Kui selle teabe analüüsimisel on tuvastatud probleeme või riske, on nende küsimuste lahendamiseks esitatud soovitused.

Liikmesriigid andsid teada 80 olulise meetme vastuvõtmisest, et kaitsta ELi finantshuve ja võidelda pettusega. Liikmesriikidel paluti anda teada maksimaalselt kolmest pettusevastasest meetmest. Need meetmed, mis hõlmavad kogu pettusevastase võitluse tsüklit, on peamiselt seotud koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise vahenditega ning hõlmavad järgmisi valdkondi:

EL ja liikmesriigid on kohustatud üheskoos kaitsma ELi finantshuve ning võitlema pettuste vastu. Liikmesriikide ametiasutused haldavad umbes 74 % ELi kuludest ja koguvad traditsioonilisi omavahendeid. Komisjon korraldab mõlemas valdkonnas üldist järelevalvet, kehtestab nõudeid ja kontrollib nende täitmist. On väga oluline, et komisjon ja liikmesriigid teeksid ELi finantshuvide tõhusa kaitse tagamiseks tihedat koostööd. Üks käesoleva aruande peamisi eesmärke on hinnata seda koostööd 2016. aastal ja arutada, kuidas saaks seda paremaks muuta.

Direktiiviga tugevdatakse kehtivat õigusraamistikku, ühtlustades ELi finantshuve mõjutavate süütegude (pettus, korruptsioon, rahapesu ja omastamine) määratluse ning nendega seotud karistused ja aegumistähtajad. See hõlmab piiriülese käibemaksupettuse juhtumeid, mille kogukahju on vähemalt 10 miljonit eurot.

Käesolevas aruandes esitatakse ELi ja liikmesriikide tasandil 2016. aastal võetud pettusevastase võitluse meetmete kokkuvõte. See sisaldab ka liikmesriikide ja Euroopa asutuste peamiste saavutuste analüüsi ELi kulude ja tuludega seotud pettuste ja õigusnormide rikkumiste avastamisel ja nendest teatamisel. Teatamissüsteem on märkimisväärselt kaasa aidanud Euroopa Liidu finantshuvide kaitsmisele ja pettuste vastu võitlemisele.

Pettusevastaste strateegiate rakendamist jälgitakse regulaarselt kogu komisjoni tegevustsükli jooksul. Arvestades seda, et igas poliitikavaldkonnas on pettusel oma konkreetsed tunnusjooned, ei ole võimalik kõigis pettusevastastes tegevustes leida kõigile sobivat lahendust. Enamik komisjoni talitusi korraldab pettuste kohta teadlikkuse suurendamise üritusi, nagu koolitusi ja seminare.

EASME võttis nende riskide leevendamiseks meetmeid ja tugevdas kontrolli, hoides samas silma peal kulude ja tulude põhimõtte järgimisel. See tähendab, et rakendatakse riskipõhiseid kontrolle ning et eriti suure riskiga projektid on suurema järelevalve all.

2016. aastal kasutas Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtjate Rakendusamet (EASME) ajakohastatud metoodikat oma pettusevastase strateegia uuendamiseks. Ameti pettuseriski hindamine on nüüd osa iga-aastasest riskihindamisest. Peamised pettuseriskid, millega EASME kokku puutub, on plagieerimine ja topeltrahastus ning kunstlikult suurendatud kulud või valeandmetel põhinevad kulud. Neid riske ja nende leevendamise meetmeid jälgitakse hoolikalt iga-aastase riskihindamise käigus.

Komisjoni pettuste ennetamise ja tuvastamise võrgustik (FPDNet) kinnitas ajakohastatud metoodika selliste strateegiate jaoks. See tähendas pettusevastaste meetmete veelgi suuremat lõimimist strateegilise planeerimise ja programmitöö tsüklisse ning järelevalvetsüklisse – alates pettuseriski tuvastamisest kuni pettuste kontrolli ja järelevalveni. Sel viisil moodustavad pettusevastased strateegiad komisjoni riskijuhtimise lahutamatu osa, säilitades samal ajal eritähelepanu, mida see pettus nõuab.

Kõik komisjoni talitused (kokku 48) on võtnud kasutusele sektoripõhised pettusevastased strateegiad oma vastutusalasse kuuluvas poliitikavaldkonnas. Igat sellist strateegiat tuleb korrapäraselt ajakohastada, et selles võetaks arvesse pettusevastase võitluse keskkonnas toimunud muutuseid.

Strateegia on nüüdseks täielikult ellu viidud, mis tähendab seda, et kõik meetmed on lõpetatud või käimas. Tähelepanu keskmes on sektoripõhised strateegiad ja tegevuskavad, mis käsitlevad pettust nende kindlates poliitikavaldkondades. Seda lähenemisviisi järgides rõhutatakse ajakohastatud strateegias veelgi pettusevastaste meetmete lisamist komisjoni sisekontrollisüsteemidesse ning eelkõige pettusevastaste meetmete rakendamist käsitlevat aruandlust. Komisjoni ajakohastatud pettustevastasesse strateegiasse kavatsetakse lisada eraldi peatükk traditsiooniliste omavahendite kohta, mis on komisjoni siseauditi talituse 2016. aasta auditi (mis käsitles pettusevastaste toimingute elluviimist ja kooskõlastamist traditsiooniliste omavahendite valdkonnas) tulemuste järelmeede.

Komisjon kaalub 24. juunil 2011 vastu võetud pettustevastase võitluse strateegia ajakohastamist. Komisjoni pettustevastase võitluse strateegia eesmärk on parandada pettuste ennetamist, tuvastamist ja uurimist ning tagada, et piisavad sanktsioonid, sissenõudmine ja tõkestamine oleks komisjoni tegevuskavas prioriteetide hulgas.

2016. aasta septembris tegi komisjon ühes õigusaktis ettepaneku üldiste finantseeskirjade põhjalikuks läbivaatamiseks koos vastavate muudatustega sektoripõhistes finantseeskirjades, mis on määratletud 15 õigusaktis, mis käsitlevad mitmeaastaseid programme. Lihtsamate ja paindlikumate ELi finantseeskirjade koostamisel on komisjon jälginud, et ei nõrgestataks usaldusväärset finantsjuhtimist, mis on jätkuvalt peamisi eesmärke. Ettepanekuga tugevdatakse ka maksustamise vältimist käsitlevaid eeskirju, mida peavad järgima ELi koostööpartnerid, ning täpsustatakse, et kohustus vältida huvide konflikte kehtib täielikult kõigile ELi fondide rakendamise viisidele (kaasa arvatud liikmesriikide tasandil). Selles konsolideeritakse süsteemid, mis on kasutusel ELi eelarve kaitsmiseks pettuse ja finantsrikkumiste eest. Sellega lihtsustatakse ELi finantseeskirju, et aidata vähendada kulusid ja aega, mida on vaja ELi vahendite rakendamiseks, et kahandada vigade arvu. Lisaks peaks see suurendama poliitika mõju ja tulemusi kohapeal.

Mitu liikmesriiki võtsid meetmeid, et edendada selliseid koordineerimistalitusi, sealhulgas Taani (pettustevastase koordineerimistalituse pettusevastase võitluse käsiraamat), Prantsusmaa (riiklik pettusevastase võitluse strateegia), Horvaatia (eelarve täitmise metoodika, et edendada pettuste ennetamist), Läti (tegevusstrateegia ja tegevuskava aastateks 2017–2019), Malta (pettuste ennetamise alane tegevus koos teiste pettustevastaste koordineerimistalitustega), Madalmaad (pettustevastase koordineerimistalituse meeskonna loomine) ja Soome (riikliku pettustevastase koordineerimistalituse võrgustiku käivitamine).

2016. aasta lõpuks oli üheksa liikmesriiki vastu võtnud riikliku pettusevastase võitluse strateegia ja saatnud selle komisjonile. Seda on rohkem kui 2015. aastal ning see näitab liikmesriikide valmisolekut kasutada strateegilist lähenemisviisi ELi ja riikide eelarvet kahjustavate pettuste ja õigusnormide rikkumistega võitlemiseks. Komisjon väljendab nende arengute üle heameelt ja kutsub kõiki teisi liikmesriike üles koostama sellised strateegiad.

Liikmesriikidel paluti anda teada maksimaalselt kolmest peamisest pettusevastasest meetmest. See kokkuvõte annab hea ülevaate liikmesriikide rakendatavate pettusevastaste meetmete suundumuste ja prioriteetide kohta, ent pole ammendav; võetud on veel mitmeid meetmeid, mille üksikasjad on esitatud lisatud dokumendis.

Mõned liikmesriigid teatasid, et tasakaal kaubanduse hõlbustamise ja ELi finantshuvide kaitse vahel on saavutatud; teised rakendavad meetmeid selle tasakaalu leidmiseks.

Kaheksateist liikmesriiki edastasid teistelt liikmesriikidelt või komisjoni talitustelt saadud teavet oma riikide pädevatele asutustele riskihindamiseks ja -analüüsiks.

Mitu liikmesriiki teatasid, et nad on võtnud arvesse komisjoni soovitust kohandada vabatahtlike omaksvõttude teel saadud teabe kontrollimiseks vajaliku personali ja ressursside kasutamise aastast planeerimist. Mitu liikmesriiki teatasid, et nad on kaasanud need andmed riskianalüüsi ja -juhtimisse, et minimeerida riski ja kasutada seda tollivormistusjärgseks kontrollimiseks.

Kuus liikmesriiki, kellel soovitati spetsiaalselt tugevdada pettuste avastamise ja/või nendest teavitamise süsteeme, andsid teada tehtud edusammudest. Prantsusmaa ja Leedu selgitasid meetmeid, mida nad olid võtnud õigusnormide rikkumistest teatamise parandamiseks. Hispaania märkis, et õigusnormide rikkumistest teatamiste arv on tänu avastamissüsteemi tõhususele suurenenud.

Seoses riskianalüüsi ja IT vahendite (Arachne, eiramisjuhtumite haldamise süsteem ja pettuseriski hindamisvahend) kasutamisega teatasid mõned liikmesriigid, et nad kasutavad mõnda neist vahenditest koos enda vahenditega, samal ajal kui teised liikmesriigid teatasid, et nad kasutavad peamiselt oma alternatiivseid vahendeid. Eiramisjuhtumite haldamise süsteemi kasutavad laialdaselt kõik liikmesriigid, mis andsid teavet seoses selle soovitusega.

2.3.Avastatud õigusnormide rikkumisi ja pettuseid käsitleva statistika kokkuvõte

2016. aastal teatati komisjonile 19 080 õigusnormide rikkumisest (pettusest või muud liiki õigusnormide rikkumisest), mida on 15 % vähem kui 2015. aastal. Need hõlmasid kokku ligikaudu 2,97 miljardit eurot, mis on võrreldes eelmise aastaga 8 % vähem.

Õigusnormide rikkumiste avastamine tähendab, et on võetud parandusmeetmeid, et nõuda sisse õigusnormide rikkumisega seotud summad, ning seda, et pettuse kahtluse korral on algatatud kriminaalmenetlus.

2.3.1.Avastatud pettusejuhtumid

Pettustena teatatud õigusnormide rikkumiste arvu (mis hõlmab pettusekahtlusi või kinnitust leidnud pettusi) ning nendega seotud summasid ei saa vaadelda korrelatsioonis ELi eelarvet mõjutavate pettuste tasemega. Pettustena teatatud õigusnormide rikkumiste arv näitab pigem seda, kui palju võimalikke pettusejuhtumeid liikmesriigid ja ELi institutsioonid avastasid.

2016. aastal teatati pettustena 1 410 õigusnormide rikkumisest (st 6 % kõikidest avastatud ja teatatud õigusnormide rikkumistest), millega on seotud 391 miljonit eurot (mis moodustab 13 % kogusummadest, mida õigusnormide rikkumised on mõjutanud), hõlmates nii kulusid kui ka tulusid. Nagu näidatud tabelis 1, esineb valdkonniti erinevusi.

2016. aastal teatatud pettusejuhtumite arv kahanes 2015. aastaga võrreldes veidi ehk 3 %, samal ajal kui nende finantsmõju suurenes 39 %. Viimast viit aastat (2012–2016) vaadates on pettustena teatatud õigusnormide rikkumiste arv alates 2013. aastast muutunud vähe: 2016. aastal oli see 14 % kõrgem kui 2012. aastal ja 4 % väiksem kui viie aasta keskmine. Samas finantsmõju kõigub suurel määral, sest asjaomaseid näitajaid võivad mõjutada väga suuri summasid hõlmavad üksikjuhtumid.

Joonisel 1 on näidatud viie viimase aasta üldsuundumused.

Tulude ja kulude puhul on aastate lõikes mõningaid väiksemaid erinevusi.

Kõikide 2016. aastal teatatud pettusejuhtumite jagunemine liikmesriikide ja eelarvesektorite kaupa on esitatud 1. lisas.

2.3.2.Avastatud ja muude kui pettustena teatatud õigusnormide rikkumised