ET Euroopa Liidu Teataja C 317/15

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „ELi – Bosnia ja Hertsegoviina suhted: kodanikuühiskonna roll”

(ettevalmistav arvamus)

(2009/C 317/03)

Raportöör: Patrik ZOLTVÁNY

2. septembril 2008. aastal saadetud kirjas esitasid Euroopa Komisjoni asepresident Margot Wallström ja laienemisvolinik Olli Rehn vastavalt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ja Euroopa Komisjoni koostööprotokolli artiklile 9 komiteele taotluse koostada ettevalmistav arvamus teemal

„ELi – Bosnia ja Hertsegoviina suhted: kodanikuühiskonna roll”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav välissuhete sektsioon võttis arvamuse vastu 23. juunil 2009. Raportöör oli Patrik Zoltvány.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 455. istungjärgul 15.–16. juulil 2009 (16. juuli istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 147, erapooletuks jäi 1.

1. Arvamuse peamised soovitused

1.1. Soovitused Euroopa Liidu institutsioonidele ja organitele

— Toetada Bosnia ja Hertsegoviina valitsust kodanikuühiskonna arengu strateegia väljatöötamisel (1).

— Suurendada toetust, ka rahalist, Bosnia ja Hertsegoviina kodanikuühiskonna organisatsioonidele, et säilitada nende sõltumatus valitsusest ja tagada nende käimasolevate projektide jätkusuutlikkus.

— Luua sobivamad ja tõhusamad rahalise toetuse skeemid, et lühendada taotlemis- ja otsustusmenetlusi. See kehtib ka Euroopa Komisjoni loodud uue struktuuri kohta, mis peab edendama kodanikuühiskonna arengut ja dialoogi. Toetust peaks olema võimalik saada suurel hulgal huvitatud organisatsioonidel ning see peaks olema paindlik, et vastata nende vajadustele.

— Kiirendada viisavabaduse üle peetavaid läbirääkimisi ja pakkuda toetust tehniliste ja muude nõuete täitmisel.

— Eristada valitsusväliseid organisatsioone sotsiaalpartneritest toetusstrateegiate loomise ja heakskiitmise mõistes.

— Toetada programme, mis on suunatud sotsiaalpartnerite suutlikkuse tõstmisele, et tugevdada nende võimet arendada tõhusat sotsiaaldialoogi.

— Aktiivselt toetada sotsiaal- ja kodanikuühiskonna dialoogi Bosnias ja Hertsegoviinas.

— Osaleda aktiivse vahendajana uue põhiseaduse loomisel.

— Nõuda ratifitseeritud rahvusvaheliste tekstide ning Bosnia ja Hertsegoviina põhiseaduse rakendamist ning tagada, et ametiühingud ja tööandjate organisatsioonid saaksid end registreerida määratud õiguslikul alusel, mis võimaldab neil tulemuslikult tegutseda.

— Toetada süstemaatiliselt kodanikuühiskonna organisatsioonide juhitavaid projekte, milles keskendutakse Euroopa integratsiooni ideele kogu ühiskonnas. Süstemaatiline arutelu Euroopa integratsiooni teemade üle peaks hõlmama ühiskonna kõiki osi, sealhulgas kodanikuühiskonda.

— Toetada projekte, mille eesmärk on kanda üle oskusteavet ja kogemusi ELi liikmesriikidest Bosniasse ja Hertsegoviinasse. Tõelise lisaväärtuse võiks anda nn uute, Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikide panus. Euroopa Liidu institutsioonid peaksid enam tunnustama ja toetama partnerlusprojektide tähtsust. Sedalaadi tegevusi võib toetada vastloodud struktuur kodanikuühiskonna arengu ja dialoogi edendamiseks.

— Võimaldada Bosnia ja Hertsegoviina kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajatel külastada ELi institutsioone ning osaleda tasuta ELi korraldatud konverentsidel ja üritustel.

— Tugevdada toetust Lääne-Balkani riikide kodanikuühiskonna organisatsioonide piirkondlikele võrgustikele ja arendada piirkondlikke programme.

— Säilitada süstemaatiline dialoog teiste rahastajatega, et tagada Bosnia ja Hertsegoviina ning Lääne-Balkani riikide kodanikuühiskonna organisatsioonidele tervikuna sihipärane, tõhus, tulemuslik ja hästi ajastatud toetus.

— Korraldada korrapäraseid koosolekuid kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajatega, et paindlikumalt reageerida nende ootustele ja vajadustele.

1.2. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee eesmärgid

— Luua Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Bosnia ja Hertsegoviina kodanikuühiskonna organisatsioonide ühine nõuandekomitee, et edendada ja toetada kodanikuühiskonna dialoogi Bosnias ja Hertsegoviinas.

— Osaleda aktiivselt Euroopa Komisjoni laienemise peadirektoraadi juhitud dialoogiprogrammis „Inimestelt inimestele”. Komitee võiks ette valmistada ja korraldada Bosnia ja Hertsegoviina kodanikuühiskonna organisatsioonidele õppekülaskäike Euroopa Liitu (eriti Brüsselisse).

— Anda Bosnia ja Hertsegoviina kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajatele võimalus külastada komiteed ja tutvuda selle tegevusega.

1.3. Soovitused Bosnia ja Hertsegoviina valitsusasutustele

— Arendada välja kodanikuühiskonda, sealhulgas tööandjate organisatsioone ja ametiühinguid soosiv õiguslik keskkond.

— Töötada välja kodanikuühiskonna arengu strateegia. See paneks aluse elujõulisele kodanikuühiskonnale kui arenenud demokraatliku ühiskonna vajalikule elemendile. Strateegia tuleks välja töötada tihedas koostöös kodanikuühiskonna organisatsioonidega.

— Alal hoida süstemaatilist dialoogi kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajatega nimetatud organisatsioone puudutavates küsimustes. Valitsuse lähenemine kodanikuühiskonna organisatsioonidele peaks olema kaasavam.

— Pakkuda kodanikuühiskonna organisatsioonidele erinevaid stiimuleid, sealhulgas ka rahalisi, toetamaks nende arengut ja nende tegevuse jätkusuutlikkust. Tuleks välja töötada läbipaistev toetuste süsteem, mis võimaldab kodanikuühiskonna organisatsioonidel taotleda toetusi riigieelarvest.

— Suurendada dialoogi ja koostöö taset riigiasutustega, tagades kodanikuühiskonna organisatsioonide tunnustamise.

— Lahendada Bosnia ja Hertsegoviina Ametiühingute Keskliidu registreerimise küsimus.

— Aktiivselt toetada majandus- ja sotsiaalnõukogu loomist riigi tasandil vastavalt edusammudele, mis tehakse kõnealuste valdkondadega seotud riigi tasandi institutsioonide loomisel.

— Kiirendada tööd viisavabaduse tingimuste täitmiseks.

— Viia kodanikuühiskonna tegevusvaldkondadesse sisse kodanikuõpetus.

1.4. Soovitused Bosnia ja Hertsegoviina kodanikuühiskonna organisatsioonidele

— Innustada alt-üles lähenemisviise ja kodanikuühiskonna iseorganiseerumist, andes panuse kodanikuühiskonna organisatsioonide ühiskondliku vastutuse tugevdamisse.

— Tõsta teadlikkust kodanikuühiskonna rollist poliitilises protsessis.

— Lihtsustada võrgustike ja partnerluse loomist, st teabe-, oskusteadmiste ja kogemustevahetust.

— Tõsta teadlikkust ja arusaamist ELi integratsioonist, ELi poliitikast ja Euroopa institutsioonidest.

— Tõsta hariduse ja koolituse taset kodanikuühiskonna organisatsioonides.

— Innustada etniliste kogukondade ja religioonidevahelist dialoogi, suurendada koostööd ning võrgustike ja partnerlussuhete loomist kodanikuühiskonna organisatsioonide seas.

2. Arvamuse taust

2.1. Euroopa Liidu eesmärgid Lääne-Balkani piirkonnas

Lääne-Balkani piirkonna riigid on Euroopa Liidu välispoliitika üks peamisi piirkondlikke prioriteete. ELi peamine eesmärk Lääne-Balkani riikides on suurendada piirkondlikku stabiilsust ja heaolu. Lääne-Balkani riikide ettevalmistamist ELi liikmestaatuseks võib pidada samavõrra oluliseks sihiks. Viimase saavutamiseks kasutab EL konkreetse vahendina ühinemiseelset abi.

Stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsess loodi selleks, et abistada piirkonna riike nende teel Euroopa Liitu. See sisaldab poliitilist dialoogi, olulisi kaubandussoodustusi ja rahalist abi. Samuti hõlmab see laiaulatusliku lepingulise suhte loomist, mis peaks aitama piirkonna riikidel valmistuda tulevaseks ühinemiseks ELiga. Kodanikuühiskonna arendamine ja demokratiseerimine moodustavad osa stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi eesmärkidest ning eeldatavasti aitavad need kaasa piirkonna poliitilisele, majanduslikule ja institutsioonilisele stabiliseerimisele. Stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu allkirjastamist peetakse oluliseks sammuks teel ELi liikmestaatuse poole.

2.2. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Lääne-Balkani riigid

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel on oluline roll kodanikuühiskonna arengule kaasaaitamisel Lääne- Balkani riikides. 2004. aastal lõi komitee Lääne-Balkani kontaktrühma, mis on komitee ainus alaline kõnealuse piirkonna küsimustega tegelev eriorgan. Kontaktrühm on üks paljudest kõnealuse valdkonnaga tegelevatest ELi organitest ning keskendub lisaväärtusele, mida ta saab anda ELi üldisele tööle sellel teemal.

Komitee peamine eesmärk seoses Lääne-Balkani riikidega on poliitilise, majandusliku ja sotsiaalse olukorra jälgimine Lääne-Balkani riikides ning Euroopa Liidu ja Balkani riikide vahelistes suhetes, konkreetsemalt Thessaloniki tegevussuuniste elluviimine ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi areng; koostöö edendamine komitee ja Lääne-Balkani kodanikuühiskonna organisatsioonide ning riiklike majandus- ja sotsiaalnõukogude või samalaadsete organisatsioonide vahel; ning parimate tavade levitamise innustamine ja suurendamine ELi kodanikuühiskonna organisatsioonide ja Lääne-Balkani vastavate organisatsioonide vahel.

3. Bosnia ja Hertsegoviina poliitilised arengud

3.1. Poliitiline olukord praegu

Poliitilist protsessi Bosnias ja Hertsegoviinas mõjutavad jätkuvalt sõja pärand ja Daytoni leping, millega loodi Bosnia ja Hertsegoviina iseseisev riik selle praegusel kujul. Konkureerivad poliitilised jõud püüavad kasu saada Daytoni lepingu järgsest põhiseaduslikust struktuurist ning samas ületada selles sisalduvad piirangud. Nii rahvusvaheline kogukond kui ka Bosnia ja Hertsegoviina ise tunnistavad üha enam vajadust Bosnia ja Hertsegoviina valitsuse täiustamise ja ajakohastamise järele, kuigi teiste poliitiliste üksuste toetus sellele suures osas rahvusvahelisel tasandil juhitavale protsessile on ebaühtlane.

Riigi peamine poliitiline väljakutse järgnevatel aastatel on põhiseaduslik reform. Ilma selleta on raske jätkata edusamme demokraatlikuma ja tõhusama riigi, ulatusliku reformikava rakendamise ja ELile lähenemise suunas. Daytoni lepingu järgse põhiseadusliku struktuuri reformi ei saa väljastpoolt peale sundida, kuigi rahvusvaheline kogukond üldiselt ning eelkõige EL on valmis abistama. See peab olema Bosnia ja Hertsegoviina poliitiliste sidusrühmade vahelise üksmeele tulemus ning sellel peab olema kodanike ulatuslik toetus. Kõnealune protsess, mis võib mõjutada kõiki valdkondi, on väga tundlik ning selle lõpuleviimine võib olla aeganõudev.

Tuleks märkida, et poliitikud on riigi tuleviku osas eri seisukohtadel ning eri rahvusest kodanike seas esineb ikka veel mõningast umbusaldust. Üldiselt on ülekaalus rahvusluse retoorika ning Bosnia ja Hertsegoviina juhid ei ole teinud edusamme Euroopa integratsiooniprotsessi toetavate toimivamate ja taskukohasemate riigistruktuuride loomiseks põhiseadusliku raamistiku reformi kaudu.

Kõrge esindaja büroo sulgemist on mitu korda edasi lükatud mure tõttu Bosnia ja Hertsegoviina ning seda ümbritseva piirkonna poliitilise stabiilsuse pärast. 2008. aasta veebruaris otsustas rahu tagamise nõukogu, et sulgemise tingimus on Bosnia ja Hertsegoviina edusammud viie konkreetse eesmärgi ja kahe konkreetse tingimuse käsitlemisel (stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu allkirjastamine ja stabiilne poliitiline olukord). Kui Brčko küsimuse lõplik lahendamine välja arvata, on edu viie eesmärgi (2) saavutamisel olnud väga väike.

3.2. Poliitilised suhted Euroopa Liidu ja naaberriikidega

3.2.1. Suhted Euroopa Liiduga

Stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu üle peetavaid läbirääkimisi alustati Bosniaga ja Hertsegoviinaga 2005. aasta novembris. Pärast edusamme komisjoni ja nõukogu poolt 2005. aastal sätestatud neljas olulises valdkonnas (3) parafeeriti stabiliseerimis- ja assotsieerimisleping 4. detsembril 2007 ning allkirjastati 16. juunil 2008. Stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu ratifitseerimise ootuses kõigi ELi liikmesriikide poolt, on stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu kaubandusega seotud meetmed jõustatud vahelepinguga, mida kohaldatakse alates 1. juulist 2008. Muu hulgas on stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingus sedastatud Bosnia toodetele alates 2000. aastast võimaldatud ELi kaubandussoodustused (autonoomsel alusel). See on kaasa toonud Bosnia ja Hertsegoviina kaubanduspiirangute järkjärgulise kaotamise ja ELi toodetele kohaldatavate tollimaksude vähendamise. Seni on vahelepingu rakendamine olnud rahuldav.

Kõrvuti stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu üle peetavate läbirääkimistega koostati viisalihtsustusleping, mis allkirjastati 17. septembril 2007 ning mis jõustus 2008. aasta jaanuaris. Kõnealuse lepinguga vähendati viisatöötlustasusid ning mõne kodanikerühma puhul need isegi kaotati. Lepinguga lihtsustati ka viisa andmise tingimusi paljudele kodanikerühmadele, sealhulgas üliõpilastele, ettevõtjatele, ajakirjanikele jne. 26. mail 2008 alustas Euroopa Liit arutelusid viisavabaduse kehtestamise üle Bosnia kodanikele. Läbirääkimiste lõpuleviimiseks peaks Bosnia ja Hertsegoviina tegema edusamme kõigi kriteeriumide täitmisel.

Seoses ühinemiseelse abi rahastamisvahendiga võeti 2008. aasta septembris Bosnia ja Hertsegoviina kohta vastu mitmeaastane suunav kavandamisdokument 2008–2010. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi 2008. aasta programmi raames eraldas Euroopa Komisjon Bosniale ja Hertsegoviinale kokku 74,8 miljonit eurot. Peamised sekkumisvaldkonnad on järgmised: õigusriigi ja avalike haldusstruktuuride tugevdamine, majanduslik ja sotsiaalne areng ning demokraatlik stabiliseerimine. Kodanikuühiskonna rahastamisvahendi raames eraldati ühinemiseelse abi rahastamisvahendi 2007/2008 riiklike programmide kaudu kodanikuühiskonna arenguks 6,5 miljonit eurot. Bosnia ja Hertsegoviina kodanikuühiskonna organisatsioonid saavad kasu ka piirkondlikest tegevustest ja külastusprogrammidest, mida rahastatakse mitme abisaajaga programmide kaudu. Lisaks on ühenduse fondidest eraldatud 5,7 miljonit eurot kõrge esindaja büroo eelarve toetamiseks kuni juunini 2009.

Ühinemiseelse abi rahastamisvahendit ja jätkuvat CARDSi programmi abi rakendab Euroopa Komisjoni delegatsioon Sarajevos. Abi detsentraliseeritud haldamine jääb Bosnia ja Hertsegoviina keskpika tähtajaga eesmärgiks. Detsentraliseeritud rakendamise ettevalmistused on veidi edenenud. Riikliku fondi ning rahandusministeeriumi rahastamise ja hangete kesküksuse personal on osaliselt komplekteeritud ning täiendav töölevõtmine on käimas. Bosnia ja Hertsegoviina keeruline institutsiooniline ja poliitiline keskkond on kaasa toonud märkimisväärseid hilinemisi ühinemiseelse abi rahastamisvahendi raamlepingu ratifitseerimisel. Lepingu nõuetekohane rakendamine ei ole veel tagatud. Selle tulemusena hilineb ka ühinemiseelse abi rahastamisvahendi 2007. aasta programmi rakendamine.

3.2.2. Suhted Horvaatiaga

Suhted Horvaatiaga on 2000. aastast alates oluliselt muutunud. Riigid on saavutanud täiendavaid kokkuleppeid pagulaste tagasisaatmise osas Bosnia ja Hertsegoviina ning Horvaatia piiril ning allkirjastanud vabakaubanduslepingu, mis rakendati peaaegu viivitamatult. 2008. aasta veebruaris kiitis Bosnia ja Hertsegoviina parlamentaarne assamblee heaks topeltkodakondsuse lepingu Horvaatiaga. Hinnanguliselt on ligikaudu 400 000 Bosnia ja Hertsegoviina kodanikul ka Horvaatia kodakondsus. Piirivaidlused on endiselt lahendamata ning kriminaalkuritegude ja inimsusevastaste kuritegude puhul esineb Bosnia ja Hertsegoviina ning Horvaatia vahel jätkuvalt takistusi kohtuasjade üleviimisel ja kahtlustatavate väljaandmisel.

3.2.3. Suhted Serbiaga

Suhted Serbiaga on pärast Miloševići režiimi lõppu oluliselt paranenud. Diplomaatilised suhted loodi 15. detsembril 2000. 2003.–2004. aastal, kui Bosnia ja Hertsegoviina juhtis Kagu-Euroopa koostööprotsessi, kohtusid endise Jugoslaavia välisministrid teiste Kagu-Euroopa välisministritega, et kinnitada pühendumist heanaaberlikele suhetele, stabiilsusele, julgeolekule ja koostööle Kagu-Euroopas.

2006. aasta oktoobris Bosnias ja Hertsegoviinas toimunud valimiskampaanias oli näha sidemete avalikku tugevnemist Serblaste Vabariigi ja Serbia vahel, mis kulmineerus 26. septembril 2007 Banja Lukas paralleelseid erisuhteid käsitleva muudetud kokkuleppe allkirjastamisega, kuigi mõlemad pooled rõhutasid, et kokkuleppega ei õõnestatud mingil moel Bosnia ja Hertsegoviina suveräänsust, territoriaalset terviklikkust ega poliitilist sõltumatust.

Siiski esineb Bosnia ja Hertsegoviina ning Serbia suhetes jätkuvalt võimalikke pingeid. Pärast Kosovo iseseisvusdeklaratsiooni on suurenenud Daytoni lepingu vastane retoorika ja separatistlikud ähvardused Serblaste Vabariigis. 21. veebruaril 2008 võttis Serblaste Vabariigi rahvusassamblee vastu resolutsiooni, milles seotakse Serblaste Vabariigi positsioon Bosnias ja Hertsegoviinas Kosovo positsiooniga Serbias ning kirjeldatakse, millistel tingimustel oleks Serblaste Vabariigil õigus Bosniast ja Hertsegoviinast eralduda.

3.2.4. Piirkondlik koostöö

Suhted Montenegroga on head ning need on veelgi tihenenud. Allkirjastatud on koostöölepingud kaitse, politseikoostöö, kodanikukaitse ja piiriülese koostöö valdkonnas.

Suhted endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga on head nii kahepoolses kui ka piirkondlikus tähenduses. Sõlmitud on tagasisaatmist, politseikoostööd ja kodanikukaitset käsitlevad lepingud.

Suhted Albaaniaga on tihenenud ning Bosnia ja Hertsegoviina on otsustanud avada Tiranas saatkonna.

Bosnia ja Hertsegoviina osaleb aktiivselt piirkondliku koostöö programmides ja algatustes, näiteks Kesk-Euroopa vabakaubanduslepingus (CEFTA).

4. Bosnia ja Hertsegoviina majanduslikud arengud

4.1. Bosnia ja Hertsegoviina majanduse praegune olukord

Vaatamata raskele poliitilisele olukorrale on Bosnia ja Hertsegoviina majandussuutlikkus püsinud nelja aasta jooksul stabiilsena. SKP hinnanguline kasv 2008. aastal oli 5,5 %. 2007. aasta esimeses kvartalis oli inflatsioon vaid 1,5 %, kuid hakkas 2007. aasta teisel poolel suurenema toidu- ja transpordihindade tõusu tõttu, saavutades detsembris inflatsioonimäära 4,9 % ning suurenedes 2008. aasta augustiks 9,5 %-ni. Jooksevkonto puudujääk langes 21,3 %-lt SKPst 2005. aastal 11,4 %-ni SKPst 2006. aastal, kuid suurenes uuesti 12,7 %-ni SKPst 2007. aastal. Kaubandusbilansi puudujääk langes 49,6 %-lt SKPst 2005. aastal ligikaudu 37 %-ni SKPst 2006. ja 2007. aastal. Täiendavad edusammud on praegusel hetkel ebatõenäolised, kuna ekspordi kasv 2007. aastal aeglustus, impordi osakaal suurenes ning välismaised otseinvesteeringud tõenäoliselt vähenevad ülemaailmse finantskriisi tõttu. Kogu maksutulu ülejääk oli 2006. aastal 3 % SKPst, mis tulenes peamiselt tulude järsust suurenemisest pärast käibemaksu kasutuselevõttu. 2007. aastal vähenes ülejääk 1,3 %-ni SKPst ning võib 2008. aastal kujuneda puudujäägiks muude tegurite hulgas käibemaksutagastuste suurenemise tõttu.

Sarnaselt teiste üleminekuriikidega Bosnia ja Hertsegoviina majandus kasvab, kuid samas seisab riik silmitsi laialtlevinud vaesuse ja sotsiaalsete raskustega. Tööpuudus jääb hinnanguliselt 16–44 protsendi vahele. Bosnia ja Hertsegoviina seisab silmitsi finants- ja majanduskriisi tagajärgedega. Kriis kujutab ohtu riigi majanduslikule, sotsiaalsele ja etnilisele olukorrale ning samuti suhetele ELis ja piirkonnas.

Riigi valitsusstruktuur on koormav ning kulutab üle 50 % SKPst. Killustatud struktuurid, piiratud vahendid, kogemuste puudumine ja ajutised lähenemisviisid riigi suutlikkuse toetamisele kahjustavad valitsuse võimet poliitikat sõnastada ja rakendada.

EL on Bosnia ja Hertsegoviina peamine kaubanduspartner (kaubavahetus ELiga moodustab üle 50 % Bosnia ja Hertsegoviina kogukaubandusest). Stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu allkirjastamine ja vahelepingu jõustumine peaksid tõenäoliselt tihendama suhteid ja laiendama kaubanduse integratsiooni ELiga. Bosnia ja Hertsegoviina ekspordib peamiselt Itaaliasse, Saksamaale ja Sloveeniasse. Bosnia ja Hertsegoviina import pärineb nimetatud ELi riikidest ning vähemal määral Austriast. Bosnia ja Hertsegoviina eksport põhineb peamiselt metallidel, puidul ja puidutoodetel, mineraaltoodetel ja kemikaalidel. Import sisaldab eelkõige masinaid, mineraaltooteid, toiduaineid ja kemikaale.

5. Kodanikuühiskonna organisatsioonide praegune olukord ja roll

5.1. Sotsiaaldialoog

5.1.1. Õiguslik keskkond

Sotsiaaldialoogi Bosnia ja Hertsegoviina tasandil ametlikult ei toimu. See tuleneb asjaolust, et kehtivas põhiseaduses ei ole sätteid sotsiaalpoliitika või haridusega tegelevate riigi tasandi valitsusorganite loomise kohta.

Bosnia ja Hertsegoviina on ratifitseerinud kõik kaheksa Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni peamist konventsiooni. Ühinemisvabadus on tagatud Bosnia ja Hertsegoviina, Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni ning Serblaste Vabariigi põhiseadustes. Kahel üksusel on oma tööseadused, nagu ka Brčko piirkonnal.

2001. aasta detsembris vastu võetud Bosnia ja Hertsegoviina ühenduste ja sihtasutuste seadus ei sisalda sätteid ametiühingute liidu registreerimise kohta Bosnia ja Hertsegoviina tasandil.

Vastavalt Euroopa Komisjoni 2008. aasta eduaruandele ei ole kõnealuses valdkonnas siiski edusamme tehtud. Asjaolu, et riigi tasandil puuduvad volitused tööhõive ja sotsiaalpoliitika valdkonnas, takistab jätkuvalt üleriigilise tööhõivestrateegia arendamist. Põhiseaduslikele argumentidele põhinedes takistab Serblaste Vabariik süstemaatiliselt riigi tasandile tööturu küsimustes rolli andmist. Nimetatud kaks üksust ja Brčko piirkond on välja töötanud tööhõivestrateegiaid ja aktiivsete tööhõivemeetmete projekte. Nendevaheline kooskõlastamine aga praktiliselt puudub.

Sarnane olukord valitseb sotsiaaldialoogi valdkonnas. Ametiühingute keskliitu ei ole olnud võimalik riigi tasandil registreerida. Ametiühingute registreerimine ning nende tunnustamine ja esindatus on kehtiva seaduse kohaselt samatähenduslikud. Samuti on sotsiaalpartnerite õiguslik alus ja menetlus samasugune kui kõigil teistel kodanikuühiskonna organisatsioonidel, nagu tarbijarühmad või spordiühingud, mis on ebaproportsionaalne. Riigi keeruline sotsiaalne korraldus mõjutab jätkuvalt sotsiaalpartnerite dialoogi ning koheseid lahendusi ei näi olevat. Selguse puudumine seoses ametiühingute õigusliku registreerimisega on blokeerinud edusammud kollektiivläbirääkimiste kehtestamisel. Tuleks koostada uus seadus, mis asendaks eespool nimetatud ühenduste ja sihtasutuste seaduse, et valitsusel ei oleks enam kaalutlusõigust uue organisatsiooni registreerimise üle otsustamisel.

5.1.2. Sotsiaalpartnerid

5.1.2.1. Tööandjad

Bosnia ja Hertsegoviina puhul on raske rääkida riigi tasandil tegutsevatest tööandjate organisatsioonidest. Kuna riigi tasandil tööhõiveministeerium puudub ning paljud majandusküsimused kuuluvad üksuste valitsuste pädevusvaldkonda, ei toimu ametlikku kooskõlastamist ega koostööd tööandjate organisatsioonide vahel riigi tasandil.

Kaks peamist tööandjate organisatsiooni on Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni Tööandjate Assotsiatsioon ja Serblaste Vabariigi Tööandjate Assotsiatsioon. Mõlemad osalevad majandus- ja sotsiaalnõukogudes üksuse tasandil. Tööandjate organisatsioonide peamine probleem nii sisemisest kui ka välisest vaatenurgast on esindatus ja oma liikmete huvide tõhus esindamine riigiasutustes.

5.1.2.2. Ametiühingud

Ametiühingutesse ühinemise määr on Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni ja Serblaste Vabariigi ametlikus sektoris suhteliselt kõrge. Kui Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsioonis tegeleb töötajate organiseerimisega Sõltumatute Ametiühingute Keskliit (Savez Samostalnih Sindikata Bosne i Hercegovine, SSSBiH), siis Serblaste Vabariigis teeb sedasama Serblaste Vabariigi Ametiühingute Keskliit (Savez Sindikata Republike Srpske, SSRS). Bosnia ja Hertsegoviina kahe üksuse – Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni ja Serblaste Vabariigi ametiühingute keskliidud lõid 24. juunil 2005 toimunud asutamiskogul Bosnia ja Hertsegoviina ametiühingute ühise katusorganisatsiooni. Organisatsioon esitas taotluse riigi tasandil tunnustuse saamiseks, kuid see küsimus on praeguseni lahendamata.

5.1.3. Olemasolevate mehhanismide hindamine

Riigi tasandil ei ole loodud majandus- ja sotsiaalnõukogu peamiselt seetõttu, et eelkõige Serblaste Vabariik (4) ei soovi viia sotsiaaldialoogi küsimust riigi tasandile. Riigis on kaks töökoodeksit – kummaski üksuses üks ning tööhõiveministeerium riigi tasandil puudub. Sotsiaalpartnerite põhiküsimused, nagu majanduspoliitika, tööõigus või haridus kuuluvad üksuse ja kohalike omavalitsuste pädevusvaldkonda. Nõuetekohast ühtset turgu (sh tööturg) ei ole Bosnias ja Hertsegoviinas veel loodud. Majandus- ja sotsiaalnõukogud toimivad üksnes üksuse tasandil ning nende tegevust rahastab valitsus. Ametlik takistus majandus- ja sotsiaalnõukogu loomisele riigi tasandil on jätkuvalt ametiühingute katusorganisatsiooni mittetunnustamise küsimus. Samuti tuleb märkida, et sotsiaalpartnerite suutlikkus on veel madal ning nende sisest tööd tuleb muuta professionaalsemaks.

5.2. Kodanikuühiskonna dialoog

5.2.1. Õiguslik keskkond

Bosnial ja Hertsegoviinal on kodanikuühiskonna arendamisel olnud lühike ajalugu. Enne sõda olid seal mitmed avalikud organisatsioonid, mis tegutsesid peamiselt kultuuri ja spordi valdkonnas. Sõja ajal ja pärast seda keskendus enamik valitsusväliseid organisatsioone oma tegevuses humanitaarabi jagamisele ning on vaid aegamisi suunanud tähelepanu tavapärasematele tegevustele.

Valitsusvälised organisatsioonid saavad end registreerida riigi, üksuse, kantoni (Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni puhul) või kohalikul tasandil. Alates 2002. aastast võimaldab ühenduste ja sihtasutuste seadus valitsusvälistel organisatsioonidel end registreerida Bosnia ja Hertsegoviina justiitsministeeriumis ning tegutseda kogu riigi territooriumil. Riigi tasandil registreerimiseks vajalike tülikate menetluste tõttu ning seetõttu, et riigi tasandil registreerimist üksuse tasandil (Serblaste Vabariik) ei tunnistata, eelistavad paljud valitsusvälised organisatsioonid end registreerida üksuse tasandil. Bosnia ja Hertsegoviina ühenduste ja sihtasutuste ühisregistri loomiseks riigi, üksuste valitsuste ja Brčko piirkonna vahel 2004. aastal allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumiga edendatakse „ühenduste ja sihtasutuste suuremat liikumisvabadust ning luuakse kiire teabele juurdepääsu süsteem kõigile ühendustele ja sihtasutustele”.

Ühenduste ja sihtasutuste seadust muudeti ning see jõustus 2008. aastal. 2002. aastal vastu võetud registreerimise eeskiri kehtib praeguseni, mis muudab registreerimisprotsessi keerukamaks. Bosnia ja Hertsegoviina valitsusasutused otsivad viise eeskirja parandamiseks eesmärgiga vähendada registreerimiseks vajalike dokumentide arvu. Kavas on kasutusele võtta ka elektrooniline registreerimine.

Vastavalt Bosnias ja Hertsegoviinas oleva ÜRO meeskonna koostatud uuringule (5) on kodanikuühiskonna organisatsioonide üks peamine probleem hiljuti kasutusele võetud käibemaksusüsteem. 1. jaanuaril 2006 Bosnias ja Hertsegoviinas jõustunud käibemaksuseadusega kehtestati ühtne maksumäär 17 %, mille näol on tegemist maksutõusuga. Kodanikuühiskonna organisatsioonidele kehtivad personali töölevõtmisel täiendavad erimaksud (sotsiaalmaks, tervishoiumaks). Annetustele kohaldatakse täiendavaid makse. Üldiselt leitakse, et kodanikuühiskonna sektorile maksuvabastuste võimaldamine oleks tervitatav ja lihtsustaks selle tööd.

Teine oluline küsimus on kodanikuühiskonna organisatsioonide riiklik rahastamine. Enamikul juhtudel ei pea kodanikuühiskonna organisatsioonid riiklike rahaliste vahendite jaotamist piisavalt läbipaistvaks. Vabatahtlikku tööd käsitlevad õigusaktid on ikka veel jõustamata. Jätkuvalt on kriitilise tähtsusega õigusaktide puuduliku rakendamise lahendamine ning vajadus õigusaktide ühtlustamise järele. Mõned kodanikuühiskonna organisatsioonid leiavad, et õigusloomeprotsess Bosnias ja Hertsegoviinas ei ole läbipaistev ega ligipääsetav.

Poliitiliste ametiasutuste toetus kodanikuühiskonna organisatsioonidele on väike, kuna mõned neist näevad kodanikuühiskonna sektorit kui konkurenti. Kohalike omavalitsuste seas esineb ka üldist vääritimõistmist seoses kodanikuühiskonna partnerluste väärtuste ja eelistega.

5.2.2. Eri huvirühmade olukord

Registreeritud valitsusväliste organisatsioonide koguarv Bosnias ja Hertsegoviinas on praegu ligi 8 000, (6) kuigi tegutsevate organisatsioonide arv on palju väiksem. Kolmanda sektori sissetulek on hinnanguliselt 4,5 % SKPst, samas kui tegevuskulud on 2,4 %. Kõnealuse sektori töötajad moodustavad 1,45 % majanduslikult aktiivsest elanikkonnast (7).

Valitsusvälised organisatsioonid tegutsevad valdavalt inimõiguste edendamise valdkonnas. Valitsusväliste organisatsioonide muude oluliste tegevusvaldkondade hulka kuuluvad haridus, sooküsimused, majandusareng, humanitaarabi, kodanikuühiskonna areng, tervishoid, noored ja lapsed, kogukonna areng.

5.2.3. Olemasolevate mehhanismide hindamine

Mõningast edu on täheldatud seoses valitsusasutuste ja valitsusväliste organisatsioonide suhete institutsionaliseerumisega riigi tasandil. Bosnia ja Hertsegoviina ministrite nõukogu ja kodanikuühiskonna esindajad allkirjastasid 7. mail 2007 Bosnia ja Hertsegoviina ministrite nõukogu ja valitsusvälise sektori vahelise koostöölepingu.

Kooskõlas nimetatud lepinguga loodi oktoobris 2007 kodanikuühiskonna nõukogu. Kuigi nõukogu ei esinda tervet kodanikuühiskonda, on sellel 31 allsektorit, mistõttu on tegemist valitsusväliste organisatsioonide kõige tugevama foorumiga riigis. Siiski on vaja valitsusasutuste suuremaid jõupingutusi, et luua korrapärane ja süstemaatiline teabevahetus kodanikuühiskonnaga ning innustada selle osalemist poliitikakujundamises.

6. Kodanikuühiskonna organisatsioonide roll Euroopa Liidu integratsiooniprotsessis

6.1. Kodanikuühiskonna organisatsioonid ja Euroopa integratsiooniprotsess

Euroopa idee ei ole kodanikuühiskonna organisatsioonide töös eriti esiplaanil. Kodanikud näevad Bosnia ja Hertsegoviina Euroopa integratsiooni kauge projektina. Suuremal osal kodanikuühiskonna organisatsioonidel on vähe koostöökogemusi ELi riikide asjaomaste organisatsioonidega. Arutelu ELi üle algas Bosnias ja Hertsegoviinas hiljuti. Kodanikuühiskonna organisatsioonide projektides keskendutakse rahastajate – rahvusvaheliste organisatsioonide, valitsuste ja kohalike rahastajate seatud prioriteetidele. Toetus Bosnia ja Hertsegoviina Euroopa integratsioonile ei ole nähtav muudes sektorites kui rahvusvaheliste valitsusväliste organisatsioonide tegevuses. Sellele vaatamata toetab 80 % Bosnia ja Hertsegoviina kodanikest Bosnia ja Hertsegoviina tulevast ühinemist Euroopa Liiduga, mis on hea lähtepunkt kodanikuühiskonna organisatsioonide tegevusele seoses ELi liikmestaatuse kriteeriumide täitmise edendamisega.

Brüssel, 16. juuli 2009. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Vastavalt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee määratlusele hõlmab termin „kodanikuühiskond” tööandjate organisatsioone, töötajate organisatsioone ning teisi valitsusväliseid organisatsioone ja huvirühmi.

(2) 1) Vastuvõetav ja jätkusuutlik lahendus riigi ja teiste valitsemistasandite vahelise vara jagamise küsimuses; 2) vastuvõetav ja jätkusuutlik lahendus kaitsejõudude vara küsimuses; 3) Brčko küsimuse lõplik lahendamine; 4) rahanduse jätkusuutlikkus (mida toetavad kaudsete maksude ameti alalist koefitsiendimeetodit käsitlev leping ja riikliku maksunõukogu loomine); ning 5) õigusriikluse kindlustamine (mille tunnistuseks on sõjakuritegude riikliku strateegia, välismaalaste ja varjupaigaseaduse ning kohtusüsteemi reformi riikliku strateegia vastuvõtmine).

(3) 1) politseireformi rakendamine vastavalt 2005. aasta oktoobris vastuvõetud politsei restruktureerimise kokkuleppele; 2) täielik koostöö endise Jugoslaavia asjade rahvusvahelise kriminaalkohtuga (EJRK); 3) kõigi vajalike avalik-õiguslikku ringhäälingut käsitlevate õigusaktide vastuvõtmine ja rakendamine; ning 4) õigusraamistiku ja haldussuutlikkuse arendamine, et võimaldada stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu nõuetekohast rakendamist.

(4) Serblaste Vabariigi peaminister Milorad Dodik teatas 22. augustil 2007, et „Serblaste Vabariigi valitsus ei toeta sotsiaalnõukogu loomist Bosnia ja Hertsegoviina tasandil, [leides, et] põhiliste majandus- ja sotsiaalküsimustega tegeletakse üksuste tasandil ning et nõukogu loomine on poliitiline küsimus”.

(5) Peamised järeldused koostöö taseme kohta ÜRO organite ja kodanikuühiskonna organisatsioonide vahel Bosnias ja Hertsegoviinas, jaanuar 2007, Bosnias ja Hertsegoviinas oleva ÜRO meeskonna töödokument.

(6) Arvnäitaja 2005. aasta veebruari seisuga – ELi rahastatud projektis „Mapping Study of Non-State Actors in Bosnia-Herzegovina” sisalduvad andmed, september 2005.

(7) „. Status and prospects for Bosnia and Herzegovina. Analysis and policy implications”, kvalitatiivne uuring nr 3, 2. aprill 2005; DFID tööhõive- ja sotsiaalpoliitika projekt.