ET Euroopa Liidu Teataja C 318/56

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa Investeerimispanga laenupoliitika läbivaatamine transpordisektoris” (omaalgatuslik arvamus)

2011/C 318/09

Pearaportöör: Jan SIMONS

5. mail 2011 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Euroopa Investeerimispanga laenupoliitika läbivaatamine transpordisektoris”.

Käesoleva arvamuse ettevalmistamine tehti ülesandeks transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioonile.

Arvestades töö kiireloomulisust (kodukorra artikkel 59), määras komitee täiskogu 473. istungjärgul 13.–14. juulil 2011 (13. juuli istungil) pearaportööriks Jan Simonsi ja võttis vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 123, erapooletuks jäi 3.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Transpordisektor on Euroopa Investeerimispanga (EIP) jaoks väga oluline ja vastupidi. 2010. aastal andis EIP laenu 63 miljardi euro ulatuses, millest 13,2 miljardit eurot (21 %) läks transpordisektorile.

1.2 Eriti nüüd, mil komisjon avaldab peagi TEN-T uued suunised, on oluline kooskõlastada EIPga viisid, kuidas on kõige parem rahastada põhilist infrastruktuurivõrku ja individuaalseid projekte, lähtudes seejuures 28. märtsil 2011 avaldatud valges raamatus sõnastatud eesmärkidest.

1.3 Komitee arvates peaks eeltoodut silmas pidades vaatama läbi ka 2007. aastal EIP avaldatud dokumendi „Euroopa Investeerimispanga laenupoliitika ümbersuunamine transpordisektoris”. Nüüd, mil valges raamatus pannakse varasemast palju enam rõhku säästvuse valdkonnas tehtavatele pingutustele (kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine vähemalt 60 % võrra aastaks 2050 võrreldes 1990. aastaga), kaasneb sellega tõsiasi, et säästvuse kriteeriumil on rahastatavates projektides suurem osakaal kui seni.

1.4 Komitee jagab EIP arvamust, et laenude andmisel peab esimeseks juhtpõhimõtteks olema pürgimine kõige tõhusama, kõige ökonoomsema ja kõige säästvama viisi poole transpordinõudlusele vastamiseks. See nõuab lahenduste kombinatsiooni, mis hõlmaks kõiki transpordiliike ning mis oleks kooskõlas transpordiliikide koostalitluse ja väliskulude sisestamisega, mis on logistikaahelate lähtepunktid.

1.5 Komitee soovib rõhutada, et EIP peab seega suhtuma igasse transpordiliiki neutraalselt ja objektiivselt. Eelkõige pikkade vahemaade puhul on soovitav tulemuslik ja tõhus koostalitlus, mille puhul kasutataks võimalikult hästi ära iga kõne alla tuleva transpordiliigi eeliseid.

1.6 Komitee on täielikult nõus teise juhtpõhimõttega, milleks on TEN-T väljaarendamine.

1.7 Komitee sooviks meelsasti näha, et EIP ei vaatleks oma suunistes ja valikukriteeriumites rakendatavas kolmandas juhtpõhimõttes (nimelt, et prioriteetseks peetakse raudteed, linnaliiklust, siseveetransporti ja merendussektorit puudutavaid projekte) niivõrd transpordiliike iseenesest, vaid eelkõige vastavat logistikahelat, et saada kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisest võimalikult suurt kasu.

1.8 Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooniprojektide rahastamise osas on komitee arvamusel, et õige lähenemine on nende projektide rahastamine, mis tegelevad heitkoguste vähendamisega saasteallika juures.

1.9 Rahastamisvahendite eraldamist käsitlevate suuniste läbivaatamise puhul peaks EIP komitee arvates pöörama eelkõige tähelepanu logistikaahelate ülevaatamisse tervikuna, kusjuures põhimõttelise tähtsusega on sõlmpunktide, nagu meresadamate, lennuväljade ja mitmeliigiliste terminalide roll logistikakeskustena.

1.10 Pidades silmas pingeid ühelt poolt valges raamatus sõnastatud auahnete eesmärkide (millega soovitakse vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2050. aastaks 60 % võrra) ja teiselt poolt finantskriisi vahel, on komitee seisukohal, et kõnealune olukord kujutab endast ühtlasi ka väljakutset teiste avaliku ja erasektori rahastamisvõimaluste arendamiseks, nagu seda on avaliku ja erasektori partnerlus (olgugi et valikuliselt), nii nagu toodud punktis 4.6.3.

1.11 EIP esitatud kolme spetsiifilise küsimuse osas viitab komitee põhjaliku vastuse saamiseks komitee varasematele arvukatele arvamustele, mis on loetletud punktis 4.7.

2. Sissejuhatus

2.1 Euroopa Investeerimispank (EIP) asutati nagu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteegi 1958. aastal Rooma lepingutega kui Euroopa Liidu institutsioon, mis rahastab projekte, mille abil on võimalik viia ellu Euroopa Liidu eesmärke. EIP võtab odavalt laenu ja laenab omakorda raha edasi pankadele ja ettevõtjatele.

2.2 EIP-l on AAA-reiting, mis võimaldab tal kapitaliturgudel raha laenata madala intressimääraga. Seega võib EIP seda raha omakorda välja laenata soodsatel tingimustel ning erinevatel viisidel:

— otsene laen ettevõtjatele või asutustele suurte projektide (mille eelarve on enam kui 25 miljonit eurot) kaasrahastamiseks;

— laen pankadele või teistele krediidiasutustele, kes omakorda annavad laenu väiksemate projektide rahastamiseks, keskendudes väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele;

— EIP võib olla laenude käendajaks, et laenude andjad ei peaks võtma riske.

2.3 Projektide elluviimiseks ja väljastatud finantsvahendite kontrollimiseks on EIP loonud tihedad koostöösidemed rahvusvahelise pangandussektori ja teiste ELi institutsioonidega.

2.4 Kuna tegu on suure vastastikuse sõltuvusega, siis kutsuvad ELi institutsioonid EIPd korrapäraselt poliitika üle aru pidama ja seda kooskõlastama. Nii kaasatakse EIP Ministrite Nõukogu kohtumiste ettevalmistamisse ja ta osaleb ka Euroopa Parlamendi teatud komisjonide töös. Lisaks sellele toimub pidev konsulteerimine Euroopa Komisjoniga.

2.5 EIP osanikud on Euroopa Liidu liikmesriigid. Nemad kinnitavad ühiselt panga kapitali, mille jaotus peegeldab Euroopa Liidu sisest majandusliku kaalu.

2.6 2010. aastal andis EIP kokku laenu 63 miljardi euro ulatuses, millest 21 % (13,2 miljardit eurot) läks transpordisektorile. Ajavahemikul 2006–2010 moodustas panga poolt transpordisektorile antud laenude osakaal 23,7 % kõigist laenudest. Kui liikmesriigid välja arvata, siis on EIP TEN-T projektide kõige suurem rahastaja.

2.7 2007. aastal avaldas EIP dokumendi „Euroopa Investeerimispanga laenupoliitika ümbersuunamine transpordisektoris”, milles sisalduvad suunised ja valikukriteeriumid, mis pank on kehtestanud selleks, et arvestada paremini üha kasvava murega seoses kliimamuutuste mõjuga transpordisektorile ning reageerida samal ajal asjakohaselt üha kasvavale liikuvusvajadusele. Samuti märgitakse dokumendis, et poliitiliste arengute dünaamikat silmas pidades on kasulik transpordisektori laenupoliitika korrapäraselt läbi vaadata.

2.8 Kindlasti on nüüd, mil komisjon avaldas 28. märtsil 2011 valge raamatu ja mil peagi esitatakse TEN-T projektide läbivaadatud suunised, oluline EIP transpordisektori laenupoliitika eeltoodud dokumentidega taas kooskõlla viia.

2.9 Ka EIP ise on seda juba täheldanud ja esitanud üleskutse sellekohaste arvamuste avaldamiseks. Seejuures on pank lisaks praegustele juhtpõhimõtetele eriti huvitatud kolmest järgmisest küsimusest.

2.9.1 Kuidas saab pank veelgi enam kaasa aidata teadmistel ja innovatsioonil põhinevale arukale majanduskasvule? Siinkohal peab pank silmas eelkõige uute tehnoloogiate mõju transpordile.

2.9.2 Kuidas saab pank veelgi enam kaasa aidata jätkusuutlikule majanduskasvule ning energiatõhusamale, keskkonnasäästlikumale ja konkurentsivõimelisemale majandusele? Siinkohal peab pank silmas eelkõige säästva liikuvuse parandamist, et vähendada üheaegselt liiklusummikuid ja saastet ning edendada energiatõhusust ja taastuvate energiaallikate kasutamist.

2.9.3 Kuidas saab pank veelgi enam kaasa aidata kaasavale majanduskasvule, pöörates tähelepanu tööhõivele ning sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele? Siinkohal peab pank eelkõige silmas kitsaskohti, piiriülest infrastruktuuri, transpordiliikide vahelisi sõlmpunkte ning linnade, äärepoolsemate alade ja piirkondade arengut.

3. Üldmärkused

3.1 Komitee on arvamusel, et varajane ja korrapärane kooskõlastamine ELi poliitiliste ja nõuandvate asutuste ja EIP vahel on kasulik ja vajalik, ning tervitab seepärast EIP taotlust Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele omaalgatusliku arvamuse koostamiseks teemal „Euroopa Investeerimispanga laenupoliitika läbivaatamine transpordisektoris”.

3.2 Nii nagu märgitud valge raamatu järeldustes, peab transpordipoliitika edendama transpordi konkurentsivõimet ja samal ajal hoolitsema transpordisektori eesmärgi täitmise eest, milleks on kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine 2050. aastaks vähemalt 60 % võrra võrreldes 1990. aasta tasemega. 2030. aastaks on eesmärk vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 20 % allapoole 2008. aasta taset. Komitee arvates tähendab see seda, et nende eesmärkide saavutamiseks tuleb teha märkimisväärseid jõupingutusi ning et säästva arengu valdkonnas tuleb otsida rahastamisvahendeid sellistele projektidele, mis aitavad saavutada suuri edasiminekuid säästvuse vallas. Seda teemat käsitletakse lähemalt uurimisrühmas TEN/454, mis koostab arvamust teemal „Valge raamat „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava – konkurentsivõimelise ja ressursitõhusa transpordisüsteemi suunas” ”.

3.3 Üldiselt peab komitee praeguseid suuniseid (2007), mida EIP kasutab transpordisektori laenude andmisel, asjakohasteks. Esimese juhtpõhimõttena püüeldakse selle poole, et vastata transpordinõudlusele kõige tõhusamal, ökonoomsemal ja säästvamal viisil. See nõuab eri lahenduste kombinatsiooni, mis puudutab kõiki transpordiliike. Komitee leiab, et see on kooskõlas ka komitee pooldatava transpordiliikide koostalitlusega, mis on juba nüüd ja jääb ka tulevikus logistikaahelate lähtepunktiks, ning üldkohaldatava läbipaistva ja arusaadava väliskulude sisestamise süsteemiga, millel on toetus ühiskonnas üldiselt ja eelkõige transpordiliikide sektoris (1).

3.4 Siiski võib komitee arvates olla õigustatud, et rahastamine leiab aset ühe transpordiliigi siseselt, kui selle tulemus näib teatud logistikaahelates olevat kõige ökonoomsem, säästvam, ohutum ja sotsiaalsem.

3.5 Komitee arvates peab EIP niisiis jätkama neutraalset ja objektiivset suhtumist kõikidesse transpordiliikidesse. Nagu valges raamatus märgitakse, on pikkade vahemaade puhul soovitav tulemuslik ja tõhus mitmeliigiline transport, mille puhul kasutataks võimalikult hästi ära iga kõne alla tuleva transpordiliigi eeliseid.

3.6 Pikemate vahemaade jaoks on komisjoni arvates vaja spetsiaalselt väljatöötatud kaubaveokoridore, mis optimeeriks transporti lähtuvalt energiakasutusest ja heitkogustest, mille puhul vähendataks keskkonnasaastet nii palju kui võimalik, ent mis on samas atraktiivsed tänu oma usaldusväärsusele, liiklusummikute vähesusele ning madalatele toimimis- ja halduskuludele. Komitee nõustub sellega, ent soovib, et samasuguseid algatusi tehtaks sarnaste reisijateveokoridoride jaoks.

3.7 Teine juhtpõhimõte, millest EIP laenurahade eraldamisel lähtub, on üleeuroopaliste võrkude areng. Siinkohal peetakse silmas pikaajalisi investeeringuid, mis on väga olulised ELi tõhusa transpordisüsteemi saavutamise seisukohast. Ka komitee peab TEN-T võrgu rajamist ja kaasajastamist väga tähtsaks.

3.8 EIP kolmas juhtpõhimõte on, et prioriteetseks peetakse raudteed, linnaliiklust, siseveetransporti ja merendussektorit puudutavaid projekte. Seda lähtuvalt tõsiasjast, et nende valdkondade projektidesse investeerimine toob kõige rohkem kasu kasvuhoonegaaside vähendamisel transpordiühiku kohta. Komitee viitab sellele, et heitkoguste vähendamisel vajavad suuniseid mitte üksnes transpordivahendid, vaid ka asjaomased logistikaahelad. Üksnes transpordivahendist lähtumine ei ole samuti kooskõlas transpordiliikide koostalitluse ideega, milleks on nimelt kõigi transpordiliikide tugevdamine, et arendada logistikaahelates transpordiliikide koostööd eelkõige pikkadel vahemaadel.

3.9 Seoses EIP tähelepanuga teadus- ja arendustegevusele ning innovatsioonile ja seoses kokkuleppes autotootjatega sellele tegevusele eraldatavate vahenditega on komitee arvamusel, et õige lähenemine on heitkoguste vastu võitlemine saasteallika juures, mille puhul pöörataks tähelepanu ka energiatõhususe ja ohutuse aspektidele.

3.10 Arengud, nagu Euroopa elanikkonna vananemine, fossiilsete kütuste kasvav nappus, linnastumise jätkumine, kliimamuutused ja kasvav globaliseerumine toovad endaga kaasa suure vajaduse finantsvahendite järele. Komitee on seisukohal, et EIP-l on õigus, kui ta väidab, et tuleb välja arendada järjepidev rahastamisstrateegia, mille puhul avaliku ja erasektori rahastamisvahendid täiendavad üksteist. Lisaks peaks kõigis transpordiliikides leidma aset väliskulude sisestamine, nii et peetaks kinni põhimõttest „saastaja/kasutaja maksab kulude eest, mida ta põhjustab”. Sellest saadud tulud tuleb taas investeerida väliskulude vähendamisse, kuna just see ongi sisestamise lõppeesmärk (2).

4. Erimärkused

4.1 Komitee kutsub üles pöörama lisaks võrkudele enam tähelepanu ka sõlmpunktide, nagu meresadamad, lennujaamad ja mitmeliigilised terminalid, ülimalt olulisele rollile logistikakeskustena, mis muudavad vajalikuks sisemaaühendused. Ta toetab ka valges raamatus kinnitust leidnud EIP seisukohta, et energiakulude ja heitkoguste vähendamisel annab suurima panuse tõhus ja tõeline intermodaalne lähenemine.

4.2 TEN infrastruktuuri finantseerimise kriteeriumite osas tuleks lisaks transpordivoogude optimeerimisele panna rohkem rõhku edu saavutamisele energiakasutuse ja heitkoguste valdkonnas ning lisada tuleks TEN-T võrgu laiendamine ELi naaberriikidesse.

4.3 Infrastruktuuri rahastamiseks mõeldud uue raamistiku väljaarendamisel peab prioriteet olema TEN-T võrgu lõpuleviimine, seejuures tuleks üle vaadata nii TEN-T programmide kui ka ühtekuuluvus- ja struktuurifondide investeerimisstrateegiad. Komitee arvates on vajalik parem kooskõlastamine ühtekuuluvusfondide, struktuurifondide ja transpordisektorile vahendeid eraldavate investeerimisfondide vahel, et kasutada ELi vahendeid nii hästi kui võimalik.

4.4 Vastavalt komisjoni poolt 28. märtsil 2011 avaldatud valgele raamatule vajab infrastruktuur transpordisektori nõudmistele vastamiseks perioodil 2010–2030 investeeringuid hinnanguliselt 1500 miljardi euro suuruses summas, kusjuures TEN-T võrgu rajamine nõuab aastani 2020 umbes 550 miljardit eurot, millest 215 miljardit eurot peaks kuluma teetöödeks infrastruktuuri kõige olulisematel kitsaskohtadel.

4.5 Tehnoloogia vallas tuleks komitee arvates pöörata tähelepanu eelkõige selliste projektide rahastamisele, mis tegelevad kahjulike ainete heitkoguste hulga vähendamisega saasteallika juures, kasutades selleks suunatud investeeringuid teadus- ja arendustegevusse. See peaks kehtima ka teadusuuringute suhtes, mis käsitlevad alternatiivseid kütuseliike, mida saaks kasutada fossiilsete kütuste asendamiseks.

4.6 Komitee on teadlik sellest, et olukord on pingeline ühelt poolt valges raamatus sõnastatud auahnete eesmärkide (millega soovitakse vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2050. aastaks 60 % võrra) ja nendega kaasnevate suurte rahaliste pingutuste ning teiselt poolt finantskriisi põhjustatud ettevaatliku rahanduspoliitika vahel.

4.6.1 Ent komitee on arvamusel, et kõnealune olukord pakub ka võimaluse olemasolevate finantsvahendite paremaks paigutamiseks ja kujutab endast samas väljakutset teiste avaliku ja erasektori rahastamisvõimaluste arendamiseks.

4.6.2 Siinkohal võib mõelda osalemisele transpordisektori uute rahastamisvahendite väljaarendamises, mille puhul võib olla roll sellistel investeerijatel nagu pensionifondid ja kindlustusettevõtted.

4.6.3 Komitee soovitab üleeuroopalise transpordivõrgu rahastamisel kasutada ettevaatlikult ja valikuliselt avaliku ja erasektori partnerlust, võttes arvesse, et mitte kõigil liikmesriikidel ei ole kogemusi avaliku ja erasektori partnerlusega, ning arvestades vajadust mobiliseerida ELi rahastamisvahendid (näiteks struktuuri- ja ühtekuuluvusfondid, üleeuroopalised võrgud, EIP) kui ühtse rahastamisstrateegia osa, mis hõlmab ELi ning riiklikke avaliku ja erasektori vahendeid. Mis puutub avaliku sektori asutuste vabasse valikusse avaliku ja erasektori partnerluses osalemiseks, siis viitab komitee ühes oma arvamuses väljaöeldud seisukohale, et avaliku ja erasektori partnerluse määratlus riigivõlga puudutavates Eurostati menetlustes tuleks üle vaadata (3).

4.7 Mis puudutab EIP enda spetsiifilisi küsimusi (vt punkt 2.9 jj), viitab komitee meelsasti oma varasematele kõnealustel teemadel koostatud arvamustele. Viited nendele dokumentidele ja nende olulisematele punktidele järgnevad.

4.7.1 Esimese küsimuse puhul teemal „teadmistel ja innovatsioonil põhinev arukas majanduskasv ning uute tehnoloogiate mõju transpordile” tuleks viidata eelkõige järgmistele arvamustele:

— TEN/419„Elektrisõidukite laiaulatusliku kasutamise suunas” (4), punkt 1.1: elektrisõidukite laiaulatuslik kasutamine ja transpordisektori kasvuhoonegaaside heitkoguste kahandamine, punkt 1.6: komitee kutsub Euroopa Liitu üles tegema suuri ühiseid jõupingutusi selle äärmiselt olulise ülemineku edendamiseks ja toetamiseks;

— TEN/382„Intelligentsete transpordisüsteemide kasutuselevõtmine” (5), punkt 1.7: komitee rõhutab, et EL, liikmesriigid ja ka erasektor peaksid kõnealuse infrastruktuuri loomist piisavalt rahastama;

— TEN/362„Euroopa mere- ja merendusuuringute strateegia” (6), punkt 1.10: komisjon peaks teatisega seonduvate järelmeetmete osana koostatavatesse dokumentidesse lisama ka viide selliste uuringute toetamise kohta komisjoni rahaliste vahendite eraldamise kaudu; punkt 3.6.4: oluline on ka struktuurifondide, raamprogrammi ja muude Euroopa rahastamisallikate vaheline kooskõlastamine;

— TEN/335„Maanteetranspordi tekitatud heitkogused: konkreetsed meetmed seisaku lõpetamiseks” (7).

4.7.2 Teise küsimuse teemal „jätkusuutlikule majanduskasvule ning energiatõhusamale, keskkonnasäästlikumale ja konkurentsivõimelisemale majandusele kaasa aitamine” leiab väärtuslikke panuseid järgmistest arvamustest:

— TEN/399-400„Transpordi jätkusuutlik tulevik/Euroopa transpordipoliitika pärast 2010. aastat” (8), punkti 2.8 esimene taane: eakate inimeste osakaal ELi rahvastikus tõuseb oluliselt ning selle tulemuseks on teistsugused reisiharjumused ning ühiskonnas on vaja suunata riigi rahalisi vahendeid rohkem pensionidele, tervishoiule ja hooldusteenustele; punkt 4.15: vaja on ülisuuri muutuseid investeeringutes infrastruktuuri;

— TEN/412„Euroopa transpordipoliitika/Lissaboni strateegia ja säästev areng” (9), punkt 1.5: tuleb kehtestada uued suunised üleeuroopalise transpordivõrgu jaoks ning stiimuleid tuleks anda Euroopa Investeerimispanga investeeringute kaudu; punkt 1.8: on lahendusi, mis nõuavad kindlaid poliitilisi valikuid ning mis on kulukamad;

— TEN/297„Energialiikide kombinatsioon transpordis” (10), punkt 5.4: transporditoetused, mis ulatuvad ELis ligikaudu 270–290 miljardi euroni; punkt 8.13: Euroopa Komisjon on eraldanud 470 miljonit eurot kütuseelementide ja vesiniku ühisettevõtte loomiseks; punkt 8.15: Euroopa Komisjoni kaasrahastatud projekti Zero Region raames ehitati kaks uuenduslikku kütustesegu- ja vesinikujaama;

— TEN/376„Maanteetransport 2020. aastal: organiseeritud kodanikuühiskonna ootused” (11), punkt 1.9: tuleb tegeleda vajaliku infrastruktuuri väljaehitamisega; punkt 4.2: tuleb teha tööd füüsilise maantee- ja liiklusinfrastruktuuri loomise või siis edasiarendamise (kitsaskohtade eemaldamine) nimel;

— TEN/336„Transpordi ja energeetika tervikvaldkonna arengu sotsiaalsed tagajärjed” (12), punkt 1.2.5: riskijagamisrahastu (Risk-Sharing-Finance Facility - RSFF);

— TEN/262„Kaubaveologistika – jätkusuutliku liikuvuse võti” (13), punkt 1.3: füüsilise võrgustiku optimeerimisel tuleb mobiliseerida selleks kõik võimalikud rahastamisallikad; punkt 4.5.5: suurendada ELi eelarvest üleeuroopaliste võrkude ehitamiseks ettenähtud vahendeid; punkt 4.5.6: infrastruktuuri ehitamiseks ja käitamiseks mõeldud segarahastamise süsteem;

— TEN/440„Integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm” (14), punkt 2.9: nii integreeritud merenduspoliitika arendamine kui rakendamine on ohus, kuna napib vahendeid vajalike meetmete rahastamiseks; punkt 2.10: vaja on kehtestada integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm;

— TEN/427„Ühenduse finantsabi energeetikaprojektidele” (15), punkt 1.1: kasutada Euroopa rahalisi ressursse mitmekordistava mõjuga vahenditena, et kiirendada investeerimist energiatõhususe ja taastuvenergia valdkonda; punkt 2.2: sihtotstarbelise rahastamisvahendi loomine, et edendada säästva energia rahastamise algatusi;

— TEN/404„VKEd ja ELi energiapoliitika” (16), punkt 1.2: toetada investeeringute rahastamist, luua ELi, liikmesriikide ja ettevõtete organisatsioonide vahel finantssünergiaid; punkt 1.3: toetada uuendustegevust ning investeeringuid piirkondlike programmidesse;

— TEN/366„Transpordi- ja maakasutuspoliitika integreerimine säästvama linnatranspordi arendamiseks” (17), punkt 5.2: EL on pakkunud investeerimisvahendeid struktuurifondide, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Investeerimispanga kaudu; punkt 5.3: kliimamuutustest tulenevad uued probleemid nõuavad ühist jõupingust Euroopa tasandil;

— TEN/381„Konkurentsivõimeliseks kaubaveoks kasutatav Euroopa raudteevõrgustik” (18), punkt 4.1.2: Euroopa institutsioonidel peab olema oluline roll ELi abivahendite leviku lihtsustamisel konkurentsivõimeliseks kaubaveoks kasutatava Euroopa raudteevõrgustiku arendamiseks, kaasrahastades raudtee-kaubaveokoridoride loomist üleeuroopaliste transpordivõrkude (TEN-T) eelarvest, Euroopa Regionaalarengu Fondist ja ühtekuuluvusfondist ning ka Euroopa Investeerimispanga laenudega.

4.7.3 Ka kolmanda küsimuse teema „kaasava majanduskasv, pöörates tähelepanu tööhõivele ning sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele”, on komitee arvamustes otsest käsitlemist leidnud. Siinkohal viidatakse eelkõige järgmistele arvamustele:

— TEN/276„Transport linna- ja suurlinnapiirkondades” (19), punkt 4.1: komitee kutsub komisjoni üles kehtestama uued eeskirjad rahastamisvahendite jagamiseks regionaalarengumeetmete puhul; punkt 4.5: mõttekas oleks konkreetne ELi toetusprogramm liikuvuse ja linnaarengu edendamiseks;

— TEN/445„ELi transpordipoliitika sotsiaalsed aspektid” (20), punkt 1.10.1: EL peaks pakkuma rahalist toetust sellistele infrastruktuurimeetmetele nagu parkimisalad maanteevedude jaoks ning kvaliteetsed rongi-, metroo-, trammi- ja bussipeatused;

— TEN/397„ELi meretranspordipoliitika kuni 2018. aastani” (21), punkt 7.1: suurendada investeeringuid sadamate infrastruktuuride ja sisemaa-ühendusteede parandamiseks, sellega tuleks arvestada TEN-T läbivaatamisel;

— TEN/320„Roheline raamat: uued suunad linnalise liikumiskeskkonna arendamisel” (22), punkt 1.5: komitee pooldab nn roheliste ostude kasutamise edendamist Euroopa programmidest rahastatavate infrastruktuuriga seotud hangete puhul ning nendega seotud tõkete kõrvaldamist; punkt 4.25, milles esitatakse küsimus: Millist lisaväärtust võiks pikemas perspektiivis tuua suunatud Euroopa toetus keskkonnasäästliku ja energiatõhusa linnatranspordi rahastamiseks?;

— TEN/401„Keskkonnasõbralike töökohtade edendamine ELi kliima- ja energiapaketi jaoks” (23), punkt 6.3: komitee teeb ettepaneku luua Euroopa suveräänne fond, mida toetavad Euroopa Investeerimispank ja erifondid, mille vahendeid eraldavad Euroopa Keskpankade Süsteem ning Euroopa Keskpank energiatõhususe ja -säästvuse eesmärkide saavutamiseks, mis oleks omamoodi Euroopa Marshalli plaan; 6.4: Euroopa Investeerimispank võiks seda fondi hallata;

— TEN/414„Linnalise liikumiskeskkonna tegevuskava” (24), punkt 1.10: komitee soovitab paremini suunata ELi struktuurifonde ja ühtekuuluvusfondi vahendeid, eelkõige spetsiifilise rahastamisvahendi loomise kaudu linnalise liikumiskeskkonna edendamiseks; punkt 4.4.4: komisjon tahab optimeerida olemasolevad Euroopa rahastamisallikad;

— TEN/388„TEN-T poliitika läbivaatamine” (25), punkt 2.6: 1996. aastast on üleühenduselise tähtsusega transpordiinfrastruktuuriprojektidesse investeeritud 400 miljardit eurot; punkt 2.7: hinnanguliselt tuleks veel investeerida 500 miljardit eurot; punkt 3.4: rahalised vahendid peavad peegeldama ambitsioone ja mitte vastupidi, punkt 3.16: ELi vahendite tõhusamaks ja tulemuslikumaks kasutamiseks tuleks komitee arvates luua organ, mis hoolitseks nende vahendite kasutamise koordineerimise eest.

Brüssel, 13. juuli 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) ELT C 317, 23.12.2009, lk. 80-83, ja ELT C 255, 22.9.2010, lk 92-97.

(2) ELT C 317, 23.12.2009, lk 80-83.

(3) ELT C 51, 17.2.2011, lk 59 – 66 (EMSK arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Era- ja avaliku sektori investeeringute kasutamine majanduse elavdamiseks ja pikaajalise struktuurimuutuse saavutamiseks: avaliku ja erasektori partnerluse arendamine” ”).

(4) ELT C 44, 11.2.2011, lk 47-52.

(5) ELT C 277, 17.11.2009, lk 85-89.

(6) ELT C 306, 16.12.2009, lk 46-50.

(7) ELT C 317, 23.12.2009, lk 22-28.

(8) ELT C 255, 22.9.2010, lk 110-115.

(9) ELT C 354, 28.12.2010, lk 23.

(10) ELT C 162, 25.6.2008, lk 52-61.

(11) ELT C 277, 17.11.2009, lk 25-29.

(12) ELT C 175, 28.7.2009, lk 43-49.

(13) ELT C 168, 20.7.2007, lk 63-67.

(14) ELT C 107, 6.4.2011, lk 64-67.

(15) ELT C 48, 15.2.2011, lk 165-166.

(16) ELT C 44, 11.2.2011, lk 118-122.

(17) ELT C 317, 23.12.2009, lk 1-6.

(18) ELT C 317, 23.12.2009, lk 94-98.

(19) ELT C 168, 20.7.2007, lk 77-86.

(20) ELT C 248, 25.8.2011, lk. 22.

(21) ELT C 255, 22.9.2010, lk 103-109.

(22) ELT C 224, 30.8.2008, lk 39-45.

(23) ELT C 44, 11.2.2011, lk 110-117.

(24) ELT C 21, 21.1.2011, lk 56-61.

(25) ELT C 318, 23.12.2009, lk 101-105.