EUROOPA KOMISJON Brüssel,31.8.2022 COM(2022) 419 final KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE põllumajanduse pikaajalise riikliku abikava rakendamise kohta aastatel 2016–2020 Soome ja Rootsi põhjapoolsetes piirkondades Soomega seoses vastavalt otsusele K(2009)3067, mida on muudetud otsustega K(2009) 9122, C(2013) 2809 ja C(2015) 2790, ja otsusele (EL) 2018/672, ning Rootsiga seoses vastavalt otsusele K(2010) 6050 ja komisjoni otsusele (EL) 2018/479



SISUKORD 1. SISSEJUHATUS 2. PÕHJAPIIRKONDADE ABI ÜLDPÕHIMÕTTED 2.1. Abi eesmärgid 2.2. Komisjoni load 2.3. Abiga hõlmatud piirkonnad 2.4. Seos tootmisega 3. PÕHJAPIIRKONDADE ABI SOOMES AASTATEL 2016–2020 3.1. Antud load 3.2. Väljamakstud abi 3.3. Tootmismahud põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas 3.4. Põllumajanduse areng põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkondades 4. PÕHJAPIIRKONDADE ABI ROOTSIS AJAVAHEMIKUS 2016–2020 4.1. Antud load 4.2. Väljamakstud abi 4.3. Tootmismahud abiga hõlmatud piirkonnas 4.4. Põllumajanduse areng abikavaga hõlmatud piirkonnas

5. JÄRELDUSED 5.1. Soome 5.2. Rootsi

1. SISSEJUHATUS Vastavalt Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi Euroopa Liiduga ühinemise akti artiklile 142 lubas komisjon Soomel ja Rootsil anda pikaajalist riiklikku abi selleks, et riigi põhjapoolsetes piirkondades säiliks põllumajanduslik tegevus. Seda abi nimetatakse põhjapiirkondade abiks (edaspidi ka „abi“). Käesolev aruanne esitatakse nõukogule vastavalt ühinemisakti artikli 143 lõike 2 kohasele aruandlusnõudele, milles on sätestatud, et komisjon esitab nõukogule aasta pärast ühinemist ja seejärel iga viie aasta järel aruande antud lubade ja nende alusel antud abi tulemuste kohta. Eelmised aruanded esitati aastatel 1996, 2002, 2007, 2012 ja 2017. 2. PÕHJAPIIRKONDADE ABI ÜLDPÕHIMÕTTED 2.1. Abi eesmärgid Abi antakse eelkõige asjaomaste piirkondade kliimaoludega looduslikult sobiva traditsioonilise esmatootmise ja -töötlemise säilitamiseks, põllumajandustoodete tootmis-, turustamis- ja töötlemisstruktuuride täiustamiseks, selliste toodete müügi soodustamiseks ning keskkonnakaitse ja maaelu alalhoidmise tagamiseks. 2.2. Komisjoni load Abi on lubatud Soome puhul otsusega K(2009) 3067, mida on muudetud otsustega K(2009) 9122, C(2013) 2809 ja C(2015) 2790, ning seejärel otsusega (EL) 2018/672, mis on teatavaks tehtud numbri C(2016) 8419 all, ja Rootsi puhul otsusega K(2010) 6050 ja otsusega (EL) 2018/479, mis on teatavaks tehtud numbri C(2018) 1622 all. Soome kava pikendati aastateks 2022–2027 komisjoni otsusega (EL) 2021/2312 (teatavaks tehtud numbri C(2021) 8773 all), mis ei kuulu käesoleva viieaastase aruande aruandluskohustuse alla. Põhitingimused on kindlaks määratud ühinemisakti artikli 142 lõikes 3; eraldatud abi kogusumma peaks olema piisav selleks, et põhjapoolsetes piirkondades säiliks põllumajanduslik tegevus, kuid ei tohi viia olukorrani, kus toetuste tase kokku ületab lubades määratletud ühinemiseelse võrdlusperioodi taseme. Samuti ei tohi abi olla seotud tulevase toodanguga ega põhjustada tootmise suurenemist võrreldes komisjoni kehtestatud võrdlustasemega. 2.3. Abiga hõlmatud piirkonnad Vastavates otsustes kindlaks määratud piirkonnad, mis on abikavaga hõlmatud (joonis 1), asuvad 62. paralleelist põhja pool ja mõnel kõnealusest paralleelist lõuna poole jääval lähialal, kus on võrreldavad ilmastikuolud, mis muudavad põllumajandusliku tegevuse eriti raskeks. Piirkondade kindlaksmääramisel on arvesse võetud järgmisi tegureid: väike asustustihedus (maksimaalselt 10 inimest/km2), kasutatava põllumajandusmaa osa kogupindalast (< 10 %), inimtoiduks ettenähtud kultuuride kasvatamiseks kasutatava põllumajandusmaa osa põllumajanduslikust kõlvikust (≤ 20 %) ja eespool nimetatud piirkondadest ümbritsetud omavalitsused (isegi siis, kui need ei vasta samadele tingimustele). Soomes hõlmab aruandes kajastatud abiga seotud ala kokku 1 417 140 hektarit kasutatavat põllumajandusmaad (55,5 % kogu kasutatavast põllumajandusmaast) ning Rootsis kokku 335 881 hektarit kasutatavat põllumajandusmaad (11 % kogu kasutatavast põllumajandusmaast). Joonis 1. Abiga hõlmatud alad Soomes (C1–C4) ja Rootsis (1–3)

2.4. Seos tootmisega Abi on piiratud konkreetsete põllumajandussektoritega, mis on kindlaks määratud kummagi liikmesriigi vastavas otsuses. Abi antakse tootmisüksuste alusel kas loomühiku või hektarite arvu järgi, v.a piimatootmise ja -transpordi abi, mille puhul antakse abi tarnitud ja transporditud piimakoguse eest. Soome põhjapõtradega seotud abi antakse loomapõhiselt. Abi ei tohi olla seotud tulevase tootmisega ega tuua kaasa tootmise suurenemist võrreldes võrdlusperioodiga. Võrdlusperioodid on sätestatud kumbagi liikmesriiki puudutavates otsustes sektorite kaupa. 3. PÕHJAPIIRKONDADE ABI SOOMES AASTATEL 2016–2020 3.1. Antud load Aruandeperioodil muudeti väljastatud lubade aruandlusnõudeid, et abisüsteemi lihtsustada. Aruandeperioodi aastate jaoks antud lubadega seotud teave on esitatud kooskõlas vastavate otsustega; see on esitatud allpool tabelites 1 ja 2.



Tabel 1. Otsuse C(2015) 2790 kohaselt 2016. aastal lubatud abi Maksimaalne lubatud keskmine abi ühiku kohta Ühik Maksimaalne lubatud abi kategooria kohta (miljonites eurodes) Maksimaalne abikõlblike tootmistegurite arv 1. PIIM 10,9 senti/kg 193,7 1 776 765 t 2. MÄLETSEJAD 97,7 Veised 546 eurot/LÜ 181 000 LÜ Uted ja emaskitsed 584 eurot/LÜ Hobused 252 eurot/LÜ 3. SEAD JA KODULINNUD 266 eurot/LÜ 37,0 4. AIANDUS 25,4 Kasvuhooned 11,3 eurot/m2 202,9 ha Aiandustoodete ladustamine 18,5 eurot/m3 5. TAIMEKASVATUS 58,3 Hektaripõhine üldabi 37 eurot/ha 881 825 ha Teatavatele kultuuridele ettenähtud abi 145 eurot/ha 62 475 ha Abi noortele põllumajandustootjatele 36 eurot/ha 6. MUU ABI 14,9 Põhjapõdrad 36 eurot/loom 171 100 looma Abi piima ja liha veoks Loomakasvatuse ohutuse tagamise teenused Metsamarjade ja seente ladustamise abi 0,10–0,42 eurot/kg Muu abi Tabel 2. Otsuse (EL) 2018/672 (teatavaks tehtud numbri C(2016) 8419 all) kohaselt aastatel 2017–2020 lubatud abi Abi kategooria Tootmissektorid Suurim keskmine aastane abisumma ajavahemikul 1.1.2017–31.12.2021 (miljonites eurodes) Abikõlblike tootmistegurite piirarv aastas 1. Loomakasvatus Lehmapiim, veised, uted ja emaskitsed, hobused, sead ja kodulinnud 433,7, millest lehmapiim 216,9 227 200 piimalehma

181 000 muud LÜd

139 200 LÜd – sead ja kodulinnud) 2. Taimekasvatus Põllu- ja kasvuhoonekultuuride kasvatamine, aiandustoodete ladustamine 110,5 944 300 ha põllukultuuride (sh 481 200 ha rohumaataimede) kasvatamiseks; 203 ha kasvuhoonekultuuride kasvatamiseks 3. Muu abi Põhjapõdrad, piima ja liha transport, eluskarja kasvatuseks vältimatult vajalikud teenused, metsamarjade ja seente ladustamine 19,7 171 100 põhjapõtra ABI KOKKU 563,9 3.2. Väljamakstud abi Põhjapiirkondade abi Aruandeperioodil järgiti Soomes iga-aastase põhjapiirkondade abi puhul otsustes sätestatud ülemmäärasid. Väljamakstud abi kogusumma püsis kogu aruandeperioodi jooksul üsna muutumatuna. Aruandeperioodil lihtsustati abi käsitlevate aruannete kategooriaid ning allpool esitatud tabelite vormid vastavad vastavatele nõuetele.



Tabel 3. Soomes väljamakstud põhjapiirkondade abi 2016. aastal (mln eurodes)

Toetatud sektor 2016 Piim 161,10 Mäletsejad 72,66 Sead ja kodulinnud 17,41 Aiandus 16,80 Taimekasvatus 9,99 Muu abi 14,30 Kokku 292,26 Tabel 4. Soomes väljamakstud põhjapiirkondade abi aastatel 2017–2020 (mln eurodes) Toetatud sektor 2017 2018 2019 2020 Loomakasvatus 258,51 259,49 255,15 253,31 Taimekasvatus 34,06 33,31 33,27 32,66 Muu abi 7,60 7,00 6,90 6,98 Kokku 300,17 299,80 295,32 292,95 Kogutoetus põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas Abikavaga hõlmatud toetuspiirkondade põllumajandust toetatakse ka ELi rahastatavatest vahenditest. Toetuspiirkondades on eriti oluline vähem soodsate piirkondade (looduslikust eripärast tingitud piirangutega alad – ANC) ja põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmete (AECM) toetus. Otsusega (EL) 2018/672, mis on teatavaks tehtud numbri C(2016) 8419 all, on abiga hõlmatud piirkonnas kogu iga-aastase abi ülemmäär fikseeritud 1 118,9 miljonile eurole (1993. aasta tase). Tabelist 3 nähtub, et ajavahemikul 2016–2020 on abiga hõlmatud piirkonnas väljamakstud abi puhul järgitud otsuses sätestatud ülemmäära.



Tabel 5. Soomes abiga hõlmatud piirkonnas väljamakstud iga-aastase abi (sh ELi abi) kokkuvõte (mln eurodes) Aasta ELi poolt täielikult rahastatud otsetoetus ANC, sh riigiabi eeskirjade kohaselt antud riiklik abi AE-toetus Põhjapiirkondade abi Kokku 2016 288,70 314,10 169,00 292,26 1 064,06 2017 239,90 311,60 155,80 300,17 1 007,47 2018 239,90 311,60 155,20 299,80 1 006,50 2019 236,30 309,80 155,30 295,32 996,72 2020 236,50 307,90 155,60 292,95 992,95 3.3. Tootmismahud põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas Piimasektor Piimatootmine on Soomes kõige olulisem põhjapiirkondade abikavast toetust saav sektor. Aruandeperioodil toodeti ligikaudu 80 % Soome piimast abiga hõlmatud piirkonnas ja see osakaal riigi kogutoodangust püsis kogu aruandeperioodi jooksul üsna muutumatuna. Tootmine on koondunud C2 piirkonda (vt joonis 1). Aruandeperioodil jäi piimatootmise maht abiga hõlmatud piirkonnas samaks. Väljaspool põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonda langes tootmine 6 % võrra. Seega näitab abiga hõlmatud piirkonna tootmistaseme stabiilsus, et abikava täitis tõhusalt oma eesmärki säilitada põllumajanduslik tegevus põhjapoolsetes piirkondades, nagu on sätestatud otsustes. Mäletsejad Aruandeperioodil toodeti umbes 81 % Soome veiselihast põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas. Tootmine püsis kogu aruandeperioodi jooksul muutumatuna, kõikudes ainult 2 % ulatuses. Tootmismaht oli suurim piirkonnas C2 (vt joonis 1), moodustades ligikaudu 60 % veiselihatoodangust põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas. Tootmistaseme stabiilsus näitab, et abikava on siin täitnud oma eesmärki säilitada põllumajanduslik tegevus abiga hõlmatud piirkonnas, nagu on sätestatud otsustes. Sead ja kodulinnud Umbes pool riigi sealihast toodetakse põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas. Aastatel 2016–2020 vähenes tootmine abiga hõlmatud piirkonnas ligikaudu 6 %. Ülejäänud riigis vähenes tootmine aga veidi rohkem. See kontrast näitab põhjapiirkondade abi rolli põllumajandusliku tootmise säilitamisel. Sealiha tootmine on koondunud abi kõige lõunapoolsemasse piirkonda (C1, vt joonis 1), kusjuures veidi üle 70 % kogu abiga hõlmatud piirkonna tootmisest toimub selles piirkonnas. Kodulinnuliha (sh broileri- ja kalkuniliha) tootmine püsis aruandeperioodil üsna muutumatuna. Tootmine on koondunud C1 piirkonda (vt joonis 1). Aiandus

Aruandeperioodil püsis aiandustoodang üsna muutumatuna: kogutoodang kõikus vaid ligikaudu 3 % ulatuses. Aianduse aruandluses eristatakse andmeid lühiajalise (2–7 kuud) ja pikaajalise kasvuhoonetootmisega (üle 7 kuu) hõlmatud alade kohta. Sellel tasandil eristatud andmete analüüs näitab suuremaid muutusi. Lühiajaline aiandustoodang vähenes abiga hõlmatud piirkonnas aruandeperioodil 7 %. Ligikaudu pool riigi lühiajalisest aiandustoodangust toodeti abiga hõlmatud piirkonnas, kusjuures tootmine oli koondunud piirkonda C1 (vt joonis 1). Pikaajaline aiandustoodang suurenes abiga hõlmatud piirkonnas aruandeperioodil ligikaudu 5 %. Ligikaudu 59 % riigi pikaajalisest tootmisest toimus abiga hõlmatud piirkonnas ning tootmine koondus piirkonda C1 (vt joonis 1). Aiandustoodangu areng näitab, et abikava täitis oma eesmärki säilitada põllumajanduslik tootmine, kuna kasvuhoonetoodangu kogunäitaja jäi suhteliselt muutumatuks, hoolimata mõningatest muutustest, mida on võimalik eristada üksnes täpsemal analüüsitasandil. Taimekasvatus Teraviljakultuuride ja suhkrupeedi tootmine on koondunud peamiselt piirkondadesse A ja B (vt joonis 1) väljaspool abiga hõlmatud ala. Andmed taimekasvatuse tasemete kohta ei ole toetuspiirkondade kaupa kättesaadavad. Siiski on võimalik kindlaks teha, et kliima- ja geograafiliste tingimuste tõttu on taimekasvatuse tase abiga hõlmatud piirkonnas märkimisväärselt madalam kui riigi lõunaosas. Heina kasvatamine seevastu on koondunud põhjapiirkondadesse, sest heina kasvatatakse sageli veisekasvatusettevõtetes. Võrreldes põllukultuuride kasvatamisega on heina kasvatamine abiga hõlmatud piirkonnas suhteliselt odavam. Riigi tasandil toodetakse üle poole loomasöödaks kasutatavatest põllukultuuridest abiga hõlmatud piirkonnas ning suurem osa tärklisekartulist kasvatatakse piirkondades C1 ja C2 (vt joonis 1). Muu abi Põhjapiirkondade abikava hõlmab Soomes põhjapõdratoetust looma kohta. Otsustes sätestatud abikõlblike tootmistegurite piirarvu aruandeperioodil ei ületatud. Muu abi ülejäänud osa ei ole tootmisega otseselt seotud. Tootmismahtudega seotud järeldused Kokkuvõttes aitab põhjapiirkondade abi Soomes abiga hõlmatud piirkonnas säilitada stabiilset tootmistaset. Toetust saavate sektorite kogutoodang püsis aruandeperioodil abiga hõlmatud piirkonnas suhteliselt muutumatuna. Abikõlblike tootmistegurite piirarvu tootmise eri kategooriates aruandeperioodil sisuliselt ei ületatud. 3.4. Põllumajanduse areng põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkondades Aruandeperioodil oli Soomes ligikaudu 47 000 põllumajandusettevõtet, millest 58 % asusid abiga hõlmatud piirkonnas. See näitaja on 8 % väiksem kui 2015. aasta võrdlustase. Aruandeperioodil vähenes põllumajandusettevõtete arv kõigis sektorites ja abiga hõlmatud piirkondades. Kõige lõunapoolsemates piirkondades C1 ja C2P (vt joonis 1) oli langus veidi kiirem kui ülejäänud abiga hõlmatud piirkonnas. Piimafarmide arv vähenes kiiremini kui põllumajandusettevõtete arv kogu riigi arvestuses. Isegi saadud abi silmas pidades oli piimafarmide arvu vähenemine abiga hõlmatud piirkonnas ja ülejäänud riigis ligikaudu võrdne: ligikaudu iga neljas piimafarm lõpetas aruandeperioodil tootmise. Piirkonnas C4 (vt joonis 1) lõpetas tegevuse iga kolmas piimafarm. Põllumajanduse piimasektori ebasoodne areng näitab kõnekalt põhjapiirkondade abi kohaldamise majanduslikku konteksti ja selle mõju: hoolimata põllumajandusettevõtete arvu vähenemisest hoiti tootmine stabiilsel tasemel. Veisekasvatusettevõtete arv on muutunud aeglasemalt kui piimafarmide puhul. Languse määrad on abi saavate piirkondade lõikes erinevad. Piirkonnas C2P (vt joonis 1) suleti üle viiendiku kõigist veisekasvatusettevõtetest, kuid piirkonnas C1 (vt joonis 1) lõpetas aruandeperioodil tegevuse ainult 2 % veisekasvatusettevõtetest. Kogu riigis seevastu vähenes veiseliha tootvate põllumajandusettevõtete arv üle 8 %. See erinevus näitab põhjapiirkondade abi rolli tootmise säilitamisel. Kodulinnufarmide arv abiga hõlmatud piirkonnas püsis aruandeperioodil üsna muutumatuna, mis näitab taas abi mõju põllumajandusliku tootmise säilitamisele põhjapoolsetes piirkondades. Abikavale vaatamata leidis abiga hõlmatud piirkonnas mõnes sektoris aset märkimisväärne tegevuse lõpetamine, mis osaliselt näitab põllumajandustootjate raskeid majandustingimusi ja põllumajanduse madalat kasumlikkust Soomes. Aruandeperioodi jooksul vähenes viljakasvatusettevõtete arv märkimisväärselt (nt piirkonnas C2P –45 % ja piirkonnas C3 –35 %, vt joonis 1), kuid järsku suhtelise vähenemise määra võib osaliselt seostada viljakasvatusettevõtete väikese absoluutarvuga abiga hõlmatud piirkonnas. Väljaspool abiga hõlmatud piirkonda vähenes viljakasvatusettevõtete arv 11 %. Lisaks vähenes ka aiandusettevõtete arv (riigis –19 %, C3 piirkonnas –23 %, vt joonis 1). Samuti vähenes oluliselt seakasvatusettevõtete arv. Põhjapoolsetes piirkondades C2P ja C3 on ainult mõned seakasvatusettevõtted ja kõige põhjapoolsemas piirkonnas C4 ei ole ühtegi (piirkondade kohta vt joonis 1). Riikliku abi mõju põllumajandusettevõtete kogukasumile oli tootmissektorite ja piirkondade lõikes erinev. Kõigis sektorites on abi seda olulisem, mida kaugemal põhjas põllumajandusettevõte asub. Aastatel 2016–2019 oli abi mõju kõige suurem piimatootmises (10,4 % kasumist piirkonnas C1, 11,5 % piirkonnas C2, 12 % piirkonnas C2P, 19,2 % piirkonnas C3) ja veisekasvatusettevõtetes (10 % piirkonnas C1, 11,3 % piirkonnas C2, 16,2 % piirkonnas C3). Need on ka sektorid, kus põllumajandusettevõtete arv püsis aruandeperioodil üsna muutumatuna, mis näitab põhjapiirkondade abi rolli põllumajandusliku tootmise säilitamisel põhjapoolsetes piirkondades. Mõju põllumajandusettevõtte kogukasumile oli kõige väiksem aianduses (1,1 % piirkonnas C1, 1,2 % piirkonnas C2).

Majandusuuringute instituudi Pellervo Economic Research sõnul on raske kindlaks teha, milline on põhjapiirkondade abi otsene mõju üldisele majandusolukorrale abiga hõlmatud piirkonnas, kuna selle kujundamisel on oma osa ka muudel abi-, poliitilistel ja ühiskondlikel teguritel. Tööhõive ja ettevõtete arvu andmete põhjal võib siiski kindlaks teha, et põhjapoolsemad C-piirkonnad (vt joonis 1) on ebasoodsamas olukorras võrreldes kõige lõunapoolsema põllumajanduspiirkonnaga A (vt joonis 1). Põllumajandussektori tööhõive on abiga hõlmatud piirkonnas proportsionaalselt olulisem (nt ligikaudu 8 % kogutööhõivest piirkonnas C2) kui ülejäänud riigis (nt 0,8 % piirkonnas A). Põllumajanduse tööhõive suur osakaal põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas annab tunnistust riikliku toetuse olulisusest sellele sektorile põhjapoolsetes piirkondades. Abiga hõlmatud piirkonna põllumajandustootmise jätkumisega on säilitatud mitmed keskkonnateenused ja avatud põllumajandusmaastik, mis on selles metsases piirkonnas haruldane. Selline areng aitab olulisel määral vähendada erosiooni ja toitainete leostumist ning mõjub positiivselt elurikkusele. Tuleb märkida, et ilma põhjapiirkondade abita võib põllumajandustootmine veelgi rohkem koonduda riigi lõunaossa, mis suurendaks toitainete kandumist vetesse. 4. PÕHJAPIIRKONDADE ABI ROOTSIS AJAVAHEMIKUS 2016–2020 4.1. Antud load Aruandeperioodil muudeti väljastatud lubade aruandlusnõudeid, et abisüsteemi lihtsustada. Aruandeperioodi aastate jaoks antud lubadega seotud teave on esitatud kooskõlas vastavate otsustega; see on esitatud allpool tabelites 6 ja 7. Otsusega K(2010) 6050 lubati Rootsil maksta 2016. ja 2017. aastal 318,67 mln Rootsi krooni aastas (ligikaudu 33,37 mln eurot aastas), nagu on näidatud allpool tabelis 6. Alates 1. jaanuarist 2018 on komisjoni otsusega (EL) 2018/479 (teatavaks tehtud numbri C(2018) 1622 all) lubatud Rootsil maksta aastas 422,92 mln Rootsi krooni (ligikaudu 40,51 mln eurot). Aastaseid maksimumsummasid käsitatakse otsusega (EL) 2018/479 hõlmatud viie kalendriaasta pikkuse perioodi jooksul antud abi aastaste keskmistena. Tabel 6. Otsuse K(2010) 6050 (mida on muudetud otsusega C(2015) 6592) kohaselt aastatel 2016–2017 lubatud abi Maksimaalne keskmine lubatud abi ühiku kohta Ühik Lubatud abi ülemmäär (mln SEK aastas) Abikõlblike tootmistegurite piirarv 1. Piimasektor 299,87 450 000 t – lehmapiim 0,73 Rootsi krooni / kg – emaskitsed 500 Rootsi krooni / loom – lehmapiimaga seotud veotoetus 0,039 Rootsi krooni / kg 2. Sead ja kodulinnud 1 350 SEK/LÜ 13,60 16 532 LÜ – tapasead – emised – munakanad 3. Marjad ja köögivili 2 800 Rootsi krooni / ha 1,00 750 ha 4. Kartulid 2 500 Rootsi krooni / ha 4,20 2 910 ha Tabel 7. Otsuse (EL) 2018/479 (teatavaks tehtud numbri C(2018) 1622 all) kohaselt aastatel 2018–2022 lubatud abi Keskmine aastane maksimumtoetus viieaastaseks perioodiks alates 1. jaanuarist 2018 kuni 31. detsembrini 2022 (mln Rootsi kroonides) Abikõlblike tootmistegurite maksimumarv või kogus aastas Lehmapiima tootmiseks ja veoks antav abi 450 000 000 kg Emaskitsed, tapasead, emised, munakanad 17 000 LÜ Marjad, köögiviljad ja kartulid 3 660 hektarit ABI KOKKU 422,92 4.2. Väljamakstud abi Põhjapiirkondade abi Aruandeperioodil järgiti Rootsi iga-aastase põhjapiirkondade abi puhul otsustes sätestatud ülemmäärasid. Väljamakstud abi suurenes 2018. aastal ühe kolmandiku võrra kooskõlas otsusega (EL) 2018/479 lubatud kõrgemate tasemetega ning järgnevatel aastatel väga vähe. Aruandeperioodil lihtsustati abi käsitlevate aruannete kategooriaid ning allpool esitatud tabelite vormid vastavad vastavatele nõuetele. Tabel 8. Põhjapiirkondade abi sektorite kaupa (mln Rootsi kroonides) Aastatel 2016–2017 oli lubatud abi ülemmäär 318,67 mln Rootsi krooni. Aastatel 2018–2020 oli lubatud abi ülemmäär 422,92 mln Rootsi krooni. Allpool esitatud tabelist on näha, et ülemmäärasid ei ole ületatud. Toetatud sektor 2016 2017 2018 2019 2020 Piim 291,79 283,43 374,92 378,72 383,18 Sead, kodulinnud. kitsed 13,51 13,44 23,39 22,23 23,68 Marjad ja köögiviljad, sh kartulid 4,77 4,7 6,11 5,94 5,81 Kokku 310,07 301,57 404,42 406,89 412,67 Kogutoetus põhjapiirkondade abiga hõlmatud piirkonnas Abikavaga hõlmatud toetuspiirkondade põllumajandust võidakse toetada ka ELi rahastatavatest vahenditest, nimelt ÜPP kahest sambast (tabel 9). Teise samba meetmetest on toetusega hõlmatud piirkondades eriti oluline looduslikust eripärast tingitud piirangutega ala (ANC) ning põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmete (AECM) toetus. Abiga hõlmatud piirkonnale antava kogutoetuse ülemmäära ei ole otsuses K(2010) 6050 ega otsuses (EL) 2018/479 kindlaks määratud. Maaelu arengu programmist aastateks 2014–2022 oli viljavahelduseks võimalik toetust taotleda üksnes väljaspool looduslikust eripärast tingitud piirangutega alasid. Seetõttu vähendati looduslikust eripärast tingitud piirangutega aladel viljavaheldusele antavat keskkonnatoetust (programmiperioodi 2007–2013 kohustuste puhul) järk-järgult kuni selle lõpetamiseni 2018. aastal. ELi abimäära järelkontrolli on tehtud tagantjärele alates 2003. aastast. Tabel 9. Rootsis väljamakstud abi (sh ühenduse abi) kokkuvõte (mln Rootsi kroonides) Abi liik 2016 2017 2018 2019 2020 Kompenseeriv makse (ANC) 587,22 593,73 591,12 597,81 599,25 Põllumajanduse keskkonnameetme toetus (viljavaheldus) 36,60 21,69 – – – Põhjapiirkondade abi 310,07 301,57 404,42 406,89 412,67 Kokku 933,89 916,99 995,54 1 004,70 1 011,92

Kombineeritud kogutoetus on mõningase kõikumisega viimase viie aasta jooksul veidi suurenenud, kuid jäänud alates 1997. aastast pidevalt võrdlustasemest allapoole ja samasse vahemikku. 4.3. Tootmismahud abiga hõlmatud piirkonnas Piimasektor Piim on piirkonna kõige olulisem põllumajandustoode, mille osakaal kogu Rootsi piimatoodangus on ligikaudu 13 %. See osakaal on jäänud viieaastase perioodi jooksul suures osas samaks, kuid on võrdlusaasta 1991 tasemega (15 %) võrreldes vähenenud. Aruandeperioodil maksti lehmapiima tootmiseks keskmiselt 342 mln Rootsi krooni aastas (võrreldes keskmiselt 267 mln Rootsi krooniga aastatel 2011–2015), mis on kooskõlas otsusega (EL) 2018/479 lubatud kõrgema tasemega. Aruandeperioodil vähenes piimatootmine abiga hõlmatud piirkonnas ligikaudu 3,9 % (kogu riigis 3,1 %). Langus oli kogu aruandeperioodi jooksul suhteliselt stabiilne. Veotoetust maksti keskmiselt 362 778 tonni eest aastas (eelmisel viieaastasel perioodil keskmiselt 386 202 tonni aastas). Asjaolu, et abiga hõlmatud piirkonnas vähenes tootmine üksnes sarnasel määral ülejäänud riigi tootmisega, näitab abi mõju tootmise säilitamisele raskemates põhjapoolsetes tingimustes. Sead ja kodulinnud Seakasvatus on piirkonnas viie aasta jooksul veidi suurenenud. Põhja-Rootsi seatootjate jaoks valmistab muu hulgas probleeme tapamajade vähesus. See tähendab, et põllumajandusettevõttest tapamajja on pikk maa ja põllumajandusettevõtjatel on vähem võimalusi valida, kuhu oma loomad viia ja millises tapahinnas kokku lepitakse. Põrsaste kasvatamiseks ette nähtud emiste arv kõikus perioodi jooksul vähesel määral, mis on kooskõlas maksete arenguga. Aastane toodang (keskmiselt 11 436 loomühikut) on palju väiksem kui lubatud tootmistegur (17 000 loomühikut). Munatoodang kõikus aruandeperioodi aastate lõikes. Aastased kõikumised võivad sõltuda hetkest, mil kanad asendatakse uutega. Munatootmine Rootsi põhjaosas sõltub suurel määral teraviljapõhisest söödast, kuna teravilja kasvatamise tingimused on vähem soodsad kui Rootsi lõunaosas. Marjad ja köögivili Marju ja köögivilja tootvaid põllumajandusettevõtteid toetati igal aastal keskmiselt 341 hektari põhiselt, mida on 5 % vähem kui eelmisel viieaastasel perioodil. Ala pindala, nagu ka toodang, on viimasel viiel aastal kõikunud ja moodustab alla poole abikõlblike tootmistegurite piirarvust. Tootmismahtudega seotud järeldused Piima tootmismahud püsisid üsna muutumatuna, kui välja arvata 2020. aastal toimunud väike kasv, mis on kooskõlas üleriigilise suundumusega. Ka ülejäänud sektorite toodang oli üsna stabiilne, kuigi see varieerub aastate lõikes. Kõigis sektorites peeti kinni abikõlblike tootmistegurite piirarvust. 4.4. Põllumajanduse areng abikavaga hõlmatud piirkonnas Rootsis on abiga hõlmatud piirkonnas hõre ja järjest vähenev asustus, majanduse arengupotentsiaal on piiratud ning põllumajanduslikud tingimused on halvad. Kõnealuse piirkonna põllumajandusettevõtete struktuuri iseloomustavad väiksemad, rohkem hajutatud ja korrapäratumad põllud kui Rootsi ülejäänud osades keskmiselt. Seetõttu on kulud, ka põllumajandusettevõttesisesed transpordikulud suuremad, mis on tingitud põldudevahelistest vahemaadest. Põhjapiirkondade abiga hõlmatud põhjapoolseimates maakondades vähenes osakaal riigi toodangus (piirkonna kogutoodanguna) ajavahemikul 1995–2015 väikeste aastaste kõikumistega ja on pärast seda püsinud stabiilsel tasemel (asjaomaste maakondade piirkonna kogutoodangu osakaal riigi SKPs on ligikaudu 13 %). Piirkonna peamine põllumajandustoode on piim, mis moodustab kogu Rootsi piimatoodangust umbes 13 % (1991. aastal 15 %). Aastatel 2016–2020 vähenes tootjate arv nii piirkonnas kui ka kogu riigis 20 %, samas kui lehmade arv vähenes piirkonnas 10 % ja riigis 8 %. Piimatootmine vähenes aeglasemas tempos (–3,9 %), kuid kiiremini kui riigis üldiselt (–3,1 %). Abiga hõlmatud piirkonnas oli piimatoodang 2020. aastal 15 000 tonni väiksem kui 2016. aastal. Vaatamata põhjapiirkondade abile ja muule antud abile oli abiga hõlmatud piirkonnas asuvate põllumajandusettevõtete majanduslik elujõulisus riigi lõuna- ja keskosaga võrreldes märkimisväärselt väiksem. Abiga hõlmatud piirkond on valdavalt metsane, põllumajandustootmise all olev maa hoiab maastiku avatuna, mis aitab säilitada elurikkust. Toetuspiirkondade põllumajandustavasid iseloomustab vähem intensiivne tootmine, mille puhul maad kasutatakse peamiselt heina- ja karjamaadena. Selliste alade puhul kasutatakse pestitsiide ja väetisi tavaliselt vähe. Seepärast avaldab põllumajandus kõnealuses piirkonnas keskkonnale vähem mõju kui riigi muudes piirkondades. Kuigi asjaomase piirkonna elanikkond kasvas 2016.–2020. aastal veidi, oli kasv seal palju väiksem kui ülejäänud riigis, mistõttu rahvastikutiheduse erinevus põhjapoolsete piirkondade ja kogu riigi vahel suurenes. Alates 1990. aastast on rahvaarv toetusega hõlmatud piirkonnas vähenenud 3 %, samal ajal kui ülejäänud Rootsis on rahvastik kasvanud 18 %. 5. JÄRELDUSED Käesolevas aruandes antakse ülevaade ajavahemikus 2016–2020 Soomele ja Rootsile antud lubatud põhjapiirkondade abist ning saavutatud tulemustest. Aruanne on koostatud kooskõlas ühinemisakti artikli 143 lõikega 2 ja põhineb liikmesriikide ametiasutuste esitatud andmetel. 5.1. Soome