Lühendid

ÜPP : Ühine põllumajanduspoliitika

COPA-COGECA : Euroopa Liidu põllumajandusorganisatsioonide komitee – Euroopa Liidu põllumajandusühistute üldine liit (Brüssel)

EDA : Euroopa Piimandusassotsiatsioon (Brüssel)

EL : Euroopa Liit

Eurostat : Euroopa Ühenduste Statistikaamet

FAO : Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon

OECD : Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon

USDA : Ameerika Ühendriikide põllumajandusministeerium

ZMP : Zentrale Markt- und Preisberichtstelle GmbH (Hinna- ja turu-uuringute keskus, Bonn)

Piimanduspoliitikaga seotud põhimõisted

Piimaekvivalent : piimatoote valmistamiseks kasutatud kogus piima.

Taotlushind : nõukogu poolt kindlaks määratud hind, mis vastab tootjatele makstava hinna soovitud tasemele. 2003. aasta ÜPP reformiga kaotati piima taotlushind ja kehtestati otsemakse, mis on tootja sissetulekutoetusena tootmisest eraldatud.

Sekkumishind (või võrdlushind) või ja lõssipulbri jaoks : nõukogu poolt kehtestatud hinnad – alates 1. juulist 2007 on või hinnaks 246,39 eurot/100 kg ja lõssipulbri hinnaks 174,69 eurot/100 kg. Sekkumisametid võivad sekkuda (riiklik ladustamine), kui turg on tasakaalust väljas, ostes sekkumisperioodil (1. märts – 31. august) võid ja/või lõssipulbrit, kui turuhinnad langevad allapoole teatud taset (vastavalt 92 % ja 100 % või ja lõssipulbri sekkumishinnast). Kokkuostu aluseks on hind, mis vastab 90 %-le või ja 100 %-le lõssipulbri sekkumishinnast. Sekkumine peatatakse, kui turuhind taas tõuseb või kui varud kasvavad nõukogu poolt lubatud piirmäärani (30 000 tonni või ja 109 000 tonni lõssipulbri puhul). Komisjon võib siiski lubada nimetatud piirmääradest suuremat kokkuostu, kasutades selleks hankemenetlust.

Tarnekvoodid : tootjate poolt kokkuostjatele tarnitud piim. Tavaliselt koguvad piima piimatööstusettevõtted.

Otseturustuskvoodid : piim ja teised piimatooted, mida tootjad müüvad või tarnivad otse tarbijatele.

2003. aasta reform : 26. juunil 2003. aastal Luxembourgis sõlmitud kokkuleppel põhineva ÜPP reformiga, mis tugevdab 1992. aastal alanud (McSharry reform) ja 1999. aastal kinnitatud protsessi (Agenda 2000 reform), püütakse vähendada hinnatoetust ja kompenseerida seda vähendamist otsese sissetulekutoetusega. 2003. aasta reformiga kehtestati toetuste lahtisidumine toodangust ja nende tingimuslikkus, tugevdades samaaegselt maaelu arengu toetamist.

Komenteritud kokkuvõte

I. Piimatootmine on Euroopa Liidu põllumajanduse oluline osa. Enam kui miljon tootjat turustavad igal aastal 148 miljonit tonni piima, mille ligikaudseks väärtuseks tootjahindades on 41 miljardit eurot. Piimatöötlussektoris töötab umbes 400000 inimest ja sektori käive on 120 miljardit eurot. Piimarasva ja valke kasutatakse juustu, või ja joogipiima tootmises.

II. EL on kehtestanud piimanduspoliitika, mille põhieesmärgid on piimaturu tasakaalustamine, hindade stabiliseerimine, tootjatele õiglase elatustaseme tagamine ja nende konkurentsivõime parandamine. 1968. aastal loodud piima ühist turukorraldust on põhjalikult mõjutanud piimakvootide kasutuselevõtt 1984. aastal. 2003. aasta reform jätkati Agenda 2000 programmi ja tähistati sektori liberaliseerimist hinnatoetuse mehhanismi nõrgendamise ja otsese sissetulekutoetuse kehtestamisega. 2008. aastal tehtud ühise põllumajanduspoliitika tervisekontroll kinnitas, et piimandussektori liberaliseerimist jätkatakse, kavatsedes 2015. aastaks kvoodid kaotada. Kogukulutused piimandussektorile suurenesid 2,75 miljardilt eurolt 2005. aastal ligikaudu 4,5 miljardi euroni 2007. aastal. Viimane arvnäitaja hõlmab ühtsesse otsemaksesse integreeritud otsetoetuste hinnangulist summat.

III. Kontrollikoja auditis uuriti, kui mõjusalt on komisjon juhtinud piima- ja piimatoodete turgu lähtuvalt ELi piimanduspoliitika põhieesmärkidest.

IV. Turu tasakaalu osas järeldab kontrollikoda, et piimakvootidega kehtestati tootmisele ranged piirangud, kuid võrreldes turu suutlikkusega ületoodanguga toime tulla osutus nende tase pika ajavahemiku jooksul liiga kõrgeks. Ühendus pidi rahastama ületoodangut (või ja lõssipulber). Ühenduse tarnekvoote oli pikka aega marginaalselt ületatud, kuid 2004. aastast alates on toimunud kvootide pidev alakasutus. Turustusaastal 2007/2008 oli alatoodangu suuruseks 1 % kõikidest EU-27 kvootidest. Välja arvatud mõned üksikud liikmesriigid, ei kujuta praegune kvoodisüsteem endast enam piirangut tootmisele. Müügiedendusmeetmed, mis on suunatud piimarasva (või) või piimavalkude (lõssipulber) tarbimise toetamisele Euroopa turul, on viimase paari aasta jooksul etendanud vaid vähest rolli.

V. Kontrollikoda leidis, et hindade stabiliseerimise eesmärgi puhul esines perioodil 1984–2006 väheseid erinevusi piima nominaalsetes tootjahindades võrreldes kvootide kehtestamisele eelnenud perioodiga. Reaalhindades on piima tootjahind siiski pidevalt langenud 1984. aastast saadik. Piima tootjahind ja tarbijahind ei arene paralleelselt, kuna neid hinnatakse erinevate parameetrite alusel. Reaalhindades kasvasid piimatoodete nominaalsed tarbijahinnad perioodil 2000. aasta algusest kuni 2007. aasta keskpaigani 17 %, kuigi tootjatele makstavad nominaalhinnad alanesid 6 %.

VI. Kontrollikoda leiab, et tootjate sissetulekute tagamise eesmärgi puhul püsib piimatootjate sissetulek pisut kõrgemal kui põllumajandustootjate keskmine sissetulek, mis on reaalhindades pigem langenud. Toetused on peamiseks ja üha suurenevaks osaks piimatootjate sissetulekust, kuid liikmesriikide vahel on olulisi erinevusi. Piimandussektori restruktureerimise ja ettevõtete arvu pideva kahanemise tulemusel püsib tootjate sissetuleku keskmine statistiline näitaja muutumatuna. EU-15 kaotas perioodil 1995–2007 pooled oma piimatootmisega tegelevatest põllumajandusettevõtetest; üle 500000 tootja lõpetas sel perioodil tegevuse.

VII. Kontrollikoda leiab, et konkurentsivõime eesmärgi puhul on ELi turuosa maailma piimatoodete kaubanduses alates 1984. aastast vähenenud. Euroopa piimatoodete eksporditoetuseid on viimase paari aasta jooksul oluliselt vähendatud. Fakt on see, et peamiste piimatoodete (või ja lõssipulber) tootjad Euroopa Liidus on maailmaturgudel olnud konkurentsivõimelised ainult siis, kui hinnad on olnud kõrgel. Kui aga hinnad kõrgel ei olnud, toimus eksport ühenduse eelarvest saadava abiga. Maailmaturuhinnad avaldavad väiksemat mõju kõrge lisandväärtusega toodete (nt juustu) ekspordimahule.

VIII. Euroopa piimandussektori progressiivse liberaliseerimise kontekstis tahab kontrollikoda rõhutada kolme tähtsat tegurit, millega komisjon ja liikmesriigid peaksid arvestama:

turgude ebastabiilsus, mis tõenäoliselt põhjustab uute suurte ülejääkide kiiret teket;

restruktureerimise kasvav tempo, millega kaasneb tootmise geograafilise kontsentratsiooni oht, kuna paljud tootjad lahkuvad vähem soodsatest piirkondadest;

ja viimaks Euroopa piimandussektori konkurentsivõime küsimus, mis puudutab piimandussektori suutlikkust oma toodete hinna ja kvaliteedi osas maailmaturu nõudmistega kohaneda.

IX. Neid tegureid arvesse võttes soovitab kontrollikoda:

piima- ja piimatooteturu jälgimise ja arendamise jätkamist, et sektori liberaliseerimine ei põhjustaks taaskord ületootmist;

komisjonil regulaarselt jälgida toiduainetetööstuse hinnakujundusprotsessi. Töötlus- ja jaemüügiettevõtete koondumine ei tohi sundida piimatootjaid leppima "hinnavõtja" rolliga, ega tohi ka piirata lõpptarbijate võimalust hindade alanemisest õiglast kasu saada;

põhjalikult läbi vaadata strateegiad probleemidega tegelemiseks nendes piirkondades, kus piimatootmine on kõige haavatavam, eriti mägipiirkondades, ning lahendada probleemid seoses piimatootmise geograafilise kontsentratsiooni keskonnamõjudega;

jätkata jõupingutusi piimatootmise suunamisel eelkõige Euroopa siseturu nõudlusele vastavaks ning lisaks sellele keskenduda ka juustude ja teiste kõrge lisandväärtusega toodete tootmisele, mida on võimalik ilma eelarvelise toetuseta maailmaturule eksportida.

Sissejuhatus

Piima- ja piimatoodete turg

1. Piim on üks peamine Euroopa Liidu põllumajandustoode; üle miljoni põllumajandustootja toodavad igal aastal 148 miljonit tonni piima väärtusega 41 miljardit eurot, mis moodustab 14 % Euroopa põllumajandustoodangu väärtusest (EU-25, 2006) [1]. Üle 60 % Euroopas toodetud veise- ja vasikalihast pärineb piimakarjakasvatusega tegelevatest põllumajandusettevõtetest [2]. Euroopa Liit on maailma suurim piimatootja (27 %), talle järgnevad India (20 %), Ameerika Ühendriigid (16 %) ja Okeaania (5 %) [3].

2. Euroopa piimatöötlemissektoris töötab ligikaudu 400000 inimest ning selle käive on ligikaudu 120 miljardit eurot [4]. Meiereidesse tarnitud toorpiim töödeldakse paljudeks erinevateks nii inim- kui loomseks tarbimiseks või tööstuslikuks kasutamiseks (joonis 1 ja I lisa) mõeldud toodeteks. Lehmapiim koosneb põhiliselt veest, laktoosist, rasvadest ja valkudest. Rasva eraldamisega valkudest saadakse võid ja lõssi, mida kasutatakse põhiliselt lõssipulbri ja kaseiini tootmiseks. Juustud, rõõsa piima tooted ja täispiimapulber koosnevad rasvadest ja valkudest. Toorpiima kasutatakse peamiselt juustu, või ja joogipiima tootmiseks. 2008. aastal kasutati EU-27 kogutud piimast saadud valkudest 46% ja rasvast 34 % juustu tootmiseks, 23% valkudest ja 13% rasvast joogipiima tootmiseks ning või tootmiseks kasutati 32% rasvast ja valke ei kasutatud peaaegu üldse. Tuleks märkida, et kuigi või tootmiseks kulub rohkem piima kui joogipiima tootmiseks, on joogipiima tootmine siiski tõhusam lõppkasutus, kuna selles kasutatakse ära nii piimas sisalduvad valgud kui rasvad.

Joonis 1

Piimatöötlemisettevõtetele tarnitud piima lõppkasutus

+++++ TIFF +++++

Ühenduse piimanduspoliitika eesmärgid

3. Ühenduse piimanduspoliitika, nagu ka teised põllumajandussektori poliitikad, põhineb üldistel eesmärkidel, mis on sätestatud Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 33 [5]. Kuna kõikide nende eesmärkide üheaegne täitmine on keeruline, võib eesmärkide tähtsuse järjekord sõltuvalt turukorraldusest aja jooksul muutuda [6]. Piima ühist turukorraldust reguleerivates eeskirjades mainitakse selgesõnaliselt nelja järgmist eesmärki:

- tagada piimaturu tasakaal. Tasakaal tähendab pakkumise kohandamist piimaturu nõudlusega ja struktuuriliste ülejääkide vähendamist [7];

- stabiliseerida piima- ja piimatoodete hinnad. Stabiilsust on võimalik hinnata tootjahindade muutuste alusel [8]. Tarbijahindades toimuvad muutused annavad teatava ettekujutuse sellest, millist mõju avaldab ühine turukorraldus tarbijatele;

- tagada põllumajandustootjatele rahuldav elatustase [9]. Isikutulu on võimalik parandada põllumajandusettevõtete tootlikkuse suurendamisega. Struktuurilised kohandamised on piima ühise turukorralduse lahutamatuks osaks isegi siis, kui põllumajanduspoliitika kohaldamine peab arvesse võtma selliste kohanduste järkjärgulise elluviimise vajadust [10];

- parandada sektori konkurentsivõimet rahvusvahelistel turgudel [11]. Konkurentsivõime tuleb saavutada muu hulgas Euroopa hindade ühtlustamise abil struktuuriliselt madalamate maailmaturuhindadega. Konkurentsivõimet puudutav eesmärk on muutunud komisjoni tegevuse üheks põhiprioriteediks pärast seda, kui 2003. aastal võeti vastu otsus vähendada turutoetuste taset ja võtta kasutusele piimatootjate otsesed sissetulekutoetused [12]

Turukorraldusmeetmed

4. 1968. aastal jõustunud piima ja piimatoodete ühine turukorraldus, oli üks esimestest ühise põllumajanduspoliitika alla kuuluvatest ühistest turukorraldustest. On tehtud mitmeid reforme, millest kõige radikaalsem oli 1984. aastal toimunud piimakvootide kasutuselevõtt. Selle eesmärk oli tegeleda struktuuriliste ülejääkidega, mis olid tekkinud piima ja piimatoodete pakkumise ja nõudluse vahelise tasakaalustamatuse tulemusel [13]. Kooskõlas Agenda 2000 tegevusprogrammiga alustati 2003. aasta reformiga piimandussektori liberaliseerimist ning kõigepealt vähendati hinnatoetust [14]ja kehtestati otsene sissetulekutoetus. Ühenduse eeskirjade lihtsustamise käigus otsustas nõukogu 2007. aastal koondada kõik piimandussektori õigusaktid ühte ühisesse turukorraldusse, mis kehtib reguleeritud põllumajanduslikule tootmisele tervikuna [15].

5. Lisaks sellele, et tootmisele kehtestati kvootide kasutusega ülemmäär, säilitas 2003. aasta reform enamuse traditsioonilistest piimandussektori turukorraldusmeetmetest, sh sisetugi, kaitsvad meetmed välispiiridel ja eksporditoetused (1. selgitus).

1. selgitus

Turukorraldusmeetmed

Alates 2003. aastast jõustunud määrustega sätestati järgnevad turukorraldusmeetmed:

piimakvootide süsteem, mille kehtivust nõukogu pikedas kuni 31. märtsini 2015. Süsteemiga antakse igale liikmesriigile ostjatele (põhiliselt meiereidele) tarnitava piima riiklikud tarnekvoodid ja riiklikud otseturustuskvoodid piima ning teiste piimatoodete turustamiseks ja müügiks otse tarbijatele ning teiste piimatoodete turustamiseks ja müügiks. Tootjad saavad individuaalsed baaskogused tarnimiseks ja/või otseturustuseks riigisiseste ülemmäärade piires. Kui riiklikke kvoote ületatakse, kohustub liikmesriik ühendusele "maksu" maksma. 2003. aasta reformi tulemusel suurendati riiklikke piimakvoote 1,5 % (üheteistkümne EU-15 liikmesriigi puhul) ja kehtestati maksu järkjärguline vähendamine 27,83 euroni 100 kg kohta (kvoodiaasta 2007/2008), mis oli proportsionaalne sekkumishindade vähendamisega;

või ja lõssipulbri riiklik ladustamine on otsese sekkumise vahend, mida kasutatakse turuhindade hoidmiseks "sekkumishindade" lähedasel tasmel. Kokkuost tuleb siiski teha teataval perioodil aastast (1. märtsist kuni 31. augustini);

teatud võitoodete ja juustude turul olevate koguste reguleerimiseks mõeldud koore ja lõssipulbri eraladustamise toetused (kaotati 2007. aastal);

siseturu müügiedendusmeetmed (peamiselt loomasöödaks mõeldud lõssitoetus, lõssi kaseiiniks töötlemise toetus, kondiitritoodetes või kasutamise toetus ja koolipiimatoetus). Nende toetuste eesmärk on vähendada sekkumismehhanismi kasutamist;

impordimaksudel [16] põhinev väliskaubanduse reguleerimine ning, kuna Euroopa hinnad on maailmahindadest kõrgemad, teatud toodetele eksporditoetuste kehtestamine;

piimatootjate sissetulekutoetus perioodil 2004–2007 (piimatoetus ja lisatoetused), mis on mõeldud sekkumishindade järjestikuste alandamiste tõttu toimunud piimahindade alanemise osaliseks kompenseerimiseks [17]. Alates 2007. aastast kehtib kohustus piimatoetus ja lisatoetused toodangust lahti siduda ning liita need ühtse otsemaksete kavaga [18].

2008. aasta ÜPP tervisekontrolli tulemusel tehti järgmised peamised kohandused: suurendati järjekordselt tootmiskvoote (vt punkt 48), kaotati teatud juustude hooajalise ladustamise toetus, kaotati kondiitritoodetes või kasutamise toetus, prioriteetide nimekirja lisati piimasektori restruktureerimisega kaasnevad meetmed, mida liikmesriigid võivad liita oma riiklike või piirkondlike maaelu arendamise programmidega, ja võimaldati liikmesriikidel anda tootjatele otsetoetuste summast 3,5 % ulatuses eritoetust.

Eelarvelised kulutused

6. Piima- ja piimatootesektori turutoetuse eelarvelised kulutused vähenesid oluliselt pärast piimakvootide kehtestamist, ning isegi veel rohkem perioodil, kui maailmaturuhindade areng võimaldas peatada sekkumismehhanismi, müügiedendusmeetmed ja eksporditoetused (joonis 2).

Joonis 2

ELi kulutused piimandussektorile (1981–2007)

+++++ TIFF +++++

7. 2003. aasta reform mõjutas eelarve korraldust ja tõlgendamist. Turgudega seotud kulutused eraldati põllumajandustootjate otsetoetustest, et võimaldada toetuse toodangust lahtisidumise progressiivset kasutuselevõtmist. Piimakulutuste eelarve kajastab seega ainult turutoetusega seotud kulutusi. Alates 2005. aastast kirjendati piimatoetus ja lisatoetused raamatupidamisaruannetes toodanguga sidumata otsetoetustena Taani, Saksamaa, Iirimaa, Luksemburgi ja Ühendkuningriigi puhul, alates 2006. aastast Belgia, Hispaania, Prantsusmaa, Soome ja Itaalia puhul ning alates 2007. aastast kõikide EU-15 riikide puhul. Uutes liikmesriikides [19] sisaldus piimatootjate toetus hektari kohta kehtestatud ühtses maksemääras, mida makstakse ühtse pindalatoetuse kava lihtsustatud- ja üleminekumudeli alusel. 2008. aasta eelarvest alates on piimatootjate otsetoetused täielikult ühtsesse otsemaksete kavasse integreeritud.

8. 2001. aastal ei toetanud komisjon ikka veel põllukultuuride sektori mudelil põhinevat piimatootmise liberaliseerimise ideed, kuna selle eelarveline maksumus oleks olnud liiga kõrge [20]. Pärast seda on komisjon hakanud vaatamata sellega kaasnevatele kuludele liberaliseerimist soosima. Olemasolevad andmed annavad tegelikkuses kinnitust, et piima ühise turukorralduse ümberkorraldamisega ei saavutata uusi eelarvesääste, nagu selgitatakse edaspidi.

9. 2005. aastal olid piimandussektorile tehtavad netokulutused üle 2,75 miljardi euro, millest 50 % (1,37 miljardit eurot) moodustasid piimatoetused ja täiendavad maksed [21].

10. Vaatamata 2004. aastal toimunud laienemisele olid 2007. aasta raamatupidamise aastaaruande piimandussektoriga seotud eelarvejagudesse kirjendatud netokulud 912 miljonit eurot, millest 637 miljonit eurot moodustasid piimatoetused ja täiendavad toodanguga seotud toetused. Sama aasta piimatoetuste ja täiendavate toodanguga sidumata toetuste kogusumma oli hinnanguliselt 3,6 miljardit eurot. Maksumaksja poolt kaetavad piimandussektori kogukulud 2007. aastal olid seetõttu üle 4,5 miljardi euro, st 64 % suuremad kui 2005. aasta eelarvelised kulutused [22].

11. 2014. aastal, kui uued liikmesriigid hakkavad täistoetusi saama, võivad ainuüksi piimatoetused ja täiendavad toodanguga sidumata toetused ulatuda üle 4,7 miljardi euro. Sekkumiste, müügiedendusmeetmete või eksporditoetuste kulud tuleb ka meetmetele lisada, kui neid turuvahendeid ei ole täielikult selleks ajaks ära kaotatud. Siiski tuleks märkida, et toodanguga sidumata toetustele üleminekuga võib kaasneda osa abisaajate loobumine piimatootmisest.

Auditi ulatus ja lähenemisviis

12. Auditis uuriti, kui mõjusalt komisjon korraldas piima- ja piimatoodete turgu. Seetõttu keskendub aruanne järgmisele põhiküsimusele:

Kas piima- ja piimatooteturul rakendatud turukorraldusmeetmed on oma põhieesmärgid saavutanud?

Üksikasjalikumalt keskenduti auditeerimisel järgmistele põhiküsimustele:

- Kas turu tasakaal on saavutatud?

- Kas piimahind on stabiliseeritud?

- Milline on olnud mõju tootjate sissetulekutele?

- Kas Euroopa piimatooted on maailmaturgudel muutunud konkurentsivõimelisemaks?

Kontrollikoda tõstis esile ka kõige kriitilisemad küsimused, mida tuleks käsitleda turu liberaliseerimisprotsessis, mis muu hulgas hõlmab piimakvootide süsteemist loobumist.

13. Auditileiud põhinevad olemasolevate dokumentide ja erinevate sektori huvirühmadega läbiviidud vestluste analüüsil. Kontrollikoda uuris statistilisi materjale, artikleid, uuringuid, tegevusaruandeid ning eelnevate hindamiste ja auditite tulemusi. Korraldati vestlusi komisjoniga (Eurostat ning põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi C ja D direktoraadid) ja külastati asutusi ja ühendusi, kes tegutsevad piimandussektoris või omavad nimetatud valdkonnas erialaseid teadmisi. Eesmärk oli piimandussektori olukorra ja selle väljavaadete ning ühise turukorralduse haldamise kohta tehtud analüüsid lõpule viia ja kontrollida esialgsete järelduste asjakohasust [23].

Tähelepanekud

Kas turu tasakaal on saavutatud?

Kvootide süsteem on võimaldanud piimatootmist piirata …

14. 1984. aastast saadik on enamik liikmesriike suutnud suhteliselt kiiresti viia oma territooriumil kas tarnete või otseturustamise näol turustatava piima kogused vastavusse neile määratud kvootidega. Pärast mõningast esialgset reserveeritust aktsepteeris enamus sektorist kvootide kasutust kui hästitoimivat ja poliitiliselt vastuvõetavat tootmise reguleerimise vahendit. Süsteem on kasutuselevõtmisest saadik olnud mõjus, st et üldiselt vastab ühenduse toodang kehtestatud piirmäärale. Asjaolu, et nõukogu poolt määratud tootmise piirmäär kehtis pikka aega tasemel, mis oli sisenõudlusest kõrgemal, aitas kaasa süsteemi omaksvõtmisele.

15. Joonisel 3 on esitatud eraldatud riiklike kvootide kogusummade viimased muutused ja nende tegelik kasutus liikmesriikides. Uuritava perioodi jooksul ületati EU-15s pidevalt tarnekvoote, kuid ületamiste ulatus oli piiratud, st alla 1 % enamiku 1995/1996–2004/2005 eelarveaastate puhul. Seevastu EU-25 ja EU-27 puhul toimus 2004/2005 ja järgnevate turustusaastate jooksul ühenduse tarnekvootide alakasutus (2. selgitus).

Joonis 3

Ühenduse piimakvootide kasutamine (Turustusaastad 1993/1994–2007/2008)

+++++ TIFF +++++

2. selgitus

Viimase aja ilming: ühenduse piima tarnekvootide alakasutus

Alates piima turundusaastast 2004/2005 ei kata paljude liikmesriikide tarnekvootide ületamised teistes liikmesriikides täheldatud alakasutust. EU-25 puhul oli alakasutuse netomäär 0,613 miljonit tonni turustusaastal 2004/2005 (0,5 % kvootidest), 0,524 miljonit tonni turustusaastal 2005/2006 (0,4 % kvootidest) ja 1,919 miljonit tonni turustusaastal 2006/2007 (1,4 % kvootidest). Turustusaastal 2007/2008 oli EU-25 puhul alakasutuse kogumäär 1,682 miljonit tonni (1,2 % kvootidest) ja EU-27 puhul 2,222 miljonit tonni (1,0 % kvootidest).

Sõltuvalt iga liikmesriigi eritingimustest on kvootide alakasutamise põhjused erinevad. Ei ole veel tehtud põhjalikku uuringut selle kohta, millist mõju avaldavad toodanguga sidumata toetused piimatootmisest loobumisele.

16. Siseriiklikul tasandil püsivad mõned asjad muutumatuna. Viimasel ajal (turustusaastad 2002/2003–2007/2008) on oma kvoote pidevalt ületanud järgmised liikmesriigid (loetletud kvootide ületamise suuruse kahanevas järjekorras): Itaalia, Saksamaa, Madalmaad, Austria, Taani [24], Küpros ja Luksemburg. Suurem osa kogu kvoodiületamisest on korduvalt aset leidnud Itaalias (turustusaastal 2006/2007 ligikaudu 80 %). Itaalia olukorda on algusest peale mõjutanud asjaolu, et tema riiklikud kvoodid, nagu ka teiste liikmesriikide omad, kehtestati eelmistel aastatel toodetud mahtude põhjal, mis olid väiksemad kui siseriiklik tarbimine. Itaalia toodangut soodustas tema positsioon piima ja piimatoodete netoimportijana, millega kaasnes pidev surve talle eraldatud riiklikele tarnekvootidele. Ühendkuningriik, Rootsi ja viimasel ajal ka Prantsusmaa on need liikmesriigid, kes kasutavad neile eraldatud kvoote üha vähem (joonis 4).

Joonis 4

Riiklike piimakvootide kasutamine (1 000 tonni)

+++++ TIFF +++++

… kuid ei ole ületootmist peatanud

17. Piimakvootidega kehtestati Euroopa piimatootmisele ranged piirangud, kuid 20 aasta jooksul on tulnud rakendada sekkumisostu, subsideeritud eksporti ja tarbimistoetust, et reguleerida turgu tervikuna ja vabaneda piimatoodete struktuurilistest ülejääkidest [25]. Kvoodisüsteem ei suutnud perioodil 1984–2004 ületootmist peatada (joonis 5). Arvati, et maksumaksja poolt kvoodisüsteemi raames rahastatavad olulised struktuurilised ülejäägid ei olnud tasakaalu eesmärgiga vastuolus.

Joonis 5

Piimatoodete tarne-, tarbimis- ja subsideeritud kogused väljendatuna piimaekvivalendis (1986–2008)

+++++ TIFF +++++

18. Kontrollikoja eriaruandes nr 6/2001 leiti, et kvoodid olid kehtestatud liiga kõrgele tasemele. Euroopa piimatootmises esines ikka ülejääk, kuna tootmist ei oldud tarbimise ja subsideerimata ekspordiga vastavusse viidud, ning seetõttu soovitas kontrollikoda piimakvootide süsteemi kaotada [26]. Kvootide taset korrigeeriti nõudlusega suuremasse vastavusse viimiseks mitmel korral, kuid mitte piisavalt. 2002. aastal tegi komisjon ettepaneku pikendada piimakvootide süsteemi kehtivust 31. märtsini 2015, võttes arvesse, et "kvoodid on vajalikud mõistliku turutasakaalu säilitamiseks" [27]. Kvootide säilitamise pooltargumendiks oli ka see, et tootmisstruktuuride säilitamisega aitasid kvoodid toetada piimatootmise territoriaalset jaotust, eriti vähem soodsates maapiirkondades [28].

19. 2003. aasta reformi tulemusel hakkasid alates 2004. aastast ülejäägid vähenema, kuna vähenes lõssipulbri ja või tootmine (juustutootmise kasuks) ning suurenes sisetarbimine, eriti uutes liikmesriikides. Vaatamata sellele moodustasid subsideeritavad piimatooted 2006. aastal ikka veel 15 % Euroopa piimatootmisest, kuid või ja lõssipulbri sekkumishindade alandamise tõttu oli toetuste tase madalam. Alles pärast maailmaturuhindade tõusu 2006. aasta lõpus ja 2007. aastal ning juustutarbimise suurenemist kadusid ülejäägid mõneks ajaks ning selle tulemusel ei olnud müügiedendusmeetmed ja eksporditoetused enam vajalikud.

Müügiedendusmeetmete mõju turutasakaalule on olnud piiratud

20. Piimaturu tasakaalu toetamiseks ja turuhindade stabiliseerimiseks kehtestati piima ühise turukorraldusega mitmeid müügiedendusmeetmeid [29]:

- koore, teatud võitoodete ja teatud juustude eraladustamine;

- koolipiimatoetus;

- piimapulbri kasutamine loomasöödas;

- lõssipulbri töötlemine kaseiiniks ja kaseinaatideks;

- või kasutamine või kondiitritoodetes/jäätises kasutamise kava raames.

21. Piimarasvade (või: joonis 6) ja piimavalkude (lõssipulber: joonis 7) viimasel ajal toimunud sisetarbimise kasv – pärast aastatel 2006 ja 2007 tehtud müügiedendusmeetmete lõpetamist – viitab sellele, et müügiedendusmeetmetega saavutatud täiendav nõudlus osutas turutasakaalule vähest mõju. Turuhindades tarbimise suurenemine kompenseeris täielikult (või) või suuremas osas (piimapulber) toetatava tarbimise vähendamise või kadumise.

Joonis 6

Või: subsideeritud tarbimine 2006. aastal ja mittesubsideeritud tarbimine 2007. ja 2008. aastal

+++++ TIFF +++++

Joonis 7

Lõssipulber: subsideeritud tarbimine 2006. aastal ja mittesubsideeritud tarbimine 2007. aastal ja 2008. aastal

+++++ TIFF +++++

Kas piima hind on stabiliseerunud?

Piima tootjahind: nominaalhind stabiilne, kuid reaalhind väheneb [30]

Piimakvoodid on nominaalhinnad stabiliseerinud

22. Ühise turukorralduse esimene etapp oli tekitanud kriitilise olukorra. Kuni 1984. aastani oli piima ühise turukorralduse funktsioon soosida investeeringuid, et tootmist jätkuvalt suurendada. Tootjad arvestasid nominaalhindade pideva tõusuga ja laiendasid tootmist, milleks neid julgustas taotlushinna iga-aastane tõus. Ühise turukorraldusega enne 1984. aastat loodud turuolukord ei olnud ei stabiilne ega tasakaalus, kuna üheaegselt nominaalsete tootjahindade tõusuga toimus massiline ületootmine. Tootjate seisukohast oli siiski ennustatav turu kasv ja kõik hinnamuutused olid eeldatavalt tõususuunalised.

23. Alles piimakvootide kehtestamisega 1984. aastal hakati ühise turukorralduse haldamisel arvesse võtma nii stabiilsuse kui tasakaalustatuse eesmärke. Piimakvootide süsteemiga piirati pakkumist ja hoiti nominaalhinnad suhteliselt kõrgel ja stabiilsel tasemel [31]. Hooajalisi kõikumisi arvesse võtmata muutusid toorpiima hinnad ELis ajavahemikul 1984–2007 vähe, võrreldes perioodiga enne kvootide kehtestamist. Komisjoni arvutatud keskmine nominaalhind 2006. aastal oli 29 eurot 100 kg kohta, mis hõlmab hinnaskaalat alates 20,1 eurost 100 kg kohta Leedus kuni 40,4 euroni 100 kg kohta Küprosel [32].

24. Joonisel 8 on näidatud keskmise tootjahinna tõus viies suurimas piima tootjariigis alates 1971. aastast kuni käesoleva perioodini [33]. Need liikmesriigid on tootnud ca 75 % (EU-15) või 65 % (EU-25) tarnitud piimast.

25. Seega võib öelda, et üldiselt saavutati hinna stabiilsuse eesmärk pärast 1984. aastat. Nominaalhindade stabiilsuse esikohale asetamine sel perioodil kajastub ka tõsiasjas, et taotlushind püsis peaaegu muutumatuna kuni selle tühistamiseni 2004. aastal.

Joonis 8

Piima nominaalhind Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias, Madalmaades ja Ühendkuningriigis (1971–2007)

(Kaalutud keskmine aastaindeks)

+++++ TIFF +++++

Joonis 9

Tootjatele makstud piima nominaalhind Euroopas, Ameerika Ühendriikides ja Uus-Meremaal (2000–2008)

+++++ TIFF +++++

26. Euroopa piimatootjatele makstakse üldjuhul kõrgemat hinda kui Uus-Meremaa tootjatele, kuid madalamat kui Šveitsi tootjatele. Euroopa ja USA hinnatase on küllaltki sarnane, kuid Euroopa hinnad on stabiilsemad (joonis 9).

Piima tootjahinna tegelik väärtus on pidevalt vähenenud

27. Piima hinna pidev tõus 1970. aastatel, mis kestis kuni 1984. aastani, toimus üldise inflatsiooni taustal. Pärast kvootide kehtestamist on nominaalsete tootjahindade taseme säilitamise tõttu varjule jäänud tõsiasi, et reaalhinnad on märgatavalt langenud. Pika ajavahemiku jooksul ei ole piimatootjad tegelikult kunagi olnud olukorras, kus hindade reaalväärtus oleks olnud stabiilne. Joonis 10 näitlikustab mainitud langust deflateeritud hindadel põhineva indeksi abiga.

Joonis 10

Tootjatele makstud deflateeritud piimahind Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias, Madalmaades ja Ühendkuningriigis (1985–2007)

(Kaalutud keskmine aasta deflateeritud indeks)

+++++ TIFF +++++

Piima tarbijahind ei ole enamasti tootjahinnaga seotud

28. Piima tarbijahind ei sõltu üldjuhul tootjahinnast. Seda näitab ka komisjoni uuring, mille kohaselt tõusid piimatoodete nominaalsed tarbijahinnad alates 2000. aasta algusest kuni 2007. aasta keskpaigani 17 %, samas kui tootjatele makstav nominaalhind langes 6 % [34].

29. Eurostati andmed kinnitavad, et üldjuhul arenevad tarbijahinnad tootjahindadest erinevalt [35]. Aastatel 1996–2000 jäi Eurostati tarbijahinnaindeks, mis hõlmab ka piima, juustu ja mune, peaaegu muutumatuks (joonis 11), samas kui tootjatele makstud piima hinna indeks langes ja seejärel taas tõusis (joonis 8). Aastatel 2000–2007 tõusid tarbijahinnad peaaegu lineaarselt ligikaudu 15 %. Samal perioodil langes tootjatele makstud piima hinna indeks viiel aastal järjest ning tõusis seejärel uuesti.

30. Piimandussektoris, nagu kogu toiduainete tarneahelas [36], on tarbijahinna kujunemine keeruline protsess. Kui meiereide poolt tootjatele makstavad hinnad järgivad üldjoontes rahvusvahelise turu arengut, siis tarbijahindu ei mõjuta mitte üksnes tooraine hind, vaid ka muud tegurid, nagu energia- ja tööjõukulud. Tooraine ehk piima hind moodustab piimatoodete tarbijahindadest suhteliselt väikese osa ehk 30–50 % sõltuvalt tootest [37].

31. Teine Euroopa piimandussektorile iseloomulik joon on töötlemis- ja jaotusettevõtete tihe koondumine [38], mis võib anda neile hinna kindlaksmääramisel keskse rolli. Teatises toiduainete hindade kohta [39] juhib komisjon tähelepanu toiduainete tarneahela koondumisele, mis puudutab eriti piimatooteid, ja tuletab meelde, et "samal ajal peavad konkurentsiasutused tagama, et jätkuv konsolideerumine ei halvendaks eelnevate ja järgnevate turgude konkurentsitingimusi tarbijate ja ettevõtjate kahjuks kohalikul tasandil".

32. Uus-Meremaal alustati piimandussektori liberaliseerimist 1985. aastal ja Austraalias 2000. aastal. Piirangute kaotamisele järgnes tarbijahindade järsk tõus Uus-Meremaal ja vähene langus Austraalias [40].

Joonis 11

Euroopa turg: piima, juustu ja munade harmoniseeritud nominaalne tarbijahinnaindeks (1996–2007)

+++++ TIFF +++++

Milline on olnud mõju tootjate sissetulekule?

Tootjate netosissetulek on arenenud ebaühtlaselt ning toetused moodustavad sellest suure ja järjest kasvava osa

33. Põllumajandusettevõtete keskmine netotulu reaalhindades on arenenud langevas suunas (joonis 12). Põllumajandusliku raamatupidamise andmevõrgustiku (FADN) [41] andmete kohaselt on vastavalt praegustele hindadele piimatootmisele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtete keskmine sissetulek püsinud veidi kõrgemal kui põllumajandustootjatel üldiselt. Jooksvates hindades kasvas piimatootmisele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtete netosissetulek [42] sama tempoga nagu teiste põllumajandusettevõtete sissetulekud perioodil 1989–2006 üldiselt (joonis 13). Piimatootjate sissetulekute kasvul on mitmeid põhjuseid:

- sektori ümberkorraldamine: tootjate arv on viimastel aastatel üle 50 % vähenenud (vt punkt 34);

- põllumajandusettevõtete ja tootluse jätkuv kasv: tõhusamad piimatootjad kompenseerivad hindade alanemist toodangu pideva suurendamisega;

- toetuste suurenemine (piimatoetused, ühtsed otsemaksed, maaelu arendamise toetused). FADN-i andmetel moodustab piim 60 % piimatootmisele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtete sissetulekust, kuid piima osakaal on vähenemas. FADN-i andmed näitavad ka seda, et toetuste osakaal [43] põllumajandusettevõtete brutotuludest on liikmesriigiti küllaltki erinev. Toetuste osakaal suurenes tuntavalt aastatel 2000–2006, kuid liikmesriikide vahel olid suured erinevused (tabel 1).

Joonis 12

Põllumajanduse netotulu suundumused reaalhindades (kõik tootmise liigid) (1993–2008)

+++++ TIFF +++++

Joonis 13

Piimatootmisettevõtete netotulu suundumused jooksevhindades (1989–2006)

+++++ TIFF +++++

Tabel 1

Toetuste osakaal piimatootjate brutotuludes enne maksude mahaarvamist (2000, 2004 ja 2006)

Allikas: FADN, Põllumajandusettevõtte brutotulu enne maksude ja käibemaksu mahaarvamist = Põllumajandusettevõtte brutotulu (SE 410) – põllumajandusettevõtte toetuste ja maksude saldo (SE 600) + põllumajandusettevõtte toetused kokku (SE 605).

| 2000 | 2004 | 2006 |

Belgia | 11 % | 19 % | 28 % |

Tšehhi Vabariik | | 44 % | 60 % |

Taani | 18 % | 28 % | 31 % |

Saksamaa | 18 % | 31 % | 36 % |

Kreeka | 14 % | | 46 % |

Hispaania | 5 % | 12 % | 17 % |

Eesti | | 32 % | 43 % |

Prantsusmaa | 22 % | 33 % | 40 % |

Ungari | | 42 % | 41 % |

Iirimaa | 15 % | 22 % | 36 % |

Itaalia | 10 % | 11 % | 16 % |

Leedu | | 35 % | 37 % |

Luksemburg | 31 % | 43 % | 46 % |

Läti | | 58 % | 63 % |

Madalmaad | 4 % | 12 % | 23 % |

Austria | 32 % | 44 % | 42 % |

Poola | | 22 % | 35 % |

Portugal | 18 % | 27 % | 37 % |

Soome | 72 % | 73 % | 77 % |

Rootsi | 36 % | 41 % | 56 % |

Slovakkia | | 43 % | 65 % |

Sloveenia | | 37 % | 37 % |

Ühendkuningriik | 16 % | 23 % | 34 % |

Piimandussektori ümberkorraldamine on põllumajandusettevõtete arvu oluliselt vähendanud

34. Eesmärk tagada piimatootjatele rahuldav elatustase, eelkõige nende isikutulu tõstmise teel, on saavutatud peamiselt põllumajandusettevõtete tootlikkuse suurendamisega. Piimandussektori ümberkorraldamine ja põllumajandusettevõtete arvu pidev vähenemine on tähendanud seda, et statistiliselt on piimatootjate keskmine sissetulek püsinud samal tasemel või isegi kasvanud. EU-15 riikides vähenes piimatootmisega tegelevate põllumajandusettevõtete arv aastatel 1995–2007 poole võrra, mis tähendab, et tol perioodil lõpetas tegevuse üle 500000 tootja. Ümberkorraldamise mõju on eriti tuntav Taanis, Kreekas, Hispaanias, Itaalias ja Portugalis.

35. Sektori ümberkorraldamine on kõigis liikmesriikides kaasa toonud põllumajandusettevõtete keskmise suuruse, keskmiste tarnekvootide ja karja tootlikkuse stabiilse kasvu (II lisa).

36. Tootmisstruktuurid erinevad üksteisest oluliselt nii liikmesriigiti kui riikidesiseselt:

- Taanis, Madalmaades ja Ühendkuningriigis ületab karja ja tarnekvootide keskmine suurus oluliselt teiste EU-15 liikmesriikide vastavad näitajad;

- uute liikmesriikide vahel on suured erinevused. Tšehhi Vabariigis, Eestis, Ungaris ja Slovakkias on keskmine tarnekvoot küllaltki kõrge, kuna sektoris domineerivad mõned suured ettevõtted. Nende kõrval tegutseb hulgaliselt väiketootjaid, kellest paljudel tarnekvooti ei ole. Seevastu Lätis, Leedus ja Poolas on suurem osa tarnekvooti omavatest tootjatest väga väikesed pere-ettevõtted;

- Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikides tegeleb enamik piimatootjaid elatuspõllumajandusega – 2005. aastal koosnes 67 % karjadest kõige rohkem kahest lehmast.

37. Euroopa piimatootjate ja nende peamiste maailmaturu konkurentide mastaapide vahel on suured erinevused (tabel 2). Väiketootjad (1–29 lehma) annavad 30 % toodangust Euroopas, kuid ainult 1,2 % USAs, kus 23 % riigi piimatoodangust annavad üle 2000 lehmast koosnevad karjad. Suurem osa Euroopa piimatoodangust tuleb 30–49 lehmaga (20 %) ja üle 50 lehmaga tootjatelt (50 %) [44].

Tabel 2

Tootmisstruktuurid Euroopas (2005), USAs ja Uus-Meremaal (2006)

Allikad:

(1) Eurostat (karja keskmine suurus = lehmade arv/põllumajandusettevõtete arv 2005. aastal).

(2) Livestock Improvement Corporation (LIC), "New Zealand Dairy statistics 2005/2006".

(3) USDA, "Profits, costs and the changing structure of dairy farming", september 2007, ja USDA, "World markets and trade", juuli 2008.

| Karja keskmine suurus |

EU-25 (1) | 15 |

EU-15 (1) | 35 |

EU-10 (1) | 5 |

Uus-Meremaa (2) | 322 |

Ameerika Ühendriigid (3) | 120 |

Kas Euroopa piimatooted on muutunud maailmaturul konkurentsivõimelisemaks?

Põhipiimatoodete eksportimine euroopast väheneb

38. Piimatoodete maailmaturg on väga piiratud, hõlmates ainult 6 % maailma piimatoodangust (2007), ja maailmaturuhinnad on kõikuvad [45]. Maailmaturul kaubeldakse eelkõige töödeldud toodetega, mille veesisaldus on madal, nagu nt piimapulber, või ning juust. 2007. aastal eksportis EL ligikaudu 9 % oma piima ekvivalendis väljendatud kogutoodangust [46] ja on selle näitajaga Uus-Meremaa järel maailma suuruselt teine piimatoodete eksportija.

39. Piimapulbri ja või hinnad on maailmaturul peaaegu alati madalamad kui ELis. Ebasoodsamate hindadega maailmaturg kujutab endast seetõttu peamiselt viimast võimalust nende toodete müümiseks, mida siseturul ei suudeta realiseerida. Maailmaturuhinnad mõjutavad vähemal määral nende toodete eksporti, millel on suurem lisandväärtus (nt juust).

Tabel 3

ELi osakaal teatud piimatoodete ekspordist maailmas (%)

Allikas: Euroopa Komisjon, põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat.

| 1984 | 1995 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

EU-10 | EU-15 | EU-25 | EU-27 |

Või/võiõli | 48,4 | 27 | 20,8 | 19,6 | 21,8 | 30 | 41,4 | 39,7 | 29,9 | 29,1 |

Lõssipulber | 30 | 31,6 | 29,1 | 12,7 | 13,3 | 19,4 | 27,4 | 17,4 | 7,2 | 19,7 |

Juust | 52 | 48,6 | 28,6 | 30 | 32,3 | 30,3 | 38,8 | 34,8 | 34,1 | 35,9 |

Täispiimapulber | 70,2 | 48,1 | 37,6 | 29,8 | 28,3 | 27,6 | 28,3 | 27,2 | 23,9 | 22 |

Kondenspiim | 67,7 | 61,7 | 51,6 | 44,4 | 45,5 | 38,9 | 30,7 | 28,5 | 29 | 36,1 |

40. ELi positsioon maailmaturul nõrgenes pärast piimakvootide kasutuselevõttu ning sellest said kasu eelkõige Uus-Meremaa ja Austraalia. ELi osa piimatoodete maailmaturul väheneb jätkuvalt (tabel 3) [47]; samuti väheneb Euroopa põhipiimatoodete eksport (joonis 14).

41. Välja arvatud täispiimapulbri puhul, vähenes eksport 2008. aastal järsult. Ekspordikogused ületavad siiski enne 2007. aasta juunit saavutatud subsideerimata ekspordi taseme.

Joonis 14

ELi või, lõssipulbri, juustu ja täispiimapulbri eksport (1995–2008)

+++++ TIFF +++++

Euroopa Liit on piimatoodete eksporditoetusi oluliselt vähendanud

42. Eksporditoetuste eesmärk on kaitsta ühenduse osalemist piima ja piimatoodete rahvusvahelises kaubanduses [48]. Piimatoodete eksporditoetus põhineb sise- ja maailmaturuhinna vahelisel erinevusel. Subsideeritud ekspordi väärtust ja kogust piiratakse siiski GATTi kvootidega neljas tootekategoorias: või ja võiõli, lõssipulber, juust ja muud piimatooted [49].

43. Alates 2004. aastast on eksporditoetust järk-järgult vähendatud, et arvesse võtta või ja lõssipulbri sekkumishinna planeeritud langust. Piimatoodete väljavedu Euroopast subsideeriti endiselt, et katta pärast sekkumishindade langetamist püsima jäänud hinnaerinevus Euroopa ja maailmaturu vahel. 2007. aasta juunist kuni 2008. aasta detsembrini oli komisjoni kehtestatud eksporditoetuse määr kõikidele toodetele null.

Maailmaturule on ilma eelarvetoetuseta raske pääseda

44. Selliste põhitoodete seisukohalt nagu või ja lõssipulber on maailmaturg Euroopa tootjate jaoks teisejärgulise tähtsusega. Varem oli Euroopa tootjatel võimalik maailmaturule pääseda ainult ühenduse eelarvetoetuse abiga, välja arvatud perioodidel, mil maailmaturuhinnad oli kõrged. Iga kord, kui maailmaturuhinnad märkimisväärselt langesid, vähendas see Euroopa toodete konkurentsivõimet.

45. Kuna piimatoodete nõudlus Euroopa turul on mitteelastne, toob piimakvootide tühistamisele järgnev toodangu kasv kaasa piimatoodete EList väljaveo märkimisväärse suurenemise. ÜPP tervisekontrolli käigus pidas komisjon kõige tõenäolisemaks stsenaariumit, et 70 % lisatoodangust tuleb eksportida [50]. Komisjon kavandab ekspordi arendamist ilma eksporditoetusteta, mille maksmine on plaanis lõpetada 2013. aasta jooksul. Selle eesmärgi saavutamine sõltub ELi tööstuse võimest vastata maailmaturu nõudlusele, samuti rahalistest teguritest. 2009. aasta algul tõi maailmaturuhindade langus koos dollari nõrgenemisega euro suhtes ilmsiks Euroopa tootjate konkurentsivõime probleemi ning ajendas komisjoni eksporditoetuste süsteemi uuesti kasutusele võtma.

Tähtsaimad aspektid, mida tuleb piimandussektori liberaliseerimisel arvesse võtta

Eelmärkus: 2003. aasta reform sillutas teed piimakvootide kaotamisele

46. Reform, mille kasuks otsustas nõukogu 2003. aastal, tuginedes Agenda 2000-s toodud valikutele, tähendas piimandussektoris selge suuna võtmist kvootide kaotamisele: piimakvootide kasutamine on kavas lõpetada 2015. aastal. Komisjon on sektorit turuolukorrast ja piimanduspoliitika liberaliseerimiskavast regulaarselt teavitanud [51].

47. Piirangute järkjärgulise kaotamise raames on taotlushinna tühistamise, sekkumishindade langetamise [52] ja sekkumise koguseliste piirangute otsused juba oluliselt nõrgendanud hinnatoetuse mehhanismi, mis toimis vastukaaluks toodangu piirmääradele. Nimetatud otsustega juhtis komisjon tootjate tähelepanu tõsiasjale, et või ja lõssipulbri tootmise tasuvus on vähenemas ja oleks soovitatav üle minna suurema lisandväärtusega toodete (nt juust) tootmisele [53].

48. ÜPP tervisekontrolli raames viidi 2008. aastal sidusrühmadega konsulteerimiseks läbi erimenetlus, kus keskenduti peamiselt sellele, kuidas kvootide kaotamisele üleminekut korraldada. Nõukogu kiitis heaks riiklike kvootide järkjärgulise tõstmise, et võimaldada süsteemi "pehmet maandumist" [54]. Enne kvootide kaotamist 31. märtsil 2015 tõstetakse liikmesriikide kvoote turustusaastatel 2009/2010 kuni 2013/2014 viiel järjestikusel aastal ühe protsendi võrra. Erandiks on Itaalia, mille kvooti tõsteti turustusaastal 2009/2010 viis protsenti. Kvootide tõstmine lisandub üldisele kvootide suurendamisele kahe protsendi võrra, mis jõustus 1. aprillil 2008 (2,5 % 11 EU-15 liikmesriigis) [55]. Lisaks toimub tarnitud koguste kohandamine, mis arvutatakse tegeliku rasvasisalduse ja igale tootjale individuaalselt omistatud baasrasvasisalduse vahelise erinevuse alusel, alates turustusaastast 2009/2010 tootja jaoks soodsamalt [56]. Kirjeldatud meetmete üheks vahetuks tulemuseks on, et täielikult või suures ulatuses lahendatakse nende liikmesriikide probleem, kus kvoot on olnud ebapiisav (eelkõige Itaalia).

49. Komisjoni hinnangul on piimakvootide kaotamisel järgmised tagajärjed [57]:

- enamik piimatootmisele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtetest saab oma tegevust jätkata;

- tarbijate jaoks piimatoodete hind vähesel määral langeb.

50. Erinevate uuringute kohaselt on kvootide kaotamisel järgmised üldised tagajärjed [58]:

- piimatootmise suurenemine, mis peaks turuhindu langetama [59];

- tootjate sissetuleku vähenemine hoolimata toodangu suurenemisest;

- "heaolu" ülekandumine tootjatelt tarbijatele;

- ELi ekspordi hoogustumine, mis võib maailmaturuhindu langetada.

51. Mööndes, et kirjeldatud mudelid ei võimalda täpseid prognoose [60], soovib kontrollikoda tähelepanu juhtida kõige olulisematele aspektidele, mida piimaturu liberaliseerimisel arvesse võtta.

Turutasakaal: turu ebastabiilsus võib kiiresti põhjustada uut ületootmist

52. Komisjoni sõnul prognoositakse põllumajandusturgudel "viimastest aastakümnetest suuremat hinnakõikumist (…). Seetõttu võivad pakkumise või nõudluse mis tahes märkimisväärsed muutused kiiresti kajastuda suuremates hinnakõikumistes. Selleks et põllumajandustootjatel oleks lihtsam muutlikumatele turutingimustele reageerida, tuleks tõsta nende tootmise kohandamise võimet, suurendades selleks turule orienteeritust ja luues asjakohase turvavõrgustiku" [61].

53. ÜPP tervisekontrolli raames otsustas nõukogu komisjoni ettepanekul säilitada turul riikliku sekkumise "turvavõrgustikuna" või ja lõssipulbri sekkumisostude kujul. Fikseeritud hindadega võib osta kõige rohkem 30000 tonni võid ja 109000 tonni lõssipulbrit. Komisjon võib teha neid piirmäärasid ületavaid oste hankemenetluse kaudu. Kui ostude piirmäär on saavutatud, otsustab komisjon üksinda sekkumisostu koguse ja hinna sõltuvalt turu arengust.

54. EL toodab ligikaudu 2 miljonit tonni võid ja 900000 tonni lõssipulbrit, mistõttu piisab sekkumise piirmäära saavutamiseks ainult 1,5 % (või) ja 12,11 % (lõssipulber) suurusest ületoodangust. Teisisõnu võrduvad need kaks piirmäära ca 1,8 miljoni tonni ehk 1 % piima ekvivalendi ostmisega Euroopas toodetavast 148 miljonist tonnist [62]. Niivõrd madalate ülempiiride juures on oht, et turvavõrgustiku kasutegur jääb piiratuks ning ei vasta võimaliku ületoodangu riski suurusele, millega EL võib tõsises kriisiolukorras silmitsi seista. Finants- ja majanduskriisist tulenevalt viis turu ebastabiilsus 2008. aasta lõpus taas või ja piimapulbri ületootmiseni. 2007. ja 2008. aastal olid sekkumislaod tühjad, kuid 2009. aasta esimese kvartali lõpuks oli neis 36700 tonni võid ja 67500 tonni piimapulbrit. Seega olid komisjoni ostud kolme kuuga ületanud võile seatud sekkumise piirmäära ja ületanud 60 % piimapulbrile seatud piirmäärast.

Piimatootmise ümberkorraldamine: tootmise oluline vähenemine vähem soodsates piirkondades ning tootmise geograafilise koondumise oht

55. Komisjoni hinnangul sektori ümberkorraldamine jätkub. Komisjoni prognoosi kohaselt lõpetab ajavahemikul 2003–2013 igal aastal tegevuse 2,8 %–3,7 % tootjatest [63].

56. Põllumajandusettevõtete ja eriti piimatootjate arvu kiire vähenemine tähendab sotsiaal-majanduslikku probleemi vähem soodsates piirkondades, eelkõige mägipiirkondades, kus tootjate võimalused nii tootmise ümberkorraldamiseks kui tootmisharu vahetamiseks on piiratud [64].

57. Lisaks korraldati piimakvootide süsteemi algselt riikide tasemel, muu hulgas selleks, et vältida tootmise järkjärgulist koondumist piimatootmiseks soodsaimatesse piirkondadesse. Ometi oli juba 2005. aastal suur osa (ligikaudu 50 %) Euroopa piimatootmisest koondunud 11 %-le ELi territooriumist [65]. Keskkonnarisk on ilmne: piirangute kaotamise ja hindade langemise üks tõenäolisi tagajärgi on tootmise veelgi suurem intensiivistumine kõrge tootlikkusega piirkondades, kus surve keskkonnale on juba niigi tugev, samas kui vähem tootlikes piirkondades, eelkõige mägipiirkondades, peavad paljud tootjad oma tegevuse lõpetama [66].

58. 2001. aastal tunnistas komisjon kaudselt sektori ümberkorraldamisega kaasnevaid sotsiaal-majanduslikke ja keskkonnariske, mis on esmajärjekorras seotud tootmise säilitamisega ühenduse vähem soodsates piirkondades, eelkõige mägipiirkondades, kus tootmiskulud on kõrgemad ja piimatootmine on sageli ainus võimalik põllumajandustootmise viis. Lisaks oli komisjon seda meelt, et piimatootmise koondumine võib põhjustada suuri keskkonnaprobleeme ning muu hulgas kaasa tuua tootevaliku standardiseerimise ja seega ka kvaliteedi languse [67].

59. Komisjon on tunnistanud erimeetmete vajadust vähem soodsates piirkondades (24 % ELi territooriumist, mis moodustab 57 % kasutatavast põllumajanduslikust pindalast), eriti mägipiirkondades. Pärast 2008. aasta ÜPP tervisekontrolli on piimasektori ümberkorraldamine muutunud üheks uutest väljakutsetest, mille liikmesriigid võivad liita oma maaelu arengu programmidega [68].

Konkurentsivõimelisus maailmaturul: keeruline eesmärk nii tootjatele kui töötlejatele

60. Reformi keskne eesmärk on muuta Euroopa tootjad konkurentsivõimeliseks. Eesmärgi saavutamine sõltub Euroopa piimandussektori suutlikkusest kohandada oma toodete hind ja kvaliteet maailmaturu nõudlusega.

61. Selleks, et muuta Euroopa hinnad konkurentsivõimeliseks, peab nende tase lähenema maailmaturuhindadele, mis on struktuuriliselt madalamad. Tuleb arvestada, et alates 2003. aastast on hinnalangust osaliselt kompenseeritud otsetoetuste ja täiendavate maksetega. Liberaliseerimine suurendab või ja piimapulbri maailmaturu mõju ELis makstavatele tootjahindadele. Hindade lähenemise tõttu on sektori edasine ümberkorraldamine vältimatu, kuna Euroopa tootmisstruktuurid erinevad oluliselt ühenduseväliste konkurentide omadest (vt punkt 37). EU-15 riikides ei sõltu aga piimatootjate marginaalid otseselt nende karja suurusest [69]. Positiivse marginaaliga põllumajandusettevõtted ei ole alati suurimad, vaid nende loomkoormus on suurem, tootlikkus kõrge ja aasta tööühik väike.

62. Toodete osas on EL küll peamine juustueksportija, kuid ELi tootjad müüvad maailmaturul endiselt kõige rohkem põhitooteid, nagu piimapulber ja või (2008. aasta andmed). Varem olid Euroopa tootjad nende toodetega konkurentsivõimelised ainult siis, kui maailmaturuhinnad olid kõrged. Olulise turuosa säilitamiseks maailmaturul peavad juustu ja muude suure lisandväärtusega toodete tootjad oma turupositsiooni parandama. See vastaks liberaliseerimise eesmärgile parandada sektori turule suunatust.

Järeldused ja soovitused

63. ELi piimanduspoliitika abil on püütud ellu viia mitmeid erinevaid eesmärke, nagu turutasakaalu saavutamine, piima ja piimatoodete hinna stabiliseerimine, tootjatele rahuldava elatustase tagamine ja Euroopa piimatoodete konkurentsivõime parandamine maailmaturul. Kontrollikoja aruandes analüüsitakse, mil määral on kirjeldatud eesmärgid saavutatud, ning juhitakse tähelepanu käimasoleva Euroopa piimandussektori liberaliseerimisprotsessi keskse tähtsusega aspektidele.

Turutasakaal

64. Piimakvoodid on alates 1984. aastast olnud Euroopa piimanduspoliitika alustalaks. Piimakvoodid on algusest peale tootmisele rangeid piiranguid seadnud, kuid nad olid pikka aega liiga kõrged võrreldes turu võimega ületoodangut vastu võtta. Riiklikud ülempiirid kehtestati varasema toodangu alusel ning mitmeid riiklikke kvoote on süstemaatiliselt ületatud (eelkõige Itaalias).

65. Kvoodisüsteemiga on seega väga pikka aega kaasnenud struktuuriliste ülejääkide subsideerimine. Pärast maailmaturuhindade järsku tõusu 2006. aasta lõpus ja 2007. aastal kadusid ülejäägid esimest korda peaaegu täiesti. Olukorda ei saanud siiski pidada püsivaks, mida näitab ülejääkide taastekkimine 2008. ja 2009. aastal.

66. Kvootide kaotamisega liberaliseeritud turul jäävad tootmisvõimsused suhteliselt jäigaks ning tootjatel ei pruugi olla võimalik turukõikumistega kiiresti kohaneda. Nõukogu on otsustanud säilitada riikliku sekkumise kui "turvavõrgustiku". Oma piiratuse tõttu võib turvavõrgustiku kasutegur aga eeldatust väiksemaks osutuda ning ei pruugi vastata võimaliku ületoodangu riski suurusele, millega EL võib tõsises kriisiolukorras silmitsi seista.

1. soovitus

Komisjon peab jätkama järelevalvet piima- ja piimatooteturu arengu üle, rakendades vajalikke meetmeid, mille abil tagada, et piirangute kaotamine piimandussektoris ei vii uue ületootmiseni. Vastasel juhul võib osutuda võimatuks komisjoni eesmärk turgu minimaalselt reguleerida (turvavõrgustiku põhimõte).

Piima hind

67. Sekkumishindade ja kvootide kehtestamine on võimaldanud tagada nominaalhindade väga stabiilse taseme viimase kahekümne aasta jooksul. Inflatsiooni arvesse võttes on aga reaalhinnad selle aja jooksul märgatavalt langenud ning tootjate marginaal seetõttu oluliselt vähenenud. Marginaalidele on avaldanud pidevat survet vajadus tõhusust ja tootlikkust suurendada. See on sundinud vähem tõhusad tootjad turult lahkuma, ehkki mõnel juhul oli võimalik olukorda kvootide müümisega leevendada. Piima ja piimatoodete tarbijahindade areng ei pruugi kajastada tootjahindade muutusi.

2. soovitus

Olles teadlik sellest, et hindade kujunemine toidusektoris on eriti keeruline protsess, on kontrollikoda seisukohal, et komisjon peab seda protsessi regulaarselt jälgima. Komisjon ja liikmesriigid peavad tagama, et töötlemis- ja jaotusettevõtete koondumine ei pane piimatootjaid pelgalt hinnavõtja olukorda ning ei piira lõpptarbija võimalust hinnalangusest õiglasel määral osa saada.

Tootjate sissetulek

68. Põllumajandussektori üldise sissetulekute languse taustal on piimatootjate sissetulek püsinud keskmiselt veidi kõrgemal tasemel kui teiste põllumajandustootjate oma. Piimatootjate statistiline keskmine sissetulek on püsinud stabiilsena tänu struktuurilisele kohandamisele. Aastatel 1995–2007 vähenes piimatootjate arv EU-15 riikides poole võrra.

69. Tootmise koondumine tõenäoliselt jätkub ja isegi kiireneb, kuna tootmine väheneb või lõpetatakse täielikult vähem soodsates piirkondades ning kandub intensiivse põllumajandusega piirkondadesse. Selline areng võib osutuda kahjulikuks keskkonnale ja vähem soodsate piirkondade sotsiaalsele struktuurile, kus piimatootmine on üks väheseid võimalikke põllumajandustootmise viise.

3. soovitus

Piimandussektoris on nii varasemal hinnatoetuse poliitikal kui praegusel otsesel sissetulekutoetusel tegelikkuses puudunud piirkondlik ja sotsiaalne suunitlus [70]. Arvestades piimatootmise tähtsust põllumajandusele ja selle mõju maapiirkondade elukorraldusele, soovitab kontrollikoda komisjonil senisest põhjalikumalt kaaluda strateegiaid, mille abil leida lahendus:

- nende piirkondade probleemidele, kus piimatootmine on haavatavam (eelkõige mägipiirkonnad);

- keskkonnatagajärjedele, mis on põhjustatud piimatootmise geograafilisest koondumisest.

Konkurentsivõimelisus maailmaturul

70. ELi osa piimatoodete maailmaturul on alates 1984. aastast pidevalt vähenenud. Piimandussektori käimasoleva liberaliseerimisprotsessi keskne eesmärk on muuta Euroopa tootjad konkurentsivõimeliseks. Kooskõlas WTO lepingutega on ELi toetusi piimatoodete ekspordile viimastel aastatel tunduvalt vähendatud.

71. Piimatoodete maailmaturg hõlmab peamiselt põhitooteid, nagu piimapulber ja või. Nende toodete tootjad ELis on olnud konkurentsivõimelised ainult siis, kui maailmaturuhinnad on olnud kõrged. Muul ajal on nad saanud oma tooteid eksportida ainult ühenduse eelarvetoetuse abiga.

72. Pärast viimaste aastate kiiret kasvu on nõudlus maailmaturul vähenemas. Seetõttu võttis komisjon 2009. aastal taas kasutusele eksporditoetuste süsteemi, mille määrad olid 2007. aastal viidud nullini. Seda võimalust ei oleks aga keskpikas perspektiivis enam võimalik kasutada, kui maailmakaubanduses praegu sõlmimisel olevate kokkulepete tulemusel eksporditoetused kaotatakse. Ekspordi edasine areng sõltub nõudlusest maailmaturul ja ELi tööstuse suutlikkusest sellele vastata.

4. soovitus

Euroopa piimandussektori jaoks jääb maailmaturg ka edaspidi teisejärgulise tähtsusega turuks, millele tootjatel on ligipääs ainult siis, kui maailmaturuhinnad on kõrged. Püsivam turuosa on võimalik saavutada ainult juustu ja teiste suure lisandväärtusega toodete tootjatel. Seetõttu on hädavajalik, et komisjon ja liikmesriigid jätkaksid jõupingutusi piimatootmise ümbersuunamiseks – esmajärjekorras Euroopa siseturu vajaduste rahuldamiseks ning täiendavalt juustu ja teiste suure lisandväärtusega toodete tootmiseks, mida on võimalik eksportida ilma eelarvetoetuseta.

Kontrollikoda võttis käesoleva aruande vastu 23. juuli 2009. aasta istungil Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

president

[1] Rahvusvaheline Piimandusföderatsioon, Production of cow milk (2007), http://www.fil-idf.org. Euroopa Komisjon, "Põllumajandus Euroopa Liidus. Statistika ja majandusandmed (2008)".

[2] Ernst and Young, "Veise- ja vasikaliha ühine turukorraldus. Veise- ja vasikalihasektori turumeetmete hindamine". Lõpparuanne, detsember 2007.

[3] Rahvusvaheline Piimandusföderatsioon, Production of cow milk, 2007, http://www.fil-idf.org.

[4] Eurostati 2006. aasta andmed.

[5] Vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 33 on ühise põllumajanduspoliitika eesmärgid järgnevad:a)tõsta põllumajanduse tootlikkust tehnilise progressi edendamise ning põllumajandusliku tootmise ratsionaalse arengu tagamise ja tootmistegurite, eelkõige tööjõu optimaalse kasutamise teel;b)selle kaudu kindlustada põllumajandusega tegeleva rahvastikuosa rahuldav elatustase, eelkõige põllumajandusega tegelevate inimeste isikutulu suurendamise teel;c)stabiliseerida turud;d)tagada toodete kättesaadavus;e)tagada mõistlikud tarbijahinnad.

[6] Kontrollikoda käsitles seda küsimust eriaruandes nr 2/99 ÜPP reformi mõju kohta teraviljasektoris (EÜT C 192, 8.7.1999). Vastavalt Euroopa Kohtu praktikale "peavad ühenduse institutsioonid tagama nende eesmärkide vahel tekkinud konfliktidest tulenevalt iga eesmärgi püsiva tasakaalustatuse ning vajadusel seadma mõne neist prioriteediks, et täita majandusteguritest või -tingimustest tulenevaid nõudmisi", Euroopa Kohtu 19. märtsi 1992. aasta otsus kohtuasjas C-311/90, Josef Hierl vs. Hauptzollamt Regensburg, punkt 13, Euroopa Kohtu aruanded 1992, lk I-02061.

[7] Võttes arvesse nõukogu 17. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1255/1999 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta artikleid 3 ja 9 (EÜT L 160, 26.6.1999, lk 48) ning arvestades nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), artikleid 19, 36, 43 ja 60 (ELT L 299, 16.11.2007, lk 1).

[8] Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 1255/1999 artikleid 2, 5, 9 ja 25 ning arvestades määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikleid 10, 19, 43 ja 60.

[9] Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 1255/1999 artiklit 2 ja arvestades määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklit 10.

[10] EÜ asutamislepingu artikli 33 lõike 2 punkt b.

[11] Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 1255/1999 artiklit 4 ja arvestades määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklit 16.

[12] Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 1255/1999 artiklit 4 ja arvestades määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklit 10.

[13] Nõukogu 31. mätsi 1984. aasta määrus (EMÜ) nr 856/84, millega muudetakse määrust (EMÜ) nr 804/68 piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta (EÜT L 90, 1.4.1984, lk 10).

[14] Hinnatoetuse mehhanismi nõrgestas piima taotlushinna kaotamine, sekkumishindade alandamine, riiklike kvootide suurendamine 1,5 % võrra ja tootjate poolt kvootide ületamisel makstava lõivu järkjärguline vähendamine.

[15] Määrus (EÜ) nr 1234/2007.

[16] Piima ja piimatoodete ühine turukorraldus sisaldas algselt impordimaksude süsteemi, mis põhines "künnishinnal". See süsteem kaotati 1995. aastal (GATTi lepingud, 15. detsember 1993) ja asendati fikseeritud tollimaksudega.

[17] Nõukogu määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklid 95–97 (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1).

[18] Määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 47 lõige 2.

[19] Välja arvatud Malta ja Sloveenia, kes otsustasid rakendada tavapärast ühtset otsemaksete kava piirkondlikul tasandil alates 2007. aastast.

[20] Komisjoni vastused eriaruandele nr 6/2001 piimakvootide kohta.

[21] Eelarvejagudesse 050212, 05030216 ja 05030217 kirjendatud kulud.

[22] 2004. aastal otsustas OECD, et piimatoodete toetused suudavad maksumaksjate "heaolu" ainult vähendada. Vt "2003. aasta ÜPP reformi analüüs", OECD, Pariis, 2004.

[23] Külastati järgmisi organisatsioone:

- Euroopa Piimandusassotsiatsioon, kes esindab Euroopa piimatööstuse huvisid Euroopa Liidu institutsioonide ning ka rahvusvaheliste asutuste, nagu Maailma Kaubandusorganisatsiooni või Codex Alimentarius’e komisjoni juures;

- COPA-COGECA, Euroopa Liidu erialaste põllumajandusorganisatsioonide komitee (COPA) ja Euroopa Liidu põllumajandusühistute üldine liit (COGECA) esindavad Euroopa põllumajandustootjate ja ühistute poliitilisi huve Euroopa Liidus;

- Instut für Ökonomie der Ernährungswirtschaft (toiduainetööstusega tegelev majandusinstituut);

- FCN (International Farm Comparison Network, rahvusvaheline põllumajandustootjate võrdlusvõrgustik);

- Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD).Audiitorid osalesid kahel piimandussektori tulevikku käsitleval seminaril: International Management Forum Milk (Riia) ja World Dairy Summit 2007 (Dublin) ja võtsid osa komisjoni poolt 2008. aasta ÜPP tervisekontrolli raames korraldatud teabe- ja konsultatsioonisessioonidest.

[24] Kuigi Taani alakasutas oma kvoote turundusaastal 2007/2008.

[25] Euroopa komisjoni VI peadirektoraat "Situation et perspectives du secteur laitier. PAC 2000", töödokument, aprill 1997. AND-International/ABTQ. Piima- ja piimatootesektorit ning kvoote käsitleva määruse hindamine, Évaluation de l’OCM "Lait et produits laitiers" et du règlement "Quotas", lõpparuanne, märts 2002.

[26] Vt kontrollikoja eriaruanne nr 6/2001 (EÜT C 305, 30.10.2001).

[27] Euroopa Komisjon, "Piimakvootide aruanne", komisjoni töödokument, SEK(2002) 789 (lõplik), 10.7.2002.

[28] Komisjoni vastused eriaruandele nr 6/2001 piimakvootide kohta.

[29] Võttes arvesse nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikleid 19, 43 ja 60.

[30] Nominaalhinnas ja jooksevhinnas sisaldub inflatsiooni mõju, reaalhinnast on inflatsioon lahutatud.

[31] Hindade volatiilsus kaldub kvootidega reguleeritavates süsteemides vähenema: vt eelkõige J. M. Boussard, "Price risk management instruments in agricultural and other unstable markets", FEA Thursday seminar, São Paulo, oktoober 2003.

[32] Euroopa Komisjon, piima- ja piimatooteturu korralduskomitee statistika, liikmesriikide edastatud andmed ( 22. jaanuar 2009).

[33] Piimatootmises kajastavad lühiajalised hinnamuutused hooajalisi kõikumisi, mistõttu kasutatakse liikmesriikide hinnastabiilsuse näitajana aasta keskmise tootjahinna muutust. Liikmesriikide poolt Eurostatile edastatud hinnad on aga erineva usaldusväärsuse tasemega ning nende põhjal ei ole võimalik välja arvutada statistiliselt esinduslikku kaalutud keskmist hinda. Seetõttu tehakse siin kokkuvõte ELi hindade arengust ELi suurimate tootjariikide näitajate kaalumise teel.

[34] Euroopa Komisjon, põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, "The impact of the developments in agricultural producer prices on consumers", dokument CM/WM/PB D(2007) 34703, 13.11.2007.

[35] Andmed ei ole täiesti võrreldavad. Joonisel 8 esitatakse kokkuvõte EU-15 riikide viies suurimas tootjariigis tootjatele makstud hinna arenemisest. Joonis 11 hõlmab ka mune ning lisaks sellele näitab tarbimist kogu ELis, mille elanikkonna arv ja struktuur on vaatlusaluse perioodi jooksul oluliselt muutunud.

[36] Toiduainete tarneahel hõlmab kolme majandussektorit: põllumajandussektor, põllumajanduslik toiduainetööstus ja jaekaubandussektor.

[37] Belgias läbi viidud küsitluse kohaselt moodustab põllumajanduslik väärtus piimatoodete tarbijahindadest vaid 30–40% (Évolution récente des prix et des coûts dans la filière du lait (Viimased hinna ja kulude arengud piimasektoris), Service public fédéral Économie, Brüssel 2008). Teiste allikate andmetel on protsentuaalne osakaal peaaegu 50 % Gouda ja Cheddari tüüpi juustude puhul (vt eelkõige Euroopa Komisjon, The impact of the developments in agricultural producer prices on consumers, lk 22).

[38] Euroopa 15 suurima jaemüügiettevõtte kogukäive moodustab Euroopa toiduaineturust ca 77 %. Allikas:Euroopa Komisjon, "Maaelu areng Euroopa Liidus. Statistika- ja majandusandmed. Aruanne 2006".

[39] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: toiduainete hinnad Euroopas, KOM(2008) 821 (lõplik), 9.12.2008.

[40] Daniel-Mercier Gouin, "Supply Management in the Dairy Sector Still an Appropriate Regulation Method", Lavali ülikool, mai 2006.

[41] Põllumajandusliku raamatupidamise andmevõrgustiku andmed ei esinda siiski kogu sektorit, kuna võrgustikus on registreeritud ainult 60 % (EU -15) ja 25 % (EU -25) piimatootmisega tegelevatest põllumajandusettevõtetest, kellel on vähemalt üks lehm. 2006. aastal põllumajanduslikus raamatupidamise andmevõrgustikus sisalduvatest piimatootmisele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtetest hõlmasid 78% EU-25 piimatootmisele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtetest (vastavalt Eurostati küsitlusele Farm Structure Survey 2007).

[42] FADN, OTEX 41 (veised – piim). Vt ka Euroopa Komisjon, põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, G3, "Milk margins in the European Union" 2004.

[43] FADN-i (muutuja SE 605) kantakse kõik toetuseliigid – riiklikud ja ELi toetused, ÜPP esimese ja teise samba toetused ning toodanguga seotud ja sidumata toetused. Erandiks on ainult investeeringutega seotud toetused.

[44] Eurostat, "Dairy cows: Number of farms and heads by size of farm (UAA) and size of herd in 2005".

[45] FAO, "Food Outlook", juuni 2008 ja november 2008.

[46] Allikas: ZMP.

[47] Euroopa Komisjon, erinevatest aruannetest võetud andmed nimetuse all The agricultural situation in the European Union (põllumajanduse olukord Euroopa Liidus). Tabel 3 puhul tuleks märkida, et ELi osa piimatoodete maailmakaubanduses on mõjutanud ELi järjestikused laianemised; iga laienemine on automaatselt suurendanud ühendusesisest kaubandust ja vähendanud ekspordimahtu.

[48] Määruse (EÜ) nr 1234/2007 põhjendus 77.

[49] Viimasesse kategooriasse kuuluvad peamiselt täispiimapulber, kontsentreeritud piim, joogipiim ja rõõsa piima tooted.

[50] Institut d’économie industrielle (IDEI, Toulouse’i ülikool), "Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE", märts 2008, lk 5.

[51] Komiteemenetluse alusel korraldab komisjon piimanduspoliitikat koostöös liikmesriikidega piima- ja piimatooteturu korralduskomitee raames.

[52] Või sekkumishind langes 7 % juulis 2004, 7,5 % juulis 2005, 8,1 % juulis 2006 ja 5,1 % juulis 2007. Piimapulbri sekkumishind langes 5 % juulis 2004, 5,3 % juulis 2005 ja 5,5 % juulis 2006.

[53] Komisjoni aruanne nõukogule, "Piimandussektori turuväljavaated", KOM(2007) 800 (lõplik).

[54] ÜPP tervisekontrolli kokkulepe, 20.11.2008. http://ec.europa.eu/agriculture/healthcheck

[55] Nõukogu määrus (EÜ) nr 248/2008, 17. märts 2008, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1234/2007 piimatootmiskvootide osas, ELT L 76, 19.3.2008, lk 6.

[56] Rasvasisalduse näitaja muutmine võrduks ühenduse piimakvoodi tõstmisega 1,5–1,7 % võrra (nt + 0,9 % Prantsusmaa, +2,2 % Taani ja +3,4 % Madalmaade jaoks), Chambres d’agriculture de Normandie, "Bilan de Santé de la PAC – Expertise technique", november 2008 (ÜPP tervisekontroll – tehniline aruanne).

[57] Euroopa Komisjon, "CAP Health Check, Impact Assessment Note No 6", dokument D(2008) MK / 15332, 20. mai 2008.

[58] Institut d’économie industrielle, "Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE", märts 2008.OECD, toidu, põllumajanduse ja kalanduse direktoraat ja kaubanduse direktoraat, "Analyse de la réforme des politiques laitières et de la libéralisation des échanges de produits laitiers. Effets commerciaux et économiques des régimes de quotas laitiers".COM/AGR/TD/WP(2004)19/FINAL. http://www.oecd.org/dataoecd/1/37/34456378.pdf. S. Langley, A. Somwaru and M. A. Normile, USDA, "Trade liberalization in international dairy markets. Estimated impacts", Economic report research number 16, veebruar 2006.Konsortsium INRA-Wageningeni Ülikool, "Study on the impact of future options for the milk quota system and the common market organisation for milk and milk products", juuni 2002.INRA-ESR, "Quelle politique laitière pour l’Europe ? Sortir du régime des quotas laitiers ? Paramètres à considérer et illustration dans le cas français", Journée lait du département Économie et sociologie rurales de l’Institut National de la Recherche Agronomique (INRA), Pariis, 8. oktoober 2001.

[59] Euroopa Liidus tähendab piimatootmise kasv 1 % võrra tootjahinna langust 3–4 % (vt Institut d’économie industrielle, "Analyse économique des impacts de la sortie du système de quotas laitiers dans l’UE", lk 47.

[60] Euroopa piimandussektor on eriti keeruline ja selle areng sõltub paljudest näitajatest, mille kogumõju on raske prognoosida. Mudelid võivad olla ebatäpsed isegi väga üldiste arengusuundade ennustamisel, nagu nähtub tõsiasjast, et hinnad ei arenenud pärast 2003. aasta reformi prognoosikohaselt.

[61] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: toiduainete hinnad Euroopas, KOM(2008) 821 (lõplik), 9.12.2008.

[62] Vastavuskoefitsient: 1 kg 20,5 liitri kohta (või) ja 1 kg 11 liitri kohta (lõssipulber).

[63] Euroopa Komisjon, "Development in the structure of the agricultural sector", TV D(2007), 27. märts 2007.

[64] Chatellier, V., ja Delattre, F. Les soutiens directs et le découplage dans les exploitations agricoles de montagne. Economie rurale nr 288/juuli-august 2005.

[65] Euroopa Komisjon, "Agricultural development in the EU – Statistical and Economic data – 2008 report", detsember 2008.

[66] Uutes liikmesriikides mõjutab hinnalangus tõenäoliselt eelkõige väga väikeseid piimatootjaid, kes pääsesid turule tänu piimakvootidele.

[67] Komisjoni vastused piimakvoote käsitlevale eriaruandele nr 6/2001.

[68] Nõukogu otsus 2009/61/EÜ, 19. jaanuar 2009, millega muudetakse otsust 2006/144/EÜ ühenduse maaelu arengu strateegiasuuniste kohta (programmiperiood 2007–2013), ELT L 30, 31.1.2009, lk 112.

[69] Negatiivne mastaabiefekt tekib, kui toodangu kasvuga ei kaasne keskmiste tootmiskulude vähenemine. Selline olukord tekib, kui mõningate tootmistegurite pakkumine on piiratud ja pakkumist ei ole võimalik lihtsal viisil tõhususe saavutamiseks vajalikule tasemele viia, kas siis tegevuskeskkonna puuduste (klimaatilised ja topograafilised tingimused) tõttu või sel põhjusel, et tootja jääb tõhususelt teistele alla. MacDonald James M., O’Donoghue, Erik J., McBride, William D., Nehring, Richard F., Sandretto, Carmen L., ja Mosheim, Roberto, "Profits, costs and the changing structure of dairy farming". United States Department of Agriculture. Economic Research Report nr 47, september 2007.

[70] 2005. aastal kehtestatud ühtne otsemaksete kava võimaldas liikmesriikidel teatud valdkondades otsetoetusi paremini suunata, kasutades piirkondlikku mudelit. Praktikas aga ei toimunud piimatoetuse ja lisatoetuste toodangust lahtisidumise tulemusel toetuste ümbersuunamist vähem soodsates piirkondades asuvatele tootjatele. Kõikides EU-15 riikides oli toetuste toodangust lahtisidumise tagajärjeks see, et piimakvoodi omanikele eraldati erilised toetusõigused või suurendati kvoodiomanike olemasolevate toetusõiguste ühikuväärtust.

--------------------------------------------------

I LISA

PIIMA TOOTMINE JA TARBIMINE EUROOPA LIIDUS

Allikad: (1) Cronos, (2) Komisjon: liikmesriikide vastused kvartali kohta käivale küsimustikule ja (3) Komisjon: January 2009 dairy monthly.

(1 000 tonni) |

| 1984 EU-15 (1) | 1994 EU-15 (1) | 2004 EU-25 (2) | 2008 EU-27 (2) |

Lehmapiima tootmine | 136247 | 120179 | 136752 | 150647 |

Tarned | 123588 (91 %) | 111515 (93 %) | 124928 (91 %) | 134346 (89 %) |

Joogipiima tootmine | 26449 | 30320 | 31942 | 32120 |

Või tootmine | | | | |

Tööstuslik tootmine | 2622 | 1799 | 1979 | 2072 |

Kokku | 2 657 | 1 817 | 2 015 | 2 167 |

Või tarbimine | 1893 | määratlemata | 1973 | 1882 |

Juustu tootmine | | | | |

Tööstuslik tootmine (lehmapiimast) | 4508 | 5650 | 7399 | 8163 |

Kokku | 4 882 | 6 168 | 8 341 | 9 547 |

Juustu tarbimine | 4201 | määratlemata | 8024 | 7748 |

Piimapulbri tootmine | | | | |

Lõssipulber | 2364 | 1232 | 891 | 928 |

Väherasvane piimapulber + täispiimapulber | 867 | 1 001 | 870 | 864 |

Petipiimapulber | 52 | 52 | 73 | 70 |

Kokku | 3283 | 2285 | 1834 | 1862 |

Lõssipulbri tarbimine | määratlemata | määratlemata | määratlemata | 660 (3) |

Kondens- ja kontsentreeritud piima tootmine | 1645 | 1284 | 1188 | 1138 |

Kaseiini ja kaseinaatide tootmine | 127 | 111 | 122 | 137 |

--------------------------------------------------

II LISA

PÕHILISED ANDMED PIIMAKARJAKASVATUSE KOHTA ELis

Allikas: Euroopa Kontrollikoda Eurostati andmete alusel.

| Lehmade arv (1 000) | Piimatootjate arv (1 000) | | Piimakarja keskmine suurus (lehma lehmapidaja kohta) | Keskmine piimatoodang lehma kohta (kg) |

| | | | | | | | | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 | 1985 | 1995 | 2005 | 2007 |

Belgia | 951,19 | 683,80 | 549,33 | 523,70 | 44,58 | 22,05 | 15,18 | 13,32 | | 21,34 | 31,02 | 36,19 | 39,32 | 3990,79 | 4935,65 | 5622,55 | 5490,44 |

Taani | 913,00 | 714,00 | 564,27 | 545,42 | 31,77 | 16,39 | 6,51 | 5,38 | | 28,74 | 43,56 | 86,73 | 101,38 | 5584,88 | 6544,82 | 8218,64 | 8137,21 |

Saksamaa | puudub | 5229,40 | 4235,96 | 4076,38 | 369,00 | 209,42 | 110,37 | 101,07 | | puudub | 24,97 | 38,38 | 40,33 | puudub | 5470,42 | 6833,09 | 6721,96 |

Kreeka | 218,91 | 185,00 | 167,92 | 150,00 | 73,42 | 28,00 | 9,78 | puudub | | 2,98 | 6,61 | 17,17 | puudub | 3499,34 | 4127,03 | 5000,00 | 4819,40 |

Hispaania | 1880,20 | 1281,00 | 1001,92 | 903,00 | puudub | 114,60 | 42,39 | 37,29 | | puudub | 11,18 | 23,64 | 24,22 | puudub | 4800,62 | 6445,73 | puudub |

Prantsusmaa | 6506,10 | 4700,40 | 3883,84 | 3758,50 | 328,70 | 158,57 | 103,85 | 93,12 | | 19,79 | 29,64 | 37,40 | 40,36 | puudub | 5406,56 | 6334,43 | 6344,43 |

Iirimaa | 1495,20 | 1220,79 | 1081,96 | 1058,21 | 76,70 | 42,10 | 23,82 | 21,32 | | 19,49 | 29,00 | 45,42 | 49,63 | 3894,13 | 4380,03 | 4631,79 | 6111,47 |

Itaalia | 2804,00 | 2080,00 | 1860,18 | 1890,91 | 337,69 | 113,19 | 61,02 | 62,79 | | 8,30 | 18,38 | 30,48 | 30,11 | puudub | 5046,73 | 5958,20 | 5581,96 |

Luksemburg | 70,29 | 47,75 | 39,34 | 40,04 | 2,31 | 1,42 | 0,97 | 1,09 | | 30,42 | 33,63 | 40,72 | 36,73 | 4278,84 | 5625,13 | 6567,08 | 6450,25 |

Madalmaad | 2333,00 | 1777,00 | 1433,20 | 1468,30 | 61,31 | 40,06 | 23,53 | 24,51 | | 38,06 | 44,36 | 60,91 | 59,91 | 5379,34 | 6356,22 | 7298,47 | 7247,40 |

Austria | puudub | 706,49 | 535,79 | 521,68 | puudub | 90,73 | 54,58 | 49,45 | | puudub | 7,79 | 9,82 | 10,55 | puudub | 4173,02 | 5826,32 | 5074,15 |

Portugal | puudub | 384,00 | 287,29 | 272,66 | puudub | 86,00 | 15,86 | 13,50 | | puudub | 4,47 | 18,11 | 20,20 | puudub | 4583,33 | 6361,56 | puudub |

Soome | puudub | 402,30 | 318,76 | 296,07 | puudub | 32,36 | 16,94 | 14,39 | | puudub | 12,43 | 18,82 | 20,57 | puudub | 8212,78 | 7775,04 | 7744,07 |

Rootsi | puudub | 481,70 | 393,26 | 369,65 | puudub | 17,74 | 8,55 | 7,10 | | puudub | 27,15 | 46,01 | 52,06 | puudub | 6859,04 | 8206,20 | 8163,25 |

Ühendkuningriik | 3256,47 | 2631,93 | 2065,07 | 1978,00 | 52,88 | 36,68 | 26,31 | 28,14 | | 61,58 | 71,76 | 78,49 | 70,29 | 4956,41 | 5578,63 | 7073,20 | 6899,29 |

EU-15 | | 22525,56 | 18418,09 | 17852,52 | | 1009,32 | 519,65 | 472,47 | | | 22,32 | 35,44 | 35,24 | 4486,21 | 5396,16 | 6549,51 | puudub |

| | | | | | | | | | | | | | | | | |

Tšehhi Vabariik | puudub | 713,00 | 440,50 | 416,52 | puudub | puudub | 6,78 | 5,62 | | puudub | puudub | 64,97 | 74,11 | puudub | 4378,58 | 6434,91 | 6002,75 |

Eesti | puudub | 185,40 | 115,23 | 107,84 | puudub | puudub | 9,21 | 6,08 | | puudub | puudub | 12,51 | 17,74 | puudub | 3812,84 | 5927,50 | 5705,22 |

Küpros | puudub | 29,50 | 24,25 | 23,70 | puudub | puudub | 0,24 | 0,24 | | puudub | puudub | puudub | 98,75 | puudub | 4711,86 | 5990,65 | 6079,32 |

Läti | puudub | 291,90 | 172,36 | 182,32 | puudub | puudub | 50,90 | 43,69 | | puudub | puudub | 3,39 | 4,17 | puudub | 3233,64 | 4356,37 | 3496,12 |

Leedu | puudub | 586,00 | 493,89 | 398,37 | puudub | puudub | 170,79 | 123,17 | | puudub | puudub | 2,89 | 3,23 | puudub | 3087,88 | 4450,42 | 3330,36 |

Ungari | puudub | 390,00 | 286,83 | 265,43 | puudub | puudub | 16,25 | 12,17 | | puudub | puudub | 17,65 | 21,81 | puudub | 5054,95 | 6767,51 | 5442,59 |

Malta | puudub | puudub | 7,27 | 8,08 | puudub | puudub | 0,15 | 0,19 | | puudub | puudub | 49,12 | 42,53 | puudub | puudub | 5296,30 | 5340,79 |

Poola | puudub | puudub | 2853,74 | 2767,78 | puudub | puudub | 727,10 | 651,05 | | puudub | puudub | 3,92 | 4,25 | puudub | puudub | 4328,07 | 3266,12 |

Sloveenia | puudub | puudub | 130,68 | 124,19 | puudub | puudub | 19,71 | 19,20 | | puudub | puudub | 6,63 | 6,47 | puudub | puudub | 5479,59 | 4525,34 |

Slovakkia | puudub | puudub | 193,20 | 177,22 | puudub | puudub | 13,46 | 11,54 | | puudub | puudub | 14,35 | 15,36 | puudub | puudub | 5538,47 | 5350,83 |

EU-10 | | | 4717,95 | 4471,45 | | | 1014,58 | 872,95 | | | | 4,63 | 5,10 | | 3958,77 | 4830,06 | 3866,06 |

| | | | | | | | | | | | | | | | | |

Bulgaaria | puudub | puudub | puudub | 335,90 | puudub | puudub | puudub | puudub | | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub | 2219,41 |

Rumeenia | puudub | puudub | puudub | 1572,90 | puudub | puudub | puudub | 1012,40 | | puudub | puudub | puudub | 1,55 | puudub | puudub | puudub | 1168,03 |

EU-2 | | | | 1908,80 | | | | | | | | | | | | | 1353,04 |

--------------------------------------------------