Aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse kavandatud ületamine 2020. aastal on erandlik, kuna selle põhjuseks on tõsine majanduslangus. Võttes arvesse COVID-19 pandeemia mõju, prognoositakse komisjoni 2020. aasta kevadprognoosis, et SKP reaalkasv aeglustub 2020. aastal 9,4 %.

2019. aasta andmed osutavad ebapiisavatele edusammudele võla vähendamise sihttaseme saavutamisel, mis on samuti esmapilgul usutavaks tõendiks selle kohta, et esineb ülemäärane eelarvepuudujääk stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses.

Andmed, mille Hispaania ametiasutused esitasid 31. märtsil 2020 ja mille Eurostat on kinnitanud, näitavad, et Hispaania valitsemissektori eelarvepuudujääk ulatus 2019. aastal 2,8 %ni SKPst, samal ajal kui valitsemissektori koguvõlg oli 95,5 % SKPst. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavandab Hispaania 2020. aastal eelarvepuudujäägiks 10,3 % SKPst ja võlatasemeks 115,5 % SKPst.

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majanduslangust, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See lubab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning võimaldab samal ajal komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

Valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenes 2018. aasta 97,6 %-lt 2019. aastal 95,5 %-le. Esmasest nominaalsest eelarvepuudujäägist ja intressikuludest tulenevat võlakoormust suurendavat mõju rohkem kui tasakaalustasid SKP reaalkasv ja SKP deflaatori suurenemine ning võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelise erinevuse võlakoormust vähendav mõju.

Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamist 2019. aasta juunis kohaldatakse Hispaania suhtes kolmeaastast üleminekuperioodi, et tagada piisavad edusammud võla vähendamise sihttaseme saavutamisel. Üleminekuperiood algas 2019. aastal ja lõpeb 2021. aastal. Selleks et tagada üleminekuperioodil pidev ja tulemuslik liikumine eesmärgi poole, peaks Hispaania vastama korraga kahele järgmisele tingimusele:

a.esiteks ei tohiks aastase struktuurse kohanduse ja minimaalse lineaarse kohanduse erinevus olla suurem kui ¼ % SKPst, mis tagab, et üleminekuperioodi lõpuks on võla vähendamise sihttase saavutatud;

b.teiseks ei tohiks ülejäänud aastane struktuurne kohandus ületada üleminekuperioodil ühelgi hetkel ¾ % SKPst (välja arvatud juhul, kui esimene tingimus toob kaasa aastase eelarvekohanduse, mis on suurem kui ¾ % SKPst).

Esitatud andmed näitavad, et Hispaania ei teinud 2019. aastal võla vähendamise sihttaseme saavutamisel piisavaid edusamme (vt tabel 1), sest erinevus minimaalsest lineaarsest kohandusest oli 1,1 % SKPst.

Analüüs osutab seega sellele, et 2019. aasta tegelike andmete põhjal ei ole võlakriteerium esmapilgul täidetud.

4. Asjakohased tegurid

Aluslepingu artikli 126 lõikes 3 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei vasta ühele või mõlemale kriteeriumile, peab komisjon koostama aruande. Aruandes tuleb võtta „arvesse ka seda, kas eelarvepuudujääk ületab riigi investeerimiskulutused, samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi majandus- ja eelarveseisund“.

Neid tegureid on lisaks selgitatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3, milles on sätestatud, et asjakohast tähelepanu tuleb pöörata „kõikidele teistele teguritele, mis on asjaomase liikmesriigi arvates olulised, et põhjalikult hinnata puudujäägi- ja võlakriteeriumide järgimist, ning millest liikmesriik on nõukogule ja komisjonile teada andnud“.

Kui võlakriteeriumi ilmselgelt ei järgita, on asjakohaste tegurite analüüs eriti põhjendatud, arvestades, et tegurid, mis ei ole valitsuse kontrolli all, mõjutavad võladünaamikat suuremal määral kui eelarvepuudujääki. See kajastub määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklis 2, milles on sätestatud, et kui hinnatakse võlakriteeriumi järgimist, võetakse rikkumise suurusest olenemata arvesse asjakohaseid tegureid. Seoses sellega tuleb võlakriteeriumi järgimist hinnates võtta arvesse vähemalt kolme järgmist põhiaspekti, arvestades nende mõju võladünaamikale ja jätkusuutlikkusele: i) keskpika perioodi eelarve-eesmärgi või selle saavutamiseks nõutava kohandamiskava järgimine, ii) struktuurireformide rakendamine ja iii) valitsevad majandustingimused.

Mis puudutab võlakriteeriumi järgimist 2020. aastal, siis määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõike 4 kohaselt ei saa menetluses, mille tulemusel tehakse Hispaania võlakriteeriumi põhjal otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta, asjakohaseid tegureid arvesse võtta, sest valitsemissektori võla suhe SKPsse ületab kontrollväärtust 60 % ja topelttingimus (valitsemissektori eelarvepuudujääk on kontrollväärtuselähedane ja kontrollväärtuse ületamine on ajutine) ei ole täidetud.

Praeguses olukorras on peamine lisategur, mida tuleb 2020. aasta puhul arvesse võtta, COVID-19 pandeemia majanduslik mõju. Pandeemial on märkimisväärne mõju eelarveseisundile ja see toob kaasa väga ebakindlad väljavaated. Pandeemia on viinud ka üldise vabastusklausli aktiveerimiseni.

4.1. COVID-19 pandeemia

COVID-19 pandeemia on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on kogu Euroopa Liidus märkimisväärne negatiivne mõju. Kriisi mõju SKP kasvule sõltub nii pandeemia kestusest kui ka meetmetest, mida võetakse riiklike ametiasutuste poolt ning Euroopa ja üleilmsel tasandil, et aeglustada nakkuse levikut, kaitsta tootmisvõimsust ja toetada kogunõudlust. Liikmesriigid on juba võtnud või võtavad eelarvemeetmeid, et suurendada tervishoiusüsteemide suutlikkust ja anda abi eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. Vastu on võetud ka märkimisväärsed likviidsustoetuse meetmed ja muud garantiid. Kui üksikasjalikumast teabest ei tulene teisiti, peavad pädevad statistikaasutused uurima, kas neil meetmetel on vahetu mõju valitsemissektori eelarvepositsioonile või mitte. Koos majandustegevuse aeglustumisega suurendavad need meetmed märkimisväärselt valitsemissektori eelarvepuudujääki ja võlapositsiooni.

4.2 Keskpika perioodi majanduslik seisund, sealhulgas struktuurireformid

Kuigi enne COVID-19 pandeemiat oli Hispaania majanduskasv aeglustumas, oli see siiski kiirem kui potentsiaalne kasv ja euroala keskmine, milleks 2019. aastal oli 2,0 %. Komisjoni 2020. aasta talveprognoosis prognoositi, et see jääb 2020. aastal jõuliseks (1,6 %). Selgitades Hispaania piisavate edusammude puudumist võla vähendamise sihttaseme saavutamisel 2019. aastal, ei saa seega väita, et makromajanduslikud tingimused on leevendav tegur.

Kuna märtsi alguses puhkes pandeemia, võeti vastu ranged viiruse tõkestamise meetmed, mis peaksid tingima aasta esimesel poolel toodangu järsu vähenemise. Pärast piirangute kaotamist peaks toodang jõuliselt suurenema, kuid taastumine on eeldatavasti sektorite lõikes ebaühtlane ja prognoosiperioodil ei eeldata toodangu täielikku taastumist. Euroopa Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt väheneb SKP 2020. aastal keskmiselt 9,4 %. Selle suhtes, milline on pandeemia areng ning majandustegevuse piirangute leevendamise tempo ja kuidas erasektori üksused sellele lühikeses perspektiivis reageerivad, valitseb erakordselt suur ebakindlust. Prognoositud järsk SKP vähenemine on leevendav tegur Hispaania eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmise hindamisel 2020. aastal.

Komisjon andis oma 2020. aasta riigiaruandes hinnangu, et Hispaania on teinud 2019. aasta riigipõhiste soovituste järgimisel piiratud edusamme. Täpsemalt tegi Hispaania mõningaid edusamme tööturu- ja sotsiaalasutuste moderniseerimisel ja nende suutlikkuse suurendamisel ning piiratud edusamme eelarve- ja riigihankeraamistike täiustamisel, ajutiste lepingute kasutamise vähendamisel, peretoetuste parandamisel ning töötus- ja sotsiaalhüvitiste süsteemi katvuse lünkade vähendamisel. Üksnes piiratud edusamme tehti ka haridussüsteemist varakult lahkumise vähendamisel ja haridustulemuste parandamisel, haridusasutuste ja ettevõtete vahelise koostöö suurendamisel, innovatsiooni edendamisel, raudtee-kaubaveo jaoks kasutatava taristu ja energiaühenduste ajakohastamisel ning turu ühtsuse seaduse rakendamisel.

4.3 Keskpika perioodi eelarvepositsioon, sealhulgas valitsemissektori investeeringud

Valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk suurenes 2,5 %-lt 2018. aastal 2,8 %-le 2019. aastal, sest kulud suurenesid kiiremini kui nominaalne SKP, samal ajal kui maksutulud kasvasid sellega kooskõlas. Kulude kiirele kasvule aitasid kaasa eelkõige töötajatele makstud hüvitised ja sotsiaalsiirded, sealhulgas pensionid. Valitsemissektori investeeringud vähenesid hinnangute kohaselt 2,1 %-lt SKPst 2018. aastal 2,0 %-le SKPst 2019. aastal, mis on 2019. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägist väiksem.