SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa haridusruumi väljakujundamine aastaks 2025 tähendab sellise Euroopa õpperuumi loomist, mis toob kasu kõigile üliõpilastele, õppejõududele ja muudele haridustöötajatele, võimaldades neil õppimiseks ja töötamiseks kõikjal ELis vabalt liikuda. Selleks peaksid Euroopa kõrgharidusasutused tegema tihedamat ja põhjalikumat koostööd. Euroopa teadusruumi edasiarendamiseks tuleb parandada teadlaste liikuvust ja teadmiste vahetamist, soodustada investeerimist teadusuuringutesse ja innovatsiooni ning edendada kõrgharidusasutuste seas riikidevahelist koostööd, nagu ka koostööd ettevõtjatega ning teiste teadus- ja innovatsioonitegevuses osalejatega nende ökosüsteemides. Riikidevaheline koostöö suurendab Euroopa kõrghariduse kaasavust, silmapaistvust, mitmekesisust, atraktiivsust ja üleilmset konkurentsivõimet. See aitab tagada võrdõiguslikkust ja ära hoida diskrimineerimist, lahendada Euroopa ees seisvaid kliimamuutuste, digiülemineku ja rahvastiku vananemisega seotud probleeme, varustada õppijad asjakohaste oskuste ja teadmistega ning suurendada vastupidavust ja aidata majandusel taastuda. See suurendab kõrgharidusasutuste rolli üleilmsel areenil, tehes Euroopast suunanäitaja üleilmsete probleemide tõhusal ja tulemuslikul lahendamisel, üleilmse inspiratsiooniallika ning atraktiivse sihtkoha üliõpilastele, õppejõududele ja teadlastele. Käesolev algatus tugineb varem ELi tasandil tehtud tööle. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 2017. aasta järeldusi, milles kutsutakse liikmesriike, nõukogu ja komisjoni üles jätkama tööd, et kogu ELis tugevdada kõrgharidusasutuste strateegilisi partnerlusi, algatas komisjon 2019. aastal programmi „Erasmus+“ raames, mida täiendab teadustegevuse ja innovatsiooni mõõtme osas programm „Horisont 2020“, katse korras 41 Euroopa ülikoolide liidu loomise. Eesmärk oli katsetada pikaajalist struktureeritud, süstemaatilist ja kestlikku koostööd, milles osalevad kahe esimese projektikonkursi raames välja valitud enam kui 280 kõrgkooli üle kogu Euroopa. Selle katseprojekti käigus saadud esimesed kogemused osutavad koostöö kasulikkusele, ent samal ajal ka mitmele probleemile, nagu raskused riikidevahelise ühise haridustegevuse ja riikidevaheliste ühiste programmide elluviimisel kõigil tasanditel, sealhulgas kokkusobimatud nõuded, mis ei võimalda anda ühiseid teaduskraade (sh ühist Euroopa teaduskraadi), või asjaolu, et kõrgharidusasutuste liitudel puudub õiguslik seisund, mis ei lase neil tõhusalt koondada ressursse, jagada taristut ega teostada tehnosiiret. Käesolev nõukogu soovitus, mis käsitleb võimaluste loomist tulemuslikuks Euroopa kõrgharidusalaseks koostööks, on esimene samm nende probleemide lahendamisel eesmärgiga tagada, et kõik Euroopa kõrgharidusasutused ning nende üliõpilased, töötajad ja teadlased saaksid kasu lihtsamast riikidevahelisest koostööst. Käesolev nõukogu soovitus koos komisjoni teatisega Euroopa ülikoolistrateegia kohta moodustavad kõrghariduspaketi, millest on teatatud komisjoni 2022. aasta tööprogrammis üldeesmärgi „euroopaliku eluviisi edendamine“ all. Kui strateegias esitatakse arusaam kõrgharidussektori ümberkujundamisest kogu Euroopas, siis soovitus on esimene samm riikide koostöö järkjärgulisel süvendamisel ning kestlikumaks ja tulemuslikumaks muutmisel. Strateegia ja soovitus avardavad võimalusi teha kõrgharidussektoris innovaatilist riikide koostööd, mille tihendamine on ELi jaoks oluline, et tugevdada oma ülemaailmset rolli. Seega on vaja ühendada põhjalikuma koostöö kaudu oma jõud.

(1)Struktuuri ja rakendusküsimused, mida käsitletakse kavandatud nõukogu soovituses, võimaldamaks põhjalikumat riikidevahelist koostööd

Kui kõrgharidusasutuste liitudel oleks õiguslik seisund, oleks lihtsam kasutada, jagada ja koondada ühiseid ressursse, nagu rahalised vahendid, inimressursid, digitaalsed ja materiaalsed ressursid ning teenused. Sellise seisundi puudumise tõttu on kõrgharidusasutustel keerulisem jõuda põhjalikuma koostööni, samuti on piiratud nende asutuste konkurentsivõime.

Ühiste teaduskraadide andmist takistavad kokkusobimatud nõuded riikidevahelise ühise haridustegevuse ja riikidevaheliste ühisprogrammide elluviimisel, näiteks erinevused hindamisel ja ainepunktide arvestamisel (isegi Euroopa ainepunktisüsteemi (ECTS) kasutamise korral), õppekavad, kus kursuse eest saadavate ECTSi ainepunktide miinimum- või maksimumarv on erinev, ning institutsioonilise autonoomia eri vormid. Sellised õigus- ja haldusprobleemid tuleb lahendada, et toetada kaugeleulatuvat ja põhjalikumat riikidevahelist koostööd. See oleks esimene samm kõiki tasandeid (bakalaureuseõpe, magistriõpe, doktoriõpe ja elukestev õpe) hõlmava ühise Euroopa teaduskraadi järkjärgulisel väljatöötamisel.

Riikidevahelistes ühisprogrammides sisalduvat õppijate liikuvusvõimaluste suuremat kasutamist pärsib protsesse käsitlevate suuniste puudumine ning protsesside vähene digiteerimine ja lihtsustamine. Tänu Euroopa üliõpilaspileti algatusele on üliõpilastel lihtsam õppida ja osaleda koolitustel mitmes kõrgharidusasutuses. Õppejõudude, teadlaste ja haridustöötajate liikuvust ei väärtustata nende karjääri arengus piisavalt.

Riikidevahelisel institutsioonilisel koostööl puudub kestlik pikaajaline rahastus. See takistab kõrgharidusasutuste liitude arengut ja põhjalike ümberkorralduste tegemist nende liitude ülesannete täitmisel. Pikemaajaline arusaam tagaks paremad võimalused suurendada suutlikkust ja luua püsivad liidud, et saavutada püstitatud kõrged eesmärgid. Seda saab hõlbustada, andes kõrgharidusasutuste liitudele õigusliku seisundi, mis võimaldab neil koondada ressursse ning suurendada piirkondlike, riiklike ja Euroopa rahastamisvahendite ja võimaluste koostoimet.

Liikmesriikides, kus väline kvaliteeditagamine ja akrediteerimine on eeskätt programmipõhine, rakendatakse Euroopa lähenemist ühisõppekavade kvaliteedikindlusele endiselt ebapiisavalt, mis takistab ühiste lühikese õppetsükli, bakalaureuseõppe, magistriõppe ja doktoriõppe õppekavade loomist ja akrediteerimist. Iga ühisprogrammides osalev riik võib rakendada erinevaid väliseid kvaliteeditagamise menetlusi, mille raames kohaldatakse erinevaid siseriiklikke eeskirju, mis tekitavad halduskoormust ja takistavad innovaatilise interdistsiplinaarse pedagoogika rakendamist eri riikides. Samal ajal riigid, kus väline kvaliteeditagamine toimub asutuse tasandil, saavad rakendada riikidevahelisi ühisprogramme hõlpsamini.

Euroopa ülikoolide ühiste virtuaalsete õppelinnakute ja platvormide teket ühise digitaalse või kombineeritud tegevuse jaoks takistab ELi kõrgharidusasutuste digitaristu vähene koostalitlusvõime. Selle probleemi algpõhjus on erinevused kõrgharidusasutuste suutlikkuses ning digitaristu arendamiseks ja kasutamiseks kättesaadavates vahendites, mis piiravad koostööpõhist õppimist ja õpetamist veebis. Lahendus oleks töötada välja ühised koostalitlusvõimelised digitaristud ja -lahendused ning tagada, et kõrgharidusasutused annavad vastastikku juurdepääsu oma taristule, teenustele ja koolitustele, mis on kättesaadavad kõigile.

Siseriiklikud õigusraamistikud, mis reguleerivad konkreetsete valdkondade hindamist, takistavad interdistsiplinaarsete moodulite väljatöötamist, eriti riikidevaheliste ühiste teaduskraadide kavandamisel. Samuti ei lase siseriiklikud raamistikud sageli Euroopa ülikoolide liitudel rakendada ühiskondlike probleemide interdistsiplinaarsel lahendamisel, mis on üks nende liitude tähtsaid eesmärke, probleemipõhiseid lähenemisviise.

Juhtimiskord, kus üliõpilased ja töötajad kaasatakse nende õpi- ja töökeskkonda mõjutavate otsuste tegemisse, võimaldab sügavat ja kaugeleulatuvat riikide koostööd ning suurendab kõrgharidusvaldkonna mõtestatud panust oma ökosüsteemide arengusse ja kestlikkusse. Riikidevaheliste liitude juhtimisel rakendatavatele institutsioonilistele struktuuridele ja tavadele võiks kasuks tulla üliõpilaste, õppejõudude, teadlaste ja muude haridustöötajate aktiivsem kaasamine, et paremini reageerida nende vajadustele ja võimaldada riikide koostöö raames välja kujundatud innovaatilistel tavadel kõrgharidusasutustes levida. Praegu ei kajasta sellised struktuurid sageli ühiskonna ülesehitust ega kogemuste ja ideede mitmekesisust.

Riikide koostöö tegemisel on kvaliteetse õppimise, õpetamise ja teadustegevuse arendamisel asendamatuks aluseks ühised väärtused, mida me järgime oma euroopaliku elulaadi edendamisel. Riikide koostöö tugevdab akadeemilist kultuuri ja demokraatlikku ühiskonda. Kui põhiväärtustest ei hoolita, nõrgenevad õppimine, õpetamine ja teadustegevus ning see kahjustab põhjalikku riikide koostööd. Ebapiisav autonoomia piirab kõrgharidusasutuste võimalusi sõlmida riikide vahel lepinguid, panustada võrdselt teiste partneritega, pakkuda kaasrahastust ja eraldada piisavalt töötajaid lepingute täitmiseks. Seepärast on autonoomia juhtimis- ja haldusküsimustes tulemusliku riikide koostöö jaoks ülioluline.

(2)Kavandatud nõukogu soovitusega taotletavad eesmärgid

Keerulises ja tiheda konkurentsiga üleilmses kontekstis muudab jõudude ühendamine Euroopa kõrgharidussektori tugevamaks ning suurendab selle atraktiivsust ja konkurentsivõimet maailmas. Selleks et Euroopa saaks hakkama ühiste katsumustega, eelkõige rohe- ja digipöördega, tuleb suurendada riikide koostööd, mis aitab ära kasutada kõigi olemasolevate ressursside potentsiaali, kaasates eri liiki kõrgharidusasutused, mille suutlikkus ja tugevad küljed hariduse andmise ja teadustegevuse valdkonnas on vastastikku täiendavad. Keerulistele mitmemõõtmelistele probleemidele kindlate lahenduste leidmiseks on vaja aega ja jõupingutusi kõigil tasanditel. Käesolev nõukogu soovitus on esimene samm Euroopa riikide vahelist sügavamat ja kaugeleulatuvamat institutsioonilist koostööd takistavate struktuuri- ja rakendusküsimuste lahendamisel, võimaldades kasutada takistamatult ühinemisvabadust. Kõrgharidusasutuste liitude õiguslik seisund võimaldaks neil koondada oma ressursid, suutlikkuse ja tugevad küljed, ühise Euroopa teaduskraadiga tunnustataks riikidevaheliste kogemuste väärtust kõrghariduse omandamisel ja vähendataks bürokraatiat ühisprogrammide rakendamisel ning Euroopa üliõpilaspilet, mis tehakse 2024. aasta keskpaigaks kättesaadavaks kõigi Euroopa kõrgharidusasutuste kõigile liikuvatele üliõpilastele, hõlbustaks laialdase kasutuselevõtu korral liikuvust kõigil tasanditel. Sellised innovaatilised vahendid toimivad koostoimes ja aitavad eeldatavasti kujundada Euroopa identiteeti, viies riikide koostöö kõrgemale tasandile ja tugevdades Euroopasse kuulumise tunnet. võimaluste loomine süstemaatilisema, struktuursema ja kestlikuma riikide koostöö tegemiseks kõrgharidusasutuste tasandil on oluline, et kiirendada nende asutuste ümberkorraldusi oma haridus-, teadus- ja innovatsioonitegevusega ning ühiskonna teenimisega seotud ülesannete täitmisel. See võib ka aidata toime tulla Euroopa ja üleilmsete katsumustega.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega