[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 18.9.2008

KOM(2008) 569 lõplik

2002/0072 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, mis tuleneb EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teisest lõigust ning käsitleb

nõukogu ühist seisukohta renditööd reguleeriva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi vastuvõtmise kohta

- Poliitiline kokkulepe ühise seisukoha kohta (vastu võetud kvalifitseeritud häälteenamusega)

2002/0072 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, mis tuleneb EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teisest lõigust ning käsitleb

nõukogu ühist seisukohta renditööd reguleeriva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi vastuvõtmise kohta

- Poliitiline kokkulepe ühise seisukoha kohta (vastu võetud kvalifitseeritud häälteenamusega)

1. TAUST

Ettepaneku edastamine[1] Euroopa Parlamendile ja nõukogule (dokument KOM(2002) 149 (lõplik) – 2002/0072 COD): | 21. märts 2002 |

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus[2]: | 19. september 2002 |

Euroopa Parlamendi arvamus (esimene lugemine)[3]: | 21. november 2002 |

Muudetud ettepaneku esitamine[4]: | 28. november 2002 |

Ühise seisukoha vastuvõtmine[5]: | 15 september 2008 |

2. KOMISJONI ETTEPANEKU EESMÄRK

Renditöödirektiivi ettepaneku eesmärk on tagada võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine renditöötajate suhtes ning tunnustada renditööjõu vahendajaid tööandjatena. See täiendab liikmesriikide õigusakte vastavalt asutamislepingu artiklile 137, kehtestades ühtse ja paindliku raamistiku, mis reguleerib renditööd ühenduses, aidates seeläbi kaasa töökohtade loomisele ja paindlike töövormide arengule.

3. MÄRKUSED ÜHISE SEISUKOHA KOHTA

3.1. Üldised tähelepanekud

Kuigi ühises seisukohas ei kajastu kõik parlamendi tehtud ning komisjoni muudetud ettepanekusse lisatud muudatusettepanekud, on enamik parlamendi tehtud muudatustest siiski vastu võetud kas tervikuna, osaliselt või sisu kajastades. Lisaks tuleb märkida, et ühise seisukoha üle saavutatud poliitilise kokkuleppe tulemusena on saavutatud edu mitmes küsimuses, nagu võrdse kohtlemise põhimõtte vahetu kohaldamine renditöötajate suhtes alates nende lähetuse esimest päevast ilma lühiajalise töösuhte puhul erandit tegemata (nn ooteaeg), määratluste selgitamine ning tööturu osapoolte kaasamise või nendega konsulteerimise nõue, kui tahetakse rakendada erandeid, mis lubaksid mõningat kõrvalekaldumist võrdse kohtlemise põhimõttest.

3.2. Euroopa Parlamendi tehtud muudatused, mida on nõukogu ühises seisukohas ja komisjoni muudetud ettepanekus kas täielikult, osaliselt või sisu kajastades arvesse võetud.

Põhjenduste ja artiklite numbrid vastavad nõukogu ühise seisukoha nummerdusele:

3.2.1. Pealkiri: muudatus 1 (muudetakse direktiivi pealkirja[6])

3.2.2. Põhjendused:

Põhjendus 5: muudatus 6 (kirjeldatakse seost kõnealuse ettepaneku ja tähtajalist tööd käsitleva 28. juuni 1999. aasta direktiivi 1999/70 vahel – endine põhjendus 7).

Põhjendus 9 : muudatus 4 (endine põhjendus 4 ajakohastatakse ja sõnastatakse ümber).

Põhjendus 14 : muudatus 15 (kirjeldatakse artikli 5 lõike 1 sisu – endine põhjendus 15).

Põhjendus 20 : muudatus 36 (lisatakse säte, mis keelab kasutada renditööjõudu streikivate töötajate asendamiseks kasutajaettevõtja poolt).

3.2.3. Artiklid:

Artikkel 1

Artikli 1 lõige 1: muudatus 23 (kohaldamisala käsitlev tekst sõnastatakse ümber, et selgemini näidata renditöö n-ö kolmepoolset olemust).

Artikli 1 lõige 2: lisatakse osa muudatusest 24 (kinnitatakse, et direktiiv hõlmab nii renditööjõu kasutajaettevõtteid kui ka renditööjõu vahendajaid).

Artikkel 2

Artikkel 2 : muudatus 26 (rõhutatakse direktiivi eesmärkide tasakaalustatust).

Artikkel 3

Artikkel 3 : muudatus 28 (artikli 3 määratlustest jäetakse välja samaväärset tööd tegeva töötaja määratlus).

Artikli 3 lõike 1 punkt b: muudatus 30 (lisatakse renditööjõu vahendaja määratlus).

Artikli 3 lõike 1 punkt d: muudatus 31 (lisatakse kasutajaettevõtte määratlus).

Artikli 3 lõige 2: muudatus 85 (sätestatakse liikmeriikide õigus määratleda töötasu mõiste) ja muudatus 33 (määratletakse töötajad, keda ei või direktiivi kohaldamisalast välja jätta).

Artikkel 4

Artikli 4 lõige 1 : muudatus 34 (liikmesriikidele tehakse kohustuseks läbi vaadata piirangud ja keelud, mis kehtivad ainult teatavate töötajakategooriate või sektorite suhtes, selleks et kõik piirangud ja keelud oleksid arvesse võetud; laiendatakse keeldude ja piirangute põhjenduste ulatust).

Artikli 4 lõige 4: muudatus 35 (täpsustatakse, et renditööjõu vahendajate registreerimise ja järelevalve kohta kehtestatud riiklikud nõuded ei ole keelud ja piirangud artikli 4 lõike 1 tähenduses).

Artikkel 5

Artikli 5 lõike 1 esimene taane: muudatus 87 (lisatakse mittediskrimineeerimise põhimõtet ümbersõnastav osa).

Artikli 5 lõige 2 : muudatus 86 (piiratakse erandi tegemise võimalust töötasu osas ning nõutakse konsulteerimist tööturu osapooltega).

Artikli 5 lõige 3: muudatus 92 (lisatakse tööturu osapooltega eelneva konsulteerimise aspekt ning lubatakse neil otsustada olemasolevate kollektiivlepingute üle).

Artikkel 6

Artikli 6 lõige 1 : muudatus 46 (kirjeldatakse avalikkusele vabadest töökohtadest teatamise viise).

Artikli 6 lõige 2 : muudatus 47 (kirjeldatakse korda, mille kohaselt renditööjõu vahendajad võivad saada kompensatsiooni kasutajaettevõtetele osutatud teenuste eest).

Artikli 6 lõige 3 : muudatus 48 (täpsustatakse vahendaja poolt töötajatelt tasu võtmise keelu kohaldamisala).

Artikli 6 lõige 4: muudatus 49 (täpsustatakse, millistele kasutajaettevõtte hüvedele ja ühisrajatistele tuleb renditöötajatele võimaldada juurdepääs).

Artikkel 7

Artikli 7 lõiked 1 ja 2 : muudatus 51 (võetakse arvesse, et töötajate esindus võib olla kollektiivlepinguga kindlaks määratud).

3.3. Komisjonis heakskiidetud muudatusettepanekud, mis ei kajastu ühises seisukohas

Muudatus 22: põhjendatakse ühise raamistiku kui Euroopa tööturu integreerimist ja piiriülest liikuvust hõlbustava vahendi vajalikkust (endise põhjenduse 22 osa).

Muudatus 44: täpsustatakse, et artikli 5 rakendamine tööturu osapoolte vahelise kokkuleppe kaudu peab olema kooskõlas riigis kehtiva tavaga (endine artikli 5 lõige 5).

Muudatus 71: piiritletakse töötasu puudutavat erandit lühiajalise töövõtu puhul (endise artikli 5 lõige 4).

Muudatus 52 (töötajatele jäetakse õigus valida, kas tegutseda ise või töötajate esinduse kaudu, kui direktiivi sätteid ei järgita – artikli 10 lõige 2).

3.4. Muudatusettepanekud, mis ei saanud komisjoni heakskiitu ega kajastu ka ühises seisukohas

Ühine seisukoht ei sisalda muudatusettepanekuid 3, 5, 7, 8, 9, 13, 16, 25, 39, 45, 54, 84 ja 94, mille komisjon otsustas kõrvale jätta, sest need ei andnud direktiivile midagi juurde. Ühine seisukoht ei sisalda ka muudatusettepanekuid 10, 11, 12 (esimene osa), 21, 53, 88, 91, 93 ja 95, mis olid komisjoni arvates vastuvõetamatud kas õiguslikust küljest või seetõttu, et rikkusid direktiivi üldist tasakaalustatust.

3.5. Nõukogus toimunud arutelu käigus tehtud muudatusettepanekud

Põhjendused 8 ja 9 : nende ümbersõnastatud põhjendustega asendatakse endised põhjendused 3 ja 4, mis viitasid vastavalt arengutele, mis olid toimunud 2000. aastal toimunud Lissaboni strateegia käivitamise ja 2000. aasta sotsiaalmeetmete kava käsitleva komisjoni teatise kontekstis, ning nendega seonduvatele Euroopa Ülemkogu järeldustele, kusjuures kasutatakse ajakohastatud, 2005. ja 2007. aasta suundumusi arvesse võtvaid osundusi.

Põhjendus 10 : põhjendust laiendatakse lähtuvalt Euroopa Parlamendis toimuvast arutelust renditöötajate staatuse ja töötingimuste erinevuste üle Euroopa Liidus.

Põhjendus 11: piiratud ulatuses ümbersõnastamine järjepidevuse huvides.

Põhjendused 12, 16, 17: tugevdatakse renditöötajate kaitsemeetmete raamistikku, tunnustades samas tööturu ja tööstussuhete mitmekesisust, mida rõhutati Euroopa Parlamendis toimunud arutelul (ning mis kajastus osaliselt muudatusettepanekutes 18, 53, 54 ja 71), otsustades jätta artikli 5 lõigetest 3 ja 4 tulenevate erandite ulatuse vastavalt kas kollektiivlepingute või erijuhtudel liikmesriigi tööturu osapoolte vahelise kokkuleppe määratleda.

Põhjendus 15 : põhjendusele lisatakse tekst, milles võetakse arvesse Euroopa Parlamendis toimunud arutelu[7] (vt muudatus 12), kus käsitleti vajadust kehtestada määramata tähtajaga tööleping tööturul esinevate töösuhete üldiseks normiks.

Põhjendus 18 : põhjenduse tekst, mis kajastas piirangute ja keeldude õigustatust käsitlevat Euroopa Parlamendi muudatust 20, viiakse kooskõlla artikliga 4 nõukogu pakutud sõnastuses.

Põhjendus 19 : lähtutakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ (teenuste kohta siseturul) põhjenduses 14 esitatud kaalutlustest.

Põhjendus 21 : asendatakse endine põhjendus 21, tugevdades renditöötajate õiguste kaitsemeetmeid ning tutvustades uut sätet karistuste kohta, mis lisatakse artikli 10 lõikesse 1.

Artikkel 2: ühe ümbersõnastatud lõiguga rõhutatakse direktiivi eesmärkide tasakaalustatust, kajastades Euroopa Parlamendi muudatuse 26 peamist eesmärki ning muudatuse 54 lisamist.

Artikli 3 lõike 1 punktid c ja e: määratletakse uuesti renditöötaja ja tema lähetamise mõisted, viies muudetud ettepanekus esitatud määratlused kooskõlla muudatustes 27 ja 29 esitatud konkreetse sõnastusega.

Artikli 3 lõike 1 punkt f ja artikli 5 lõige 1: lähtudes komisjoni muudetud ettepaneku ja muudatuse 32 lähenemisviisist (peamiste töö- ja töölevõtutingimuste uuesti määratlemine), tõlgendatakse artikli 3 lõike 1 punktis f osutatud üldist korda kui kasutajaettevõttes kehtivat korda ning kasutatakse sõnastust, mis on kooskõlas läbivaadatud määratlustega.

Artikli 4 lõige 2 : lähtutakse muudetud ettepanekust ja muudatusest 34, välja arvatud see, et ei viidata enam liikmesriikide kohustusele lõpetada selliste piirangute ja keeldude rakendamine, millel enam ei ole põhjendust, sest nõukogu ei pidanud vajalikuks korrata artikli 4 lõikes 1 nimetatud keelde, samuti ei pidanud ta kohaseks kindlaks määrata läbivaatamise lõpptulemust.

Artikli 4 lõige 3 : lähtutakse muudatusest 34 (kollektiivlepingutes sisalduvate piirangute ja keeldude läbivaatamise usaldamine tööturu osapooltele).

Artikli 5 lõige 4 : lähtutakse muudatustest 19 ja 42 (tühistada erandi lubamine alla kuue nädalase kestusega töölepingute suhtes, sest renditöötajate puhul rakendub võrdse kohtlemise põhimõte alates lähetuse esimesest päevast ilma lühiajaliste töölepingute suhtes üldiselt kehtivat ooteaega arvestamata).

Artikli 5 lõiked 3 ja 4: lähtutakse sisuliselt muudatustest 44 ja 71 (põhimõtteliselt soostutakse, et liikmesriikide erinevaid tavasid on võimalik hõlmata tööturu osapoolte vaheliste kokkulepete kaudu).

Artikli 5 lõige 5 : lähtutakse muudatuste 40, 71 ja 86 mõningatest elementidest (lisatakse elemendid, mis on seotud kuritarvitamise ennetamisega, eriti järjestikuste lähetuste korral).

Artikli 6 lõiked 3 ja 4: järgitakse muudetud ettepanekut ja muudatusi 48 ja 49, neid täpsuse ja teiste muudatustega ühtlustamise eesmärgil osaliselt ümber sõnastades.

Artikkel 7 : sätestatakse, et liikmesriigid, kes on otsustanud toimida artikli 7 lõike 2 kohaselt, mis käsitleb kasutajaettevõttes töötajate esinduse moodustamise aluseks võetavat töötajate arvu alammäära, ei pea rakendama lõike 1 sätteid (nimetatud esinduskogu moodustamise kohta renditööjõudu vahendavas asutuses).

Artikkel 8: viidatakse konkreetselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2002. aasta direktiivile 2002/14/EÜ, millega kehtestatakse töötajate teavitamise ja nõustamise üldraamistik Euroopa Ühenduses.

Artikkel 10: lisatakse uus lõige 1, milles käsitletakse meetmeid, mida liikmesriigid peavad võtma, et tagada direktiivist tulenevate kohustuste täitmine nii renditööjõu vahendajate kui ka kasutajaettevõtete poolt.

Artikkel 11 : nõukogu leiab, et liikmesriikidel kulub direktiivi rakendamiseks kolm aastat, samas nähakse Euroopa Parlamendi tehtud muudatusega 53 ja komisjoni muudetud ettepanekuga ette kaheaastane rakendusperiood.

4. KOKKUVÕTE

Üldiselt tuleb rõhutada, et esialgset ettepanekut on ühises seisukohas kirjapanduga märkimisväärselt edasi arendatud ning et sellisena vastab see Euroopa Parlamendi soovile tagada võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine ettevõtete poolt peamiste töö- ja töölevõtutingimuste puhul alates tööülesannete täitmise esimesest päevast nii renditööjõu kui ka otse värvatud tööjõu puhul. Keelde ja kitsendusi võib renditööjõu kasutamise suhtes rakendada alles pärast direktiivi rakendamist ning ainult juhul, kui see on üldistes huvides. Seniks tuleb kõik olemasolevad keelud ja kitsendused läbi vaadata ja neist komisjonile teada anda. Subsidiaarsuse põhimõtet järgides on võimalik arvesse võtta liikmesriikide erinevaid tavasid tööturu ja töösuhete valdkonnas, kui usaldada võrdse kohtlemise põhimõttest kõrvalekalduvate otsuste tegemine kollektiivlepingu või eritingimuste korral riigi tööturu osapoolte vahelise kokkuleppe pädevusse.

[1] EÜT C 203E, 27.8.2002, lk 1–5. Pealkiri on esialgsel kujul.

[2] ELT C 61, 14.3.2003, lk 124.

[3] ELT C 25E, 29.1.2004, lk. 368.

[4] Bülletään/2002/11/ 1.3.20.

[5] ELT …xxx

[6] Vt punkt 1 eespool. Esialgne pealkiri oli: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepanek ajutiste töötajate töötingimuste kohta.

[7] Vt ka Euroopa Parlamendi 17. juuni 2007. aasta resolutsioon tööõiguse ajakohastamise kohta 21. sajandi sõlmküsimuste lahendamiseks.