ET Euroopa Liidu Teataja C 27/8

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase muutmistaotluse avaldamine

2010/C 27/07

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

Muutmistaotlus vastavalt artiklile 9

„FOURME D’AMBERT” VÕI „FOURME DE MONTBRISON”

EÜ nr: FR-PDO-0117-0119-30.03.2006

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab:

— Toote nimetus — Toote kirjeldus — Geograafiline piirkond — Päritolutõend — Tootmismeetod — Seos piirkonnaga — Märgistus — Riiklikud nõuded — Muu

2. Muudatus(t)e liik:

—  Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine — Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet —  Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3) —  Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4)

3. Muudatus(ed):

3.1. Nimetus:

Nimetus „Fourme d’Ambert” või „Fourme de Montbrison” asendatakse nimetusega „Fourme d’Ambert”.

Kõnealune muudatus kehtib ka spetsifikaadi teiste osade suhtes.

Need kaks nimetust viitavad tegelikult kahele erinevale tootele. Muudatus võimaldab eristada kaitstud päritolunimetust „Fourme d’Ambert” kaitstud päritolunimetusest „Fourme de Montbrison”.

3.2. Kirjeldus:

Toote kirjelduse esimest lõiku muudetakse järgmiselt: „„Fourme d’Ambert” on sinihallitusjuust (…), mille kooriku värvus võib olla helehallist tumehallini. Sellel võib esineda valget, kollast või punast hallitust ning sinakashallikat varjundit. Juustumassi värvus on valgest kreemikani, selles on avasid ja korrapäraseid rohekas-siniseid hallitusjoonekesi.”

Toote kirjelduse teine lõik asendatakse järgmise lõiguga:

Päritolunimetuse „Fourme d’Ambert” all on registreeritud kalgendatud lehmapiimast valmistatud pressimata ja kuumtöötlemata laagerdatud ja soolatud sinihallitusjuust, mis on silindrikujuline, 17–21 cm kõrge, läbimõõduga 12,5–14 cm ja kaalub 1,9–2,5 kg. 100 grammis juustus peab pärast täielikku kuivamist olema vähemalt 50 grammi rasvainet ja kuivaine kogumass 100 grammis valminud juustus ei tohi olla alla 50 grammi.

Põhjendus

Muudatused parandavad toote kirjeldust – täpsustatakse juustu suurust ja kaalu ning selle kooriku ja massi välimust.

3.3. Geograafiline piirkond:

Spetsifikaadi 3. punkt asendatakse järgmise tekstiga:

„„Fourme d’Ambert” geograafiline piirkond on järgmine:

— toote ajalooline päritolupiirkond, mis asub Loire’i ja Puy de Dôme’i departemangu piiril asuva Forezi mägiala (Hautes Chaumes de Forez) ülemistel nõlvadel. Nii geomorfoloogiliselt kui ka botaaniliselt moodustab kõrgustik selgelt eristuva looduskeskkonna. Need on graniidist aluspinnasel olevad lagedad alad, mille rohukatte ja selle niiskuse puhul ilmnevad nii kontinentaalse kui ka merelise kliima mõjud. Taimekoosluste kujunemist on mõjutanud nii kliimaolud kui ka praegune ja varasem karjakasvatus: siin on rohumaid ja niitusid, nõmmesid, kus kasvab peamiselt mustikas, kanarbik ja leetpõõsas, või osaliselt kalju-kortsleht ja sinikas, esineb soo- ja rabamaad. Kõrgustikel leidub ka püsiasustusest kõrgemale ehitatud mägionne (jasseries), mis annab tunnistust traditsioonilise juustu (fourme) tootmisega seotud karjakasvatusest;

— ajaloolist piirkonda ümbritsevad alad, kuhu kõnealuse juustu tootmise levis 20. sajandi alguses. Ka seda keskkonda võib oma kõrguse ja järskude nõlvade tõttu pidada mägiseks. Iseloomulikud on kristallilise või vulkaanilise aluspõhjaga platood ja nendevahelised orud, kus peamiseks majandustegevuseks on karjakasvatus.

Piima tootmine, juustu töötlemine, valmistamine ja säilitamine kuni 28 päeva pärast laabi lisamist toimub geograafilises piirkonnas, kuhu kuuluvad kommuunid on loetletud kokkuvõttes.”

Põhjendus

Juustu „Fourme d’Ambert” eriomaduste määratlemise käigus jõuti vajaduseni vähendada nimetatud kriteeriumide alusel tootmise geograafilist piirkonda.

Algselt loetellu kuulunud 858 kommuunist jäeti välja 495.

3.4. Päritolutõend:

Lisatakse järgmised lõigud:

„Kõik ettevõtjad, kes soovivad osaleda juustu „Fourme d’Ambert” valmistamiseks vajaliku piima tootmise, kogumise, juustu töötlemise või valmistamise protsessis või selle mõnes etapis, esitavad identifitseerimisdeklaratsiooni, mille registreerib taotlejate rühm. Igal ettevõtjal on pädevatele asutustele esitamiseks registrid ning muud piima ja juustu päritolu, kvaliteedi ning tootmistingimuste kontrolliks vajalikud dokumendid, eelkõige päevane arvestus piima sissetuleku ja juustu väljamineku kohta, või muud vastavad arvepidamisdokumendid. Juustukoja pidajatel peavad sissetulekute ja väljaminekute kohta olema eriregistrid või vastavad arvepidamisdokumendid, milles on eelkõige järgmised andmed: perforeerimise kuupäev, juustude arv ja partiide tähistus, kuupäev, millal juust pärast laagerdumisperioodi juustukojast või -keldrist välja viiakse. Toote päritolunimetuse omaduste kontrollimisel teostatav analüütiline ja organoleptiline uuring peavad tagama toodete vastavuse päritolunimetuse kvaliteedile ja tunnustele.”

Põhjendus

Nimetatud täpsustustega parandatakse toote päritolu kontrollimist ja jälgimist. Need on viidud vastavusse kaitstud päritolunimetuste kontrollimist käsitlevate õigusaktidega, mis jõustusid 2007. aastal.

3.5. Tootmismeetod:

Käesolev osa, mis on spetsifikaadi varasema tekstiga võrreldes tunduvalt täpsem, on uuesti kirjutatud ja mitmesse alaossa jaotatud. Varasem tekst asendatakse järgmisega:

Piima tootmine

a) Põhisööt

„Kogu aasta vältel antakse piimalehmadele üksnes kaitstud nimetuse geograafilisest piirkonnast saadavat sööta.”

„Sellest reeglist võib erandi teha põuaperioodide, ilmastiku või muude erakorraliste asjaolude tõttu.”

„Lubatud on igat liiki loomasööt, välja arvatud ristõielised taimed.”

„Sööt peab põhiliselt koosnema karjamaalt saadavast rohust, heinast, koresöödast või silost.”

„Muul ajal kui karjamaal karjatamine peab lüpsikarjale antava heina keskmine kogus kuivainest olema vähemalt 3 kg lehma kohta päevas.”

Põhjendus

Lüpsilehmade sööta käsitlevad täpsustused tugevdavad juustu seost kaitstud päritolunimetuse geograafilise piirkonnaga.

b) Loomade hooldamine ja karjatamine

„Karjatamisperioodil on loomade pidev sisetingimustes hoidmine keelatud.”

„Kui karjamaadel on rohtu, tuleb loomad välja lasta kohe, kui ilmastikutingimused seda lubavad.”

Põhjendus

Lüpsilehmade karjatamistingimusi käsitlevad täpsustused tugevdavad juustu seost kaitstud päritolunimetuse geograafilise piirkonnaga.

c) Täiendsööt

„Lüpsikarjale antava täiendsööda ja söödalisandite keskmine kogus kuivainest on kuni 1 800 kg lehma kohta aastas.

Lubatud täiendsööt ja söödalisandid on järgmised:

— teravili ja selle kõrvalsaadused;

— maisitõlvikud;

— õlikoogid, kuhu ei ole lisatud uureat;

— kuivatatud lutsern, kuivatatud suhkrupeedimass, vadak, melass, valgu- ja õlirikaste taimede seemned;

— sool, mineraalained, mikroelemendid ja vitamiinid.

Söödalisandeid, mis muudavad piima koostist, ei ole lubatud anda.”

Põhjendus

Täiendsööt (mis tahes sööt peale põhisööda: teravili, mineraalained, jne) on piimatootmises vältimatu. Neid söödaliike kasvatatakse kõnealuse päritolunimetuse geograafilises piirkonnas harva. Neid ei saa keelata, kuid tuleks koostada nimekiri lubatud ainetest, et vältida sellise täiendsööda kasutamist, millel võib olla soovimatu mõju piima kvaliteedile. Täiendsööda ja söödalisandite koguseid piiratakse ka selleks, et anda eelistus samast geograafiliset piirkonnast pärit põhisöödale.

d) Piima hoidmine põllumajandusettevõttes

„Lüpstud piima hoitakse jahutites.”

„Piima tohib põllumajandusettevõttes hoida kuni 48 tundi pärast esimest lüpsi.”

Põhjendus

Täpsustuste eesmärk on tagada piima kvaliteet põllumajandusettevõttes ja enne selle kasutuselevõttu juustukojas.

Töödeldav piim

„Piima töötlemist juustuks alustatakse 24 tunni jooksul pärast piima saabumist.”

„Piima kontsentreerimine vee osalise eemaldamise teel on enne kalgendamist keelatud.”

„Piima rasvasisalduse standardimine ja piima homogeenimine on lubatud, kuid valgusisalduse standardimine on keelatud.”

„Piima hapendamine ja kuumtöötlus on lubatud.”

Põhjendus

Kõik piima kasutamise tingimused on täpselt kirjeldatud selle tootmisetapi paremaks korraldamiseks.

Töötlemine

„Juustu sinised hallitusjoonekesed saadakse hallitusseene Penicillium roqueforti lisamisega juustumassile.”

„Lisaks toorpiimasaadustele on ainsad piimale enne tootmist või tootmise ajal lisada lubatud koostis-, abi- või lisaained laap, kahjutud piimhappebakterid, pärm, hallitusseened, kaltsiumkloriid ja sool.”

„Kalgendamine toimub temperatuurivahemikus 30–35 °C ning üksnes laabiga.”

„Kalgendatud juustumass (kalgend) tükeldatakse, segatakse, pannakse vormi, nõrutatakse ja lõpuks soolatakse. Neid töötlemisetappe kirjeldatakse järgmistes lõikudes:

— kalgendatud mass (kalgend) lõigatakse umbes 1 kuni 2 cm paksusteks tükkideks, mille välimus katlas töötlemise lõpuks sarnaneb maisiterale;

— vadaku ja kalgendi segu lastakse seista ja segatakse aeg-ajalt, kuni terad on piisavalt välja nõrgunud;

— osa vadakust võib enne vormi panemist välja pressida;

— põllumajandusettevõttes toimuva tootmise puhul pannakse mass vormi pärast selle esimest nõrutamist restil või samalaadsel vahendil;

— massi nõrutatakse pressimata ja pidevalt ümber pöörates 24 kuni 48 tunni jooksul ruumis, mille temperatuur on vahemikus 18–25 °C;

— juustud soolatakse nõrutamise lõpus pärast vormist välja võtmist soolvees ja/või kuivsoolaga.”

„Neljandal päeval pärast kalgendamist perforeeritakse juustud massi õhutamiseks sisetemperatuuril 6–15 °C, et soodustada Penicillium roqueforti kasvu.”

„Toorpiimasaaduste, valmistamisjärgus toodete, kalgendi ja värske juustu hoidmine miinuskraadide juures on keelatud.”

Põhjendus

Juustu valmistamistingimused on täpsemalt lahti seletatud.

Täpsustatud on nii kalgendamistemperatuuri kui ka soolamisaega ja -viisi, mis on juustu iseloomulike omaduste tagamise seisukohast oluline.

Juustule „Fourme d’Ambert” omaste hallitusjoonekeste saamisel on oluline osa perforeerimisel. Seepärast tuleb seda etappi täpselt kirjeldada.

Laagerdamine ja säilitamine

„Perforeerimisele järgneb vähemalt seitsmeteistkümne päevane laagerdumine juustukojas või -keldris temperatuuril 6–12 °C ja suhtelise õhuniiskusega 90–95 %.”

„Seejärel hoitakse juustu 28 päeva pärast laabiga kalgendamist temperatuuril 0–6 °C.”

„Kaitstud päritolunimetust „Fourme d’Ambert” tohib kasutada alates 28. päevast pärast laabiga kalgendamist.”

„Vadaku või toorjuustu mis tahes viisil mujale viimine on keelatud.”

„Värske ja valmiva juustu säilitamine gaasikeskkonnas on keelatud.”

Põhjendus

Laagerdamistingimusi on täpsustatud juustu tootmise seisukohast olulise etapi selgeks määratlemiseks.

Tootmine põllumajandusettevõttes

„Põllumajandusettevõttes tootmise puhul kasutatakse kuni kahe järjestikuse lüpsi piima, kusjuures esimese lüpsi piima säilitatakse jahutatult.”

„Juust valmistatakse pastöriseerimata täispiimast, mille valgu- ja rasvasisaldus ei ole normeeritud.”

„Kalgendamine toimub hiljemalt 16 tundi pärast esimest lüpsi.”

„Mass pannakse vormi pärast selle esimest nõrutamist restil või samalaadsel vahendil.”

Põhjendus

Põllumajandusettevõtte tootmisele omased etapid on koondatud ühte osasse.

3.6. Seos geograafilise piirkonnaga:

Teine, kolmas ja neljas lõik asendatakse järgmisega:

„Need on graniidist aluspinnasel olevad lagedad alad, mille rohukatte ja selle niiskuse puhul ilmnevad nii kontinentaalse kui ka merelise kliima mõjud. Vaatamata rasketele looduslikele tingimustele on piirkonnas olnud olulisel kohal karjakasvatus ja juustu tootmine, mille tooraineks on väikesearvuliste lehmakarjade piim. Kuni Teise maailmasõjani valmistati üksnes talumajapidamistes toodetavat juustu juustukodades (jasserie), mis nägid välja nagu Alpi või Auvergne'i mägionnid. Need juustukojad asusid Forezi mäemassiivi mõlemal küljel. Sel ajal toodeti vaid üht tüüpi juustu, mida nimetati vastavalt mäemassiivi kummalgi küljel paiknevale kahele peamisele turule kas „Fourme d’Ambert” või „Fourme de Montbrison”. Kui talutootmine 20. sajandi alguses kõrgel asuvatel suvekarjamaadel hääbuma hakkas, ilmusid Forezi mäestikku ja eriti selle idaküljele piimatootjad. Paiguti väga väikesel alal ostis 1950. aastal piima kokku ligikaudu 15 tootjat. 20. sajandi alguses hakati fourme'i valmistama ka traditsioonilist piirkonnast väljaspool, kõigepealt Puy de Dôme’ist lääne pool (Laqueuille ja Rochefort-Montagne), seejärel Cantalis (Murat) ja Dore’i orus (Thiers, Puy de Dôme). 1950. aastatel algas tootmine Saint-Flouris (Cantal) ja Balbignys (Loire’i tasandik). Seda ümbruskonda, kuhu juustu tootmine levis 20. sajandi alguses, võib oma kõrguse ja järskude nõlvade tõttu pidada mägiseks. Iseloomulikud on kristallilise või vulkaanilise aluspõhjaga platood ja nendevahelised orud, kus peamiseks majandustegevusks on karjakasvatus. Talutootmise vähenedes ja fourme'i valmistamispiirkonna laienedes muutus ka juustu valmistamise tehnoloogia. Mõned tootjad ei seganud ega soolanud enam juustumassi, vaid lühendasid nõrutusaega ja soolasid juustu soolvees. Ühest ja samast tootest nimetuse all „Fourme d’Ambert” või „Fourme de Montbrison” kujunes montbrisoni-tüüpi juust, mida iseloomustab eelnõrutus, kalgendimassi segamine ja soolamine, ning amberti-tüüpi juust, millele on iseloomulik vähene nõrutamine ning soolamine kas soolvees või kuivalt. Tootetutvustuse kohaselt on nimetused „Fourme d’Ambert” ja „Fourme de Montbrison” ametlikult sünonüümid, kuid päritolunimetuse kinnitamise käigus selgus, et nende kahe juustutüübi vahel on märkimisväärseid erinevusi nii juustukodade asukoha kui ka tootmistehnoloogia osas. Seega on otsustatud täpsustada nimetatud kahe juustu määratlust ja geograafilist piirkonda vastavalt nende tradistioonilistele tootmispiirkondadele.”

Põhjendus

Punkt „Seos geograafilise piirkonnaga” on muudetud vastavalt punktides „Nimetus”, „Geograafiline piirkond”, „Toote kirjeldus” ja „Tootmismeetod” tehtud muudatustele.

3.7. Märgistus:

Seoses muudatustega riiklikes õigusaktides nähakse ette uued ajakohastavad sätted. INAO logo kasutamise kohustus kaob.

3.8. Riiklikud nõuded:

Lisatud on:

„Dekreet kaitstud päritolunimetuse „Fourme d’Ambert” ja selle tehniliste rakenduseeskirjade kohta.”

Põhjendus

Kaitstud päritolunimetuse spetsifikaati lisatakse tehniliste rakenduseeskirjade sätted, mis on vastu võetud 29. aprilli 2002. aasta otsusega kaitstud päritolunimetuste kohta.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„FOURME D’AMBERT”

EÜ nr: FR-PDO-0117-0119-30.03.2006

KPN ( X ) KGT ( )

Käesolevas kokkuvõttes esitatakse teabe andmise eesmärgil spetsifikaadi põhipunktid.

1. Liikmesriigi pädev asutus:

Nimi: Institut National de l’Origine et de la Qualité Aadress: 51 rue d’Anjou 75008 Paris FRANCE Tel +33 153898000 Faks +33 153898060 E-post: info@inao.gouv.fr

2. Taotlejate rühm:

Nimi: Syndicat Interprofessionnel de la Fourme d’Ambert Aadress: 4 place de l'Hôtel de Ville 63600 Ambert FRANCE Tel +33 473820155 Faks +33 473824400 E-post: contact@fourme-ambert.com Koosseis: tootjad/töötlejad ( ) teised ( )

3. Toote liik:

Klass 1.3. Juust

4. Spetsifikaat:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 4 lõikega 2 ettenähtud nõuete kokkuvõte):

4.1. Nimetus:

„Fourme d’Ambert”

4.2. Kirjeldus:

Lehmapiimast valmistatud pressimata ja kuumtöötlemata laagerdatud ja soolatud sinihallitusjuust, mis on silindrikujuline, 17–21 cm kõrge, läbimõõduga 12,5–14 cm ja kaalub 1,9–2,5 kg, ning mille rasvasisaldus kuivaines on 50 % ja kuivainesisaldus vähemalt 50 %.

Koorik on kuiv, selle värvus võib olla helehallist tumehallini ning sellel võib esineda valget, kollast või punast hallitust ja sinakashallikat varjundit. Juustumassi värvus on valgest kreemikani, selles on avasid ja korrapäraseid rohekas-siniseid hallitusjoonekesi.

4.3. Geograafiline piirkond:

Juustu „Fourme d’Ambert” geograafiline piirkond:

— toote ajalooline päritolupiirkond, mis asub Loire’i ja Puy de Dôme’i departemangu piiril asuva Forezi mägiala (Hautes Chaumes de Forez) ülemistel nõlvadel. Nii geomorfoloogiliselt kui ka botaaniliselt moodustab kõrgustik selgelt eristuva looduskeskkonna. Need on graniidist aluspinnasel olevad lagedad alad, mille rohukatte ja selle niiskuse puhul ilmnevad nii kontinentaalse kui ka merelise kliima mõjud. Taimekoosluste kujunemist on mõjutanud nii kliimaolud kui ka praegune ja varasem karjakasvatus: siin on rohumaid ja niitusid, kasvab mustikas, kanarbik ja leetpõõsas, või osaliselt kalju-kortsleht ja sinikas, esineb soo- ja rabamaad. Kõrgustikel leidub ka püsiasustusest kõrgemale ehitatud mägionne (jasseries), mis annab tunnistust traditsioonilise juustu (fourme) tootmisega seotud karjakasvatusest;

— ajaloolist piirkonda ümbritsevad alad, kuhu kõnealuse juustu tootmise levis 20. sajandi alguses. Ka seda keskkonda võib oma kõrguse ja järskude nõlvade tõttu pidada mägiseks. Iseloomulikud on kristalliliste või vulkaaniliste kivimite põhjalised platood ja nendevahelised orud, kus peamiseks majandustegevuseks on karjakasvatus.

Piima tootmine, juustu töötlemine, valmistamine ja säilitamine kuni 28 päeva pärast laabi lisamist toimub geograafilises piirkonnas, kuhu kuuluvad kommuunid on loetletud kokkuvõttes.

Puy-de-Dôme’i departemang

Kantonite d'Ambert, Ardes, Arlanc, Besse-et-Saint-Anastaise, Bourg-Lastic, Courpière, Cunlhat, Herment, Manzat, Montaigut, Olliergues, Pionsat, Pontaumur, Pontgibaud, Rochefort-Montagne, Saint-Amant-Roche-Savine, Saint-Anthème, Saint-Dier-d'Auvergne, Saint-Germain-l'Herm, Saint-Gervais-d'Auvergne, Saint-Rémy-sur-Durolle, Tauves, Thiers, La Tour-d'Auvergne ja Viverols kõik kommuunid.

Aubière’i kantoni Romagnat’ kommuun.

Beaumonti kantoni Saint-Genès-Champanelle’i kommuun.

Billomi kantoni järgmised kommuunid: Bongheat, Mauzun, Montmorin.

Champeixi kantoni järgmised kommuunid: Clémensat, Courgoul, Creste, Grandeyrolles, Ludesse, Montaigut-le-Blanc, Saint-Floret, Saint-Nectaire, Saint-Vincent, Saurier, Tourzel-Ronzières, Verrières.

Châteldoni kantoni järgmised kommuunid: Châteldon, Lachaux, Paslières, Puy-Guillaume, Ris.

Combronde’i kantoni Combronde’i kommuun.

Gerzat’ kantoni Sayat’ kommuun.

Issoire’i kantoni Vodable’i kommuun.

Jumeaux' kantoni järgmised kommuunid: Champagnat-le-Jeune, La Chapelle-sur-Usson, Esteil, Peslières, Saint-Jean-Saint-Gervais, Saint-Martin-d'Ollières ja Valz-sous-Châteauneuf.

Lezoux’ kantoni järgmised kommuunid: Néronde-sur-Dore, Orléat, Peschadoires.

Menat’ kantoni järgmised kommuunid: Blot-l'Eglise, Lisseuil, Menat, Neuf-Eglise, Pouzol, Saint-Gal-sur-Sioule, Saint-Pardoux, Saint-Rémy-de-Blot, Servant, Teilhet.

Riom-Esti kantoni Châtelguyoni kommuun.

Riom-Ouesti kantoni järgmised kommuunid: Enval, Volvic.

Royat’ kantoni järgmised kommuunid: Chanat-la-Mouteyre, Durtol, Orcines.

Saint-Amant-Tallende’i kantoni järgmised kommuunid: Chanonat, Cournols, Olloix, Saint-Sandoux, Saint-Saturnin, Saulzet-le-Froid ja Le Vernet-Sainte-Marguerite.

Saint-Germain-Lembroni kantoni Saint-Gervazy kommuun.

Sauxillangesi kantoni järgmised kommuunid: Bansat, Chaméane, Egliseneuve-des-Liards, Saint-Etienne-sur-Usson, Saint-Genès-la-Tourette, Saint-Jean-en-Val, Saint-Quentin-sur-Sauxillanges, Sauxillanges, Sugères ja Vernet-la-Varenne.

Vic-le-Comte’i kantoni järgmised kommuunid: Isserteaux, Manglieu, Pignols ja Sallèdes.

Cantali departemang

Kantonite Allanche, Condat, Murat, Saint-Flour – Nord, Saint-Flour – Sud kõik kommuunid.

Loire’i departemeng

Montbrisoni kantoni järgmised kommuunid: Lérigneux, Roche.

Noirétable’i kantoni järgmised kommuunid: La Chamba, La Chambonie.

Saint-Georges-en-Couzani kantoni järgmised kommuunid: Chalmazel, Jeansagnière, Saint-Bonnet-le-Courreau ja Sauvain.

4.4. Päritolutõend:

„Kõik ettevõtjad, kes soovivad osaleda juustu „Fourme d’Ambert” valmistamiseks vajaliku piima tootmise, kogumise, juustu töötlemise või valmistamise protsessis või selle mõnes etapis, esitavad identifitseerimisdeklaratsiooni, mille registreerib taotlejate rühm.

Iga ettevõtjal on pädevatele asutustele esitamiseks registrid ning muud piima ja juustu päritolu, kvaliteedi ning tootmistingimuste kontrolliks vajalikud dokumendid, eelkõige päevane arvestus piima sissetuleku ja juustu väljamineku kohta, või muud vastavad arvepidamisdokumendid.

Juustukoja pidajatel peavad sissetulekute ja väljaminekute kohta olema eriregistrid või vastavad arvepidamisdokumendid, milles on eelkõige järgmised andmed: perforeerimise kuupäev, juustude arv ja partiide tähistus, kuupäev, millal juust pärast laagerdumisperioodi juustukojast või -keldrist välja viiakse.

Toote päritolunimetuse omaduste kontrollimisel teostatav analüütiline ja organoleptiline uuring peavad tagama toodete vastavuse päritolunimetuse kvaliteedile ja tunnustele.”

4.5. Tootmismeetod:

Kogu aasta vältel antakse piimalehmadele üksnes kaitstud nimetuse geograafilisest piirkonnast saadavat sööta. Sellest reeglist võib erandi teha põuaperioodide, ilmastiku või muude erakorraliste asjaolude tõttu.

Sööt peab põhiliselt koosnema karjamaalt saadavast rohust, heinast, koresöödast või silost. Kui karjamaadel on rohtu, tuleb loomad välja lasta kohe, kui ilmastikutingimused seda lubavad. Karjatamisperioodil on loomade pidev sisetingimustes hoidmine keelatud. Lüpsikarjale antava täiendsööda ja söödalisandite keskmine kogus kuivaines on kuni 1 800 kg lehma kohta aastas.

Piima tohib põllumajandusettevõttes hoida kuni 48 tundi pärast esimest lüpsi.

Põllumajandusettevõttes tootmise korral valmistatakse juustu toorest täispiimast, mille valgu- ja rasvasisaldus ei ole normeeritud.

Kalgendamine toimub temperatuurivahemikus 30–35 °C ning üksnes laabiga.

Kalgendatud juustumass (kalgend) lõigatakse umbes 1 kuni 2 cm paksusteks tükkideks, mille välimus katlas töötlemise lõpuks sarnaneb maisiterale, seejärel segatakse, pannakse vormi, nõrutatakse ja lõpuks soolatakse soolvees ja/või kuivsoolaga.

Alates neljandal päevast pärast kalgendamist võin juustu perforeerida sisetemperatuuril 6–15 °C.

Perforeerimisele järgneb vähemalt seitsmeteistkümne päevane laagerdumine juustukojas või -keldris temperatuuril 6–12 °C ja suhtelise õhuniiskusega 90–95 %.

Seejärel hoitakse juustu 28 päeva pärast laabiga kalgendamist temperatuuril 0–6 °C.

Kaitstud päritolunimetust „Fourme d’Ambert” tohib kasutada alates 28. päevast pärast laabiga kalgendamist.

4.6. Seos piirkonnaga:

Haut-Forezi piirkonnas on kõnealust juustu (fourme) toodetud alates keskajast ning vastav põllumajandus- ja karjakasvatussüsteem oli seal kasutusel kuni Teise maailmasõjani.

Legendide kohaselt tundsid seda juustu Gallia druiidid, kes Forezi mäestikus oma usutalitusi läbi viisid. Endine Pasteuri Instituudi direktor hr Maze arvab, et Arvernes’i ümbruses valmistati amberti või montbrisoni tüüpi fourme'i juba enne Caesari vallutusi.

Esimesed vaieldamatud tõendid juustu amberti või montbrisoni tüüpi fourme'i olemasolu kohta pärinevad 8. ja 9. sajandist – selle väga iseloomulik kuju on ühel seitsmest kivist, mis ehivad Chaulmesis asuva vana kabeli sissepääsu ülaosa Forezi mäestikus Saint-Antheme’s.

Nimetuse osa „fourme” tuleneb sõnast forme, mis tähistas juustumassile vormi andvat anumat, ning see on jäänud Kesk-Prantsusmaa mäestikulistelt aladelt pärinevate juustude üldnimetuseks.

Tootmine on keskendunud Forezi mäestikku, mille tipp on 1 640 meetri kõrgusel asuv Pierre-Sur-Haute. Need on graniidist aluspinnasel olevad lagedad alad, mille rohukatte ja selle niiskuse puhul ilmnevad nii kontinentaalse kui ka merelise kliima mõjud. Vaatamata rasketele looduslikele tingimustele on piirkonnas olnud olulisel kohal karjakasvatus ja juustu tootmine, mille tooraineks on väikesearvuliste lehmakarjade piim.

Kuni Teise maailmasõjani valmistati üksnes talumajapidamistes toodetavat juustu juustukodades (jasserie), mis nägid välja nagu Alpi või Auvergne'i mägionnid. Kõnealused juustukojad asusid Forezi mäemassiivi mõlemal küljel. Sel ajal toodeti vaid üht tüüpi juustu, mida nimetati vastavalt mäemassiivi kummalgi küljel paiknevale kahele peamisele turule kas „Fourme d’Ambert” või „Fourme de Montbrison”.

Kui talutootmine 20. sajandi alguses kõrgel asuvatel suvekarjamaadel hääbuma hakkas, ilmusid Forezi mäestikku ja eriti selle idaküljele piimatootjad. Paiguti väga väikesel alal ostis 1950. aastal piima kokku ligikaudu 15 tootjat.

Samal ajal 20. sajandi alguses hakati fourme'i valmistama ka traditsioonilist piirkonnast väljaspool, kõigepealt Puy de Dôme’ist lääne pool (Laqueuille ja Rochefort-Montagne), seejärel Cantalis (Murat) ja Dore’i orus (Thiers, Puy de Dôme). 1950. aastatel algas tootmine Saint-Flouris (Cantal) ja Balbignys (Loire’i tasandik).

Seda ümbruskonda, kuhu juustu tootmine levis 20. sajandi alguses, võib oma kõrguse ja järskude nõlvade tõttu pidada mägiseks. Iseloomulikud on kristallilise või vulkaanilise aluspõhjaga platood ja nendevahelised orud, kus peamiseks majandustegevuseks on karjakasvatus.

Talutootmise vähenedes ja fourme'i valmistamispiirkonna laienedes muutus ka juustu valmistamise tehnoloogia. Mõned tootjad ei seganud ega soolanud enam juustumassi, vaid lühendasid nõrutusaega ja soolasid juustu soolvees. Ühest ja samast tootest nimetuse all „Fourme d’Ambert” või „Fourme de Montbrison” kujunes montbrisoni-tüüpi juust, mida iseloomustab eelnõrutus, kalgendimassi segamine ja soolamine, ning amberti-tüüpi juust, millele on iseloomulik vähene nõrutamine ning soolamine kas soolvees või kuivalt.

Kuigi nimetused „Fourme d’Ambert” ja „Fourme de Montbrison” on ametlikult sünonüümid, selgus päritolunimetuse kinnitamise käigus, et nende kahe juustuliigi vahel on märkimisväärseid erinevusi nii juustukodade asukoha kui ka tootmistehnoloogia osas. Seega on otsustatud täpsustada nimetatud kahe juustu määratlust ja geograafilist piirkonda vastavalt tradistioonilisele tootmisaladele.

4.7. Kontrolliasutus:

Nimi: I.N.A.O. Aadress: 51 rue d’Anjou 75008 Paris FRANCE Tel +33 153898000 Faks +33 142255797 E-post: info@inao.gouv.fr

Nimi: D.G.C.C.R.F. Aadress: 59 Bd V. Auriol 75703 Paris Cedex 13 FRANCE Tel +33 144871717 Faks +33 144973037

4.8. Märgistus:

Märgisel on kohustuslik esitada viide „Appellation d'origine contrôlée” (kaitstud päritolunimetus) tähtedega, mille suurus moodustab märgistusel olevate suurimate tähemärkide suurusest vähemalt kaks kolmandikku.

Kaitstud päritolunimetusega otseselt seotud mis tahes muu omaduse osutamine on keelatud, välja arvatud eratootja või eraettevõtja tunnus.