24. septembril keelas julgeolekuküsimuste riigisekretäri Hongkongi rahvusliku partei (HKNP) tegevuse või tegevuse jätkamise. HKNP toetas Hongkongi iseseisvust rahumeelsete vahendite abil, nagu infolehtede jaotamine, avalike arutelude korraldamine ja vaiksed istumisstreigid. Selle liikmeskond oli väga väike. See on esimene kord, kui poliitiline partei on Hongkongis ära keelatud. Hongkongi õiguskogukond vaidlustas otsuse, kuna sellel puudub õiguslik alus, see on ebaproportsionaalne ega ole kooskõlas selliseid küsimusi puudutava rahvusvahelise kohtupraktikaga. Otsusel on tõenäoliselt ulatuslikum sõna- ja ühinemisvabadust ning poliitilist tegevust piirav mõju.

Viimase paari aasta jooksul on Hongkongis tekkinud lokalistide liikumine, mis nõuab enesemääramist või isegi iseseisvust. Kuigi iseseisvuse poolt olevatel häältel on ühiskonnas väga vähe toetust ja puudub rahvusvaheline toetus, tõstatavad nad küsimusi seadusliku sõnavabaduse ja mässule õhutamise vahelise piiri kohta. Neid tuleb veel õiguslikult selgitada. Eelmisel aastal võttis Hongkongi erihalduspiirkonna valitsus keskvalitsuse toetusel vastu uue täisleppimatuse poliitika enesemääramise või sõltumatuse mainimise suhtes, põhjendades seda riigi julgeoleku ohustamise ja põhiseaduse rikkumisega.

Tagasilükatud kandidaadid võivad esitada valimiskaebuse ja taotleda kohtulikku läbivaatamist, kuid see võib võtta aastaid ega ole seega tõhus õiguskaitsevahend. Õigus kandideerida ilma põhjendamatute piiranguteta on tagatud Hongkongi õiguste deklaratsiooniga ning kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise paktiga (ICCPR), mille Hongkong on ratifitseerinud. EL kutsub Hongkongi erihalduspiirkonda üles neid õigusi kaitsma.

Enamik „üks riik, kaks süsteemi“ põhimõtetest toimivad endiselt hästi. Siiski on viimase aasta jooksul suurenenud mure selle Hongkongi majandusliku edu nurgakiviks oleva põhimõtte lagunemise pärast. Võib selgelt täheldada kodaniku- ja poliitiliste õiguste vähenemist. See suundumus põhjustab õigustatud muret selle üle, kas pikas perspektiivis jäävad püsima Hongkongi suur autonoomia ja atraktiivsus rahvusvahelise ärikeskusena. Ärikogukond on seda arengut jälginud ja 2018. aastal tegi mitu kaubanduskoda avalikke avaldusi oma mureküsimuste väljendamiseks.

Pärast Hongkongi üleandmist Hiina Rahvavabariigile 1997. aastal on Euroopa Liit ja selle liikmesriigid tähelepanelikult jälginud Hongkongi erihalduspiirkonna majanduslikku ja poliitilist arengut, mis lähtub põhimõttest „üks riik, kaks süsteemi“. Komisjon esitab igal aastal aruande Hongkongi arengu kohta vastavalt 1997. aastal Euroopa Parlamendi ees võetud kohustusele. See, 21. aruanne käsitleb 2018. aastat. EL järgib ühe Hiina poliitikat ning toetab põhimõtet „üks riik, kaks süsteemi“ ja selle rakendamist.

5. oktoobril keeldus valitsus uuendamast Financial Timesi Aasia toimetaja ja välisriigi korrespondentide klubi asepresidendi Victor Malleti tööviisat. Mallet oli juhatanud sisse iseseisvust toetava HKNP aktivisti Chani Ho-tini ettekande augustis, kui partei ei olnud veel ära keelatud. Usaldusväärse alternatiivse selgituse puudumise tõttu näib otsus olevat poliitiliselt motiveeritud. Selline ajakirjanikele avaldatav surve on Hongkongis enneolematu ja tekitab suurt muret ajakirjandusvabaduse pärast. Üha enam kasvab mure, et ajakirjanikud tegelevad enesetsensuuriga. Hongkong on uhke, et ta on avatud rahvusvaheline linn, kus sõnavabadust ei seata kahtluse alla ning ajakirjandus- ja teabevabadust austatakse täielikult. Ajakirjanike, sealhulgas välisajakirjanike töö piiramine tekitaks suurt kahju Hongkongi mainele finants- ja ärikeskusena.

Lisaks sellele keelduti 8. novembril Victor Malletile Hongkongi turismiviisa andmisest. See oli teine kord aasta jooksul, mil Hongkong keelas ELi kodanikul ilmselt poliitilistel põhjustel riiki siseneda (pärast Benedict Rogersit oktoobris 2017).

Õigusriik püsib veel üsna kindlalt, kohtumenetlusi ja nõuetekohast menetlust järgitakse täielikult. Kohtute sõltumatus ei ole kahtluse all. Viimastel aastatel on olnud mitu poliitiliselt tundlikku kohtuasja ja mõni on veel pooleli . Mitmel juhul 2018. aastal tühistas kõrgeim apellatsioonikohus protestiüritustel osalemise tõttu määratud vanglakaristused. Detsembris tühistas kohus piirangud, mis kehtestati populaarsele meeleavalduspiirkonnale valitsushoone juures (tuntud kui Civic Square), tuletades valitsusele meelde kogunemisvabaduse tähtsust.

Valitsuse aktiivsed süüdistuskatsed ja karmim hoiak protestiga seotud õigusrikkumiste suhtes, nagu ebaseaduslik kogunemine, juba avaldavad kodanikuühiskonnale, poliitilisele aktiivsusele ja lõpuks ka demokraatlikule protsessile jahutavat mõju.

Mõned poliitikud seadsid kahtluse alla väliskohtunike rolli Hongkongi kohtutes, väites, et nad võivad ohustada riiklikku julgeolekut. Erihalduspiirkonna juht astus siiski kindlalt välja selle Hongkongi õigusriigi põhimõtet toetavat praktika kaitseks.

11. märtsil ja 25. novembril toimusid järelvalimised, et asendada viis kuuest tagasi lükatud seadusandjast. Valimised toimusid ilma suuremate vahejuhtumiteta. Demokraadid võitsid tagasi vaid kaks kohta. Valitsusmeelsed seadusandjad säilitavad oma kontrolli seadusandliku kogu üle.

Vastuoluline kokkulepe kiirraudteejaama ühiskasutuse kohta kiideti seadusandlikus kogus heaks ja see jõustus 2018. aastal. Kiirraudteeühendus Hiinaga võeti kasutusele septembris 2018. Raudtee parandab Hongkongi ja Hiina vahelist ühendust, kuid kokkulepe kiirraudteejaama ühiskasutuse kohta on vastuoluline. Mandri-Hiinale on antud peaaegu ainupädevus erihalduspiirkonna territooriumi määratud alal, mida nimetatakse mandri sadamaalaks („Mainland Port Area“). Mitu kohtulikku kontrolli vaidlustas selle kokkuleppe seaduslikkuse ning kokkusobivuse „ühe riigi, kahe süsteemi“ põhimõttega ja põhiseaduse sätetega. 12. detsembril otsustas esimese astme kohus, et kokkulepe on põhiseaduslik ja võib jääda toimima, kuid otsus kaevatakse tõenäoliselt edasi.

ELi liikmesriikide peakonsulaate Hongkongis teavitati ametlikult konsulaarabi ja -kaitse uutest tingimustest mandri sadamaalal alles 3. aprillil 2019 .

2017. aastal vabastasid Mandri-Hiina ametivõimud 2015. aastal kadunud Rootsi kodaniku Gui Minhai, viimase „kadunud“ raamatukaupmeestest (kelle juhtumeid ei ole veel rahuldavalt selgitatud). 2018. aasta jaanuaris peeti ta siiski uuesti kinni. 24. jaanuaril 2018 andis HRVP pressiesindaja välja avalduse, milles nõuti tema viivitamatut vabastamist. Gui Minhaid peetakse endiselt vahi all. Kõrgetasemelised ELi esindajad tõstatasid tema juhtumi mitu korda Hiina ametivõimudega suheldes.

Võrdsed võimalused, õigused ja vabadused

Hongkongis on suur vabadus. Sõnavabadus, meediavabadus ja teabevabadus on põhimõtte „üks riik, kaks süsteemi“ kohaselt Hongkongi kui üleilmse ärikeskuse tugevuse ja edu olulised osad.

Kuigi Hongkongi meedia on siiani väga vaba, on aastate jooksul tekkinud üha enam probleeme. Rahvusvahelised ajakirjandusvabaduse valvurid Piirideta Ajakirjanikud asetasid 2018. aastal Hongkongi 70. kohale 180st ja rõhutasid Hiina ametivõimude suurenevat sekkumist meediasse. Hongkongi ajakirjanike ühendus teatas oma 2018. aasta aruandes, et enamik ajakirjanikke leidis, et ajakirjandusvabadus oli väiksem kui 2017. aastal. Ajakirjandusvabadust kahjustas enim Hongkongi valitsuse otsus mitte uuendada Financial Timesi Aasia toimetaja tööviisat (vt eespool).

On märke kasvava enesetsensuuri kohta, näiteks kunstikeskuse otsus tühistada eksiilis viibiva Hiina kirjaniku Ma Jiani osalemine kirjandusfestivalil tema poliitiliste vaadete tõttu. Kuigi keskus hiljem oma otsuse tühistas, on juhtum iseloomulik uuele piirangule ja enesetsensuurile, mis võib kahjustada sõnavabadust.

Mõned poliitilised teemad, eriti enesemääramine ja iseseisvus, paistavad olevat muutunud tabuks ilma piirangute selgitamiseks sobiva õigusliku raamistikuta. See laieneb ka akadeemilistele aruteludele. Üldiselt jätkus Hongkongis akadeemiline vabadus, kuid on selgeid märke suurenevast poliitilisest sekkumisest ülikoolilinnakutes.

2018. aasta novembris tehtud ÜRO Hiina üldise korrapärase läbivaatamise käigus sai Hongkong enneolematut tähelepanu. 12 riiki kasutas üldise korrapärase läbivaatamise istungit, et rõhutada oma muret inimõiguste pärast Hongkongis. Küsimused/soovitused olid seotud: i) „üks riik, kaks süsteemi“ põhimõtte rakendamisega; ii) Gui Minhai juhtumiga; iii) sõna-, ajakirjandus- ja ühinemisvabaduse probleemidega; iv) LGBTI-inimeste, võõrtöötajate ja laste õigustega. Viis ELi liikmesriiki esitasid Hongkongi kohta küsimusi või soovitusi. Mitu Hongkongi valitsusvälist organisatsiooni moodustas üldise korrapärase läbivaatamise ettevalmistamiseks koalitsiooni, et tõhusamalt küsimusi tõstatada.

LGBTI-inimeste õiguste kohta ei ole Hongkongil terviklikku diskrimineerimisvastast seadust, mis hõlmaks diskrimineerimist seksuaalse sättumuse või soolise identiteedi alusel. Siiski võivad kolm põhimõttelist LGBTI-inimeste võrdõiguslikkust toetavat juhtumit 2018. aastal olla aluseks sellistele õigusaktidele. 4. juulil otsustas viimase astme apellatsioonikohus, et sisserände eest vastutavad asutused peavad andma samasoolistele partneritele abikaasviisad. Kaks muud kohtuasja on veel pooleli.

Inimkaubandus on endiselt murettekitav. Viimastel aastatel on Hongkongi valitsus suurendanud jõupingutusi selle probleemi lahendamiseks, nimelt hiljuti vastu võetud tegevuskava kaudu.

Märtsis 2018 kinnitas kõrgetasemeline büroodevaheline/osakondade juhtkomitee, mida juhib administratsiooni peasekretär, tegevuskava inimkaubanduse vastu võitlemiseks ja välismaalastest koduabiliste kaitse parandamiseks Hongkongis. Kavas kirjeldatakse meetmete paketti, mis hõlmab ohvrite tuvastamist, kaitset ja toetust, uurimist, täitmise tagamist, süüdistuse esitamist ja ennetamist ning samuti ka partnerlust eri sidusrühmadega. Tegevuskava on tervitatav samm, kuid ei saa asendada terviklikku õigusraamistikku.

EL on pühendunud koostöö jätkamisele Hongkongiga, et võidelda inimkaubanduse vastu. 2018. aastal korraldas ELi büroo koostöös Hongkongi julgeoleku sekretäri bürooga kolmanda seminari inimkaubanduse ennetamise ja selle vastu võitlemise ning ohvrite kaitsmise teemal.

Välismaalastest koduabilistel, keda Hongkongis on umbes 370 000, puudus ikka piisav töö- ja sotsiaalne kaitse. Erilist muret põhjustavad kaks kehtivat seadust, nimelt nõue, et nad peavad elama tööandja juures, ja kahe nädala nõue, mille alusel koduabiline peab leidma kahe nädala jooksul pärast töölepingu lõppemist uue töö või ta saadetakse Hongkongist välja. Valitsus on astunud samme, et võidelda võlaorjuse ja tööjõudu vahendavate asutuste poolse seisundi kuritarvitamiste vastu. Eespool nimetatud inimkaubanduse vastu võitlemise ja välismaalastest koduabiliste kaitse parandamise tegevuskava peaks andma raamistiku välismaalastest koduabiliste õiguste küsimustega tegelemiseks. Näiteks võttis tööosakond 2018. aasta detsembris kasutusele spetsiaalse abitelefoni, et toetada välismaalastest koduabilisi seoses nende tööõiguste ja -kohustustega, abitaotlustega või kaebustega. Abitelefon töötab 24 tundi ööpäevas ja saadaval on tõlketeenused.