ET Euroopa Liidu Teataja C 195/10

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase registreerimistaotluse avaldamine

(2016/C 195/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„POULET DU PERIGORD”

ELi nr: FR-PGI-0005-01374 – 24.9.2015

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus

„Poulet du Périgord”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Toodet „Poulet du Périgord” valmistatakse aeglase kasvuga tõuliinidesse kuuluvatest paljaskaelsetest (kollaka värvusega) ja/või suliskaelsetest (valge värvusega) kanadest.

Toote „Poulet du Périgord” saamiseks kasvatatakse kanu vähemalt 81 päeva, kanad on lihakad, hästiarenenud ja tihke lihasmassiga, mis jaotub ühtlaselt üle kogu õrna luustiku. Nahk on õhuke ja ühtlase värvusega (kollane või valge), nahaalune rasvakiht on piisavalt, kuid mitte üleliia paks. Nuumamisel jaotub rasv naha all ühtlaselt ega kogune kõhuõõnde või õlaluu ümber.

Toodet turustatakse rümba või jaotustükkidena, värskelt või külmutatult. Toote võib pakendada kilesse, vaakum- või gaasipakendisse.

Toote „Poulet du Périgord” turustamisel rümbana on mitu võimalust:

— osaliselt puhastatuna (kitkutud, siseelunditest puhastatud, koos pea, jalgade ja rupsiga),

— kuumtöötlemisvalmina (kitkutud, siseelunditest puhastatud, pea eemaldatud, koos jooksmetega või ilma),

— traditsioonilisel kujul „métifet” ehk „méti-fait” (kitkutud, siseelunditest puhastatud, koos jooksmetega või ilma, pea on painutatud tiiva alla).

Kuumtöötlemisvalmis rümba miinimumkaal on 1 kg ning osaliselt puhastatud rümba miinimumkaal on 1,3 kg.

Erilist tähelepanu pööratakse tervikrümpade kvaliteedile, need peavad olema veatud.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Kogu kasvatamisperioodi jooksul antav sööt on ainult taimne, lisaks mineraalid ja vitamiinid.

Segu peab sisaldama järgmisi taimi:

— mais (osatähtsus sõltub kanade vanusest),

— vähemalt üks muu teravili (nisu, oder, tritik, sorgo, kaer),

— valgurikkad taimed toitumise tasakaalustamiseks.

Kasvatamisperioodi jooksul võib eristada kolme faasi, mille jooksul on kanade füsioloogilised vajadused erinevad ning seepärast muutub ka mitmesuguste teraviljade osatähtsus söödas.

— Käivitusfaas (1.–28. päev)

Käivitusfaasi jooksul antavast söödast moodustavad (massi kohta) vähemalt 50 % mitmesugused teraviljad (teravili ja teravilja kõrvalsaadused). Teraviljadest tuleb kindlasti anda maisi ja vähemalt ühte kõrreliste sugukonda kuuluvat teravilja (nisu, oder, tritik, kaer) või sorgot.

Teraviljasegus on maisi alammääraks (massi kohta) kehtestatud kollaka värvusega kanade puhul 25 % ning valge värvusega kanade puhul 15 %.

— Kasvufaas (29.–52. päev)

Kasvufaasi jooksul antavast söödast moodustavad (massi kohta) vähemalt 70 % mitmesugused teraviljad (teravili ja teravilja kõrvalsaadused). Teraviljadest tuleb kindlasti anda maisi ja vähemalt ühte kõrreliste sugukonda kuuluvat teravilja (nisu, oder, tritik, kaer) või sorgot.

Teraviljasegus on maisi alammääraks (massi kohta) kehtestatud kollaka värvusega kanade puhul 30 % ning valge värvusega kanade puhul 15 %.

— Lõppfaas (53. päevast kuni tapmiseni, st vähemalt 81. päevani)

Lõppfaasi jooksul antavast söödast moodustavad (massi kohta) vähemalt 80 % mitmesugused teraviljad (teravili ja teravilja kõrvalsaadused). Teraviljadest tuleb kindlasti anda maisi ja vähemalt ühte kõrreliste sugukonda kuuluvat teravilja (nisu, oder, tritik, kaer) või sorgot.

Teraviljasegus on maisi alammääraks (massi kohta) kehtestatud kollaka värvusega kanade puhul 30 % ning valge värvusega kanade puhul 15 %.

Igale söödasegule lisatakse korrapäraselt savimineraale (bentoniit). Bentoniidi miinimumsisalduseks söödas on kehtestatud 2 kg/t.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Toote „Poulet du Périgord” valmistamiseks kasutatavate kanade kasvatamine ja tapmine peab toimuma geograafilises piirkonnas.

Périgordi piirkonna tapamajades on välja kujunenud ja säilinud oskusteave rümpade valimiseks, mis aitab hoida toote head mainet ja tagab toote kvaliteetse väljanägemise.

Kupatamisel ja kitkumisel, siseelundite eemaldamisel, sidumisel ja laagerdamisel toimitakse ülima ettevaatlikkusega, sest ainult veatud rümbad turustatakse tervetena. Selle tarbeks toimub valik kahes etapis – esiteks enne sidumist ja seejärel pärast laagerdamist.

Traditsioonilisel kujul „métifet” ehk „méti-fait” turustatava toote puhul toimub siseelundite eraldamine ja rümba viimistlemine käsitsi.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Tükeldamine ja pakendamine toimub tapamajas. See tagab tootmisetappide järgnevuse ning võimaldab vältida liha kvaliteedi muutumist kokkupuutel õhuga. Nii värske kui ka külmutatud liha välimus peab olema veatu. Käitlemisetappe ei tohi olla palju, sest toote „Poulet du Périgord” nahk on õhuke. Külmutamine peab toimuma hiljemalt 24 tunni jooksul pärast tapmist. Eeltoodut silmas pidades tuleb toode kiiresti pakendada ning selle toimingu teostamine geograafilises piirkonnas võimaldab tagada vastavuse esitlusviisi nõuetele.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Märgistus peab sisaldama kaitstud geograafilise tähise nimetust „Poulet du Périgord”.

Märgistusel ja müügidokumentidel peab kindlasti olema ühine logo:

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab järgmisi departemange:

— Charente (ainult järgmised kantonid: Aubeterre-sur-Dronne, Chalais, Montbron, Montemboeuf, Montmoreau-Saint-Cybard, Villebois-Lavalette),

— Charente-Maritime (ainult Montguyoni kanton),

— Corrèze (ainult järgmised kantonid: Argentat, Ayen, Beaulieu-sur-Dordogne, Beynat, Brive-la-Gaillarde-Centre, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Ouest, Corrèze, Donzenac, Égletons, Juillac, Larche, Lubersac, Malemort-sur-Corrèze, Meyssac, Seilhac, Treignac, Tulle-Campagne-Nord, Tulle-Campagne-Sud, Tulle-Urbain-Nord, Tulle-Urbain-Sud, Uzerche, Vigeois),

— Dordogne,

— Gironde (ainult järgmised kantonid: Castillon-la-Bataille, Coutras, Lussac, Pujols, Sainte-Foy-la-Grande),

— Haute-Vienne (ainult järgmised kantonid: Aixe-sur-Vienne, Ambazac, Châlus, Châteauneuf-la-Forêt, Eymoutiers, Laurière, Limoges-Beaupuy, Limoges-Isle, Limoges-Landouge, Limoges-Couzeix, Limoges-Cité, Limoges-Le Palais, Limoges-Condat, Limoges-Panazol, Limoges-Corgnac, Limoges-Puy-las-Rodas, Limoges-Grand-Treuil, Limoges-Vigenal, Limoges-Émailleurs, Limoges-Carnot, Limoges-Centre, Limoges-La Bastide, Nexon, Nieul, Oradour-sur-Vayres, Pierre-Buffière, Rochechouart, Saint-Germain-les-Belles, Saint-Junien-Est, Saint-Junien-Ouest, Saint-Laurent-sur-Gorre, Saint-Léonard-de-Noblat, Saint-Mathieu, Saint-Yrieix-la-Perche),

— Lot (ainult järgmised kantonid: Bretenoux, Cahors-Nord-Est, Cahors-Nord-Ouest, Cahors-Sud, Cajarc, Castelnau-Montratier, Catus, Cazals, Gourdon, Gramat, Labastide-Murat, Lacapelle-Marival, Lalbenque, Lauzès, Limogne-en-Quercy, Livernon, Luzech, Martel, Montcuq, Payrac, Puy-l’Évêque, Saint-Céré, Saint-Germain-du-Bel-Air, Saint-Géry, Salviac, Souillac, Vayrac),

— Lot-et-Garonne (ainult järgmised kantonid: Cancon, Castelmoron-sur-Lot, Castillonnès, Duras, Fumel, Lauzun, Marmande-Est, Marmande-Ouest, Monclar, Monflanquin, Sainte-Livrade-sur-Lot, Seyches, Tonneins, Tournon-d’Agenais, Villeneuve-sur-Lot-Sud, Villeréal, Le Mas-d’Agenais).

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Geograafiline piirkond hõlmab Prantsusmaa edela-osa, mille keskmes on Dordogne’i departemang.

Selliselt määratletud Périgordi piirkond on ulatuslik kõrgendik, mille nõlvad on peamiselt kirde-edela suunalised. Arvukad mägiojad, mille voolusäng kulgeb läbi piirkonna mitmesuguse tihedusega kivimite, on kujundanud Périgordi maastikule iseloomuliku väikeste, mitmes suunas kulgevate ja erisuguse profiiliga orgude võrgustiku. Ainult orud, kus on rikkalikult alluviaalsetteid, on sobilikud teravilja kasvatamiseks. Mäenõlvadel, mis on sageli järsud ja metsaga kaetud, tegeletakse pigem kodulinnukasvatusega.

Tulenevalt geoloogilisest mitmekesisusest on piirkond maavaradest (raud, kuld, lubjakivi, kaoliin) rikas. Mitmes kohas kaevandatakse bentoniidi ja montmorilloniidi tüüpi smektilist savi, mida kasutatakse eriotstarbeks.

Geograafilises piirkonnas on enamasti mõõdukas mereline kliima, mida mõjutab Atlandi ookeani põhjaosa kliimasüsteem, kuid kindel mõju on nii kontinentaalsel kui ka vahemerelisel kliimal.

Kogu geograafilises piirkonnas on tähtsal kohal maisikasvatus. Palju kasvatatakse ka kõrreliste sugukonda kuuluvaid teravilju, peamiselt nisu ja tritikut.

Inimtegurite kohta on teada, et kodulinnukasvatusega on Périgordi piirkonnas tegeletud alates XIV sajandist.

Alles XIX sajandil sai Périgordist kodulinnukasvatuspiirkond, mille toodang on tänu pereettevõtjale siiski säilitanud oma traditsioonilise iseloomu.

Esimene tootekaitseühing „Syndicat de défense du Poulet Fermier du Périgord” loodi 1953. aastal. Ühingu selleaegsetes tehnilistes eeskirjades on kodulindude kasvatamise meetod määratletud kui „Périgordi talumajapidamistele iseloomulik tootmisviis”.

Toote „Poulet du Périgord” tarbeks kasvatatakse kanu ka tänapäeval endisaegsetes ekstensiivse tootmise tingimustes. Vabalt peetavad kanad on aretatud vastupidavatest ja aeglase kasvuga tõuliinidest.

Olenemata kodulindude vanusest sisaldab nende söödaratsioon vähemalt kahte teravilja, millest üks on kindlasti mais ja teine kas nisu, oder, tritik, sorgo või kaer. Périgordi piirkonna kodulinnukasvatajad poetavad lindudele iga päev ette paar peotäit teravilja täisteradena.

Söödaratsioonile lisatakse bentoniiti – Périgordi piirkonna savi, mis on tuntud kodulindude seedimist parandavate omaduste poolest ja mida leidub piirkonna maavarade hulgas.

Toote eripära

Toode „Poulet du Périgord” on kana, millel on ühtlast värvi nahk ning hästi arenenud ja tihke lihasmass, mis jaotub ühtlaselt kogu luustikule. Piisav, kuid mitte üleliia paks rasvakiht nii naha all kui ka musklite piirkonnas (interstitsiaalsed rasvad) on jaotunud ühtlaselt ega ole kogunenud kõhuõõnde või õlaluu ümber.

Erilist tähelepanu pööratakse tervikrümpade kvaliteedile, need peavad olema veatud.

Kõik eespool osutatud aspektid tagavadki toote „Poulet du Périgord” hea maine.

Põhjuslik seos

Toote „Poulet du Périgord” seos tootmispiirkonnaga põhineb toote kvaliteedil ja mainel.

Pehme merelise kliimaga geograafilises piirkonnas, mille kõrgus merepinnast on väike või keskmine, on soodsad tingimused kodulindude kasvatamiseks.

Alluviaalsetete poolest rikastes orgudes kasvatatakse teravilja ning enamasti järskudel ja metsaga kaetud mäenõlvadel tegeletakse kodulinnukasvatusega.

Kuna Périgordi põllumajandusettevõtete teraviljasaak on juba väga pikka aega stabiilne ja korrapärane, kasutatakse teravilja söödana, mille toitaineline koostis on piirkonnale iseloomulik ja eriti sobilik kanakasvatuse tarbeks.

Teraviljadest kasutatakse söödaks kõige sagedamini maisi, sest seda kasvatatakse kõige rohkem. Kuna maisiteradel puudub seemnekest, on neid lihtsam seedida ja seega omastab organism maisi paremini. Kuna maisil on suur rasva- ja tärklisesisaldus, on see kõrge energiaväärtusega teravili ja sobib eelkõige lihavate ja kogukate kodulindude kasvatamiseks.

Söödaratsioonile lisatakse süstemaatiliselt savi (bentoniidi), mis tagab kanalas väga hea sanitaarse olukorra ja keskkonnatingimused ning aitab seega kaasa kodulindude stabiilsele ja pidevale juurdekasvule. Périgordi piirkonna kodulinnukasvatajate koostatud söödaratsioon on end õigustanud aeglase kasvuga tõuliinidest aretatud kanade (keda kasutatakse toote „Poulet du Périgord” valmistamiseks) lihasmassi ja rasvakihi kasvatamiseks.

Bentoniidi lisamine kõikidele söötadele tagab söödaratsiooni parema omastamise kodulinnu kogu eluea jooksul. Sööda parem omandamine aitab kaasa kõikide kudede, sh lihaskudede paremale arengule ja soodustab rasva ühtlasemat jaotumist. Seega on rümpadel nii kõhuõõnde kogunenud kui ka nahaalust rasva vähem. Nahk on õhem, kogu rümbal ühtlase värvusega ja lihasmass kumab sellest läbi.

Lisaks eespool kirjeldatule on Périgordi piirkonna kodulinnukasvatajatel tavaks poetada iga päev lindudele ette paar peotäit täisterasid. See esivanemate komme, mille varasem eesmärk oli lindude kokku koondamine, tugevdab linnukasvataja sidet lindudega, soodustab tibudel nokkimisinstinkti tekkimist ja valmistab neid ette uiteväljadel toimetamiseks. Selline teguviis ärgitab suuremale füüsilisele aktiivsusele, mis omakorda soodustab lihaste arengut ja rasva ühtlasemat jaotumist lihastele.

See aitab stimuleerida pugu tööd varajasest east saati, parandades seega söödaratsiooni omastamist organismi poolt ja lihasmassi juurdekasvu.

Lisaks ärgitab see tibusid pidevalt siblima, mistõttu on allapanu õhutatud ja püsib kodulindude kasvatamisaja vältel pikemalt kuivana.

Kuna kanalas on allapanu väga puhas, siis on kanade sulestiku seisund hea, sulgi on lihtsam kitkuda ja terved rümbad on laitmatu välimusega.

Kodulindude vabapidamine uiteväljadel, mis asuvad sageli järsul metsaga kaetud nõlval, mõjutab toote „Poulet du Périgord” eripära väljakujunemist: kanade luustik on tugevam võimaldades lihasmassi paremat arengut (rinnak ja koivad) ja vähendades nahaaluse rasva teket.

Kõiki neid aspekte tõstis esile piirkonna kuulus kokk La Mazille oma 1929. aastal ilmunud kohalike retseptide kogumikus: „Périgordi kodulindude suurepärased omadused on peamiselt tingitud sellest, et neid söödetakse ja nuumatakse maisiga.”

Toote „Poulet du Périgord” maine kohta leiab tõendeid juba alates XIX sajandist, kui esmalt Dordogne’is (1862) ja seejärel kõikides piirnevates departemangudes (Limoges 1862, Agen 1863 Niort 1866) korraldatud konkurssidel pärjati paljusid Périgordi piirkonna tootjaid.

Ka viimasel aastakümnel põllumajanduskonkursil (Pariisi põllumajandusmess Salon International de l’Agriculture) saavutatud võidud annavad kinnitust toote „Poulet du Périgord” (nii terve rümba kui ka jaotustükkide) hea positsiooni kohta kogu riigis.

— Terve rümp: kuldmedal 2005 ja 2010; hõbemedal 2004, 2005 ja 2010; pronksmedal 2006.

— Kanafilee: kuldmedal 2010; pronksmedal 2005 ja 2006.

— Kana koivad: kuldmedal 2003 ja 2007; hõbemedal 2009; pronksmedal 2004 ja 2010.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-7f021529-d866-4d12-9860-ec61a860a6b0

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.