ET Euroopa Liidu Teataja C 68/15

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Kodanikuühiskonna kaasamine tulevase Euroopa energiaühenduse loomisse” (omaalgatuslik arvamus)

2012/C 68/03

Raportöör: Pierre-Jean COULON

14. juunil otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt oma kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse teemal

„Kodanikuühenduse kaasamine tulevase Euroopa energiaühenduse loomisse”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioon võttis arvamuse vastu 20. detsembril 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 477. istungjärgul 18.-19. jaanuaril 2012 (18. jaanuari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 183, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 8.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee toetab Euroopa Komisjoni hiljutisi ettepanekuid, mille eesmärk on jätkata võrkudevaheliste ühenduste loomist ja kujundada energia siseturg lõplikult välja. Toetatakse ka (eelkõige nõukogu) püüdeid tugevdada ELi ja selle liikmesriikide mõjuvõimu rahvusvahelisel areenil. Komitee võtab teadmiseks Euroopa Komisjoni 15. detsembril 2011 avaldatud teatise „Energia tegevuskava aastani 2050”, eelkõige seoses eesmärgiga „leida Euroopa lähenemisviis, et kõikidel liikmesriikidel oleks ühine arusaam (…)”.

1.2 Komitee pooldab põhimõtteliselt Euroopa energiaühenduse loomist ja kiidab heaks selleks vajalikud vaheetapid ehk Euroopa piirkondlikud energiavõrgud, taastuvenergia arendamise fondi ja gaasi osturühma.

1.3 Komitee soovitab minna kaugemale ja integreerida Euroopa turud, et ühtlustada ja alandada energiahindu. Energiaallikate jaotuse puhul eelistatakse samuti võimalikult sidusaid ja tõhusaid valikuid ELi tasandil. Riikide rühmad võiksid teha rohkem ametlikku koostööd prioriteetsete infrastruktuuri-, võrkudevaheliste ühenduste ja energiatootmise ja -tarne täiendavuse projektide alusel.

1.4 Komitee teeb ettepaneku koondada investeeringud (sh riigiinvesteeringud) vähese süsinikdioksiidiheitega energiatehnoloogia alastesse teadusuuringutesse. Rõhku tuleks panna taastuvenergiale ja suurprojektidele, mis võivad aidata Euroopat taasindustrialiseerida ja tööhõivet suurendada.

1.5 Komitee kutsub üles lisama energia üldkättesaadavuse ELi ühise energiapoliitika eesmärkide hulka ning pooldab nõuet, et pädevad asutused või energiatarnijad peavad teavitama lõpptarbijaid korrapäraselt nende õigustest ja et vajaduse korral tugevdatakse tarbijakaitset. Komitee soovitab viivitamata tegeleda kütteostuvõimetuse probleemiga, nt Euroopa energiaalase solidaarsuspakti abil.

1.6 Komitee kutsub üles rajama ühist fossiilkütusetarne asutust. Samuti kutsutakse üles suurendama ELi volitusi rahvusvaheliste energiatarnelepingute läbirääkimistel ja nende üle järelevalve pidamisel.

1.7 Komitee soovitab teha rohkem energiaalast koostööd arenguriikide ja ELi naaberriikidega, ning teha seda arengu ja partnerluse vaimus.

1.8 Arvestades keskkonnaprobleemide olulisust, nõutavaid investeeringusummasid, poliitiliste otsuste sotsiaalseid tagajärgi, mõju eluviisile ja vajalikku avaliku arvamuse toetust, on esmatähtis, et kodanikke teavitataks energiaküsimustest ja et neid kaasataks selleteemalisse arutellu. Komitee kutsub üles looma Euroopa kodanikuühiskonna foorumit, mille ülesanne oleks käsitleda energiaküsimusi. See võimaldaks liikmesorganisatsioonidel esitada oma seisukoht otsusetegijatele.

1.9 Komitee peab olema paik, mis koondab Euroopa kodanikuühiskonnaga peetavad korrapärased struktureeritud arutelud Euroopa energiaühenduse projekti edenemise teemal.

1.10 Komitee soovitab hinnata 2014. aastaks edusamme, mida on tehtud ELi toimimise lepingu artikli 194 abil ja uurida seejärel, kas arvamuse ettepanekute valguses on vaja teha muudatusi.

2. ELi energiapoliitika: probleemid, edusammud ja piirangud

2.1 ELi energiaolukorda iseloomustab üha suurem tasakaalutus sisetootmise ja -tarbimise vahel ning suur ja püsiv sõltuvus süsinikupõhistest energiaallikatest. Nii tuleb Euroopa Liidul tegeleda samaaegselt kolme probleemiga, mida on põhimõtteliselt raske ühitada:

— võitlus kliimamuutuste vastu ja üleminek vähese süsinikdioksiidiheitega ühiskonna poole;

— integratsioon ja tõhus energia siseturg ning mõistlikud energiahinnad;

— tarnekindlus.

2.2 Elektri ja gaasi siseturu loomise eesmärk seati juba 1996. aastal (esimene turu liberaliseerimise pakett), kuid 15 aastat hiljem on energia siseturg ikka peamiselt vaid tühi kest: ainult 10 % elektrist liigub ühest riigist teise, tarbijad ei saa ikka valida teises liikmesriigis asuvat tarnijat, peamiseks elektritootmisallikaks saama pidava taastuvenergia areng sõltub jätkuvalt riigi toetusmehhanismidest, võrkude kavandamine kuulub endiselt suurel määral riikide pädevusse (Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet vastutab ainult piiriülese läbilaskevõime eest, kuigi tõeliselt integreeritud turg nõuab ühist tegutsemist ka riikide sisevõrkudes), EL ei räägi ikka ühel häälel teiste tarnijariikidega jne. Olulised poliitilised otsused gaasi- ja elektrisektori kohta tehakse endiselt peamiselt riigi tasandil.

2.3 Nende küsimuste ulatuslikkus ja ELi liikmesriikide suur vastastikune poliitiline, majanduslik ja tehniline sõltuvus nõuavad ühist tegutsemist, kus riiklikuna käsitletavate huvide asemel seatakse esikohale ELi ühine huvi.

2.4 Praegu on eesmärk viia 2014. aastaks lõpule energia siseturu loomine. Euroopa energiasüsteemi loomine on eurooplaste ühine soov. Euroopa Parlamendi hiljutistest eurobaromeetri küsitlustest (31. jaanuari 2011. aasta standardküsitlus nr 74.3 energia teemal ja 19. aprilli 2011. aasta eriküsitlus nr 75.1) selgub järgmine: a) eurooplased usuvad Euroopa lisaväärtusesse ja soosivad ELi tasandi probleemikäsitlusi, b) nad jagavad punktis 2.1 loetletud muresid ehk tähtsuse järjekorras hinnastabiilsuse, taastuvenergia ja energia tarnekindluse muret. 60 % eurooplastest leiab, et tarnekindluse seisukohast oleksid nad paremini kaitstud teiste ELi riikidega kooskõlastatud meetmetega. 78 % eurooplastest toetavad ettepanekut luua Euroopa energiaühendus.

2.5 Komitee leiab, et kodanike jaoks oluliste murede tõhus lahendamine võiks anda ELi tegevusele uue legitiimsuse. Euroopa energiaühenduse sammsammuline loomine on parim viis leevendada energiaprobleemide majanduslikke ja sotsiaalseid tagajärgi eurooplastele. Tegelik liikmesriikide energiasõltuvus seab ELi ühtekuuluvuse suurde ohtu, kui energiaühendusele ei nähta ette demokraatlikku juhtimisstruktuuri, mis võimaldaks teha ühise heaolu nimel ühiseid otsuseid.

3. Euroopa energiaühenduse suunas

3.1 Jacques Delorsi idee oli luua tõeline Euroopa energiaühendus ning seda ideed on arendanud ka Jerzy Buzek. Komitee leiab, et see poliitiline projekt, mille kohta mõttekoda Notre Europe on koostanud üksikasjaliku aruande (vt http://www.notre-europe.eu/uploads/tx_publication/Etud_Energie_fr.pdf), võib sisaldada lahendusi valdkonna probleemidele ja anda samal ajal Euroopa Liidu ülesehitamisele uut legitiimsust ja hoogu.

3.2 Välja on pakutud mitu võimalust, alates status quo säilitamisest (ELi toimimise lepingu artikkel 194) kuni uue Euroopa energialepingu sõlmimiseni.

3.3 On pakutud ka järgmiseid vaheetappe:

— tugevdatud koostöö Euroopa piirkondlike energiavõrkude raames;

— ühine energiafond uute tehnoloogiate arendamiseks;

— Euroopa gaasi osturühma loomine.

3.4 Komitee, kes on juba võtnud vastu arvamusi, milles tuldi välja Euroopa ühise energiatalituse ideega, (1) leiab, et tuleks kasutada ära eksperdirühma Notre Europe aruandest alguse saanud dünaamikat ja minna kaugemale, kaasates arutellu kodanikuühiskonna ja rakendades meetmeid integratsiooni ja koostöö eesmärkide saavutamiseks.

4. Euroopa Liit teel integreerituma energiapoliitika suunas

4.1 Komitee avaldab heameelt Euroopa Komisjoni ettepanekute üle energiaprobleemide lahendamiseks, nt hiljutised ettepanekud kriisiennetuse, võrkude ja infrastruktuuri ning kolmandatest riikidest imporditava energia tarnekindluse kohta. Need ettepanekud aitavad kaasa solidaarsusele ja koostööle, suurendavad tõhusust ning aitavad luua ühist nägemust.

4.2 Komitee kiidab komisjoni hiljutist määruse ettepanekut üleeuroopalise energiataristu suuniste kohta (KOM(2011) 658 lõplik). Ettepanek põhineb 2010. aastal välja pakutud Euroopa integreeritud energiavõrgu üldplaanil (KOM(2010) 677 lõplik). Komitee esitab selle kohta oma seisukoha eraldi arvamuses (vt arvamus TEN/470).

4.3 Komitee toetab komisjoni ettepanekuid, mille eesmärk on anda ELi energiapoliitikale terviklik ja sidus välismõõde, mis soodustab kolmandatest riikidest imporditava energia tarnekindlust (KOM(2011) 539 lõplik). Komitee toetab igasugust ELi mõjuvõimu suurenemist ELi välispartnerite suhtes. Ta uurib seda küsimust arvamuses TEN/464.

4.4 Komitee toetab liikmesriikide ja kolmandate riikide valitsuste energiakokkuleppeid käsitleva teabevahetuse mehhanismi (KOM(2011) 540 lõplik). See Euroopa Komisjoni ettepanek on oluline selleks, et rõhutada Euroopa üldhuvi ülimuslikkust riikide eraldi huvide suhtes (vt arvamus TEN/464).

5. Homsete probleemide lahendamiseks on vaja sihiteadlikkust ja kaasamist

5.1 Hoolimata märkimisväärsetest edusammudest leiab komitee, et energiaküsimuste ühisel haldamisel tuleb minna kaugemale, eriti seoses eesmärgiga minna 2050. aastaks üle vähe süsinikdioksiidiheidet tekitavale energiasüsteemile.

Euroopa integreeritud energiaturu suunas

5.2 Euroopa Liidu energiaalased õigusaktid peaksid keskenduma ühtsemale energiatootmise käsitlusele. See kehtib eelkõige taastuvenergia puhul, mille suhtes on liikmesriigid püstitanud igaüks oma eesmärgid. Tuleks teha investeeringuid, mis on tootmiskulude ja tulu poolest ELi territooriumil kõige tulutoovamad. Perioodidel, mil Euroopa toodab vähe, on vaja ka suuremat solidaarsust. Selleks võib olla vaja Euroopa Liidu õigusakte kohandada.

5.3 Komitee tuletab seega meelde, kui oluline on võrke ühiselt kavandada ja neid omavahel ühendada, et hajutada ülekoormus, eriti piiridel. Euroopa Komisjonil peaks siinkohal olema juhtiv roll. Eraettevõtjatel peab olema pikemas perspektiivis ülevaade oma investeeringute tasuvusest. Sellega seoses võiks kaaluda avaliku ja erasektori partnerlust.

5.4 Kuigi energiaallikate jaotuse küsimused on liikmesriikide pädevuses, tuleb energiatootmise alased otsused teha väga vastutustundlikult. Mõne liikmesriigi ühepoolsed, nt Fukushima õnnetuse järgsed otsused on muutnud keeruliseks energianõudluse ja -pakkumise tasakaalus hoidmise piirkondlikul tasandil. Selliseid otsuseid peaks edaspidi ELi tasandil kooskõlastama, arvestades, et riigid on üksteisest väga sõltuvad. Taastuvenergia populaarsuse valguses on pikas perspektiivis vaja tagada ühised puhvervarud juhuks, kui taastuvatest energiaallikatest ei suudeta toota piisavalt energiat.

5.5 Kooskõlastamatus kahjustab liikmesriikide energiatarne usaldusväärsust, nullides samaaegselt tehtud jõupingutused võrkude ühenduste parandamiseks ja solidaarsuse suurendamiseks ELis. Samal ajal ei tohiks loobumine tuumaenergiast, mis on vähe süsinikdioksiidiheidet tekitav energiaallikas, lühiajaliselt viia selleni, et kasutatakse massiliselt saastavaid energiaallikaid, mis oleks ELi eesmärgiga vastuolus. Seda tuleb teha võimalikult läbipaistvalt ja koostöös organiseeritud kodanikuühiskonna esindajatega.

5.6 Komitee leiab, et liikmesriikide vastastikust energiasõltuvust arvestades saab energiasõltumatust saavutada vaid Euroopa, mitte riikide tasandil.

5.7 Komitee teeb ettepaneku mõelda selle üle, millised võiksid olla liikmesriikide või ettevõtjate alarühmade ühised käsitlused, tuginedes sealjuures nende energiaallikate jaotusele ja piiriülese energiakaubanduse tavadele. Selline piirkondlik kooskõlastamine võimaldaks ühtlustada asjaomaste liikmesriikide energiaalaseid valikuid ja suurendada nende tarnekindlust. Need rühmad saaksid sel juhul ka oma energiaallikaid paremini ära kasutada, seda nii taastuvenergia ka kui ka teistest energiaallikatest elektri tootmise puhul.

5.8 Komitee teeb ettepaneku, et need rühmad vastutaksid oma energiaallikate jaotuse ja infrastruktuurivõrgustiku eest. Nii võidakse luua sidusad ja omavahel ühendatud piirkondlikud energiaühendused. Nende eeliseks oleks see, et osalevates liikmesriikides tekiksid sarnased turutingimused (energia hind, taastuvenergia toetused, kliendisuhted jne).

5.9 Turgude ühendamine ülekandevõimsuse jaotamiseks on hea näide poliitika kohta, mida on mõnes Euroopa piirkonnas edukalt ühtlustatud. See tõestab, et poliitika ühtlustamine mõjutab selgelt turgude integratsiooni. Liikmesriikide hindade sidumine võimaldab luua ühtse kaubandusala ja seega ühtse hinnatsooni, kui ühendusvõimsus ei piira piiriülest kaubandust. See on osa Euroopa ühtse elektrituru loomisest. Nord Pool Spot võttis 1993. aastal kasutusele „price splitting” korra ja 2006. aastal kasutati Prantsusmaal, Belgias ja Madalmaades esimest korda hindade sidumist. Tänu sellistele turutingimustele avanevad tarbijatele järk-järgult mitmesugused üleeuroopalised tootevalikud.

5.10 Komitee juhib tähelepanu majanduslikele võimalustele, mida need makropiirkondlikud rühmad võivad liikmesriikidele pakkuda, nt tänu mastaabisäästule ja taastuvate energiaallikatega seotud tööstuslikule arengule.

5.11 Komitee kinnitab taas oma toetust mitmekesisele ja jätkusuutlikule energiaallikate jaotusele. Riikide valikud peavad olema kooskõlas ELi õigusaktide ja eesmärkidega. Komitee peab oluliseks, et nendel valikutel ei oleks ebaproportsionaalselt negatiivset mõju majandusele, keskkonnale või ühiskonnale. Seetõttu peaks EL pärast ulatuslikku ja avatud konsulteerimist organiseeritud kodanikuühiskonna esindajatega uurima uute energiaallikate, nt kildagaasi leiukohti, vältimaks erinevusi riikide käsitlustes.

ELi konkurentsivõime edendamine: rahaliste vahendite ühendamine ja suurendamine

5.12 Tuleks toetada liikmesriikide ja ettevõtjate ühiseid jõupingutusi teadusuuringute tegemisel ning luua asjakohased teadusvõrgustikud ja -kogukonnad, eelkõige taastuvenergia ja vähese süsinikdioksiidiheitega tehnoloogia valdkonnas, nt tehnoloogiliste teadusuuringute platvormide kujul.

5.13 Arvestades vajalike investeeringute suurust ja praeguseid eelarvepiiranguid, tuleb olemasolevad vahendid suunata tuumprobleemide lahendamisele. Riikide ja ELi rahastamise põhimõtted peaksid omavahel rohkem seotud olema. Üks võimalik viis selleks on näiteks, et liikmesriigid toetavad teadusprojekte, mis on seotud Euroopa Liidu eesmärkidega.

5.14 Tuleks hinnata, kas infrastruktuuri ja teaduse jaoks ette nähtud rahaliste vahendite suurendamine võiks muuta rahastamise tõhusamaks. See võib tähendada kindlasummalisi eraldisi Euroopa Liidu ja riikide eri programmides sisalduvatele energiaprojektidele.

5.15 Tingimusel, et sellele eelneb soosiv hinnang, võib võlakirjade kasutamine projektide rahastamiseks olla tõhus viis, kuidas suurendada vahendeid teadusuuringute, taastuvate energiaallikate ja infrastruktuuri kasutamise edendamiseks.

5.16 Euroopa Investeerimispanga laene tuleks paremini prioriteetsete infrastruktuuriprojektide alusel liigitada. Liikmesriikide makropiirkondlike rühmade investeeringuteks peaks olema võimalik saada Euroopa Investeerimispangast laenu.

5.17 Ühised ja kooskõlastatud jõupingutused taastuvenergia edendamiseks võiksid aidata ELil praegusest majanduskriisist üle saada. Taskukohase energia kättesaadavus on majanduse konkurentsivõime jaoks oluline tegur. Sellel oleksid mitmed positiivsed mõjud: loodaks töökohti, oskusteavet, Euroopa taasindustrialiseeritaks jne. Sellistes projektides nagu supervõrk või arukate võrkude arendamine ja kasutamine võiks ELi tasandil teha tööstuslikku koostööd ja rohkem uuendusi.

Kõigile suunatud energiapoliitika

5.18 Lisaks turuintegratsioonile peaks ELi ühise energiapoliitika eesmärkide seas olema energia üldkättesaadavus.

5.19 Õiglane ja läbipaistev energiahind võimaldab ettevõtjatel oma tegevust laiendada ja investeerida. Selleks, et energiahind oleks taskukohane, tuleb teha tõhusaid valikuid, on vaja integreeritud ja läbipaistvat energia siseturgu ning anda riikide ja ELi reguleerivatele asutustele suuremad kontrollimisõigused.

5.20 Euroopa Liidu õigusaktid annavad tarbijatele õigused, kuid tarbijad ei tunne neid hästi ja kasutavad neid vähe. Komitee toetab seda, et pädevad asutused ja energiatarnijad teavitaksid lõpptarbijaid korrapäraselt nende õigustest. Ta kutsub üles avaldama liikmesriikides korrapäraselt aruandeid tarbijate õiguste kohaldamise kohta. Vajaduse korral võiks võtta täiendavaid meetmeid tarbijate õiguste kindlustamiseks.

5.21 2010.–2011. aasta talvel kannatas kütteostuvõimetuse all 50–125 miljonit eurooplast (sõltuvalt kasutatud mõistest). Kütteostuvõimetus mõjutab kõige vaesemaid ja kõige viletsamates oludes elavaid inimesi, kelle elamu on tihtipeale halvasti isoleeritud või kes ei suuda isegi maksta liikmesriikides kehtestatud soodustariife. Lisaks Euroopa Liidu vajalikele jõupingutustele energiatõhususe parandamiseks ja nõudluse vähendamiseks, soovitab komitee selle kõrval käivitada uue arutelu 27 liikmesriigis solidaarsusmehhanismide tugevdamiseks, et võidelda kütteostuvõimetuse vastu. Alustada võiks nt ühisest määratlusest (2).

5.22 Euroopa energiaalane solidaarsuspakt võiks pühenduda energia strateegilisele ja väga olulisele mõõtmele (kättesaadavus, taskukohasus, korrapärasus, usaldusväärsus, päritolu). Selline Euroopa energiaalane sotsiaalne tugivõrgustik näitaks, et Euroopa on kodanike muredele lähedal. See oleks osa püüetest suurema sotsiaalse ühtluse poole, mida on vaja Euroopa integratsiooniprojekti tugevdamiseks ja sellele uue tähenduse andmiseks. Selleks tuleks võtta asjakohasel tasandil konkreetseid meetmeid.

Euroopa Liidu energiapoliitika välismõõtme tugevdamine

5.23 Komitee kiidab heaks eksperdirühma Notre Europe ettepaneku luua Euroopa gaasi osturühm, tingimusel et osalevad riigid ja ettevõtjad saavutavad läbirääkimistel suurema mõjuvõimu, parema tarnekindluse ja väheneb hindade kõikumine – pidades selle kõige juures kinni konkurentsieeskirjadest. Hilisem etapp võiks olla ühise gaasi ja võib-olla ka teiste fossiilkütuste ühise tarneorgani loomine.

5.24 Mitut liikmesriiki mõjutavatel juhtudel peaks nõukogu andma Euroopa Komisjonile volituse pidada ELi nimel kolmandate riikidega läbirääkimisi energiatarnelepingute üle. Komitee avaldab heameelt nõukogu otsuse üle teha Euroopa Komisjonile ülesandeks pidada liikmesriikide nimel läbirääkimisi Aserbaidžaani ja Türkmenistaniga sõlmitavate lepingute üle, et tarnida gaasi Kaspia mere piirkonna torujuhtme kaudu. Komitee kutsub nõukogu ja komisjoni üles seda tava sarnastes olukordades üldisemalt kasutama.

5.25 Komitee soovitab, et Euroopa Komisjon jälgiks lähemalt kõiki kolmandate riikidega sõlmitud riiklikke energiatarnelepinguid. Euroopa Komisjonil peaks olema õigus neid lepinguid heaks kiita vastavalt sellele, kas nad on avaldanud ELile tervikuna head või halba mõju (vt arvamus TEN/464).

5.26 Komitee soovitab Euroopa Vahemere piirkonna riikidega kohaldada arengul ja partnerlusel põhinevat käsitlust, mis võimaldaks ELi energiatarnet mitmekesistada ja kindlustada (eriti taastuvenergiaga selliste projektide abil nagu Desertec, Vahemere energiaring, Vahemere päikeseenergia kava, Medgrid) ning aidata koostööpartneritel nende potentsiaali realiseerida. EL võiks pakkuda tehnilist abi, jagada teadmisi ja oskusi koolituse ja projektide elluviimise valdkonnas (vt arvamus REX/329).

5.27 Komitee leiab, et Euroopa energiaühendusel ja selle vahepealsetel struktuuridel peaks olema tugev välismõõde, mille eesmärk on toetada energia kättesaadavust arenguriikides. Neid riike tuleb aidata neile vajaliku energia tootmisel, kuid nad peavad suutma seda ka investeeringute rahastamiseks Euroopasse eksportida.

5.28 Komitee võtab teadmiseks transpordi, telekommunikatsiooni ja energeetika nõukogu 24. novembri 2011. aasta koosoleku järeldused, milles toetatakse energiapoliitika välismõõtme tugevdamist. Teadmiseks võetakse ka nõukogu prioriteedid ja komitee jääb oma nõude juurde, et energiapoliitikaga tuleks paremini muus poliitikas arvestada, vähemalt nii, et enne otsuste tegemist toimuksid korrapäraselt konsultatsioonid. Meetodina soovitab komitee alati, kui sellega võib saavutada lisaväärtust, tihedas koostöös liikmesriikidega käsitlust ELi tasandil.

Kodanikuühiskonna kaasamine

5.29 Arvestades keskkonnaprobleemide olulisust, nõutavaid investeeringusummasid, poliitiliste otsuste sotsiaalseid tagajärgi, mõju eluviisile ja vajalikku avaliku arvamuse toetust, on esmatähtis, et kodanikke kaasataks arutellu energiaküsimuste üle. Eurooplastel on õigus saada selget ja läbipaistvat teavet ELi, riigi ja piirkonna energiavalikute kohta (3). Riikide majandus- ja sotsiaalnõukogudel on siinkohal oluline ülesanne. Euroopa suurte energiaprobleemide kohta on vaja korraldada teavitus- ja konsulteerimiskampaaniaid. Rõhku tuleb panna ka energiatõhususele.

5.30 Kodanikel peab olema ka võimalus esitada korrapäraselt oma seisukoht suurte poliitiliste valikute kohta. Asjakohasel tasandil võiks korraldada konsultatsioone. Komitee korraldab juba aastaid ELi tasandil konsultatsioone (nt tuumaenergia, süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kohta). Ka riigi ametiasutusi ning kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi kutsutakse üles korraldama ulatuslikku konsulteerimist kodanikuühiskonnaga.

5.31 Komitee teeb ettepaneku luua Euroopa kodanikuühiskonna foorum, mille ülesandeks oleks jälgida energiaküsimusi. Foorum teeks tihedat koostööd ELi institutsioonidega ja koguneks korrapäraselt, et pakkuda tuge mitmeaastasele energiaturu integratsiooniprogrammile. Foorumil võiksid osaleda Euroopa ja liikmesriikide energiavaldkonnas tegutsevad organisatsioonid. Foorumilt võiks küsida arvamust ELi energiavõrgu kujundamise, 2050. aastaks vähe süsinikdioksiidiheidet tekitava energiasüsteemile ülemineku ning sellest tulenevate majanduslike ja sotsiaalsete küsimuste kohta. Selle liikmetele tuleks anda asjakohast teavet, mida nad saaksid edastada sarnastele organisatsioonidele liikmesriikides.

5.32 Teiseks proovikiviks on üldsuse toetuse võitmine energiavalikutele (tuumaenergia, süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine, tuulepargid, kõrgepingeliinid jne). Osalemine ja vastutus käivad käsikäes. Komitee, kes juhib muuhulgas Euroopa tuumaenergiafoorumi läbipaistvuse töörühma, võiks aidata pakkuda kodanikele selget teavet ja vahetada komitee veebilehel arvamusi (heade tavade levitamine, ettepanekute ja koostööprojektide jälgimine, energiasektori areng, kodanikuühiskonna seisukohtade kogumine kodanikuühiskonna foorumi aruteludeks energia teemal ja nende levitamiseks otsusetegijate seas). Komitee kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesriike üles pakkuma neutraalsete ja objektiivsete kanalite kaudu kodanikele asjakohast teavet. Kodanikuühiskonna organisatsioonidel ja konsultatsioonifoorumitel on siinkohal väga oluline osa.

Võimalikud institutsioonilised arengud pikemas perspektiivis

5.33 Lõppeesmärgiks jääb Euroopa energiaühenduse loomine. Kuid arvestades, et 27 liikmesriigil võib olla raske liikuda samas suunas, võiks liikmesriikide tihedam koostöö, eelkõige piirkondlikul tasandil, võimaldada kiiremini edasi liikuda. Kuid need sammud ei tohiks olla vastuolus ELi õigusaktide või muude meetmetega, mida on võimalik tagada ELi institutsioonidega pidevalt konsulteerides ja neid kaasates. Vajaduse korral võidakse kasutusele võtta ametlikumaid mehhanisme.

5.34 Komitee soovitab hinnata 2014. aastaks edusamme, mida on tehtud ELi toimimise lepingu artikli 194 abil ja uurida, kas kõnealuses arvamuses tehtud kõige kaugeleminevamate ettepanekute valguses oleks vaja teha muudatusi. Võimaliku uue institutsioonilise raamistiku võiks kujundada ESTÜ lepingu eeskujul. Uut institutsioonilist struktuuri ning selle õigustikku peaks saama ühendada ELi struktuuriga, kui liikmesriigid nii otsustavad.

Brüssel, 18. jaanuar 2012 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) ELT C 175, 28.7.2009, lk 43-49.

ELT C 306, 16.12.2009, lk 51–55.

(2) Komitee arvamus „Kütteostuvõimetus liberaliseerimise ja majanduskriisi kontekstis”, ELT C 44, 11.2.2011, lk 53-56.

(3) Vt Prantsusmaal tuumaenergia kohta: Riiginõukogu määrusega loodud kohalike teabekomiteede ja -komisjonide riiklik ühendus (ANCCLI: Association nationale des comités et des commissions locales d'information).