KONTROLLIKOJA TÄHELEPANEKUD KOMISJONI VASTUSED

SISSEJUHATUS

10.1. Käesolev peatükk keskendub tulemuslikkusele. Esimene lühike lõik käsitleb komisjoni esimest hindamisaruannet (1). Ülejäänud peatükis käsitletakse kontrollikoja tähelepanekuid seoses komisjoni tulemuslikkuse-alase enesehindamisega, mis on esitatud komisjoni peadirektorite iga-aastaste tegevusaruannete 1. osas (2) ja eelneva eelarveaasta tulemusauditite peamiste tulemustega, mis on esitatud kontrollikoja eriaruannetes (3).

10.2. Tulemuslikkust hinnatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete alusel (säästlikkus, tõhusus ja mõjusus) (4). Tulemuslikkuse mõõtmine on kogu avaliku sekkumise väga tähtis osa, hõlmates sisendeid (programmi elluviimiseks vajalikud rahalised, personali-, materiaalsed, organisatsioonilised või regulatiivsed vahendid), väljundeid (programmi raames tehtud töö), tulemusi (programmi otsene mõju vahetule sihtrühmale või abisaajale) ja mõju (pikaajalised muutused ühiskonnas, mis on vähemalt osaliselt tingitud ELi tegevusest).

LIIDU RAHANDUSE TULEMUSPÕHISE HINDAMISE ARUANNE

10.3. 2012. aasta veebruaris esitas komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule liidu rahanduse tulemuspõhise hindamise aruande (5). Aluslepingust tulenevalt peab komisjon sellise aruande koostama ning see aruanne on osa tõenditest, mille põhjal parlament annab igal aastal heakskiidu komisjoni tegevusele eelarve täitmisel (6).

10.4. Vastusena parlamendi taotlusele valmis kontrollikojal hindamisaruande kohta 2012. aasta juunis arvamus nr 4/2012 (7). Nimetatud arvamuses märgib kontrollikoda, et hindamisaruanne on üldsõnaline ja sisult piiratud ning seetõttu annab vähe lisandväärtust, ning et parlament, nõukogu ja komisjon peaksid kasutama hindamisaruandega antud võimalust, et arutada ja kokku leppida selles, kuidas aruannet eelarve täitmisele heakskiitu andvale asutusele kasulikuks teha. 10.4. 2010. aasta hindamisaruande üle peeti eelarve täitmisele heakskiitu andva asutusega arutelusid 2012. aasta alguses. Nende arutelude põhjal vaatas komisjon esimese hindamisaruande puhul kasutatud lähenemisviisi läbi, hakates kasutama ulatuslikumat aruandlust nende meetmete tulemuste puhul, mida rahastatakse eelarvest, tuginedes olemasolevale aruandlusmaterjalile. Sellest hoolimata jätkab komisjon eelarve täitmisele heakskiitu andva asutuse kommentaaride valguses hindamisaruande kui eelarve täitmise protsessi põhielemendi edasiarendamist.

KOMISJONI JUHTKONNA ARUANDED AASTA SAAVUTUSTEST

Sissejuhatus

10.5. Komisjoni peadirektorid seavad peadirektoraadi iga-aastases juhtimiskavas tulemuslikkusega seotud eesmärgid ning annavad saavutustest aru aasta tegevusaruannetes. Kontrollikoda hindas kolme peadirektoraadi (põllumajanduse ja maaelu arengu, regionaalpoliitika ning arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid (EuropeAid)) aruandlust (8). Nimetatud kolm peadirektoraati vastutavad kokku ligikaudu kolme neljandiku 2011. aastal ELi eelarvest tehtud maksete eest (9).

10.6. Kontrollikoda võttis arvesse võrreldes eelmise aastaga komisjoni sisemises aruandluskorras tehtud muudatusi ning kolme eespool mainitud peadirektoraadi puhul analüüsis esitatud eesmärkide ja tulemuslikkuse näitajatega seoses järgmist: a) asjakohasus – kas näitajad vastasid poliitikaeesmärkidele ja haldamisviisile ning olid seotud kvantifitseeritud sihtidega; b) võrreldavus – kas kavandamisetapis valitud näitajaid kasutati hiljem aruandluses ja kas muudatusi põhjendati; c) usaldusväärsus – kas lugejal on võimalik saada piisav kindlus esitatud teabe õigsuse kohta (10).

Mõningad positiivsed muudatused võrreldes eelmise aastaga

10.7. Novembris 2011 väljastas komisjon oma peadirektoritele 2011. aasta tegevusaruannete koostamise muudetud suunised. Muudatustes käsitleti muu hulgas kontrollikoja aastaaruandes 2010 esitatud tähelepanekuid (11). Täpsustati näiteks aasta tegevusaruande esimeses osas sisalduva poliitikaga seotud saavutuste aruandluse juhendeid, mille puhul peavad peadirektorid nüüd eesmärkide saavutamisel rohkem keskenduma tulemustele ja mõjule ning samuti esitama saavutatud väljundite kirjelduse.

Asjakohasus on teatavatel juhtudel ikka veel probleem

10.8. Strateegilisel tasandil peavad peadirektoraadid määratlema piiratud arvul üldeesmärke koos mõjunäitajatega, mis võimaldaks edenemise jälgimist üldeesmärkidega võrdlemise kaudu. Üldeesmärgid ja mõjunäitajad koos vaadelduna on komisjoni juhtkonna – ning seega ka aasta tegevusaruande lugejate, nagu nt eelarve täitmisele heakskiidu andva asutuse – vahendid, millega hinnatakse, kui suurel määral täidab peadirektoraat oma kõrgele seatud eesmärke. Kontrollikoda leidis mitmeid eesmärkide ja näitajatega seotud probleeme, mis piirasid nende kasulikkust, nagu järgmistes punktides kirjeldatakse.

10.9. Osal juhtudest esines puudusi eesmärkide ja näitajate sisemise sidususega (vt näide 10.1). 10.9.

Põllumajanduse peadirektoraat: mõjunäitaja ei hõlma eesmärgi kõiki osi Aasta tegevusaruande ühel üldisel eesmärgil on kolm alleesmärki: — edendada elujõulist ja konkurentsivõimelist põllumajandussektorit, — mis vastaks suurtele keskkonna- ja tootmisalastele muutustele, — tagades samal ajal põllumajandustootjatele rahuldava elatustaseme. Antud eesmärgi ainsaks mõjunäitajaks on „põllumajandustootjate sissetulekute standardid”. See on seotud ainult ülalnimetatud kolmanda alleesmärgiga, mis tähendab, et esimese kahe kohta näitajad puuduvad. EuropeAid: mõjunäitaja on sõnastatud eesmärgina Mõjunäitaja „ELi kooskõlastatud lähenemisviis”, mis vastab üldisele eesmärgile 4: „Edendada tihedamal mitmepoolsel koostööl ja hea valitsemistavaga maailmakorral tuginevat rahvusvahelist arenguraamistikku” ning mille siht („Uute ELi eelarvetoetuse lepingute sõlmimine kooskõlas KOM 638 põhimõtetega”) on sõnastatud pigem eesmärgi kui näitajana. Sisekontrollistandardi nr 5 põhinõuetes on sätestatud, et juhtimiskavades tuleks iga eesmärgi kohta ette näha vähemalt üks näitaja, seda nii igas poliitikavaldkonnas kui ka tegevustasandil, et tulemusi kontrollida ja nende kohta aru anda. Seda nõuet korratakse peasekretariaadi kehtivates eeskirjades ja põllumajanduse peadirektoraat täidab seda. Komisjon on teinud märkimisväärseid jõupingutusi eesmärkide ja näitajate ühtseks ja põhjalikuks sõnastamiseks. Teatavates poliitikavaldkondades on see väga keeruline ja tuleks arvesse võtta, et iga-aastaste tegevusaruannete näitajaid ei tohiks käsitleda eraldiseisvatena. Komisjon on seisukohal, et näitaja „põllumajandustootja sissetulekute arengud” hõlmab tervet 1. üldeesmärki, kuna see ei vasta mitte üksnes põllumajandustootjatele rahuldava elatustaseme, vaid ka põllumajandusettevõtete ja maapiirkondade elujõulisuse tagamise eesmärgile. Kuna põllumajandustootjad peavad otsemaksete saamiseks hoidma põllumajandusmaa heades põllumajandus- ja keskkonnatingimustes, täidetakse lisaks ka 1. üldeesmärgi eesmärki pidada kinni „rangetest keskkonna- ja tootmisstandarditest”. Komisjon uurib muid võimalusi SMART-eesmärkidel põhinevate näitajate sõnastamiseks.

10.10. Paljud nimetatud kolmes peadirektoraadis kehtestatud kõrgetasemelised eesmärgid ja näitajad ei sobi aasta tegevusaruande puhul vajalikuks iga-aastaseks hindamiseks. Selle põhjuseks on asjaolu, et osa poliitikast on kavandatud avaldama mõju pikema aja jooksul, mille puhul on investeeringu ja kasu vahel oluliselt pikem ajavahemik. Enamik näitajatest ja eesmärkidest on seotud terve perioodiga 2007–2013, kuid vahenäitajaid ja sihte ei kasutatud. 10.10. Komisjon kinnitab, et mitmeaastastele programmidele on omane investeerimine pikemaajalises perspektiivis, kusjuures mõju on võimalik hinnata üksnes märkimisväärse ajavahemiku möödumisel. 2014.–2020. aastaks on komisjon esitanud ettepaneku väljundinäitajatega seonduvateks eesmärkideks, mis on poliitikaga otsesemalt seotud.

10.11. Mõjunäitajatel peaksid olema asjakohased kvantifitseeritud eesmärgid. Sellest hoolimata: 10.11. Arvulised eesmärgid ei ole alati võimalikud, pädevad ega isegi asjakohased eelkõige seetõttu, et mõjunäitajate puhul tuleb mängu mitu välismõjurit. Sellistel juhtudel piisab saavutuse mõõtmise eesmärgiks trendist.

a) ei olnud kolmes kontrollitud aasta tegevusaruandes sisalduvast 29 mõjunäitajast 11 puhul seatud asjakohaseid kvantifitseeritud eesmärke ega tähtaegu (12); a) Komisjon püüab arvulisi eesmärke kasutada igal võimalikul juhul. Mõnedel juhtudel, näiteks kolmandate riikide inimõiguste olukorra valdkonnas, ei pruugi arvulised eesmärgid alati olla aga tähenduslikud ega asjakohased.

b) regionaalpoliitika peadirektoraadi puhul olid küll kõikidel (peale ühe) eesmärkidel tähtajad, kuid nende saavutamine oli sageli kavandatud mingi keskpika perioodi jooksul. Selle tagajärjel esitatakse nimetatud peadirektoraadi 2011. aasta tegevusaruandes teavet, mis on seotud eelmise programmitöö perioodil 2000–2006 saavutatud tulemustega. b) Iga-aastase tegevusaruande punktis 1.2 kasutatakse makromajanduslikel mudelitel ja statistilisel teabel põhinevaid mõjunäitajaid, et seostada need poliitika üldeesmärkidega, kusjuures enamikul juhtudel pärineb lähtetase 2006. aastast. Mõjunäitajate areng peegeldab mitmete asjaolude panust, millest ühtekuuluvuspoliitika on vaid üks.

10.12. Kontrollikoja aastaaruandes 2010 märgiti, et peadirektoraadid ei kehtestanud säästlikkuse (sisendite maksumus) või tõhususega (sisendite, väljundite ja tulemuste vaheline suhe) seotud põhitegevuse eesmärke ega koostanud nende kohta ka aruandlust. Eraldi tähelepanekus märkis kontrollikoda eelmisel aastal, et aasta tegevusaruannete 1. osas esitatud poliitika-alaste saavutuste kirjeldus annab tulemuste ja mõju kohta piiratud teavet; tegevusaruanded kipuvad tegevuse tulemuste asemel keskenduma pigem sisenditele ja väljunditele. Sel aastal kontrollikoja poolt uuritud juhtimiskavade ja aasta tegevusaruannetega ei tehtud selles valdkonnas olulisi edusamme. 10.12. Komisjoni talitused täitsid finantsmäärusega kehtestatud ja iga-aastaste tegevusaruannete koostamise suunistes esitatud kohustusi. Komisjon tugevdas 2011. aasta tegevusaruannete kehtivaid eeskirju kokkuhoiu, tõhususe ja tulemuslikkuse seisukohast ning palus peadirektoraatidel vabatahtlikult lisada 3. ossa usaldusväärset finantsjuhtimist käsitlevaid näitajaid. Komisjon on kindel, et iga-aastased tegevusaruanded annavad kokkuvõttes piisavalt infot tulemuste kohta.

Võrreldavus kannatab selgituste puudumise tõttu

10.13. Põhimõtteliselt näeb hea tava ette, et peale kehtestatud eesmärkide/sihtidega seotud aruandluse peaks tulemuslikkuse-alane teave perioodide kaupa järjepidev olema, või selgitama muudatusi, et võimaldada teabe kasutajatel võrdlusi teha ja suundumusi hinnata. 10.13. Komisjon on seisukohal, et tulemusteave peaks vajadusel põhinema pideva paranemise protsessil, mitte järjepidevusel. Komisjon nõustub, et selle valdkonna muudatusi tuleks selgitada. Komisjon on sellest hoolimata seisukohal, et selle kohta on antud piisavalt infot.

Eesmärkide, näitajate ja sihtide järjepidevus

10.14. Aasta tegevusaruannetes tuleks esitada teave, mis põhineb juhtimiskavas kehtestatud eesmärkidel, näitajatel ja sihtidel. Üldiselt see nii oligi põllumajanduse peadirektoraadis, kus liigitati ümber osa mõjunäitajatest, nagu kontrollikoda oli seda 2010. aasta tegevusaruannetega seoses tehtud töö tulemusel soovitanud. Siiski ei selgitanud põllumajanduse peadirektoraat kahe teise muudatuse sisu ei juhtimiskavas ega ka aasta tegevusaruandes. Kuna liikmesriikidel oli võimalik oma äranägemise järgi muuta kvantifitseeritavaid sihte, ajakohastasid liikmesriigid oma maaelu arengukavasid ning sellest tulenevalt muudeti 2011. aasta juhtimiskava ja 2011. aasta tegevusaruande valmimise vahelisel ajal neljast kvantifitseeritavast sihist kolme (vt näide 10.2). 10.14. Komisjon leiab, et näitajad ja sihid on aastate jooksul olnud stabiilsed. Nagu on näidatud selles leius, kujutab näitajate ja eesmärkide muutmine endast erandit ja selle puhul järgiti kontrollikoja soovitust kaks mõjunäitajat tulemusnäitajateks ümber hinnata. See on väga konkreetselt sätestatud juhtimiskava 2011. aasta ajakohastuses. Liikmesriikidel on tõepoolest võimalik oma eesmärke muuta, et maaelu arengukava parandada (vaata vastust näitele 10.2).

Näide 10.2 Siht 2011. aasta juhtimiskava 2011. aasta tegevusaruanne Taastuvenergia tootmise suurendamine 20 500 ktoe (38) 12 300 ktoe Töökohtade loomine 346 000 344 000 Suure loodusliku väärtusega põllumajanduslike alade kasutus 3 400 000 ha 3 620 000 ha Näide 10.2 Liikmesriigid võivad oma eesmärke muuta ning vahehindamised olid heaks võimaluseks andmete ja meetodi täpsustamiseks ning vajadusel eesmärkide muutmiseks. Eesmärgi „Taastuvenergia tootmise suurendamine” märkimisväärne vähendamine tuleneb aga veast ühes maaelu arengukavas, mis parandati. Vahehindamiste kontekstis oli võimalik läbi viia täiendavaid kvaliteedikontrolle ning see viga niimoodi tuvastada ja parandada.

10.15. Lisaks üldeesmärkidele kehtestab regionaalpoliitika peadirektoraat ka mitmeaastased prioriteedid. 2011. aasta juhtimiskavaga võrreldes suurendatakse 2012. aasta kavas mitmeaastaste prioriteetide arvu neljalt viiele ning muudetakse mõningate teiste prioriteetide sõnastust. Lisaks suurendatakse 2012. aasta juhtimiskavas mitmete madalama tasandi konkreetsete operatiivtegevuse prioriteetide arvu 28-lt 39-le. Kava ei sisalda neid muudatusi käsitlevaid selgitusi. 10.15. Mitmeaastaste prioriteetide nimetused ja arvu määrab regionaalpoliitika peadirektoraat analüüsi põhjal, kuidas täita oma missiooni juriidiliselt võttes parimal ja kõige tulemuslikumal viisil. Peadirektoraat määrab kindlaks ka mitu spetsiifilist iga-aastast tegevusprioriteeti. Kontrollikoja poolt märgitud muudatused tunnistavad praegu seoses finants- ja majanduskriisiga Euroopa Liidu ees seisvaid probleeme ning vastavaid muudatusi regionaalpoliitika ja regionaalpoliitika peadirektoraadi prioriteetide määratlemisel.

Saavutatud tulemuslikkuse kohta selgituste andmine

10.16. Tulemuslikkuse kohta aruandluse koostamise eesmärk on sidusrühmade teavitamine. Isegi kui oleks olnud võimalik piisavalt selgitada, miks saavutatud tulemuslikkus ei vastanud asjaomasele eesmärgile või sihile, ei kasutatud aasta tegevusaruannetes seda võimalust. Nii oli see põllumajanduse peadirektoraadis ka siis, kui tulemuslikkusele seatud sihti ei saavutatud: nelja näitaja puhul jäi tulemuslikkus seatud sihist allapoole. Regionaalpoliitika peadirektoraadi aasta tegevusaruanne sisaldab üksikasjalikku, punkthaaval esitatud mitmeaastaste prioriteetidega seotud tulemuslikkuse analüüsi (punkt 10.15), kuid ei kajastata üldeesmärke ega mõjunäitajaid. 10.16. Komisjon on seisukohal, et ta on andnud piisavalt selgitusi. Iga-aastastes tegevusaruannetes esitatud näitajaid ei tohiks tõlgendada isoleeritult. Poliitika mõju ja tulemuste kohta lubab järeldusi teha juhtimiskava kui terviku näitajate süsteem, kuna need põhinevad makromajanduslikul modelleerimisel ja statistikal, seondudes üldise poliitika arendamise eesmärgiga.

Välisallikatest saadud andmete usaldusväärsus põhjustab probleeme

10.17. Kolmes aasta tegevusaruandes sisalduvate kõikide andmete usaldusväärsuse uurimine oli väljaspool kontrollikoja auditi ulatust. Kontrollikoda viis läbi piiratud ulatusega hindamise ning leidis, et EuropeAidiga seotud andmed olid üldiselt usaldusväärsed, kuna enamikul juhtudest kasutati rahusvaheliselt tunnustatud näitajaid ning need olid sõltumatult kontrollitavad. Kontrollikoda leidis aga põllumajanduse peadirektoraadi ja regionaalpoliitika peadirektoraadi (mõlemad toetuvad suures osas liikmesriikide edastatud andmetele) aasta tegevusaruannete puhul mitmeid probleeme, mis on toodud näites 10.3. 10.17.

Põllumajanduse peadirektoraat: saavutatud tulemuslikkusega seotud aruandlus põhineb mittetäielikel andmetel Kogu Euroopa Liidus on kehtestatud 88 maaelu arengukava. ELi tasandil tulemuslikkusega seotud kolme näitaja kohta koostatud aruandlus põhines aga nendest 88 kavast 32-l. Ning ELi tasandil tulemuslikkusega seotud ühe teise näitaja kohta koostatud aruandlus põhines 27 liikmesriigist vaid kaheksa riigi esitatud andmetel. Põllumajanduse peadirektoraat: saavutatud tulemuslikkusega seotud aruandlus põhineb mittetäielikel andmetel Maaelu arengukava poliitika netomõju mõjunäitajatele käsitlevad ELi koondandmed on saadud liikmesriikide poolt esitatud kättesaadavatest arvandmetest. Suuremast osast vahehinnangutest ei ilmnenud arvulist mõju. Väideti, et vahehindamine toimus programmiperioodi liiga varases etapis, et oleks võimalik tuvastada mõõdetavat mõju. Mõju ilmneb pikaajaliste protsesside puhul.

Regionaalpoliitika peadirektoraat: aasta tegevusaruanne sisaldab vastuolusid Loodud töökohtade arv on märgitud erinevalt: 25 liikmesriigis 200 000 töökohta (lk 34) ja 21 liikmesriigis 165 000 töökohta (lisa 6, lk 169) – viimase kohta käivas joonealuses märkuses on loetletud 19 liikmesriiki (joonealune märkus 126). Lairibaühenduse teenust kasutava elanikkonna suuruseks on märgitud erinevalt 900 000 (lk 34) ja 806 826 (lisa 6, lk 172). Uute ehitatud maanteede pikkuseks on märgitud erinevalt 920 km 12 liikmesriigis (lk 34) ja 805 km 10 liikmesriigis (lisa 6, lk 171). Regionaalpoliitika peadirektoraat: aasta tegevusaruanne sisaldab vastuolusid Komisjon osutab sellele, et eesmärke ja viimaseid teadaolevaid tulemusi käsitleva teabe esitamisele on kaks lähenemisviisi. Kõik vastuolud on tekstis piisavalt selgitatud. — Iga-aastase tegevusaruande põhiosas on esitatud teave ühtekuuluvuspoliitika saavutuste üldtaseme kohta ning esitatud on kõigi liikmesriikide aruannete arvandmed sõltumata sellest, kas neil on eesmärke või mitte (eesmärgid ei ole kohustuslikud). — VI lisas võrreldakse otseselt eesmärke ja saavutusi. Arvandmed on esitatud vaid liikmesriikide kohta, kes on andnud aru mõlema kohta (st välja jäetakse liikmesriigid, kes annavad aru tulemuste kohta, andmata aru eesmärkide kohta). Selline lähenemisviis on asjakohane üle aastate ja see on üles ehitatud nii, et vastavaid edusamme oleks võimalik võrrelda eesmärgiga.

10.18. Põllumajanduse peadirektoraadi ja regionaalpoliitika peadirektoraadi suutlikkus liikmesriikide edastatud andmete usaldusväärsuse tagamisel on piiratud. Regionaalpoliitika peadirektoraat on soovitanud liikmesriikidel keskenduda rohkem põhinäitajatele ning on väljastanud andmete sisestamist käsitlevad suunised. Nimetatud peadirektoraat on käivitanud ka iga-aastase kontrolliprotseduuri, mille tulemusel on edastatud andmetes mõningaid vigu leitud. Järgmise programmitöö perioodi puhul ühise strateegilise raamistiku fondidega (13) seoses kasutatav tulemusreserv võib osutuda üheks viisiks, mis motiveerib liikmesriike asjakohaseid, võrreldavaid ja usaldusväärseid tulemuslikkusega seotud andmeid esitama. Nimetatud andmete esitamise kiirus jääb problemaatiliseks ka edaspidi. Näiteks peavad liikmesriigid praegu regionaalpoliitika peadirektoraadile esitama andmed järgmise aasta juuniks ning 2012. aastal avaldatud 2011. aasta tegevusaruandes esitatakse 2010. aastat käsitlevad andmed. 10.18. Liikmesriikide poolt käesoleva programmiperioodi kohta esitatud andmete komisjonipoolset kvaliteedikontrolli jätkatakse ja intensiivistatakse. Komisjoni õigusakti ettepaneku kohaselt, milles käsitletakse liikmesriikide stiimuleid uuel perioodil, tuleks 5 % vahenditest jätta uue programmiperioodi alguses eraldamata, et tagada täiendavad vahendid liikmesriikidele, kes on saavutanud oma eesmärgid (vt KOM(2011) 615 (lõplik)). Komisjon ei pea andmete õigeaegsust probleemseks. Regionaalpoliitika peadirektoraat kasutab alati värskemaid kättesaadavaid andmeid, kuid tunnistab (praeguste ja kavandatavate tulevaste eeskirjade kontrollikorra kohaselt), et möödunud aastat käsitlevad andmed ei saa kättesaadavaks järgmise aasta aprilliks.

KONTROLLIKOJA TEHTUD TULEMUSLIKKUSE AUDITITE TULEMUSED

Sissejuhatus

10.19. Kontrollikoja eriaruannetes uuritakse, kas Euroopa Liidu eelarve täitmisel kohaldatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid (punkt 10.2). Kontrollikoda püüab oma eriaruannete teemade – konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisküsimusi puudutavad küsimused – valikul käsitleda teemasid, mis omavad maksimaalset mõju, mis põhineb erikriteeriumidel, nagu nt asjaomaste tulude või kulutuste maht (olulisus), usaldusväärse finantsjuhtimisega seotud riskid ning sidusrühmade huvi suurus.

10.20. 2011. aastal võttis kontrollikoda vastu (14) 16 eriaruannet, mis on loetletud selgituses 10.1:

Kontrollikoja 2011. aastal vastu võetud eriaruanded (15) — Nr 1/2011 „Kas komisjonipoolse välisabi korraldamise üleandmine peakorterilt delegatsioonidele on parandanud abi andmist?”. — Nr 2/2011 „Järelaudit seoses eriaruandega nr 1/2005 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juhtimise kohta”. — Nr 3/2011 „ÜRO organisatsioonide kaudu konfliktidest mõjutatud riikides antava ELi abi tõhusus ja mõjusus”. — Nr 4/2011 „VKEde tagatissüsteemi audit”. — Nr 5/2011 „Ühtse otsemaksete kava usaldusväärse finantsjuhtimise parandamise käigus käsitlemist vajavad küsimused”. — Nr 6/2011 „Kas ERFi kaasrahastatud turismiprojektid olid mõjusad?”. — Nr 7/2011 „Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?”. — Nr 8/2011 „Alusetult tehtud maksete tagasinõudmine ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas”. — Nr 9/2011 „Kas ERFi toetust saanud e-valitsuse projektid on olnud mõjusad?”. — Nr 10/2011 „Kas koolipiima ja koolipuuvilja programmid on mõjusad?”. — Nr 11/2011 „Kas geograafiliste tähiste kava ülesehitus ja juhtimine võimaldab sel tõhusalt toimida?”. — Nr 12/2011 „Kas Euroopa Liidu meetmed on aidanud kohandada kalalaevastike püügivõimsust olemasolevate püügivõimalustega?”. — Nr 13/2011 „Kas tolliprotseduuri 42 kontroll on käibemaksust kõrvalehoidumise ärahoidmiseks ja avastamiseks piisav?”. — Nr 14/2011 „Kas ELi toetus on suurendanud Horvaatia suutlikkust ühinemisjärgse rahastamise haldamiseks?”. — Nr 15/2011 „Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kontrolli tõhusa juhtimise?”. — Nr 16/2011 „ELi finantsabi Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimiseks: saavutused ja tulevased probleemid”.

10.21. Kontrollikoja eelmise aasta aastaaruandes näidati, kuidas 2010. aasta eriaruannetes esitatud auditileiud hõlmasid tervet juhtimistsüklit alates strateegilisest kavandamisest ja vajaduste määratlemisest kuni saavutatud tulemustega seotud aruandluse koostamiseni. Kontrollikoja eriaruanded kajastasid 2011. aastal samuti väga erinevaid teemasid. Kuna aga liit valmistub uueks programmitöö perioodiks 2014–2020, uurib kontrollikoda siinkohal seda, mida oleks võimalik kontrollikoja 2011. aasta eriaruannetest õppida ja kasutada uute programmide ja projektide ettevalmistamisel, keskendudes kolmele teemale: vajaduste analüüs, kavandamine ning ELi lisandväärtuse kontseptsioon. Nimetatud kolme teemat kajastatakse erinevas ulatuses ka kontrollikoja hiljutistes arvamustes, mis käsitlevad ühise strateegilise raamistiku ja ühise põllumajanduspoliitika määruste ettepanekuid (16).

Vajaduste analüüs: kindlad tõendusmaterjalid puuduvad

10.22. Kontrollikoja aastaaruandes 2010 märgiti, et kui soovitakse häid tulemusi, on oluline määratleda selgelt vajadused, mida programmid peavad katma (17). Horvaatiale antud toetus, et ta suudaks pärast liiduga ühinemist ELi rahastamise haldamisega toime tulla, on näide sellest, kuidas komisjon tagas üldjoontes põhivajaduste määratlemise (18). 10.22. Komisjon nõustub, et usaldusväärne vajaduste analüüs moodustab olulise osa programmitsüklist, ja analüüsib hoolikalt juhtumeid, mil kontrollikoda leidis, et vajadusi ei analüüsitud piisavalt.

10.23. 2011. aastal leidis kontrollikoda jätkuvalt juhtusid, mille puhul usaldusväärseid vajaduste analüüse ei olnud tehtud, ning käsitles neid oma aruannetes. Näiteks e-valitsuse projektide esimesed etapid – kui projekte võidakse rahastada Euroopa Regionaalarengu Fondist – koostati vajaduste range hindamise asemel peamiselt vastustena poliitilistele avaldustele, mille tagajärjel ei käsitletud projektidega kõige olulisemaid probleeme (19). Kolmest auditeeritud tuumarajatiste dekomisjoneerimise programmist kahe puhul ei hinnatud vajadusi seoses programmide eesmärgiga vähendada tuumarajatiste kavandatust varem sulgemisest tulenevat mõju (20). 10.23. E-valitsusele ülemineku kulu on väga suur. Prioriteete on vaja ja on mõistlik, et need sünnivad poliitilistest avaldustest ja deklaratsioonidest, mille eesmärk oli parandada teadlikkust ja toimida algetapi strateegiatena. Prioriteetide määratlemine on vaheetapil aga märkimisväärselt paranenud ning tänaseks on kõik liikmesriigid välja töötanud keerukamad e-valitsuse strateegiad. Ühinemislepingutes või järgnevates määrustes on tehtud kindlaks vajadus leevendavate meetmete järele. ELi toetuskava on koostatud tagamaks, et liikmesriikide kavandatud meetmed tuginevad nende riiklikele energiastrateegiatele ja on nendega kooskõlas; nimetatud strateegiates võetakse paratamatult arvesse tuumaelektrijaama sulgemise mõju.

10.24. Ebapiisava vajaduste analüüsi üks tagajärgedest on asjaolu, et see raskendab otsuse tegemist selle kohta, milline konkureerivatest projektidest oleks tõenäoliselt kõige kulutõhusam. Selline oli olukord eespool mainitud e-valitsuse projektide auditi puhul (21) ning samuti põllumajanduskeskkonnale antavate ELi toetuste auditi puhul. Viimasel juhul märkis kontrollikoda, et kõige rohkem abi vajavatesse piirkondadesse vahendite suunamine oli põllumajanduslike keskkonnatoetuste keskkonnamõjude suurendamisel määrava tähtsusega; liikmesriigid ei olnud aga asjaomaste kulude ja tulude analüüsi põhjal tehtavat suunamist kaalunud (22). 10.24. Komisjon nõustub, et vajaduste analüüs võib aidata välja selgitada prioriteetseid projekte. Sellest hoolimata on mõned liikmesriigid põllumajandusliku keskkonnatoetuse valdkonnas valinud soovitavate eesmärkide taseme kaasnevate kulude ja tulude analüüsi põhjal. Näiteks Rumeenia suunab suure loodusliku väärtusega põllumajanduslikke keskkonnamakseid geograafiliselt ning abikõlblikud alad selgitatakse välja makrotasandi andmete alusel. E-valitsuse projektide seisukohast on tänaseks kõik liikmesriigid ELi poliitilisi algatusi järgides välja töötanud rafineeritumad e-valitsuse strateegiad, mis põhinevad e-valitsuse 2011.–2015. aasta tegevuskaval.

Kavandamine: ebapiisav selgus selle kohta, mida saavutada tahetakse

10.25. Vajaduste määratlemine on vaid protsessi algus. Usaldusväärse finantsjuhtimise seisukohalt on ülimalt oluline, et nii programmid kui individuaalsed projektid oleks hästi kavandatud, mis võimaldaks rahaliste vahenditega saavutada maksimaalse mõju minimaalsete kulutustega. Programmide ja nendes sisalduvate individuaalsete projektide ülesehitus peaks looma seose eelarvest rahastatavate tegevuste ning neile tehtavate kulutuste tulemusel saadavate väljundite, tulemuste ja mõju vahel.

10.26. Ühel juhul võttis komisjon arvesse ühe kava kavandamisprobleeme, et vähemalt osaliselt parandada samalaadse kava kavandamist. Selle tulemusel ei ole koolis puuviljade söömist edendavate meetmete puhul probleemiks, et programm on abisaajate jaoks ebahuvitav, ning pole ka tühimõju, (23) mis on probleemideks koolipiimaprogrammi puhul (24). Kontrollikoda leidis aga jätkuvalt mitmeid puudusi 2011. aastal auditeeritud rahastamisallikate kavandamises, mida kirjeldatakse järgmistes punktides. 10.26. Komisjon on seisukohal, et koolipiimakava viimasel läbivaatamisel võeti kontrollikoja tähelepanekuid suuresti arvesse, et parandada süsteemi üldist tõhusust.

10.27. Komisjon suunab osa toetustest konfliktidest mõjutatud riikidesse Ühendatud Rahvaste Organisatsiooni allorganisatsioonide kaudu. Peaaegu kõik kontrollikoja auditeeritud kaasrahastamise kokkulepped (19 kokkuleppest 18) sisaldasid ühte või mitut kavandamisega seotud puudust, nagu nt lähteandmete puudumine, ebamäärased eesmärgid või puuduvad näitajad. Selle tagajärjel jäi selgusetuks, mida soovitakse saavutada ja kuidas edusamme hinnata võiks (25). 10.27. Komisjon tunnustab projekti kavandamise tähtsust, kuid leiab, et nimetatud 18 projektist ainult kahel oli puudusi, mis võisid tulemusi otseselt mõjutada. Komisjon võttis 2011. aastal kasutusele uue koolitus- ja suuniste süsteemi, et parandada projektide koostamist, ja on seisukohal, et see üldjoontes vaigistab kontrollikoja mure. Lisaks tunnistati kontrollikoja eriaruandes, et konfliktiriikides koostöös ÜROga ellu viidud projektid andsid hoolimata väga rasketest oludest häid tulemusi ja on küllalt jätkusuutlikud.

10.28. Ühise põllumajanduspoliitika otsemaksete kava oli koostatud eesmärgiga innustada põllumajandustootjaid turunõudlusele reageerima ja edendama keskkonnasõbralikku põllumajandust. Otsemaksete kava ülesehitus on vastuoluline – ta on ühest küljest loodud individuaalse sissetuleku toetamiseks, kuid teisalt võetakse toetuste jagamisel vaid vähesel määral arvesse abisaajate konkreetseid asjaolusid, mille tagajärjel põhineb individuaalsetele põllumajandustootjatele toetuste jagamine ikka veel peamiselt haritava maa pindalal ning seetõttu antakse suur osa otsemaksete kava abist ikka veel suurtele põllumajandusettevõtetele, nagu oli ka eelmise süsteemi ajal (26). 10.28. Ühtne otsemaksete kava on osutunud väga tõhusaks vahendiks põhilise sissetulekutoetuse andmisel, lubades samas põllumajandustootjatel teha tootmisalaseid otsuseid turusignaalide põhjal. Selle põhjuseks on see, et maksed on tootmisest lahutatud ega sekku tootmisotsustesse. Selleks et olla maksekõlblik, peavad toetusesaajad, maatükid ja tegevused vastama nõukogu määruses kehtestatud kindlatele tingimustele, mis on kooskõlas WTO eeskirjadega, st ei ole seotud tootmise faktoritega. „Suurte” põllumajandusettevõtete põhilise sissetulekutoetuse vajadust ei tohiks süstemaatiliselt pidada väiksemaks kui teiste põllumajandusettevõtete oma, kuna sissetulek sõltub üldiselt palju tootmise liigist, sisend- ja väljundkuludest, ettevõtete töötajatest jne. Toetusõiguste suurus ja arv arvutati minevikust pärit tootmis- ja pinnaandmete alusel, et tagada sujuv liikumine lahutamise poole. Nii peegeldab otsemaksete praegune jaotus põllumajandusettevõtjate vahel üksnes asjaolu, et põllumajandusmaa ja -tootmine ei ole ELi põllumajandusettevõtjate vahel ühtlaselt jagatud. Sellest hoolimata käsitletakse põllumajandusettevõtjate ja liikmesriikide vahel toetuse ümberjagamise küsimust õigusaktide ettepanekutes, milles käsitletakse 2013. aasta järgset ÜPPd, samuti peaks nii paranema ühtse otsemaksete kava abi suunamine. Kulutuste väärtuse ja kvaliteedi suurendamiseks esitas komisjon mõnede teiste elementide parandamise ja lisamise ettepaneku, hõlmates seega mõned kontrollikoja poolt selle eriaruandes nimetatud küsimused: toetuse ümberkujundamine ja parem suunamine.

10.29. Geograafiliste tähiste kava eesmärk on kaitsta nimetusi, mis tähistavad tooteid, mille kvaliteet, maine või muud omadused tulenevad nende geograafilisest päritolust (nt prosciutto di Parma, Bayerisches Bier jne). Geograafiliste tähiste kava edukus sõltub muu hulgas ka sellest, kas tootjad seda kasutavad. Kaval on potentsiaali meelitada liituma veelgi tootjaid, eelkõige liikmesriikides, kus kava populaarsus on olnud väike. Olemasolevad meetmed ei ole aga piisavad, et tootjaid osalema julgustada (27). 10.29. Kava näol on tegu peamiselt intellektuaalomandi kaitse kavaga. Sobivad vahendid ja õigushoovad on paigas ning tootjaid kutsutakse üles kavaga vabatahtlikult liituma. Seda kinnitab ka tootjate konkreetne huvi kava vastu: registreeritud on märkimisväärne arv tootenimesid (üle 1 000), mille turuväärtus on 14,5 miljardit eurot (2008. aastal). ELiga alates 2004. aastast ühinenud liikmesriigid on seoses kavaga veel hoogu kogumas. Võimalike taotlejate suuremaks ligimeelitamiseks on tehtud mitu algatust, sealhulgas teabekampaaniad, messid, temaatilised rahvusvahelised näitused ja/või geograafiliste tähiste (kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise) taotlejate suuniste koostamine.

10.30. Komisjon annab liikmesriikidele ühise kalanduspoliitika raames toetusi kalalaevastike püügivõimsuse vähendamiseks, mille lõppeesmärk on kalavarude säilitamine. Kavandamisprobleemid vähendavad selle toetuse mõjusust. Kalalaevade kasutusest kõrvaldamise kavade abikõlblikkus- ja valikukriteeriumid ei olnud hästi määratletud, mille tagajärjel lammutati kalalaevu, mis mõjutasid asjaomaseid kalavarusid vähe või üldse mitte (28). 10.30. Kontrollikoja analüüsitud juhud on läbi vaadatud ja neid on arutatud liikmesriikidega. Liikmesriigid võtavad vajaduse korral parandusmeetmeid, muu hulgas nõutakse tagasi alusetult makstud summad.

ELi lisandväärtus: ELi sekkumise õigustus

10.31. Komisjon on ELi lisandväärtuse defineerinud järgmiselt: „ELi sekkumisest tulenev väärtus, mis täiendab väärtust, mida oleks võinud saavutada liikmesriigi eraldiseisva meetmega” (29). Kontrollikoda on juba varem märkinud, et antud mõiste määratlemisel tuleks lähtuda selgituses 10.2 toodud põhimõtetest, ning on soovitanud ELi lisandväärtuse mõiste lülitada asjakohasesse poliitilisse avaldusse või ELi õigusakti, mida ELi poliitilised otsustajad saaksid kasutada suunisena kulutuste prioriteetide määratlemisel (30). 10.31. Komisjon rõhutab, et ELi lisaväärtuse mõistet võib kasutada mitmes erinevas kontekstis, näiteks akadeemilistel aruteludel ELi eelarve üle, konkreetsete ELi programmide eesmärkide ja/või projektide valimise kriteeriumide sõnastamisel, finantsmääruse sätetes ja olemasolevate programmide hindamisel, aga komisjon on ka seisukohal, et poliitilise projekti lisaväärtus läheb kaugemale lihtsalt arvudele viitamisest. Nimetatud komisjoni talituste töödokumendi üks eesmärke oli selgitada ELi eelarve lisaväärtust ja esitada mitu näidet, kuidas see liikmesriikides tegelikult töötab, andes seeläbi ELi otsuseid tegevatele asutustele kulutuste prioriseerimiseks vajalikke suuniseid. Lisaks leitakse komisjoni mõjuhindamise protsessi raames poliitiliste otsuste tegijatele tõendeid võimalike poliitikavalikute eeliste ja puuduste kohta, hinnates nende võimalikku mõju. Seejuures tegeletakse protsessi raames ka komisjoni ettepanekute lisaväärtuse küsimusega.

Kontrollikoja soovitatud põhimõtted, mis on aluseks ELi lisandväärtuse kontseptsioonile: — ELi eelarvest tehtud kulutused peavad pakkuma ELile ja tema kodanikele sellist selget ja nähtavat kasu, mida ei ole võimalik saada vaid riiklikul ja piirkondlikul tasandil tehtud kulutustega, kuid kavandatud meetme ulatuse või toime tõttu saab neid paremini saavutada liidu tasandil; — piiriüleste efektidega või ühistes huvides tehtud kulutused on piiratud geograafilise efektiga kulutustega võrreldes prima facie ELi rahastamise jaoks eelistatud olukorras; — kulutuste mõistlik koondamine toetab tõenäoliselt prima facie lisandväärtuse eesmärki; — väljaspool liitu tehtavate kulutuste, nagu nt arenguabi puhul suurendaks lisandväärtust tõenäoliselt valikuline lähenemisviis: keskendudes näiteks arenguabi koordineerimisele ülemaailmsete rahastajatega kindlustatud piirkondades ja keskendudes tegevustele, mille puhul ELi ekspertteadmistel on eriliselt suur väärtus (31). Komisjon on seisukohal, et poliitilise projekti lisaväärtus peaks olema ELi tasandil tehtavate kulutuste põhjendamise peamine kriteerium. Komisjon testis 2007.–2013. aasta ELi eelarve ettepanekute tegemisel kõigis poliitikavaldkondades kavandatavate kulutuste lisaväärtust, kasutades järgmisi kriteeriume: — tulemuslikkus: kui ELi tasandi meede on tulemuse saavutamiseks ainus viis; — tõhusus: kui EL pakub „sama raha eest rohkem”; — sünergia: kui ELi meetmed on vajalikud meetmete täiendamiseks, stimuleerimiseks ja mõjutamiseks. Komisjon koostas nii uue mitmeaastase finantsraamistiku kui ka valdkondlikud vahendid ja programmid selliselt, et: — eesmärke on võimalik paremini saavutada ELi tasandi kulutuste abil; — ELi tasandi kulutuste panus on ilmne; — ELi tasandi lisaväärtus on valdav; — vahendite ühendamine ELi tasandil annab mastaabisäästu ja paremaid tulemusi.

Komisjoni 2011. aasta oktoobri muudatuste kava teatises ja sellele järgnenud nõukogu 14. mai 2012. aasta järeldustes soovitatakse täpsemat suunamist riikidele, mis vajavad abi enim, ning keskendumist piiratud arvule valdkondadele, kus on võimalik mõju maksimeerida ja ELi lisaväärtus on selge.

10.32. Kontrollikoda on märkinud, et kuluprogrammid, mis ei anna ELi lisandväärtust, on juba olemuselt tõenäoliselt ebatõhus ja ebamõjus viis ELi maksumaksjate raha kasutamiseks (32). Kontrollikoja 2011. aasta eriaruannetes esitati näiteid juhtumitest, kus ELi lisandväärtus oli parimal juhul kaheldav: 10.32. Komisjon leiab, et kuluprogrammide lisaväärtust tuleb hinnata vastavalt seatud eesmärkidele ja kasutatud kriteeriumidele, kui toimub komisjoni ettepanekute lisaväärtuse algne testimine (vt selgitus 10.2).

— VKEde tagatissüsteemi ELi lisandväärtus polnud tõestatud, kuna samu tulemusi oleks võinud saavutada ka riiklike rahastamiskavadega (33); — Komisjon juba võtab tähelepanekut arvesse 2013. aasta järgse mitmeaastase finantsraamistiku järgmise põlvkonna rahastamisvahendite arutamisel ja kavandamisel, mille raames ELi lisaväärtuse tagamist käsitletakse ühe peamise põhimõttena, mida tuleb kõigi kavandatavate instrumentide puhul järgida.

— ERFist rahastatud turismiprojektide puhul oli keeruline hinnata projektidega saavutatud ELi lisandväärtust, kuna puudus asjakohane eesmärkide seadmise ja nende abil tulemuslikkuse üle järelevalve tegemise süsteem (34); — Komisjon võtab arvesse, et kontrollikoja tulemusauditis avastati kontrollitud turismiprojektide puhul suur mõju tööhõivele.

— kolmes liikmesriigis tuumarajatiste dekomisjoneerimiseks antud ELi toetuste puhul järeldas kontrollikoda, et poliitikaraamistik oli suhteliselt nõrk, ja soovitas täiendava toetuse eraldamiseks seada tingimuse, et viidaks läbi sellise sekkumise ELi lisandväärtust käsitlev eeluuring (35). — Komisjon leiab, et programmide ELi lisaväärtus oli selge: ilma nendeta oleks olnud äärmiselt raske saavutada üldist eesmärki märkimisväärselt parandada ELi tuumaohutust ning aidata liikmesriikidel leevendada ennetähtaegse sulgemise mõju. 24. novembril 2011 esitas komisjon nõukogu määruse ettepaneku Euroopa Liidu toetuse kohta tuumarajatiste dekomisjoneerimise abiprogrammidele Bulgaarias, Leedus ja Slovakkias (KOM(2011) 783) ajavahemikuks 2014.–2020. Sellega kaasnes põhjalik mõjuhinnang, mis hõlmab ELi lisaväärtuse analüüsi.

10.33. Kontrollikoja viimased arvamused on viidanud komisjoni suutmatusele poliitikaeesmärkide puhul määratleda eeldatavaid tulemusi – ehk mida ELi rahastamisega saavutada kavatsetakse (36). Kui eeldatavatele tulemustele selgeid sihte ei seata, on komisjonil ka edaspidi keeruline tõestada, et kulutuste puhul saavutatakse ELi lisandväärtus – ning seetõttu ka keeruline saada kindlust, et kulutused on tõhusad ja mõjusad. 10.33. Suurem keskendumine tulemustele on komisjoni peamisi eesmärke tema ettepanekutes „EL 2020 eelarve” kohta, et saavutada ELi pikaajalised strateegilised eesmärgid järgmisel seitsmel aastal kasutatavate vahendite raames. Sellel real on kõik mitmeaastase finantsraamistiku ettepaneku programmid ja vahendid üles ehitatud selliselt, et tagada, et nende väljundid ja mõju aitaksid märkimisväärselt kaasa ELi põhiliste poliitiliste eesmärkide saavutamisele, rõhutades nii oodatavaid tulemusi.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

Järeldused

10.34. Komisjoni peadirektorite aasta tegevusaruannete koostamise protsessis on toimunud muutusi. Eelmise aastaga võrreldes on protsess paranenud (punkt 10.7). 10.34. Komisjon püüab oma aruandlusaruannete kvaliteeti ja selgust jätkuvalt parandada.

10.35. Asjakohasus on jätkuvalt probleemiks, eriti seoses eesmärkide ja näitajate sisemise sidususega, tähenduslike kvantifitseeritud sihtide seadmisega ja aasta jooksul toimunud edenemise hindamisega. Sarnaselt eelmise aastaga ei koostanud kolm kontrollikoja poolt auditeeritud peadirektoraati aasta tegevusaruande 1. osas säästlikkust ja tõhusust puudutavat aruandlust (vt punktid 10.8–10.12). 10.35. Komisjon tugevdas 2011. aasta tegevusaruannete kehtivaid eeskirju tõhususe ja tulemuslikkuse seisukohast ning palus peadirektoraatidel vabatahtlikult lisada 3. ossa usaldusväärset finantsjuhtimist käsitlevaid näitajaid. 2011. aastal andis selle kohta aru mitu peadirektoraati.

10.36. Põllumajanduse peadirektoraadi ja regionaalpoliitika peadirektoraadi juhtimiskavades esitati tavaliselt aasta tegevusaruannete aruandluses kasutatud eesmärgid, näitajad ja sihid, mis olid eelmise aasta omadega üldiselt järjepidevad. Kui aga tehti muudatusi, ei lisatud neile alati selgitusi (vt punktid 10.13–10.16). 10.36. Komisjon on nõus, et muudatused võrreldes möödunud aasta tegevusaruandega vajavad selgitamist. Komisjon on sellest hoolimata seisukohal, et selle kohta on antud piisavalt infot.

10.37. Õiguslikud ja praktilised piirangud takistasid peadirektoraatide suutlikkust tagada liikmesriikidest koostöös liikmesriikidega hallatud programmide kohta kogutud kavandamis- ja aruandlusalase teabe usaldusväärsus. On võetud meetmeid, et motiveerida liikmesriike järgmisel programmitöö perioodil ühise strateegiaraamistiku fondide kohta asjakohaseid, võrreldavaid ja usaldusväärseid tulemuslikkusega seotud andmeid esitama, ning võib-olla õnnestub sellest edaspidi väärtuslikke kogemusi saada. Lisaks on probleemiks ajastus (vt punktid 10.17–10.18). 10.37. Liikmesriikide poolt käesoleva programmiperioodi kohta esitatud andmete komisjonipoolset kvaliteedikontrolli jätkatakse ja intensiivistatakse. Komisjon ei pea aga andmete õigeaegsust probleemseks. Seitsmeaastast programmiperioodi arvestades on aasta lõpust kuueteistkümne kuu möödumisel kättesaadavatest andmetest siiski kasu nende programmide muutmisel, mille kohta andmetest näib, et tulemused on kesised (vt vastust punktile 10.18).

10.38. Kolme kontrollikoja 2011. aasta eriaruannetes analüüsitud konkreetse valdkonna puhul leiti, et: 10.38.

a) kõrgetasemelisi vajaduste hindamisi ei ole alati tehtud, kuigi nende abil saaks tagada, et ELi kulutused on kõige enam abi vajavatele (geograafilistele või temaatilistele) valdkondadele suunatud (punktid 10.22–10.24); a) Komisjon nõustub, et usaldusväärne vajaduste analüüs moodustab olulise osa programmitsüklist, ja analüüsib hoolikalt juhtumeid, mil kontrollikoda leidis, et vajadusi ei analüüsitud piisavalt.

b) programmide kavandamises on puudusi, mis mõjutavad negatiivselt komisjoni võimet ELi kulutuste tulemusi ja mõju kindlaks määrata ning vastavat aruandlust koostada (punktid 10.25–10.30); b) Komisjon tunnistab projektide ülesehituse tähtsust, kuid ei nõustu kõigi kontrollikoja hinnangutega punktides 10.25–10.30 nimetatud juhtudele. Komisjon analüüsib kontrollikoja sellealast hinnangut aga hoolikalt ja muudab vajaduse korral oma praktikat, et projektide ülesehitust veelgi parandada.

c) ELi kulutuste puhul ELi lisandväärtuse näitamine on komisjonile keeruline ülesanne (punktid 10.31–10.33). c) Keskendudes ELi eelarve lisaväärtusele, rakendas komisjon järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ülesehitamisel 2010. aasta eelarve läbivaatamisel sõnastatud põhimõtteid.

Soovitused

10.39. 2011. aasta kontrollimise, leidude ja tehtud järelduste alusel soovitab kontrollikoda, et: 10.39.

— 1. soovitus: komisjon peaks uute kuluprogrammide kavandamisel suunama oma tegevuse tulemustele ja mõjule, mida saavutada soovib. Kui tulemusi ja mõju ei ole lihtne hinnata, peaks komisjon kehtestama SMART (37)-kriteeriumidel põhinevad näitajad ja vahe-eesmärgid, mille abil näidata, et tegevus on suunatud soovitavatele tulemustele; Komisjon nõustub kontrollikoja soovitusega ja, nagu öeldud, on juba võtnud vastavaid meetmeid. Järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ülesehitamisel rakendas komisjon 2010. aasta eelarve läbivaatamisel esitletud põhimõtteid: — keskenduda poliitikavaldkondade prioriteetide raames tulemuste saavutamisele; — keskenduda ELi lisaväärtusele; — keskenduda mõjule ja tulemustele; — tagada kasu kogu Euroopa Liidule.

— 2. soovitus: komisjon peaks tegema koostööd liikmesriikidega, et parandada edastatavate andmete kvaliteeti ja ajastust. Eriti peaks komisjon õppima ühise strateegiaraamistiku fondidega tehtava töö käigus saadud kogemustest ning motiveerima nende abil liikmesriike kvaliteetseid tulemuslikkusega seotud andmeid esitama. Komisjon nõustub, et andmete kvaliteedi ja õigeaegsuse parandamiseks on oluline koostöö liikmesriikidega. Elektrooniliselt esitatud näitajate õigsuse kinnitamiseks koos liikmesriikidega kontrollimise järel on komisjon kindel, et andmete kvaliteedi parandamine jätkub. Praeguste ja kavandatavate tulevaste eeskirjade kontrollikorra kohaselt ei muutu möödunud aastat käsitlevad andmed aga kättesaadavaks enne järgmise aasta aprilli.