kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määruse (EL) nr 648/2012 (börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta, mida on muudetud määrusega (EL) 2019/834) artikli 85 lõikega 2, milles hinnatakse, kas on töötatud välja elujõulised tehnilised lahendused, mille abil pensioniskeemid saavad kanda rahalise ja mitterahalise tagatise üle muutuvtagatisena, ning seda, kas on vaja meetmeid elujõuliste tehniliste lahenduste leidmiseks

Käesolevas aruandes analüüsitakse peamisi probleeme, mille sidusrühmad on seoses pensioniskeemide keskse kliirimisega kindlaks teinud, ning seni uuritud lahendusi. Nagu on märgitud, kehtib pensioniskeemide vabastus keskse kliirimise kohustusest kuni 2021. aasta juunini: seda tähtaega silmas pidades on käesoleva aruande eesmärk anda Euroopa Parlamendile ja nõukogule ajakohastatud teavet selles valdkonnas tehtud edusammude kohta, muu hulgas ka selliste aspektide kindlakstegemiseks, mida tuleks põhjalikumalt uurida, et soodustada teostatavat ja jätkusuutlikku keskse kliirimise lahendust.

Kuigi arutelud pensioniskeemide ja muude sidusrühmadega kinnitavad, et pensioniskeemid soovivad tehinguid kliirida kesksete vastaspoolte tasandil ning teatavatel juhtudel juba teevad seda, on kohustuslik kliirimine jätkuvalt probleeme tekitanud. Seetõttu on vabastust kesksest kliirimisest aastate jooksul pikendatud, kuna ei ole tekkinud ühtegi elujõulist tehnilist lahendust. Euroopa turu infrastruktuuri määruse muutmise määrusega, mis jõustus 2019. aasta juunis, pikendati vabastust kuni 2021. aasta juunini, kusjuures seda on võimalik pikendada komisjoni delegeeritud õigusaktidega veel kaks korda, iga kord maksimaalselt ühe aasta võrra. Määruse lõppeesmärgiks jääb siiski pensioniskeemide keskne kliirimine niipea, kui see on võimalik, arvestades, et praegused regulatiivsed ja turusuundumused peaksid võimaldama turuosalistel töötada välja sobivad lahendused (Euroopa turu infrastruktuuri määruse põhjendus 30). Kesksed vastaspooled, kliirivad liikmed ja pensioniskeemid peavad tegema kõik endast oleneva, et aidata kaasa selliste lahenduste väljatöötamisele.

Ajutine vabastus anti eesmärgiga võtta arvesse selliste üksuste ärimudeli iseärasusi ja mõju, mida kohustuslik kliirimine võib avaldada pensionidele: nagu tuletatakse meelde Euroopa turu infrastruktuuri määruse põhjenduses 26, viivad pensioniskeeme haldavad üksused „enda valduses olevad sularahakogused reeglina miinimumini, et maksimeerida oma tõhusust ja kindlustusvõtjate tulu. Kui sellised üksused peaksid börsiväliseid tuletislepinguid keskselt kliirima, oleks selle tagajärjeks see, et märkimisväärne osa nende varadest hoitaks sularahas, mis võimaldaks neil täita kesksete vastaspoolte võimendustagatise nõudeid“. Börsiväliste tuletisinstrumentide keskne kliirimine eeldab, et kesksete vastaspoolte võimendustagatise nõuete täitmiseks on olemas piisavad sularahakogused. Nagu tunnistatakse Euroopa turu infrastruktuuri määruse raamistikus, võib suurte sularahakoguste omamisel selleks, et täita potentsiaalseid muutuvtagatise nõudeid, olla negatiivne mõju pensionäride pensionituludele.

Määruse kohaselt hõlmavad pensioniskeemid tööandja kogumispensioni asutusi, nagu on määratletud direktiivi 2003/41/EÜ artikli 6 punktis a, kõnealuse direktiivi artiklis 3 osutatud asutuste tööandjapensioni kogumisega seotud tegevust, selliste kindlustusandjate tööandjapensionide kogumisega seotud tegevust, mis on hõlmatud direktiiviga 2002/83/EÜ (tingimusel, et sellise tegevusega seotud varad ja kohustused on eraldatud kindlustusandja muust tegevusest), ning muid tegevusloa saanud ja järelevalvele alluvaid riigisiseselt tegutsevaid üksusi või skeeme, mille peamine eesmärk on pakkuda pensionihüvitisi.

kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määruse (EL) nr 648/2012 (börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta, mida on muudetud määrusega (EL) 2019/834) artikli 85 lõikega 2, milles hinnatakse, kas on töötatud välja elujõulised tehnilised lahendused, mille abil pensioniskeemid saavad kanda rahalise ja mitterahalise tagatise üle muutuvtagatisena, ning seda, kas on vaja meetmeid elujõuliste tehniliste lahenduste leidmiseks

3.KINDLAKSTEHTUD PÕHIPROBLEEMID

3.1 Pensioniskeemide ärimudeli ja tuletisinstrumentide kasutamise taust

Euroopa pensioniskeemid, eriti mõnes liikmesriigis (nt Madalmaades ja Taanis), on börsiväliste tuletisinstrumentide turul aktiivsed osalised. Nad kasutavad selliseid tuletisinstrumente, et maandada oma kohustustega seotud mitut riski (sh intressimäärade ja inflatsiooni volatiilsus) ning kaitsta end lõppkokkuvõttes maksevõimega seotud riskide eest. Pensionifondide kohustused praeguste ja tulevaste pensionäride ees on pika tähtajaga ja neile peavad vastama pikaajalised varad. Sellised varad on tavaliselt riigi- ja äriühingute võlakirjad. Siiski ei tundu kohustustega seotud riskide täielik maandamine võlakirjadega ELi pensioniskeemide jaoks teostatav, kuna sobivate tunnustega võlakirjade kättesaadavus on piiratud; lisaks võivad tuletisinstrumendid olla pensioniskeemide kohustustele paremaks vasteks, kuna selliste kohustuste hindamise eesmärgil diskonteerimiseks kasutatakse sageli vahetuslepinguid. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve on teatanud, et ELi pensioniskeemide olukord erineb selles osas USA pensionifondide olukorrast, kuna viimased tuginevad riskimaandamise eesmärgil pigem pikaajalistele varadele (nt äriühingute ja riigivõlakirjad); USA pensionifondide kohustuste kestus on harilikult lühem kui ELi pensioniskeemidel, nende kohustused diskonteeritakse tavaliselt AA-reitinguga äriühingute võlakirjade tootlust kasutades ning USA äriühingute võlakirjade turg on sügavam. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve tunnistab, et pensioniskeemidel tundub olevat struktuurne vajadus kaubelda börsiväliste tuletisinstrumentidega.

Pensioniskeemide tuletisinstrumentide portfell on tavaliselt suur, pikaajaline ja ühesuunaline ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve sõnul kujutab selle majandusharu agregeeritud positsioon endast potentsiaalset süsteemset riski.

Mis puudutab tuletisinstrumentide liike, siis on pensioniskeemid pikaajaliste intressimäära vahetuslepingute ulatuslikud kasutajad: DTCC 2015. aasta (Euroopa turu infrastruktuuri määruse kohaselt nõutavate) andmete alusel olid umbes 20 % intressimäära vahetuslepingutest – mille puhul vähemalt üks pool oli ELis kindlustusandja või pensionifond – 30aastase tähtajaga, võrrelduna üleilmse keskmisega, mis oli alla 10 %. Intressimäära vahetuslepingud kuuluvad sellesse tuletisinstrumentide klassi, mille suhtes kohaldatakse Euroopa turu infrastruktuuri määruse kohast kliirimiskohustust. Pensioniskeemid kauplevad oma tuletisinstrumentidega kahepoolselt või kliirivad kesksete vastaspoolte tasandil keskselt, seda üldjuhul kliirivate liikmete klientidena.

Tasub märkida, et pensioniskeemid ja -turud on ELis üsna erinevad: mõnes liikmesriigis on teise samba pensionisüsteemid arenenumad kui teistes riikides ning kindlaksmääratud hüvitisega pensionifondid on laiemalt levinud; teistes liikmesriikides on valdav määratud sissemaksega mudel. ELi suurimad pensioniskeemide turud asuvad Madalmaades, kus varade keskmine suhe SKPsse oli 2018. aasta lõpu andmete kohaselt 173,3 %, ning Taanis, kus see suhe oli 198,6 %. Sarnaseid skeeme kasutatakse ka Iirimaal. Sellistes riikides on erapensioniskeemidel pensionäridele pensionihüvitiste tagamisel oluline osa.

3.2 Pensioniskeemide keskse kliirimise probleem

Pensioniskeemide keskse kliirimisega seoses tuvastatud peamine probleem on seotud asjaoluga, et kesksete vastaspoolte tasandil kliirimine nõuab rahalise muutuvtagatise andmist, ning komisjoni sidusrühmade kogus peetud arutelud on näidanud, et see on halvenenud turutingimuste korral pensioniskeemide jaoks probleemne.

Keskse kliirimise mudeli puhul nõuavad kesksed vastaspooled osalejatelt muutuvtagatist, et kompenseerida nende hallatavate tuletisinstrumentide positsioonide turuväärtuse muutusi. Sel moel on kesksed vastaspooled turuliikumiste suhtes alati kaitstud ja turuosalistel ei kogune aja jooksul suuri kahjumeid seoses keskselt kliiritava portfelliga. Keskne vastaspool arvutab kahjumi ja kasumi ning vahetab neid iga päev turuhinnas hindamise protsessi kaudu. Sularaha täidab muutuvtagatise eesmärki kõige paremini, kuna see vähendab väärtuse kadumise riski miinimumini ja selle ülekandmine on lõplik. Lisaks on sularaha muutuvtagatisena vahendamine operatiivselt lihtsam ja kooskõlas Euroopa turu infrastruktuuri määruses sätestatud keskse vastaspoole likviidsusriski juhtimise lähenemisviisiga.

See tähendab, et kliirivad osalised peavad selliste nõuetega asjakohaste sularahakoguste abil toime tulema. Kui nad seda ei suuda ja kliiriv liige ei saa nõutavat muutuvtagatist õigeks ajaks anda, kuulutab keskne vastaspool ta oma kohustusi mittetäitvaks, mis käivitab seejärel portfelli uuesti sobitamiseks rikkumismenetluse. Lisaks tuleb kesksetele vastaspooltele anda muutuvtagatis lühikese ajavahemiku jooksul, mis tekitab veelgi tegevusraskusi.

Sularaha alternatiivkulu on suur, kuna see ei ole sama kasumlik kui muud varad ega piisav pensioniskeemide kohustuste tähtaegade tasakaalustamiseks, põhjustades seega varade ja kohustuste sobimatust. Suurema tootlusega vara asemel suurte sularahakoguste hoidmine vähendaks pensionäride tulu ja mõjutaks pensioniskeemide varade jaotust; pensionifondides ei ole tavaliselt palju sularaha, mis nähtub ka OECD avaldatud iga-aastasest ülemaailmsest pensionistatistikast.

Rahalise muutuvtagatise küsimus võib osutuda keeruliseks eriti halvenenud turutingimustes koostoimes intressimäärade tõusuga, kui kesksete vastaspoolte muutuvtagatise nõuded võivad pensioniskeemide jaoks märkimisväärselt suureneda.

Tõepoolest, suured muutuvtagatise nõuded võivad tekkida ka tehingute puhul, mida ei kliirita keskselt ja milles pensioniskeemid praegu osalevad. Selles kontekstis võivad pensioniskeemid anda muutuvtagatist siiski ka muul viisil kui sularahas, kasutades nt kvaliteetseid riigivõlakirju (vara, mida pensionifondides tavaliselt palju esineb), kuigi see, mil määral nõutakse pensioniskeemidelt rahalise muutuvtagatise andmist ka nende kahepoolsetes tehingutes, võib viimasel ajal suurenenud olla.

Tuleb märkida, et Euroopa turu infrastruktuuri määruse õigusraamistiku põhimõte on edendada keskset kliirimist, muutes ka kahepoolsed tehingud kooskõlas nendega seotud riskidega ebamugavamaks. Eeldatakse, et see ja muud regulatiivsed suundumused koos turujõududega suurendavad keskselt kliiritavate tuletisinstrumentide mahte, millel on kliiritavas segmendis potentsiaalselt parem hind kui segmendis, mida ei kliirita keskselt. Nagu on märgitud, on mõned pensionifondid juba vabatahtlikult ja valikuliselt alustanud keskse kliirimisega.

Tuleb märkida, et üldiselt kliirivad pensioniskeemid suurema tõenäosusega kaudselt kliirivate liikmete klientidena kui otseselt keskse vastaspoole kliiriva liikmena, mida käsitletakse lähemalt järgmistes jagudes.

Eespool kirjeldatu moodustab nende tunnuste tausta, mis peaksid iseloomustama keskse kliirimise probleemi potentsiaalset lahendust: see peaks leidma õige tasakaalu finantsstabiilsuse eesmärgi ja vajaduse vahel olla pensioniskeemide jaoks kulude poolest elujõuline, et mitte mõjutada liigselt pensionäride pensionide suurust, ning olema piisavalt vastupidav ka halvenenud turutingimustes.

3.3 Seni uuritud potentsiaalsed lahendused

Pensioniskeemide keskset kliirimist hõlmava arutelu raames on aastate jooksul uuritud erinevaid võimalusi. Mõne potentsiaalse lahenduse ülevaade lisati komisjoni selleteemalisse aruandesse, mis esitati 2015. aastal Euroopa turu infrastruktuuri määruse nõuete kohaselt ja milles järeldati, et ei olnud välja töötatud ühtegi elujõulist tehnilist lahendust.

Seni uuritud võimalused on keskendunud sellele, kuidas pensioniskeemid saaksid kesksetele vastaspooltele anda muutuvtagatisi turvalisel ja kulutõhusal viisil. Esimeses etapis, mida on kirjeldatud komisjoni 2015. aasta aruandes, kaaluti, kas kesksed vastaspooled võiksid muutuvtagatisena võtta vastu muud kui sularaha, nt kvaliteetseid riigivõlakirju. Üldiselt on siiski tunnistatud, et sellist võimalust oleks keeruline ellu viia, kuna see nõuaks, et kesksed vastaspooled haldaksid sularahaks konverteerivate võlakirjade portfelli koos sellega seotud riskidega, mis võib moonutada nende rolli pidada vahendajana intressita portfelli.