[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 29.10.2009

KOM(2009)594 lõplik

KOMISJONI TEATIS

„ELECTRA”konkurentsivõimelise ja säästva elektrotehnikatööstuse kujundamine Euroopa Liidus

KOMISJONI TEATIS

„ELECTRA”konkurentsivõimelise ja säästva elektrotehnikatööstuse kujundamine Euroopa Liidus

SISSEJUHATUS

2009. aasta maikuus toimunud konkurentsialastel nõukogu istungitel[1] määratleti elektrotehnikatööstus[2] kui üks peamistest tööstusharudest, mis aitab luua Euroopa Liidus konkurentsivõimelise ja tugeva tööstusliku baasi.

Elektrotehnika on üks maailma suurimaid tööstusharusid. Selle toodang ulatub tavalistest tarbekaupadest keerulise ehitusega tööstuslike turbiinide, elektrivõrkude ja elektrijaamadeni. ELi tööstuse moodustavad umbes 200 000 ettevõtet, peamiselt VKEd, kus töötab umbes 2,8 miljonit inimest. 2008. aastal oli kogu toodangu väärtus 411 miljardit eurot ja elektrotehnikatööstus moodustas 10 % ELi ekspordist, näidates mõningast ülejääki kaubavahetuses[3].

EL on 21 %ga elektrotehnikatööstuse toodangu poolest maailmas teisel kohal, olles Hiinast taga (30 %) ning USAst ja Jaapanist ees (mõlemad 19 %). Lisandväärtuse seisukohalt on ta teisel kohal pärast USAd ning Jaapanist ja Hiinast eespool. Euroopa elektrotehnikatööstusel on kvaliteetsuse ja usaldusväärsuse poolest hea maine. Ent konkurendid on järele jõudmas, samas kui EL ise ei ole veel suutnud konkurentsivõime osas USA-le järele jõuda. On tarvis spetsiaalselt elektrotehnikatööstuse jaoks väljatöötatud nägemust, et säilitada ülemaailmne konkurentsivõime ja seda parandada.

Euroopa elektrotehnikatööstuse tulevik laiade kasutusvõimalustega tehnoloogiate tootjana sõltub sellest, kuidas kasutatakse ära suurt kasvupotentsiaali konkreetsetel turgudel, sealhulgas energiatarne infrastruktuuride, energiatõhusate ehitiste, transpordivõrkude, ühiskonna praegusi ja tulevasi vajadusi arvessevõtvate intelligentsete tehnoloogiate tööstusliku tootmise ja arendamise alal.

Käesolevas teatises esitatakse ülevaade nende turgude lühi- ja pikaajalisest kasvupotentsiaalist ning loetletakse meetmed ja vahendid, mida on vaja elektrotehnikatööstuse konkurentsivõimelisena hoidmiseks, kasutades samal ajal ära tööstuse võimalusi aidata kaasa ELi 2020. aasta kliimamuutusega seotud eesmärkide saavutamisele. See põhineb 2008. aasta Electra aruande[4] soovitustel, mida seotakse käimasoleva ja kavandatava ELi poliitikaga. Arvesse võetakse Euroopa majanduse elavdamise kava,[5] mis on suunatud ettevõtete elujõulisuse säilitamisele lühiajalises perspektiivis ja töökohtade alalhoidmisele Euroopas.

RASKUSTE ENDA KASUKS PÖÖRAMINE

Teadus- ja arendustegevus ning innovatsioon

Elektrotehnikatööstusel puudub juurdepääs teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse (TTA) / innovatsiooni projektidele ja võimalus kasutada nende rahalisi vahendeid, mille peamine põhjus on selle suuresti VKEdel põhinev struktuur. Finantsturud ja -institutsioonid kipuvad olema ettevaatlikud TTA-projektidesse investeerimisel, eriti VKEde puhul. Paljud ELi skeemid toetavad TTA-d/innovatsiooni, ehkki neid peaks paremini sobitama[6] ja kooskõlastama nii pakkumise kui ka nõudluse perspektiivist.

Partnerid võrgustikus Enterprise Europe Network[7] ja klasterorganisatsioonid[8] peavad pakutavaid tugiteenused parandama ja professionaalsemaks muutma ning innovatiivseid VKEsid paremini integreerima. Klastrid vastavad üldiselt elektrotehnikatööstuse vajadustele, sest nad pakuvad või vahendavad valdkondlikke ja kohandatud tugiteenuseid[9]. Need hõlmavad VKEde ja uurimisinstituutide vahelise koostöö hõlbustamist ning intellektuaalomandi õiguse[10] ja tehnosiirde edendamist. Selliste teenuste puhul tuleks arvesse võtta komisjoni soovitust, mis käsitleb intellektuaalomandi haldamist teadmussiirdealastes tegevustes, ning tegevusjuhendit ülikoolidele ja teistele riiklikele teadusasutustele[11]. Elektrotehnikatööstuse ettevõtted ise peavad klastrialgatuste toetamisel ja klastritega ühinemisel näitama üles rohkem initsiatiivi.

Teadusuuringuid ja innovatsiooni võib edendada ka rahaliste vahendite abil, näiteks maksusoodustuste või innovatsioonitunnistuste abil, ning parandades riskikapitaliinvesteeringute tingimusi, näiteks investorite võrgustike või piiriülese riskikapitali puhul.

Mure innovatsioonisuutlikkuse pärast oli peamine põhjus, miks elektrotehnikatööstus valiti välja tooteturgude ja sektorite järelevalve raames. Käimasoleva uurimise eesmärk on tuvastada näidisjuhtumite analüüsi abil puudused ja neid laiemas perspektiivis analüüsida. Uurimise käigus hinnatakse, kuidas parandada innovatsiooni ja kõrvaldada praegused puudused[12].

Euroopa tehnoloogiaplatvormid on väärtuslik tehnoloogiasuundumuste näitaja ning need aitavad edendada tööstuse seisukohalt äärmiselt asjakohaseid teadusuuringuid ja määrata kindlaks tehnoloogiaalased tegevuskavad. Üksikud Euroopa tehnoloogiaplatvormid tegelevad oma tehnoloogiavaldkonna vajaduste ja probleemidega ning neilt oodatakse tulemusi konkurentsieelsel (varase arendamise) etapil. Mitmed neist on elektrotehnikatööstuse seisukohalt eriti asjakohased[13].

Euroopa strateegiline energiatehnoloogia kava[14] eesmärk on kiirendada teadusuuringuid vähe süsinikdioksiidi tekitavate tehnoloogiate alal ning nende tehnoloogiate tutvustamist ja kasutuselevõttu tööstuse, uurimisasutuste ja valitsuse koostöö abil. Sellega luuakse raamistik süsinikdioksiidi kogumise ja ladustamise ning teiste ELi peamiste tehnoloogiliste probleemide jaoks, et saavutada ELis kliimamuutustega seotud 2020. aasta eesmärgid. Palju sellealased ettepanekud on otseselt seotud elektrotehnikatööstuse seadmete ja tehnoloogiaga.

Euroopa majanduse elavdamise kava hõlmab nn arukat investeerimist teadusuuringutesse, et toetada innovatsiooni tootmise, ehituse ja mootorsõidukite sektoris, mis on kriisi tõttu eriti kannatada saanud ja seisavad silmitsi olulise ülesandega minna üle keskkonnahoidlikule majandusele. On loodud kolm avaliku- ja erasektori partnerlust kogueelarvega üle 3,2 miljardi euro, et edendada avalikkuse huvi, kusjuures teadusuuringute strateegilised suunad nimetatud kolmes sektoris määratakse kindlaks tööstusharuga koostöös ja selle juhatusel. Elektrotehnikatööstus peaks siin kasu saama, sest on paljude asjaomaste tehnoloogiate tootja.

Vajadus tagada ja säilitada oskustööjõud

Tõsine probleem, mis takistab elektrotehnikatööstuse arengut, eriti selle TTA-/innovatsioonialast suutlikkust, on puudus inseneridest ja teistest kõrge kvalifikatsiooniga töötajatest, kes kõrgtehnoloogiaid välja töötavad ja toodavad. ELi tehnoloogiaalase juhtrolli säilitamiseks tuleb see probleem lahendada.

Lühiajalises plaanis peavad liikmesriigid kasutusele võtma koolituskavad ja stipendiumid või neid tõhustama tagamaks, et töötajate oskused ei läheks majanduskriisi käigus kaotsi, vaid et neid ajakohastatakse majanduse peatset elavnemist silmas pidades. Insenerivaldkonna tulevane konkurentsivõime ja suutlikkus tagada kliimamuutusega seotud ELi eesmärkide suhtes asjakohased tehnoloogiad sõltub suuresti kriisi mõjust praegusele tööjõule.

Pikemas perspektiivis on tööstuse, sotsiaalpartnerite, riigiasutuste ning haridus- ja koolitussüsteemide[15] ülesanne (soovitavalt nendevahelise koostööna) tagada kõrgelt kvalifitseeritud ja hea haridusega töötajad, kelle teoreetilised ja praktilised oskused on sobivas tasakaalus[16].

Selleks edendab EL erinevaid meetmeid, mille hulka kuuluvad algatus „Uute töökohtade jaoks uued oskused”[17], turvaline paindlikkus[18], elukestev õpe[19] ja e-oskused[20]. Praegu uuritakse, kuivõrd teostatav on luua oskusi ning tööhõivet käsitlevad üleeuroopalised ja sektoripõhised nõukogud, millega rajataks platvorm teabe ja heade tavade vahetuseks sektori sidusrühmade, riigiasutuste ning hariduse ja kutseõppe eest vastutajate vahel. Ka Euroopa sotsiaalpartnerid teadvustavad vajadust tagada kõrgelt kvalifitseeritud tööjõud. Komisjon edendab ELi sektoripõhist sotsiaaldialoogi kui hea juhtimise vahendit ka elektrotehnikatööstuse sektoris, et aidata kaasa oskuste arendamisele ja nende paremale sobitamisele nõudlusega. Teised sarnaste ülesannetega silmitsi seisvad sektorid, nagu Euroopa gaasi- ja elektrisektor, võivad selles valdkonnas positiivseid kogemusi jagada.

ELi-sisese liikuvuse püsivaid takistusi – eriti teadlaste ja kõrge kvalifikatsiooniga töötajate jaoks – püütakse muu hulgas kõrvaldada hiljuti Euroopa teadusruumi raames käivitatud Euroopa partnerlusega teadlaste jaoks. Tänu Euroopa teadusruumile saab Euroopa rääkida ühel häälel rahvusvahelistel foorumitel ja oma rahvusvaheliste partneritega. Kõikide tasandite riigiasutused edendavad ühiselt TTA valdkonna koostöö järjepidevust ja arendavad ühisalgatusi, mis annavad Euroopale juhtrolli ülemaailmsete probleemide lahendamisel ja säästva arengu eesmärkide saavutamisel[21]. Endiselt lahendamata probleem on aga see, et inseneride kvalifikatsioone ei tunnustata terve ELi ulatuses.

Oluline meede on ka nn sinise kaardi direktiiv,[22] mille eesmärk on reageerida ELi tööturu muutuvale nõudlusele, kiirendades ELi-väliste kõrgelt kvalifitseeritud töötajate ELi lubamise menetlust ja muutes selles paindlikumaks.

Kliimamuutuse vastu võitlemine ja energiatõhusus

Elektrotehnikatööstus on peamine tõhusate ja keskkonnasõbralike tehnoloogiate tootja. Kliimamuutusega seotud 2020. aasta eesmärkide täitmisele oluliselt kaasa aidates avaneb sel tööstusharul võimalus tugevdada oma tulevast konkurentsivõimet ja tehnoloogiaalast juhtrolli kogu maailmas[23]. Parim viis saavutada energiatõhusust kõigis turusegmentides on juba kättesaadavate tehnoloogiate täielik ärakasutamine. Praegu moodustab elektri vahetu kasutus ehitistes, tööstuses ja transpordis kuni 23 % ELi kogu energiatarbest[24]. 2020. aastaks saavutatav energiasäästu kogupotentsiaal (võrreldes 2005. aastaga) on 25–30 %[25]. Kuna 2020. aastal on endiselt töös umbes 80 % praegu paigaldatud energiat tarbivatest toodetest,[26] ei piisa sellest, kui asendada tööea lõppu jõudnud tooted energiatõhusamate mudeliga, vaid praegu kasutusel olevaid tooteid tuleb uuendada, et saaks kasutada energiatõhusamaid tehnoloogiaid.

Neli peamist turgu, kus elektrotehnikatööstuse tehnoloogiad juba praegu energiavarustusele ja -nõudlusele mõju avaldavad, on järgmised:

- elektritarned

- tööstuslikud rakendused

- transport

- ehitised

Peamiselt tööstuse ülesanne on arendada ja parendada tooteid ning protsesse nii, et neid saaks turule viia, kuid riigiasutused peavad tagama selleks asjakohase raamistiku – kõrvaldama õiguslikud takistused, tõstma teadlikkust, mobiliseerima finantsvara ja rahastamisvahendid, aktiveerima turujõud ja tugevdama tehnoloogilist arendus- ja uurimistegevust ning innovatsiooni. Hoolimata praegusest majanduskriisist peavad väga tähtsale kohale jääma avaliku ja erasektori investeeringud, mis on vajalikud olulise energiasäästu saavutamisel.

ELi heitkogustega kauplemise süsteem[27] kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks võib suurendada elektrotehnikatööstuse konkurentsivõimet CO2 heitkoguseid piiravate tehnoloogiate tootjana. Säästliku kavandamisega heitkogustega kauplemise süsteemi raames saab kaasa aidata CO2 heitkoguste vähendamisele, ärgitada uute tehnoloogiate arendamist ( technology pull ), luua rohkem töökohti ning vältida nn tootmise leket ELis ja nn süsinikdioksiidi leket väljaspool ELi. Peale selle võivad alates 2013. aastast heitkogustega kauplemise süsteemi alusel saadud riiklikud tulud (kui neid kasutatakse kohe ja kooskõlas riigiabi eeskirjadega) kujuneda oluliseks kaasfinantseerimise allikaks suurima keskkonnamõjuga investeeringute jaoks, mis vähendaks ka riski, et süsinikdioksiidiheidetega saastajad siirduksid mujale.

Elektrienergia tootmine, ülekanne ja jaotus

EL 27 suurimad elektrienergia tootjad on fossiilkütuseid kasutavad jõujaamad, kellele 2006. aastal omistati 53,6 % kogu elektritoodangust[28]. Kuid nende jaamade elektritootmise tõhusus on keskmiselt alla 40 %[29]. Tootmise käigus läheb kaotsi peaaegu 60 % elektrienergiast ja veel 5–10 % ülekande ja jaotuse käigus, seega vaid 30 % jõuab klientideni lõpptarbijale ettenähtud elektrienergiana[30]. Kui keskenduda elektrienergia tootmise keskmise tõhususe parandamisel seadmete uuendamisele, võib olukord paraneda keskmiselt 40–60 % ning soojus- ja elektrienergia koostootmise[31] korral isegi kuni 85 %ni[32]. Kui sellised jõujaamad ennast õigustavad, võib nende järele tekkida rahvusvaheline nõudlus, eriti areneva majandusega riikides, nagu Hiina, India ja Brasiilia. Kuna vastavad seadmed paigaldatakse tavaliselt vähemalt 20–30 aastaks, on ajastamine soovitud tulemuste saamise seisukohalt äärmiselt oluline.

Fossiilkütuste alternatiivina nähakse üha enam ka taastuvaid energiaallikaid. Nende levimine võib elektrotehnikatööstust edasi viia ja mõjutada jaotusvõrgu stabiilsust, kuid eeldaks mastaapse dünaamilise energiasalvestussüsteemi väljaarendamist. Eeldatavalt aitab direktiiv taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta[33] kaasa kõnealuste tehnoloogiate turulepääsu kiirendamisele.

Et kohaneda taastuvate energiaallikate detsentraliseeritud kasutamisega ja parandada energiatõhusust üldisemalt, tuleb ajakohastada ELi energiavõrke[34]. Et hooldada ja täiustada usaldusväärseid ja tõhusaid võrke, mis on moodsa ühiskonna ja ELi energiasüsteemi jaoks eluliselt vajalikud, on vaja olulisi investeeringuid[35] nn arukatesse mõõdikutesse ja võrkudesse, et hallata ruumis ning ajas muutuvaid energiaallikaid.

Liikmesriigid peaksid kiirendama lubade andmist suurteks infrastruktuuri investeeringuteks ja kooskõlastama piiriüleseid ühendusi hõlmavaid tegevusi.

Energiatranspordi kadusid saab vähendada, asendades vahelduvvoolu, mis on sobivam lühemate distantside puhul, kaugemale transportimisel alalisvooluga. Alalisvool on eriti sobilik juhul, kui tootmiskeskused on tarbimiskeskustest kaugel, ja veealuste toimingute korral, näiteks avamere tuuleparkide ühendamiseks kaldapealsete võrkudega. Valdkondades, kus tööstusharu ei suuda iseregulatsioonis kokku leppida, kavatseb komisjon teha ettepaneku rakendusmeetmeteks suure energiatarbega toodete puhul, mida kasutatakse energiat tarbivate toodete ökodisaini käsitlevale direktiivile[36] vastavas infrastruktuuris. Sellega seoses uurib komisjon nõuete kehtestamise võimalusi trafode ja seotud seadmete puhul.

Kontaktõhuliinid on tekitanud üldist muret madala sagedusega elektromagnetväljadega kokkupuute tõttu ja see on esile kutsunud keskkonnateemalise arutelu. Mõnel juhul võiks üheks lahenduseks olla maa-aluste kaablite kasutamine,[37] kuid see ei ole laialt levinud. Selle probleemi lahendused peaks olema Euroopa transpordivõrkude strateegia lahutamatu osa, luues seeläbi koostoime, vähendades kulusid ja lühendades tähtaegu[38]. Arvesse tuleb võtta ka keskkonnaküsimusi, mis on seotud looduskaitsealaste (Natura) õigusaktidega.

Üldiselt on elektrienergia tootmise, ülekande ja jaotuse valdkonnas ELi turujõud ikka veel liiga nõrgad ja õiguslikud tõkked püsivad. Suurema konkurentsi eeltingimus elektriturul on täielikult liberaliseeritud energia siseturg.

Tööstuslikud rakendused

Tööstuse tarbimine moodustab 30 % ELi energia lõppnõudlusest[39]. Muutes teatavaid tootmisprotsesse, saab kokku hoida 30 % ja isegi kuni 65 %[40]. Et kasutada täiel määral ära kogu säästmispotentsiaali, peab EL tervikuna vastu võtma strateegilise haldamise otsuse investeerida energiatõhusatesse rakendustesse, kasutades näiteks ISO energiakorraldusmudelit[41].

Palju energiat on võimalik säästa kahes peamises tootmisprotsessis:

- Elektrimootorid kasutavad kuni 70 % tööstuslikes rakendustes tarbitavast elektrist ja pooled neist saaks varustada sagedusmuunduritega, mis aitaks energiat säästa kuni 50 %. Peale selle on vaid umbes 12 % nendest elektrooniliselt juhitavad. Siin on kesksel kohal energiat tarbivate toodete ökodisaini käsitleva direktiivi alusel 2009. aasta juulis vastuvõetud rakendusmeede,[42] mille eemärk on elektrimootorite energiatõhususe ja keskkonnasäästlikkuse parandamine.

- Enamikku tööstusprotsesside käigus tekkivast heitsoojusest saaks regenereerida ja kasutada kohapeal elektrienergia toomiseks auruturbiinides.

Peale selle saaks ELi tööstus tervikuna parandada oma energiatõhusust, kasutades sobiva automatiseerimise ja juhtimise abil optimaalselt ära madala energiatarbega kõrgtootlikke seadmeid, nagu valgustussüsteemid, mootorid, jõukondensaatorid, trafod ja kaablid. Selles suhtes on olulised ka süsteemide toimimise ja hoolduse jälgimise kord ja vahendid.

Transport

Transpordisektori tarbimine moodustab umbes 30 % energia lõppnõudlusest[43] ELis. Energiat on võimalik oluliselt säästa – umbes 26 % 2020. aastaks 2005. aastaga võrreldes[44]. Transpordilogistika ja liikluskorralduse optimeerimine võib energiatõhusust oluliselt suurendada. Elektrotehnikatööstuse innovatiivsed tehnoloogiad aitavad säästa energiat ja vähendada CO2-heitkoguseid.

Liikmesriikide taastamiskavad kriisi tagajärgede leevendamiseks autotööstusele[45] avaldavad mõju mitte üksnes energiasäästmisele ja CO2 heitkogustele, vaid ka sellega seonduvale tööhõivele elektrotehnikatööstuses.

Euroopa majanduse elavdamise kava energiasäästlike autode algatus pakub tegutsemisvõimalust nii sõidukitehnoloogiate kui ka jaotusinfrastruktuuri ja energiatarne alal. Sellega sätestatakse ka meetmed, mille eesmärk on Euroopa mootorisõidukisektori kriisist ülesaamine. Selle keskne osa käsitleb teede ja linnatranspordi elektrivarustust, sealhulgas erinevat tüüpi teadusuuringuid, mida toetatakse Euroopa tehnoloogiaplatvormide, nagu ERTRACi (Euroopa maanteetranspordi alaste uuringute nõuandekomisjon) ja EPoSSi (arukate süsteemide integratsioon) raames. Algatus hõlmab Euroopa Investeerimispanga laene autotootjatele ja -tarnijatele, millega rahastatakse innovatsiooni, ja seitsmenda raamprogrammi teadusprojektide rahastamist avaliku ja erasektori partnerluse raames (teadustegevuseks kokku 1 miljardit eurot). Mõned liikmesriigid on võtnud ka nõudlusega seotud meetmeid, et edendada uute sõidukite kasutuselevõttu ja aidata vanade sõidukite vanarauaks viimist.

Arvestades süsinikdioksiidi heitkoguste vähendamise tähtsust maanteetranspordis ning naftatarnimise hinda ja varustuskindlust, võivad elektriautod olla alternatiiviks traditsioonilistele fossiilkütustel töötavatele sisepõlemismootoritele. Pikemas plaanis aitab elektriautode massitootmine autotootjatel saavutada ühenduse eesmärgid väikesõidukite süsinikdioksiidiheite vähendamisel[46] ja aitab kaasa üldisele CO2 heitkoguste vähendamise eesmärgile, eeldusel et elekter saadakse taastuvatest või madala süsinikusisaldusega energiaallikatest. Peale selle, et need autod on madala kasvuhoonegaasiheitega, ei saasta nad summutitoru heitgaasidega (nagu tahked osakesed ja lämmastikoksiidid) ja tekitavad vähe müra. Elektriautosid oleks võimalik kasutada energia salvestamiseks energiajaotussüsteemis ja seetõttu oleks neist abi võrgu tippkoormuste kõrvaldamisel. Vastavalt CARS21 vahearuandele[47] kasutatakse lühemas ja keskpikas perspektiivis tõenäoliselt hübriidtehnoloogiaid (hübriid- ja poolhübriidsõidukid) kõrvuti sisepõlemismootoritega. Keskpikas ja pikemas perspektiivis on paljutõotavam valik täiselektrilised ja vesinikkütusega sõidukid. Siiski tuleb veel palju ära teha, et elektriautodest kujuneks majanduslikult tasuv võimalus. Oluline takistus on elektrisõidukite hind, mis on seotud suure võimsustihedusega akude hinnaga, jätkuvate investeeringutega uurimis- ja arendustegevusse ning väikese mastaabisäästuga turustamise varastel etappidel. Tarbijate jaoks on praktiliseks probleemiks lühike sõiduaeg ja ebapiisav laadimisinfrastruktuur. On vaja tagada ka korralikult toimiv elektriautode siseturg, võttes vastu ühtlustatud tüübikinnitusnõuded.

Ehitised

Äri- ja üldkasutatavate hoonete ning elamute energiatarbimine moodustab umbes 40 % energia lõppnõudlusest, millest üle 27 % moodustab elektrienergia[48]. 2005. aastaga võrreldes on 2020. aastaks võimalik energiat säästa kuni 30 % [49]. Enamus energiast kasutatakse kütmiseks (boilerid, veesoojendajad) ja valgustuseks. Valgustuse energiatõhusus on hõlmatud energiat tarbivate toodete ökodisaini käsitleva direktiivi alusel võetud kahe meetmega[50] ja uued eeskirjad minimaalse energiatõhususe ning boilerite ja veesoojendajate märgistamise kohta peaks vastu võetama järgmistel kuudel. Avaliku ja erasektori valgustusseadmed ja -süsteemid tarbivad 20 % elektri kogu lõppnõudlusest. Valgustitööstuse energiasäästmise potentsiaal jääb 30 % ja 65 % vahele[51]. Moodsate tehnoloogiate, nagu valguskiirgusdioodide abil saaks säästa 2015. aastaks 30 % praegusest tarbimisest ja 2025. aastaks kuni 50 %)[52].

Energiakäitlussüsteemid võivad oluliselt vähendada ehitiste süsinikdioksiidi heitkoguseid. Peamine ülesanne on leida lahendused praeguste ehitiste jaoks, sest kuni 80 % neist on 2020. aastal endiselt kasutuses. Omanike ja üürnike jaoks on kõige olulisem investeeringutasuvus. Tihti ei ole investor ehitise kasutaja, mis tähendab, et tema jaoks võib algne kulu olla tähtsam kui energiatõhusus ehitise terve kasutusaja vältel. Vaja on haridust sektori asjatundjatele, teavet klientidele, stiimuleid eraehitiste renoveerimiseks ja soojustamiseks, valitsuste pühendumist avaliku sektori omandis olevate hoonete energiatõhususe parandamisele ning samuti tuleks vastu võtta eeskirjad või koodeksid. Ehitiste energiatõhususe küsimustega tegelemisel on peamine ühenduse vahend ehitiste energiatõhususe direktiiv ja selle läbivaatamine.

Tulemusi võib saada, kasutades suure tõhususega ning paindlikke tooteid ja süsteeme (kodumasinad, küte, ventilatsioon jne), trafokoormuste ja sagedusmuundurite optimeerimist, ruumis viibimise tuvastamist pumpade ja ventilaatorite aktiveerimiseks ostukeskustes ning automatiseerimis- ja juhtimissüsteeme. Need mitte ainult ei optimeeri energiat säästes ehitiste tehnosüsteeme, vaid suurendavad ka ohutust ja turvalisust. Nende eesmärkide saavutamisele aitavad kaasa teadlikkuse tõstmine, koolitusprogrammid, riigihanked ja maksumeetmed parimate toodete edendamiseks[53]. Praeguste ehitiste puhul on palju arenguruumi, aga ka nõrku külgi, nagu ohutus. Komisjon käivitab uuringu, et hinnata, kuidas saaks parandada ehitiste elektripaigaldiste ohutust, suurendades samal ajal nende energiatõhusust ja ohutult integreerides taastuvad energiaallikad ja sellised uued teenused nagu elektriautode laadimine.

Praeguses kriisis on prioriteetsed liikmesriikide investeeringud energiatõhususe tõstmiseks üldkasutatavates ehitistes, nagu bürood, haiglad ja koolid. Senised liikmesriikide meetmed energiatõhususse tehtavate investeeringute toetamisel, mis keskenduvad eelkõige ehitiste energiatarbe vähendamisele, ulatuvad 2009 ja 2010. aasta fiskaalstiimulitena umbes 20 miljardi euroni, mis moodustab 0,16 % ELi SKPst[54].

Kasvavate turgude sotsiaalsete vajadustega toimetulek

ELi kodanike praegused ja tulevased vajadused tulenevad muu hulgas rahvastiku vananemisest tingitud demograafilistest muutustest, mistõttu on vaja usaldusväärseid ja kiiresti toimivaid tervishoiusüsteeme, infrastruktuuride ehitamist, mis võimaldavad arukat elukeskkonda, ja suurema tähelepanu pööramist turvalisusele. Elektrotehnikatööstuselt oodatakse seega palju seoses innovatiivsete tehnoloogiate arendamisega tuleviku infrastruktuuride ja rakenduste tarvis, et nende sotsiaalsete vajadustega küllalt lühikese aja vältel toime tulla.

Neid vajadusi aitavad rahuldada järgmised rakendusel, millel on Euroopas olemas tugev tehnoloogia- ja tööstusbaas ning mis sõltuvad enam kui teised turud soodsate raamtingimuste loomisest konkreetsete poliitikameetmete abil.

Elektromeditsiiniseadmed

Suureneb nõudlus toimiva tervishoiu ja uusimate raviviiside järele. E-tervishoiusüsteemid on olulised, sest need võimaldavad asjatundjate vahel ja patsientidega paremini teavet vahetada, luues nii patsiendisõbralikumad tervishoiuteenused. Uusi e-tervishoiusüsteeme arendades ei aita elektrotehnikatööstus mitte ainult patsiente, vaid loob ülemaailmselt tugeva konkurentsirelva. Komisjon kavatseb julgustada uute e-tervishoiu kommunikatsioonisüsteemide arendust, nt standardlahenduste kaudu.

Aruka elukeskkonna ehitised

Seda turgu laiendavad kasvavad energiakulud, ühe inimesega leibkondade arvu suurenemine ja kodus töötamine. Need tegurid tõukavad tagant selliste tehnoloogiate arengut nagu kaugjuurdepääs ja -juhtimine ning keskkonnasõbralikumad ehitised, sealhulgas energiatõhususe seisukohalt nii passiivsed kui ka aktiivsed tehnoloogiad.

Turvalisus

EL seisab silmitsi suurenevate turvalisusohtudega terroristide rünnakute ja ebaseadusliku rände näol. ELi elektrotehnikatööstus saab siin abiks olla, pakkudes tehnilisi lahendusi,[55] mis on vajalikud turvalisuse suurendamiseks ELi piiridel kodanike, infrastruktuuride ja kommunaalteenuste jaoks ning kriisijuhtimise raames[56].

Siseturg ja standardimine

Ühtse regulatsiooniga siseturusüsteem lihtsustab oluliselt elektriseadmete vaba liikumist. Hiljutised meetmed, mis võeti sihiga luua tooteid käsitlevate ELi ühtlustamisaktide uus õigusraamistik, peaks elektrotehnikatootjate ja teiste jaoks oluliselt lihtsustama toodete turustamist. Selle osana koostab komisjon 2010. aasta lõpuks ettepaneku eelnõu ettevõtjate kohustuste ja teavitatud asutuste rolli kohta, mille eesmärk on muuta asjaomased õigusaktid järjepidevamaks. Uue õigusraamistiku teine komponent on määrus akrediteerimise ja turujärelevalve kohta (määrus 765/2008), mis jõustub 1. jaanuaril 2010 ja peaks tugevdama toodete turujärelevalvesüsteeme. Need meetmed peaksid tugevdama ka CE vastavusmärgise usaldusväärsust.

Standardimine on eeltingimus, et elektritooteid käsitlevad ELi eeskirjad tõhusalt toimiksid. Vabatahtlikud standardid ja tehnilised spetsifikaadid täiendavad ELi õigusaktide nõudeid. Euroopa standardiorganisatsioonide, sealhulgas Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (CENELEC)[57] abiga levivad elektrotehniliste standardite rakendamise kaudu uued tehnoloogiad, avades ligipääsu innovatsioonile.

Standardiorganisatsioonid peavad jätkama vajalike standardite koostamist, et lihtsustada energiatõhusate ja keskkonnasõbralike süsteemide ja toodete, eelkõige elektri-, elektroonika-, mehaaniliste ja IKT-seadmete turulejõudmist. Sellega seoses peavad nad tõhustama keskkonnasõbralike ja energiatõhusate aspektide integreerimist standardimisprotsessi[58] ja seadma tööprogrammide ja pädevustega seotud prioriteedid. Standardimistegevus peab etendama olulist rolli ka raamprogrammide TTA-projektides.

KOKKUVÕTE JA JÄRELMEETMED

Käesolevas teatises määratakse kindlaks valdkonnad, mille kasvuvõimaluste realiseerimisele võib elektrotehnikatööstus oluliselt kaasa aidata. Eelkõige peaks ELi kliima- ja energiapoliitikas nägema elektrotehnikatööstusele avanevat võimalust arendada seda tööstust ning luua uusi ettevõtteid ja töökohti, seda eriti majanduslanguse ajal Allpool esiletoodud meetmete täielik rakendamine peaks julgustama pikaajalisi investeeringuid energia infrastruktuuri ja tagama kõrge kvalifikatsiooniga töötajate olemasolu, tugevdades seeläbi ELi tehnoloogilist baasi.

Tuleb ka märkida, et Lissaboni tegevuskava raames korraldab komisjon ühtse turu läbivaatamise[59] järelmeetmena tooteturu ja sektori järelevalvet, mis hõlmab raadio-, TV- ja sidevahendeid ja suuremaid kodumasinaid, samuti elektriliste kodumasinate, raadiote ja televiisorite jaemüüki. Elektrotehnikatööstus valiti selle põhjaliku sektoriuuringu jaoks välja ühe sektorina, kus esineb probleeme seoses turu toimimisega ja mis on oluline majanduslikult või ELi majanduse kohanemisvõime parandamise seisukohalt. Uuringu lõplikud tulemused peaksid selguma 2009. aasta lõpuks.

On vaja võtta järgmised konkreetsed meetmed:

Tööstus peaks: suurendama oma uurimis- ja arendustegevuse alaseid püüdlusi, näiteks parandama elektrivõrkude ja eriti fossiilkütustel töötavate jõujaamade energiatõhusust; investeerima automatiseerimisse ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogiatesse (IKT) tööstuslikes rakendustes; sõlmima vabatahtlikke leppeid toodete energiatõhususe kohta valdkondades, milles saab sel viisil saavutada poliitilised eesmärgid kiiremini ja odavamalt kui kohustuslike nõuete abil, minemata seejuures vastuollu ELi õigusega; ühtlustama tõhusaid koduseid juhtimissüsteeme, sealhulgas tõhusate arvestite süsteeme, mis võimaldaks kodumasinad võrku ühendada, kontrollida paremini elektrilist koormust ja reguleerida paremini temperatuuri. Hea näide on komisjoni toetatav nn aruka kodu projekt[60]. Kommunaalteenuste pakkujaid julgustatakse: ajakohastama elektrivõrku, et integreerida erinevaid elektrienergia tootmisviise, sealhulgas tsentraliseeritud ja detsentraliseeritud allikaid[61], ning ajakohastada jõujaamade seadmeid, et vähendada primaarenergianõudlust ja CO2 heitkoguseid eesmärgiga tagada energia siseturu nõuetekohane toimimine ja energia varustuskindlus. Liikmesriike kutsutakse üles: hõlbustama uusi riikidevahelisi energiaühendusi, mis võimaldaks paremini kasutada praegust võimsust, tuginedes tööstuse vastutusele ja põhimõtetele. Tähelepanu tuleks pöörata maa-aluste kaablisüsteemide kasutamisele; edendama lahendusi, millega innustatakse tarbijaid võtma praegustes ja uutes ehitistes kasutusele energiasäästlikke tehnoloogiaid, sealhulgas stimuleeritakse neid vahetama vanad kodumasinad energiatõhusamate vastu; tagama, et turule lastud tooted on kooskõlas kohaldatavate õigusaktidega. Komisjon teeb järgmist: hindab koostöös Euroopa standardiorganisatsioonidega vajadust standardimise järele, et täita ehitiste energiatõhususe direktiivi nõudeid ja aidata rakendada muid energiatõhusust käsitlevaid õigusakte, nagu ökodisaini käsitlev direktiiv, energiamärgistuse direktiiv ja ökomärgise määrus; jätkab ISO energiakorraldusmudeli[62] toetamist, mis pakub organisatsioonidele ja ettevõtetele laialt tunnustatud raamistiku, mille abil nad saavad kaasata energiatõhususe oma juhtimistegevusse; käivitab uuringu, et hinnata, kuidas saab parandada ehitiste elektripaigaldiste ohutust, suurendades samal ajal nende energiatõhusust ja ohutult integreerides taastuvad energiaallikad ja teised uued rakendused. |

4. Komisjon jälgib tähelepanelikult neid tegevusi, meetmeid ja mõju, tehes seda koostöös sidusrühmadega, kes peaksid oma rakendustegevuse edenemise kohta aru andma. Kooskõlas 2009. aasta maikuu konkurentsialastel nõukogu istungitel tehtud järeldustega esitab komisjon 2012. aastal ettepandud meetmete rakendamise aruande.

I lisa ELi poliitilised algatused elektrotehnikatööstuse sektoris

Elektrotehnikatööstuse jaoks kõige asjakohasemad ELi poliitilised meetmed on järgmised:

- Kliima- ja energiapakett, sealhulgas heitkogustega kauplemise süsteem ja direktiiv 2009/31/EÜ, milles käsitletakse süsinikdioksiidi geoloogilist säilitamist[63].

- Elektrienergia siseturg,[64] teatis „Euroopa energiapoliitika”,[65] otsus 1364/2006/EÜ, millega sätestatakse üleeuroopaliste energiavõrkude suunised, ja roheline raamat üleeuroopaliste energiavõrkude kohta,[66] mis on osa teisest strateegilisest energiaülevaatest,[67] mida tutvustati 2008. aasta novembris.

- Tegevuskava säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika kohta,[68] mille eesmärk on parandada toodete energia- ja keskkonnatõhusust koos stiimulitega (nt riigihanked või maksumeetmed), et edendada paremate näitajatega tooteid.

- Energiat tarbivate toodete ökodisaini direktiiv,[69] mis on aluseks teatavate toodetega seotud rakendusmeetmetele. Säästva tarbimise ja tootmise ning säästva tööstuspoliitika tegevuskava sisaldab ettepanekuid ökodisaini käsitleva direktiivi kohaldamisala laiendamiseks, ökomärgise määruse ning keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteemi määruse läbivaatamiseks ning teatist keskkonnasäästlike riigihangete kohta.

- Energiatõhususe tegevuskava,[70] mis sisaldab 85 õiguslikku ja muud meedet, mida rakendatakse aastatel 2007–2012 ning mis hõlmavad tooteid, kodumasinaid, ehitisi, transporti, energia muundamist, rahastamist, stiimuleid jne. Tegevuskava vaadatakse läbi 2009. aastal. 2008. aasta novembris võttis komisjon vastu teatise energiatõhususe kohta[71] koos ettepanekutega vaadata läbi energiamärgistuse direktiiv ja sõnastada uuesti ehitiste energiatõhususe direktiiv.

- 2008. aasta novembris vastuvõetud teine strateegiline energiaülevaade,[72] milles ajakohastatakse ja tutvustatakse lahendusi elektrotehnikatööstuse ja teiste tööstuste jaoks.

- Keskkonnatehnoloogia tegevuskava,[73] milles käsitletakse investeerimis- ja ostmisotsustes arvestatavaid keskkonnasõbralikke ja keskkonnaga seotud kõrgtehnoloogiaid ning tooteid. Sellega nähakse ette ka rahastamisvahendid.

- 2007.–2013. aasta ühtekuuluvuspoliitika, mille raames liikmesriigid võivad anda elektrotehnikatööstusele rahalist toetust, nagu on soovitatud käesolevas teatises. Ühenduse strateegilistes suunistes käsitletakse prioriteetsena innovatsiooni, VKEde toetamiste ja säästvat arengut. Reageeringuna finants- ja majanduskriisile võimaldab ühtekuuluvuspoliitika liikmesriikidel kiirendada ja suurendada vähe süsinikdioksiidi tekitavate teenuste ja tehnoloogiate toetamist[74]. Näiteks võimaldab Euroopa Regionaalarengu Fondi määruse muudatusettepanek liikmesriikidel suunata kuni 4 % neile fondist tehtud assigneeringutest eluasemete energiatõhususe ja taastuvenergia investeeringutesse.

- Direktiivi ettepanek tööstusheitmete kohta,[75] milles koondatakse seitse kehtivat direktiivi üheks selgeks ja terviklikuks direktiiviks. Keskkonna ja rahvatervise jaoks on väga kasulik, kui kogu ELis vähendataks tööstusheitmeid, eelkõige parima võimaliku tehnika tõhusama rakendamise teel.

- Käimasolev teostatavusuuring oskusi ning tööhõivet käsitlevate üleeuroopaliste sektoripõhiste nõukogude loomise kohta, millega võib kaasneda selliste nõukogude loomine elektrotehnikatööstuse sektoris, kui sektori esindajad vastavat algatust toetavad.

II lisa Elektrotehnikatööstuse meetmete ELi poolne rahastamine |

Hüvitised, laenud, laenugarantiid, riskikapital, finantseeringud erakapitali, tehniline abi või intressitoetused võivad pärineda järgmistest vahenditest:

- Ühtekuuluvuspoliitika fondid: perioodil 2007–2013 kavatsevad kasutada liikmesriigid nende fondide vahenditest üle 10 miljardi euro, et toetada säästva arengu projekte, mis on seotud näiteks infrastruktuuri, soojuse ja elektri koostootmise, taastuvate energiaallikate, energiatõhususe, koolituse ja teenustega, sealhulgas energiatõhususe kontrollimisega. Nimetatud summat täiendab riiklik ja mõnel juhul erasektori poolne rahastamine, mis võib seda ligikaudu kahekordistada.Lisaks sellele antakse ühtekuuluvuspoliitika raames ELi suurimat toetust VKEdele (umbes 55 miljardit eurot), mis katab juurdepääsu kapitalile, uusimaid äriteenuseid, ettevõtete käivitamist, klastrialgatusi, teadusuuringuid ja tehnoloogiaarendust, keskkonnasõbralikke tehnoloogiaid ja protsesse stimuleerivaid meetmeid jne. Ka seda summat täiendab riigi ja erasektori kapital.

- Teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmes raamprogramm[76]: 2,35 miljardit eurot perioodiks 2007–2013 muule kui tuumaenergeetikale, nagu energiatootmine taastuvatest energiaallikatest, süsinikdioksiidi sidumise ja kõrvaldamise tehnoloogiad, kahjulike gaaside vabad söepõletustehnoloogiad, intelligentsed energiavõrgud, energiatõhusus ja -säästmine ning teadmised energiapoliitika kujundamise teenistuses.

- Konkurentsivõime ja uuendustegevuse programm (CIP):[77] aruka energeetika Euroopa rakenduskava raames on perioodiks 2007–2013 ette nähtud 700 miljonit eurot meetmete toetamiseks sellistes valdkondades nagu vähe süsinikdioksiidi tekitav energia, innovatiivsed tehnoloogiad, energiatõhusus ja taastuvad energiaallikad, energiaallikate mõistlik kasutamine ning energiat käsitlevad õigusaktid.

- Üleeuroopalised energiavõrgud[78]: 155 miljonit eurot perioodil 2007–2013, et edendada elektri- ja gaasiinfrastruktuuride vastastikust sidumist ja koostalitusvõimet.

- Ühine põllumajanduspoliitika[79]: 3 miljardit eurot kliimasõbralike investeeringute tarvis maaelu arengusse, mis hõlmavad näiteks mitmeaastaseid energiakultuure, bioenergiajaamu, masinate energiatõhususe parandamist või taastuvate energiaallikate kasutamist põllumajandusettevõttes või kohapeal[80].

- Euroopa Sotsiaalfond[81]: vahendid suutlikkuse suurendamiseks ja kutseõppeks, et vähendada oskustööjõu puudust energiatõhusate ja keskkonnasõbralike tehnoloogiate vallas.

Võimalikud täiendavad allikad:

- Paljud liikmesriigid pakuvad tarbijatele stiimuleid energiatõhusate toodete ostmiseks, nagu ostutšekid või üksikisiku tulumaksuvabastused. Kui selliseid stiimuleid andes ei arvestata toote päritolu, ei ole üldiselt tegemist riigiabiga. Keskkonnasõbralikke tehnoloogiaid või energiasäästmist toetavat riigiabi võib lubada tingimustel, mis on sätestatud ühenduse suunistes keskkonnakaitseks antava riigiabi kohta,[82] mis võeti vastu 2008. aasta jaanuaris kliimapaketi osana. Riigiabi TTA-/innovatsiooniprojektide, klastrite, innovatsioonitegevuse toetuseks ja laenu kõrge kvalifikatsiooniga töötajate palkamiseks saab VKEdele ja suurettevõtetele anda tingimuste alusel, mis on sätestatud ühenduse raamistikus teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi kohta[83].

- Üldise grupierandi määrus[84] pakub liikmesriikidele laialdasi võimalusi anda lihtsat ja vahetut abi keskkonnakaitse toetuseks ilma komisjoni teavitamata.

- Lühikokkuvõte õigusaktidest, milles käsitletakse VKEde toetamise võimalusi mitte üksnes keskkonnakaitse eesmärgil, vaid ka näiteks TTA-/innovatsiooniprojektide, klastrite või riskikapitalimeetmete edendamiseks, on esitatud ühenduse eeskirjade käsiraamatus VKEdele antava riigiabi kohta[85].

- Tagatised on teine riigiabi vorm erafinantseerimise julgustamiseks[86] .

- 17. detsembril 2008 võttis komisjon vastu riigiabi ajutise raamistiku, millega ta lubab liikmesriikidel subsideeritud tagatiste ja subsideeritud laenude kaudu lihtsustada ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele, et edendada investeeringuid toodetesse, mis ületavad ELi keskkonnanõudeid. Sellega edendatakse keskkonnasäästlike tehnoloogiaid ja energiatõhusust[87].

[1] Dok 10082/09.

[2] Hõlmatud tooteid vt järgmisel veebisaidil: http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex1.pdf.

[3] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=0,1136217,0_45571467&_dad=portal&_schema=PORTAL.

[4] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electra.htm. ELECTRA aruanne koostati Euroopa Komisjoni kaasabil, kuid selles ei peegeldu tingimata komisjoni arvamus.

[5] KOM(2008) 800.

[6] Miniuuring „ Innovatsiooni toetavate ELi vahendite koostoime“, juuni 2008.

[7] http://www.enterprise-europe-network.ec.europa.eu/index_en.htm.

[8] KOM(2008) 652.

[9] Algatus Europe INNOVATM : http://www.europe-innova.org/index.jsp.

[10] http://www.ipr-helpdesk.org/.

[11] K(2008) 1329.

[12] http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication13083_en.pdf.

[13] Loetelu asub järgmisel veebisaidil: http://cordis.europa.eu/technology-platforms/individual_en.html.

[14] KOM(2007) 723.

[15] KOM(2008) 865.

[16] http://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&newsId=529&furtherNews=yes.

[17] KOM(2008) 868.

[18] http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=102&langId=en

[19] http://ec.europa.eu/education/index_en.htm.

[20] KOM(2007) 496. http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/e-skills/index_en.htm.

[21] http://ec.europa.eu/research/era/index_en.html.

[22] Nõukogu 25. mai 2009. aasta direktiiv 2009/50/EÜ, ELT L 155, 18.6.2009.

[23] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex3.pdf – energiavarustuse ja automatiseerimise turuväärtused suureneks 22 miljardilt ja 58 miljardilt eurolt 2005–2020. aastal vastavalt 34 miljardi ja 84 miljardi euroni.

[24] KOM(2005) 265.

[25] KOM(2006) 545.

[26] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport.pdf.

[27] Dok 17271/1/08 – eesistujariigi järeldused, detsember 2008.

[28] http://ec.europa.eu/energy/publications/doc/statistics/part_2_energy_pocket_book_2009.pdf, lk 30.

[29] Energy Technology Perspectives 2008 , Rahvusvaheline Energiaagentuur.

[30] Energy Technology Perspectives 2008 , Rahvusvaheline Energiaagentuur.

[31] Direktiivid 2004/8/EÜ ja 2007/74/EÜ.

[32] Energy Technology Perspectives 2008 , Rahvusvaheline Energiaagentuur.

[33] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/28/EÜ, ELT L 140, 5.6.2009, lk 16–62.

[34] Praegune võrgusüsteem on ehitatud eelkõige elektrienergia ühesuunaliseks jaotamiseks.

[35] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex2.pdf.

[36] Direktiiv 2005/32/EÜ energiat tarbivate toodete ökodisaini kohta, ELT L 121, 22.7.2005.

[37] Maa-alused elektrivõrgud ei saa õhuliine igas suhtes asendada, eelkõige kuna neil on suur mahtuvuslik koormus, mida tuleb korvata umbes iga 50 km tagant.

[38] KOM(2007) 135.

[39] KOM(2005) 265.

[40] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electra.htm.

[41] http://www.iso.org/iso/pressrelease.htm?refid=Ref1122.

[42] Komisjoni määrus (EÜ) nr 640/2009.

[43] Roheline raamat energiatõhususe kohta.

[44] KOM(2006) 545.

[45] http://ec.europa.eu/enterprise/automotive/pagesbackground/competitiveness/index.htm.

[46] Kooskõlas määrusega (EÜ) nr 443/2009, millega kehtestatakse uute sõiduautode heitenormid väikesõidukite süsinikdioksiidiheite vähendamist käsitleva ühenduse tervikliku lähenemisviisi raames: Vt: http://ec.europa.eu/environment/air/transport/co2/co2_home.htm.

[47] CARS 21 vahekokkuvõtte raamas korraldatud kõrgetasemelise konverentsi kokkuvõte ja aruanne.

[48] Roheline raamat energiatõhususe kohta.

[49] KOM(2006) 545.

[50] Nõukogu määrus (EÜ) nr 244/2009 ja komisjoni määrus (EÜ) nr 245/2009.

[51] Prantsuse keskkonna- ja energiakorraldusamet.

[52] KOM(2008) 241.

[53] KOM(2008) 660.

[54] http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/publication15666_en.pdf, lk 57–63 ja 72.

[55] http://ec.europa.eu/enterprise/electr_equipment/electrareport_annex3.pdf.

[56] Vt ka KOM(2009) 149 elutähtsa sideinfrastruktuuri kaitse kohta.

[57] http://www.cenelec.eu.

[58] Teatis keskkonnaaspektide kaasamise kohta Euroopa standarditesse, KOM(2004) 130 (lõplik).

[59] http://ec.europa.eu/citizens_agenda/docs/sec_2007_1517_en.pdf

[60] http://www.smartenergyhome.eu/ .

[61] KOM(2008) 241 ja ajakohastatud strateegiline energiaülevaade.

[62] http://www.iso.org/iso/pressrelease.htm?refid=Ref1122.

[63] ELT L 140, 5.6.2009.

[64] KOM(2007) 528.

[65] KOM(2007) 1.

[66] KOM(2008) 782.

[67] http://ec.europa.eu/energy/strategies/2008/2008_11_ser2_en.htm.

[68] KOM(2008) 397.

[69] 2005/32/EÜ:

[70] KOM(2006) 545.

[71] KOM(2008) 772.

[72] http://ec.europa.eu/energy/strategies/2008/2008_11_ser2_en.htm.

[73] KOM(2004) 38.

[74] KOM(2008) 876: Ühtekuuluvuspoliitika: investeerimine reaalmajandusse

[75] KOM(2007) 843 (lõplik).

[76] http://cordis.europa.eu/fp7/home_en.html.

[77] http://ec.europa.eu/cip/index_en.htm.; http://ec.europa.eu/energy/intelligent/index_en.html.

[78] Otsus 1364/2006/EÜ.

[79] http://ec.europa.eu/agriculture/bioenergy/index_en.htm.

[80] Määrused (EÜ) nr 1698/2005 ja 1974/2006.

[81] http://ec.europa.eu/employment_social/esf/index_en.htm.

[82] http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/legislation/horizontal.html.

[83] ELT C 323, 30.12.2006, lk 1.

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2006:323:0001:0026:EN:PDF.

[84] Komisjoni 6. augusti 2008. aasta määrus (EÜ) nr 800/2008 EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus), ELT L 214, 9.8.2008, lk 3.

[85] http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/sme_handbook.pdf.

[86] 2008/C 155/02.

[87] KOM(2008) 800, lk 10, muudetud 25. veebruaril 2009, ELT C 83, 7.4.2009. Konsolideeritud versioon: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2009:083:0001:0015:EN:PDF