SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

1.1. Aluslepingu artikli 78 lõige 3 ja praegu kohaldatavad ajutised ümberpaigutamiskavad

Ühise varjupaigapoliitika osana sätestatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 78 lõikes 3 konkreetne õiguslik alus hädaolukordadega tegelemiseks. See põhineb Euroopa Komisjoni ettepanekul ja võimaldab nõukogul pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist võtta ajutisi meetmeid, et aidata liikmesriike, kes seisavad silmitsi hädaolukorraga, mis seisneb kolmandate riikide kodanike ootamatus sissevoolus ühte või mitmesse liikmesriiki. ELi toimimise lepingu artikli 78 lõikes 3 kavandatud ajutised meetmed on olemuselt erakorralised. Need võetakse kasutusele vaid juhul, kui kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevoolu tõttu tekivad liikmesriigi/liikmesriikide varjupaigasüsteemi(de)s piisavalt kiireloomulised ja rasked probleemid. ELi toimimise lepingu artikli 78 lõike 3 alusel võttis nõukogu vastu kaks otsust, millega kehtestatakse rahvusvahelise kaitse valdkonnas ajutised meetmed Itaalia ja Kreeka toetamiseks. Nõukogu otsuse (EL) 2015/1523 kohaselt paigutatakse 40 000 rahvusvahelise kaitse taotlejat Itaaliast ja Kreekast ümber teistesse liikmesriikidesse. Nõukogu otsuse (EL) 2015/1601 kohaselt paigutatakse 120 000 rahvusvahelise kaitse taotlejat ümber Itaaliast ja Kreekast ning teistest liikmesriikidest, kui need liikmesriigid satuvad hädaolukorda. Vastavalt nõukogu otsuse (EL) 2015/1601 artikli 4 lõikele 2 paigutatakse 120 000 taotlejast 54 000 alates 26. septembrist 2016 Itaaliast ja Kreekast ümber teiste liikmesriikide territooriumile, kui komisjon ei ole vastavalt artikli 4 lõikele 3 selleks kuupäevaks teinud ettepanekut määrata need mõnele teisele sihtliikmesriigile, mis on isikute ootamatu sissevoolu tõttu sattunud hädaolukorda. Artikli 1 lõike 2 kohaselt jälgib komisjon pidevalt olukorda seoses kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevooluga liikmesriikidesse ning esitab vajaduse korral ettepanekud muuta otsust 2015/1601, et võtta arvesse olukorra muutumist kohapeal ja selle mõju ümberpaigutamise mehhanismile, samuti muutuvat survet liikmesriikidele, eelkõige kõige suurema surve all olevatele liikmesriikidele.

Olukord on endiselt kriitiline. Frontexi andmetel on 2016. aasta esimeste kuude jooksul tulnud ebaseaduslikult Türgist Kreekasse iga päev keskmiselt 2000–3000 inimest. Kreeka ja endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi piiril kehtestatud piirangud on veelgi suurendanud Kreeka koormust ja kasvanud on ka oht, et ilmastikutingimuste paranedes tekivad uued rändeteed läbi teiste ELi liikmesriikide. Tõenäoliselt mõjutaksid sellised uued rändeteed kõige suurema surve all olevaid liikmesriike.

Vastavalt nõukogu mõlema otsuse artiklist 12 tulenevale kohustusele võttis komisjon 16. märtsil vastu esimese aruande ümberpaigutamise ja ümberasustamise kohta. Teatises tehakse kokkuvõte ümberpaigutamis- ja ümberasustuskavade rakendamise esimestel kuudel kindlaks tehtud probleemidest ja saadud kogemustest ning esitatakse soovitusi ja tehakse ettepanekuid meetmete kohta, millega rakendamise määra lähiajal parandada.

7. märtsil leppisid ELi riigipead ja valitsusjuhid kokku hulgas põhimõtetes, millel põhineb Türgiga sõlmitud kokkulepe; üks neist on järgmine: „olemasolevate kohustuste raames asustatakse iga Kreeka saartelt Türgisse tagasi võetud süürlase kohta üks süürlane Türgist ümber ELi liikmesriikidesse”.

Mitmesuguste kavade rakendamine ümberasustamise, humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise või muude seaduslike riiki vastuvõtmise vormide võimaldamiseks aitaks leevendada kõige suurema surve all olevatele liikmesriikidele avalduvat rändesurvet, sest Süüria kodanike või Süüria konflikti tõttu lahkuma sunnitud isikute ohtlik ja ebaseaduslik rändevoog asendataks turvaliste ja seaduslike rändevõimalustega.

Sestap esitati komisjoni teatises ELi-Türgi rändealase koostöö järgmiste etappide kohta üleskutse astuda vajalikud sammud, et viia mõned praegustest ümberpaigutamisotsustest tulenevad kohustused (eeskätt kas kõik seni jaotamata 54 000 kohta või osa neist) üle niinimetatud 1:1 kava alla. Selgelt rahvusvahelist kaitset vajavate inimeste ümberasustamist või muid riiki lubamise seaduslikke võimalusi võib pidada samaväärseks ümberpaigutamisega, sest nende kõigi puhul väljendatakse selgelt solidaarsust teiste liikmesriikide või kolmandate riikidega, mida on tabanud rändajate massiline sissevool.

1.2. Muud solidaarsusvahendid

Lisaks ümberpaigutamiskavast tulenevatele kohustustele ja selleks, et põhjalikult tegeleda üleilmse rändekriisiga ja ilmutada solidaarsust kriisist mõjutatud kolmandate riikidega, esitas komisjon soovituse ELi ümberasustuskava kohta, mille alusel asustataks ümber 20 000 rahvusvahelist kaitset vajavat inimest. Pärast komisjoni 8. juuni 2015. aasta soovitust Euroopa ümberasustamiskava kohta leppisid 27 liikmesriiki koos Dublini õigustikuga assotsieerunud riikidega 20. juulil 2015 kokku selles, et asustada mitmepoolsete ja riiklike kavade kaudu ümber 22 504 selgelt rahvusvahelist kaitset vajavat põgenikku väljastpoolt ELi. Ümberasustamisega tegelevad riigid lubasid arvestada ümberasustamise seisukohast prioriteetsete piirkondadega, sh Põhja-Aafrika, Lähis-Ida ja Aafrika Sarv. Ümberasustamiskohad jaotati liikmesriikide ja Dublini õigustikuga assotsieerunud riikide vahel vastavalt järelduste lisas nimetatud kohustustele.

15. detsembril 2015 võttis komisjon vastu soovituse, mis käsitleb vabatahtlikku humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise kava Türgiga ja milles tehti ettepanek, et osalevad riigid võtaksid vastu Süüria konflikti tõttu lahkuma sunnitud isikuid, kes vajavad rahvusvahelist kaitset ja kelle Türgi ametivõimud on registreerinud enne 29. novembrit 2015. Sellise kava näol oleks tegemist ELi ja Türgi 29. novembri 2015. aasta ühises tegevuskavas sätestatud vastastikuste kohustuste kõrvalmeetmega.

2. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

2.1. Kavandatud meetmete kokkuvõte

Käesolev muudatus seisneb selles, et Türgis viibivad süürlased, kelle liikmesriigid võtavad vastu kas ümberasustamise, humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise või muude seaduslike riiki vastuvõtmise vormide kaudu, arvestatakse nende rahvusvahelise kaitse taotlejate arvu hulka, kes tuleks nende riikide territooriumile ümber paigutada vastavalt nõukogu otsusele 2015/1601. Nõukogu otsuse 2015/1601 artikli 4 lõike 1 punktis c osutatud 54 000 taotleja mõttes tähendab see muudatus, et liikmesriigid võivad lahutada neile määratud ümberpaigutatavate taotlejate arvust Türgis viibivate süürlaste arvu, kelle nad on lubanud oma territooriumile kas ümberasustamise, humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise või muu seadusliku riiki vastuvõtmise vormi kaudu kas riikliku või mitmepoolse kava alusel, välja arvatud liikmesriikide valitsuste esindajate 20. juuli 2015. aasta kohtumise järelduste alusel loodud ümberasustamiskava alusel. Kohaldatakse nõukogu otsuse (EL) 2015/1601 artiklit 10, mis tähendab, et seda võimalust kasutavad liikmesriigid saavad 6500 euro suuruse summa.

2.2. Õiguslik alus