ET    ET ET 
ET    ET  EUROOPA KOMISJON 
Brüssel 8.3.2011 
SEK(2011) 289 lõplik 
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
 
MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE  
  
Lisatud dokumendile: 
 
KOMISJONI TEATIS 
EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGU LE, EUROOPA MAJANDUS- JA 
SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 
 
Konkurentsivõimeline vähese CO
2-heitega majandus aasta ks 2050 – edenemiskava  
 
{KOM(2011) 112 lõplik} 
{SEK(2011) 287 lõplik} {SEK(2011) 288 lõplik} 
 
 
ET 2   ET 1. PROBLEEMI MÄÄRATLUS  
(1) Selleks et vältida ohtlikke mõjusid, on ELil kindel eesmärk seada üleilmse 
kliimamuutuse ülempiiriks temperatuuri tõus 2 ºC võrra. Kopenhaageni kokkuleppes viidati nimetatud eesmärgile. Seda kinnitati täiendavalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonis (UNFCCC) kõnealuse konventsiooni osaliste konverentsi 
kuueteistkümnenda istungjärgu otsuses.  
(2) Valitsustevaheline kliimamuutuste rühm (IPCC) teatas 2007. aastal, et olemasolevatest 
teadusuuringutest nähtus, et arenenud riig id peaksid seadma eesmärgiks vähendada 
kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2050. aas taks 80–95%, võrreldes 1990. aasta 
tasemega, et seada üleilmse kliimamuutuse ülempiiriks temperatuuri tõus 2 ºC, võrreldes industriaalühis konna eelse tasemega. Eur oopa Parlament ja nõukogu 
kinnitasid kõnealuse eesmärgi ELi eesmärgin a selliste vajalike vähendamiste raames, 
mida arenenud riigid peaksid IPCC hinnangul ühiselt tegema.  
(3) ELis tervikuna on kasvuhoonegaas ide heitkogused (ilma maakasutuse, maakasutuse 
muutumise ja metsanduseta) viimase kahe kümnendi jooksul vähenenud. 2009. aastaks vähenesid Euroopa Majanduspiirkonna heid e hinnangute kohaselt täiendavalt 17%, 
võrreldes 1990. aasta tasemega. Lennuliiklust arvesse võttes on kõnealune heide vähenenud ligikaudu 16%, võrreldes 1990. aasta tasemega. Osaliselt on selle 
põhjuseks 2009. aasta majanduskriisi mõju. 
(4) Praegu on ligikaudu 55% Euroopa primaarenergiast imporditud. Põhjamere vähenenud 
nafta- ja gaasitootmise tõttu eeldatakse, et 2030. aastaks kasvab energia importimine 
57%ni isegi kliima- ja energiapaketi täieli kul rakendamisel. Kuigi energiasõltuvus kui 
selline ei tekita probleemi, on energias ektoris mitmesuguseid arengusuundi, mis 
nõuavad tähelepanu. Esiteks osutavad suundumused nafta ja gaasi üha suurenenud nõudlusele tärkava turumajandusega riikid es. Teiseks ei ole pakkumispoolsed 
investeeringud kooskõlas kasvava nõudluseg a. Rahvusvahelise Energiaagentuuri 
hinnangul peab 2035. aastaks tulema ligik audu 75% traditsioon ilisest toornafta 
toodangust naftaväljadelt, mida ei ole veel kasutusele võetud või avastatud. 
Kolmandaks asuvad maailma varud sageli geopo liitiliselt ebastabi ilsetes piirkondades 
ja kuuluvad riigi juhitavate le äriühingutele, mis ei suuda alati turujõududele 
adekvaatselt reageerida. Euroopa ma jandust varitsevad seega jätkuvalt 
energiahindadega seotud tõsised ohud, eelkõi ge transpordisektoris, mis sõltub rohkem 
kui 90% ulatuses naftast. Edenemiskavas uuritakse energiasektori arengusuundi ja 
koostoimeid energiajulgeoleku suurendamiseks. 
(5) Vähese CO
2-heitega tehnoloogialahenduste areng on jätkusuutliku kasvu ja tööhõive 
jaoks ülioluline. Kuid kõnealust arengut ei pärsi mitte ainult kasvuhoonegaaside välismõju kaasamata jätmisega seotud turuprobleemid. Ebakindluse ja teadmiste leviku probleem üldiselt võib samuti kaasa tuua vajalikust vähem investeeringuid 
teadus- ja arendustegevusse. Lisaks on turustamisprobleemid kapitalimahukatel 
tehnoloogialahendustel, millesse tehtud inve steeringutel on pikk tasuvusaeg. Seepärast 
on oluline edendada vähese CO
2-heitega tehnoloogi alahenduste arengut ja kiirendada 
õppimisprotsessi nii kulutasuvalt kui või malik. See on Euroopa ettevõtjate jaoks 
ühtlasi nii raske proovikivi kui ka suurepärane võimalus. Vähese CO 2-heitega 
majanduse edenemiskava koostamisel tuleb tingimata arvesse võtta seda, kuidas EL 
edendab oma poliitilisi strat eegiaid teadus- ja arenduste gevuse, näidisprojektide ja 
ET 3   ET innovatsiooni valdkonnas, loob raamtingi musi, mis hõlmavad ka tehnoloogilisi 
muudatusi, suurendab avalikkuse heakskiitu ning  tõstab paljude ELi peamiste töötleva 
tööstuse harude konkurentsivõimet. 
(6) Üleminekul vähese CO 2-heitega majandusele on oluline mõju ressursside säästvale 
kasutamisele, mis ei piirdu ainult energiar essurssidega, ja sellel põhineb Euroopa 
2020. aasta ressursitõhususe juhtalga tus. Kasvuhoonegaaside heitkoguste 
vähendamisega vähendatakse ühtlasi märkimis väärselt muid õhusaasteaineid ja sellest 
tulenevaid terviseriske. Edenemiskavas tuleb arvesse võtta ka tööstusprotsesse, maakasutust, põllumajandus- ja metsandustava sid ning nende suhet toiduainete, sööda 
ja kiudude (puit, paberimass ja paber) tootmi se ja tarbimise ning eluliselt oluliste 
ökosüsteemi teenuste (mulla kvaliteet, vee kättesaadavus, bioloogiline mitmekesisus) 
haldamisega. 
2. E
ESMÄRGID  
(7) 2050. aasta vähese CO 2-heitega majanduse edenemiskava konkreetne eesmärk on anda 
ülevaade sellest, kuidas ELi pol iitiline raamistik peaks järgmise 10 aasta jooksul ja 
pärast seda arenema, et 1) võimaldada kasvuhoonegaaside heitkoguste märkimisväärset vähendamist kooskõlas te aduslike andmetega, samal ajal 2) 
vähendades naftašokkide ja muude energi ajulgeoleku probleemide ohtu ning 3) 
kasutades jätkusuutliku kasvu ja tööhõive võimalusi (mis on seotud uute vähese CO
2-
heitega tehnoloogialahendustega), võttes sa mal ajal arvesse jätkusuutlikkuse ja 
ressursitõhususega seonduva id üldisi kaalutlusi. 
(8) Käesoleva mõju hindamise eesmärk on anda teavet jätkusuutlikkuse ja 
ressursitõhususe üldisema tegevuskavaga seotud üldiste ja valdkondlike suundumuste, 
põhiliste nõutavate tehnoloogiliste ja strukt uuriliste muudatuste, investeerimis- ja 
kulumudelite ning muude mõjude, koostoimete ja kompromissivõimaluste kohta. Eesmärk on ühtlasi anda teavet selleks, et  välja töötada ELi, riikide ja piirkondliku 
kliimamuutusega seotud poliitilised stra teegiad ning koostamisel olevad konkreetsed 
valdkondlikud tegevuskavad ja püstitada vahe-eesmärgid. 
3. M
ETOODIKA JA STSENAARIUMIDE KIRJELDUS  
(9) Kui analüüsitakse nii pikka ajavahemikku, on ol uline arvesse võtta er i oletusi, kahtlusi 
ning arengusuundi nimetatud ajavahemikul tervikuna. Mõju hindamises uuritakse eri 
stsenaariumide valguses („CO 2-heite vähendamise stsenaariumid” poliitiliste valikute 
asemel), mida peaks EL tegema, et vä hendada märkimisväärselt kasvuhoonegaaside 
heidet kooskõlas 2 °C eesmärgiga. Stsenaar iumid erinevad peamiste näitajate, st 
üleilmsete tingimuste liigi, üleilmsete energiahindade arengu ja tehnoloogilise innovatsiooni määra poolest. Stsenaariu mides võetakse süsinikuhinda arvesse 
kulutasuva poliitilise tõukejõuna . Võrreldes eri stsenaariumide tulemusi, on võimalik 
jõuda usaldusväärsemate järeldusteni selle  kohta, kuidas peamised näitajad mõjutavad 
tulemusi ja kuidas eri osad koos toimivad. 
(10) Valitsustevahelise kliimamuutuste rühma neljandas hindamisaruandes esitatud 
vähendamiseesmärgi vahemik 80–95% aren enud riikide jaoks hõlmab nii riikide 
siseseid vähendamisi kui ka rahvusvahelisi arvestusühikuid. Selleks  et hinnata 2050. 
aastaks nõutavate ELi-sis este vähendamiste ulatus t, esitatakse hiljutistel 
ET 4   ET teadustulemustel põhinev ülevaade koos POLESi mudeli prognoosidega, mis on 
kooskõlas 2 °C eesmärgiga, st üleilmne  heide peaks 2050. aastaks vähenema 1990. 
aastaga võrreldes poole võrra. 
(11) Fossiilkütuste hindadel on kasvuhoonegaas ide heitkoguste vähendamise mõjude 
hindamisel oluline roll, kuid neid mõjutava d suurel määral üleilmsed turud. Lisaks 
võib kliimamuutusega seonduv üleilmne tegevus samuti mõjutada fossiilkütuste hindu. 
Kliimamuutusega seotud tegevuse ja fossiilküt uste hindade suhet analüüsiti üleilmset 
POLESi mudelit kasutades kolme stsenaariumi alusel: 
• Lähteolukord üleilmsel tasandil : üleilmsel tasandil ei võeta kuni 2050. aastani 
täiendavaid kliimaga seonduvaid meetmeid.  
• Üleilmne tegevus : üleilmsel tasandil võetakse  meetmeid, et vähendada 2050. 
aastaks üleilmset heidet 1990. aastaga võrreldes poole võrra. 
• Killustatud tegevus : EL soovib järgida CO 2-heite vähendamise strateegiat, kuid 
teised riigid ei tule sellega k aasa. Nad täidavad 2020. aastani üksnes 
Kopenhaageni kokkuleppes antud miinim umlubadusi ega võt a pärast seda 
täiendavaid meetmeid. 
Nimetatud näidisprognoosi laiendati, et kaasata ka üleilmse põllumajanduse ja 
maakasutuse muutumise prognoosid, kasutades GLOBIOMi ja G4Mi mudeleid. 
(12) ELi tasandi modelleerimisel  kasutati PRIMESi energias üsteemi mudelit koos GAINSi 
mudeliga ELi muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 heitkoguste prognooside jaoks. 
Ühtlasi on ELi tasandil analüüsitud G4Mi ja GLOBIOMi mudelite abil energia ning 
maakasutuse, maakasutuse muutumise ja metsanduse suhet. CO 2-heite vähendamine 
on peamiselt ajendatud CO 2 ja muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 heitkogustega 
seotud süsinikuhindadest.  
(13) ELi tasandil kavandatud stsenaariumid on järgmised:  
• Võrdlusstsenaarium, milles käsitletakse  kehtivate poliitiliste strateegiate 
rakendamist ja jätkamist (st kliima-  ja energiapakett aastani 2020). 
• Mitu CO 2-heite vähendamise stsenaariumit, milles käsitletakse ELi sisest 
vähendamist 80% võrra 2050. aastaks, võr reldes 1990. aasta tasemega, välja 
arvatud üks killustatud tegevusstsenaarium, millega nähakse ette täiendavad meetmed energiamahukate tööstushar ude rahvusvahelise konkurentsivõime 
kaitsmiseks.  
• CO
2-heite vähendamise stsenaariume eristatakse fossiilkütuste baasil toodetud 
energia hindade alusel kooskõlas POLESi mudeli abil läbiviidud üleilmse analüüsi 
tulemustega:  
– stsenaariumid, mille kohaselt madalad energiahinnad püsivad suhteliselt 
stabiilsena (tegelikud naftahinnad 2050. aastal ligikaudu 70 USA dollarit
2008/barreli kohta), võimalik üleilmse tegevuse korral;  
ET 5   ET – stsenaariumid, mille kohaselt naftahinnad kahekordistuvad järk-järgult (tõustes 
2050. aastaks 127 USA dollarini 2008/barreli kohta), nagu näeb ette 
võrdlusstsenaarium, võimalik killustatud tegevuse korral; 
– stsenaariumid, mille puhul esineb ajutine naftašokk või on energiahinnad alates 
2030. aastast kestvalt kõrged (kah ekordistudes 2030. aastaks 212 USA 
dollarini 2008/barreli kohta), võimalik oht fr agmenteeritud tegevuse korral.  
• CO 2-heite vähendamise stsenaariume eris tatakse tehnoloogiaar engut käsitlevate 
oletuste alusel: 
– tõhusa tehnoloogia stsenaariumid, et kirjeldada tõhusate ja vähese CO 2-heitega 
tehnoloogialahenduste eduka t kasutuselevõtmist;  
– „hilinenud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise” ja „hilinenud elektriga 
varustamise” stsenaariumid, et hinna ta teatavate tehn oloogiasuundumuste 
kättesaadavuse kitsaskohti;  
– tundlikkuse analüüs, milles käsitlet akse kliimamuutusega seonduvat hilinenud 
tegevust, millega ei kaasne uusi ega täiendavaid kliimaga seotud poliitilisi 
strateegiaid enne 2030. aastat. 
(14) Et tulevikus modelleerimist täiustada, võiks võtta arvesse kliimamuutuse kui sellise 
mõju näiteks põllumajandus- ja energiatootmisele ja -tarbimisele. Tulevased täiustused energia salvestamist ja arukaid elektrivõrke  käsitlevate lahenduste valdkonnas võiksid 
paremini peegeldada hajutat ud tootmise kasutuselevõttu. 
4. Ü
LEILMSE ANALÜÜSI TULEMUSED  
Üleilmsed vähendamispüüdlused ja ELi panus  
(15) Uusimast teaduskirjandusest ja POLES i mudeli abil tehtud näidisprognoosidest 
nähtub, et EL peaks vähendama oma ka svuhoonegaaside heitkoguseid ühenduse 
siseselt 2050. aastaks vähemalt 75%, 80%  või rohkem, võ rreldes 1990. aasta 
tasemega.  
(16) Üleilmne püüdlus, mis on kooskõlas 2 °C eesmä rgiga, eeldab, et muud arenenud riigid 
tegutseksid sama rangelt kui EL, lähtudes võrdsel süsinikuhinnal põhinevast mudelist. 
Tärkava turumajandusega riikides toimub kõnealune protsess järk-järgult areneva 
süsinikuturu kaudu, kus süsinikuhind ol eks 2030. aastaks arenenud ja tärkava 
turumajandusega riikides sama. Selle tule musena vähenevad tärkava turumajandusega 
riikide kasvuhoonegaaside heitkogused 2050. aast aks lähteolukorraga võrreldes 80%, 
st 1990. aasta tasemele või isegi nimetat ud tasemest allapoole. See tähendab, et 
üleilmse tegevuse korral ei ole rahvusvahe lised arvestusühikud odavalt kättesaadavad 
ning laiaulatuslik tasaarveldus ei ole ühe ndusesiseste meetmete alternatiiv. Ka 
kulutasuvuse seisukohast vaadatuna tule b ELi 80–95% heitkoguste vähendamise 
eesmärk saavutada suures ulatuses ühe nduse sees. Kasvuhoone gaaside heitkogused 
inimese kohta muutuvad aja jooksul võrds emaks ja aastaks 2050 on absoluutsed 
erinevused märgatavalt väiksemad, kuigi he itkogused inimese kohta jäävad arenenud 
riikides siiski suuremaks. 
ET 6   ET Kliimamuutusega seotud tegevuse ja ül eilmsete fossiilkütuste hindade seos 
(17) POLESi mudeli abil läbiviidud analüüs näitab kliimamuutusega seonduva üleilmse 
tegevuse ja tuleviku fossiilkütuste hindade vastastikust mõju. Kui lähteprognooside kohaselt naftahinnad peaaegu kahekordi stuvad, jäävad nimetatud hinnad 
kliimamuutusega seonduva üleilmse tegevuse raames 2050. aastal praegusega võrreldes stabiilseks. Sellised suhtelised vähendamised tulenevad väiksemast energianõudlusest ja üleminekust vähese CO
2-heitega kütustele. Üleilmset tegevust 
iseloomustavad peaasjalikult madalamad fossiilkütuste hinnad ja kõrged süsinikuhinnad. 
(18) Analüüsist nähtub, et killustatud te gevuse puhul vähenevad naftahinnad 
lähtehindadega võrreldes üksnes 15%. Nimetatud tulemused on üldiselt kooskõlas 
Rahvusvahelise Energiaagentuuri energiaü levaatega „World Energy Outlook 2010”. 
Rahvusvahelise Energiaagentuuri andmed osut avad energiajulgeolekut käsitlevatele 
selgetele ohtudele, mis on seotud kasvava nõudluse, varustusprobleemide ning naftat 
ja gaasi eksportivat e piirkondade geopolii tiliste ohtudega. 
(19) Energiaallikate hindade muutumine t oob kaasa muutused kõnealuseid kaupu 
eksportivate riikide sissetulekutes, kui d seda mõju on võimalik hallata. Naftat 
Eksportivate Riikide Organisatsiooni (O PEC) aastane sissetulek on prognooside 
kohaselt isegi üleilmse tegevuse korral järgmisel 20 aastal palju kõrgem kui eelmisel 20 aastal.  
Põllumajanduse ja metsanduse üleilmne panus ning seos bioenergiaga 
(20) Osana üleilmsest püüdlusest, mis on kooskõlas 2 °C eesmärgiga, analüüsiti ühtlasi 
põllumajanduse ning maakasutuse, maakasutuse muutumise ja metsanduse panust ning seost üleilmse tasandi energiasek toriga, võttes arvesse järgmist:  
(a) vajadus tagada toiduainetega kindlustamine, et toita maailma üha kasvavat 
elanikkonda; 
(b) ELi eesmärk vähendada üleilmset raadam ist, eelkõige are nguriikides, ning 
peatada maailma metsade hävitamine aastaks 2030; 
(c) jõupingutused põllumajanduse heite vähendamiseks; 
(d) biomassi suurenenud kasutamine en ergia tootmiseks kliimamuutusega 
seonduvate meetmete korral; 
(e) toitumistavad jäävad samaks, arenedes heaolu suurenemise tõttu suurema CO
2-
heitega toiduainete tarbimise suunas.  
Analüüsist nähtub, et põllumajandus ja metsan dus võivad jõuda asjakohaste stiimulite abil 
2050. aastaks eespool nimetatud eesmärkideni, kuid väga oluline on parandada tootlikkust 
üleilmsel tasandil. Kui tootlikkust ei suude ta parandada, ei saa vutata eespool loetletud 
eesmärke või saavutatakse need üksnes toiduainete märkimisväärse hinnatõusu kaudu.  
Olemasolevate suundumuste, st suurema CO 2-heitega toiduainete tarbimise muutmisest võiks 
samuti kasu olla, kuid seda võimalust ei ole uuritud. Elustiili ja käitumi sharjumuste muutmine 
võib suurendada ulatuslike vähendamiseesmärkide saavutamise tõenäosust ja tegevuse üldist 
ET 7   ET kulutasuvust, aidates vältida kallimaid leevenda mismeetmeid muudes sektorites. Kui üleilmse 
kliimamuutuse ülempiiriks seatakse temperatuuri tõus 2 ºC, saab bioloogiline mitmekesisus 
sellest suurt kasu, sest nii säilivad troopi lised metsad, mis on bioloogilise mitmekesisuse 
poolest väga väärtuslikud, kuid tuleb olla ettevaatlik, et põllumajanduse/metsanduse 
suurenenud tootlikkus ei tooks kaasa bioloogilise mitmekesisuse vähenemist, veevarude ammendumist ega muid keskkonnaprobleeme.  
5. EL
I ANALÜÜSI TULEMUSED  
Vähendamisega seotud üldised ELi suundumused ja sektorite panused  
(21) ELi CO 2-heite vähendamise stsenaariumide  prognooside analüüsist nähtub, et 2050. 
aastaks on ELi-sisese heite 80% vähenda mine 1990. aastaga võ rreldes tõestatud 
tehnoloogialahendustega tehnilis elt teostatav, kui kõikides sektorites kohaldatakse 
piisavalt tugevat süsinikuhinna stiimu lit (vahemikus ligikaudu 100–370 eurot tonni 
CO 2-eq kohta aastaks 2050). See nõuab olemasolevate tehnoloogialahenduste 
põhjalikku kestvat uuendamist, kuid on võimalik  ka siis, kui ei kasutata selliseid 
pöördelise tähtsusega tehnoloogialahendusi,  nagu termotuumasüntees, vesiniku- ja 
kütuseelemendid või elektrivõrk, mis ka sutab laialdaselt hajutatud energia 
salvestamist, ning ei muudeta märkimisv äärselt elustiili (nt toitumisharjumuste 
muutused, liikuvussuundumuste olulised m uutused). Sellised arengusuunad võivad 
veelgi hõlbustada üleminekut vähese CO 2-heitega majandusele, kuid neid ei 
analüüsitud, kuna nende tehniline ja majanduslik teostatavus ei  ole kindel ning neid on 
keeruline modelleerimisvahenditesse kaasata.  
(22) Vaatamata tehnoloogiaalastele ja fossiil kütuste hindade märkimisväärsetele 
erinevustele eri stsenaariumide lõikes, on tulemused heite vähendamise kiiruse ja 
ulatuse seisukohast usaldusväärsed, erined es veidi rohkem sektorite tasandil.  
Kasvuhoonegaaside heitkoguste 
vähendamine 1990. aastaga võrreldes  2005 2030 2050 
Kokku  -7% -40 kuni -44% -79 kuni -82% 
Sektorid   
Elektrienergia (CO 2) -7% -54 kuni -68% -93 kuni -
99% 
Tööstus (CO 2) -20% -34 kuni -40% -83 kuni 
87%1 
Transport (sealhulgas lennundus, välja arvatud meretransport) (CO
2) +30% +20 kuni -9% -54 kuni -
67% 
Transport (välja arvatud lennundus, 
välja arvatud meretransport+25% +8 kuni -17%  -61 kuni -
74% 
Elamumajandus ja teenused (CO 2) -12% -37 kuni -53% -88 kuni -
91% 
Põllumajandus (muud kasvuhoonegaasid kui CO
2) -20% -36 kuni -37% -42 kuni -
49% 
Muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 
heitkogused  -30% -71,5 kuni -
72,5% -70 kuni -
78% 
                                                 
1 Ei hõlma konkreetset stsenaariumi, mille meetme d ei nõua energiamahukates tööstusharudes heite 
vähendamist sellisel määral.  
ET 8   ET  Allikas: PRIMES, GAINS 
(23) Kasvuhoonegaaside koguheide väheneb 2030. aa staks ligikaudu 40%  võrreldes 1990. 
aasta tasemega, välja arvat ud juhul kui naftahinnad 2030. aastaks tõusevad, mille 
tulemusena heide väheneb 44%. Madala hi nna puhul väheneb heide esmalt ligikaudu 
25% aastaks 2020 ja ligikaudu 60% aastaks 2040.  
(24) Kui heite vähendamise majanduslikud stiimulid on kõigis sektorites võrdsed, on ELi 
heitkogustega kauplemise süsteemiga (ELi  HKS) hõlmatud sektorite suurem panus 
jätkuvalt kulutasuvam. ELi heitkogustega ka uplemise süsteemiga hõlmatud sektorites 
saavutatakse 2030. aastaks juba ligikaudu 45% heitkogu ste vähenemine ning 2050. 
aastaks 90% vähenemine 2005. aastaga võrreld es, samal ajal kui sektorid, mida ei 
hõlma ELi HKS, vähendavad oma heit koguseid 2030. aastaks rohkem kui 25% ja 
2050. aastaks ligikaudu 70% võrreldes 2005. aastaga.  
(25) Kõige rohkem vähendatakse heidet energiasek toris. Sarnaste majanduslike stiimulitega 
nagu muudes sektorites väheneb süsinikdioks iidiheide selles sektoris kiiresti tänu 
arvukate vähese CO 2-heitega tehnoloogialahenduste (mitmesugused taastuvenergia 
tehnoloogiad, tuumaenergia, sü sinikdioksiidi kogumine ja säilitamine pärast 2020. 
aastat) kasutuselevõtule ning nõudluse tõhusam ale rahuldamisele, ületades üldjuhul 
2030. aastaks märkimisväärselt heitkoguste 60% vähendamise eesmärki. 2050. aastaks 
on süsinikdioksiidi vähendamine energias ektoris praktiliselt  lõpule viidud.  
(26) Elamumajandus- ja teenindussektoris on ke skmise ja pikema ajavahemiku jooksul 
samuti võimalik saavutada keskmisest s uuremaid panuseid. Heite vähendamise 
põhiline liikuma panev jõud on kütmise märkimisväärne vähendamine, mis tuleneb paremast isolatsioonist, vähese CO
2-heitega elektrienergia ja taastuvate energiaallikate 
laialdasemast kasutamisest hoonete küt misel ning energiatõhusate seadmete 
ulatuslikumast rakendamisest.  
(27) Tööstuses vähendatakse keskpika ajavahemiku jooksul CO 2-heidet veidi vähem kui 
majanduses üldiselt, kuid süsinikdioksiidi kogu mine ja säilitamine pakub teatavates 
tööstusharudes täiendavaid vähendamisvõimalu si, isegi kui see leiab aset veidi hiljem 
(pärast 2030. aastat) ku i energiasektoris.  
(28) Transport ja põllumajandus on peamised sekt orid, kus pikema ajavahemiku jooksul ei 
likvideerita CO 2-heidet täielikult.  
(29) Transpordisektoris muutub viimase 20 aasta  kasvutendents vastupidiseks. 2030. 
aastaks on transpordist tingitud heidet (maan tee, raudtee ja siseveeliiklus) vähendatud 
enamiku stsenaariumide puhul alla 1990.  aasta taseme. Tõhusa tehnoloogia 
stsenaariumi puhul saavutatakse võrdluss tsenaariumi kohase fossiilkütuste hinna 
juures 5% vähendamine ning  fossiilkütuste madala hinna  juures 2% vähendamine. 
Kuid suurim heite vähendamine saa vutatakse ajavahemikus 2030–2050, mil 
transpordist2 tingitud heidet vähe ndatakse ligikaudu 60%. 
(30) Põllumajanduses on tendents vastupidine. Põllumajanduse heite vähendamine on 
praegusest 2030. aastani märkimisväärne , kuid kasvuhoonegaaside heitkoguste 
vähendamise edasised tehnilised võimalused  on piiratumad. Nagu muudes sektorites, 
                                                 
2 Lennuliiklusest tulenevat lämmastikoksiidide he idet ja muid lennuliikluse kaudseid mõjusid 
võimalikule üleilmsele kliima soojenemisele ei ole arvesse võetud. 
ET 9   ET on ka nimetatud sektoris võimalik tä iendavalt analüüsida, kuidas mõjutab 
käitumismustrite muutmine kasvuhoonegaasid e heitkoguste leevendamise võimalusi.  
(31) Muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 heitkoguseid, nagu prügilate st tulenev metaan ja 
tööstuslik lämmastikdioksiidi heide, vä hendatakse samuti kiiresti 2030. aastani ning 
peale seda vähendatakse kõne alust heidet üksnes piirat ud määral. ELi heitkogustega 
kauplemise süsteemiga hõlmatud muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 heitkoguste 
puhul sisalduvad nimetatud vähendamised juba võrdlusstsenaariumis, muude sektorite, 
nagu põllumajanduse, jäätmete ja F-gaaside puhul tuleb lisaks olemasolevatele poliitilistele strateegiatele võtta täiendavad meetmed.  
Süsteemikulud: süsinikuhinnad, investeeringukulud ja fossiilkütuste hinnad  
(32) Kõigi stsenaariumide puhul tõusevad sü sinikuhinnad ligikaudu 50–60 eurolt tonni 
CO
2-eq kohta 2030. aastal 100–370 euroni tonni CO 2-eq kohta (150–200 eurot tõhusa 
tehnoloogia stsenaariumide puhul), sõ ltudes valitud tehnoloogilistest ja 
fossiilkütustega seotud näitajatest.  
(33) Nimelt on fossiilkütuste hindade ja süsi nikuhindade vahel selge pöördvõrdeline 
sõltuvus. Fossiilkütuste kõrge mate hindade juures on CO 2-heite vähendamise 
eelduseks madalamad süsinikuhinnad. See on as jade loogiline käik, arvestades et 
hinnakujundamine on energianõudlusele ja en ergiatõhususele avaldatava mõju tõttu 
üldiselt heite vähendamisele oluline tõukej õud, olenemata sellest, kas seda tehakse 
süsinikuhindade või energiahindade kaudu. Süsinikuhinna kujundamise selge 
kasutegur on see, et sellega määratakse kõige suurema CO 2-heitega sisenditele ja 
protsessidele kõrgemad hinnad ning sellest saadav tulu suunata kse tagasi kohalikku 
majandusse, samas kui kõrgete energiahindade  juures ei ole olukord alati sarnane, 
eelkõige suuresti fossiilkütust e impordil sõltuva ELi jaoks.  
(34) Ühtlasi leitakse, et nii t eatavate tehnoloogialahenduste (süsinikdioksiidi kogumine ja 
säilitamine, elektrifitseerimine) hilinenud väljatöötamine ja kasutuselevõtt kui ka 
kliimaga seonduvad hilinenud meetmed (enne 2030. aastat ei võeta täiendavaid 
meetmeid) toovad lõpuks kaasa märkimisväärselt kõrgemad süsinikuhinnad, üldised suuremad kulud ja napima kütusesäästu. Kõn ealuste järeldustega rõhutatakse järgmiste 
punktide äärmist olulisust:  
• teadus- ja arendustegevus ning vähese CO
2-heitega tehnoloogialahenduste varane 
kasutuselevõtt, et vähendada üldisi kulusid  ja suurendada avalikkuse heakskiitu 
teatavatele tehnoloogialahendustele; 
• vajadus vähendada heidet pi devalt, kuid järk-järgult, et vältida olukorda, kus 
hiline ärkamine toob kaasa suure äkilise süsinikuhinna tõusu.  
(35) Kõigi CO 2-heite vähendamise stsenaariumide tähtsaim järeldus on radikaalne 
üleminek kütusekuludelt (tegevuskulud)  investeeringukulude le (kapitalikulud). 
Majandusülesest vaatenurgast on oluline märk ida, et investeeringud on suures osas 
sisemajandusse tehtavad kulutused, mis nõua vad suuremat lisandväärtust ja paljude 
töötleva tööstuse harude toodangut (autotöös tus, elektrienergia tootmine, tööstuslikud 
ja võrguseadmed, energiatõhusad ehitusmat erjalid, ehitussektor jne), samas kui 
kütusele tehtavad kulud toovad suures osas ka su kolmandatele riikidele, võttes arvesse 
ELi tugevat sõltuvust fossiilkütuse impordist.  
ET 10   ET (36) Tõhusa tehnoloogia stsenaariumide puhul on keskmised aastased investeeringud 
aastateks 2040–2050 ligikaudu 550 miljard i euro võrra suuremad kui 
võrdlusstsenaariumi puhul. Investeeringuku lud suurenevad ke skmiselt 40-aastase 
ajavahemiku jooksul ligikaudu 270 miljardi euro võrra aastas, seda nii üleilmse kui ka killustatud tegevuse korral.  
(37) Investeeringute suurenemise varjukülg on samaväärne kütusehindade langus. 
Võrdlusstsenaariumis suurenevad kütusekulud keskmiselt 900 miljardilt eurolt aastas ajavahemikul 2010–2020 kuni 1400 miljardi euroni ajavahemikul 2040–2050. Võrdlusstsenaariumi energiahindade juures toob CO
2-heite vähendamine kaasa 
kütusekulude vähenemise ligikaudu 350 miljardi euro võrra aastas ajavahemikul 2040–2050. Üleilmse tegevuse korral vä henevad kütusekulud võrreldes 
võrdlusstsenaariumi vastavate kuludega  veelgi rohkem, st ajavahemikul 2040–2050 
säästetakse fossiilkütuse säästude ja fossiilkütuste madalamate hindade koosmõju tulemusena aastas veidi rohkem kui 600 miljardit eurot Nimetatud 40-aastasel ajavahemikul vähenevad keskmised kütusekul ud aastas võrdlusstsenaariumis osutatud 
kuludega võrreldes 175 miljardi (killustatud tegevus – võrdlusstsenaariumi energiahinnad) kuni 320 miljardi euro (üleilmne tegevus – madalad fossiilkütuse hinnad) võrra, tingimusel et elektri kasutu selevõttu transpordis ei lükata edasi. 
(38) Naftašokk või kõrged fossiilkütuse hi nnad suurendavad vajaminevaid 
investeeringukulusid võrdlusstsenaariumi kohaselt ligikaudu 100 miljardi euro võrra 
aastas. CO
2-heite vähendamise stsenaariumides sellist mõju ei täheldata. Fossiilkütuse 
kõrgetest hindadest lähtudes on kütusekulud CO 2-heite vähendamise stsenaariumides 
võrdlusstsenaariumiga võrreldes märkimisv äärselt madalamad. Kõrgete kütusehindade 
stsenaariumi puhul kompenseerib kütuse kulude vähenemine rohkem kui piisavalt 
kliimamuutusega seotud tegevuseks ettenähtud investeeringukulude suurenemise.  
(39) Vähese CO 2-heitega kapitalikulude suurenemine iseloomustab ühtviisi kõiki sektoreid 
(energia, tööstus, transport ja hoonestatud keskkond), kuid absoluut arvudes ei suurene 
investeeringud kõige rohkem mitte elektrienergia tootmises, võrguinfrastruktuurides ega -tööstuses, vaid transpordisektori (e elkõige sõidukid) ja  hoonestatud keskkonna 
(energiatõhusad ehitusmaterjalid ja -komponendid, soojuspumbad, seadmed jne) 
nõudlusega seotud tehnoloogialahenduste puhul. Kõige rohkem kasu saaksid CO
2-
heite vähendamisest nimetatud tehnol oogialahendusi ja seadmeid pakkuvad 
ärisektorid. 
(40) Vähese CO 2-heitega kapitalikulude suurus ja ülesehitus tulevastel kümnenditel tekitab 
olulisi poliitilisi küsimusi teemal, kuidas on võimalik ületada eelkõige transpordi ja hoonete lõppkasutajaid hõlmavad rahast amistõkked, mis püsivad tugevatest CO
2 
heitkoguste vähendamise stiimulitest sõltumata. Selleks et soodustada 
erainvesteeringuid vähese CO 2-heitega tehnoloogialahendustesse, vajatakse 
innovatiivseid finants- ja maksualase id meetmeid, nagu sooduslaenud, toetused, 
millega kaetakse osa vähese CO 2-heitega tehnoloogiatesse tehtavatest 
investeeringutest, ning maksusoodustused. Lisaks tuleb suunata suurem osa ELi 
eelarvega ettenähtud piirkondlikust rahastamis est poliitilistesse vahenditesse, millega 
mobiliseerida erasektori ressursse. 
Energiaressursid, -tõhusus ja -julgeolek  
ET 11   ET (41) CO 2-heite vähendamise stsenaariumide koh aselt paraneb ELi energiaressursside 
tõhusus märkimisväärselt, tuues eelkõige fossiilkütuste kasutamise ja importimise 
vähendamise kaudu ühtlasi kasu energiaj ulgeoleku valdkonnas. Primaarenergia 
tarbimist tervikuna vähendatakse 1650 milj oni tonni naftaekvivalendini 2030. aastal ja 
ligikaudu 1300–1350 miljoni tonni naftaekviva lendini 2050. aastal, võrrelduna rohkem 
kui 1800 miljoni tonni naftaekvivalendiga 2005. aastal. Kasutatakse rohkem kohalikke 
energiaressursse, eelkõige taastuvaid energiaallikaid, ning energia koguimport 
väheneb 2050. aastaks 2005. aastaga võrreldes  rohkem kui poole võr ra. Alates 2025. 
aastast toob selline are ngusuund kaasa täieliku muutuse kütuse impordist sõltuvuse 
kasvu suundumuses, vähenedes 2050. aas taks vähem kui 35%ni. Naftaimporti 
vähendatakse 2050. aastaks tänase olukorraga  võrreldes poole võr ra või rohkem ja 
võrdlusstsenaariumiga võrreldes ligika udu 80% võrra, mis tähendab vähemalt 400 
miljardi euro kokkuhoidu. 
(42) On oluline märkida, et primaarenergia ta rbimise vähenenud tase tuleneb peamiselt 
nõudlusega seotud tehnoloogilistest muudatustes t, mitte energiateenuste vähenemisest: 
kõigepealt suureneb ehitiste, küttesüsteemide ja sõidukite energiatõhusus, hiljem toetab seda suundumust transpordisektori ja küttesüsteemide elektrifitseerimine, 
ühendades väga tõhusaid nõudlusega seotud tehnoloogiaid (laetavad  hübriidsõidukid, 
elektrisõidukid, soojuspu mbad) suurel määral CO
2 vaba energiasektoriga.  
(43) Kui EL suudab 2020. aastaks vähendada en ergiatarbimist 20%, võimaldab see 
vähendada ühendusesisest heidet 2020. aastaks vähemalt 25%. 
(44) CO 2-heite vähendamine kahandab märkimis väärselt fossiilkütustega seotud 
energiajulgeolekuriski, kuid la iaulatuslik elektrifitseerimi ne koos detsentraliseeritud 
tootmisega toob kaasa muid probleeme ja  võimalusi. 2050. aasta energia tegevuskavas 
käsitletakse nimetatud küsimusi üksikasjalikumalt. 
Energiasektor 
(45) Kui kõikide sektorite lõplik energia nõudlus väheneb märkim isväärselt, siis 
elektritarbimine kasvab jätkuvalt kuni 2050. aastani. See on kahe vastandliku 
suundumuse tulemus:  
• üha suuremad edusammud nõudluse tõhusamal rahuldamisel,  
• eelkõige pärast 2025. aastat kütte- ja tr anspordisektorist tulenev suurenenud 
nõudlus, mis on tingitud tõhusate nõudluseg a seotud tehnoloogialahenduste (nt 
laetavad hübriidsõidukid, elektrisõi dukid, soojuspumbad) laiaulatusliku 
rakendamisega. 
Suurenemise kiirus sarnaneb siiski viimase 20 aasta suundumustega, vaatamata 
sellele, et märkimisväärne osa transpordi - ja küttesektorist hakkab aja jooksul nafta 
ja gaasi asemel kasutama elektrit.  
(46) Pakkumise poolelt vaadatuna suureneb vähese CO 2-heitega tehnoloogialahenduste 
(taastuvad energiaallikad, fossiilkütused ning CO 2 kogumine ja säilitamine ning 
tuumaenergia) osakaal energia tootmises kiir esti, kasvades praegus elt 45%-lt ligikaudu 
60%ni 2020. aastal (kliima- ja energiapaketi täieliku rakendamise tulemusena), 75–80%ni 2030. aastal ja lig ikaudu 100%ni 2050. aasta l. Kuna vähese CO
2-heitega 
elektrienergia tootmise tehnoloogiaid is eloomustavad suuremad kapitalikulud ja 
ET 12   ET väiksemad kütusekulud, on elektrienergia tootmisse tehtavate investeeringute ja 
võrkude laiendamise kulud kõrged. Muude se ktorite puhul on põhiküsimus see, kuidas 
kõnealuseid investeeringuid kõige paremini soodustada. 
Transport  
(47) Energiatõhusus on üks põhilisi kaas aaitajaid transpordisektori CO 2-heite 
vähendamisele. Analüüsist nähtub, et kuni 2025. aastani ning transporditeenuste 
jätkuvale laienemisele vaatamata on sõiduk ite tõhusus üks peamisi tegureid, millega 
kasvuhoonegaaside heitkoguste kasvusuundumust muuta ja viia maismaatranspordist 
tulenevate kasvuhoonegaaside heitkoguste ta se 2030. aastaks alla 1990. aasta taseme. 
Näiteks sõiduautode puhul ületab tõhusus e kasv järkjärgulis e hübridiseerimise 
tulemusena pärast 2020. aastat kehtivat es õigusaktides sätestatud norme, mis 
käsitlevad sõidukite CO 2-heidet. 
(48) Kui hübridiseerimine on kuni 2025. aastani olul ine tõhususe kasvu seisukohast, on see 
pärast 2025. aastat tehnoloogiliselt põhilise  tähtsusega etapp, et võimaldada 
üleminekut elektritranspordile (elektrilise  jõuseadmega sõidukid). See on sõiduautode 
jaoks võtmetähtsusega tehnoloogialahe ndus, mis võimaldab pärast 2030. aastat 
transpordisektori heidet väga oluliselt vähendada. Lennuliikluse ja vähemal määral 
raskeveokite jaoks mängivad biokütused olul isemat rolli eelkõige pärast 2030. aastat.  
(49) Lennuliikluses on biokütused 2030. aastale järgneval ajavahemikul oluline 
kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise tehnoloogialahendus. Maanteetranspordis suureneb kasutatavate  biokütuste kogus kõige  rohkem kuni 2020. 
aastani, et saavutada üldine eesmärk kasutada  20% ulatuses taastuvaid energiaallikaid 
ning konkreetselt transpordisektori jaoks s eatud eesmärk kasutada 10% ulatuses 
taastuvaid energiaallikaid. Kui elektritranspor t siseneb edukalt turu le, suureneb pärast 
2020. aastat biokütuste üldine kasutamine kuni 2050. aastani, jäädes siiski väiksemaks 
kui ajavahemikus 2005–2020. Kui elektritrans port ei sisene edukalt turule, peavad 
biokütused saavutama suurema tähtsuse, et  oleks võimalik heidet samaväärselt 
vähendada. Biokütuste laialdasem kasuta mine võib avaldada suuremat survet 
maakasutusele, sealhulgas maakasutus est tulenevale heite le, bioloogilisele 
mitmekesisusele, veemajandusele ning keskkonnale üldiselt, vähemalt juhul kui kasutatakse põllumajandusest saadavaid biokütuseid.  
(50) Kõikide analüüsitud stsenaariumide kohaselt on mõju üldisele transpordinõudlusele 
tühine. Osaliselt on selle põhjuseks m udelite raamistik, milles keskendutakse 
kasvuhoonegaaside vähendamisele ning mis ei  hõlma konkreetseid transpordialaseid 
poliitilisi strateegiaid, millega võimaldada tõhusamat transpordisüsteemi, 
ümbersuunamist ja vähendada eri välismõjusid, nagu liiklusummikud ja õhusaaste, tuues sellega täiendavaid kasusid heite  vähendamise valdkonnas. Kõnealuseid 
teemasid käsitletakse üksikasjalikumalt tr ansporti käsitleva valge raamatu mõju 
hindamises. 
(51) Eri stsenaariumide võrdlusest näht ub, et kasvuhoonegaaside vähendamine 
transpordisektoris ja ener giasektoris on selg esti seotud. Kui tr anspordisektoris 
vähendatakse kasvuhoonegaaside heitkoguseid peamiselt elektritranspordi abil, 
suureneb elektri tarbimine, mis avaldab mõju  elektri tootmisest tulenevale heitele. 
Seega isegi kui transpordisektor ei ol e ELi heitkogustega kauplemise süsteemi 
kaasatud, mõjutab see aja jooksul üha rohkem nimetatud süsteemi arengusuundi.  
ET 13   ET Hoonestatud keskkond  
(52) Kõnealuse sektori kõige olulisemad energi atarbijad on kütmine ja jahutamine (kaks 
kolmandikku) ning vee soojendamine ja keetmine (rohkem kui 20%). Ülejäänud 
energiatarbijad on peamiselt valgustus ja elektriseadmed.  
(53) Põhilised uuritavad suundumused on samad mis transpordisektoris. Esiteks 
vähendatakse üldist energi anõudlust: tõhusust, eelkõ ige hoonete energiatõhusust 
suurendatakse passiivmajade tehnoloogia le vimise kaudu ning olemasolevate hoonete 
energiatõhusust parandatakse märkimis väärselt uuendustööde abil. See hõlmab 
märkimisväärseid investeeringuid, mida  on võimalik tagasi saada aja jooksul 
vähenenud energiaarvete kaudu. Peamine po liitiline küsimus seisneb selles, kuidas 
lahendada esialgseid rahastamisprobleeme.  
(54) Nii nagu transpordisektoris, toimub ka kõnealuses sektoris oluline üleminek 
kasutatavate kütuste osas: nafta, gaasi ja kivisöe asemel võetakse üha rohkem 
kasutusele elekter ja taastuvkütused. Tõhus atel soojuspumpadel on oluline roll, kuna 
need võimaldavad nii suurendada lõppkasutamise tõhusust kui ka vähendada kütuste CO
2-mahukust geotermilise energia ja elektri kasutamise kaudu. Lisaks sellele 
asendatakse fossiilkütused suurel määral bi ogaasi, biomassi ja päikeseenergiapõhise 
küttega.  
Tööstus  
(55) Tõhusa tehnoloogia stsenaariumis visanda tud energiamahukate tööstusharude 
kulutasuv panus vähendab heitkoguseid 2030. aastaks ligikaudu 35% ja 2050. aastaks 
vahemikus 85–90%. Selline vähendamispot entsiaal tuleneb energiamahukuse 
jätkuvast vähendamisest ning CO 2 kogumise ja säilitamise kohaldamisest ülejäänud 
energiamahuka tööstusliku CO 2 heite suhtes (nt terase ja tsemendi tootmisest tulenev 
heide) alates 2035. aastast.  
(56) Killustatud tegevuse puhul, mille kohaselt EL vähendab oma heidet märkimisväärselt 
rohkem kui muud riigid, saavad teatav ad tööstusharud kasu täiendavatest 
investeeringutest ar vukatesse vähese CO 2-heitega tehnoloogialahendustesse ning 
nende konkurentsivõime suureneb tänu esimesena tegutseja eelisele.  
(57) Ühtlasi hinnati ambitsioonikama kliimapoliitika mõju energiamahukatele 
tööstusharudele. Eelmised makromajanduslikud  mudelid vaadati läbi ja neid arendati 
edasi kuni 2030. aastani. Sellest järeldus, et  mõju energiamahukate tööstusharude 
tootmistasemele oli piiratud ning et ta suta saastekvootide eraldamine kaitseb 
kõnealuseid tööstusharusid heitkogustega ka uplemise süsteemis, isegi kui EL seab 
ambitsioonikamaid eesmärke kui maailma muudel piirkondadel.  
(58) Energiamahukate tööstusharude puhul on kirjeldatud vähendamispotentsiaali 
saavutamiseks alates 2035. aasta st vaja laialdaselt kasutu sele võtta süsinikdioksiidi 
kogumine ja säilitamine, mis on tehnoloogial ahendus, mille ainus r eaalne kasutegur on 
väiksemad kasvuhoonegaaside heitkogused ja millega kaasnevad nii suuremad investeeringud kui ka kõrgemad tegevuskulud.  
(59) Seepärast analüüsitaks e alternatiivset stsenaariumi , mille kohaselt kehtiksid 
energiamahukatele tööstusharudele ma dalamad heite vähendamise nõuded, mille 
puhul tööstusharude heitkogused on sarnasem ad võrdlusstsenaariumi tulemustega, 
ET 14   ET vähenedes 2050. aastaks mitte 86%, vaid lig ikaudu 50%. Selle põhjuseks on eelkõige 
tõsiasi, et süsinikdioksiidi kogumine ja säil itamine ei ole protsessidega seotud heite 
vähendamisel standardne tehnoloogialahendus. Sellise stsenaariumi kohaselt ei pea energiamahukad tööstusharud kandma süsi nikdioksiidi kogumise ja säilitamise 
kasutuselevõtuga seotud lisakulusid, mis ulatuvad viimasel küm nendil iga-aastaselt 
rohkem kui 10 miljardi euroni.  
Põllumajandus ja muude kasvuhoonegaaside kui CO
2 heide 
(60) Aastatel 1990–2005 vähendati muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 heidet veerandi 
võrra, st oluliselt kiiremini kui CO 2 heidet. Praegu moodustab põllumajanduse heide 
(N2O ja metaan) rohkem kui poole muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 heitest.  
(61) Sellist muude kasvuhoonegaaside kui CO 2 heidet, mis ei tulene põllumajandusest, 
kavandatakse eelkõige enne 2030. aastat mä rkimisväärselt vähendada. Nimetatud 
vähendamine tuleneb peamiselt heitkogustega kauplemise süsteemiga hõlmatud tööstusharude N
2O heite vähendamisest, prügiladirektiivi täielikust rakendamisest 
tulenevast metaaniheite vähe ndamisest, fluorosüsivesinike3 vähendamisest ning 
kaevandus-, energia- ja tööstussektori metaaniheite vähendamisest.  
(62) Täiendavate meetmete abil võib põllumaja nduse heite vähenemine jätkuda kuni 2030. 
aastani, mille järel nimetatud suundu mus aeglustub. Põllumajandusest tuleneb 
ligikaudu kolmandik ELi ülejäänud koguheit est 2050. aastal (ligikaudu 330 miljonit 
tonni heitkoguseid 2050. aastal, mis on kolmandiku võrra vähem kui 2005. aastal), 
kolmekordistudes seega 2005. aasta tasemega võrrelduna. See osutab põllumajanduse 
olulisele rollile CO 2-heite vähendamisel. Kui põllumajanduse heide ei vähene 2050. 
aastaks 2005. aasta tasemega võrreldes kolmandiku võrra, peavad muud sektorid 
veelgi rohkem pingutama.  
(63) Analüüsist nähtub selgelt, et kuna üleilmne  toidunõudlus kasvab ja toitumistavades 
kasutatakse suurema CO 2-heitega toiduaineid, ei saa põllumajanduse heide 
lõpmatuseni väheneda. Kvantitatiivses analüüsis ei võeta arvesse ühte potentsiaalselt 
olulist tegurit, milleks on selliste käitu mismallide muutumise võimalikud mõjud, mis 
muudaksid praeguseid suundumusi vähese CO 2-heitega toitumistavade suunas. 
Pikemas perspektiivis võib te rvislikumate toitumisharjumuste järgimine vähendada 
märkimisväärselt metaani ja lämmastikoksiidid e heidet ning avaldada positiivset mõju 
maakasutusnõuetele. 
Maakasutus, maakasutuse muutumine ja metsandus 
(64) Biomassist toodetud energial  on oluline roll järgmist el kümnenditel kavandataval 
taastuvenergia laialdasemal kasutamise l. Võrdlusstsenaariumi puhul bioenergia 
tootmine praktiliselt kahekor distub ajavahemikul 2010–2050. CO 2-heite vähendamise 
stsenaariumi puhul bioenergia toot mine rohkem kui kolmekordistub samal 
ajavahemikul. Bioenergiaga varustatus e suurenemise põhjuseks on peamiselt 
põllumajanduskultuuridest saadava biokü tuse suurenenud tootmine ning 
põllumajandusjäätmete, puitbiomassi ja jäät mematerjalide laialdasem kasutamine.  
                                                 
3 Fluoritud gaaside määrus ja sõidukite liikuvaid kliimaseadmeid käsitlev direktiiv.  
ET 15   ET (65) Bioenergianõudluse kasv mõjutab ELi maak asutusviise ning bioenergia tootmine 
võistleb teataval määral muude kasutusvii side, nagu toidu- ja söödatootmise ning 
paberi- ja puidutootmisega. Lisaks võib tootmine avaldada mõju ELi 
kasvuhoonegaaside heitkogustele, muutes 1)  põllumajanduses nõutud sisendeid, mis 
võivad suurendada heidet (n t väetiste ulatuslikum kasutamine põllumajanduses), 2) 
maakasutust, millega kaasneb kasvuhoonegaaside heitkoguste kindel suurenemine (nt muutused raadamise või metsastamise määrades või rohumaade muutmine põllumaaks) ning 3) metsamajandamise tavasid, muutes seega majandatud metsade CO
2-heidet ja salvestumist (nt muutused saagikoristustsüklites).  
(66) Euroopas toob maakasutus, maakasutuse muut umine ja metsandus eelkõige metsades 
kaasa süsiniku netosidumise. Aja jooksul peaks kõnealune netosiduja funktsioon kava 
kohaselt märkimisväärselt vähenema, kuna me tsad vananevad ning bioenergia, paberi 
ja puidu tootmiseks langetatakse üha r ohkem puid. Netosiduja funktsiooni vähenemist 
ajas piirab esmase puidu nõudluse kasvu vä hendamine näiteks orgaaniliste jäätmete, 
paberi ja puidutoodete ringlusse võtmise kaudu. 
(67) Ka maailmatasandil on palju ebakindl ust ning energia- metsandus- ja 
põllumajandussektori vahelised suhted on keer ulised. ELi nõudluse bioenergia järele 
katab osaliselt import, mis vähendab mõju  ELile, kuid tõenäolise lt suurendab seda 
kolmandates riikides. On selge, et nimeta tud teema vajab täiendavat tähelepanu ja 
uurimist. Põllumajanduse tootlikkuse kasv on  väga oluline, et tagada bioenergia 
kasutamise suurenemine ilma liigsete negatiivsete mõjudeta metsandus- ja põllumajandustoodete muudele lõppkasutusv iisidele. Ühtlasi vajab täiendavat 
tähelepanu juhtimistavade muutuste mõju bioloogilisele mitmekesisusele.  
Mõju tööhõivele 
(68) Tööhõive valdkonnas ei ole st ruktuurilistel muutustel ül disele tööhõivetasemele 
(vähemalt pikas perspektiivis) tõenäoliselt mõju või on see mõju pigem positiivne, 
kuid ühe sektori sees ja sektorite vahel on ette näha märkimisväärseid tööhõivega 
seotud muudatusi, eeldusel et  asjakohased tööturgu käsitleva d poliitilised strateegiad 
on ellu viidud. Poliitiliste strateegiate areng on oluline, et tagada positiivne üldmõju ja kindlustada, et töötaj ad suunatakse innovatiivsetesse ja suure kasvu potentsiaaliga 
sektoritesse. Analüüsist nähtub, et suur emad investeeringud kapitalimahukatesse 
kaupadesse (elektrienergia tootmise sead med, taastuvenergia, transpordiseadmed, 
hooned ja ehitusmaterjalid) vajavad paljude töötleva tööstuse sektorite ja ka 
ehitussektori suuremat tootmismahtu.  
(69) Kui muuta energiasüsteemi, transporti ja  elamumajandussektorit, mis on peamised 
kasvuhoonegaaside heite allikad, suureneb nõ udlus uute oskuste ja pädevuse järele. 
See on eriti oluline energiasek toris, kuna taastuvenergia tootmise ja energia juhtimise 
sektoritesse on tehtud suur i investeeringuid ning kõnealus ed sektorid laienevad. 
Põhivajadus on olemasolevate töötajate os kused läbi vaadata ja neid täiendada. 
Ümberõpe ei vajalik mitte ainult kasvavat es või kahanevates sektorites, vaid ka 
energiavaldkonnaga kaudselt seotud sektorites, nagu pangandussektor. 
(70) Hinnapoliitikaga on võimalik sissetule kuid arukalt ümber töödelda, kusjuures 
tööhõivevaldkond saab suurimat kasu tööjõukulude vähendamisest. Sellised 
hinnapoliitikad nagu enampakkumised ra hvusvahelisest konkuren tsist väljaspool 
olevates sektorites või maksustamine ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga 
ET 16   ET hõlmamata sektorites võib koos ümbe rtöötamisest tuleneva tööjõukulude 
vähendamisega kaasa tuua töökohtad e arvu 0,7%-lise ka svu, võrreldes 
võrdlusstsenaariumiga, või veidi rohkem  kui 1,5 miljonit uut töökohta aastaks 2020. 
Õhu kvaliteediga seonduvad lisakasud 
(71) Üldiselt täheldatakse õhu kvaliteedi pa ranemist. Keskmine õhusaaste tase on 2030. 
aastal rohkem kui 65% madalam kui 2005. aas tal. 2030. aastal võivad tavapäraste õhu 
saasteainete vähendamise aastased kulud olla rohkem kui 10 m iljardi euro võrra 
väiksemad ning 2050. aastal võib iga-aastase lt säästa ligikaudu 50 miljardit eurot. 
Sellised arengusuunad vähendavad ka suremust ja sellest tulenevad kasud on hinnanguliselt 7–17 miljardit eurot aastas 2030. aastal ja 17–38 miljardit eurot 2050. 
aastal. Lisaks parandatakse rahva tervist ning vähendataks e nii tervishoiukulusid kui 
ka ökosüsteemidele, põllukultuuridele, mate rjalidele ja hoonetele tehtavat kahju.  
(72)