Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (1)

Google Android

(AT.40099)

(2019/C 402/07)

Sissejuhatus

(1) Otsuse eelnõu käsitleb ettevõtja (mis hõlmab Google LLC-d (endine Google Inc. ( 2 ) ) ja Alphabet Inc.-i (koos või vaheldumisi konteksti nõudmise järgi „Google“)) käitumist seoses teatavate Google’i arukate mobiilseadmete operatsioonisüsteemi Android ja teatavate omandiõigusega kaitstud mobiilirakenduste ja -teenuste kasutamisega seotud lepingute tingimuste osas.

Kirjalik menetlus

Vastuväited

(3) 20. aprillil 2016 saatis komisjon ettevõtjatele Google Inc. ja Alphabet Inc. vastuväited ( 6 ) , milles on esitatud esialgne järeldus, et teatud tingimused Google’i sõlmitud lepingutes kujutasid endast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 102 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artikli 54 eraldi rikkumisi ning samuti nende artiklite üht ja järjepidevat rikkumist. Vastuväidete kohaselt kõnealused tingimused: i) sidus Google Search rakenduse Google’i Play Store’iga; ii) seadis Play Store’i litsentsimise tingimuseks, et Google Search seatakse vaikimisi üldotsinguteenuseks; iii) sidus Google Chrome’i veebibrauseri Play Store’i ja Google Search rakendusega; iv) muutis Play Store’i ja Google Search rakenduse litsentsimise tingimuseks killustatuse vältimise kohustused; v) tegi tulude jagamise makseid originaalseadmete tootjatele ja mobiilsideoperaatoritele tingimusel, et nad ei eelinstalleeri kokkulepitud portfelli ühelegi seadmele konkureerivat üldotsinguteenust; vi) tegi tulude jagamise makseid originaalseadmete tootjatele ja mobiilsideoperaatoritele tingimusel, et nad ei eelinstalleeri kõnealusele seadmele konkureerivat üldotsinguteenust.

Juurdepääs toimikule pärast vastuväidete esitamist

(4) 3. mail 2016 andis konkurentsi peadirektoraat Google’ile juurdepääsu krüptitud elektroonilisele mäluseadmele, mis sisaldab dokumentide mittekonfidentsiaalseid versioone, sealhulgas vastuväidetes nimetatuid. Komisjon edastas lisamaterjale, sealhulgas teatavate 3. mail 2016 edastatud dokumentide vähem redigeeritud versioone, samal viisil mitmel korral vahemikus 12. mai kuni 20. juuli 2016. Uurimistoimiku ülejäänud osas korraldas konkurentsi peadirektoraat juurdepääsu järgmistel viisidel: i) hulk 2016. aasta juunist augustini (kaasa arvatud) kokku lepitud usaldusisikute ringi menetlusi ( 7 ) Google’i ja mitme kolmanda isiku vahel, kellelt komisjon oli teavet saanud, ja ii) 2016. aasta augusti lõpus ja septembri alguses aset leidnud eriruumi menetlused ( 8 )

(5) 25. juulil 2016 esitas Google ärakuulamise eest vastutavale ametnikule ulatusliku taotluse täiendavaks toimikule juurdepääsu saamiseks. Pidades silmas otsuse 2011/695/EL artikli 3 lõiget 7 ja toimikule juurdepääsu tagamise menetluse konkreetseid asjaolusid selles juhtumis, leidis ärakuulamise eest vastutav ametnik, et selles taotluses tõstatatud küsimused ei olnud selles etapis iseseisvaks läbivaatamiseks küpsed vastavalt otsuse 2011/695/EL artikli 7 lõikele 1. Sellest lähtuvalt saadeti Google’i 25. juuli 2016. aasta taotlus tagasi konkurentsi peadirektoraadile, kes sellele vastas.

(6) Google esitas järgnevalt vastavalt otsuse 2011/695/EL artikli 7 lõikele 1 ärakuulamise eest vastutavale ametnikule mitu taotlust toimikule täiendava juurdepääsu saamiseks ( 9 ) . Mõni neist oli seotud juurdepääsetavate dokumentide versioonidega, kuna need versioonid jäid kehtima pärast seda, kui konkurentsi peadirektoraat käsitles Google’i 25. juuli 2016. aasta taotlust ( 10 )

(7) Kahe 11. oktoobri 2016. aasta otsusega ja kolmanda 13. detsembri 2016. aasta otsusega kirjeldas ärakuulamise eest vastutav ametnik, kuidas komisjon oli neid taotlusi käsitlenud või hakkab käsitlema. Kuivõrd täiendavat juurdepääsu peeti vajalikuks Google’i ärakuulamisõiguse nõuetekohaseks kasutamiseks, korraldas ärakuulamise eest vastutav ametnik selle, et konkurentsi peadirektoraat Google’ile sellise täiendava juurdepääsu annaks. Mõnel juhul, ja kui see oli asjakohane, anti see juurdepääs usaldusisikute ringi korra raames, kaasates Google’i välisnõustajaid. Ajavahemikus oktoober kuni detsember 2016 oli ka neli eriruumi menetlust. Muudel juhtudel, kui ärakuulamise eest vastutav ametnik ei pidanud Google’i ärakuulamisõiguse nõuetekohaseks kasutamiseks vajalikuks täiendavat juurdepääsu, lükati Google’i täiendava juurdepääsu taotlused tagasi.

Vastuväidetele kirjalikult vastamise tähtaeg

(8) Konkurentsi peadirektoraat andis esialgu Google’ile 12 nädalat kirjaliku vastuse esitamiseks vastuväidetele ja leidis, et see periood oli alanud 4. mail 2016, st päev pärast seda, kui Google sai vastuväidete aluseks olevate dokumentide mittekonfidentsiaalsed versioonid. Konkurentsi peadirektoraat ja ärakuulamise eest vastutav ametnik pikendasid vastuseks Google’i taotlustele vastuväidetele kirjaliku vastamise tähtaega mitu korda. Lõppkokkuvõttes määras ärakuulamise eest vastutav ametnik Google’ile vastuväidetele esialgse kirjaliku vastuse esitamise tähtajaks 11. novembri 2016, kuid lubas Google’il esitada täiendava konsolideeritud vastuse tulenevalt täiendavast juurdepääsust toimikule, mille võis saada teatud taotluste alusel, mis sel hetkel olid veel vastuseta. Kui nende taotluste menetlemine oli piisavalt edenenud, määras ärakuulamise eest vastutav ametnik Google’ile vastuväidetele konsolideeritud kirjaliku vastuse esitamise tähtajaks 23. detsembri 2016.

(9) Google esitas oma esialgse kirjaliku vastuse vastuväidetele 10. novembril 2016. Seda täiendati ja see asendati Google’i konsolideeritud kirjaliku vastusega, mis esitati tähtpäeval 23. detsembril 2016. Selles vastuses kaebas Google, et tal on liiga vähe aega, et vaadata läbi kogu lisateave, mis talle avalikustati pärast esialgse vastuse esitamist 10. novembril 2016. Enne oma konsolideeritud kirjaliku vastuse esitamist ei esitanud Google sellist kaebust ärakuulamise eest vastutavale ametnikule ega taotlenud tähtpäeva edasist muutmist ( 11 )

Esimene asjaolusid käsitlev kiri

(10) 31. augustil 2017 saatis komisjon Google’ile asjaolusid käsitleva kirja (esimene asjaolusid käsitlev kiri).

(11) Konkurentsi peadirektoraat andis täiendava juurdepääsu toimikule ( seoses juhtumi toimikule 3. mail 2016 või pärast seda lisatud juurdepääsetavate dokumentidega) krüptitud elektroonilise salvestusseadme kujul, mille Google sai kätte 1. septembril 2017; eriruumi menetlusega, mis algas 4. septembril 2017, ja täiendavate usaldusringide korraldamisega. 8. septembril 2017 taotles Google konkurentsi peadirektoraadilt teatavate dokumentidega seoses lisaavalikustamisi või selgitusi. Konkurentsi peadirektoraat tegeles nende taotlustega, esitades oma konsolideeritud vastuse 19. septembril 2017.

(12) 21. septembri 2017. aasta kirjas ärakuulamise eest vastutavale ametnikule taotles Google täiendavat juurdepääsu 15 täpsustatud dokumendile. Ärakuulamise eest vastutav ametnik korraldas, et konkurentsi peadirektoraat organiseeriks nendest enamiku jaoks eriruumi menetluse 2017. aasta oktoobri alguses. Nagu on järgnevalt selgitatud ärakuulamise eest vastutava ametniku 16. oktoobri 2017. aasta otsuses, sisaldasid asjaomased dokumendid konfidentsiaalset teavet, mida oleks olnud keeruline või isegi võimatu mittekonfidentsiaalsena kokku võtta, kuid mis oleks piisavalt üksikasjalik, et teeniks ärakuulamise õiguse kasutamise eesmärki. Ärakuulamise eest vastutav ametnik hankis ja avaldas Google’ile kahe dokumendi muudetud juurdepääsetavad versioonid ning lükkas ülejäänute osas Google’i taotluse tagasi.

(13) Esimene asjaolusid käsitlev kiri määras sellega seonduvate Google’i esildiste tähtajaks 2. oktoobri 2017. Pärast seda, kui konkurentsi peadirektoraat kiitis Google’i pikendamistaotluse heaks, esitas Google oma vastuse muudetud tähtpäeval 23. oktoobril 2017.

Teine asjaolusid käsitlev kiri

(14) 11. aprillil 2018 saatis komisjon Google’ile teise asjaolusid käsitleva kirja (teine asjaolusid käsitlev kiri). 12. aprillil 2018 esitas komisjon Google’ile peale ühe kõigi 1. septembril 2017 või hiljem juhtumi toimikusse lisatud juurdepääsetavate dokumentide mittekonfidentsiaalsed versioonid . See üks dokument avalikustati usaldusisikute ringi korraldamisega.

(15) Google’i kirjaliku vastuse esitamise tähtpäev oli 23. aprill 2018. Google taotles konkurentsi peadirektoraadilt tähtaja pikendamist, et lükata see tähtpäev 24. maile 2018. Selle asemel andis konkurentsi peadirektoraat ühe nädala pikkuse pikenduse 30. aprillini 2018.

(16) Ärakuulamise eest vastutavale ametnikule 24. aprillil 2018 saadetud kirjas vaidlustas Google selle pikendamise ja kordas ärakuulamise eest vastutava ametniku ees oma taotlust muudetud tähtpäevaks 24. mai 2018. 26. aprilli 2018. aasta otsusega andis ärakuulamise eest vastutav ametnik täiendava nädala teisele asjaolusid käsitlevale kirjale vastamiseks, lükates kohaldatava tähtpäeva edasi 7. maini 2018. Google vastas sellel kuupäeval teisele asjaolusid käsitlevale kirjale.

Suulise ärakuulamise puudumine

Pärast vastuväiteid loobus Google suulisest ärakuulamisest

(17) Oma konsolideeritud kirjalikus vastuses vastuväidetele teatas Google, et loobub suulisest ärakuulamisest. Google väitis, et tema otsust mõjutas see, mida ta kirjeldas komisjoni poolt seatud rangete ajaliste piirangutena. Google ei kasutanud aga õigust, mis tal oleks olnud, kui Google oleks taotlenud vastuväidetele kirjalikult vastates suulist ärakuulamist, taotleda edasilükkamist otsuse 2011/695/EL artikli 12 lõike 1 kohaselt. Samuti ei püüdnud Google esitada eraldi märkusi kahe viimase vähem redigeeritud teksti kohta, mis vahetult enne vastuväidetele konsolideeritud kirjaliku vastuse esitamise tähtpäeva olid Google’ile kättesaadavaks tehtud ärakuulamise eest vastutavale ametnikule esitatud toimikule täiendava juurdepääsu taotluste tulemusena ( 12 )

Google’i hilisema suulise ärakuulamise taotluse tagasilükkamine

(18) Ärakuulamise eest vastutavale ametnikule saadetud 7. mai 2018. aasta kirjaga (sama kuupäev kui Google’i vastus teisele asjaolusid käsitlevale kirjale) palus Google korraldada suulise ärakuulamise. Väites peamiselt, et esimene ja teine asjaolusid käsitlev kiri (edaspidi „asjaolusid käsitlevad kirjad“) oleks tulnud edastada lisavastuväidetena, väitis Google, et ärakuulamise eest vastutaval ametnikul on igal juhul kaalutlusõigus võimaldada poole põhjendatud taotluse alusel suuline ärakuulamine mis tahes menetlusetapis. Google väitis, et arvestades tema õigust olla ära kuulatud ja seda, mida ta kirjeldas kui „olulist arengut“ menetluses alates oma vastuväidetele esitatud kirjalikust vastusest ( 13 ) , tuleks sellist kaalutlusõigust kasutada Google’i kasuks.

(19) 18. mai 2018. aasta kirjaga lükkas ärakuulamise eest vastutav ametnik Google’i taotluse tagasi. Asjaolusid käsitlevad kirjad ei muutnud ega laiendanud vastuväidetes sisalduvaid vastuväiteid ega lisanud ühtegi uut vastuväidet. Täiendavaid vastuväiteid ei olnud seega vaja. Kui pool, nagu see oli asjaolusid käsitlevate kirjade puhul, on olnud olukorras, kus saab oma seisukohad kirjalikult teatavaks teha, puudus põhiõigus olla lisaks suuliselt ärakuulatud ( 14 ) . Ärakuulamise eest vastutaval ametnikul ei olnud otsuse 2011/695/EL kohaselt pädevust rahuldada suulise ärakuulamise taotlust, mis ei ole tehtud vastavalt määruse nr 773/2004 artiklitele 10 ja 12. Vastupidiselt Google’i väidetule ei olnud ärakuulamise eest vastutaval ametnikul ka kaalutlusõigust suulise ärakuulamise korraldamiseks menetluse mis tahes etapis või pärast asjaolusid käsitlevate kirjade kättesaamist. Igal juhul, isegi kui selline õigus oleks olemas olnud, ei õigustaks Google’i kirjeldatud „areng“ suulise ärakuulamise korraldamist.

Kaebuse esitajad ja kolmandad isikud

(20) 2013. aasta märtsis ja 2014. aasta juunis esitasid Fairsearch ja Aptoide S.A. kaebused, mille tõttu algatati menetlus juhtumis AT.40099. Teised kaebused esitas Yandex S.A. aprillis 2015, Disconnect Inc. juunis 2015 ja Open Internet Project märtsis 2017. Google sai ja esitas märkused iga nimetatud kaebuse mittekonfidentsiaalse versiooni kohta. Kooskõlas määruse nr 773/2004 artikli 6 lõikega 1 sai iga kaebuse esitaja vastuväidete mittekonfidentsiaalse versiooni ja sai selle kohta kirjalikke märkusi esitada.

(21) Eri kuupäevadel esitatud põhjendatud taotluste alusel lubati 14 üksusel kooskõlas otsuse 2011/695/EL artikliga 5 osaleda menetluses huvitatud kolmandate isikutena ( 15 )

Google’i tõstatatud menetluslikud küsimused

Juurdepääs toimikule

(22) Oma konsolideeritud kirjalikus vastuses vastuväidetele väitis Google, et tal on „õigus saada täielik ja piiranguteta juurdepääs kõigile juhtumi toimikus olevatele dokumentidele“, eriti arvestades „vastuväidete ulatuslikku sõltuvust kolmandate isikute tõenditest“. Google kaebas eriti, et ta polnud näinud nende 142 dokumendi täielikke konfidentsiaalseid versioone, millele komisjon oli andnud juurdepääsu kas usaldusisikute ringi raames või eriruumi menetluste kaudu.

(23) Siiski ei tulene „täieliku ja piiranguteta juurdepääsu“ õigus, nagu Google seda väitis, asjakohastest sätetest ja kohtupraktikast. Juurdepääs toimikule ei ole eesmärk omaette, vaid lihtsalt kaitseõigustega kaasnev ( 16 ) . Kui tuleb kaaluda konfidentsiaalsuse ja kaitseõiguste konkureerivaid huve ja vajaduse korral neid omavahel ühildada, võib (edasine) toimikule juurdepääs õigustatult hõlmata juurdepääsu piiratud vorme.

(24) Ärakuulamise eest vastutava ametniku asjakohastes otsustes selgitatakse, et Google’i juurdepääs asjaomaste dokumentide konfidentsiaalsetele versioonidele polnud Google’i ärakuulamisõiguse nõuetekohaseks teostamiseks vajalik ja et piiratud juurdepääsu eri vormidega saavutati sobiv tasakaal. Kasutatud piiratud juurdepääsu variandid olid kõige vähem piiravad, mida selles olukorras oli võimalik kasutada. Google väitis, et tal ei olnud „suutlikkust asjatundlikult kommenteerida“ küsimustes, mille puhul tema asjaomastel välisnõustajatel oli kommenteerimiseks nõrgem positsioon. Siiski ei osutanud ta konkreetsetele juhtumitele, kus see väidetavalt kahjustas ärakuulamisõiguse tõhusat kasutamist. Mis puudutab Google’i märkust, et dokumendid olid esitatud killustatult, siis toimikule juurdepääsuga seotud sätetes ja tekstides ( 17 ) on kirjas, et kui taotlused täiendavaks toimikule juurdepääsuks on põhjendatud, võidakse pärast esialgu kättesaadavaks tehtud toimiku sisule juurdepääsu andmist teha kättesaadavaks lisamaterjale osade kaupa, eriti kui seda tehakse vastusena mitmele eraldi taotlusele.

(25) Taotledes 24. aprillil 2018 teisele asjaolusid käsitlevale kirjale vastamise tähtaja pikendamist (vt (16) ülal), osutas Google ka sellele, et talle avalikustatud juhtumi toimik ei sisaldanud teatud (nimeta) „kolmanda isiku esildisi või aruandeid kõnede kohta, mis Google’i [arvates olid] komisjonile menetlusega seoses tehtud“. Google palus kinnitust, et „kõik kolmandate isikute esildised, kõnede aruanded ja muu sarnane materjal“ sellega seoses on Google’ile edastatud, kuid ei pakkunud lisaüksikasju täiendavate kolmandate isikute kõnede ja esildiste kohta, mida ta tundus silmas pidavat. Ärakuulamise eest vastutav ametnik vastas sisuliselt, et kuna Google’ilt ei ole täpsemat teavet, siis tema kolmandate isikute esildistega seotud taotlusega seoses edasisi meetmeid ei võeta.

(26) Ärakuulamise eest vastutavale ametnikule saadetud 12. juuni 2018. aasta kirjaga taotles Google, et avalikustataks komisjonile saadetud kirjad või muud teatised neljalt nimetatud kolmandalt isikult, mille kohta Google arvas, et nad oleksid võinud avaldada oma arvamust juhtumi AT.40099 kohta. Ärakuulamise eest vastutav ametnik edastas selle taotluse konkurentsi peadirektoraadile, kes selle küsimusega tegeles. Selle tulemusel edastati Google’ile kaks kirja kahelt eri kolmandalt isikult ( 18 )

Märkmed koosolekute ja telefonikõnede kohta

(27) Vastuväidetele järgnenud toimikutele juurdepääsu võimaldamise osana edastas konkurentsi peadirektoraat kooskõlas teatise monopolidevastaste menetluste parimate tavade kohta punktiga 44 Google’ile lühikesed märkmed koosolekute ja telefonikõnede kohta, milles osalesid konkurentsi peadirektoraat ja kolmandad isikud.

(28) 2. septembril 2016 palus Google komisjonil esitada täielikud märkmed kõikide koosolekute kohta, kus komisjoni esindajad rääkisid kolmandate isikutega käesoleva juhtumi raames uuritavatest küsimustest. Konkurentsi peadirektoraat lükkas 22. septembril 2016 selle taotluse kohaldatava kohtupraktika alusel tagasi.

(29) Ärakuulamise eest vastutavale ametnikule 7. oktoobril 2016 saadetud kirjas taotles Google muu hulgas: i) konkurentsi peadirektoraadi esitatud märkmetes redigeeritud nimede avalikustamist ja ii) et ärakuulamise eest vastutav ametnik teeks konkurentsi peadirektoraadile korralduse esitada Google’ile täpsemad soovitud märkmed ( 19 ) . Ärakuulamise eest vastutava ametniku 13. detsembri 2016. aasta otsusega lükati esimene taotlus tagasi. Viimase taotlusega seoses täpsustati selles otsuses, et ärakuulamise eest vastutaval ametnikul ei olnud otsuse 2011/695/EL kohaselt otsustuspädevust selliseks korralduseks.

(30) vs . komisjon Oma konsolideeritud kirjalikus vastuses vastuväidetele väitis Google, et konkurentsi peadirektoraadilt saadud tekstid ei vastanud määruse nr 1/2003 artikli 19 nõuetele, nagu neid on tõlgendatud kohtujuristi arvamuses kohtuasjas Intel. komisjon ( 20 ) . 15. septembril 2017 pärast 6. septembri 2017. aasta kohtuotsust samas kohtuasjas ( 21 ) küsis Google muu hulgas konkurentsi peadirektoraadilt: komisjoni esindajate ja kolmandate isikute vaheliste selle juhtumi uurimist käsitlevate koosolekute täielikke protokolle; dokumentide taasloomiseks kasutatud sisedokumentide koopiad, kui neid dokumente algselt korraga ei tehtud; ja kõigi asjaomaste kolmandate isikute kontaktandmeid.

(31) Konkurentsi peadirektoraat vastas 28. veebruaril 2018 saadetud kirjas, andes mitmed koosolekute ja telefonikõnede protokollid ja märkmed ning kirjeldades nende materjalide koostamist.

(32) 14. märtsil 2018 esitas Google ärakuulamise eest vastutavale ametnikule selle vastuse osas kaebuse, milles ta palus seda, mida Google kirjeldas kui „täielikke koosolekute märkmeid, nagu on nõutud kohtuotsuses Intel “. Eelkõige väitis Google, et konkurentsi peadirektoraat: ei esitanud piisavaid koosolekute märkmeid ega selgitusi selle kohta, kuidas esitatud materjalid „olid koostatud“; jättis esitatud materjalide komplektist meelevaldselt välja koosolekud, kus osales konkurentsivolinik ja/või tema kabineti liige või liikmed; ja redigeeris esitatud materjalides asjakohatult teatavate kolmandate isikute nimesid.

(33) Ärakuulamise eest vastutav ametnik selgitas 30. aprillil 2018 Google’ile saadetud kirjas, et tema otsustusõigus ei laienenud konkurentsi peadirektoraadi seisukoha ümberlükkamisele võimaluse osas, et komisjonil võib olla vajalik käesoleva juhtumi asjaolusid arvestades esitada täielikumad kolmandate isikutega peetud koosolekute ja telefonikõnede protokollid kui need, mis on juba esitatud. Kuivõrd Google’i taotlustega taotleti vastavalt komisjoni otsuse 2011/695/EL artiklile 7 täiendavat juurdepääsu komisjoni uurimistoimikule, kinnitas ärakuulamise eest vastutav ametnik, et komisjoni valduses ei ole muid dokumente peale nende, mille konkurentsi peadirektoraat oli juba esitanud ja mida vajaduse korral oli redigeeritud identiteetide kaitsmiseks, mille osas oli taotletud konfidentsiaalset käsitlemist. Seoses Google’i taotlustega nende redigeeritud identiteetide avaldamiseks korraldas ärakuulamise eest vastutav ametnik selle, et teatavad vähem redigeeritud dokumendid tehtaks Google’ile kättesaadavaks.

(34) 1. juuni 2018. aasta kirjaga kutsus Google ärakuulamise eest vastutavat ametnikku üles uuesti läbi vaatama mõned ärakuulamise eest vastutava ametniku 30. aprilli 2018. aasta kirjas esitatud järeldused. Ärakuulamise eest vastutav ametnik keeldus seda tegemast 20. juuni 2018. aasta kirjas.

(35) vs . komisjon Küsimus selle kohta, kas sellistel asjaoludel nagu seda on käesolev juhtum, komisjoni esitatud materjalid kolmandate isikute koosolekute ja kõnede kohta rahuldasid kohaldatavuse piires määruse nr 1/2003 artikli 19 nõudeid koostoimes määruse nr 773/2004 artikliga 3, ei ole nii üheselt mõistetav kui Google on püüdnud seda näidata. Konkurentsi peadirektoraadi algselt esitatud materjal vastas põhimõtteliselt kohtupraktika nõuetele ( 22 ) . Lisaks esitas konkurentsi peadirektoraat pärast Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas Intel. komisjon ( 23 ) täielikumad materjalid, mis tuginesid võimalikult suures ulatuses toimumise ajast pärit dokumentidele, näiteks need, mis esitati või mida arutati asjaomastel koosolekutel.

(36) vs . komisjon Igal juhul, isegi kui aktsepteerida, nagu Google sisuliselt väitis, et käesoleval juhul rakendati määruse nr 1/2003 artiklit 19 ja selle nõudeid ei ole täielikult täidetud, on teine küsimus, kas selline eeskirjade eiramine muudab ebaseaduslikuks kõik rikkumist tuvastavad otsused, mis on selles menetluses Google’ile adresseeritud. Euroopa Kohtu otsusest kohtuasjas Intel. komisjon ( 24 ) nähtub, et dokumentide esitamine kooskõlas määruse nr 1/2003 artikliga 19 koosmõjus määruse nr 773/2004 artikliga 3 ei ole eesmärk omaette, vaid – nii nagu ka toimikule juurdepääs – kaitseõigusega kaasnev. Google’i kirjad ärakuulamise eest vastutavale ametnikule 14. märtsil ja 1. juunil 2018 (vt ülaltoodud (32) ja (34)) ei esitanud ühtegi konkreetset argumenti, mis toetaks väidet, et komisjoni poolt lõppkokkuvõttes esitatud protokollid ja märkmed ei olnud piisavad Google’i kaitseõiguste rahuldamiseks ( 25 ) . Eelkõige ei ilmnenud nendest kirjadest, et väidetav määruse nr 1/2003 artikli 19 nõuete täielik täitmata jätmine tegelikult kahjustas Google’i kaitseõiguse tõhusat kasutamist. Kaitseõiguse nõudeid tuleb siiski uurida seoses iga konkreetse juhtumi konkreetsete asjaoludega ( 26 ) . Ärakuulamise eest vastutavale ametnikule kättesaadava teabe ja koosolekute protokollide esitamise kohta tehtud esildiste alusel ei ilmne, et Google’i kaitseõigust oleks rikutud, nii et see seaks kahtluse alla otsuse eelnõu õiguspärasuse.

Lõppmärkused

(37) Otsuse eelnõus kajastub asjaolu, et Google’i esildisi silmas pidades on välja jäetud vastuväidetes sisaldunud vastuväited seoses kuritarvitamiskahtlustega, mis on seotud i) Play Store litsentsimisega tingimusel, et Google Search seatakse vaikimisi üldotsinguteenuseks, ja ii) seadmepõhiste tulude jagamise kokkulepetega.

(38) Kooskõlas otsuse 2011/695/EL artikliga 16 on kontrollitud, kas otsuse eelnõu käsitleb ainult neid vastuväiteid, mille kohta Google’il on olnud võimalus esitada oma seisukohad. Vastus on jaatav.

(39) Kokkuvõttes on käesolevas juhtumis tõhusalt järgitud menetlusõigusi.

Brüssel, 17. juuli 2018 Joos STRAGIER

(1) Vastavalt Euroopa Komisjoni presidendi 13. oktoobri 2011. aasta otsuse 2011/695/EL (ärakuulamise eest vastutava ametniku ülesannete ja pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes (ELT L 275, 20.10.2011, lk 29)) (edaspidi „otsus 2011/695/EL“) artiklitele 16 ja 17.

(2) 2017. aasta septembris muutis Google Inc. juriidilist vormi ja sai nimeks Google LLC.

(3) Nende ja hilisemate kaebuste kohta vt (20) allpool.

(4) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1).

(5) Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT L 123, 27.4.2004, lk 18).

(6) Samuti 20. aprillil 2016 pärast seda, kui Google Inc. oli teinud organisatsioonis ümberkorraldusi ja ettevõtja Google Inc. valdusettevõtjana asutati Alphabet Inc., algatas komisjon menetluse ettevõtja Alphabet Inc. suhtes.

(7) Toimikule juurdepääsu menetluse raames on usaldusisikute ring piiratud avalikustamise vorm, mille käigus lepib toimikule juurdepääsu õigust omav isik kokku teabe esitajaga, kes soovib, et teatavat teavet, mille komisjon on tema käest saanud, käsitletaks konfidentsiaalsena, selles, et selle teabe saab selle poole nimel piiratud isikute ring (otsustatakse iga juhtumi korral läbirääkimiste käigus). Vt lisaks komisjoni teatise (mis käsitleb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 101 ja 102 seotud menetluste läbiviimise parimaid tavasid (ELT C 308, 20.10.2011, lk 6) (edaspidi „teatis monopolidevastaste menetluste parimate tavade kohta“)) punkt 96. Selle juhtumi puhul olid mõnesse asjaomasesse usaldusisikute ringi kaasatud kaks Google’i ettevõttesisest õigusnõustajat.

(8) Toimikule juurdepääsu tagamise menetluse kontekstis on eriruumi menetlus piiratud avalikustamise vorm, mille korral avaldatakse kitsale ringile määratud nõustajatele piiratud aja jooksul teavet komisjoni ruumides asuvas turvalises ruumis, rakendades teatavaid piiranguid ja kaitsemeetmeid, et ära hoida konfidentsiaalse teabe avaldamist väljaspool eriruumi.

(9) Eelkõige 6. ja 13. septembril, 7., 17., 21. ja 27. oktoobril ning 8. detsembril 2016.

(10) Oma 7. oktoobri 2016. aasta kirjas ärakuulamise eest vastutavale ametnikule teatas Google, et on konkurentsi peadirektoraadilt „saanud rahuldava vastuse“ seoses „suurema osaga“ Google’i taotlustest dokumentide kohta, mis esialgu avalikustati usaldusisikute ringi kasutades.

(11) Ärakuulamise eest vastutava ametniku 13. detsembri 2016. aasta otsuses, millega kinnitatakse vastuväidetele Google’i konsolideeritud kirjaliku vastuse esitamise tähtpäev, täpsustati, et kui peaks esinema ootamatu viivitus mis tahes edasise juurdepääsu andmisel toimikule, millele Google’ile selle otsuse alusel õigus oli, võidakse vajaduse korral anda võimalus esitada kirjalikke märkusi eraldi konsolideeritud kirjalikust vastusest vastuväidetele.

(12) Selliste märkuste tegemise võimaluse kohta vaata ülal joonealust märkust 11.

(13) Google’i sõnul oli see areng järgmine: asjaolusid käsitlevad kirjad (mis Google’i arvates tõid komisjoni juhtumisse uusi otsustava tähtsusega elemente); Euroopa Kohtu otsus kohtuasjas Intel vs. komisjon (C-413/14 P, EU:C:2017:632) ning kohtujuristide Wahli ja Watheleti arvamused kohtuasjas MEO (C-525/16, EU:C:2017:1020) ja Orange Polska vs. komisjon (C‐123/16 P, EU:C:2018:87), ja avalik huvi juhtumi vastu.

(14) Vt selle kohta muu hulgas kohtuotsused People’s Mojahedin Organization of Iran vs. nõukogu (T-256/07, EU:T:2008:461, punkt 93); Alsharghawi vs. nõukogu (T-485/15, EU:T:2016:520, punkt 65); Bilde vs. parlament (T-633/16, EU:T:2017:849, punktid 96–102), ja Gollnisch vs. parlament (T-624/16, EU:T:2018:121, punktid 89–95), ning samuti arvamus kohtuasjades SKW Stahl-Metallurgie ja SKW Stahl-Metallurgie Holding vs. Euroopa Komisjon (EU:C:2015:543, punktid 49 ja 58 ning viidatud kohtupraktika).

(15) Kaks neist üksustest esitasid taotluse ja need kiideti ühiselt heaks. Teine taotleja ei väljendanud nii-öelda piisavat huvi määruse nr 1/2003 artikli 27 lõike 3, määruse nr 773/2004 artikli 13 lõike 1 ja otsuse 2011/695/EL artikli 5 tähenduses. Kuna ärakuulamise eest vastutava ametniku esialgsele negatiivsele hinnangule ei esitatud vastust otsuse 2011/695/EL artikli 5 lõike 3 alusel, käsitleti seda huvitatud kolmanda isikuna ärakuulamise taotlust tagasilükatuna. Üks teine taotleja ei vastanud kutsele selgitada oma taotlust ja huvi, millele ta tugines. Taotlust ei saanud edasi menetleda ja ärakuulamise eest vastutav ametnik käsitles seda kui tagasivõetut.

(16) Vt selle kohta muu hulgas otsused kohtuasjas Aalborg Portland jt vs. komisjon (C-204/00 P, EU:C:2004:6, punkt 68); Atlantic Container Line jt vs. komisjon (T-191/98 ja T-212/98 kuni T-214/98, EU:T:2003:245, punktid 376 ja 377); samuti Solvay vs. komisjon (T-186/06, EU:T:2011:276, punkt 214).

(17) Eelkõige otsuse 2011/695/EL artikli 7 lõige 1 ning komisjoni teatise (komisjoni toimikutele juurdepääsureeglite kohta EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82, EMP lepingu artiklite 53, 54 ja 57 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 kohaldamise juhtudel (ELT C 325, 22.12.2005, lk 7) koos 2015. aasta muudatustega, mis on esitatud ELTs C 256, 5.8.2015, lk 3) punkt 47.

(18) Üks kirjadest oli mitu nädalat hilisema kuupäevaga kui Google’i 26. aprilli 2018 taotlus. Teine kiri, mis on 2017. aasta lõpu kuupäevaga, ei olnud otseselt seotud juhtumi AT.40099 küsimusega, kuid sisaldab märkusi muu hulgas mobiilsete operatsioonisüsteemide, sealhulgas Androidi kohta. Konkurentsi peadirektoraadi sisekontrollid ja järelepärimised teise kahe Google’i 12. juuni 2018. aasta taotluses nimetatud kolmanda isikuga ei toonud esile ühegi lisateabe olemasolu, mis oleks Google’i otsitud tüüpi. 27. juunil 2018 esitas Google nende kahe kirja kohta kirjalikud esildised.

(19) Ärakuulamise eest vastutavale ametnikule saadetud järgmises, 21. oktoobri 2016. aasta kirjas lisas Google viite kohtujuristi 20. oktoobri 2016. aasta arvamusele kohtuasjas Intel vs. komisjon (C-413/14 P, EU:C:2016:788), väites, et see oli kinnitanud komisjoni juriidilist kohustust esitada seda sorti koosoleku märkmeid, nagu Google oli taotlenud.

(20) Arvamus, 20. oktoober 2016, C-413/14 P, EU:C:2016:788.

(21) Intel vs. komisjon, C-413/14 P, EU:C:2017:632.

(22) Vt kohtuotsused Atlantic Container Line jt vs. komisjon (T-191/98 ja T-212/98 kuni T-214/98, EU:T:2005:245, punktid 349 kuni 359, 372, 382, 383, 385 ja 394); Groupe Danone vs. komisjon (T-38/02, EU:T:2005:367, punkt 66) ja Intel vs. komisjon (T-286/09, EU:T:2014:547, punktid 619 ja 620). Konkurentsi peadirektoraat esitas need materjalid kooskõlas teatise monopolidevastaste menetluste parimate tavade kohta punktiga 44. See teatis, nagu on märgitud selle punktis 7, ei loo asjaomastest õigusnormidest ja kohtupraktikast tulenevaid uusi õigusi ega kohustusi ega muuda ühtegi nendest tulenevat õigust ega kohustust.

(23) Kohtuasi C-413/14 P, EU:C:2017:632.

(24) Kohtuotsus (C-413/14 P, EU:C:2017:632, punktid 93 kuni 98 ja 102).

(25) Komisjoni lõppkokkuvõttes esitatud materjal näib olevat kavandatud vastama Google’i konsolideeritud kirjalikus vastuses vastuväidetele väljendatud muredele, et Google’il oleks võimalik „mõista kolmanda isiku komisjonile esitatud teabe sisu, kas komisjon võttis seda teavet nõuetekohaselt arvesse, ja kontrollida, kas suuliselt esitatud teave (kui see on esitatud) kinnitab selle kolmanda isiku kirjalikke seisukohti või on nendega vastuolus“.

(26) Vt muu hulgas kohtuotsused kohtuasjas Solvay vs. komisjon (C‐110/10 P, EU:C:2011:687, punkt 63) ja Fresh Del Monte Produce vs. komisjon (T‐587/08, EU:T:2013:129, punkt 682).