EUROOPA KOMISJON Brüssel,9.7.2015 COM(2015) 329 final KOMISJONI ARUANNE ELi õiguse kohaldamise järelevalve

2014. aasta aruanne {SWD(2015) 133 final}

{SWD(2015) 134 final}



ELi õiguse kohaldamise järelevalve 2014. aasta aruanne I.SISSEJUHATUS II.ELi ÕIGUSE KOHALDAMISE JÄRELEVALVE POLIITIKA

III.RIKKUMISMENETLUSE ETAPID IV.ENNE RIKKUMISMENETLUSE ALUSTAMIST 1.Probleemide avastamine 2.Probleemide lahendamine V.RIKKUMISMENETLUS 1.Kohtueelne etapp 2.Euroopa Kohtusse andmine ELi toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 2 alusel VI.DIREKTIIVIDE ÜLEVÕTMINE 1.Hilinenud ülevõtmine 2.Euroopa Kohtusse andmine ELi toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 3 alusel VII.POLIITILISED ARENGUD 1.Liidu õiguse lähemale toomine eurooplastele 2.Üleminek kolmandast sambast: politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades on nüüd võrdsel alusel teiste ELi poliitikavaldkondadega 3.Rakenduskavad ja selgitavad dokumendid: hetkeolukord 4.Parema õigusloome tegevuskava 5.ELi õigusloome kvaliteet VIII.JÄRELDUSED I.SISSEJUHATUS Euroopa Liidu õiguse tulemuslik kohaldamine on esmatähtis, kui Euroopa Liit soovib saavutada oma eesmärke, mis on sätestatud aluslepingutes, ja tahab suurendada Euroopa Liidu institutsioonide usaldusväärsust kodanike ja laiema üldsuse silmis. Kui liikmesriigid vastutavad direktiivide õigeaegse ja täpse ülevõtmise ning ELi õiguse nõuetekohase kohaldamise ja rakendamise eest, jälgib komisjon liidu õiguse kohaldamist ning tagab, et liikmesriikide õigusaktid on ELi õigusega kooskõlas.

Selleks kontrollib komisjon regulaarselt siseriiklikke ülevõtmismeetmete tekste, mis ta on liikmesriikidelt saanud, ja käivitab omaalgatuslikke uurimisi. Lisaks sellele hindab ta kodanikelt, ettevõtjatelt, valitsusvälistelt organisatsioonidelt ja muudelt sidusrühmadelt saadud kaebusi ja vastab neile. Samuti vastab ta Euroopa Parlamendi petitsioonidele, mis paljastavad võimalikke ELi õiguse rikkumisi. Kui komisjon tuvastab võimaliku rikkumise, alustab ta kahepoolseid kõnelusi liikmesriigiga, kellel palutakse lahendada probleem kiiresti ja tõhusalt, järgides seejuures ELi õigust. Kui nimetatud jõupingutused probleemi lahendamiseks ei anna tulemusi, võib komisjon algatada ametliku rikkumismenetluse (Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 258 alusel. Kui liikmesriik ei järgi komisjoni arvamust, võib komisjon anda juhtumi ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel Euroopa Kohtusse, kui artikli 260 lõigete 2 ja 3 tingimused on täidetud, või isegi taotleda rahalise karistuse määramist. Käesolevas 2014. aasta aruandes hinnatakse liikmesriikide tulemusi ELi õiguse kohaldamise peamistes aspektides ning tuuakse välja 2014. aasta peamised suundumused ELi õiguse rakendamisel. Aruande struktuur on sama nagu varasematel aastatel. Aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumentides uuritakse liikmesriikide ja poliitikavaldkondade kaupa, milliseid edusamme on tehtud ja milliseid probleeme on tekkinud ELi õiguse kohaldamisel. II.ELi ÕIGUSE KOHALDAMISE JÄRELEVALVE POLIITIKA Tõhus järelevalve ELi õiguse kohaldamise üle on osa komisjoni parema õigusloome tegevuskavast. Sellise järelevalve tulemusi võetakse arvesse õigusaktide hindamisel, uute algatuste mõjuhinnangutes ja üldisemalt kõigis õigusloome etappides. Eesmärk on parandada olemasolevate õigusaktide rakendamist ja nende täitmise tagamist ning uute õigusaktide kvaliteeti. Komisjonil on ELi õiguse kohaldamise järelevalves ainulaadne ja oluline roll. Samal ajal moodustab ELi õigus lahutamatu osa liikmesriikide siseriiklikust õiguskorrast ning just neil lasub esmane vastutus selle korrektse kohaldamise eest. Nende avaliku halduse ja kohtusüsteem peavad tagama, et seadusi ja kohustusi kohaldatakse ja täidetakse nõuetekohaselt. Enne ametliku rikkumismenetluse algatamist püüab komisjon koostöös liikmesriikidega lahendada probleemi tõhusalt ja kooskõlas liidu õigusega. See koostöö toimub struktureeritud dialoogi vormis selle eesmärgi saavutamiseks kehtestatud tähtaja jooksul. Seda protsessi nimetatakse „EU Pilot”. Kui lahendust ei leita, jätkab komisjon kahepoolseid kõnelusi ja võib algatada ametliku rikkumismenetluse ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel. Rahalisi karistusi rakendatakse juhul, kui liikmesriigid ei täida Euroopa Kohtu tehtud otsust (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 2) või ei võta ELi direktiive tähtajaks üle (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 3). Need sätted on olulised, et täita komisjoni jõustamispoliitika üldist eesmärki, milleks on tagada ELi õiguse nõuetekohane ja õigeaegne rakendamine ja kohaldamine kodanike ja ettevõtjate huvides. Kodanikud, ettevõtjad, valitsusvälised organisatsioonid ja muud organisatsioonid annavad märkimisväärse panuse komisjoni järelevalvetegevusse, teatades liikmesriikide ametiasutustele ELi õiguse ülevõtmisel ja/või kohaldamisel esinevatest puudujääkidest. Komisjon tunnistab täielikult nende olulist rolli ning on võtnud kohustuse anda haldustagatisi kaebuste käsitlemisel, nagu kaebuse esitaja teavitamine komisjoni sammudest kaebuse edasisel käsitlemisel ning kaebuse esitaja teavitamine enne kaebuse sulgemist.

III.RIKKUMISMENETLUSE ETAPID Rikkumised võidakse avastada komisjoni enda uurimiste käigus. Rikkumismenetlused võidakse algatada ka kodanike, ettevõtjate, valitsusväliste organisatsioonide või muude organisatsioonide kaebuste alusel. Kui mitteametlikud kahepoolsed kõnelused liikmesriigiga ebaõnnestuvad, võib komisjon otsustada algatada ametliku rikkumismenetluse ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel. Rikkumismenetlus on jagatud kohtueelseks etapiks ja kohtumenetluse etapiks. On olemas kolm põhilist tüüpi ELi õiguse rikkumisi: teatamata jätmine: liikmesriik ei ole komisjonile õigeks ajaks teatanud direktiivi ülevõtmiseks võetud meetmetest; nõuetele mittevastavus / nõuete täitmata jätmine: komisjon on seisukohal, et liikmesriigi õigusaktid ei ole ELi õigusaktidega kooskõlas; ebaõige või puudulik kohaldamine: liikmesriikide ametiasutused ei ole liidu õigusakte õigesti või üldse kohaldanud. Rikkumismenetluse kohtueelses etapis saadab komisjon liikmesriigile kõigepealt märgukirja, milles nõutakse selgitust teatava tähtaja jooksul. Kui liikmesriigi vastus ei ole rahuldav või ta ei vasta üldse, saadab komisjon põhjendatud arvamuse, paludes liikmesriigil vastata teatava tähtaja jooksul. Kui liikmesriik ei täida põhjendatud arvamuses esitatud nõudeid, algatab komisjon asja Euroopa Kohtusse andmisega kohtumenetluse. Kui ta algatab kohtuasja ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel seetõttu, et liikmesriik ei ole täitnud oma kohustust teatada direktiivi ülevõtmise meetmetest, võib komisjon teha ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel ettepaneku rahalise karistuse määramiseks. Kui liikmesriik ei tee vajalikke samme, et täita kohtuotsust, mis käsitleb ELi õigusest tulenevate kohustuste rikkumist, võib komisjon ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel jätkata rikkumismenetlust ja kaevata liikmesriigi uuesti kohtusse, olles saatnud talle enne sama sätte alusel märgukirja. Sellisel juhul võib komisjon teha ettepaneku rakendada rahalist karistust ning kohus kõnealuse karistuse määrata (trahvi põhisumma ja/või päevased karistusmaksed).

IV.ENNE RIKKUMISMENETLUSE ALUSTAMIST 1.Probleemide avastamine 1.1 Omaalgatuslikud juhtumid Komisjon analüüsib ELi õiguse rakendamist enamasti omal algatusel. Sarnaselt kaebuste lahendamisega alustab komisjon üldjuhul kõigepealt asjaomase liikmesriigiga kahepoolseid kõnelusi EU Piloti kaudu, et leida ELi õigusega kooskõlas olev lahendus (üksikasjad on esitatud punktis 2). 2014. aastal algatati 777 EU Piloti uurimist (2013. aastal 1023). Keskkond, energia ning liikuvus ja transport olid kolm poliitikavaldkonda, kus tehti kindlaks kõige rohkem võimalikke rikkumisi (vastavalt 151, 115 ja 115 uut EU Piloti toimikut). Liikmesriikidest käsitlesid juhtumid kõige sagedamini Itaaliat, Hispaaniat ja Saksamaad (vastavalt 59, 47 ja 42 uut EU Piloti toimikut). 1.2 Kaebused ja petitsioonid 2014. aastal olid kodanikud, ettevõtjad, valitsusvälised organisatsioonid ja muud organisatsioonid endiselt väga aktiivsed ELi õiguse võimalikest rikkumistest teatamisel. Järgmisel diagrammil on näha, et see arv on alates 2012. aastast kasvanud. Selle tulemusena suurenes lahendamata kaebuste koguarv 2014. aasta jooksul ligikaudu 5,7 %.

Allpool esitatud joonisel on esitatud veel andmeid kodanikelt saadud kaebuste kohta: 2014. aastal registreeriti 3 715 uut kaebust. Kolm liikmesriiki, kelle vastu esitati kõige enam kaebusi, olid järgmised: • Hispaania: 553 kaebust, millest enamik oli seotud tööhõive (222 kaebust), keskkonna (111 kaebust) ja õigusküsimustega (76 kaebust); • Itaalia: 475 kaebust, eriti seoses tööhõive (110 kaebust), keskkonna (92 kaebust) ning siseturu ja teenustega (65 kaebust) ning • Saksamaa: 276 kaebust, peamiselt seoses siseturu ja teenuste (55), keskkonna (54 kaebust) ja õigusküsimustega (50 kaebust). Järgmisel diagrammil on esitatud viis poliitikavaldkonda, mille kohta on laekunud kõige rohkem kaebusi (76 % kõikidest esitatud kaebustest). 2014. aastal vaadati läbi 3 744 kaebust. Pärast nende hindamist algatas komisjon liikmesriikidega kahepoolsed kõnelused 447 kaebuse kohta, et selgitada välja, kas ELi eeskirju on rikutud. 223 kaebust viisid rikkumisemenetluse algatamiseni pärast seda, kui komisjon oli tagasi lükanud liikmesriikidelt EU Piloti kaudu antud vastused. Komisjonil on vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 258 õigus saata liikmesriigile märgukiri ka ilma eelnevate kahepoolsete kõnelusteta ja ta võib seda teha kiiretel ja erakorralistel juhtudel. Kaebused, mis viisid aruteludeni EU Pilotis, olid enamasti seotud siseturu ja teenuste, maksunduse ja tolliliidu ning keskkonnaga (vastavalt 80, 60 ja 59 EU Piloti toimikut). Need puudutasid peamiselt järgmisi liikmesriike: • Itaalia: 66 toimikut, suurem osa neist keskkonnateemaliste (16 uut EU Piloti toimikut), maksunduse ja tolliliidu (10), ning tööhõivega seotud kaebuste kohta (10); • Hispaania: 37 toimikut, eeskätt seoses kaebustega keskkonnaküsimuste (6 uut EU Piloti toimikut), ettevõtluse (5), õigusküsimuste (4), tööhõive (4) ning maksunduse ja tolliliidu kohta (4); • Prantsusmaa: 33 toimikut, peamiselt seoses maksunduse ja tolliliidu (7 uut EU Piloti toimikut), õigusküsimuste (5) ja keskkonnaga (4), ning Saksamaa: 33 toimikut, suurem osa neist siseturu ja teenuste (15 uut EU Piloti toimikut), maksunduse ja tolliliidu (3), ettevõtluse (3) ning liikuvuse ja transpordiga (3) seotud kaebuste kohta. Petitsioonide ja küsimustega andis Euroopa Parlament 2014. aastal komisjonile teada puudustest ELi õiguse rakendamisel ja kohaldamisel liikmesriikides. Need hõlmavad järgmisi valdkondi:

• Keskkond: kolm märgukirja saadeti seoses loa andmisega erinevatele arendusprojektidele Prantsusmaal. 13 juhtumi puhul, mis on seotud jäätmekäitluse, veekaitse ja mõjuhinnangutega, alustas komisjon liikmesriikidega kahepoolseid kõnelusi. Enamik neist toimikutest puudutas Itaaliat, Prantsusmaad, Luksemburgi ja Hispaaniat. • Transport: komisjon alustas kahepoolseid kõnelusi Iirimaa, Itaalia ja Hispaaniaga seoses nelja juhtumiga, mis käsitlesid diskrimineerivaid ühistranspordi sõidusoodustusi, puudega juhi juhilubasid, reisijateveoettevõtjate loomisele kehtestatud nõudeid ja koolilaste transporti. • Tervis ja tarbijad: komisjon hindas loomade heaolu ja toiduohutust käsitlevate ELi eeskirjade väidetavaid rikkumisi. • Maksundus: parlamendi kirjaliku küsimuse tõttu tõstatas komisjon küsimuse Taani seaduste kohta, mille kohaselt ei ole lubatud Taani territooriumil asuvale äriühingule üle kanda muus liikmesriigis asuva sama kontserni äriühingu kahjumit. 2.Probleemide lahendamine EU Pilot on komisjoni algatus, mille eesmärk on paluda liikmesriikidel vastata küsimustele ja leida lahendusi probleemidele, mis on seotud ELi õiguse kohaldamisega. Algatust toetab veebipõhine andmebaas ja teabeedastusvahend. EU Piloti kaudu peetavate dialoogide abil lahendavad komisjon ja liikmesriigid probleemid kiiremini, millest saavad kasu kodanikud ja ettevõtjad, kuna ELi õigusest tulenevad kohustused täidetakse. Uute EU Piloti toimikute arv on aastatel 2011–2013 pidevalt suurenenud (vt tabel allpool). 2014. aastal langes see arv küll tagasi 2011. aasta tasemele: avati 1 208 uut toimikut (ligikaudu 20 % langus). Järgmises tabelis on esitatud EU Piloti põhinäitajad 2014. aastal: 2014. aastal avati 1 208 uut EU Piloti toimikut. See arv hõlmab 423 kaebuste põhjal avatud toimikut, kaheksat uurimise tulemusel algatatud ja 777 omaalgatuslikku juhtumit. Järgmine sektordiagramm näitab poliitikavaldkondi, milles enamik EU Piloti toimikuid 2014. aastal avati: 2014. aastal vaadati läbi 1 336 EU Piloti toimikut. 2014. aastal läbi vaadatud 1 336st EU Piloti toimikust sulges komisjon 996, kuna liikmesriigi vastus oli rahuldav. See võrdub liikmesriikide jaoks 75 % juhtumite lahendamise määraga (2013. aastal 70 %). Selles etapis lükati üks toimik liikmesriigi poolt tagasi ja komisjon kiitis selle heaks. Kokku suleti 339 EU Piloti toimikut pärast seda, kui komisjon oli liikmesriikidelt saadud vastused tagasi lükanud. Nendest 325 puhul järgnes rikkumismenetlus (2013. aastal oli selliseid toimikuid 396). Need hõlmasid 91 liikuvuse ja transpordi valdkonna, 43 keskkonnaalast, 39 maksunduse ja tolliliiduga seotud ning 37 tööhõive ja sotsiaalküsimuste juhtumit. Kõige sagedamini järgnes EU Piloti toimiku avamisele rikkumismenetluse algatamine Itaalia, Hispaania, Saksamaa ja Prantsusmaa puhul (vastavalt 31, 28, 22 ja 22 toimikut). 2014. aasta lõpus oli avatud 1 348 EU Piloti toimikut. 2014. aasta lõpu seisuga veel pooleli olnud EU Piloti toimikud puudutasid Itaaliat (139), Hispaaniat (91), Kreekat ja Poolat (kumbki 73). Keskkond oli 390 lõpetamata toimikuga peamine muret tekitav poliitikavaldkond, millele järgnesid õigusküsimused (157) ning liikuvus ja transport (157). Järgmisel diagrammil on esitatud EU Piloti toimikute lahendamise määr liikmesriigiti 2014. aastal (protsendina). Liikmesriigid peavad EU Piloti küsimustele vastama 10 nädala jooksul (70 päeva). Järgmisel diagrammil on esitatud päringule vastamise keskmine aeg (päevades) liikmesriigiti 2014. aastal.

V.RIKKUMISMENETLUS 1.Kohtueelne etapp Kui liikmesriik ei lahenda väidetavat ELi õiguse rikkumist, võib komisjon algatada ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel rikkumismenetluse ning anda asja lõpuks kohtusse. 2014. aastal algatas komisjon märgukirja saatmisega 893 uut menetlust. Järgmisel diagrammil on esitatud jaotus liikmesriikide kaupa. Alljärgneval diagrammil on esitatud peamised poliitikavaldkonnad, mida uued menetlused käsitlesid. Lisaks saatis komisjon 2014. aasta jooksul liikmesriikidele 256 põhjendatud arvamust. Itaalia (20), Rumeenia (17), Hispaania, Sloveenia, Kreeka ja Poola (igaüks 14) said kõige rohkem põhjendatud arvamusi. Poliitikavaldkonnad, milles komisjon esitas liikmesriikidele kõige enam põhjendatud arvamusi, olid keskkond, liikuvus ja transport ning siseturg ja teenused (vastavalt 60, 44 ja 35). 2014. aasta lõpus oli lahendamata 1 347 rikkumismenetlust. Kuigi 2014. aastal rikkumismenetluste arv pisut kasvas, on nende arv alates 2010. aastast üldjoontes vähenenud, nagu nähtub järgmisest diagrammist. Järgmisel diagrammil on esitatud pooleliolevate rikkumismenetluste koguarv liikmesriigiti 2014. aasta lõpus:

Järgmine sektordiagramm näitab poliitikavaldkondi, mida enamik rikkumismenetlusi 2014. aastal käsitles: Ametliku menetluse ajal liikmesriigi ja komisjoni vaheline dialoog jätkub, et soodustada kohustuste täitmist. Statistika kinnitab, et liikmesriigid teevad suuri jõupingutusi selleks, et nende suhtes algatatud rikkumismenetlused lõpetataks enne, kui Euroopa Kohus oma otsuse teeb. 2014. aastal lõpetas komisjon: •580 rikkumismenetlust pärast märgukirja saatmist; •190 juhtumit pärast liikmesriigile põhjendatud arvamuste saatmist ja •11 juhtumit pärast Euroopa Kohtusse andmise otsuse tegemist, kuid enne vastava avalduse esitamist. Lisaks võttis komisjon enne kohtuotsuse langetamist Euroopa Kohtust tagasi 16 juhtumit. 2.Euroopa Kohtusse andmine ELi toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 2 alusel 2014. aastal tegi kohus ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel 38 otsust, millest 35 otsust (92 %) tehti komisjoni kasuks. Enamik Kohtu otsuseid puudutasid Hispaaniat (5, kõik komisjoni kasuks), Belgiat (4, kõik komisjoni kasuks), Saksamaad (4, millest üks oli Saksamaa kasuks), Itaaliat (4, kõik komisjoni kasuks), Poolat (4, kõik komisjoni kasuks) ja Ühendkuningriiki (4, kõik komisjoni kasuks). Enamik kohtu otsuseid 2014. aastal tehti keskkonna (10), maksunduse (8) ning ettevõtluse ja tööstuse (5) valdkonnas. Liikmesriigid võtavad sageli vajalikud meetmed, et Euroopa Kohtu otsused kiiresti täita. Siiski olid 2014. aasta lõpus 61 rikkumismenetlust veel pärast kohtuotsust pooleli, kuna komisjon leidis, et asjaomased liikmesriigid ei olnud veel täitnud ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel tehtud kohtuotsuseid. Enamik neist juhtumitest olid seotud Hispaania (8), Poola (7) ja Kreekaga (6) ning puudutasid keskkonna (19), maksunduse ja tolliliidu (14), transpordi (6) ning tervise ja tarbijakaitse (6) valdkonda. Nimetatud 61 juhtumist 3 olid antud kohtusse juba teist korda. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikele 2 võib komisjon teha ettepaneku ja kohus määrata rikkumise toime pannud liikmesriigile trahvi põhisumma ja/või päevase karistusmakse ning liikmesriik peab viivitamata tasuma põhisumma ja maksma perioodilist karistusmakset nii kaua, kuni ta on täielikult täitnud kohtu esimese ja teise otsuse. 2014. aastal langetas kohus ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel 5 otsust. Kohus määras karistusmaksed Itaaliale (1), Kreekale, Portugalile, Hispaaniale ja Rootsile. 2014. aasta lõpus oli 7 rikkumismenetlust pärast ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel tehtud kohtuotsust ikka veel pooleli. Üldist rikkumismenetluste arvu vähenemist võib seletada ELi toimimise lepingu artikli 267 alusel tehtud eelotsuste arvu suurenemisega alates 2010. aastast. Umbes pooltes otsustes, mis Euroopa Kohus on alates 2010. aastast ELi toimimise lepingu artikli 267 alusel teinud, on ta käsitlenud siseriiklike õigusaktide vastavust ELi õigusaktidele ning tuvastanud paljudel juhtudel mittevastavusi. Kuigi eelotsused erinevad rikkumismenetlustes tehtud otsustest, annavad need komisjonile täiendava võimaluse süstemaatilisemalt tagada, et liidu õiguse rikkumised siseriiklikes õigusaktides kõrvaldatakse.

VI.DIREKTIIVIDE ÜLEVÕTMINE 1.Hilinenud ülevõtmine Direktiivide hilinenud ülevõtmine on püsiv probleem, mis takistab inimestel ja ettevõtjatel saada konkreetset kasu liidu õigusest kokkulepitud tähtaja jooksul, mille on kehtestanud seadusandja, ning see mõjutab negatiivselt üldist õiguskindlust ja võrdseid tingimusi ühtsel turul. Teisisõnu, kui direktiivi ei ole ettenähtud tähtaja jooksul üle võetud, pikeneb ülevõtmise tähtaeg põhjendamatult palju üle kõigi liikmesriikide suhtes kohaldatava tähtaja. Hilinenud ülevõtmise vältimine on seega juba pikka aega olnud komisjoni prioriteet. See eesmärk peegeldub ka Lissaboni lepinguga ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikesse 3 sisse viidud uuenduses, mille kohaselt võib komisjon teha ettepaneku rahalise karistuse määramise kohta, kui ta kaebab liikmesriigi artikli 258 alusel kohtusse põhjusel, et liikmesriik ei ole täitnud seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamise kohustust (täpsemalt vt peatüki VI punkt 2). Kui liikmesriik ei võta direktiive õigeaegselt üle, teeb komisjon ettepaneku määrata talle trahv ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikes 3 kehtestatud karistuse erikorra alusel (täpsemalt vt peatüki VI punkt 2). 2014. aastal tuli üle võtta vähem direktiive kui eelneval aastal (2014. aastal 67 ja 2013. aastal 74), ent rohkem kui 2012. aastal (56). Siiski on 2014. aastal võrreldes eelneva aastaga märkimisväärselt suurenenud hilinenud ülevõtmisega seotud uute rikkumiste arv: 2014. aastal algatati 585 hilinenud ülevõtmisega seotud uut rikkumismenetlust, samas kui 2013. aastal oli neid 478 (2012. aastal 447, 2011. aastal 1 185 ja 2010. aastal 855). 2014. aasta lõpus oli pooleli veel 421 hilinenud ülevõtmise juhtumit, mis on 7,4 % rohkem kui 390 juhtumit 2013. aasta lõpus. Järgmisel diagrammil on esitatud komisjoni poolt 2014. aastal hilinenud ülevõtmise tõttu algatatud rikkumismenetluste põhinäitajad: Järgmisel diagrammil on esitatud pooleliolevate rikkumismenetluste arv liikmesriigiti 31. detsembri 2014. aasta seisuga, olenemata sellest, millal juhtum algatati.



Järgmisel diagrammil on esitatud 2014. aastal avatud uued juhtumid (kokku 585) liikmesriikide kaupa.

Neli poliitikavaldkonda, kus enamik uusi juhtumeid 2014. aastal algatati on esitatud alljärgneval sektordiagrammil: Uued juhtumid algatati 27 liikmesriigi vastu seoses krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet käsitleva direktiivi hilinenud ülevõtmisega. Lisaks algatati rikkumismenetlus 24 liikmesriigi suhtes seoses energiatõhususe direktiivi hilinenud ülevõtmisega. 17 menetlust algatati seoses järgmiste direktiiviga: direktiiv liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta, tarbijaõiguste direktiiv ning direktiiv elektri- ja elektroonikaseadmete romude kohta. 16 liikmesriiki ei suutnud määratud tähtaja jooksul üle võtta direktiivi patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius ja direktiivi, millega hõlbustatakse piiriülest teabevahetust liiklusohutusega seotud liiklusnõuete rikkumise kohta, ja/või esitada nende direktiivide siseriiklikke ülevõtmismeetmeid. 2.Euroopa Kohtusse andmine ELi toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 3 alusel ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaselt võib komisjon juhul, kui ta annab täielike ülevõtmismeetmete puudumise tõttu juhtumi ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel Euroopa Kohtusse, teha ettepanekuid rahaliste karistuste kohta ilma esimest kohtuotsust ära ootamata. Selle Lissaboni lepinguga sisse viidud uuenduse eesmärk on pakkuda liikmesriikidele suuremat stiimulit võtta direktiivid üle seadusandja poolt ette nähtud tähtajaks. Komisjon võtab rahaliste karistuste suuruse üle otsustamisel aluseks oma teatise ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 rakendamise kohta. Komisjon jätkas 2014. aastal hilinenud ülevõtmisega seotud rikkumisjuhtumite Euroopa Kohtusse andmist koos taotlusega kohaldada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel päevaseid karistusmakseid. 2014. aastal anti kohtusse kolm liikmesriiki: Belgia, Iirimaa (kahel juhul) ja Soome. Euroopa Komisjon võttis tagasi ühe Euroopa Kohtule esitatud taotluse, mis käsitles taastuvenergia direktiivi hilinenud ülevõtmist Iirimaa poolt. Kõik hilinenud ülevõtmise juhtumid, mis anti kohtusse koos päevaste karistusmaksete ettepanekuga, olid seotud energiapoliitika direktiividega. Kohtusse andmise otsused võeti vastu ka muudes valdkondades, kuid nendel juhtudel võtsid liikmesriigid vajalikud ülevõtmismeetmed enne, kui juhtum kohtusse saadeti ning välditi seega kohtumenetlust. Komisjon ei ole siiani veel teinud kohtule ettepanekut trahvi põhisumma maksete määramiseks. Komisjon võttis ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 rakendamise juhised vastu lootuses, et karistusmakse osutub piisavaks vahendiks, millega saavutada uuenduse eesmärk pakkuda liikmesriikidele suuremat stiimulit võtta direktiivid õigeks ajaks üle. Kuigi kõik juhtumid, mis on alates 2011. aastast ELi toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 3 alusel Euroopa Kohtusse antud, on tänaseks tagasi võetud direktiivi täieliku ülevõtmise tõttu, tuleb märkida, et direktiivi täielik ülevõtmine on toimunud alles kohtumenetluse hilises etapis, mis tähendab, et mõned liikmesriigid on saanud põhjendamatu pikenduse tähtajast, mille seadusandja on kõikide liikmesriikide jaoks võrdselt seadnud. Liikmesriigid suurendasid 2014. aastal oma jõupingutusi, et võtta direktiivid üle enne, kui Euroopa Kohus oma otsuse teeb. Koos muude, varasematel aastatel Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 3 alusel algatatud menetlustega jäid kaheksa juhtumit koos igapäevase karistusmakse määramise ettepanekuga siiski lahenduseta: kaks juhtumit Austria ja Poola vastu ning üks juhtum Belgia, Soome, Madalmaade ja Iirimaa vastu.

VII.POLIITILISED ARENGUD 1.Liidu õiguse lähemale toomine eurooplastele 2014. aastal jätkas komisjon jõupingutusi, et teavitada kodanikke paremini nende õigustest, mis tulenevad ELi õigusaktidest, ning tagada, et on olemas asjakohased õiguskaitsemehhanismid juhuks, kui nad leiavad, et neid õigusi on rikutud. Need jõupingutused keskendusid järgmisele: parandada juurdepääsu teabele ELi õiguse kohaldamise kohta, parandada kodanike ja ettevõtjate juurdepääsu probleemide lahendamise vahenditele liikmesriikides ning parandada nende kaebuste käsitlemist, mis ELi kodanikud ja ettevõtjad on ELi õiguse rikkumiste kohta esitanud. 1.1 Parem juurdepääs liidu õiguse kohaldamist käsitlevale teabele 9. detsembril 2014 avas Euroopa Komisjon uue veebilehe „ELi õiguse kohaldamine”, mis on rikkumismenetluste kohta tehtud komisjoni otsuste andmebaas ja veebipõhine kaebuse esitamise vorm üldsuse ja ettevõtjate jaoks. 1.1.1 Uus veebileht liidu õiguse kohaldamise kohta Rohkem kui 30 000 igakuise külastajaga on „ELi õiguse kohaldamine” Euroopa portaali külastatuimate veebilehtede hulgas pingereas teine. Veebilehe sisu ja struktuuri on põhjalikult muudetud ja lihtsustatud. Leht võimaldab inimestel leida neile vajalikku teavet kiiremini ning kõigis ELi ametlikes keeltes. 1.1.2 Komisjoni rikkumismenetluste andmebaas Komisjon seadis sisse ka uue andmebaasi rikkumismenetlusi käsitlevate otsuste kohta. Täiustatud kasutajasõbralik otsingumootor aitab hõlpsamalt leida rikkumisotsuseid liikmesriigi, juhtumi numbri, poliitikavaldkonna jms järgi. 1.1.3 Veebipõhine kaebuste esitamise vorm Selleks et kodanikud saaksid lihtsamini esitada kaebusi ELi õiguse rikkumiste kohta, võttis komisjon 2014. aasta detsembris kasutusele lihtsa veebipõhise kaebuste vormi. Nüüd on see kättesaadav Europa portaalis „Teie õigused ja võimalused” all, millelt viivad lingid edasi erinevate probleemide lahendamise ja kaebuste menetlemise talitusteni ELi ja liikmesriikide tasandil.

1.2 Kodanike ja ettevõtjate parem juurdepääs probleemide lahendamise vahenditele liikmesriikides Kuigi kaebused on oluline teabeallikas ELi õiguse rikkumiste kohta liikmesriikides, selgub sageli, et paljude juhtumite puhul, millest komisjoni kaebuse vormis teavitatakse, ei ole tegemist ELi õiguse rikkumisega. Selleks et lahendada ELi õiguse ebaõigest kohaldamisest liikmesriikides tulenevaid probleeme, on kodanike ja ettevõtjate jaoks sageli kiireim ja tõhusaim viis pöörduda juhtumiga vastava riikliku ametiasutuse poole. Selleks et ettevõtjatel ja kodanikel oleks lihtsam leida teavet formaalsuste ja menetluste kohta, mida eri riikides järgida tuleb, ja selle kohta, kellega ühendust võtta, pakub komisjoni portaal „Teie Euroopa” praktilist teavet ja nõuandeid ELis elamise ja liikumise kohta. Portaal „Teie Euroopa” juhib kodanikud ja ettevõtjad lahenduse leidmiseks kõige sobivama talituse juurde, on küsimuste kontaktpunktiks ja suunab kaebused vajaduse korral õigesse kohta edasi. 1.3 Kodanike ja ettevõtjate kaebuste kiirem käsitlemine Selleks et veelgi lihtsustada kaebuste käsitlemist ning pakkuda kodanikele ja ettevõtjatele paremat teenust, sidus komisjon 2014. aastal probleemide lahendamise teenuse SOLVITi komisjonisisese kaebuste registreerimise vahendiga CHAP. CHAP tagab kaebuste nõuetekohase ja õigeaegse suunamise komisjoni pädevatele osakondadele ning süstemaatilise tagasiside andmise kaebuse esitajatele kooskõlas komisjoni 2012. aasta teatisega „Liidu õiguse kohaldamise kohta kaebuse esitanuga suhtlemise ajakohastamine”. SOLVIT — riikide ametiasutuste mitteametlik vaidluste lahendamise vahend, mille käivitasid 2002. aastal komisjon ja liikmesriigid, et aidata inimestel saada kiireid lahendusi piiriülestele probleemidele juhtudel, kui riiklikud ametiasutused ei järgi ELi õigusakte. SOLVITi ja CHAPi omavaheline seotus tagab kaebuste kiire käsitlemise. 2.Üleminek kolmandast sambast: politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades on nüüd võrdsel alusel teiste ELi poliitikavaldkondadega 1. detsembril 2014 aegusid eeskirjad, mis piirasid Euroopa Kohtu kohtulikku kontrolli politseikoostööd ja kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevate ELi eeskirjade üle ning komisjoni õigust kontrollida õigusaktide kohaldamist kõnealuses valdkonnas. Lissaboni lepingu jõustumisega 1. detsembril 2009 lõppes ELi õigusaktide „kolmas sammas” (justiits- ja siseküsimused). Kriminaalasjades tehtavat politsei- ja õigusalast koostööd käsitlevad aluslepingu sätted inkorporeeriti Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) V jaotisesse. Üleminekumeetmena nähti Lissaboni lepingu protokolliga nr 36 siiski ette, et kuni 1. detsembrini 2014 ei kohaldata Euroopa Kohtu volitusi ja komisjoni volitusi ELi toimimise lepingu artikli 258 alusel (rikkumismenetlused) nende politseikoostöö ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonna õigusaktide suhtes, mis on võetud vastu enne aluslepingu jõustumist, kui neid ei ole pärast selle jõustumist kehtetuks tunnistatud, tühistatud ega muudetud (mida mõnikord nimetatakse „lissaboniseerimiseks”) . Teatavatel liikmesriikidel (Taani, Iirimaa ja Ühendkuningriik) on nendes poliitikavaldkondades eristaatus. Sammastel põhineva struktuuri kaotamine ning politseikoostöö ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö täielik integreerimine ELi õigusesse ja institutsioonidesse aitab kaasa vabaduse, julgeoleku ja õigusküsimuste valdkonna vahendite tõhusale toimimisele ning suurendab nii liikmesriikide vastastikust usaldust kui ka üldsuse usaldust Euroopa Liidu vastu. 3.Rakenduskavad ja selgitavad dokumendid: hetkeolukord 3.1Rakenduskavad Komisjon esitab rakenduskavad, et liidu õigust oleks lihtsam tõhusalt ja õigeaegselt kohaldada, tunnustades seejuures täielikult, et liidu õiguse kohaldamine on liikmesriikide ülesanne. Rakenduskavad koostatakse õigusaktide ettepanekute väljatöötamise varases etapis. Nendes tehakse kindlaks probleemid, mis liikmesriikidel võivad õigusakti rakendamisel tekkida ning mida neil seega tuleb õigusaktide ülevõtmise ja rakendamise ettevalmistamisel arvesse võtta. Samuti on nendega ette nähtud mitmesuguseid vahendeid, et aidata liikmesriikidel ELi õigust rakendada, näiteks suunisdokumendid, eksperdirühmad ja spetsiaalsed veebisaidid. Aastal 2014 võttis komisjon vastu 4 direktiivi (3 siseturu ja 1 keskkonna kohta) koos rakenduskavaga. Kavades tuuakse välja peamised probleemid, mis võivad liikmesriikidel direktiivide ülevõtmisel tekkida, ja taotletavad tulemused. Nendes pakutakse välja kasulikke tegevusi (näiteks eesmärgi saavutamine ettenähtud tähtaja jooksul, varasemate kogemuste kasutamine, järelevalve ja kvaliteediaruandlus, rakendamise töötoad ja kahepoolsed kohtumised ning eksperdirühmad). Samuti on seal nimetatud komisjoni kontaktisikud (juhtivtalitused). Komisjon leiab, et need kavad aitavad kaasa kavandatud direktiivide tõhusale ülevõtmisele ja rakendamisele. Komisjon jälgib rakenduskavade kasutamist. 3.2 Selgitavad dokumendid

Kui liikmesriigid vastutavad direktiivide täpse ja õigeaegse ülevõtmise eest, siis komisjoni roll aluslepingute täitmise järelevalvajana on kontrollida, et seda ka tehakse. Selleks peab liikmesriigi poolt komisjonile esitatav teave olema selge ja täpne. 2011. aastal leppisid ELi institutsioonid ja liikmesriigid kokku uues raamistikus, mille raames liikmesriigid esitavad täiendavat teavet selle kohta, kuidas nad on direktiive siseriiklikku õigusse üle võtnud. Lepiti kokku, et selline täiendav teave (edaspidi „selgitavad dokumendid”) esitatakse põhjendatud juhtudel koos direktiivide ülevõtmiseks ette nähtud meetmetega. 2014. aastal nõudis komisjon selgitavaid dokumente kaheteistkümnest kaheksa nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud direktiivi ettepaneku puhul. Sama perioodi jooksul võtsid nõukogu ja Euroopa Parlament vastu 23 direktiivi (65st), mille puhul komisjon oli nõudnud selgitavaid dokumente ja millega jäeti muutmata kokkulepitud põhjendus, mis käsitleb vajadust selliste dokumentide järele. 2014. aastal tuli liikmesriikidel üle võtta 67 direktiivi, millest kaheksa puhul olid nad võtnud kohustuse esitada selgitavad dokumendid. Mõned liikmesriigid ei ole saatnud ühtegi selgitavat dokumenti. Justiitsküsimuste valdkonna direktiivide puhul (kaheksast kaks) sai komisjon esimese direktiivi kohta 16 selgitavat dokumenti (üheksa vastavustabelite vormis) ja teise kohta 16 (kümme vastavustabelite vormis). Keskkonnadirektiivide puhul (kaheksast kolm) sai komisjon esimese direktiivi kohta seitse selgitavat dokumenti (neli vastavustabelite vormis), kaheksa teise kohta (viis vastavustabelite vormis) ja 16 kolmanda kohta (kümme vastavustabelite vormis). Energiavaldkonna direktiivide puhul laekus komisjonile 28 vastavustabelit (mitte kõikidelt liikmesriikidelt, kuid mõnikord mitu ühelt liikmesriigilt) ja 14 muud selgitavat dokumenti. Finantsturge käsitlevate direktiivide puhul (kaheksast kaks) sai komisjon üheksa selgitavat dokumenti (kaheksa vastavustabelite vormis) esimese direktiivi kohta ja ainult ühe selgitava dokumendi (vastavustabeli vormis) teise direktiivi kohta. Saadud dokumentide sisu ja vorm on erinev, ulatudes lihtsalt viitest direktiivi ülevõtvatele siseriiklikele õigusaktidele üksikasjalike vastavustabeliteni. Need sisaldavad kirju ja kokkuvõtteid, sealhulgas tabeleid, milles selgitatakse komisjonile, kuidas liikmesriik on direktiivi üle võtnud. Mõned esitavad üksikasjad selle kohta, kuidas uus direktiiv on juba kehtivates siseriiklikes õigusaktides kajastatud. Selle esimese hindamise põhjal tundub, et mõned liikmesriigid selgitavad konkreetselt, kuidas direktiiv on siseriiklikku õigusesse üle võetud, teised aga ei järgi täielikult oma varasemaid kohustusi, kuna nad ei esita kõigil juhtudel selget ja täpset teavet, nagu seda nõuab väljakujunenud kohtupraktika. Täielikum hindamine on seepärast võimalik alles siis, kui komisjon on saanud selgitavad dokumendid piisava arvu direktiivide kohta. Komisjon annab selle kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru oma aastaaruandes ELi õiguse kohaldamise järelevalve kohta. 4.Parema õigusloome tegevuskava Komisjoni 2015. aasta töökavas on rõhutatud, et komisjon jätkab aktiivselt tööd selle nimel, et tagada ELi õigusaktide nõuetekohane kohaldamine, rakendamine ja jõustamine, mis tooks kodanikele reaalset kasu. See käib käsikäes Junckeri komisjonis loodud esimese asepresidendi ametikohaga, kes vastutab parema õigusloome, institutsioonidevaheliste suhete, õigusriigi põhimõtete järgimise ja põhiõiguste harta eest. 2014. aastal toimus mitu olulist muudatust seoses ELi parema õigusloome tegevuskavaga. Avalikud konsultatsioonid toimusid hindamise, mõju hindamise ja sidusrühmadega peetavate konsultatsioonide suuniste üle, mille tulemusi kasutatakse parema õigusloome suuniste ettevalmistamisel. 5.ELi õigusloome kvaliteet Oma õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga (REFIT) esitas komisjon ambitsioonika tegevuskava, mis hõlmab peaaegu 200 meedet, millega lihtsustada ja vähendada regulatiivset koormust, tunnistada kehtetuks olemasolevad normid ja võtta tagasi õigusaktide ettepanekud. Lisaks on ette nähtud toimivuskontrollid ja hindamised, mis on välja töötatud ELi õigusaktide tõhususe ja tulemuslikkuse hindamiseks ning tulevaste regulatiivse koormuse vähendamise algatuste ettevalmistamiseks. Komisjon võttis juunis 2014 vastu teatise koos mitme uue REFITi algatusega ja avaldas iga-aastase tulemustabeli esimese väljaande, et lihtsustada rakendamise järelevalvet ja sidusrühmadega peetavat dialoogi. Uue komisjoni tööprogrammiga kinnitatakse 2015. aastal ellu rakendatavad REFITi algatused.