Turusuundumused, mis võivad nõuda kapitalinõuete määruse artikli 459 kohaldamist

Käesoleva aruande eesmärk on teavitada Euroopa Parlamenti ja nõukogu läinud aasta turusuundumustest, mis võivad nõuda kapitalinõuete määruse artikli 459 kohaldamist. See põhineb Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRB) esitatud hinnangul.

1.Taust

Kapitalinõuete määruse artikli 459 kohaselt peab komisjon, keda abistab ESRB, esitama vähemalt korra aastas Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande turu arengusuundumuste kohta, mis võivad nõuda käesoleva artikli kohaldamist. Vastavalt kapitalinõuete määruse artiklile 459 võib komisjon teatavatel tingimustel, eelkõige ESRB või EBA soovituse või arvamuse alusel, kehtestada üheks aastaks rangemad nõuded seoses pankade omavahendite taseme, riskide kontsentreerumise või avalikustamisnõuetega. Selle eeltingimusteks on, et vaja on käsitleda mikrotasandi usaldatavusriskide ja makrotasandi usaldatavusriskide intensiivsuse muutusi, mis tulenevad kõiki liikmesriike mõjutavast turuarengust liidus või väljaspool liitu, ja kui kapitalinõuete määruse/kapitalinõuete direktiivi IV paketi instrumendid ei ole nende riskide käsitlemiseks piisavad.

2.Järeldused ja edasised sammud

Euroopa Komisjon ei ole veel tähendanud asjaolusid, mis õigustaksid kapitalinõuete määruse artikli 459 kohaldamist, arvestades eelkõige seda, et kõnealune artikkel võimaldab ainult rangemate meetmete võtmist, et muud kapitalinõuete määruse/kapitalinõuete direktiivi IV paketi kohased instrumendid on prioriteetsed ja asjaolu, et kapitalinõuete määruse artikli 459 kohased meetmed võib kehtestada ainult juhul, kui asjaomane turuareng mõjutab kõiki liikmesriike. Kooskõlas selle hinnanguga ei ole praeguse seisuga ei ESRB ega ka EBA soovitanud komisjonil võtta kapitalinõuete määruse artikli 459 kohaseid meetmeid.

Tihedas koostöös ESRBga jälgib komisjon jätkuvalt turuarengut liidus või väljaspool liitu, mis võiks nõuda kõnealuse artikli kohaldamist.

3.Analüüs

3.1.Üldine ülevaade

Komisjon leiab, et läinud aastal erines ELi finantssüsteemi olukord märkimisväärselt asjaoludest, mis nõuavad kapitalinõuete määruse artikli 459 kohaste meetmete võtmist. Täpsemalt ei esine laenudest tulenevat majanduse ülekuumenemist. Majanduses on finantsvõimenduse määr küll nii varasemate perioodidega võrreldes kui ka rahvusvaheliste standardite kohaselt kõrge, ent see ei kasva. Samuti pole tõendeid finantsvõimenduse kasvu kohta pangandussektoris. Eeldada võib, et see suundumus jätkub.

ELi majandus on tagasihoidliku tõusu teel, mis tähendab, et majanduse ülekuumenemise oht on tagasihoidlik. Komisjoni viimase prognoosi kohaselt on SKP reaalkasv ELis ja euroalal 2016. ja 2017. aastal alla 2 %. SKP lõhe püsib negatiivne ja tarbijahinnaindeksi inflatsioon jääb prognoosi kohaselt alla 2 % lävendi, mis on EKP hinnangul hinnastabiilsusega kooskõlas. Madalate inflatsioonimäärade ja tagasihoidliku majanduskasvuga kooskõlas on keskpankade intressimäärad langenud väga madalale tasemele. Koos keskpankade varaostudega on see kaasa toonud madalad intressimäärad võlakirjade ja krediiditurul. Hoolimata madalatest intressimääradest ei kasva mittefinantsettevõtete ja kodumajapidamiste võlatase võrreldes SKPga enamikus ELi liikmesriikides ning majanduskasvu paranedes hakkab see eelduste kohaselt langema. Praegustes tagasihoidliku majanduskasvu tingimustes ei tohiks krediidinõudlus põhjustada finantssektoris liigset finantsvõimendust. Väliste tegurite tekitatud pingetest tulenev ELi majanduse ülekuumenemine lühiajalises perspektiivis on ebatõenäoline, kuna prognooside kohaselt jäävad nii maailma SKP kui ka maailmakaubanduse kasv pikaajalisest suundumusest tunduvalt allapoole. Ühendkuningriigis seoses ELi liikmesusega toimunud rahvahääletuse tulemus suurendas märkimisväärselt ebakindlust (mida mõõdetakse Baker-Bloomi indeksiga), varjutas ELi majanduskasvu väljavaateid langusriskidega ja võib piirata paljude osaliste indu suurendada oma võlakoormust. Pangandussektoris, mis on ELi finantssüsteemi alustala, finantsvõimendus ei suurene. EBA esialgsete andmete kohaselt pankade kapitali adekvaatsuse suhtarvud 2015. aastal tõusid ja 2016. aastal püsisid umbes samal tasemel. Tõusid nii esimese taseme põhiomavahendite kui ka koguomavahendite suhtarvud. Esimese taseme põhiomavahendite suhtarvu kaalutud keskmine ELis oli 2016. aasta keskel 13,5 %. Panku, mille puhul suhtarv oli väiksem kui 11 %, oli alla 5 %. EKP statistika kohaselt suurenes rahaloomeasutuste (kui jätta välja Euroopa Keskpankade Süsteem) bilansimaht 2015. ja 2016. aastal minimaalselt. Võrdluseks: kriisieelsel perioodil 2001–2008 oli rahaloomeasutuste varade kogukasv umbes 10 % aastas. Tagasihoidlik on olnud ka pankade laenutegevus ELis. Näiteks kasvas pankade laenutegevus erasektoris euroalas 2015. ja 2016. aastal vähem kui nominaalne SKP. ESRB mõõdetav laenude ja SKP suhtarvu lõhe on negatiivne ja võimalik, et 2016. aastal saavutas see oma madalaima taseme. Viivislaenude suur osakaal pidurdab laenumahu kasvu. Need suurendavad pankade kulutusi laenude haldamisele ja vähendavad seega soovi laenupakkumist laiendada. Samuti annavad need tunnistust ettevõtlussektori ja kodumajapidamiste ülemäärasest võlakoormusest. Nn halbade laenudega äriühingud või kodumajapidamised ei kipu väga kergekäeliselt investeerima, kuna nad teavad, et pangad võtavad neilt riski kompenseerimiseks laenude eest kõrgemat tasu.

EBA 2016. aasta stressitesti tulemuste kohaselt on ELi pangandussektor tervikuna rahuldaval määral kriisikindel. Ebasoodsa stsenaariumi korral, mille puhul on toimunud ränk majanduslangus ja tõsise löögi alla on sattunud eri finantsvarade hinnad, langeks esimese taseme põhiomavahendite suhtarv 9,4 %ni. See ületab 2014. aasta stressitesti võrreldavat tulemust 8,5 % ning tähendab, et ELi pangandussektor on jätkuvalt suurendanud oma märkimisväärseid puhvreid majandusolukorra halvenemise puhuks. Lisaks ilmnes stressitesti tulemusel, et erinevate pankade haavatavus negatiivsete šokkide suhtes on asutuseti äärmiselt erinev. Seega oleksid selle valdkonna riskide muutuste käsitlemisel asjakohasemad kapitalinõuete määruse/kapitalinõuete direktiivi IV paketi kohased riigisisesed meetmed ja mitte kapitalinõuete määruse artikli 459 kohased väga üldised meetmed.

3.2.ESRB kindlaks tehtud riskid ELi finantsstabiilsusele

Läinud aasta jooksul tuvastas ESRB neli üldist riski Euroopa majandusele. Need on ülemaailmsetel finantsturgudel riskipreemiate ümberhindluse risk, mida võimendab turu madal likviidsus, pankade ja kindlustusandjate bilansside jätkuv nõrgenemine, võlgade jätkusuutlikkuse vähenemine riiklikus, ettevõtlus- ja kodumajapidamiste sektoris ning varipangandusest lähtuvad vapustused ja negatiivse mõju ülekandumine. Allpool on üksikasjalikumalt vaetud nimetatud riskide tähtsust kapitalinõuete määruse artikli 459 kohaste meetmete võtmise seisukohast.

(a)Riskipreemiate ümberhindlus

Riskipreemiate võimalikku ümberhindlust maailma finantsturgudel, mida omakorda võimendab madal likviidsus, peetakse Euroopa finantssektori peamiseks makrorahanduslikuks riskiks.

Muuhulgas johtub selline risk mitme varaklassi kõrgest hinnast võrreldes varasemate keskmistega. Varade kõrged hinnad tulenevad olulisel määral intressimäärade madalast tasemest, mis õhutab paljusid investorite klasse otsima suuremat tootlust. On küll märke suurte riskide võtmisest mõnel äriühingute võlakirjade turul ja kinnisvaraturul, ent olukord turusegmentide ja liikmesriikide lõikes on väga erinev. Eriti paikapidav on see seoses ülekuumenemisega kinnisvaraturgudel: mõnes liikmesriigis on selle kohta selged märgid, aga teistes need praktiliselt puuduvad.

Kapitalinõuete määruse/kapitalinõuete direktiivi IV paketiga hõlmatud finantsasutuste kapitalipositsioonid peaksid olema piisavalt tugevad, et selle riski realiseerumine üle elada. EBA stressitesti käigus kärpis tururisk negatiivse stsenaariumi korral esimese taseme põhiomavahendite suhtarvu ainult ühe protsendipunkti võrra, samas kui negatiivse stsenaariumi korral oli kogulangus 3,8 protsendipunkti. Seega ei olnud tururisk stressitesti käigus tuvastatud kapitali kaotuse peamine põhjus. Muidugi võib tururisk materialiseeruda muul viisil, kui stressitestimisel eeldati. Samas on positiivne, et viimaste aastate jooksul on finantssektor näidanud ennast küllaltki vastupidavana olukordades, kui riskipreemiad maailmaturgudel järsult muutuvad. Sellised sündmused olid tormijooks USA riigivõlakirjadele 2014. aasta oktoobris, Saksamaa riigivõlakirjade müügilaine 2015. aasta mais/juunis, börsi- ja aktsiahindade muutused pärast Ühendkuningriigi rahvahääletust 2016. aasta juunis ning Jaapani võlakirjade tootluse äkiline kasv 2016. aasta augustis. See mõjutas lühiajaliselt muude finantsvarade hindu ega põhjustanud kaost mitte üheski finantsasutuses. Veel üks märkimisväärne areng turul seondub ELi pankade aktsiahindade mõnikord väga äkilise reaktsiooniga. Kahetsusväärsel kombel on tururiski jälgimine tõesti keerukas, ent Baseli protsessi raames algatatud kauplemisportfellile kehtivate reeglite põhjaliku läbivaatamisega on selles valdkonnas juba algust tehtud poliitikaettepanekutega, mis on kõigi eelduste kohaselt tulemuslikumad kui mistahes suurema läbipaistvuse eesmärgil võetav meede kapitalinõuete määruse artikli 459 alusel.