Laevanduse ülemaailmset olemust arvestades tuleks vältida vastuolu liikmesriikide poolt rahvusvahelisel ja liidu tasandil võetud kohustuste vahel. Sellega seoses on oluline, et STCW konventsiooni rakendataks kogu liidus ühtlustatud viisil, et liikmesriikidele oleks tagatud võrdsed võimalused.

ELi õigusaktid meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise nõuete kohta on peamiselt välja töötatud rahvusvaheliste nõuete põhjal, täpsemalt STCW konventsiooni alusel. Kuna STCW konventsioon on juba täielikult liidu õigusesse üle võetud ja kõik liikmesriigid on konventsiooniosalised, tuleb direktiiv viia vastavusse rahvusvahelise raamistiku hiljutiste muudatustega.

Ettepanekuga tagatakse, et kehtivad õigusaktid on lihtsad ja selged, ei tekita tarbetut koormust ning on kooskõlas poliitika ja ühiskonna arenguga Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil. Ettepanek on täielikult kooskõlas 2011. aasta valge raamatuga transpordi tuleviku kohta, tagades liidus STCW konventsiooni nõuete ühtlustatud rakendamise ning liikmesriikidele ja kolmandatele riikidele võrdsed võimalused.

Seetõttu on asjaomase direktiivi läbivaatamise üldine eesmärk lihtsustada ja tõhustada kehtivat meremeeste väljaõpet ja diplomeerimist käsitlevat ELi õigusraamistikku, et: i) tagada ELi eeskirjade kooskõla rahvusvahelise raamistikuga; ii) uuendada kolmandate riikide tunnustamise keskset mehhanismi, et suurendada selle tõhusust ja tulemuslikkust, ning iii) suurendada õiguslikku selgust liikmesriikide välja antud meremeeste tunnistuste vastastikuse tunnustamise küsimuses.

Tehtud hindamise tulemusel järeldati, et mõlemad direktiivid vastavad oma otstarbele ning on oma esialgsed eesmärgid ja ootused suurel määral täitnud. Hindamise käigus tuvastati siiski ka elemente, mis on vähendanud õigusraamistiku tõhusust ja tulemuslikkust. Käesoleva ettepaneku eesmärk on lahendada tuvastatud probleemid.

Direktiivi 2005/45/EÜ eesmärk oli edendada meremeeste tööalast liikuvust ELis, hõlbustades liikmesriikide välja antud meremeeste tunnistuste vastastikust tunnustamist. Selle direktiiviga kehtestati liikmesriikide välja antud meremeeste tunnistuste tunnustamise lihtsustatud menetlus. Eesmärk oli tagada, et kõikidel liikmesriigis kvalifitseeritud ja selliseid tunnistusi omavatel meremeestel lubatakse töötada mis tahes liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel.

Inimteguri tähtsust inimelude ohutuse tagamisel merel ja merekeskkonna kaitsmisel on liidu tasandil rõhutatud 1990. aastate algusest saadik. Meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise tõhustamist peeti kõrgetasemelise ohutuse saavutamiseks eriti oluliseks. ELi tasandil saavutati see direktiiviga 2008/106/EÜ, mida on muudetud, kehtestades väljaõppe miinimumnõuded. Selle direktiiviga võetakse ELi õigusesse üle meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse nõuete rahvusvaheline raamistik, mille on välja töötanud Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (IMO) ja mis on sätestatud 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelises konventsioonis (STCW konventsioon), mida on muudetud.

Arvestades kavandatud ettepaneku tehnilist laadi, korraldati sihipärane konsultatsioon. Riiklike STCW ekspertide, laevaomanike ühenduste ja meremeeste ametiühingutega konsulteeriti nelja nädala jooksul veebiküsitluse kaudu. Korraldati õpikoda, kus osalesid ja vahetasid kavandatud meetmete kohta arvamusi liikmesriigid ning Euroopa laevaomanike ja meremeeste ühendused. Konsultatsiooni kokkuvõte ja üksikasjalik tagasiside konsultatsiooniprotsessi käigus saadud märkuste kohta on esitatud komisjoni talituste töödokumendis, mis on lisatud ettepanekule. Kavandatud meetmeid toetas enamik osalenud riiklikke eksperte ja sidusrühmi. Ainult laevaomanikke esindavatele sidusrühmadele tegi mõningal määral muret keskse mehhanismi uuendamine nõudega korraldada liikmesriikidevahelisi arutelusid uute kolmandate riikide tunnustamise vajaduse üle. Nende muret võeti siiski lõppmeetmetes arvesse, et tasakaalustada tõhususe tagamise meetmed vajadusega säilitada Euroopa laevastiku konkurentsivõime, võimaldades taotleval liikmesriigil kolmandat riiki kuni tema tunnustamise kohta otsuse tegemiseni ühepoolselt tunnustada.

Komisjon hindas meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise miinimumtaseme ja liikmesriikide välja antud meremeeste tunnistuste vastastikuse tunnustamise ELi õigusraamistikku oma õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) raames. REFITi programmi raames tehtud hindamine näitas, et meremeeste väljaõpet ja diplomeerimist käsitlev ELi raamistik on oma põhieesmärgid laias laastus saavutanud ja endiselt asjakohane. ELi raamistik on eelkõige aidanud meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise tõhustamise kaudu kaasa ELi liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel töötavate nõuetele mittevastavate laevaperede kõrvaldamisele, samal ajal kui ELi keskse mehhanismi loomisega tagati liidus väljaõppe saanud ja kolmandatest riikidest värvatud meremeestele võrdsed võimalused. Peale selle on meremeeste tunnistuste vastastikune tunnustamine direktiivi 2005/45/EÜ alusel soodustanud meremeeste liikuvust ELi liikmesriikide lipu all sõitvatel laevadel.

Kõige sobivamaks kindlaksmääratud eesmärkide saavutamise vahendiks peetakse direktiivi. Direktiiviga kehtestatakse ühtsed põhimõtted ja ühtlustatud ohutusnõuded, kindlustatakse eeskirjade täitmise tagamine, kuid jäetakse igale liikmesriigile võimalus valida kohaldatav õiguslik ja tehniline kord. Kavandatud meetmed on eelkõige seotud meremeeste väljaõppe miinimumnõuetega ja ollakse arvamusel, et direktiiv jätab liikmesriikidele vajaliku voli kehtestada oma väljaõppesüsteemides rangemaid nõudeid juhul, kui nad peavad seda vajalikuks.

Võttes arvesse hiljutisi õiguslikke muutusi ja STCW konventsiooni tehtud muudatusi peetakse ettepanekut viia praegu kehtivad liidu nõuded vastavusse rahvusvaheliste nõuetega, suurendada kolmandate riikide tunnustamise keskse mehhanismi tõhusust ja täpsustada liikmesriikides tunnustatavate meremeeste tunnistuse mõiste määratlust ainsaks proportsionaalseks ja sidusaks võimaluseks. See tagab, et praegust kõrgetasemelist ohutust ei kahjustata, ja võimaldab kättesaadavaid ressursse paremini kasutada.

Lisaks vabastab juba tunnustatud kolmandate riikide kordushindamise perioodi pikendamine kindlaksmääratud esmatähtsate kriteeriumide alusel ressursse, mida kasutatakse praegu ebatõhusalt. Eelkõige suunatakse kättesaadavad ressursid nendelt riikidelt, kust on pärit väike arv ELi laevastiku meremehi ja mis ohustavad ohutust vähe, ümber riikidele, mida hinnatakse uuesti sagedamini, sest neist on pärit kõige rohkem väljaspool liitu diplomeeritud meremehi.

Tõhustamise põhiline element on kolmandate riikide meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise süsteemide tunnustamise keskse mehhanismi uuendamine. Kolmanda riigi tunnustamise vajaduse üle liikmesriikidevahelise arutelu pidamise nõude kehtestamine muudab kogu protsessi sellise tunnustamise vajadusega seoses läbipaistvamaks. Selle tulemusel kasutataks kättesaadavaid inim- ja rahalisi ressursse mõistlikumalt ja tõhusamalt, sest siis kaalutaks põhjalikult, millised on tunnustamisega kaasnevad kulud võrreldes konkurentsieelisega, mille annab ELi laevastikule asjaomase kolmanda riigi meremeeste töölevõtmine.

Analüüs näitab, et direktiivi 2005/45/EÜ kehtetuks tunnistamise ja direktiivi 2008/106/EÜ rahvusvahelise raamistikuga vastavusse viimisega on võimalik saavutada märkimisväärne lihtsustamine.

Ettepanekule on sellegipoolest lisatud komisjoni talituste töödokument, milles on kavandatud lahendusi tehnilisest ja õiguslikust seisukohast põhjendatud ning esitatud kokkuvõte käesoleva algatuse ettevalmistamisel konsulteeritud sidusrühmade seisukohtadest.

Õpikoja ja riiklike ekspertidega peetud arutelude tulemused ning teiste asjakohaste sidusrühmade seisukohad on esitatud komisjoni talituste töödokumendis, mis on lisatud ettepanekule.

Artikkel 27a asendatakse, et see oleks kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppega.

Artiklit 27 muudetakse, et anda komisjonile õigus muuta delegeeritud õigusaktide abil direktiivi 2008/106/EÜ vajalikke sätteid, et need saaks viia vastavusse STCW konventsiooni tulevaste muudatustega.

Artiklit 25a muudetakse, et liikmesriikide esitatud teavet kolmandate riikide välja antud tunnistuste tunnustamist tõendavate kinnituslehtede arvu kohta oleks võimalik kasutada kolmandate riikide tunnustuse kehtetuks tunnistamiseks ja nende kordushindamise prioriteediks seadmiseks. Asendatakse ka artikkel 5a, et viia see vastavusse uue artikliga 25a.

Artiklit 21 muudetakse, et pikendada kordushindamiste vahelist aega esmatähtsate kriteeriumide põhjal kuni 10 aastani. Kolmandaid riike, kes annavad ELi laevastikku piiratud arvul meremehi ja ohustavad vähe ohutust, tuleks uuesti hinnata pikema aja tagant kui kolmandaid riike, kust on pärit suur osa tööjõust.

Artiklisse 20 lisatakse uus lõige, millega kehtestatakse eraldi põhjendus kolmanda riigi tunnustuse kehtetuks tunnistamiseks selle tõttu, et see ei ole vähemalt viie aasta jooksul ELi laevastikku meremehi andnud.

Artiklit 19 muudetakse, et näha ette rakendusotsuse vastuvõtmine uute kolmandate riikide tunnustamise menetluse algatamise vajaduse kohta. See uus menetlusetapp võimaldab taotleval liikmesriigil tunnustamistaotluse esitamist põhjendada, samal ajal kui teised liikmesriigid saavad asjakohast taotlust arutada ja selle kohta otsuse teha.

Lisatakse uus artikkel 5b, et hõlmata liikmesriikide välja antud meremeeste tunnistuste vastastikuse tunnustamise süsteem. Artikkel 5b kajastab peamiselt kehtetuks tunnistatava direktiivi 2005/45/EÜ artiklit 3 ja selles selgitatakse, milliseid tunnistusi vastastikku tunnustatakse, et ühe liikmesriigi tunnistuse saanud meremehed saaksid töötada teise liikmesriigi lipu all sõitvatel laevadel.

Artiklit 1 muudetakse, et määratleda uued mõisted, mis on seotud direktiivi 2008/106/EÜ lisas sätestatud uute reeglitega V/3 ja V/4. Peale selle peeti pärast uue artikli 5b lisamist ja praeguse artikli 8 kohaldamise selgitamiseks vajalikuks määratleda uuesti vastuvõtva liikmesriigi mõiste.

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse direktiivi 2008/106/EÜ meremeeste väljaõppe miinimumtaseme kohta ja tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2005/45/EÜ

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1)Selleks et säilitada meresõiduohutuse kõrge tase ja merereostuse vältimine, on vaja parandada liidu meremeeste teadmisi ja oskusi, arendades mereharidust ja diplomeerimist vastavalt rahvusvahelistele eeskirjadele.

(2)Meremeeste väljaõpet ja diplomeerimist reguleeritakse rahvusvahelisel tasandil Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni 1978. aasta meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse aluste rahvusvahelise konventsiooniga (edaspidi „STCW konventsioon“), mis vaadati läbi 2010. aastal. 2015. aastal võeti vastu STCW konventsiooni järgmised muudatused, milles käsitleti nende meremeeste väljaõppe ja ettevalmistuse nõudeid, kes töötavad laevadel, mille suhtes kohaldatakse gaaskütusel ja muudel madala leekpunktiga kütustel töötavate laevade rahvusvahelist ohutuskoodeksit (edaspidi „IGF koodeks“). 2016. aastal võeti vastu ka STCW konventsiooni muudatused seoses nende meremeeste väljaõppe ja ettevalmistusega, kes töötavad reisilaevadel ja polaarvetes tegutsevatel laevadel.

(3)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2008/106/EÜ lisatakse STCW konventsioon liidu õigusesse. Kõik liikmesriigid on allkirjastanud STCW konventsiooni ning seega tuleks nende rahvusvaheliste kohustuste ühtlustatud rakendamiseks viia meremeeste väljaõpet ja diplomeerimist käsitlevad liidu eeskirjad kooskõlla STCW konventsiooniga. Seepärast tuleks mitmeid direktiivi 2008/106/EÜ sätteid muuta, et kajastada STCW konventsiooni viimaseid muudatusi, mis on seotud nende meremeeste väljaõppe ja ettevalmistusega, kes töötavad IGF koodeksi alla kuuluvatel laevadel, reisilaevadel ja polaarvetes tegutsevatel laevadel.

(4)Selleks et võtta arvesse rahvusvahelisel tasandil toimunud arengut ja tagada liidu eeskirjade õigeaegne kohandamine sellisele arengule, tuleks anda komisjonile volitused võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte seoses muudatuste lisamisega STCW konventsiooni, ajakohastades meremeeste väljaõppe ja diplomeerimise tehnilisi nõudeid. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid toimuksid kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel, peavad Euroopa Parlament ja nõukogu saama kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel peab olema pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

(5)Direktiiv 2008/106/EÜ sisaldab ka keskse mehhanismi kolmandate riikide antud meremeeste tunnistuste tunnustamiseks. Õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) raames tehtud hindamise kohaselt saavutasid liikmesriigid pärast keskse mehhanismi kehtestamist märkimisväärse kulude kokkuhoiu. Hindamine näitas ka seda, et mõnest tunnustatud kolmandast riigist on liidu laevadele tööle võetud üksnes piiratud arv meremehi. Seepärast peaks olemasolevate inim- ja finantsressursside tõhusamaks kasutamiseks võtma kolmandate riikide tunnustamise korra puhul aluseks sellise tunnustamise vajaduse analüüsi, sealhulgas nende kaptenite ja ohvitseride hinnangulise arvu, kes on sellest riigist pärit ja kes võetakse tõenäoliselt liidu laevadele tööle.

(6)Võttes arvesse kogemusi, mis on saadud kolmandate riikide tunnustamise korra kohaldamisel, näitas REFITi raames tehtud hindamine, et kehtiva 18-kuulise ajavahemiku puhul ei arvestata protsessi keerukust, kuna see hõlmab ka Euroopa Meresõiduohutuse Ameti korraldatud kohapealset kontrolli. Sellise kontrolli kavandamiseks ja teostamiseks vajalike diplomaatiliste kokkulepete jaoks on vaja rohkem aega. Lisaks ei ole 18-kuuline ajavahemik piisav, kui kolmas riik peab rakendama parandusmeetmeid ja tegema oma süsteemi õiguslikke muudatusi, et täita STCW konventsiooni nõudeid. Nendel põhjustel tuleks komisjoni otsuse vastuvõtmise tähtaega pikendama 18 kuult 24 kuule, ja kui kolmas riik peab rakendama põhjalikke parandusmeetmeid, sealhulgas muutma õigusnorme, siis tuleks seda tähtaega pikendada 36 kuule. Lisaks tuleks tunnustamiskorra paindlikkuse säilitamiseks jätta alles võimalus, et taotlev liikmesriik saaks ajutiselt tunnustada kolmanda riigi süsteemi, mis on seotud meremeeste väljaõppe, diplomeerimise ja vahiteenistuse alustega.

(7)Selleks et veelgi parandada kolmandate riikide tunnustamise kesksüsteemi, tuleks kolmandaid riike, kust tuleb liidu laevadele vähe meremehi, uuesti hinnata pikemate ajavahemike järel, mida tuleks pikendada kümne aastani. Selliste kolmandate riikide süsteemi kordushindamise jaoks ettenähtud pikemat ajavahemikku tuleks siiski kombineerida esmatähtsate kriteeriumidega, milles võetakse arvesse ohutusprobleeme; seeläbi on võimalik tasakaalustada tõhustamise vajadust tulemusliku kaitsemehhanismiga juhul, kui asjaomastes kolmandates riikides pakutav meremeeste väljaõppe kvaliteet halveneb.

(8)Kolmandatest riikidest tööle võetud meremehi käsitlev teave on liidu tasandil muutunud kättesaadavaks tänu liikmesriikide edastatud asjakohasele teabele, mida hoitakse nende registrites väljaantud tunnistuste ja kinnituslehtede kohta. Seda teavet tuleks kasutada mitte üksnes statistilistel ja poliitika kujundamise eesmärkidel, vaid ka selleks, et parandada kolmandate riikide tunnustamise kesksüsteemi tõhusust. Liikmesriikide edastatud teabe põhjal jäetakse need tunnustatud kolmandad riigid, kust ei ole liidu laevadele tulnud meremehi vähemalt viie aasta jooksul, tunnustatud kolmandate riikide loetelust välja. Lisaks kasutatakse seda teavet ka tunnustatud kolmandate riikide kordushindamise prioriseerimiseks.

(9)Kutsekvalifikatsioonide tunnustamist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/36/EÜ sätteid ei kohaldata direktiivi 2008/106/EÜ kohase meremeeste tunnistuste vastastikuse tunnustamise suhtes. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2005/45/EÜ reguleeriti liikmesriikide poolt välja antud meremeeste tunnistuste vastastikust tunnustamist. Direktiivis 2005/45/EÜ osutatud meremeeste tunnistuste määratlused on siiski pärast STCW konventsiooni 2010. aasta muudatusi iganenud. Seepärast tuleks liikmesriikide poolt välja antud meremeeste tunnistuste vastastikuse tunnustamise süsteemi muuta, et võtta arvesse rahvusvahelisi muudatusi ja direktiivis 2008/106/EÜ esitatud uusi meremeeste tunnistuste määratlusi. Lisaks tuleks vastastikuse tunnustamise süsteemi lisada ka liikmesriikide volitusel välja antud meremeeste tervisetõendid. Selleks et vältida ebamäärasust ning ebakõlasid direktiivi 2005/45/EÜ ja direktiivi 2008/106/EÜ vahel, tuleks meremeeste tunnistuste vastastikust tunnustamist reguleerida direktiiviga 2008/106/EÜ.