[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 19.2.2010

KOM(2010)30 lõplik

2010/0016 (NLE)

Ettepanek

NÕUKOGU OTSUS

mis käsitleb Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsiooni rannikualade integreeritud majandamise protokolli sõlmimist Euroopa Liidu poolt

SELETUSKIRI

1. Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsioon, mida tuntakse ka kui Barcelona konventsiooni, sõlmiti algselt 16. veebruaril 1976. aastal Barcelonas ja seda muudeti 10. juunil 1995. Konventsioon jõustus 9. juulil 2004. Konventsiooniosalised on nii Euroopa Liit kui ka kõik Vahemere rannikul asuvad ELi liikmesriigid. Muudetud konventsiooni artikli 4 lõikes 3 kohustatakse konventsiooniosalisi edendama rannikualade integreeritud majandamist, pidades silmas ökoloogilist ja maastikualast huvi pakkuvate piirkondade kaitset ning loodusvarade ratsionaalset kasutamist.

2. ELis on rannikualade integreeritud majandamist käsitlev peamine dokument Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus Euroopa rannikualade integreeritud majandamise strateegia elluviimiseks (2002/413/EÜ, EÜT L 148, 6.6.2002). Soovituse V peatükis toonitatakse sama piirkondliku mere ääres asuvate riikide koostöö tähtsust, et paremini koordineerida ja lahendada piiriüleseid probleeme. Euroopa Liit edendab horisontaalsete vahendite abil integreeritud majandamist suuremas ulatuses, sealhulgas keskkonnakaitse alal, ning arendab selleks teadusprogrammide abil välja korraliku teadusbaasi. Kõnealused meetmed aitavad seega kaasa rannikualade integreeritud majandamisele. Rannikualade integreeritud majandamine on osa ELi integreeritud merenduspoliitikast.

3. Läbirääkimisi Vahemere rannikualade integreeritud majandamise protokolli (edaspidi „protokoll”) üle on Barcelona konventsiooni kontekstis peetud 2006. aastast peale ning nende tulemusel valminud protokoll võeti vastu Madridis 21. jaanuaril 2008 täievoliliste esindajate konverentsil. Protokoll kiideti Euroopa Ühenduse nimel heaks nõukogu 4. detsembri 2008. aasta otsusega tingimusel, et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval (otsus 2009/89/EÜ, ELT L 34, 4.2.2009). Kõik Barcelona konventsiooni osalised ELi liikmesriigid peale Küprose on protokollile alla kirjutanud. Osalisi kiirustatakse nüüd protokolli ratifitseerima, et see jõustuks võimalikult ruttu. Ratifitseerimise ja konventsiooniga liitumise protsessid on pooleli.

4. Vahemere rannikualadel on surve keskkonnale endiselt suur ja rannikuressursid vähenevad. Vahemere ääres toimub intensiivne valglinnastumine, mistõttu looduslikud alad ja bioloogiline mitmekesisus kaovad järk-järgult ning kasvab konkurents veevarude pärast. Rannikuala erosiooni ja madalamal asuvate rannajoonte üleujutamise probleemi süvendab veelgi linnade laienemine kaldalähedasse piirkonda ja lammidele[1]. Tõenäoliselt suurendavad survet prognoositud rahvastikukasv, mis koondub rannikuäärsetesse linnastutesse, turismivoogude kasv ligi kahekordseks ja veelgi suurem transpordikasv. Aastaks 2025 võib rannajoonest olla täis ehitatud ligi 50 %, võrreldes 2000. aasta 40 %ga[2]. Lisaks sellele kuulub Vahemere bassein kliimamuutuse mõju kõige ohualtimate alade hulka[3]. Protokolliga nähakse ette raamistik paremini kooskõlastatud ja integreeritud lähenemisviisi soodustamiseks, mis on vajalik nimetatud probleemide tõhusamaks käsitlemiseks ja Vahemere rannikualade säästlikuma arengu tagamiseks.

5. Protokoll hõlmab arvukaid sätteid, mida tuleb subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet arvestades rakendada erinevatel haldustasanditel. On asjakohane, et Euroopa Liit toetab rannikualade integreeritud majandamist, pidades muu hulgas silmas enamiku keskkonnaprobleemide piiriülest iseloomu, ning liikmesriigid ja nende pädevad asutused vastutavad protokolliga sätestatud üksikasjalike, rannikualasid käsitlevate meetmete väljatöötamise ja rakendamise eest; kõnealuste meetmete hulka kuulub näiteks ehituskeeluvööndite kehtestamine.

Eespool esitatut arvestades on asjakohane, et Euroopa Liit sõlmib Vahemere rannikualade integreeritud majandamise protokolli.

2010/0016 (NLE)

Ettepanek

NÕUKOGU OTSUS

mis käsitleb Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsiooni rannikualade integreeritud majandamise protokolli sõlmimist Euroopa Liidu poolt

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,[4]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[5]

ning arvestades järgmist:

1. Vahemere saastekaitse konventsioon, mis seejärel nimetati ümber Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsiooniks (edaspidi Barcelona konventsioon), sõlmiti Euroopa Ühenduse nimel nõukogu otsustega 77/585/EMÜ[6] ja 1999/802/EÜ[7].

2. Kooskõlas Barcelona konventsiooni artikli 4 lõike 3 punktiga e on konventsiooniosalised kohustatud edendama rannikualade integreeritud majandamist, pidades silmas ökoloogilist ja maastikualast huvi pakkuvate piirkondade kaitset ning loodusvarade ratsionaalset kasutamist.

3. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2002. aasta soovituses Euroopa rannikualade integreeritud majandamise strateegia elluviimiseks,[8] eelkõige selle V peatükis, kutsutakse liikmesriike üles rannikualade integreeritud majandamisele olemasolevate konventsioonide kohaselt ja koostöös naaberriikidega, kaasa arvatud sama piirkonna mere äärsete kolmandate riikidega.

4. Euroopa Liit edendab horisontaalsete vahendite abil integreeritud majandamist suuremas ulatuses, sealhulgas keskkonnakaitse alal, ning arendab selleks teadusprogrammide abil välja korralikku teadusbaasi. Kõnealused meetmed aitavad seega kaasa rannikualade integreeritud majandamisele.

5. Rannikualade integreeritud majandamine on üks osa ELi integreeritud merenduspoliitikast, mis kiideti heaks Euroopa Ülemkogu kohtumisel Lissabonis 13. ja 14. detsembril 2007, ning seda on üksikasjalikult kirjeldatud ka komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Integreeritud merenduspoliitika – vahend juhtimise parandamiseks Vahemerel”[9], samuti on selle üle hiljem avaldanud heameelt üldasjade nõukogu oma 16. novembri 2009. aasta järeldustes integreeritud merenduspoliitika kohta.

6. Nõukogu 4. detsembri 2008. aasta otsusega[10] kirjutati Euroopa Ühenduse nimel alla Barcelona konventsiooni Vahemere rannikualade integreeritud majandamise protokollile (edaspidi „protokoll”) tingimusel, et see sõlmitakse hilisemal kuupäeval.

7. Vahemere rannikualadel on keskkonnakoormus endiselt suur ja rannikuressursid vähenevad. Protokolliga nähakse ette raamistik paremini kooskõlastatud ja integreeritud lähenemisviisi soodustamiseks, kaasates nii avaliku kui ka erasektori sidusrühmad, sealhulgas kodanikuühiskonna ja ettevõtjad. Selline terviklik lähenemisviis, mis põhineb parimatel saadaolevatel teaduslikel andmetel ja teadmistel, on vajalik nimetatud probleemide tõhusamaks lahendamiseks ja Vahemere rannikualade säästlikuma arengu tagamiseks.

8. Protokollis on arvukalt sätteid, mida tuleb subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet arvestades rakendada erinevatel haldustasanditel. On asjakohane, et Euroopa Liit toetab rannikualade integreeritud majandamist, pidades muu hulgas silmas enamiku keskkonnaprobleemide piiriülest iseloomu, ning liikmesriigid ja nende pädevad asutused vastutavad protokolliga sätestatud üksikasjalike, rannikualasid käsitlevate meetmete väljatöötamise ja rakendamise eest; kõnealuste meetmete hulka kuulub näiteks ehituskeeluvööndite kehtestamine.

9. Protokoll tuleks sõlmida,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Käesolevaga sõlmitakse Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsiooni rannikualade integreeritud majandamise protokoll.

Protokolli tekst on lisatud käesolevale otsusele.

Artikkel 2

Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud heakskiidukirja Euroopa Liidu nimel hoiule andma protokolli artikli 37 kohaselt hoiulevõtja ülesandeid täitvale Hispaania valitsusele, et väljendada Euroopa Liidu nõusolekut end lepinguga siduda.

Artikkel 3

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas . Käesoleva protokolli jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .

Brüssel,

Nõukogu nimel

Eesistuja

PROTOKOLL

Vahemere rannikualade integreeritud majandamise kohta

Protokoll KÄESOLEVA PROTOKOLLI OSALISED,

OLLES 16. veebruaril 1976 Barcelonas vastu võetud ja 10. juunil 1995 muudetud Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsiooni osalised,

SOOVIDES täita nimetatud konventsiooni artikli 4 lõike 3 punktis e ja lõikes 5 sätestatud kohustusi,

VÕTTES ARVESSE, et Vahemere rannikualad on Vahemere piirkonnas elavate rahvaste ühine loodus- ja kultuuripärand ning et neid tuleks praeguste ja tulevaste põlvkondade huvides kaitsta ja mõistlikult kasutada,

TUNDES MURET Vahemere rannikualade habrast loodust ohustava inimtegevuse kasvava surve pärast ning soovides peatada ja tagasi pöörata olukorra halvenemist rannikualadel ning oluliselt vähendada rannikualade ökosüsteemide bioloogilise mitmekesisuse kadumist,

OLLES MURES kliimamuutuse tõttu rannikualasid ähvardavate ohtude pärast, millega muu hulgas kaasneb tõenäoliselt ka meretaseme tõus, ning olles teadlik vajadusest võtta vastu säästvad meetmed, et vähendada loodusnähtuste negatiivset mõju,

OLLES VEENDUNUD, et asendamatu ökoloogilise, majandusliku ja sotsiaalse ressursina nõuab rannikualade planeerimine ja majandamine nende säilitamise ja säästva arengu eesmärgil ühtset erilähenemist kogu Vahemere basseini ja selle rannikuäärsete riikide tasandil, võttes arvesse rannikualade mitmekesisust, eriti saarte erivajadusi, mis tulenevad nende geomorfoloogilistest omadustest,

VÕTTES ARVESSE 10. detsembril 1982 Montego Bays koostatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni, 2. veebruaril 1971 Ramsaris koostatud rahvusvahelise tähtsusega märgalade, eriti veelindude elupaikade, konventsiooni, ning 5. juunil 1992 Rio de Janeiros koostatud bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni, mille osalised on mitmed Vahemere rannikuäärsed riigid ja Euroopa Ühendus,

SOOVIDES eelkõige teha koostööd, et töötada välja sobivad ühised tegevuskavad rannikualade majandamiseks vastavalt 9. mail 1992 New Yorgis koostatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni artikli 4 lõike 1 punktile e,

TOETUDES olemaolevatele integreeritud rannikualade majandamise kogemustele ja erinevate organisatsioonide, sealhulgas Euroopa institutsioonide tööle,

LÄHTUDES Vahemere piirkonna säästva arengu komisjoni soovitustest ja tööst ning 1997. aastal Tunises, 2001. aastal Monacos, 2003. aastal Catanias ja 2005. aastal Portorozis toimunud protokolliosaliste kohtumistel koostatud soovitustest, samuti 2005. aastal Portorozis vastu võetud Vahemere piirkonna säästva arengu strateegiast,

OLLES OTSUSTANUD tugevdada Vahemere tasandil rannikuäärsete riikide jõupingutusi rannikualade integreeritud majandamise tagamiseks,

OLLES KINDLALT OTSUSTANUD stimuleerida riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke algatusi koordineeritud edendusmeetmete, koostöö ja partnerluse kaudu koos erinevate asjaomaste osapooltega, et edendada rannikualade integreeritud majandamise tõhusat juhtimist,

SOOVIDES, et kõnealuse konventsiooni ja selle protokollide kohaldamisel oleks tagatud rannikualade integreeritud majandamise ühtsus,

ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

I OSA

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Üldkohustused

Vastavalt Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsioonile ja selle protokollidele loovad protokolliosalised ühise raamistiku Vahemere rannikualade integreeritud majandamiseks ning võtavad vajalikke meetmeid piirkondliku koostöö tugevdamiseks sel eesmärgil.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas protokollis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „protokolliosalised” – käesoleva protokolli osalised;

b) „konventsioon” – 16. veebruaril 1976 Barcelonas koostatud ja 10. juunil 1995 muudetud Vahemere merekeskkonna ja rannikuala kaitse konventsioon;

c) „organisatsioon” – asutus, millele on viidatud nimetatud konventsiooni artiklis 17;

d) „keskus” – prioriteetsete tegevuste programmi piirkondlik tegevuskeskus;

e) rannikuala” – rannikust mõlemale poolele jääv geomorfoloogiline ala, kus toimub mere ja maismaa vaheline vastastikune mõjutamine keeruliste ökoloogiliste ja elusressursside süsteemide vormis, mis koosnevad biootilistest ja abiootilistest komponentidest, mis eksisteerivad koos inimühiskonnaga ning on selle ja tema sotsiaalmajandusliku tegevusega vastastikku mõjutavates suhetes;

f) „rannikualade integreeritud majandamine” – dünaamiline protsess rannikualade säästvaks majandamiseks ja kasutamiseks, mille puhul võetakse samal ajal arvesse rannikualade ökosüsteemide ja maastike haavatavust, tegevuste ja kasutuse mitmekesisust, nende vastasmõjusid, teatavate tegevuste ja kasutusviiside merelist suunitlust ning nende mõju nii merele kui ka maismaale.

Artikkel 3

Geograafiline katvus

1. Käesolevat protokolli kohaldatakse Vahemere piirkonna suhtes, mis on määratletud kõnealuse konventsiooni artiklis 1. Kõnealust piirkonda piiritletakse ka:

a) rannikuala merepoolse piiriga, mis on protokolliosaliste territoriaalmere välispiir, ja

b) rannikuala maapoolse piiriga, mis on pädevate rannikuüksuste piir vastavalt protokolliosaliste määratlusele.

2. Kui mõni protokolliosaline kehtestab oma suveräänsete õiguste kohaselt piiri, mis erineb käesoleva artikli lõikes 1 ettenähtust, edastab ta sellekohase avalduse hoiulevõtjale käesoleva protokolli ratifitseerimis-, heakskiitmis- või ühinemiskirja hoiuleandmisega samal ajal või mis tahes hilisemal ajal, kui:

a) merepoolne piir jääb territoriaalmere välispiirist sissepoole;

b) maapoolne piir jääb sisse- või väljapoole eespool määratletud rannikuüksuste territooriumi piirist, selleks et oleks võimalik muu hulgas kohaldada ökosüsteemist lähtuvat lähenemist ning majanduslikke ja sotsiaalseid kriteeriume ning kaaluda saarte erivajadusi, mis on seotud nende geomorfoloogiliste omadustega, ning võtta arvesse kliimamuutuste negatiivseid mõjusid.

3. Kõik protokolliosalised võtavad vastu ja edendavad sobival institutsionaalsel tasandil asjakohaseid meetmeid, et teavitada elanikkonda ja kõiki asjaomaseid osalisi käesoleva protokolli geograafilisest katvusest.

Artikkel 4

Õiguste säilitamine

1. Käesoleva protokolli või ühegi õigusaktiga, mis võetakse vastu käesoleva protokolli alusel, ei piirata ühegi protokolliosalise õigusi, kehtivaid või tulevasi nõudeid ega juriidilisi seisukohti, mis on seotud mereõigusega, eriti neid, mis on seotud merealade looduse või ulatusega, merealade piiristamisega riikide vahel, mille rannikud paiknevad vastamisi või kõrvuti, rahvusvaheliseks laevaliikluseks avatud väinade läbimise õigust ja viise ega territoriaalmere rahumeelse läbimise õigust, samuti rannikuäärse riigi, lipuriigi või sadamariigi jurisdiktsiooni olemust ja ulatust.

2. Mitte ükski käesolevast protokollist tulenev õigusakt ega tegevus ei anna alust riikliku suveräänsuse või jurisdiktsiooni suhtes nõudeid esitada, seda vaidlustada ega kahtluse alla seada.

3. Käesoleva protokolli sätted ei piira olemasolevates ja tulevastes riiklikes või rahvusvahelistes dokumentides ja programmides rannikualade kaitsmiseks ja majandamiseks rangemate sätete kohaldamist.

4. Käesolevas protokolliga ei piirata riikliku julgeoleku ja riigikaitsega seotud tegevuste või vahendite kasutamist, kuid kõik protokolliosalised nõusutvad, et nimetatud tegevusi ja vahendeid tuleks rakendada ja kehtestada nii, et need oleksid mõistlikkuse ja võimalikkuse piires kooskõlas käesoleva protokolliga.

Artikkel 5

Rannikualade integreeritud majandamise eesmärgid

Rannikualade integreeritud majandamise eesmärgid on järgmised:

a) soodustada tegevuse riikliku planeerimise kaudu rannikualade säästvat arengut, tagades, et keskkonda ja maastikke võetakse arvesse kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise arenguga;

b) säilitada rannikualasid praeguste ja tulevaste põlvkondade huvides;

c) tagada loodusvarade, eriti vee säästev kasutamine;

d) tagada rannikualade ökosüsteemide, maastike ja geomorfoloogia puutumatuse säilitamine;

e) ennetada ja/või vähendada looduslike ohtude, eriti kliimamuutuse, mida võivad põhjustada loodusjõud või inimtegevus, mõjusid;

f) saavutada sidusus rannikualade kasutamist mõjutavate riiklike ja eraalgatuste vahel ning kõikide otsuste vahel, mida ametiasutused teevad nii riiklikul, piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil.

Artikkel 6

Rannikualade integreeritud majandamise üldised põhimõtted

Käesoleva protokolli rakendamisel juhinduvad protokolliosalised järgmistest rannikualade integreeritud majandamise põhimõtetest:

a) erilist tähelepanu tuleb pöörata padumere bioloogilisele rikkusele ning looduslikule dünaamikale ja funktsioneerimisele, samuti ühtse terviku moodustava mere- ja maismaaosa teineteist täiendavale ja teineteisest sõltuvale olemusele;

b) kõiki aspekte, mis on seotud hüdroloogiliste, geomorfoloogiliste, klimaatiliste, ökoloogiliste, sotsiaalmajanduslike ja kultuuriliste süsteemidega, tuleb integreeritud viisil arvesse võtta, et ei ületataks rannikualade kandevõimet ning ennetataks loodusõnnetuste ja arenguga kaasnevaid negatiivseid mõjusid;

c) rannikualade planeerimisel ja majandamisel tuleb kohaldada ökosüsteemidest lähtuvat lähenemisviisi, mis tagaks rannikualade säästva arengu;

d) tagatakse selline valitsemistava, mis võimaldab kohalikul elanikkonnal ja rannikualade pärast muret tundvatel kodanikuühiskonna huvirühmadel asjakohaselt ja õigeaegselt osaleda läbipaistvas otsuste tegemise protsessis;

e) nähakse ette haldusteenuste ja rannikualadega tegelevate piirkondlike ja kohalike asutuste tegevuse institutsionaalne kooskõlastamine erinevate sektorite vahel;

f) nähakse ette linnade arengut ja sotsiaalmajanduslikku tegevust, samuti muid asjakohaseid sektoriaalseid tegevuspõhimõtteid sisaldavate maakasutusstrateegiate, -plaanide ja programmide koostamine;

g) arvesse tuleb võtta rannikualadel võetavate meetmete arvukust ja mitmekesisust ning vajaduse korral eelistatakse avalikke teenuseid ja meetmeid, mis nõuavad mere vahetut lähedust;

h) kogu rannikuala kasutamine tuleks tasakaalustatult hajutada ning vältida asjatut kontsentratsiooni ja valglinnastumist;

i) inimtegevuse ja infrastruktuuriga kaasnevaid riske tuleb eelnevalt hinnata, et ennetada ja vähendada nende negatiivset mõju rannikualadele;

j) rannikukeskkonna kahjustamist tuleb ennetada ja kui see peaks ilmnema, siis tuleb see asjakohaselt heastada.

Artikkel 7

Kooskõlastamine

1. Rannikualade integreeritud majandamiseks teevad protokolliosalised järgmist:

a) tagavad institutsioonidevahelise kooskõlastamise, tehes seda vajaduse korral sobivate asutuste ja mehhanismide kaudu, et vältida sektoriaalset ja soodustada terviklikku lähenemist;

b) korraldavad riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil asjakohase kooskõlastamise erinevate haldusteenistuste asutuste vahel, kes on pädevad nii rannikualade mere- kui ka maismaa-ala suhtes;

c) korraldavad tihedat koostööd riiklike asutuse ning piirkondlike ja kohalike asutuste vahel rannikualasid käsitlevate strateegiate, kavade ja programmide valdkonnas ning seoses erinevate lubadega tegevuseks, mida on võimalik läbi viia ühiste konsultatiivorganite või ühise otsuste tegemise raames.

2. Pädevad riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud rannikualadega tegelevad asutused teevad nii palju kui otstarbekas koostööd, et tugevdada rannikualade juba kehtestatud strateegiate, kavade ja programmide sidusust ja tõhusust.

II OSA

RANNIKUALADE INTEGREERITUD MAJANDAMISE ELEMENDID

Artikkel 8

Rannikualade kaitse ja säästev kasutamine

1. Protokolliosalised püüavad kooskõlas käesoleva protokolli artiklites 5 ja 6 sätestatud eesmärkide ja põhimõtetega tagada rannikualade säästva kasutamise ja majandamise, et säilitada rannikualade looduslikud elupaigad, maastikud, loodusvarad ja ökosüsteemid vastavalt rahvusvahelistele ja piirkondlikele õigusaktidele.

2. Selleks teevad protokolliosalised järgmist:

a) kehtestavad rannikualadel ehituskeeluvööndi, mis ulatub kaugeima talvise veepiirini. Võttes muu hulgas arvesse kliimamuutusest ja looduslikest ohtudest otseselt ja negatiivselt mõjutatud piirkondi, ei tohi nimetatud ala olla kitsam kui 100 meetrit, sõltuvalt allpool esitatud punkti b sätetest. Karmimad riiklikud sätted, mis määravad kõnealuse ala laiuse, jäävad kehtima;

b) võivad kooskõlas käesoleva protokolli eesmärkide ja põhimõtetega kohandada eespool mainitud sätted sobivaks:

1. avalikku huvi pakkuvate projektidega;

2. piirkondadele, kus on erilised geograafilised või muud kohalikud piirangud, eriti sellised, mis on seotud rahvastiku tiheduse või sotsiaalsete vajadustega, mille puhul on individuaalelamuehitus, urbaniseerumine või areng sätestatud riiklike õigusaktidega;

c) teatavad organisatsioonile riiklikest õigusaktidest, millega on sätestatud eespool nimetatud kohandused.

3. Ühtlasi püüavad protokolliosalised tagada, et nende riiklikud õigusaktid sisaldaksid rannikualade säästva kasutamise kriteeriume. Nimetatud kriteeriumid peavad kohalikke eritingimusi arvesse võttes hõlmama muu hulgas järgmist:

a) määrama kindlaks ja piiritlema väljapoole kaitstud alasid jäävad avamaad, kus linnade laienemine ja muud tegevused on piiratud või vajaduse korral keelatud;

b) piirama linnade lineaarset laienemist ja uute transpordiinfrastruktuuride rajamist piki rannikut;

c) tagama, et mure keskkonna pärast oleks kajastatud avalike rannikualade majandamise ja kasutamise eeskirjades;

d) tagama avalikkusele vaba juurdepääsu merele ja rannikualadele;

e) piirama või vajaduse korral keelama maismaasõidukite liikumist ja parkimist, samuti meresõidukite liikumist ja ankurdamist hapra looduskeskkonnaga maismaa- või merealadel, sealhulgas randadel ja luidetel.

Artikkel 9

Majandustegevus

1. Kooskõlas käesoleva protokolli artiklites 5 ja 6 sätestatud eesmärkide ja põhimõtetega ja võttes arvesse Barcelona konventsiooni ja selle protokollide asjakohaseid sätteid protokolliosalised:

a) pööravad erilist tähelepanu majandustegevusele, mis nõuab mere vahetut lähedust;

b) tagavad, et erinevate majandustegevuste käigus kasutatakse võimalikult vähe loodusvarasid ning arvestatakse tulevaste põlvkondade vajadustega;

c) tagavad integreeritud veeressursside majandamise ja keskkonnasäästliku jäätmehoolduse nõuete järgimise;

d) tagavad ranniku- ja meremajanduse kohandamise rannikualade hapra loodusega ja mereressursside kaitsmise reostuse eest;

e) määratlevad majandustegevuse arengunäitajad, et tagada rannikualade säästev kasutamine ja vähendada survet, mis ületab nende kandevõimet;

f) propageerivad heade tavade juhiseid ametivõimude, ettevõtjate ja valitsusväliste organisatsioonide seas.

2. Lisaks sellele lepivad protokolliosalised majandustegevuste suhtes kokku järgmist:

a) Põllumajandus ja tööstus

Tagada põllumajandus- ja tööstustegevuse paiknemis- ja toimumiskohas kõrgetasemeline keskkonnakaitse, et säiliksid rannikualade ökosüsteemid ja maastikud ning välditaks mere, vee, õhu ja pinnase reostamist.

b) Kalandus

i) Võtta arenguprojektides arvesse vajadust kaitsta püügipiirkondi;

ii) tagada, et kalastustavad vastaksid mere loodusressursside säästva kasutamise põhimõtetele.

c) Vesiviljelus

i) Võtta arenguprojektides arvesse vajadust kaitsta vesiviljeluse ja karbikasvatuspiirkondi;

ii) reguleerida vesiviljelust, kontrollides sisendite kasutamist ja jäätmetöötlust.

d) Turism, spordi- ja puhketegevus

i) Soodustada säästvat rannikuturismi, mis säilitaks rannikualade ökosüsteeme, loodusvarasid, kultuuripärandit ja maastikke;

ii) edendada rannikuturismi erivorme, sealhulgas kultuuri-, maa- ja ökoturismi, austades samal ajal kohalike elanike traditsioone;

iii) reguleerida erinevate spordi- ja puhketegevuste harrastamist, sealhulgas harrastuspüük ja karpide korjamine, või see vajaduse korral keelata.

e) Looduslike eriressursside kasutamine

i) Lubada mineraalide väljakaevamist ja kaevandamist, sealhulgas merevee kasutamist veemagestamistehastes ja kivitehastes ainult eelnevalt saadud loa alusel;

ii) reguleerida liiva kaevandamist, sealhulgas merepõhjast ja jõesetetest, või keelata see kohtades, kus see mõjutaks tõenäoliselt ebasoodsalt rannikuala ökosüsteemide tasakaalu;

iii) jälgida rannikualade põhjaveekihte ja dünaamilisi piirkondi, kus mage- ja soolane vesi kokku puutuvad või segunevad, ja mida põhjavee võtmine või heitvee laskmine looduslikku keskkonda võivad negatiivselt mõjutada.

f) Infrastruktuurid, energiaseadmed, sadamad ja mererajatised

Lubada infrastruktuuride, seadmete, ehitiste ja rajatiste ehitamist üksnes eelneva loa alusel, et nende negatiivne mõju rannikualade ökosüsteemidele, maastikele ja geomorfoloogiale on võimalikult väike või vajaduse korral hüvitatud mitterahaliste meetmete kaudu.

g) Merendusalane tegevus

Viia merealast tegevust läbi niimoodi, et oleks tagatud rannikualade ökosüsteemide säilimine vastavalt asjakohastes rahvusvahelistes konventsioonides sätestatud reeglitele, standarditele ja menetlustele.

Artikkel 10

Rannikualade ökosüsteemid

Protokolliosalised võtavad järgmisi meetmeid, et kaitsta teatavate eripäraste ökosüsteemide omadusi:

1. Märg- ja suudmealad

Lisaks kaitsealade loomisele ja eemärgiga ennetada märg- ja suudmealade kadumist, protokolliosalised:

a) võtavad riiklikes rannikualade strateegiates, kavades ja plaanides ning lubade andmisel arvesse märg- ja suudmealade keskkonnaalast, majanduslikku ja sotsiaalset funktsiooni;

b) võtavad vajalikke meetmeid märg- ja suudmealadele kahjulikku mõju avaldava tegevuse reguleerimiseks või vajaduse korral keelamiseks;

c) kohustuvad nii palju kui võimalik taastama halvas olukorras olevad rannikuala märgalad, eesmärgiga elavdada nende positiivset osa rannikuala keskkonnaprotsessides.

2. Merelised elupaigad

Protokolliosalised, tunnistades vajadust kaitsta merealasid, kus paiknevad elupaigad ja liigid, millel on kõrge looduskaitseline väärtus, hoolimata sellest, kas need alad on liigitatud kaitsealade alla või mitte:

a) võtavad meetmeid, et tagada mere- ja rannikualade, eriti nende, kus paiknevad elupaigad ja liigid, millel on kõrge looduskaitseline väärtus, kaitse ja säilimine asjakohaste õigusaktide, planeerimise ja majandamise abil;

b) kohustuvad edendama piirkondlikku ja rahvusvahelist koostööd mereliste elupaikade kaitsmiseks koostatud ühiste programmide rakendamiseks.

3. Rannikuäärsed metsad ja puiestikud

Protokolliosalised võtavad meetmeid, mille eesmärk on kaitsta või arendada rannikuäärseid metsi ja puiestikke, eriti neid, mis asuvad väljapool erikaitsealasid.

4. Luited

Protokolliosalised kohustuvad säilitama ja võimaluse korral säästval viisil taastama luiteid ja leetseljakuid.

Artikkel 11

Rannamaastikud

1. Tunnustades rannamaastike erilist esteetilist, looduslikku ja kultuurilist väärtust, hoolimata sellest, kas need on liigitatud kaitsealadeks või mitte, võtavad protokolliosalised meetmeid, mis tagavad asjakohaste õigusaktide, planeerimise ja majandamise abil rannikualade kaitse.

2. Protokolliosalised kohustuvad edendama piirkondlikku ja rahvusvahelist maastikualade kaitsealast koostööd, eriti ühismeetmete rakendamist piiriüleste rannikualade kaitseks, kui see on asjakohane.

Artikkel 12

Saared

Protokolliosalised kohustuvad tagama erikaitse saartele, sealhulgas väikesaartele, ning sel otstarbel

a) edendama sellistes piirkondades keskkonnasõbralikke tegevusi ja võtma erimeetmeid, et tagada elanikkonna osalemine rannikualade ökosüsteemide kaitsmisel, tuginedes kohalikele tavadele ja teadmistele;

b) võtma arvesse saarelise keskkonna eripära ja vajadust tagada saartevaheline koostoime riiklikes rannikualade strateegiates, kavades ja programmides ning majandamisdokumentides, eriti transpordi, turismi, kalanduse, jäätme- ja veemajanduse alal.

Artikkel 13

Kultuuripärand

1. Protokolliosalised võtavad kas üksikult või kollektiivselt vastu kõik vajalikud meetmed, et säilitada ja kaitsta rannikualade kultuuripärandit, eriti arheoloogilist ja ajaloolist pärandit, sealhulgas veealust kultuuripärandit kooskõlas kehtivate riiklike ja rahvusvaheliste õigusaktidega.

2. Protokolliosalised tagavad, et rannikualade kultuuripärandi kohapeal säilitamist kaalutakse esimese võimalusena, enne sellisele pärandile suunatud sekkumist.

3. Protokolliosalised tagavad eelkõige, et rannikualade veealuse kultuuripärandi elemente, mis on merekeskkonnast eemaldatud, konserveeritakse ja käsitletakse viisil, mis tagab nende pikaajalise säilimise, ning et nendega ei kaubelda ning neid müüda, osteta ega vahetata kui kaupu.

Artikkel 14

Osalemine

1. Eesmärgiga tagada rannikualade integreeritud majandamise tõhus juhtimine kogu protsessi jooksul võtavad protokolliosalised vajalikke meetmeid, et osaleda asjakohaselt ranniku- ja merestrateegiate, -kavade, -programmide või projektide koostamise ja rakendamise etappides ning anda mitmesuguseid lube erinevatele huvirühmadele, sealhulgas:

- kõnealusel territooriumil elavatele kogukondadele ja asjaomastele avalik-õiguslikele üksustele;

- ettevõtjatele;

- valitsusvälistele organisatsioonidele;

- sotsiaalvaldkonna huvirühmadele;

- asjast huvitatud avalikkuse esindajatele.

Kõnealune osalemine peab sisaldama muu hulgas nõuandvate asutuste kaasamist, päringute esitamist või avalikke arutelusid ning võib laieneda partnerlusteni.

2. Sellise osalemise tagamiseks edastavad protokolliosalised teavet adekvaatselt, õigeaegselt ja tõhusalt.

3. Igal huvirühmal, kes vaidlustab otsuseid, õigusakte või tegevusetust, peaks olema juurdepääs vahendus- või lepitusmenetlusele ja õigus pöörduda haldusorgani või kohtu poole vastavalt osalust käsitlevatele sätetele, mille protokolliosalised on kehtestanud rannikualasid käsitlevate kavade, programmide või projektide suhtes.

Artikkel 15

Teadlikkuse tõstmine, koolitus, haridus ja teadustegevus

1. Protokolliosalised kohustuvad riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil läbi viima tegevusi, mis tõstavad teadlikkust rannikualade integreeritud majandamisest ning töötama selles valdkonnas välja haridusprogramme, koolitusi ja avalikkust harivaid üritusi.

2. Protokolliosalised korraldavad otse, mitme- või kahepoolselt, või organisatsiooni, keskuse või asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide abiga haridusprogramme, koolitusi ja avalikkuse harimist rannikualade integreeritud majandamise teemal, eesmärgiga tagada nimetatud alade säästev areng.

3. Protokolliosalised näevad ette rannikualade integreeritud majandamist ja erinevate tegevuste koostoimet ja selle mõjusid rannikualadele käsitlevad valdkonnasisesed teadusuuringud. Sel eesmärgil peaksid protokolliosalised looma spetsialiseeritud uurimiskeskused või neid toetama. Kõnealuse teadustegevuse eesmärk on eelkõige täiendada teadmisi rannikualade integreeritud majandamise kohta, aidata kaasa avalikkuse teavitamisele ning hõlbustada otsuste tegemist avalikus ja erasektoris.

III OSA

RANNIKUALADE INTEGREERITUD MAJANDAMISE VAHENDID

Artikkel 16

Järelevalve ja vaatlusmehhanismid ja võrgustikud

1. Protokolliosalised kasutavad ja tugevdavad olemasolevaid asjakohaseid mehhanisme järelevalve ja vaatluse teostamseks või loovad vajaduse korral uusi. Ühtlasi koostavad ja ajakohastavad nad regulaarselt rannikualade riiklikke nimestikke, mis peaksid sisaldama võimalikult palju teavet ressursside ja tegevuste, samuti rannikualasid mõjutada võivate institutsioonide, õigusaktide ja planeeringute kohta.

2. Selleks et edendada teaduskogemuste, andmete ja heade tavade vahetamist, osalevad protokolliosalised koostöös organisatsiooniga Vahemere rannikualade võrgustikus, tehes seda sobival haldus- ja teadustasandil.

3. Eesmärgiga aidata kaasa rannikualade olukorra ja arengu regulaarsele jälgimisele kehtestavad protokolliosalised kokkulepitud teavitusvormi ja -menetluse, et koguda asjakohast teavet riiklikesse nimestikesse.

4. Protokolliosalised võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada avalikkuse juurdepääs järelevalve- ja vaatlusmehhanismide ja võrgustike abil kogutud teabele.

Artikkel 17

Rannikualade integreeritud majandamise Vahemere piirkonna strateegia

Protokolliosalised kohustuvad tegema koostööd, et edendada rannikualade säästvat arengut ja integreeritud majandamist võttes arvesse Vahemere piirkonna säästva arengu strateegiat ning vajaduse korral seda täiendades. Sel eesmärgil määratlevad protokolliosalised keskuse kaasabil ühtse regionaalse Vahemere piirkonna rannikualade integreeritud majandamise raamistiku, mida tuleb rakendada asjakohaste piirkondlike tegevuskavade ja -vahendite ning riiklike strateegiate abil.

Artikkel 18

Riiklikud rannikualade strateegiad, kavad ja programmid

1. Kõik protokolliosalised tugevdavad veelgi rannikualade integreeritud majandamise riiklikku strateegiat ja rannikualade majandamise kavasid ja programme, mis on kooskõlas ühtse regionaalse raamistikuga ja vastavad käesolevas protokollis sätestatud integreeritud majandamise eesmärkidele ja põhimõtetele, või koostavad nimetatud strateegia, kavad ja programmid, ning teavitavad organisatsiooni kõnealuse strateegia rakendamiseks kehtestatud kooskõlastusmehhanismist.

2. Riiklikus strateegias, mis põhineb olemasoleva olukorra analüüsil, püstitatakse eesmärgid, kehtestatakse prioriteedid koos asjakohaste põhjendustega, määratakse kindlaks majandamist vajavad rannikuäärsed ökosüsteemid, samuti kõik asjaomased huvirühmad ja protsessid, loetletakse meetmed, mida on tarvis võtta ja nende maksumus, samuti olemasolevad institutsionaalsed, õiguslikud ja rahalised vahendid ning kehtestatakse rakendamise ajakava.

3. Rannikualasid hõlmavates kavades ja programmides, mis võivad olla eraldiseisvad või integreeritud muudesse kavadesse ja programmidesse, täpsustatakse riikliku strateegia suundi ja selle rakendamist sobival territoriaalsel tasandil, määrates muu hulgas vajaduse korral kindlaks asjaomaste rannikualade mere- ja maismaa-alade kandevõime ning jaotus- ja kasutustingimused.

4. Protokolliosalised määravad kindlaks asjakohased näitajad, millega hinnata rannikualade integreeritud majandamise strateegiate, kavade ja programmide tõhusust ja edusamme protokolli rakendamisel.

Artikkel 19

Keskkonnamõju hindamine

1. Võttes arvesse rannikualade haavatavust, tagavad protokolliosalised, et keskkonnamõju hindamise ajal ja sellega seotud uuringute käigus, mis viiakse läbi avalike või eraprojektide puhul, mis tõenäoliselt avaldavad rannikualadele, eriti nende ökosüsteemidele märkimisväärset keskkonnamõju, võetaks arvesse kõnealuse keskkonna erilist tundlikkust ning rannikualade mere- ja maismaaosade omavahelisi suhteid.

2. Samadest kriteeriumitest lähtudes koostavad protokolliosalised vajaduse korral rannikualasid mõjutavate kavade ja programmide keskkonnamõju strateegilise hindamise.

3. Keskkonnamõju hindamisel tuleks võtta arvesse kumulatiivseid mõjusid rannikualadele, pöörates muuhulgas piisavalt tähelepanu nende alade kandevõimele.

Artikkel 20

Maakorralduspoliitika

1. Rannikualade integreeritud majandamise edendamiseks, majandusliku surve vähendamiseks, avatud piirkondade säilitamiseks ja võimaldamaks avalikkusele juurdepääsu merele ja kaldapiirkonnale võtavad protokolliosalised tarvitusele asjakohased poliitilised vahendid ja meetmed, sealhulgas planeerimise.

2. Sel eesmärgil ning et tagada rannikualade avalikus kasutuses ja eraomanduses oleva maa säästev majandamine, võivad protokolliosalised kehtestada muu hulgas mehhanismid maa omandamiseks, loovutamiseks, annetamiseks või üleandmiseks avalikku valdusse ja kehtestada servituudid maaomandile.

Artikkel 21

Majanduslikud, maksualased ja rahastamisvahendid

Riiklike rannikualasid hõlmavate strateegiate, kavade ja programmide rakendamiseks võivad protokolliosalised võtta asjakohaseid meetmeid sobivate majanduslike maksualaste ja/või rahastamisvahendite vastuvõtmiseks, et toetada kohalikke, piirkondlikke ja riiklike algatusi rannikualade integreeritud majandamiseks.

IV OSA

RANNIKUALASID MÕJUTAVAD OHUD

Artikkel 22

Looduslikud ohud

Rannikualade integreeritud majandamine riiklike strateegiate raames töötavad protokolliosalised välja poliitikasuunad looduslike ohtude ennetamiseks. Sel otstarbel viivad nad läbi rannikualade haavatavuse ja ohtude hindamise ning võtavad ennetavaid, leevendavaid ja kohandavaid meetmeid, et tulla toime loodusõnnetustega, eriti kliimamuutustega.

Artikkel 23

Rannikuerosioon

1. Kooskõlas käesoleva protokolli artiklites 5 ja 6 sätestatud eesmärkide ja põhimõtetega kohustuvad protokolliosalised rannikuerosiooni negatiivse mõju tõhusamaks ennetamiseks ja leevendamiseks võtma meetmeid, mis on vajalikud, et säilitada või taastada rannikualade loomulikku võimet kohanduda muutustega, sealhulgas nendega, mida tekitab merepinna tõus.

2. Kaaludes uusi tegevusi ja ehitustöid rannikualadel, sealhulgas mereehitiste ja ranniku kaitserajatiste ehitamist, arvestavad protokolliosalised eelkõige nende negatiivsete mõjuga rannikuerosioonile ja sellega kaasneda võivate otseste ja kaudsete kuludega. Käimasolevate tegevuste ja olemasolevate ehitiste puhul peaksid protokolliosalised võtma meetmeid, et muuta nende mõju rannikuerosioonile võimalikult minimaalseks.

3. Protokolliosalised püüavad rannikuerosiooni mõju ette näha integreeritud majandamise kaudu, võttes muu hulgas vastu erimeetmed, mis käsitlevad rannikusetteid ja rannikuehitisi.

4. Protokolliosalised kohustuvad jagama teadusuuringute tulemusi, mis võivad täiendada teadmisi rannikuerosiooni olukorra, arengu ja mõju kohta.

Artikkel 24

Loodusõnnetustele reageerimine

1. Protokolliosalised kohustuvad edendama rahvusvahelist koostööd loodusõnnetustele reageerimise valdkonnas ning võtma kõik vajalikud meetmed, et nende mõjuga õigeaegselt tegeleda.

2. Protokolliosalised kohustuvad kooskõlastama nende käsutuses olevate avastamis-, hoiatamis- ja sideseadmete kasutamist olemasolevate mehhanismide ja algatuste abil, et tagada suurte loodusõnnetuste korral kiireloomulise teabe edastamine nii ruttu kui võimalik. Protokolliosalised teavitavad organisatsiooni riiklikest asutustest, kes on pädevad asjakohaste rahvusvaheliste mehhanismide raames sellist teavet andma ja vastu võtma.

3. Protokolliosalised kohustuvad edendama vastastikust koostööd ning riiklike, piirkondlike ja kohalike asutuste, valitsusväliste organisatsioonide ja muude pädevate organisatsioonide vahelist koostööd humanitaarabi kiireks tagamiseks, et reageerida loodusõnnetustele, mis mõjutavad Vahemere rannikualasid.

V OSA

RAHVUSVAHELINE KOOSTÖÖ

Artikkel 25

Koolitus ja teadustegevus

1. Protokolliosalised kohustuvad kas otse või organisatsiooni või pädevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaasabil tegema koostööd teadus-, tehnilise ja halduspersonali koolitamiseks rannikualade integreeritud majandamise valdkonnas, eelkõige eesmärgiga

a) määrata kindlaks suutlikkus ja seda tugevdada;

b) arendada teadus- ja tehnikauuringuid;

c) edendada rannikualade integreeritud majandamisele spetsialiseerunud keskusi;

d) edendada kohalikele professionaalidele suunatud koolitusprogramme.

2. Protokolliosalised kohustuvad kas otse või organisatsiooni või pädevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaasabil edendama teadus- ja tehnikauuringuid rannikualade integreeritud majandamise valdkonnas, eelkõige teadus- ja tehnikauuringute alase teabe vahetamise kaudu ning kooskõlastades uurimisprogramme ühist huvi pakkuvatel teemadel.

Artikkel 26

Teaduslik ja tehniline abi

Rannikualade integreeritud majandamiseks kohustuvad protokolliosalised kas otse või organisatsiooni või pädevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaasabil tegema koostööd, et anda teaduslikku ja tehnilist abi neile protokolliosalistele, kes sellist abi vajavad, sealhulgas tagama juurdepääsu keskkonnasõbralikele tehnoloogiatele ja tehnosiirdele ning muudele võimalikele abivormidele.

Artikkel 27

Teabevahetus ja ühist huvi pakkuvad tegevused

1. Protokolliosalised kohustuvad kas otse või organisatsiooni või pädevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaasabil tegema koostööd teabe vahetamiseks parimate keskkonnaalaste tavade kasutamise kohta.

2. Organisatsiooni toetusel protokolliosalised eelkõige:

a) määratlevad rannikualade majandamise näitajad võttes arvesse olemasolevaid näitajaid ning teevad koostööd selliste näitajate kasutamisel;

b) koostavad ja säilitavad ajakohaseid hinnanguid rannikualade kasutamise ja majandamise kohta;

c) viivad ellu ühist huvi pakkuvaid tegevusi, näiteks rannikualade integreeritud majandamist käsitlevate projektide demonstreerimine.

Artikkel 28

Piiriülene koostöö

Protokolliosalised püüavad vajaduse korral kas otse või organisatsiooni või pädevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaasabil kahe- või mitmepoolselt kooskõlastada oma rannikualasid käsitlevaid riiklikke strateegiaid, kavasid ja programme, mis käsitlevad üksteisega külgnevaid rannikualasid. Sellise koordineerimisega tegelevad asjaomased kohalikud haldusasutused.

Artikkel 29

Piiriülene keskkonnamõju hindamine

1. Enne loa või heakskiidu andmist kavadele, programmidele ja projektidele, millel on tõenäoliselt märkimisväärselt ebasoodne mõju teise protokolliosalise rannikualadele, teevad protokolliosalised käesoleva protokolli raames koostööd teavitamise, teabevahetuse ja konsulteerimise teel, et hinnata selliste kavade, programmide ja projektide keskkonnamõju võttes arvesse käesoleva protokolli artiklit 19 ja konventsiooni artikli 4 lõike 3 punkti d.

2. Sel eesmärgil kohustuvad protokolliosalised tegema koostööd, et koostada ja vastu võtta asjakohased juhised teavitamise, teabevahetuse ja konsulteerimise korra kehtestamiseks kõikides protsessi etappides.

3. Protokolliosalised võivad, kui see on asjakohane, sõlmida kahe- või mitmepoolseid kokkuleppeid käesoleva artikli tulemuslikuks rakendamiseks.

VI OSA

INSTITUTSIONAALSED SÄTTED

Artikkel 30

Teabekeskused

Iga protokolliosaline määrab teabekeskuse, mille ülesanne on pidada keskusega sidet käesoleva protokolli rakendamisega seotud tehnilistes ja teaduslikes küsimustes ning levitada teavet riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Teabekeskuste esindajad kohtuvad regulaarselt, et täita käesolevast protokollist tulenevaid ülesandeid.

Artikkel 31

Aruanded

Protokolliosalised esitavad protokolliosaliste korralistele koosolekutele aruandeid käesoleva protokolli rakendamise, sealhulgas võetud meetmete, nende tulemuslikkuse ja nende rakendamise käigus tekkinud probleemide kohta, sellises vormis ja selliste ajavahemike järel, nagu neil koosolekutel otsustatakse.

Artikkel 32

Institutsionaalne kooskõlastamine

1. Organisatsioon vastutab käesoleva protokolli rakendamise kooskõlastamise eest. Selle ülesande täitmiseks saab ta abi keskuselt, millele organisatsioon võib usaldada järgmised ülesanded:

a) protokolliosaliste abistamine Vahemere rannikualade integreeritud majandamise ühtse regionaalse raamistiku määratlemisel vastavalt artiklile 17;

b) regulaarsete aruannete koostamine Vahemere rannikualade integreeritud majandamise olukorra ja arengu kohta eesmärgiga aidata kaasa käesoleva protokolli rakendamisele;

c) teabe vahetamine ja ühist huvi pakkuva tegevuse elluviimine vastavalt artiklile 27;

d) taotluse korral protokolliosaliste abistamine järgmistes valdkondades:

- osalemine Vahemere rannikuala võrgustikus vastavalt artiklile 16;

- rannikualade integreeritud majandamise riiklike strateegiate koostamine ja rakendamine vastavalt artiklile 18;

- koostöö korraldamine koolituste ja teadus- ja tehnikaprogrammide raames vastavalt artiklile 25;

- vajaduse korral piiriüleste rannikualade majandamise koordineerimine vastavalt artiklile 28;

e) teabekeskuste koosolekute korraldamine vastavalt artiklile 30;

f) mis tahes muude ülesannete täitmine, mida protokolliosalised on talle andnud.

2. Käesoleva protokolli rakendamiseks võivad protokolliosalised, organisatsioon ja keskus alustada ühist koostööd valitsusväliste organisatsioonidega käesoleva protokolliga seotud meetmete elluviimiseks.

Artikkel 33

Protokolliosaliste koosolekud

1. Käesoleva protokolli osaliste korralisi koosolekuid peetakse seostatuna konventsiooni artikli 18 kohaselt peetavate konventsiooniosaliste korraliste koosolekutega. Kooskõlas nimetatud artikliga võivad osalised pidada ka erakorralisi koosolekuid.

2. Käesoleva protokolli osaliste koosolekutel on järgmised üleanded:

a) jälgida käesoleva protokolli rakendamist;

b) tagada, et käesolevat protokolli rakendatakse kooskõlas ja koostoimes muude protokollidega;

c) kontrollida organisatsiooni ja keskuse tööd, mis on seotud käesoleva protokolli rakendamisega, ning anda neile tegevusjuhiseid;

d) kaaluda rannikualade integreeritud majandamiseks vastu võetud meetmete tõhusust ning vajadust muude meetmete järele, eelkõige käesoleva protokolli lisade või paranduste vormis;

e) anda protokolliosalistele soovitusi meetmete kohta, mida tuleb vastu võtta käesoleva protokolli rakendamiseks;

f) vaadata läbi ettepanekud, mis on tehtud teabepunktide koosolekutel vastavalt käesoleva protokolli artiklile 30;

g) vaadata läbi protokolliosaliste esitatud aruanded ja teha asjakohaseid soovitusi vastavalt konventsiooni artiklile 26;

h) vaadata läbi mis tahes muu keskuse kaudu laekunud asjakohane teave;

i) vaadata läbi mis tahes käesoleva protokolliga seotud muu küsimus, kui see on asjakohane.

VII OSA

LÕPPSÄTTED

Artikkel 34

Seos konventsiooniga

1. Käesoleva protokolli suhtes kohaldatakse konventsiooni mis tahes sätteid, milles käsitletakse protokolle.

2. Kui käesoleva protokolli osalised ei lepi kokku teisiti, kohaldatakse käesoleva protokolli suhtes protseduurireegleid ja finantseeskirju, mis on vastu võetud vastavalt konventsiooni artiklile 24.

Artikkel 35

Suhted kolmandate isikutega

1. Asjakohastel puhkudel kutsuvad protokolliosalised riike, kes ei ole protokolliga ühinenud, ja rahvusvahelisi organisatsioone tegema koostööd protokolli rakendamiseks.

2. Protokolliosalised kohustuvad võtma rahvusvahelise õigusega kooskõlas olevaid asjakohaseid meetmeid tagamaks, et keegi ei tegutseks viisil, mis on vastuolus käesoleva protokolli põhimõtete ja eesmärkidega.

Artikkel 36

Allakirjutamine

Käesolev protokoll on allakirjutamiseks avatud kõigile konventsiooniosalistele Hispaanias Madridis alates 21. jaanuarist 2008 kuni 20. jaanuarini 2009.

Artikkel 37

Ratifitseerimine, vastuvõtmine või heakskiitmine

Käesolev protokoll kuulub ratifitseerimisele, vastuvõtmisele või heakskiitmisele. Ratifitseerimis-, vastuvõtu- või heakskiidukirjad antakse hoiule Hispaania valitsusele, kes täidab hoiulevõtja ülesandeid.

Artikkel 38

Ühinemine

Alates 21. jaanuarist 2009 on käesolev protokoll ühinemiseks avatud kõigile konventsiooniosalistele.

Artikkel 39

Jõustumine

Käesolev protokoll jõustub kolmekümnendal (30) päeval pärast seda, kui antakse hoiule kuues (6) ratifitseerimis-, heakskiitmis- või ühinemiskiri.

Artikkel 40

Autentsed tekstid

Käesoleva protokolli originaal, mille araabia-, inglis-, prantsus- ja hispaaniakeelne tekst on võrdselt autentsed, antakse hoiule hoiulevõtjale.

SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale protokollile alla kirjutanud.

KOOSTATUD HISPAANIAS MADRIDIS kahekümne esimesel jaanuaril kahe tuhande kaheksandal aastal.

[1] The changing faces of Europe's coastal areas (Euroopa rannikualade muutuv nägu), Euroopa Keskkonnaagentuur 2006.

[2] A Sustainable Future for the Mediterranean – The Blue Plan's Environment and Development Outlook (Vahemere säästlik tulevik – tegevuskava keskkonna- ja arenguperspektiiv), UNEP/MAP Blue Plan (ÜRO Keskkonnaprogramm / Vahemere Tegevuskava), juuli 2006.

[3] Valge raamat - Kliimamuutustega kohanemine: Euroopa tegevusraamistik, KOM(2009) 147 (lõplik), 1.4.2009.

[4] ELT C […], […], lk […].

[5] ELT C […], […], lk […].

[6] EÜT L 240, 19.9.1977, lk 1.

[7] EÜT L 322, 14.12.1999, lk 32.

[8] EÜT L 148, 06.06.2002, lk 24.

[9] KOM(2009) 466 (lõplik), 11.9.2009.

[10] ELT L 34, 04.02.2009, lk 17.