Kuna energiaharta lepingut ei ole alates 1990. aastatest oluliselt uuendatud, jäi see üha enam ajast maha. Sellest sai ka üks maailmas kõige rohkem kohtuvaidlusi tekitavaid investeerimislepinguid, kusjuures ELi liikmesriigid on enamikus teistes ELi liikmesriikides asuvate investorite nõuete peamiseks sihtmärgiks. Seetõttu käivitati 2018. aasta novembris ajakohastamisprotsess. Energiaharta konverents kiitis esmalt heaks aruteluteemade loetelu, mis puudutab peamiselt investeeringute kaitsega seotud sätteid. Seejärel tegi EL ettepaneku kaotada fossiilkütustesse tehtavate investeeringute kaitse, et viia energiaharta leping kooskõlla Pariisi kokkuleppega.

Energiaharta konverents võtab 22. novembril 2022 toimuval 33. istungil vastu neli energiaharta lepingu ajakohastamisega seotud otsust. Need otsused tehakse korraga ja nende eesmärk on:

Energiaharta konverents on energiaharta protsessi juhtiv ja otsuseid tegev organ, mis loodi energiaharta lepinguga. Kõik lepingule alla kirjutanud või sellega ühinenud riigid või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid (nagu EL) on konverentsi liikmed; konverents tuleb kokku korrapäraselt, et arutada küsimusi, mis mõjutavad lepingule allakirjutanute energiakoostööd, vaadata läbi energiaharta lepingu sätete ning energiakasutuse tõhustamist ja sellega seotud keskkonnaküsimusi käsitleva energiaharta protokolli sätete rakendamine ning kaaluda võimalikke uusi vahendeid ja ühismeetmeid energiaharta raamistikus. Eelkõige võtab energiaharta konverents vastu energiaharta lepingu muudatuste tekstid ning kiidab heaks energiaharta lepingu lisade muudatused ja tehnilised muudatused. Energiaharta lepingu teksti kavandatud muudatuste üle hääletamisel teeb energiaharta konverents muudatuste vastuvõtmise otsuse kohalolevate ja hääletavate lepinguosaliste ühehäälse otsusega. ELi häälte arv võrdub tema nende liikmesriikide arvuga, kes on energiaharta lepingu osalised, tingimusel et EL ei kasuta oma hääleõigust, kui tema liikmesriigid kasutavad oma hääleõigust, ja vastupidi.

Energiaharta leping on energiasektori suhtes kohaldatav mitmepoolne kaubandus- ja investeerimisleping, mis allkirjastati 1994. aastal ja jõustus 1998. aastal. Energiaharta leping sisaldab sätteid investeeringute kaitse, energiamaterjalide ja -toodetega kauplemise ja nende transiidi ning vaidluste lahendamise mehhanismide kohta. Energiaharta lepinguga luuakse ka raamistik energiaalaseks rahvusvaheliseks koostööks 54 lepinguosalise vahel. Euroopa Liit on energiaharta lepingu osaline koos Euratomi, ELi 26 liikmesriigi ning Jaapani, Šveitsi, Türgi ja enamiku Lääne-Balkani ja endise NSVLi riikidega, välja arvatud Venemaa ja Valgevene.

–transiidiga seotud sätete olulised selgitused, et võtta arvesse selliste integreeritud energiaturgude nõudeid, millele kolmandatel isikutel on juurdepääsuõiguse, näiteks ELi energiaturu nõudeid, loomata ELile uusi kohustusi;

Kuigi selle lepinguga kodifitseeritakse ELi ja selle liikmesriikide tõlgendus omaette lepingusse (mis on võimalik kohustuste kahepoolse olemuse tõttu), lisatakse energiaharta ajakohastatud lepingu teksti kindlust suurendava klausli kaudu kõigi lepinguosaliste kokkulepe, et lepingu artiklit 26 ei kohaldata ELi-siseselt. Mõlemad elemendid aitavad vajaliku õiguskindlusega kõrvaldada mis tahes ebaselguse ning praegused ja tulevased riskid, et energiaharta lepingu alusel toimuvad ELi-sisesed vahekohtumenetlused.

ELi järjepideva tõlgenduse kohaselt ei kohaldata energiaharta lepingut liikmesriigi ja teises liikmesriigis asuva investori vaheliste selliste vaidluste suhtes, mis puudutavad viimase poolt esimeses liikmesriigis tehtud investeeringut. Seda tõlgendust kinnitas konkreetselt Euroopa Liidu Kohus oma otsuses Komstroy kohtuasjas. Vahekohtud on siiski leidnud ja on jätkuvalt seisukohal, et Euroopa Liidu Kohtu otsused ei ole neile siduvad. Vältimaks seda, et kohtud nõustuvad jätkuvalt kohtualluvusega sellistes vaidlustes, tuleb sõnaselgelt ja ühemõtteliselt korrata energiaharta lepingu autentset tõlgendust. Kõige sobivam viis selleks on sõlmida kokkulepe rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 31 lõike 3 punkti a tähenduses.

Samal ajal teeb komisjon ettepaneku võtta hiljem vastu Euroopa Liidu, Euratomi ja liikmesriikide vaheline leping energiaharta lepingu tõlgendamise kohta rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni (VCLT) artikli 31 lõike 3 punkti a tähenduses. Kõnealune leping peaks eelkõige sisaldama kinnitust selle kohta, et energiaharta lepingut ei ole kunagi kohaldatud, ei kohaldata ega hakata kohaldama ELi-siseselt, et energiaharta lepingut ei saa kasutada ELi-sisese vahekohtumenetluse alusena ning et aegumisklauslit ei kohaldata ELi-siseselt. Samuti tuleks selles sätestada liikmesriikide kohustused juhuks, kui nad on kaasatud vahekohtumenetlusse vastavalt energiaharta lepingu artiklil 26 põhinevale taotlusele.

–kaitse välistatakse kõigi uute ELis fossiilkütustesse tehtavate investeeringute puhul alates 15. augustist 2023 koos üleminekuperioodiga vesiniku- / vähese CO2-heitega gaasielektrijaamade ja taristu puhul, mille heide on väiksem kui 380 g CO2/kWh – vaikimisi kuni 31. detsembrini 2030 või kuni 15. augustini 2033, kui nendega asendatakse söe-, turba- või põlevkiviküttel töötav rajatis;

–kaitse välistatakse kõigi ELis praegu fossiilkütustesse tehtavate investeeringute puhul kümne aasta möödumisel energiaharta lepingu muudatuste jõustumisest (või ajutise kohaldamise algusest) ja hiljemalt 31. detsembriks 2040;

–kaitstakse üksnes taastuvallikatest toodetud ja vähese CO2-heitega vesinikupõhiseid ja sünteetilisi kütuseid;

–kaitse välistatakse tegevusvaldkondade puhul, mis on seotud süsinikdioksiidi kogumise, kasutamise ja säilitamisega.

Kavandatud muudatustega viiakse energiaharta lepingu kohaldamisala kooskõlla taastuvenergiale üleminekuks vajaliku taastuvenergia ja vähese CO2-heitega tehnoloogia uute oludega. See saavutatakse muudatustega lisas EM/EM I (lisatakse uued energiamaterjalid ja -tooted, nt vesinik ja derivatiivkütused, nagu ammoniaak ja metanool, biomass, biogaas ja sünteetilised kütused) ja lisas EQ/EQ I (lisatakse uued energiaseadmed, nt mitmesugused isolatsioonimaterjalid ja mitmekihiline isolatsioonklaas).

Lisaks on vastastikkuse põhimõtte rakendamiseks loodud uued lisad, mille kohaselt ei saa lepinguosalisi sundida kaitsma teiste lepinguosaliste investeeringuid, kui viimased on sellised investeeringud lisast NI välja jätnud, jättes kohaldamata energiaharta lepingu investori ja riigi vaheliste vaidluste lahendamise mehhanismi, mis on sätestatud artiklis 26 (uus lisa IA-NI), või investeeringute kaitset käsitleva III osa täies mahus (uus lisa NPT).

Seetõttu teeb komisjon ettepaneku võtta liidu nimel energiaharta konverentsil seisukoht, millega kiidetakse heaks energiaharta lepingu lisade kavandatud muudatused (CC 761).

Seoses kokkulepete, deklaratsioonide ja otsuste kavandatud muudatuste heakskiitmisega (CC 762)

Kokkulepetes, deklaratsioonides ja otsustes (CC 762) tehtud muudatused puudutavad vananenud sätete parandamist (nt mõiste „Euroopa ühendused“ asendamist mõistega „Euroopa Liit“) ning energiaharta lepingu teksti täiendavaid selgitusi (nt selgitus, et „subsiidium“ hõlmab riigiabi, nagu see on määratletud ELi õiguses). Selliste kokkulepete, deklaratsioonide ja otsuste muudatuste heakskiitmine muudab energiaharta lepingu teksti selgemaks ja täpsemaks.

Seetõttu teeb komisjon ettepaneku, et energiaharta konverentsil liidu nimel võetav seisukoht on kiita heaks kokkulepete, deklaratsioonide ja otsuste (CC 762) kavandatud muudatused.

Seoses energiaharta lepingu teksti ja selle lisade muudatuste jõustumise ja ajutise kohaldamise otsuse heakskiitmisega (CC 763)

Konverents kiidab heaks otsuse, millega nähakse ette energiaharta lepingu ja selle lisade muudatuste jõustumise ja ajutise kohaldamise järgmine kord (CC 763):

–energiaharta lepingu teksti muudatused jõustuvad vastavalt energiaharta lepingu artikli 42 lõikele 4. See tähendab, et muudatused jõustuvad siis, kui kolm neljandikku lepinguosalistest on need ratifitseerinud. Lisaks on otsuses sätestatud, et kõik lepinguosalised kohaldavad vaikimisi muudatusi ajutiselt alates 15. augustist 2023, välja arvatud juhul, kui nad esitavad 23. veebruariks 2023 deklaratsiooni selle kohta, et nad ei saa seda teha;

–lisa NI C jao muudatused, mis sisaldavad eelkõige eeskirju, millega nähakse ette kümneaastane üleminekuperiood, et järk-järgult kõrvaldada ELis praegu fossiilkütustesse tehtavate investeeringute kaitse, ning muude lisade muudatused: need muudatused jõustuvad energiaharta lepingu muudatuste jõustumisel (vt eespool). Kõik lepinguosalised kohaldavad vaikimisi ajutiselt lisa NI C jagu ja teiste lisade muudatusi, välja arvatud juhul, kui nad esitavad 23. veebruariks 2023 deklaratsiooni vastupidise kohta (vt eespool);

–lisa NI B jao muudatused, mis sisaldavad eelkõige eeskirju, millega nähakse ette fossiilkütustesse tehtavate uute investeeringute kaitse alt väljajätmine ELis, jõustuvad automaatselt 15. augustil 2023 ilma edasise ratifitseerimiseta;

–aegunud viidete parandamist käsitlevad kokkulepete, deklaratsioonide ja otsuste muudatused jõustuvad 22. novembril 2022. Ülejäänud muudatused jõustuvad energiaharta lepingu muudatuste jõustumisel. Seni kohaldatakse neid ajutiselt samamoodi nagu energiaharta lepingu muudatusi.

Energiaharta lepingu muudatuste ja lisa NI C jao ning muude lisade muudatuste jõustumise ja ajutise kohaldamise kord on kooskõlas algse energiaharta lepingu sätetega jõustumise ja ajutise kohaldamise kohta. Lisaks saavutas EL selle, et lisa NI B jagu jõustub automaatselt alates 15. augustist 2023, millega kindlustatakse veelgi kuupäev, mil jõustub ELi erand fossiilkütustesse tehtavate uute investeeringute suhtes.

Seetõttu teeb komisjon ettepaneku, et liidu nimel energiaharta konverentsil võetav seisukoht on kiita heaks otsus energiaharta lepingu teksti ning selle lisade muudatuste jõustumise ja ajutise kohaldamise kohta (CC 763).

Kavandatavate otsuste reguleerimisese puudutab valdkonda, milles liidul on ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 kohaselt ainuvälispädevus, täpsemalt ühist kaubanduspoliitikat. Kavandatavad otsused käsitlevad kaubanduseeskirju ja välismaiste otseinvesteeringute kaitse eeskirju, mis kuuluvad liidu ainupädevusse.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS