ET Euroopa Liidu Teataja C 260/43

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 260/11

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„RICOTTA DI BUFALA CAMPANA”

EÜ nr: IT-PDO-0005-0559-18.10.2006

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Ricotta di Bufala Campana”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik (II lisa alusel):

Klass 1.4. Muud loomse päritoluga tooted (munad, mesi, mitmesugused piimatooted (v.a või) jne)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juust on värske, st laagerdamata piimatoode, mida valmistatakse kalgendamise teel, kuumutades valku pühvlipiima vadakus, mozzarella di bufala tootmises tekkivas kõrvalsaaduses. Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustule on iseloomulik suur veesisaldus (alla 75 %) ning vähemalt 12 %-ne rasvasisaldus kogu toidu kohta. Toote erilised omadused, selle kreemikus ja pehmus, tulenevad kuivaine suurest rasvasisaldusest (vähemalt 45 %). Lisaks sellele iseloomustab kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu magus ja hõrk pühvlipiima maitse, mis tuleneb kääritamisel kasutatava happe ebaolulisest sisaldusest, mis ei ületa 0,3 % piimhapet, ning mida toetab piiratud naatriumisisaldus, mis ei ületa 0,3 %. Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu turustatakse tüvipüramiidi- või tüvikoonusekujuliste tükkidena, mis kaaluvad kuni 2 000 g, kõnealune toode on valge portselani värvusega, ilma koorikuta ning selle konsistents on pehme ja pisut teraline, kuid mitte sõmer. Selle maitse on ainulaadne, värske ja õrnalt magus ning sel on piima ja koore lõhn. Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu müüakse järgmisel kujul: fresca ja fresca omogeneizzata; viimasena nimetatud juhul kuumtöödeldakse vadakust väljakurnatud ricotta’t, et pikendada selle kõlblikkusaega (kuni 21 päeva tootmiskuupäevast), kuna fresca puhul on maksimaalne kõlblikkusaeg 7 päeva.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul):

Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu tooraine on nn esimene vadak (või magus vadak), mis on punktis 4 osutatud piirkonnas karjatatavate Itaalia vahemerelist tõugu pühvlitelt käsitsi või masinaga lüpsmisel saadava piima töötlemise kõrvalsaadus. Esimene vadak (või magus vadak) peab olema saadud mozzarella di bufala tootmiseks tükeldatud kalgendi nõrutamise teel. Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu tootmiseks kasutatava vadaku maksimaalne üldhappesus on 3,5oSH/50 ml, mis tähendab, et kalgendi täielikul laagerdamisel saadavat happevadakut ei tohi kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu tootmisel kasutada. Punktis 4 osutatud piirkonnast pärinevat kuumtöödeldud või pastöriseeritud pühvlipiima võib lisada kõige rohkem 6 % ulatuses esimese vadaku (magusa vadaku) kogusest. Punktis 4 osutatud piirkonnast pärinevast pühvlipiima vadakust valmistatud rõõska pühvlipiima koort võib lisada maksimaalselt 5 % ulatuses esimese vadaku kogusest. Kõnealused lisandid aitavad paksendada ricotta konsistentsi ning hõlbustada selle moodustumist või eraldamist. Soola (NaCl) võib lisada kõige rohkem 1 kg 100 kg esimese vadaku (magusa vadaku) või vadaku ja piima ja/või rõõsa koore segu kohta.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Piima andvaid pühvleid toidetakse haljas- ja/või kuivsöödaga, millest vähemalt pool pärineb punktis 4 osutatud piirkonnast, säilitades seeläbi olulise seose kõnealuse toote ja maa-ala vahel. Kõnealuse piirkonna heina- ja karjamaadel valmistatakse sööta peamiselt järgmistest piirkonnale omastest taimedest: esparsett (Onobrychis viciaefolia); kroon-magusristik (Hedysarum coronarium L.); pärsia ristik (Trifolium resupinatum); Trifolium squarrosum L.; aleksandria ristik (Trifolium alexandrinum); suvivikk (Vicia sativa); lapik luste (Bromus catharticus) ja harilik nõiahammas. Lisaks võib kasutada lubatud mineraali- ja vitamiinilisanditega liht- või segajõusööta.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Piima, vadaku ja vadakust saadava rõõsa koore, samuti ricotta tootmine peab toimuma punktis 4 osutatud piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

Kääritamata ja koorikuta tootena on kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juust 100 % söödav ning seda ohustab eelkõige, võib-olla rohkemgi kui teisi värskeid piimatooteid, tootmisjärgne saastumine ja sellest tulenev riknemine sel teel, et suureneb keskkonnas esinevate mikroorganismide hulk, mis võivad ricotta lõpliku nõrutamise ajal toote pinnaga kokku puutuda. Värske tootena on kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juust laagerdamata ning seetõttu tuleb kõlblikkusperioodil vältida igasugust mikroorganismide kasvu. Riknemise ohu vältimiseks tuleks toode pakendada samas sertifitseeritud tootmisrajatises. Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juust tuleb pakkida paberisse ning seejärel panna toiduainete jaoks kasutatavatesse suletavatesse plastanumatesse või muudesse toiduainete jaoks kasutatavatesse pakenditesse. Kui toodet müüakse kasutamiseks töödeldud toidu koostisosana, on lubatud kasutada kuni 40 kg pakke.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Lisaks päritolunimetusele ja ühenduse logodele ning õigusnormides ette nähtud teabele peab pakendile olema selgelt ja loetavalt märgitud kas „fresca” või „fresca omogeneizzata”, mis peaks olema märgitud otse nimetuse „Ricotta di Bufala Campana” alla nimetuses „Ricotta di Bufala Campana” kasutatud tähtedest poole väiksemate tähtedega.

Teised kirjeldused, mille kasutamine ei ole sõnaselgelt lubatud, on keelatud, sh järgmised omadussõnad: fine, scelto, extra, selezionato, superiore, genuino või muud toodet kiitvad sõnad; kaubamärkide kasutamine on siiski lubatud, kui neil ei ole kiitvat tähendust ja need ei eksita tarbijat, samuti muud tõesed ja dokumenteeritud viited, mis on kooskõlas kehtivate õigusnormidega. Sõnad „Ricotta di Bufala Campana” peavad olema itaalia keeles.

Toote logo on välja andnud kontrolliasutus põllu-, toidu- ja metsanduspoliitika ministeeriumi korraldusel. Toote logoks on profiilis kujutatud pühvlipea, mida ümbritseb silmusena kolmevärviline lint. Nimetatud kujutise ümber on suurtähtedega trükitud RICOTTA DI BUFALA CAMPANA.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu tootmispiirkond hõlmab alljärgnevalt määratletud alasid Campania, Lazio, Apuulia ja Molise maakonna haldusterritooriumist. Campania maakonnas hõlmab see peamiselt Garigliano ja Volturno jõge ümbritsevat ala ning üht ala Sele jõe tasandikul ja Cilento piirkonda, st rannikuala ja orgusid; Lazio maakonnas jääb kõnealune ala eelkõige Amaseno jõe orgude ja lähedalasuva Pontina tasandiku vahele; Apuulia maakonnas hõlmab see Foggia provintsi tasandike ja küngaste riba Gargano mägise poolsaare eelmäestikus; Molise maakonnas on ainuke seotud omavalitsus Venafro kommuun, mis ühendati Molise haldusalaga alles hiljuti.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Punktis 4 osutatud territooriumi orograafilised, mullastiku- ja kliimatingimused on peamised tegurid, mis on soodustanud pühvlikasvatuse levikut nendel aladel. Pühvli morfoloogia võimaldab tal ideaalselt toime tulla mis tahes kliimast ja keskkonnast tulenevate raskustega ning kasvatada teda tüüpilise vahemerelise kliimaga piirkondades. Looduslikult kasvavate ja/või põldudel ja heinamaadel kasvatatavate taimede valiku ning pühvlite toitmiseks kasutatavate eri liiki põhkude valiku on tinginud tasandike, mille pinnas on alluviaalne ja/või mis on algselt olnud lodu või soo, ja küngaste, mille seas on vulkaanilist ala, pedoloogilised omadused ning sellele Vahemere-piirkonna osale tüüpiline makrokliima. Peale selle on kõnealune maa olnud Napoli Kuningriigina sajandeid – aastatel 1282–1860 – ühtne territoriaalne, poliitiline ja halduslik üksus. Üks kõnealuseid alasid ühendavaid tegureid on asjaolu, et seda maad on sajandeid kasutatud pühvlite kasvatamiseks, et saada piima juustu ja ricotta valmistamiseks. Isegi pärast soiste alade kuivendamist ning poliitilisi ja halduslikke muudatusi on see geograafiline piirkond säilitanud palju ühiseid jooni, sh tugeva tootmispiirkonna traditsioonid ja selle edasiarendamise sadade pühvlikasvatajate ja juustuvalmistajate näol. Riiklikus elusloomade registris sisalduvate Teramo provintsi käsitlevate andmete kohaselt (2008) kasvatatakse 92 % Itaalia vahemerelist tõugu pühvlitest selles piirkonnas.

5.2. Toote eripära:

„Ricotta di Bufala Campana” eristub teistest sama kategooria toodetest ja konkreetsemalt teistest ricotta juustu sortidest selliste spetsiifiliste struktuuriliste omaduste nagu kreemikuse ja pehmuse, valge portselani värvuse ning eriliste organoleptiliste omaduste, nagu piimalõhna ja magususe poolest. Toote ainulaadsus tuleneb sellest, et pühvlipiima vadaku koostis (rasvade ja valgusisaldus) erineb kvalitatiivselt ja kvantitatiivselt teiste ricotta juustu sortide tootmisel kasutatavast lehma- või lambapiima vadaku koostisest. Pühvlipiima vadak on tulenevalt pühvli täispiima suuremast rasvasisaldusest (üle 8 %) suurema rasvasisaldusega (kuni 2,5 %) kui lehma- ja lambapiim ning selle vadakuvalgu sisaldus (0,9–1,0 %) on suurem kui lehmapiimal, kuid mis kõigub sõltuvalt selle valmistamisel kasutatava piima valgusisaldusest. Kõnealune pühvlipiima vadakuvalk on niivõrd spetsiifiline, et seda saab laboratoorsete analüüsidega teiste loomade omast eristada. Sellel on isegi eristatavad lõhnaomadused, mis tulenevad pühvlipiimast mozzarella tootmisel kasutatavast algsest naturaalsest vadakust, mille omadused, sh lõhnaomadused, kanduvad proportsionaalselt üle kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu tootmisel kasutatavale magusale vadakule. Seega võib naturaalne vadak sisaldada nii piimas tavapäraselt esinevaid aromaatseid koostisosi kui ka piimas mitteesinevaid koostisosi, kuna neid toodab kohalik mikrofloora naturaalse vadaku enda valmistamise ajal. Spetsiifiliste füüsiliste ja organoleptiliste omaduste nagu kreemikuse ja pehmuse kujunemisele ning samuti kõigi aromaatsete koostisosade säilitamisele aitavad kaasa kuivaine suur rasvasisaldus ning triglütseriidide eriomadused pühvlipiimas, milles rasvhapped esterdatakse võrreldes lehmapiima rasvaga teistsuguses positsioonis. Beetakaroteeni puudumine pühvlipiimas on võrreldes lehmapiimajuustudega üks pühvlipiima ja -juustude, sealhulgas ricotta, tüüpilise valge portselani värvuse põhjusi. Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juust erineb lambapiimast valmistatud ricotta juustust, kuna paljude lambajuustude valmistamise protsess hõlmab tahke laabi kasutamist, mille suur lipaasisisaldus võib mõjutada rasva organoleptilisi omadusi. Seetõttu on lipolüüsi puudumine kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” erijoon, mis suurendab selle magusust ja piimalõhna. Vadaku kasutamise keelamine hapendamisprotsessi käigus ning maksimaalse kõlblikkusperioodiga seotud erinõuete rakendamine tootmisprotsessil on kaks seotud kaitsemeedet, mis tagavad ja säilitavad kõnealuse toote erilised omadused, mis on ainulaadsed kogu ricotta-tüüpi toodete seas. Selleks et tagada ainulaadset magusat ja hõrku piimamaitset, mida iseloomustab hapude maitsevarjundite puudumine, tohib kasutada ainult esimest vadakut (magusat vadakut), mis eraldatakse vahetult pärast kalgendi tükeldamist ning mille maksimaalne üldhappesus on seetõttu 3,5oSH/50 ml. Kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu tootmisel ei tohi kasutada happevadakut, mis saadakse vadaku kurnamisel pärast kalgendi tükeldamist laagerdumise ajal, kuna suur piimhappesisaldus ei tooks välja ricotta erilisi omadusi või tooks kaasa vajaduse lisada neutraliseerimiseks leeliseid, mis mõjutaks toote maitset, struktuuri ja konsistentsi. Seetõttu eristub kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juust ka tavalisest pühvlipiimast valmistatud ricotta’st, kuna vadaku koostis on lahutamatult seotud piima omaduste ja selle juustuks töötlemise viisiga.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

„Ricotta di Bufala Campana” juustu punktis 5.2 kirjeldatud erilisuse määrab sisuliselt toorainete kvaliteet: vadak, pühvlipiima vadakust saadud rõõsk koor ja piim, mis ainult punktis 4 osutatud tootmispiirkonnas toodetuna võimendavad selle väärtuslikke omadusi, võrreldes teistes piirkondades toodetud samade toodetega. Kõnealuse piirkonna orograafilised, mullastiku- ja kliimatingimused on peamised tegurid, mis annavad heinamaadel kasvavatele söödataimedele ning selle tulemusel kaitstud päritolunimetusega „Ricotta di Bufala Campana” juustu tootmisel kasutatavale piimale ja seeläbi ka vadakule erilised organoleptilised omadused, mis muudavad selle ricotta juustu ainulaadseks ja äratuntavaks. Võrreldes teiste juustudega on põhjuslik seos geograafilise piirkonna, tooraine ja toote vahel isegi komplekssem, kuna ricotta juust on toode, mille puhul tooraine – vadak – on piima juustuks töötlemise kõrvalsaadus. Seetõttu sõltub seos geograafilise piirkonnaga tootjate suutlikkusest hankida vadakut, milles on vältimatu erinevuse piires säilinud piima algsed omadused. Otsustades kasutada ainult magusat vadakut, st laagerdamata vadakut, mis saadakse värske pühvlipiima kalgendi tükeldamisel, on ainus võimalus kanda piima omadused ricotta juustu edasi ning need omadused on omakorda lahutamatult seotud päritoluterritooriumiga. Pühvlipiima rasvarohkusest tingituna on selle vadaku rasvasisaldus isegi suurem kui lehmapiima vadakul ning see võimaldab säilitada konkreetselt piima rasvamolekulides kantavaid piimale eriomaseid lõhnaomadusi. Inimtegur on kõnealuse tiheda seose säilitamisel ja seeläbi ainulaadse toote saavutamisel ilmselgelt väga oluline.

Sajanditevanuste Ricotta di Bufala juustu tootmise tavade rakendamisel endises Napoli Kuningriigis ja hiljem praegustes geograafilis-administratiivsetes üksustes oldi juba aru saadud vajadusest kasutada ainult värsket piima ja tõeliselt värsket vadakut, st kohe pärast kalgendi tükeldamist eraldatud vadakut. Regia Università di Napoli professor Achille Bruni kirjeldas 1859. aastal oma monograafias „Piima ja selle saaduste kohta”, mis avaldati uues põllumajandusentsüklopeedias, kuidas sel ajal Ricotta di Bufala juustu toodeti: „Tuleb võtta äsjalüpstud pühvlipiim ja valada see vaati, lisada kitselaap; kui see on kalgenenud, lõigata see puust lapitsaga suurteks tükkideks. Seejärel kurnata puust kulbiga vadak ja keeta seda ricotta eraldamiseks.”

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

Valitsus on algatanud riikliku vastuväite esitamise menetluse, avaldades Itaalia Vabariigi Ametliku Teataja 30. märtsi 2006. aasta 75. numbris ettepaneku kaitstud päritolunimetuse „Ricotta di Bufala Campana” tunnustamiseks.

Spetsifikaadi terviktekst on kättesaadav järgmisel veebisaidil: http://www.politicheagricole.it/DocumentiPubblicazioni/Search_Documenti_Elenco.htm?txtTipoDocumento=Disciplinare%20in%20esame%20UE&txtDocArgomento=Prodotti%20di%20Qualit%E0>Prodotti%20Dop,%20Igp%20e%20Stg

või

otse põllu-, toidu- ja metsamajandusministeeriumi veebisaidil (http://www.politicheagricole.it), klõpsates „Prodotti di qualitą” („Kvaliteettooted”; ekraanil vasakul) ning seejärel „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE [regolamento (CE) n. 510/2006]” („ELi läbivaatuseks esitatud spetsifikaadid (määrus (EÜ) 510/2006)”).