Kooskõlas selle uuesti läbi vaadatud juhtimiskäsitlusega on iga liikmesriik määranud programmikoordineerija (minister või riigisekretär), kes vastutab oma riigis dekomisjoneerimisprogrammide planeerimise, koordineerimise ja järelevalve eest. Programmi koordineerijad peavad esitama iga-aastased tööprogrammid ja komisjon võtab need vastu koos finantsotsustega kooskõlas määruse (EL) nr 182/2011 artiklis 5 sätestatud kontrollimenetlusega.

Komisjonile on sammaste alusel hindamise tulemusel laekunud tõendid selle kohta, et rakendusasutused (EBRD, CPMA and SIEA) täidavad kaudse juhtimise nõuded finantsmääruse artikli 60 kohaselt.

Kõigil kolmel juhul on lõpptulemuseks määratletud mahajäetud tööstusala. Kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete ladustamist sügavates geoloogilistes kihtides asuvasse hoidlasse dekomisjoneerimise abiprogrammidega ei hõlmata ning see tuleb asjakohase direktiivi nõuete kohaselt välja töötada iga liikmesriigi riiklikus tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete käitlemise kavas,.

Praeguse mitmeaastase finantsraamistiku raames on märgata kaasrahastamise suurenemise trendi. Riiklikest ressurssidest tehtavad väljamaksed on aastatel 2016–2017 eeldatavasti 44 miljonit eurot. Samal ajavahemikul tehakse Ignalina rahvusvahelisest dekomisjoneerimise toetusfondist ja projektijuhtimise keskasutusest väljamakseid hinnanguliselt 176 miljonit eurot, seega on aastatel 2016–2017 Leedu ressurssidest kaasrahastamise määr 20%.

Oma aruandes11 prognoosis Euroopa Kontrollikoda, et ajavahemikul 2021–2030 tekib rahaliste vahendite puudujääk 28 miljonit eurot. Bulgaaria teeb praegu dekomisjoneerimiskava iga kolme aasta järel toimuvat läbivaatamist, nagu on nõutud riigi õigusaktides. Komisjon hindab programmi koordineerija poolt esitatavaid nimetatud läbivaatuse tulemusi ning esitab seejärel aruande parlamendile ja nõukogule.

2016. aasta novembris alustasid komisjoni teenistused vahehindamist. Nimetatud hindamise osa on avalik konsulteerimine ning programmide tulemuste ja mõju, ressursside kasutamise tõhususe ja sellest liidule tuleneva lisandväärtuse hindamine. Samuti hõlmab see küsimust, kas on vaja muuta üksikasjalikke rakendusmenetlusi8.

Peamine tulemus oli dekomisjoneerimise ohutuks lõpuleviimiseks vajaliku iga liikmesriigi rahastamiskava stabiilsuse hindamine . Uuringuga saadi kinnitust komisjoni esialgsetele positiivsetele järeldustele (s.t et dekomisjoneerimiskavad on täielikud, asjakohased ja kõikehõlmavad; dekomisjoneerimisprogrammide baaskulude üldine hinnang on sobiv ning 2014.–2020. aasta raamprogrammi eesmärkide saavutamiseks on olemas piisavad ressursid; rahastamine katab kulud). Samuti analüüsiti uuringus puudujääke rahastamises, mis tekivad pärast 2020. aastat, eelkõige Leedu puhul. Sellega seoses selgus uuringust, et kõnealuse kolme riigi majandus on tõendatavalt võimeline riiklike vahendite abil oma programmide rahastamist lõpule viima, kusjuures selle mõju on tühine või näiteks Leedu puhul 0,3–0,5% riigi aastaeelarvest seitsme aasta jooksul.

Igas liikmesriigis tegutsevad seire- ja aruandlusfunktsioonidega komiteed, mille kaaseesistujaks on komisjoni esindaja ning programmi koordineerijad. Rakendusasutused jälgivad tegevust igapäevaselt. Lisaks jälgib komisjon projekti elluviimist tähelepanelikult dokumentide kontrolli ning kohapealsete ülevaatuste vormis iga kahe aasta järel. Nimetatud menetluse täiendavaks toetamiseks palus komisjon abisaajatel kasutusele võtta teenitud väärtuse süsteemi (EVM), et mõõta projekti tulemuslikkust ja edusamme objektiivselt.

Rahaliste vahendite puudujääk ajavahemikul 2021–2038 on märkimisväärsed 1,561 miljardit eurot11. Kehtivate riiklike õigusaktidega nõutakse Leedu valitsuselt, et ta peaks läbirääkimisi liidult täiendava abi saamiseks pärast 2020. aastat ning võtaks endale ülesande katta kõik kõnealused kulud riigieelarvest, kui muid ressursse selleks ei leita.

Bohunice programm

Alates programmi algusest kuni selle lõpuni 2015. aastal on Slovakkia riiklikust tuumafondist välja makstud 148 miljonit eurot ning Bohunice rahvusvahelisest dekomisjoneerimise toetusfondist välja makstud 189 miljonit eurot, seega oli Slovakkia kaasrahastamise määr 44%.

Ajavahemikuks 2016–2025 (programmi lõpp) on riiklikke vahendeid eraldatud 328 miljonit eurot, samas kui ELi eraldatud vahendeid on 482 miljonit eurot. Rahaliste vahendite puudujääk ajavahemikul 2021–2025 on 92 miljonit eurot11.

4Edusammud ja tulemuslikkus

Kummagi määruse, artiklis 2 on määratletud 2014.–2020. aasta rahastusperioodi dekomisjoneerimisprogrammide peamised konkreetsed eesmärgid. Neid eesmärke on täpsustatud rakendusmenetluste8 raames, millega on kehtestatud baasstsenaariumid iga dekomisjoneerimisprogrammi jaoks kuni iga programmi jaoks määratletud lõpptulemuseni.

Kõik reaktorid on suletud ning ainult ühe reaktori südamikust ei ole kütust veel eemaldatud. Peamised vahe-eesmärgid on 2016. aastal saavutatud: dekomisjoneerimislubade väljastamine Kozloduy 3. ja 4. reaktori jaoks; Ignalina tuumajaama kütusest tühjendamise taaskäivitamine. Kõnealused kolm liikmesriiki on demonteerimisega jõudnud juba niikaugele, et dekomisjoneerimisprotsess on muutunud pöördumatuks.

Nimetatud saavutused on märkimisväärsed sammud ka tuumajaamade suurema ohutuse suunas. Peamiste tulemuslikkuse näitajate alusel on tulemuslikkus üldjuhul kooskõlas ootustega ning need on aidanud tuvastada probleeme varajases etapis, mis on võimaldanud kasutusele võtta tõhusad leevendusmeetmed.

4.1Kozloduy programm

Kozloduy tuumaelektrijaama 1.–4. reaktor on VVER 440/230 tüüpi reaktorid. Esimene ja teine reaktor suleti 2002. aastal ning kolmas ja neljas reaktor 2006. aastal.

Alates 2013. aastast juhib dekomisjoneerimist radioaktiivsete jäätmetega tegelev Bulgaaria riigiettevõte (SERAW), mis on sihtotstarbeline dekomisjoneerimisega tegelev asutus, kelle eesmärk on radioaktiivsete jäätmete ohutu käitlemine Bulgaaria Vabariigi territooriumil. Energeetikaministeeriumi järelevalve all olev SERAW on Kozloduy tuumaelektrijaama 1.–4. reaktori dekomisjoneerimise ja tulevase riikliku jäätmeladustusrajatise eest vastutav litsentsiomaja/käitaja.

Programmi baasstsenaarium

Kozloduy programmi baasstsenaariumi peamised näitajad on järgmised: lõpptulemusena mahajäetud tööstusala saavutamine 2030. aastaks ning kogukulude jäämine 1,107 miljardi euro piiresse (2013). Baasstsenaarium on kinnitatud Kozloduy tuumaelektrijaama dekomisjoneerimiskavas, mis on Bulgaaria ametiasutuste poolt heaks kiidetud, ning seda on kinnitatud dekomisjoneerimislitsentsides.

Edusammud

Aruandekuupäeva seisuga oli edenemine eesmärkide saavutamise suunas rahuldav:

-reaktori südamikud ja basseinid on kütusest tühjendatud ning Kozloduy tuumaelektrijaama 1.–2. ja 3.–4. reaktori dekomisjoneerimislitsentsid anti välja vastavalt 2014. aasta novembris ning 2016. aasta juulis.

-Turbiinisaali demonteerimine on samuti edenenud (~13 430 tonni, s.o üks kolmandik metallkomponentidest on demonteeritud ning ~5978 tonni betoonplaate on lammutatud).

-Demonteerimine reaktorihoonetes jätkus (~196 tonni metallkomponentidest on demonteeritud).

-Märkimisväärne hulk materjali (~13 049 tonni) lasti vabaks kui mitteradioaktiivne materjal.

-Jäätmekäitlustaristu on praeguste demonteerimis- ja saastatusest puhastamise tegevuste jaoks sobiv, kuid tulevikus on vaja täiendavaid rajatisi. Madalaktiivsete radioaktiivsete jäätmete (> 90% radioaktiivsete jäätmete kogumahust) kõrvaldusteekond on ettevalmistamisel ning riikliku jäätmeladustusrajatise (NDF) ehitamine algab 2017. aastal. Lisaks on edenenud nii radioaktiivsete jäätmete suure mahu vähendamiseks kui ka fragmenteerimiseks ja saastatusest puhastamiseks ette nähtud rajatiste ehitus ning nende kasutuselevõtt on kavandatud 2017. aastaks.