ET Euroopa Liidu Teataja C 20/1

ERIARUANNE nr 8/2007

halduskoostöö kohta käibemaksu valdkonnas koos komisjoni vastustega

(vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 248 lõike 4 teisele lõigule)

(2008/C 20/01)

SISUKORD

SELETAV SÕNASTIK

I–VII KOKKUVÕTE

1–11 SISSEJUHATUS

1–11 Auditi taust

12–17 AUDITI LÄHENEMISVIIS JA ULATUS

18–93 TÄHELEPANEKUD

18–49 Liikmesriikidevaheline teabevahetus päringu korral

19–23 Koostöö intensiivsus

24–42 Vastuste õigeaegsus

43–49 Vastuste kvaliteet

50–56 Teabevahetus ilma eelneva päringuta

57–70 Käibemaksuteabe vahetamise süsteem (VIES)

60–61 Andmete õigeaegne esitamine

62–65 Juurdepääs andmetele ja nende õigsus

66–68 Käibemaksukohustuslase numbrite kontrollimine ettevõtjate poolt

69–70 VIESi kasutatavuse tõhustamine (VIES II)

71–77 Vahendid mitmepoolse kontrollilähenemisviisi edendamiseks

71–72 Maksuametnike kohalolek teistes liikmesriikides

73–77 Üheaegsed ja mitmepoolsed kontrollid

78–83 Komisjonipoolne halduskoostöö edendamine ja hindamine

84–93 Muud tõhusat koostööd piiravad tegurid

85–87 Puuduvad ühised eeskirjad käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite tühistamiseks

88–91 Piiriülene kohtu alla andmine on keerukas

92–93 Käibemaksupettuste määratlemine ja analüüs on puudulikud

94–112 JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

94–103 Järeldused

104–112 Soovitused

Komisjoni vastused

SELETAV SÕNASTIK

Fiscalis- Mitmeaastane ühenduse programm, mis on välja töötatud selleks, et parandada maksustamissüsteemi toimimist siseturul teabevahetuse ja teabevahetussüsteemide, mitmepoolsete kontrollide, töötajate vahetuse, seminaride ja muu koolitustegevuse kaudu. Fiscalise otsus (1) ei hõlma ainult käibemaksu, vaid ka alkoholi, tubakatoodete ja mineraalõlide aktsiisimaksu, tulu- ja kapitalimaksu ja kindlustusmaksetelt tasutavaid makse. Programmi finantsraamistik perioodiks 2003–2007 oli 67,3 miljonit eurot.

Halduskoostöö- liikmesriikidevaheline teabevahetus, kus maksuhaldurid üksteist aitavad ja teevad komisjoniga koostööd vastavalt nõukogu 7. oktoobri 2003. aasta määrusele (EÜ) nr 1798/2003, (2) selleks et tagada käibemaksu nõuetekohane kohaldamine kaupadele ja teenustele, kaupade ühendusesisene soetamine ja kaupade import. Liikmesriikidevaheline teabevahetus hõlmab reeglina teavet, mis võib kaasa aidata käibemaksu täpsele arvutamisele, sealhulgas igasugune erijuhte puudutav teave. Teabevahetus leiab aset nii nõudmise korral kui ilma eelneva päringuta. Määrus põhineb EÜ asutamislepingu artiklil 93, kus sätestatakse, et komisjoni ettepaneku põhjal ning pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega võtab nõukogu ühehäälselt vastu sätted käibemaksu, aktsiisi ja teisi kaudseid makse käsitlevate õigusaktide ühtlustamiseks sel määral, mis on vajalik siseturu rajamise ja toimimise tagamiseks.

Karussellpettus- vt varifirma.

Koondaruanne- Iga registreeritud käibemaksukohustuslane, kes teeb ühendusesiseseid tarneid, peab esitama koondaruande. Koondaruanne tuleb koostada kalendriaasta iga kvartali kohta ja selles tuleb esitada kõigile teiste liikmesriikide omandajatele tarnitud kaupade kogusumma käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite kaupa.

Käibemaksukohustuslasena registreerimise number- Individuaalne number, mis antakse igale maksukohustuslasele, kes kavatseb tarnida kaupu või teenuseid või omandada kaupu äritegevuseks. Igal numbril on kahetäheline eesliide, millega määratletakse numbri väljastanud liikmesriik.

Käibemaksu omavahendid- 2006. aastal ulatusid käibemaksupõhised omavahendid 17,2 miljardi euroni ja moodustasid 15,8 % ühenduse tuludest. Käibemaksu omavahendid arvutatakse ühtlustatud käibemaksu arvutusbaasi põhjal (st käibemaksu baasi põhjal, mida on korrigeeritud kõikide konkreetsete liikmesriikide poolt kasutatavate erandite või variantide osas). Seetõttu ei mõjuta liikmesriikide ELi eelarvesse makstavaid käibemaksu omavahendite makseid erinevad kehtivad käibemaksumäärad või erandid. Käibemaksust laekuvate omavahendite arvutamise alguspunktiks on iga liikmesriigi poolt antud aastal kogutud käibemaksu netotulu. Kui kõrvalehoidumiste või pettuse tõttu on kogutud vähem käibemaksu, siis see tavaliselt ka vähendab ühenduse eelarvesse makstavaid käibemaksu omavahendeid, juhul kui arvessevõetava arvestusbaasi ülemmääraks ei seata 50 % RKTst, nagu seda tehakse mõnes liikmesriigis.

Maksukohustuslane- iga isik, kes mis tahes paigas teostab iseseisvalt mis tahes majandustegevust, olenemata nimetatud tegevuse eesmärgist või tulemustest.

SCAC- Halduskoostöö alaline komitee on regulatiivkomitee, mis kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1798/2003 artikliga 44 aitab komisjoni käesolevas määruses sätestatud küsimustes. Komitee koosneb liikmesriikide esindajatest ja seda juhib komisjoni esindaja. Arvamuste vastuvõtmisel teeb komitee oma otsused artikli 205 lõikes 2 (EÜ) sätestatud häälteenamuse teel (kvalifitseeritud häälteenamus). Komitee kohtub tavaliselt kaks korda aastas.

Varifirma- Varifirma on käibemaksukohuslasena registreeritud ettevõte, kes tõenäoliselt petmiskavatsustega soetab või kavatseb soetada kaupu või teenuseid ilma käibemaksu maksmata ja tarnib neid kaupu või teenuseid käibemaksuga, aga ei anna kogutud käibemaksu üle riiklikule maksuhaldurile. Varifirma kliendid võivad olla kas heausksed ettevõtjad või olla samuti pettusega seotud. Kliendid võivad taotleda maksuhaldurilt varifirmale makstud käibemaksu tagastamist. Kui samad kaubad ringlevalt korduvalt liikmesriikide vahel, kutsutakse seda karussellpettuseks. Sellised pettuste skeemid võivad olla väga keerulised, hõlmates varifirmasid mitmetes liimesriikides ja kahjustades kõikide asjaomaste liikmesriikide finantshuve.

VIES- Käibemaksuteabe vahetamise süsteem on elektrooniline võrgustik, mille kaudu edastatakse teavet liikmesriikides registreeritud ettevõtete käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite kehtivuse kohta. Lisaks tehakse käibemaksuteabe vahetamise süsteemi kaudu liikmesriikide ametiasutustele kättesaadavaks teave (maksuvabade) ühendusesiseste tarnete kohta. Riiklikud ametiasutused koguvad käibemaksukohustuslaseks registreerimisega seonduvad andmed ja need talletatakse riiklikes andmebaasides kaugkonsulteerimiseks. See kehtib ka ühendusesisestele tarnetele, mida deklareeritakse koondaruannetes. Süsteem töötati välja kaotatud tollimenetluste ja -kontrollide korvamiseks.

Ühine käibemaksusüsteem- Ühise käibemaksusüsteemi põhimõtteks on kohaldada kaupade ja teenuste suhtes üldist tarbimismaksu, mis on täpselt võrdeline kaupade ja teenuste hinnaga kooskõlas nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivis 2006/112/EÜ (3) sätestatud eeskirjadega. Näiteks peab liikmesriikide poolt kehtestatud üldine käibemaksumäär olema vähemalt 15 % ja vähendatud määr vähemalt 5 %. Igas turustusvõrgu etapis maksustab müüja müüdavad kaubad käibemaksuga, kuid võlgneb ametiasutustele selle käibemaksusumma miinus äri käigus tootelt makstud käibemaks. See protsess jätkub kuni lõpptarbijani, kes kannab käibemaksu ostu koguväärtuselt. Tarbijalt kogutud käibemaks makstakse maksuasutusele kauba müüja poolt. Kui ettevõtja tarnib kaupu ühendusesiseselt, on tal õigus saada sisendkäibemaksult toetust, kui see lähetatakse ettevõtjale teise liikmesriiki. Tehingult saadav käibemaks makstakse siis ettevõtja poolt sihtkohaliikmesriigis vastavalt selle liikmesriigi maksumäärale.

KOKKUVÕTE

I. Ulatuslik käibemaksust kõrvalehoidumine ja käibemaksupettus moonutavad ühisturu toimimist ja mõjutavad liikmesriikide finantshuve ja ühenduse eelarvest rahastamist.

II. 2004. aastal jõustus uus ühenduse seadusandlus, et kiirendada ja tugevdada piiriülest koostööd liikmesriikide ametiasutuste vahel, peamiselt selgemate menetluste, arusaadavama teabevahetuse ja suurendatud otseste kontaktide kaudu kohalike maksuametite vahel.

III. Kontrollikoja auditi eesmärgiks oli hinnata, kas teabevahetus liikmesriikide vahel toimub õigeaegselt ja tõhusalt ja kas seda toetavad usaldusväärsed menetlused ja asjakohased haldusstruktuurid.

IV. Audit näitas, et teabevahetus liikmesriikide vahel aitab liikmesriikidel arvutada maksustamist korrektselt ning ennetada ja avastada pettusi.

V. Vaatamata sellele leidis kontrollikoda, et: a) uusi võimalusi koostöö tugevdamiseks ja kiirendamiseks ei kasutata piisaval määral ja kõik liikmesriigid ei kasuta asjakohaseid haldusstruktuure ja töömeetodeid tõhusa koostöö tagamiseks; b) pool teabevahetusest päringu korral ei leia aset õigusaktides sätestatud tähtaegade jooksul, samuti teatatakse viivituste esinemisest vastuse andmisel või vaheetapi vastustest harva; c) viivitustega esitatud vastuseid esineb kõikides liikmesriikides, aga nende sagedus erineb liikmesriigiti märkimisväärselt. Vahel esineb olulisi erinevusi nõuete arvus, mida liikmesriik väidab end saanud olevat ja nõuete arvus, mida teised liikmesriigid väidavad olevat nimetatud liikmesriigile saatnud; d) teabevahetuse raamistik ilma eelneva päringuta ei ole hästi määratletud ja teavet, mis antakse omaalgatuslikult, ei kasutata alati süstemaatiliselt; e) teabepäringutele viivitustega vastuste saatmine ja andmete vähene usaldusväärsus praeguses käibemaksuteabe vahetamise süsteemis suurendavad avastamata kõrvalehoidmiste ja pettuste riski.

VI. Selleks et liikmesriigid osutaksid üksteisele tõhusat abi, peaks koostöö olema intensiivsem ja kiirem, kohalike maksuametite vahel peaks rohkem otseseid kontakte olema ning järelevalve peaks parem olema.

VII. Käibemaksuteabe vahetamise süsteemi puuduste kõrvaldamisega tuleks koheselt tegelda, näiteks tuleks andmete kogumise ja tuvastamise tähtaegu põhjalikult lühendada ja anda andmetega tutvumiseks neile ulatuslikum otsene juurdepääs, et võimaldada mitmepoolset konsultatsiooni.

SISSEJUHATUS

Auditi taust

1. Käibemaksust kõrvalehoidmine ja käibemaksupettus moonutavad ausat konkurentsi ühisturul ja vähendavad liikmesriikide maksutulu. Nagu nõukogu on rõhutanud, (4) tuleb selliste pettustega ausate ettevõtjate ja liikmesriikide eelarvete huvides tõhusalt ja otsustavalt tegelda. Selleks, et täiendada riiklikke pingutusi selles valdkonnas, jõudis nõukogu 28. novembril 2006. aastal kokkuleppele, et ühenduse tasandil tuleb võimalikult kiiresti kehtestada pettustevastane strateegia maksupettustega võitlemiseks.

2. Käibemaksust kõrvahoidmine ja käibemaksupettus mõjutavad ka Euroopa Liidu eelarve rahastamist, kuna nende tulemusel suureneb vajadus taotleda lisa liikmesriikide rahvamajanduse kogutulul põhinevatest omavahenditest. Rahvamajanduse kogutulu vahendi eesmärk on katta kogukulude vahe, mida ei kata muud vahendid. Sellest järelduvalt mõjutavad käibemaksupettustest põhjustatud kaotused ühenduse seadusandja poolt paika pandud omavahendite süsteemi üldist tasakaalu (5). Kuna käibemaksu ja rahvamajanduse kogutulu vahendite arvutamise kriteeriumid on erinevad, võivad need kaotused mõjutada ka liikmesriikide finantskohustusi, (6) seega vähendades võrdsuse printsiipi.

3. Kuigi käibemaksust kõrvalhoidmise ja käibemaksupettuse uurimisi ei viidud läbi kõikides liikmesriikides, on avaldatud mitmeid prognoose. Rahvusvahelise käibemaksu ühingu hiljutise uurimuse (7) hinnangul ulatub saamata jäänud käibemaksu väärtus 60 miljardist kuni 100 miljardi euroni aastas üle kogu Euroopa Liidu. Ainuüksi Ühendkuningriigis on Maksu- ja Tolliameti hinnangul 2005–2006. maksuaastal saamata jäänud käibemaksu tulu kuni 18,2 miljardit eurot (8). Saksamaal avaldas Majandusministeerium (9) uuringu tulemused, mille hinnangul oli 2005. aastal saamata jäänud käibemaksutulu 17 miljardit eurot.

4. Enamus käibemaksust kõrvalehoidmisi on seotud deklareerimata majandusliku tegevusega (varimajandus). Vaatamata sellele on oluline osa käibemaksupettustest tekkinud 1993. aastal ühisturu loomisel kehtestatud käibemaksu eeskirjade kõrvalmõjuna. Ühendusesisese kaubavahetuse puhul on tarnitud kaubad käibemaksust vabastatud. Tasumisele kuuluv käibemaks makstakse liikmesriigis kauba saabumisel. Selline korraldus võib põhjustada käibemaksupettust nii tarnijariigis kui sihtriigis. Esineb kolme peamist tüüpi pettuseid: a) ühendusesiseste tarnimiste deklareerimine, kuigi kaupu hoitakse müügiks siseturul ilma käibemaksuta; b) sihtliikmesriiki saabumisel ei maksta tasumisele kuuluvat käibemaksu; c) varifirmade pettus (10).

Petuskeemid on tihti keerulised, ulatudes üle mitmete liikmesriikide ja hõlmates paljusid ettevõtteid. Näiteks teatas Eurojust 2007. aasta märtsis (11) hinnanguliselt 2,1 miljardi euro suurusest rahvusvahelisest käibemaksualasest karussellpettuse juhust, mis hõlmas 18 liikmesriiki. Vastavalt Maksu- ja Tolliametile (8) võib ainuüksi Ühendkuningriigis 2005–2006. maksuaastal seostada 3–4,5 miljardi euroni ulatuvaid kahjusid varifirmade ühendusesisese käibemaksu pettustega.

5. Samal ajal kui kaubad liiguvad vabalt üle sisepiiride, piiravad needsamad sisepiirid jätkuvalt riiklike maksuhaldurite tegevust. Kui ettevõtja teeb ühendusesiseseid tarneid, on ta õigus taotleda sisendkäibemaksu tagastamist. Tasumisele kuuluv käibemaks makstakse siis ettevõtja poolt sihtkohaliikmesriigis. Seetõttu peavad liikmesriikide ametiasutused koostööd tegema, et vahetada käibemaksu õigesti arvutamiseks vajalikku teavet. Ühist liikmesriikidevahelist teabevahetussüsteemi reguleerib nõukogu 7. oktoobri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1798/2003, halduskoostöö kohta käibemaksu valdkonnas (1) (edaspidi määrus), mis jõustus 1. jaanuaril 2004 ja millega tunnistati kehtetuks varasem määrus (EMÜ) nr 218/92 (12). Määruses sätestatakse tingimused, mille alusel liikmesriikide maksuhaldurid peavad üksteise ja komisjoniga koostööd tegema. Määrusega ei välistata teistel õigusaktidel (sealhulgas kahepoolsed või mitmepoolsed lepingud) põhinevat põhjalikumat vastastikust abi. Kui liikmesriigid sõlmivad halduskoostöö kohta kahepoolsed lisakokkuleppeid, peavad nad sellest viivitusteta komisjoni ja teisi liikmesriike teavitama.

6. Määruse vastuvõtmisel 2003. aasta oktoobris sätestas nõukogu, (13) et kuni selle ajani esines halduskoostöö võimaluste alakasutamist. Nõukogu kutsus üles vahetama intensiivsemalt teavet, selleks et tõhusamalt pettustega võidelda.

7. Määrusega on ette nähtud kolme liiki teabevahetust (vt joonis 1): a) Teabevahetus käibemaksuteabe vahetamise süsteemi elektroonilise andmebaasi kaudu. Liikmesriigid peavad sisestama infot ettevõtjatele antud käibemaksunumbrite ja nende deklareeritud ühendusesiseste kaubatarnete kohta. Teised liikmesriigid saavad siis andmebaasi kasutada selle teabe otsimiseks ja võrrelda teavet oma ettevõtjate esitatud deklaratsioonidega. b) Üksikasjalikum teabevahetus konkreetse päringu korral, näiteks kui käibemaksuteabe vahetamise süsteemi kaudu tehtud päringud annavad alust kahtlusteks tehingu kohta ja/või riskianalüüsi tulemusena. c) Teabevahetus ilma eelneva päringuta, näiteks kui liikmesriigil on põhjust arvata, et teises liikmesriigis on rikutud käibemaksualaseid õigusakte.

8. Määruse alusel toimub teabevahetus peamiselt kesksete sideorganite kaudu. Iga liikmesriik peab määrama ühe keskse sideorgani, kellel lasub põhivastutus kontaktide eest teiste liikmesriikidega. Lisaks võib pädevust vahetada teavet otse teiste liikmesriikidega delegeerida teistele osakondadele või konkreetsetele ametnikele.

9. Lisaks sätestab määrus üheaegselt kahes või rohkemas liikmesriigis läbiviidavate kontrollide eeskirjad ja võimaldab maksuametnikel olla teistes liikmesriikides kohapeal, näiteks selleks, et saada juurdepääs seal hoitavatele dokumentidele või osaleda käimasolevates uurimistes.

10. Määruses sätestatakse komisjoni roll liikmesriikidevahelise halduskoostöö edendamisel ja hindamisel. Komisjoni aitab selles komitee (halduskoostöö alaline komitee), mis koosneb liikmesriikide esindajatest.

11. Lisaks on määrus koos otsusega nr 2235/2002/EÜ Fiscalise programmi kohta järgmiste ühenduse kulutuste õiguslik alus: (14) riiklike ametiasutuste vahelise teabevahetuse elektrooniliste süsteemide väljaarendamine ja tööshoidmine, mitmepoolsed kontrollid, maksuametnike koolitusseminarid ja ametiasutuste vaheline ametnike vahetus. Fiscalise finantsraamistik perioodiks 2003–2007 oli 67,3 miljonit eurot.

AUDITI LÄHENEMISVIIS JA ULATUS

12. Kontrollikoja auditi eesmärk oli hinnata, kas liikmesriikidevaheline teabevahetus toimub õigeaegselt ja tõhusalt ja kas halduskoostöö toetamiseks on kohaldatud asjakohaseid haldusstruktuure ja -menetlusi. Audit hõlmas järgmisi valdkondi: — teabevahetus päringu korral; — teabevahetus ilma eelneva päringuta; — teabevahetus käibemaksuteabe vahetamise süsteemi andmebaasi kaudu; — vahendid mitmepoolse kontrolli lähenemisviisi tõhustamiseks; — komisjonipoolne halduskoostöö edendamine ja hindamine.

13. 2006. aastal külastati keskseid sideorganeid seitsmes liikmesriigis (15). Kontrolliti 420 päringu tulemusel toimunud teabevahetuse valimit, mis neis liikmesriikides 2005. aastal saadeti või vastu võeti ja hinnati nende õigeaegsust ja vastuste kvaliteeti. Siiski ei käsitletud auditis konkreetsete maksuarvutuste õigsust.

14. Auditikäigud viidi läbi kooskõlas asutamislepingu artikli 248 lõikega 3, mille kohaselt vajaduse korral võidakse kontrollikoja audit läbi viia ühenduse ja liikmesriikide nimel tulusid või kulusid haldava mis tahes asutuse, sealhulgas iga eelarvest makseid vastu võtva füüsilise või juriidilise isiku ruumides. Vaatamata sellele, ei nõustunud Saksa Rahandusministeerium kontrollikoja audititaotlusega, väites, et nende arvates puudub sellise auditi läbiviimiseks õiguslik alus. Selles aruandes Saksamaad puudutavad tähelepanekud põhinevad seetõttu teistesse liikmesriikidesse tehtud auditikäikude leidudel, komisjoni tehtud auditkäikude ajal saadud teabel ja avalikult kättesaadavatel aruannetel.

15. 23 valimi põhjal valitud juhul (16) palus kontrollikoda liikmesriigil esitada andmeid, kuidas teabevahetuse kaudu saadud teabele kohalikus teabepäringu teinud maksuasutuses järelkontrolli tehti.

16. Komisjonis uuriti vastavate osakondade tööd, sealhulgas Fiscalise programmi juhtimist. Samuti kontrolliti halduskoostöö alalise komitee tööd.

17. Lisaks kasutati sarnaseid auditeid läbi viinud liikmesriikide riiklike auditeerimisasutuste aruandeid ja tööd. Samuti tehti varasemates kontrollikoja aruannetes (17) tõstatatud küsimuste järelkontroll.

TÄHELEPANEKUD

Liikmesriikidevaheline teabevahetus päringu korral

18. Määruse artiklis 5 on sätestatud, et liikmesriigid vahetavad teavet päringu tegemise korral. Reeglina võib olla päringu teemaks mis tahes teave, mis võib aidata käibemaksu õigesti arvutada, sealhulgas mis tahes erijuhte puudutav teema. Selleks, et saada teise liikmesriigi maksuameti poolt soovitud teavet, peab päringu saanud ametiasutus käituma nagu ta tegutseks omal algatusel.

Koostöö intensiivsus

19. Pärast määruse jõustumist 1. jaanuaril 2004 on teabepäringute arv kasvanud 62 % võrra. See kasvas 18 162 päringult 2003. aastal 29 381 päringuni 2006. aastal.

Teabevahetuse kasvu põhjustas peamiselt laienemine

20. Vaatamata sellele näitab liikmesriikide poolt komisjonile esitatud andmete analüüs, (18) et kasv oli peamiselt laienemisest tingitud, (19) EL 15 piires saadetud päringute arv oli 2005. ja 2006. aastal väiksem kui 2004. aastal (vt tabel 1). Tabel 1 Teabevahetuse päringute arv (vastavalt päringu teinud liikmesriigile) Aasta EL 15 vahel vahetatud päringud EL 10 poolt esitatud või saadud päringud Päringute arv kokku 2002 17 059 — 17 059 2003 18 162 — 18 162 2004 21 587 514 22 101 2005 19 649 6 100 25 749 2006 20 533 8 848 29 381 Allikas: Liikmesriikide statistika vastavalt komisjoni määrusele (EÜ) nr 1925/2004, auditi kalkulatsioonid. 2006. aasta esialgsed andmed.

21. 2006. aastal deklareerisid peaaegu 3,3 miljonit ettevõtet kogu ELis, et nad on teinud teistest liikmesriikidest hankeid. See tähendab, et isegi lähtudes tagasihoidlikust oletusest, et 2006. aastal 29 381 päringu alusel toimunud teabevahetuse juhtu hõlmasid erinevaid ettevõtteid, oli sellise teabevahetuse toimumise tõenäosus väiksem kui 0,9 %. Tegelikkuses oli tõenäosus isegi madalam, kuna paljude ettevõtete kohta esitati mitu taotlust.

Kohalike asutuste vahelised otsesed kontaktid olid piiratud

22. Oluline põhjus, miks koostöö ei ole muutunud intensiivsemaks on määruses võimaldatud detsentraliseerimise piiratud kasutamine. Määruse vastuvõtmisel sätestas komisjon, (20) et kuni selle ajani ei olnud kohalike maksuasutuste vahel piisavalt otseseid kontakte, reegliks oli teabevahetus kesksete sideorganite vahel ning tsentraliseerimine oli viinud halduskoostöö võimaluste alakasutamiseni. Nõukogu otsustas, et talituste vahel peaks olema rohkem otseseid kontakte.

23. Liikmesriigid on siiani seda võimalust vähe kasutanud. Ainult mõned liikmesriigid (21) on detsentraliseerinud pädevust kohalikele talitustele. Kui sellist detsentraliseerimist kasutatakse ainult vähestes liikmesriikides, siis ei pääse selle täielik mõju esile, kuna enamikes teistes liikmesriikides puudub koostööks vajalik teine osapool.

Vastuste õigeaegsus

Pooltele päringutele vastati viivitustega

24. Teabepäringutele kiiresti vastamine on tõhusa koostöö seisukohalt kriitiline. See võimaldab pettustega tegelevaid ettevõtteid kiiresti avastada ja muuta maksupetturitel käibemaksupettusest teenitud tulu peitmine keerulisemaks. Seetõttu kohustab määrus liikmesriike vahetama teavet nii kiiresti kui võimalik ja mitte hiljem kui kolm kuud pärast päringu vastuvõtmist. Kui teave on juba päringu saanud asutuse käsutuses, on ajapiirang lühendatud ühele kuule.

25. Liikmesriikide poolt esitatud statistika 2006. aasta kohta näitas, et peaaegu 50 % protsendile päringutest ei vastatud tähtaja piires. See arv oli isegi suurem kui 2005. aastal, mil vastati viivitustega 42 % päringutest.

26. Viivitustega vastuseid esineb kõikides liikmesriikides, kuid nende sagedus erineb oluliselt liikmesriikide vahel. 2006. aastal vastasid kaks liikmesriiki (22) tähtaja piires ligikaudu 90 % juhtudest, samal ajal kui kaheksa liikmesriiki (23) vastasid viivitustega rohkem kui 50 % juhtudest (vt tabel 2). Tabel 2 Viivitustega vastused liikmesriikide kaupa Saadud päringute arv vastavalt päringu teinud liikmesriigile Viivitustega vastuste arv vastavalt päringu teinud liikmesriigile (pärast 90 päeva tähtaega) Viivitustega vastuste % 2005 2006 2005 2006 2005 2006 Belgia 1 471 1 610 537 604 36,5 37,5 Tšehhi Vabariik 409 639 54 347 13,2 54,3 Taani 679 832 282 511 41,5 61,4 Saksamaa 6 255 6 929 2 707 3 195 43,3 46,1 Eesti 132 203 16 44 12,1 21,7 Kreeka 213 318 103 138 48,4 43,4 Hispaania 2 837 3 225 1 515 2 028 53,4 62,9 Prantsusmaa 2 138 2 380 917 1 308 42,9 55,0 Iirimaa 237 319 96 158 40,5 49,5 Itaalia 2 802 2 963 1 786 1 924 63,7 64,9 Küpros 139 285 40 119 28,8 41,8 Läti 144 403 13 122 9,0 30,3 Leedu 192 166 13 18 6,8 10,8 Luksemburg 456 576 123 306 27,0 53,1 Ungari 283 537 82 193 29,0 35,9 Malta 12 29 4 12 33,3 41,4 Madalmaad 2 143 2 588 1 171 1 597 54,6 61,7 Austria 885 1 092 145 289 16,4 26,5 Poola 588 772 80 308 13,6 39,9 Portugal 506 514 288 404 56,9 78,6 Sloveenia 96 118 9 15 9,4 12,7 Slovaki Vabariik 316 509 40 129 12,7 25,3 Soome 179 177 25 44 14,0 24,9 Rootsi 395 416 118 109 29,9 26,2 Ühendkuningriik 2 242 1 781 526 643 23,5 36,1 Kokku 25 749 29 381 10 690 14 565 41,5 49,6 Allikas: Liikmesriikide statistika vastavalt määrusele (EÜ) nr 1925/2004, auditi kalkulatsioonid. 2006. aasta esialgsed andmed.

27. Mis puudutab ühe kuu jooksul antud vastuseid, näitas statistika nende kordade arvu vähenemist, kus tähtajast kinni peeti, 2 154 juhult 2004. aastal 1 885 juhuni 2006. aastal. Võrreldes päringute koguarvuga, tähendab see, et õigeaegsete vastuste osa vähenes 9,7 protsendilt 2004. aastal 6,4 protsendini 2006. aastal.

28. Lisaks tuvastati teatud külastatud liikmesriikides päringuid, mis olid vastamata aasta või rohkema aja jooksul. Itaalias näiteks oli kontrollikoja auditikäigu ajal 2006. aasta mais 182 vastamata päringut, mis olid saadud ainuüksi 2004. aasta viimase nelja kuu jooksul. Ühendkuningriigis oli 2006. aasta algul jätkuvalt vastamata 121 päringut 2003. ja 2004. aastast.

Vaheetapi vastuseid kasutatakse vähe

29. Määruses sätestatakse selgesõnaliselt, et kui päringu saanud ametiasutusel ei ole võimalik tähtajaks vastata, peab ta päringu esitanud ametiasutust koheselt viivituse põhjustest ja vastamise ajast kirjalikult teavitama. Vaatamata sellele teavitatakse arvatavatest viivitustest eelnevalt harva. Teated viivitustega vastuste kohta saadeti kolmel juhul 57 kontrollikoja poolt kontrollitud juhust.

30. Liikmesriikide statistika 2006. aasta kohta näitas, et ainult 5 %-l kõikidest juhtudest (737 viivitustega vastust 14 565 viivitustega vastusest), teavitati päringu saatnud ametiasutust viivitustest. Kui viivitustest päringu saatnud liikmesriigile teada ei anta, ei ole tal võimalik midagi muud ette võtta, teadmata, et päringule ei vastata koheselt.

31. Lisaks leiti auditi käigus ainult väga üksikud juhud, kus anti osalist teavet, mis oli juba päringu saanud asutuse käsutuses ja seetõttu kiiresti kättesaadav, millele järgnes põhjalikum vastus pärast maksukontrolli käikude toimumist.

Kohalikes maksuasutustes ei pööratud päringutele piisavalt tähelepanu

32. Auditi käigus paljastati mitmeid tegureid, mis mõjutavad negatiivselt vastuste õigeaegsust. Enamus päringutele vastamisega seonduvaid viivitusi leiab aset kohalike maksuasutuste tasandil. Alati ei ole paigas mehhanismid, mis tagaksid, et kohalikud maksuasutused pööraksid samapalju tähelepanu halduskoostööle kui oma teistele tegevustele (24). Sarnane tähelepanek tehti Taani riikliku auditeerimisasutuse poolt koostatud aruandes (25). Taani tolli- ja maksuasutused olid seadnud sihtarvud, et järgida juhtude käsitlemise tähtaegu, aga auditi toimumise ajal ei hõlmanud need teiste riikide maksuhaldurite päringuid. Vastavalt Taani riikliku auditeerimisasutuse järelaruandele on vastutav minister võtnud initsiatiivi küsimusega tegelemiseks.

33. Leiti mitmeid teisi põhjuseid, millel on negatiivne mõju teabepäringute käsitlemisele. Sealhulgas: puudulik teabepäringute esitamise vormide kasutamine (st mitmed päringud ühtsel tüüpvormil, vaba teksti lahtrite liigne kasutamine vormidel ja mitteelektroonilise teabevahetuse kasutamine) päringu esitanud liikmesriikide puhul, raskused arusaamisel, millist teavet tegelikult taotletakse (st ebaselge teabe, keeleprobleemide või tüüpvormide kasutamisel tehtud vigade tõttu), ja kahtlused teatavate päringute kasulikkuses teabepäringu vastuvõtnud liikmesriikide puhul.

Puudused mõnede liikmesriikide järelevalvesüsteemides

34. Viivitusi võib ka põhjustada asjaolu, et mitte kõik liikmesriigid ei ole päringutele õigeaegse vastamise tagamiseks kohaldanud asjakohaseid järelevalve- ja haldussüsteeme.

35. Päringute haldamise positiivseid näiteid leiti Luksemburgis, Poolas, Sloveenias ja Ühendkuningriigis, kus kesksed sideorganid kehtestasid sisetähtaegu ja jälgisid tõhusalt nendest kinnipidamist.

36. Itaalias ei kasutatud selleks eesmärgiks kasutusele võetud tarkvara tõhusalt, seal leiti sisestatud andmetes vigu ja ebapiisavaid andmeid, mis tõi kaasa päringute puuduliku käsitlemise. Keskse sideorgani meeldetuletuskirjad sideüksustele olid programmeeritud ainult 10 päeva enne tähtaja aegumist, mis on liiga hilja vajalike meetmete võtmiseks.

37. Kuigi nii Madalmaade kui Prantsusmaa kesksed sideorganid kehtestasid kohalikele maksuasutustele päringutele vastamise vahetähtajad, ei leitud kummaski sideorganis tõendusmaterjali, et nende ajakavade üle oleks järelevalvet teostatud. Ainult juhul kui päringu esitanud liikmesriigilt saadi meeldetuletus, võeti päringule vastamisega viivitanud kohaliku maksuasutuse suhtes meetmed.

Kesksete sideorganite organisatsioonilises ülesehituses esines puudusi

38. Kontrollikoda leidis, et mõnes külastatud liikmesriigis, kus viivitustega vastuste arv oli suur, põhjustas viivitusi ja probleeme järelevalve osas ka keeruline organisatsiooniline ülesehitus.

39. Itaalias on lisaks kesksele sideorganile liikmesriigi kesktasandil kolm sideüksust, kes kõik on käibemaksu koostöö valdkonnas võrdselt pädevad. Teised liikmesriigid võivad iga kord võtta ühendust ükskõik millisega kolmest üksusest ja saata päringud otse valitud üksusesse. Kolme sideüksuse töökord on ühtlustamata, nendevaheline koostöö ei ole piisav ja keskse sideorgani järelevalve on puudulik. Lisaks ei ole selline organisatsiooniline ülesehitus kooskõlas määrusega, kus sätestatakse, (26) et sideüksustel peab olema kindel territoriaalne pädevus või erialane tegevuspädevus.

40. Madalmaade keskne sideorgan koosneb kahest sõltumatust tegevusüksusest, millest üks asub Amsterdamis ja teine Amelos, kummalgi on oma haldusstruktuur. Kontrollikoda leidis juhte, kus kulus ligikaudu kolm kuud, enne kui kohalike maksuasutuste vastus päringule saadeti edasi päringu esitanud liikmesriigile. Neil juhtudel olid kohalikud maksuasutused saatnud vastused sideorganile Almelos, kust need edastati Amsterdami, kust need saadeti edasi päringu esitanud liikmesriigile.

41. Saksamaal, vastavalt teistele liikmesriikidele kättesaadavaks tehtud teabele, (27) on keskse sideorgani ülesanded jagatud kolme keskse föderaalse maksuameti vahel, millest üks asetseb Bonnis ja kaks teist Saarlouisis. Teistele liikmesriikidele ei oldud antud mingit teavet selle kohta, kes keskset sideorganit juhib.

42. Keeruliste organisatsiooniliste struktuuride ja puudulike järelevalvesüsteemide põhjustatud kooskõlastamisprobleemid põhjustasid märkimisväärseid lahknevusi erinevate liikmesriikide poolt esitatud statistikas. Paljudel juhtudel esines märkimisväärseid erinevusi päringute arvus, mida liikmesriik väitis end olevat saanud ja päringute arvus, mida teine liikmesriik väitis end olevat saatnud (vt tabel 3). Tabel 3 Lahknevused liikmesriikide kaupa (2005) Saadud päringute arv Lahknevus % Vastavalt päringu saanud liikmesriigile Vastavalt päringu teinud liikmesriigile Belgia 1 552 1 471 81 5,5 Tšehhi Vabariik 371 409 –38 –9,3 Taani 642 679 –37 –5,4 Saksamaa 8 295 6 255 2 040 32,6 Eesti 139 132 7 5,3 Kreeka 238 213 25 11,7 Hispaania 2 652 2 837 – 185 –6,5 Prantsusmaa 2 296 2 138 158 7,4 Iirimaa 259 237 22 9,3 Itaalia 1 284 2 802 –1 518 –54,2 Küpros 114 139 –25 –18 Läti 153 144 9 6,3 Leedu 180 192 –12 –6,3 Luksemburg 468 456 12 2,6 Ungari 320 283 37 13,1 Malta 13 12 1 8,3 Madalmaad 2 089 2 143 –54 –2,5 Austria 942 885 57 6,4 Poola 557 588 –31 –5,3 Portugal 481 506 –25 –4,9 Sloveenia 89 96 –7 –7,3 Slovaki Vabariik 306 316 –10 –3,2 Soome 173 179 –6 –3,4 Rootsi 438 395 43 10,9 Ühendkuningriik 2 241 2 242 –1 0 Kokku 26 292 25 749 — — LAHKNEVUSTE ABSOLUUTVÄÄRTUSTE SUMMA 4 441 17,2 Allikas: Liikmesriikide statistika vastavalt määrusele (EÜ) nr 1925/2004, auditi kalkulatsioonid.

Vastuste kvaliteet

43. Valimis olnud päringute ja vastuste kontroll näitas, et vaatamata sellele, et antud teave oli vahel puudulikult esitatud, oli see enamikul juhtudest põhjalik ja üksikasjalik, andes esitatud küsimustele vastuse. Vastusena kontrollikoja küsimustele valitud teabevahetuse järelkontrolli kohta (vt punkt 15), kinnitasid liikmesriigid, et saadud vastused olid antud juhtudel võimaldanud käibemaksu õigesti arvutada.

Hindamine näitab, et koostöö viib tulemusteni

44. Praegusel hetkel puuduvad juriidilised nõuded halduskoostöö tulemuste hindamiseks, aga mõned liikmesriigid on sellise hindamise läbi viinud. Need hindamised kinnitavad halduskoostööst saadavat kasu.

45. Vaatamata sellele, et koostöö finantsmõju ei ole hinnatud, näitas Prantsusmaal pädevate ametiasutuste poolt tehtud analüüs, et 34 % 2005. aastal saadud vastustest kinnitas või paljastas pettuste esinemist Prantsusmaal või teistes liikmesriikides.

46. Keskse sideorgani poolt Sloveenias tehtud hindamine, mille käigus vaadati läbi nende ametiasutuste poolt 2005. aastal saadud 89 halduskoostööalast päringut, näitas, et haldusalaste päringute tulemusena koguti ligikaudu 1,5 miljonit eurot käibemaksu.

47. Poola keskse sideorgani poolt 2006. aastal tehtud analüüs näitas, et 713 päringu esitamisel toimunud teabevahetuse juhtu viisid 64 pettusejuhu avastamiseni.

48. Vaatamata sellele täheldas kontrollikoda, et kahtlustatud varifirmade pettuste osas on teabe kvaliteet veidi murettekitav. Saksamaa teavitas halduskoostöö alalist komiteed 2005. aastal probleemidest teistelt liikmesriikidelt piisavalt üksikasjaliku teabe saamisel kasutamiseks õiguslike meetmete võtmiseks Saksa kohtutes. Alates sellest on küsimust korduvalt halduskoostöö alalise komitee poolt arutatud ja välja töötati lisaküsimustik juhtude lahendamiseks, kus vajatakse üksikasjalikumat teavet õiguslike meetmete võtmiseks liikmesriikides. Praeguse hetkeni ei ole liikmesriigid siiski veel küsimustiku kasutamisnõuete ja tingimuste osas, millal seda kasutama peaks, kokkuleppele jõudnud.

49. Lisaks puuduvad mehhanismid, mille abil vastuste kasutaja saab saadud teabe kasulikkuse kohta tagasisidet anda. Vastuses esinenud võimalike puuduste kohta tagasisidet ei anta ja neid ei saa edasiste päringute käsitlemisel arvesse võtta.

Teabevahetus ilma eelneva päringuta

50. Määruse artiklis 17 sätestatakse, et liikmesriigid vahetavad teavet ka automaatselt, eelnevalt päringut esitamata. Määruses täpsustatakse, et liikmesriik peab edastama teistele asjaomastele liikmesriikidele teavet kolmel juhul. Esmalt, kui kontrollisüsteemi toimimiseks on kindlasti vaja päritoluliikmesriigi antavat teavet; teiseks, kui on kahtlus, et teises liikmesriigis on toime pandud käibemaksualaste õigusaktide rikkumine; ja kolmandaks, juhtudel, kus teistes liikmesriikides esineb pettuste või kõrvalehoidmiste tõttu saamata jäänud maksutulu oht. Tegemist on väga laiaulatusliku kohustusega.

51. Artiklis 18 piiritletakse siiski artiklis 17 sätestatud kohustust, sätestades, et liikmesriigid võivad teha valiku, kas nad vahetavad teatavat liiki teavet ilma eelnevalt päringut esitamata.

Ilma eelneva päringuta teabe saatmise võimalust ei kasutata piisavalt

52. Kokku määratleti juhtude viis kategooriat 13 alakategooriaga, (28) kus võib rakendada automaatset teabevahetust (29) või kavakohast automaatset teabevahetust (30). Need kategooriad hõlmavad näiteks teavet käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite kohta, mis on eraldatud teises liikmesriigis tegutsevatele maksukohustuslastele või maksukohustuslased, kes on (tõenäolised) eeskirju eiravad varifirmad, kuid kelle käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit ei ole tühistatud.

53. Liikmesriikide vahel esines teabevahetuse osas suuri erinevusi. Saksamaa näiteks andis komisjonile teada, et ta osaleks kõikides kategooriates, Prantsusmaa aga andis teada oma osalusest ühes alakategoorias. Liikmesriikide poolt edastatud statistika ilma eelneva päringuta toimunud teabevahetuse kohta ei ole piisavalt hea kvaliteediga. Lahknevuste tõttu, mis on tekkinud peamiselt seetõttu, et arusaam, millistest sündmustest tasub teatada, on erinev, ei ole võimalik esitatud andmete põhjal asjakohaseid järeldusi teha.

54. Lisaks teabevahetusele eelnevalt kindlaksmääratud kategooriates, sätestab määruse artikkel 19, et liikmesriigid võivad saata üksteisele omaalgatuslikult teavet, mis võib neid aidata käibemaksu korrektselt arvutada. Sellise koostöö näide on Eurocanet (Euroopa karussellpettuste vastu võitlemise võrgustik), mis asutati Belgia ettepanekul ja millele antakse komisjoni toetust Euroopa Pettustevastase Ameti OLAF kaudu. Võrgustiku eesmärk on kiirendada teabevahetust piiratud arvu valitud ettevõtete kohta, keda kahtlustatakse varifirmade pettuses osalemises. Sellist tüüpi teabevahetuse kohta, kus kõik liikmesriigid ei osale, ei ole komisjonil võimalik statistilisi andmeid koguda.

55. Auditi käigus leiti, et ilma eelneva päringuta teabeedastamist ei kasutatud alati asjakohaselt. Näiteks teatas Luksemburgi keskne sideorgan, et nad olid korduvalt saanud päringuid andmete kohta, mida nad olid juba omaalgatuslikult teistele liikmesriikidele edastanud.

56. Osana teabepäringute vastusest anti ka sageli lisateavet, st teavet mida ei oldud otseselt taotletud, kuid mida peeti kasulikuks, näiteks teavet teiste ettevõtete kohta, kes on seotud konkreetse ettevõttega seonduva äritegevusega. Leedu riikliku auditeerimisasutuse poolt läbi viidud auditi (31) käigus leiti, et sellist teiste liikmesriikide poolt teabepäringute vastustes antud lisateavet ei oldud asjakohastele ametiasutustele edastatud.

Käibemaksuteabe vahetamise süsteem (VIES)

57. VIES on ühine elektrooniline võrgustik suures osas automaatse teabevahetuse jaoks maksuasutuste vahel. Samuti võimaldab see kauplejatel saada kinnitus, et nende kaubanduspartnerid teistes liikmesriikides on registreeritud.

58. VIESi võrgustik annab teavet liimesriikide poolt väljastatud käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite kohta, sh väljastamise kuupäev, kaupleja nimi, aadress ja kus asjakohane, käibemaksunumbri kehtivuse lõppemise kuupäev. On võimalik kontrollida käibemaksunumbri ajalugu, st kõiki selle omadustele tehtud muudatusi.

59. Lisaks edastavad liikmesriigid VIESi kaudu teavet oma ettevõtete ühendusesiseste tarnete kohta teistesse liikmesriikidesse. Seda tehakse koondaruannete põhjal, mis koostatakse kvartalipõhiselt iga ühendusesisese tarnija kohta ja kus sätestatakse igale kokkuostjale teistes liikmesriikides tarnitud kaupade koguväärtus. Selleks et tuvastada käibemaksualaste õigusaktide rikkumisi, saavad maksuasutused seda teavet ühendusesiseste tarnete kohta võrrelda riiklike kauplejate poolt esitatud deklaratsioonidega.

Andmete õigeaegne esitamine

60. Ettevõtjad peavad esitama kõikide oma ühendusesiseste kaubatarnete kohta koondaruanded käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit omavatele klientidele. Aruanded on kvartalipõhised. Vastavalt määrusele tuleb see teave sisestada VIESi nii ruttu kui võimalik ja kõige hiljem kolme kuu jooksul alates selle kvartali lõpust, millega nad seonduvad. See tähendab, et isegi kui ettevõtjad esitavad aruanded õigeaegselt, on teave jaanuaris toimunud ühendusesiseste tarnete kohta VIESis kättesaadav juunis, st peaaegu kuus kuud hiljem.

VIESi tõhusust pärsib andmete kogumisele ja edastamisele kulunud aeg

61. Mitmed liikmesriigid juba koguvad teavet ühendusesiseste tarnete kohta kuupõhiselt, ja teabeedastamise ajakava lühendamist on korduvalt halduskoostöö alalise komitee poolt arutatud. Siiski ei ole jõutud liikmesriikidevahelisele kokkuleppele lühemate edastamisperioodide kasutuselevõtu kohta.

Juurdepääs andmetele ja nende õigsus

62. Liikmesriikidel on juurdepääs VIESis ainult tehingutele, mis puudutavad nende enda ettevõtteid. Seetõttu, kui liikmesriik soovib tõenäoliste pettuste võrgustike avastamiseks teavet teiste liikmesriikidevaheliste kaubandustehingute kohta, peab ta teabe saamiseks saatma päringu liikmesriigile, keda nimetatud teave puudutab. Sellele vastamine võtab aega ja kulutab tööjõuressursse mõlemas liikmesriigis.

63. Määruse artiklis 22 sätestatakse, et liikmesriigid peavad tagama oma andmebaaside ajakohasuse, asjalikkuse ja täpsuse. Nagu arutelud halduskoostöö alalises komitees näitavad, puudub liikmesriikidel praegu ühine lähenemisviis, kuidas VIESi andmete kvaliteeti ja usaldusväärsust tagada. Vastupidiselt määruse artiklis 22 sätestatule ei ole määratletud tingimusi, mille alusel otsustatakse, millised muudatused ei ole asjakohased, olulised või vajalikud ja mida ei tule seetõttu teha.

64. Andmete usaldusväärsuse probleemile juhib tähelepanu ka riiklikes auditeerimisasutustes tehtud töö. Näiteks leiti Tšehhi Vabariigi ja Slovaki Vabariigi kõrgeimate kontrolliasutuste poolt üheaegselt läbiviidud auditi käigus lahknevusi aruandluses (32). Erinevused teiste liikmesriikide maksukohustuslaste kaupade tarnete väärtuse ja Tšehhi Vabariigi ja Slovaki Vabariigi maksukohustuslaste kaupade omandamise väärtuse aruandluses olid muu hulgas põhjustatud erinevatest aruandluse meetoditest ühendusesiseste tarnete ja konkreetsete liikmesriikide kaupade omandamiste osas. Näiteks esitati tarnijate koondaruandes ühendusesiseste tarnete deklaratsioon teise kvartali kohta kui ühendusesiseste omandamiste kohta kauba omandaja käibemaksu tagasisaamise deklaratsioon.

65. Poola kõrgeima kontrolliasutuse aruanne (33) juhtis tähelepanu asjaolule, et ühendusesiseste kauba omandamise koondaruannete kättesaadavus parandab märkimisväärselt kontrollide võimalikkust ja hõlbustab pettusekatsete avastamist. Kuigi liikmesriigid juba koguvad selliseid andmeid oma ettevõtetelt, on hetkel kohustuslik ainult VIESi tarnete koondaruannete sisestamine VIESi.

Käibemaksukohustuslase numbrite kontrollimine ettevõtjate poolt

66. Määruse artikli 27 lõikes 4 sätestatakse, et tarnijatel on õigus saada kinnitust teatava isiku käibemaksukohustuslase registreerimisnumbri kehtivuse kohta. Igal liikmesriigil on käibemaksukohustuslase numbri kehtivuse kontrollimiseks oma süsteem. Sõltuvalt liikmesriigist võib kehtivuse kohta kinnituse saamiseks päringuid teha kas telefoni ja faksi teel või veebilehe kaudu.

67. Alates 2002. aastast on komisjon teinud oma veebilehel kättesaadavaks vahendi „VIES käibemaksukohustuslase numbri kehtivuse kinnitamine”, mis võimaldab ettevõtetel kontrollida käibemaksukohustuslase numbrit on-line. 11 liikmesriiki näitavad numbri kontrollimisel ettevõtte nime ja aadressi, kolm liikmesriiki ainult ettevõtte nime. Ülejäänud 13 kinnitavad ainult käibemaksukohustuslase numbri kehtivust ilma ettevõtja kohta teavet esitamata.

68. Esitatud teave ei ole täielikult usaldusväärne, kuna põhimõisteid nagu tegevuse algus ja lõpp tõlgendatakse erinevalt, samuti ajakohastavad mõned liikmesriigid oma andmebaase tagasiulatuvalt. Viimasel juhul on maksuasutustel keeruline kontrollida, kas antud käibemaksukohustuslase number oli kehtiv, kui kontrollitavad tehingud aset leidsid.

VIESi kasutatavuse tõhustamine (VIES II)

69. VIESi on kasutatud alates 1992. aastast. 2004. aastal otsustati, et süsteemi tuleb uute vajadustega kohandamiseks ja tehnoloogiliste täiustuste kaasamiseks tõhustada. Selle tulemusena loodaks VIES II, uued funktsioonid lisatakse järk-järgult olemasolevasse VIESi süsteemi.

70. VIES II teostatavusuuringus nimetati kuut arenguvaldkonda: — VIESi andmete kogumise tõhustamine; — VIESi andmete üleüldise kvaliteedi parandamine; — teenuste kaasamine VIESi (B2B) (34); — kogu-teave-ühest-kohast-funktsioon (35); — vormide vahetamine; — praeguse kasutatavuse parandamine.

Põhinedes komisjoni poolt ettepandud ulatusel ja eesmärkidel tutvustati käesolevat teostatavuse uuringut halduskoostöö alalise komitee koosolekul 2004. aasta märtsis. Eeldati, et muutust teenuste maksustamise koha osas rakendatakse arvatavasti alates 2007. aasta jaanuarist ja kogu-teave-ühest-kohast-funktsiooni hakatakse kasutama 2006. aasta juulis. Nende eelduste tõttu pöörati kõige rohkem tähelepanu neile kahele valdkonnale. Kuna mõlemad eeldused osutusid valeks, ei ole tehtud pingutuste tulemusel siiani VIESi andmete kogumise ja üldine kvaliteet piisaval määral paranenud.

Vahendid mitmepoolse kontrollilähenemisviisi edendamiseks

Maksuametnike kohalolek teistes liikmesriikides

71. Määruse artiklis 11 sätestatakse õiguslik alus määratud ametnike kohalolekuks teistes liikmesriikides, näiteks juurdepääsu saamiseks seal hoitavatele dokumentidele või ettevõtete osas läbiviidavatel uuringutel osalemiseks.

72. Neid võimalusi ei ole piisavalt kasutatud (vt tabel 4). 2006. aastal andsid ainult kuus liikmesriiki teada juhtudest, kus nende ametnikud olid viibinud teiste liikmesriikide ametiasutustes kohapeal (kokku 15 juhtu). Ainult kolm liikmesriiki andsid teada juhtudest, kus nende ametnikud osalesid teiste liikmesriikide haldusuurimistes (kokku kolm juhtu). Tabel 4 Teiste vahendite kasutamine Teiste liikmesriikide haldusasutuste ametiruumides kohalviibimiste arv Teistes liikmesriikides haldusuurimistes osalejate arv Korraldatud üheaegsete kontrollide arv 2005 2006 2005 2006 2005 2006 Belgia 8 3 0 0 3 5 Tšehhi Vabariik 0 0 0 0 0 0 Taani n/c 0 n/c 0 0 0 Saksamaa 0 5 0 1 7 3 Eesti n/c 0 n/c 0 0 1 Kreeka n/c 0 n/c 0 n/c 0 Hispaania 0 n/c 0 n/c 0 0 Prantsusmaa 1 0 1 0 4 4 Iirimaa 1 1 1 0 3 2 Itaalia n/c n/c n/c n/c 0 0 Küpros 0 0 0 0 0 0 Läti 0 0 0 0 0 0 Leedu 0 0 0 0 0 0 Luksemburg n/c 0 n/c 0 0 0 Ungari 0 0 0 0 0 1 Malta n/c 0 n/c 0 n/c 0 Madalmaad 1 3 3 1 10 1 Austria 0 1 0 0 0 4 Poola 0 0 0 0 0 0 Portugal 0 0 0 0 0 0 Sloveenia 0 0 0 0 0 0 Slovaki Vabariik 0 0 0 0 0 0 Soome 0 0 0 1 1 0 Rootsi 1 2 0 0 0 2 Ühendkuningriik 7 0 0 0 0 2 Kokku 19 15 5 3 28 25 Allikas: Liikmesriikide statistika vastavalt määrusele (EÜ) nr 1925/2004. n/c — liikmesriigid ei ole andmeid edastanud. 2006. aasta esialgsed andmed.

Üheaegsed ja mitmepoolsed kontrollid

73. Määruse artikli 12 kohaselt võivad kaks või enam liikmesriiki omavahel kokku leppida, et nad kontrollivad üheaegselt oma territooriumil ühe või mitme ühist või vastastikku täiendavat huvi pakkuva maksukohustuslase maksuseisundit. Määruses sätestatakse, et liikmesriik otsustab, milliseid maksukohustuslasi ta kavatseb üheaegseks kontrollimiseks välja pakkuda. Teine liikmesriik otsustab siis, kas ta soovib üheaegsetest kontrollidest osa võtta.

74. 2006. aastal anti kokku teada 25 (36) üheaegsest kontrollist.

75. Fiscalise programmi kohta tehtud otsuses on sätestatud, et üheaegsed kontrollid võivad leida aset mitmepoolsete kontrollidena. Otsuses sätestatakse vahendite eraldamine reisikulude ja päevarahade katteks. Suures ulatuses kooskõlastamist vajavate kontrollide algatamise ja läbiviimise menetlust on märkimisväärselt lihtsustatud ja selgitatud (37).

76. 2005. aastal organiseeriti viie erineva liikmesriigi poolt kokku 12 mitmepoolset kontrolli. Kuigi arv oli suurem kui aastatel 2001–2004, (38) ei ulatu see 2000. aasta tulemuseni, mil läbi viidi 16 mitmepoolset kontrolli.

77. Vastavalt Madalmaade ametiasutuste andmetele võidakse selliste kontrollide tulemusel koguda märkimisväärses ulatuses täiendavat käibemaksu. Ühe kolmest Madalmaade poolt organiseeritud kontrolli puhul, mis lõpetati 2005. aastal, koguti täiendav 35 miljoni euro suurune käibemaksusumma. Luksemburgi maksuasutus andis teada (39) juhust, kus koostöös Ühendkuningriigi ametiasutustega rohkem kui kolme aasta jooksul toimunud mitmepoolse kontrolli käigus avastati 80 miljoni euro suuruse mobiiltelefonide pettuse taga olnud võrgustik.

Komisjonipoolne halduskoostöö edendamine ja hindamine

78. Määrusega omistati komisjonile roll toetada ja edendada liikmesriikidevahelist halduskoostööd ja seda ühiselt liikmesriikidega hinnata. Lisaks peab komisjon koostöö parandamise eesmärgil koondama liikmesriikide kogemused.

79. Komisjon on halduskoostöö alalises komitees teinud ettepanekuid halduskoostöö parandamiseks. Näiteks tegi komisjon ettepaneku lühendada ühendusesiseste tarnete kohta koondaruannete esitamise tähtaegu ja soovitas VIESis ettevõtete kohta rohkem teavet anda. Enamikku ettepanekuist ei järgitud.

80. Halduskoostöö alalise komitee soovil kavandas komisjon erivormi („suundumuste vorm”), selleks et osutada varifirmade pettuste juhtude käsitlemisel toimunud arengutele. Vaatamata sellele ei ole siiani ükski liikmesriik vormi teabe esitamiseks kasutanud. Samuti ei ole komisjoni teavitatud kõikidest liikmesriikide vahelistest kahepoolsetest kokkulepetest määrusega hõlmatud teemadel.

81. Komisjon sätestas oma 2006. aasta teatises kooskõlastatud maksupettuste vastase võitluse tõhustamise strateegia väljatöötamise vajaduse kohta, (40) et on õige aeg käivitada mõõdetavatel näitajatel põhinev kontrollisüsteem, eesmärgiga tagada, et iga liikmesriik saaks teisi liikmesriike abistada ning seda ka tõhusalt teeks. Vaatamata sellele ei ole komisjon siiani teinud konkreetseid seadusandlikke ettepanekuid sellise kontrollisüsteemi kasutuselevõtuks.

82. Lisaks ei olnud komisjon kolm aastat pärast määruse jõustumist hinnanud halduskoostöö organisatsioonilist ülesehitust liikmesriikides ja selle vastavust määrusele.

83. Vastavalt määruse artikli 41 lõikele 2 piirdub komisjoni personali juurdepääs vahetatud teabele sellega, mis on vajalik teabevõrgustiku hoolduseks ja arendamiseks. Ilma juurdepääsuta vahetatud operatiivteabele ei ole komisjonil üksi võimalik saada kõiki vajalikke andmeid probleemide põhjuste tuvastamiseks ja lahenduste pakkumiseks.

Muud tõhusat koostööd piiravad tegurid

84. Auditi käigus määratleti mitmeid teisi probleeme, mis pärsivad koostöö täielikust rakendamisest tulenevat potentsiaalset kasulikkust või piiravad võimalikku edenemist.

Puuduvad ühised eeskirjad käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite tühistamiseks

85. Ettevõtja käibemaksukohustuslasena registreerimise numbri kohene tühistamine on tähtis vahend pettuste peatamiseks ja ausate ettevõtjate kaitsmiseks.

86. Asjakohase ühenduse seadusandluse analüüsi põhjal, (41) võib järeldada, et ettevõtjatele, kes tegelikult majandusliku tegevusega ei tegele, vaid on tehingutega seotud ainult majanduslikku tegevust simuleerides käibemaksupettuste eesmärgil, ei väljastata käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrit.

87. Vaatamata sellele ei sätestata ühenduse õigusaktides menetlusi või tingimusi, mille alusel käibemaksukohustuslasena registreerimise numbreid tuleb tühistada, näiteks juhtudel, kui ettevõtjad on seotud nii seadusliku majandusliku tegevuse kui pettusega. Sellistel juhtudel kasutatakse erinevaid riiklikke õigusakte ja tavasid.

Piiriülene kohtu alla andmine on keerukas

88. Auditikäikude jooksul teavitati kontrollikoda, et mõnes liikmesriigis (42) on väga keeruline esitada süüdistusi isikutele, kes pettuseskeemides osalevad, näiteks osalemises karussellpettuste võrgustiku ülesehitamisel, juhul kui raha on välja petetud ainult teistelt liikmesriikidelt.

89. Ühendkuningriigi riiklik auditeerimisasutus andis teada, (43) et taani maksuhaldur oli neile teada andnud, et mõned kahtlustavad taani ettevõtted on seotud varifirmade turustusahelatega Ühendkuningriigis. Kuna Taanil ei jäänud seetõttu maksutulu saamata, viidi läbi ainult piiratud kriminaaljuurdlus.

90. Saksamaa föderaalne kontrolliasutus andis teada, (44) et teiste liikmesriikidega ei oldud sõlmitud vastastikuseid kokkuleppeid, selleks et ühendusesiseste käibemaksupettuste eest süüdlasi kohtu ette tuua. Selliste kokkulepete olemasolu oli vastavalt Saksa õigusaktidele ettevõtetele seda tüüpi pettuste eest süüdistuse esitamise eelduseks.

91. Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsioonis (45) sätestatakse, et iga liikmesriik peab pettuste vastu võitlemiseks kehtestama riiklikes õigusaktides tõhusad, proportsionaalsed ja ärahoidvad kriminaalkaristused. Konventsiooni artiklis 1 sätestatakse, et see kehtib ka juhtudel, kus pettuse tagajärjel on Euroopa ühenduste eelarve rahalised vahendid ebaseaduslikult vähenenud. Vaatamata sellele jäi käibemaks nõukogu poolt vastu võetud konventsiooni seletuskirja (46) kohaselt aga selle ulatusest välja (47).

Käibemaksupettuste määratlemine ja analüüs on puudulikud

92. Liikmesriigid ja komisjon ei saa ühendusesiseseid käibemaksupettusi ennetavaid meetmeid tõhusalt suunata, kuni neil on usaldusväärsed prognoosid esinevate pettuste kohta, sealhulgas teave kõige rohkem mõjutatud majandussektorite kohta. Komisjon ei ole veel selle saavutamiseks edukat ühtset lähenemisviisi välja töötanud.

93. Oma 12. detsembri 2006. aasta resolutsioonis meetmete tõhustamise kohta käibemaksu valdkonnas andis kontaktkomitee (48) töögrupile mandaadi koostada soovitused saamata jäänud käibemaksu arvutamise ühtse mudeli osas. Selline ühine lähenemisviis võimaldaks ka liikmesriikidel kindlaks määrata, kas pettusevastane võitlus oli tõeliselt edukas või kas käibemaksupettustega tegelemise tulemusena liikusid pettused edasi teistesse majandussektoritesse või liikmesriikidesse.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

Järeldused

94. Vaatamata uutele 2004. aastal kasutusele võetud korraldustele ei ole liikmesriikidevaheline halduskoostöö käibemaksu valdkonnas ikka veel piisavalt tihe, et tulla toime ühendusesisese käibemaksust kõrvalehoidmise ja käibemaksualaste pettustega.

95. Siiani ei ole enamik liikmesriike täielikult kasutanud ühenduse seadusandluse pakutavaid võimalusi anda volitused ja vastutus otsese sidepidamise eest teiste liikmesriikide maksuhalduritega kohalikele ja piirkondlikele maksuasutustele (vt punktid 19–23).

96. Teabevahetust päringu esitamise korral, mis on liikmesriikidevahelise halduskoostöö peamine vahend, mõjutab viivitustega esitatud vastuste suur arv ja vaheetapi vastuste puudumine. Viivitustega antud vastuste sagedus erineb siiski liikmesriikide vahel märkimisväärselt (vt punktid 24–31).

97. Enamus viivitusi päringutele vastamisel tekib seetõttu, et kohalikud maksuasutused ei pööra päringutele piisavalt tähelepanu. Viivitusi põhjustavad ka järelevalvesüsteemide ja/või kesksete sideorganite puudulik organisatoorne ülesehitus mõnedes liikmesriikides (vt punktid 32–42).

98. Hinnangud näitavad, et koostöö viib tulemusteni. Kui päringutele vastatakse vastavalt eeskirjadele, aitavad need sageli pettusi paljastada või kinnitada ja selle tulemusel võidakse koguda täiendavat käibemaksu. Siiski valmistab muret asjaolu, et oletatavate varifirmade kohta vahetatud teabe kvaliteet ei ole alati piisavaks aluseks maksupettuste vastu edukaks õiguslike meetmete võtmiseks (vt punktid 43–49).

99. Ilma eelneva päringuta teabevahetuse raamistik ei ole asjakohaselt määratletud. On küll sätestatud laiaulatuslikud kohustused teiste liikmesriikide teavitamise kohta, aga tegelikkuses piirdub teabevahetus teatavate teabekategooriatega, mis kuuluvad liikmesriigi pädevusse. Lisaks ei kasutata omal algatusel edastatud teavet alati järjepidevalt (vt punktid 50–56).

100. Teabevahetussüsteemil VIES on tõsiseid puudusi. Asjakohaseid andmeid kogutakse ja tuvastatakse viivitustega ning ebakorrektsete andmete parandamisel esineb probleeme, mis vähendab süsteemi kasulikkust. Süsteem hõlmab andmeid ainult ühendusesisese kauba omandamise kohta. See vähendab ristkontrollide läbiviimise võimalust. Kuigi 2004. aastal võeti vastu otsus süsteemi kaasajastamiseks, edeneb uute kasutamisvõimaluste rakendamine aeglaselt (vt punktid 57–70).

101. Kättesaadavaid vahendeid mitmepoolse kontrollilähenemisviisi rakendamiseks kasutatakse harva, kuigi ühenduse vahendid selleks on Fiscalise programmi kaudu olemas (vt punktid 71–77).

102. Enamust komisjoni poolt halduskoostöö alalise komitee kaudu tehtud ettepanekuid liikmesriikidevahelise teabevahetuse parandamiseks ei ole järgitud (vt punktid 78–83).

103. Mitmed teised tegurid takistavad koostöö täielikust rakendamisest tulenevat võimalikku kasulikkust, sealhulgas ühiste eeskirjade puudumine käibemaksukohustuslase numbrite tühistamise kohta, piiriülese kohtu alla andmise keerukus ja ebapiisavad vahendid käibemaksupettuste määratlemiseks ja analüüsimiseks (vt punktid 84–93).

Soovitused

104. Selleks, et ühendusesiseste käibemaksupettustega tõhusalt võidelda, peavad liikmesriigid halduskoostööle rohkem tähelepanu pöörama, nii operatiivteabevahetuse kui selle haldusjuhtimise osas.

105. Liikmesriigid peaksid julgustama kohalikku kontrollivat personali omavahel rohkem otse suhtlema, kuna see on tõhus vahend teabevahetuse kiirendamiseks. Samaaegselt aitaks see muuta koostööd intensiivsemaks ja parandada vahetatud teabe kvaliteeti.

106. Liikmesriikidevahelise teabevahetuse üle tuleb teostada tõhusamat järelevalvet, selleks et tagada probleemide kiire määratlemine ja lahendamine ning et iga liikmesriik annaks teistele liikmesriikidele asjakohast abi. Samuti peaks liikmesriigid ise teabevahetuse järelevalve kvaliteeti parandama.

107. Ilma eelneva päringuta teabevahetuse menetlusi tuleb selgitada. Liikmesriigid peaksid omaalgatuslikult esitatud teavet süstemaatiliselt kasutama.

108. VIESi tõhustamiseks tuleb: a) põhjalikult lühendada andmete kogumise ja tuvastamise tähtaegu; b) tagada ebakorrektsete andmete kiire parandamine; c) parandada käibemaksukohustuslase numbrite kehtivuse tunnistamise menetluste toimimist; d) tugevdada ristkontrollide läbiviimist, näiteks esitades andmeid ühendusesisese kauba omandamise kohta; e) tagada mitmepoolsete konsultatsioonide võimaldamiseks andmetele laiem otsene juurdepääs.

109. Pettustega seotud ettevõtjate puhul tuleks käibemaksukohustuslase numbrite tühistamiseks kaaluda ühtlustatud eeskirjade kasutuselevõtmist.

110. Kui ühendusesiseste käibemaksust kõrvalehoidmiste kohta oleks võrreldavad andmed, aitaks see kaasa paremini suunatud liikmesriikidevahelisele koostööle. Komisjon koos liikmesriikidega peab välja töötama ühise lähenemisviisi käibemaksust kõrvalehoidumise määratlemiseks ja analüüsimiseks.

111. Tuleb kaaluda, kuidas ühendusesiseseid käibemaksupettusi ülepiiriliselt kohtu ette tuua, näiteks nõukogu praegust konvendi ühenduse finantshuvide kaitsmise tõlgendust muutes, mis ei sisalda käibemaksutulusid.

112. Võttes arvesse komisjoni täiendava horisontaalmääruse ettepanekut vastastikuse haldusabi kohta ühenduse finantshuvide kaitseks, (49) kordab kontrollikoda oma soovitust, (50) et komisjon peaks püüdma lihtsustada ja mahult vähendada ühenduse pettustevastaseid õigusakte eesmärgiga vältida kordusi ning vastakate sätete esitamist. Komisjoni ja liikmesriikide koostöös esinevaid puudusi oleks võimalik sellise kokkuvõtte raames käsitleda.

Kontrollikoda võttis käesoleva aruande vastu 8. novembri 2007. aasta istungil Luxembourgis. Kontrollikoja nimel president Hubert WEBER

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. detsembri 2002. aasta otsus nr 2235/2002/EÜ, millega võetakse vastu siseturu maksustamissüsteemide toimimist parandav ühenduse programm (programm „Fiscalis 2003–2007”), (EÜT L 341, 17.12.2002, lk 1).

(2) ELT L 264, 15.10.2003, lk 1.

(3) ELT L 347, 11.12.2006, lk 1.

(4) Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu järeldused (5. juuni 2007).

(5) Nõukogu 29. septembri 2000. aasta otsus 2000/597/EÜ, Euratom Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta (EÜT L 253, 7.10.2000, lk 42).

(6) Vaata arvamuse nr 4/2005 (nõukogu otsuse ettepaneku kohta, mis käsitleb Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi toimimist ja nõukogu määruse ettepaneku kohta, mis käsitleb rakendusmeetmeid eelarvelise tasakaalustamatuse korrigeerimiseks vastavalt nõukogu (…) otsuse (Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta) artiklitele 4 ja 5) (ELT C 167, 7.7.2005, lk 1) punkt 10.

(7) Rahvusvaheline käibemaksu ühing, Combating VAT fraud in the EU — the way forward, 2007. aasta märts.

(8) Maksu- ja Tolliamet, Measuring Indirect Tax Losses — 2006, 2006. aasta detsember.

(9) Monatsbericht des BMF — 2006. aasta jaanuar, lk 45.

(10) Vt sõnastik.

(11) Vt Eurojusti 13. märtsi 2007. aasta pressiteadet.

(12) EÜT L 24, 1.2.1992, lk 1.

(13) Vt määruse põhjendusi 12 ja 13.

(14) Vt Euroopa Liidu 2007. aasta üldeelarve, III jagu, peatükk 14 05 — Maksupoliitika (ELT L 77, 16.3.2007, lk 776/777).

(15) Auditikäigud tehti Prantsusmaale, Itaaliasse, Luksemburgi, Madalmaadesse, Poolasse, Sloveeniasse ja Ühendkuningriiki.

(16) Saksamaa — 4 juhtu; Belgia, Prantsusmaa ja Ühendkuningriik — 3 juhtu; Austria, Iirimaa ja Madalmaad — 2 juhtu; Soome, Ungari, Itaalia ja Poola — 1 juht. Prantsusmaa ja Saksamaa ei ole siiani kontrollikoja teabetaotlusele vastanud.

(17) Eriaruanne nr 9/98 Euroopa ühenduse finantshuvide kaitse kohta ühendusesisese kaubanduse käibemaksu valdkonnas (EÜT C 356, 20.11.1998, lk 1) ja 2001. aasta aastaaruanne, punktid 1.45–1.55 (EÜT C 295, 28.11.2002, lk 9).

(18) 2006. aasta andmed ei ole veel lõplikud.

(19) EL 15st EL 25ks 2004. aasta 1. mail.

(20) Vt määruse põhjendust 12.

(21) Soomes ja Prantsusmaal on seda pädevust järjepidevalt ja tõhusalt delegeeritud piirkondlikele maksuasutustele.

(22) Leedu ja Sloveenia.

(23) Tšehhi Vabariik, Taani, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad ja Portugal.

(24) Määruse artikli 5 lõikes 4 sätestatakse, et soovitava teabe hankimiseks teise liikmesriigi päringu esitanud asutusele tuleb päringu saanud asutusel toimida nii, nagu tegutseks ta omal algatusel või oma asukohamaa teise ametiasutuse taotlusel.

(25) Aruanne riigi rahandust käsitlevale komisjonile meetmete kohta käibemaksualaste karussellpettustega võitlemisel, Taani Riiklik Kontrolliasutus, 2006. aasta september.

(26) Artikli 2 lõige 3.

(27) Dokument „Kontaktpunkte für die gegenseitige Amtshilfe im Bereich der Umsatzsteuer, Stand: 1. Februar 2007”.

(28) Vt komisjoni määruse (EÜ) nr 1925/2004 artiklid 3 ja 4 (ELT L 331, 5.11.2004, lk 13).

(29) Eelnevalt kindlaksmääratud teabe süstemaatiline edastamine eelnevalt kindlaksmääratud ajavahemike tagant.

(30) Eelnevalt kindlaksmääratud teabe süstemaatiline edastamine teabe kättesaadavuse korral.

(31) Avalik auditiaruanne teabevahetusalase koostöö kohta käibemaksu valdkonnas, 30. juuni 2006, nr VA-8000-4-13, lk 18.

(32) Vt „Report on the Results of Parallel Audit of Value Added Tax Administration in the Czech Republic and in the Slovak Republic in 2005”.

(33) Information on the Findings of Inspections on Collection by Tax Authorities of State Budget Income Proceeding from Value Added Tax in 2004–2005, Kõrgeim Kontrolliasutus, 2006. aasta juuni.

(34) B2B tähendab ettevõtete vahelisi teenuste pakkumisi.

(35) Süsteem, mille kaudu ettevõte saab täita oma käibemaksualaseid kohustusi (käibemaksukohustuslase kohustusi) oma tegevuste kohta kogu Euroopa Liidus ainult oma asukohaliikmesriigis.

(36) Summat võib olla mõjutanud kahekordne arvestamine, kuna mõned kontrollid algatati ühiselt.

(37) Mitmepoolsete kontrollide suunised — 2004. aasta versioon.

(38) Mitmepoolsete kontrollide arv aastate kaupa: 2001: 8 korraldatud 6 liikmesriigi poolt; 2002: 5 korraldatud 5 liikmesriigi poolt; 2003: 3 korraldatud 2 liikmesriigi poolt, 2004: 7 korraldatud 6 liikmesriigi poolt.

(39) Administration de l'enregistrement et des domaines, Rapport d'activité 2006, lk 20.

(40) KOM(2006) 254 lõplik, 31.5.2006.

(41) Nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiiv 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi.

(42) Prantsusmaa ja Luksemburg.

(43) Vt punkt 4.32, Comptroller and Auditor General's Standard Report, 7. juuli 2006 ja avaldatud koos 2005–06 Maksu- ja Tolliameti raamatupidamise aastaaruandega.

(44) Saksamaa Föderaalne Kontrolliasutus, Bemerkungen 2002 zur Haushalts- und Wirtschaftsführung des Bundes, Ziffer 74 („Strafverfolgung bei innergemeinschaftlichem Umsatzsteuerbetrug”).

(45) Konventsioon koostati 1995. aastal Euroopa Liidu asutamislepingu artikli K.3 põhjal (EÜT C 316, 27.11.1995, lk 49).

(46) EÜT C 191, 23.6.1997, lk 1.

(47) Probleemi kirjeldati juba eriaruandes nr 9/98, vt punktid 2.3–2.9.

(48) Kontaktkomitee koosneb Euroopa Liidu kõrgeimate kontrolliasutuste juhatajatest.

(49) KOM(2006) 473

(50) Vt punkt 36, arvamus nr 8/2005, mis käsitles ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse vastuvõtmiseks vastastikuse haldusabi kohta ühenduse finantshuvide kaitseks kelmuste ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu (ELT C 313, 9.12.2005, lk 1).