ET Euroopa Liidu Teataja C 347/68

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv transporditavate surveseadmete kohta”

KOM(2009) 482 lõplik – 2009/0131 (COD)

(2010/C 347/10)

Raportöör: Antonello PEZZINI

Nõukogu otsustas 29. septembril 2009 vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 95 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv transporditavate surveseadmete kohta”

KOM(2009) 482 lõplik – 2009/0131 (COD).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon võttis arvamuse vastu 1. veebruaril 2010. Raportöör oli Antonello Pezzini.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 460. istungjärgul 17.-18. veebruaril 2010 (17. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 190, erapooletuks jäi 2.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee avaldab tunnustust komisjoni tegevusele transporditavaid surveseadmeid käsitlevate Euroopa õigusaktide viimisel vastavusse rahvusvaheliste arengute ja hiljutiste meetmetega, et tugevdada siseturgu ja vähendada bürokraatiat.

1.2 Komisjoni ettepanek on äärmiselt oluline, kuna see laiendab direktiivi 2008/68/EÜ inkorporeeritud rahvusvaheliste kokkulepete – ADR (ohtlike veoste rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkulepe), RID (ohtlike kaupade rahvusvahelise raudteeveo eeskirjad) ja ADN (ohtlike kaupade rahvusvahelise siseveetranspordi Euroopa kokkulepe) – ulatust sisevedudele.

1.3 Lisaks on komitee veendunud, et direktiivi vastuvõtmisega muutuvad ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) ja Valitsustevahelise Rahvusvahelise Raudteeveo Organisatsiooni (OTIF) soovitused liikmesriikide jaoks õigusaktiks, millest tõuseb siseturule selge tulu.

1.4 Komitee soovitab tungivalt, et kõigi kavandatavate menetluste puhul keskendutaks alati esmajoones käitajate ja kodanike ohutusele, olgu tegu siis seadmete tootmise, veo, müügi või ringlussevõtuga.

1.5 Komitee rõhutab, et ohutus on otsustava tähtsusega nii komisjoni ettepanekus kui ka direktiivi 2008/68/EÜ rakendamisel.

1.6 Komitee rõhutab koolituse tähtsust selleks, et saada kvalifitseeritud töötajaid, kellel on akrediteering riskijuhtimises, ning teeb ettepaneku määratleda selgelt eri osapoolte kohustused, kusjuures ohutusnõuete mittetäitmise korral nähakse ette trahvid ning asjaomasel juhul kahju hüvitamine käitajate poolt riskikindlustuse kaudu.

1.7 Komitee tõstab esile, et komisjon on teinud hea valiku, andes ettepanekule sidusa õigusliku struktuuri, mis hõlmab järgmist:

— tehniliste eeskirjade koondamine ühte dokumenti;

— nende õigusaktide kaasamine, mis on vastu võetud siseturu tugevdamiseks teavitatud asutustele paremini määratletud rolli andmise teel;

— ELi õigusaktide laiendamine teistele, ELi mittekuuluvatele riikidele;

— rangem turu kontroll.

1.8 Komitee arvates saaks ettepaneku teatud artikleid edasi arendada, et tagada nende tõhusam ülevõtmine liikmesriikides ja vältida võimalikku erinevat tõlgendamist.

1.9 Komitee on seisukohal, et tihedamaid sidemeid tuleks sõlmida kolmandate riikidega, eelkõige nendega, millel on ühine piir ELiga, ja ühenduse „enklaavidega”, et sõlmida kokkulepped nende riikidega, kelle surveseadmed läbivad ELi territooriumi, tagamaks et nad peavad kinni direktiivi nõuetest.

1.10 Komitee on sügavalt veendunud, et konkreetsete eeskirjade vastuvõtmine transporditavate surveseadmete paigaldamise, käitlemise ja kontrolli jälgitavuse osas paneks aluse suuremale vastutustundele ja paremale selgusele võimalikes vaidlustes, mis tulenevad käitlejatele, isikutele ja kaupadele tekitatud kahjust. Teavitatud asutused peaksid vastutama käitlejate ja kolmandate poolte suhtes juhtunu uurimise ja analüüsimise eest, sh õnnetuste korral.

1.11 Komitee soovitab koostada kahe uue dokumendi alusel uued suunised, et ajakohastada neid, mis algselt sätestati direktiivis 1999/36/EÜ, mis tuleb tunnistada kehtetuks.

2. Taustteave

2.1 Komitee on täielikult veendunud, et transporditavate surveseadmete ohutuse parandamine ohtlike veoste sisetranspordil ja nende veoste vaba liikumise tagamine ühenduses on Euroopa ühtse turu rakendamise ning tööstuse, rahvusvahelise kaubanduse, tarbijate, keskkonna ja üldsuse kaitse seisukohalt üliolulised.

2.2 Komitee nõustub täielikult, et vaja on järgmist:

— uute transporditavate surveseadmete vastavushindamine ja sertifitseerimine;

— regulaarne kontroll, uued vastavushindamised;

— olemasolevate transporditavate surveseadmete regulaarne kontroll;

— et teavitatud asutused kinnitavad seadmetele sertifitseerimise tõenduseks vastavusmärgi;

— jõulisemaid turujärelevalvesüsteeme, mida komitee on soovitanud oma arvamuses, (1) mis käsitleb määruses nr 765/2008/EÜ ja otsuses 768/2008/EÜ sätestatud uut õiguslikku raamistikku.

2.3 ÜRO esitab regulaarselt konkreetseid (ehkki õiguslikult mittesiduvaid) soovitusi uute ISO standardite kohta, mis on ära toodud oranžis raamatus, tagades vabatahtlike ISO standardite rahvusvahelise tunnustamise asjaomases sektoris; sellega võetakse arvesse tehnika arengut, uusi materjale ja transpordipiiranguid, et tagada inimeste, kaupade ja keskkonna kaitse.

2.4 ÜRO ekspertkomisjon otsustas hiljuti lisada eraldi peatükki viited arvukatele ISO standarditele, et muuta ÜRO märgistus õiguslikult siduvaks.

2.5 ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) positsiooni kajastavad järgmised dokumendid:

— rahvusvaheline ohtlike kaupade autoveo Euroopa kokkulepe (ADR); (2)

— määrus ohtlike kaupade rahvusvahelise raudteeveo kohta (RID), (3) mis on inkorporeeritud direktiividesse 94/55/EÜ ja 96/49/EÜ;

— ohtlike kaupade rahvusvahelise siseveetranspordi Euroopa kokkulepe (ADN) (4).

2.6 Neile kokkulepetele tuginedes algatas UNECE 18. augustil 2009 ohtlike kaupade vedu käsitlevate soovituste 16. läbivaatamise.

2.7 See läbivaatamine hõlmab järgmisi valdkondi:

— klassifitseerimine ja üksikklasside määratlemine;

— peamiste ohtlike kaupade loetelu;

— pakendite üldnõuded;

— katsemenetlused;

— pakendite ja teisaldatavate paakide märgistus, tähistus, testimine ja heakskiitmine;

— kaubasaatmise menetlused.

2.8 Läbivaatamise tulemusena peaksid lihtsustuma transpordi-, käitlemis- ja kontrollimenetlused, vähenema haldusformaalsused ning üldiselt vähenema tõkked ohtlikuks liigitatud kaupade rahvusvahelisele veole, pöörates samas pidevalt tähelepanu käitlejatele ja üldsusele mõeldud ohutussüsteemidele ja eeskirjadele.

2.9 24. septembril 2008 võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu ohtlike kaupade sisevedu käsitleva direktiivi 2008/68/EÜ, millele komitee avaldas toetust (5). Sellega tunnistati kehtetuks direktiivid 94/55/EÜ, 96/49/EÜ, 96/35/EÜ ja 2000/18/EÜ (6).

2.10 Direktiiviga 2008/68/EÜ pandi alus õigusliku raamistiku lihtsustamisele ühe õigusakti abil, mis katab kõik kolm transpordiliiki ja mille kohaselt „ei lisata rahvusvahelisi kokkuleppeid ohtlike kaupade veo kohta direktiivi lisadesse, nagu see on praegu, vaid neile ainult viidatakse” (5).

2.11 Euroopa tasandil käsitletakse seda teemat praegu lisaks direktiivile 2008/68/EÜ, millesse liideti ADR, RID ja ADN, (7) ka direktiivis 1999/36/EÜ transporditavate surveseadmete kohta, mille osas on komitee juba arvamust avaldanud, (8) samuti uue strateegia raames koostatud regulatsioonis, mida on mitmel korral kohandatud, (9) et viia see vastavusse tehnika arenguga.

2.12 Transporditavate surveseadmete osas on standardimisnõuetele vastavus väga oluline: õigusakte toetav ja täiendav standardimine on muutunud kvaliteedi- ja ohutuspoliitika tagamisel ülitähtsaks. Vastavalt ADRis, RIDis ja ADNis sätestatule tuleb käsitleda ka lisaseadmeid.

2.13 9. septembril 2005 avaldas komisjon aruande nõukogu direktiivi 99/36/EÜ kohaldamise kohta liikmesriikides, (10) milles märgitakse, et enamik liikmesriike ei luba volitatud asutustel teha vastavushindamist uute transporditavate surveseadmete turuleviimiseks (st ei kasuta artiklis 4 pakutavat võimalust). Tuleb rõhutada, et volitatud asutuste kasutamine on vabatahtlik, samas kui teavitatud asutuste kasutamine on kohustuslik.

2.14 Teisalt lükkas komisjon survetrumlite, balloonikogumite ja paakide osas ise direktiivi 1999/36/EÜ rakendamise kuupäeva edasi 1. juulile 2005, kuna vastavalt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamusele ohtlike kaupade veo kohta puudusid üksikasjalikud tehnilised kirjeldused ja nõukogu direktiivi 94/55/EÜ lisades ei olnud esitatud piisavaid viiteid asjaomastele Euroopa standarditele ohtlike kaupade autovedude osas ega nõukogu direktiivile 96/49/EÜ ohtlike kaupade raudteevedu käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (11).

2.15 Direktiivi 1999/36/EÜ rakendamine on tõepoolest tekitanud mitmeid küsimusi tootjate, toote vastavushindamise eest vastutavate organite, kasutajate, kutseorganisatsioonide ja põhinõuete koostamise eest vastutavate standardimiskomisjonide hulgas.

2.16 Komitee kordab oma varasemat seisukohta, et väga häid tingimusi on ohtlike kaupade veo puhul raske tagada, kui ei võeta vastu ühtset ühenduse õigusakti, mis hõlmaks kõiki sisetranspordiliike (auto-, raudtee ja siseveetransport) (12) ja vastaks rahvusvahelistele normidele.

3. Euroopa Komisjoni ettepanek

3.1 Ettepanek peaks laienema Euroopa Majanduspiirkonnale (EMP) ja see peaks täitma nelja järgmist peaeesmärki:

— tunnistada kehtetuks kõrgsurveballoone käsitlev direktiiv 1999/36/EÜ ja direktiivid 76/767/EMÜ, 84/525/EMÜ, 84/526/EMÜ ja 84/527/EMÜ;

— lihtsustada võimalusel eeskirju, parandades neid ja viies need vastavusse kehtivate Euroopa ja rahvusvaheliste eekirjadega;

— ajakohastada õigusakte, võttes arvesse määrust nr 765/2008/EÜ ja otsust nr 768/2008/EÜ, et tagada transporditavate surveseadmete vaba liikumine ja kasutamine seoses toodete turustamisega siseturul;

— kaotada vastuolu transporditavaid surveseadmeid käsitleva praeguse direktiivi 1999/36/EÜ ja ohtlike kaupade vedu käsitlevate rahvusvaheliste eeskirjade vahel, lihtsustades olemasolevaid sätteid eelkõige vastavushindamismenetluse osas.

3.2 Komisjon määratleb direktiivi ettepanekus selgelt ja läbipaistvalt erinevate ettevõtjate ning seadmete igapäevase hooldusega tegelevate käitajate, sealhulgas transporditavate surveseadmete omanike ja nende käitajate konkreetsed kohustused, et parandada transporditavate surveseadmete veoohutust ja vaba liikumist.

3.3 Ettepanekus esitatakse nõuded teavitatud asutuste ja kontrollorganite hindamise, teavitamise ja järelevalvega tegelevatele asutustele ning nende kohustused, sätestades teavitatud asutuste vastastikuse tunnustamise.

3.4 Komisjon jätab endale õiguse viia lisad teaduse ja tehnika arenguga kooskõlla komiteemenetluse süsteemis sisalduva kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt (13).

4. Üldised märkused

Komitee avaldab toetust ettepaneku eesmärkidele järgmistes valdkondades: ohutus, käitajate ja valitsusasutuste kohustused ja vastutus, selgelt määratletud menetlus ja kontrollid ning nõuded turule laskmise, transporditavate surveseadmete turul kättesaadavaks tegemise ja kasutamise kohta vastavalt toodete turustamise ühisele raamistikule, mis määratleti otsusega nr 768/2008/EÜ, ning turujärelevalvesüsteemile, mis kehtestati määrusega nr 765/2008/EÜ.

4.1.1 Komitee arvates on käitajatel võtmeroll kõigis transporditavaid surveseadmeid puudutavates menetlustes (uue vastavushindamise taotlemine, tootmine, vedu, tehnohooldus ja ringlussevõtt) ning seepärast kutsub komitee üles käsitlema direktiivi rakendusmeetmetes kõiki neid tundlikke teemasid. Töötajatele tuleb võimaldada kohast regulaarset koolitust, mis kindlustaks aruka riskijuhtimise. Kasu võib tõusta asjaomaste käitajate riskikindlustusest.

4.2 Komitee on täielikult veendunud, „et kaupade vaba liikumine on konkurentsvõime ning ELi ühtse turu majandusliku ja sotsiaalse arengu peamine ajend, ning et ohutute, kõrgekvaliteediliste toodete turustamisnõuete tugevdamine ja ajakohastamine omavad otsustavat tähtsust tarbijate, ettevõtete ja Euroopa kodanike jaoks” (14).

4.3 Komitee arvates on kohane siduda uus õigusakt rahvusvaheliste eeskirjadega, võimaldades esitada viiteid asjaomastele rahvusvahelistele konventsioonidele ja kokkulepetele, eelkõige selleks, et saavutada püstitatud eesmärk: lihtsustada tehnilisi sätteid ja norme (15).

4.4 Ehkki komitee märgib tunnustavalt, et komisjon on pidanud liikmesriikide ja teiste huvitatud isikutega pidevaid konsultatsioone, oleks komitee eelistanud, et uuele direktiivile oleks tehtud mõjuhinnang, esmajoones järgimisele kuuluvate sätete ja tehniliste kirjelduste keerukuse tõttu.

4.5 Komiteele valmistab muret võimalus, et direktiivi sätteid ei kohaldata seadmetele, mida kasutatakse ohtlike kaupade veoks üksnes Euroopa Majanduspiirkonna ja kolmandate riikide vahel. Lisaks tuleks komitee arvates sõlmida tihedamaid sidemeid kolmandate riikidega, eelkõige nendega, millel on ühine piir ELiga, ja ühenduse „enklaavidega”.

4.6 Komitee on veendunud, et oluline on vastu võtta erisätted transporditavate surveseadmete jälgitavuse kohta. See hõlbustaks vastutuse määratlemist. Hiljutine traagiline õnnetus Viareggio jaamas, kus lõhkes paak, osutas asjaolule, kui raske on vastutust tegelikkuses määratleda.

4.7 Komitee soovib samuti teada, miks ei ole kehtestatud karistusi direktiivis sätestatud kohustuste rikkumise korral (iseäranis ohutuse valdkonnas), pidades eelkõige silmas vajadust tagada käitajate ja üldsuse ohutus.

4.8 Komiteemenetluse süsteemis sisalduva kontrolliga regulatiivmenetluse kasutamise osas on komitee rõhutanud, et „komiteemenetlused peavad olema võimalikult läbipaistvad ja arusaadavad ELis elavate inimeste jaoks ja eelkõige nende jaoks, keda õigusaktid isiklikult puudutavad,” ning tõstnud esile „vajadust rakendada täiel määral Lissaboni lepingu artiklit 8A, milles nähakse ette, et otsused võetakse vastu tasandil, kus neil on kõige kodanikulähedasem mõju, tagades kodanikele ja kodanikuühiskonnale täieliku juurdepääsu teabele” (16).

5. Konkreetsed märkused

5.1 Artikli 2 lõige 14. Komitee soovitab selgemalt välja tuua, et ettepanekus kasutatud väljend „teostab tasu eest või tasuta” käib erijuhtude kohta, mis ei kuulu teavitatud asutuste võimupiirkonda.

5.2 Artikli 6 lõige 6. Komitee arvates oleks kohane märkida, kellele tuleb dokumentatsioon edastada järelejäänud aastateks, juhul kui importija lõpetab oma tegevuse enne märgitud 20 aasta möödumist. Kuna direktiivi 2008/68/EÜ lisades on selline võimalus ette nähtud (punkt 1.8.7.1.6), peaks ettepanek sisaldama selget viidet.

5.3 Artikli 18 lõige 5. Komitee arvab, et ehkki tundliku teabe osas on konfidentsiaalsus vajalik, tuleb meetmed vigade ja puuduste vältimiseks avalikustada.

5.4 Artikkel 29. Komitee arvates tuleks täpsemalt esitada teavitatud asutuste kohustused, ülesanded ja vastutus, et tagada ühtsed ja ranged menetlused sellises tundlikus valdkonnas nagu transporditavad surveseadmed.

5.5 Komitee on veendunud, et direktiiv peaks selgemalt välja tooma, kellel lasub liikmesriigis vastutus hinnata masinate ja seadmete tõhusust, ning seda, kas need on vananenud või mitte. Eelkõige peetakse siin silmas inimvigastuste vältimise aspekti. Vastav teave on juba esitatud direktiivis 2008/68/EÜ, kuid ka praegune ettepanek peaks selle samuti selgelt esile tooma.

5.6 Komitee rõhutab, et lisaks surveseadmetele on muid seadmeid, mis teatud tegevuste tagajärjel surve alla satuvad. Ka selliseid seadmeid tuleks käsitleda. Lisaks tuleks määratleda ohutuseeskirjad nii vahepealseks (vt direktiiv 2008/68/EÜ) kui ka pikaajaliseks ladustamiseks.

5.7 Komitee arvates võiks sätestada ka omanike, importijate, esindajate ja käitajate vaheliste võimalike vaidluste lahendamise korra (kohus, vahekohus jne).

5.8 Lõpuks soovitab komitee koostada ühised suunised, mis selgitavad nii uut direktiivi kui ka direktiivi 2008/68/EÜ, võttes eeskujuks suunised, mis koostati seoses kehtetuks tunnistatava direktiiviga 1999/36/EÜ.

Brüssel, 17. veebruar 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) ELT C 120, 16.5.2008, lk 1.

(2) Kirjutati alla 30. septembril 1957 Genfis. 31. märtsiks 2009 oli ADRi ratifitseerinud 45 riiki: Albaania, Saksamaa, Andorra, Austria, Aserbaidžaan, Valgevene, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Bulgaaria, Küpros, Horvaatia, Taani, Hispaania, Eesti, Makedoonia, Vene Föderatsioon, Soome, Prantsusmaa, Kreeka, Ungari, Iirimaa, Itaalia, Kasahstan, Läti, Liechtenstein, Leedu, Luksemburg, Malta, Maroko, Moldova, Montenegro, Norra, Madalmaad, Poola, Portugal, Tšehhi Vabariik, Rumeenia, Ühendkuningriik, Serbia, Slovakkia, Sloveenia, Rootsi, Šveits, Tuneesia ja Ukraina.

(3) RID-määrus on ära toodud rahvusvahelise raudteeveo konventsiooni (COTIF) C liites, mis võeti vastu 3. juunil 1999 Vilniuses.

(4) Euroopa kokkulepe kirjutati alla 26. mail 2000 Genfis ja seda on hiljem muudetud.

(5) ELT C 256, 27.10.2007, lk 44.

(6) Direktiiv 2000/18/EÜ (EÜT L 118, 19.5.2000, lk 41-43).

(7) Vt allmärkused 2, 3 ja 4.

(8) Komitee arvamus asjaomasel teemal avaldati 10.7.1997 (EÜT C 296, 29.9.1997, lk 6).

(9) Komisjoni 4. jaanuari 2001. aasta direktiiviga 2001/2/EÜ (EÜT L 5, 10.1.2001, lk 4) ja komisjoni 6. juuni 2002. aasta direktiiviga 2002/50/EÜ (EÜT L 149, 7.6.2002, lk 28).

(10) KOM(2005) 415 lõplik, 9.9.2005.

(11) Otsus 2003/525/EÜ (ELT L 183, 22.7.2003, lk 45).

(12) Vt joonealune märkus 7.

(13) Vt otsust 1999/468/EÜ.ELT L 184, 17.7.1999, lk 23

(14) Vt ELT C 120, 16.5.2008, lk 1.

(15) NB! USA ei tunnista ÜRO märgisega balloone, vaid üksnes neid, millele on andnud tüübikinnituse DOT (USA transpordiministeerium).

(16) Vt ELT C 224, 30.8.2008, lk 35.