KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE EUROOPA LIIDU 2013. AASTA LAENUTEHINGUTE KOHTA /* COM/2014/0529 final */





Sisukord 1............ Sissejuhatus. 3 2............ Euroopa Liidu laenuandmistehingud. 3 2.1......... Maksebilansi toetamise mehhanism.. 3 2.2......... Euroopa finantsstabiilsusmehhanism.. 5 2.3......... Makromajanduslik finantsabi 7 2.4......... Euratomi rahastamisvahend. 8 3............ Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud. 8 3.1......... Maksebilansi toetamise mehhanism.. 9 3.2......... Euroopa finantsstabiilsusmehhanism.. 9 3.3......... Makromajanduslik finantsabi 9 3.4......... Euratom.. 10 4............ Euroopa Investeerimispank. 10 4.1......... Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud. 10 4.2......... Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud. 11 5............ Finantsstabiilsuse tagamine euroalas. 11 5.1......... Kreeka laenuleping. 11 5.2......... Euroopa Finantsstabiilsuse Fond. 11 5.3......... Euroopa stabiilsusmehhanism.. 12 1. Sissejuhatus Komisjon peab igal aastal teavitama Euroopa Parlamenti ja nõukogu Euroopa Liidu mitmesuguste laenuandmisvahendite kasutamisest. Käesolevas aruandes kirjeldatakse iga asjaomase vahendi puhul laenuandmistehinguid ja vastavaid laenuvõtmistehingud. Tabel 1. Euroopa Liidu tehingud kokku (maksta jäänud põhiosa miljonites eurodes) || Likvideeritav ESTÜ (1) (2) || Euratomi rahastamis-vahend (1) || Maksebilansi toetamise mehhanism || Makro-majanduslik finantsabi || Euroopa finants-stabiilsus-mehhanism || Kokku 2009 || 214 || 481 || 9200 || 584 || || 10 479 2010 || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011 2012 2013 || 225 183 179 || 447 423 386 || 11 400 11 400 11 400 || 590 545 565 || 28 000 43 800 43 800 || 40 662 56 351 56 330 1) Kasutatav vahetuskurss on vahetuskurss iga aasta 31. detsembri seisuga. 2) Euroopa Söe- ja Teraseühendus on alates 2002. aastast likvideerimisel. Viimaste ESTÜ emiteeritud võlakirjade lunastustähtpäev on 2019. aastal. 2. Euroopa Liidu laenuandmistehingud Komisjon annab nõukogu või nõukogu ja Euroopa Parlamendi eri õigusaktide alusel ja lähtuvalt taotletavatest eesmärkidest rahalist toetust kolmandatele riikidele ja liikmesriikidele. Reeglina antakse toetust kahepoolsete laenudena, mida rahastatakse kapitaliturgudelt ja tagatakse ELi eelarvega[1]. Kolmandatele riikidele antava finantstoetuse kooskõla ELi välistegevuse üldiste eesmärkidega tagavad komisjon ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Euroopa välisteenistuse toel. 2.1. Maksebilansi toetamise mehhanism Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 143 ning nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 332/2002 (millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem) (maksebilansi toetust käsitlev määrus)[2] kohane maksebilansi toetamise mehhanism kujutab endast liidu antavaid keskmise tähtajaga laene. Üldjuhul antakse seda koos Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) ja muude mitmepoolsete laenuandjate, nagu näiteks Euroopa Investeerimispanga (EIP), Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) või Maailmapanga poolse rahastamisega. Maksebilansi toetuse kohta teeb nõukogu iga juhtumi puhul eraldi otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega. Võimalikud abisaajad on euroalast väljapoole jäävad liikmesriigid, kellel on suuri raskusi maksebilansi tasakaalustamisega. Selle eesmärk on leevendada abi saavate liikmesriikide üldisi raskusi välisraha kaasamisel ja taastada maksebilansi jätkusuutlikkus. Toetust antakse eeldusel, et täidetakse majanduspoliitilised tingimused, mille on kinnitanud nõukogu – pärast majandus- ja rahanduskomiteega kohandamisprogrammi eelnõu üle konsulteerimist – ning mille üksikasjades on komisjon ja abisaaja liikmesriik enne laenulepingu sõlmimist vastastikuse mõistmise memorandumis kokku leppinud. Kohandamisprogrammi meetmete pidevat järgimist kontrollitakse korrapäraselt ja see on täiendavate osamaksete väljamaksmise eeltingimus. Vajalikud vahendid kaasab komisjon Euroopa Liidu nimel kapitaliturgudelt. Komisjon esitab majandus- ja rahanduskomiteele ning nõukogule korrapäraselt aruandeid maksebilansi toetust käsitleva määruse rakendamise kohta. Vastuseks rahvusvahelisele majandus- ja finantskriisile taaskäivitati 2008. aastal maksebilansi toetamise mehhanism ning laenude ülempiiri tõsteti 2009. aasta mais 12 miljardilt eurolt 50 miljardile eurole,[3] et EL saaks kiiresti reageerida kõigile täiendavatele maksebilansi toetamise taotlustele. 31. detsembriks 2013 oli Ungarile,[4] Lätile[5] ja Rumeeniale[6] eraldatud toetust kogusummas 18,0 miljardit eurot, millest 13,4 miljardit eurot oli välja makstud. Rumeeniale ette nähtud ELi ennetav finantsabi kuni 1,4 miljardit eurot[7] aegus 31. märtsil 2013, ilma et seda oleks kasutatud. 2013. aastal võttis nõukogu vastu teise ennetava finantsabi programmi Rumeeniale[8] summas kuni 2 miljardit eurot. Väljamakseid saab taotleda kuni 30. septembrini 2015. 2013. aastal ei tehtud maksebilansi toetamise mehhanismi raames ühtegi väljamakset. Tabel 2: Maksebilansi toetamine kuni 31.12.2013 (miljardites eurodes) Riik || Otsustatud summa || Väljamakstud summa || Tagasimakstud summa || Tagasi-maksmata summa || Laenu keskmine tagasimakse-tähtaeg (aastates) Ungari || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 5,0 Läti || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Rumeenia || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Rumeenia (ennetav finantsabi) Rumeenia (ennetav finantsabi) || 1,4 2,0 || 0 0 || 0 0 || 0,0 0,0 || 0 0 Kokku || 18,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || Alates 31. detsembrist 2013 tehtud tehingud 2014. aasta aprillis maksis Läti tagasi 1 miljard eurot. Üksikasjalikku teavet maksebilansi toetamise tehingute kohta leiate aadressilt http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/balance_of_payments/index_en.htm 2.2. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism Nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010 loodi Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM), mis tugineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõikele 2[9]. EFSM on täielikult tagatud ELi eelarvega ja selle üldine laenuandmisvõime ulatub 60 miljardi euroni. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismist võivad abi saada liikmesriigid, kes on sattunud raskustesse rahvusvahelise majandus- ja finantskeskkonna olulise halvenemise tõttu. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kasutamine on seotud poliitiliste tingimustega majandusliku ja rahandusliku kohandamisprogrammi raames, mis on kokku lepitud komisjoni ja abisaaja liikmesriigi vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumis, ja selle puhul järgitakse sarnast otsuste tegemise protsessi nagu maksebilansi toetuse puhul. Rahastamisvajadusi hindab ja programmi rakendamist jälgib komisjon Euroopa Keskpangaga (EKP) konsulteerides vähemalt iga kuue kuu tagant seoses kohandamisprogrammi üldiste majanduspoliitiliste tingimustega ja iga kolme kuu tagant selleks, et kontrollida, kas liikmesriik on täitnud abiga seotud majanduspoliitilised tingimused. Kohandamisprogrammi iga võimalikku muudatust arutatakse abisaaja liikmesriigiga. Nõukogu teeb otsuse iga esialgsetesse majanduspoliitilistesse üldtingimustesse tehtava muudatuse kohta kvalifitseeritud häälteenamusega ja komisjoni ettepanekul ning kinnitab abisaaja liikmesriigi koostatud läbivaadatud kohandamisprogrammi. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi rahastu käivitati 2011. aastal Iirimaa[10] ja Portugali[11] jaoks, eraldades kummalegi laenuna vastavalt 22,5 miljardit eurot ja 26 miljardit eurot. Kulukohustuste kogusumma, mille alla kuuluvad ka Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi, Rahvusvahelise Valuutafondi ja teiste liikmesriikide antud laenud, on Iirimaa puhul 85 miljardit eurot ja Portugali puhul 78 miljardit eurot. Tabel 3. Kulukohustuste jaotus (miljardites eurodes) Riik || Euroopa finantsstabiilsusmehhanism || Euroopa Finantsstabiilsuse Fond || Rahvusvaheline Valuutafond || Muud || Kokku Iirimaa || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85,0 Portugal || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78,0 Kokku || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163,0 * 4,8 miljardit eurot teistelt liikmesriikidelt (Ühendkuningriik, Rootsi, Taani) ja 17,5 miljardit Iirimaalt. Alates vahendi rakendamisest on kõigi laenude puhul otsustatud vähendada nende intressimäära marginaali ja pikendada kõigi väljamakstud laenuosade tagasimakse tähtaegu ja seda otsust kohaldatud. 2013. aastal ei tehtud Euroopa finantsstabiilsuse mehhanismi raames ühtegi väljamakset. Rahastu kaudu väljamakstud tagasimaksmata kogusumma oli 2013. aasta lõpu seisuga 43,8 miljardit eurot (Iirimaa: 21,7 miljardit eurot, Portugal: 22,1 miljardit eurot). Alates 31. detsembrist 2013 tehtud tehingud 2014. aasta märtsis maksti Portugalile välja 1,8 miljardit eurot ja Iirimaale 800 miljonit eurot (viimane osamakse). Iirimaa ELi/IMFi finantsabi programm viidi lõpule 2013. aasta detsembris ning Portugal väljus programmist 2014. aasta mais. Üksikasjalikku teavet Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi tehingute kohta leiate aadressilt http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/efsm/index_en.htm. 2.3. Makromajanduslik finantsabi Makromajanduslikku finantsabi antakse selleks, et aidata kandidaatriikidel, võimalikel kandidaatriikidel ja naaberriikidel lahendada lühiajalisi maksebilansi probleeme, stabiliseerida riigi rahandust ning toetada struktuurireformide rakendamist. Makromajanduslikku finantsabi antakse erandkorras ja ajutiselt ning see põhineb rangetel majanduspoliitilistel tingimustel. Tavaliselt täiendab makromajanduslik finantsabi IMFi kohandamisprogramme. Makromajanduslikku finantsabi võib anda laenuna ja/või tagastamatu abina. Kui abisaaja riik ei suuda laenu tagasimakseid teha, võib komisjon oma kohustuste täitmiseks kasutada välistegevuse tagatisfondi,[12] nii et asjaomase laenu tagasimaksmine komisjoni poolt toimub tema enda vahenditest[13]. 2013. aastal viidi Bosnias ja Hertsegoviinas[14] lõpule 2009. aastal heakskiidetud makromajandusliku finantsabi tehing (100 miljoni euro suurune laen). Esimene osamakse, 50 miljonit eurot maksti välja 2013. aasta veebruaris ja teine, samuti 50 miljonit eurot, 2013. aasta septembris. 12. augustil 2013 otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Gruusiale makromajanduslikku finantsabi summas kuni 46 miljonit eurot (kuni 23 miljonit toetusena ja kuni 23 miljonit laenuna) tagasimaksetähtajaga kuni 15 aastat[15]. Väljamakseid ei ole veel tehtud. 22. oktoobril 2013 otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Kõrgõzstani Vabariigile makromajanduslikku finantsabi summas kuni 30 miljonit eurot (kuni 15 miljonit toetusena ja kuni 15 miljonit laenuna) tagasimaksetähtajaga kuni 15 aastat[16]. Väljamakseid ei ole veel tehtud. 11. detsembril 2013 otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Jordaaniale laenuna makromajanduslikku finantsabi[17] summas kuni 180 miljonit eurot ja tagasimaksetähtajaga kuni 15 aastat, et katta Rahvusvahelise Valuutafondi programmis osutatud Jordaania maksebilansi puudujääki. Väljamakseid ei ole veel tehtud. Alates 31. detsembrist 2013 tehtud tehingud 14. aprillil 2014 otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda Ukrainale laenuna makromajanduslikku finantsabi [18] summas kuni 1 miljard eurot ja tagasimaksetähtajaga kuni 15 aastat, et katta Rahvusvahelise Valuutafondi toel valminud valitsuse majandusprogrammis osutatud Ukraina pakilist maksebilansi puudujääki. Esimene osamakse, 500 miljonit eurot, maksti välja juunis 2014. Seoses 2010. aastal[19] heaks kiidetud makromajandusliku finantsabi andmisega Ukrainale, mis koos muude, 2002. aastal[20] heaks kiidetud programmist üle jäänud vahenditega moodustas 610 miljoni euro suuruse laenu, allkirjastati Ukraina-ELi tippkohtumisel 2013. aasta veebruaris vastastikuse mõistmise memorandum. Esimene osamakse, 100 miljonit eurot, maksti välja 2014. aasta mai keskpaigas. Üksikasjalikku teavet makromajandusliku finantsabi tehingute kohta võib leida komisjoni aastaaruandest Euroopa Parlamendile ja nõukogule kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi andmise kohta[21] ja aadressil http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/macro-financial_assistance/index_en.htm. 2.4. Euratomi rahastamisvahend Euratomi laenuvahendit võib kasutada projektide rahastamiseks liikmesriikides (nõukogu otsus 77/270/Euratom) või teatavates kolmandates riikides (Ukraina, Venemaa või Armeenia) (nõukogu otsus 94/179/Euratom). 1990. aastal kehtestas nõukogu laenuvõtmise ülempiiriks 4 miljardit eurot, millest ligikaudu 3,7 miljardi euro kasutamise kohta on otsus tehtud ja 3,4 miljardit eurot on juba välja makstud. Nõukogu palus komisjonil teha ettepanek laenuandmise uue ülempiiri kohta, kui allkirjastatud laenusumma jõuab 3,8 miljardi euroni. 2013. aastal võttis komisjon vastu otsuse C(2013) 3496 kuni 300 miljoni euro suuruse Euratomi laenu andmise kohta, et toetada Ukraina tuumareaktorite turvalisuse suurendamise programmi. Laenuleping allkirjastati 2013. aasta augustis. Laen jõustub siis, kui kõik tulemuslikkuse tingimused on rahuldavalt täidetud. Paralleelselt allkirjastati 2013. Aasta märtsis Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga leping 300 miljoni euro suuruse laenu kohta. 3. Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud Nõukogult heakskiidu saanud laenutehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma Euroopa Liidu ja Euratomi nimel kapitaliturgudelt laenu. Laenuvõtmise tehingud on laenuandmise tehingutega ranges vastavuses, nii et ELi eelarvele ei ole mingit intressi- ega valuutariski[22]. Võetud laenudele vastavad antud laenud. 3.1. Maksebilansi toetamise mehhanism Maksebilansi toetamise mehhanismi raames 2013. aastal turgudelt laenu ei võetud. Maksebilansi toetamise mehhanismi kaudu väljamakstud tagasimaksmata kogusumma oli 2013. aasta lõpu seisuga 11,4 miljardit eurot. 3.2. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism Euroopa finatsstabiilsusmehhanismi raames 2013. aastal turgudelt laenu ei võetud. Euroopa finatsstabiilsusmehhanismi kaudu väljamakstud tagasimaksmata kogusumma oli 2013. aasta lõpu seisuga 43,8 miljardit eurot. 3.3. Makromajanduslik finantsabi 2013. aastal viidi Bosnias ja Hertsegoviinas lõpule 2009. aastal heakskiidetud makromajandusliku finantsabi tehing (100 miljoni euro suurune laen). Esimene osamakse summas 50 miljonit eurot maksti välja 2013. aasta veebruaris ja teine, samuti summas 50 miljonit eurot, 2013. aasta septembris. Makromajandusliku finantsabi kaudu väljamakstud tagasimaksmata kogusumma oli 2013. aasta lõpu seisuga 565 miljonit eurot. Tabel 4. ELi suunatud emissioonid 2013. aastal (miljonites eurodes) Riik || Kirjeldus || Väljaandmise kuupäev || Lõpptähtaeg || Suurus Bosnia ja Hertsegoviina || EMTN EU 2,000/2023 || 4.2.2013 || 10.2.2023 || 50 Bosnia ja Hertsegoviina || SSD EU 1,991/2023 || 19.9.2013 || 26.9.2019 (10 mln) 28.9.2020 (10 mln) 27.9.2021 (10 mln) 26.9.2022 (10 mln) 26.9.2023 (10 mln) || 50 Kokku || || || || 100 3.4. Euratom 2013. aastal ei tehtud Euratomi rahastamisvahendi raames ühtegi laenuvõtmistehingut. 4. Euroopa Investeerimispank 4.1. Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud Euroopa Investeerimispank (EIP) rahastab otse üksikprojekte või finantsvahendajate kaudu väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate või kohalike omavalitsuste väiksemaid projekte. Ühtlasi annab EIP laenutagatisi, tehnilist abi ja riskikapitali. EIP kogurahastamismaht oli 2013. aastal 71,7 miljardit eurot (võrreldes 52,2 miljardi euroga 2012. aastal). ELi liikmesriikides sõlmiti rahastamislepinguid 64 miljardi euro väärtuses. See summa ei ole tagatud ELi eelarvest. 7,7 miljardit eurot allkirjastati väljaspool ELi ja sellest 4,4 miljardit on tagatud ELi eelarvest (niinimetatud välislaenude mandaat). 2013. aasta oli esimene aasta, kui EIP kapitali suurendati. 2012. aasta lõpus jõustus liikmesriikide otsus, mille kohaselt suurendatakse EIP sissemakstud kapitali 10 miljardi euro võrra. Sellest tulenevalt peaks EIP laenuandmise maht aastatel 2013–2015 suurenema 60 miljardi euro võrra. Otsusega 1080/2011/EL antud ELi tagatist tähtajaga 31. detsember 2013 pikendati automaatselt 6 kuu võrra, kuna veel ei olnud vastu võetud uut otsust ELi tagatise andmise kohta ELi-välistele EIP tehingutele. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid uue otsuse ELi tagatise andmise kohta ELi-välistele EIP tehingutele[23] vastu 16. aprillil 2014. Kogumandaadi maht küündib 27 miljardi euroni (pluss võimalik lisasumma 3 miljardit eurot, mis võidakse eraldada pärast vahekokkuvõtet). EIP rahastamistehingutel on mõju ELi eelarvele juhul, kui nendega kaasneb ELi tagatis. See kehtib järgmistel juhtudel: - EIP välislaenude mandaadi raames tehtavad rahastamistehingud (mis hõlmavad ühinemiseelset abi, naabrus- ja partnerlusriike, Aasiat, Ladina-Ameerikat ning Lõuna-Aafrikat, samuti kliimamuutuste volitust). Selline rahastamine on kaetud ELi tagatisega, mis katab riikide maksejõuetuse ja poliitilise olukorraga seotud riske. Komisjon avaldab 2014. aasta teises pooles EIP 2013. aasta välislaenamise kohta eraldi aruande. - ELi eelarvet mõjutavad riskijagamisel põhinevad rahastamismehhanismid ELi projektide toetamiseks (nt teadus- ja arendustegevuse projektide rahastamise riskijagamisrahastu ja projektivõlakirjade algatus). 4.2. Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud Ebastabiilsetes turuoludes oli tehingute tegemisega seotud risk suur kogu aasta jooksul, eriti suurte võrdlustehingute puhul. Tugev nõudlus EIP võlakirjade järele esialgu toetas lühiajaliste intressivahede vähenemist, eelkõige eurodes nomineeritud võlakirjade puhul. Reitinguagentuurid säilitasid EIP AAA-reitingu, mida toetas kapitali suurendamise kava. EIP laenuandmise kogumaht[24] oli 2013. aastal 72,4 miljardit eurot ja keskmine tagasimaksetähtaeg 8,2 aastat. 5. Finantsstabiilsuse tagamine euroalas Finantskriisi ajel tegid euroala liikmesriigid otsuse meetmete kohta, mille eesmärk on säilitada finantsstabiilsus euroalas ja Euroopas tervikuna. Kõnealused meetmed on esitatud allpool ja need ei ole tagatud ELi eelarvega. Lisateavet kolme olemasoleva vahendi kohta leiate aadressil http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/index_en.htm. 5.1. Kreeka laenuleping Kui euroala rahandusministrid olid 2. mail 2010[25] ühehäälselt kokku leppinud Kreeka toetamises, nähti Kreeka abistamiseks ette kolmeaastane ühisprogramm IMFiga, mis hõlmas 110 miljardi euro suurust finantspaketti; sellega kaasnesid ranged poliitilised tingimused,[26] mille üle komisjon ja IMF koostöös Euroopa Keskpangaga pidasid läbirääkimisi Kreeka ametiasutustega. Esimese programmi alusel euroala liikmesriikide väljamakstud laenude kogusumma oli 52,9 miljardit eurot ja IMFi antud laenude kogusumma 20,1 miljardit eurot. Laenu finantstingimusi muudeti 2012. aasta detsembris (lõpptähtaja pikendamine, marginaali vähendamine). Euroala rahandusministrid ja IMF kiitsid 14. märtsil 2012 heaks teise majandusliku kohandamisprogrammi, millega lisati esimese programmi väljamaksmata summadele 130 miljardit eurot. Seega nähakse kõnealuse teise programmiga ette finantsabi kogusummas 164,5 miljardit eurot, IMFi-poolne rahastamine on 19,8 miljardit eurot. Kui esimene programm kujutas endast toetust andvate euroala liikmesriikide koondatud kahepoolsete laenude laenuandjatevahelist kokkulepet, mida koordineeris ja haldas komisjon, siis teist programmi rahastatakse Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi kaudu. 5.2. Euroopa Finantsstabiilsuse Fond Pärast 9. mail 2010 majandus- ja rahandusküsimuste nõukogus vastu võetud ja 7. juunil 2010 jõustunud otsuseid lõid euroala liikmesriigid Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi Luksemburgis registreeritud ettevõttena, mis on nende omanduses. See loodi ajutise päästemehhanismina, mille raames emiteeritakse euroala liikmesriikide tagatud võlakirju ja laenatakse saadavad vahendid edasi raskustes olevatele euroala liikmesriikidele. 2010. aasta oktoobris otsustati luua alaline päästemehhanism – Euroopa stabiilsusmehhanism, mis jõustus 27. septembril 2012. Alates 1. juulist 2013 ei kasutata Euroopa Finantsstabiilsuse fondi enam uute rahastamisprogrammide ega uute laenuvahendite lepingute rahastamiseks. See on aga jätkuvalt kasutusel Kreeka, Portugali ja Iirimaa käimasolevates programmides, kus selle kaudu antakse laene (koos IMFi ja mõnede liikmesriikidega). 5.3. Euroopa stabiilsusmehhanism Uus alaline kriisimehhanism, Euroopa stabiilsusmehhanism, käivitati 8. oktoobril 2012. 1. juulil 2013 sai Euroopa stabiilsusmehhanismist alaline mehhanism, mille eesmärk on reageerida euroala liikmesriikide uutele finantsabi taotlustele. Selle tegelik laenuandmisvõime on 500 miljardit eurot. Märgitud kogukapital küündib 702 miljardi euroni, sellest 80 miljardit on euroala liikmesriikide sissemakstav kapital (mis viiakse lõpule 2014. aasta esimeses pooles) ja 622 miljardit eurot märgitud sissenõutav kapital. Euroopa stabiilsusmehhanism on (koos IMFiga) andnud finantsabi Küprose finantssektori tasakaalustamatuse kõrvaldamiseks. Samuti on see andnud finantsabi Hispaania valitsusele riigi pangandussektori rekapitaliseerimiseks. [1] Üksikasjalik ülevaade komisjoni laenutehingutest on kättesaadav veebisaidil http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm. [2] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1. [3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 431/2009, 18. mai 2009, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem (ELT L 128, 27.5.2009, lk 1). [4] Nõukogu otsus 2009/102/EÜ, 4. november 2008, millega antakse Ungarile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abi (ELT L 37, 6.2.2009, lk 5). [5] Nõukogu otsus 2009/290/EÜ, 20. jaanuar 2009, millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abi (ELT L 79, 25.3.2009, lk 39). [6] Nõukogu otsus 2009/459/EÜ, 6. mai 2009, millega antakse Rumeeniale ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abi (ELT L 150, 13.6.2009, lk 8). [7] Nõukogu otsus 2011/288/EL, 12. mai 2011, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi (ELT L 132, 19.5.2011, lk 15). [8] Nõukogu otsus 2013/531/EL, 22. oktoober 2013, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi (ELT L 286, 29.10.2013, lk 1). [9] Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõikega 2 on ette nähtud finantsabi juhul, kui mõni liikmesriik on raskustes, mille põhjuseks on temast olenematud erandlikud asjaolud. [10] Nõukogu rakendusotsus 2011/77/EL, 7. detsember 2010, Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 30, 4.2.2011, lk 34). [11] Nõukogu rakendusotsus 2011/344/EL, 30. mai 2011, Portugalile liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 159, 17.6.2011, lk 88). [12] Vt nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009 välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta (kodifitseeritud versioon) (ELT L 145, 10.6.2009, lk 10). Praeguseni ei ole seoses makromajandusliku finantsabi raames antavate laenudega kohustuste täitmatajätmisi registreeritud. [13] Kuigi laenude tagasimaksmine on kaetud ELi eelarvega, toimib tagatisfond likviidsuspuhvrina, millega kaitsta ELi eelarvet riski eest, et maksekohustuste täitmatajätmisega seotud summad nõutakse sisse eelarvest. Üksikasjalik aruanne fondi toimimise kohta on esitatud dokumendis COM(2014)214 ning sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendis SEK(2014)129. [14] Nõukogu otsus 2009/891/EÜ, 30. november 2009, millega antakse Bosniale ja Hertsegoviinale makromajanduslikku finantsabi (ELT L 320, 5.12.2009, lk 6). [15] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 778/2013/EL, 12. august 2013, millega antakse Gruusiale täiendavat makromajanduslikku finantsabi (ELT L 218, 14.8.2013, lk 15). [16] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1025/2013/EL, 22. oktoober 2013, millega antakse Kõrgõzstani Vabariigile makromajanduslikku finantsabi (ELT L 283, 25.10.2013, lk 1). [17] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1351/2013/EL, 11. detsember 2013, millega antakse Jordaania Hašimiidi Kuningriigile makromajanduslikku finantsabi (ELT L 341, 11.12.2013, lk 4). [18] Nõukogu otsus nr 2014/215/EL, 14. aprill 2014, millega antakse Ukrainale makromajanduslikku finantsabi (ELT L 111, 15.4.2014, lk 85). [19] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 388/2010/EL, 7. juuli 2010, millega antakse Ukrainale makromajanduslikku finantsabi (ELT L 179, 14.7.2010, lk 1). [20] Nõukogu otsus nr 2002/639/EÜ, 12. juuli 2002, millega antakse Ukrainale täiendavat makromajanduslikku finantsabi (ELT L 209, 6.8.2002, lk 22). [21] COM(2013) 426 ja SWD(2013) 211. [22] Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi käsitleva määrusega on lubatud tugineda eelrahastamisele ja komisjonile on antud volitus „võtta laenu kapitaliturgudelt või finantsasutustelt kõige sobivamal ajal kavakohaste väljamaksete vahel, et optimeerida rahastamiskulusid ja säilitada oma maine liidu emitendina kõnealustel turgudel”. Mis tahes tulenevad laenukulud kannab siiski laenuvõtja. [23] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 466/2014/EL, 16. aprill 2014, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks (ELT L 135, 8.5.2014, lk 1). [24] Allikad: EIP 2013. aasta analüütiline aruanne. [25] Toetust antakse teiste euroala liikmesriikide poolt nende 11. aprilli 2010. aasta avalduses esitatud tingimustel kahepoolsete laenude kaudu, mille koondab keskselt komisjon. [26] Poliitikatingimuste põhielemendid on sätestatud nõukogu 10. mai 2010. aasta otsuses nr 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid. Tingimusi täpsustati hiljem Kreeka ametiasutuste ja komisjoni vahel euroala liikmesriikide nimel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumis.