SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

- Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu teaduslike soovituste kohaselt on Läänemere lõhevaru moodustava ligikaudu 30 jõe looduslikud lõhevarud väljaspool ohutuid bioloogilisi piire ja geneetilise kadumise ohus. Rahvusvahelise Läänemere kalanduskomisjoni 1997. aastal kehtestatud mittekohustav majandamiskava aegus 2010. aastal ning ilma uue kavata puuduvad tulevased varude majandamise eesmärgid ning prognoositavus kaluritele ja turismiettevõtetele. Liikmesriigid, Läänemere piirkondlik nõuandekomisjon ja sidusrühmad on seetõttu korduvalt palunud Euroopa Komisjonilt uue majandamissüsteemi ettepaneku koostamist.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on luua mitmeaastane kava Läänemere lõhevarude kalanduse majandamiseks, et tagada kogu Läänemere kalavaru soodne kaitsestaatus, mis hõlmab kõigi lõhesid sisaldavate jõgede varusid, ning sätestada säästev kasutamine. Algatuse erieesmärgid on tagada, et

a) Läänemere lõhevarusid kasutatakse säästvalt kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikuse põhimõttega;

b) kaitstakse Läänemere lõhevarude geneetilist puhtust ja mitmekesisust.

- Üldine taust

- Praegune Läänemere lõhevarude majandamine hõlmab igal aastal lubatud kogupüügi määramist ning tehnilisi kaitsemeetmeid, näiteks püügikeeluajad ning lossitav alammõõt. Läänemere pringli kaitseks kasutusel olev triivvõrguga püüdmise keeld on samuti piiranud lõhe püügikoormust põhibasseinis. Lõhe on elupaikade direktiivi[1] kohaselt ELi tähtsusega liik ja selle elupaigad sisemaal on kaitstud vee raamdirektiiviga[2]. Lisaks sellele on Läänemere merekeskkonna kaitse komisjon (HELCOM)[3] määranud kindlaks mõned kõnealuse liigiga seotud eesmärgid, mis on hõlmatud HELCOMi Läänemere tegevuskavaga[4].

- Kooskõlas kalavarude kaitset käsitleva ühise kalanduspoliitika üldise eesmärgiga ning pidades silmas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (algmäärus)) artikleid 5 ja 6, milles nõutakse mitmeaastaste kavade väljatöötamist, on kava peamised elemendid järgmised:

- eesmärgid ja sihid (jõuda 75 %ni võimalikust noorlõhede tootmisest igas looduslikke lõhesid sisaldavas jões kümne aasta jooksul pärast kõnealuse määruse jõustumist);

- pideval suremuse määral 0,1 põhinev lubatud kogupüük. Lubatud kogupüük hõlmab ainult merekalandust, kuid ka muude laevade kui kalalaevade kapteneid, kes pakuvad harrastuspüügi teenuseid;

- liikmesriikide kohustus määrata kindlaks tehnilised kaitsemeetmed, näiteks kalapüügiks suletud alad ja püügikeeluajad, ning need rakendada eesmärgiga kaitsta siirdekudejaid rannikuvetes kava jõustumisest hiljemalt 24 kuu möödumisel;

- lõhede tehislike takistustega jõgedesse, kus ei ole võimalik jätkusuutlikku looduslikku lõhepopulatsiooni taastada, laskmise järkjärguline kõrvaldamine, et kaitsta looduslike varude geneetilist mitmekesisust;

- looduslike lõhevarude kaitse meetmena rahaline abi Euroopa Kalandusfondilt selliste jõgede varude otseseks taasasustamiseks, kus looduslikel lõhepopulatsioonidel on võimalik ise toime tulla.

- Ettepaneku valdkonnas kehtivad ELi õigusnormid

Algmääruses on sätestatud ühise kalanduspoliitika üldine raamistik ning määratud kindlaks olukorrad, mille ilmnemisel nõukogu mitmeaastased kavad vastu võtab.

- Tuleb märkida, et ühise kalanduspoliitika tulevase reformimise kontekstis võib käesoleva eelnõu ettepanekusse teha hilisemaid muudatusi.

Nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2187/05, milles kirjeldatakse tehnilisi kaitsemeetmeid Läänemerel, s.o lõhepüügi lossitav alammõõt ja püügikeeluajad.

Iga-aastane nõukogu määruses, millega määratakse kindlaks teatavate kalavarude ning kalavarurühmade püügivõimalused ning lisatingimused, mida kohaldatakse Läänemerel, on kindlaks määratud lõhe lubatud kogupüügi tasemed (näiteks 2011. aastal nõukogu 29. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1124/2010, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2011. aastaks).

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ELi kontrollisüsteem kalandusele, on kindlaks määratud kalanduse üldise kontrolli nõuded, kuid samuti mitmeaastaste kavade erinõuded.

- Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega

Ettepaneku eesmärgid on kooskõlas Euroopa Liidu keskkonnapoliitikaga, eelkõige elupaikade direktiivi, vee raamdirektiivi ja merestrateegia raamdirektiiviga.

KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

Konsulteerimise meetodid, peamised sihtsektorid ja vastajate üldine profiil

Kuna lõhe on liik, millest ollakse laialdaselt huvitatud (mitte ainult kutselised kalurid, vaid ka harrastuskalastajad, turismiettevõtted ja jõgedega seotud huvirühmad), on konsulteerimise protsessi raames proovitud võtta sihiks kõik huvirühmad. Internetis on avaldatud kõikidesse Balti riikide keeltesse tõlgitud avatud konsulteerimise dokument. Läänemere piirkonna liikmesriikide kalanduse ja keskkonna haldusasutused ning peamised sidusrühmad on samuti osalenud 28. aprillil 2009. aastal Brüsselis toimunud konsulteerimiskoosolekul. On loodud mõju hindamise juhtrühm, kuhu kuuluvad esindajad kuuest peadirektoraadist, nimelt keskkonna peadirektoraadist, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadist, regionaalpoliitika peadirektoraadist, majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadist, kaubanduse peadirektoraadist ning peasekretariaadist.

Asjaomased teadus-/erialavaldkonnad

Ettepanek põhineb Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu teaduslikel soovitustel keskkonnaparameetrite kohta,[5] Soome Metsloomade ja Kalanduse Uurimisinstituudi teaduslikel soovitustel sotsiaalse ja majandusliku hindamise kohta[6] ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) hinnangutel ja soovitustel[7].

Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine

Teaduslike soovituste ja konsulteerimiste kokkuvõte on esitatud käesolevale ettepanekule lisatud mõju hindamise aruandes.

Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid

Kõik soovitused ja konsulteerimise protsessis esitatud arvamused on saadaval merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebisaidil http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/governance/consultations_en.htm

- Mõju hindamine

Kui esitatud meetmeid hästi rakendatakse ja need kombineeritakse sisevete keskkonna õiguslike kohustuste rakendamisega, siis saavutavad need järgmise eesmärgi:

a) Läänemere lõhevarude jaoks:

- kõigi Läänemere jõgede looduslike lõhevarude taastamine ohutute bioloogiliste piiride ning soodsa kaitsestaatuseni, piirates kalastamise survet väikeste lõhevarudega jõgedele;

- jätkusuutlike lõhepopulatsioonide taastamine jõgedes, millest populatsioonid on hävinud või on väga väikesed, mille tulemuseks on üldine suurem looduslike lõhede tootmine;

- looduslike lõhede geneetilise mitmekesisuse kaitsmine, sest võimaliku negatiivse geneetilise mõjuga kasvatatud lõhede asustamise mõju vähendatakse märkimisväärselt,

b) kutselise püügi sektorile:

- kalapüügivõimaluste prognoositavus tulenevalt sõnaselgetest püügi kontrolli eeskirjadest;

- suurem loodusliku lõhe tootmine ja kõigi jõgede looduslike varude taastamine, mis pikas perspektiivis suurendab kalapüügivõimalusi,

c) harrastuspüügi sektorile:

- suurem loodusliku lõhe tootmine ja kõigi jõgede looduslike varude taastamine, mis pikas perspektiivis suurendab kalapüügivõimalusi,

d) turismisektorile:

- võimalus kasvada tänu loodusliku lõhe suurematele kalapüügivõimalustele nii merel kui ka jõgedes.

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

- Õiguslik alus

Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2[8].

- Subsidiaarsuse põhimõte

Ettepanek jääb kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktiga d Euroopa Liidu ainupädevusse. Kuigi Läänemere lõhe on anadroomne liik, tuleb see klassifitseerida „mere bioloogiliste ressurssidena” Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punkti d tähenduses. Kõnealuse sätte olemus on tagada mereliikide tulemuslik kaitse kogu nende siirdetsükli vältel. Seega subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata.

- Proportsionaalsus

Kavandatud meetmed on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, sest need ei ületa ühise kalanduspoliitika raames Läänemere lõhevarude kaitse eesmärgi saavutamiseks vajalikke meetmeid ning on kohased kõnealuse kalanduse pikaajaliseks jätkusuutlikkuseks.

MÕJU EELARVELE

Uus mõju eelarvele puudub.

LISATEAVE

- Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel

Ettepanek sisaldab ülevaatamis- ja läbivaatamisklauslit.

2011/0206 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega kehtestatakse Läänemere lõhevarude ja kõnealuste varude püügi mitmeaastane kava

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[9],

olles ära kuulanud Regioonide Komitee arvamuse[10],

pärast ettepaneku edastamist riikide parlamentidele,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

1. Rahvusvahelises Läänemere kalanduskomisjonis 1997. aastal vastu võetud lõhe tegevuskava aegus 2010. aastal. Läänemere merekeskkonna kaitse komisjoni (HELCOM) lepinguosalised on palunud ELil välja töötada Läänemere lõhe majandamise pikaajaline kava.

2. Hiljutiste Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu ja kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee teaduslike soovituste kohaselt on mõned Läänemere lõhevarud väljaspool ohutuid bioloogilisi piire ning Euroopa tasandil tuleks välja töötada mitmeaastane kava.

3. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktiga d on Euroopa Liidul ainupädevus mere bioloogiliste ressursside kaitse valdkonnas. Kuna lõhe on anadroomne liik, ei ole võimalik Läänemere lõhe merevarusid kaitsta, kui ei võeta meetmeid kõnealuste varude kaitseks nende jões veedetud eluperioodi jooksul. Seega kuuluvad kõnealused meetmed samuti Euroopa Liidu ainupädevusse, et tagada mereliikide tulemuslik kaitse kogu nende siirdetsükli jooksul ning seda tuleks mitmeaastases kavas käsitleda.

4. Direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta[11] nimetab lõhe Euroopa Liidu tähtsusega liigiks ning kõnealuse direktiivi alusel võetavad meetmed tuleks koostada nii, et tagada nende kasutamise kooskõla soodsa kaitsestaatusega. Seega tuleb tagada, et kõnealuse määruse alusel lõhe kaitseks võetud meetmed on kooskõlas ja koordineeritud nimetatud direktiivi alusel võetud meetmetega.

5. Direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse Euroopa Liidu veepoliitika alane tegevusraamistik,[12] on mõeldud selle veekeskkonna kaitseks, säilitamiseks ja täiustamiseks, kus lõhe veedab osa oma olelusringist. Läänemere lõhevarude mitmeaastane kava peaks kaasa aitama direktiivi 2000/60/EÜ eesmärkide saavutamisele. Juba kõnealuse direktiiviga nõutud meetmeid, näiteks valgala majandamise kavasid, ei tohiks määrusega dubleerida, kuid tuleb tagada kooskõlastamine ja järjepidevus kõnealuse määruse ja nimetatud direktiivi alusel lõhede sisevetes asuvate elupaikade kaitseks ja parendamiseks võetavate meetmete vahel.

6. Johannesburgis 2002. aasta ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel vastu võetud rakenduskava kohaselt tuleks taastada kõik kaubanduslikud varud tasemele, mis on suuteline tootma 2015. aastaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu hinnangul vastab kõnealune tase Läänemere lõhe jõevarude korral noorlõhe tootmisele vahemikus 60 % kuni 75 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest eri looduslike lõhedega jõgede korral. Kõnealused teaduslikud soovitused peaksid olema alus mitmeaastase kava eesmärkide ja sihtide seadmisele.

7. Teaduslike soovituste kohaselt võib Läänemere lõhevarude geneetiline saastumine viia algsete populatsioonide ellujäämise määra ja arvukuse vähenemiseni ning haigustele ja muutuvatele kohalikele keskkonnatingimustele vastupidavuse geneetilise suutlikkuse vähenemiseni. Seega on Läänemere lõhevarude geneetilise puhtuse ja mitmekülgsuse säilitamisel oluline osa nende kaitsel ning see tuleks kaasata eesmärgina mitmeaastasesse kavasse.

8. Suremus meres ja jõgedes peaks tulemuseks andma loodusliku lõhevaru, mis võimaldab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kooskõlas määratud eesmärkide ja tähtaegadega. Suremus tuleks kindlaks määrata kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee soovituste alusel.

9. Kava tulemuslikumaks rakendamiseks ja iga jõe lõhevarudele sihtotstarbelisema reageerimise võimaldamiseks peaks asjaomastel liikmesriikidel olema volitused määrata oma jõgedes kindlaks lõhede suremus, lubatud kogupüük ja teatud tehnilised kaitsemeetmed kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 2 lõikega 1.

10. Käesoleva määruse raames meetmete võtmisel peaksid liikmesriigid täies ulatuses järgima oma riiklikke kohustusi, eelkõige Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni[13] artiklist 66 tulenevaid kohustusi, mis nõuavad muu hulgas, et anadroomse liigi varude päritoluriik ja muud asjaomased riigid peaksid tegema koostööd seoses kõnealuste varude kaitse ja majandamisega.

11. Tuleks sätestada liikmesriikide meetmete piisavuse ja tulemuslikkuse korrapärane hindamine komisjoni poolt mitmeaastases kavas määratud sihtide ja eesmärkide alusel.

12. Teaduslike soovituste kohaselt võib asustamise menetlustel olla märkimisväärne mõju Läänemere lõhevarude geneetilisele mitmekesisusele ning on oht, et igal aastal Läänemerre lastud suur arv kasvatatud lõhesid mõjutab looduslike lõhede geneetilist puhtust ning see tuleks järk-järgult kõrvaldada. Seega tuleks käesolevas mitmeaastases kavas seada vettelaskmise tingimus.

13. Lõhede võimalikuks elupaigaks olevate jõgede otsest taasasustamist peetakse teatavatel tingimustel kaitsemeetmeks, kuna sel on lõhede koguarvule ja kalandusele positiivne mõju, sest selle tulemusena on võimalik uuesti luua jätkusuutlikud lõhepopulatsioonid. Tuleks koostada sätted, mis lubavad sõnaselgelt otsest taasasustamist, mis vastab rahastamise abikõlblikkuse neile tingimustele kooskõlas määruse (EÜ) nr 1198/2006 (Euroopa Kalandusfondi kohta)[14] artikli 38 lõikega 2.

14. Siiski, kuna lõhe vettelaskmine võib praegu olla teatavates liikmesriikides kohustuslik ning liikmesriikidele kõnealuste nõuetega kohanemiseks aja võimaldamiseks tuleks jätkuvalt lubada lõhede vettelaskmist, mida ei tehta asustamise ega otsese taasasustamise eesmärgil, pärast käesoleva määruse jõustumist seitse aastat vältava üleminekuperioodi jooksul.

15. Eesmärgiga tagada vastavus käesolevas määruses sätestatud meetmetele tuleks vastu võtta erikontrollimeetmed lisaks nõukogu 20. novembri 2009. aasta määruses (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks,[15] sätestatud meetmetele.

16. Märkimisväärne osa rannapüügilaevadest lõhe püüdmiseks on alla 10 m pikad. Seetõttu tuleb laiendada määruse (EÜ) 1224/2009 artiklis 14 sätestatud püügipäeviku pidamise nõuet ja artiklis 17 sätestatud eelteatise nõuet kõigi laevade hõlmamiseks.

17. Tagamaks, et lõhepüügi kohta ei esitata valeandmeid, kajastades seda meriforellipüügina ja niiviisi nõuetekohast kontrolli vältides, tuleb laiendada määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 17 sätestatud eelteatise esitamise kohustust ka kõigile pardal meriforelle hoidvatele laevadele.

18. Lõhevarude kohta parema ja täpsema teadusliku teabe saamiseks tuleks lubada püüki elektrilise uimastamise abil.

19. Hiljutiste teaduslike soovituste kohaselt on lõhe harrastuspüügil merel märkimisväärne mõju lõhevarudele, kuigi kõnealused andmed ei ole väga täpsed. Eelkõige võib oma teenuseid kasumi eest pakkuvate ettevõtete käitatavatel laevadel toimuv harrastuspüük moodustada tähtsa osa Läänemere lõhe püügist. Seega on mitmeaastase kava toimimiseks asjakohane kehtestada kõnealuste tegevuste kontrollimise eesmärgil teatavad majandamise erimeetmed.

20. Käesolevas määruses seatud eesmärkide tulemuslikuks saavutamiseks ning varude tingimuste muutustele kiireks reageerimiseks tuleks kooskõlas asutamislepingu artikliga 290 delegeerida käesoleva määruse mitteolemuslike elementide korral õigusaktide vastuvõtmise volitus komisjonile, nagu on sätestatud artiklites 6, 7, 11 ja 25. Kõnealused volitused peaksid hõlmama võimalust muuta suremust meres, muuta looduslike lõhedega jõgede nimekirja ning käesoleva määruse lisades esitatud teatud tehnilist teavet ning võtta vastu Läänemere piirkonna jõgede varudele suunatud meetmeid, kui 9. põhjenduses nimetatud volituse alusel kehtestatud liikmesriikide meetmeid vastu ei võeta või neid ei peeta tulemuslikuks.

21. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

22. Käesoleva määruse artiklis 12 sätestatud lõhede asustamise sätete rakendamise ühtsete tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile üle anda rakendusvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[16],

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega kehtestatakse mitmeaastane kava Läänemere lõhevarude kaitseks ja majandamiseks (edaspidi „kava”).

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Kava kohaldatakse

a) kutselisele kalapüügile Läänemerel ja sellega ühendatud jõgedes liikmesriikide territooriumil (edaspidi „asjaomased liikmesriigid”);

b) lõhe harrastuspüügile Läänemerel, kui kõnealune püük toimub harrastuspüügilaevadel.

Artikkel 3

Mõisted

1. Käesolevas määruses kohaldatakse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3, direktiivi 2000/60/EÜ artiklis 2 ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 4 esitatud mõisteid.

2. Samuti kehtivad järgmised mõisted:

23. „Läänemeri” – Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu alarajoonid 22–32;

24. „Läänemere piirkonna jõed” – liikmesriikide territooriumil Läänemerega ühendatud jõed;

25. „Läänemere lõhevarud” – kõik Läänemere ja Läänemere piirkonna jõgede lõhevarud (nii kasvatatud kui ka looduslikke lõhed);

26. „looduslike lõhedega jõgi” – jõgi, kus on jätkusuutlikud looduslike lõhede populatsioonid ja kuhu lastakse piiratud määral või ei lasta kasvatatud lõhesid; kõnealused jõed on loetletud I lisas;

27. „lõhede võimalikuks elupaigaks olev jõgi” – jõgi, kus on ajalooline (ajaloolised) looduslik(ud) lõhepopulatsioon(id) ja praegu puuduv või vähene looduslik taastootmine ning kus oleks võimalik uuesti luua jätkusuutlik looduslik lõhe populatsioon;

28. „võimalik noorlõhede tootmise suutlikkus” – noorlõhede tootmise suutlikkus arvutatuna iga jõe kohta vastavate jõepõhiste parameetrite põhjal;

29. „tehniline kaitsemeede” – meetmed, mis reguleerivad püügi liigi koosseisu ja suurust ning püügitegevusest ökosüsteemide osadele tulenevat mõju püügivahendite kasutamisele ja ülesehitusele tingimuste seadmise ning püügialadele juurdepääsu piiramise teel;

30. „asustamine” – noorlõhede või kasvatatud lõhede varasemates eluetappides toimuv tahtlik laskmine looduslike lõhedega jõgedesse;

31. „otsene taasasustamine” – noorlõhede või kasvatatud lõhede varasemates eluetappides toimuv tahtlik laskmine lõhede võimalikuks elupaigaks olevatesse jõgedesse;

32. „harrastuspüügilaev” – laev, mida käitab ettevõte, kes pakub kalastusvarustust sisaldavaid teenuseid, transporti ja/või juhendamist Läänemere lõhedele suunatud harrastuspüügi eesmärgil;

33. „lubatud kogupüük” – Läänemere lõhede kogus, mida võib varudest igal aastal võtta ja lossida.

II PEATÜKK EESMÄRGID

Artikkel 4

Eesmärgid

Kava eesmärk on tagada, et

a) Läänemere lõhevarusid kasutatakse säästvalt, kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikuse põhimõttega;

b) kaitstakse Läänemere lõhevarude geneetilist puhtust ja mitmekesisust.

III PEATÜKK SIHID

Artikkel 5

Jõgede looduslike lõhevarudega seotud sihid

34. Looduslike lõhedega jõgede korral, mis on saavutanud käesoleva määruse jõustumise ajaks 50 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest, jõuab käesoleva määruse jõustumisest viie aasta möödudes võimalik noorlõhede tootmise suutlikkus iga jõe kohta 75 %-ni.

35. Looduslike lõhedega jõgede korral, mis ei ole saavutanud käesoleva määruse jõustumise ajaks 50 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest, jõuab käesoleva määruse jõustumisest viie aasta möödudes võimalik noorlõhede tootmise suutlikkus iga jõe kohta 50 %ni ja kümne aasta möödumisel 75 %ni.

36. Kümne aasta möödumisel käesoleva määruse jõustumisest säilitatakse looduslike noorlõhede tootmise suutlikkust tasemel vähemalt 75 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest igas looduslike lõhedega jões.

37. Asjaomased liikmesriigid võivad määrata igale looduslike lõhedega jõele rangemad sihid.

IV PEATÜKKPÜÜGIEESKIRJAD

Artikkel 6

Jõgedes lubatud kogupüügi kindlaksmääramine

38. Lõhevarude lubatud kogupüük looduslike lõhedega jõgedes ei ületa lõikes 2 osutatud suremuse taset.

39. Looduslike lõhedega jõgede lõhevarude suremuse kehtestab iga liikmesriik kooskõlas artiklis 5 määratud sihtidega ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee ning Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu eksperdiarvamuste alusel, neid parameetreid hindavad kõnealused asutused korrapäraselt uuesti, kui saadakse rohkem teavet või jõe omadused muutuvad. Selleks võtavad liikmesriigid arvesse noorlõhede tootmise suutlikkust, mida Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu arvutab iga jõe kohta vastavate jõepõhiste parameetrite põhjal ning neid parameetreid hindab asjaomane asutus korrapäraselt uuesti, kui saadakse rohkem teavet või jõe omadused muutuvad.

40. Asjaomased liikmesriigid avaldavad looduslike lõhedega jõgede lõhede suremuse ja vastava lõhede lubatud kogupüügi oma ametliku veebisaidi avalikkusele kättesaadavas osas kooskõlas määruse nr 1224/2009 artikliga 114 hiljemalt aasta pärast käesoleva määruse jõustumist ning vaatavad need läbi igal aastal.

41. Komisjon hindab iga kolme aasta tagant käesoleva artikli kohaselt liikmesriikide võetud meetmete vastavust ja tõhusust artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide alusel.

42. Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada kalastussuremus ja/või vastav lubatud kogupüük looduslike lõhedega jõgedes ja/või vastav püügikeeld, kui asjaomased liikmesriigid ei avalda pärast käesoleva määruse jõustumist kehtestatud tähtaja jooksul lõigete 1, 2 ja 3 kohaseid meetmeid.

43. Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada kalastussuremus ja/või vastav lubatud kogupüük looduslike lõhedega jõgedes ja/või vastav püügikeeld, juhul kui lõike 4 kohase hindamise põhjal selgub, et liikmesriikide võetud meetmed ei vasta artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkidele ja sihtidele ega täida neid.

44. Komisjoni võetud meetmete eesmärk on tagada artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamine. Kui komisjon on delegeeritud õigusaktid vastu võtnud, kaotavad liikmesriikide meetmed kehtivuse.

Artikkel 7

Merel lubatud kogupüügi kindlaksmääramine

45. Mere lõhevarude aastane lubatud kogupüük ei ületa taset, mis vastab suremuse määrale 0,1.

46. Kui on selgelt näha, et varude tingimused on muutunud ja/või olemasolev suremus ei ole artiklis 4 sätestatud eesmärkide saavutamiseks kohane, siis võib komisjon muuta lõikes 1 osutatud suremuse määra meres kooskõlas artikliga 26 vastu võetud delegeeritud õigusaktide alusel.

47. Kui tekivad äkilised haiguspuhangud, kriitiliselt madalad noorlõhe eluetapi järgse ellujäämise määrad või muud ootamatud sündmused, siis määrab nõukogu lubatud kogupüügi, mis on lõikes 1 osutatud suremusele vastavast lubatud kogupüügist väiksem.

Artikkel 8

Riiklike kvootide kasutamine harrastuspüügilaevade poolt

Harrastuspüügilaevadelt merel püütud lõhet arvestatakse riiklike kvootide alusel.

V PEATÜKKTEHNILISED KAITSEMEETMED

Artikkel 9

Liikmesriikide meetmed jõgede väikeste lõhevarude kaitseks

48. Looduslike lõhedega jõgede korral, mis ei ole käesoleva määruse jõustumise ajaks saavutanud 50 % võimalikust noorlõhede tootmise suutlikkusest, kehtestavad asjaomased liikmesriigid hiljemalt kahe aasta möödumisel käesoleva määruse jõustumisest riiklikud tehnilised kaitsemeetmed.

49. Lõikes 1 osutatud tehnilised kaitsemeetmed põhinevad jõe erinõuetel eesmärgiga panustada piisavalt artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamisse. Kõnealuste meetmete rakendamise asukoht põhineb parimal saada oleval teabel lõhede merre suunduvate siirdeteede kohta.

Artikkel 10

Muude jõgede lõhevarude kaitsemeetmed

Liikmesriigid võivad oma territooriumi Läänemere piirkonna jõgedes kehtestada riiklikud tehnilised kaitsemeetmed jõgede lõhevarudele, mis ei ole hõlmatud käesoleva määruse artikliga 9. Kõnealused meetmed aitavad kaasa artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamisele.

Artikkel 11

Komisjoni meetmed

50. Komisjon hindab iga kolme aasta tagant artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide alusel artiklite 9 ja 10 kohaselt liikmesriikide võetud meetmete vastavust ja tõhusust, eelkõige juhul, kui looduslike lõhedega jõed voolavad läbi mitme liikmesriigi.

51. Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada vajaduse korral sellised tehnilised kaitsemeetmed, kui asjaomased liikmesriigid ei võta pärast käesoleva määruse jõustumist kehtestatud tähtaja jooksul artikli 9 kohaseid meetmeid.

52. Komisjonile antakse volitused võtta vastavalt artiklile 26 vastu delegeeritud õigusaktid, et kehtestada vajaduse korral sellised tehnilised kaitsemeetmed, juhul kui lõike 1 kohase hindamise põhjal selgub, et liikmesriikide meetmed ei vasta artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkidele ja sihtidele ega täida neid.

53. Komisjoni võetud meetmete eesmärk on tagada artiklites 4 ja 5 sätestatud eesmärkide ja sihtide saavutamine. Kui komisjon on delegeeritud õigusaktid vastu võtnud, kaotavad liikmesriikide meetmed kehtivuse.

VI PEATÜKKVETTE LASKMINE

Artikkel 12

Asustamine

54. Lõhesid võib asustada ainult looduslike lõhedega jõgedesse. Igasse jõkke lastud noorlõhede arv ei tohi ületada jõe hinnangulist võimalikku noorlõhede tootmise suutlikkust.

55. Asustamine toimub sellisel moel, mis kaitseb erinevate jõgede lõhevarude geneetilist mitmekesisust, võttes arvesse olemasolevaid kalade populatsioone asustatavas jões ja selle naaberjõgedes, maksimeerides samal ajal asustamise mõju.

56. Komisjon võib kehtestada käesoleva artikli rakendamise üksikasjalikud eeskirjad artikli 27 lõikes 2 osutatud uurimismenetlusega kooskõlas vastu võetud rakendusõigusaktide abil.

Artikkel 13

Otsene taasasustamine

Lõhede võimalikuks elupaigaks olevate jõgede otsene taasasustamine toimub ainult juhul, kui

(a) jõel on vabad siirde veeteed, kohane veekvaliteet ja lõhede paljunemiseks ning kasvamiseks sobiv elukeskkond;

(b) otsese taasasustamise eesmärk on luua elujõuline jätkusuutlik looduslik lõhepopulatsioon või seda parandada;

(c) kasutusel on hindav vette laskmise eelne ja järgne seireprogramm;

(d) kasutusel on kohased ja piisavad kaitse ning majandamise meetmed, et lihtsustada jões jätkusuutlike lõhepopulatsioonide taasloomist.

Otsest taasasustamist kooskõlas lõikega 1 peetakse kaitsemeetmeks määruse (EÜ) nr 1198/2006 (Euroopa Kalandusfondi kohta) artikli 38 lõike 2 tähenduses.

Artikkel 14

Üleminekuperiood

Lõhede vettelaskmine, mida ei tehta kooskõlas artiklitega 12 ja 13 võib jätkuda kuni seitse aastat pärast käesoleva määruse jõustumist saabuv aeg.

VII PEATÜKKKONTROLL JA JÕUSTAMINE

Artikkel 15

Seos määrusega (EÜ) nr 1224/2009

Käesolevas peatükis sätestatud kontrollimeetmeid kohaldatakse lisaks määruses (EÜ) nr 1224/2009 sätestatud meetmetele, kui käesoleva peatüki artiklites ei ole sätestatud teisiti.

Artikkel 16

Püügipäevikud

Määruse 1224/2009 artikli 14 erandina peavad kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 sätestatud eeskirjadega oma tegevuse kohta püügipäevikut mis tahes pikkuses Euroopa Liidu kalalaevade kaptenid, kellel on lõhepüügi luba.

Artikkel 17

Eelteatis

Määruse nr 1224/2009 artikli 17 lõike 1 sissejuhatava lause erandina teatavad kõigi nende mis tahes pikkuses Euroopa Liidu kalalaevade kaptenid, kes hoiavad pardal lõhet ja/või meriforelli, selle liikmesriigi, mille lipu all laev sõidab, pädevatele ametiasutustele viivitamatult pärast püügitegevuse lõpuleviimist määruse nr 1224/2009 artikli 17 lõikes 1 esitatud teabe.

Artikkel 18

Eritegevuse load

57. Harrastuspüügilaevadel on lõhepüügi eritegevuse load, mis on väljastatud kooskõlas käesoleva määruse II lisaga.

58. Asjaomased liikmesriigid lisavad eritegevuse load kalapüügilubade nimekirja, mis asub kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 116 lõike 1 punktiga d loodud elektroonilises andmebaasis. Lisaks sellele lisavad nad eritegevuse lubadega seotud andmed määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 109 osutatud arvutipõhisesse kontrollisüsteemi.

Artikkel 19

Püügideklaratsioon

59. Harrastuspüügilaeva kapten koostab kooskõlas III lisaga püügideklaratsiooni ning esitab deklaratsiooni iga kuu viimaseks päevaks selle liikmesriigi pädevale ametiasutusele, mille lipu all nimetatud harrastuspüügilaev sõidab.

60. Asjaomased liikmesriigid registreerivad eelmise kuu püügideklaratsioonidesse kantud teabe järgmise kuu 15. kuupäevaks oma elektroonilisse andmebaasi, mis on loodud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 116 lõike 1 punktiga f, ning oma arvutipõhisesse kontrollisüsteemi, millele on viidatud määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 109. Elektroonilisi andmeid ja püügideklaratsioone säilitatakse kolm aastat.

Artikkel 20

Lossimise inspektsioonid

Asjaomased liikmesriigid kontrollivad püügideklaratsioonidesse kantud teabe täpsust lossimise inspektsioonidega. Kõnealused lossimise inspektsioonid hõlmavad lossimise koguarvust minimaalselt 10 % kontrollimist.

Artikkel 21

Riiklikud kontrollimeetmete programmid

Määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 46 kirjeldatud riiklikud kontrollimeetmete programmid sisaldavad samuti vähemalt

a) kooskõlas käesoleva määruse V peatükiga kehtestatud tehniliste kaitsemeetmete kohaldamist;

b) harrastuspüügilaevade kvoodikasutuse, tegevusloa ja püügiaruande vastavust eeskirjadele;

c) asustamise ja otsese taasasustamise eeskirjade seiret.

VIII PEATÜKKANDMETE KOGUMINE

Artikkel 22

Andmete kogumise eesmärgil võidakse kõigis looduslike lõhedega jõgedes jälgida elektrilise uimastamise abil iga noorte lõhede kohorti enne, kui neist saavad noorlõhed.

IX PEATÜKK JÄRELEVALVE

Artikkel 23

Liikmesriikide aruandlus

61. Asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile aruandeid V peatükiga kooskõlas võetud tehniliste kaitsemeetmete kohta ning artiklis 5 sätestatud sihtide täitmise kohta kolmandal aastal pärast käesoleva määruse jõustumist ning pärast seda igal kolmandal aastal.

62. Asjaomased liikmesriigid esitavad komisjonile aruanded käesoleva määruse rakendamise ja artiklis 5 sätestatud sihtide täitmise kohta kuuendal aastal pärast käesoleva määruse jõustumist ning pärast seda igal kuuendal aastal. Liikmesriigi esitatavas aruandes peab eelkõige sisalduma järgmine teave:

a) riikliku kalanduse arendamine, sh avamerevete, rannikuvete ja jõgede püügiosa ning kutseliste kalurite, harrastuspüügilaevu käitavate ettevõtete ja muude harrastuskalastajate püügiosa;

b) iga looduslike lõhedega jõe korral tähnikute ja noorlõhede tootmine ning parim saada olev prognoos võimaliku noorlõhede tootmise suutlikkuse kohta;

c) iga looduslike lõhedega jõe varud, saada olev geneetiline teave;

d) lõhede asustamise ja otsese taasasustamise tegevus;

e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 46 osutatud riiklike kontrollimeetmete programmide rakendamine.

Artikkel 24

Kava hindamine

Komisjon hindab käesoleva määruse artiklis 23 osutatud liikmesriikide aruannete ja teaduslike soovituste alusel majandamismeetmete mõju Läänemere lõhevarudele ning kõnealuseid varusid kasutavatele kalandustele liikmesriikide aruannete laekumisele järgneval aastal.

X PEATÜKKLISADE MUUDATUSED

Artikkel 25 Lisade muudatused

63. Komisjon võib artikli 26 alusel vastuvõetud delegeeritud õigusaktide abil muuta I lisas esitatud looduslike lõhedega jõgede nimekirja, et hoida seda kooskõlas viimaste teaduslike andmetega.

64. Komisjon võib artikli 26 alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktide abil muuta tulemusliku kontrolli tagamiseks II ja III lisa.

XI PEATÜKKMENETLUSSÄTTED

Artikkel 26

Delegeeritud volituste kasutamine

65. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitus antakse komisjonile üle käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

66. Artiklites 6, 7, 11 ja 25 osutatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile üle määramata ajaks.

67. Euroopa Parlament või komisjon võib artiklites 6, 7, 11 ja 25 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmisotsus lõpetab kõnealuses otsuses nimetatud volituste delegeerimise. Otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta mis tahes juba kehtivate delegeeritud õigusaktide kehtivust.

68. Komisjon annab delegeeritud õigusakti vastuvõtmise korral sellest Euroopa Parlamendile ja nõukogule samal ajal teada.

69. Artiklite 6, 7, 11 ja 25 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu ei ole selle kohta kõnealusest aktist Euroopa Parlamendi ja nõukogu teavitamisest arvestatuna kahe kuu jooksul vastuväidet esitanud või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne kõnealuse ajavahemiku möödumist andnud komisjonile teada, et nad ei esita vastuväiteid. Kõnealust ajavahemikku pikendatakse Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel kahe kuu võrra.

Artikkel 27

Volituste tühistamine

Kui asjaomased liikmesriigid ei ole kindlaksmääratud tähtajaks kehtestanud ega avaldanud artikliga 6 või 11 ettenähtud meetmed või kui selliseid meetmeid peetakse artikli 6 lõike 4 või artikli 11 lõike 1 kohase hindamise põhjal ebapiisavaks ja/või ebatõhusaks, tühistab komisjon asjaomase liikmesriigi artikli 6 või 11 kohased volitused. Tühistamise otsusega lõpetatakse kõnealuses otsuses kindlaksmääratud delegeeritud volitused. See jõustub järgmisel päeval pärast otsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval.

Artikkel 28

Komiteemenetlus

70. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 alusel loodud kalanduse ja akvakultuuri korralduskomitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) 182/2011 tähenduses.

71. Kõnealusele lõikele viitamise korral kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

XII PEATÜKKLÕPPSÄTTED

Artikkel 29

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus kehtib alates XXX.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president president

I LISA

Looduslike lõhedega jõed Läänemere piirkonnas

Soome

- Simojoki

Soome/Rootsi

- Tornionjoki/Torneälven

Rootsi

- Kalixälven, Råneälven, Piteälven, Åbyälven, Byskeälven, Rickleån, Sävarån, Ume/Vindelälven, Öreälven, Lögdeälven, Emån, Mörrumsån, Ljungan

Eesti

- Pärnu, Kunda, Keila, Vasalemma

Läti

- Salaca, Vitrupe, Peterupe, Irbe, Uzava, Saka

Läti/Leedu

- Barta/Bartuva

Leedu

- Nemunase valgala (Zeimena)

II LISA

MINIMAALNE TEAVE ERITEGEVUSE LUBADE JAOKS

1. LAEVA ANDMED

Laeva nimi[17]

Lipuriik

Registreerimissadam (nimi ja riigi kood)

Pardatähis

Rahvusvaheline raadiokutsung (IRCS[18])

2. LOA OMANIK, LAEVA OMANIK JA KAPTEN[19]

Füüsilise või juriidilise isiku nimi ja aadress

3. LAEVA OMADUSED

Masina võimsus (kW)[20]

Kogumahutavus (GT)

Kogupikkus

4. KALASTAMISTINGIMUSED

1. Väljastamise kuupäev:

2. Kehtivusaeg:

3. Loa tingimused, sh (kui see on kohaldatav) liigid, ala ja püügivahendid:

III LISA

PÜÜGIDEKLARATSIOONID

Iga asjaomane liikmesriik esitab oma harrastuspüügilaevadele ametliku vormi, mis tuleb täita püügideklaratsioonina. Kõnealune vorm sisaldab vähemalt järgmist teavet:

a) kooskõlas käesoleva määruse artikliga 18 väljastatud eritegevuse loa viitenumber;

b) kooskõlas käesoleva määruse artikliga 18 väljastatud eritegevuse loa omanikuks oleva füüsilise või juriidilise isiku nimi;

c) harrastuspüügilaeva kapteni nimi ja allkiri;

d) sadamast lahkumise ja sadamasse saabumise kuupäev ja kellaaeg ning püügireisi kestus;

e) püügireiside lossimiskoht ja -aeg;

f) kalastamiseks kasutatav püügivarustus;

g) lossitud kalade kogused liikide ja püügireiside kaupa;

h) vette tagasi lastud kalade kogused liikide ja püügireiside kaupa;

i) püügiala püügireiside kaupa väljendatud Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu statistiliste ruutudena.

[1] EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiiv, mida on viimati muudetud direktiiviga 2006/105/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 368).

[2] ELT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiiv, mida on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 2455/2001/EÜ (ELT L 331, 15.12.2001, lk 1).

[3] Läänemere piirkonna merekeskkonna kaitse konventsioon, 1992 (jõustus 17. jaanuaril 2000).

[4] Võeti vastu 15. novembril 2007. aastal Krakówis Poolas Läänemere merekeskkonna kaitse komisjoni ministrite erakorralisel koosolekul.

[5] Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu erisoovitus 2008, 8.3.3.3: Rahvusvaheliselt Mereuurimise Nõukogult nõu küsimine Läänemere lõhede majandamise asjus.

[6] Soome Metsloomade ja Kalanduse Uurimisinstituut, 2008. Andmete analüüs Läänemere lõhede tegevuskava väljatöötamise toetamiseks, SI2.491891, FISH/2007/03 – 6. osa.

[7] Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee 31. täiskogu istungi aruanne: (PLEN-09-02), 13.–17. juuli 2009, Kopenhaagen.

[8] ELT C, 9.5.2008, lk 1.

[9] ELT C , , lk .

[10] ELT C , , lk .

[11] ELT L 206, 22.7.1992, lk 7. Direktiiv, mida on viimati muudetud direktiiviga 2006/105/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 368).

[12] ELT L 327, 22.12.2000, lk 1. Direktiiv, mida on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 2455/2001/EÜ (ELT L 331, 15.12.2001, lk 1).

[13] ELT L 179, 23.6.1998, lk 1–2.

[14] ELT L 223, 15.8.2006, lk 1–44.

[15] ELT L 343, 22.12.2009, lk 1–50.

[16] ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.

[17] Nimega laevade puhul.

[18] Nende laevade puhul, millelt rahvusvahelise raadiokutsungi olemasolu nõutakse.

[19] Esitada iga asjaomase isiku kohta.

[20] Kooskõlas määrusega (EÜ) nr 2930/86.