KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Nõukogu ja komisjoni 2012. aasta ühisaruande kavand, milles käsitletakse Euroopa noortevaldkonnas tehtava koostöö uuendatud raamistiku (ELi noorsoostrateegia aastateks 2010–2018) rakendamist /* COM/2012/0495 final */





KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Nõukogu ja komisjoni 2012. aasta ühisaruande kavand, milles käsitletakse Euroopa noortevaldkonnas tehtava koostöö uuendatud raamistiku (ELi noorsoostrateegia aastateks 2010–2018) rakendamist 1. SISSEJUHATUS Nõukogu resolutsioonis „Euroopa noortevaldkonnas tehtava koostöö uuendatud raamistiku (2010–2018) kohta”[1] on ette nähtud, et iga kolmeaastase töötsükli lõppedes tuleb koostada ELi noortearuanne, millel on kaks eesmärki: hinnata ELi noorsoostrateegia üldeesmärkide saavutamisel tehtud edusamme ning pakkuda lähtematerjali järgmise töötsükli prioriteetide määramisel. Käesolevas teatises esitatakse ELi noortearuande kavand, mille nõukogu peab heaks kiitma. Sellele on lisatud kaks komisjoni talituste töödokumenti. Ühes neist antakse ülevaade noorte olukorrast ELis ja teises analüüsitakse ELi noorsoostrateegia raames võetud meetmeid. 2. STRATEEGIA „EUROOPA 2020” – NOORTE TOETAMINE MAJANDUSKRIISI TINGIMUSTES Euroopa on läbi elamas majanduskriisi, mille tagajärjel on Euroopa noorte tööpuudus kerkinud enneolematult kõrgele tasemele ning mis on tõstnud noorte seas riski sattuda sotsiaalse tõrjutuse ja vaesuse ohvriks. ELi strateegia „Euroopa 2020” on aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia, milles on sätestatud raamistik koordineeritud Euroopa tegevuskava jaoks, et väljuda kriisist endisest tugevamana ja parandada Euroopa kodanike heaolu pikemas perspektiivis. Strateegias „Euroopa 2020” on suurt tähelepanu pööratud noortele, peamisteks eesmärkideks on seatud koolist väljalangemise vähendamine ja kolmanda taseme hariduse omandamise määra suurendamine. Lisaks neile eesmärkidele on noortele suunatud veel kaks üldeesmärki, milleks on vaesusriski vähendamine ja tööhõivelise elanikkonna osakaalu suurendamine. Juhtalgatus „Noorte liikuvus”[2] aitab noortel leida liikuvusvõimalusi, samuti on noored kaasatud „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava”[3] ja „Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogrammi”[4] meetmetesse. Majanduspoliitika koordineerimise teisel Euroopa poolaastal on Euroopa Komisjon rõhutanud vajadust töötada selle nimel, et vähendada noorte lubamatult kõrget töötuse taset. 2012. aasta majanduskasvu analüüsis, milles on seatud ELi ja riikliku tasandi prioriteedid majanduskasvu soodustamise ja töökohtade loomise meetmete jaoks, kutsutakse liikmesriike üles toetama noorte tööhõivet. Konkreetsete soovituste hulgas olid kvaliteetsete praktikakohtade loomise soodustamine ja ettevõtlusoskuste arendamine. Samuti soovitati majanduskasvu analüüsis reformida tööhõivealaseid õigusakte ning haridus- ja koolitussüsteeme. Väljendades muret selle üle, et sotsiaalsüsteemide vastupidavus ELis on pandud proovile, kutsus komisjon liikmesriike üles kaitsma haavatavaid elanikkonnarühmi ning pöörama tähelepanu nende sotsiaalsele kaitsele, nende kaasamise strateegiatele ja nende ligipääsule teenustele, mis tagavad integreerimise tööturule ja ühiskonda[5]. Võeti vastu riigipõhised soovitused,[6] milles arvestati iga liikmesriigi konkreetset olukorda. Selle kõige taustal tegi komisjon ettepaneku võtta vastu teemakohane „Noortele pakutavate võimaluste algatus”,[7] mille eesmärk on mobiliseerida ressursse ja suurendada jõupingutusi noorte töötuse langetamiseks ja noorte tööalase konkurentsivõime parandamiseks. Komisjon soovitas tungivalt, et liikmesriigid kasutaksid noorte toetamiseks paremini ära Euroopa Sotsiaalfondi vahendeid. Komisjoni tegevusüksused abistavad kaheksat liikmesriiki,[8] kus noorte tööpuuduse näitajad on üle keskmise. Hiljuti vastuvõetud tööhõivepakett[9] sisaldab esimest vahearuannet „Noortele pakutavate võimaluste algatuse” kohta ning uue praktika kvaliteediraamistiku üle peetud arutelude tulemusi. Komisjon püüab kõrvaldada takistusi, mida ELi kodanikud, sh noored kogevad neile kui ELi kodanikele tagatud õiguste, nimelt oma õiguse ELi piires vabalt liikuda, sealhulgas teha vabatahtlikku tööd, õppida või töötada, kasutamisel. Jõupingutusi tööalase konkurentsivõime suurendamiseks, õppega seotud liikuvuse ja noorte osalemise edendamiseks toetatakse elukestva õppe programmi ja programmi „Aktiivsed noored” raames, millele alates 2014. aastast järgneb uus ELi hariduse, koolituse ja noorsoo programm. 3. ELi NOORSOOSTRATEEGIA – INVESTEERIMINE JA MOBILISEERIMINE 2009. aastal kiitis nõukogu heaks Euroopa noortevaldkonnas tehtava koostöö uuendatud raamistiku (2010–2018), mille aluseks oli teatis „ELi noorsoostrateegia: Investeerimine ja mobiliseerimine”[10]. Rõhutades koostöö tugevdamise ja heade tavade jagamise vajalikkust on ELi noorsoostrateegia kaks üldist eesmärki: i) luua hariduses ja tööturul rohkem võrdseid võimalusi kõikidele noortele ning ii) edendada kõikide noorte kodanikuaktiivsust, sotsiaalset kaasatust ja solidaarsust. ELi noorsoostrateegia on tegevuspõhine. Nagu puudiagrammilt näha, hargneb ELi noorsoostrateegia kaheksaks poliitikavaldkonnaks (tegevusvaldkonnaks): haridus ja koolitus; tööhõive ja ettevõtlus; sotsiaalne kaasatus; tervis ja heaolu; osalemine; kultuur ja loovus; vabatahtlik tegevus ning noored ja maailm. Strateegia aluse moodustavad järgmised tegurid: faktipõhine otsustamismenetlus; vastastikune õppimine; regulaarne vahearuandlus, tulemuste tutvustamine ja seire; struktureeritud dialoog noorte ja noorsoosorganisatsioonidega ning ELi programmide ja rahastamisvahendite kaasamine. Kõnealuses strateegias käsitatakse noorsootööd[11] kui toetavat elementi kõigi tegevusvaldkondade puhul ja sektoriülest koostööd kui tegevuse aluseks olevat printsiipi. 4. ELi NOORSOOSTRATEEGIA ESIMENE TÖÖTSÜKKEL (2010–2012) Peaaegu kõik liikmesriigid on märkinud, et ELi noorsoostrateegia on toetanud riiklikul tasandil kehtestatud prioriteete, mitu liikmesriiki rõhutasid strateegia otsest mõju. Leedu aruandes märgitakse näiteks, et strateegiat kasutati suunisena, mille põhjal töötati välja riiklik noorsooprogramm. Austria osutab sellele, et tugevdati seost noorsoopoliitika ja tööturupoliitika vahel, ning Belgia flaami kogukonnas pöörati suuremat tähelepanu noortega peetavale dialoogile. ELi noorsoostrateegia toetab noorsoopoliitika raamistiku rakendamise kõigil tasanditel valdkondadeülest lähenemist. Enamik liikmesriike märgib oma aruannetes, et neil on olemas riiklik noorsoostrateegia või noortele suunatud valdkondadeülene kava. Kõik liikmesriigid peale kahe omavad ministeeriumidevahelist noorsooküsimustega tegelevat töörühma või mõnda muud institutsionaalset organit. Kuigi mõnes riiklikus aruandes oli toodud häid näiteid, koosnevad need töörühmad sageli noorsoovaldkonna põhitegijatest ja huvirühmadest, kusjuures muud ministeeriumid osalevad vähe või üldse mitte, vähendades nii töörühmade valdkondadeülest profiili. Noorsootöö toetab paljusid tegevusvaldkondi. Enamik liikmesriike on aruandes märkinud, et nad on kooskõlas noorsootööd käsitleva nõukogu resolutsiooniga[12] võtnud meetmeid noorsootöö toetamiseks. 2010. aasta juulis Belgia eesistumise ajal toimus Euroopa Noorte Kongress, kuhu kogunesid poliitikud ja noorte huvirühmad kogu Euroopast ja kus võeti vastu deklaratsioon, milles esitati noorsootöö prioriteedid ja tegevusvaldkonnad järgnevateks aastateks. 4.1. KAHEKSA TEGEVUSVALDKONNA RAKENDAMINE ELi noorsoostrateegias on iga tegevusvaldkonna kohta esitatud algatuste ettepanekud liikmesriikidele ja/või komisjonile. Järgnevalt antakse ülevaade ELi tasandil võetud meetmetest ja nendest meetmetest, mida liikmesriigid 2010.-2012. aasta töötsükli kohta esitatud aruandes on nimetanud[13]. Haridus ja koolitus Komisjon ja liikmesriigid teevad hariduse ja koolituse parandamiseks koostööd, mille aluseks on raamistik „ET2020” (raamistik üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal)[14]. Selles valdkonnas esitles komisjon 2011. aastal Euroopa kõrgharidussüsteemide ajakohastamise tegevuskava[15] ja valmistas ette algatuse „Oskuste ümberhindamine”, mis käivitatakse 2012. aasta lõpus ja millega toetatakse oskusi ja pädevusi käsitlevate põhimõtete väljatöötamist. ELi noorsoostrateegias keskendutakse eelkõige mitteformaalsele õppimisele, mis täiendab formaalseid õpinguid, ja on suunatud tööturul kõige väärtuslikumaks peetavate[16] valdkondadevaheliste oskuste[17] omandamisele Komisjonil on kavas esitada 2012. aastal nõukogu soovituse eelnõu, milles käsitletakse mitteformaalse ja informaalse õppe tunnustamist ja kinnitamist. Lisaks töötab komisjon vahendite kallal, millega lihtsustada mitteformaalse õppimise käigus omandatud oskuste ametlikku kirjapanekut. Nii komisjon kui ka liikmesriigid toetavad aktiivselt noorteorganisatsioone, kes on olulised mitteformaalsete õppimisvõimaluste pakkujad. Paljud liikmesriigid on rõhutanud noorsootöö tähtsust koolist väljalangenutega tegelemisel ja nende koolisüsteemi tagasipöördumisel või tööle minemisel. Sellega seoses on liikmesriigid hiljuti võtnud meetmeid, millega tõsta teadlikkust mitteformaalsest õppimisest ja õpitulemuste riiklikul tasandil tunnustamisest. Tööhõive ja ettevõtlus Pärast ELi noorsoostrateegia vastuvõtmist oli noorte tööhõive esimese eesistujariikide kolmiku hulgas kõikjal prioriteetne teema. Nõukogu võttis sel ajal vastu resolutsioonid noorte aktiivse kaasatuse kohta[18] ja noorsootöö rollist noorte tööhõive edendamisel. Struktureeritud dialoogi esimeses etapis keskenduti samuti noorte tööhõivele. Noored soovitasid konkreetseid meetmeid, mida võeti arvesse nõukogu resolutsiooni[19] koostamisel ja mis rõhutasid vajadust teha kättesaadavaks tööturgu käsitlev teave, mitteformaalse õppimise võimalused, luua praktikakohtade kvaliteediraamistik ning keskenduda turvalisele paindlikkusele töö- ja eraelu kokkusobitamisel ning võrdsete liikuvusvõimaluste tagamisele. Neid soovitusi võeti arvesse järgnenud komisjoni algatuste, näiteks mitteformaalse ja informaalse õppimise soovituste ja laiemas kontekstis ka „Noortele pakutavate võimaluste algatuse” koostamisel. Noorsootööd käsitlevate riiklike aruannete kohaselt muutsid paljud liikmesriigid oma tööõigust või kohaldasid maksusoodustusi hõlbustamaks noorte ligipääsu tööturule. Neid meetmeid pakutakse sageli koos programmidega, mis võimaldavad noortel saada töökogemusi või osaleda nõustamisel. Ettevõtlusalast haridust soodustatakse üha rohkem enamikes Euroopa riikides. Praeguseks on kaheksa riiki alustanud konkreetsete strateegiatega ning veel 13 riiki on lisanud ettevõtlusalase hariduse oma riiklikesse elukestva õppe, noorsootöö või majanduskasvu strateegiatesse[20]. ELi tasandil juhiti noorte ettevõtlusele tähelepanu Euroopa noorte nädala raames, kus kõigile osalejate tutvustati ettevõtlusoskuste ja ettevõtte asutamise kasulikkust karjäärivalikuna. Lisaks on praegu töös hulgaliselt meetmeid, millega toetatakse ettevõtlusalaseid õpinguid kõigil haridustasanditel. Tervis ja heaolu ELi tasandil moodustavad noored terviseteemaliste ELi algatuste raames eraldi sihtrühma. Need algatused on loodud suitsetamise vastu võitlemiseks, alkoholi tekitatud probleemide ja kahju kõrvaldamiseks, tervisliku toitumise propageerimiseks, ülekaalulisuse ja narkootikumide kasutamise vastu võitlemiseks. Kahe erandiga on kõik liikmesriigid oma aruannetes märkinud, et nad on võtnud konkreetseid meetmeid nõukogu resolutsiooni „Noorte tervise ja heaolu kohta”[21] järgimiseks. Paljud liikmesriigid on nimetanud algatusi, milles keskendutakse konkreetsetele valdkondadele, näiteks alkoholi ja tubaka probleemile või siis tervisliku toitumise teemale, ja milles rõhutatakse, kui väärtuslikud on eakaaslaste jagatavad kogemused tervisliku elustiili propageerimise vallas. Sotsiaalne kaasatus Noorte tööpuudusega võitlemisele keskendunud ELi algatused aitavad suuresti kaasa ka noorte sotsiaalse kaasatuse tagamisele. Paljud liikmesriigid käsitlesid noori eraldi sihtrühmana ka „Euroopa Aasta 2010: võitlus vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu” raames. Neis algatustes on rõhutatud vajadust võidelda vaesuse vastu juba lapseeast peale, et katkeksid mitmeid sugupõlvi kestnud vaesuse tsüklid. Paljud liikmesriigid on kinnitanud valdkondadevahelise lähenemise olulisust sotsiaalse kaasatuse teema puhul ning sidunud selle teema näiteks haridus-, tööhõive- või tervishoiupoliitikaga. Paljudes riiklikes aruannetes tuuakse välja noorsootöötajate, noortejuhtide ja noorte jaoks loodud spetsiaalsed koolitusprogrammid, millega tõstetakse teadlikkust kultuurilisest mitmekesisusest ja võideldakse eelarvamuste vastu. Hulgaliselt liikmesriike tõi näiteid noortele suunatud eluasemega seotud toetusmeetmetest. Osalemine Noorte osalemine on ELi noorsoopoliitika tegevuskavades viimastel aastatel palju kajastamist leidnud. Nõukogu kinnitas oma jätkuvat huvi selle valdkonna vastu kinnitades, et kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 165 on noorte osalemine demokraatias teise eesistujariikide kolmiku jaoks (2011. aasta keskpaigast kuni 2012. aasta lõpuni) noorsoopoliitika valdkonnas üldine prioriteet. Struktureeritud dialoog on muutunud järjest mõjusamaks vahendiks kaasamaks noori otsuste tegemise protsessi. Kõik liikmesriigid on kokku kutsunud riiklikud töörühmad, kes korraldavad konsultatsioone oma riigi noortega ja kes edastavad nendel konsultatsioonidel kuuldu ELi tasandi debattidel. Komisjon astus samme, et tõhustada faktipõhist lähenemist osalusele ja korraldas Eurobaromeetri uuringu „Noorte liikuvus”;[22] sellele on järgnemas noorte osalemismustrite muutuste uuring. Lisaks on komisjon alustanud kahte protsessi, mis viiakse lõpule järgmise kolmeaastase töötsükli jooksul, nimelt Euroopa noorteportaali[23] taaskäivitamine interaktiivse online-suhtlusportaalina ning nn noorte liikuvuse kaart, mis soodustab veelgi noorte liikuvust ja osalemist, pakkudes sellekohaseid soodustusi, teavet ja tugiteenuseid. Osalemine on kõigi liikmesriikide jaoks noorsoopoliitika võtmeküsimus ja sellel alal on palju ära tehtud, sealhulgas on töötatud välja struktuurid, millega kaasata noori otsustamisprotsessi, pakkudes rohkem võimalusi online-dialoogi pidamiseks. Vabatahtlik tegevus Liikmesriikide ja komisjon esindajatest koosnev eksperdirühm on teinud koostööd nõukogu soovituse (noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopa Liidus)[24] rakendamiseks. Umbes pooled liikmesriikidest on oma aruandes märkinud, et nad on soovituse põhjal tutvustanud noorte vabatahtlike võimalusi liikuvuse valdkonnas. Paljud liikmesriigid märgivad, et lisaks programmile Euroopa noorte vabatahtlik teenistus on neil olemas ka kahe- või mitmepoolseid noortevahetusprogramme. Paljud liikmesriigid on märkinud, et nad on välja töötanud vabatahtliku tegevuse riiklikud kavad või loonud uusi kodanikualgatusi. Euroopa vabatahtliku tegevuse aastal (2011) aitasid noored ja noorteorganisatsioonid rõhutada vabatahtliku tegevuse tähtsust noorte hulgas. Kultuur ja loovus Selles valdkonnas tegid liikmesriigid ja komisjon tihedat koostööd Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskava[25] raames. Nõukogu on rõhutanud loovuse, kultuuri ja noorte rolli olulisust mitmes oma järelduses[26]. ELi noorsoostrateegia raames viidi läbi uuring, milles käsitleti kultuuri kättesaadavust noorte hulgas Euroopas alates 2010. aastast[27] ning milles toodi välja ka head tavad ja ettepanekud, kuidas kulude ja pikkade vahemaade probleemi lahendada. Kuigi liikmesriigid on teadvustanud loovuse ja kultuuri ning noorsoopoliitika omavahelist seotust, ei ole riiklikes noorsootööaruannetes selle tegevusvaldkonna kohta just palju näiteid. Noored ja maailm Euroopa Nõukogu ja komisjoni vahelise noortepartnerluse koostöö raames korraldas komisjon noorsoopoliitika kõrgetasemelised sümpoosiumid ida- ja lõunanaabrite juures[28]. Eesmärgiga tihendada sidemeid Ida-Euroopa ja Kaukaasia riikidega võttis nõukogu vastu järeldused noorte osaluse ja liikuvuse idamõõtme kohta[29]. Enamgi veel, võeti vastu otsus uue vahendi „Idapartnerluse noorte aken” loomiseks, et rahastada rohkem noortepartnerluse- ja koostöömeetmeid programmi „Euroopa noored” raames. ELi–Hiina noorte aasta (2011) raames organiseeriti tegevusi nii Euroopas kui ka Hiinas. Komisjon abistas ka ÜRO noorte aasta tegevuste organiseerimist ning noorte tippkohtumist Mehhikos 2011. aastal. Lisaks aitas komisjon Kanadaga sõlmitud kahepoolse koostöökokkuleppe raames organiseerida kahte poliitilist konverentsi. „Noored ja maailm” on uus tegevusvaldkond. Sellele vaatamata on liikmesriigid oma aruannetes märkinud, et nad on olnud aktiivsed juba enne 2010. aastat ja nad jätkavad selle valdkonna tähtsuse rõhutamist. Peaaegu pooled liikmesriigid märkisid, et nad on pööranud sellele teemale tähelepanu koolide õppekavade koostamisel või noorsoopoliitika strateegia osana. Enamik liikmesriike on pakkunud noortele võimalusi avaldada poliitikute ees oma arvamust ülemaailmsete teemadega seoses. 4.2. RAKENDAMISVAHENDID ELi noorsoostrateegia toetub eespool kirjeldatud kaheksa tegevusvaldkonna meetmete rakendamiseks ettenähtud sihtotstarbelistele vahenditele. Järgnevates lõikudes hinnatakse, kuivõrd õnnestunult on neid vahendeid kasutatud strateegia üldeesmärkide saavutamiseks. Faktipõhine otsustamismenetlus Lisaks ELi noorsoostrateegiale töötas komisjon koos liikmesriikide poolt nimetatud ekspertide ja noorte huvirühmade esindajatega välja ELi noori puudutavate näitajate tulemustabeli,[30] mis avaldati 2011. aastal. Selles tabelis on 40 näitajat, mis hõlmavad kõiki neid kaheksat tegevusvaldkonda. Läbiviidud uuring kinnitab fakti, et ELi noori puudutavad näitajate väljatöötamine mitte ainult ei aidanud kaasa noorsoopoliitika tähtsustamisele ja nähtavuse suurendamisele, vaid tõi liikmesriikides kaasa positiivseid arenguid, seda nii valdkondadevahelise koostöö kui ka faktipõhise lähenemise osas. Strateegia esimese töötsükli vältel viis komisjon läbi kaks uuringut ja ühe [31] Eurobaromeetri kiiruuringu noorte kohta (Fl319a ja Fl319b). Euroopa noorsoopoliitikaalaste teadmiste keskus (EKCYP) aitas ELi ja Euroopa Nõukogu noortepartnerluse raames loodud online portaaliga samuti kaasa faktipõhise noorsoopoliitika tugevdamisele Euroopas. Vastastikune õppimine Avatud koordinatsiooni meetod pakub head tuge kolleegidelt või eakaaslastelt õppimisel ja riikide poliitikute omavaheliseks noorsooteemaliseks kogemustevahetamiseks. Iga kuue kuu tagant organiseerib eesistujariigiks olev liikmesriik koostöös komisjoniga ELi noortekonverentsi. Sellega seoses toimuvad koosolekud noorteküsimustega tegelevates peadirektoraatides. Noortekonverentsidel kohtuvad noored ja poliitikakujundajad kogu EList, et arutada struktureeritud dialoogi tulemusi ja valmistada ette ühiseid soovitusi, mida võtta aluseks nõukogu resolutsioonides või järeldustes[32]. Vastastikust õppimist on edendatud ka konkreetsete meetmetega, mille käigus õpiti üksteiselt valdkonnaülest koostööd[33]. Regulaarne vahearuandlus, tulemuste tutvustamine ja seire Käesoleva aruandluse jaoks töötas komisjon välja online-küsimustiku ELi noorsoostrateegias nimetatud konkreetsete meetmete kaupa. See võimaldas kõigi liikmesriikide, Norra, Šveitsi, Montenegro ja Horvaatia[34] esitatud aruandeid noorsootöö kohta võrdlevalt hinnata. Oma panuse andis ka Euroopa noortefoorum, rahvusvahelisi valitsusväliseid organisatsioone ja riiklike noorteorganisatsioone esindav platvorm. Lisaks ELi noortearuande töödokumendi avaldamisele tehakse kõik riiklikud noorsootöö aruanded kättesaadavaks komisjoni veebilehel. See on kooskõlas ELi noorsoostrateegiaga, milles kutsutakse üles aruandlustulemuste laialdasele tutvustamisele. Struktureeritud dialoog noorte ja noorteorganisatsioonidega Kõik liikmesriigid lõid noortega peetava struktureeritud dialoogi töörühmad kohe esimese töötsükli alguses. Struktureeritud dialoog, mis on noortega peetavate konsultatsioonide jaoks spetsiaalselt välja töötatud ja formaalne meetod, on muutunud noorsoopoliitika kujundamise elujõuliseks ja lahutamatuks koostisosaks. Esimese eesistujariikide kolmiku ajal (2010–2011) toimunud konsultatsioonide tulemusena töötati välja noortepoliitika kujundajate ja noorte ühised soovitused kõige kiireloomulisemate tööhõivepoliitikat käsitlevate küsimuste kohta. Järjest enam inimesi osaleb käimasolevas, üha arenevas dialoogis. Viimases konsultatsioonide voorus osales otseselt üle 20 000 noortejuhendaja ja noore. ELi programmide kaasamine Programm „Euroopa noored” on ELi noorsoostrateegia peamine rahastamisvahend. Selle kõrval tuleb märkida ka elukestva õppe programmi, mis on aidanud kaasa liikuvuse suurendamisele noorte õpingute käigus. See programm keskendub noorte, noortejuhendajate ja noorteorganisatsioonide mitteformaalse õppimise meetmetele. Kooskõlas ELi noorsoostrateegiaga edendab see programm kodanikutunnetust ja solidaarsust noorte hulgas ning paneb rõhku noorsootööle, vabatahtlikule tegevusele ja ühiskondlikule tegevusele, mis on sobiv keskkond mitmeid valdkondi ühendavate oskuste omandamiseks. Programmi oli kaasatud umbes 150 000 ja 185 000 osalejat vastavalt 2010. aastal 2011. aastal, seega on osalejate arv programmi algusaegadega võrreldes oluliselt suurenenud (111 000 osalejat 2007. aastal). Peaaegu kõik liikmesriigid on oma aruannetes märkinud, et noorte integreerimiseks tööturule on nad kasutanud muid ELi rahastamisvahendeid, näiteks Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja/või programmi PROGRESS vahendeid. 5. JÄRGMINE TÖÖTSÜKKEL (2013–2015) ELi noorsoostrateegia ja strateegia „Euroopa 2020” vahelise seose tugevdamine ELi noorsoostrateegiat käsitleva nõukogu resolutsiooni kohaselt nähakse iga töötsükli jaoks ette Euroopa koostöö prioriteedid, millega strateegias sätestatud tegevusvaldkondi toetatakse. Prioriteedid järgmise töötsükli jaoks tuleb vastu võtta ELi noorsootöö varasemat töötsüklit käsitleva aruande põhjal. ELi eesistujariigid keskendusid esimese töötsükli ajal tööhõive ja ettevõtluse ning osalemise valdkondadele. ELi noorsoostrateegia ja selle tegevusvaldkonnad hõlmavad kõiki teemasid, millega noored, kuigi erineval moel ja määral, koolipingist tööturule üleminekul kokku puutuvad. Mis veelgi tähtsam, strateegia rõhutab ja tugevdab nende tegevusvaldkondade ja huvirühmade omavahelist seotust, et valmistada ette tõhusad vahendid poliitika koordineerimiseks ja sünergia tekkeks. ELi ja riikide tasandi aruanded noorsoopoliitika kohta kinnitavad ELi noorsoostrateegia stabiilsust ja asjakohasust, see kehtib ka strateegia kahe üldeesmärgi – i) luua hariduses ja tööturul rohkem võrdseid võimalusi kõikidele noortele ning ii) edendada noorte kodanikuaktiivsust, sotsiaalset kaasatust ja solidaarsust – puhul. Mõlemad eesmärgid sobivad hästi kokku programmiga „Euroopa 2020”, 2012. aasta majanduskasvu analüüsiga ning noorte liikuvust ja noortele pakutavaid võimalusi käsitlevate algatustega. Järgmise töötsükli prioriteedid peaksid kajastama programmi „Euroopa 2020” praeguseid üldeesmärke ja meetmeid. Noorte tööhõive probleem püsib ELi tegevuskavas tähtsal kohal. Tuginedes 2012. aasta majanduskasvu analüüsile ja sellele, et 2013. aasta majanduskasvu analüüsi ning noortele pakutavate võimaluste algatuse põhjal võidakse prioriteedid uuesti läbi vaadata, peaksid liikmesriigid pöörama tähelepanu eelkõige noortele, kes on töötud ega õpi või ei käi koolitustel, ning kasutama sel eesmärgil ära kättesaadavaid ELi rahastamisvahendeid. Liikmesriigid peaksid suuremal määral toetama noorte töölesaamist, praktikakohtade leidmist ja noorte tööalase konkurentsivõime parandamist. Komisjon toetab liikmesriikide tegevust uute ELi tasandi algatustega, näiteks algatuse „Sinu esimene EURESi töökoht”, millega aidatakse noortel leida tööd välismaal, ning nn noortegarantiide[35] ja praktika kvaliteediraamistiku väljatöötamise kaudu. Elukestva õppe programmi[36] ja programmi „Euroopa noored”[37] raames on komisjon aidanud laiendada ka õpilaste ja üliõpilaste liikuvuse võimalusi. Lisaks võimaldavad ELi noorsoostrateegia raames väljatöötatud põimuvad instrumendid soodustada partnerlusi erinevate tegijate (sh tööbürood, haridusasutused, noorsootöötajad, sotsiaalametid, tööandjad ja noored ise) vahel, kes toetavad noori koolipingist tööturule üleminekul. Tihedam koostöö algusest saadik võib kasuks tulla spetsiaalsete lähenemisviiside pakkumisel, eriti keerulisemas olukorras olevate noorte puhul või juhtudel, mida tavapäraste meetoditega on raske lahendada. Strateegia võib mängida olulist rolli ka noorsootöö raames toimuva mitteformaalse ja formaalse õppimise edendamisel ja tunnustamisel ning noorteorganisatsioonides kaasalöömise innustamisel, mis on heaks võimaluseks mitmeid valdkondi ühendavate oskuste omandamisel. Seega aitab ta kaasa sünergia loomisele formaalse, mitteformaalse ja informaalse õppimise erinevate vormide vahel. Tööturu olukord ja töötus toovad endaga kaasa sotsiaalseid tagajärgi. 2012. aasta majanduskasvu analüüs näitab ka selgeid märke rahalise vaesuse, eelkõige laste vaesuse, ja sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste arvu suurenemise kohta. Äärmuslikematel juhtudel kaasnevad sellega akuutsed terviseprobleemid ja kodutus. Järjest suurem osa noori seisab silmitsi sotsiaalse tõrjutusega. ELi noorsoostrateegial võib olla tähtis koht, et jõutaks haavatavate noorteni. Tuginedes oma põimuvate valdkondade perspektiivile ja sellele, et strateegias keskendutakse kõigi noorte osalemisele ühiskonnaelu erinevates aspektides, pöörab strateegia tähelepanu paljudele probleemidele, mis on seotud tõrjutuse, võõrandumise ning noorte püüdlustega alustada iseseisvat elu. Järgnevatel aastatel peaks strateegia keskenduma järjest enam praeguse kriisi tagajärgedele, kriisi mõjule sotsiaalse kaasatuse valdkonnas ning noorte tervise- ja heaolu tagamisele. Selle eesmärgi täitmiseks on vaja pöörata tähelepanu demokraatlikes ja sotsiaalsetes meetmetes osalemisele ning võtta noorsootöös aluseks meetmed, millega arendatakse noorte eluks vajalikke oskusi, pööratakse tähelepanu nende individuaalsele arengule ja kasvatatakse neis tunnetust, et nad kuuluvad ühiskonda, kus nad elavad. Edaspidi kohaldatavad rakendusmeetmed Kõikide noori mõjutavate tegevusvaldkondade vahelist koostööd on võimalik veelgi parandada. Liikmesriigid peaksid jätkuvalt üritama tugevdada ministeeriumidevahelist koostööd riiklikul tasandil. Tuleks teha täiendavaid jõupingutusi noorsoopoliitika faktipõhisuse tugevdamiseks ning häid tavu tutvustavate näidete jagamiseks vastastikkuse õppe vormis. Selleks et täiel määral mõista noorte ees seisvaid väljakutseid ning nende ootusi poliitiliste otsuste tegijate ja noorsoopoliitika toetajate suhtes, tuleb jätkata noorsoopoliitika kujundamisel dialoogi noortega. Noortega peetavaid struktureeritud dialooge saab veelgi paremini korraldada, selleks tuleb rohkem kaasata riiklike töörühmade liikmeid ja tagada, et poliitiliste otsuste tegijad võtavad noorte esitatud soovitusi arvesse. Eesmärgiga muuta noorte liikumist Euroopa piires lihtsamaks jätkab komisjon tööd algatusega „Noorte liikuvuse kaart”. Samuti laiendab komisjon uue interaktiivse suhtlusvahendi „Euroopa noorteportaali” kaudu oma tegevuse ulatust jõudmaks kõigi noorteni ning lihtsustamaks nendega peetavat dialoogi, seda eelkõige nende noorte puhul, kellel on majanduslikult vähem võimalusi. Noorsoopoliitika kujundamisel võetakse vaatluse alla ka meetmed, millega edendada noorte loovat ja innovaatilist potentsiaali tööhõive, tööalase konkurentsivõime ja kaasatusega seotud probleemide kõrvaldamisel[38]. Programm „Euroopa noored” ja tulevikus kavandatavad ELi programmid, mille sihtrühmaks on noored, on nende algatuste toetamisel väga olulised. 6. KOKKUVÕTE ELi noorsoostrateegia esimest kolme aastat hõlmava töötsükli (2010–2012) rakendamine on näidanud, et see strateegia kujutab endast järjepidevat ja paindlikku raamistikku paljude tegevusvaldkondade puhul ning seda nii komisjoni, liikmesriikide kui ka asjaomaste huvirühmade jaoks. Noorsoostrateegia oma valdkondi ühendava ja tervikliku perspektiiviga on suure huviga vastu võetud ja ta on inspireerinud mitte üksnes ELi liikmesriike, vaid ka muud Euroopat ja maailma laiemalt. ELi noorsoostrateegia on olnud tööriistaks tegevusvaldkondade vaheliste, sealhulgas tööhõive ja ettevõtluse, hariduse ja koolituse ning sotsiaalse kaasatuse vaheliste sidemete tugevdamisel ning aidanud välja arendada mitmetahulisi lahendusi noorte toetamiseks. See on osutunud asjakohaseks lahenduste leidmisel noorte tööpuuduse praeguse kõrge taseme kõrvaldamiseks ja selliste noorte toetamiseks, kes ei tööta ega õpi. Noorsootööga on kaasa aidatud noorte arendamisele ja sellel valdkonnal on potentsiaali rohkema saavutamiseks kõigis tegevusvaldkondades. Noorte osalemine demokraatias on noortepoliitika keskmes. Noortega peetava dialoogi süvendamine ja laiendamine mitte üksnes ei tõsta noorsoopoliitika kvaliteeti ja legitiimsust, vaid suurendab ka ootusi, mida omatakse ELi ja tema liikmesriikide suhtes nende väärtuste pakkumisel. EL peaks tegema kõik endast sõltuva, et innustada kõiki noori osalema ELi tuleviku kujundamise protsessis, eelkõige neis küsimustes, mis on neile endale järjestikuste konsultatsioonide ja arvamusküsitluste põhjal kõige olulisemad. Et tugevdada panust strateegia „Euroopa 2020” täideviimisel, peaks ELi noorsoostrateegia teine kolmeaastane töötsükkel (2013–2015) suunama tähelepanu noorte ees seisvatele probleemidele, mis on tekkinud majanduskriisi tagajärjel. Jätkuvalt tuleks rõhku panna tööhõivele ja ettevõtlusele, suurendades pääsu tööturule ning arendades seejuures noorte innovaatilisi ja loomingulist võimeid. Tegevusvaldkonnad nagu „kaasatus” ning „tervis ja heaolu” peaksid leidma suuremat kajastamist. Kavandatav noortele suunatud ELi programm aitab saavutada neid ELi noorsoostrateegias püstitatud eesmärke. [1] ELT C 311, 19.12.2009, lk 1-11. [2] KOM (2010) 477. [3] KOM (2010) 682. [4] KOM (2010) 758. [5] KOM (2011) 815. [6] KOM (2012) 299. [7] KOM (2011) 933. [8] Kreeka, Iirimaa, Itaalia, Läti, Leedu, Portugal, Slovakkia ja Hispaania. [9] KOM(2012)173, SWD(2012)98, SWD(2012)99. [10] Edaspidi viidatakse sellele raamistikule kui ELi noorsoostrateegiale. [11] Noorsootöö hõlmab mitmesuguseid sotsiaalseid, kultuuri- ja haridusalaseid ning poliitilisi tegevusi, mida noored ise teevad, mida noortega koos tehakse või mis on suunatud noortele. See hõlmab koolivälist haridust ja vabaaja harrastustega tegelemist, mida korraldavad elukutselised või vabatahtlikud noorsootöötajad ja noorte juhendajad. Noorsootöö aluse moodustavad mitteformaalne õppimine ja vabatahtlik osalemine. [12] ELT C 327, 4.12.2010, lk 1-5. [13] Strateegia tegevusvaldkondades tehtut kirjeldatakse lähemalt käesolevale teatisele lisatud töödokumendis. [14] ELT C 119, 28.5.2009, lk 2-10. [15] KOM (2011) 567. [16] Vastavalt Eurobaromeetri uuringule tööandjate arvamusest oskuste kohta. [17] Vt ka raamistikku võtmepädevuste kohta elukestvas õppes, ELT L 394, 30.12.2006. [18] ELT C 137, 27.5.2010, lk 1-6. [19] ELT C 164, 2.6.2011, lk 1-4. [20] „Ettevõtlusharidus Euroopa koolides”, Euroopa Komisjon, 2012. [21] ELT C 319, 13.12.2008, lk 1-3. [22] Noorte liikuvus– analüütilised aruanded (Flash Eurobarometer 319a ja 319b, mai 2011), vanuseline sihtrühm 15.-30. aastased. [23] http://europa.eu/youth. [24] ELT C 319, 13.12.2008, lk 8-10. [25] ELT C 287, 29.11.2007, lk 1-4. [26] ELT C 326, 3.12.2010. lk 2–3; ELT C 372, 20.12.2011, lk 19–23. ELT C 169, 15.6.2012, lk 1-4. [27] Interarts, EACEA/2008/01. [28] Sharm-al-Sheikh (2010), Odessa (2011), Tbilisi (2012), Tunis (2012). [29] ELT C 372, 20.12.2011, lk 10-14. [30] SEK (2011) 401. [31] Kultuuri kättesaadavus noorte hulgas (InterARTS, 2010) ja noorte osalemine Euroopa demokraatlikus elus (London School of Economics, 2012). [32] Vt käesolevale teatisele lisatud töödokumenti. [33] Seda organiseeris eesistujariik Hispaania. [34] Need neli ELi mittekuuluvat riiki vastasid komisjoni poolt ELi kandidaatriikidele ja EFTA riikidele esitatud kutsele edastada vabatahtlikkuse alusel riiklikud noorsootööd käsitlevad aruanded. Belgia kolm keelekogukonda esitasid aruanded eraldi. [35] Komisjonil on kavas esitada 2012. aasta lõpus ettepanek nõukogu soovituse kohta, milles käsitletakse juhiseid noortegarantiide kehtestamiseks. Need garantiid on kavad, mille liikmesriigid peavad ise koostama, et tagada, et kõik noored saaksid kvaliteetse tööpakkumise, jätkaksid hariduse omandamist või läheksid praktikale nelja kuu jooksul pärast töötuks jäämist (või ametlike õpingute lõpetamist). [36] 130 000 töökohta ettevõtetes, mida pakutakse 2012. aastal elukohaliikmesriigist erinevas ELi riigis nii kõrg- kui ka kutsekoolides õppijatele. [37] 10 000 noorele pakutakse võimalusi Euroopa vabatahtlik teenistuses osalemises. [38] Nõukogu järeldused noorte loome- ja innovatsioonipotentsiaali edendamise kohta (ELT C 169, 15.6.2012, lk 1-4).