ET Euroopa Liidu Teataja C 175/78

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv millega muudetakse direktiivi 98/26/EÜ arvelduse lõplikkuse kohta makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides ja direktiivi 2002/47/EÜ finantstagatiskokkulepete kohta seoses omavahel ühendatud süsteemide ja krediidinõuetega”

KOM(2008) 213 lõplik – 2008/0082 COD

(2009/C 175/13)

22. mail 2008. aasta otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 95 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv millega muudetakse direktiivi 98/26/EÜ arvelduse lõplikkuse kohta makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides ja direktiivi 2002/47/EÜ finantstagatiskokkulepete kohta seoses omavahel ühendatud süsteemide ja krediidinõuetega”

KOM(2008) 213 lõplik – 2008/0082 COD

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsiooni arvamus võeti vastu 6. novembril 2008. Raportöör oli Umberto BURANI.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 449. istungjärgul 3.–4. detsembril 2008 (3. detsembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 172, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 5 komitee liiget.

1. Kokkuvõte ja järeldused

1.1 Maksesüsteeme käsitleva komisjoni algatusega, mille kohta esitas taotluse nõukogu ja mida tervitab turg, püütakse ajakohastada makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides arvelduse lõplikkust ja finantstagatiskokkuleppeid käsitlevad õigusnormid ja tugevdada nende õiguskindlust. Komitee avaldab samuti algatusele kui sellisele toetust. Käsitletav teema on seotud väga spetsiifilise valdkonnaga ja ettepaneku tehnilised üksikasjad tekitavad vältimatult kahtlusi või nõutust: neid on spetsialistid ja otsustusorganid esile toonud komisjoni ettepanekute käsitlemise eri etappidel. EMSK käsitleb nimetatud küsimusi üksnes vähesel määral, eelistades panustada pigem arutelusse maksesüsteeme käsitleva ühenduse poliitika üle.

1.2 Kõnealusele algatusele pandi alus rohkem kui aasta tagasi, kui Ameerika Ühendriikide nn subprime'i kriis, mis on sealt alates laienenud ja mille tagajärjed on tugevalt tunda finantsvaldkondades üle kogu maailma, ei olnud veel puhkenud. Kriisi esimesed sümptomid ilmnesid üksikutes finantsasutustes likviidsusprobleemide näol, mis muutusid kiiresti maksevõimeprobleemideks. Olukord oli niivõrd tõsine, et see nõudis riigipoolset sekkumist, nii Ameerika Ühendriikides kui ka Euroopas. Praegune olukord näitab, et turu garantiiks on vaja asjakohast tagatist. Uut tüüpi tagatised on teretulnud üksnes tingimusel, et nad ei nõrgenda tagatiste kvaliteeti.

1.3 Samuti võib küsida, kas komisjoni ettepanekusse oleks lisatud säte, mille kohaselt saab panganõudeid pidada finantstagatiskokkulepete puhul kõlblikuks tagatiseks, kui küsimus oleks esitatud täna ja mitte aasta tagasi. Panganõudeid aktsepteeritakse juba praegu paljudes liikmesriikides ja nad aitavad turu likviidsusele tõhusalt kaasa. Seetõttu peaks neisse positiivselt suhtuma. Praeguses ebakindlas ja muutuvad turuseisundis oleks siiski põhjust ettevaatuseks nimetatud meetme laiendamisel kõigile liikmesriikidele ilma normide eelneva ühtlustamiseta. Iga liikmesriigi keskpank peaks jätkama oma turu järelvalve teostamist oma nägemuse ja vajaduste kohaselt.

1.4 Lisaks sellele tuleb mõelda mitte niivõrd õiguskindlusele, mis on ettepaneku tänuväärne eesmärk, vaid pigem õiguskindluse ekspertrühma (Legal Certainty Group) ettepanekus esitatud sätete ajalisele kestusele. Nimetatud ekspertrühm ei ole oma tööd veel lõpetanud, Rahvusvahelise Eraõiguse Ühtlustamise Instituudi (UNIDROIT) algatus jõudis äsja lõppetappi, kuid on veel allkirjastamata ja ratifitseerimata. Tasaarveldamist (netting) reguleerivad õigusnormid on kavas ühtlustada edaspidi ja pankrotimenetluste ühtlustamine kuulub pikaajaliste eesmärkide hulka. EMSK ei taha siinkohal väita, et komisjoni püüdlused on kasutud ja neid ei peaks toetama, vaid rõhutab, et turg vajab mitte üksnes kindlaid, vaid ka jätkusuutlikke õigusnorme. Seetõttu tuleb õigusloomealast tööd ja õigusaktide ettevalmistamist kiirendada.

1.5 Käsitlegem lõpuks ka ettevaatusabinõusid, kuigi nad ei ole oma tähtsuse poolest kindlasti viimasel kohal – EMSKd teeb nõutuks, kas järelvalveorganid on kaalunud süsteemiriski kõiki eri aspekte, mis on lahutamatu osa koostalitlevate süsteemide, ühe süsteemi osalemisel teises ja suure hulga osalejate järelevalve korral, ning kas kõnealuse ettepaneku koostamisel taotleti järelevalveametite osalemist. EMSK rõhutab oma arvamuses, et turgude tugevus on olulisem kõigist teistest kaalutlustest.

1.6 EMSK arvamuses ei võeta arvesse eriolukordi. Tavaolukorras peavad osalejaid ning süsteemide tegevust ja tagatiste kvaliteeti käsitlevad normid olema ranged, kuid hädaolukordades tuleb neid paindlikumaks muuta, vältides siiski ka liigseid vabadusi. Oleks soovitatav, et direktiivi lisataks säte mis võimaldaks süsteemidel järelvalveorganite vastutuse all võtta erimeetmeid hädaolukordadega toimetulekuks.

2. Sissejuhatus

2.1 Komisjoni ettepaneku eesmärk on viia makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides arvelduse lõplikkust käsitlev direktiiv ja finantstagatiskokkuleppeid käsitlev direktiiv kooskõlla viimaste arengutega turul. Kehtiv eeskiri ja hiljuti esitatud eeskiri laienevad öisele ja omavahel ühendatud süsteemide vahelisele arveldamisele.

2.2 Turgude sidumine, mis on toimunud juba mõnda aega, laieneb jätkuvalt: direktiivi 2004/39/EÜ ja Euroopa kliiringu ja arvelduse tegevusjuhendi (edaspidi „tegevusjuhend”) rakendamisega on valdkonnas selge ja täpne eeskiri/regulatsioon, mis sidumise arengut hõlbustab. Komisjoni ettepanekus esitatakse uut tüüpi lahenduste kõrval ka nimekiri uut tüüpi varadest, mida võib finantstagatisena kasutada: keskpanga krediiditehingute tagamiseks kõlblikud krediidinõuded (pangalaenud või krediidinõuded). Euroopa Keskpank lisas krediidinõuded eurosüsteemi krediiditehingute jaoks kõlblike tagatiste hulka alates 1. jaanuarist 2007.

2.3 Kehtiva õigusraamistiku, mida direktiivi ettepanekuga kavatsetakse muuta, moodustavad kaks EÜ direktiivi: makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides arvelduse lõplikkust käsitlev direktiiv 98/26/EÜ (SDF, arvelduse lõplikkuse direktiiv) ja finantstagatiskokkuleppeid käsitlev direktiiv 2002/47/EÜ (FCD, finantstagatiskokkulepete direktiiv).

2.4 Nagu muutvate direktiivide puhul tavaks, kasutab komisjon juhust, et üht-teist lihtsustada ja selgitada. Lõplik eesmärk on viia eeskirjad kooskõlla turu arengutega. Vajadus selleks on senisest teravam, kui võtta arvesse hiljutisi vapustusi finantsturgudel, millel võivad globaliseerumise tõttu olla väga tõsised tagajärjed.

2.5 Komisjoni algatusele eelnes üle aasta kestnud ettevalmistav etapp. Komisjoni hindamisaruandes arvelduse lõplikkust käsitleva direktiivi kohta tehti järeldus, et süsteem toimib hästi, andes samas mõista, et see vajab täiendavat analüüsi. Ettepanek koostati pärast mitmeid konsultatsioone Euroopa keskpangaga, riiklike keskpankadega ning rahandussektori erinevate osapoolte ja organisatsioonidega. Eriti põhjalikult uuriti tarbijate õigusi. Märgiti, et „krediidinõudeid [autori märkus: pangalaenunõudeid] käsitlevad sätted ei riiva samuti klientide õigusi, eriti mitte aga neid õigusi, mis on sätestatud hiljuti vastu võetud tarbijakrediididirektiivis”, sest nad on keskpanga krediiditehingute jaoks kõlblikud krediidinõuded, „seega on üksikklientide krediidinõuded sellest põhimõtteliselt välja jäetud”.

2.6 Euroopa Liidu uued õigusaktid näivad asjakohaselt kohandatutena üldjuhul sobivat hädaolukordades kohaldamiseks: Turu tugevus peaks olema tagatud sellega, et juba toimivatel makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemidel, mis on kõik usaldusväärsed, piisava likviidsusega ja ilmselt hästi kontrollitud, on üha enam omavahelisi sidemeid. Lisaks sellele lõi 2006. aasta lõpus vastu võetud tegevusjuhend konkurentsi kliiring- ja arveldusteenuste süsteemide vahel, mis aitas nende tegevust tõhustada, tuues kasutajatele ilmselget kasu.

3. Üldised märkused

3.1 Valdkonna spetsialistid peavad kõnealust algatust oluliseks edusammuks ühtsete normide järgi toimiva Euroopa majandusruumi loomisel. Uue direktiiviga saaks edendada meetmeid, mida tulevikus saab vastu võtta komisjoni loodud spetsialistide (õiguskindluse töörühma) rühma soovituste alusel ELi turgude integratsiooni õigustõkete kaotamiseks. Sama direktiiv võimaldaks oluliselt kaasa aidata algatuse UNIDROIT elluviimisele. Nimetatud algatuse eesmärk on luua rahvusvahelisel tasemel vahendatud väärtpabereid käsitlevad sisulised eeskirjad, sh finantstagatiskokkulepete eeskirja.

3.2 Samas ei saa nii ELi kui ka rahvusvahelisel tasandil teostatavat ühtlustamist lõppenuks lugeda ilma rea lisa- või täiendavate meetmeteta, mis tuleks komisjoni tulevastesse programmidesse sisse kirjutada. Üks lisameetmetest peaks olema tasaarveldust reguleerivate normide ühtlustamine. Nimetatud normidega reguleeritakse tasaarvelduslepinguid ehk netosaldol põhinevaid osapoolte vahelisi tasaarvelduslepinguid, mille alusel eristuvad koheselt osapoolte vastastikused kohustused (close out netting).

3.3 Ühe osana täiendavatest meetmetest, ja kindlasti pikemas perspektiivis, tuleks püüda ühtlustada pankrotimenetlustega seotud riiklikke skeeme finantsturgude optimaalse integratsiooni läbiviimiseks. Liikmesriikide süsteemide erinevused võivad finantstagatiskokkulepetele ning kliiring- ja arveldustehingutele negatiivselt mõjuda, tuues kaasa üha tugevama ebastabiilse süsteemiriski.

4. Märkused direktiivi 98/26/EÜ (SDF) käsitlevate ettepanekute kohta

Artiklis 2 esitatakse rida täpsustusi ja selgitusi, millest mõned on oma iseloomult korralduslikud ja teised laiema kandepinnaga. Lõikes b selgitatakse elektronrahaasutuste seisundit ja sedastatakse üheselt, et elektronrahaasutused kuuluvad direktiivi kohaldamisalasse kui krediidiasutused.

4.1.1 EMSK tunnistab, et maksesüsteemides osalejatena võib elektronrahaasutusi pidada krediidiasutuste hulka kuuluvaiks mõiste rangemas tähenduses, ja juhib tähelepanu sellele, et järelevalve eeskirjad on üksnes osaliselt sarnased. Saab näha, kas see mõjutab elektronrahaasutuste usaldusväärsust tõsiste turuhäirete korral. EMSK on oma varasemates arvamustes väljendanud mõningaid kahtlusi nende maksesüsteemi liikmeks vastu võtmise kohta. Komitee sooviks korrata juba varem esitatud soovitust selle kohta, et konkurentsitingimuste võrdsusel põhinevad poliitikad peavad jääma teisejärgulisteks niisuguste prioriteetsete poliitikate puhul, mis tagavad eelkõige turgude tugevuse ja lähtuvad tarbijate (lõppinvestorite) huvidest.

4.1.2 Eelnimetatud märkuste asjakohasus kasvab veelgi, kui võtta arvesse, et koostalitlevad süsteemid (mille määratlus on artikli 2 uues punktis n) hõlbustavad osalejate juurdepääsu kliiring- ja arveldusteenuste süsteemile tänu süsteemidevahelistele sidemetele, mis toob vältimatult kaasa süsteemiriski võimaliku suurenemise. Nii juhtub eelkõige väärtpaberitega arveldamise süsteemide puhul väärtpaberikeskuste (Central Securities Depository või CSD) ja kesksete osalejate (Central counterparties või CCP) vaheliste sidemete tõttu. Väärtpaberikeskused vastutavad vahetatud rahaliste vahendite tsentraliseeritud ja mittemateriaalse (1) säilitamise eest ja kesksed osalejad on süsteemis osalejate ainsad partnerid vahetatud rahaliste vahendite ülekandmise küsimustes. Direktiivis tuleks samuti täpsustada, et koostalitlevate süsteemide määratluse lisamisega teksti ei kavatseta lubada õiguslikust seisukohast võetuna nn supersüsteemi loomist, vaid pigem laiendada direktiivi lõpliku iseloomu juurde kuuluvat õiguskaitset süsteemidevahelistele arveldustele.

4.2 Ka on murettekitav, et ettepanekus esitatakse säte, mille kohaselt võib üks süsteem saada mõne teise süsteemi liikmeks. Vajalik on täpsustada, et direktiivis 98/26 esitatud määratluse kohaselt on süsteem leping või eeskirjade kogum, mis ei ole juriidiline isik, kuid mida erinevad osalejad tunnustavad. See vahe tuleks selgeks teha õiguskindluse suurendamiseks ja eri osalejate vastutuse määratlemiseks eelkõige pankrotti käsitlevate õigusaktidega seotud küsimuste puhul.

4.3 Artiklis 3 esitatakse muudatus, mis on „aitab hajutada öiste arveldusteenustega seotud ebakindlust”. Praegu kohaldatavas direktiivis täpsustatakse mõistet „päev” mõistega „pangapäev”, et arvestada asjaoluga, et suurem osa turgudest toimivad lakkamatult ka öisel ajal. Vastu võetud meede on vajalik, kuid seda tuleks täiendada tasaarvelduslepingute (netting) ühtlustamisega. Samuti tuleks vähendada pankrotisüsteemide erinevusi, mida märgiti eespool, sest süsteemi erinevus võib esile tulla finantstagatiskokkuleppeid ja tasaarvelduslepinguid käsitlevate meetmete puhul. Selles valdkonnas on ühtlustamine soovitatav, kuid raskesti teostatav. Vajalikud meetmed on laiahaardelised ja nendega seoses tuleb arutada küsimusi, mis ulatuvad maksesüsteemidest kaugemale.

5. Märkused direktiivi 2002/47/EÜ (FCD) käsitlevate ettepanekute kohta

5.1 Direktiivi 2002/47/EÜ laiendamist panganõuetele (artikli 1 lõike 4 punkti a muudatus) tuleb tervitada, sest see võimaldab suuremat tagatist ja peaks seega turu likviidsust parandama. Sellele vaatamata tekitab määratlus „keskpanga krediiditehingute tagamiseks kõlblikud krediidinõuded” mõningaid kahtlusi: määratlus „kõlblikud” jätab keskpankadele jääb liiga palju vabadust kõlblikkuse hindamisel, mistõttu jääb ebaselgeks, millised nõuded selleks kvalifitseeruvad ja millised mitte. Selle probleemi üks lahendus võiks olla see, et artikli 2 lõike 4 punkti a tekstist jäetakse välja sõnad „keskpanga krediiditehingute tagamiseks kõlblikest krediidinõuetest”.

Brüssel, 3. detsember 2008 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peasekretär Martin WESTLAKE

(1) peaaegu kõiki tsentraliseeritud väärtpabereid hallatakse praegu mittemateriaalses kujul; veel paberil kujul olemasolevad väärtpaberid on koondatud suurteks sertifikaatideks (üld- või maksisertifikaadid) eri liikmesriikide väärtpaberikeskustesse