SELETUSKIRI

1.SISSEJUHATUS

1.16. märtsil 2011 võttis komisjon vastu ettepaneku, mis käsitleb nõukogu määrust kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta abieluvararežiime käsitlevates asjades, ning ettepaneku, mis käsitleb nõukogu määrust kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades.

2.Kavandatud nõukogu määruste ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 81 lõige 3. Ettepanekutes käsitletakse tsiviilasjades tehtavat õigusalast koostööd ning need sisaldavad „perekonnaõigusega seonduvaid aspekte”. Selle õigusliku aluse kohaselt võtab nõukogu meetmed vastu ühehäälselt pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.

3.Komisjoni ettepanekuid on alates 2012. aasta detsembrist arutatud nõukogu tsiviilõiguse töörühmas (abieluvararežiimid ja registreeritud kooselust tulenevad varalised tagajärjed). 2012. aasta detsembris arutati ettepanekuid nõukogu istungil ja ministrid jõudsid kokkuleppele teatavates suunistes, mille eesmärk on hõlbustada nende kahe ettepaneku üle läbirääkimiste pidamist.

4.Euroopa Parlament esitas nende kahe ettepaneku kohta oma pooldava arvamuse ning märkused 10. septembril 2013. Euroopa Parlamendi märkusi võeti arvesse, eeskätt osas, mis puudutab välisriigi kohtuotsuse täidetavaks tunnistamise menetluse säilitamist mõlemas ettepanekus ja selliste täitmist käsitlevate sätete lisamist, mis on sarnased pärimismääruses sisalduvate sätetega, ning kohtualluvust kostja kohtusse ilmumise alusel käsitlevate sätete lisamist. Euroopa Parlamendi taotlusel arvati registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevasse ettepanekusse kollisiooninorme ja kohtualluvust puudutavad sätted.

5.2014. aasta detsembriks oli enamik tehnilisi probleeme lahendatud ja ettepanekud olid poliitilise kokkuleppe saavutamiseks valmis. Suurem osa liikmesriikidest olid sel ajal ettepanekute vastuvõtmisest huvitatud. Samas käsitleti ettepanekutes poliitiliselt tundlikke teemasid, mis tekitasid mõne liikmesriigi jaoks probleeme. Eesistujariik Itaalia esitas ettepanekud justiits- ja siseküsimuste nõukogule, kes otsustas anda neile liikmesriikidele, kellel oli ettepanekute osas endiselt probleeme, järelemõtlemisaega kuni 2015 detsembrini. Probleemid olid peamiselt seotud asjaoluga, et samasooliste abielusid ja/või registreeritud kooselu paljudes liikmesriikides ei tunnustatud. Mõned neist liikmesriikidest leidsid, et nõukogule esitatud kompromisstekst sisaldas piisavalt tagatisi selleks, et siseriiklikud kohtud ei peaks käsitlema nende õigussüsteemis tundmatuid instituute. Teised aga väljendasid muret selle üle, et isegi kui tulevaste meetmetega ei nõuta liikmesriikidelt siseriiklikus õiguses tundmatute instituutide kehtestamist, võib see, kui selliseid instituute tunnustatakse neist tulenevate varaliste tagajärgede asetleidmise asukohariigis, kaudselt mõjutada siseriiklikku perekonnaõigust- ja poliitikat. Enamiku liikmesriikide jaoks oli oluline võtta mõlemad ettepanekud vastu paketina, et tagada kõikide paaride võrdne kohtlemine kogu liidus.

6.2015. aastal toimusid pingelised konsultatsioonid ja seda eelkõige Luksemburgi eesistumise ajal. Ettepanekutesse tehti muudatusi, et need oleks kõigi liikmesriikide jaoks vastuvõetavad. Pärast muudetud kompromisstekstide läbivaatamist jõudis nõukogu siiski 3. detsembri 2015. aasta koosolekul järeldusele, et kahe määruse suhtes ei olnud mõistliku aja jooksul võimalik jõuda ELi-ülese kokkuleppeni. Samas väljendasid paljud delegatsioonid oma valmisolekut kaaluda määruste kohaldamisalasse kuuluvate küsimustega seoses tõhustatud koostöö tegemist.

7.Ajavahemikus 2015. aasta detsembrist kuni 2016. aasta veebruarini saatsid 17 liikmesriiki (Rootsi, Belgia, Kreeka, Horvaatia, Sloveenia, Hispaania, Prantsusmaa, Portugal, Itaalia, Malta, Luksemburg, Saksamaa, Tšehhi Vabariik, Madalmaad, Austria, Bulgaaria ja Soome) komisjonile taotluse, milles kinnitasid, et soovivad teha üksteisega tõhustatud koostööd abieluvararežiime käsitlevates asjades kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas, samuti registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas, ning palusid komisjonil esitada nõukogule vastavasisuline ettepanek.

8.Käesolev ettepanek on komisjoni vastus neile taotlustele.

2.TÕHUSTATUD KOOSTÖÖ ÕIGUSLIK ALUS

9.Tõhustatud koostööd reguleerivad Euroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELi leping”) artikkel 20 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklid 326–334.

10.Komisjoni ettepanek võtta vastu nõukogu otsus, millega lubatakse teha tõhustatud koostööd kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas rahvusvaheliste paaride varalisi suhteid käsitlevates asjades, mis hõlmavad nii abieluvararežiime kui ka registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi, põhineb ELi toimimise lepingu artikli 329 lõikel 1.

3.TÕHUSTATUD KOOSTÖÖ RAKENDAMISE MEETMED

11.Komisjoni ettepanek võtta vastu nõukogu otsus käsitleb tõhustatud koostöö lubamist kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas rahvusvaheliste paaride varalisi suhteid käsitlevates asjades, mis hõlmavad nii abieluvararežiime kui ka registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi. Ettepanekud tõhustatud koostöö rakendamiseks võetavate konkreetsete meetmete kohta esitatakse koos käesoleva ettepanekuga. Kõnealuste meetmete põhielemendid on esitatud allpool.

12.Võttes arvesse nõukogu 3. detsembri 2015. aasta järeldusi ja kõnealuses valdkonnas tõhustatud koostööd teha soovivate liikmesriikide taotlust, peaksid tõhustatud koostöö meetmed hõlmama järgmist:

(a)ettepanek: nõukogu määrus kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta abieluvararežiime käsitlevates asjades. Selle ettepaneku aluseks peaks olema justiits- ja siseküsimuste nõukogule 3. detsembril 2015 esitatud kompromisstekst;

(b)ettepanek: nõukogu määrus kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise kohta registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevates asjades. Selle ettepaneku aluseks peaks olema justiits- ja siseküsimuste nõukogule 3. detsembril 2015 esitatud kompromisstekst.

13.Abieluvararežiime käsitlevate sätete ja registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi käsitlevate sätetega taotletavad eesmärgid on samad. Siiski ei saa nende sätete sõnastus olla ühesugune, võttes arvesse kummagi instituudi eripära ja eelkõige asjaolu, et registreeritud kooselu kõikides liikmesriikide ei tunnustata. Sellega seoses leiti komisjoni 2011. aasta ettepanekutele lisatud mõjuhinnangus, et piiriülesed registreeritud kooselupaarid seisavad silmitsi eriomaste probleemidega, kuna seda instituuti ei tunta kõikides liikmesriikides. Seega tuleb abielu ja registreeritud kooselu jaoks kehtestada eraldi normide kogum, mis muudab mõlema instituudi käsitlemise ühes õigusaktis keeruliseks. Selleks et teha liikmesriikide ametiasutustele määruste tõlgendamine ja rakendamine lihtsamaks, käsitletakse neid kahte instituuti kahes eraldi ettepanekus, millega rakendatakse tõhustatud koostööd kohtualluvuse, kohaldatava õiguse ning otsuste tunnustamise ja täitmise valdkonnas rahvusvaheliste paaride varasuhteid käsitlevates asjades, mis hõlmavad nii abieluvararežiime kui ka registreeritud kooselust tulenevaid varalisi tagajärgi. Niisugune lähenemisviis vastab ka liikmesriikide soovile, et tõhustatud koostöö oleks sisuliselt kooskõlas nõukogule 3. detsembril 2015 esitatud kahe kompromisstekstiga, mis tagaks selle, et tõhustatud koostöös osaleb nii palju liikmesriike kui võimalik.