Käesoleva soovituse eesmärk on lihtsustada selliste kehtivate sätete rakendamist, mis on seotud rahvatervise huvidest tulenevate liikumisvabaduse piirangutega. Eeskätt on selle eesmärk hõlbustada ELi COVIDi digitõendi rakendamist.

ELi COVIDi digitõendit puudutavate sätetega on ette nähtud, et liikmesriikidel peaks olema võimalik kehtestada tõendiomanikele, sealhulgas vaktsineerimistõendi või tervenemistõendi omanikele, uuesti piirangud, näiteks juhul, kui epidemioloogiline olukord liikmesriigis või liikmesriigi ühes piirkonnas järsult halveneb. Selle nn hädapiduri eesmärk on eelkõige hoida ära murettekitavate ja uurimisaluste SARS-CoV-2 variantide levimist.

ECDC avaldab SARS-CoV-2 variantide veebivaatmiku, et anda infot murettekitavate variantide ja uurimisaluste variantide proportsiooni kohta ELis/EMPs koos järjendamismahtudega. Liikmesriigid peaksid seda teavet arvesse võtma, kui kavatsevad kehtestada vaba liikumise piiranguid. Selleks, et saada õigeaegset ja täpset teavet SARS-CoV-2 variantide ilmumise ja leviku kohta, on tähtis, et liikmesriigid järgiksid ECDC soovitusi järjendamismahtude kohta, mis peaksid olema 10 % või 500 järjestust järjendatud SARS-CoV-2 positiivsetest juhtudest nädalas, nagu on märgitud komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule „Ühiste jõududega COVID-19 vastu“.

Samal ajal tuleb olla valvas SARS-CoV-2 variantide suhtes. ECDC hindab korrapäraselt viirusevariante käsitlevat uut teavet, mida on saadud tänu epidemioloogilisele luurele või genoomsete variantide reeglipõhisele seirele või muudest teadusallikatest. See puudutab eeskätt murettekitavaid variante, mille puhul on olemas selged tõendid, et variandil on märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs. Lisaks puudutab see ka uurimisaluseid variante, mille puhul on olemas tõendid nende genoomsete omaduste kohta, epidemioloogiline teave või in vitro uuringutest saadud andmeid, millest võib järeldada, et variandil võib olla märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs.

Võttes arvesse epidemioloogilise olukorra paranemist ja ELi COVIDi digitõendi kasutuselevõttu lähiajal, tuleks soovitust (EL) 2020/1475 muuta, et koordineerida vaba liikumise piirangute järkjärgulist kaotamist. Ühest küljest ei tohiks vaktsineerimis- ja tervenemistõendiga inimestele ELi piires reisimisel põhimõtteliselt kohaldada lisapiiranguid, nagu nõue teha reisimiseks SARS-CoV-2 nakkuse test või nõue jääda reisi tõttu eneseisolatsiooni või karantiini. Teisest küljest tuleks negatiivse testitulemusega inimesi puudutavad sätted ühtlustada, et need ei oleks liiga keerukad ega ajaks reisijaid segadusse, ning parandada sel teel kehtestatud nõuete järgimist. See tähendab, et meetmed, mida võidakse reisijate suhtes kohaldada, võiksid olla rohkem seotud reisijate lähtekoha värvikoodiga. Eelkõige lihtsustaks ELis reisimist SARS-CoV-2 nakkuse testide ühetaoline kehtivusaeg.

Oluline on teha pingutusi ELi COVIDi digitõendi sujuvaks kasutuselevõtuks. Selleks soovitab komisjon liikmesriikidel maksimaalselt ära kasutada riigisiseses õiguses olemasolevaid võimalusi hakata ELi COVIDi digitõendeid välja andma juba enne seda, kui hakatakse kohaldama määrust, mis põhineb liikmesriikide poolt e-tervise võrgustikus välja töötatud tehnilisel kirjeldusel. Kui riigisisese õigusega on ette nähtud COVID-19 tõendite kontrollimine, võiksid ELi COVIDi digitõendi omanikud neid reisimisel kasutada juba enne, kui määrust kohaldama hakatakse. Komisjon toetab seda protsessi ja käivitab ELi COVIDi digitõendi keskse osa, ELi juurdepääsupunkti, mille kaudu saab kasutada ELi COVIDi digitõendi kontrollimiseks vajalikke talletatud avalikke võtmeid. Arvestades, et ELi juurdepääsupunkti kaudu ei vahetata isikuandmeid, võiksid liikmesriigid seda funktsiooni juba kasutama hakata.

20. mail 2021 saavutasid Euroopa Parlament ja nõukogu poliitilise kokkuleppe ELi COVIDi digitõendi kohta, mis on COVID-19 vastu vaktsineerimist, selle testimist ja sellest tervenemist kinnitavate koostalitlusvõimeliste tõendite väljastamise, kontrollimise ja aktsepteerimise raamistik, et hõlbustada tõendi omanikul vaba liikumise õiguse kasutamist COVID-19 pandeemia ajal. Komisjoni esitatud kahte määrust puudutavat poliitilist kokkulepet kinnitasid hiljem nõukogu alaliste esindajate komitee ja parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon. ELi COVIDi digitõend võimaldab kõigil ELi elanikel saada koostalitlusvõimelise COVID-19 tõendi ja selle eesmärk on hõlbustada SARS-CoV-2 leviku piiramiseks kooskõlas ELi õigusega kehtestatud vaba liikumise piirangute järkjärgulist kaotamist koordineeritud viisil.

Neid rõõmustavaid arengusuundi silmas pidades on liikmesriigid hakanud järk-järgult leevendama SARS-CoV-2 viiruse leviku piiramiseks kehtestatud reisi- ja muid piiranguid. Et piirangute kaotamine toimuks ohutult, on mitmed liikmesriigid võtnud kasutusele COVID-19 tõendid, mis kajastavad vaktsineerimist, testitulemusi ja/või tervenemist.

Epidemioloogilise olukorra paranemine on peamiselt seotud vaktsineerimise kiireneva tempoga ELis. 27. mai 2021 seisuga oli vähemalt ühe vaktsiinidoosiga vaktsineeritud täiskasvanute (vähemalt 18aastaste inimeste) kumulatiivne vaktsineerituse tase ELis/EMPs 42,8 % ja täielikult vaktsineeritud täiskasvanute (vähemalt 18aastaste inimeste) kumulatiivne vaktsineerituse tase 18,9 %. Oluline on, et täielikult vaktsineeritute kumulatiivne tase on kõrge sellistes sihtrühmades, nagu 80aastased ja vanemad inimesed (63,5 %) ning tervishoiutöötajad (64,2 %). 2021. aasta maikuu lõpuks on liikmesriikidesse jõudnud üle 300 miljoni vaktsiinidoosi. Tarnitakse piisavalt doose, et 2021. aasta juuli lõpuks saab vaktsineerida 70 % ELi täiskasvanud elanikest.

Nakkuste hulk tegi aprilli alguses uuesti läbi suure tõusu, kuid pärast seda on nakatunute arvud hakanud kõikjal ELis vähenema. 19. nädala lõpuks (16. mai 2021) oli 14 päeva kumulatiivne teatatud juhtumite suhtarv ELis/EMPs jõudnud 224ni 100 000 elaniku kohta ja oli kuus nädalat langenud. Seda hoolimata asjaolust, et testimise suhtarv on pidevalt suurenenud. Samuti on täheldatud haiglakohtade ja intensiivraviosakondade täituvuse ning COVID-19 tõttu haiglaravi vajavate uute patsientide arvu vähenemist.

Selleks et tagada liikumisvabadusele piirangute kehtestamisel hästi koordineeritud, prognoositav ja läbipaistev lähenemisviis, võttis nõukogu 13. oktoobril 2020 vastu soovituse (EL) 2020/1475, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel. Nõukogu soovitusega kehtestati koordineeritud lähenemisviis järgmistes põhipunktides: ühtsete kriteeriumide ja künniste kohaldamine vaba liikumise piirangute kehtestamise üle otsustamisel, COVID-19 leviku ohu kaardistamine kokkulepitud värvikoodide alusel (avaldab Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (European Centre for Disease Prevention and Control – ECDC)) ning koordineeritud lähenemisviis võimalikele meetmetele, mida võib asjakohaselt kohaldada ühest piirkonnast teise liikuvate isikute suhtes, sõltuvalt levikuohu tasemest nendes piirkondades.

Liikumisvabadus on Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 45 sätestatud põhiõigus. Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt võib piiranguid seada üksnes juhul, kui need on vajalikud ning vastavad tegelikult liidu poolt tunnustatud üldist huvi pakkuvatele eesmärkidele või kui on vaja kaitsta teiste isikute õigusi ja vabadusi. Harta artikliga 21 on aluslepingute kohaldamisala piires keelatud piirangute seadmine kodakondsuse alusel.

See kehtib praeguses olukorras, kuna on vaja järjekindlat lähenemisviisi, et hoida ära edasisi häireid, mida põhjustavad ühepoolsed ja ebapiisavalt koordineeritud meetmed, mis piiravad vaba liikumist liidus. ELi toimimise lepingu artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et igal liidu kodanikul on õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil, kui aluslepingutega ja nende rakendamiseks võetud meetmetega kehtestatud piirangutest ja tingimustest ei tulene teisiti. Kui selle eesmärgi saavutamiseks osutub vajalikuks liidu meede, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt võtta vastu sätteid kõnealuste õiguste kasutamise hõlbustamiseks.

(10)[ELi COVIDi digitõendi määrusega] nähakse ette kuuenädalane järkjärgulise kohaldamise periood, et anda liikmesriikidele, kes ei ole võimelised alates määruse kohaldamise alguskuupäevast välja andma määruse nõuetele vastavas vormingus tõendeid, võimalus jätkata selliste tõendite väljaandmist, mis ei ole veel kooskõlas [ELi COVIDi digitõendi määrusega]. Järkjärgulise kohaldamise perioodil peavad kõik liikmesriigid aktsepteerima selliseid tõendeid ning enne [ELi COVIDi digitõendi määruse] kohaldamise alguskuupäeva välja antud tõendeid tingimusel, et need sisaldavad vajalikke andmeid. Soovituse 2020/1475 tähenduses tuleks selliseid tõendeid seega käsitada kui tõendeid, mis on välja antud kooskõlas [ELi COVIDi digitõendi määrusega].

(9)[ELi COVIDi digitõendi määrust] hakatakse kohaldama alates 1. juulist 2021. Alates sellest kuupäevast on vaktsineeritud, testitud või tervenenud isikutel, kaasa arvatud neil, kes on vaktsineeritud enne [ELi COVIDi digitõendi määruse] kohaldamise alguskuupäeva, ja isegi neil, kes on vaktsineeritud kliinilise uuringu raames, õigus saada ELi COVIDi digitõend. Soovitust 2020/1475 tuleks seetõttu kohandada, et ELi COVIDi digitõendi raamistikku parimal viisil ära kasutada. Eelkõige tagatakse ELi COVIDi digitõendiga vaktsineerimist, testimist ja tervenemist kinnitavate koostalitlusvõimeliste tõendite turvaline väljastamine, kontrollimine ja aktsepteerimine ning seetõttu peaksid kooskõlas [ELi COVIDi digitõendi määrusega] välja antud tõendid olema esmane ELis reisimise kontekstis kasutatav vahend.

(7)20. mail 2021 võttis nõukogu vastu nõukogu soovituse (EL) 2021/816, millega muudetakse soovitust (EL) 2020/912 Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta, soovitades liikmesriikidel leevendada ELi mittehädavajalikule reisimisele seatud piiranguid, eelkõige kolmandate riikide kodanike suhtes, kes on saanud viimase soovitatava doosi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 alusel müügiloa saanud COVID-19 vaktsiini. Lisaks on liikmesriikidel võimalus lubada mittehädavajalikku reisimist ELi neile kolmandate riikide kodanikele, kes on saanud viimase soovitatava doosi COVID-19 vaktsiini, mis on saanud WHO erakorralise kasutusloa. Soovitusega (EL) 2021/816 tõsteti ka 14 päeva kumulatiivse teatatud COVID-19 juhtumite suhtarvu künniseid, mille alusel määratakse kindlaks nende kolmandate riikide loetelu, kust tuleks lubada mittehädavajalikku reisimist. Selleks et piirata uute SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide ELi sisenemise ohtu, nähakse soovituses (EL) 2021/816 ette nn hädapidurimehhanism, mis võimaldab liikmesriikidel tegutseda kiiresti ja kooskõlastatult ning viia ajutiselt täieliku miinimumini kõik reisid mõjutatud kolmandatest riikidest. Soovitust 2020/1475 tuleks kohandada, et võtta arvesse neid suundumusi, sealhulgas teatatud juhtumite suhtarvu künnise muudatust.

(6)Euroopa Parlament ja nõukogu leppisid 20. mail 2021 kokku, et selleks et hõlbustada liikmesriikide territooriumil vaba liikumise ja elamise õiguse kasutamist, tuleb kehtestada ELi COVIDi digitõendiks nimetatavate COVID-19 vastu vaktsineerimist, selle testimist ja sellest tervenemist kinnitavate koostalitlusvõimeliste tõendite väljastamise, kontrollimise ja aktsepteerimise ühine raamistik. ELi COVIDi digitõend peaks aitama hõlbustada SARS-CoV-2 leviku pidurdamiseks kooskõlas liidu õigusega kehtestatud vaba liikumise piirangute järkjärgulist ja kooskõlastatud kaotamist. Vaba liikumise hõlbustamine on üks peamisi eeltingimusi, mis võimaldab alustada majanduse taastamist.

(5)Kooskõlas liidu õigusega võivad liikmesriigid rahvatervisega seotud põhjustel piirata vaba liikumise põhiõigust. Kõik SARS-CoV-2 leviku pidurdamiseks kehtestatud piirangud isikute vabale liikumisele liidus peaksid põhinema konkreetsel ja piiratud avalikul huvil, nimelt rahvatervise kaitsel. Neid piiranguid tuleb kohaldada kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtetega, eelkõige proportsionaalsuse ja mittediskrimineerimise põhimõttega. Seega peaksid võetud meetmed olema ulatuselt ja kestuselt rangelt piiratud, kooskõlas püüdlustega taastada liidus vaba liikumine, ning need ei tohiks minna kaugemale sellest, mis on rangelt vajalik rahvatervise kaitseks. Lisaks peaksid need olema kooskõlas meetmetega, mida liit on võtnud kaupade ja esmatähtsate teenuste sujuva vaba liikumise tagamiseks siseturul, sealhulgas meditsiinitarvete ning meditsiini- ja tervishoiutöötajate liikumise tagamiseks rohelise koridori piiriületuspunktide kaudu, millele on osutatud komisjoni 23. märtsi 2020. aasta teatises rohelise transpordikoridori rakendamise kohta piirihaldusmeetmeid käsitlevate suuniste alusel, et kaitsta inimeste tervist ning tagada kaupade ja esmatähtsate teenuste kättesaadavus.

(11)Isikutele, kellel ei ole ELi COVIDi digitõendit, eelkõige seetõttu, et neid on vaktsineeritud enne [ELi COVIDi digitõendi määruse] kohaldamise alguskuupäeva, tuleks anda kõik mõistlikud võimalused muul viisil tõendada, et nad peaksid saama kasu asjaomastest vaba liikumise piirangutest vabastamisest, mida liikmesriik selliste tõendite omanikele võimaldab.

(12)Tuleks teha jõupingutusi selleks, et tagada ELi COVIDi digitõendi sujuv kasutuselevõtt. Sel eesmärgil peaksid liikmesriigid maksimaalselt ära kasutama siseriiklikus õiguses sätestatud olemasolevad võimalused seoses COVID-19 tõendite väljaandmisega, et alustada juba enne [ELi COVIDi digitõendi määruse] kohaldamise algust selle nõuetele vastavas vormingus tõendite välja andmist, võttes aluseks tehnilised kirjeldused, mille liikmesriigid on välja töötanud e-tervise võrgustiku raames. Kui siseriikliku õiguse kohaselt on nõutav COVID-19 tõendite kontrollimine, siis saaksid ELi COVIDi digitõendi omanikud neid juba reisimisel kasutada. Komisjon toetab seda protsessi ja käivitab ELi COVIDi digitõendi keskse osa, ELi juurdepääsupunkti, mille kaudu saab kasutada ELi COVIDi digitõendi kontrollimiseks vajalikke talletatud avalikke võtmeid. Arvestades, et ELi juurdepääsupunkti kaudu ei vahetata isikuandmeid, võiksid liikmesriigid seda funktsiooni kasutama hakata juba enne [ELi COVIDi digitõendi määruse] kohaldamise algust.

(13)Peamiselt vaktsineerituse märkimisväärse suurenemise tõttu kogu liidus on 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv ELis/EMPs hoogsalt ja pidevalt vähenenud. 27. mai 2021. aasta seisuga on vähemalt ühe doosiga vaktsineeritute kumulatiivne määr 18aastaste ja vanemate täiskasvanute seas jõudnud tasemele 42,8 % ning täieliku vaktsineerituse kumulatiivne määr 18aastaste ja vanemate täiskasvanute seas tasemele 18,9 %. Oluline on see, et täieliku vaktsineerituse kumulatiivne määr on kõrge prioriteetsete rühmade seas, nagu 80aastased ja vanemad inimesed ning tervishoiutöötajad. Piirangute kohaldamise üle otsustades peaksid liikmesriigid võtma arvesse vaktsineerituse suurenemist, eelkõige sihtrühmade seas, ja sellest tulenevat kaitsetaset.

(14)Lähtuvalt olukorra paranemisest on liikmesriigid hakanud järk-järgult kaotama SARS-CoV-2 leviku tõkestamiseks kehtestatud piiranguid nii reisimise kui ka muu tegevuse suhtes. Et piirangute kaotamine toimuks ohutult, on mitmed liikmesriigid võtnud kasutusele COVID-19 tõendid, mis kajastavad vaktsineerimist, testitulemusi ja/või tervenemist. Et liidu õiguse kohaselt SARS-CoV-2 leviku tõkestamiseks kehtestatud vaba liikumise piirangute järkjärguline eemaldamine toimuks koordineeritult, tuleks määrust (EL) 2020/1475 kohandada. Võttes arvesse soovitusega (EL) 2020/1475 kehtestatud liigituse eri värvidega märgistatud alade epistemioloogilise olukorra erinevusi ja püüdes anda liidus reisivatele inimestele suurema selguse ja kindluse, tuleks täpsustada, milliseid piiranguid võivad liikmesriigid kohaldada omaenda otsusega.

(15)Võttes arvesse madalat nakatumismäära oranžiks liigitatud piirkondades, ei tohiks sellistest piirkondadest saabuvatele reisijatele kehtestada karantiini- ega eneseisolatsioonikohustust. Liikmesriigid võivad siiski nõuda, et sellised reisijad teeksid SARS-CoV-2 nakkuse testi, või pakkuda võimalust teha test saabumisel.

(16)Liidus reisimise lihtsustamiseks tuleks kehtestada SARS-CoV-2 nakkuse testide standardne kehtivusaeg, võttes arvesse ka koostalitlusvõimelise ELi COVIDi digitõendi peatset kasutuselevõttu. Enamik liikmesriike on juba sätestanud, et proovi võtmine molekulaarse nukleiinhappe amplifitseerimise testi (NAAT-test) jaoks tuleb läbi viia kõige varem 72 tundi enne saabumist. Lühem kehtivusaeg, mis ei ületa 48 tundi, on õigustatud terviseohutuse komitees kokku lepitud COVID-19 antigeeni kiirtestide ühise loetelu I lisas loetletud antigeeni kiirtestide puhul, kui liikmesriik aktsepteerib reisimise puhul neid teste. Mõlemal juhul peaks testi tegema tervishoiutöötaja või kvalifitseeritud testija.

(17)Nagu on märgitud [ ELi COVIDi digitõendi määruses], julgustatakse liikmesriike tagama taskukohaseid ja laialdaselt kättesaadavaid testimisvõimalusi, et aidata inimestel kasutada oma vaba liikumise õigust, võttes arvesse, et kogu elanikkonnal ei ole veel olnud võimalik end vaktsineerida. Taskukohase hinnaga testitulemuste tõendeid aitaks kasutusele võtta antigeeni kiirtestide kasutamine. Komisjon on teatanud ka, et kaasab 100 miljonit eurot, et toetada liikmesriike taskukohaste testimisvõimaluste pakkumisel.

(18)Reisijatelt, kes saabuvad punaseks liigitatud aladelt, võib siiski nõuda karantiini või eneseisolatsiooni jäämist, välja arvatud juhul, kui neil on standardsele kehtivusajale vastav testimistõend. Isikutelt, kellel sellist tõendit ei ole, võib nõuda, et nad teeksid SARS-CoV-2 nakkuse testi saabumisel ja jääksid vajaduse korral kuni testi negatiivse tulemuse saamiseni karantiini või eneseisolatsiooni.

(19)Teisest liikmesriigist saabuvate isikute kohustuslik karantiin või eneseisolatsioon kujutab endast vaba liikumise olulist piirangut. See tuleks kehtestada üksnes juhul, kui see on rahvatervise kaitsmiseks hädavajalik, näiteks kui asjaomane isik saabub SARS-CoV-2 nakkuse testi tegemata piirkonnast, mis on liigitatud punaseks, või kui asjaomane isik saabub piirkonnast, mis on liigitatud tumepunaseks või mille suhtes on teatatud SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide suurest levimusest. Välja arvatud juhul, kui isikul tekivad COVID-19 sümptomid, peaks sellistel reisijatel olema võimalik lühendada karantiini või eneseisolatsiooni kestust, kui viis kuni seitse päeva pärast saabumist tehtud testi tulemus on negatiivne.

(20)SARS-CoV-2 variandid valmistavad endiselt muret ning liikmesriigid peaksid neid COVID-19 pandeemiale reageerimiseks liikumispiiranguid kehtestades arvesse võtma. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus hindab korrapäraselt viirusevariante käsitlevat uut teavet, mida on saadud tänu epidemioloogilisele luurele või genoomsete variantide reeglipõhisele seirele või muudest teadusallikatest. See puudutab eeskätt murettekitavaid variante, mille puhul on olemas selged tõendid, et variandil on märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs. Lisaks puudutab see ka uurimisaluseid variante, mille puhul on olemas tõendid nende genoomsete omaduste kohta, epidemioloogiline teave või in vitro uuringutest saadud andmed, millest võib järeldada, et variandil võib olla märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus avaldab SARS-CoV-2 variantide veebivaatmiku, et anda infot murettekitavate variantide ja uurimisaluste variantide proportsiooni kohta ELis/EMPs koos järjendamismahtudega. Selleks et saada õigeaegset ja täpset teavet SARS-CoV-2 murettekitavate variantide või uurimisaluste variantide ilmumise ja ringluse kohta, on tähtis, et liikmesriigid järgiksid Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse soovitusi järjendamismahtude kohta, mis peaksid olema 10 % või 500 järjestust järjendatud SARS-CoV-2 positiivsetest juhtudest nädalas, nagu on märgitud komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule „Ühiste jõududega COVID-19 vastu“. Kui järjendamismahud ei ole piisavad, on raskem tuvastada levivaid murettekitavaid variante enne, kui need mõjutavad üldist epidemioloogilist olukorda.

(21)Seega tuleks jätkuvalt tungivalt soovitada hoiduda mittehädavajalikust reisimisest piirkondadesse ja piirkondadest, mis on liigitatud tumepunaseks, ning piirkondadesse ja piirkondadest, milles on levinud SARS-CoV-2 murettekitav või uurimisalune variant, eriti juhul, kui need suurendavad ülekanduvust, haiguse raskusastet või mõjutavad vaktsiini tõhusust, ning reisimist piirkondadesse ja piirkondadest, mille viirusevariantide levimus ei ole ebapiisava järjendamise tõttu teada.

(22)Olemasoleva ja üha täieneva teadusliku tõendusmaterjali põhjal näib, et vaktsineeritud isikutel ja isikutel, kes on viimase kuue kuu jooksul COVID-19st tervenenud, on väiksem oht teisi SARS-CoV-2ga nakatada. Selliste isikute vaba liikumist, kes usaldusväärsete teaduslike andmete kohaselt ei kujuta endast rahvatervisele märkimisväärset ohtu, näiteks seetõttu, et nad on SARS-CoV-2 suhtes immuunsed ega saa seda üle kanda, ei tohiks piirata, kuna rahvatervise kaitseks ei ole sellised piirangud vajalikud. Kui epidemioloogiline olukord võimaldab, ei tohiks selliste isikute suhtes kohaldada COVID-19 pandeemiaga seotud täiendavaid vaba liikumise piiranguid, nagu SARS-CoV-2 nakkuse testimise või eneseisolatsiooni- või karantiinikohustus reisimisel, välja arvatud juhul, kui sellised täiendavad piirangud on viimaste kättesaadavate teaduslike andmete järgi kooskõlas ettevaatuspõhimõttega ning rahvatervise kaitsmiseks vajalikud ja proportsionaalsed ega ole diskrimineerivad.

(23)Paljud liikmesriigid on vaktsineeritud isikud liidus kehtivatest vaba liikumise piirangutest juba vabastanud või kavatsevad seda teha ning koostalitlusvõimelise ELi COVIDi digitõendi peatne kasutuselevõtt aitab reisijatel, kes on vaktsineeritud, seda lihtsamini tõendada. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse 21. aprilli 2021. aasta vahesuuniste järgi (mis käsitlevad COVID-19 vastase täieliku vaktsineerimise kasulikkust viiruse ülekandumise ärahoidmiseks ja isikukaitsemeetmete võimalikku kaotamist) võib täielikult vaktsineeritud isikute puhul testimis- ja karantiininõudest, juhul kui neid kohaldatakse, loobuda või neid muuta, kui reisija päritoluriigis ei levi murettekitavad ega uurimisalused variandid või levivad väga väikeses koguses. Tõenäosus, et täielikult vaktsineeritud reisija võib COVID-19 edasi kanda, on väga väike, välja arvatud juhul, kui seda suurendab murettekitavate või uurimisaluste variantide suur levimus. Seetõttu ei tohiks isikute suhtes, keda on COVID-19 vastu täielikult vaktsineeritud vaktsiiniga, millele on antud määruse (EÜ) nr 726/2004 kohane müügiluba, kohaldada liidu piires reisimisel täiendavat SARS-CoV-2 nakkuse testimise ega isolatsiooni- või karantiinikohustust. Samal ajal tuleks ELis/EMPs praegu valitsevat epidemioloogilist olukorda arvesse võttes säilitada avalikes kohtades ja suurte kogunemiste käigus, sealhulgas reisimise ajal, üksikisikute vaktsineerimise staatusest olenemata isikukaitsemeetmed, nagu füüsilise distantsi hoidmine, näomaskide kandmine ning käte- ja hingamishügieen.

(24)Reisimise hõlbustamiseks liidus tuleks kujundada ühine arusaam tingimustest, mille alusel vaktsineeritud inimesi reisipiirangutest vabastada. Vaktsineeritud inimesed tuleks piirangutest vabastada, kui nende täielikust vaktsineerimisest on möödunud vähemalt 14 päeva. Täielikult vaktsineerituna tuleks käsitada inimesi, kes on saanud kahedoosilise COVID-19 vaktsiini teise doosi, ja neid, kellele on manustatud ühedoosiline vaktsiin.

(25)Selleks et vaktsiin kiiresti kasutusele võtta, on mõni liikmesriik kehtestanud strateegia, mille kohaselt vaktsineeritakse võimalikult palju nendesse sihtrühmadesse kuuluvaid inimesi, kellel on suur risk haigestuda COVID-19 viirusnakkusesse eriti raskel kujul. Teise soovituse kohaselt tuleks SARS-CoV-2 läbi põdenud inimestele manustada ainult üks vaktsiinidoos (kahedoosilise vaktsiini korral). Vastavalt Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse 6. mai 2021. aasta aruandele soovitab üheksa 23st teavet esitanud ELi/EMP riigist manustada haiguse läbi põdenud inimestele ainult ühe doosi (kahedoosilise vaktsiini korral). Üha enam laekub tõendeid selle kohta, et üksainus COVID-19 vaktsiinide Comirnaty ja Moderna (mRNA vaktsiinid) doos kutsub SARS-CoV-2 läbi põdenud inimestel esile sama tugeva või tugevama antikeha-, B-rakkude ja T-rakkude reaktsiooni, kui see tekib inimestel, kes ei ole haigust põdenud. Lisaks on mõne uuringu põhjal teatatud, et haiguse läbi põdenud inimestele manustatud üksainus vaktsiinidoos näib tekitavat sama tugeva antikeha-, B-rakkude ja T-rakkude reaktsiooni, kui seda tekitavad kaks vaktsiinidoosi haigust põdemata inimestel. Samuti leidub aina enam tõendeid selle kohta, et haiguse läbi põdenud inimestele manustatud ühe Vaxzevria vaktsiinidoosi järel on nende antikehade tase kõrgem kui haigust põdemata inimestel ühe vaktsiinidoosi järel ning et üks vaktsiinidoos tekitab haiguse läbi põdenud inimestel sama tugeva antikehareaktsiooni kui kaks vaktsiinidoosi haigust põdemata inimestel. Ilma et see mõjutaks liikmesriikide pädevust kehtestada oma vaktsiinistrateegiaid, tuleks reisimise kontekstis käsitada täielikult vaktsineeritud inimestega samaväärsena ka neid inimesi, kellele on pärast SARS-CoV-2 põdemist manustatud ainult üks doos kahedoosilisest COVID-19 vaktsiinist, millele on antud müügiluba määruse (EÜ) nr 726/2004 alusel, juhul kui nende vaktsineerimistõendisse on märgitud, et ühe doosi manustamisega on nende vaktsineerimiskuur lõpetatud.

(26)Liikmesriigid võiksid kaotada piiranguid ka muus kontekstis. Kooskõlas [ELi COVIDi digitõendi määruse] artikli 5 lõike 5 esimese lõiguga peaksid liikmesriigid, kes aktsepteerivad vaktsineerimistõendit, et vabastada isik vaba liikumise piirangutest ka muudes olukordades, näiteks pärast kahedoosilise vaktsiini esimese doosi saamist, aktsepteerima samadel tingimustel ka vaktsineerimistõendit sama määruse artikli 5 lõike 5 esimese lõiguga hõlmatud COVID-19 vaktsiini kohta. Liikmesriigid peaksid samuti olema võimelised aktsepteerima samal eesmärgil vaktsineerimistõendeid sellise COVID-19 vaktsiini kohta, mis on hõlmatud [ELi COVIDi digitõendi määruse] artikli 5 lõike 5 teise lõiguga.

(27)Järjest arvukamad tõendid annavad alust soovitada, et laboratoorselt kinnitatud COVID-19 nakkusest tervenenud reisijate suhtes ei ole tarvis kohaldada SARS-CoV-2 testi tegemise, eneseisolatsiooni või karantiini nõuet vähemalt esimesel 180 päeval alates esimese positiivse NAAT-testi kuupäevast, eeldusel et isikukaitsemeetmed, näiteks füüsilise distantsi hoidmine, näomaskide kandmine ning käte- ja hingamishügieeni nõue on endiselt jõus. Sellest tulenevalt on paljud liikmesriigid haiguse läbipõdenud inimesed vaba liikumise piirangutest liidu piires juba vabastanud või siis kavatsevad seda teha ning koostalitlusvõimelise ELi COVIDi digitõendi peatne kasutuselevõtt aitab reisijatel lihtsamini tõendada, et nad on NAAT-testiga kindlaks tehtud SARS-CoV-2 nakkusest tervenenud.

(28)Kooskõlas ettevaatusprintsiibiga tuleks kasutusele võtta nn hädapidurimehhanism, mille kohaselt peaksid liikmesriigid nõudma vaktsineerimis- või tervenemistõendi omanikelt uuesti SARS-CoV-2 nakkuse testi tegemist ja/või karantiini/eneseisolatsiooni jäämist, kui liikmesriigi või mõne selle piirkonna epidemioloogiline olukord kiiresti halveneb ja see riik või piirkond punkti 10 kohaselt tumepunaseks liigitatakse või kui seal hakkab laiemalt levima mõni SARS-CoV-2 murettekitav või uurimisalune variant, mis kiirendab nakkuse ülekandumist, toob kaasa haiguse raskema kulu või vähendab vaktsiini tõhusust. [ELi COVIDi digitõendi määruse] artikli 11 lõikega 2 on ette nähtud, et sellistel juhtudel peab asjaomane liikmesriik teavitama komisjoni ja teisi liikmesriike uute piirangute kehtestamisest võimaluse korral 48 tundi ette. Koordineerimise tagamiseks, eelkõige juhul, kui piirangud kehtestatakse mõne uue murettekitava või uurimisaluse SARS-CoV-2 variandi tõttu, tuleks nõukogule anda ülesanne olukord tihedas koostöös komisjoniga ja saadud teavet arvestades uuesti koordineeritult läbi vaadata.

(29)Reisivate perede ühtsuse tagamiseks ei tohiks koos lapsevanema või lapsevanematega reisivatelt alaealistelt nõuda karantiini/eneseisolatsiooni jäämist, kui seda ei nõuta nende vanemalt või vanematelt, näiteks sellepärast, et viimas(t)el on vaktsineerimis- või tervenemistõend. Lisaks tuleks vabastada alla 6aastased lapsed nõudest teha reisimiseks SARS-CoV-2 nakkuse test.

(30)Üks viiruse leviku vastase võitluse alussambaid on kontaktide jälgimine, mis on eriti oluline uute variantide ilmnedes. Kontaktide tõhus ja ajaldine jälgimine on aga keerulisem, kui seda tuleb teha piiriüleselt ja suure hulga üksteise läheduses viibivate reisijate puhul. Et sellega paremini toime tulla, peaksid liikmesriigid kaaluma võimalust nõuda inimestelt, kes saabuvad nende territooriumile ühistranspordivahendites, kus nad on reserveerinud kindla istekoha või kajuti, et nad esitaksid andmekaitsenõuetele vastava reisija asukoha vormi, iseäranis juhul, kui nad teevad testi ainult saabumisel. Sel eesmärgil on ELi ühismeetmega „Healthy Gateways“ välja töötatud ühtne digitaalne reisija asukoha vorm, mida liikmesriigid saavad kasutada. Liikmesriike tuleks julgustada ühinema reisija asukoha andmevahetusplatvormiga, mis on varajase hoiatamise ja reageerimise süsteemi (EWRS) osa – see aitaks neil suurendada oma piiriülest kontaktide jälgimise suutlikkust kõigi transpordiliikide puhul. Reisija asukoha andmevahetusplatvorm võimaldab turvalist, õigeaegset ja tõhusat andmevahetust liikmesriikide pädevate asutuste vahel, sest selle kaudu saavad nad koostalitlusvõimeliselt ja automaatselt edastada teistele pädevatele asutustele oma riiklikus digitaalses reisija asukoha vormide süsteemis sisalduvat teavet ja asjakohast epidemioloogilist teavet. Sellega seoses võeti 27. mail 2021 vastu komisjoni rakendusotsus, millega muudetakse rakendusotsust (EL) 2017/253 seoses tõsistest piiriülestest terviseohtudest tulenevate hoiatusteadetega ja kontaktide jälgimisega reisijate asukoha vormide alusel.