Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

(2023/C 30/12)

Euroopa Komisjon on kõnealuse väikese muudatuse heaks kiitnud kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõike 2 kolmanda lõiguga.

Väikese muudatuse heakskiitmise taotlusega saab tutvuda Euroopa Komisjoni andmebaasis eAmbrosia.

KOONDDOKUMENT

„AZAFRÁN DE LA MANCHA“

ELi nr: PDO-ES-0112-AM02 – 22.4.2022

KPN (x) KGT ( )

1. Nimetus

„Azafrán de la Mancha“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.8. Aluslepingu I lisas loetletud muud tooted (vürtsid jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Safran (Crocus sativus L.) on Iridaceae sugukonda kuuluv sibultaim. Kerakujuline sibul on lihakas, 2–3 cm läbimõõduga ja kaetud kastanpruuni-hallika värvusega võrkjate membraanidega. Igast sibulast areneb oktoobrist novembrini üks kuni kolm õit. Esmalt on õis toruja kujuga ja seejärel avaneb lillaks või purpurpunaseks koonuseks. Tegemist on safrankrookuse õiega, millel on pikad kitsad kroonlehed, mis lõpuks avanevad ja paljastavad õie sisemuse.

Õie sees on sigimik, milles on kolm kollast tolmukat ja valge kiud, emakakael, mis jaguneb kolmeks punaseks kiuks ehk emakasuudmeks, mida nimetatakse safraniniitideks.

Toode „Azafrán de la Mancha“ on kergesti äratuntav, sest punased emakasuudmed ulatuvad õiest silmapaistvalt välja ja emakakael on teiste sortide õitega võrreldes lühem.

Emakasuudme ja emakakaela pikkuse suhe peab olema suurem kui üks, lubatud hälbega 1 %.

Emakasuue ei tohi olla lühem kui 22 mm, lubatud hälbega 1 %.

Õiejääkide (emakakaelad, mis on emakasuudmetest eraldunud, tolmukad, õietolm ja kroonlehtede või sigimiku tükikesed) sisaldus ei tohi ületada 0,5 % kogumassist. Lubatud on kuni 0,1 % võõrainet. Võõraine on taimsed jäägid, mis ei pärine safraniõiest: mineraalid (liiv, muld ja/või tolm), surnud putukad või nende osad jne.

Toode ei tohi sisaldada hallitust ega elusputukaid.

Organoleptilised omadused

Lõhn: kuivatamisprotsessist tulenev, intensiivne ja läbitungiv, millega segunevad küpse maisi või peene kuiva rohu aroomid ja õrnad lillenoodid.

Lõhna- ja maitseaisting (tõmmises): kauakestev ja mahe maitse, alguses mõrkjas, püsiva järelmaitsega, mis meenutab küpset maisi ja kuivatamisprotsessi.

Keemilised omadused

Analüütiline näitaja: niiskus ja lenduvad ained

Lahtine safran: 7–9 %

Pakitud safran: < 11 % (m/m)

Analüütiline näitaja: tuha üldsisaldus

Lahtine safran: –

Pakitud safran: < 8 % (m/m)

Analüütiline näitaja: happes lahustumatu tuhk

Lahtine safran: –

Pakitud safran: < 1 % (m/m)

Analüütiline näitaja: eetriekstrakt

Lahtine safran: –

Pakitud safran: 3,5–14,5 % (m/m)

Analüütiline näitaja: külmas vees lahustuv ekstrakt

Lahtine safran: –

Pakitud safran: < 65 % (m/m)

Analüütiline näitaja: värvimisvõime1

Lahtine safran: > 200

Pakitud safran: > 200

Analüütiline näitaja: maitsestamisvõime2

Lahtine safran: > 20

Pakitud safran: > 20

Analüütiline näitaja: mõrudus (pikrokrotsiin)3

Lahtine safran: > 70

Pakitud safran: > 70

Analüütiline näitaja: safranaalisisaldus4

Lahtine safran: > 65 %

Pakitud safran: > 65 %

1 Väljendatud absorptsiooni otsese mõõtmisena 440 nm, kuivaine massist.

2 Väljendatud absorptsiooni otsese mõõtmisena 330 nm, kuivaine massist.

3 Väljendatud absorptsiooni otsese mõõtmisena 257 nm, kuivaine massist.

4 Väljendatud kõigi lenduvate ainete protsendimäärana.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

—

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Järgmine kujutis peab olema esitatud märgistusel kindlaksmääratud värvidega. Number XXYYYYYYYY on tähtnumbriline kood, milles XX on kaks tähte, millega tähistatakse safrani tootmisaastat, ja YYYYYYYY on pakendit identifitseeriv number.

Kaitstud päritolunimetusega safrani müügipakenditel on garantiipitser, märgis või nummerdatud lisamärgis, mida väljastab kontrolliasutus sellisel viisil, et pakendeid ei oleks võimalik uuesti kasutada.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Päritolunimetusega hõlmatud ala ulatub Castilla-La Mancha keskpiirkonnast kaguosani.

Kõnealuse ala keskmes on La Mancha omavalitsusüksused Toledo, Ciudad Reali, Cuenca ja Albacete provintsis.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Safran toodi Hispaaniasse araablaste valitsemise ajal. 8. ja 9. sajandil kasutas seda ainult Andaluusia kõrgem keskklass. Araabia roogasid maitsestati paljude maitsetaimedega ja seega kasvatati neid igas viljapuuaias. Peamiselt kasvatati harilikku vürtsköömnet, Pärsia köömnet, musta köömnet, allik-kerssi, aniisi, apteegitilli, tähtaniisi, koriandrit, sinepit, münti, piparmünti ja peterselli. Araablaste majanduse jaoks oli siiski kõige olulisem safran, mida kasutati enamikus toitudes olulise värvi- ja maitseainena.

J. A. López de la Osa hilisemast ajast pärit teoses „Cultivo del azafrán en la Solana“ (1897) esitatakse kirjalikud tõendid safranikasvatuse kohta La Manchas. Raamat sisaldab teavet safranikasvatuse kohta 100 aastat varasemast ajast ja selles tsiteeritakse 1720. aasta seaduslikku inventuuri, milles mainitakse ka safranit. 19. sajandi esimesel kolmandikul toodeti La Manchas Hispaania kõige kvaliteetsemat safranit, mille saak hektari kohta oli suurim. Safranikasvatuse vanade traditsioonide kohta on palju tõendusmaterjali sellistes omavalitsusüksustes nagu Pedro Muñoz, Campo de Criptana ja Manzanares (Ciudad Real), Lillo, Madridejos, Villacañas, Villanueva de Alcardete ja Cabezamesada (Toledo) ning Montilla del Palancar (Cuenca).

Kõige olulisemaid tõendeid La Mancha piirkonna ja safrani vahelisest tugevast ajaloolisest sidemest võib siiski leida piirkonna paljudest kultuuritraditsioonidest.

Nagu kõigi ühiskonnas kindlalt juurdunud tegevuste puhul, on ka safranikasvatus toonud kaasa oma rikkaliku sõnavara. Autorite M. Núñez ja J. C. Conde teoses „El léxico del azafrán en el habla manchega“ (Al-Basit: Revista de Estudios Albacetenses, 28, Albacete 1991) on esitatud arvukalt safraniga seotud väljendeid, mis on kogutud Albacete provintsis tehtud küsitluste käigus. Safranikasvatuse traditsioon La Manchas peegeldub piirkonnale omases rahvakunstis, lauludes ja kõnekäändudes. Tootele on pühendatud isegi kohalik rahvatants. Safran on taustateema ka operetis „La rosa del azafrán“ (libreto autorid F. Romero ja G. Fernández Shaw; helilooja Jacinto Guerrero; esmaettekanne toimus Madridis 1930. aastal).

Samuti tuleb märkida, et on olemas safrani kasvatamis- ja tootmismeetodeid kirjeldavad käsiraamatud, näiteks eespool mainitud J. A. López de la Osa teos ja „El azafranero práctico“, mille koostas L. Jiménez Martín (Albacete: Imprenta Eduardo Miranda, 1900).

Safrani tähtsusest traditsioonilises kultuuris kõnelevad ka sellised sündmused nagu Consuegras (Toledo) toimuv Fiesta de la Rosa del Azafrán, La Solana (Ciudad Real) pühakute pidustuste raames korraldatavad safrani puhastamise võistlused ja Santa Anas (Albacete) toimuv Festival de la Rosa del Azafrán.

Safranikasvatuse traditsioonilisest olemusest ja majanduslikust tähtsusest annab selget tunnistust ka tava, mida mõnes La Mancha külas ikka veel järgitakse. Nimelt antakse vastabiellunud paaridele mõned safraniniidid, mis sümboliseerivad head õnne.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

http://pagina.jccm.es/agricul/paginas/comercial-industrial/consejos_new/pliegos/AM01_PC_Azafran_de_La_Mancha.pdf

(1) ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.