SELETUSKIRI

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa võtta erimeetmeid kõnealuse direktiivi sätetest erandite tegemiseks, et lihtsustada käibemaksu kogumist või hoida ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidmist või maksustamise vältimist.

Komisjonis 31. märtsil 2021. aastal registreeritud kirjaga taotles Itaalia Vabariik luba kasutada edasi erandit käibemaksudirektiivi artiklitest 218 ja 232, et riigil oleks võimalik ka edaspidi rakendada kohustuslikku e-arveldamist. Praeguse erandi kohaldamine lõpeb 31. detsembril 2021. Lisaks taotleti nõukogu rakendusotsusega (EL) 2018/593 antud erandi kohaldamisala laiendamist maksukohustuslastele, kes kasutavad käibemaksudirektiivi artiklis 282 osutatud väikeettevõtjate maksuvabastust. Vastavalt käibemaksudirektiivi artikli 395 lõikele 2 teavitas komisjon 10. septembri 2021. aasta kirjaga teisi liikmesriike Itaalia Vabariigi taotlusest. 13. septembri 2021. aasta kirjas teatas komisjon Itaalia Vabariigile, et tal on olemas kogu teave, mida on vaja taotluse hindamiseks.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Pärast rakendusotsuse (EL) 2018/593 vastuvõtmist võttis Itaalia Vabariik kasutusele kohustusliku elektroonilise arveldamise üldise süsteemi „Sistema di Interscambio“ (SdI), mis on kooskõlas ka nõukogu 11. juuli 2017. aasta soovitusega, milles käsitletakse Itaalia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta.

Itaalia väidab, et kõnealune meede, mille eesmärk on võidelda maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidmise vastu, lihtsustada maksukohustuste täitmist, muuta maksude kogumine tõhusamaks ja moderniseerida Itaalia tootmist, vähendades sealjuures ettevõtjate halduskulusid, on oma eesmärgid täielikult täitnud.

Käibemaksupettuste ja käibemaksust kõrvalehoidmise vastase võitluse osas on meede suurendanud maksuhalduri suutlikkust, vähendades käibemaksupettuste ja käibemaksust kõrvalehoidmise avastamiseks ja neile reageerimiseks vajalikku aega ning parandades riskianalüüsi võimalusi. Lisaks on meede osutunud tõhusaks ennetava meetmena, sest on takistanud maksudest kõrvale hoidvate ja petturlike maksumaksjate tegevust.

Kuigi ei ole võimalik täpselt kindlaks määrata, kui suur osa sissenõudmisest on otseselt seotud kohustuslike e-arvete kasutamisega, on Itaalia esitanud mõned hinnangud. Nende hinnangute kohaselt võiks ligikaudu 2 miljardit eurot otseselt kirjutada pärast kõnealuse meetme kehtestamist ilmnenud parema käibemaksunõuete täitmise arvele, samas kui umbes 580 miljonit eurot lisatulu otseste maksude kogumisel võiks kaudselt omistada meetmele. Kontrolli ja jõustamisega võimaldas valede käibemaksukrediitide tuvastamise ja peatamise meede 2019. aastal tagasi nõuda 945 miljonit eurot. Samuti on elektrooniliste arveldusandmete kasutamine kogu 2019. aasta kohta olnud oluline ka selleks, et teha kindlaks maksukohustuslased, kes ei vasta „esportatore abituale“ staatuse nõuetele (üle 1,3 miljardi euro ulatuses deklareeritud valede ülemmääradena). Praegu on käimas ka muud menetlused, mis põhinevad elektrooniliste arveldusandmete ristkontrollil piiriüleste pettusevastaste teabeallikatega (sh Euroopa pettustevastase võitluse võrgustik EUROFISC). See on võimaldanud tuvastada ka äriühinguid, kes on seotud 2019. aasta viimastel kuudel ja 2020. aastal kasutatud ühendusesiseste pettusemehhanismidega, mis põhinesid olematute tehingute eest arvete esitamisel kokku ligikaudu 1 miljardi euro ulatuses.

Maksukohustuste täitmise lihtsustamisega on kohustuslik e-arveldamine võimaldanud maksuhalduril teha maksumaksjatele kättesaadavaks eeltäidetud ostu- ja müügidokumendid, regulaarse käibemaksu tasumise ajakava, eeltäidetud iga-aastased käibedeklaratsioonid ja eeltäidetud maksevormid, sh makstavate, tasaarvestatavate ja tagastamisele kuuluvate maksude kohta (kus eelisjärjekorras on e-arvelduse kasutajad). E-arveldamine on võimaldanud ära jätta mitmed kohustused, nagu arveandmete esitamine riigisiseste tehingute kohta, Intrastati ostudeklaratsioonide esitamine, liisingu-, rendi- ja üüriettevõtjate kohustus esitada üksikasjad sõlmitud lepingute kohta ning kohustus teatada tehingutest, mis hõlmavad kaubatarneid San Marino Vabariigist Itaaliasse.

Itaalia sõnul on kohustusliku e-arveldamise rakendamine toonud ka muud kasu, sest see on lihtsustanud arvete esitamise protsessi nii nende väljastajate kui ka saajate jaoks ning võimaldanud arendada seotud teenuseid, mis võimaldavad jälgida äritegevuse tulemuslikkust reaalajas, sh näiteks rahavoogude juhtimist. Lisaks on kohustusliku e-arveldamise andmed COVID-19 pandeemia kontekstis osutunud suureks abiks tervisekriisiga seotud majandusmuutuste analüüsimisel ja kõige asjakohasemate toetusmeetmete kehtestamisel.

Komisjoni rakendusotsust (EL) 2018/593 kohaldatakse kuni 31. märtsini 2021, seepärast taotles Itaalia Vabariik luba kasutada edasi erandit käibemaksudirektiivi artiklitest 218 ja 232, et riigil oleks võimalik ka edaspidi rakendada kohustuslikku e-arveldamist.

Lisaks taotleti meetme kohaldamisala laiendamist maksukohustuslastele, kes kasutavad käibemaksudirektiivi artiklis 282 osutatud väikeettevõtjate maksuvabastust. Itaalia leiab, et see laiendamine edendab käibemaksupettuste ja käibemaksust kõrvalehoidmise vastast võitlust, sest annab maksuhalduritele täieliku ülevaate kõigi maksumaksjate tehtud tehingutest. Samuti saavad maksuhaldurid jälgida, et eespool nimetatud maksuvabastust kasutavate maksukohustuslaste käive jääks allapoole künnist, mis võimaldab halduritel võidelda maksudest kõrvalehoidmise vastu, mis on seotud seadusega kehtestatud tingimusi ja nõudeid olulisel määral rikkuvate maksumaksjate juurdepääsuga sellele süsteemile ja selles püsimisega.

Itaalia sõnul ei tohiks meetme taotletav kohaldamisala laiendamine tekitada neile maksukohustuslastele märkimisväärset halduskoormust. Rohkem kui 10 % maksukohustuslastest, kes kasutavad käibemaksudirektiivi artiklis 282 osutatud väikeettevõtjate maksuvabastust, väljastavad juba oma arveid SdI kaudu. Lisaks on Itaalia maksuamet teinud kõigile käibemaksukohustuslastest ettevõtjatele tasuta kättesaadavaks mitmesugused lahendused e-arvete koostamiseks ja esitamiseks. Need hõlmavad tarkvarapaketti, mille saab installeerida arvutisse ja mida saab kasutada e-arvete failide koostamiseks isegi internetiühenduse puudumise korral ning selliste failide edastamiseks lihtsalt nende üleslaadimise teel, ning rakendust, mille saab e-arvete koostamiseks ja esitamiseks installeerida mis tahes mobiilseadmesse. Ka on Itaalia maksuamet teinud tasuta kättesaadavaks digitaalse salvestusteenuse, mis võimaldab arvete faile arhiveerida ja tagada samas 15 aastaks failide vastavuse autentsuse, terviklikkuse ja loetavuse nõuetele.

VKEd saaksid kasu arvete trükkimise ja arhiveerimise kulude kadumisest, arvete koostamisel vigade tegemise riski vähenemisest ning juurdepääsust Itaalia maksuameti pakutavatele internetipõhistele teenustele, mis võimaldavad maksumaksjatel kasutada arveldusandmeid oma äritegevuse tulemuslikkuse analüüsimiseks.

Arvestades erandi laia kohaldamisala ja selle laiendamist käibemaksudirektiivi artiklis 282 osutatud väikeettevõtjate maksuvabastust kasutavatele maksukohustuslastele, on oluline tagada kõnealuse meetme vajalikud järelmeetmed ja eriti hinnata meetme mõju käibemaksupettustega ja käibemaksu maksmisest kõrvalehoidmisega võitlemisele ning maksukohustuslastele, pöörates erilist tähelepanu VKEdele. Kui Itaalia soovib erandi kohaldamist pikendada, palutakse riigil koos pikendamistaotlusega esitada meetme toimimist käsitlev aruanne. Kõnealuses aruandes tuleks hinnata meetme tõhusust käibemaksupettustega ja käibemaksu maksmisest kõrvalehoidmisega võitlemisel ning käibemaksu kogumise lihtsustamisel. Aruandes tuleks hinnata ka meetme mõju maksukohustuslastele, eelkõige VKEdele, ja seletada üksikasjalikult nende halduskoormuse ja nõuete täitmisega seotud kulude suurenemist.

Tehakse ettepanek pikendada luba kuni 31. detsembrini 2024.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Sätestades, et liikmesriigid tunnustavad paberil või elektroonilisel kujul olevaid dokumente ja sõnumeid arvetena, on paber- ja e-arved pandud käibemaksudirektiivi artikli 218 alusel võrdsesse seisu. Käibemaksudirektiivi artikli 232 kohaselt kasutatakse e-arvet selle vastuvõtja nõusolekul. Kohustuslik e-arveldamine Itaalia poolt rakendatud viisil kujutab endast tõepoolest erandit nimetatud kahest sättest.