SELETUSKIRI

1. Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni (tuntud ka kui Bonni konventsioon) eesmärk on kaitsta maismaa- ja veeloomade ning lindude rändliike kogu nende rändealal. See on ÜRO Keskkonnaprogrammi egiidi all sõlmitud valitsustevaheline leping, milles käsitletakse kogu maailma puutumatu looduse ja looduslike elupaikade kaitset. Euroopa Liit on Bonni konventsiooni osaline alates 1. novembrist 1983[1].

2. Kaitsealused rändliigid on loetletud konventsiooni I liites (ohustatud liigid) ja II liites (liigid, mille kohta sõlmitakse kokkulepped).

3. Konventsiooniosaliste konverents on konventsiooni otsuseid tegev organ, kes on pädev hindama rändliikide kaitsestaatust ja seejärel muutma konventsiooni I ja II liidet.

4. Vastavalt konventsiooni XI artiklile võivad muutmisettepanekuid teha kõik konventsiooniosalised. Liidete muudatus jõustub üheksakümne päeva möödumisel konventsiooniosaliste konverentsi istungist, kus see vastu võeti, kõigi konventsiooniosaliste suhtes, välja arvatud need konventsiooniosalised, kes teevad reservatsiooni.

5. Konventsiooniosaliste 10. konverents toimub 20.–25. novembril 2011 Bergenis (Norra). Kõnealuseks kohtumiseks on konventsiooniosalised esitanud ettepanekud kaitsta mitut uut liiki, muutes selleks konventsiooni I ja II liidet.

6. Euroopa Liit on teinud kaks ettepanekut ning edastanud need konventsiooni sekretariaadile, nagu on ette nähtud nõukogu otsusega[2]. Kõnealused ettepanekud on juba hinnatud kooskõlas olevaks eesmärkidega, mis on kehtestatud linnudirektiivis[3] ning määruses, milles käsitletakse looduslike looma- ja taimeliikide kaitset nendega kauplemise reguleerimise teel[4]. Seepärast peaks EL aktiivselt toetama kõnealuste (oma)enda esitatud ettepanekute vastuvõtmist.

7. Muud konventsiooniosalised esitasid kuus I ja II liite muutmisettepanekut. Ükski nendest linnu- või imetajaliike käsitlevatest ettepanekutest ei nõuaks ELi õiguse muutmist. Kalaliiki Manta birostris käsitlevad ettepanekud nõuavad nimetatud liigi kaitse tagamiseks selliste ELi õigusaktide muutmist, milles käsitletakse ühisele kalanduspoliitikale vastavat kalavarude kaitset ja säästvat kasutamist. Euroopa Liit peaks neid ettepanekuid toetama järgmistel kaalutlustel: 1) nende liikide lisamine on teaduslikult põhjendatud; 2) need aitavad kaasa sise- ja välismeetmete järjepidevusele; ja 3) EL on võtnud oma kohustuseks teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd.

8. Seepärast on nõukogul vaja teha otsus sellise seisukoha kehtestamiseks, mis tuleb ELi nimel konventsiooniosaliste 10. konverentsil muudatusettepanekute kohta vastu võtta.

2011/0252 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb Euroopa Liidu nimel vastu võtta konventsiooniosaliste 10. konverentsil seoses konventsiooni I ja II liite muudatusettepanekutega metsloomade rändliikide kaitse kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[5],

ning arvestades järgmist:

1. Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni[6] osalisena võib Euroopa Liit teha ettepanekuid konventsiooni kaitsealuste liikide loetelu sisaldavate liidete muutmiseks;

2. Konventsiooniosaliste konverents on konventsiooni otsuseid tegev organ, kellele on antud pädevus hinnata rändliikide kaitsestaatust ja seejärel muuta konventsiooni I ja II liidet.

3. Vastavalt konventsiooni XI artiklile jõustub liite muudatus kõigi konventsiooniosaliste (v.a need, kes teevad reservatsiooni) suhtes üheksakümne päeva möödumisel konventsiooniosaliste konverentsi istungist, kus see vastu võeti.

4. Pidades silmas 20.–25. novembrini 2011 Norras Bergenis toimuvat konventsiooniosaliste 10. konverentsi, edastas EL konventsiooni sekretariaadile I liite muutmisettepanekud,[7] et lisada sellesse liigid Falco cherrug ja Falco vespertinus .

5. Ka muud konventsiooniosalised on esitanud ettepanekuid kaitsta mitut uut liiki, muutes selleks konventsiooni I ja II liidet.

6. EL peaks nimetatud ettepanekuid toetama, sest need on teaduslikult põhjendatud, kooskõlas ELi õigusaktidega ning ELi kohustusega teha elurikkuse kaitseks rahvusvahelist koostööd vastavalt ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni[8] artiklile 5, samuti konventsiooniosaliste konverentsil vastuvõetud otsustega, eelkõige 10. konverentsil kokkulepitud ülemaailmse eesmärgiga, mille kohaselt „teadaolevate ohustatud liikide väljasuremine on 2020. aastaks ära hoitud ning nende kaitsestaatust on parandatud ja säilitatud, eelkõige selliste liikide puhul, kelle arvukus väheneb kõige kiiremini”.

7. Ükski nendest linnu- või imetajaliike käsitlevatest muutmisettepanekutest ei nõuaks ELi õiguse muutmist.

8. Kalaliiki Manta birostris käsitlevad ettepanekud nõuavad nimetatud liigi kaitse tagamiseks selliste ELi õigusaktide muutmist, milles käsitletakse ühisele kalanduspoliitikale vastavat kalavarude kaitset ja säästvat kasutamist.

9. Kuivõrd metsloomade rändliikide kaitse konventsioon jääb osalt ühenduse ja osalt liikmesriikide pädevusse, peaksid komisjon ja liikmesriigid tegema konventsiooni liidete muudatuste vastuvõtmisel tihedat koostööd, seades eesmärgiks Euroopa Liidu rahvusvahelise esindatuse ühtsuse,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Ainus artikkel

Metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni osaliste 10. konverentsil on komisjon ELi nimel seoses konventsiooni I ja II liite muudatusettepanekutega järgmisel seisukohal:

10. komisjon on volitatud toetama järgmiste liikide lisamist I liitesse:

11. Falco cherrug;

12. Falco vespertinus;

13. Numenius madagascariensis;

14. Numenius tahitiensis;

15. Manta birostris;

16. komisjon on volitatud toetama järgmiste liikide lisamist II liitesse:

17. Ovis ammon;

18. Dolichonyx oryzivorus;

19. Manta birostris.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja [..]

[1] Nõukogu otsus 82/461/EMÜ, 24. juuni 1982, metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni sõlmimise kohta, EÜT L 210, 24.6.1982, lk 10.

[2] Nõukogu otsus, millega volitatakse Euroopa Komisjoni esitama Euroopa Liidu nimel konventsiooniosaliste 10. konverentsil metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni I liite muudatusettepaneku (vastu võetud 23. juunil 2011 kirjaliku menetluse teel) (dokument 11078/11 ENV 432).

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/147/EÜ, 30. november 2009, loodusliku linnustiku kaitse kohta, ELT L 20, 26.1.2010, lk 7.

[4] Määrus (EÜ) nr 338/97/EÜ, 9. detsember 1996, looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel, EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1.

[5] ELT C [...], [...], lk [...].

[6] Nõukogu otsus 82/461/EMÜ, 24. juuni 1982, metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni sõlmimise kohta, EÜT L 210, 24.6.1982, lk 10.

[7] Ettepanekud, mis on vastu võetud nõukogu otsusega, millega volitatakse Euroopa Komisjoni esitama Euroopa Liidu nimel konventsiooniosaliste 10. konverentsil metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni I liite muudatusettepaneku (vastu võetud 23. juunil 2011 kirjaliku menetluse teel) (dokument 11078/11 ENV 432).

[8] Nõukogu otsus 93/626/EMÜ, 25. oktoober 1993, bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni sõlmimise kohta, EÜT L 309, 13.12.1993, lk 1.