[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 14.2.2007

KOM(2007) 36 lõplik

2007/0028 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

milles sätestatakse menetlused seoses teatavate riiklike tehniliste eeskirjade kohaldamisega teises liikmesriigis seaduslikult turustatavate toodete suhtes ja tunnistatakse kehtetuks otsus 3052/95/EÜ

(komisjoni esitatud){SEK(2007) 112}{SEK(2007) 113}

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

2. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Kaupade siseturg on Euroopa integratsiooni üks põhielement. Integreeritud, piirideta turg on parim viis Euroopa majanduse konkurentsivõime tugevdamiseks. Seega on paremini toimiv siseturg oluline tegur töökohtade ja majanduskasvu taaskäivitatud strateegias, mille eesmärk on võimaldada Euroopa Liidul konkureerida ja olla edukas ülemaailmses majanduses, kus meie peamistel kaubanduspartneritel on suured ja ühendatud turud.

EÜ asutamislepingu artiklitest 28 ja 30 tuleneb muu hulgas, et sihtliikmesriigid ei saa oma territooriumil keelata selliste toodete müüki, mida seaduslikult turustatakse teises liikmesriigis ja mis ei kuulu ühtlustamisele ühenduse tasandil, välja arvatud siis, kui sihtliikmesriigi kehtestatavad tehnilised piirangud on õigustatud EÜ asutamislepingu artiklis 30 kirjeldatud alustel või põhinevad üldiste avalike huvidega seotud kaalukatel nõuetel, mida on tunnustatud Euroopa Ühenduste Kohtu kohtupraktikas, ja on proportsionaalsed. See on nn vastastikuse tunnustamise põhimõte, mis tuleneb Euroopa Ühenduste Kohtu kohtupraktika analüüsist (vt kuulus 20. veebruari 1979. aasta Cassis de Dijon’i kohtuotsus ning komisjoni teatis Euroopa Kohtu 20. veebruari 1979. aasta otsuse kohta kohtuasjas 120/78 (Cassis de Dijon), EÜT C 256, 3. oktoober 1980).

Vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamist kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklitega 28 ja 30 takistab mitu probleemi:

3. ettevõtjad ja riigiasutused ei ole vastastikuse tunnustamise põhimõtte olemasolust teadlikud;

4. õiguslik ebakindlus seoses kõnealuse põhimõtte kohaldamisala ja tõendamiskohustusega. Esmalt ei ole sageli selge, milliste tooteliikide suhtes vastastikune tunnustamine kehtib;

5. ettevõtjate risk, et nende tooted ei pääse sihtliikmesriigi turule;

6. korrapärase dialoogi puudumine eri liikmesriikide pädevate asutuste vahel.

Oma teatises nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele siseturu strateegia kohta aastateks 2003−2006 [KOM(2003) 238] tõstis komisjon esile mõningaid probleeme seoses vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamisega ühtlustamata kaupade valdkonnas ning märkis, et uuritakse võimalusi uue õigusakti vastuvõtmiseks, et tagada kaupade vaba ringlus Euroopa Ühenduse territooriumil.

Käesolev ettepanek on aastateks 2003−2006 ette nähtud siseturustrateegia üks tulemustest. Selle eesmärk on määratleda ühelt poolt riigiasutuste ning teiselt poolt nende ettevõtjate õigused ja kohustused, kes soovivad müüa liikmesriigis tooteid, mida teises liikmesriigis juba seaduslikult turustatakse, kui pädevad asutused kavatsevad võtta selle toote suhtes piiravaid meetmeid vastavalt riiklikele tehnilistele eeskirjadele. Eriti keskendutakse ettepanekus tõendamiskohustusele, sätestades menetlusnõuded vastastikusest tunnustamisest keeldumiseks. Lisaks sellele on ettepaneku eesmärk vähendada ettevõtjate riski, et nende tooted ei pääse sihtliikmesriigi turule ning laiendada korrapärast dialoogi ametiasutuste vahel, luues igas liikmesriigis ühe või mitu „toodete kontaktpunkti“. Nende põhiülesanne on anda teiste liikmesriikide ettevõtjatele ja riigiasutustele teavet tooteid käsitlevate tehniliste eeskirjade ja riigiasutuste kontaktandmete kohta. See võimaldab ametiasutustel leida kolleegid teistes liikmesriikides, nii et nad saavad hõlpsasti hankida teavet ja astuda dialoogi teiste liikmesriikide pädevate asutustega.

- Üldine taust

Mitmesugused teabeallikad (kaebused ja rikkumismenetlused EÜ asutamislepingu artikli 226 alusel, teatamine vastavalt direktiivile 98/34/EÜ, analüüsid, juhtumiuuringud, ülevaated erialakirjandusest ja arutelud sidusrühmadega) näitavad, et vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamise ümber on jätkuvalt palju probleeme, eriti tehniliselt keerukate toodete või selliste toodete puhul, mis võivad olla ohtlikud või põhjustada terviseprobleeme. Komisjon on juba avaldanud tõlgendavaid teatisi selle kohta, kuidas vastastikune tunnustamine peaks tegelikult toimima. Samuti on komisjon korraldanud konverentse, seminare ja ümarlaudu, et suurendada ettevõtjate ja riigiasutuste teadlikkust. Siiski on väga keeruline jõuda nende kohtumiste kaudu ettevõtjateni, eriti kui kõnealused üritused hõlmavad eri tööstussektoreid.

Ehkki praeguse poliitika abil on õnnestunud kõrvaldada väga palju tehnilisi tõkkeid ilma ühtlustamismeetmete võtmiseta ELi tasandil, märkisid sidusrühmad, et praegune poliitika on jõudnud oma võimaluste piirini või seiskunud. Lisaks on vastastikuse tunnustamise põhimõtte toimimine olnud poliitilises päevakorras juba pikka aega. 1998. aasta märtsil kogunenud siseturu nõukogu rõhutas vajadust suunata poliitiline tähelepanu vastastikuse tunnustamise tõhusale kohaldamisele. Samuti toonitas ta liikmesriikide otsest vastutust selles küsimuses. Nõukogu toetas komisjoni, võttes 28. oktoobril 1999 vastu nõukogu resolutsiooni vastastikuse tunnustamise kohta.

Kok’i aruande kohaselt takistab kaupade vaba liikumist ELi territooriumil jätkuvalt rida kohalikke eeskirju, mida kohaldatakse tihti meelevaldselt ja selges vastuolus vastastikuse tunnustamise põhimõttega. Aruandes soovitatakse, et edaspidi ei tohiks selliseid tõkkeid enam sallida ning nende tõkete kõrvaldamine peaks olema komisjoni jaoks peamine poliitiline prioriteet.

Komisjoni 2006. aasta aprillis käivitatud siseturu tulevikku käsitleva avaliku arutelu tulemused [SEK(2006) 1215, 20.9.2006] annavad kinnitust, et riiklikud tehnilised eeskirjad kujutavad endast jätkuvalt olulist vabakaubandustõket ELi territooriumil. Vastajad väidavad, et riiklikud tehnilised eeskirjad takistavad jätkuvalt märkimisväärselt kaupade vaba liikumist ELi territooriumil ning see toob kaasa vajaduse täiendava halduskontrolli ja lisakatsete järele.

- Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid

Ettepanekus käsitletavas valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad.

- Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega

Ei kohaldata.

7. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine

8. Konsulteerimine huvitatud isikutega

Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus

Komisjoni Interneti-saidi „Your Voice in Europe“ („Sinu hääl Euroopas“) kaudu sidusrühmadega konsulteerimise eesmärk oli koguda liikmesriikide, ettevõtjate ja tarbijaorganisatsioonide arvamusi võimaluste kohta parandada toodete vastastikuse tunnustamise kasutamist. Saadi 135 vastust, mis näib olevat keskmine vastuste arv tehniliste küsimustega seotud konsulteerimisel.

Vastajate üldiseloomustus: esindusorganisatsioonid (22,7%), ettevõtjad (19,7%), avalik-õiguslikud asutused (13,6%) ja tarbijad (31,1%).

Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine

Komisjoni Interneti-saidi „Your Voice in Europe“ kaudu sidusrühmadega konsulteerimisel saadud vastuste kohaselt peaks komisjon tegema rohkem, muu hulgas selleks, et täiustada vastastikuse tunnustamise toimimist ühtlustamata valdkondades. Ligikaudu 60% vastajatest on arvamusel, et vaja on õigusakti, 33% aga arvab, et sellist vajadust pole.

Neid vastuseid kasutati mõjuhinnangus valikute tegemisel.

Alates 17. veebruarist 2004 kuni 30. aprillini 2004 korraldati Internetis avalik arutelu. Komisjon sai 135 vastust. Tulemused on kättesaadavad veebiaadressil http://europa.eu.int/yourvoice/consultations

- Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

2 Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.

- Mõju hindamine

- 1. võimalus: status quo , s.t jätkata praegust poliitikat;

- 2. võimalus: mitteregulatiivne lähenemisviis, s.t täiendada praegust poliitikat lisameetmetega: vastastikku tunnustatavate toodete loetelu sisaldava eraldi veebisaidi loomine, teatavat liiki tooteid käsitlevate kõikide riiklike tehniliste eeskirjade üldine läbivaatamine komisjoni ja liikmesriikide poolt ning nende eeskirjade eest vastutavate riigiasutuste kindlakstegemine, kõikide vastavalt direktiivile 98/34/EÜ teatatud tehniliste eeskirjade lõpptekstide süsteemne lisamine TRISi andmebaasi, liikmesriikides ettevõtjatele ja riigiasutustele korraldatavad seminarid, eriväljaanded, milles selgitatakse teatavate tooteliikide vastastikust tunnustamist, üksikasjalikumad vastastikuse tunnustamise klauslid ning halduskoostöö ELi teiseste õigusaktidega asutatud olemasolevate komiteede kaudu;

- 3. võimalus: regulatiivne lähenemisviis, s.o määruse vastuvõtmine, millega korraldatakse vastastikust tunnustamist ühtlustamata toodete valdkonnas ning luuakse „toodete kontaktpunktid“. Asjaomane määrus sisaldaks loetelu toodetest või tooteaspektidest, mille suhtes vastastikust tunnustamist kohaldatakse. Selles määratletaks ühelt poolt riigiasutuste ning teiselt poolt nende ettevõtjate õigused ja kohustused, kes soovivad müüa liikmesriigis tooteid, mida teises liikmesriigis seaduslikult turustatakse, kui pädevad asutused kavatsevad piirata selle toote turustamist vastavalt riiklikele tehnilistele eeskirjadele. Iga liikmesriigi kontaktpunkti(de) ülesanne oleks anda teiste liikmesriikide ettevõtjatele ja riigiasutustele teavet tooteid käsitlevate tehniliste eeskirjade ning riigiasutuste kontaktandmete kohta;

- 4. võimalus: määrus koos õigusloomeväliste meetmetega: 4. võimalus põhineb 3. võimaluse kohaselt kehtestataval määrusel, kuid ühe olulise erinevusega: selle asemel, et hõlmata vastastikku tunnustatavate toodete või tooteaspektide loetelu määruse reguleerimisalasse, loodaks 4. võimaluse puhul veebisait, mis sisaldab vastastikku tunnustatavate toodete loetelu, nagu on märgitud 2. võimaluses.

Komisjon tegi tööprogrammis ettenähtud mõjuhinnangu, mida käsitleva aruandega saab tutvuda veebiaadressil http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/goods/mutrec_en.htm.

9. Ettepaneku õiguslik külg

10. Kavandatud meetmete kokkuvõte

Ettepanekuga püütakse lahendada kahte aspekti kaupade vaba liikumise tagamisel ühtlustamata valdkondades: selles sätestatakse kord, mida riigiasutused peavad järgima, kui nad soovivad kehtestada riiklikku tehnilist eeskirja (s.t juhtudel, kui vastastikust tunnustamist mingil põhjusel ei kohaldata). Samuti nähakse ettepanekuga ette, et igas liikmesriigis luuakse üks või mitu toodete kontaktpunkti, mille põhiülesanne on anda teavet kohaldatavate tehniliste eeskirjade kohta või suunata huvitatud isikuid pädevate asutuste/organisatsioonide juurde.

Kõnealuse ettepaneku vastuvõtmise korral tuleb tunnistada kehtetuks nõukogu otsus 3052/95/EÜ, millega kehtestatakse informatsiooni vahetamise kord selliste siseriiklike meetmete kohta, millega kaldutakse kõrvale ühenduse territooriumil kaupade vaba liikumise põhimõttest (EÜT L 321, 30.12.1995, lk 1).

- Õiguslik alus

EÜ asutamislepingu artiklid 37 ja 95.

- Subsidiaarsuse põhimõte

Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse juhul, kui ettepanek ei kuulu ühenduse ainupädevusse.

Liikmesriigid ei suuda ettepaneku eesmärke piisaval määral saavutada järgmistel põhjustel.

Tehnilisi takistusi kaupade vabalt liikumiselt liikmesriikide vahel ei saa liikmesriigid ise piisaval määral kõrvaldada ning meetme ulatuse tõttu on see paremini saavutatav ühenduse tasandil. Sisse tuleb seada kord, millega minimeerida võimalus, et riiklikud tehnilised eeskirjad põhjustavad õigusvastaseid takistusi kaupade vabale liikumisele liikmesriikide vahel. Sellise korra puudumine liikmesriikides põhjustab lisatakistusi kaupade vabale liikumisele, sest heidutab ettevõtjaid müümast oma tooteid, mida seaduslikult turustatakse teises liikmesriigis, selle liikmesriigi territooriumil, kes on nende toodete suhtes kehtestanud tehnilised eeskirjad. Uuringud on näidanud, et paljud ettevõtted, eriti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted kas kohandavad oma tooted sihtliikmesriigi tehnilistele eeskirjadele või loobuvad oma toodete turustamisest selles liikmesriigis. Samuti puuduvad riigiasutustel asjakohased menetlused oma tehniliste eeskirjade kohaldamiseks toodete suhtes, mida teises liikmesriigis seaduslikult turustatakse. Selliste menetluste puudumine seab ohtu nende võime hinnata toodete vastavust kooskõlas EÜ asutamislepinguga.

Vähesed liikmesriigid on ette näinud korra, millega minimeerida võimalus, et riiklikud tehnilised eeskirjad põhjustavad õigusvastaseid takistusi kaupade vabale liikumisele liikmesriikide vahel. Arvestades, et need takistused on seotud eelkõige toodetega, mida teises liikmesriigis seaduslikult turustatakse, ei pruugi liikmesriikidel olla huvi sellise korra sätestamiseks.

Ühenduse meetmega saavutatakse ettepaneku eesmärgid paremini järgmis(t)el põhjus(t)el.

Sidusrühmade märkused ja liikmesriikide olukorra ülevaade näitavad, et liikmesriigid ei suuda piisaval määral saavutada eesmärki kõrvaldada tehnilised takistused kaupade vabalt liikumiselt ning ainult ühenduse meetmete abil saab parandada kaupade vaba liikumist. Käesolevas ettepanekus järgitakse subsidiaarsuse põhimõtet võimalikult palju, sest nõuetekohase rakendamise korral saab saavutada kaupade vaba liikumise ilma riiklikke tehnilisi eeskirju rohkem ühtlustamata.

Liikmesriikides esineb seoses vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamisega õiguslikku ebakindlust, mis muudab kõnealuse põhimõtte kohaldamise ja riiklike tehniliste eeskirjade kehtestamise ettearvamatuks. Selle tulemusel tekivad kulud nii ettevõtjatele kui ka ühiskonnale ning võib väheneda kaubandus ELi territooriumil, sest ettevõtjate sisenemine teise liikmesriigi turule on takistatud. Üldine raamistik riiklike tehniliste eeskirjade kohaldamiseks, mille puhul asjaomased ettevõtjad saavad ette näha ja mõista põhjusi, miks nende toote suhtes kohaldatakse riiklikke eeskirju, annab kvalitatiivselt tunnistust sellest, et neid eesmärke on võimalik paremini saavutada Euroopa Liidu tasandil.

Ettepanekus määratletakse kogu ELi suhtes ühelt poolt riigiasutuste ning teiselt poolt nende ettevõtjate õigused ja kohustused, kes soovivad müüa juba seaduslikult turustatavaid tooteid teises liikmesriigis. Eriti keskendutakse ettepanekus tõendamiskohustusele, sätestades menetlusnõuded vastastikusest tunnustamisest keeldumiseks. Mõjuhinnang näitab, et ettepanekuga hõlmatud valdkonnas on kaupade vaba liikumise toimimises lünk, mida ei saa täita ilma ühenduse seadusandliku meetmeta.

Seega vastab ettepanek subsidiaarsuse põhimõttele.

- Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

Ettepaneku reguleerimisala piirdub nende juhtudega, kus võivad tekkida ja tekivad ka tegelikult tehnilised takistused, ega hõlma valdkondi, kus kaupade vaba liikumine hästi toimib ja kus ei esine riiklikest tehnilistest eeskirjadest tingitud takistusi.

Ettepanekus piirdutakse kõige hädavajalikumate sätetega, mida on vaja selle eesmärgi saavutamiseks.

Arvestades et kaupade vaba liikumine liikmesriikide vahel on üldpõhimõte ning selle erandeid tuleks tõlgendada kitsalt, minimeeriti finants- ja halduskohustusi, piirates ettepaneku reguleerimisala nendele juhtudele, kus võivad tekkida ja tekivad ka tegelikult tehnilised takistused. Kavandatud direktiivi ei kohaldata, kui vaba liikumine toimib hästi ning riiklikest tehnilistest eeskirjadest tingitud takistusi ei esine.

- Õigusakti valik

Kavandatud õigusakt(id): määrus.

Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el.

Kavandatavaid meetmeid sisaldava õigusakti vormiks valiti määrus, sest muud vahendid ei oleks asjakohased. Määrus tundub olevat kõige sobivam vahend selle eesmärgi saavutamiseks. Käesolevas ettepanekus sätestatud menetlusnõuded on nii täpsed, et need saab kohe siseriiklikku õigusesse üle võtta.

11. Mõju eelarvele

Ehkki ettepanekul iseenesest mõju eelarvele ei ole, eeldab määruse rakendamine seda, et kehtestatakse vastastikku tunnustatavate toodete või tooteaspektide loetelu ja luuakse veebisait, kus see loetelu avaldatakse. Loetelu koostamisel ja veebisaidi loomisel on mõju eelarvele ning seda on näidatud õigusaktile lisatud finantsselgituses.

12. Täiendav teave

13. Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine

Ettepaneku vastuvõtmise tulemusel tunnistatakse kehtetuks praegu kehtiv õigusakt.

- Läbivaatamis-/muutmis-/aegumisklausel

Ettepanek sisaldab läbivaatamisklauslit.

- Euroopa Majanduspiirkond

Kavandatud õigusakt käsitleb EMPga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda laiendada EMPle.

- Ettepaneku üksikasjalik selgitus

Artiklites 2 ja 3 määratletakse ettepaneku reguleerimisala: sisuliselt kohaldatakse määrust teises liikmesriigis seaduslikult turustatavate tööstus- ja põllumajandustoodete, sealhulgas kalatoodete kohta tehtavate piiravate otsuste suhtes, mille aluseks on tehnilised eeskirjad, mis ühenduse tasandil ühtlustamisele ei kuulu, kui otsuse otsene või kaudne mõju on see, et toodet ei saa turule viia selle olemasoleval kujul.

Artiklid 4, 5 ja 6 on ettepaneku tuumaks: nendes esitatakse miinimumnõuded, mida riigiasutused peavad järgima enne riikliku tehnilise eeskirja rakendamist (s.t juhtudel, kui vastastikust tunnustamist mingil põhjusel ei kohaldata). Tõendamiskohustus lasub sellel riigiasutusel, kes kavatseb kohaldada tehnilist eeskirja, millega piiratakse toote pääsu asjaomase liikmesriigi turule.

Artiklites 7 ja 8 määratletakse toodete kontaktpunktide ülesanded. Nende põhiülesanne on anda ettevõtjatele ja teiste liikmesriikide ametiasutustele teavet tehniliste eeskirjade kohta.

Artiklis 9 sätestatakse võimalus luua telemaatikavõrk vastavalt otsusele 2004/387/EÜ üleeuroopaliste e-valitsuse teenuste koostalitlusvõimelise osutamise kohta riiklikele haldusasutustele, ettevõtetele ja kodanikele (IDABC).

Aruandlussüsteem on sätestatud artiklis 10.

2007/0028 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

milles sätestatakse menetlused seoses teatavate riiklike tehniliste eeskirjade kohaldamisega teises liikmesriigis seaduslikult turustatavate toodete suhtes ja tunnistatakse kehtetuks otsus 3052/95/EÜ

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 37 ja 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettepanekut,[2]

võttes arvesse Regioonide Komitee ettepanekut,[3]

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[4]

ning arvestades järgmist:

(1) Siseturg hõlmab sisepiirideta ala, mille ulatuses tagatakse kaupade vaba liikumine vastavalt asutamislepingule, millega on keelatud koguselised impordipiirangud ja kõik samaväärse toimega meetmed. See keeld hõlmab kõiki riiklikke meetmeid, mis võivad otseselt või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt takistada ühendusesisest kaubavahetust.

(2) Kui õigusakte ei ole ühtlustatud, võivad liikmesriikide ametiasutused õigusvastaselt luua takistusi kaupade vabale liikumisele liikmesriikide vahel, kohaldades teistest liikmesriikidest pärit ja seal seaduslikult turustatavate kaupade suhtes tehnilisi eeskirju, mis sisaldavad nõudeid näiteks seoses kauba nimetuse, kuju, suuruse, kaalu, koostise, esitusviisi, märgistuse ja pakendiga. Selliste tehniliste eeskirjade kohaldamine toodete suhtes, mida teises liikmesriigis seaduslikult turustatakse, võib olla vastuolus EÜ asutamislepingu artiklitega 28 ja 30, isegi kui neid riiklikke eeskirju kohaldatakse eranditult kõikide toodete suhtes.

(3) Vaja on seada sisse kord, millega minimeerida võimalus, et riiklikud tehnilised eeskirjad põhjustavad õigusvastaseid takistusi kaupade vabale liikumisele liikmesriikide vahel. Sellise korra puudumine liikmesriikides põhjustab lisatakistusi kaupade vabale liikumisele, sest heidutab ettevõtjaid müümast oma tooteid, mida seaduslikult turustatakse teises liikmesriigis, selle liikmesriigi territooriumil, kes on nende toodete suhtes kehtestanud tehnilised eeskirjad. Uuringud on näidanud, et paljud ettevõtted, eriti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted, kas kohandavad oma tooted sihtliikmesriigi tehnilistele eeskirjadele või loobuvad oma toodete turustamisest selles liikmesriigis.

(4) Samuti puuduvad riigiasutustel asjakohased menetlused oma tehniliste eeskirjade kohaldamiseks toodete suhtes, mida teises liikmesriigis seaduslikult turustatakse. Selliste menetluste puudumine seab ohtu nende võime hinnata toodete vastavust kooskõlas EÜ asutamislepinguga.

(5) Nõukogu 28. oktoobri 1999. aasta resolutsioonis vastastikuse tunnustamise kohta[5] on märgitud, et ettevõtjad ja kodanikud ei kasuta vastastikuse tunnustamise põhimõtet alati täielikult ja nõuetekohaselt ära, sest nad ei ole sellest põhimõttest ega selle toimimise tulemustest piisavalt teadlikud. Nõukogu kutsus liikmesriike üles välja töötama asjakohaseid meetmeid, et anda ettevõtjatele ja kodanikele tõhus vastastikuse tunnustamise raamistik, muu hulgas tegeldes ettevõtjate ja kodanike teabenõuetega tõhusalt ja vastata neile kiiresti.

(6) 15. ja 16. juuni 2006. aasta Euroopa Ülemkogu rõhutas, kui tähtis on lihtne, läbipaistev ja hõlpsasti kohaldatav reguleerimiskeskkond ning kui tähtis on suurendada tarbijate ja ettevõtjate kindlustunnet siseturu suhtes.

(7) Kaupade siseturu tõrgeteta toimimine eeldab piisavaid ja läbipaistvaid vahendeid, et lahendada probleeme, mis tulenevad riiklike tehniliste eeskirjade kohaldamisest kaupade suhtes, mida teises liikmesriigis seaduslikult turustatakse.

(8) Proportsionaalsuse põhimõtet ja subsidiaarsuse põhimõtet arvestades ei ole asjakohane ühtlustada kõiki riiklikke tehnilisi eeskirju, mis kehtivad enamiku või kõikide tooteliikide suhtes.

(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. detsembri 2001. aasta direktiivis 2001/95/EÜ üldise tooteohutuse kohta[6] on sätestatud, et turule tohib viia ainult ohutuid tooteid. Selles lubatakse ametiasutustel kohe keelata kõikide ohtlike toodete turustamine või keelata ajutiselt ohtlikuks osutuda võivad tooted, kuni erinevad ohutushinnangud, kontrollimised ja ülevaatused on läbi viidud. Sellepärast on vaja jätta käesoleva määruse reguleerimisalast välja meetmed, mida riigiasutused võtavad direktiivi 2001/95/EÜ rakendamiseks ette nähtud siseriiklike seaduste alusel.

(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused,[7] on muu hulgas loodud kiirhoiatussüsteem, mille abil teatatakse toidust või söödast tulenevast riskist, mis on inimeste tervisega vahetult või kaudselt seotud. Selles kohustatakse liikmesriike viivitamata teatama komisjonile kiirhoiatussüsteemi kaudu igast inimeste tervise kaitseks võetavast ning kiiret tegutsemist nõudvast meetmest, mille eesmärk on piirata toidu ja sööda turuleviimist või nõuda selle turult kõrvaldamist või tagasi toimetamist. Sellepärast tuleks jätta käesoleva määruse reguleerimisalast välja meetmed, mida riigiasutused võtavad määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 50 lõike 3 punkti a alusel.

(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks[8] on sätestatud üldised eeskirjad ametliku kontrolli tegemiseks, et kontrollida vastavust eeskirjadele, mille eesmärk on eelkõige inimestele ja loomadele otseselt või keskkonna kaudu suunatud ohtude vältimine, kõrvaldamine või vähendamine vastuvõetava tasemeni ning õiglaste tavade tagamine sööda- ja toidukaubanduses ning tarbijate huvide kaitsmine, sealhulgas sööda ja toidu märgistamine ja muud tarbija teavitamise vormid. Selles on sätestatud eraldi kord, millega tagada, et reegleid rikkunud ettevõtja heastab rikkumise. Sellepärast on vaja jätta käesoleva määruse reguleerimisalast välja meetmed, mida riigiasutused võtavad määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 54 alusel.

(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/49/EÜ ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta ja direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta (raudtee ohutuse direktiiv)[9] nähakse ette lubade andmise kord olemasolevate veeremite ekspluatatsiooni andmiseks, jättes ruumi teatavate riiklike eeskirjade kohaldamiseks. Sellepärast tuleks jätta käesoleva määruse reguleerimisalast välja meetmed, mida riigiasutused võtavad direktiivi 2004/49/EÜ artikli 14 alusel.

(13) Nõukogu 23. juuli 1996. aasta direktiiviga 96/48/EÜ üleeuroopalise kiirraudteevõrgustiku koostalitlusvõime kohta[10] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta direktiiviga 2001/16/EÜ üleeuroopalise tavaraudteevõrgustiku koostalitlusvõime kohta[11] on ette nähtud süsteemide ja tegevuse järkjärguline ühtlustamine tehniliste koostalitlusnõuete edasise vastuvõtmise teel. Sellepärast tuleks jätta käesoleva määruse reguleerimisalast välja süsteemid ja seadmed, mis jäävad nimetatud direktiivide reguleerimisalasse.

(14) Igal üksikjuhul peab riigiasutus tõendama, et riiklike tehniliste eeskirjade kohaldamine konkreetse toote suhtes, mida teises liikmesriigis seaduslikult turustatakse, jääb lubatud erandite piiresse.

(15) Igas riigi otsuses, mille suhtes käesolevat määrust kohaldatakse, tuleks näidata edasikaebamise viisid, et ettevõtjad saaksid pöörduda liikmesriigi asjaomasesse kohtusse.

(16) Käesoleva määruse reguleerimisalast tuleks välja jätta liikmesriikide kohtute otsused, milles hinnatakse selliste juhtumite õiguspärasust, kus teises liikmesriigis seaduslikult turustatavaid tooteid ei lubata liikmesriigi turule tehnilise eeskirja kohaldamise tõttu.

(17) Kaupade siseturu suhtes on oluline tagada riiklike tehniliste eeskirjadega tutvumise võimalus, et ettevõtted, eriti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted saaksid koguda usaldusväärset ja täpset teavet sihtliikmesriigis kehtivate õigusnormide kohta.

(18) Sellepärast on vaja rakendada haldusliku lihtsustamise põhimõtteid, muu hulgas toodete kontaktpunktide süsteemi loomise kaudu. Selle eesmärk peaks olema tagada, et ettevõtjatel on läbipaistev ja nõuetekohane juurdepääs teabele võimaldamaks ära hoida riiklikest tehnilistest eeskirjadest tulenevaid viivitusi, kulusid ja pärssivat mõju.

(19) Kaupade vaba liikumise hõlbustamiseks peaksid toodete kontaktpunktid suutma anda kvaliteetset teavet riiklike tehniliste eeskirjade ja nende rakendamise kohta. Kuna toodete kontaktpunktide loomine ei tohiks segada ülesannete jaotust pädevate asutuste vahel igas riiklikus reguleerimissüsteemis, peaks olema võimalus, et toodete kontaktpunktide arv võib olla liikmesriigiti erinev vastavalt piirkondlikule või kohalikule pädevusjaotusele.

(20) Liikmesriigid peaksid saama usaldada toodete kontaktpunkti ülesandeid mitte ainult riiklike haldusorganite olemasolevatele talitustele, vaid ka kaubanduskodadele, kutseorganisatsioonidele või eraõiguslikele asutustele, et mitte suurendada ettevõtjate ega ka pädevate asutuste halduskulusid.

(21) Liikmesriigid peaksid tagama, et kontaktpunktid suudaksid teabenõude korral koguda ja edastada üksikasjalikku teavet iga otsuse kohta, mille suhtes käesolevat määrust kohaldatakse, välja arvatud juhtudel, kui sellise teabe avaldamine ohustaks ettevõtja ärihuvide ja intellektuaalomandi kaitset.

(22) Liikmesriigid ja komisjon peaksid tegema tihedat koostööd, et hõlbustada toodete kontaktpunktide personali väljaõpet ja julgustada toodete kontaktpunkte tegema riiklikke tehnilisi eeskirju käsitlev teave kättesaadavaks ka ühenduse teistes keeltes.

(23) Arvestades üleeuroopaliste e-valitsuse teenuste väljatöötamist ja sisseseadmist ning selle aluseks olevaid koostalitlusvõimelisi telemaatikavõrke, tuleks kaaluda võimalust luua elektrooniline süsteem teabevahetuseks toodete kontaktpunktide vahel kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta otsusega 2004/387/EÜ üleeuroopaliste e-valitsuse teenuste koostalitusvõimelise osutamise kohta riiklikele haldusasutustele, ettevõtetele ja kodanikele (IDABC).[12]

(24) Sisse tuleks seada usaldusväärsed ja tõhusad seire- ja hindamismehhanismid, mis annaksid teavet määruse rakendamise kohta.

(25) Seiresüsteem, mis seati sisse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1995. aasta otsusega 3052/95/EÜ, millega kehtestatakse informatsiooni vahetamise kord selliste riiklike meetmete kohta, millega kaldutakse kõrvale ühenduse territooriumil kaupade vaba liikumise põhimõttest,[13] on osutunud sobimatuks, kuivõrd selle rakendamine ei ole andnud komisjonile piisavalt teavet nende sektorite kindlakstegemiseks, kus ühtlustamine võiks olla asjakohane. Samuti ei ole see aidanud kaasa vaba liikumisega seotud teatavate probleemide lahendamisele. Seetõttu tuleks otsus 3052/95/EÜ kehtetuks tunnistada.

(26) Kuna kavandatava meetme eesmärki, mis seisneb tehniliste takistuste kõrvaldamises liikmesriikide vaheliselt kaupade vabalt liikumiselt, ei saa piisaval määral saavutada liikmesriikide tasandil ning seetõttu võib seda kavandatava meetme ulatuse tõttu paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, mis on sätestatud asutamislepingu artiklis 5. Kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks.

(27) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,[14]

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

1. peatükk

Sisu ja reguleerimisala

Artikkel 1

Käesolevas määruses sätestatakse eeskirjad ja kord, mida riigiasutused peavad järgima, kui nad teevad või kavatsevad teha artikli 2 lõikes 1 osutatud otsuse, mis mõjutab teises liikmesriigis seaduslikult turustatava toote vaba liikumist.

Samuti nähakse sellega ette igas liikmesriigis toodete kontaktpunktide loomine teabe andmiseks muu hulgas kohaldatavate riiklike tehniliste eeskirjade kohta.

Artikkel 2

1. Käesolevat määrust kohaldatakse otsuste suhtes, mida tehakse teises liikmesriigis seaduslikult turustatavate tööstus- ja põllumajandustoodete, sealhulgas kalatoodete kohta tehnilise eeskirja alusel, kui selle otsuse otsesel või kaudsel mõjul:

a) keelatakse asjaomane toode või tooteliik;

b) keeldutakse asjaomast toodet või tooteliiki turule lubamast;

c) nõutakse asjaomase toote või tooteliigi muutmist enne, kui seda saab turustada või turul hoida;

d) nõutakse asjaomase toote või tooteliigi turult kõrvaldamist.

Esimese lõigu punkti c kohaldamisel tähendab „toote või tooteliigi muutmine“ teatava toote või teatava tooteliigi ühe või mitme omaduse mis tahes muutmist võrreldes omaduste loeteluga tehnilises spetsifikatsioonis Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/34/EÜ[15] artikli 1 lõike 3 tähenduses.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel tähendab „tehniline eeskiri“ liikmesriigi õigusnormi, mis ei kuulu ühenduse tasandil ühtlustamisele ning mille täitmine on kohustuslik teatava toote või tooteliigi turustamiseks või kasutamiseks liikmesriigi territooriumil ning milles sätestatakse kas:

a) omadused, mis peavad sellel tootel või tooteliigil olema, näiteks seoses kvaliteedi, toimimise, ohutuse või mõõtmetega, sealhulgas selle toote või tooteliigi suhtes kohaldatavad nõuded seoses nimetusega, mille all seda toodet müüakse, terminite, sümbolite, katsetamise ja katsetamisviiside, pakendamise, tähistamise või märgistamisega ja vastavushindamise korraga; või

b) muud kõnealuse toote või tooteliigi suhtes tarbija- või keskkonnakaitse eesmärgil kehtestatavad nõuded, mis selle toote olelustsüklit turustamisjärgselt mõjutavad, näiteks kasutamise, ringlussevõtu, korduskasutamise või kasutuselt kõrvaldamise tingimused, kui need võivad oluliselt mõjutada kõnealuse toote või tooteliigi koostist või laadi või toote turustamist.

Artikkel 3

1. Käesolevat määrust ei kohalda liikmesriikide kohtute langetatud kohtuotsuste suhtes.

2. Käesolevat määrust ei kohaldata meetmete suhtes, mida võtavad liikmesriikide ametiasutused vastavalt:

a) direktiivi 2001/95/EÜ artikli 8 punktile d, e või f;

b) määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 50 lõike 3 punktile a;

c) määruse (EÜ) nr 882/2004 artiklile 54.

d) direktiivi 2004/49/EÜ artiklile 14.

3. Käesolevat määrust ei kohaldata direktiivi 96/48/EÜ ja direktiivi 2001/16/EÜ reguleerimisalasse jäävate süsteemide ja seadmete suhtes.

2. peatükk

Tehnilise eeskirja kohaldamine

Artikkel 4

1. Kui riigi ametiasutus kavatseb teha artikli 2 lõikes 1 osutatud otsuse, saadab ta artikli 5 kohaselt kindlaks tehtud ettevõtjale oma kavatsuse kohta kirjaliku teate, osutades selles tehnilisele eeskirjale, millel kõnealune otsus peaks põhinema, ja esitades piisava tehnilise või teadusliku tõenduse selle kohta, et kavandatud otsus on õigustatud ühel asutamislepingu artiklis 30 loetletud avaliku huviga seotud alusel või muu kaaluka nõudega, mis on avalikes huvides, ja et see otsus on asjakohane taotletava eesmärgi saavutamiseks ja selles ei minda kaugemale sellest, mis on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks.

Asjaomasele ettevõtjale antakse alates sellise teate kättesaamisest vähemalt kakskümmend tööpäeva aega märkuste esitamiseks.

2. Igast artikli 2 lõikes 1 osutatud otsusest teatatakse asjaomasele ettevõtjale ja põhjendatakse seda otsust, sealhulgas põhjendades kõnealuse ettevõtja esitatud argumentide tagasilükkamist.

Samuti näidatakse otsuses asjakohased õiguskaitsevahendid, mida saab kasutada asjaomases liikmesriigis kehtivate õigusnormide alusel, ja selliste õiguskaitsevahendite suhtes kohaldatavad tähtajad.

3. Kui riigi ametiasutus, kes on esitanud kirjaliku teate vastavalt käesoleva artikli lõikele 1, otsustab artikli 2 lõikes 1 osutatud otsuse tegemata jätta, teatab ta sellest asjaomasele ettevõtjale.

Artikkel 5

Artikli 4 lõikes 1 osutatud kirjalik teade saadetakse tootjale direktiivi 2001/95/EÜ artikli 2 punkti e tähenduses, kui toote pakendil või märgistusel või saatedokumentides on tootja nimi ja kontaktandmed.

Kõnealune kirjalik teade saadetakse turustajale direktiivi 2001/95/EÜ artikli 2 punkti f tähenduses, kui toote pakendil või märgistusel või saatedokumentides on turustaja nimi ja kontaktandmed.

Kui toote pakendil, märgistusel ega saatedokumentides ei ole tootja ega turustaja nime ega kontaktandmeid, saadetakse kõnealune kirjalik teade muule tootjale või turustajale esimeses ja teises lõigus viidatud sätete tähenduses.

Artikkel 6

Iga artikli 2 lõikes 1 osutatud otsuse saab vaidlustada liikmesriikide kohtutes.

3. peatükk

Toodete kontaktpunktid

Artikkel 7

1. Iga liikmesriik määrab oma territooriumil ühe või mitu toodete kontaktpunkti ning edastab nende kontaktandmed teistele liikmesriikidele ja komisjonile.

2. Komisjon avaldab toodete kontaktpunktide loetelu ja ajakohastab seda korrapäraselt.

Artikkel 8

1. Toodete kontaktpunktid annavad teabenõude korral järgmist teavet:

a) asjaomase riigi territooriumil vastavat liiki toote suhtes kohaldatavad tehnilised eeskirjad;

b) asjaomaste riigiasutuste kontaktandmed, mille abil on võimalik nendega otse ühendusse astuda, sealhulgas andmed asutuste kohta, kes vastutavad asjaomase riigi territooriumil vastavate tehniliste eeskirjade rakendamise järelevalve eest;

c) õiguskaitsevahendid, mida saab asjaomase riigi territooriumil üldiselt kasutada pädevate asutuste ja tootja või turustaja vahelise vaidluse korral;

d) selliste ühingute või organisatsioonide kontaktandmed, mis ei ole riigiasutused, kuid kust tootjad või turustajad võivad asjaomase riigi territooriumil saada praktilist abi.

2. Toodete kontaktpunktid vastavad igale lõikes 1 osutatud teabenõudele kahekümne päeva jooksul.

3. Toodete kontaktpunkte, mis asuvad liikmesriigis, kus asjaomane tootja ja turustaja on seaduslikult turustanud asjaomase toote, teavitatakse artikli 4 kohastest kirjalikest teadetest ja otsustest, välja arvatud juhul, kui selline teave ohustaks asjaomase ettevõtja ärihuvide ja intellektuaalomandi kaitset. Kõnealusel toote kontaktpunktil on õigus esitada oma märkused asjaomasele riigiasutusele.

Artikkel 9

Komisjon võib artikli 11 lõikes 2 sätestatud korras luua telemaatikavõrgu teabevahetuseks käesoleva määrusega ettenähtud toodete kontaktpunktide vahel.

4. peatükk

Lõppsätted

Artikkel 10

1. Komisjoni palvel saadavad liikmesriigid talle põhjaliku aruande käesoleva määruse rakendamise kohta, sealhulgas üksikasjaliku teabe kõikide kirjalike teadete või otsuste kohta, mis on saadetud vastavalt artikli 4 lõikele 1, 2 või 3.

2. Viie aasta jooksul alates artikli 14 lõikes 1 osutatud kuupäevast esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse rakendamise kohta.

Artikkel 11

1. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artiklis 3 sätestatud nõuandemenetlust kooskõlas kõnealuse otsuse artikli 7 lõikega 3 ja artikliga 8.

Artikkel 12

Otsus 3052/95/EÜ tunnistatakse kehtetuks.

Artikke l 13

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

FINANTSSELGITUS

1. ETTEPANEKU NIMETUS:

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles sätestatakse menetlused seoses teatavate riiklike tehniliste eeskirjade kohaldamisega teises liikmesriigis seaduslikult turustatavate toodete suhtes

2. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE JA EELARVESTAMISE RAAMISTIK

ASJAOMASED POLIITIKAVALDKONNAD JA NENDEGA SEONDUVAD MEETMED: ABB2 – KAUPADE siseturg ja valdkondlikud tegevuspõhimõtted.

3. EELARVEREAD

3.1. EELARVEREAD (TEGEVUSASSIGNEERINGUTE READ JA NENDEGA SEONDUVAD TEHNILISE JA HALDUSABI READ (ENDISED B..A READ)), SH JÄRGMISED RUBRIIGID:

02.03.01

3.2. Meetme kestus ja finantsmõju:

Kestev

3.3. Eelarve tunnusjooned:

Eelarverida | Kulu liik | Uus | EFTA osamaks | Taotlejariikide osamaksud | Finantsperspektiivi rubriik |

02.03.01 | Mittekohustuslik | Liigendatud | EI | JAH | EI | 1a |

4. ÜLEVAADE VAHENDITEST

4.1. RAHALISED VAHENDID

4.1.1. Ülevaade kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutest

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Kulu liik | Jao nr | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2011 jj | Kokku |

Tegevuskulud[16] |

Kulukohustuste assigneeringud | 8.1. | a | 0,2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,2 |

Maksete assigneeringud | b | 0,1 | 0,1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,2 |

Võrdlussummas sisalduvad halduskulud[17] |

Tehniline ja haldusabi (liigendamata assigneeringud) | 8.2.4. | C | 0 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,7 |

VÕRDLUSSUMMA KOKKU |

Kulukohustuste assigneeringud | a+c | 0,2 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,9 |

Maksete assigneeringud | b+c | 0,1 | 0,6 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,9 |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud[18] |

Personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.5. | d | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.6. | e | 0,05 | 0,05 | 0,15 | 0,25 | 0,15 | 0,15 | 0,8 |

Meetme soovituslik finantskulu kokku |

Kulukohustuste assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | a+c+d+e | 0,25 | 0,55 | 0,20 | 0,30 | 0,20 | 0,20 | 1,7 |

Maksete assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | b+c+d+e | 0,15 | 0,65 | 0,20 | 0,30 | 0,20 | 0,20 | 1,7 |

Kaasrahastamise andmed: Kaasrahastamist ei toimu.

4.1.2. Kooskõla finantsplaneeringuga

Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule. Selle finantstagajärgi rahastatakse vahenditest, mis on juba krediteeritud komisjoni ametliku finantsplaneeringu asjaomasele eelarvereale.

4.1.3. Finantsmõju tuludele

Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele.

4.2. Täistööajale taandatud personal (sh ametnikud, ajutine personal ja koosseisuväline personal), vt täpsemalt punktist 8.2.1.

Aastane vajadus | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 jj |

Personal kokku | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 |

5. TUNNUSJOONED JA EESMÄRGID

5.1. LÜHI- VÕI PIKAAJALISES PERSPEKTIIVIS TÄIDETAV VAJADUS

Ettepaneku elluviimiseks on kaasneva meetmena vaja koostada üksikasjalik loetelu toodetest või tooteaspektidest, mille suhtes vastastikust tunnustamist kohaldatakse, ning hiljem luua veebisait, kus see loetelu avaldatakse. Vajalikuks võib osutuda seminaride korraldamine määruse rakendamise kohta. Lisaks sellele on ettepanekus ette nähtud nõuandekomitee moodustamine.

Ettepaneku üldised eesmärgid on esitatud seletuskirjas.

5.2. Ühenduse meetme lisandväärtus, ettepaneku seotus ja kooskõla muude finantsmeetmetega ning võimalik koostoime

Kaupade siseturu loomine on Euroopa Ühenduse üks eesmärk. EÜ asutamislepingu artikli 14 lõike 2 kohaselt hõlmab siseturg sisepiirideta ala, mille ulatuses tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine vastavalt asutamislepingu sätetele. Kaupade impordi koguseliste piirangutega samaväärse toimega meetmete keelamine liikmesriikide vahel on üks EÜ asutamislepingu aluspõhimõtetest (artikli 3 lõike 1 punkt a ja artiklid 28–30).

Olemasolevate võimaluste võrdluse tulemus viitab reguleerivale lähenemisviisile EÜ asutamislepingu artikli 95 lõike 1 põhjal. Selles on sätestatud, et erandina artiklist 94 ja kui asutamislepingus ei ole ette nähtud teisiti, võidakse artiklis 14 seatud eesmärkide saavutamiseks võtta liikmesriikide õigus- ja haldusnormide ühtlustamiseks meetmeid, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine.

5.3. Ettepaneku eesmärgid, oodatavad tulemused ja nendega seonduvad näitajad tegevuspõhise juhtimise raames

ELi tasandil võetud meetmetel on laienenud ühisturu puhul ilmne lisandväärtus, mis tagab Euroopa ettevõtjatele suure ühisturu ja võimaldab mastaabisäästu. Samal ajal on turu riigiülesuse pärast selle sujuvaks toimimiseks vaja sekkumist ELi tasandil, samas kui sekkumist EÜ tasandil tuleks piirata kõigest hädavajalikuga.

Ettepaneku peamine eesmärk on tagada kaupade vaba liikumine ühtlustamata valdkondades. Sellega kaasnevad majanduslikud kulud peaksid olema võimalikud väiksed ja eesmärgi saavutamiseks vältimatult vajalikud ning tõhusalt ja hõlpsalt kohaldatavad. Mõju hindamine sisaldab eesmärkide ning oodatavate tulemuste üksikasjalikumat ja tehnilisemat kirjeldust.

5.4. Rakendusmeetod (soovituslik)

Tsentraliseeritud haldamine – otse, haldajaks on komisjon.

Asjakohased märkused: Nende toodete või tooteaspektide üksikasjaliku loetelu koostamine, mille suhtes vastastikust tunnustamist kohaldatakse, ning hilisem veebisaidi loomine, kus see loetelu avaldatakse, eeldab teenuste hankimist.

6. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE

6.1. JÄRELEVALVEKORD

Nende toodete või tooteaspektide üksikasjaliku loetelu koostamine, mille suhtes vastastikust tunnustamist kohaldatakse, ning hilisem veebisaidi loomine, kus see loetelu avaldatakse; järelevalvet selle üle teeb komisjon koos liikmesriikide esindajatega määruse alusel moodustatavas komitees. Lisaks sellele võidakse vajadusel paluda toodete kontaktpunktidel selles järelevalves osaleda.

6.2. Hindamine

6.2.1. Eelhindamine

Uuringutest ja olemasolevast kirjandusest nähtub, et nende toodete või tooteaspektide üksikasjalikku loetelu, mille suhtes vastastikust tunnustamist kohaldatakse, veel ei ole.

6.2.2. Vahe- ja järelhindamise järel võetavad meetmed (varasematest samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid)

Ei kohaldata.

6.2.3. Edasise hindamise tingimused ja sagedus

Edasise hindamise tingimused ja sagedus määratakse kindlaks kooskõlas kehtivate eeskirjadega.

7. PETTUSEVASTASED MEETMED

Sisekontrollistandardite nr 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20 ja 21 täielik kohaldamine.

Komisjon tagab, et käesoleva määruse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse ühenduse finantshuve ennetavate meetmetega pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu, tõhusa kontrollimisega ja alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ning juhul, kui tuvastatakse rikkumisi, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega kooskõlas nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrusega (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta.

8. ANDMED VAHENDITE KOHTA

8.1. ETTEPANEKU EESMÄRGID NENDE FINANTSKULU JÄRGI

Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |

Ametnikud või ajutine personal[19] (XX 01 01) | A*/AD | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |

B*, C*/AST | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 | 0,4 |

Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal[20] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Art XX 01 04/05 kohaselt rahastatav muu personal[21] | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

KOKKU | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 |

8.2.2. Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus

Peale ettepaneku rakendamise tuleb korraldada:

- selliste toodete või tooteaspektide üksikasjaliku loetelu koostamine, mille suhtes kohaldatakse vastastikust tunnustamist;

- hilisem veebisaidi loomine, kus see loetelu avaldatakse.

8.2.3. Ametikohtade jaotus (koosseisuline personal)

Ametikohad, mis tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades asjaomases haldustalituses ümber paigutada (sisesed ümberpaigutused).

8.2.4. Võrdlussummas sisalduvad muud halduskulud (XX 01 04/05 – Halduskorralduskulud)

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Eelarverida (number ja nimetus) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 jj | KOKKU |

Muu tehniline ja haldusabi |

- sisene | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

- väline | 0 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,7 |

Tehniline ja haldusabi kokku | 0 | 0,5 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,7 |

8.2.5. Võrdlussummast välja jäävad personalikulud ja nendega seonduvad kulud

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Ametikoha liik | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 |

Ametnikud ja ajutised teenistujad (XX 01 01) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal (abiteenistujad, riikide lähetatud eksperdid, lepinguline personal jne) (täpsustada eelarverida) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

(Võrdlussummast VÄLJA jäävad) personalikulud ja nendega seonduvad kulud kokku | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

8.2.6. Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) |

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 jj | KOKKU |

XX 01 02 11 01 – Lähetused | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,05 | 0,3 |

XX 01 02 11 02 – Koosolekud ja konverentsid | 0 | 0 | 0,1 | 0,1 | 0 | 0 | 0,2 |

XX 01 02 11 03 – Komiteed[22] | 0 | 0 | 0 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,3 |

XX 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

XX 01 02 11 05 – Infosüsteemid | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

2 Muud halduskulud kokku (XX 01 02 11) | 0,05 | 0,05 | 0,15 | 0,25 | 0,15 | 0,15 | 0,8 |

3 Muud haldusliku iseloomuga kulud (täpsustage, lisades viite eelarvereale) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |

Halduskulud kokku, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (jäävad võrdlussummast VÄLJA) | 0,05 | 0,05 | 0,15 | 0,25 | 0,15 | 0,15 | 0,8 |

[pic][pic][pic]

[1] ELT C […], […], lk […].

[2] ELT C […], […], lk […].

[3] ELT C […], […], lk […].

[4] ELT C […], […], lk […].

[5] EÜT C 141,19.5.2000, lk 5.

[6] EÜT L 11, 15.1.2002, lk 4.

[7] EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni 7. aprilli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).

[8] ELT L 191, 28.5.2004, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni 23. mai 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 776/2006 (ELT L 136, 24.5.2006, lk 3).

[9] ELT L 164, 30.4.2004, lk 44; parandatud versioon ELT L 220, 21.6.2004, lk 16.

[10] EÜT L 235, 17.9.1996, lk 6. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/50/EÜ (ELT L 164, 30.4.2004, lk 114).

[11] EÜT L 110, 20.4.2001, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/50/EÜ.

[12] ELT L 144, 30.4.2004, lk 62.

[13] EÜT L 321, 30.12.1995, lk 1.

[14] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

[15] EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37.

[16] Kulud, mis ei kuulu asjaomase jaotise xx peatüki xx 01 alla.

[17] Kulud, mis kuuluvad jaotise xx artikli xx 01 04 alla.

[18] Kulud, mis kuuluvad peatüki xx 01 alla, välja arvatud artiklid xx 01 04 või xx 01 05.

[19] Ametikoha kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.

[20] Ametikoha kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.

[21] Mille kulud sisalduvad võrdlussummas.

[22] Nõuandekomitee.