◻ isikutele, kellele on delegeeritud ELi lepingu V jaotise kohaste ÜVJP erimeetmete rakendamine ja kes on kindlaks määratud asjaomases alusaktis.

Lepinguga luuakse investeerimiskohtu süsteem, mis on välja töötatud eesmärgiga täita kodanike ja tööstusharude kõrgeid ootusi ausama, läbipaistvama ja institutsionaliseerituma investeerimisvaidluste lahendamise süsteemi suhtes. ELi-Vietnami investeeringute kaitse lepingu sätted, mis mõjutavad ELi eelarvet, on seotud investeerimiskohtu süsteemi loomise ja jooksvate kuludega.

Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud liidu nimel esitama lepingu artikli 4.13 lõikes 2 sätestatud teate, et väljendada liidu nõusolekut end lepinguga siduda.

(3)Lepingu artikli 4.18 kohaselt ei anna see liidus isikutele muid õigusi ega määra muid kohustusi kui need, mis on lepinguosaliste vahel loodud rahvusvahelise õiguse alusel,

(1)Kooskõlas nõukogu otsusega nr [XX] kirjutati [XX. XXX 2019. aastal] alla ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelisele investeeringute kaitse lepingule (edaspidi „leping“), eeldusel et see hiljem sõlmitakse.

Komisjon teab, et tuleb leida tasakaal ELi reformitud investeerimispoliitikaga edasimineku ja liikmesriikide jaoks tundlike küsimuste vahel seoses võimaliku jagatud pädevuse teostamisega nendes küsimustes. Seepärast ei ole komisjon teinud ettepanekut investeeringute kaitse lepingu ajutiseks kohaldamiseks. Sellele vaatamata on komisjon valmis esitama ettepaneku investeeringute kaitse lepingut ajutiselt kohaldada, kui liikmesriigid seda ettepanekut soovivad.

Kooskõlas läbirääkimisjuhistes seatud eesmärkidega tagas komisjon, et ELi investoreid ja nende investeeringuid Vietnamis koheldakse õiglaselt ja erapooletult ning et neid ei diskrimineerita võrreldes Vietnami investeeringutega, mis on samasuguses olukorras. Samal ajal kaitseb investeeringute kaitse leping ELi investoreid ja nende investeeringuid Vietnamis sundvõõrandamise eest, kui see ei toimu üldsuse huvides nõuetekohase protsessi kohaselt mittediskrimineerival alusel ja kui sellega ei kaasne kiire, piisav ja tõhus hüvitise maksmine sundvõõrandatud investeeringu õiglase turuväärtuse kohaselt.

Leping sisaldab kõiki uuendusi, mida hõlmab ELi uus lähenemisviis investeeringute kaitsele, ja selle täitmise tagamise mehhanisme, mida ei ole Vietnami ja ELi liikmesriikide 21 kehtivas kahepoolses investeerimislepingus. See on investeeringute kaitse lepingu üks väga oluline joon, mis asendab ja seega täiustab 21 kehtivat kahepoolset investeerimislepingut.

7)põhjalik peatükk kaubanduse ja kestliku arengu kohta, mille eesmärk on tagada, et kaubandus toetab töötajate õigusi, keskkonnakaitset ja sotsiaalset arengut ning edendab metsade ja kalavarude säästvat majandamist. See hõlmab kohustusi, mis on võetud seoses rahvusvaheliste standardite tõhusa kohaldamisega ning mitme rahvusvahelise konventsiooni ratifitseerimise nimel tehtava tööga. Peatükis sätestatakse ka see, kuidas sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskond kaasatakse selle rakendamisse ja järelevalvesse, ning

Mõlemad eesmärgid on täielikult saavutatud: leping läheb olemasolevatest WTO raames võetud kohustustest kaugemale paljudes valdkondades, nagu teenused, riigihange, mittetariifsed tõkked ja intellektuaalomandi kaitse, sealhulgas geograafilised tähised. Kõigis neis valdkondades nõustus ka Vietnam uute kohustustega, mis lähevad tunduvalt kaugemale neist, mis Vietnam on võtnud muudes lepingutes, sh laiaulatuslikus ja progressiivses Vaikse ookeani ülese partnerluse lepingus.

Lepingu rakendamise tagamiseks on vaja võtta teatavaid meetmeid. Need kehtestatakse lepingu kohaldamise alguseks. Meetmeteks on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. oktoobri 2013. aasta määruse (EL) nr 952/2013 (millega kehtestatakse liidu tolliseadustik) artikli 58 lõike 1 kohaselt vastuvõetav komisjoni rakendusmäärus, millega avatakse lepingus sätestatud tariifikvoodid.

Nagu rõhutatud teatises „Kaubandus kõigile“, eraldab komisjon üha rohkem ressursse kaubandus- ja investeerimislepingute tõhusaks rakendamiseks ja täitmise tagamiseks. 2017. aastal avaldas komisjon oma esimese aastaaruande vabakaubanduslepingute rakendamise kohta. Selle aruande peamine eesmärk on anda ELi vabakaubanduslepingute rakendamisest objektiivne ülevaade, tuues välja tehtud edusammud ja käsitlemist vajavad puudused. Aruanne peaks olema aluseks liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja laiemalt kodanikuühiskonnaga peetavale avatud arutelule ja koostööle vabakaubanduslepingute ning nende rakendamise valdkonnas. Kuna aruanne esitatakse igal aastal, võimaldab see arengusuundumuste regulaarset jälgimist ja dokumenteerib ka seda, kuidas on käsitletud prioriteetseid küsimusi. Aruanne hõlmab ELi-Vietnami vabakaubanduslepingut alates selle jõustumisest.

Investeeringute kaitse lepingu institutsioone käsitleva peatükiga luuakse komitee, mille peamine ülesanne on jälgida ja lihtsustada lepingu rakendamist ja kohaldamist. Muude ülesannete seas võib komitee tingimusel, et mõlemad pooled on täitnud oma vastavad õigusnõuded ja viinud lõpule menetlused, otsustada nimetada ametisse investeerimiskohtu süsteemi kohtute liikmed, määrata kindlaks nende igakuise töötasu ning võtta vastu lepingu siduvad tõlgendused.

Kaubanduskomitee ülesanne on ka suhelda kõigi huvitatud isikutega (sealhulgas erasektori ja kodanikuühiskonnaga) seoses lepingu toimimise ja rakendamisega. Lepingus tunnistavad mõlemad pooled läbipaistvuse ja avatuse tähtsust ning kinnitavad, et nad võtavad arvesse üldsuse seisukohti, et lepingu rakendamisel tuginetaks paljudele eri vaatenurkadele.

Vabakaubanduslepingu institutsioone käsitleva peatükiga luuakse kaubanduskomitee, mille peamine ülesanne on jälgida ja lihtsustada lepingu rakendamist ja kohaldamist. Kaubanduskomitee koosneb ELi ja Vietnami esindajatest, kes kohtuvad igal aastal või emma-kumma poole palvel. Kaubanduskomitee ülesanne on valvata kõikide lepingu alusel loodud erikomiteede ja töörühmade (kaubavahetuskomitee, tollikomitee, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete komitee, investeeringute, teenuste, e-kaubanduse ja riigihangete komitee, kaubanduse ja kestliku arengu komitee, intellektuaalomandi õiguste kaitse töörühm (sh geograafiliste tähiste valdkonnas) ning mootorsõidukite ja nende osade töörühm) tööd.

ELi-Vietnami vabakaubandusleping ja investeeringute kaitse leping sisaldavad institutsioonilisi sätteid, millega nähakse ette rakendusasutuste struktuur, et pidevalt jälgida lepingute rakendamist, toimimist ja mõju. Kuna need lepingud kuuluvad lahutamatu osana ELi-Vietnami üldiste kahepoolsete suhete raamesse, mida reguleeritakse partnerlus- ja koostöölepinguga, moodustavad nimetatud struktuurid koos partnerlus- ja koostöölepinguga ühise institutsioonilise raamistiku osa.

ELi-Vietnami investeeringute kaitse lepingul on finantsmõju ELi eelarve kulude poolel. See on ELi jaoks (pärast ELi-Kanada laiaulatuslikku majandus- ja kaubanduslepingut ning ELi-Singapuri lepingut) juba kolmas leping, millesse inkorporeeritakse investeerimiskohtu süsteem investori ja riigi vaheliste investeeringuvaidluste lahendamiseks. Alates 2019. aastast (tingimusel et leping jõustub) on ette näha 700 000 euro suurust iga-aastast täiendavat kulu esimese astme kohtust ja apellatsioonikohtust koosneva alalise struktuuri rahastamiseks. Samal ajal hõlmab leping haldusressursside kasutamist eelarverea XX 01 01 01 alt (Institutsioonides töötavate ametnike ja ajutiste töötajatega seotud kulud), arvestades et hinnanguliselt määratakse lepingust tulenevaid ülesandeid täitma üks täistööajaga administraator. See on ära näidatud finantsselgituses ja toimub selles nimetatud tingimustel.

ELi-Vietnami vabakaubanduslepingul on finantsmõju ELi eelarve tulude poolel. Hinnanguliselt võib saamata jäänud tollimaksude summa ulatuda pärast lepingu täielikku rakendamist kuni 1,7 miljardi euroni. Hinnangu aluseks on lepingu puudumisel aastani 2035 eeldatav keskmine import ja see näitab Vietnamist pärit impordi suhtes kehtestatud ELi tollitariifide kaotamisest tingituna igal aastal saamata jäävat tulu.

ELi-Vietnami vabakaubanduslepingu ja investeeringute kaitse lepingu suhtes ei kohaldata õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi menetlusi. Sellele vaatamata sisaldavad need sätteid, mis lihtsustavad kaubanduse ja investeerimisega seotud menetlusi, vähendavad ekspordi ja investeerimisega seotud kulusid ja võimaldavad seega rohkematel väikeettevõtjatel tegutseda mõlemal turul. Eeldatav kasu on muu hulgas: vähem koormavad tehnilised eeskirjad, vastavusnõuded, tolliprotseduurid ja päritolureeglid, intellektuaalomandi õiguste kaitse ning VKEde kui nõude esitajate väiksemad vaidluste lahendamise kulud investeerimiskohtu süsteemis.

Nii kaubanduse jätkusuutlikkust käsitleva mõjuhindamise aruanne kui ka selle ettevalmistamise raames peetud konsultatsioonid on olnud komisjoni jaoks väärtuslikuks panuseks kõikidesse kahepoolsetesse kaubandus- ja investeerimisalastesse läbirääkimistesse, mis on seni käivitatud ASEANi eri riikidega.

Eespool esitatud kvantitatiivse analüüsi tulemustes võidi seega alahinnata lepingu tegelikku majanduslikku mõju, kuna neis ei võeta arvesse intellektuaalomandi õiguste parema kaitse ja tagamisega või tootmissektori välismaiste otseinvesteeringutega ja riigihangetega seotud eeldatavat kasu. Lisaks ei olnud võimalik modelleerida ülemaailmsete tarneahelate sünergiaid, mis tulenevad ELi-Vietnami vabakaubanduslepingust ja eelkõige ASEANi piirkonnas ELi majandussuhete edasiseks tugevdamiseks tehtavate jätkuvate jõupingutuste laiemast kontekstist, kuid võib arvata, et need on märkimisväärsed.

Analüüsis prognoositakse, et kahepoolsete tariifide ja ekspordimaksude kaotamine koos piiriülest kaubavahetust ja piiriüleseid teenuseid mõjutavate mittetariifsete tõkete vähendamisega hoogustab kahepoolset kaubandust märkimisväärselt. ELi eksport Vietnami suureneb 2035. aastaks hinnanguliselt rohkem kui 8 miljardi euro võrra ning Vietnami eksport ELi 15 miljardi euro võrra. See tähendab, et protsentuaalselt suureneb ELi eksport Vietnamisse peaaegu 29 % ja Vietnami eksport ELi ligikaudu 18 %.

Käesolev ettepanek on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 218, millega nähakse ette, et otsused rahvusvaheliste lepingute kohta võtab vastu nõukogu. Käesolevas ettepanekus esitatud eesmärgi saavutamiseks ei ole võimalik kasutada muud õiguslikku vahendit.

Seoses investeeringute kaitse lepinguga kinnitas kohus, et vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 207 kuuluvad ELi ainupädevusse kõikide investeeringute kaitset käsitlevate sisuliste sätete need osad, mis käsitlevad välismaiseid otseinvesteeringuid. Lisaks kinnitas kohus, et seoses riikidevaheliste vaidluste lahendamise mehhanismiga kuulub investeeringute kaitse ELi ainupädevusse. Lõpetuseks märkis kohus, et ELil on jagatud pädevus seoses kaudsete investeeringute ning investori ja riigi vaheliste vaidluste lahendamisega (asendati hiljem investeeringute kaitse lepingus investeerimiskohtu süsteemiga), mille puhul liikmesriigid on kostjad.

ELi-Vietnami investeeringute kaitse lepingule kirjutab liit alla vastavalt nõukogu otsusele, mille aluseks on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 5, ja sõlmib selle lepingu vastavalt nõukogu otsusele, mille aluseks on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 6, pärast seda, kui Euroopa Parlament on oma nõusoleku andnud ja liikmesriigid on selle oma asjakohaste siseriiklike menetluste kohaselt ratifitseerinud.

Sellest tulenevalt peab liit ELi-Vietnami vabakaubanduslepingule alla kirjutama pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist vastavalt nõukogu otsusele, mille aluseks on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 5, ja sõlmima selle lepingu vastavalt nõukogu otsusele, mille aluseks on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 6.

Võttes arvesse arvamust 2/15 ja pidades silmas seda, et ELi-Vietnami vabakaubanduslepingu sisu on üldjoontes sama mis ELi-Singapuri vabakaubanduslepingul, kuuluvad kõik ELi-Vietnami vabakaubanduslepinguga kaetud valdkonnad ELi pädevusse ja eelkõige ELi toimimise lepingu artikli 91, artikli 100 lõike 2 ja artikli 207 kohaldamisalasse. Samamoodi kuuluvad kõik ELi-Vietnami investeeringute kaitse lepingus olevad investeeringute kaitset käsitlevad sisulised sätted ELi toimimise lepingu artikli 207 alla, niivõrd, kuivõrd need käsitlevad välismaiseid otseinvesteeringuid.

ELi-Vietnami vabakaubandusleping ja investeeringute kaitse leping on täielikult kooskõlas liidu tegevuspõhimõtetega ega nõua ELi eeskirjade, õigusnormide või standardite muutmist üheski reguleeritud valdkonnas. Nagu kõik muud kaubandus- ja investeerimislepingud, mille üle komisjon on läbirääkimisi pidanud, kaitsevad ka ELi-Vietnami vabakaubandusleping ja investeeringute kaitse leping täielikult avalikke teenuseid ning tagavad, et valitsuste õigus kehtestada avalikkuse huvides õigusnorme säilib lepingute alusel täielikult ja moodustab nende aluspõhimõtte.

ELi ja Vietnami pikaajalised kaubandus- ja majandussuhted on seni arenenud ilma konkreetse õigusliku raamistikuta. Vabakaubandusleping ja investeeringute kaitse leping, mille üle peeti läbirääkimisi, on erilepingud, millega jõustatakse partnerlus- ja koostöölepingu kaubandus- ja investeerimissätted, ning need saavad ELi ja Vietnami kahepoolsete suhete lahutamatuks osaks.

Võttes aluseks nõukogu poolt 2007. aastal vastuvõetud läbirääkimisjuhised, mida täiendati 2013. aasta oktoobris investeeringute kaitse lisamisega, on komisjon pidanud Vietnamiga läbirääkimisi ambitsioonika ja ulatusliku vabakaubanduslepingu ja investeeringute kaitse lepingu üle, seades eesmärgiks uute võimaluste ja õiguskindluse loomise, et soodustada kahe partneri vahel kaubandust ja investeeringuid. Mõlema lepingu õiguslikult läbivaadatud tekst on avalikustatud ja kättesaadav järgmise lingi kaudu:

23. aprillil 2007 andis nõukogu komisjonile loa alustada ASEANi riikidega läbirääkimisi piirkondadevahelise vabakaubanduslepingu üle. Ehkki on selge, et eesmärk oli pidada läbirääkimisi piirkondadevahelise vabakaubanduslepingu üle, anti selle loaga siiski ka võimalus pidada kahepoolseid läbirääkimisi juhul, kui ei oleks olnud võimalik jõuda kokkuleppele pidada ASEANi riikide rühmaga ühiseid läbirääkimisi. Arvestades piirkondadevahelistes läbirääkimistes tekkinud probleeme, tunnistasid mõlemad pooled, et on jõutud ummikseisu, ja leppisid kokku teha läbirääkimistes vaheaeg.

Vietnamist on saanud Singapuri järel ja Malaisia ees ELi suuruselt teine kaubanduspartner ASEANis; 2017. aastal oli ELi ja Vietnami vahelise kaubavahetuse maht 47,6 miljardit eurot. Vietnam on üks kiireima majanduskasvuga ASEANi riike, kus SKP on viimase kümne aasta jooksul kasvanud keskmiselt ligikaudu 6 % ning ka tulevikus prognoositakse samasuguse kasvu jätkumist. Vietnam on enam kui 90-miljonilise elanikkonnaga elujõulise majandusega riik, kus on ASEANi riikidest kõige kiiremini kasvav keskklass ning noor ja dünaamiline tööjõud. Kõrge kirjaoskuse ja hariduse tase, suhteliselt madalad palgad, hea ühendatus ja keskne asukoht ASEANis on põhjused, miks üha enam välisinvestoreid valivad Vietnami keskuseks, kust osutada oma teenuseid Mekongi piirkonnas ja kaugemalgi.

Jõuliselt kasvava majandusega Kagu-Aasia riigid koos oma üle 600 miljoni tarbija ja kiirelt kasvava keskklassiga on Euroopa Liidu eksportijate ja investorite jaoks olulised turud. Kaubavahetus mahus 227,3 miljardit eurot (2017) ja teenuskaubandus mahus 77 miljardit eurot (2016) teevad Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) tervikuna USA ja Hiina järel ELi suuruselt kolmandaks kaubanduspartneriks väljaspool Euroopat. Samal ajal on EL 263 miljardi euro suuruse välismaiste otseinvesteeringute kogumahuga (2016) ASEANis suurim välismaiste otseinvesteeringute tegija, kusjuures ASEAN tervikuna on omakorda ELis suuruselt teine Aasia välismaiste otseinvesteeringute tegija, kelle välismaiste otseinvesteeringute kogumaht oli 116 miljardit eurot (2016).

EUROOPA KOMISJON Brüssel,17.10.2018 COM(2018) 693 final LISA

järgmise dokumendi juurde: Ettepanek: Nõukogu otsus ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelise investeeringute kaitse lepingu Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta





ÜHELT POOLT EUROOPA LIIDU

JA SELLE LIIKMESRIIKIDE

NING TEISELT POOLT

VIETNAMI SOTSIALISTLIKU VABARIIGI VAHELINE

INVESTEERINGUTE KAITSE LEPING EUROOPA LIIT, edaspidi „liit“, BELGIA KUNINGRIIK, BULGAARIA VABARIIK, TŠEHHI VABARIIK, TAANI KUNINGRIIK, SAKSAMAA LIITVABARIIK, EESTI VABARIIK, IIRIMAA,

HORVAATIA VABARIIK, KREEKA VABARIIK, HISPAANIA KUNINGRIIK, PRANTSUSMAA VABARIIK, ITAALIA VABARIIK, KÜPROSE VABARIIK,



LÄTI VABARIIK, LEEDU VABARIIK, LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK, UNGARI,

MALTA VABARIIK, MADALMAADE KUNINGRIIK, AUSTRIA VABARIIK, POOLA VABARIIK, PORTUGALI VABARIIK, RUMEENIA, SLOVEENIA VABARIIK, SLOVAKI VABARIIK, SOOME VABARIIK,



ROOTSI KUNINGRIIK ning

SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK ühelt poolt, edaspidi ühiselt „EL“, ning VIETNAMI SOTSIALISTLIK VABARIIK teiselt poolt, edaspidi „Vietnam“, edaspidi ühiselt „lepinguosalised“, TUNNUSTADES oma pikaajalist ja kindlat partnerlust, mis tugineb ühistele põhimõtetele ja väärtustele, mis kajastuvad ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelises laiahaardelises partnerluse ja koostöö raamlepingus, mis sõlmiti 27. juunil 2012 Brüsselis (edaspidi „partnerlus- ja koostööleping“), ning Euroopa Liidu ja Vietnami vahelisi olulisi majandus-, kaubandus- ja investeerimissuhteid, mis kajastuvad muu hulgas Euroopa Liidu ja Vietnami Sotsialistliku Vabariigi vahelises vabakaubanduslepingus, mis sõlmiti pp/kk/aaaa Brüsselis (edaspidi „vabakaubandusleping“); SOOVIDES veelgi tugevdada oma majandussuhteid osana kõikidest nendevahelistest sidemetest ja viisil, mis on kooskõlas kõikide nendevaheliste sidemetega, ning olles veendunud, et käesoleva lepinguga luuakse uued tingimused investeeringute arendamiseks lepinguosaliste vahel;



TÕDEDES, et käesolev leping täiendab ja edendab piirkondliku majandusintegratsiooni alaseid jõupingutusi; OLLES KINDLALT OTSUSTANUD tugevdada oma majandus-, kaubandus- ja investeerimissuhteid kooskõlas kestliku arengu eesmärgiga majanduslikes, sotsiaalsetes ja keskkonnaalastes aspektides ning edendada käesoleva lepinguga investeeringuid viisil, milles võetakse arvesse keskkonna- ja töökaitse kõrget taset ning asjakohaseid rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid ja lepinguid; SOOVIDES tõsta elatustaset, edendada majanduskasvu ja stabiilsust, luua uusi töövõimalusi ning parandada üldist heaolu ning kinnitades selleks oma tahet edendada investeerimist;

KINNITADES VEEL KORD oma pühendumust vabakaubanduslepingus sätestatud kestliku arengu põhimõtetele; TUNNISTADES läbipaistvuse olulisust, mida kajastavad nende vabakaubanduslepinguga võetud kohustused; KINNITADES VEEL KORD oma tahet järgida 26. juunil 1945. aastal San Franciscos alla kirjutatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja ning võttes arvesse ÜRO Peaassamblee poolt 10. detsembril 1948. aastal vastu võetud inimõiguste ülddeklaratsioonis sõnastatud põhimõtteid;

TUGINEDES oma õigustele ja kohustustele, mis tulenevad 15. aprillil 1994. aastal Marrakechis sõlmitud Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingust (edaspidi „WTO asutamisleping“) ning muudest mitmepoolsetest, piirkondlikest ja kahepoolsetest lepingutest ning kokkulepetest, mille osalised nad on, eelkõige vabakaubanduslepingust; SOOVIDES edendada oma ettevõtete konkurentsivõimet, tagades nende investeerimissuhete jaoks prognoositava õigusraamistiku, ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:

1. PEATÜKK EESMÄRGID JA ÜLDMÕISTED ARTIKKEL 1.1

Eesmärk Käesoleva lepingu eesmärk on tugevdada lepinguosaliste vahelisi investeerimissuhteid kooskõlas käesoleva lepingu sätetega. ARTIKKEL 1.2 Mõisted Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „lepinguosalise füüsiline isik“ – ELi puhul liidu mõne liikmesriigi kodanik vastavalt selle liikmesriigi õigusnormidele ning Vietnami puhul Vietnami kodanik vastavalt Vietnami õigusnormidele;

b) „juriidiline isik“ – kohaldatava õiguse alusel nõuetekohaselt kas kasumi saamiseks või muuks otstarbeks asutatud või muul viisil korraldatud ning kas era- või riigi omandis olev õigussubjekt, sealhulgas äriühing, usaldusühing, täisühing, ühisettevõte, ühe osanikuga äriühing või ühistu; c) „lepinguosalise juriidiline isik“ – ELi või Vietnami juriidiline isik, kes on asutatud vastavalt kas liidu liikmesriigi või Vietnami siseriiklike õigusnormide alusel ning kes tegeleb olulise äritegevusega vastavalt kas liidu või Vietnami territooriumil; juriidiline isik on:

i) ühe lepinguosalise füüsiliste või juriidiliste isikute „omanduses“ kui need ELi või Vietnami isikud omavad üle 50 % selle isiku omakapitalist; või

ii) ühe lepinguosalise füüsiliste või juriidiliste isikute „kontrolli all“, kui neil ELi või Vietnami isikutel on õigus nimetada suurem osa tema juhtkonnast või juhtida muul õiguspärasel viisil tema tegevust; d) „teenuste osutamine ja tegevus valitsuse ülesannete täitmisel“ – teenused, mida ei osutata ja tegevus, mis ei toimu ärilistel alustel ega konkureerides ühe või mitme ettevõtjaga; e) „majandustegevus“ – tööstuslik, kaubanduslik, kutsealane ja käsitöönduslik tegevus, mis ei hõlma teenuste osutamist ja tegevust valitsuse ülesannete täitmisel; f) „haldamine“ – investeeringuga seoses investeeringu tegemine, juhtimine, säilitamine, kasutamine, sellest kasu saamine ja investeeringu müük või muul viisil võõrandamine; g) „lepinguosalise kehtestatavad või säilitatavad meetmed“ – meetmed, mille võtjaks on: i) keskvalitsus, piirkondlikud või kohalikud omavalitsused ja ametiasutused ning ii) valitsusvälised asutused keskvalitsuse, piirkondlike või kohalike omavalitsuste või nende tasandite ametiasutuste delegeeritud ülesannete täitmisel;

h) „investeering“ – ühe lepinguosalise territooriumil otseselt või kaudselt teise lepinguosalise investori omanduses või kontrolli all olev igat liiki vara, millel on investeeringu tunnused, sealhulgas sellised tunnused nagu kapitali või muude ressursside paigutamine, tulu- või kasumiootus, riski võtmine ja teatav kestus; investeering võib esineda näiteks järgmistes vormides: i) materiaalne või immateriaalne, vallas- või kinnisvara või mis tahes muu omandiõigus, nagu näiteks liising, hüpoteek, kinnipidamisõigus ja pant;

ii) ettevõte, sh aktsiad või osad, osakud ja muud ettevõtte omakapitalis osalemise vormid, sealhulgas neist tulenevad õigused; iii) võlakirjad, lihtvõlakirjad, laenud ja muud võlainstrumendid, sealhulgas neist tulenevad õigused; iv) võtmed-kätte-, ehitus-, juhtimis-, tootmis-, kontsessiooni-, tulujagamis- jms lepingud;

v) rahalised nõuded või nõuded muu vara suhtes või lepingu täitmise nõuded, millel on majanduslik väärtus, ning vi) intellektuaalomandi õigused ja firmaväärtus; investeeritud tulu käsitatakse investeeringuna, kui sellel on investeeringu tunnused, ja ükski muudatus selles, millises vormis vara investeeritakse või reinvesteeritakse, ei mõjuta selle lugemist investeeringuks, kui sellel on investeeringu tunnused;

i) „lepinguosalise investor“ – ühe lepinguosalise füüsiline või juriidiline isik, kes on teinud investeeringu teise lepinguosalise territooriumil; j) „tulu“ – kõik summad, mis on saadud investeeringust või reinvesteeringust, sealhulgas kasum, dividendid, kapitalikasum, litsentsitasud, intressid, intellektuaalomandi õigustega seotud maksed, mitterahalised maksed ja igasugune muu seaduslik sissetulek; k) „meede“ – lepinguosalise võetav meede seaduse, määruse, eeskirja, menetluse, otsuse, haldusmeetme või mõnel muul kujul; l) „isik“ – füüsiline või juriidiline isik;

m) „kolmas riik“ – riik või territoorium väljaspool käesoleva lepingu territoriaalset kohaldamisala, nagu määratletud artiklis 4.22 (Territoriaalne kohaldamine“. n) „EL“ – liit või selle liikmesriigid, või liit ja selle liikmesriigid nende Euroopa Liidu lepingust ja Euroopa Liidu toimimise lepingust tuleneva vastava pädevuse piires; o) „lepinguosaline“ – EL või Vietnam;

p) „siseriiklik“ – liidu puhul liidu ja selle liikmesriikide õigusaktide, õiguse või õigusnormidega seotud ning Vietnami puhul Vietnami keskse, piirkondliku või kohaliku tasandi õigusaktide, õiguse või õigusnormidega seotud ning q) „käesoleva lepinguga hõlmatud investeering“ – lepinguosalise investori investeering, mis on tehtud teise lepinguosalise territooriumil kooskõlas teise lepinguosalise kohaldatavate õigusnormidega enne käesoleva lepingu jõustumise kuupäeva või mis on tehtud või omandatud pärast käesoleva lepingu jõustumise kuupäeva. 2. PEATÜKK INVESTEERINGUTE KAITSE ARTIKKEL 2.1 Kohaldamisala

1. Käesolevat peatükki kohaldatakse järgmise suhtes: a) käesoleva lepinguga hõlmatud investeering ning b) lepinguosalise investorid seoses nende käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringu haldamisega.

2. Artikleid 2.3 (Võrdne kohtlemine) ja 2.4 (Enamsoodustusrežiim) ei kohaldata järgmise suhtes: a) audiovisuaalteenused; b) tuumamaterjalide kaevandamine, tootmine ja töötlemine; c) relvade, laskemoona ja sõjavarustuse tootmine või nendega kauplemine; d) riigisisene merekabotaaž; e) siseriiklikud ja rahvusvahelised regulaarsed või mitteregulaarsed lennutransporditeenused ning liiklusõiguste teostamisega otseselt seotud teenused, välja arvatud: i) õhusõidukite remondi- ja hooldusteenused, mille ajaks õhusõiduk liiklusest kõrvaldatakse;



ii) lennutransporditeenuste müük ja turustamine; iii) arvutipõhise ettetellimissüsteemi teenused; iv) maapealne teenindus ning v) lennujaamateenused, ning f) teenuste osutamine ja tegevuse valitsuse ülesannete täitmisel. 3. Artikleid 2.3 (Võrdne kohtlemine) ja 2.4 (Enamsoodustusrežiim) ei kohaldata lepinguosaliste antavate subsiidiumide suhtes. 4. Käesolevat peatükki ei kohaldata lepinguosaliste sotsiaalkindlustussüsteemide suhtes või sellise tegevuse suhtes kummagi lepinguosalise territooriumil, mis on kas või ajutiselt seotud avaliku võimu teostamisega.

5. Käesolevat peatükki ei kohaldata meetmete suhtes, mis mõjutavad füüsilisi isikuid, kes püüavad pääseda lepinguosalise tööturule, ega ka kodakondsuse ning alalise elu- või töökohaga seotud meetmete suhtes. 6. Ühtegi käesoleva lepingu sätet, välja arvatud artiklid 2.1 (Kohaldamisala), 2.2 (Investeeringud ning reguleerivad meetmed ja eesmärgid) ja 2.5 (Investeeringute kohtlemine) kuni 2.9 (Õiguste üleminek), ei tõlgendata nii, et see piirab vabakaubanduslepingu 9. peatüki (Riigihanked) kohaseid lepinguosaliste kohustusi või paneb neile seoses riigihangetega lisakohustusi. Suurema kindluse huvides käsitata riigihangetega seotud meetmeteid, mis on kooskõlas vabakaubanduslepingu 9. peatükiga (Riigihanked), artiklite 2.1 (Kohaldamisala), 2.2 (Investeeringud ning reguleerivad meetmed ja eesmärgid) ja 2.5 (Investeeringute kohtlemine) kuni 2.9 (Õiguste üleminek) sätete rikkumisena.

ARTIKKEL 2.2 Investeeringud ning reguleerivad meetmed ja eesmärgid 1. Lepinguosalised kinnitavad veel kord oma õigust kehtestada oma territooriumil õigusnorme, et saavutada sellised õiguspärased poliitikaeesmärgid nagu rahvatervise, ohutuse, keskkonna ja avaliku kõlbluse kaitse, sotsiaal- ja tarbijakaitse või kultuurilise mitmekesisuse edendamine ja kaitse.

2. Suurema kindluse huvides ei tõlgendata käesolevat peatükki lepinguosalise kohustusena mitte muuta oma õigus- ja reguleerivat raamistikku, sealhulgas viisil, mis võib negatiivselt mõjutada investeeringute haldamist või investori kasumiootusi. 3. Suurema kindluse huvides ja vastavalt lõikele 4 ei käsitata lepinguosalise otsust subsiidiumi või toetust mitte anda, pikendada või säilitada käesoleva peatüki sätete rikkumisena järgmistel juhtudel: a) kui lepinguosalisel ei ole seadusest või lepingust tulenevalt teise lepinguosalise investori ees või seoses käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringuga kohustust asjaomast subsiidiumi või toetust anda, pikendada või säilitada, või b) kui see otsus on kooskõlas subsiidiumi või toetuse andmise, pikendamise või säilitamise suhtes kohaldatavate mis tahes tingimustega. 4. Suurema kindluse huvides ei tõlgendata ühtki käesoleva peatüki sätet nii, et see takistab lepinguosalist lõpetamast subsiidiumi andmine või nõuda subsiidiumi tagasimaksmist, ega ka viisil, mis kohustab lepinguosalist maksma investorile hüvitist, kui sellise korralduse on andnud üks lepinguosalise pädevatest asutustest, mis on nimetatud 1. lisas (Pädevad asutused).

ARTIKKEL 2.3

Võrdne kohtlemine 1. Kumbki lepinguosaline tagab, et teise lepinguosalise investoreid ja käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringuid koheldakse seoses käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringute haldamisega viisil, mis ei ole vähem soodus kui kohtlemine, mis saab tema poolt samasuguses olukorras osaks tema enda investoritele või investeeringutele. 2. Olenemata lõikest 1 ja Vietnami puhul 2. lisa (Vietnamile tehtav erand võrdsest kohtlemisest) kohaselt võib lepinguosaline kehtestada või säilitada mis tahes meetme seoses käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringu haldamisega, eeldusel et see meede ei ole vastuolus vabakaubanduslepingu 8-A lisas (Liidu erikohustuste tabel) või 8-B lisas (Vietnami erikohustuste tabel) sätestatud kohustusega ja kui see meede on: a) meede, mis on kehtestatud käesoleva lepingu jõustumisel või enne seda; b) punktis a osutatud meede, mida jätkatakse, mis asendatakse või mida muudetakse pärast käesoleva lepingu jõustumist, tingimusel et pärast selle jätkamist, asendamist või muutmist ei ole ta vähem kooskõlas lõikega 1, võrreldes sellega, millisena ta eksisteeris enne oma jätkamist, asendamist või muutmist, või

c) meede, mis ei kuulu punktide a ega b kohaldamisalasse, tingimusel, et seda ei kohaldata lepinguosalise territooriumil enne selle meetme jõustumise kuupäeva tehtud investeeringute suhtes viisil, mis tekitab sellistele investeeringutele kahju. ARTIKKEL 2.4 Enamsoodustusrežiim 1. Lepinguosaline tagab, et teise lepinguosalise investoreid ja käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringuid koheldakse seoses käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringute haldamisega viisil, mis ei ole vähem soodus kui kohtlemine, mis saab tema poolt samasuguses olukorras osaks kolmanda riigi investoritele või investeeringutele. 2. Lõiget 1 ei kohaldata järgmiste sektorite suhtes:

a) sideteenused, välja arvatud posti- ja telekommunikatsiooniteenused; b) meelelahutus-, kultuuri- ja sporditeenused;

c) kalandus ja vesiviljelus; d) metsamajandus ja jahipidamine ning e) kaevandamine, sealhulgas nafta ja gaasi tootmine. 3. Lõiget 1 ei tõlgendata viisil, mis kohustab lepinguosalist laiendama teise lepinguosalise investoritele või käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringutele kasu mis tahes kohtlemisest, mis põhineb mis tahes kahepoolsel, piirkondlikul või rahvusvahelisel lepingul, mis jõustus enne käesoleva lepingu jõustumise kuupäeva. 4. Lõiget 1 ei tõlgendata viisil, mis kohustab lepinguosalist laiendama teise lepinguosalise investoritele või käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringutele kasu: a) mis tahes kohtlemisest, mis põhineb mis tahes kahepoolsel, piirkondlikul või mitmepoolsel lepingul, mis sisaldab kohustusi kaotada lepinguosaliste vahel sisuliselt kõik investeerimistõkked ning mille kohaselt tuleb lepinguosaliste õigusakte ühes või mitmes majandussektoris ühtlustada; b) mis tahes kohtlemisest, mis põhineb mis tahes rahvusvahelisel lepingul topeltmaksustamise vältimise kohta või muul rahvusvahelisel lepingul või kokkuleppel, mis on täielikult või peamiselt seotud maksustamisega, või

c) mis tahes kohtlemisest, mis tuleneb meetmetest, millega nähakse ette kvalifikatsioonide, litsentside ja usaldatavusnõuete tunnustamine vastavalt teenustekaubanduse üldlepingu VII artiklile või selle lisale finantsteenuste kohta.

5. Suurema kindluse huvides ei hõlma lõikes 1 viidatud mõiste „kohtlemine“ vaidluste lahendamise menetlusi ega mehhanisme, nagu need, mis on esitatud 3. peatüki (Vaidluste lahendamine) B jaos (Investorite ja lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamine) või sätestatud muudes kahepoolsetes, piirkondlikes või rahvusvahelistes lepingutes. Sellistes lepingutes sisalduvad olulised kohustused ei kujuta endast „kohtlemist“ ja seega ei saa neid arvesse võtta selle artikli rikkumise hindamisel. Meetmeid, mida lepinguosaline võtab nende oluliste kohustuste kohaselt, käsitatakse „kohtlemisena“. 6. Käesoleva artikli tõlgendamisel kohaldatakse ejusdem generis põhimõtet.

ARTIKKEL 2.5 Investeeringute kohtlemine 1. 3. lisa (Käsituslepe investeeringute kohtlemise kohta) lõigete 2–7 kohaselt peab kumbki lepinguosaline tagama teise lepinguosalise investorite ja käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringute õiglase ja erapooletu kohtlemise ning nende täieliku kaitse ja turvalisuse. 2. Lepinguosaline rikub lõikes 1 nimetatud õiglase ja erapooletu kohtlemise kohustust, kui meede või meetmete sari sisaldab järgmist: a) kohtuliku arutamise mittevõimaldamist kriminaal-, tsiviil- või haldusmenetlustes; b) nõuetekohase menetluse olulist rikkumist kohtu- ja haldusmenetlustes; c) ilmset omavoli;

d) sihipärast diskrimineerimist ilmselgelt õigusvastastel alustel, nagu sugu, rass või usulised veendumused; e) väärkohtlemist, nagu sundimine, võimu kuritarvitamine vms pahauskne tegevus või f) lepinguosaliste kooskõlas lõikega 3 vastu võetud õiglase ja erapooletu kohtlemise kohustuse mis tahes muude aspektide rikkumist.

3. Kohtlemine, mida ei ole lõikes 2 nimetatud, võib kujutada endast õiglase ja erapooletu kohtlemise rikkumist, kui lepinguosalised on selles kokku leppinud kooskõlas artiklis 4.3 (Muudatused) sätestatud menetlusega. 4. Kohaldades lõikeid 1–3, võib 3. peatüki (Vaidluste lahendamine) kohane vaidluste lahendamise organ võtta arvesse, kas lepinguosaline esitas eesmärgiga stimuleerida käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringut teise lepinguosalise investorile sellise konkreetse kirjelduse, mis tekitas õiguspärase ootuse ja millele investor tugines otsustamisel, kas teha või säilitada see investeering, kuid millest lepinguosaline hiljem kinni ei pidanud. 5. Suurema kindluse huvides viitab lõikes 1 osutatud „täielik kaitse ja turvalisus" lepinguosalise kohustusele võtta põhjendatult vajalikke meetmeid, et kaitsta investorite ja käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringute füüsilist julgeolekut. 6. Kui lepinguosaline on sõlminud teise lepinguosalise investorite või käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringute kohta kirjaliku lepingu, mis vastab kõigile allpool esitatud tingimustele, ei või lepinguosaline seda lepingut rikkuda valitsuse ülesannete täitmisega. Need tingimused on järgmised: a) sõlmitakse kirjalik leping ja see jõustub pärast käesoleva lepingu jõustumise kuupäeva;

b) investor tugineb kirjalikule lepingule otsustamisel, kas teha või säilitada käesoleva lepinguga hõlmatud investeering, mis ei ole see kirjalik leping ise, ning lepingu rikkumisega kaasneb tegelik kahju sellele investeeringule; c) kirjaliku lepinguga kaasneb asjaomase investeeringuga seotud õiguste ja kohustuste vahetamine, mis on mõlema lepinguosalise jaoks siduv, ning

d) kirjalik leping ei sisalda klauslit, mis puudutab selle lepingu osaliste vaheliste vaidluste lahendamist rahvusvahelise vahekohtumenetluse abil. 7. Käesoleva lepingu mõne muu sätte või mõne muu rahvusvahelise lepingu sätte rikkumine ei tõenda, et käesolevat artiklit on rikutud. ARTIKKEL 2.6 Kahju hüvitamine 1. Selle lepinguosalise investoritele, kelle käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringud kannavad kahju sõja või muu relvastatud konflikti, revolutsiooni, riikliku hädaolukorra, mässu, ülestõusu või märuli tõttu teise lepinguosalise territooriumil, tagab kõnealune teine lepinguosaline hüvitise, kahjutasu, kompensatsiooni või muu kokkuleppe korras kohtlemise, mis ei ole vähem soodus kui see, mida kõnealune teine lepinguosaline pakub omaenda investoritele või mõne kolmanda riigi investoritele.

2. Kui ühe lepinguosalise investorid kannavad lõikes 1 nimetatud olukorra tõttu teise lepinguosalise territooriumil kahju, tagab teine lepinguosaline, ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, neile kiire, piisava ja tõhusa hüvitise või kompensatsiooni, kui see kahju tuleneb: a) käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringu või selle osa rekvireerimisest teise lepinguosalise relvajõudude või ametivõimude poolt või b) käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringu või selle osa hävitamisest teise lepinguosalise relvajõudude või ametivõimude poolt, kuigi olukord seda ei nõudnud.

ARTIKKEL 2.7 Sundvõõrandamine 1. Lepinguosaline ei natsionaliseeri ega sundvõõranda teise lepinguosalise investorite käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringuid ei otse ega kaudselt meetmete kaudu, millel on samaväärne toime natsionaliseerimise või sundvõõrandamisega (edaspidi „sundvõõrandamine“), välja arvatud: a) avalikes huvides, b) nõuetekohase õigusmenetluse kohaselt;

c) mittediskrimineerivalt ning d) makstes kiire, piisava ja tõhusa hüvitise. 2. Lõikes 1 osutatud hüvitis peab vastama käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringu õiglasele turuväärtusele vahetult enne selle sundvõõrandamise või eelseisva sundvõõrandamise avalikustamist, olenevalt sellest, kumb on varasem; sellele lisanduvad mõistliku määraga intressid, mida arvutatakse ärilistel alusel alates sundvõõrandamise kuupäevast kuni hüvitise maksmise kuupäevani. Selline hüvitis peab olema tegelikult realiseeritav, vabalt ülekantav artikli 2.8 (Ülekanded) tähenduses ja see tuleb tasuda viivitamata. 3. Kui sundvõõrandavaks lepinguosaliseks on Vietnam, peab olenemata lõigetest 1 ja 2 iga maaga seotud otsese sundvõõrandamise meede olema: a) võetud eesmärgil, mis on kooskõlas kohaldatavate siseriiklike õigusnormidega ning

b) selle puhul tuleb tasuda turuväärtusega võrdset hüvitist, võttes arvesse kohaldatavaid siseriiklikke õigusnorme. 4. Intellektuaalomandi õigustega seotud kohustuslike litsentside väljaandmine ei kujuta endast sundvõõrandamist lõike 1 tähenduses, kuivõrd see väljaandmine on kooskõlas WTO asutamislepingu 1C lisas sisalduva intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepinguga (edaspidi „TRIPS-leping“).

5. Sundvõõrandamisest mõjutatud investoril on õigus nõuda, et lepinguosalise kohus või muu sõltumatu asutus vaataks tema nõude sundvõõrandava lepinguosalise õiguse kohaselt viivitamata läbi ja hindaks investeeringut. 6. Seda artiklit tõlgendatakse kooskõlas 4. lisaga (Käsituslepe sundvõõrandamise kohta). ARTIKKEL 2.8 Ülekanded Lepinguosalised võimaldavad teha kõiki käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringuga seotud ülekandeid piirangute või viivituseta vabalt konverteeritavas valuutas, kohaldades ülekande tegemise kuupäeval turul kehtivat vahetuskurssi. Selliste ülekannete hulka kuuluvad: a) sissemaksed kapitali, näiteks põhi- ja täiendavad vahendid investeeringu säilitamiseks, arendamiseks või suurendamiseks; b) kasum, dividendid, kapitalikasum ja muu tulu, tulu, mis saadakse investeeringu või mõne selle osa müügist või investeeringu osalisest või täielikust likvideerimisest; c) intressid, litsentsitasud, haldustasud ja tasud tehnilise abi jm eest;



d) investori sõlmitud lepingu või käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringu alusel tehtud maksed, sealhulgas laenulepingu kohaselt tehtud maksed; e) palgad ja muud töötasud töötajatele, kes on värvatud välismaalt ja kelle töö on seotud investeeringuga; f) maksed, mis tehakse artikli 2.6 (Kahju hüvitamine) või artikli 2.7 (Sundvõõrandamine) alusel, ning g) kahju hüvitamine vastavalt 3. peatüki (Vaidluste lahendamine) B jao (Investorite ja lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamine) kohaselt tehtud otsusele. ARTIKKEL 2.9 Õiguste üleminek Kui lepinguosaline või lepinguosalise ametiasutus teeb makse kahjuhüvitise, tagatise või kindlustuslepingu alusel, mille ta on sõlminud seoses investeeringuga, mille üks tema investoritest on teinud teise lepinguosalise territooriumil, tunnustab teine lepinguosaline sellise investeeringu suhtes õiguse või nõudeõiguse üleminekut või nõude loovutamist. Lepinguosalisel või ametiasutusel on õigus kasutada loovutatud või üle antud õigust või nõuet samas ulatuses, nagu investori algset õigust või nõuet. Selliseid loovutatud õigusi võib kasutada lepinguosaline või tema ametiasutus või ka investor üksnes juhul, kui lepinguosaline või ametiasutus teda selleks volitab.

3. PEATÜKK VAIDLUSTE LAHENDAMINE

A JAGU LEPINGUOSALISTE VAHELISTE VAIDLUSTE LAHENDAMINE 1. ALAJAGU EESMÄRK JA KOHALDAMISALA ARTIKKEL 3.1 Eesmärk Käesoleva peatüki eesmärk on luua tulemuslik ja tõhus mehhanism, et vältida ja lahendada lepinguosaliste vahelisi vaidlusi seoses käesoleva lepingu tõlgendamise ja kohaldamisega ning leida mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus.

ARTIKKEL 3.2

Kohaldamisala Kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat peatükki lepinguosaliste vaheliste vaidluste vältimise ja lahendamise suhtes seoses käesoleva lepingu sätete tõlgendamise või kohaldamisega. 2. ALAJAGU KONSULTEERIMINE JA VAHENDAMINE ARTIKKEL 3.3 Konsultatsioonid 1. Lepinguosalised püüavad lahendada kõik artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud vaidlused omavahel heauskselt konsulteerides, eesmärgiga jõuda mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduseni. 2. Lepinguosaline esitab konsultatsiooni alustamiseks teisele lepinguosalisele kirjaliku taotluse, mille koopia saadetakse artikli 4.1 (Komitee) kohaselt loodud komiteele, märkides ära asjaomase meetme ja käesoleva lepingu asjakohased sätted.

3. Konsultatsioonid peetakse 30 päeva jooksul alates lõikes 2 osutatud taotluse saamisest ja need toimuvad selle lepinguosalise territooriumil, kellele konsultatsioonitaotlus esitati, välja arvatud juhul, kui lepinguosalised lepivad kokku teisiti. Konsultatsioonid loetakse lõppenuks 45 päeva pärast taotluse saamist, välja arvatud juhul, kui mõlemad lepinguosalised lepivad kokku konsultatsioone jätkata. Konsultatsioonid, eelkõige kõik andmed ja seisukohad, mille lepinguosalised avaldavad, on konfidentsiaalsed, ilma et see piiraks kummagi lepinguosalise õigusi mis tahes edasises menetluses.

4. Konsultatsioonid kiireloomulistes küsimustes, nagu kergesti riknevad ja hooajakaubad ning -teenused, peetakse 15 päeva jooksul alates lõikes 2 viidatud taotluse kättesaamise kuupäevast. Konsultatsioonid loetakse lõppenuks 20 päeva möödumisel, välja arvatud juhul, kui mõlemad lepinguosalised lepivad kokku konsultatsioone jätkata. 5. Konsultatsioone taotlenud lepinguosaline võib tugineda artiklile 3.5 (Vahekohtumenetluse algatamine), kui: a) teine lepinguosaline ei vasta konsultatsioonitaotlusele 15 päeva jooksul alates selle kättesaamisest; b) konsultatsioone ei korraldata lõikes 3 või 4 sätestatud tähtaja jooksul; c) lepinguosalised lepivad kokku, et konsultatsioone ei korraldata, või d) konsultatsioonid on loetud lõppenuks mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduseni jõudmata.

6. Konsultatsioonide käigus esitavad lepinguosalised piisavalt faktilist teavet, et võimaldada uurida, kuidas vaidlusalune meede võib mõjutada käesoleva lepingu toimimist ja kohaldamist. ARTIKKEL 3.4 Vahendusmehhanism

Lepinguosalised võivad 9. lisa (Vahendusmehhanism) kohaselt igal ajal kokku leppida vahendusmenetluse algatamises mis tahes meetme suhtes, mis kahjustab lepinguosaliste vahelisi investeeringuid. 3. ALAJAGU VAIDLUSTE LAHENDAMISE MENETLUS ARTIKKEL 3.5 Vahekohtumenetluse algatamine 1. Kui lepinguosalised ei ole suutnud vaidlust lahendada artiklis 3.3 (Konsultatsioonid) sätestatud konsultatsioonide teel, võib konsultatsioone taotlenud lepinguosaline taotleda vahekohtu moodustamist.

2. Vahekohtu moodustamise taotlus esitatakse kirjalikult teisele lepinguosalisele ja selle koopia esitatakse komiteele. Kaebuse esitanud lepinguosaline märgib oma taotluses ära kõnealuse meetme ja selgitab, mil viisil see meede on vastuolus käesoleva lepingu sätetega; see teave esitatakse viisil, mis annab kaebusele selge õigusliku aluse. ARTIKKEL 3.6 Vahekohtu pädevus

Kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti, määratakse kümne päeva jooksul pärast vahekohtunike valimist vahekohtu pädevuseks järgmine: „vaadata artikli 3.5 (Vahekohtumenetluse algatamine) kohases vahekohtu moodustamise taotluses nimetatud asi läbi, pidades silmas käesoleva lepingu asjaomaseid sätteid, millele lepinguosalised on viidanud; otsustada, kas asjaomane meede on kooskõlas artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätetega, ning esitada kooskõlas artiklitega 3.10 (Vahearuanne) ja 3.11 (Lõpparuanne) oma aruandes tuvastatud asjaolud, asjakohaste sätete kohaldatavus ning järelduste ja soovituste peamised põhjused.“

ARTIKKEL 3.7 Vahekohtu moodustamine 1. Vahekohus koosneb kolmest vahekohtunikust. 2. Lepinguosalised konsulteerivad omavahel ja lepivad kokku vahekohtu koosseisus kümne päeva jooksul pärast kuupäeva, millal lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, sai vahekohtu moodustamise taotluse. 3. Kui lepinguosalised ei jõua lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul vahekohtu koosseisus kokkuleppele, võib kumbki lepinguosaline nimetada kümne päeva jooksul pärast lõikes 2 ette nähtud tähtaja möödumist ühe vahekohtuniku oma alamnimekirjast, mis on koostatud artikli 3.23 (Vahekohtunike nimekiri) kohaselt. Kui lepinguosaline ei määra oma alamnimekirjast vahekohtunikku, valib komitee esimees või esimehe esindaja teise lepinguosalise taotluse korral vahekohtuniku loosi teel selle lepinguosalise alamnimekirjast, mis on koostatud artikli 3.23 (Vahekohtunike nimekiri) kohaselt. 4. Kui lepinguosalised ei jõua lõikes 2 sätestatud tähtaja jooksul vahekohtu esimehe osas kokkuleppele, valib komitee esimees või esimehe esindaja lepinguosalise taotluse korral vahekohtu esimehe loosi teel esimeeste alamnimekirjast, mis on koostatud artikli 3.23 (Vahekohtunike nimekiri) kohaselt. 5. Komitee esimees või tema esindaja valib vahekohtunikud viie päeva jooksul alates lõikes 3 või 4 nimetatud taotlusest.



6. Vahekohtu moodustamise kuupäev on päev, mil kõik kolm väljavalitud vahekohtunikku on teatanud lepinguosalistele, et nad nõustuvad enda nimetamisega vahekohtunikuks vastavalt 7. lisale (Kodukord). 7. Kui lõikes 3 või 4 nimetatud taotluse esitamise ajaks ei ole mõnda artiklis 3.23 (Vahekohtunike nimekiri) nimetatud nimekirja koostatud või kui mõni nimekiri ei sisalda piisaval arvul nimesid, valitakse vahekohtunikud loosi teel mõlema lepinguosalise poolt ametlikult kandidaadiks esitatud isikute seast või ühe lepinguosalise poolt ametlikult kandidaadiks esitatud isikute seast, kui ainult üks lepinguosaline on kandidaadid esitanud. ARTIKKEL 3.8 Vahekohtu vaidluste lahendamise menetlus 1. Vahekohtu vaidluste lahendamise menetluses kohaldatakse käesolevas artiklis, 7. lisas (Kodukord) ning 8. lisas (Vahekohtunike ja vahendajate käitumisjuhend) sätestatud norme ja menetlusi. 2. Kui lepinguosalised ei lepi kokku teisiti, kohtuvad nad vahekohtuga kümne päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamist, et määrata kindlaks küsimused, mida lepinguosalised või vahekohus peavad asjakohaseks, sealhulgas menetluse ajakava, vahekohtunikele makstav tasu ja nende kulude hüvitamine vastavalt 7. lisale (Kodukord). Vahekohtunikud ja lepinguosaliste esindajad võivad osaleda sellel kohtumisel telefonitsi või videokonverentsi kaudu.

3. Lepinguosalised määravad istungi toimumise koha kindlaks vastastikusel kokkuleppel. Kui lepinguosalised istungi toimumise kohas kokkuleppele ei jõua, toimub istung Brüsselis, kui kaebuse esitanud lepinguosaline on Vietnam, ja Hanois, kui kaebuse esitanud lepinguosaline on EL. 4. Kõik istungid on avalikud, kui 7. lisas (Kodukord) ei ole ette nähtud teisiti. 5. Kooskõlas 7. lisaga (Kodukord) antakse lepinguosalistele võimalus osaleda menetlusega seotud seisukohtade, avalduste, väidete ja vastuväidete esitamisel. Lepinguosalised teevad üksteisele kättesaadavaks kogu vahekohtule esitatud teabe ja kõik kirjalikud esildised, sealhulgas märkused vahearuande kirjeldava osa kohta, vastused vahekohtu küsimustele ning lepinguosalise märkused nende vastuste kohta. 6. Kui lepinguosalised ei lepi kolme päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamist kokku teisiti, võib vahekohus võtta kooskõlas 7. lisaga (Kodukord) vastu kirjalikke esildisi, mille lepinguosalise territooriumil asuvad füüsilised või juriidilised isikud on esitanud omal algatusel (amicus curiae esildised).

7. Vahekohtu sisearutelud toimuvad kinnistel nõupidamistel,, millest võtavad osa üksnes vahekohtunikud. Vahekohus võib lubada oma nõupidamise juures viibida ka oma assistentidel. Vahekohtu nõupidamised ja talle esitatud dokumendid on konfidentsiaalsed.

ARTIKKEL 3.9 Eelotsus kiireloomulisuse kohta Kui lepinguosaline seda taotleb, teeb vahekohus kümne päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamist eelotsuse selle kohta, kas ta peab juhtumit kiireloomuliseks. ARTIKKEL 3.10 Vahearuanne 1. Hiljemalt 90 päeva pärast vahekohtu moodustamist esitab vahekohus lepinguosalistele vahearuande, mis sisaldab tuvastatud asjaolusid, asjakohaste sätete kohaldatavust ning järelduste ja soovituste peamisi põhjendusi. Kui vahekohus leiab, et sellest tähtajast ei ole võimalik kinni pidada, peab vahekohtu esimees sellest lepinguosalisi ja komiteed kirjalikult teavitama, märkides ära viivituse põhjused ja kuupäeva, mil vahekohus kavatseb vahearuande esitada. Mingil juhul ei või vahearuande esitamine võtta vahekohtul aega rohkem kui 120 päeva alates vahekohtu moodustamise kuupäevast. 2. Lepinguosaline võib 14 päeva jooksul pärast vahearuande esitamist esitada vahekohtule märkusi sisaldava kirjaliku taotluse vahearuande konkreetsete aspektide läbivaatamiseks.

3. Kiireloomulistel juhtudel, sealhulgas kergesti riknevate või hooajakaupade või -teenuste puhul, teeb vahekohus kõik võimaliku, et esitada vahearuanne 45 päeva jooksul, kuid mitte mingil juhul hiljem kui 60 päeva pärast vahekohtu moodustamise kuupäeva. Lepinguosaline võib seitsme päeva jooksul pärast vahearuande saamist esitada vahekohtule märkusi sisaldava kirjaliku taotluse vahearuande konkreetsete aspektide läbivaatamiseks.

4. Pärast lepinguosaliste poolt vahearuande kohta esitatud kirjalike taotluste ja märkuste arvessevõtmist võib vahekohus oma aruannet muuta ja vajaduse korral asjaolusid täiendavalt uurida. ARTIKKEL 3.11 Lõpparuanne 1. Vahekohus esitab oma lõpparuande lepinguosalistele ja komiteele 120 päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamise kuupäeva. Kui vahekohus leiab, et sellest tähtajast ei ole võimalik kinni pidada, peab vahekohtu esimees sellest lepinguosalisi ja komiteed kirjalikult teavitama, märkides ära viivituse põhjused ja kuupäeva, mil vahekohus kavatseb lõpparuande esitada. Mingil juhul ei või lõpparuande esitamine võtta vahekohtul aega rohkem kui 150 päeva alates vahekohtu moodustamise kuupäevast.

2. Kiireloomulistel juhtudel, sealhulgas kergesti riknevate või hooajakaupade või -teenuste puhul, teeb vahekohus kõik võimaliku, et esitada oma lõpparuanne 60 päeva jooksul alates vahekohtu moodustamise kuupäevast. Mingil juhul ei või lõpparuande esitamine võtta vahekohtul aega rohkem kui 75 päeva alates vahekohtu moodustamise kuupäevast. 3. Lõpparuandes kajastatakse piisaval määral vaheläbivaatamise käigus esitatud väiteid ning vastatakse selgelt lepinguosaliste märkustele. ARTIKKEL 3.12 Lõpparuande soovituste täitmine Lepinguosaline, kelle vastu kaebus on esitatud, võtab kõik vajalikud meetmeid, et tagada lõpparuande soovituste kiire ja heauskne täitmine.

ARTIKKEL 3.13 Soovituste täitmise mõistlik tähtaeg 1. Juhul kui lõpparuande soovitusi ei ole võimalik täita kohe, püüavad lepinguosalised nende täitmise tähtajas kokkuleppele jõuda. Sellisel juhul peab lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, hiljemalt 30 päeva pärast lõpparuande kättesaamist teatama kaebuse esitanud lepinguosalisele ja komiteele, kui kiiresti ta suudab soovitused täita (edaspidi „mõistlik tähtaeg“).

2. Kui lepinguosalised ei suuda lõpparuande soovituste täitmiseks mõistlikku tähtaega kokku leppida, esitab kaebuse esitanud lepinguosaline 20 päeva jooksul pärast lõikes 1 sätestatud teate saamist lepinguosaliselt, kelle vastu kaebus esitati, artikli 3.7 (Vahekohtu moodustamine) kohaselt moodustatud vahekohtule (edaspidi „algne vahekohus“) kirjaliku taotluse mõistliku tähtaja kindlaksmääramiseks. Taotlusest teatatakse lepinguosalisele, kelle vastu kaebus esitati, ja komiteele. 3. Vahekohus teatab oma otsusest mõistliku tähtaja kohta lepinguosalistele ja komiteele 20 päeva jooksul pärast lõikes 2 osutatud taotluse esitamist. 4. Lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, teavitab kaebuse esitanud lepinguosalist lõpparuande soovituse täitmisel tehtud edusammudest kirjalikult hiljemalt 30 päeva jooksul enne mõistliku tähtaja möödumist. 5. Mõistlikku tähtaega võib lepinguosaliste kokkuleppel pikendada. ARTIKKEL 3.14 Lõpparuande soovituste täitmiseks võetud meetme läbivaatamine

1. Lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, teatab kaebuse esitanud lepinguosalisele ja komiteele enne mõistliku tähtaja möödumist kõikidest lõpparuande soovituste täitmiseks võetud meetmetest.

2. Kui lepinguosalised ei jõua kokkuleppele lõike 1 kohaselt teatatud ja artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätete järgimiseks võetud meetme olemasolus või kokkusobivuses, võib kaebuse esitanud lepinguosaline kirjalikult taotleda, et selles küsimuses teeks otsuse algne vahekohus. Taotlusest teatatakse lepinguosalisele, kelle vastu kaebus esitati, ja komiteele. Kaebuse esitanud lepinguosaline märgib oma taotluses konkreetse vaidlusaluse meetme ja selgitab, miks see meede on vastuolus artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätetega; see teave esitatakse viisil, mis annab kaebusele selge õigusliku aluse. 3. Vahekohus edastab oma otsuse lepinguosalistele ja komiteele 45 päeva jooksul pärast lõikes 2 osutatud taotluse esitamist. ARTIKKEL 3.15 Ajutised meetmed soovituste täitmata jätmise korral 1. Kui lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, ei teata kaebuse esitanud lepinguosalisele ja komiteele enne mõistliku tähtaja möödumist ühestki lõpparuande soovituste täitmiseks võetud meetmest või kui vahekohus leiab, et nende täitmiseks ei ole võetud ühtki meedet või et meede, millest on käesoleva lepingu artikli 3.14 (Lõpparuande soovituste täitmiseks võetud meetme läbivaatamine) lõike 1 kohaselt teatatud, ei ole kooskõlas kõnealuse lepinguosalise kohustustega, mis tulenevad artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätetest, peab lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, kaebuse esitanud lepinguosalise taotlusel pärast temaga konsulteerimist pakkuma hüvitist.

2. Kui kaebuse esitanud lepinguosaline otsustab, et ta hüvitist ei taotle, või kui selline taotlus esitatakse, aga hüvitise suhtes ei jõuta kokkuleppele 30 päeva jooksul pärast mõistliku tähtaja möödumist või pärast artikli 3.14 (Vahekohtu otsuse täitmiseks võetud meetmete läbivaatamine) kohast vahekohtu otsust, milles on märgitud, et soovituste täitmiseks ei ole võetud ühtki meedet või et meede, mis soovituste täitmiseks võeti, ei ole kooskõlas artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätetega, on kaebuse esitanud lepinguosalisel õigus võtta lepinguosaliste vaheliste sooduskaubandus- ja investeerimiskohustuste raames asjakohaseid meetmeid, mille mõju on võrdväärne rikkumise põhjustatud tühistamise või vähendamisega, teatades sellest teisele lepinguosalisele ja komiteele. Teates tuleb need meetmed nimetada. Kaebuse esitanud lepinguosaline võib neid meetmeid rakendada igal ajal pärast kümne päeva möödumist ajast, mil lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, sai kõnealuse teate kätte, välja arvatud juhul, kui lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, on taotlenud käesoleva artikli lõike 3 kohase vahekohtumenetluse algatamist. 3. Kui lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, on arvamusel, et kaebuse esitanud lepinguosalise võetud meetmete mõju ei ole võrdväärne rikkumise põhjustatud tühistamise või vähenemisega, võib ta kirjalikult taotleda, et selles küsimuses teeks otsuse algne vahekohus. Sellisest taotlusest teatatakse kaebuse esitanud lepinguosalisele ja komiteele enne lõikes 2 nimetatud kümnepäevase tähtaja möödumist. Algne vahekohus teavitab lepinguosalisi ja komiteed kaebuse esitanud lepinguosalise võetud meetmeid käsitlevast otsusest 30 päeva jooksul pärast taotluse esitamist. Kohustuste täitmist ei peatata enne, kui algne vahekohus on oma otsuse teatavaks teinud, ja peatamine peab olema selle otsusega kooskõlas.

4. Käesoleva artikliga ette nähtud meetmed on ajutised ja neid ei kohaldata pärast seda, kui:

a) lepinguosalised on kooskõlas artikliga 3.19 (Mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus) jõudnud kokkuleppele mõlemat lepinguosalist rahuldavas lahenduses; b) lepinguosalised on saavutanud kokkuleppe selle kohta, et artikli 3.14 (Lõpparuande soovituste täitmiseks võetud meetme läbivaatamine) lõike 1 alusel teatatud meetmega täidab lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätteid, või c) artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätetega vastuolus olevad meetmed on artikli 3.14 (Lõpparuande soovituste täitmiseks võetud meetme läbivaatamine) lõike 3 alusel tehtud otsusega tühistatud või muudatuste abil kõnealuste sätetega kooskõlla viidud.

ARTIKKEL 3.16 Soovituste täitmiseks võetud meetme läbivaatamine

pärast ajutiste meetmete võtmist 1. Lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, teatab kaebuse esitanud lepinguosalisele ja komiteele meetmetest, mis ta on võtnud vahekohtu aruande soovituste täitmiseks pärast kaebuse esitanud lepinguosalise võetud meetmeid või hüvitise kohaldamist (olenevalt asjaoludest). Kaebuse esitanud lepinguosaline lõpetab artikli 3.15 (Ajutised meetmed soovituste täitmata jätmise korral) kohaselt võetud meetmed 30 päeva jooksul alates teate saamise kuupäevast, välja arvatud lõikes 2 nimetatud juhtudel. Juhul kui kohaldatakse hüvitist, kuid välja arvatud lõikes 2 nimetatud juhtudel, võib lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, lõpetada hüvitise kohaldamise 30 päeva jooksul pärast seda, kui ta on esitanud teate vahekohtu aruande soovituste täitmise kohta. 2. Kui lepinguosalised ei jõua 30 päeva jooksul alates teate saamisest kokkuleppele selle kohta, kas lepinguosaline, kelle vastu kaebus esitati, täidab teatatud meetmega artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätteid, taotleb kaebuse esitanud lepinguosaline algselt vahekohtult kirjalikult selles küsimuses otsuse tegemist. Taotlusest teatatakse lepinguosalisele, kelle vastu kaebus esitati, ja komiteele.

3. Vahekohtu otsus tehakse lepinguosalistele ja komiteele teatavaks 45 päeva jooksul pärast taotluse esitamist. Kui vahekohus otsustab, et teatatud meede on artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätetega kooskõlas, tuleb artiklis 3.15 (Ajutised meetmed soovituste täitmata jätmise korral) osutatud meetmete kohaldamine või (olenevalt asjaoludest) hüvitise andmine lõpetada. Kui see on asjakohane, kohandatakse kohustuste täitmise või hüvitise andmise peatamise ulatust vahekohtu otsuse põhjal. ARTIKKEL 3.17

Vahekohtunike asendamine Kui algne vahekohus või mõni selle liige ei saa vahekohtumenetluse käigus vahekohtu töös osaleda, astub tagasi või ei täida 8. lisas (Vahekohtunike ja vahendajate käitumisjuhend) esitatud käitumisjuhendis sätestatud nõudeid ja ta tuleb seetõttu asendada, kohaldatakse artiklis 3.7 (Vahekohtu moodustamine) sätestatud korda. Aruannetest ja otsustest teatamise tähtaega pikendatakse 20 päeva võrra.

ARTIKKEL 3.18 Vahekohtumenetluste peatamine ja lõpetamine 1. Kui vahekohus saab mõlemalt lepinguosaliselt taotluse, peatab ta oma töö lepinguosaliste vahel kokku lepitud ajavahemikuks, kuid mitte kauemaks kui 12 järjestikuseks kuuks. Vahekohus alustab enne peatamisaja lõppu uuesti tööd mõlema lepinguosalise kirjaliku taotluse põhjal. Lepinguosalised teavitavad sellest komiteed. Samuti võib vahekohus kummagi lepinguosalise kirjaliku taotluse põhjal alustada uuesti tööd peatamisaja möödumisel. Taotluse esitanud lepinguosaline teatab sellest komiteele ja teisele lepinguosalisele. Vahekohtu volitused lõppevad ja menetlus lõpetatakse, kui kumbki lepinguosaline ei esita peatamisaja lõppemisel taotlust vahekohtu töö jätkamiseks. Vahekohtu töö peatamise korral pikendatakse käesoleva peatüki asjaomastes sätetes kehtestatud tähtaegu sama aja võrra, mille jooksul töö on peatatud. Vahekohtu töö peatamine ja lõpetamine ei piira lepinguosaliste õigusi mis tahes muus menetluses vastavalt artiklile 3.24 (Vaidluste lahendamise organi valik). 2. Lepinguosalised võivad leppida kokku vahekohtu menetluse lõpetamises, teavitades vahekohtu esimeest ja komiteed sellest ühiselt mis tahes ajal enne vahekohtu lõpparuande esitamist.

ARTIKKEL 3.19 Mõlemat lepinguosalist rahuldav lahendus Lepinguosalised võivad igal ajal leida käesoleva peatüki kohasele vaidlusele mõlemat lepinguosalist rahuldava lahenduse. Vajaduse korral teatavad nad sellisest lahendusest üheskoos komiteele ja vahekohtu esimehele. Kui lahendus nõuab lepinguosalise asjakohaste siseriiklike menetluste kohast heakskiitu, viidatakse teates sellele nõudele ja vaidluse lahendamise menetlus peatatakse. Kui sellist heakskiitu ei ole vaja või kui teatatakse sellise siseriikliku menetluse lõpuleviimisest, siis vaidluse lahendamise menetlus lõpetatakse.

ARTIKKEL 3.20 Teave ja tehniline nõustamine Vahekohus võib lepinguosalise taotluse korral või omal algatusel taotleda mis tahes allikatest, sealhulgas vaidluses osalevatelt lepinguosalistelt, mis tahes teavet, mida ta peab vahekohtu tegevuse seisukohalt vajalikuks. Vahekohtul on õigus küsida ka ekspertide arvamust, kui ta peab seda vajalikuks. Enne ekspertide valimist konsulteerib vahekohus lepinguosalistega. Kogu käesoleva artikli kohaselt saadud teave avaldatakse ja edastatakse lepinguosalistele, et nad saaksid vahekohtu kehtestatud tähtaja jooksul märkusi esitada.

ARTIKKEL 3.21 Tõlgendamiseeskirjad Vahekohus tõlgendab artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud sätteid vastavalt rahvusvahelise avaliku õiguse tõlgendamise tavaeeskirjadele, sealhulgas 23. mail 1969 Viinis sõlmitud rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsioonis (edaspidi „Viini konventsioon“) sätestatud normidele. Vahekohus võtab arvesse ka asjakohaseid tõlgendusi, mis on esitatud vaekogude ja apellatsioonikogu otsustes, mille on vastu võtnud WTO asutamislepingu 2. lisa kohane vaidluste lahendamise organ (edaspidi „vaidluste lahendamise organ“). Vahekohtu aruannete ja otsustega ei saa suurendada ega vähendada lepinguosaliste õigusi ega kohustusi, mis tulenevad käesolevast lepingust. ARTIKKEL 3.22 Vahekohtu otsused 1. Vahekohus püüab teha kõik otsused ühehäälselt. Kui ühehäälset otsust ei suudeta teha, otsustatakse vaidlusalune küsimus häälteenamusega. Vahekohtunike eriarvamusi ei avaldata ühelgi juhul.



2. Lepinguosalised nõustuvad vahekohtu aruannete ja otsustega ilma tingimusi esitamata. Vahekohtu aruannete ja otsustega ei looda füüsilistele ja juriidilistele isikutele õigusi ega kohustusi. Aruannetes ja otsustes esitatakse tuvastatud asjaolud, artiklis 3.2 (Kohaldamisala) osutatud asjakohaste sätete kohaldatavus ja mis tahes järelduste põhjendused. Komitee teeb vahekohtu aruanded ja otsused täies ulatuses avalikult kättesaadavaks kümne päeva jooksul pärast nende esitamist, välja arvatud juhul, kui ta otsustab seda konfidentsiaalse teabe kaitsmise eesmärgil mitte teha. 4. ALAJAGU ÜLDSÄTTED ARTIKKEL 3.23 Vahekohtunike nimekiri 1. Komitee koostab hiljemalt kuus kuud pärast käesoleva lepingu jõustumist nimekirja vähemalt 15 isikust, kes soovivad ja saavad tegutseda vahekohtunikena. Nimekiri koosneb kolmest alamnimekirjast: a) Vietnami alamnimekiri; b) liidu ja selle liikmesriikide alamnimekiri ning

c) alamnimekiri, kuhu kuuluvad isikud, kes ei ole kummagi lepinguosalise kodanikud ega alalised elanikud ja kes asuvad täitma vahekohtu esimehe ülesandeid.

2. Igasse alamnimekirja kantakse vähemalt viis isikut. Komitee tagab, et nimekirja kuulub alati see minimaalne nõutav arv isikuid. 3. Vahekohtunikud peavad olema tõendanud oma eriteadmisi ja kogemusi õiguse ja rahvusvahelise kaubanduse valdkonnas. Nad peavad olema sõltumatud, täitma oma ülesandeid üksikisikuna ega tohi vastu võtta juhtnööre üheltki organisatsioonilt ega valitsuselt ega olla seotud kummagi lepinguosalise valitsustega ning nad peavad järgima 8. lisas (Vahekohtunike ja vahendajate käitumisjuhend) esitatud käitumisjuhendit. 4. Komitee võib koostada kümnest isikust koosneva lisanimekirja, millesse kuuluvad isikud, kellel on tõendatud eriteadmised ja kogemused konkreetsetes käesoleva lepinguga hõlmatud valdkondades. Lepinguosaliste kokkuleppel võib vahekohtu moodustamisel kasutada sellist lisanimekirja käesoleva peatüki artikliga 3.7 (Vahekohtu moodustamine) ettenähtud korras. ARTIKKEL 3.24 Vaidluste lahendamise organi valik 1. Vaidluste lahendamise menetluse kasutamine kooskõlas käesoleva peatükiga või mis tahes muu rahvusvahelise lepinguga, mille osalised lepinguosalised on, ei piira Maailma Kaubandusorganisatsiooni raames võetavaid meetmeid, sealhulgas vaidluste lahendamise meetmeid.

2. Erandina lõikest 1 ei või lepinguosaline taotleda konkreetse meetme puhul asjaomaste vaidluste lahendamise organite vahendusel hüvitist sisuliselt samaväärse kohustuse rikkumise eest käesoleva lepingu, WTO asutamislepingu või mis tahes muu rahvusvahelise lepingu kohaselt, mille osalised mõlemad lepinguosalised on. Kui vaidluste lahendamise menetlus on algatatud, ei esita lepinguosaline muu lepingu alusel muule vaidluste lahendamise organile taotlust hüvitise saamiseks sisuliselt samaväärse kohustuse rikkumise eest, välja arvatud juhul, kui esimesena valitud vaidluste lahendamise organ ei suuda menetluslikel või jurisdiktsioonist tulenevatel põhjustel kõnealuse kohustuse rikkumise kohta otsust langetada. 3. Käesolevas artiklis lähtutakse järgmisest: a) WTO asutamislepingu kohane vaidluse lahendamise menetlus loetakse algatatuks lepinguosalise taotlusega moodustada WTO vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppe artikli 6 kohane vaekogu;

b) käesoleva peatüki kohane vaidluste lahendamise menetlus loetakse algatatuks lepinguosalise taotlusega moodustada artikli 3.5 (Vahekohtumenetluse algatamine) lõike 1 kohane vahekohus; c) mis tahes muu rahvusvahelise lepingu kohane vaidluste lahendamise menetlus loetakse algatatuks kooskõlas käesoleva lepinguga. 4. Ükski käesoleva lepingu säte ei takista lepinguosalist peatamast kohustuste täitmist WTO vaidluste lahendamise organi loal. WTO asutamislepingule ega vabakaubanduslepingule ei saa tugineda, et takistada lepinguosalist võtmast artikli 3.15 (Ajutised meetmed soovituste täitmata jätmise korral) kohaseid asjakohaseid meetmeid.

ARTIKKEL 3.25 Tähtajad 1. Kõiki käesolevas jaos sätestatud tähtaegu, kaasa arvatud vahekohtute aruannete ja otsuste teatavakstegemise tähtaegu, arvestatakse kalendripäevades alates viidatud toimingule või sündmusele järgnevast päevast, kui ei ole sätestatud teisiti. 2. Kõiki käesolevas jaos osutatud tähtaegu võib muuta lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel. Vahekohus võib igal ajal teha lepinguosalistele ettepaneku muuta käesolevas jaos osutatud tähtaegu, esitades ettepaneku põhjenduse. ARTIKKEL 3.26 Läbivaatamine ja parandamine

Komitee võib vaadata läbi 7. lisa (Kodukord), 8. lisa (Vahekohtunike ja vahendajate käitumisjuhend) ja 9. lisa (Vahendusmehhanism) ning otsustada neid parandada.

B JAGU INVESTORITE JA LEPINGUOSALISE VAHELISTE VAIDLUSTE LAHENDAMINE 1. ALAJAGU Kohaldamisala ja mõisted ARTIKKEL 3.27 Kohaldamisala 1. Käesolevat jagu kohaldatakse ühe lepinguosalise hageja ja teise lepinguosalise vahelistes vaidlustes, mis käsitlevad mis tahes meedet, millega väidetavalt rikutakse 2. peatüki (Investeeringute kaitse) sätteid ja põhjustatakse väidetavalt kahju hagejale või kohapealsele äriühingule, või kui nõue on esitatud hageja omanduses või kontrolli all oleva kohapealse äriühingu nimel. 2. Suurema kindluse huvides ei ole hagejal õigust käesoleva jao kohaselt nõuet esitada, kui tema investeering on tehtud teadliku valeandmete edastamise, varjamise, korruptsiooni või sellise käitumise kaudu, mis kujutab endast protsessi kuritarvitamist.



3. Kohus ja apellatsioonikohus, mis on moodustatud vastavalt artikli 3.38 (Kohus) ja artikli 3.39 (Apellatsioonikohus) kohaselt, ei või teha otsuseid nõuete kohta, mis jäävad selle artikli kohaldamisalast välja. 4. Nõudeid, mis on seotud lepinguosalise võla restruktureerimisega, käsitletakse selle jao ja 5. lisa (Valitsemissektori võlg) kohaselt. ARTIKKEL 3.28 Mõisted Kui ei ole sätestatud teisiti, kasutatakse käesolevas jaos järgmisi mõisteid: a) „menetlus“ – menetlus käesoleva jao kohases kohtus või apellatsioonikohtus; b) „vaidluses osalevad pooled“ – hageja ja kostja; c) „lepinguosalise hageja“: i) artikli 2.1 (Kohaldamisala) lõike 1 punkti b kohane lepinguosalise investor, kes tegutseb enda nimel, või



ii) artikli 2.1 (Kohaldamisala) lõike 1 punkti b kohane lepinguosalise investor, kes tegutseb kohapealse äriühingu nimel, mis on selle investori omanduses või kontrolli all; Suurema kindluse huvides loetakse, et selle punkti kohaselt esitatud nõue on seotud lepinguosalise ja teise lepinguosalise kodaniku vahelise vaidlusega ICSIDi konventsooni artikli 25 lõike 1 tähenduses; d) „ICSIDi konventsioon“ – riikide ja muude riikide kodanike investeeringuvaidluste lahendamise konventsioon, mis on sõlmitud 18. märtsil 1965 Washingtonis; e) „vaidluses mitteosalev lepinguosaline“ – Vietnam juhtudel, kui kostjaks on liit või mõni liidu liikmesriik, ning liit juhtudel, kui kostjaks on Vietnam; f) „kostja“ – kas Vietnam või ELi puhul kas liit või artikli 3.32 (Teade nõude esitamise kavatsuse kohta) kohane asjaomane liikmesriik; g) „kohapealne äriühing“ – juriidiline isik, kes on asutatud ühe lepinguosalise territooriumil ning kes on teise lepinguosalise investori omanduses ja kontrolli all; h) „1958. aasta New Yorgi konventsioon“ – välisriigi vahekohtu otsuste tunnustamise ja täitmise konventsioon, mis on sõlmitud 10. juunil 1958 New Yorgis;

i) „kolmanda isiku poolne rahastamine“ – mis tahes rahastamine füüsilise või juriidilise isiku poolt, kes ei ole vaidluses osalev pool, kuid kes sõlmib vaidluses osaleva poolega kokkuleppe, et rahastada osaliselt või täielikult menetluse kulud tasu eest, mis oleneb vaidluse tulemusest, või mis tahes annetuse või toetuse vormis rahastamine füüsilise või juriidilise isiku poolt, kes ei ole vaidluses osalev pool; j) „UNCITRAL“ – ÜRO rahvusvahelise kaubandusõiguse komisjon ning k) „UNCITRALi läbipaistvuseeskirjad“ – UNCITRALi vastu võetud läbipaistvuseeskirjad, mida kohaldatakse lepingul põhinevate investori ja riigi vaheliste vahekohtumenetluste suhtes. 2. ALAJAGU

VAIDLUSTE KOHTUVÄLINE LAHENDAMINE JA KONSULTATSIOONID ARTIKKEL 3.29 Vaidluste rahumeelne lahendamine Kõik vaidlused tuleks võimaluste piires lahendada rahumeelselt läbirääkimiste või vahenduse teel ja võimaluse korral enne artikli 3.30 (Konsultatsioonid) alusel konsultatsioonitaotluse esitamist. Sellises lahendamises võib kokku leppida igal ajal, sealhulgas pärast käesoleva jao kohase menetluse algatamist.

ARTIKKEL 3.30 Konsultatsioonid 1. Kui vaidlust ei saa lahendada rahumeelselt artikli 3.29 (Vaidluste rahumeelne lahendamine) alusel, esitab ühe lepinguosalise hageja, kes väidab, et artikli 3.27 (Kohaldamisala) lõikes 1 osutatud sätteid on rikutud, teisele lepinguosalisele konsultatsioonitaotluse. Taotlus peab sisaldama järgmist teavet: a) hageja nimi ja aadress, ning kui selline taotlus esitatakse kohapealse äriühingu nimel, siis selle kohapealse äriühingu nimi, aadress ja asutamiskoht; b) artikli 3.27 (Kohaldamisala) lõikes 1 osutatud sätted, mida on väidetavalt rikutud;

c) nõude õiguslikud ja faktilised alused, sealhulgas meetmed, millega väidetavalt rikutakse artikli 3.27 (Kohaldamisala) lõikes 1 osutatud sätteid; d) nõudmised ja nõutava kahjuhüvitise hinnanguline suurus ning e) tõendid, mis näitavad, et hageja on teise lepinguosalise investor ja et ta omab või kontrollib käesoleva lepinguga hõlmatud investeeringut, sealhulgas kohapealset äriühingut (kui see on asjakohane), millega seoses konsultatsioonitaotlus esitati.

Kui konsultatsioonitaotluse on esitanud enam kui üks hageja või kui see on esitatud enam kui ühe kohapealse äriühingu nimel, tuleb lõike 1 punktides a ja e nimetatud teave esitada vastavalt asjaoludele iga hageja või iga kohapealse äriühingu kohta. 2. Konsultatsioonitaotlus tuleb esitada järgmise tähtaja jooksul: a) kolme aasta jooksul alates kuupäevast, mil hageja või kohapealne äriühing (kui see on asjakohane) sai või oleks pidanud esimest korda teada saama meetmest, millega väidetavalt rikuti 2. peatüki (Investeeringute kaitse) sätteid, ning kahjust, mis selle meetmega kaasnes: i) hagejale nõuete puhul, mille investor esitab, tegutsedes enda nimel, või ii) kohapealsele äriühingule nõuete puhul, mille investor esitab, tegutsedes kohapealse äriühingu nimel, või b) kahe aasta jooksul alates kuupäevast, mil hagejal või kohapealsel äriühingul (kui see on asjakohane) ei ole siseriikliku õiguse alusel enam õigust esitada kohtusse nõuet või hagi, ning igal juhul hiljemalt seitse aastat pärast seda, kui hageja sai või oleks pidanud esimest korda teada saama meetmest, millega väidetavalt rikuti teise peatüki (Investeeringute kaitse) sätteid, ning kahjust, mis selle meetmega kaasnes: i) hagejale nõuete puhul, mille investor esitab, tegutsedes enda nimel, või



ii) kohapealsele äriühingule nõuete puhul, mille investor esitab, tegutsedes kohapealse äriühingu nimel. 3. Kui vaidluses osalevad pooled ei lepi kokku teisiti, on konsultatsioonide toimumise koht: a) Hanoi, kui konsultatsioonid on seotud Vietnami meetmetega; b) Brüssel, kui konsultatsioonid on seotud liidu meetmetega, või c) liidu asjaomase liikmesriigi pealinn, kui konsultatsioonitaotlus puudutab üksnes selle liikmesriigi meetmeid. Konsultatsioonid võivad toimuda ka videokonverentsi vahendusel või muude vahendite abil, eriti kui neis osaleb väike või keskmise suurusega ettevõte. 4. Kui vaidluses osalevad pooled ei ole leppinud kokku pikemat ajavahemikku, peetakse konsultatsioone 60 päeva jooksul alates konsultatsioonitaotluse esitamisest. 5. Kui hageja ei ole 18 kuu jooksul alates konsultatsioonitaotluse esitamisest esitanud artikli 3.33 (Nõude esitamine) alusel nõuet, loetakse, et hageja on käesoleva jao kohasest menetlusest loobunud ja tal ei ole enam õigust selle jao alusel nõuet esitada. Seda ajavahemikku võib konsultatsioonidel osalevate poolte kokkuleppel pikendada.

6. Nõue ei muutu lõigetes 2 ja 5 osutatud tähtaegade möödudes vastuvõetamatuks, kui hageja suudab tõendada, et konsultatsioonitaotluse või nõude esitamata jätmine tulenes asjaolust, et hagejal ei olnud võimalik tegutseda teise lepinguosalise tahtlike sammude tulemusena, tingimusel, et hageja tegutseb niipea, kui see tal mõistlikult võimalikuks osutub. 7. Juhul kui konsultatsioonitaotlus puudutab käesoleva lepingu väidetavat rikkumist liidu või mõne tema liikmesriigi poolt, saadetakse see liidule. Kui tuvastatakse liidu liikmesriigi meetmed, saadetakse see ka asjaomasele liikmesriigile.

ARTIKKEL 3.31 Vahendus 1. Vaidluses osalevad pooled võivad igal ajal kokku leppida vahendusmenetluse kasutamises. 2. Vahendusmenetluse kasutamine on vabatahtlik ega mõjuta kummagi vaidluses osaleva poole õiguslikku olukorda. 3. Vahendusmenetluse kasutamist võivad reguleerida 10. lisas (Vahendusmehhanism investorite ja lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamiseks) sätestatud eeskirjad. Kõiki 10. lisas (Vahendusmehhanism investori ja lepinguosalise vaheliste vaidluste lahendamiseks) nimetatud tähtaegu võib muuta vaidluses osalevate poolte vastastikusel kokkuleppel.

4. Vahendaja määratakse vaidluses osalevate poolte kokkuleppel. See kindlaksmääramine võib hõlmata vahendaja määramist artikli 3.38 (Kohus) kohaselt määratud kohtu liikmete või artikli 3.39 (Apellatsioonikohus) kohaselt määratud apellatsioonikohtu liikmete hulgast. Samuti võivad vaidluses osalevad pooled taotleda kohtu esimeheltvahendaja määramist kohtu liikmete hulgast, kes ei ole liidu ühegi liikmesriigi ega Vietnami kodanikud. 5. Kui vaidluses osalevad pooled on leppinud kokku vahendusmenetluse kasutamises, ei kohaldata artikli 3.30 (Konsultatsioonid) lõigetes 2 ja 5, artikli 3.53 (Esialgne otsus) lõikes 6 ning artikli 3.54 (Apellatsioonimenetlus) lõikes 5 sätestatud tähtaegu alates kuupäevast, mil lepitakse kokku vahendusmenetluse kasutamises, kuni kuupäevani, mil emb-kumb vaidluses osalev pool otsustab vahendusmenetluse lõpetada, saates selle kohta vahendajale ja teisele vaidluses osalevale poolele kirja. Kui artikli 3.38 (Kohus) alusel on moodustatud kohtukoosseis, peatab see koosseis mõlema vaidluses osaleva poole taotluse korral menetluse kuni kuupäevani, mil üks vaidluses osalevatest pooltest otsustab vahendusmenetluse lõpetada, saates selle kohta vahendajale ja teisele vaidluses osalevale poolele kirja.

3. ALAJAGU NÕUDE ESITAMINE JA EELTINGIMUSED

ARTIKKEL 3.32 Teade nõude esitamise kavatsuse kohta 1. Kui vaidlust ei suudeta lahendada 90 päeva jooksul alates konsultatsioonitaotluse esitamisest, võib hageja esitada teate nõude esitamise kavatsuse kohta, milles on kirjalikult esitatud hageja kavatsus esitada käesoleva jao kohane nõue vaidluse lahendamiseks, ja mis sisaldab järgmist teavet: a) hageja nimi ja aadress, ning kui selline taotlus esitatakse kohapealse äriühingu nimel, siis selle kohapealse äriühingu nimi, aadress ja asutamiskoht; b) artikli 3.27 (Kohaldamisala) lõikes 1 osutatud sätted, mida on väidetavalt rikutud; c) nõude õiguslikud ja faktilised alused, sealhulgas meetmed, millega väidetavalt rikutakse artikli 3.27 (Kohaldamisala) lõikes 1 osutatud sätteid, ning

d) nõudmised ja nõutava kahjuhüvitise hinnanguline suurus. Teade nõude esitamise kavatsuse kohta saadetakse olenevalt asjaoludest kas liidule või Vietnamile. Kui tuvastatakse liidu liikmesriigi meede, saadetakse see ka asjaomasele liikmesriigile. 2. Kui teade nõude esitamise kavatsuse kohta on liidule saadetud, määrab liit kindlaks kostja ning pärast kostja kindlaksmääramist teavitab liit hagejat 60 päeva jooksul alates nõude esitamise kavatsust käsitleva teate kättesaamisest, kas kostja on liit või liidu liikmesriik.

3. Kui hagejat ei ole 60 päeva jooksul alates nõude esitamise kavatsust käsitleva teate kättesaamise kuupäevast kostja kindlaksmääramisest teavitatud, a) on kostja liidu liikmesriik, kui teates näidatud meetmed on üksnes selle liikmesriigi meetmed, või b) on kostja liit, kui teates näidatud meetmed sisaldavad liidu meetmeid. 4. Hageja võib esitada artikli 3.33 (Nõude esitamine) kohaselt nõude kooskõlas lõikes 2 osutatud kostja kindlaksmääramisega või kui hagejat ei ole lõikes 2 sätestatud ajavahemiku jooksul sellisest kindlaksmääramisest teavitatud, siis vastavalt lõikele 3.

5. Kui kas liit või liikmesriik on lõike 2 kohase kindlaksmääramise alusel kostja, ei või liit ega asjaomane liikmesriik väita, et nõue on vastuvõetamatu või kohtul puudub pädevus. ega muul viisil väita, et nõue või kohtu otsus on alusetu või kehtetu põhjusel, et õige kostja peaks olema mitte liikmesriik, vaid liit, või vastupidi. 6. Kohtu ja apellatsioonikohtu jaoks on kostja määramine kooskõlas lõikega 2 siduv. 7. Ükski käesoleva lepingu säte ega kohaldatavad vaidluste lahendamise eeskirjad ei takista liidu ja asjaomase liikmesriigi vahel teabe vahetamist kõigis vaidlusega seotud küsimustes. ARTIKKEL 3.33 Nõude esitamine 1. Kui vaidlust ei suudeta lahendada kuue kuu jooksul alates konsultatsioonitaotluse esitamisest ja artikli 3.32 (Teade nõude esitamise kavatsuse kohta) kohase teate esitamisest nõude esitamise kavatsuse kohta on möödunud vähemalt kolm kuud, võib hageja esitada artikli 3.38 (Kohus) kohaselt moodustatud kohtule nõude, kui see vastab artiklis 3.35 (Nõude esitamise menetluslikud ja muud nõuded) kehtestatud nõuetele.



2. Nõude võib kohtule esitada vastavalt ühele järgmistest vaidluste lahendamise eeskirjade kogumitest: a) ICSIDi konventsoon; b) Rahvusvahelise Investeeringuvaidluste Lahendamise Keskuse sekretariaadi (edaspidi „ICSIDi sekretariaat“) menetluste haldamise lisavõimalusi reguleerivad eeskirjad (edaspidi „ICSIDi lisavõimaluste eeskirjad“), kui ei kohaldata punkti a kohaseid menetlustingimusi; c) UNCITRALi vastu võetud vahekohtueeskirjad või d) vaidluses osalevate poolte kokkuleppel mis tahes muud eeskirjad. Kui hageja teeb ettepaneku konkreetse vaidluste lahendamise eeskirjade kogumi kohta ja vaidluses osalevad pooled ei ole 30 päeval jooksul alates selle ettepaneku kättesaamisest neis eeskirjades kirjalikult kokku leppinud või kui kostja ei ole hagejale vastanud, võib hageja esitada nõude punktides a, b või c sätestatud eeskirjade kohaselt. 3. Kõik nõuded, mida hageja kooskõlas selle artikliga oma nõude esitamisel kirjeldab, peavad põhinema meetmetel, mida on kirjeldatud tema konsultatsioonitaotluses kooskõlas artikli 3.30 (Konsultatsioonid) lõike 1 punktiga c. 4. Vaidluste lahendamise eeskirju, millele on osutatud lõikes 2, kohaldatakse kooskõlas käesolevas jaos kehtestatud eeskirjadega, mida täiendavad mis tahes eeskirjad, mille on vastu võtnud komitee, kohus või apellatsioonikohus.

5. Nõue loetakse käesoleva artikli kohaselt esitatuks, kui hageja on algatanud menetluse vastavalt kohaldatavatele vaidluste lahendamise eeskirjadele. 6. Nõuded, mis on esitatud nimetamata hagejatest koosneva grupi nimel või mille on esitanud esindaja, kes kavatseb menetluse läbi viia mitme nimetatud või nimetamata hageja huvides, kes on teda volitanud tegema enda nimel kõik menetlusega seotud otsused, ei ole vastuvõetavad.

ARTIKKEL 3.34 Muud nõuded 1. Hageja ei esita kohtule nõuet, kui hagejal on juba mis tahes muus siseriiklikus või rahvusvahelises kohtus läbivaatamisel nõue seoses sama meetmega, mis on väidetavalt vastuolus artikli 3.27 (Kohaldamisala) lõikes 1 osutatud sätetega, ning seoses sama kahjuga, välja arvatud juhul, kui hageja võtab selle lahendamata nõude tagasi. 2. Enda nimel tegutsev hageja ei esita kohtule nõuet, kui mis tahes isikul, kellel on otseselt või kaudselt omandiõigus hagejas või keda hageja kontrollib, on juba kohtus või mis tahes muus siseriiklikus või rahvusvahelises kohtus läbivaatamisel nõue seoses sama meetmega, mis on väidetavalt vastuolus artikli 3.27 (Kohaldamisala) lõikes 1 osutatud sätetega, ning seoses sama kahjuga, välja arvatud juhul, kui see isik võtab selle lahendamata nõude tagasi.

3. Kohapealse äriühingu nimel tegutsev hageja ei esita kohtule nõuet, kui mis tahes isikul, kellel on otseselt või kaudselt omandiõigus kohapealses ärihingus või keda kohapealne äriühing kontrollib, on juba kohtus või mis tahes muus siseriiklikuks või rahvusvahelises kohtus läbivaatamisel nõue seoses sama meetmega, millega väidetavalt rikutakse 2. peatüki (Investeeringute kaitse) sätteid, ning sama kahjuga, välja arvatud juhul, kui see isik võtab selle lahendamata nõude tagasi. 4. Enne nõude esitamist teeb hageja järgmist: a) esitab tõendid, et tema ja kui see on asjakohane, siis lõigete 2 ja 3 kohaselt mis tahes isik, kellel on otseselt või kaudselt omandiõigus hagejas või kohapealses äriühingus või keda hageja või kohapealne äriühing kontrollib, on tagasi võtnud mis tahes lahendamata nõude, millele on osutatud lõigetes 1, 2 või 3, ning b) kinnitab loobumist oma õigusest esitada lõikes 1 osutatud nõudeid ja kui see on asjakohane, siis kohapealse äriühingu loobumist sellest õigusest. 5. Seda artiklit kohaldatakse koostoimes 12. lisaga (Kattuvad menetlused). 6. Lõike 4 punkti b kohase loobumise kohaldamine lõpetatakse, kui nõue lükatakse tagasi, sest see ei vasta käesoleva lepingu kohastele kodakondsusnõuetele, mis on hagi esitamise suhtes kehtestatud.



7. Lõikeid 1–4, sealhulgas 12. lisa (Kattuvad menetlused) ei kohaldata, kui siseriiklikule kohtule esitatud nõuete ainus eesmärk on esialgse õiguskaitse saamine või vastutuse puudumist tuvastava otsuse saamine ning need ei hõlma rahalise kahjuhüvitise maksmist. 8. Kui nõuded esitatakse nii käesoleva jao kui ka A jao (Lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamine) kohaselt või nii käesoleva jao kui ka muu rahvusvahelise lepingu kohaselt, mis puudutab sama kohtlemist, millega väidetavalt rikutakse 2. peatüki (Investeeringute kaitse) sätteid, võtab käesoleva jao kohaselt moodustatud kohtukoosseis pärast vaidluses osalevate poolte ärakuulamist nii kiiresti kui võimalik oma otsuses, korralduses või määruses arvesse A jao (Lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamine) või muu rahvusvahelise lepingu kohaseid menetlusi. Samuti võib ta sel juhul vajaduse korral menetluse peatada. Selle sätte kohaselt tegutsedes peab kohus järgima artikli 3.53 (Esialgne otsus) lõiget 6. ARTIKKEL 3.35 Nõude esitamise menetluslikud ja muud nõuded 1. Käesoleva jao alusel võib esitada nõude kohtusse üksnes juhul, kui: a) nõude esitamisega kaasneb hageja kirjalik nõustumine vaidluse lahendamisega kohtus käesolevas jaos sätestatud menetlusekohaselt ja ühtlasi määrab hageja kohaldatavateks vaidluste lahendamise eeskirjadeks ühe artikli 3.33 (Nõude esitamine) lõikes 2 osutatud vaidluste lahendamise eeskirjade kogumi;

b) vähemalt kuus kuud on möödunud artikli 3.30 (Konsultatsioonid) alusel konsultatsioonitaotluse esitamisest ja vähemalt kolm kuud on möödunud artikli 3.32 (Teade nõude esitamise kavatsuse kohta) alusel nõude esitamise kavatsust käsitleva teate esitamisest; c) konsultatsioonitaotlus vastab artikli 3.30 (Konsultatsioonid) lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõuetele ja teade nõude esitamise kavatsuse kohta vastab artikli 3.32 (Teade nõude esitamise kavatsuse kohta) lõikes 1 sätestatud nõuetele; d) vaidluse õiguslike ja faktiliste aluste üle on eelnevalt artikli 3.30 (Konsultatsioonid) alusel peetud konsultatsioone; e) kõik nõuded, mis on nimetatud artikli 3.33 (Nõude esitamine) alusel kohtusse esitatud nõudes, põhinevad meetmel või meetmetel, mida on kirjeldatud artikli 3.32 (Teade nõude esitamise kavatsuse kohta) alusel esitatud teates nõude esitamise kavatsuse kohta, ning

f) täidetud on artiklis 3.34 (Muud nõuded) sätestatud tingimused. 2. Käesolev artikkel ei piira muid asjakohastest vaidluste lahendamise eeskirjadest tulenevaid kohtualluvusnõudeid.

ARTIKKEL 3.36 Nõusolek 1. Kostja annab oma nõusoleku nõude esitamiseks käesoleva jao alusel. 2. Hageja esitab oma nõusoleku kooskõlas käesolevas jaos sätestatud menetlustega nõude esitamise ajal vastavalt artiklile 3.33 (Nõude esitamine). 3. Lõigete 1 ja 2 kohane nõusolek vastab järgmistele tingimustele: a) vaidluses osalevad pooled hoiduvad käesoleva jao kohaselt tehtud otsuse täitmisele pööramisest enne, kui see on muutunud artikli 3.55 (Lõplik otsus) kohaselt lõplikuks, ning b) vaidluses osalevad pooled hoiduvad käesoleva jao kohaselt tehtud otsuse edasikaebamise, läbivaatamise, kehtetuks tunnistamise, tühistamise, teistmise või mis tahes muu sarnase menetluse algatamise taotlemisest rahvusvahelises või siseriiklikus kohtus.

4. Lõigete 1 ja 2 kohane nõusolek loetakse vastavaks järgmistele tingimustele: a) ICSIDi konventsiooni artikkel 25 ja ICSIDi lisavõimaluste eeskirjad seoses vaidluses osalevate poolte kirjaliku nõusolekuga ning b) 1958. aasta New Yorgi konventsiooni II artikkel seoses kirjaliku kokkuleppega.

ARTIKKEL 3.37 Kolmanda isiku poolne rahastamine 1. Kolmanda isiku poolse rahastamise korral teatab vaidluses osalev pool, kelle kulusid rahastatakse, teisele vaidluses osalevale poolele ja kohtukoosseisule või kui kohtukoosseisu ei ole moodustatud, siis kohtu esimehele rahastamise olemasolust ja laadist ning esitab kolmandast isikust rahastaja nime ja aadressi. 2. Need andmed tuleb esitada nõude esitamise ajal või kui rahastamiskokkulepe sõlmitakse, annetus tehakse või toetus antakse pärast nõude esitamist, siis kohe pärast kokkuleppe sõlmimist, annetuse tegemist või toetuse andmist. 3. Artikli 3.48 (Kulude tagamine) kohaldamisel võtab kohus arvesse kolmanda isiku poolse rahastamise olemasolu. Otsustades vastavalt artikli 3.53 (Esialgne otsus) lõikele 4 kohtukulude üle, võtab kohus arvesse, kas käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 sätestatud nõudeid on järgitud.

4. ALAJAGU

INVESTEERIMISKOHTU SÜSTEEM ARTIKKEL 3.38 Kohus 1. Luuakse kohus, kelle pädevuses on vaadata läbi artikli 3.33 (Nõude esitamine) alusel esitatud nõuded. 2. Artikli 4.1 (Komitee) lõike 5 punkti a kohaselt määrab komitee käesoleva lepingu jõustumisel kohtu üheksa liiget. Kolm liiget peavad olema liidu liikmesriikide kodanikud, kolm Vietnami kodanikud ja kolm kolmandate riikide kodanikud. 3. Komitee võib otsustada suurendada või vähendada kohtu liikmete arvu kuni kolm korda. Lisaliikmed määratakse samadel, lõikes 2 sätestatud alustel.

4. Kohtu liikmetel on kutseoskused, mida nõutakse nende asjaomastes riikides määramisel kohtunikuametisse, või nad on tunnustatud pädevusega juristid. Nad on tõestanud oma rahvusvahelise avaliku õiguse alaseid teadmisi. Soovitatavalt on neil teadmised eelkõige rahvusvahelise investeerimisõiguse, rahvusvahelise kaubandusõiguse ja rahvusvahelistest investeerimis- või kaubanduslepingutest tulenevate vaidluste lahendamise valdkonnas. 5. Kohtu liikmete ametiaeg kestab neli aastat ja seda võib ühe korra pikendada. Vahetult pärast käesoleva lepingu jõustumist määratava üheksa isiku hulgast loosi teel välja valitava viie isiku ametiaeg pikeneb siiski kuue aastani. Vabad ametikohad täidetakse nende tekkides. Isik, kes on määratud sellise isiku asendamiseks, kelle ametiaeg ei ole veel lõppenud, on ametis oma eelkäija ülejäänud ametiaja jooksul. Kohtukoosseisus tegutsev isik võib kohtu esimehe loal jätkata ametiaja lõppedes kohtukoosseisus oma ülesannete täitmist seni, kuni see kohtukoosseis menetluse lõpetab, ning teda käsitatakse vaid selles tähenduses jätkuvalt kohtu liikmena. 6. Kohus menetleb juhtumeid kohtukoosseisudes, mis koosnevad kolmest kohtu liikmest, kellest üks on liidu liikmesriigi kodanik, üks Vietnami kodanik ja üks kolmanda riigi kodanik. Kohtukoosseisu esimees on kolmanda riigi kodanikust kohtu liige. 7. 90 päeva jooksul pärast artikli 3.33 (Nõude esitamine) kohase nõude esitamist nimetab kohtu esimees liikmed, kes moodustavad rotatsiooni korras juhtumeid menetleva kohtukoosseisu, kandes hoolt selle eest, et kohtukoosseis on juhuslik ja ettearvamatu ning andes kohtukoosseisus tegutsemiseks võrdsed võimalused kõikidele liikmetele.



8. Kohtu esimees ja aseesimees vastutavad korralduslike küsimuste eest ning määratakse ametisse kaheks aastaks loosi teel kolmandate riikide kodanikest kohtu liikmete seast. Nad täidavad ülesandeid rotatsiooni korras järjestuses, mille määravad loosi teel kindlaks komitee kaasesimehed või nende esindajad. Kui esimees ei ole kättesaadav, asendab teda aseesimees. 9. Olenemata lõikest 6 võivad vaidluses osalevad pooled kokku leppida, et juhtumit menetleb vaid üks liige, kes on kolmanda riigi kodanik, kelle valib kohtu esimees. Kostja kaalub hageja vastavat taotlust heasoovlikult, eriti siis, kui hageja on väike või keskmise suurusega ettevõtja või kui nõutav kahjuhüvitis või muu kompensatsioon on suhteliselt väike. Kõnealune taotlus tuleks esitada koos artikli 3.33 (Nõude esitamine) kohase nõudega. 10. Kohus võib töötada välja oma töökorra. Töökord peab olema kooskõlas kohaldatavate vaidluste lahendamise eeskirjadega ja käesoleva jaoga. Kui kohus otsustab seda teha, koostab kohtu esimees töökorra projekti, konsulteerides muude kohtu liikmetega, ja esitab töökorra projekti komiteele. Komitee võtab töökorra projekti vastu. Kui komitee ei võta töökorra projekti vastu kolme kuu jooksul alates selle esitamisest, teeb kohtu esimees töökorra projektis vajalikud muudatused, võttes arvesse lepinguosaliste väljendatud seisukohti. Seejärel esitab kohtu esimees läbivaadatud töökorra projekti komiteele. Läbivaadatud töökorra projekt loetakse vastuvõetuks, välja arvatud juhul, kui komitee otsustab läbivaadatud töökorra projekti kolme kuu jooksul alates selle esitamisest tagasi lükata.

11. Kui tekib menetlusküsimus, mis ei ole hõlmatud käesoleva jaoga, komitee vastuvõetud täiendavate eeskirjadega ega lõike 10 kohaselt vastu võetud töökorraga, võib asjaomane kohtukoosseis vastu võtta sobiva menetluse, mis on kõnealuste sätetega kooskõlas. 12. Kohtukoosseis püüab teha kõik otsused ühehäälselt. Kui otsust ei ole võimalik ühehäälselt teha, teeb kohtukoosseis otsuse kõigi oma liikmete häälteenamusega. Kohtukoosseisu üksikute liikmete väljendatud arvamused on anonüümsed. 13. Liikmed on kättesaadavad igal ajal ja lühikese etteteatamisega ning nad on kursis käesoleva lepingu kohase vaidluste lahendamist puudutava tegevusega. 14. Selleks et tagada liikmete kättesaadavus, makstakse neile igakuist käsiraha, mis määratakse kindlaks komitee otsusega. Kohtu esimees ja vajaduse korral aseesimees saavad iga päeva eest, mil nad on täitnud kohtu esimehe ülesandeid vastavalt käesolevale jaole, päevaraha, mis on võrdne artikli 3.39 (Apellatsioonikohus) lõikes 16 kindlaksmääratud tasuga. 15. Lõikes 14 osutatud käsi- ja päevaraha maksavad mõlemad lepinguosalised ICSIDi sekretariaadi hallatavale kontole vastavalt oma arengutasemele. Juhul kui üks lepinguosaline jätab käsi- või päevaraha maksmata, võib teine lepinguosaline otsustada maksta selle ise. Kõik sellised võlgnevused kuuluvad tasumisele koos asjakohase intressiga.

16. Välja arvatud juhul, kui komitee teeb lõike 17 kohase otsuse, on kohtukoosseisu liikmete muud tasud ja kulud ICSIDi konventsiooni haldus- ja finantseeskirjade 14. eeskirja punkti 1 kohaselt kindlaks määratud ning nõude esitamise kuupäeval kehtivad tasud ja kulud, mille kohus jagab vaidluses osalevate poolte vahel kooskõlas artikli 3.53 (Esialgne otsus) lõikega 4. 17. Komitee võib oma otsusega muuta käsiraha, päevaraha ning muud tasud ja kulud korrapäraseks palgaks. Sellisel juhul töötavad kohtu liikmed täistööajaga ja nad ei tohi töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal, kui kohtu esimees ei ole selleks erandkorras eriluba andnud. Komitee määrab kindlaks nende tasu ja sellega seotud korralduslikud üksikasjad.

18. ICSIDi sekretariaat tegutseb kohtu sekretariaadina ja pakub kohtule asjakohast tuge. Kohus jaotab kõnealuse toega seotud kulud vaidluses osalevate poolte vahel vastavalt artikli 3.53 (Esialgne otsus) lõikele 4. ARTIKKEL 3.39 Apellatsioonikohus 1. Luuakse alaline apellatsioonikohus, kes arutab kohtu otsuste peale esitatud kaebusi.

2. Apellatsioonikohus koosneb kuuest liikmest, kellest kaks peavad olema liidu liikmesriikide kodanikud, kaks Vietnami kodanikud ja kaks kolmandate riikide kodanikud. 3. Artikli 4.1 (Komitee) lõike 5 punkti a kohaselt määrab komitee käesoleva lepingu jõustumisel apellatsioonikohtu kuus liiget. 4. Komitee võib otsustada suurendada või vähendada apellatsioonikohtu liikmete arvu kuni kolm korda. Lisaliikmed määratakse samadel, lõigetes 2 ja 3 sätestatud alustel. 5. Apellatsioonikohtu liikmete ametiaeg kestab neli aastat ja seda võib ühe korra pikendada. Vahetult pärast käesoleva lepingu jõustumist nimetatava kuue isiku hulgast loosi teel välja valitava kolme isiku ametiaeg pikeneb siiski kuue aastani. Vabad ametikohad täidetakse nende tekkides. Isik, kes on määratud sellise isiku asendamiseks, kelle ametiaeg ei ole veel lõppenud, on ametis oma eelkäija ülejäänud ametiaja jooksul.

6. Apellatsioonikohtul on esimees ja aseesimees, kes valitakse loosi teel kaheks aastaks liikmete hulgast, kes on kolmandate riikide kodanikud. Nad täidavad ülesandeid rotatsiooni korras järjestuses, mille määrab loosi teel kindlaks komitee esimees. Kui esimees ei ole kättesaadav, asendab teda aseesimees.

7. Apellatsioonikohtu liikmed peavad olema tõendanud, et neil on eriteadmised rahvusvahelise avaliku õiguse valdkonnas, ning et neil oma riigis kõrgeimasse kohtunikuametisse nimetamiseks vajalik kvalifikatsioon või et nad on tunnustatud pädevusega juristid. Soovitatavalt on neil teadmised rahvusvahelise investeerimisõiguse, rahvusvahelise kaubandusõiguse ja rahvusvahelistest investeerimis- või kaubanduslepingutest tulenevate vaidluste lahendamise valdkonnas. 8. Apellatsioonikohus menetleb apellatsioonikaebusi kohtukoosseisudes, mis koosnevad kolmest kohtu liikmest, kellest üks on liidu liikmesriigi kodanik, üks Vietnami kodanik ja üks kolmanda riigi kodanik. Kohtukoosseisu esimees on kolmanda riigi kodanikust kohtu liige. 9. Rotatsiooni korras kaebusi menetleva kohtukoosseisu moodustab igal juhul apellatsioonikohtu esimees, kes kannab hoolt selle eest, et kohtukoosseis on juhuslik ja ettearvamatu ning annab kohtukoosseisus tegutsemiseks võrdsed võimalused kõikidele liikmetele. Apellatsioonikohtu koosseisus tegutsev isik võib apellatsioonikohtu esimehe loal jätkata oma ametiaja lõppedes kohtukoosseisus ülesannete täitmist seni, kuni see kohtukoosseis menetluse lõpetab, ning teda käsitatakse vaid selles tähenduses jätkuvalt apellatsioonikohtu liikmena.

10. Apellatsioonikohus töötab välja oma töökorra. Töökord peab olema kooskõlas käesoleva jaoga ja 13. lisas (Apellatsioonikohtu töökord) esitatud juhistega. Apellatsioonikohtu esimees koostab töökorra projekti, konsulteerides muude apellatsioonikohtu liikmetega, ja esitab töökorra projekti komiteele ühe aasta jooksul alates käesoleva lepingu jõustumisest. Komitee võtab töökorra projekti vastu. Kui komitee ei võta töökorra projekti vastu kolme kuu jooksul alates selle esitamisest, teeb apellatsioonikohtu esimees töökorra projektis vajalikud muudatused, võttes arvesse lepinguosaliste väljendatud seisukohti. Seejärel esitab apellatsioonikohtu esimees läbivaadatud töökorra projekti komiteele. Läbivaadatud töökorra projekt loetakse vastuvõetuks, välja arvatud juhul, kui komitee otsustab läbivaadatud töökorra projekti kolme kuu jooksul alates selle esitamisest tagasi lükata. 11. Kui tekib menetlusküsimus, mis ei ole hõlmatud käesoleva jaoga, komitee vastuvõetud täiendavate eeskirjadega ega lõike 10 kohaselt vastu võetud töökorraga, võib asjaomane apellatsioonikohtu koosseis vastu võtta sobiva menetluse, mis on kõnealuste sätetega kooskõlas. 12. Apellatsioonikohtu koosseis püüab teha kõik otsused ühehäälselt. Kui otsust ei ole võimalik ühehäälselt teha, teeb apellatsioonikohtu koosseis otsuse kõigi oma liikmete häälteenamusega. Apellatsioonikohtu koosseisu üksikute liikmete väljendatud arvamused on anonüümsed. 13. Apellatsioonikohtu liikmed on kättesaadavad igal ajal ja lühikese etteteatamisega ning nad on kursis käesoleva lepingu kohase muu vaidluste lahendamist puudutava tegevusega.

14. Apellatsioonikohtu liikmetele makstakse igakuist käsiraha, mis määratakse kindlaks komitee otsusega. Apellatsioonikohtu esimees ja vajaduse korral aseesimees saavad iga päeva eest, mil nad on täitnud apellatsioonikohtu esimehe ülesandeid vastavalt käesolevale jaole, päevaraha, mis on võrdne lõikes 16 kindlaksmääratud tasuga. 15. Lõikes 14 osutatud käsi- ja päevaraha maksavad mõlemad lepinguosalised ICSIDi sekretariaadi hallatavale kontole vastavalt oma arengutasemele. Juhul kui üks lepinguosaline jätab käsi- või päevaraha maksmata, võib teine lepinguosaline otsustada maksta selle ise. Kõik sellised võlgnevused kuuluvad tasumisele koos asjakohase intressiga. 16. Käesoleva lepingu jõustumisel võtab komitee vastu otsuse, millega määratakse kindlaks apellatsioonikohtu koosseisu liikmete muude tasude ja kulude suurus. Kohus või kui see on asjakohane, siis apellatsioonikohus jaotab need tasud ja kulud vaidluses osalevate poolte vahel vastavalt artikli 3.53 (Esialgne otsus) lõikele 4.

17. Komitee võib oma otsusega muuta käsiraha, päevaraha ning muud tasud ja kulud korrapäraseks palgaks. Sellisel juhul töötavad apellatsioonikohtu liikmed täistööajaga ja nad ei tohi töötada ühelgi teisel tasustataval ega mittetasustataval ametikohal, kui apellatsioonikohtu esimees ei ole selleks erandkorras eriluba andnud. Komitee määrab kindlaks nende tasu ja sellega seotud korralduslikud üksikasjad.

18. ICSIDi sekretariaat tegutseb apellatsioonikohtu sekretariaadina ja pakub kohtule asjakohast tuge. Apellatsioonikohus jaotab kõnealuse toega seotud kulud vaidluses osalevate poolte vahel vastavalt artikli 3.53 (Esialgne otsus) lõikele 4. ARTIKKEL 3.40 Eetika 1. Kohtu ja apellatsioonikohtu liikmed valitakse selliste isikute hulgast, kelle sõltumatus on väljaspool kahtlust. Nad ole seotud ühegi valitsusega. Nad ei võta vaidlusega seotud küsimustes vastu juhiseid üheltki organisatsioonilt ega valitsuselt. Nad ei osale ühegi sellise vaidluse menetlemisel, mille puhul tekib otsene või kaudne huvide