Sissejuhatus

Digitaalne ühtne turg on üks kümnest Euroopa Komisjoni poliitilisest prioriteedist. Digitaalse ühtse turu strateegia eesmärk on avada inimeste ja ettevõtjate jaoks digitaalseid võimalusi rohkem kui 500 miljoni ELi tarbijaga turul. Digitaalse ühtse turu väljakujundamine aitaks tuua Euroopa majandusse 415 miljardit eurot aastas, luua töökohti ja ümber kujundada meie avalikke teenuseid. Digitaalse ühtse turu strateegia vastuvõtmisele järgnenud 18 kuu jooksul esitas Euroopa Komisjon väljakuulutatud ettepanekud. Strateegia vahekokkuvõttes ajakohastas komisjon oma analüüsi ning keskendus järgmisele probleemistikule. Digitehnoloogia kujundab ümber meie maailma ja sellel on suur mõju maksusüsteemidele. Digitaaltehnoloogia aitab parandada maksusüsteemide haldamist, pakkudes lahendusi halduskoormuse vähendamiseks, hõlbustab maksuhaldurite koostööd ja aitab võidelda maksudest kõrvalehoidumise vastu. Teisalt muudab digitaaltehnoloogia ärimudeleid, asetades immateriaalse vara järjest tähtsamale kohale, ja avaldab seeläbi survet Euroopa maksusüsteemile.

ELi digitaalsel ühtsel turul on vaja ka ajakohast ja stabiilset digitaalmajanduse maksuraamistikku, et soodustada innovatsiooni, vähendada turu killustatust ja võimaldada kõigil osalejatel saada õiglastel ja tasakaalustatud tingimustel osa uuest turudünaamikast. Oluline on tagada ettevõtlusse investeerimise maksukindlus ja hoida ära uusi ühtsel turul tekkivaid maksulünki.

Maksunduse valdkonnas näevad poliitikakujundajad vaeva selliste lahenduste leidmiseks, mis tagaksid õiglase ja tõhusa maksustamise, sest majanduse üleminek digitehnoloogiale toimub järjest kiiremini. Rahvusvahelistes maksueeskirjades on nõrku kohti, sest algselt olid need eeskirjad suunatud füüsiliselt eksisteerivatele ettevõtjatele ning on nüüdseks aegunud. Kehtivad maksueeskirjad ei sobi enam tänastesse oludesse, kus ettevõtjad sõltuvad suurel määral raskesti hinnatavast immateriaalsest varast, andmetest ja automatiseeritusest, mis muudab füüsilise kohalolekuta piiriülese e-kauplemise hõlpsamaks. Need ei ole ainult digitaalmajanduse probleemid, vaid mõjutavad tõenäoliselt kõiki ettevõtjaid. Seetõttu on mõnedel ettevõtjatel kohalolu riikides, kus nad pakuvad teenuseid tarbijatele ja sõlmivad nendega lepinguid, kasutades täiel määral ära olemasolevat taristut ja õigusriigi institutsioone, samas kui neid ei peeta maksustamise mõttes neis riikides asuvaiks. Selline parasiteeriv käitumine annab neile neis riikides asuvate ettevõtjatega võrreldes eelise.

Seepärast ei ole peamiselt rahvusvahelise üksmeele puudumise ja probleemi mitmemõõtmelise olemuse tõttu ikka veel leitud mõistikku lahendust üha kasvavale probleemile, kuidas tagada digitaalmajanduse õiglane maksustamine. Seda ei saa pidada jätkusuutlikuks olukorraks üha enam globaliseeruvas ja digitaliseeruvas maailmas, kus järjest rohkem tegevust liigub digitaalkeskkonda. Suutmatus selliseid olukordi lahendada loob rohkem võimalusi maksustamise vältimiseks, toob endaga kaasa maksutulude kahanemise avaliku sektori eelarvetes, mõjutab (muu hulgas ka sotsiaalvaldkonna kahanenud eelarvete kaudu) sotsiaalset õiglust ning ei taga ettevõtjatele enam võrdseid võimalusi. See seab ohtu ELi konkurentsivõime, õiglase maksustamise ja liikmesriikide eelarvete jätkusuutlikkuse. Nagu komisjoni president Jean-Claude Juncker oma 2017. aasta kõnes olukorra kohta Euroopa Liidus rõhutas, kutsub komisjon üles digitaaltööstust õiglaselt maksustama. Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) mitteametlikul kohtumisel Tallinnas kutsus eesistujariik paljude liikmesriikide toetusel komisjoni üles uurima võimalusi ja pakkuma tõhusaid lahendusi, et aasta lõpuks saaks kokku leppida ELi edasistes sammudes.

Komisjoni praegune koosseis on terve oma ametiaja jooksul toetanud põhimõtet, et kõik ELis tegutsevad ettevõtjad peaksid maksma makse seal, kus kasum ja väärtus tekkivad. See põhimõte on ühtsel turul toimuva õiglase ja tõhusa maksustamise jaoks oluline ning seda saab ellu viia üksnes ühiste ja koordineeritud meetmete abil. ELi liikmesriikide erinev lähenemisviis võib killustada ühtset turgu, suurendada ebakindlust maksunduse valdkonnas, vähendada võrdseid võimalusi ja tekitada uusi lünki maksupettuste toimepanemiseks. Nagu juba komisjoni 2014. aasta maikuu aruandes on esile toodud, tuleb rahvusvahelist maksuraamistikku reformida nii, et selles võetaks ka tegelikult arvesse uute ärimudelite abil loodud väärtusi. Kahjuks on rahvusvaheliste lahenduste leidmine seni raskeks osutunud, nagu nähtub OECD 2015. aasta oktoobrikuu aruandest. Nüüd on saabunud aeg tegutseda. Komisjoni eesmärk on välja töötada seda valdkonda käsitlev laiahaardeline ELi tegevuskava ja ELi ühine lähenemisviis, et tagada digitaalmajanduse tõhus maksustamine õiglasel ja majanduskasvu toetaval viisil.

See uus kava täiendab äriühingute maksustamise valdkonnas viimastel aastatel nii ELi kui ka rahvusvahelisel tasandil juba tehtud suuri edusamme. ELi siseselt on liikmesriigid kokku leppinud terves reas uutes põhjalikes eeskirjades, mis aitavad võidelda agressiivse maksuplaneerimise vastu ja suurendada maksustamise läbipaistvust, ning tugevdanud oma rahvusvahelist positsiooni hea maksuhaldustava osas tõhusa maksustamise välisstrateegia abil. Riigiabi juhtumite kontrolli valdkonnas tegi komisjon üldise uuringu eelotsuste tegemise korra kohta liikmesriikides ning uurib eelotsuseid ja maksustamissüsteeme, millega tehakse mõnedele äriühingutele maksusoodustusi. Komisjon on mitmel korral nõudnud abi tagasimaksmist. Ka käibemaksu valdkonnas on komisjon oma e-kaubandust käsitleva ettepanekuga asunud lahendama digitaalmajanduse probleeme. 2016. aastal komisjoni poolt uuesti algatatud läbirääkimised äriühingu tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi (CCCTB) üle edenevad. Niipea, kui kokkulepe saavutatakse, saab CCCTBst ühtsel turul tegutsevate ettevõtjate konkurentsivõimeline, õiglane ja kindel maksustamisraamistik.

Ettevõtjad on digitaliseeritud rohkem kui kunagi varem

Me tegutseme piirideta ja globaliseerunud maailmas. Suurenenud tarbimisega kaasneb intensiivsem kaubandus ja kasvav kaubamaht. Samal ajal muutub kaubandus järjest rahvusvahelisemaks. Digitaalmajanduse kasv tekitab igapäevaelu ja ärimudelite revolutsiooni, mis ei mõjuta mitte üksnes traditsioonilisi majandus-, poliitika-, haldus-, õiguskaitse- ja ärimudeleid, vaid ka maksu- ja tolliameteid.

Digitaliseerimine on olnud piiriülese kaubanduse hõlbustaja ja kiirendaja. Ärimudelite areng tähendab seda, et tänapäeval tegutsevad ettevõtjad täiesti erineval viisil kui rahvusvaheliste maksu- ja tollieeskirjade koostamise ajal – näiteks ei ole turul kaupade ja teenuste müümiseks enam vaja füüsiliselt kohal olla, mis tähendab, et võib olla raske kindlaks määrata maksubaasi asjaomasel turul või kauba päritolu tollialasel eesmärgil. Ühe hiireklikiga saab tellida kaupa kogu maailmast. See tähendab uue ulatusega turgu, üldiselt madalamaid hindu ja uusi võimalusi. See lõhub olemasolevaid ärimudeleid ja veebiplatvormid reageerivad nõudlusele tõhusamalt. Sealjuures on oluline märkida, et selle tulemuseks ei ole mitte ainult kaubavahetuse suurenemine, vaid ka killustumine; tegevust alustavad uued turuosalised, kes ei ole alati kursis maksu- ja tollialaste kohustustega või siis saavad nad võib-olla oma äritegevust korraldada neist kohustustustest kõrvale hoides.

Digitaliseerimine muudab kaubavahetuse laadi, hägustades kaupade ja teenuste vahelisi piire, pannes kaubad digitaalsesse vormi (nt e-raamatud) või kasutades võimalikult vähe materjali (nt 3D-printimine). Majandus muutub üha enam digitaliseerituks, nii et olemasolevad ärimudelid tuleb kohandada uue reaalsusega, sest tekkivad järjest uued ärimudelid. Nende uute ärimudelite peamisteks iseloomustajateks on näiteks võime juhtida tegevust kaugelt, turu volatiilsus (nt turuosa kiire hõivamine ja kaotamine), tendents monopoli või oligopoli tekkimiseks ,võrguefekt jne.

Maailmamajanduse digitaliseerumine on kiiresti ja ulatuslikult tunginud peaaegu kõigisse ühiskonnaelu valdkondadesse. Juba praegu tuleneb ligikaudu kolmandik kogu Euroopa tööstustoodangu kasvust digitaaltehnoloogia kasutuselevõtust. 2006. aastal kuulus kahekümne juhtiva äriühingu hulka ainult üks tehnoloogiaettevõtja, moodustades vaid 7 % turukapitalisatsioonist. 2017. aastal oli turukapitalisatsiooni osas kahekümne suurima äriühingu hulgas üheksa tehnoloogiaettevõtjat, kes moodustasid 54 % kahekümne suurima äriühingu turukapitalisatsioonist. Aastatel 2008–2016 kasvasid viie juhtiva e-jaemüügiga tegeleva ettevõtja tulud keskmiselt 32 % aastas. Samal ajavahemikul kasvasid kogu ELi jaekaubandussektori tulud keskmiselt 1 % aastas. Tänu uue põlvkonna infotehnoloogiale, nt asjade internet, tehisintellekt, robootika ja virtuaalreaalsus, tehakse kiiresti uusi edusamme. Digilahendusi kasutatakse üha rohkem ja need avavad uusi võimalusi inimestele, ettevõtjatele, investoritele ja avaliku halduse asutustele. On ülimalt oluline, et ELi ettevõtjad neid võimalusi konkurentsivõime säilitamiseks ära kasutaksid ja et ELi idufirmad saaksid kiiresti kasvada, kasutades täielikult ära pilvandmetöötlust, suurandmete lahendusi, robootikat ja kiiret lairibaühendust. Euroopa ees seisvaks väljakutseks on kasutada kõiki neid digitaalseid võimalusi Euroopa konkurentsivõime kindlustamiseks, tagades samas ka õiglase maksustamise.

Digitaliseerimine mõjutab kõiki ettevõtjaid, kuid eri määral. Maksupoliitika ees seisvaks probleemiks on ärimudelite mitmekesisus, mis tuleneb tehnoloogiast ja suurte andmehulkade kasutamisest. Kliendid võivad interneti kaudu osta kaupu ja teenuseid kõikjalt maailmast, selle asemel, et minna kohalikule poetänavale. Uutele tarbijate põlvkondadele on kohene juurdepääs omamisest tähtsam. Vähese põhivaraga digitaalsed platvormid viivad kokku kasutamata tootmisvõimsuse ja nõudluse ning võimaldavad teha tohutu hulga jagamismajanduse tehinguid, mille hulk kasvab järgmise kümne aasta jooksul prognooside kohaselt 35 % aastas. Igat laadi ettevõtjad loovad nüüd suure osa oma väärtusest immateriaalse vara, teabe ja andmete abil. Uutel digikeskkonnas äritegemise viisidel ei ole üht ühist nimetajat ja üks ettevõtja kombineerib tihti mitut eri aspekti. Sellist mitmekesisust silmas pidades tuleks iga potentsiaalse lahenduse korral analüüsida, millised digitaaltegevuse ja -teenuste eri liigid peaksid olema hõlmatud. Järgnevalt on esitatud mittetäielik loetelu, milles on esile toodud mõned uued digitaalmajanduse äritegemise viisid, mis on andnud alust küsida, kus maksustada ja mida maksustada. Need uued paradigmad nõuavad uute poliitikameetmete võtmist.

Näiteid uute äritegemisviiside kohta ·Veebipoe mudel, mille korral veebiplatvormid müüvad kaupu või viivad tehingu-, tootepaigutuse- või komisjonitasu eest kokku ostjaid ja müüjaid. Sellise äritegevuse näideteks on Amazon, Zalando, Alibaba. ·Sotsiaalmeedia mudel, mille korral võrguomanikud sõltuvad reklaamitulust, mida nad saavad tarbijatele suunatud turundussõnumite saatmise eest. Sellise äritegevuse näideteks on Facebook, Xing, Qzone. ·Abonementtasu mudel, mille korral platvormid võtavad digitaalteenusele (nt muusika või videod) pideva juurdepääsu eest abonementtasu. Sellise äritegevuse näideteks on Netflix, Spotify, iQiyi. ·Koostööplatvormi mudel, mille korral digitaalsed platvormid viivad kokku kasutamata tootmisvõimsuse ja nõudluse, kasutavad tarbimise toetamiseks mainekaid valuutamehhanisme ja võimaldavad üksikisikutel pigem jagada juurdepääsu varadele kui neid ise täielikult omada. Platvormid kasseerivad iga tehingu pealt fikseeritud või muutuva tasu. Sellise äritegevuse näideteks on Airbnb, Blablacar, Didi Chuxing.

EL-il on vaja nüüdisaegset maksuraamistikku, et haarata kinni digitaalsetest võimalustest, tagades samas ka õiglase maksustamise. Võrdsed võimalused on kõigi ettevõtjate jaoks innovatsiooni, arengu ja majanduskasvu eeltingimuseks, mis võimaldab saavutada suurema tootlikkuse, tööhõive ja jõukuse. Digitaliseerituse aste siiski erineb sektorite lõikes, seda eriti kõrgtehnoloogiliste ja traditsioonilisemate valdkondade, aga ka liikmesriikide ja piirkondade lõikes. Suuri erinevusi esineb ka suurte ettevõtjate ja VKEde vahel. Keskmiselt kohaldatakse digitaalsete riigisiseste ärimudelite suhtes ainult 8,5 % maksumäära, mis moodustab vähem kui poole traditsiooniliste ärimudelite maksumäärast (vt joonis allpool). See on nii peamiselt sellepärast, et digitaalsetele ärimudelitele on omane suur sõltuvus immateriaalsest varast ja nad saavad maksusoodustustest kasu. Piiriüleste digiettevõtjate maksukoormus on ühtmoodi madal isegi juhul, kui mitte arvesse võtta piiriülest agressiivset maksuplaneerimist, mille abil saab maksukoormuse põhimõtteliselt nullini viia.

Allikas: Digital Tax Index, PWC ja ZEW (2017).