ET Euroopa Liidu Teataja C 44/1

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Roheline raamat „Euroopa teadusruum: uued perspektiivid””

KOM(2007) 161 lõplik

(2008/C 44/01)

4. aprillil 2007 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: „Roheline raamat „Euroopa teadusruum: uued perspektiivid””.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsiooni arvamus võeti vastu 4. oktoobril 2007. Raportöör oli Gerd WOLF.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 439. istungjärgul 24.–25. oktoobril 2007 (24. oktoobri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 107, erapooletuks jäi 2.

1. Kokkuvõte ja soovitused

1.1 Komitee on seisukohal, et Euroopas on äärmiselt vajalik märkimisväärselt tugevdada praeguseid teadus- ja arendustegevuse meetmeid, parandada selleks vajalikke raamtingimusi ning luua vastavad finantstingimused. Lisaks ELi, liikmesriikide ja tööstuse tõhusatele teadus- ja arendusprogrammidele on vaja Euroopa teadus- ja arendustegevuse siseturgu, et oleks võimalik Euroopa Liidus olemasolevat ja arendatavat potentsiaali paremini kasutada ja vabastada — see ongi Euroopa teadusruum.

1.2 Komitee tervitab komisjoni kavatsust tugevdada ja laiendada Euroopa teadusruumi. Esitatud eesmärgid ja ettepanekud on suures osas õiged ja väärivad toetust. Siiski tuleb neid täiendada ning mõnel puhul ka selgitada või parandada.

1.3 Komitee toetab eesmärki luua teadlastele atraktiivne Euroopa tööturg, kus võimaldatakse ja väärtustatakse liikuvust. Esiplaanil olevad küsimused puudutavad lepingutingimusi, atraktiivset palgataset, kogu ELis kehtivat sotsiaalkindlustust ja -hüvitisi ning perekonda kooshoidvaid tingimusi. Selles osas on eelkõige liikmesriikides väga suured puudujäägid. Seetõttu kutsub komitee esmajoones liikmesriike ja asjaomaseid sotsiaalpartnereid neid puudujääke korvama ja eelkõige noortele teadlastele atraktiivseid karjäärivõimalusi pakkuma, mis oleksid võrreldavad andekatele akadeemilise haridusega inimestele pakutavate alternatiivsete võimalustega. Siis oleks taas rohkem noori valmis oma energiat ja aega väga pingelistesse ja valikulistesse õpingutesse investeerima, aidates sel teel korvata teaduse ja tehnoloogia valdkonna kvalifitseeritud spetsialistide ja kõrgkoolilõpetajate ähvardavat puudust Euroopas.

1.4 Komitee toetab Euroopa Ülemkogu sõnastatud Barcelona eesmärki. Praeguste otsuste kohaselt on aga ühenduse panus Barcelona eesmärgiks seatud koguinvesteeringutest teadus- ja arendustegevusse siiski vaid umbes 2 % (st üks viiekümnendik). Barcelona eesmärgi saavutamisel lasub seega suurim poliitiline vastutus liikmesriikidel ja majanduslik vastutus tööstussektoril. Seetõttu on komitee soovitused suunatud eelkõige nõukogule, parlamendile ja liikmesriikidel, et nad teeksid kõik vajaliku, et Euroopa teadus- ja arendustegevus taas maailma tippu viia, ja võtaksid selleks vajalikud meetmed võtta.

1.5 Komitee kordab oma soovitust, et ELi panust teadus- ja arendustegevuse kogukuludesse tuleks tõsta vähemalt 3 %-ni, et seeläbi tugevdada teadustegevuse eraldatud ELi vahendite mõju liikmesriikide ja tööstussektori vajalikele investeeringutele teadustegevusse. Lisaks tuleb üks osa struktuurifondi vahenditest eraldada teadus- ja arendustegevuse valdkonna infrastruktuurimeetmele ning tugevdada rahastamisvõimalusi Euroopa Investeerimispanga (EIB) abil. See soovitus on kaua aega alahinnatud tõsise energia- ja kliimaprobleemi tõttu veelgi pakilisem

1.6 Komitee toetab eesmärki viia teaduse ja tehnoloogia infrastruktuurid maailmatasemele, selle saavutamiseks tuleb aga tagada ka pikaajaline ja kindel rahastamine. Edu ja eesmärgi saavutamise põhieeldus on liikmesriikide kohalike asjaomaste instituutide ja ülikoolirühmade kaasamine ning tehniliste projektide puhul tööstussektori pühendunud osalemine. Ainult selline koostöö kujundab terviku ning loob Euroopa lisaväärtust.

1.7 Komitee toetab eesmärki tugevdada nii teadusasutusi — ja ka nende katusorganisatsioone — kui teadus- ja arendustegevuse peamisi algatajaid ja kandjaid. Nad vajavad usaldusväärset pikaajalist kavandamisvõimalust, sobivat varustust ja piisavalt otsustamisvabadust. Selleks tuleb neile anda suurem vastutus finantsressursside kasutamisel, tagada piisavalt suur rahastamisbaas, projektide kogurahastamine, võimalus ressursse üle kanda järgmise aasta eelarvesse, edasiminekut pidurdava bürokraatia vähendamine uurimistöös ja õpetamises, stiimulid ja tipptulemuste edendamine teaduse lisarahastamise kaudu konkurentsi alusel.

1.8 Komitee leiab, et ühised tehnoloogiaalgatused ja tehnoloogiaplatvorm on olulised vahendid tehnoloogiliste innovatsioonide loomiseks strateegiliselt olulistes teadusvaldkondades. Lisaks seejuures vajalikele avaliku ja erasektori partnerlustele ja ühistele teadusprogrammidele tuleb piisavalt kaasata ka väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid. Euroopa Tehnoloogiainstituudi loodavad teadmiste ja innovatsioonikooslused peavad kasutama sealjuures saadud kogemusi. Seejuures võivad ERA-NETi ja CORNETi projektide ning ka EUREKA-klastrite raames saadud kogemused andas amuti väärtusliku panuse.

1.9 Komitee toetab eesmärki avada Euroopa teadusruum maailmale. Samas on otsustav kriteerium teadusruumi atraktiivsus. Ainult siis, kui praegu toimuv kahetsusväärne ajude äravool peatatakse mitte ainult kvantitatiivses, vaid ka kvalitatiivses mõttes maailma mastaabis kõige võimekamate ja edukamate teadlaste osas, on võimalik see eesmärk saavutada. Selleni jõudmiseks peavad kõik olulised tegurid paigas olema: tase, varustus, töötingimused, poliitiline raamistik, karjäärivõimalused ja vabadus, isiklik sissetulek ja ühiskondlik tunnustus.

1.10 Komitee toetab avatud kooskõlastusmeetodit, mille abil hinnatakse liikmesriikide strateegilisi eesmärke ja poliitikat ning vahetatakse kogemusi, et jõuda ühtsuse ja optimaalse Euroopa teaduspoliitikani. Teiselt poolt tuleb kõrvale jätta Euroopa teadustegevuse igasugune ülevalt-alla toimuv üksikasjalik kooskõlastamine, mille eesmärk on üldine ühtlustamine ja mis hõlmab teadusasutusi või ettevõtteid. Seepärast peab vältima muljet, nagu oleks komisjoni eesmärk Euroopa teadustegevust tsentraalselt juhtida. Küsimus on selles, kuidas saavutada sobiv tasakaal ELi raamistiku, liikmesriikide autonoomia ning institutsiooniliste ja üksikisikute algatuste ja planeerimisvõime vahel. Ainult paljude meetodite, lähenemisviiside ja teemadevalikuga on võimalik tagada asjaomased parimad tulemused, menetlused ja innovatsioonid.

1.11 Komitee kordab oma üleskutset piirata bürokraatiat. Seepärast soovitab komitee, et bürokraatia vähendamine lisataks komisjoni tulevases tegevuskavas oluliste poliitiliste eesmärkide hulka. See tähendab, et koos liikmesriikide ja teadusorganisatsioonidega tuleb välja töötada meetod, kuidas vähendada ülereguleerimist ja Euroopa, riiklikul, piirkondlikul ja institutsioonilisel tasandil nõutavate aruandekohustuste, taotlemismenetluste, ekspertiiside, hindamiste ja lubade väljastamise menetluste suurt hulka ja piirduda üksnes tõepoolest vajalikuga. Isegi konkurents tipptulemuste pärast toob alguses teadlastele kaasa suurema bürokraatiakoorma. Seda olulisem on, et üldise vähendamise ja lihtsustamise abil leitaks vastuvõetav lahendus. Hirm, et mõnel juhul võidakse teha vigu või valesti toimida, ei tohi kaasa tuua ülereguleerimist, mis halvab kõigi tegevust.

1.12 Komitee peab vajalikuks, et rahastamisasutuste ja eriti ka komisjon personali hulgas oleks teadusmaailmas tunnustatud eksperte, kes on pikemat aega tundnud ja jätkuvalt tunnevad asjaomase teadusvaldkonna erijooni ja kogukonda (töökohtade korrapärane rotatsioon ei ole kasulik).

1.13 Komitee soovitab, et Euroopa Teadusruumi täiendaks Euroopa teadmisteruum, mille eesmärk on luua Euroopas teadmistepõhine ühiskond. See eeldab kõigi kodanike põhjalikku ja laiaulatuslikku haridust ning samuti teadlaste ja inseneride täiendavat kõrgetasemelist eriharidust. Selleks on vaja sobivat „teadmiste juhtimist”. Teadus- ja arendustegevus toetuvad uute teadmiste loomisel olemasolevatele teadmistele.

1.14 Komitee soovitab välja töötada selged ja arusaadavad reeglid ühenduse paljude vahendite reguleerimiseks teadus- ja arendustegevuse edendamise ja kooskõlastamise valdkonnas. Sealhulgas soovitab komitee koostada komisjoni kõigi teadus- ja arendustegevuse eesmärkide edendamiseks ja kooskõlastamiseks mõeldud vahendite ja meetmete kokkuvõtva nimekirja (ja kasutusjuhend). See peab ka näitama, kas järjest arvukamad vahendid ja meetmed on piisavalt määratletud ja nende eesmärk selge ning kas võimalikel kasutajatel ja komisjoni töötajatel on neist on lihtne aru saada ja neid rakendada või tuleb neid muuta.

1.15 Mitmeid rohelises raamatus käsitletud teemasid tuleb arutada eraldi. Neid ja teisi aspekte käsitleb komitee käesolevas arvamuses allpool.

2. Komisjoni teatis

2.1 Komisjoni teatise taust on varasemad arutelud praegu kehtiva teadus- ja arendustegevuse 7. raamprogrammi üle ning selle vastuvõtmine, selleks valitud teadusvaldkonnad (nn eriprogrammid), selleks kasutada olevad vahendid ning osalemiseeskiri. Seetõttu ei käsitle komisjon kõnealuses teatises enam teadustegevuse sisu, vaid ainult Euroopa teadusruumi strateegilisi eesmärke.

2.2 Lühikese taustatutvustuse järel võetakse kokku Euroopa teadusruumi ülesanded ja eesmärgid ning neid arutatakse, kontrollitakse ja kohandatakse uute arengutega praegust olukorda arvestades. Teatise lähtepunkt on Euroopa teadus- ja arendustegevuse olulisus Lissaboni strateegia seisukohast, samuti selle konkurentsivõime küsimus globaalsel tasandil.

2.3 Seejuures tõstetakse konkreetsete ülesannete ja eesmärkidena esile järgmised punktid: — piisavalt pädevaid teadlasi, kes on väga liikuvad asutuste, teadusalade, sektorite ja riikide vahel; — maailmatasemel teadustöö infrastruktuurid, mis on integreeritud, võrgustatud ja millele pääsevad ligi uurimisrühmad kogu Euroopas ja maailmas, eelkõige tänu uue põlvkonna elektroonilise side infrastruktuuridele; — kõrgtasemel teadusasutused, mis osalevad tõhusas avaliku ja erasektori koostöös ja partnerluses, on teadus- ja innovatsiooniklastrite südameks, mille hulka kuuluvad ka virtuaalsed teaduskooslused, kes on peamiselt spetsialiseerunud piiriteadustele ning meelitavad ligi kriitilise massi inim- ja raharessursse; — tõhus teadmiste jagamine eelkõige riiklike teadusasutuste ja tööstuse vahel, kuid ka teadmiste jagamine üldsusele laiemalt; — hästi koordineeritud uurimisprogrammid ja prioriteedid: riiklikul, piirkondlikul ja Euroopa tasandil; — Euroopa teadusruumi avamine maailmale.

2.4 Tehakse kokkuvõte seni saavutatust ning sellest lähtuvalt pakutakse välja tulevased meetmed Euroopa teadusruumi konsolideerimiseks ja edasiseks väljaarendamiseks. ELi praegune teadusuuringute raamprogramm kavandati komisjoni poolt just kõnealuste meetmete toetamiseks; selle vahendeid suurendati märkimisväärselt, kuid siiski vähem kui Euroopa Komisjon (ja komitee!) algselt soovitas. Uued algatused, mis viidi ellu koos seitsmenda raamprogrammiga (2007–2013), nagu näiteks Euroopa Teadusnõukogu, mõjutavad edaspidi oluliselt Euroopa teadusmaastikku. Ka tulevane Euroopa Tehnoloogiainstituut võib anda panuse maailmatasemel teadmiste ja innovatsioonikoosluste loomisse.

2.5 Samas toob komisjon välja puudused, mis tuleks kõrvaldada, nagu (lühendatult): — teadlaste karjäärivõimalused on ikka veel piiratud; — äriettevõtetel on sageli raske teha koostööd teadusasutustega; — teadusuuringute riiklik ja piirkondlik rahastamine on suures osas koordineerimata; — riigi tasandi reformidel puudub sageli Euroopa perspektiiv ja sidusus.

2.6 Rohelise raamatu teisi aspekte käsitletakse järgnevates komitee märkustes.

2.7 Ergutamaks rohelise raamatu alusel laialdast arutelu, on komisjon esitanud 35 konkreetset küsimust. Neile küsimustele parlamendilt, nõukogult, EMSK-lt, Regioonide Komiteelt, liikmesriikidelt ning teadlastelt ja teadusasutustelt oodatavate vastuste põhjal on kavas 2008. aastal välja töötada meetmete ettepanekud. Paljudele nendest küsimustest vastatakse juba peatükis 3. Mõnda eriküsimust käsitletakse peatükis 4.

3. Komitee üldised märkused

3.1 Tipptasemel teaduse olulisus. Komitee on korduvalt (1) tähelepanu juhtinud sellele, et teaduslikud ja tehnilised tippsaavutused ning nende muutmine konkurentsivõimeliseks majandusjõuks on otsustav eeldus selleks, et meie tulevik globaalses keskkonnas ja Euroopa sotsiaalmudel ei oleks ohus. Seetõttu on Euroopas äärmiselt vajalik märkimisväärselt tugevdada praeguseid teadus- ja arendustegevuse meetmeid, seada selleks vajalikke poliitilisi prioriteete, parandada vajalikke raamtingimusi ning luua vastavad finantstingimused. Oluline on konkurentsipõhimõtte rakendamine tipptaseme kriteeriumide alusel. Komitee on juba mitmeid kordi avaldanud oma seisukohta vajalike riigiabi eeskirjade kohta (2).

3.2 Euroopa teadus- ja arendustegevuse siseturg. Lisaks ELi, liikmesriikide ja tööstuse tõhusatele teadus- ja arendusprogrammidele on vaja Euroopa teadus- ja arendustegevuse siseturgu, et Euroopa Liidus olemasolevat ja arendatavat potentsiaali paremini kasutada ja vabastada — see ongi Euroopa teadusruum.

3.3 Põhimõtteline heakskiit. Komitee tervitab rohelises raamatus väljendatud komisjoni kavatsust konsolideerida, tugevdada ja laiendada Euroopa teadusruumi — jätkates üldiselt positiivset arengut. Komitee näeb, et tekstis kajastuvad komitee varasemate soovituste olulised elemendid (3). Komisjoni nimetatud eesmärgid on õiged ja nende saavutamiseks tehtud ettepanekuid peab komitee suures osas sobivaks ja toetust väärivaks, kuid need vajavad siiski täiendamist ja üksikutel juhtudel ka selgitust või korrigeerimist.

3.4 Lähteolukord

3.4.1 Teaduskogukond. Juba üle 50 aasta tagasi loodi Euroopa Tuumauuringute Organisatsioon CERN (4). Sellele rahvusvahelise teaduskogukonna sõltumatule jõupingutusele, st rahvusvaheliselt juhtivate teadlaste (5) omaalgatusele, sai osaks Euroopa mõjukate poliitikute vajalik toetus. Sellega loodi tipptasemel Euroopa katserajatis, mida üksikud riigid poleks suutnud ega olnud valmis üksinda rahastama ja kasutama. Sarnastel põhjustel toimus hiljem ka teiste riigiüleste Euroopa organisatsioonide, nagu ECMWF, EMBO ESRF, ESO, ESA ja ILL (6), loomine.

3.4.2 Euroopa Ühendus.25. märtsil 1957 Roomas allkirjastatud Euroopa Majandusühenduse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse (EURATOM) asutamisleping on üks kolmest Euroopa Ühenduse asutamislepingust. Sellega algas ka ühenduse tegevus teadus- ja arendustegevuse valdkonnas (7). 1986. aastal pandi teadus- ja arendustegevuse 1. raamprogrammi jõustumisega alus üldisele, EURATOMi eesmärkidest kaugemale minevale ühenduse teaduspoliitikale. 2000. aastal järgnenud otsusega — seoses Lissaboni strateegia koostamisega — Euroopa teadusruumi loomise kohta kinnitasid Euroopa poliitilised otsustajad kavatsust luua Euroopa teadustegevusele formaalne raamistik. Euroopa teadusruum pidi ühtlasi saama ka sümboolseks kaubamärgiks, mille põhimõte ja eesmärgid olid suunatud Lissaboni strateegiale.

3.4.3 Barcelona eesmärk. Nagu mitmeid kordi rõhutatud, toetab komitee Barcelona eesmärki, mille Euroopa Ülemkogu viis aastat tagasi Lissaboni strateegiast tulenevalt seadis. Kõnealuse eesmärgi kohaselt tuleb ELi teadus- ja arendustegevusse suunatavaid kogukulutusi suurendada, nii et 2010. aastaks moodustaksid need ligikaudu 3 % SKTst. Selleks vajalikke investeeringuid peaksid kahe kolmandiku ulatuses rahastama eraettevõtted. Praeguste otsuste kohaselt on aga ühenduse panus Barcelona eesmärgiks seatud koguinvesteeringutest teadus- ja arendustegevusse siiski vaid umbes 2 % (st vaid üks viiekümnendik!).

3.5 Liikmesriikide poliitilised kohustused. Barcelona eesmärgi saavutamise eest lasub seega suurim poliitiline vastutus liikmesriikidel ja majanduslik vastutus tööstusel ja erasektoril. Seetõttu on komitee järgmised soovitused ja üleskutsed suunatud eelkõige nõukogule, parlamendile ja liikmesriikidele, et nad astuksid kõik tungivalt vajalikud sammud ja toetaksid rohelises raamatus sõnastatud eesmärke, et Euroopa teadus- ja arendustegevus taas maailma tippu viia, selleks esmalt Barcelona eesmärki ellu viies, ning võtta selleks kõik muud vajalikud meetmed.

3.6 Ühenduse teadustegevuse rahastamise võimendava mõju parem kasutamine. Kuid ka ühendusepoolne teadustegevuse rahastamine on väga oluline. Sellel ei ole mitte ainult integreeriv ja kooskõlastav mõju, vaid eelkõige võimendav mõju liikmesriikide ja tööstuse investeeringutele teadustegevusse. Seetõttu tuleks nimetatud võimendavat mõju märkimisväärselt suurendada, et liikmesriigid ja tööstus saaksid lõpuks anda oma täieliku panuse, mis on vajalik seni täitmata Barcelona eesmärgi saavutamiseks. Euroopa peab endale teadvustama oma traditsioone kunagise juhtiva teadus- ja innovatsiooniruumina ning need taaselustama.

3.6.1 Ühenduse panuse suurendamine. Komitee on märkinud (8), et praegune teadus-ja arendustegevuse eelarve ei ole piisav kõnealuse võimendava mõju kasutamiseks. Seetõttu kordab komitee tungivat soovitust suurendada ühenduse panust Euroopa teadusruumi teadus- ja arendustegevuse üldistesse kulutustesse praeguselt märgatavalt vähem kui 2 %-lt eelseisva eelarve läbivaatamise käigus 2008. aastal vähemalt 3 %-le, lisaks kasutada olulist osa struktuurifondi vahenditest teadus- ja arendustegevuse valdkonna infrastruktuurimeetmetesse (9) (10), ning samuti suurendada märkimisväärselt Euroopa Investeerimispanga pakutavaid toetusvõimalusi.

3.6.2 Tungiv vajadus poliitilise otsuse järele. Just komisjoni avaldatud statistiline aruanne (11) Euroopa teadustegevuse praeguse olukorra ja rahastamise kohta võrreldes rahvusvaheliste konkurentidega kinnitab äärmiselt tungivat vajadust muuta komitee eelpool toodud soovitus poliitiliseks otsuseks. Väga tõsine ja kaua alahinnatud energia- ja kliimaprobleem raskendab olukorda veelgi.

3.7 Kriitiline mass, ressursside ja ekspertteadmiste ühendamine, Euroopa lisaväärtus. Ühendus peaks ennekõike tegelema nende teaduslik-tehnilise progressi jaoks oluliste teadusülesannete ja -projektidega, mis ületavad üksikute liikmesriikide valmiduse ja võimalused ning majandusliku suutlikkuse või mille mõju suureneb märkimisväärselt ühenduse tegevuse ja üleeuroopalise võrgustiku abil, ning neid rahastama. Selle tulemuseks on märkimisväärne lisaväärtus võrreldes üksikute liikmesriikide jõupingutustega.

3.8 Infrastruktuurid ja tippteadusasutused. Paljudes eriti olulistes teadusvaldkondades on põhjapanevate uute teadmiste ja tehnilise progressi eeltingimuseks kulukad infrastruktuurimeetmed ja suuremahulised seadmed ja need annavad tehnilisele arengule (konkurentsieelses etapis) uuelaadseid võimalusi parendamiseks ja innovatsiooniks. Seetõttu peab komitee äärmiselt oluliseks rohelises raamatus nimetatud maailmatasemel teadustöö infrastruktuuride väljaarendamise eesmärki. Kõnealused infrastruktuurid on tipptasemel teadustegevuse alus ja katalüsaator. Nad on maailma parimate teadlaste ja inseneride jaoks oluline atraktiivsustegur ja seega annavad nad suurepärasel viisil panuse ka teise toetust vääriva olulise eesmärgi saavutamisse, milleks on eesmärk luua kõrgtasemel teadusasutusi, mis tõstaks Euroopa teadustegevuse ja Euroopa teadusruumi kaubamärgi mainet.

3.8.1 ESFRI (12) nimekiri. Komitee tervitab seetõttu liikmesriikide ja komisjoni osalusel loodud ning nõukogu poolt (13) heaks kiidetud ja toetatavat ESFRI nimekirja. Samas juhib komitee tähelepanu asjaolule, et lisaks liikmesriikide esmasele panusele on siin tulevikus vaja ka tugevamat, usaldusväärset ja pidevat komisjoni panust, Sest siin ilmneb poliitiline tahe teaduslik-tehnilisteks esmasaavutusteks eriti selgelt. Sellest tulenevalt toetab komitee selgesõnaliselt tegevuskava edasist pidevat järgimist, samuti ühenduse olulist rahalist panust kõnealuste rajatiste ehitamisse ja pikaajalisse käitamisse. Komitee rõhutab sobivate lepingutingimuste olulisust kõnealuste rajatiste avamiseks partneritele või kasutajatele kogu Euroopa teadusruumist ning rajatiste atraktiivseks muutmiseks ning toetab lisaks jõupingutusi partnerluste ja osaluste loomisel väljaspool Euroopat (14).

3.8.2 Rahastamise järjepidevus. Suurte investeeringukulude tõttu on just pikaajaliste projektide puhul oluline, et nende rahastamine oleks kuni eesmärkide saavutamiseni usaldusväärne ja järjepidev, kuni nad täidavad teadusliku tipptaseme kriteeriumi. Rahastamise tugevad kõikumised, ebakindlus või lausa katkestamine ei põhjusta kõnealuses valdkonnas mitte ainult kulukate investeeringute ja teaduslik-tehnilise arendustegevuse raiskamist, vaid see hävitab ka loodud võrgustikud, rahvusvahelise koostöö ja usalduse tulevaste lubaduste suhtes. Sellega kahjustatakse ka teadlaste ja inseneride Euroopa tööturgu.

3.8.3 Ülikoolide ja instituutide kaasamine. Kõnealuste märkimisväärsete infrastruktuuriprojektidesse tehtavate investeeringute edukuse ja tippteaduse baasi vajaliku laienemise põhieeldus on liikmesriikides paiknevate asjaomaste ülikoolirühmade, instituutide ja uurimisorganisatsioonide vastutustundlik osalemine vastavate katserajatiste arendamisel ja kasutamisel: see võrgustik on ainus viis terviku vormimiseks/moodustamiseks ja Euroopa lisaväärtuse loomiseks. Seetõttu on samuti oluline kõnealuse võrgustiku piisav rahastamine ning eriprogrammidele koostöö ja idee piisavate ressursside eraldamine. Sellest tulenevalt tuleb eraldada ka piisavalt vahendeid reisideks ja viibimisteks kohapeal, samuti teabevahetussüsteemide ja abiseadmete jaoks. Komitee juhib siinkohal tähelepanu ka liikuvuse edendamise suurele tähtsusele.

3.8.4 Takistusteta liikuvus. Komitee toetab eesmärki tagada Euroopa teadusruumis takistusteta liikuvus liikmesriikide, organisatsioonide ning samuti avaliku ja erasektori vahel. Liikuvus ei aita kaasa mitte ainult erialasele arengule, teadmistevahetusele ja erialasele kogemusele, vaid see laiendab üldist horisonti, tugevdab otsustusvõimet ja edendab kultuurilist mõistmist. Seetõttu tuleb parandada või kõrvaldada kõik tõkked ja põhjendamatud meetmed, mis veel piiravad takistamatut liikuvust. Siia kuuluvad riikidevahelised tõkked, omandatud sotsiaalsete õiguste ebapiisav tunnustamine/ülekandmine, kuid samuti nt maksuõiguslik halvemus/koormus perekondade kolimisel koos elukoha ja kinnisvara vahetamisega.

3.8.5 Olukord uutes liikmesriikides. Kindlasti tuleb tähelepanu pöörata sellele, et soovitud Euroopa-sisene teadlaste liikuvus uutest liikmesriikidest ei viiks pikas perspektiivis ajude äravooluni, ning luua vastavaid stiimuleid. Komitee on juba ühes varasemas arvamuses viidanud asjaolule, et atraktiivsete teadusasutuste loomine uutes liikmesriikides on seetõttu erilise tähtsusega.

3.9 Euroopa teadusruumi väärtustamine. Eduka ja tõhusa rahvusvahelise koostöö tulemusena, eelkõige suurte Euroopa ühisprojektide puhul, kasvab osalejate ühtekuuluvustunne, mis tuleb kasuks Euroopa teadusruumi väärtustamisele ja Euroopa mainele.

3.10 Omaalgatus ja erialakonverentsid. CERNi näide, aga ka nt Euroopa tuumasünteesi alaste teadusuuringute rajatised näitavad teaduskogukonna tahet ja suutlikkust omaalgatuslikult otsida ja leida rahvusvahelisi koostööpartnereid ning kaasata kolmandate riikide valitsusi rahvusvahelisse rahastamisse. Vajalik eeldus selleks on ka eraldada vahendeid eriti olulisteks teaduslik-tehnilisteks erialakonverentsideks Euroopas, samuti eelkõige noorte Euroopa teadlaste osalemiseks rahvusvahelistel konverentsidel.

3.10.1 Teaduslik-tehnilised ühendused — kodanikuühiskonna organisatsioonid. Erialakonverentsid on oluline foorum tulemuste levitamiseks ja hindamiseks, teadmiste- ja mõttevahetuseks, koostöö käivitamiseks ning uute parendatud kontseptsioonide arendamiseks. Seesuguseid konverentse korraldavad tavaliselt tüüpiliste kodanikuühiskonna organisatsioonidena asjaomased erialaliidud (15). Seetõttu soovitab komitee nende saavutusi rohkem arvestada ja tunnustada, samuti nende tegevust teadmiste levitamisel, tulemuste hindamisel ja teadustegevuse kooskõlastamisel rohkem kasutada ja toetada.

3.11 Raamprogrammid. Komitee arvates on ühenduse teadus- ja arendustegevuse raamprogramm koos Euroopa Aatomiühenduse raamprogrammiga olulised ühenduse vahendid Euroopa teadusruumi elluviimiseks. Täienduseks eriprogrammidele Infrastruktuur ja Ideed annavad kooskõlastatud koostööle (vt punkti 3.13) olulisi impulsse eelkõige eriprogrammid Koostöö ja Inimesed ja nendega seotud toetusmeetmed. Seetõttu on nende asjakohane rakendamine Euroopa teadustegevuse ja Euroopa teadusruumi piiriülese ja sünergiat loova identiteedi kujundamisel oluline element.

3.11.1 Alusuuringud ja nende rakendamine. Oluline on alusuuringute täielik kaasamine ja nende otsustava tähtsuse tunnustamine progressi ja innovatsiooni seisukohast. Sellest tuleneb ka vajalik tasakaalustatus ühelt poolt alusuuringute kavandatava rahastamise ja teiselt poolt rakendusuuringute ja toodetele ja protsessidele suunatud teadustegevuse vahel. Nagu korduvalt rõhutatud (16), ei ole nende valdkondade vahel selgeid eraldusjooni, vaid mitmesugused vastasmõjud; nad mõjutavad üksteist.

3.11.2 Ühised tehnoloogiaalgatused, tehnoloogiaplatvormid ja ETI. Komitee rõhutab ühiste tehnoloogiaalgatuste ja tehnoloogiaplatvormide olulist rolli. Need aitavad kaasa eesmärgile luua strateegilistes teadusvaldkondades avaliku ja erasektori partnerlusi ja viia läbi ühiseid teadusprogramme. Komitee soovitab Euroopa Tehnoloogiainstituudi loodavate teadmiste ja innovatsioonikoosluste (Knowledge and Innovation Communities) puhul kasutada sealjuures saadud kogemusi. Seejuures võivad ka ERA-NETi projektide ning EUREKA-klastrite raames saadud kogemused anda väärtusliku panuse.

3.11.3 VKEd. Avaliku ja erasektori partnerluste, aga ka tööstuste partnerluste puhul mängib olulist rolli väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEd) piisav kaasamine. Komitee tervitab asjaolu, et komisjon teeb selles osas erilisi jõupingutusi ja soovib neid jätkata. Sellele võib anda panuse ka ERA-NETi raames käivitatud CORNETi (Collective Research Networking) (17) projekt.

3.11.4 Teabe salastamine. Uue teabe vaba levitamine oli ja on kaasaegse teaduse üks edutegureid (vt ka punkt 4.4.2 avatud juurdepääs). Selle piiramise probleem on lisaks intellektuaalomandi aspektile seotud eelkõige küsimusega, millisest etapist alates hakkab uuendusliku tehnoloogia arendamisel salastamine — turumajandusliku konkurentsi tõttu (18) — takistama vajalikku teadmiste jagamist ning edasist koostööd tööstuspartneritega ja nende vahel. Komitee soovitab nimetatud olulist küsimust põhjalikumalt uurida, sest sellest sõltub koostöö, eelkõige avaliku ja erasektori koostöö edu.

3.12 Teadusasutuste tugevdamine. Komitee toetab eesmärki tugevdada teadusasutusi — ja ka nende katusorganisatsioone — kui teadus- ja arendustegevuse peamiseid algatajaid ja kandjaid. Neis asutustes toimub koordineerimine, planeerimine ja uurimistegevus ning seal valitsev töökliima, tegevusvabadus ja uurimisstiil määravad iga asutuse maine ja edu. Selleks vajavad nimetatud asutused ja organisatsioonid pikaajalist usaldusväärset planeerimist, piisavalt vahendeid ning sobival määral otsustusvabadust. Eeltingimus selleks on suurem vastutus finantsressursside kasutamisel, usaldusväärne, piisavas ulatuses (tavaliselt vähemalt 75–80 %) baasrahastamine, projektide kogurahastamine, võimalus ressursse üle kanda järgmise aasta eelarvesse, teadlaste bürokraatiakoorma vähendamine, stiimulid ja tipptulemuste edendamine piisavalt pikaajaliselt kavandatud lisavahendite abil konkurentsi alusel ja vastavalt tulemustele.

3.13 Avatud kooskõlastamine. Liikmesriikide teaduspoliitika ja strateegiliste eesmärkide vastastikuse avatud kooskõlastamise ning hindamise edendamisel on peamised tegurid komisjoni teaduspoliitilisi algatusi käsitlevad ELi tasandi äraproovitud otsustusprotsessid ja samuti nende ettevalmistamisel läbi viidavad konsultatsioonid. Komitee peab konkreetsete prioriteetide või infrastruktuuriprojektide puhul oluliseks ja otstarbekaks ka täiendavaid kooskõlastus- ja koordineerimismeetmeid liikmesriikide ja piirkondadega ning nende vahel, et saavutada suurem sidusus ja optimeerida Euroopa teaduspoliitikat. Seetõttu on koordineerimine mõttekas ka ELi suurte projektide ja infrastruktuurirajatiste (vt punkt 3.8) jaoks loodavate Euroopa valitsustevaheliste teadusorganisatsioonide puhul. Komisjonipoolne koordineerimine toimub ka seitsmenda raamprogrammi toetusmeetmete kaudu (vt punkt 3.11).

3.14 Liigse kooskõlastamise vältimine. Seevastu tuleb vältida Euroopa teadustegevuse ülevalt poolt (ülalt-alla suunaliselt) üksikasjalikku kooskõlastamist, mis ulatub teadusasutuste ja ettevõteteni välja, kas siis eesmärgina iseenesest või üldise ühtlustamise nimel. Seda võidakse teha näiteks kavatsusega vältida kattuvaid uuringuid (19) või uurimistegevuse killustumist, kuid see piiraks vajalikku lähenemisviiside ja meetodite paljusust (vt eriti punkt 4.7.1) ning tekitaks teadlastes, asutustes ja asjaomases tööstustes negatiivse hoiaku. Seepärast peab vältima muljet, nagu oleks komisjoni eesmärk Euroopa teadustegevust tsentraalselt juhtida. See suurendaks veelgi liikmesriikides kodanike hulgas valitsevat muret liiga suure Brüsseli-poolse tsentraliseerimise pärast (20). Küsimus on selles, kuidas saavutada tasakaal ELi raamistiku, liikmesriikide autonoomia ja otsustusvõime ning institutsioonide ja üksikisikute algatuste ja planeerimisvõime vahel.

3.14.1 Meetodite, lähenemisviiside ja teemade paljusus. Ainult meetodite, lähenemisviiside ja teemade paljususega on võimalik tagada parimad tulemused, menetlused ja uuendused. Paljusus ei ole raiskamine, vaid vajalik optimeerimise ja arengu vahend uute teadmiste ja oskuste omandamisel. Komitee soovitab nimetatud olulises pädevuste piiritlemise küsimuses konsulteerida eelkõige Euroopa teadusnõukoguga

3.15 Täiendav eesmärk: bürokraatia vähendamine. Siiski kordab komitee varem esitatud palvet, et komisjon lisaks Euroopa teadusruumi tulevasse poliitilisse tegevuskavasse olulise eesmärgina ka bürokraatia vähendamise. Koos liikmesriikide ja teadusorganisatsioonidega tuleb välja töötada meetod, kuidas vähendada ülereguleerimist ja Euroopa, riiklikul, piirkondlikul ja institutsioonilisel tasandil nõutavate aruandekohustuste, taotlemismenetluste, ekspertiiside, hindamiste ja lubade väljastamise menetluste suurt hulka, neid vajadusel koondada ja piirduda üksnes tõepoolest vajalikuga. Isegi konkurents tipptulemuste, toetusvahendite jm pärast, mida komitee toetab, toob teadlastele seoses haldus- ja heakskiitmismenetlustega alguses kaasa suurema bürokraatiakoorma. Seda olulisem on, et kõigi nimetatud protsesside vähendamise ja lihtsustamise abil leitaks vastuvõetav lahendus. Komitee on juba juhtinud tähelepanu sellele (21), et hirm, et mõnel juhul võidakse teha vigu või valesti toimida, ei tohi kaasa tuua ülereguleerimist, mis halvab kõigi tegevust. Sama kehtib ka rahastamisasutuste ja teadlaste tööviiside kohta.

3.16 Atraktiivne tööturg ja paremad võimalused kutsealal. Komitee toetab olulist eesmärki luua teadlastele atraktiivne tööturg. Selleks tuleb lepingulisi tingimusi, palgataset, sotsiaalkindlustust/sotsiaalseid õigusi ja pere koospüsimise aspekte kujundada ja parandada sel viisil, et alatasustamine, pikalevenivad lepinguläbirääkimised ja ebakindlus tulevase karjääri osas ei tekitaks teadlastes tunnet, et nende idealismi kasutatakse ära, ning nad ei otsustaks, et nende investeeringud väga nõudlikku ja kitsalt spetsialiseeritud haridusse ei tasu end Euroopas ära ega võimalda edukat karjääri.

3.16.1 Puudujäägid liikmesriikides Eelkõige liikmesriikides on suured puudujäägid ja endiselt võib täheldada arenguid vääras suunas (22). Seetõttu kutsub komitee esmajoones liikmesriike ja vastavaid sotsiaalpartnereid üles neid puudujääke kõrvaldama ja pakkuma eelkõige noortele teadlastele atraktiivseid karjäärivõimalusi, mis suudaksid konkureerida teiste töövõimalustega, mis avanevad andekatele akadeemilise haridusega inimestele. Siis oleks taas rohkem andekaid noori valmis investeerima oma energiat ja aega väga pingelistesse spetsialiseerunud õpingutesse, aidates sel teel korvata teaduse ja tehnoloogia valdkonna spetsialistide ja kõrgkoolilõpetajate ähvardavat puudust Euroopas.

3.16.2 Sooline võrdõiguslikkus Komitee rõhutab oma toetust võrdsetele võimalustele ja meest ja naiste võrdsele kohtlemisele. Vaja on mõlemast soost andekaid inimesi — tähtis on võimekus ja tulemused. (Rääkides „teadlastest” või „inseneridest”, mõeldakse siin mõlemast soost inimesi.)

3.16.3 Liikuvus asutuste, teadusalade, valdkondade ja riikide vahel. Samuti toetab komitee rohelises raamatus seatud eesmärki parandada olulisel määral liikuvust asutuste, teadusalade, valdkondade ja riikide vahel. Komitee viitab selles osas eespool esitatud soovitustele ja samuti oma varasemale soovitusele luua atraktiivne stipendiumisüsteem (loomepuhkused) personalivahetuseks akadeemiliste asutuste ja tööstuse vahel.

3.16.4 Perekonna kooshoidmine. Komitee on juba mitmel korral juhtinud tähelepanu ühele olulisele liikuvuse edendamisega seotud aspektile, nimelt perekonna kooshoidmise võimaldamisele ja edendamisele. Eelkõige puudutab see abikaasa kutsealast tegevust (nt „dual career couples”), sobivaid koole lastele, toetust elukoha vahetamisel (kulude hüvitamine, maksud) jne.

3.17 Euroopa teadusruumi avamine maailmale. Rohelises raamatus nimetatakse eriti olulise eesmärgina Euroopa teadusruumi avamist maailmale. Komitee toetab seda täielikult. Nimetatud eesmärgi saavutamine saab Lissaboni strateegiale oluliseks proovikiviks.

3.17.1 Atraktiivsus on otsustav kriteerium. Lisaks formaalsemat laadi ja paljuski juba teostatud põhimõttelisele avanemisele on otsustav kriteerium Euroopa teadusruumi atraktiivsus. Esimene samm on esitada rahvusvahelistele tippteadlastele kutse, seejärel tuleb aga saavutada, et nad tõepoolest tulevad, ning väljaspool Euroopat töötavate teadlaste puhul tuleb kindlustada, et nad hiljem Euroopasse tagasi pöörduvad.

3.17.2 Nn ajude äravoolu probleemi lahendamine. Kõnealuse ülesande võib täidetuks lugeda alles siis, kui praegune tõepoolest kahetsusväärne ajude äravoolu probleem lahendatakse mitte üksnes kvantiteedi, vaid ka kvaliteedi osas, st maailma võimekaimate ja edukaimate teadlaste ja inseneride näol. Selleni jõudmiseks peavad kõik olulised tegurid paigas olema: tase, varustus, töötingimused, stabiilsed tingimused, karjäärivõimalused ja vabadus, isiklik sissetulek (sh sotsiaaltoetused) ja ühiskonna tunnustus.

3.18 Esimestest edusammudest edasi. Hoolimata endiselt esinevatest puudujääkidest ja veel eelseisvatest ülesannetest tõdeb komitee rahuloluga, et Euroopa teaduspoliitika jõupingutused seoses Euroopa teadusruumiga on andnud esimesi tulemusi ja liiguvad üldiselt õiges suunas. Seetõttu on oluline arengut jätkata, tehes seda Euroopa teadus- ja arenduspotentsiaali jätkuva kiire kasvu, konkurentsile suunatud toetuspoliitika, selle võrgusikuna toimimise ja integreeriva mõju ning eelkõige atraktiivsete ja usaldusväärsete raamtingimuste ja karjäärivõimaluste loomise kaudu — ilma ülereguleerimise ja tsentraliseerimiseta. Euroopa teadusruumist peab saama ülemaailmse ulatusega kontseptsioon.

3.19 Euroopa teadmisteruum. Komitee on korduvalt rõhutanud, et Euroopa teadusruumi peaks täiendama Euroopa teadmisteruumi loomisega (23). Peamine põhjus selleks on eesmärk luua Euroopas teadmistepõhine ühiskond, milleks tuleb kõigile kodanikele anda hea haridus ning pakkuda teadlastele ja inseneridele vajalikku kõrgetasemelist erialast väljaõpet. Sealjuures on väga olulised elukestev õpe ja samuti iseseisev õppimine. Euroopa teadusruumi käsitlevas arvamuses tuleb tähelepanu juhtida ka vajadusele teadmiste asjakohase haldamise järele, mis peab tagama omandatud teadmiste dokumenteerimise, korrastamise, levitamise, kättesaadavaks tegemise ja säilitamise. Teadus- ja arendustegevus toetuvad uute teadmiste loomisel olemasolevatele teadmistele.

3.19.1 Teadmiste haldamine ja tehnoloogia. Teadmiste haldamine on oluline ka tehniliste menetluste turvalise rakendamise seisukohast (24), et võimaldada optimaalset ja turvalist kasutust, viia riskid miinimumini ja mitte ohustada elanikkonda. Selles osas peaks komisjon koostöös asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega ka tulevikus vastavaid algatusi tegema ja vajalikke uurimisprogramme edendama.

3.19.2 Õpikud ja üldised ülevaateteosed. Teadmiste säilitamiseks, selgitamiseks ja korrastamiseks ning eelkõige kõrgetasemelise hariduse pakkumiseks on olulised head õpikud, üldised ülevaateteosed ja käsiraamatud. Nende koostamiseks on vaja kogemusi, tööd ja aega ning samuti vabastamist teistest ülesannetest. Komitee soovitab lisada nimetatud tegevuse rahalist toetust vajavate ülesannete hulka, sest kõnealune vaevarikas töö ei too autoritele tavaliselt majanduslikku tulu.

4. Konkreetsed märkused rohelises raamatus esitatud küsimuste kohta.

Järgnevalt käsitletakse eraldi mõnda rohelises raamatus esitatud 35 küsimusest, mida ei ole juba käsitletud punktis 3. Lühiduse huvides ei korrata siinkohal enamiku küsimuste teksti, vaid viidatakse rohelisele raamatule.

4.1 Küsimused 1–3. Euroopa teadusruumi visiooni elemendid. Peamine eeldus on, et ühiskonnas valitseks teadus- ja arendustegevuse osas avatud suhtumine, mis mõistab ja väärtustab selle tähtsust heaolu, konkurentsivõime, progressi ja kultuuri jaoks. Tähtis on ka piisav teabevahetus eri teadusalade vahel, eriti loodus- ja humanitaarteaduste vahel, kusjuures tuleks püüda kokku leppida ka metodoloogiliste aluste osas. See on ka eeldus selleks, et kõigil poliitikatasanditel oleks võimalik luua vajalikud raamtingimused ja seada prioriteedid. Komisjon ja liikmesriigid saavad sümpoosionide ja konverentside kaudu senisest enam kaasa aidata kogemustevahetusele teaduskogukonna ja kodanikuühiskonna vahel üldiselt ning Euroopa teadusruumi propageerimisele. Olulist rolli peab selles täitma ka meedia, kusjuures pearõhk tuleb panna teabele, mitte arvamustele. Komitee toetab komisjoni püüdeid avaliku arutelu ja edasiste sammude osas.

4.2 Küsimused 8–10: doktorandid. Alustada tuleb noortest, heal tasemel kõrghariduse omandanud teadlastest, nimelt doktorantidest. Tegemist ei ole üliõpilaste või õppuritega (25), vaid oluliste osalistega teaduses ja õpetamisel. Uurimistegevus ja õpetamine ning samuti töö kirjandusega ja osalemine konverentsidel, seminaridel ja suvekursustel on parim viis väljaõppe omandamiseks. Seetõttu tuleb nendes tegevustes osalemist tugevalt toetada ja seda võimaldada. Algatusvõimet ja iseseisvust tuleb innustada ja tasustada, need ei teki kooliõpetuse baasil.

4.3 Küsimus 12 ja järgmised: Alustada tuleks Euroopa Tehnoloogiainstituudist ja selle üksikutest teadmiste ja innovatsioonikooslustest ning neist õppida.

4.3.1 Küsimus 18: esmalt tuleb omandada kogemusi konkreetsete juhtumite varal. Tuleb selgitada riskide ja vastutuse küsimused, nt partneri äralangemise puhul.

4.3.2 Küsimus 19: esmalt tuleb toetuda kogemustele, mis on omandatud juba olemasolevate virtuaalsete instituutidega liikmesriikide teadusasutustes; lisaks sellele edendada alt-üles suunalist lähenemisviisi.

4.3.3 Küsimus 20 (i): asjaomastel institutsioonidel tuleb paluda esitada oma ettepanekud.

4.3.4 Küsimus 20 (ii): objektiivselt mõõdetavate kriteeriumide puudumine. Selles osas on komiteel suured kahtlused. Kardetavasti asetataks kvantitatiivsed, objektiivselt mõõdetavad kriteeriumid — mida teaduses praktiliselt ei ole (26) — esikohale. Tootmisele suunatud arengu puhul võib sellest kasu olla, kuid teaduses soodustaksid need lühiajalist lähenemisviisi ja pealiskaudsust (turundus rahastamisvahendite hankimiseks). Isegi tööstuse uurimisinstituutidele jäetakse tegevusruumi pikemaajaliseks uurimistööks ja alusuuringuteks, mille olulisust tõestavad just kõige edukamad uurimisasutused (27), kuid mida kindlaksmääratud ja eelkõige kvantitatiivsetel kriteeriumidel põhineva hindamismenetluse alusel ei ole lihtne põhjendada. Komitee viitab sellega seoses ka varasemates arvamustes esitatud märkustele (28).

4.4 Küsimus 21: teadmiste jagamine — töötlemata andmed. Kõnealune küsimus on keeruline ja delikaatne. See puudutab töötlemata andmeid (Millises uurimisahela etapis töötlemata andmed tekivad? Nende õigsust peab katsete esialgne läbiviija sageli veel üle kontrollima või hindama). Küsimus on teadlaste omavahelises usalduses (29). Puudub mõistmine katseprotsesside ja teadlastevaheliste inimsuhete (meeskonnatöö, konkurents, prioriteedid jne) osas; kasulikud on stiimulid teadmiste vahetuks jagamiseks. Võtmesõna on tulemuste reprodutseeritavus. Kõrgemal poolt — eriti Euroopa tasandil — ette antud eeskirju tuleks tingimata vältida; vajadusel võiksid olla otstarbekad soovitused, kui kaua tuleb töötlemata andmeid minimaalselt säilitada ning kes selle eest vastutab. Sellele lisandub (vt punkt 3.19.1) teadmiste üldise haldamise küsimus tagamaks, et teadmised ei lähe kaduma. Vajadusel peaks Euroopa teadusnõukogu ka selle küsimusega tegelema.

4.4.1 Veel küsimuse 21 kohta: teabele juurdepääsu ja teabe jagamise probleemid. Küsimus on seotud veel ühe probleemiga, nimelt takistamatu ja kiire juurdepääsuga teaduskirjastuste erialaajakirjades juba avaldatud teabele. Autoriõiguse praegusest tõlgendamisest tulenevalt ei ole vabalt juurdepääsetavaid internetiraamatukogusid ning koopiaid ei tohi enam elektrooniliselt saata. See piirab tugevalt kiiret juurdepääsu olulistele teaduslik-tehnilise kirjanduse kogudele, mis takistab märkimisväärselt teaduslike teadmiste vahetamist ja teaduse arengut.

4.4.2 Avatud juurdepääs. Seda enam kutsub komitee komisjoni üles nimetatud küsimusega tegelema ja otsima uusi, paremaid lahendusi. Üks võimalus oleks avatud juurepääsuga teabesüsteemid (30), nt tunnustatud, ekspertide poolt hinnatavate avatud juurdepääsuga eriala-ajakirjad (vt ka allpool).

4.4.3 Küsimus 23: ajapikendus. Komitee on korduvalt väljendanud oma toetavat seisukohta seoses ajapikendusega, et vähendada konflikti võimalikult kiiresti avaldamise — teadlasi hinnatakse avaldatud tööde järgi — ja kõigepealt patendi registreerimise põhimõtte vahel.

4.5 Küsimused 25–29: uurimisprogrammide ja prioriteetide optimeerimine.

4.5.1 Küsimus 25: hindamispõhimõtted. Küsimus eksperdihinnangute, kvaliteedi kontrollimise ja hindamise ühistest põhimõtetest (eeldatavasti mõeldakse selle all ühtlustatud põhimõtteid) on keeruline teema, sest ükski hindamismeetod ei saa olla täiuslik, vaid üksnes rohkem või vähem hea, ja samuti seetõttu, et eri uurimisasutused toimivad vähemalt üksikasjade osas erinevalt, mistõttu peab kriteeriumiks olema eri menetlusviiside (suhteline) edukus. Seetõttu on komitee kavandatava ühtlustamise suhtes ka selles osas põhimõtteliselt kahtleval seisukohal. Eksperdihinnangud on kahtlemata parim meetod (31), kuid selle kvaliteet ja tõhusus sõltuvad väga paljus üksikasjadest (32). Eelkõige tuleks vältida pealiskaudsust, mida tuleb kergesti ette praegu sageli nõutavate kauakestvate ja mitmekordsete hinnangute puhul. Tuleks järgida põhimõtet: hinnata harvem, aga põhjalikumalt.

4.5.2 Veel küsimuse 25 kohta ja ka muust: asjatundlikud töötajad. On väga oluline, et rahastamisasutuste ja seega ka komisjoni personali hulgas oleks teaduslikult pädevaid, asjatundlikke töötajaid, kes tunnevad juba kaua — ka enda varasema teadustegevuse kaudu — asjaomase teadusvaldkonna erijooni, teisi eksperte ja kogukonda ning on sellega kursis ka edaspidi (töökohtade korrapärane rotatsioon ei ole kasulik). Ka siinkohal võib öelda: hirm üksikute vigade või väära toimimise pärast ei tohi kaasa tuua ülereguleerimist ja kõigi tegevuse pärssimist. Ka siin tuleks juhinduda kõige edukamate teadusasutuste eeskujust.

4.5.3 Küsimus 26: lihtsustamine. Asjaomaste eeskirjade ja menetluste edasine lihtsustamine, et vabastada teadlased üleliigsest halduskoormast, on sageli mainitud eesmärk. Komitee on teadlik, et tema üldises üleskutses paljususele ja alt-üles lähenemisviisile võib näha teatud vastuolu lihtsustamise ja liigse bürokraatia kaotamise nõudega. Seetõttu toetab komitee kooskõlastatud menetlusviisi (vt ka punkt 3.15), mis hõlmab ühtset hindamist, kõigi nende projektide puhul, milles EL osaleb või kavatseb oma toetusprogrammide kaudu märkimisväärsel määral osaleda. Hindamismenetluste valiku osas tuleks konsulteerida Euroopa teadusnõukoguga.

4.5.4 Küsimus 29: osalemine valitsusvahelistes teadusasutustes. Liikmeks astumise mõistet tuleb täpsustada. Osalemine nõustamisorganites ja ELi kaasrahastamise puhul loomulikult ka asjaomastes järelevalveorganites näib otstarbekas, kuid komitee ei soovita mingil juhul astuda täidesaatvate organite liikmeks.

4.6 Küsimused 30–31: avanemine maailmale — rahvusvaheline teadus- ja tehnoloogiaalane koostöö. Komitee toetab teaduspoliitilist eesmärki täielikult. Vahendite osas tuleb eristada mahukat seadmestikku, nt kiirendeid, tuumasünteesirajatisi, satelliite ja tuuletunneleid, nõudvaid programme ning selliseid programme, mis on jagatud paljude keskuste ja seadmete vahel. Tuleks ulatuslikult kasutada juba olemasolevaid eeskujusid ja nende kogemusi, kuigi üldistusi tehes tekib oht, et ei võeta arvesse üksikjuhtumite eripärasid. Üldiselt on komitee arvamusel, et siin on juba olemas toimivaid mehhanisme ja pretsedente, mistõttu ei tohiks olla vajadust täiendavate vahendite järele.

4.7 Üldised märkused esitatud küsimuste kohta. Esitatud küsimustest jääb mulje, et komisjon soovib üldisi eeskirju, mis peaksid kehtima kõigile üksikjuhtumitele. Sellise lähenemisviisi suhtes on komiteel väga suuri kahtlusi (vt ka punkt 3.14.1).

4.7.1 Mitte ühtlustamine, vaid tegevusvabadus ja alt-üles põhimõte. See tähendab, et liiga suure ühtlustamise püüded tuleks tagasi lükata. Ühtlustamine takistab parimate tavade empiirilist väljaselgitamist — alt-üles põhimõtte alusel põhimõtteliselt võimaliku — erinevate tavade, meetodite ja kultuuriliste lähenemisviiside konkurentsi kaudu ning järk-järgulise arengu eeliste ärakasutamist. Ainult sel viisil on võimalik välja selgitada, milline lähenemisviis on kõige edukam ning väärib toetamist ja teistele eeskujuks seadmist.

4.7.2 Olemasolevatest mehhanismidest piisab. Nii poliitilisel tasandil kui ka programmi- ja projektitasandil olemasolevad mehhanismid pakuvad juba praegu piisavalt ja otstarbekalt tegevusvabadust. Täiendavaid meetmeid ja eeskirju võib hiljem vajalikus ulatuses kehtestada või kohandada, kui selle järele tekib põhjendatud spetsiifiline vajadus.

4.8 Olemasolevad ELi toetus- ja kooskõlastusvahendid. Seevastu soovitab komitee ELi arvukate teadus- ja arendustegevuse toetamse ja kooskõlastamise vahendite jaoks välja töötada üldised, selged ja arusaadavad eeskirjad. Oleks väga kasulik, kui komisjon koostaks kõigi oma olemasolevate toetus- ja kooskõlastusvahendite ja -viiside loetelu ja kirjelduse, st arusaadava kasutusjuhendi. See näitaks ka, kas järjest arvukamate vahendite eesmärgid on piisavalt selgelt määratletud ja üksteisest eristatud ning kas võimalikel kasutajatel ja komisjoni töötajatel on neist lihtne ülevaadet saada ja neid kasutada või tuleb neid selgemaks muuta.

Brüssel, 24. oktoober 2007 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Dimitris DIMITRIADIS

(1) ELT C 256, 27.10.2007.

ELT C 325/16, 30.12.2006.

(2) ELT C 325/16, 30.12.2006.

(3) ELT C 110/3, 30.4.2004.

ELT C 110/98, 30.4.2004.

ELT C 157, 28.6.2005.

ELT C 65, 17.3.2006.

ELT C 185, 8.8.2006.

ELT C 309, 16.12.2006.

ELT C 325, 30.12.2006.

(4) CERN: Organisation Européenne pour la Recherche Nucléaire. Kuna see nimi on eksitav, sest CERNi tegevus läheb tuumauuringutest kaugemale, siis kasutatakse nüüd nime Euroopa Osakestefüüsika Laboratoorium („European laboratory for particle physics” — „Laboratoire européen pour la physique des particules”), mis peegeldab paremini organisatsiooni praegust tööd.

(5) Komitee kasutab siin mõisteid „teadlased” või „insenerid” mõlemast soost inimeste kohta. Sellega kinnitab komitee oma korduvat toetust täielikule soolisele võrdõiguslikkusele teadus- ja arendustegevuses. Vt ka punkti 3.16.2.

(6) vt ka: http://www.eiroforum.org.

ILL : Institut Laue-Langevin ECMWF : Euroopa Keskulatusega Ilmaennustuse Keskus ESRF : Euroopa Sünkrotronkiirguse Keskus ESO : Euroopa Lõuna Observatoorium EMBO : Euroopa Molekulaarbioloogia Organisatsioon ESA : Euroopa Kosmoseagentuur

(7) Vt üksikasjalikumat kirjeldust: CORDIS focus Newsletter nr 279, juuni 2007.

(8) ELT C 325, 30.12.2006.

(9) Komitee tervitab siinkohal ka Euroopa teadusuuringute nõuandekomitee EURAB sama nõudmist, vt

http://ec.europa.eu/reserach/eurab/index_en.html.

(10) Ka siinkohal on komitee üleskutse suunatud eriti liikmesriikidele, tegemaks vastavaid poliitilisi otsuseid.

(11) European Commission: Key Figures 2007 On Science, Technology and Innovation, Towards a European knowledge area, esmaspäev, 11. juuni 2007.

(12) ESFRI: Euroopa teadustöö infrastruktuuride strateegiline foorum (European Strategy Forum on Research Infrastructures);

http://cordis.europa.eu/esfri/

(13) Konkurentsivõime nõukogu (siseturg, tööstus ja teadustegevus), 21.–22. mai 2007.

(14) Nt rahvusvahelise katsetermotuumareaktori (ITER) projekt.

(15) Nt Euroopa Füüsikaühing, Euroopa Riikide Inseneride Ühenduste Liit, Euroopa Keemiainseneride Föderatsioon, Euroopa akadeemiad (IASAC, ALEA, IAP) jne. Paljud neist kuuluvad ka katusorganisatsioonidesse, nagu Initiative for Science in Europe (ISE).

(16) ELT C 325, 30.12.2006, punkt 4.6.

(17) Vt http://www.cornet-era.net; samuti CORDIS focus, temaatiline lisa, nr 24, juuni 2007.

(18) Kui patendiõiguses ei võimaldata ajapikendust, siis ka selleks, et mitte kaotada õigust hiljem patendi taotleda.

(19) Komitee juhtis sellele tähelepanu juba oma arvamuses „Teadus, ühiskond ja kodanikud” (CES 724/2001), mille punktis 4.7.5 öeldakse: „Reprodutseeritavuse tõestamise vajaduse tõttu on sageli topeltuurimiseks peetud teiste teadlaste läbiviidud paralleelsed või korduvad katsed — mis viiakse enamasti läbi teise tehnikaga või teisel meetodil — teadusliku meetodi ning teadusliku progressi oluline osa. See on tagatis vigade ja isegi võltsingute vastu.”

(20) Lüder Gerken ja Roman Herzog, EUROPE's WORLD, 2007. aasta suve väljaanne.

(21) ELT C 256, 27.10.2007.

(22) Näiteks Saksamaa uus avaliku teenistuse kollektiivleping takistab märkimisväärselt liikuvust.

(23) Vt eelkõige EMSK arvamus „Investeeringud teadmistesse ja uuendustegevusse (Lissaboni strateegia)”, INT/325 (ELT C 256, 27.10.2007).

(24) Vt nt IAEA „Proceedings of the International Conference on Knowledge Management in Nuclear Facilities”, juuni 2007.

(25) Doktoritöö eesmärk on tõestada võimelisust iseseisvaks teaduslikuks tegevuseks.

(26) Vt näiteks ka „Erwägen, Wissen, Ethik” (EWE), 18/2007, nr 1, lk 12, peatükk 3.4 — ISSN 1610-3696.

(27) Nt kosmiline taustakiirgus, BELL; kõrgtemperatuurilised ülijuhid, IBM.

(28) Vt nt arvamus, punkt 7.5, ELT C 256, 27.10.2007.

(29) See puudutab alusuuringute puhul eelkõige teatud avastuse või idee prioriteedi küsimust, rakendamise puhul aga ka patendiga seotud küsimusi.

(30) Vt nt

http://www.open-access.net/RMK.

(31) Teisest küljest mida uuenduslikum (tavapärasest kõrvalekalduvam) menetlus, idee, kriteerium või mudel on, seda raskem on isegi eksperthinnangu abil õiget otsust teha. Seda olulisem on konkureerivate lähenemisviiside ja meetodite paljusus (punkt 3.14.1).

(32) Kõnealuse teema kohta vt mitmed artiklid väljaandes „Forschung und Lehre” (Deutscher Hochschulverband), 6/07, ISSN: 0945-5604;

www.forschung-und-lehre.de.