[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 6.12.2010

KOM(2010) 714 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

meemesilaste tervise kohta

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

meemesilaste tervise kohta

I. Sissejuhatus

ELi meemesilaspopulatsioonid ( Apis mellifer ) on olulised nii tolmeldamise kui ka mee ja muude mesindustoodete tootmise seisukohast. Seepärast on EL kehtestanud teatavad ühtlustatud eeskirjad, et kaitsta ja hoida mesilaste tervist, liikmeriigid aga võivad reguleerida muid mesinduse aspekte ja seonduvaid tegevusi. Mesinikud ja nende ühendused tegutsevad aktiivselt muudes, reguleerimata valdkondades, sh mesinduse heade tavade ja suuniste rakendamine. See keerukas süsteem on aastaid edukalt toiminud. Viimasel ajal on mitu riiki nii EList kui ka väljastpoolt teatanud mesilaste suremuse kasvust.

On oluline kaitsta mesilaste tervist ennetavalt, võttes arvesse mesinduse iseärasusi, erinevaid asjaosalisi ning proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõtteid.

Euroopa Liidu loomatervishoiustrateegia aastateks 2007–2013 („Haiguste ennetamine on parem kui ravi”[1] ) võeti vastu 2007. aastal ning sellele järgnes 2008. aastal tegevuskava,[2] mille erimeetmed olid jaotatud nelja samba alla:

( ELi meetmete prioriteetide kindlaksmääramine,

( tänapäevane ELi loomatervishoiu raamistik

( ennetamise ja kriisiks ettevalmistumise parandamine, ning

( teadus, uuendustegevus ja teadusuuringud.

Partnerlus ja sidusrühmadega suhtlemine on strateegia kaks kõige olulisemat põhimõtet. Samuti uuritakse muid kui seadusandlikke algatusi, et edendada haiguste eest suurema vastutuse võtmist ja sellekohast teadlikkust tootjate seas.

Selle strateegia vaimus kutsusid ELi mesilaste tervise suhtes muret tundvad mesindusorganisatsioonid üles küsimusele tähelepanelikumalt keskenduma. 2008. aasta novembris võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni mesindussektori olukorra kohta[3]. Selles kutsuti komisjoni üles võtma konkreetseid meetmeid ja tagama, et need meetmed oleks koordineeritud.

Komisjon on juba teinud mitu algatust, et tegeleda mesindussektori probleemidega, ning kavas on läbi viia veel mitu algatust.

Käesoleva teatise eesmärk on selgitada mesilaste tervishoiuga seotud põhiküsimusi ja põhimeetmeid , mida komisjon kavatseb nende küsimustega tegelemiseks võtta.

Käesolev teatis peaks olema aluseks Euroopa Parlamendi, nõukogu ning liikmesriikide ametiasutuste ja sidusrühmadega peetavatele edasistele aruteludele. See peaks aitama kaasa edasiste võimalike ELi tasandi meetmete kindlakstegemisele .

II. ELi mesindussektor

Mesilaste pidamine on ELis laialdaselt levinud tegevus nii professionaalsel (üle 150 taruga mesinikud) kui ka harrastustasandil. ELis on ligikaudu 700 000 mesinikku, kellest umbes 97 % on harrastusmesinikud, kellele kuulub umbes 67 % ELi tarudest. Mett toodetakse hinnanguliselt 200 000 tonni. Mesilaste pidamist seostatakse selliste toodete tootmisega nagu vaha, mesilaspiim, taruvaik jne.

Mesilased ning muud putukad ja organismid on olulised tolmeldajad.

Selle sektori puhul tuleb silmas pidada järgmisi tegureid: mesinduse eri liigid (professionaalne mesindus või harrastusmesindus, paiksed või mobiilsed mesilad, mesilaste rändpidamine); olulised erinevused mesilaste tervise ja tehnoloogia vahel, kui mesindust võrrelda karilooma- või kodulinnukasvatusega jne; eri piirkonnad (kliima, tavapärane/kohalik toodang) ning haiguste levimine. Mesindussektori eriline olemus tekitab mitmesuguseid vajadusi, lähenemisviise, vaateid ja tavasid.

III. Mis mõjutab mesilaste tervist?

Möödunud kümnendil mõjutasid mesindussektorit mitmesugused terviseprobleemid maailma eri paigus.

Viimastel aastatel on esitatud mitu aruannet mesilaste suremuse suurenemise kohta nii ELis kui ka mujal. See on kogu maailmas muret tekitanud, kuid teaduslike uuringutega ei ole suudetud suremuse suurenemise põhjust ega ulatust kindlaks teha.

Mesilaste tervis sõltub mitmesugustest erinevatest teguritest (bakterid, viirused, parasiidid jne), vajaliku ravi kättesaadavusest, sissetungivatest liikidest ja keskkonnamuudatusest. Muud arvestatavad tegurid on seotud pestitsiidide kasutamisega põllumajanduses. Vähemalt on vaja välja selgitada, kas ja millises ulatuses on need tegurid olulised mesilaste tervise seisukohast.

Kuigi geneetiliselt muundatud organismide (GMOd) ja mesilaste tervise vahel ei ole leitud seost, jälgib komisjon tähelepanelikult selle valdkonna arengut.

IV. ELi loomatervishoiuraamistik mesilastele

(1) ELis mesilaste tervishoiu suhtes kohaldatavad loomatervishoiunõuded

Kehtivate õigusaktidega[4] on ette nähtud veterinaartõend ja liikmesriikide vahel mesilaste liikumise suhtes kohaldatavad nõuded. Nende nõuete eesmärk on ennetada ja tõrjuda selliseid mesilaste haigusi nagu Ameerika ja Euroopa haudemädanik, tarumardikas ja lest liigist Tropilaelaps , mis võivad levida mesilaste liikumise kaudu. Tarumardikas ( Aethina tumida ) ja lest liigist Tropilaelaps on ELis eksootilised. Nendest teatamine on seega kohustuslik, et liikmesriigid saaksid nende ilmnemise korral võtta viivitamata meetmeid.

Eespool kirjeldatud nõuded ei hõlma aga üht olulist ELis laialdaselt levinud mesilaste parasiiti ( Varroa ), sest mesilaste liikumise piiramine ei takistaks selle haigustekitaja levimist ning tooks mesinikele kaasa märkimisväärse koormuse. Muude ELis endeemilisena käsitatavate haiguste puhul toimitakse samal viisil. Liikmesriikidele antakse rahalist toetust, et võidelda muu hulgas Varroa vastu (vt X peatükk).

(2) Mesilaste tervise kaitsmine eksootiliste haiguste vastu

Kolmandatest riikidest elusmesilaste ja kimalaste impordi suhtes kohaldatakse loomatervishoiunõudeid, et vältida eksootiliste mesilashaiguste sissetoomist ELi. Neid nõudeid on kohaldatud alates aastast 2000[5].

Tarumardikas ja lest liigist Tropilaelaps on mesindussektorile põhjustanud ulatuslikku kahju riikides, kuhu need on sattunud ning seepärast on ELi impordieeskirjadega ette nähtud, et kolmandatest riikidest võib importida üksnes bioloogiliselt ohututest rajatistest pärit mesilasemasid ja kimalaste kolooniaid. Need nõuded on sätestatud selleks, et vähendada ELi uute haiguste sissetoomise riski.

Loomatervishoiunõuete täitmist jälgitakse ELi sisenemisel veterinaarkontrolliga piiripunktides, kus ametlikud veterinaarid teostavad dokumentide, identsus- ja füüsilist kontrolli. Nende meetmetega garanteeritakse mesilaste ohutu import, tagatakse mesinike jaoks geneetiliste ressursside olemasolu ning võetakse arvesse tolmeldajate vajadusi eelkõige kasvuhoonete puhul.

(3) Loomatervishoiustrateegia ja mesilaste tervishoid

Loomatervishoiustrateegia eesmärk on näha ette ühtne ja selge loomatervishoidu reguleeriv raamistik. Komisjon valmistab praegu ette loomatervishoidu käsitlevat ettepanekut, millega aja jooksul asendatakse praegune peamiste veterinaaria-alaste õigusaktide kogum, mis koosneb umbes 60 direktiivist ja määrusest, milles käsitletakse loomatervishoiutingimusi elusloomade ja neist saadud toodetega kauplemisel ja nende importimisel, haigustõrjemeetmeid, identifitseerimiseeskirju jne. Lõplik ettepanek kavatsetakse vastu võtta 2012. aasta alguses. Eesmärk on lihtsustada olemasolevaid õigusakte ja kehtestada ennetavamad haiguskontrollimeetmed, mis on kooskõlas uue strateegiaga.

Uue loomatervishoidu käsitleva õigusakti ettevalmistusprotsessi raames ning eelkõige konsulteerimisetapis rõhutasid veterinaarid ja mesinikud mitmel korral, et mesindus on valdkond, mis võiks ELi loomatervishoiualaste õigusaktide edasisest ühtlustamisest kasu saada.

Komisjon alles hindab selle võimalikku mõju mesindussektorile. On juba selge, et üldine loomatervishoiualane õigusakt võiks anda õigusliku raamistiku sellistele olulistele elementidele nagu üldmõisted ning haigustõrjemeetmete ja liikumise suhtes kohaldatavad põhimõtted, samas kui muud elemendid saaks kehtestada delegeeritud või rakendusaktidena. Samuti võiks kavandada suuniste tihedamat kasutamist ELi ja/või riigi tasandil või siis asjaomase sektori tasandil, et käsitleda küsimusi, mille puhul ELi tasandi õigusaktid ei ole asjakohased.

(4) Vajadus asjakohaste mesindusalaste teaduslike ja tehniliste teadmiste järele

Mesindussektori probleemid ja mesilaspopulatsiooni vähenemine kogu Euroopas ja mujal maailmas on keerukad ja mitmetahulised küsimused, mis on põhjustanud palju muret, eelkõige seoses mesilaste haiguste raviks vajalike ravimite puudumisega.

Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) 2009. aasta projektis „Mesilaste suremus ja mesilaste jälgimine Euroopas”[6] on väidetud, et mesilaste arvu vähenemise põhjustega on seotud mitmesugused tegurid. Nende hulgas on mesilaste haigused ja parasiidid, pestitsiidimürgistus, geneetiliselt muundatud kultuuride mõju ning toidu ja kliimatingimuste muutustega seotud stress. |

Seni ei ole leitud otsest põhjuslikku seost mesilaste suremuse suurenemise ja konkreetsete ainete või vahendite vahel ning endiselt on ebaselge, kuidas suremuse vastu tõhusalt võidelda.

Järelevalvetegevust käsitlevate andmete ja tulemuste puudumise tõttu on võimatu mõista, milline on tegelik olukord. Seega on võimatu võtta asjakohaseid meetmeid mesilaste tervise parandamiseks. Siiski on selge, et järelevalvel on mesilaste tervise parandamisel täita oluline roll.

EFSA projekti peamistest järeldustest nähtus, et ELi liikmesriikide järelevalvesüsteemid on üldiselt nõrgad. Riikide tasandil puuduvad representatiivsed andmed ning ELi tasandil puuduvad mesilaskolooniate vähenemist käsitlevad võrdlevad andmed. Samuti jääb kogutud andmete puhul ELi tasandil vajaka standardimisest ja ühtlustamisest. Ei ole rajatud tõhusat ühtlustatud kontrollisüsteemi, et hinnata mesilaste suremuse ulatust või vältida seda niipalju kui võimalik.

Komisjon kavatseb käivitada järelevalvealase katseprogrammi 2011. aasta lõpus. |

(5) ELi mesilaste tervishoiu referentlabor

ELi referentlaborid on loomatervishoiu valdkonnas riskijuhtimise seisukohast väga olulised. Nende rolli on tunnustatud asjakohastes ELi ametlikke kontrolle käsitlevates õigusaktides[7] ning vertikaalsetes direktiivides, milles käsitletakse ELi meetmeid teatavate loomahaiguste tõrjeks.

Usaldusväärsete diagnooside määramisel ning vajalike tõrje- ja likvideerimismeetmete kohaldamisel on põhimõttelise tähtsusega teaduslikult põhjendatud ja ühesuguste testide läbiviimine. ELi referentlaboritel täidavad olulist rolli loomatervise valdkonna teadusliku ja tehnilise toe seisukohast, samuti komisjoni ja liikmesriikide tegevuse toetamisel seoses loomahaiguste jälgimise, tõrje ja likvideerimisega (nt viiruste tüübi määramine, haiguste jälgimine, konkreetsete testide väljatöötamine). ELi referentlaboritel on oluline roll rahvusvahelisel areenil sellistes valdkondades nagu analüütiliste meetodite standardimine.

ELi loomatervishoiupoliitika[8] hinnangus on märgitud, et „loomatervishoiulaborite võrgustikud on oluliselt kaasa aidanud loomatervishoiupoliitika eesmärkide saavutamisele inimeste ja loomade tervise kaitsmisel”. ELi loomatervishoiustrateegias on rõhutatud, kui oluline on säilitada ja parandada ELi diagnoosimisvõimet (nt laborite võrgustike rahastamise abil).

Strateegia osana on hiljuti viidud lõpule ELi loomatervishoiu ja elusloomade referentlaborite[9] väline erihindamine. Ühe hinnangus esitatud soovituse kohaselt tuleks asutada uus mesilaste tervishoiu ELi referentlabor[10].

Seega kavatseb komisjon asutada mesilaste tervishoiu ELi referentlabori, mis peaks hakkama tööle 2011. aasta aprillis. |

Selle ELi referentlabori ülesanne on tegeleda eespool nimetatud EFSA aruandes tõstatatud teaduslike küsimustega ning kehtestada tõhusate järelevalveprogrammide rakendamise alustingimused. Mesilaste tervishoiu ELi referentlabori esmane ülesanne on pakkuda tehnilist tuge eespool nimetatud järelevalvealasele katseprogrammile. Laborile tagatakse rahaline toetus olemasolevate vahendite piires.

(6) Parandada mesilaste tervishoiualast teadlikkust – panus programmi „Parem koolitus ohutuma toidu nimel”

Mesilaste tervishoiule on hakatud pöörama rohkem tähelepanu osana algatusest „Parem koolitus ohutuma toidu nimel”[11]. |

Aastatel 2010–2011 saavad 160 osalejat kõikidest ELi liikmesriikidest ja seitsmest riigist väljaspool ELi teada kõikidest mesilaste tervishoiu ja mesindusega seotud teguritest. Nelja kavandatava koolituse käigus käsitletakse ELi tervishoiunõudeid, mida kohaldatakse ELi-sisese kaubanduse ja kolmandatest riikidest pärit impordi suhtes.

Kahe senini toimunud koolituse käigus on antud ajakohastatud teavet 79 valitsusametnikule, et parandada nende arusaama meemesilaste terviseprobleemidest. Neilt ametnikelt oodatakse, et nad annaks tõuke teadlikkuse ja koostöö parandamiseks oma riigi pädevate ametiasutuste ja asjaomaste rühmade hulgas riigi, piirkonna ja kohalikul tasandil.

V. Mesilastele vajalike veterinaarravimite kättesaadavus

Mesinike ühenduste sõnul ei ole piisavalt lubatud ravimeid, millega ravida mesilaste haigusi. See on tavaline probleem paigus, kus veterinaarravimite turg on väike ja äriühingute investeeringute tasuvus on madal. Selliseid väikeseid turge tähistatakse tihti terminiga „väikese kasutusega ja vähemtähtsatele liikidele suunatud turud” ( minor uses/minor species (MUMS). Mitu asutust, sealhulgas eelkõige Euroopa Ravimiamet on võtnud mitmesuguseid meetmeid[12],[13].

Erisätted, mille eesmärk on edendada innovatsiooni ning uute veterinaarravimite väljatöötamist väikese ja keskmise suurusega ettevõtete poolt, hõlmavad haldus- ja menetlusabi või vajaduse korral maksuvähendusi, maksuvabastusi või maksutähtaja pikendusi[14].

Veterinaarravimite (sealhulgas mesilaste ravimite) kättesaadavuse küsimus tõstatatakse samuti selliseid (MUMS) tooteid reguleeriva õigusraamistiku läbivaatamise kontekstis. |

Sidusrühmadel oli võimalus väljendada üldsusega konsulteerimise käigus oma seisukohti seoses kehtiva õigusraamistiku tugevate ja nõrkade külgedega ning nad esitasid soovitusi selle parandamise kohta. Komisjon kasutab saadud vastuseid läbivaatamise mõjuhinnangu koostamisel ning vajaduse korral õigusraamistiku muutmist käsitlevate ettepanekute tegemisel. Õigusakti ettepanek kavandatakse vastu võtta 2012. aastal.

VI. Toiduohutusega seonduvad tegurid (jäägid mees)

Liikmesriigid tagavad vastavalt asjakohastele õigusaktidele,[15] et kui liikmesriigis ei ole teatavat loomaliiki mõjutava seisundi puhul saada lubatud veterinaarravimit, kohaldatakse meetmeid, mis võimaldavad veterinaararstil erandina ja rangelt piiritletud tingimustel kasutada ravimeid ettenähtust erinevas korras. Seda protseduuri nimetatakse kaskaadiks.

Kaskaadisüsteemi alusel kasutatavate ainete puhul ei kohaldata selgeid jääkide piirnormide eeskirju. See tekitab õiguskindlusetust nii tootjate (mesinikud ja veterinaararstid) kui ka tarbijate (toiduohutuse eest vastutavad pädevad ametiasutused ning tarbijad) seas ning see võib põhjustada häireid mee siseturul.

Komisjon võtab vastu kaskaadisüsteemi alusel kasutavate ainete jääkide piirnorme käsitlevad eeskirjad ja ühtlustavad kontrollväärtused meetmete võtmiseks. See hõlbustab kogu ELis turule viidud toidu ühtlustatud kontrolli ning parandab ELi õigusraamistiku selgust ja õiguskindlust. |

ELis kohaldatakse imporditud elusloomade ja loomsete toodete (sealhulgas mee ja mesindustoodete) veterinaarkontrolli suhtes täielikult ühtlustatud nõudeid. Neid kontrolle teostavad ELi piiripunktides liikmesriikide pädevad asutused selle tagamiseks, et kolmandatest riikidest imporditud tooted vastaksid ELi tervishoiualastele impordinõuetele ja et need pakuksid ELi toodetega võrdväärseid tagatisi.

VII. Pestitsiidid (taimekaitsevahendid)

2009. aastal võeti vastu uus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus[16] taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta. Selle uue määrusega asendatakse nõukogu direktiiv 91/414/EMÜ. Määruses säilitati säte, mille kohaselt pestitsiide võib ELis heaks kiita vaid juhul, kui neil ei ole lubamatut mõju mesilastele või nende tervisele või kui nende kokkupuude meemesilastega on tühine[17].

Enne pestitsiididele heakskiidu andmist hinnatakse nende mõju mesilastele ning vajaduse korral kehtestatakse asjakohased riskide vähendamise meetmed. Kui komisjon saab teada, et pestitsiidide kasutamine avaldab mesilastele kahjulikku mõju, võidakse võtta täiendavaid riskide vähendamise meetmeid. Nii on juhtunud mõnede insektitsiidide puhul, kui need sattusid juhuslikult keskkonda töödeldud seemnete külvamise käigus[18]. |

Lisaks sellele vaatab komisjon praegu läbi pestitsiidide toimikute andmenõudeid, et parandada meemesilaste kaitset. Sidusrühmadel on olnud võimalus esitada oma arvamusi olemasoleva seadusraamistiku tugevate ja nõrkade külgede kohta ning teha ettepanekuid raamistiku parandamiseks.

VIII. Geneetiliselt muundatud organismid (GMOd)

Mesilaste suremuse suurenemisest on teatatud kogu maailmas, seejuures ei ole täheldatud vahet piirkondade vahel, kus viljeletakse laialdaselt GMOsid (nt Põhja- ja Lõuna-Ameerika), ja piirkondade vahel, kus GMOd on vähemlevinud (nt Euroopa) või isegi nende ELi liikmesriikide vahel, kus GMOde viljelemine on keelatud. Seda arvesse võttes ei saa toetada väidet, et mesilaste suremus on seotud GMOde üha suureneva viljelemisega.

ELi õigusaktid on siin väga ranged. Enne geneetiliselt muundatud taime või GMO keskkonda laskmist ja/või viljelemist, peab see olema saanud loa direktiivi 2001/18/EÜ[19] või määruse (EÜ) nr 1829/2003[20] alusel, mis eeldab Euroopa Toiduohutusameti põhjalikku teaduslikku riskihindamist muu hulgas võimaliku kahjuliku mõju kohta mesilastele.

IX. Mesilaste kaitsmine bioloogilise mitmekesisuse säilitamise abil

Mesilaste tervist mõjutab ka bioloogilise mitmekesisuse kadumine. Bioloogilise mitmekesisuse kadumise otsene peapõhjus on ühelt poolt maakasutuse muutus ja halvasti korraldatud intensiivmaaviljelus ning teiselt poolt maade kasutamata jätmine, samuti ka liigirikkaid elukeskkondi pakkunud traditsiooniliste põllumajandus- ja metsandustavade kadumine. Elukeskkonna kadumine ja killustumine, keskkonna saastumine ja haigustekitajad on mõned võimalikud tegurid, mis seda suundumust mõjutavad. Muud tegurid võivad olla kliimamuutusest põhjustatud tolmlemisaja häired; putukate võõrliikide levik, mis tõrjuvad välja kohalikud tolmeldajad; sissetungivad taimeliigid, mis meelitavad kohalikud tolmeldajad kohalikelt taimedelt eemale.

Komisjon toetab teadusuuringuid, mis käsitlevad tolmeldajate mitmekesisuse kaitset, taastamist ja jätkusuutlikku kasutamist põllumajanduses.

Teaduslikud uuringud kinnitavad, et mesilased, kes saavad erinevat liiki taimede õietolmu, on tervemad, kui vaid ühte liiki õietolmust toituvad mesilased. Uusimatest uuringutest[21] nähtub, et bioloogiliselt piisavalt mitmekesine keskkond, mis aitab säilitada tolmlemise panust ökosüsteemi, on mesilaste hea tervise jaoks hädavajalik.

Euroopa põllumajanduse kontekstis pakuvad maaelu arengu programmid mitmesuguste bioloogilist mitmekesisust edendavate põllumajandusmeetmete võtmise võimalust. Nende hulgas on mesinike jaoks olulised meetmed, nagu meemesilasi ligi meelitavate taimede viljelemise toetamine. Need meetmed on osutunud keskkonna seisukohalt tõhusaks eelkõige seetõttu, et nad toetavad põllumajanduse kaudu bioloogilist mitmekesisust ning samuti on nad kasulikud mesilaste jaoks, kuna vähendavad ebapiisava tolmeldamise ohtu.

Eesmärgiga saavutada ELi 2020. aasta bioloogilise mitmekesisuse eesmärk valmistab komisjon ette ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia teatist, milles vaadeldakse bioloogilise mitmekesisuse kadumise vältimise või piiramise võimalusi selle tekkepõhjuste käsitlemise kaudu. Kõnealuse strateegia rakendamisel peaks olema positiivne mõju ka mesilaste tervisele. |

X. Ühine põllumajanduspoliitika ja mesilaste tervis

Lisaks eespool kirjeldatud põllumajandus- ja keskkonnameetmetele on mitmed mesindussektorit toetavad meetmed sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus)[22]. Need meetmed võib kaasata liikmesriikide koostatud mesindusprogrammidesse ning kui nendele tehtavad kulutused on abikõlblikud, siis võidakse neid ELi poolt osaliselt rahastada. Programmid koostatakse kolmeks aastaks.

Kuigi meetmete põhieesmärk on tõhustada mee tootmist ja turustamist, on osa toetusest ette nähtud ka varroatoositõrjeks ja mesitarude hulga suurendamiseks.

Komisjon on nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitanud aruande mesindustoodete tootmise ja turustamise tingimuste parandamiseks võetud meetmete rakendamise kohta ajavahemikul 2008–2010[23]. Aruandes on jõutud järeldusele, et riiklike programmide mehhanism on nii liikmesriikide kui ka mesinike endi arvates olnud mesindussektori jaoks positiivne. |

Komisjon kinnitas 2010. aasta septembris 27 liikmesriigi riiklikud programmid aastateks 2011–2013, mille eesmärk on parandada mesindustoodete tootmist ja turustamist. Võrreldes eelmise perioodiga (2008–2010) on ELi panus programmide rahastamisse kasvanud ligi 25%, st 26 miljonilt eurolt 32 miljoni euroni aastas.

XI. Mesilaste tervise uurimine

EL toetab mesilaste tervise alaseid uurimisprojekte 7. raamprogrammi raames.

Meemesilaste ja teiste tolmeldajate uurimiseks ette nähtud ELi eelarve on ligikaudu 10 miljonit eurot. Käimasolevates projektides[24] tegeletakse metsikute ja kodustatud tolmeldajate, sealhulgas meemesilaste kolooniate vähenemise probleemi ja selle põhjustega Euroopas ning asjakohaste diagnostikavahendite väljatöötamisega. |

Lisaks sellele toetab komisjon COST algatust COLOSS[25], mille raames on alus pandud Euroopa teadusuurijate ja muude sidusrühmade võrgustikule, et jälgida kolooniate vähenemise arengut ja ühendada jõud riiklikes uurimisprogrammides osalejatega, et võidelda kolooniate suurehulgalist kadumist põhjustavate tegurite vastu.

XII. Mesilaste tervisest teavitamine

Üks komisjoni põhieesmärk on parandada suhtlust ELi, riikliku, piirkondliku või kohaliku tasandi asjaomaste osaliste ja samuti poliitikavaldkondade vahel. Kuigi selleks on mitmeid võimalusi, loodetakse, et hiljuti välja töötatud komisjoni veebileht[26] saab üheks sidusrühmade Euroopa kontaktpunktiks. Seal on üleval teave mesilaste tervisega seotud mitmete algatuste ja õigusaktide kohta. Samuti on seal lisaallikatena olemas lingid muudele loomatervise, teadusuuringute, pestitsiidide jms veebisaitidele. Komisjonil on kavas pidada täiendavaid arutelusid sidusrühmadega selle kohta, kuidas teabevahetust parandada.

XIII. Üldine seos rahvusvaheliste algatustega

Maailma Loomatervishoiu Organisatsioon (OIE), tunnustatud rahvusvaheline loomatervise alane standardiorganisatsioon, esitas hiljuti seisukoha mesilaste tervise kohta[27] ja soovitas rahvusvahelisel üldsusel intensiivistada uuringuid mesilaste suremuse põhjuste kohta ning arvukate uute ja teadaolevate haiguste tõrjet ja nendevastast võitlust. Mesilaste tervist on käsitletud ka nende 5. strateegilises tegevuskavas aastateks 2011–2015. Samuti töötati välja teabelehed mesilaste haiguste kohta[28].

Komisjon teeb tihedat koostööd OIEga, et vahetada teadusalast teavet mesilaste tervise kohta, edendada koostööd ja vältida tulevaste tegevuste kattumist. |

XIV. Kokkuvõte

Komisjon on juba võtnud arvukalt meetmeid mitmetes poliitikavaldkondades, et saada rohkem teavet mesilaste tervist mõjutavate tegurite kohta ning lahendada paremini juba kindlaks tehtud probleeme. Käimasolevaid algatusi tuleb jätkata ning vajaduse korral täiendada, lähtudes loomade ja inimeste tervisele ning laiemalt kogu keskkonnale avalduvate võimalike ohtude asjakohasest hindamisest. Komisjon peab arvesse võtma asjakohaseid sotsiaal-majanduslikke aspekte ja asjaolu, et sektor peab jääma maailmaturul konkurentsivõimeliseks.

Komisjon on valmis võtma mitmesuguseid meetmeid, nagu käesolevast teatises välja toodud. Tähtis on aru saada, et sellised meetmed on edukad vaid siis, kui kõikide sidusrühmade osalus on konstruktiivne ja läbipaistev.

Seepärast algatab komisjon asjaomastes foorumites arutelud, et saada võimalikult laialdast tagasisidet oma ettepanekute kohta ning parandada mesilaste tervise olukorra hindamist ja haldamist.

Siiski on selge, et ainult Euroopa tasandil tegutsemine ei ole piisav. Edusamme on vaja teha muu hulgas valdkondades nagu suurem bio-ohutus ja paremad tootmistavad mesinike hulgas; mesilaste jaoks uute ravimite väljatöötamine tööstusharu poolt; ametiasutuste ja mesinike jaoks paremate koolitusprogrammide väljatöötamine.

Valitsusväliste organisatsioonide ja mesindustööstuse platvormid võivad mängida olulist rolli nii uute meetmete algatamisel kui ka rakendamisel. Nende mesindusvaldkondade puhul, mis on suhteliselt vähe reguleeritud, võiksid riigisiseste ja rahvusvaheliste organisatsioonide ja mesinike antavad paremad juhised tuua suure tõenäosusega märkimisväärset kasu ning need oleksid täielikult kooskõlas proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõttega.

Komisjon ootab huviga Euroopa Parlamendi ja nõukogu arvamust kõnealuses teatises välja toodud meetmete kohta.

Tähtis on aru saada, et sellised algatused on edukad vaid siis, kui kõik sidusrühmad konstruktiivselt ja läbipaistvalt osalevad. Mesinike ja liikmesriikide pädevate asutuste roll on meetmete tõhusa rakendamise võti.

[1] KOM(2007) 539 lõplik http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/index_en.htm

[2] KOM(2008) 545 lõplik, http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/documents_en.htm

[3] P6_TA(2008)0567 – 20. november 2008.

[4] Direktiiv 92/65/EMÜ, milles sätestatakse selliste loomade, sperma, munarakkude ja embrüote ühendusesisest kauplemist ja ühendusse importimist reguleerivad loomatervishoiunõuded, mille suhtes ei kohaldata direktiivi 90/425/EMÜ A lisa I jaotises osutatud ühenduse erieeskirjades sätestatud loomatervishoiunõudeid (EÜT L 268, 14.9.1992, lk 52).

[5] Otsus 2000/462/EÜ, EÜT L 183, 22.7.2000, lk 18, hiljuti ajakohastatud määrusega (EL) nr 206/2010. ELT L 73, 20.3.2010, lk 1.

[6] http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/27e.pdf

[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 882/2004, 29. aprill 2004, ametlikke kontrollide kohta (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1).

[8] http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/strategy/final_report_en.htm

[9] http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/laboratories/eval_com_ref_labs_report_112009_en.pdf

[10] Praegu teeb ainult üks jääkide testimisega tegelev ELi referentlabor teste meega, kuid puudub mesilaste tervishoiu küsimustega tegelev ELi referentlabor.

[11] http://ec.europa.eu/food/training_strategy/training/health_bees_exotic_animals_en.htm

[12] Euroopa Ravimiamet rakendas väikese kasutusega ja vähemtähtsatele liikidele suunatud turgude jaoks ettenähtud veterinaarravimite klassifitseerimise ja soodustuste poliitikat - http://www.ema.europa.eu/docs/en_GB/document_library/Regulatory_and_procedural_guideline/2009/10/WC500005157.pdf

[13] Euroopa Ravimiamet organiseeris 2009. aasta detsembris seminari, et arutleda seda mesilaste tervist käsitlevat konkreetset tegurit.http://ec.europa.eu/food/animal/liveanimals/bees/docs/EMA_conclusions.pdf

[14] Komisjoni määrus (EÜ) nr 2049/2005, 15. detsember 2005 , millega sätestatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 726/2004 mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate poolt Euroopa ravimiametile lõivu maksmise ja Euroopa Ravimiametilt haldusabi saamise eeskirjad (ELT L 329, 15.12.2005, lk 4).

[15] Direktiivi (EÜ) nr 2001/82/EÜ artikkel 11, EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1.

[16] Määrus (EÜ) nr 1107/2009, ELT L 309, 24.11.2009, lk 1.

[17] Vt määruse 1107/2009 II lisa punkt 3.8.3.

[18] Komisjoni direktiiv 2010/21/EÜ (ELT L 65, 13.3.2010, lk 27)

[19] EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1.

[20] ELT L 268, 18.1[21] ELT L 268, 18.10.2003, lk 1.

[22] INRA (Cedric Alaux, Franēois Ducloz, Didier Crauser ja Yves Le Conte, 2010 - Biology Letters. Internetis avaldatud 20. jaanuaril 2010; doi: 10.1098/rsbl.2009.0986).

[23] ELT L 299, 16.11.2007, lk 1, artikkel 106.

[24] KOM(2010) 267 (lõplik).

[25] Käimasolevad projektid on Bee Doc, Cleanhive ja STEP.

[26] http://www.coloss.org/

[27] http://ec.europa.eu/food/animal/liveanimals/bees/index_en.htm

[28] http://www.oie.int/eng/press/en_100428.htm

[29] http://www.oie.int/eng/ressources/BEES-EN.pdf