EUROOPA KOMISJON Brüssel,20.9.2021 COM(2021) 578 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE 32. aastaaruanne Euroopa Liidu finantshuvide kaitse ja pettustevastase võitluse kohta (2020) {SWD(2021) 257 final} - {SWD(2021) 258 final} - {SWD(2021) 259 final} - {SWD(2021) 262 final} - {SWD(2021) 263 final} - {SWD(2021) 264 final}



KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE 32. aastaaruanne Euroopa Liidu finantshuvide kaitse ja pettustevastase võitluse kohta (2020) Sisukord LÜHENDITE LOETELU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE 1.Sissejuhatus 2.ELi finantshuvid 2020. aastal 3.ELi finantshuvide kaitsjad ja peamised sündmused 2020. aastal 3.1.ELi õigusraamistik 3.2.ELi finantshuvide kontrolliraamistik 3.2.1.ELi tasand 3.2.2.Liikmesriikide tasand 4.Pettustevastases võitluses tehtav koostöö 4.1.Institutsioonidevaheline koostöö ELi tasandil 4.1.1.Komisjoni (OLAF), Euroopa Parlamendi ja nõukogu koostöö 4.1.2.OLAFi ja Euroopa Kontrollikoja koostöö 4.1.3.OLAFi ja Euroopa Prokuratuuri vahelise koostöö kord 4.1.4.OLAFi ja Europoli koostöö 4.2.ELi ja liikmesriikide ametiasutuste koostöö

4.2.1.Pettuste tõkestamise kooskõlastamise nõuandekomitee (COCOLAF) tegevus 4.2.2.Tollikoostöö 4.2.3.Ühised tollioperatsioonid 4.3.ELi liikmesriikide vaheline koostöö 4.4.Koostöö ELi mittekuuluvate riikidega 5.2020. aastal vastu võetud, ellu viidud või käimas olnud algatused 5.1.Komisjoni pettustevastase võitluse strateegia 5.2.Heraklese programm: ELi liikmesriikide pettustevastase tegevuse toetamine 5.3.Tulud: ELi tasandil 5.3.1.E-kaubanduse käibemaksupakett 5.3.2.Võitlus tollimaksupettuste vastu 5.3.3.Võitlus ebaseadusliku tubakakaubanduse vastu 5.4.Tulud: ELi liikmesriigi tasandil 5.5.Kulud: ELi tasandil 5.5.1.Õigusriigi põhimõte – tingimuslikkus 5.5.2.ELi 2021.–2027. aasta eelarve 5.5.3.Taaste- ja vastupidavusrahastu 5.5.4.Tehniline tugi struktuurireformi tugiprogrammi kaudu 5.6.Kulud: ELi liikmesriigi tasandil 6.Õigusnormide rikkumised, pettused ja riskid

6.1.Avastamisest riskini 6.1.1.Käibemaksupettused – „Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 member states“ („Uuring ja aruanded käibemaksulõhe kohta EL 28 liikmesriigis“ (avaldatud 2020. aastal). 6.1.2.Tuludega seotud õigusnormide rikkumised ja pettused 6.1.3.Kuludega seotud õigusnormide rikkumised ja pettused 6.2.Õigusnormide rikkumiste ja pettustega seotud lisariskid 2021. aastal ja pärast seda 6.2.1.COVID-19ga seotud riskid tulude valdkonnas 6.2.2.COVIDiga seotud riskid kulude valdkonnas 6.2.3.Taaste- ja vastupidavusrahastuga seotud riskid 7.Pettustevastase võitluse tõhustamise vahendid 7.1.ARACHNE 7.2.Varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteem (EDES) 7.3.GetI projekt 7.4.Riikide IT-vahendid ELi finantshuvide kaitsmiseks 8.Järeldused ja soovitused



LÜHENDITE LOETELU AFCOS pettusevastane koordineerimistalitus CAFS komisjoni pettustevastase võitluse strateegia EAFRD Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ECA Euroopa Kontrollikoda EDES varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteem EPPO Euroopa Prokuratuur ERF Euroopa Regionaalarengu Fond ESF Euroopa Sotsiaalfond ESIF Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid EL Euroopa Liit IMS rikkumisjuhtumite haldamise süsteem MFF mitmeaastane finantsraamistik NGEU taasterahastu „NextGenerationEU“ OLAF Euroopa Pettustevastane Amet PIF finantshuvide kaitse RRF taaste- ja vastupidavusrahastu ELTL Euroopa Liidu toimimise leping TOR traditsioonilised omavahendid VAT käibemaks



KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Vastutus ELi finantshuvide kaitsmise eest on jagatud ELi ja selle liikmesriikide vahel. COVID-19 pandeemiast tingitud kriisist väljumiseks ning nüüdisaegsemale ja kestlikumale Euroopale ülemineku toetamiseks on ELi liikmesriigid kiitnud heaks rahastamispaketi, mis koosneb 1,074 triljoni euro suurusest mitmeaastasest finantsraamistikust aastateks 2021–2027 (edaspidi „ELi eelarve“) ja 750 miljardi euro suurusest ajutisest taasterahastust „NextGenerationEU“, mis investeeritakse rohelisse, digitaalsesse ja vastupidavasse Euroopasse koos uute ELi tuluallikatega. Selle paketi kogumaht on enam kui 1,8 triljonit eurot.

Viimastel aastatel on ELi pettustevastase võitluse struktuuri uuendatud, et kaitsta ELi maksumaksjate raha, tuginedes järgmisele: reformitud Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF), Euroopa Prokuratuuri uurimis- ja süüdistuse esitamise volitused, Eurojusti koordineeriv roll, Europoli analüüsivõime ning tihe koostöö riiklike ametiasutustega ja nende vahel. 2020. aasta jooksul on seda koostööd edasi arendatud: kehtestatud on koostöö kord, tehtud on ühisalgatusi ja korraldatud ühisoperatsioone ning vahetatud häid tavasid ja koolitust. 2020. aastal ja 2021. aasta esimesel poolel on mitu olulist sündmust ja meedet aidanud ELil ja liikmesriikide ametiasutustel ELi finantshuve paremini kaitsta. Need sündmused ja meetmed on muu hulgas järgmised: ·Euroopa Prokuratuur alustas tegevust; ·läbivaadatud OLAFi määrusega tagati OLAFi valmidus teha koostööd Euroopa Prokuratuuriga ja tugevdati tema uurimisvolitusi; ·kehtestati üldine tingimuslikkuse kord, et kaitsta ELi eelarvet õigusriigi põhimõtete rikkumise eest, mis mõjutab ELi finantshuvide kaitset; ·tehti suuri edusamme komisjoni pettustevastase võitluse strateegia rakendamisel: kaks kolmandikku kavandatud meetmetest on rakendatud ja ülejäänud kolmandik on töös. ELi ja liikmesriikide pädevate asutuste teatatud pettuste ja õigusnormide rikkumiste arv vähenes 2020. aastal võrreldes eelmiste aastatega. Kuigi pettusejuhtumite arvu vähenemist selgitab teatav tsükliline mõju, ei ole muude õigusnormide rikkumiste avastamise ja nendest teatamise vähenemist teatavates kuluvaldkondades lihtne selgitada ning seetõttu on see muret tekitav. Lisaks juba teadaolevatele riskidele ilmnevad üha uued probleemid. Need on seotud ELi rahaliste vahendite haldamise ja kasutamise uute viisidega, mis omakorda on seotud tulemuslikkuse ja konkreetsete eesmärkide saavutamisega, suuremaid kulutusi nõudvate valdkondadega näiteks rohe- ja digiülemineku raames ning tervishoiusektoris. Nende riskidega tõhus toimetulek nõuab uusi meetodeid ja vahendeid, pettuse-, korruptsiooni- ja muu ELi finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastase võitluse uuendatud ja ühist Euroopa visiooni. See visioon põhineb viimaste aastate saavutustel ning see hõlmab andmete tõhusamat kogumist ja kasutamist, suuremat läbipaistvust, paremini koordineeritud ja sidusaid pettustevastaseid jõupingutusi, mida liikmesriigid teevad riiklike pettustevastase võitluse strateegiate kaudu, ning tihedamat koostööd riigi ametiasutustes, ELi liikmesriikide vahel ja ELiga.

1.Sissejuhatus EL ja liikmesriigid on kohustatud üheskoos kaitsma ELi finantshuve ning võitlema pettuste vastu. ELi liikmesriikide ametiasutused haldavad kõige suuremat osa ELi kuludest ja koguvad traditsioonilisi omavahendeid. Komisjon teeb järelevalvet mõlema valdkonna üle, kehtestab nõudeid ja kontrollib nende täitmist. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 325 lõikega 5 esitab komisjon koostöös ELi liikmesriikidega Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal aruande ELi finantshuve kahjustavate pettuste ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu võitlemiseks võetud meetmete kohta (edaspidi „finantshuvide kaitse aruanne“). Seda kohustust täidetakse 2020. aastal käesoleva aruande ja sellele lisatud dokumentidega. 2020. aastat iseloomustasid COVID-19 pandeemia ja selle mõju. ELi institutsioonid on reageerinud enneolematute finants- ja majanduspoliitiliste otsustega. Nad on lõpetanud läbirääkimised ja kiitnud heaks ELi 2021.–2027. aasta eelarve, samuti taasterahastu „NextGenerationEU“ (NGEU) ja selle juhtprogrammi ning taaste- ja vastupidavusrahastu eelarve. 1,8 triljoni euro suurune eelarve aitab Euroopat taas üles ehitada, et muuta see keskkonnahoidlikumaks, digitaalsemaks, vastupidavamaks ning praegusteks ja tulevasteks raskusteks paremini valmisolevaks. ELi finantshuvide kaitsmine on selle ajaloolise eelarvekokkuleppe ambitsioonikate eesmärkide saavutamisel keskse tähtsusega. ELi 2020. aasta finantshuvide kaitse aruandes esitatakse järgmine teave: I)ülevaade ELi finantshuvidest pärast 2020. aastal tehtud strateegilisi otsuseid; II)peamised osalised ELi ja riikide tasandil; III)nende osaliste vaheline koostöö; IV)kõige märkimisväärsemad algatused; V)ELi finantshuve praegu ja tulevikus ähvardavad ohud ELi asutuste ja riikide ametiasutuste avastatud õigusnormide rikkumiste ja pettuste alusel; VI)pettustevastaseks võitluseks välja töötatud vahendid. 2.ELi finantshuvid 2020. aastal

ELi finantshuvid hõlmavad tulusid, kulusid ja varasid, mis on kaetud ELi eelarvega ning ELi institutsioonide, organite ja asutuste eelarvetega ning nende hallatavate ja kontrollitavate eelarvetega. Eelarve tulude poole moodustavad tollimaksud, käibemaks ja osa ELi liikmesriikide kogurahvatulust. Joonisel 1 on esitatud ELile 2020. aastal kättesaadavad rahalised vahendid. EL rahastab oma poliitikat nende vahenditega (vt joonis 2 ). Kuigi eelarvet täidetakse aasta kaupa, on see osa liidu pikaajalisest eelarvest ehk mitmeaastasest finantsraamistikust, millega kehtestatakse kulutuste piirid seitsmeks aastaks. Kuna 2020. aasta oli mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 viimane aasta, siis oli see ka aasta, millal määrati kindlaks järgmise pikaajalise eelarve õigusraamistik. ELi eelarvest tehakse kulutusi, rakendades eelarve täitmise kolme viisi (vt joonis 3 ). COVID-19 pandeemiast tingitud kriisist väljumiseks ning nüüdisaegsemale ja kestlikumale Euroopale ülemineku toetamiseks on ELi liikmesriigid kiitnud heaks ELi 1,074 triljoni euro suuruse pikaajalise eelarve aastateks 2021–2027 ja 750 miljardi euro suuruse ajutise taasterahastu „NextGenerationEU“. Selle paketi kogumaht on üle 1,8 triljoni euro (vt joonis 4 ). NGEU keskmes on taaste- ja vastupidavusrahastu 672,5 miljardi euro ulatuses laenude ja tagastamatute rahaliste toetustena, mis on kättesaadavad aastatel 2021–2026. 3.ELi finantshuvide kaitsjad ja peamised sündmused 2020. aastal ELi finantshuvide eest seisavad paljud osalised, kes töötavad pidevalt selle kaitse parandamise nimel nii vajaliku õigusraamistiku kujundamise kui ka selle aluseks olevate poliitikameetmete rakendamise teel. 3.1.ELi õigusraamistik Komisjon esitab ettepanekuid pettustevastaste õigusaktide kohta, mille üle otsustavad seejärel Euroopa Parlament ja nõukogu („kaasseadusandjad“).

Tabelis 1 on esitatud peamised 2020. aastal ja 2021. aasta alguses vastu võetud õigusaktid. Pealkiri ELi finantshuvide kaitse mehhanismi kirjeldus Nõukogu 17. detsembri 2020. aasta määrus (EL, Euratom) 2020/2093, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2021–2027 Mitmeaastase finantsraamistiku määrus. Lepiti kokku kõigi mitmeaastase finantsraamistiku valdkondlike õigusaktide ühtlustatud pettustevastased sätted. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2020. aasta määrus (EL, Euratom) 2020/2092, mis käsitleb üldist tingimuslikkuse korda liidu eelarve kaitsmiseks Tingimuslikkust käsitlev määrus. Tingimuslikkuse mehhanismi eesmärk on kaitsta ELi eelarvet õigusriigi põhimõtete rikkumise eest ELi liikmesriikides, mis mõjutab või ähvardab tõsiselt mõjutada ELi eelarve usaldusväärset finantsjuhtimist või ELi finantshuve piisavalt otsesel viisil. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. detsembri 2020. aasta määrus (EL, Euratom) 2020/2223, millega muudetakse määrust (EL, Euratom) nr 883/2013 seoses Euroopa Prokuratuuriga tehtava koostöö ja Euroopa Pettustevastase Ameti juurdluste tulemuslikkusega OLAFi määrus. Muudetud määruses on kindlaks määratud OLAFi suhted Euroopa Prokuratuuriga, et tagada kahe asutuse täielik vastastikune täiendavus ja tugevdada OLAFi uurimissuutlikkust. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu Taaste- ja vastupidavusrahastu määrus. Nimetatud määruse artikkel 22 sisaldab sätteid ELi finantshuvide kaitse kohta. Euroopa Liidu Kohus (edaspidi „Euroopa Kohus“) tagab liidu õiguse ühetaolise kohaldamise ja tõlgendamise. 2020. aastal tegi Euroopa Kohus ELi finantshuvide kaitse valdkonnas kolm otsust. Kohtuasja number ja nimi ning kirjeldus C-603/19, Úrad špeciálnej prokuratúry Selles kohtuasjas kinnitas Euroopa Kohus, et ELi toimimise lepingu artikliga 325 ei ole vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt ei või riik kriminaalmenetluses esitada nõuet hüvitada kahju, mille põhjustas talle süüdistatava toimepandud pettus, mille tagajärjel omandati liidu eelarvest alusetult vahendeid, ega ole selle menetluse raames tema käsutuses ka muud liiki õiguskaitsevahendit, mille abil ta saaks teostada oma õigust süüdistatava suhtes. Euroopa Kohus selgitas, et kuigi ELi toimimise lepingu artikkel 325 kohustab ELi liikmesriike võtma tõhusaid meetmeid, mis võimaldavad tagasi saada ELi toetuse saajale alusetult makstud summad, ei sea see sissenõudmismenetlusele mingeid piiranguid. Liikmesriigi kohus peab arvesse võtma üksnes seda, kas haldus-, tsiviil- või kriminaalõiguses on kehtestatud tõhus õiguskaitsevahend liidu finantshuve kahjustavate tegude puhuks. C-743/18, Elme Messer Metalurgs Selles kohtuasjas oli Euroopa Kohtul võimalus tõlgendada määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, artikli 2 punkti 7, milles määratletakse mõiste „eeskirjade eiramine“ [mõiste „eeskirjade eiramine“ asemel on eespool ja edaspidi kasutatud täpsemat vastet „õigusnormide rikkumine“]. Euroopa Kohus tõlgendas seda sätet nii, et õigusnormide rikkumise mõiste hõlmab olukorda, kus Euroopa Regionaalarengu Fondist toetuse saaja ei saavuta asjaomasel ajavahemikul oma ainsa äripartneri maksejõuetuse või tegevuse peatamise tõttu rahastamiskõlblikuks tunnistatud projekti raames ette nähtud käibe taset. Kohus rõhutas oma otsuses, et ELi eelarvele avalduva konkreetse finantsmõju tõendamine ei ole nõutav ning piisab sellest, kui eelarve mõjutamise võimalus ei ole välistatud. C-496/18 ja C-497/18, HUNGEOD jt ELi riigihankedirektiividega antakse ELi liikmesriikidele õigus võtta vastu siseriiklikke õigusakte, mille kohaselt võib järelevalveasutus Euroopa Liidu finantshuvide kaitse kaalutlustel alustada omal algatusel riigihankealaste õigusnormide rikkumiste järelevalvemenetlusi. Sellega seoses märkis Euroopa Kohus, et kui selline menetlus on ette nähtud, siis kuulub see siiski liidu õiguse kohaldamisalasse, kuna sellise menetluse esemeks olevad riigihanked kuuluvad riigihankealaste direktiivide esemelisesse kohaldamisalasse. Euroopa Kohus leidis seega, et need järelevalvemenetlused peavad olema kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtetega ja eelkõige õiguskindluse üldpõhimõttega. 3.2.ELi finantshuvide kontrolliraamistik Joonis 6 illustreerib ELi kontrolliraamistiku keerukust koos selle arvukate osalistega Euroopa ja liikmesriikide tasandil. 3.2.1.ELi tasand ELi institutsioonid ja asutused haldavad nii ELi tulusid kui ka kulusid. Komisjon kehtestab strateegiad ning vormib ELi institutsioonide ühiselt välja töötatud üldised poliitikaeesmärgid poliitikameetmeteks ja algatusteks. Komisjoni talitused haldavad konkreetseid poliitikavaldkondi ja nendega seotud kuluprogramme, mille raames neid toetatakse. Rahalisi vahendeid võib hallata joonisel 3 näidatud viisidel. ELi eelarve täitmise eest vastutab komisjon. Euroopa Parlament teeb demokraatlikku järelevalvet tagamaks, et komisjon ja teised institutsioonid kasutavad ELi rahalisi vahendeid nõuetekohaselt. Euroopa Parlament otsustab nõukogu soovituse alusel, kas anda eelarve täitmisele heakskiit, st kas kinnitada lõplikult konkreetse aasta eelarve. Euroopa Parlament teeb otsuse pärast seda, kui eelarvekontrollikomisjon (CONT) on komisjoni finantskontosid põhjalikult kontrollinud. Euroopa Parlamendi resolutsioon 2018. aasta finantshuvide kaitse aruande kohta võeti vastu 10. juuli 2020. aasta täiskogu istungil pärast seda, kui eelarvekontrollikomisjon oli 7. mail 2020 hääletanud selle poolt. Euroopa Parlamendi resolutsioon on oluline poliitiline dokument, milles käsitletakse mitut ELi finantshuvide kaitsmisega seotud küsimust ja tuuakse esile parandamist vajavad valdkonnad. Näiteks julgustas Euroopa Parlament komisjoni ja ELi liikmesriike tõhustama uute tehnoloogiate kasutamist rahaliste vahendite haldamisel, tugevdama oma analüüsisuutlikkust, et parandada pettuseriski hindamist ja juhtimist, parandama võrreldavate andmete esitamist ja analüütiliste IT-vahendite kasutamist, ning esitama seadusandliku ettepaneku vastastikuse haldusabi kohta ELi kulude valdkonnas.

Euroopa Kontrollikoda hindab ELi meetmete säästlikkust, tulemuslikkust, tõhusust, seaduslikkust ja korrektsust, et parandada aruandmist, läbipaistvust ja finantsjuhtimist. Kontrollikoda auditeerib igal aastal ELi eelarve tulusid ja kulusid ning esitab arvamuse selle kohta, mil määral on raamatupidamise aastaaruanded usaldusväärsed ning tulu- ja kulutehingud vastavad kohaldatavatele õigusnormidele. Aastaaruanne 2019. eelarveaasta kohta avaldati 10. novembril 2020. Euroopa Kontrollikoda jõudis järeldusele, et raamatupidamise aastaaruanded ei sisaldanud olulisi väärkajastamisi. Tehingute korrektsuse kohta leidis kontrollikoda, et tulud ei sisaldanud olulisel määral vigu. Kulutuste poolel näitasid auditi tulemused 2018. aastaga võrreldes kõrgemat hinnangulist veamäära. Olulised vead esinesid suure riskiga (peamiselt kulude hüvitamisel põhinevate) kulutuste puhul, mille suhtes kohaldatakse sageli keerukaid õigusnorme. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) korraldab ELi rahaliste vahenditega seotud pettuste ja korruptsiooni sõltumatuid juurdlusi ning arendab ELi pettustevastast poliitikat, et võidelda pettuste, korruptsiooni ja muu ELi finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastu. Olukorra ülevaade nr 4. Mida uut tõi 2020. aasta OLAFile? ELi eelarvet kaitsevad nii OLAF kui ka Euroopa Prokuratuur. Kuigi nad teevad seda oma vastavate volituste piires, on OLAFi ja Euroopa Prokuratuuri määrusega tagatud mõlema asutuse tihe koostöö. See koostöö põhineb kolmel aspektil: i) Euroopa Prokuratuur saab tugineda OLAFi toetusele ja eksperditeadmistele; ii) OLAF võib Euroopa Prokuratuuri taotlusel või nõusolekul algatada Euroopa Prokuratuuri uurimisi täiendavaid juurdlusi, et hõlbustada sissenõudmist või võtta halduslikke kaitsemeetmeid; iii) ametid vahetavad teavet enne uurimisi ja nende ajal, kasutades selleks vastastikuse teabevahetuse mehhanisme. Ühtlasi antakse läbivaadatud OLAFi määrusega OLAFile mõjusamad vahendid ELi eelarvet kahjustavate pettuste uurimiseks. Näiteks kohaldatakse OLAFi tehtavate kohapealsete kontrollide suhtes selgemaid õigusnorme ning koostöö liikmesriikide ametiasutustega on paranenud. OLAFil on nüüd ka juurdepääs pangakontode andmetele samadel tingimustel kui liikmesriigi pädevatel asutustel. Lisaks neile vahenditele on nüüd olemas tugevamad menetluslikud tagatised OLAFi juurdlustega seotud isikutele ja nende järgimise tagamise kontrollimehhanismid, näiteks menetluslike tagatiste kontrolöri näol. OLAFi 2020. aasta tegevuse tulemusi on kirjeldatud tema aastaaruandes. 2020. aasta juunis korraldati OLAF ümber, et tugevdada tema uurimissuutlikkust, sisekontrolli ja finantsjuhtimist ning kasutada võimalikult palju ära ameti töötajate mitmesuguste oskuste ja kogemuste potentsiaali. Euroopa Prokuratuuri pädevuses on uurida ELi finantshuve kahjustavaid kuritegusid ja esitada nende toimepanijatele süüdistusi 22 selle asutuse töös osalevas ELi liikmesriigis. Euroopa Prokuratuur alustas tegevust 1. juunil 2021. Olukorra ülevaade nr 5. Mida uut tõi 2020. aasta Euroopa Prokuratuurile? Euroopa Prokuratuur loodi nõukogu määrusega (EL) 2017/1939, mis jõustus 20. novembril 2017. Pärast Euroopa peaprokuröri Laura Codruța Kövesi ametisse nimetamist 2019. aastal asutati 2020. aasta septembris Euroopa Prokuratuuri kolleegium. Kolleegium võttis vastu kolleegiumi toimimiseks vajalikud sise-eeskirjad, sealhulgas järgmised: töökord, Euroopa delegaatprokuröride teenistustingimused ning andmekaitset ja alalisi kodasid käsitlevad õigusnormid. Detsentraliseeritud tasandil, mis koosneb Euroopa Prokuratuuri töös osalevates ELi liikmesriikides asuvatest Euroopa delegaatprokuröridest, on liikmesriikide poolt esitatud prokurörikandidaatide nimetamine edenenud ja praegu toimuvad kolleegiumis ametlikud ametisse nimetamised. 2021. aasta alguses kolis Euroopa Prokuratuuri keskasutus oma ruumidesse Luxembourgis. Kasutusele on võetud kohtuasjade haldamise süsteem, mis on Euroopa Prokuratuuri peamine töövahend. Asutamise käigus konsulteeriti osalevate ELi liikmesriikidega sellistes olulistes küsimustes nagu muudatused, mis on vajalikud Euroopa Prokuratuuri integreerimiseks riiklikesse süsteemidesse. Horvaatia, Tšehhi ja Prantsusmaa teatasid korralduslike meetmete ja seadusandlike muudatuste vastuvõtmisest 2020. aastal, et lõpetada riiklikud ettevalmistused, nii et Euroopa Prokuratuur saaks alustada oma tööd. Rootsi määras uurimiskomisjoni, kes analüüsib ja teeb ettepanekuid vajalike seadusandlike muudatuste ja muude meetmete kohta, mida Rootsi vajab Euroopa Prokuratuuri töös osalemiseks. Eurojust ehk Euroopa Liidu Kriminaalõigusalase Koostöö Amet koordineerib nii ELi liikmesriikide kui ka kolmandate riikide ametiasutuste tööd piiriülese kuritegevuse uurimisel ja selle eest süüdistuste esitamisel.

Europol ehk Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Amet tegutseb õiguskaitseoperatsioonide tugikeskuse, kuritegevusalase teabe keskuse ja õiguskaitsealase oskusteabe keskusena. 3.2.2.Liikmesriikide tasand Tulude poolel vastutavad ELi liikmesriigid tollialaste õigusaktide rakendamise, tollikontrolli tegemise ning impordil makstavate tollimaksude, aktsiisimaksude ja käibemaksu kogumise eest. Liikmesriikide tolliasutustel on ka mitu muud eesmärki, näiteks muude kui fiskaalmeetmete kohaldamine, et parandada ELi sisejulgeolekut, kaitsta ELi ebaausa ja ebaseadusliku kaubanduse eest ning kaitsta keskkonda. Liikmesriikide tolliasutused etendavad ELi toel olulist osa selle tagamisel, et vajadus kaubanduse hõlbustamise järele kiiremate ja sujuvamate impordiprotseduuride abil ning vajadus tollikontrolli kohaldamise järele oleksid tasakaalus. Komisjon reageeris COVID-19 kriisile kiiresti, võttes vastu õigusakte, andes välja suuniseid ning toetades aktiivselt liikmesriike ja ettevõtjaid, et tagada paindlikkus tollivõlaga seotud kohustuste puhul, hõlbustada meditsiiniseadmete/kaitsevahendite kiiret tollivormistust ning hoida ära võltsitud või ohtlike meditsiiniseadmete/kaitsevahendite sissetoomine ELi. Liikmesriigid andsid samuti märkimisväärse panuse ELi 2020. aasta pandeemiavastastesse meetmetesse: tolliasutused kohandasid oma tollikontrolli strateegiaid; mitme ELi liikmesriigi pettustevastased teenistused tõkestasid tõhusalt COVID-19 kriisiga seotud pettusi. See võimaldas hoida ELi finantshuvide üldise kaitse 2020. aastal samal tasemel kui varasematel aastatel, tagades samal ajal ELi kodanikele ja ettevõtjatele sujuvad ja tõrgeteta kaubavood. ELi liikmesriigid haldavad ka umbes kolme neljandikku ELi eelarve kuludest mitme asutuse (korraldusasutused, makseasutused, auditeerimisasutused, sertifitseerimisasutused) kaudu, kelle arv võib varieeruda olenevalt riigi suurusest, hallatavate ELi vahendite summast ja detsentraliseerituse tasemest. Kõrgeimate kontrolliasutuste tähtsus riikide avaliku sektori asutuste tegevuse seaduslikkuse ja korrektsuse üle tehtavas järelevalves on suur. Kuna pettus ja korruptsioon on kuriteod, etendavad riiklikud õiguskaitseasutused, prokuratuurid ja kohtud olulist osa ELi finantshuvide kaitsmisel koos spetsialiseerunud asutustega, nagu pettustevastased või korruptsioonivastased ametid. Selles keerukas süsteemis on ette nähtud mitmetasandiline kontroll (vt joonis 7 ). Pettusevastased koordineerimistalitused: pettusevastased koordineerimistalitused, mis on loodud määruse (EL, EURATOM) nr 883/2013 (OLAFi määrus) alusel, hõlbustavad tõhusat koostööd ja teabe, sealhulgas operatiivset laadi teabe vahetamist OLAFiga. Mitmes ELi liikmesriigis täidavad nad ELi finantshuve kahjustavate pettuste vastases võitluses koordineerivat ja juhtivat rolli. Prantsusmaa ja Kreeka korraldasid oma pettusevastase koordineerimistalituse ümber. Võttes arvesse ELi finantshuve kaitsva riikliku raamistiku keerukust, on komisjon viimastel aastatel edendanud riiklike pettustevastase võitluse strateegiate vabatahtlikku vastuvõtmist liikmesriikides.

2020. aasta lõpuks oli selliste strateegiate vastuvõtmisest teatanud 14 liikmesriiki. Need strateegiad võivad siiski erineda oma ulatuse ja põhjalikkuse poolest ning mõnda strateegiat on vaja ajakohastada. Nendest ELi liikmesriikidest, kes vastasid, et neil puuduvad riiklikud pettusevastase võitluse strateegiad, teatasid viis, et nad on algatanud menetluse nende strateegiate vastuvõtmiseks (vt joonis 8 ). Olukord on paranenud võrreldes 2019. aastaga, mil strateegia vastuvõtmisest teatas kümme ELi liikmesriiki. Riiklike taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine annaks kõigile teistele ELi liikmesriikidele võimaluse järgida ja kehtestada pettustevastase võitluse strateegiad, mis põhinevad komisjoni suunistel, mis on koostatud koostöös ELi liikmesriikide ekspertidega. ELi liikmesriigid, kellel on selline strateegia juba olemas, võiksid astuda järgmise sammu ja ajakohastada strateegiat, võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamise ja COVID-19 kriisiga seotud riske. 2020. aastal ELi finantshuvide kaitseks võetud meetmete hulgas nimetasid Kreeka, Itaalia ja Rumeenia siseriiklikke õigusakte, millega võeti finantshuvide kaitse direktiiv riigi õigusesse üle. Iirimaa tegi seda 2021. aastal. Rumeenia teatas ka mitme muu ELi direktiivi riigi õigusesse ülevõtmisest. 2019. aasta finantshuvide kaitse aruandes esitas komisjon ELi liikmesriikidele soovitused erakorraliste kulutuste ja õigusnormide rikkumisest teatamise kohta. Erakorraliste kulutuste kohta esitas ta järgmised soovitused: •säilitada kontrollide ja järelevalvemeetmete kõrge tase: 22 liikmesriiki vastasid, et on seda soovitust täielikult järginud. Malta ja Slovakkia teatasid osalisest järgimisest, samal ajal kui Austria ja Taani leidsid, et nende süsteemid on juba vastavusse viidud; •hinnata erakorraliste hangete kasutamise korral iga juhtumit eraldi: täielikust järgimisest teatas 23 liikmesriiki. Slovakkia teatas osalisest järgimisest ning Austria ja Taani leidsid, et nende süsteemid on juba vastavusse viidud; •viia lõpule üleminek e-riigihangete menetlusele: e-riigihangete menetlusele ülemineku soovituse täielikust järgimisest teatas 18 liikmesriiki. Kuus liikmesriiki teatas osalisest järgimisest. Austria ei ole seda soovitust järginud ning Iirimaa ei vastanud sellele küsimusele; •kaaluda võimalust suurendada veelgi läbipaistvust ELi rahaliste vahendite kasutamisel, eelkõige seoses erakorraliste hangetega: 17 liikmesriiki vastasid, et on seda teinud, ja kaheksa liikmesriiki teatasid, et ei ole seda teinud. Taani märkis, et see küsimus teda ei puuduta. Seoses soovitusega õigusnormide rikkumisest teatada ja seda tähelepanelikult jälgida teatas selle täielikust järgimisest 22 liikmesriiki ja osalisest järgimisest neli liikmesriiki. 4.Pettustevastases võitluses tehtav koostöö Kehtiv keerukas pettustevastase võitluse struktuur eeldab eri osaliste tihedat koostööd. 4.1.Institutsioonidevaheline koostöö ELi tasandil 4.1.1.Komisjoni (OLAF), Euroopa Parlamendi ja nõukogu koostöö 2020. aastal keskenduti mitmel Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjoni koosolekul OLAFi tegevusele ja amet sai oma tulemused esitada. OLAF esindas komisjoni mitmes nõukogu töörühmas ja eelkõige pettuste tõkestamise töörühmas. 1. detsembril 2020 osales OLAF komisjoni, Euroopa Parlamendi, nõukogu, Euroopa peaprokuröri ja OLAFi järelevalvekomiteega OLAFit käsitlevas institutsioonidevahelises arvamuste vahetuses ning arutas ELi uut pettustevastase võitluse struktuuri, sealhulgas OLAFi ümberkorraldamist ja koostööd Euroopa Prokuratuuriga. Tegemist oli kõrgetasemelise üritusega, mida iseloomustasid keskendunud ja positiivsed arutelud, mis sillutasid teed paremale koostööle OLAFi, Euroopa Prokuratuuri, Eurojusti ja Europoli vahel. 4.1.2.OLAFi ja Euroopa Kontrollikoja koostöö

Kuigi Euroopa Kontrollikojal ja OLAFil on erinevad volitused, on neil ühine ülesanne kaitsta ELi finantshuve ja tagada ELi eelarve usaldusväärne finantsjuhtimine. Kontrollikoda teavitab OLAFit kõigist pettuse või muu ebaseadusliku tegevuse kahtlustest, mis tal audititöö käigus tekivad või millest talle teatatakse. 2020. aastal sai OLAF kontrollikojalt kuus sellist teadet ja kõigi kuue teatatud juhtumi suhtes algatati juurdlus. Pärast 2019. aasta mais sõlmitud halduskokkulepet on OLAF ja kontrollikoda oma koostööd parandanud, korraldades igal aastal ühisseminari, rakendades ühiseid koolitusprogramme ning vahetades oskusteavet ja riskianalüüse. 2020. aasta seminar tuli COVID-19 pandeemia tõttu 2021. aastasse edasi lükata. 4.1.3.OLAFi ja Euroopa Prokuratuuri vahelise koostöö kord Euroopa Prokuratuuri ja OLAFit reguleeriv õigusraamistik näeb ette nende kahe asutuse vahelise koostöö korra sõlmimise, et kindlaks määrata oma suhete praktilised aspektid. Koostöö kord lepiti kokku 2020. aasta novembris ja allkirjastati 5. juulil 2021. Koostöö korras on üldjoontes sätestatud tõhusa aruandluse, dubleerimise vältimise ja kahe ameti uurimistegevuse vastastikuse täiendavuse tagamiseks vajalikud mehhanismid. Selle korraga nähakse ette tihe koostöö ja määratakse kindlaks teabevahetuse praktilised viisid ning osaliste kohtuasjade haldamise süsteemidele vastastikuse kaudse juurdepääsu tehnilised aspektid. 4.1.4.OLAFi ja Europoli koostöö 2020. aasta sügisel allkirjastasid OLAF ja Europol koostöö korra, mille tulemusel loodi turvaline teabevahetusvõrk (SIENA) ja nimetati ametisse OLAFi kontaktametnik Europolis. 4.2.ELi ja liikmesriikide ametiasutuste koostöö 4.2.1.Pettuste tõkestamise kooskõlastamise nõuandekomitee (COCOLAF) tegevus Pettuste tõkestamise kooskõlastamise nõuandekomitee (COCOLAF) ühendab komisjoni (keda esindab OLAF) ja liikmesriikide eksperte. See komitee annab võimaluse arutada pettustevastase võitluse peamisi suundumusi ja koostada käesolevat aruannet. Komitee tegutseb nelja töörühmana ja täiskoguna. 2020. aastal toimusid virtuaalkoosolekud järgmistel teemadel: •OLAFi juurdlused ELi liikmesriikides; •pettuseriskid ja maandamismeetmed COVID-19 kriisi kontekstis; •varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi võimalik kasutamine ELi finantshuvide kaitsmiseks jagatud eelarve täitmise korral; •suutlikkuse suurendamise meetmed, et avastada ja ennetada pettusi ja korruptsiooni Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondides; •pettuste ja õigusnormide rikkumise peamised suundumused ja mustrid; •uus pettustevastase võitluse kolmnurk: pettusevastane koordineerimistalitus, Euroopa Pettustevastane Amet ja Euroopa Prokuratuur. 4.2.2.Tollikoostöö Arvestades tollipettuste piiriülest laadi, on äärmiselt oluline, et ELi liikmesriikide tolliasutused teevad üksteisega koostööd eesmärgiga ennetada ja uurida tolli- ja põllumajandusalaste õigusaktide rikkumisi ning esitada nende toimepanijatele süüdistusi. Teabevahetus võib toimuda ELi tasandil ELi liikmesriikide endi vahel või nende ja komisjoni vahel või rahvusvahelisel tasandil ELi-väliste riikidega. ELi tasandil vahetatakse teavet kas vastastikuse abi määruse või riskiteabe vahetamise korral tolli riskijuhtimissüsteemi alusel, samal ajal kui ELi-väliste riikidega vahetatakse teavet erilepingute alusel (vt punkt ‎4.4). Määruse (EÜ) 515/97 hindamine algas 2019. aastal ja on praeguseks peaaegu lõpetatud. ELi liikmesriikide asjaomased sidusrühmad, komisjoni talitused ja ametid ning muud organisatsioonid esitasid oma seisukohad määruse rakendamise ja selle asjakohasuse kohta tolli- ja põllumajanduspettuste vastases võitluses. Sidusrühmad, eelkõige ELi liikmesriigid, on praegu kehtiva määrusega üldiselt rahul ning leiavad, et see täidab oma eesmärke ja on jätkuvalt hea vahend pettustevastases võitluses tekkivate uute probleemide lahendamiseks.

Tolliasutused saavad ka teha omavahelist koostööd ning vahetada teavet ja parimaid tavasid ühismeetmete, seminaride, koolituskursuste, projektirühmade, töövisiitide ja ELi tegevusprogrammidest rahastatavate piiriüleste operatsioonide kaudu: programm „Toll 2020“ ja programm Herakles III. 4.2.3.Ühised tollioperatsioonid Ühised tollioperatsioonid on piiratud kestusega sihipärased meetmed, mille eesmärk on võidelda pettuste ja riskikaupade ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastu konkreetsetes riskipiirkondades ja/või tuvastatud kaubateedel. Lisaks tuluga seotud pettusejuhtumite uurimisele koordineerib OLAF ulatuslikke ühiseid tollioperatsioone, milles osalevad ELi ja ELi-väliste riikide tegevuspartnerid. OLAFi tugi on kohandatud iga ühise tollioperatsiooni järgi ning see võib hõlmata alalise tehnilise taristu, IT- ja teabevahetusvahendite, eelkõige virtuaaloperatsioonide koordineerimise üksuse (Virtual Operations Coordination Unit (VOCU)) kasutamist turvaliseks teabevahetuseks, samuti sihtotstarbelist strateegilist analüüsi ning haldus- ja rahalist tuge. Tabelis 2 on esitatud ühised tollioperatsioonid, millesse OLAF oli 2020. aastal kaasatud. Operatsioon Kirjeldus SILVER AXE V Operatsiooni koordineerib Europol ja selle sihtmärk on keelatud pestitsiidide ebaseaduslik import, mis on rahvusvahelisel tasandil tegutsevate petturite jaoks üks kõige tulusamaid ärisid (hinnangute järgi hõlmab selline import kuni 13,8 % kõigist ELis müüdavatest pestitsiididest). Operatsioon Silver Axe käib viiendat aastat ja selle käigus on arestitud 2 568 tonni ebaseaduslikke pestitsiide. OPSON IX Europoli ja Interpoli juhitav ülemaailmne operatsioon, mille eesmärk on võidelda võltsitud ja ebakvaliteetsete toiduainete ja jookide, toidupettuste ning majandusliku kasu teenimise eesmärgil võltsimise vastu. OLAF juhtis tegevust, mille erieesmärk oli tõkestada võltsitud veini ja alkohoolsete jookide salakaubavedu. Konfiskeeriti 1 158 199 liitrit veini, peamiselt šampanjat, ja 109 267 liitrit mitmesuguseid muid alkohoolseid jooke, mille puhul on rikutud intellektuaalomandi õigusi. SHIELD Europoli korraldatud operatsioon, milles keskenduti võltsitud ja ebakvaliteetsetele onkoloogilistele ravimitele ja hormoonpreparaatidele, sealhulgas sihipärastele meetmetele võltsitud/ebaseaduslike/väärkasutatud ravimite, dopinguainete, toidulisandite ja kõigi COVID-19 vastases võitluses kasutatavate meditsiinitarvete vastu. Operatsiooni koordineeris OLAF ja selles osales 13 ELi liikmesriiki. Avastati 58 mitmesugust õigusnormide rikkumise juhtumit seoses ebaseaduslike ja ebakvaliteetsete onkoloogiliste ravimite, hormoonpreparaatide ja toidulisanditega. DEMETER VI Ülemaailmne operatsioon (73 osalevat riiki), mille eesmärk on jälgida ja kontrollida jäätmete ebaseaduslikku piiriülest vedu ning ebaseaduslikku kauplemist osoonikihti kahandavate ainete ja gaasiliste külmaainetega; koordineeris Maailma Tolliorganisatsioon (WCO). OLAF aitas riskipõhise teabe ja luureteabe abil avastada ja jälgida ELi suunduvaid kahtlasi saadetisi. Avastati ja peeti kinni 98 682,95 tonni osoonikihti kahandavaid aineid ja 41,97 tonni gaasilisi külmaaineid. STOP Maailma Tolliorganisatsiooni koordineeritud operatsiooni kaasati OLAFi abiga 99 tolliasutust üle kogu maailma. Operatsioon oli mõeldud COVID-19 pandeemiaga seotud ebaseaduslike toodete veo tõkestamiseks. Arestiti 307 215 524 ühikut ebaseaduslikke ravimeid ja 47 891 628 ühikut meditsiinitarbeid (maskid, kindad, testimiskomplektid, termomeetrid) ning 2 762 386 liitrit desinfitseerimisgeeli. ARKTOS Operatsiooni koordineeris Frontex koos Soome ja Läti ametiasutustega ning see oli mõeldud aktsiisipettuste, eelkõige tubaka salakaubaveo, dokumendipettuste ja ebaseadusliku sisserände tõkestamiseks valitud piiripunktides ELi idapoolsel maismaapiiril. Osalesid OLAF, Interpol, Eurojust, Europol, Poola, Eesti, Leedu ja Slovakkia. Konfiskeeriti 37 miljonit ebaseaduslikku sigaretti ja üle 1,8 tonni tubakat. LUDUS Operatsiooni koordineeris OLAF ühise tollipolitseioperatsiooni raames, mida juhtisid Europol ja Hispaania Guardia Civil, riiklik politseiasutus ja tolliamet. Meetmega võideldi võltsitud ja ohtlike mänguasjade vastu Euroopa turul. Tulemuste hindamine on pooleli. 4.3.ELi liikmesriikide vaheline koostöö Liikmesriigid teevad koostööd pettustevastases võitluses, mida mõnikord rahastatakse Heraklese programmist (vt punkt 5.2). Mõnda projekti on lühidalt kirjeldatud tabelis 3 . Korraldajariik Projekti nimi Muud osalevad riigid Viide Bulgaaria Tolliprotseduuridega nr 4200 ja 4000 seotud ja ELi omavahendite süsteemi mõjutavate pettuste ennetamise alase koostöö ja kontrollimudelite edendamine Rumeenia, Kreeka, Türgi lk 14 Slovakkia Tolliametnike koolitamine röntgenskanneri kujutiste tõlgendamise ja tollikontrolli protsessi vallas Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Kreeka, Leedu, Läti, Poola, Rumeenia, Soome, Ungari lk 15 Läti Röntgenkujutise tõlgendamise täienduskoolitus Eesti, Leedu lk 23 4.4.Koostöö ELi mittekuuluvate riikidega Koostöö ELi-väliste riikidega tollialaste õigusaktide rikkumiste ennetamiseks, avastamiseks ja nende vastu võitlemiseks põhineb vastastikuse haldusabi lepingutel. Praegu kehtivad lepingud enam kui 80 riigiga, sealhulgas peamiste ELi kaubanduspartneritega, nagu Ameerika Ühendriigid, Hiina ja Jaapan. 2020. aastal jõudsid lõpule läbirääkimised Ühendkuningriigi ja Usbekistaniga ning jätkusid läbirääkimised Austraalia, Indoneesia ning Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidega (ESA5). Vabakaubanduslepingud sisaldavad tavaliselt pettustevastast klauslit, mis võimaldab toote soodustused ajutiselt peatada raske tollipettuse korral, kui püsivalt puudub piisav koostöö selle tõkestamiseks. 2020. aastal jõudsid lõpule läbirääkimised Ühendkuningriigiga ning jätkusid läbirääkimised Austraalia, Tšiili, Uus-Meremaa ja Indoneesiaga. 5.2020. aastal vastu võetud, ellu viidud või käimas olnud algatused 5.1.Komisjoni pettustevastase võitluse strateegia Komisjoni 2019. aasta aprillis vastu võetud pettustevastase võitluse strateegia ja selle 63 meedet sisaldava tegevuskava tähtsus on ELi raha võimaliku väärkasutamise ärahoidmisel suur. 2020. aastal tehti meetmete rakendamisel suuri edusamme. 2021. aasta juuniks oli rakendatud kaks kolmandikku meetmetest, ülejäänud kolmandikku alles rakendati. Strateegial on kaks prioriteetset eesmärki: i) parandada andmete kogumist ja analüüsi ning ii) parandada koordineerimist, koostööd ja protsesse. Kooskõlas esimese eesmärgiga tõhustas OLAF oma analüüside tegemist, näiteks COVID-19ga seotud pettuseriskide hindamisel (vt punkt ‎6.2.2) koos komisjoni talitustega ning õigusnormide rikkumiste ja pettuste puhul tervishoiutaristu rahastamisel liidu rahalistest vahenditest (vt olukorra ülevaade nr 18 ). Kooskõlas komisjoni pettustevastase võitluse strateegia teise eesmärgiga tehti suuri edusamme mitme meetme rakendamisel, mille eesmärk oli suurendada komisjoni talituste tegevuse koordineerimist ja nendevahelist koostööd ning pakkuda komisjonile tõhusamat pettustevastase seire süsteemi. Eelkõige on tihendatud kontakte ja koostööd komisjoni talituste vahel, eeskätt OLAFi juhitava pettuste ennetamise ja tuvastamise võrgustiku (FPDNet) raames komisjoni esindajatest koosnevate rühmade loomise kaudu. Need rühmad pannakse kokku eelarve täitmise viisi või teema järgi, näiteks 2021. aasta kevadel loodud sisejuhtumite rühm ja pettuseriskide juhtimise rühm. Komisjon on oma pettustevastase võitluse strateegias võtnud ka kohustuse parandada järelevalvet OLAFi soovituste järgimise üle, mis on raha tagasitoomiseks ELi eelarvesse ja petturite kohtu alla andmiseks väga oluline. Seepärast tegid komisjon ja OLAF 2020. aastal märkimisväärseid jõupingutusi, et muuta selline järelevalve võimalikult tõhusaks, vaadates läbi ligikaudu 1 400 ajavahemikus 2012. aasta jaanuarist kuni 2019. aasta juunini esitatud finantssoovitust. Summa, mis soovitati 2012.–2020. aastal sisse nõuda, on kokku üle 6 miljardi euro, millest enam kui pool on seotud tollijuhtumitega.

5.2.Heraklese programm: ELi liikmesriikide pettustevastase tegevuse toetamine 2014.–2020. aasta programmiga Herakles III edendati meetmeid, mille eesmärk on võidelda pettuste, korruptsiooni ja liidu finantshuve mõjutava muu ebaseadusliku tegevuse vastu. 2020. aastal, tehti kättesaadavaks 16,44 miljoni euro suurune eelarve, mis oli ette nähtud ·liikmesriikide riiklike ja piirkondlike ametiasutuste operatiiv- ja tehnilise suutlikkuse suurendamise meetmete ja IT-toe rahastamiseks (74 % programmi eelarvest); ·peamiselt ELi liikmesriikide ja partnerriikide õiguskaitseasutuste töötajatele koolituste, konverentside, seminaride ja töötajate vahetuste korraldamiseks ning võrdlevate teadusuuringute ja teaduspublikatsioonidega seotud tegevuseks (26 % eelarvest). COVID-19 pandeemia mõjutas programmi üldist rakendamist märkimisväärselt. Enamik 2020. aastaks kavandatud koolitustegevusi lükati edasi 2021. aastasse või viidi võimaluse korral ellu virtuaalselt. Enamikku toetuslepinguid pikendati, nii et toetusesaajad said jätkata oma projektide elluviimist. Programmist Herakles III aastatel 2017–2019 toetust saanud asutused teatasid programmi kaudu rahastatud töövahendite ja koolituse abil tehtud olulistest edusammudest. 5.3.Tulud: ELi tasandil 5.3.1.E-kaubanduse käibemaksupakett COVID-19 kriisi tõttu oli liikmesriikidel ja ettevõtjatel raskusi 1. jaanuariks 2021 e-kaubanduse käibemaksueeskirjade rakendamiseks vajalikes IT-arendustes edusammude tegemisega. Seetõttu lükati e-kaubanduse käibemaksupaketi jõustumine kuue kuu võrra edasi. Kohandati ka e-kaubanduse suhtes kohaldatavaid tollieeskirju, et e-kaubanduse käibemaksueeskirjade rakendamine oleks sujuv. Komisjon võttis 2020. aasta septembris vastu ka tolli tegevuskava, milles on esitatud meetmed e-kaubandusega seotud probleemide lahendamiseks ning käibemaksu- ja tollipettuste, nagu kaupade väärtuse tegelikust väiksemana näitamise, nende väära kirjeldamise ja valeandmetega päritoludeklaratsioonide vastase võitluse tõhustamiseks. Nõukogu võttis 18. veebruaril 2020 vastu õigusaktide paketi, et kehtestada makseteenuse osutajatele nõue saata teavet ELi liikmesriikidest pärit piiriüleste maksete ja nende piiriüleste maksete adressaatide („makse saajate“) kohta. Selle paketi sätete kohaselt peavad ELis makseteenuseid pakkuvad makseteenuse osutajad jälgima piiriüleste maksete saajaid ja saatma ELi liikmesriikide ametiasutustele teabe nende kohta, kes saavad kvartalis üle 25 piiriülese makse. Seejärel koondatakse see teave Euroopa andmebaasi, kesksesse elektroonilisse makseteabe süsteemi (CESOP), ning tehakse siis Eurofisci võrgustiku kaudu kättesaadavaks ELi liikmesriikide pettustevastase võitluse ekspertidele. Selle uue meetme eesmärk on anda ELi liikmesriikide maksuhalduritele õiged vahendid, et avastada teises liikmesriigis või kolmandas riigis asutatud müüjate võimalikke e-kaubandusega seotud käibemaksupettusi. Andmete saatmine peab algama 1. jaanuaril 2024. 5.3.2.Võitlus tollimaksupettuste vastu COVID-19 pandeemia on avaldanud suurt mõju tolliasutustele, kes pidid täitma oma põhiülesandeid raskest olukorrast hoolimata. 2020. aasta veebruari alguses avas komisjon tolli riskijuhtimissüsteemis kriisihoiatuse, et ühtlustada ja tsentraliseerida COVID-19ga seotud riskiteabe vahetamist. ELi liikmesriigid on väga hästi reageerinud ja teabevahetus on saavutanud erakordse taseme. 2020. aasta mais võttis komisjon vastu suunised tollikontrolliga seotud riskide tähtsuse järjekorda seadmise kohta, milles on ette nähtud ajutised meetmed ELi liikmesriikide toetamiseks. Suunistes on kirjeldatud peamisi riske, millega tuleb tegeleda esmajärjekorras, olenevalt kriisi mõjust nendele riikidele. Komisjon teeb kohapealset või kaugjärelevalvet ja -kontrolli, et tagada tolli ja traditsioonilisi omavahendeid käsitlevate õigusaktide korrektne kohaldamine. Kui lahendamata probleemidega tegelemisel tehtud koostööd ja edusamme peetakse ebapiisavaks, kohaldatakse parandusmeetmeid. Nagu on märgitud 2019. aasta finantshuvide kaitse aruandes, on komisjon juba kohaldanud selliseid parandusmeetmeid Ühendkuningriigi suhtes seoses Hiinast pärit tekstiiltoodete ja jalatsitega, mille deklareeritud väärtus on tegelikust väärtusest tunduvalt väiksem (vt olukorra ülevaade nr 1 ). 2020. aastal astus komisjon edasisi samme, et teha kindlaks traditsiooniliste omavahenditega seotud sarnase kahju ulatus kõikides ELi liikmesriikides, ja saatis neile esialgsed arvutused traditsiooniliste omavahenditega seotud võimaliku kahju kohta, mis tuleneb selliste Hiinast pärit jalatsite ja tekstiiltoodete impordist nende territooriumile, mille deklareeritud väärtus võis olla tegelikust väiksem. Lisaks tegi komisjon kindlaks võimaliku traditsiooniliste omavahenditega seotud kahju seoses päikesepaneelidele kehtestatud dumpinguvastastest tollimaksudest kõrvalehoidmisega ja teavitas asjaomaseid ELi liikmesriike. 5.3.3.Võitlus ebaseadusliku tubakakaubanduse vastu Võitlus ebaseadusliku tubakakaubanduse vastu on ELi finantshuvide kaitse poliitika oluline osa. 2020. aasta jooksul jätkas komisjon teise ebaseadusliku tubakakaubanduse vastase võitluse tegevuskava rakendamist. Enamik peamisi meetmeid oli aasta lõpus kas rakendamisel või rakendatud. ELis abistas komisjon ELi liikmesriike 2019. aastal loodud uue tubakatoodete jälgitavuse süsteemi kasutuselevõtul. Märkimisväärseid edusamme on tehtud analüüsi ja luureteabe valdkonnas. Näiteks menetles sõltumatu tubakalabor 2020. aastal üle 150 taotluse. 2020. aastal sai valmis ja 2021. aasta alguses avaldati uuring, mille eesmärk oli määrata kindlaks ebaseadusliku tubakaturu mõõtmise metoodika.

Alates tubaka tarbimise leviku vähendamise raamkonventsiooni tubakatoodetega ebaseadusliku kauplemise tõkestamise protokolli (FCTC protokoll) jõustumisest 2018. aastal on OLAF tihedas koostöös komisjoni talituste ja ELi liikmesriikidega aktiivne osaline mitmepoolsel tasandil. Rahvusvahelises koostöös keskenduti tubakatoodete tarneahela kindlustamisele. Pidades silmas osaliste teist kohtumist, mis on kavandatud 2021. aasta novembrisse, tegutseb OLAF tuvastamise ja jälgimise töörühma peamise korraldajana. OLAF jagab abi ja koostöö töörühma aktiivse liikmena ka oma eksperditeadmisi. 5.4.Tulud: ELi liikmesriigi tasandil ELi tulude paremaks kaitsmiseks võtsid mõned ELi liikmesriigid erimeetmeid, mis on esitatud tabelis 4 . Liikmesriik Kirjeldus Tuluvaldkond Belgia Riiklik tegevuskava 2020 Tolli- ja maksupettused Horvaatia Tõhusam kontroll Rijeka sadamas Toll Üldise auditi tugisüsteemi rakendamine Horvaatia maksuametis Maksupettused Tšehhi Tollivõla kindlakstegemise protsessi kiirendamine Toll Eesti Võitlus kütusepettuste vastu Toll Kreeka Meetmed, mille eesmärk on vähendada ebaseaduslikku üle piiri toimetamist Tolli- ja maksupettused Ungari Vabastusjärgsete kontrollide 2021. aasta kava Tolli- ja maksupettused Itaalia Kontrollikorra rakendamine otsuse (EL) 2020/491 kohaldamisel Toll Läti Ärilisel eesmärgil sõitjateveoga seotud veebisaitide või mobiilirakenduste registreerimine Maksupettused Loteriide kontroll Maksupettused Maksumaksjate liigitamine Tolli- ja maksupettused Leedu Ühisoperatsioon JAD HANSA Tolli- ja maksupettused Madalmaad COVID-19ga seotud pettuste ärahoidmine tolli poolt Toll Portugal Ühiste finantsriski kriteeriumide ja standardite rakendamine Toll Automaatse valikusüsteemi ja väikese väärtusega kaubandusliku impordisüsteemi (e-kaubandus) omavaheline sidumine Toll Sloveenia Sloveenia riskianalüüsi ajakohastamine Tolli- ja maksupettused 5.5.Kulud: ELi tasandil ELi 2021.–2027. aasta eelarve ja taasterahastu „NextGenerationEU“ vastuvõtmisele lisaks on kehtestatud vajalikud õigusnormid, et tagada ELi finantshuvide piisav kaitse. 5.5.1.Õigusriigi põhimõte – tingimuslikkus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL, Euratom) 2020/2092 kehtestati liidu eelarve kaitsmiseks üldine tingimuslikkuse kord. Määruse eesmärk on kaitsta ELi eelarvet selliste õigusriigi põhimõtete rikkumiste eest, mis piisavalt otseselt mõjutavad (või tekitavad tõsise riski, et mõjutavad) selle usaldusväärset finantsjuhtimist või ELi finantshuve. Seetõttu on see seotud ELi eelarvega. Selle määruse alusel võib komisjon esitada nõukogule ettepaneku asjakohaste meetmete võtmiseks, et kaitsta ELi eelarvet või ELi finantshuve, nagu maksete peatamine või nende tegemise lõpetamine ning uute juriidiliste kohustuste võtmise keelamine ja finantskorrektsioonide tegemine. Määrus täiendab ELi õigusaktidega ELi eelarve kaitseks kehtestatud muid menetlusi, sealhulgas OLAFi ja Euroopa Prokuratuuri juurdlusi. Komisjon kasutab jätkuvalt kõiki olemasolevaid vahendeid, et ELi eelarvet tõhusalt kaitsta, sealhulgas näiteks varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi, kontrolle ja auditeid või finantskorrektsioone. Komisjon hakkab tingimuslikkuse mehhanismi kohaldama alates 2021. aastast, kui ta leiab, et muud vahendid ei ole ELi eelarve kaitsmiseks tulemuslikumad. 2021. aasta juulis avaldas komisjon teise iga-aastase õigusriigi olukorda käsitleva aruande, milles esitatakse nii kokkuvõte õigusriigi olukorrast ELis kui ka hinnang olukorrale igas ELi liikmesriigis. Õigusriigi olukorda käsitleva aruande abil jälgitakse olulisi, nii positiivseid kui ka negatiivseid muutusi õigusriigi toimimises ELi liikmesriikides. Aruandes käsitletakse järgmist nelja sammast: i) kohtusüsteem, ii) korruptsioonivastane raamistik, iii) meedia mitmekesisus ja iv) vabadus ning muud kontrolli- ja tasakaalustussüsteemiga seotud institutsioonilised küsimused. See on määrusest eraldi seisev dokument, milles käsitletakse üldist tingimuslikkuse korda liidu eelarve kaitsmiseks, ning on komisjoni jaoks oluline teabeallikas. 5.5.2.ELi 2021.–2027. aasta eelarve Praegu väljatöötatav ELi 2021.–2027. aasta eelarve õigusraamistik toob kaasa olulisi muudatusi ja lihtsustusi ELi rahaliste vahendite haldamises, eelkõige Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondides, mille puhul on täheldatav ·tulemustel, mitte kuludel põhinevate maksete suurem osakaal; ·lihtsustatud kuluvõimaluste ja kindlasummaliste maksete suurem kasutamine. ELi 2021.–2027. aasta eelarve heakskiitmiseks on vaja kindlaks määrata ka iga kuluprogrammi erieeskirjad. Kokku on lepitud pettustevastasted sätted, millega tagatakse, et vastutavale eelarvevahendite käsutajale, OLAFile ja kontrollikojale antakse vajalikud õigused ja nõutav juurdepääs, et nad saaksid oma vastavat pädevust igakülgselt teostada, ning tagatakse, et kõik ELi rahaliste vahendite haldamisse kaasatud kolmandad isikud annavad samaväärsed õigused. OLAFi puhul peavad need õigused hõlmama õigust korraldada juurdlusi, sealhulgas teha kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi, nagu on sätestatud määruses (EL, Euratom) nr 883/2013. Neid sätteid kohaldataks ka ELi programmides osalevate kolmandate riikide suhtes. 5.5.3.Taaste- ja vastupidavusrahastu Pärast seda, kui komisjon oli 2020. aasta mais esitanud ettepaneku võtta vastu määrus, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu, avaldas ta 2020. aasta septembris ELi liikmesriikidele riiklike taaste- ja vastupidavuskavade koostamise suunised, mida ajakohastati pärast parlamendi ja nõukogu vahelise poliitilise kokkuleppe saavutamist 2020. aasta detsembris.

2020. aasta juuli ja detsembri Euroopa Ülemkogu kohtumisel rõhutati usaldusväärse finantsjuhtimise ja ELi finantshuvide kaitse tähtsust selle uue rahastamisvahendi jaoks. Kooskõlas taaste- ja vastupidavusrahastu määrusega kontrollib komisjon riiklike taaste- ja vastupidavuskavade hindamisel, kas ELi liikmesriigid on rakendanud rahastu haldamiseks sisekontrollisüsteemid, millega tagatakse, et saadud rahalisi vahendeid kasutatakse kooskõlas ELi ja liikmesriigi õigusega, ning võimaldavad ennekõike ennetada, avastada ja kõrvaldada huvide konflikte, pettust, korruptsiooni ja topeltrahastamist. Taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamise ajal peavad ELi liikmesriigid tagama nende vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise ja nõudma tagasi alusetult kulutatud summad. Liikmesriigid peavad eelkõige koguma auditeerimiseks ja kontrollimiseks standarditud kategooriatesse kuuluvaid andmeid vahendite lõppsaajate, töövõtjate, alltöövõtjate ja tegelike tulusaajate kohta ning tagama komisjoni, OLAFi, Euroopa Kontrollikoja ja Euroopa Prokuratuuri (kui see on asjakohane) juurdepääsu nendele andmetele. Komisjon teeb ELi liikmesriikidele kättesaadavaks teabe- ja seiresüsteemi, mis hõlmab ühtset andmekaeve- ja riskihindamisvahendit, et nimetatud andmetele juurde pääseda ja neid analüüsida. Liikmesriigid peavad lisama taaste- ja vastupidavusrahastu raames esitatud maksetaotlustele liidu vahendite haldaja kinnituse ning tehtud auditite, sealhulgas avastatud puuduste ja võetud parandusmeetmete kokkuvõtte. Pärast makse tegemist teeb komisjon riskipõhiseid kontrolle. Kokkuvõttes on ELi finantshuvide kaitse tugevdamiseks kehtestatud ulatuslikud meetmed ning 2021. aasta esimestel kuudel on ELi liikmesriigid teinud tihedat koostööd komisjoniga, et kajastada neid meetmeid oma 2021. aasta teises kvartalis esitatud taaste- ja vastupidavuskavades. Komisjon jälgib tähelepanelikult nende kavade rakendamist. 5.5.4.Tehniline tugi struktuurireformi tugiprogrammi kaudu 2020. aastal anti struktuurireformi tugiprogrammi kaudu tehnilist tuge mitme korruptsiooni- ja pettustevastase meetme võtmiseks. Mitme liikmesriigi ametiasutustega on hakatud ellu viima projekte, mille eesmärk on ·suurendada teadlikkust ja karmistada nõudeid võitluses korruptsiooni vastu rahvusvahelistes äritehingutes; ·töötada korruptsiooniriskide paremaks juhtimiseks välja riskihindamise ja käitumisanalüüsi raamistik; ·tugevdada korruptsiooni ennetamise ja avastamise koordineerimist; ·parandada toetustega seotud pettuseriskide avastamist ja ·suurendada korruptsioonivastaste meetmete rakendamise ja järelevalve tõhusust. 5.6.Kulud: ELi liikmesriigi tasandil 2020. aastal võtsid paljud ELi liikmesriigid meetmeid, et paremini kaitsta rahalisi vahendeid, mis tulevad ELi eelarvest ja mida kasutatakse jagatud eelarve täitmise raames. Meetmed hõlmavad mitmesuguseid algatusi, nagu valdkondlikud strateegiad, asjaomaste asutuste vahelise koostöö tihendamine, korruptsioonivastase võitluse tugevdamine või huvide konflikti ennetamine. Mõned neist algatustest on loetletud tabelis 5 ning pettustevastase võitluse IT-vahenditega seotud täiendavaid meetmeid kirjeldatakse punktis ‎7.3. Liikmesriik Meede Eelarvesektor Austria Auditistrateegia Põllumajandus, kalandus, ühtekuuluvuspoliitika ja abifond enim puudust kannatavate isikute jaoks Õigusnormide rikkumiste vältimine sagedaste kontrollide abil Ühtekuuluvuspoliitika Belgia Kontrollide tõhustamise meetmed Ühtekuuluvuspoliitika Usaldusväärsuse suurendamise ja huvide konfliktide vältimise meetmed Põllumajandus, kalandus ja ühtekuuluvuspoliitika Bulgaaria Määrus, milles määratakse kindlaks õigusnormide rikkumised, mis õigustavad finantskorrektsioonide tegemist, ja vastav korrektsioonide osakaal vastavalt Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendite haldamise seadusele Kõik kuluvaldkonnad Horvaatia Pettustevastase poliitika rakendamine rakenduskavade puhul Ühtekuuluvuspoliitika Tšehhi Omandisuhete ja huvide konfliktide kontrollimise korra ajakohastamine Ühtekuuluvuspoliitika Taani Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) tegevuskava Põllumajandus Taani kalandusameti pettustevastase võitluse strateegia Kalandus Soome Riigi ametiasutuste vaheline koostöö pettustevastases võitluses Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide raames Kõik kuluvaldkonnad Saksamaa Pettustevastased meetmed (Euroopa Regionaalarengu Fondi Nordrhein-Westfaleni programm) Ühtekuuluvuspoliitika Ungari Korruptsioonivastane pakett Kõik kulud Luksemburg Pettustevastase võitluse haldusmeetmed Ühtekuuluvuspoliitika Poola ELi vahenditest rahastatavate riigihankelepingute kontrollimehhanismide ja järelevalvevahendite tugevdamine, muutes riigihangete kontrolli reguleerivaid õigusnorme Kõik kuluvaldkonnad Põllumajanduse ümberkorraldamise ja ajakohastamise ameti korruptsioonivastane poliitika Põllumajandus Portugal Programmitöö perioodi 2014–2020 rakenduskavadega vastu võetud pettustevastaste meetmete audit Ühtekuuluvuspoliitika Slovakkia Korruptsioonivastase osakonna loomine põllumajandus- ja maaelu arengu ministeeriumi haldusalasse Põllumajandus ISO 37001 sertifikaat – korruptsioonivastane juhtimissüsteem ja käitumisjuhend Ühtekuuluvuspoliitika Sloveenia Koostöö siseriiklikes kohtutes menetletavates kohtuasjades Ühtekuuluvuspoliitika Põllumajandusturgude ja maaelu arengu ameti võetud meetmed Põllumajandus Hispaania Hispaania pettusevastase koordineerimistalituse ja Guardia Civili vaheline koostööleping Kõik kuluvaldkonnad Riiklike, piirkondlike ja kohalike pettustevastase võitlusega tegelevate asutuste vahelise koostöö tugevdamine Kõik kuluvaldkonnad 6.Õigusnormide rikkumised, pettused ja riskid 6.1.Avastamisest riskini

ELi finantshuve võivad kahjustada: ·ELi eelarve vahendite vähendamine, mis mõjutab ELi poliitika rahastamise võimalust; ·kuluartikliga seotud kulude suurenemine; ·rahaliste vahendite raiskamine halva kvaliteediga või oodatud tulemusi mitteandvate projektide rahastamisele; ·selliste rahaliste vahendite väär kasutamine muudel eesmärkidel kui need, milleks need olid algselt ette nähtud (rahalise toetuse saamise õiguseta toetusesaaja või projekt). Kui negatiivne mõju ELi eelarvele tuleneb õigusnormide rikkumisest, käsitatakse seda õigusnormide rikkumisena. Kui tegemist on tahtliku käitumisega, nagu tegevus või tegevusetus, mis on seotud valede, ebaõigete andmetega või puudulike aruannete või dokumentide kasutamise või esitamisega või teabe varjamisega, jättes täitmata konkreetse kohustuse, on selline käitumine pettus. Seega võib õigusnormide rikkumine tuleneda õigusnormi väärast tõlgendamisest, samal ajal kui pettus tuleneb õigusnormi tahtlikust rikkumisest. ELi finantshuve võib kahjustada ka muu ebaseaduslik tegevus, näiteks aktiivne või passiivne korruptsioon ning ELi rahaliste vahendite või varade omastamine ametiisiku poolt, kellele on usaldatud nende otsene või kaudne haldamine. ELi eelarvet kahjustavaid pettusi võidakse kasutada ka muude kuritegude toimepanemiseks eelkuritegude raames. Kuigi ELi rahapesu- ja terrorismi rahastamise vastane õigusraamistik ei ole otseselt seotud ELi eelarve kaitsmisega, on see selles kontekstis asjakohane. Organiseeritud kuritegevus kujutab endast märkimisväärset ohtu nii Euroopa kodanikele, ettevõtjatele ja riigiasutustele kui ka majandusele tervikuna. Kuritegelikud organisatsioonid tegutsevad kõigis ELi liikmesriikides ja kasutavad oma suurt ebaseaduslikku tulu seaduslikku majandustegevusse ja avaliku sektori asutustesse sisseimbumiseks, muu hulgas korruptsiooni teel, õõnestades õigusriiki ja põhiõigusi ning kahjustades inimeste õigust turvalisusele ja nende usaldust ametiasutuste vastu. Pettused on muutumas kuritegelike organisatsioonide jaoks üha huvipakkuvamaks. Korruptsioon on kuritegelike organisatsioonide keskne tegevusmeetod. ELi kehtivate korruptsioonivastaste õigusnormide kohaselt peavad ELi liikmesriigid kriminaliseerima nii ametiisikute aktiivse kui ka passiivse korruptsiooni, kehtestama piisavad karistused ja tagama, et ametnikke korrumpeerivad ettevõtjad võetakse kriminaalvastutusele. 2019. aastal võttis EL vastu uue õigusakti, millega kaitstakse rikkumisest teatajaid ja nõutakse korruptiivsetest tegevusest teatamiseks turvaliste kanalite loomist. Iga-aastases õigusriigi olukorda käsitlevas aruandes uuritakse ELi liikmesriikide olukorda, muu hulgas korruptsioonivastase poliitika vaatenurgast. Euroopa ja riigi tasandil kehtestatud kontrolliraamistiku (vt punkt ‎3.2) eesmärk on neid riske ennetada, need avastada ja kõrvaldada. Ligi 80 % kulueelarve haldamise ja peaaegu kõigi tulude kogumise eest vastutavad eeskätt liikmesriigid. ELi liikmesriigid peaksid avastatud õigusnormide rikkumistest (sealhulgas võimalikest pettusejuhtumitest) teatama komisjonile. Nende teadete („teatatud pettused“ või „teatatud õigusnormide rikkumised“) põhjal saab komisjon välja selgitada kõige sagedasemad pettuseriskid ja petuskeemid. Järgmistes punktides kirjeldatakse lühidalt peamisi suundumusi seoses õigusnormide rikkumiste ja pettuste varasemate avastamistega, millest liikmesriigid on teatanud. Need suundumused viitavad riskidele, mis võivad osutuda asjakohaseks tulevaste meetmete puhul. Varem avastatud juhtumid on tunnistuseks juhtimissüsteemide olemuslikest riskidest ja nõrkadest kohtadest, mida petturid on ära kasutanud. Kui ennetustegevus oluliselt ei parane, on oht, et sarnased õigusnormide rikkumised ja pettused leiavad aset ka tulevikus. Olukorra ülevaade nr 13. Pettuste avastamine Pettust on palju keerulisem avastada kui n-ö lihtsat õigusnormide rikkumist, mille puhul ei ole üritatud tahtlikult petta. Kui see n-ö lihtne õigusnormide rikkumine võib tavaliselt tuleneda esimese kontrollitasandi nõrkusest, on pettus, isegi kui kasutatakse ära olemasolevaid nõrku kohti, üksikisikute ja/või organisatsioonide konkreetse tegevuse tulemus, kusjuures pahatahtlikud kavatsused ja meetodid varieeruvad kõige lihtsamatest kuni kõige keerukamate skeemideni. Pettuse avastamine ja sellest teatamine tõendab, et riigi ja ELi tasandil kehtestatud üldine kontrollisüsteem toimib. 6.1.1.Käibemaksupettused – „Study and Reports on the VAT Gap in the EU-28 member states“ („Uuring ja aruanded käibemaksulõhe kohta EL 28 liikmesriigis“ (avaldatud 2020. aastal). ELi liikmesriigid kaotavad maksupettuste ja ebapiisavate maksukogumissüsteemide tõttu miljardeid eurosid käibemaksutulu. Käibemaksulõhe (eeldatava käibemaksutulu ja tegelikult kogutud käibemaksu vahe) mõjutab ELi finantshuve. Üldine käibemaksulõhe ELi liikmesriikides oli 2018. aastal ligikaudu 140 miljardit eurot. Komisjoni prognooside kohaselt on käibemaksulõhe 2019. aastal tõenäoliselt vähenenud ja võib olla langenud alla 130 miljardi euro ehk 10 %ni kogu käibemaksukohustusest. ELi üksikute liikmesriikide tulemused erinevad 2018. aasta mediaanist (9,2 %) endiselt märkimisväärselt. Käibemaksulõhe vähenes 21 liikmesriigis, kõige märkimisväärsemalt Ungaris (–5,1 %), Lätis (–4,4 %) ja Poolas (–4,3 %). Käibemaksulõhe suurenes kõige rohkem Luksemburgis (+ 2,5 %), järgnesid väikese kasvuga Leedu (+0,8 %) ja Austria (+0,5 %).

6.1.2.Tuludega seotud õigusnormide rikkumised ja pettused Teatatud juhtumite arv vähenes võrreldes viie aasta keskmisega nii ELi tuludega seotud pettuste kui ka ELi tuludega seotud muude õigusnormide rikkumiste puhul. Seotud kahjusumma suurenes pettuste puhul, kuid vähenes muude õigusnormide rikkumiste puhul. Eelarvesektor Pettusejuhtumid Muud õigusnormide rikkumised Pettuste avastamise määr Õigusnormide rikkumiste avastamise määr N miljonites eurodes N miljonites eurodes % % Traditsioonilised omavahendid 451 108 4 003 382 0,43 % 1,54 % Näib, et COVID-19 pandeemia mõjutas üldist olukorda 2020. aastal eeldatust vähem. Muutused pettuse või muu õigusnormide rikkumisena teatatud juhtumite arvus ja nendega seotud kahjusummades jäävad pigem tavapärase aastase kõikumise piiresse (vt tekstikast paremal). Mõnda ELi liikmesriiki on see siiski mõjutanud rohkem kui teisi (vt punkt 5.3.1). 2020. aastal olid pettustevastase võitluse talituste tehtud kontrollid kõige edukam meetod pettusejuhtumite avastamisel ja nendega seotud kahjusummade kindlakstegemisel. Vabastusjärgsed kontrollid ja enne kauba vabastamist või selle ajal tehtavad kontrollid on olnud tollimaksudest kõrvalehoidumisega seotud organiseeritud kuritegevuse ja uute petuskeemide avastamisel peaaegu sama olulised. Muud õigusnormide rikkumised avastati eelkõige vabastusjärgsete kontrollide käigus. Rahalises arvestuses avastati ligikaudu 43 % hinnangulistest ja kindlakstehtud kogukahjusummadest vabastusjärgse kontrolli käigus ja 29 % maksuauditi käigus, mis muutus 2020. aastal avastamismeetodina üha tähtsamaks. Enamik 2020. aastal ELi tulusid mõjutanud pettuse või muu õigusrikkumisena teatatud juhtumeid on seotud kauba väärtuse tegelikust väiksemana näitamise, valesti klassifitseerimise / eksitava kirjeldamise või salakaubaveoga. Nii juhtumite arvu kui ka kahjusumma suuruse poolest olid pettustest ja õigusnormide rikkumisest enim mõjutatud kaubaliigid jalatsid, tekstiiltooted, sõidukid, elektrimasinad ja -seadmed. 6.1.3.Kuludega seotud õigusnormide rikkumised ja pettused Viimase viie aasta jooksul on seoses ELi programmitöö perioodi 2007–2013 kuludega teatatud õigusnormide rikkumiste (pettused ja muud õigusnormide rikkumised) arv vähenenud, samal ajal on ELi 2014.–2020. aasta eelarvega seotud pettuste ja õigusnormide rikkumiste arv suurenenud kooskõlas rakendamistsüklitega. Seoses iga-aastaste kulutustega (otsetoetused põllumajandustootjatele ja turutoetusmeetmed) teatatud õigusnormide rikkumiste arv jäi samaks. Eelarvesektor Pettusejuhtumid Muud õigusnormide rikkumised Pettuste avastamise määr Õigusnormide rikkumiste avastamise määr N miljonites eurodes N miljonites eurodes % % Põllumajandus 255 28,4 3 016 162,4 0,02 % 0,11 % Maaelu areng 127 19,2 2 086 96,9 0,14 % 0,70 % Põllumajandustoetused 117 6,5 903 62,1 0,02 % 0,15 % Mõlemad/ebaselge 11 2,7 27 3,4 – – Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid 281 225,1 2 297 490,2 0,40 % 0,88 % Ühtekuuluvus- ja regionaalpoliitika 221 213,7 1 685 432,1 0,52 % 1,05 % Sotsiaalpoliitika 56 8,7 554 51,8 0,07 % 0,40 % Kalandus 4 2,7 54 6,2 0,36 % 0,82 % Muu 0 0 4 0,2 0,00 % 0,02 % Ühinemiseelsed rahastamisvahendid 28 3,4 98 4,8 0,18 % 0,25 % IPA I 17 2,9 49 3,7 andmed puuduvad andmed puuduvad IPA II 11 0,5 49 1,1 0,03 % 0,06 % Otsekulud 41 9,1 1 285 53,2 0,03 % 0,28 % KOKKU 605 266,0 6 696 710,6 0,19 % 0,51 % Põllumajandus. Viimasel viiel aastal (vt tekstikast allpool) on perioodi 2014–2020 maaelu arenguga seotud pettusejuhtumitest teatamine edenenud aeglaselt, mis võib viidata ELi liikmesriikide ebapiisavatele avastamismeetmetele, ja programmitöö perioodi 2007–2013 puudutavate teadete arv on vähenenud, nagu eeldati. Põllumajandustoetustega (sh põllumajandustootjatele antav otsetoetus ja turumeetmed) seotud pettustest on teatatud üsna stabiilselt. ELi liikmesriikidele makstavate toetuste osakaale arvestades näib, et maaelu arengut mõjutavad pettused rohkem kui põllumajandustootjatele antavaid otsetoetusi. Põllumajandustootjatele makstavad otsetoetused põhinevad toetusõigustel ja olemasolevad süsteemid toetavad pettuste ennetamist. Turumeetmetele eraldatakse vähem rahalisi vahendeid, kuid teatatud pettusejuhtumeid on makseid arvestades isegi rohkem kui maaelu arengu puhul (vt joonis 9 ). Teatatud pettused on seotud eelkõige veinisektori riiklike toetusprogrammidega (investeerimismeetmed, müügiedendus, eriti ELi-välistel turgudel, ning viinamarjaistanduste ümberkorraldamine ja muutmine) ning puu- ja köögiviljasektoriga (abi tootjarühmadele eeltunnustuse saamiseks, eelkõige investeerimismeetmed). Näib, et pettuste arv on suurenenud ka müügiedendussektoris nii ELi turgudel kui ka kolmandate riikide turgudel. Nagu paljudes muudes kuluvaldkondades, esineb ka põllumajanduskulude puhul dokumentide võltsimise oht. Maaelu arengu valdkonnas võidakse võltsida näiteks arveid, deklaratsioone, kus kasutatud seadmed esitatakse uute pähe, hankepakkumusi ning teavet toetuse saamise tingimustele vastavuse kohta. Muude põllumajandustoetuste puhul võib võltsimine olla seotud näiteks arvete või rendilepingutega või abitaotlustega, mis võivad sisaldada valeandmeid kasutatava toetuskõlbliku ala, muudele abi saamise tingimustele vastavuse kohta jne. Samuti esineb kunstlike tingimuste loomise oht. Näiteks võivad toetusesaajad põllumajanduslikud ettevõtted kunstlikult osadeks jagada ja taotleda toetust mitme seotud ettevõtja kaudu, et vältida järk-järgult vähenevaid toetusmäärasid või pindala või loomadega seotud piiranguid. Maaelu arengu valdkonnas on märkimisväärne hulk pettusejuhtumeid seotud meetme puuduliku rakendamisega, mis osutab märkimisväärsetele riskidele selles sektoris. Turumeetmete puhul registreeriti mitmes huvide konflikti juhtumis suur kahju koos muude müügiedenduse valdkonna rikkumistega, mida OLAF uuris.

Ühtekuuluvuspoliitika ja kalanduspoliitika. Viimase viie aasta jooksul on seoses Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega (ESIF, st Ühtekuuluvusfond, Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond ja kalandusfondid) programmitöö perioodil 2007–2013 avastatud ja teatatud pettuste ning muude rikkumiste arv vähenenud kooskõlas rakendamistsükliga (vt tekstikast paremal). Aastate 2014–2020 kohta teatatud õigusnormide rikkumiste arv on suurenenud. Muude õigusnormide rikkumiste puhul oli see kasv siiski väike, mis osutab avastatud õigusnormide rikkumiste (ja nendega seotud kahjusummade) arvu ülisuurele vähenemisele võrreldes eelmise programmitöö perioodiga. Erinevus on suur kõikide fondide, eriti aga Euroopa Regionaalarengu Fondi puhul. Teatatud pettused ja muud õigusnormide rikkumised mõjutavad kõige sagedamini Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse, innovatsiooni ja ettevõtluse projekte. ELi liikmesriigid teatavad üha rohkem pettusejuhtumitest, mis on seotud tööalase konkurentsivõime parandamise meetmetega. Samuti teatatakse üha sagedamini rasketest rikkumistest seoses taristuga, mis on ette nähtud eurooplastele põhiteenuste osutamiseks (nt energia, keskkond, transport ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia), ning sotsiaal-, tervishoiu- ja haridustaristuga. Kõige suuremad muude õigusnormide rikkumistega seotud kahjusummad on seotud taristuprojektidega, eelkõige üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) kiirteede ja maanteedega (põhivõrk). Toetuste osakaale arvestades näib kalanduspoliitika olevat valdkond, mida pettused ja õigusnormide rikkumised tugevalt mõjutavad. Kõige riskantsemate toimingute hulka kuuluvad meetmed tulusate investeeringute tegemiseks vesiviljelusse ning investeeringud töötlemisse ja turustamisse. Haavatavad paistavad olevat ka tehniline abi ning uute turgude arendamine ja müügiedenduskampaaniad. Joonisel 10 on esitatud kõige sagedamini avastatud pettuste liigid programmitöö perioodil 2014–2020 rahastatud projektide puhul. Need olid järgmised: ebaõigeid andmeid sisaldavad, puuduvad, valed või võltsitud lisadokumendid, lepingutingimuste rikkumine, rahastamiskõlblikkus ja riigihanke-eeskirjade rikkumine. Eetika ja usaldusväärsuse ning topeltrahastamisega seotud rikkumisi esines vastavalt 5 % ja 1 % avastatud juhtumite puhul. Kuna üha rohkem kasutatakse lihtsustatud kuluvõimalusi, nihkuvad riskid meetme tegeliku ja nõuetekohase rakendamise valdkonda. Seda tuleb kontrollistrateegiates arvesse võtta. Muude õigusnormide rikkumiste hulgas moodustavad suurima osa riigihanke-eeskirjade eiramise juhtumid (vt olukorra ülevaade nr 18 riigihangetega seotud riskide kohta). Otsekulud. Komisjoni poolt seoses otsekuludega avastatud pettusejuhtumite arv on alates 2016. aastast vähenenud ja viimase kolme aasta jooksul on nende arv jäänud üsna stabiilseks. Muude õigusnormide rikkumiste poolest registreeriti 2020. aastal nii asjaomaste juhtumite kui ka nendega seotud kahjusummade väikseim arv. Kõige sagedasemad õigusnormide rikkumised on seotud kulude rahastamiskõlblikkuse ja tingimuste ebapiisava või nende mittetäitmisega. Eelkõige just pettuste puhul on rahastamiskõlblikkuse järel teisel kohal lisadokumentidega seotud probleemid. 2020. aastal olid õigusnormide rikkumistest enim mõjutatud poliitikavaldkonnad teadusuuringud ja innovatsioon, sidevõrgud, sisu ja tehnoloogia ning rahvusvaheline koostöö ja areng. 6.2.Õigusnormide rikkumiste ja pettustega seotud lisariskid 2021. aastal ja pärast seda 2020. aasta on COVID-19 pandeemia tõttu olnud lähiajaloos enneolematu aasta. Seda arvestades muudab olukorda riskide mõttes ka taaste- ja vastupidavusrahastu. Uued eesmärgid ja olulised muutused asjaomases keskkonnas peavad kiiresti andma tõuke ELi liikmesriikide ja komisjoni meetmete võtmiseks õigusnormide rikkumiste ja pettuste täiendavate riskide kindlakstegemiseks ja hindamiseks. 6.2.1.COVID-19ga seotud riskid tulude valdkonnas 2020. aastat iseloomustasid COVID-19 pandeemia ja impordivoogude järsk vähenemine. Ränga hoobi sai EL 27 riigi sisene kaubandus. Võrreldes 2019. aastaga täheldati impordi märkimisväärset vähenemist (–11,6 %). COVID-19 pandeemiast tingitud impordimahu vähenemine ja märkimisväärne nihe e-kaubanduse poole ei ole toonud kaasa muutusi mitte ainult tollivormistusele kuuluvate tollideklaratsioonide arvus, vaid ka tolli töökoormuses ja töökorralduses. Riikide ametiasutuste reaktsioon nendele probleemidele ja kiirus, millega tolliasutused suutsid uute oludega kohaneda, on vaid osaliselt võrreldavad, kuna liikumispiiranguid käsitlevad muutuvad õigusnormid on aasta jooksul ELi liikmesriikides ja mõne ELi liikmesriigi konkreetsetes piirkondades oluliselt muutunud. Kui vaadata üldisi andmeid, näib siiski, et teatatud rikkumiste koguarvu (pettused ja muud õigusnormide rikkumised) ja nendega seotud kahjusummade muutumine jääb pigem tavapärase aastase kõikumise piiresse ning seega on COVID-19 pandeemia neid tõenäoliselt vähem mõjutanud. Siiski näib, et COVID-19 pandeemia ajal mõjutasid tollipettused ELi liikmesriike erineval määral. Kui Belgias, Bulgaarias, Horvaatias, Poolas, Rootsis, Saksamaal, Sloveenias ja Ungaris oli avastamise määr 2020. aastal varasema viie aastaga võrreldes kõrgeim, siis Austrias, Itaalias, Madalmaades, Portugalis ja Slovakkias oli avastamise määr kõige madalam . COVID-19ga seotud kaupade puhul täheldati 2020. aastal teatatud ebaseaduslike koguste mõningast suurenemist, eelkõige selliste kaupade puhul nagu kaitseriietus. Samas näitab analüüs, et mõju, mida õigusnormide rikkumised avaldasid COVID-19ga seotud kaupadele, jäi 2020. aastal suhteliselt väikeseks (6 % aastal 2020 teatatud rikkumiste koguarvust ja 3 % seotud kahjusummadest). 6.2.2.COVIDiga seotud riskid kulude valdkonnas COVID-19 pandeemia on sundinud ELi institutsioone ja liikmesriike võimaldama toetada ELi eelarvest kriisiga toimetulekuks meetmete võtmist, lisades sellele vajalikud rahalised vahendid ja paindlikkuse. ELil on ranged õigusnormid, et kaitsta oma eelarvet pettuse eest. Kuid petturid kohanevad kiiresti. Paljud COVID-19 puhanguga seotud peamised võimalikud riskid võivad luua neile uusi võimalusi.

Esiteks on olemas riskid seoses hädaolukorra ohjamisega, mis nõuab lihtsustatud menetlusi. Lihtsustatud menetluste kuritarvitamine võib kaasa tuua vähem konkurentsivõimelised riigihanked ja otselepingud, mis suurendavad huvide konflikti ja korruptsiooni ohtu ning muudavad kontrollide tegemise keerulisemaks. Erakorralised menetlused võivad kaasa tuua tehniliste kirjelduste kehvema kvaliteedi, mis muudab kulude suurendamise või rakendamise ajal kvaliteeditaseme alandamise petturite jaoks lihtsamaks. Erakorralised meetmed võivad saada ELi rahalist toetust pärast seda, kui need on lõpule viidud väljaspool ELi fondide juhtimis- ja kontrolliraamistikku (tagasiulatuv rahastamine). Kuigi konsultatsioonifirmade teenused võivad olla suureks abiks, võib nende suurenenud kasutamisega kaasneda pettuseoht. Suurenenud nõudlus ja tarneahelate häired hädaolukordade ajal võivad viia lepinguliste suheteni ebausaldusväärsete vastaspooltega. Muud riskid tulenevad ELi rahaliste vahendite haldamise eest vastutavatele asutustele avaldatavast survest. COVID-19 pandeemiast tingitud viivitused praegustes rakenduskavades, uued vajadused seoses erakorraliste kulutustega ja järgmise programmitöö perioodi algus võivad olla stressitegurid, mis on kasulikud petturitele, kes kasutavad varifirmade võrgustikke, kes pakuvad samu teenuseid eri rakenduskavade mitmes projektis (huvide konflikti, topeltrahastamise jne oht), või suurendavad kulusid võrgustikusiseste näiliste tehingute kaudu. Selline surve võib suurendada taotlejate avalduste hindamise keerukust, mis suurendab ülepaisutatud kulude ning finants- ja tegevussuutlikkuseta ettevõtjate rahastamise riski. See võib kaasa tuua ka tagatiste kasutamise vähenemise või kontrollide arvu vähenemise või nende kvaliteedi halvenemise, kusjuures kontrollide tegemist takistavad ka reisipiirangud. Teine risk võib olla seotud sellega, et toetusesaajad tuginevad põhjendamatult vääramatule jõule, et õigustada programmide rakendamisel lepinguliste kohustuste täitmata jätmist. See võib soodustada isegi petturlikke pankrotte, mille puhul väidetakse eksitavalt ja põhjendamatult, et need tingis kriis. Need riskid on seotud 2020. aastaga, mistõttu tuleb kohandada tervisealase hädaolukorra haripunktis rakendatud ning 2021. aastal ja pärast seda rakendatavate tegevustega seotud kontrollistrateegiaid, milles nõutakse ennetamist konkreetsete maandamismeetmete ja sihipärase tegevuse abil, et avastada tulevasi õigusnormide rikkumisi ja pettusi. 6.2.3.Taaste- ja vastupidavusrahastuga seotud riskid Seoses taaste- ja vastupidavusrahastuga tuuakse määruses (EL) 2021/241 esile neli konkreetset riski, mille vastu ELi liikmesriigid peavad võtma asjakohaseid meetmeid: i) pettus, ii) korruptsioon, iii) huvide konfliktid ja iv) topeltrahastamine. Neid riske nimetatakse määruses „rasketeks rikkumisteks“. Taaste- ja vastupidavusrahastust eraldatakse suur rahasumma mõnele ELi liikmesriigile, kelle suutlikkus Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide abi ära kasutada on juba praegu vähene. See suurendab veelgi survet haldus- ja kontrollisüsteemile. Enamik ELi liikmesriike peab töötama taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamiseks välja uued teabe kogumise ja haldamise IT-vahendid. Eri riiklike süsteemide koostalitlusvõime ei pruugi olla tagatud. Taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisel peavad ELi liikmesriigid tagama tulemusliku ja tõhusa sisekontrollisüsteemi ning arendama välja usaldusväärse IT-taristu, et koguda a) teavet vahe- ja lõppeesmärkide saavutamise kohta ning b) standarditud kategooriatesse kuuluvaid andmeid (lõppsaajate, töövõtjate, alltöövõtjate ja tegelike tulusaajate kohta). Komisjon teeb kättesaadavaks teabe- ja seiresüsteemi, mis hõlmab ühtset andmekaeve- ja riskihindamisvahendit, et nimetatud andmetele juurde pääseda ja neid analüüsida, võimaldades ELi liikmesriikidel selle laialdast rakendamist. Komisjon, OLAF, Euroopa Kontrollikoda ja vajaduse korral Euroopa Prokuratuur võivad teabe- ja seiresüsteemi oma volituste piires kasutada. Olukorra ülevaade nr 18. Keskendumine tervishoiusektorile Pärast COVID-19 pandeemia puhkemist suurendati riiklike tervishoiusüsteemide tugevdamiseks ette nähtud ELi rahalisi vahendeid ja järgmisel programmitöö perioodil suurendatakse neid veelgi, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastuga seotud riiklike kavade kaudu. Kuna realiseeruvate riskide mõju on suurem, tuleb kindlaks teha nõrgad kohad ja maandada riske. Tervishoiutaristu parandamise projektid on keerukad ning nõuavad teenuste, ehitustööde ning meditsiinilise ja muu varustuse hankimist. Õigusnormide rikkumise ja pettuse riskid on üldiselt seotud järgmisega: i) konkurentsipiirangud (teabe piiramine, võimalike pakkujate väljajätmine või heidutamine, läbipaistmatu valik või hindamine, kokkumäng); ii) lepingute muutmine pärast nende sõlmimist; iii) puudused lepingu täitmisel; iv) kulude paisutamine. Konkurentsipiirangute puhul võivad menetluse avatust kahjustada rikkumised, mis on seotud kõigi võimalike pakkujate teavitamiseks mõeldud hanketeate sisu või selle avaldamise viisi või ajaga. See võib olla lepingu hinnangulise maksumuse alahindamise või lepingute kunstliku osadeks jaotamise tulemus. Võimalike pakkujate arvu võidakse põhjendamatult vähendada pakkujale esitatavate ülemääraste või diskrimineerivate nõuete abil. Lisaks võivad avaliku sektori hankijad põhjendamatult koondada samasse lepingusse ehitustööd, asjad või teenused, mida tavaliselt pakuvad erinevad ettevõtjad (kunstlik rühmitamine). Muud võimalikud rikkumised on seotud tehniliste kirjeldustega, mis on kas liiga kitsad või viitavad isegi konkreetsele kaubamärgile. Osalemist võivad raskendada ebaselged või muutuvad tingimused. Hindamise võivad muuta läbipaistmatuks hindamisprotsessi ebapiisav dokumentatsioon ja ebamäärased või ebakorrektsed hindamiskriteeriumid. Lepinguid võidakse sõlmida ettevõtjatega, kes ei vasta kriteeriumidele. Teisest küljest võib teatavate ettevõtjate väljajätmine olla põhjendamatu. Konkurentsi võib kahjustada kokkumäng, sealhulgas pakkujate omavaheline või pakkujate ja avaliku sektori hankijate koostöö. Lepinguid võidakse pärast nende sõlmimist muuta. Leping võib erineda tehnilisest kirjeldusest juba esimesel allkirjastamisel või seda võidakse muuta selle täitmise ajal. Kui sellised muudatused oleksid olnud juba tehnilise kirjelduse osa, oleksid teised ettevõtjad võinud teha paremaid pakkumusi ja hanke võita. Lisaks võivad need muutused tuua ettevõtjale lisatulu tänu odavamatele materjalidele või nende väiksemale hulgale või vähematele ehitustöödele sama hinna eest või tänu lisatarnetele või -töödele kõrgema hinna eest. Kehtivaid lepinguid võidakse muuta või võidakse põhjendamatult sõlmida lisalepinguid olemasoleva töövõtjaga kas otse või pärast väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetlust. Puudused lepingu täitmisel võivad olla erisugused. Sellistel puudustel võivad olla tõsised tagajärjed tervishoiuasutustele. Nende puuduste puhul võidakse esitada dokumente, mis ei vasta tegelikule kohapealsele täitmisele. Rikkumised võivad olla tingitud ka kulutustest, mis ei too kaasa tervishoiuteenuste osutamise oodatud paranemist. Näiteks ei pruugi toetusesaaja projekti raames rahastatud meditsiiniseadmeid kasutada või ta kasutab neid harva, seadmeid võidakse kasutada ärilistel eesmärkidel, mis on vastuolus rahastamise eesmärkidega jne.

Meditsiiniseadmete eest võidakse maksta ülemäära kõrget hinda. Hüvitamistaotlused võivad hõlmata rahastamiskõlbmatute tarnete või tegevuste kulusid. Projekt võib hõlmata ainult uusi meditsiiniseadmeid, samal ajal kui tegelikke kulutusi võidi teha rahastamiskõlbmatutele kasutatud seadmetele (paisutatud hind, just nagu oleksid seadmed uued). Veel üks võimalik risk on topeltrahastamine. 7.Pettustevastase võitluse tõhustamise vahendid Komisjon tugineb COVID-19 pandeemia ajal tekkinud probleemide lahendamisel ja liidu rahaliste vahendite haldamise uute viiside leidmisel olemasolevatele vahenditele ja töötab välja uusi vahendeid. 7.1.ARACHNE Komisjon julgustab kasutama andmekaeve ja andmete täiendamise integreeritud IT-vahendit ARACHNE. Komisjon töötas selle välja, et toetada korraldusasutusi struktuurifondide (Euroopa Sotsiaalfond ja Euroopa Regionaalarengu Fond) haldus- ja juhtimiskontrollide tegemisel. Nüüd kasutatakse seda ka Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) projektide puhul ja seda hakatakse pärast ÜPP reformi kasutama kõigi põllumajandusfondide puhul. ARACHNEga luuakse põhjalik andmebaas fondide vahenditega ellu viidud ELi projektide kohta, kuhu esitavad andmeid korraldus- ja makseasutused, ning täiendatakse neid andmeid avalikult kättesaadava teabega, et teha riskinäitajate põhjal kindlaks projektid, toetusesaajad, lepingud ja töövõtjad, mille puhul võib tekkida pettuse-, huvide konflikti ja õigusnormide rikkumise oht. See töövahend annab väga väärtuslikke riskihoiatusi juhtimiskontrollide täiendamiseks, kuid ei sisalda tõendeid vigade, õigusnormide rikkumise ega pettuste kohta. ARACHNE võib suurendada projektide valimise ja juhtimiskontrollide tõhusust ning hõlbustada pettuste kindlakstegemist, ennetamist ja avastamist. Pidades silmas punktis ‎6 nimetatud riske, võimaldaks ARACHNE-taoliste töövahendite üldine ja süstemaatiline kasutamine tõhustada võitlust pettuse, õigusnormide rikkumise, huvide konflikti ja topeltrahastamise vastu. 7.2.Varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteem (EDES) Komisjon haldab varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi. Varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemile on osutatud ELi eelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artiklites 135–145. See on vahend, mis võimaldab tugevdada ELi finantshuvide kaitset ebausaldusväärsete üksuste ja isikute eest, välistades selliste ettevõtjate osalemise ELi rahaliste vahendite eraldamise menetlustes otsese ja kaudse eelarve täitmise raames. Keelatud tegevuste hulka kuuluvad mitmesugused ametialast ausust mõjutavad teod (nt pettus, korruptsioon ja raske ametialane väärkäitumine) ja kehvad tulemused (nt märkimisväärsed puudused lepingute täitmisel). Varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteem võimaldab eelkõige järgmist: ·ELi finantshuve ohustavate üksuste või isikute varajane avastamine; ·selliste ettevõtjate väljajätmine otsese ja kaudse eelarve täitmise raames ELi rahaliste vahendite saajate hulgast ja/või rahaliste karistuste kohaldamine; ·eespool nimetatud teabe registreerimine varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi andmebaasis, mida saavad kasutada liidu rahaliste vahendite rakendamise eest vastutavad finantsjuhtimises osalejad; ·kõige raskemate juhtumite korral asjaomaste üksuste või isikute nimede avaldamine komisjoni veebisaidil. Varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteem võimaldab keskselt hinnata menetlusest kõrvalejätmiseni viivaid olukordi, kaitstes samal ajal asjaomaste isikute ja üksuste põhiõigusi, eelkõige nende õigust olla ära kuulatud. Varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi ainulaadsus ja tugevus seisneb ELi institutsioonidele ja asutustele antud volituses riigisisese „lõpliku kohtuotsuse või asjakohasel juhul lõpliku haldusotsuse puudumisel“ tegutseda. Karistuste määramine võib põhineda pädeva eelarvevahendite käsutaja vastutusalasse kuuluvate auditite ja kontrollide käigus tuvastatud „asjaoludel ja järeldustel“, OLAFi korraldatud juurdlustel või riikide ametiasutuste või rahvusvaheliste organisatsioonide mittelõplikel haldusotsustel. Asjaomane eelarvevahendite käsutaja võib teha otsuse määrata ebausaldusväärsetele üksustele või isikutele karistus üksnes pärast seda, kui ta on saanud ametliku soovituse keskselt institutsioonidevaheliselt toimkonnalt. 7.3.GetI projekt GetI projekti eesmärk on suurendada nii operatiiv- kui ka strateegilisi ülesandeid täitvate OLAFi töötajate analüüsisuutlikkust, parandades teabe kättesaadavust ja visualiseerimist ning andmepäringute kiirust ja paindlikkust.

Andmevormingute mitmekesisuse ja struktureerimata andmete hulga tõttu on viimastel aastatel tekkinud vajadus analüütilist tööd hõlbustava keskkonna, töövahendite ja funktsioonide järele. GetI projekti eesmärk on avatud allikatele ja kommertstarkvarale tuginedes automatiseerida paljud aeganõudvad ülesanded ja võtta kasutusele nüüdisaegne tehnoloogia, näiteks tehisintellekt. 7.4.Riikide IT-vahendid ELi finantshuvide kaitsmiseks 2020. aastal teatasid ELi liikmesriigid mitme IT-vahendi (vt tabel 8 ) väljatöötamisest, et tugevdada ELi finantshuvide kaitset, mis on COVID-19 pandeemiast ja liidu rahaliste vahendite haldamise uutest viisidest tulenevate probleemide lahendamisel iseäranis oluline. Liikmesriik Vahend Eelarvesektor Bulgaaria Keskse elektroonilise platvormi kasutamine riigihangetes Kõik kulud Tšehhi Omandisuhete ja huvide konfliktide kontrollimise korra ajakohastamine Ühtekuuluvuspoliitika Taani Andmete ühendamine topeltrahastamise juhtude avastamiseks Ühtekuuluvuspoliitika Eesti Küberkuritegevusalase teabe ja aruandluse veebisaidi avamine Horisontaalne Riigihangete registri täiustamine Kõik kulud Saksamaa Pettuseriskialane enesehindamine ESFi ja ERFi föderaaltasandi programmide puhul Ühtekuuluvuspoliitika Ungari ARACHNE ning varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi kasutamine Ühtekuuluvuspoliitika ja abifond enim puudust kannatavate isikute jaoks Leedu Rahapesu- ja terrorismi rahastamise vastaste meetmete rakendamiseks vajaliku analüütilise tark- ja riistvara soetamine Horisontaalne IT-vahendid ja reguleerivad meetmed Põllumajandus Madalmaad Täiustatud digitaalne subsiidiumirakendus Põllumajandus Riskihindamisvahend: pettuseriskiga partiide valimine Põllumajandus Rumeenia Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide pädevate asutuste digiteeritud kontrollid, et muuta kontrollid riigihangete valdkonnas tõhusamaks Ühtekuuluvuspoliitika Hispaania Pettusevastase koordineerimistalituse otsejuurdepääs Hispaania sotsiaalkindlustuse andmebaasidele Kõik kulud Rootsi Parem hankestatistika Kõik kulud 8.Järeldused ja soovitused COVID-19 põhjustatud tervisekriisil on olnud ja on ka tulevikus meie elule suur majanduslik ja sotsiaalne mõju. ELi reageering ELi järgmise eelarve ja taasterahastu „Next Generation EU“ kaudu kujutab endast Euroopa suurimat taastamiskava pärast Marshalli plaani. Kasutusele on võetud ELi pettustevastase võitluse uuendatud struktuur, et kaitsta ELi maksumaksjate raha, tuginedes ·Euroopa Prokuratuuri uurimis- ja süüdistuse esitamise volitustele; ·Eurojusti koordineerivale rollile; ·Europoli analüüsisuutlikkusele ning ·reformitud OLAFile, kes on varustatud töövahenditega, mis võimaldavad teha koostööd Euroopa Prokuratuuriga ja teha veelgi tulemuslikumaid juurdlusi. Ajal, mil riigi ametiasutused kohanevad uute riskide ja ELi vahendite haldamise uute viisidega, tuleb nendega tihedat ja tulemuslikku koostööd teha. Taaste- ja vastupidavusrahastu ja 2021.–2027. aasta kuluprogrammide olulise osa haldamine on tulemuspõhine ja ELi liikmesriikidel lasub ulatuslikum vastutus. Need erakorralised muudatused ei soosi n-ö tavapärast praktikat. Euroopa majanduse taastamiseks on vaja teha suuremaid jõupingutusi ja võtta meetmeid, mis nõuavad pettuse-, korruptsiooni- ja muu ELi finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse vastase võitluse uuendatud ja ühist Euroopa visiooni. See visioon võiks põhineda järgmistel elementidel: ·tõhusam andmete kogumine ja kasutamine, kasutades täielikult ära IT-süsteemide vahelise ühenduse, andmekaeve ja riskihindamisvahendite pakutavaid võimalusi. Üleeuroopaliste vahendite kasutamine suurendaks tõhusust veelgi ja aitaks riskantsemate valdkondadega tulemuslikult tegeleda; ·suurem läbipaistvus avaliku sektori (Euroopa ja riiklikest) rahalistest vahenditest toetuse saajate (sh töövõtjate, alltöövõtjate ja tegelike tulusaajate) jaoks; ·ELi liikmesriikide tasandil paremini koordineeritud ja terviklikud pettustevastased jõupingutused, mis põhinevad riikide pettustevastase võitluse strateegiate väljatöötamisel ja rakendamisel; ·tihedam koostöö riigi ametiasutuste vahel, ELi liikmesriikide vahel ja Euroopa tasandil. Soovitus

ELi liikmesriigid, kes ei ole Euroopa Prokuratuuriga ühinenud, peaksid seda kaaluma. Liikmesriigid, kes ei ole riiklikku pettustevastase võitluse strateegiat vastu võtnud, peaksid seda kaaluma. Riiklikke strateegiaid, mis on varem vastu võetud ja mida ei ole uute oluliste riskidega kohandatud, tuleks kiiresti ajakohastada. Tulud ELi ja liikmesriikide tollipoliitika aitas 2020. aastal märkimisväärselt kaasa ELi reageerimisele COVID-19 puhangule, tagades eurooplastele sujuvad kaubavood ja kaitstes ELi finantshuve. Mõned liikmesriigid olid oma kontrollitoimingute kohandamisel kiiremad ja paindlikumad. Liikmesriikide suutlikkust 2020. aasta karmi reaalsusega kohaneda mõjutasid erinevused riigi tasandil, liikumispiirangute erinev kestus ja riigipõhised probleemid. Nüüd on hädavajalik uurida kõiki võimalusi, kuidas tagada, et tolliliit ja ELi liikmesriikide tolliasutused toimiksid optimaalselt, jääksid kriisi ajal paindlikuks ja vastupidavaks ning suudaksid paremini ennetada probleeme. See tähendab eelkõige varasemast suurema tähelepanu pööramist andmete ja andmeanalüüsi parema kättesaadavuse ja kasutamise tagamisele tollikontrolli eesmärkidel ning asjakohaste prognoosimis- ja ühiste kriisiohjevahendite väljatöötamisele. Seetõttu on vaja võtta täiendavaid meetmeid seoses riskihindamise, standarditud kontrollide ning kogu ELi hõlmava ja rahvusvahelise koordineerimise ja koostööga rikkumisjuhtumite avastamiseks, võttes arvesse, et riigipiirid ei tõkesta pettust ega spetsiifiliste petuskeemide levikut. Soovitused ELi liikmesriike kutsutakse üles hindama COVID-19 pandeemia käigus ilmnenud riiklike tollikontrollistrateegiate riske ja puudusi ning teavitama saadud kogemustest ja võetud parandusmeetmetest, et - suurendada paindlikkust vastavalt tollikontrolli liigile; - vähendada tulevaste ootamatute sündmuste võimalikku mõju; - tagada ühtsete kontrollide rakendamine ELis. Lisaks kutsutakse liikmesriike üles hindama finantsriske, mida 2020. aastal võib-olla piisavalt ei käsitletud, ning koostama asjakohaste tollikontrollide tegemiseks järelejõudmiskavad, kui sellised tollikontrollid tuli piirangute tõttu tühistada või edasi lükata, nt kontrollid ettevõtjate valdustes ja füüsilised kontrollid enne kaupade vabasse ringlusse lubamist. Kulud Riske saab maandada ainult siis, kui need on kindlaks tehtud. Riskide kindlakstegemise võimaluse kasutamata jätmine nõrgestab ELi liikmesriike ja jätab nad nii riskide mõju kui ka tõenäosuse mõttes täielikult riskide meelevalda. Seetõttu on praeguses olukorras ääretult oluline, et ELi liikmesriigid teeksid põhjalikud ja sihipärased riskihindamised. See aitab tugevdada sisekontrolliraamistikke käsitlevaid õigusnorme. Soovitus ELi liikmesriike kutsutakse üles võtma kasutusele – kui seda ei ole veel tehtud – sihipärased riskijuhtimistoimingud, mis on seotud COVID-19 mõjuga ning taaste- ja vastupidavusrahastu eelseisva rakendamisega. Sellega seoses on esmatähtis avaliku sektori vahendite kasutamise läbipaistvus. See on ühtaegu nii heidutav kui ka kodanikuühiskonda kaasav element, mis aitab suurendada maksumaksjate usaldust ametiasutustepoolse avaliku sektori raha haldamise vastu. Kahtlaste tehingute tuvastamiseks ja nende vastu võitlemiseks vajalikust andmeanalüüsist on saanud pettustevastase võitluse oluline osa ning selle tähtsus suureneb lähiaastatel veelgi. Soovitus Alusandmete ning avastatud rikkumiste ja pettustega seotud andmete kogumist ja kasutamist tuleb veelgi parandada. Komisjon arendab edasi rikkumisjuhtumite haldamise süsteemi. Riikide ametiasutused peavad esitama usaldusväärseid kvaliteetseid andmeid. Mis puudutab andmekaeve ja riskihindamise suutlikkust, siis üleeuroopaline IT-vahend