nähtud veeldatud maagaasi maismaal säilitamise ja punkerdamise ohutusnõuded.

Direktiivis 2014/94/EL on juba sätestatud minimaalsed tehnilised kirjeldused alternatiivkütuste taristuvõrkude mõne osa jaoks, sealhulgas:

·mootorsõidukite tava- ja kiirlaadimispunktid (II lisa punktid 1.1 ja 1.2);

·merelaevade kaldaäärne elektritoide (II lisa punkt 1.7);

·mootorsõidukite vesinikutanklad (II lisa punkt 2);
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

komisjonile Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiviga (EL) 2015/2203 (teatavaid inimestele toiduks ettenähtud kaseiine ja kaseinaate käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise ja nõukogu direktiivi 83/417/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta) antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse kasutamise kohta



Sisukord

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/2203 teatavaid inimestele toiduks ettenähtud kaseiine ja kaseinaate käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise ja nõukogu direktiivi 83/417/EMÜ kehtetuks tunnistamise koha

1.1. Sissejuhatus

1.2. Õiguslik alus

1.3. Delegeeritud volituste rakendamine

1.4. Järeldused

1.Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/2203 teatavaid inimestele toiduks ettenähtud kaseiine ja kaseinaate käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise ja nõukogu direktiivi 83/417/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta

1.1.Sissejuhatus

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2015/2203 on sätestatud, et liikmesriigid peavad ühtlustama inimestele toiduks ettenähtud kaseiine ja kaseinaate käsitlevad siseriiklikud õigusaktid, et hõlbustada kaupade vaba liikumist siseturul ja samal ajal tagada kõrgetasemelise tervisekaitse.

Artikliga 5 on komisjonile antud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte I ja II lisas sätestatud nõuete muutmiseks, et võtta arvesse asjaomaste rahvusvaheliste standardite muutumist ja tehnika arengut.

1.2.Õiguslik alus

Artikli 6 lõikes 2 nõutakse aruande esitamist. Selle sätte kohaselt antakse artiklis 5 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte komisjonile viieks aastaks alates 21. detsembrist 2015. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.

1.3.Delegeeritud volituste rakendamine

Komisjon ei ole võtnud artikli 5 alusel vastu ühtki delegeeritud õigusakti, sest ta ei ole kindlaks teinud vajadust muuta I ja II lisas sätestatud nõudeid. Praeguse seisuga ei kavatse komisjon seda volitust lähitulevikus kasutada. Siiski ei saa välistada, et selle kasutamine võib osutuda vajalikuks.
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

komisjonile direktiiviga 2009/42/EÜ kaupade ja reisijate merevedu käsitlevate statistiliste aruannete kohta antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse kasutamise kohta

1.SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1090/2010 viidi direktiiviga 2009/42/EÜ komisjonile antud volitused vastavusse Euroopa Liidu toimimise lepinguga.

Muudetud direktiiviga 2009/42/EÜ on antud komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte järgmistel eesmärkidel:

Økohandada I–VIII lisas sätestatud andmekogumisnõudeid, et võtta arvesse majanduslikke ja tehnilisi suundumusi, tingimusel et sellised muudatused ei suurenda oluliselt liikmesriikide kulusid ja/või vastajate koormust (vt artikli 3 lõige 4);

Økoostada kodeeritud ning riigiti ja rannikualade järgi liigitatud sadamate loetelu (vt artikli 4 lõige 1); ning

Ømuuta direktiivi vähemolulisi sätteid, tagamaks, et andmekogumismeetodid on sellised, et merevedu käsitlevad statistilised andmekogumid (VIII lisa) vastavad komisjoni kehtestatud täpsusstandarditele (artikkel 5).

Vastavalt määruse (EL) nr 1090/2010 põhjendusele 8 „on eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil.“

2.ÕIGUSLIK ALUS

Käesoleva aruande esitamist on nõutud direktiivi artikli 10a lõikega 1, millega anti komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte 5 aastaks alates 29. detsembrist 2010. Komisjon esitas esimese aruande 2015. aastal. Volitusi pikendati automaatselt veel 5 aastaks (2015. aasta detsembrist kuni 2020. aasta detsembrini), kuna parlament või nõukogu volituste delegeerimist kooskõlas artikliga 10b tagasi ei võtnud. Artiklis 10a nõutakse, et komisjon esitaks delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt 6 kuud enne iga viieaastase ajavahemiku lõppu.

3.DELEGEERITUD VOLITUSTE RAKENDAMINE

Alates määruse jõustumisest on komisjon võtnud vastu kaks delegeeritud õigusakti:

a)komisjoni delegeeritud otsusega 2012/186/EL kohandati direktiivi I-VIII lisas sätestatud andmekogumisnõuete teatavaid aspekte, et võtta arvesse majanduslikku ja tehnilist arengut.

Oma aruandes esimese viieaastase perioodi kohta jõudis komisjon järeldusele, et ta on oma delegeeritud volitusi nõuetekohaselt kasutanud, ning palus Euroopa Parlamendil ja nõukogul aruanne teadmiseks võtta; ning

b)komisjoni delegeeritud otsusega (EL) 2018/1007 ajakohastati sadamate loetelu, et tagada Euroopa merevedu käsitleva statistika täpsus ja asjakohasus vastavalt direktiivi artikli 4 lõikele 1.

Otsuse ettevalmistamisel konsulteeris komisjon:

-riiklike ekspertidega mereveostatistika töörühma (23.–24. mai 2016) ja transpordistatistika koordineerimisrühma (24.–25. november 2016) aastakoosolekutel;

-keskkonnastatistika ja arvepidamise valdkonna direktoritega kirjalikult 2016. aasta detsembris ja 2017. aasta jaanuaris.
4.EAGFi sihtotstarbeliste tulude rakendamine

5.Järeldused

Lisa 1: EAGFi assigneeringute esialgne kasutamine kuni 31.01.2020

1.EAGFi 2020. aasta eelarvemenetlus

Euroopa Parlament võttis 27. novembril 2019 vastu Euroopa Liidu 2020. aasta üldeelarve. Eelarve sisaldas Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) kulukohustuste ja maksete assigneeringuid summades 43 410 miljonit eurot otsetoetuste jaoks ja 43 380 miljonit eurot turuga seotud kulude jaoks.

Mõlemat liiki assigneeringute erinevate summade põhjus on liigendatud assigneeringute kasutamine teatavate komisjoni poolt otseselt rakendatavate meetmete puhul. Need on peamiselt seotud põllumajandustoodete müügiedenduse, poliitilise strateegia ja kooskõlastusmeetmetega.

2.EAGFi sihtotstarbeline tulu

Vastavalt määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 43 sätetele moodustab raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise ning vastavuskontrolli otsuste kohastest finantskorrigeerimistest ja eeskirjade eiramisest tulenev tulu EAGFi kulude rahastamiseks määratud sihtotstarbelise tulu.

Kõnealuste sätete kohaselt võib sihtotstarbelise tuluga katta EAGFi mis tahes kulude rahastamist. Eelarveaastal kasutamata jäänud tulu kantakse automaatselt üle järgmisse eelarveaastasse .

EAGFi 2020. aasta eelarve hõlmab järgmist:

·komisjoni viimased prognoosid turumeetmete ja otsetoetustega seotud rahastamisvajaduste kohta;

·prognoosid eelarveaasta jooksul laekuva sihtotstarbelise tulu kohta

·ning eelmisel eelarveaastal kasutamata jäänud ja asjaomasesse eelarveaastasse üle kantud sihtotstarbeline tulu.

Komisjon võttis 2020. eelarveaasta EAGFi assigneeringute summat käsitlevas ettepanekus arvesse eeldatavasti laekuva sihtotstarbelise tulu kogusummat ning taotles 2020. aasta eelarvesse selliste assigneeringute kandmist, mille summa arvutamiseks lahutatakse hinnanguline sihtotstarbeline tulu hinnanguliselt vaja minevast summast. Eelarvepädevad institutsioonid võtsid EAGFi eelarve vastu, võttes arvesse eeldatavasti laekuvat sihtotstarbelist tulu.

2020. aasta eelarve koostamise ajal hindas komisjon sihtotstarbelise tulu kogusummaks 1 071 miljonit eurot, mis koosneb järgmisest:

·2020. eelarveaasta jooksul eeldatavasti laekuv sihtotstarbeline tulu, mille suuruseks hinnati 719 miljonit eurot (592 miljonit eurot vastavuse kontrolliga seotud korrigeerimistest ja 127 miljonit eurot eeskirjade eiramisest);

·2019. eelarveaastast ülekantav sihtotstarbeline tulu, mille suuruseks hinnati 352 miljonit eurot.