ET Euroopa Liidu Teataja C 347/19

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Integratsioon ja sotsiaalmeetmete kava”

(omaalgatuslik arvamus)

(2010/C 347/03)

Raportöör: Luis Miguel PARIZA CASTAÑOS

Kaasraportöör: Pedro ALMEIDA FREIRE

16. juulil 2009 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt oma kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse teemal

„Integratsioon ja sotsiaalmeetmete kava”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon võttis oma arvamuse vastu 26. jaanuaril 2010.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 460. istungjärgul 17.–18. veebruaril 2010 (17. veebruari 2010. aasta istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 158, vastu hääletas 3, erapooletuks jäi 3.

1. Järeldused ja ettepanekud

1.1 Institutsioonina, mis on jõuliselt pühendunud sotsiaalmeetmete kava edendamisele ja arendamisele ning sisserändajate ja etniliste vähemuste integreerimise edendamisele, on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee otsustanud koostada käesoleva omaalgatusliku arvamuse, et Euroopa Liit tugevdaks oma integratsioonipoliitika seotust sotsiaalmeetmete kavaga.

1.2 2010 on Euroopa Liidu sotsiaalpoliitika jaoks väga oluline aasta: tegemist on vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastaga, koostamisele tuleb EL2020 strateegia ning võetakse vastu uus sotsiaalmeetmete kava.

1.3 Komitee leiab, et sotsiaalmeetmete kava läbivaatamisel 2010. aastal tuleks suuremal määral arvestada sisserände sotsiaalset mõju.

1.4 Kuna sisseränne, integratsioon ja sotsiaalmeetmed kuuluvad eri volinike ja eri peadirektoraatide pädevusse, soovitab komitee Euroopa Komisjonil parandada komisjonisisest poliitilist ja administratiivset koostööd.

1.5 Integratsioonipoliitika tuleb siduda ELi sotsiaalpoliitika peamiste eesmärkidega. Sel viisil saaksid sellest kasu kõik inimesed, sh kolmandate riikide kodanikud, sisserändaja taustaga ELi kodanikud ning etnilised vähemused. Lisaks sellele peaks sotsiaalse tõrjutuse vastane võitlus hõlmama kõiki inimesi, sh sisserändajaid, olenemata sellest, kas nad on ELi või kolmandate riikide kodanikud.

1.6 Komitee peab prioriteetseks integratsiooni tugevdamist Euroopa tasandil, võttes arvesse majanduskriisi, sisserändajate ja etniliste vähemuste olukorda tööhõive, sotsiaalse kaasatuse, sugudevahelise võrdsuse, vaesuse, hariduse ja koolituse, tervishoiu, sotsiaalkaitse ja diskrimineerimise vastase võitluse aspektist.

1.7 Sisserändega kaasneva mitmekesisuse lähenemisviis tuleks üldiselt kaasata sotsiaalpoliitika ja -meetmete väljatöötamisel ja rakendamisel, samuti konkreetse poliitika ja algatuste väljatöötamisel sisserändajate ja etniliste vähemuste integreerimiseks.

1.8 Seega – võttes arvesse teistest poliitikavaldkondadest saadud kogemusi, – teeb komitee ettepaneku kaasata integratsiooni aspekt ELi eri poliitilistesse, õigusloome- ja finantsinstrumentidesse, et edendada integratsiooni, võrdset kohtlemist ja mittediskrimineerimist.

2. Tutvustus

2.1 Euroopa Liit kehtestab ühise sisserändepoliitika, millesse komitee annab panuse oma arvamuste kaudu, tuues esile integratsiooni kui eduka sisserände võtmeteguri olulisust. EL leiab, et Euroopa ühiskondadel tuleb parandada oma suutlikkust tulla toime sisserändele iseloomuliku mitmekesisusega, et suurendada sotsiaalset ühtekuuluvust.

2.2 Viimase kümne aasta jooksul on sisserändajad andnud märkimisväärse panuse Euroopa majanduslikku ja sotsiaalsesse arengusse (1). Paljud mehed ja naised kolmandatest riikidest on saabunud Euroopa tööturgudele, aidates ergutada majandust, suurendada tööhõivet, sotsiaalkindlustusmakseid ja maksutulusid.

2.3 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on teinud ettepaneku nn kodanikuintegratsiooni kontseptsiooni kohta, mille aluseks on „sisserändajate järkjärguline võrdsustamine ülejäänud elanikkonnaga nii nende õiguste ja kohustuste kui ka juurdepääsu osas kaupadele, teenustele ja kodanikuosaluse kanalitele võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise tingimustes” (2).

2.4 2010. aastal uuendatakse Lissaboni strateegiat EL2020 strateegiaga, kaasajastatakse sotsiaalmeetmete kava ning vaadatakse läbi integratsioonifond. ELis kehtivad Lissaboni leping ja põhiõiguste harta, asub tööle Euroopa Komisjoni uus koosseis (3) ning alanud on Euroopa Parlamendi uue ametiaja esimene pool.

2.5 2010. aasta on ka vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta, mis pakub võimaluse uuendada meie pühendumust solidaarsusele, sotsiaalsele õiglusele ja suuremale kaasatusele.

2.6 Integratsioonipoliitika tuleb siduda ELi peamiste sotsiaalpoliitiliste eesmärkidega. Seetõttu teeb komitee ettepaneku parandada Euroopa Komisjoni sisest poliitilist ja administratiivset koostööd.

2.7 Majanduskriisi tõttu kuuluvad paljud sisserändajad kõige haavatavamate sotsiaalsete rühmade hulka ja just nemad on esmased ohvrid: just nemad vallandatakse esimesena, neil on suuremad raskused tööturule naasmisega ning neid ähvardab vaesumine, eriti kui tegemist on naistega (4).

2.8 Sageli langevad ka sisserändajate lapsed suurema tõenäosusega koolist välja.

2.9 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvates tuleb tõhustada jõupingutusi diskrimineerimisega võitlemisel, rakendades olemasolevaid seadusandlikke vahendeid ning tugevdades riiklikku poliitikat ja ühiskondlikku pühendumist integratsioonile.

2.10 Seoses majanduskriisiga rünnatakse mitme liikmesriigi poliitilistes ja sotsiaalsetes debattides üha tulisemalt sisserändajaid, millega kaasneb rangemate õigusaktide vastuvõtmine ja ksenofoobia kasv.

2.11 Mitmed riigivalitsused kärbivad ka integratsioonipoliitikale eraldatud riiklikke vahendeid, ehkki kriisi ajal tuleks sotsiaalpoliitikasse tehtavaid investeeringuid pigem suurendada kui vähendada.

2.12 Komitee leiab, et sobiv integratsioonipoliitika kui osa asjakohasest ühisest sisserändepoliitikast on oluline tegur majandusliku tõhususe ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutamiseks.

2.13 Erinevuste tõttu sotsiaalsetes ja poliitilistes normides ning õigussüsteemides on ka integratsioonipoliitika Euroopa lõikes väga erinev. Integratsiooni eesmärgid on siiski seotud iga liikmesriigi sotsiaalpoliitikaga.

2.14 Sisserändajad integreeritakse ELi ühiskonda erineva kiirusega. Praegu on rändevood uutes Kesk- ja Ida-Euroopa liikmesriikides väiksemad ning lõuna- ja läänepoolsetes liikmesriikides ulatuslikumad. Kogemused näitavad siiski, et tulevikus on rände tase kõikides Euroopa riikides kõrge.

2.15 Komitee rõhutab, et sisserände ja arengu vahelisi seoseid tuleb tugevdada ulatusliku Euroopa sisserändepoliitika raames. Sellele lähenemisviisile tuginedes on komitee koostanud kaks arvamust (5).

3. Integratsioon

3.1 Sotsiaalne integratsioon toimub mitmes eluvaldkonnas: perekond, ümbruskond ja linn, töökoht, ametiühing, tööandjaorganisatsioon, kool, koolituskeskus, seltsielu, usuühing, spordiklubi, väeteenistus jne.

3.2 Kuna integratsioon on sotsiaalne protsess, mis leiab aset sotsiaalsetes struktuurides, on vaja head valitsemistava tagamaks, et kõnealust sotsiaalset protsessi toetab asjakohane riiklik poliitika. Kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel on oma vastavates liikmesriikides neile antud volituste raames poliitilised, õiguslikud ja eelarvevahendid, mida nad peavad integratsioonipoliitika eesmärkidel asjakohaselt kasutama.

3.3 Ühises üldpõhimõttes 10 (I lisa) tehakse ettepanek kaasata integratsiooniküsimus kõigisse poliitilistesse pädevusvaldkondadesse kõigil haldustasanditel (süvalaiendamine).

3.4 Komitee on koostanud mitmeid omaalgatuslikke arvamusi, (6) kus kutsutakse üles töötama ELis välja proaktiivne integratsioonipoliitika, mis oleks kahepoolne ja suunatud nii vastuvõtvatele ühiskondadele kui ka sisserändajatele, et luua ühiskond, mille kõik kodanikud omavad samu õigusi ja kohustusi ning jagavad avatud ja pluralistliku demokraatia väärtusi.

3.5 Komitee arvates võivad kodanikuühiskonna organisatsioonid etendada integratsioonis olulist rolli. Nii sisserändajad kui ka vastuvõtvad ühiskonnad peavad näitama, et nad soovivad integratsiooni soodustada. Sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskonna organisatsioonid peavad olema pühendunud integratsioonipoliitika ning diskrimineerimisvastaste meetmete rakendamisele.

3.6 Integratsioon on sotsiaalne protsess, mis puudutab ühtemoodi nii sisserändajaid kui ka vastuvõtvat ühiskonda. Kõik ametiasutused ja sotsiaalpartnerid peavad üles näitama pühendumust sellele protsessile. Euroopa Liidu, riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud ametiasutused peavad töötama välja programme oma pädevuste piires. Tõhususe tagamiseks ning programmide ja meetmete üldise sidususe kindlustamiseks peavad need üksteist täiendama ja olema sobivalt kooskõlastatud.

3.7 Ühes varasemas arvamuses (7) tegi komitee ettepaneku, et kohalikud omavalitsused peaksid näitama üles suuremat pühendumust, kuna integratsioon kujutab endast väljakutset eelkõige kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Kõnealused meetmed on edukamad, kui nendesse kaasatakse kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ning kui kodanikuühiskonna organisatsioonid teevad aktiivselt koostööd.

3.8 Integratsioon on kahesuunaline protsess, mis rajaneb kolmandate riikide kodanike ja vastuvõtva ühiskonna õigustel ja kohustustel ning peab võimaldama sisserändajate täielikku osalust. Ühes varasemas arvamuses määratles Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee integratsiooni kui sisserändajate järkjärgulist võrdsustamist ülejäänud elanikkonnaga nii nende õiguste ja kohustuste kui ka juurdepääsu osas kaupadele, teenustele ja kodanikuosaluse kanalitele võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise tingimustes (8).

3.9 Komitee leiab, et sisserändajad peaksid suhtuma integratsiooni positiivselt. Komitee arvates näitab kahesuunaline lähenemisviis, et integratsioon mõjutab nii sisserändajaid kui ka vastuvõtvat ühiskonda.

3.10 Integratsiooni ja sotsiaalse kaasatuse poliitikas tuleks keskenduda mitmele valdkonnale: esmane vastuvõtt, keeleõpe, seadused ja tavad, diskrimineerimise vastane võitlus, tööhõive ja koolituspoliitika, sugude vaheline võrdsus, alaealiste koolitamine, perekonnapoliitika, noorsoopoliitika, eluase, tervishoid, vaesuse probleemi lahendamine, sotsiaalteenuste laiendamine ning sisserändaja taustaga inimeste jaoks aktiivseks kodanikuks saamise lihtsustamine.

3.11 Nimetatud poliitikavaldkonnad aitaksid sisserändaja taustaga inimestel elada harmooniliselt Euroopa vastuvõtvates ühiskondades, mis muutuvad etniliselt ja kultuuriliselt üha mitmekesisemateks.

3.12 Komitee tegi 2002. aastal Euroopa Komisjoniga koostöös korraldatud konverentsil (9) ettepaneku, et ELi institutsioonid koostaksid Euroopa integratsioonikava ja asutaksid ühenduse fondi. Komisjon käivitas integratsiooni valdkonna katseprogrammi (INTI) ning tegi 2006. aastal ettepaneku asutada integratsioonifond. Nõukogu kiitis ettepaneku heaks ning fond on nüüd lisatud 2007.–2013. aasta eelarvesse.

3.13 Novembris 2004 töötas nõukogu välja sisserändajate Euroopa Liitu integreerimise poliitika ühised üldpõhimõtted (10). Kõnealused põhimõtted täiendavad inimõiguste, mittediskrimineerimise ja võrdsete võimaluste ning sotsiaalse kaasatuse õigusraamistikke.

3.14 Komitee rõhutab ühise Euroopa lähenemisviisi olulisust, kuna see annab integratsioonipoliitikale ja -protsessidele olulise lisaväärtuse, tagades laiahaardelise suhte teiste ELi poliitikatega nagu EL2020 strateegia, sotsiaalmeetmete kava ja ühtekuuluvuspoliitika. Selline lähenemisviis tugevdab ka seoseid integratsiooni ning ELi väärtuste ja põhimõtete vahel, nagu need on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas ning Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonis.

3.15 Integratsioonifond on rahastamisvahend, mille eesmärk on soodustada sellise integratsioonipoliitika arengut, mis keskenduks Euroopale ja mis kujutaks endast lisaväärtust Euroopale, peegeldades ühiseid üldpõhimõtteid. Integratsioonipoliitika aluseks on asutamislepingu artikkel 63 ning see on suunatud kolmandate riikide kodanikele. Euroopa Sotsiaalfond on suunatud kogu ELi elanikkonnale, sh sisserändajatele. Integratsioonifond ja Euroopa Sotsiaalfond täiendavad seega teineteist.

3.16 Komitee toetab integratsioonifondi kuut poliitilist eesmärki ning avaldab lootust lugeda fondi 2010. aasta vahearuannet, et teha ettepanekuid teatud muudatuste kohta.

3.17 Hiljuti loodi Euroopa integratsioonifoorum, et võimaldada kodanikuühiskonna ja sisserändajate organisatsioonidel osaleda ELi integratsioonipoliitikas. Komitee on suurel määral kaasatud foorumi tegevusse.

3.18 Euroopa Ülemkogu leidis oma 2007. aasta juuni järeldustes integratsiooni teemal, et 2005. aasta ühise integratsioonikavaga tuleb edasi liikuda, ning töötas välja ühised üldpõhimõtted.

3.19 Komitee soovib seda lähenemisviisi täiendada ning peab prioriteetseks integratsiooni tugevdamist Euroopa tasandil, võttes arvesse sisserändajate ja etniliste vähemuste olukorda tööhõive, sotsiaalse kaasatuse, sugudevahelise võrdsuse, vaesuse, hariduse ja koolituse, tervishoiu, sotsiaalkaitse ja diskrimineerimise vastase võitluse aspektist.

4. Sotsiaalmeetmete kava

4.1 Rahvusvaheline finantsolukord on toonud kaasa tõsise majanduskriisi ELis, mis omakorda on põhjustanud sotsiaalse olukorra märkimisväärset halvenemist. Kriis avaldab integratsioonile äärmiselt kahjustavat mõju.

4.2 Arvestades koostamise aega, ei võeta uues sotsiaalmeetmete kavas (11) (2008) arvesse majanduskriisi negatiivset mõju, suurenenud tööpuudust ega riikide rahanduse ja sotsiaalse olukorra halvenemist.

4.3 Euroopa Komisjoni prognoosi kohaselt toimub majanduse elavdamine aeglaselt ning uute töökohtade loomine võtab kauem aega.

4.4 Komitee leiab, et sotsiaalne taastumine võtab igal juhul kauem aega kui majanduslik elavdamine. Seda arvestades on Euroopa sotsiaalpoliitikal äärmiselt oluline roll.

4.5 2010 on Euroopa Liidu sotsiaalpoliitika jaoks väga oluline aasta: tegemist on vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastaga, koostamisele tuleb EL2020 strateegia ning võetakse vastu uus sotsiaalmeetmete kava koos vajalike meetmete ja vahenditega.

4.6 Uues sotsiaalmeetmete kavas (2008), kus tunnustatakse sisserände olulist panust tööhõivesse Euroopas, tehakse ettepanek hõlbustada integratsiooni ning rakendada sotsiaalpoliitikat hariduse, tervishoiu- ja eluasemesektoris.

4.7 2009. aasta jaanuari arvamuses (12) uue sotsiaalmeetmete kava teemal tunnistas komitee, et uus lähenemisviis on edukas, ning käsitles sisserändevoogude suurenemisega ja sotsiaalpoliitika ebapiisavusega kaasnevaid probleeme, rõhutades vajadust neid täiendavalt analüüsida.

4.8 ELi eesistujariik Prantsusmaa palus komiteel koostada ettevalmistav arvamus (13) 2008. aasta juulis vastu võetud uue sotsiaalvaldkonna tegevuskava teemal. Komitee arvates oleks uuest sotsiaalvaldkonna tegevuskavast kasu raske majandusliku ja sotsiaalse olukorra lahendamisel. Komitee on teinud ettepaneku, et uues tegevuskavas võetaks arvesse integratsioonipoliitikat, võrdset kohtlemist, avatud koordinatsiooni meetodi arendamist ning integratsioonifondile eraldatud vahendite suurenemist.

4.9 6. mail 2009 võttis Euroopa Parlament vastu sotsiaalmeetmete kava teemalise resolutsiooni, (14) mille kohaselt peaks sisserändepoliitika põhinema inimõigustel, tugevdama diskrimineerimisvastaseid seadusi ning edendama integratsiooni- ja võrdsete võimaluste strateegiat.

4.10 Vajalike dokumentideta inimesed (nn mitteametlikud sisserändajad) on äärmiselt haavatavad ning võivad sattuda tööalase ekspluateerimise, vaesuse ja äärmusliku sotsiaalse tõrjutuse ohvriks. Seetõttu tegi komitee ettepaneku anda sellistele inimestele Euroopa sisserände- ja varjupaigapakti alusel võimalus muuta oma staatus seaduslikuks, arvestades seejuures nende sotsiaalset ja tööalast integratsiooni. Komitee leiab ka, et ELi sotsiaalpoliitikas ei tohiks jätta nn mitteametlikke sisserändajaid välja sotsiaalse kaasatuse ja Euroopa Sotsiaalfondi eesmärkidest ja kavadest.

4.11 Lähiaastatel suureneb Euroopa kodanike liidusisene liikuvus ja paljude kolmandate riikide kodanike sisseränne Euroopasse. Kõnealused protsessid suurendavad ELi rahvuslikku, etnilist, religioosset ja kultuurilist mitmekesisust.

4.12 Sellest hoolimata võetakse praeguses uues sotsiaalmeetmete kavas vaid piiratud määral arvesse Euroopa ühiskondade mitmekesisust, sisserändajate ja etniliste vähemuste integratsiooni, võrdset kohtlemist ja diskrimineerimise vastast võitlust. Komitee leiab, et sotsiaalmeetmete kava läbivaatamisel 2010. aastal tuleks suuremal määral arvestada sisserände sotsiaalset mõju nii sisserändajatele kui ka vastuvõtvale ühiskonnale.

4.13 Seega tuleks tugevdada sotsiaalmeetmete kava ja integratsiooni seoseid. Komitee teeb seetõttu ettepaneku edendada integratsiooni, kaasates seda ELi erinevatesse poliitilistesse, õigusloome- ja finantsvahenditesse.

5. Poliitikavaldkonnad

5.1 Lapsed ja noored

5.1.1 Noorsoopoliitikas tuleks arvestada noorte sisserändajate vajaduste ja olukorraga üleminekul täiskasvanuellu, samuti nende sotsiaalse integratsiooniga.

5.1.2 Paljud noored, kes on sisserändajate järeltulijad, saavutavad ametialast edu ja neist saavad oma kogukonna aktiivsed liikmed, kuid paljusid, isegi teise ja kolmanda põlvkonna sisserändajate lapsi ähvardab ka oht kogeda sotsiaalset tõrjutust, suurt ebaedu hariduse omandamisel ja seega suurem oht töötuks jääda.

5.1.3 Toetus perekondadele on äärmiselt oluline. Nagu komitee soovitas, (15) peaks ELil olema aktiivsem perepoliitika.

5.1.4 Avatud koordinatsiooni meetod noorsooküsimustes peaks hõlmama mitmekesisuse, sisserände ja mittediskrimineerimise näitajaid.

5.1.5 On oluline, et noored kasutaksid võimalusi, mida pakuvad ELi kavad elukestvaks õppeks, liikuvuseks, ettevõtluseks ja kodakondsuseks, mille eesmärk on ületada konkreetseid takistusi noorte sisserändajate teel ning soodustada kogemuste vahetamist.

5.2 Haridus ja koolitus

5.2.1 Haridus ja koolitus on liikmesriikide integratsioonipoliitika olulised elemendid. Noored sisserändajad ja etnilised vähemused puutuvad siiski kokku eriliste takistuste ja väljakutsetega, mis nõuavad erilist tähelepanu.

5.2.2 Koolid on sageli ülekoormatud probleemide ja väljakutsetega, millega tegelemiseks puuduvad neil piisavad ressursid. Koolidele tuleks anda täiendavaid vahendeid, arendada tuleks avatud õhkkonda ning õpetajaid tuleks toetada, pakkudes neile kultuuridealaseid ja mitmekesisuse haldamise teemalisi koolitusi.

5.2.3 Vaja on välja töötada hariduse kvaliteedi näitajad, mis peaksid olema piisavalt paindlikud, et vastata üha mitmekesisema õpilaskonna vajadustele.

5.2.4 Avatud koordinatsiooni meetodi pakutav raamistik haridusele peaks aitama tuvastada häid tavasid, leidmaks lahendust sisserändaja taustaga noorte ebaedule hariduse omandamisel.

5.2.5 See tähendaks järgmiste näitajate määratlemist: sotsiaalmajanduslik positsioon; noorte õpingute (kohustusliku koolituse) lõpetamine; mitmekesine õpetajaskond ja nende kultuuridevahelised oskused; haridussüsteemi suutlikkus võimaldada sotsiaalset liikuvust; sisserändaja taustaga noorte koondumistase; mitmekeelsuse soodustamine haridussüsteemis; haridussüsteemide avatus kõigile lastele ja noortele jne.

5.2.6 Komitee toonitas oma rände, liikuvuse ja integratsiooni teemalises arvamuses, (16) et sisserändaja taustaga inimeste ebasoodsad tingimused kanduvad ka täiskasvanuharidusse: nad kalduvad vähem osalema koolitustel ning neile pakutavad kursused on tavaliselt suunatud keeleoskuse omandamisele. Integratsiooni parandamiseks tuleks jätkuõppe ulatust laiendada kogu elanikkonnale, eritähelepanuga sellel, et sisserändaja taustaga inimestel oleks võrdne juurdepääs.

5.2.7 Euroopa haridus- ja koolitusprogrammid peaksid hõlmama õppekavasid, mis sisaldavad Euroopa demokraatiate tavasid, ajalugu, väärtusi ja põhimõtteid, samuti teadmisi sisserändajate päritoluriikide kultuuri ja väärtuste kohta (kui sisserändajatest õpilaste arv seda võimaldab).

5.3 Tööhõive

5.3.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee koostab hetkel eesistujariigi Hispaania taotlusel ettevalmistavat arvamust teemal „Sisserännanud töötajate integreerimine” (17), mis sisaldab samuti ettepanekuid Euroopa sotsiaalmeetmete kava kohta.

5.3.2 Juurdepääs tööturule on integratsiooniprotsessi võtmeelement ja lahutamatu osa, kuna inimväärne töö on olulise tähtsusega sisserändajate majandusliku sõltumatuse seisukohalt. Samuti aitavad need parandada sotsiaalseid suhteid ja vastastikust mõistmist vastuvõtva ühiskonna ja sisserändajate vahel.

5.3.3 Siiski on sisserännanud töötajad sageli ebasoodsas olukorras ning kannatavad otsese või kaudse diskrimineerimise all. Samuti seisavad nad silmitsi õiguslike probleemidega nende kvalifikatsiooni tunnustamisel ja mõned sisserännet reguleerivad õigusaktid piiravad nende karjääri arengut ja tegevusala muutmist.

5.3.4 Selle tulemusel töötavad sisserännanud töötajad sageli madala kvaliteediga töökohtadel, mida iseloomustavad madalam töötasu ja ebakindlad töötingimused. Kõnealune keeruline olukord puudutab eelkõige naisi.

5.3.5 Kõige ebakindlamate tingimustega seisavad silmitsi ilma isikutunnistuseta inimesed, kes elavad riigis ebaseaduslikult: nad töötavad varimajanduses ja neid võidakse ära kasutada.

5.3.6 Uue põlvkonna tööhõivepoliitika koos Euroopa Sotsiaalfondi ja programmi „Progress” algatustega peaks hõlmama spetsiifilisi kriteeriumeid ja näitajaid, millega parandatakse sisserändajate ühiskondlik-ametialase integratsiooni võimalusi, sealhulgas juurdepääsu tööle füüsilisest isikust ettevõtjana. Kõnealused võimalused hõlmavad lisaks keele- ja kultuuriõpingutele meetmeid, millega edendatakse sisserändajate väljaõpet uute tehnoloogiate valdkonnas ning ennetatakse töökeskkonnariske.

5.3.7 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on seisukohal, et õigusakte ja riiklikku poliitikat tuleb täiendada koostöö kaudu sotsiaalpartneritega, sest integreerumine tööturule on ka sotsiaalse suhtumise ning ametiühingute ja tööandjate pühendumise küsimus.

5.3.8 Sisserännanud töötajad on rohkem valmis ümber asuma, ent mõned riiklikud õigusaktid takistavad ja piiravad sellist liikuvust. Liikuvust võiks lihtsustada direktiiv pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta (18) (mis on mõne riigi õigusloomesse puudulikult üle võetud). Samuti võiks tõhusamalt kasutada võrgustikku EURES, et edendada sisserännanud töötajate liikuvust Euroopa Liidus.

5.4 Sisserändajate ettevõtlus

5.4.1 Mitmed sisserändajad otsustavad alustada tegevust füüsilisest isikust ettevõtjana või asutada oma ettevõtte. Sisserändaja taustaga inimeste poolt loodud ettevõtete arv kasvab pidevalt.

5.4.2 Komitee leiab, et Euroopa Liit peaks toetama sisserändajate ettevõtlust ning Euroopa Sotsiaalfondi ettevõtlust toetavate vahendite puhul tuleks pidevalt arvesse võtta sisserännanud rahvastikku.

5.4.3 Tööandjate organisatsioonid ja kaubanduskojad peaksid samuti avama oma uksed sisserändaja taustaga ettevõtjatele ning edendama aktiivselt nende juurdepääsu juhtimisstruktuuridele.

5.4.4 Mitmeid sisserändajate äriideid arendatakse ka sotsiaalmajanduse raames, mistõttu leiab komitee, et neid tuleks toetada Euroopa Sotsiaalfondi vahenditest ning riiklike ametkondade poolt.

5.5 Sotsiaalkaitse

5.5.1 Euroopas on kasutusel rida erinevaid riiklikke pensionisüsteeme. Tuleb tagada, et sisserännanud töötajad teevad makseid pensionisüsteeidesse ja et neil on õigus saada vastavaid hüvesid ilma diskrimineerimata.

5.5.2 Liikuvuse parandamiseks tuleb tagada pensioniõiguste ülekantavus ning tagasisaatmismenetluste puhul vastavate pensioniõiguste austamine.

5.5.3 Avatud koordinatsiooni meetod peaks hõlmama näitajaid, millega hinnatakse, kas sisserännanud töötajad on pensionisüsteemiga täielikult ja ilma diskrimineerimata kaetud.

5.6 Elamumajandus

5.6.1 Majanduskriis on mitmes linnas kaasa toonud kodutute inimeste arvu kasvu; paljud neist on sisserändaja taustaga.

5.6.2 Paljude inimeste, eriti noorte jaoks on nüüd eluaseme leidmine keeruline.

5.6.3 Ka sisserändajatel ja vähemustel on mitmeid spetsiifilisi probleeme korraliku eluaseme leidmisel. Sellest tulenevalt leiab komitee, et liikmesriikide eluasemepoliitika peaks moodustama osa integratsiooni- ning vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise poliitikast.

5.6.4 Enamik eurooplasi, sh sisserändajad ja vähemused, elavad linnakeskkonnas. Ühes teises arvamuses (7) rõhutas komitee kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rolli integratsioonipoliitikas Hea linnapoliitika võib edendada integratsiooni ja mõnes linnas ära hoida allakäivate getode tekke.

5.6.5 Seega peaks eluasemepoliitika hõlmama kriteeriumeid, meetmeid ja näitajaid olemasolevate takistuste kõrvaldamiseks. Vajalik on proaktiivne lähenemisviis, mis hõlmab ühiskonna kõiki kihte koos riigiasutuste ja sotsiaalpartneritega.

5.7 Tervishoid ja muud teenused

5.7.1 Mõnes liikmesriigis jätavad riiklikud õigusaktid paljud sisserändajad ilma juurdepääsust tervishoiusüsteemidele, mistõttu on nad tõsiselt kaitsetus olukorras.

5.7.2 Koordinatsioonisüsteem tervishoiu valdkonnas ja sisserännet käsitlevad Euroopa õigusaktid peavad tagama sisserännanud rahvastikule võrdsetel tingimustel juurdepääsu riiklikele tervishoiuteenustele ja kvaliteetsele arstiabile. Tervishoiusüsteemid tuleb seega kooskõlla viia sotsiaalse mitmekesisusega.

5.7.3 Komitee rõhutab, et mõnes liikmesriigis on paljud tervishoiuspetsialistid ja hooldustöötajad sisserändajad.

5.7.4 Suurendada tuleks ka jõupingutusi töötervishoiu vallas, kuna sisserännanud töötajaid ohustavad sageli suuremad riskid ning nad ei tunne seadusi ja ennetusprogramme.

5.7.5 Mõnes liikmesriigis puudub sisserändaja taustaga inimestel täielik juurdepääs sotsiaalteenustele ja kõnealuste teenuste loomisel ei ole arvesse võetud elanikkonna mitmekesisust. Komitee teeb ettepaneku, et komisjon hindaks avalike teenuste kvaliteeti integratsiooni, mitmekesisuse ja mittediskrimineerimise vaatepunktist.

5.7.6 Komitee arvates ei tohiks sisserändajaid diskrimineerida tervishoiu- ega ka sotsiaalpoliitikas, kuna nad maksavad makse ja sotsiaalkindlustusmakseid nagu ülejäänud rahvastik. Arvestades praegust majanduskriisi ja eelarveprobleeme, tuleb tagada, et kõik maksaksid makse ja sotsiaalkindlustusmakseid, et kindlustada avalike teenuste jätkusuutlikkus.

5.8 Vaesus ja sotsiaalne tõrjutus

5.8.1 Paljud sisserändaja taustaga inimesed elavad vaesuses või on sellest ohustatud. Praegune majanduskriis, kasvav töötus ja vaeghõive teravdavad seda olukorda veelgi. Sisserändaja taustaga inimestel ja vähemustel peab olema juurdepääs ümberõppeprogrammidele, töötukaitsele, eluasemele ja teistele avalikele sotsiaalteenustele.

5.8.2 2010. aastal tähistab Euroopa Liit vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aastat. Komitee on seisukohal, et sisserändajate ja vähemuste aktiivset kaasamist tuleks parandada, et tagada miinimumpalk, edendada juurdepääsu avalikele teenustele ja vahenditele ning tööturule.

5.8.3 Komitee juhib tähelepanu mõningate kriminaalsete võrgustike tegevusele, kes kasutavad mitteametlikke sisserändajaid ära eelkõige inimkaubanduse ning naiste ja alaealiste prostitutsiooni vallas. Selliste maffiaorganisatsioonide vastu võitlemiseks kasutatavaid õiguslikke ja politseimeetmeteid tuleks täiendada ohvrite toetus- ja kaitsemeetmetega

5.9 Võitlus diskrimineerimise vastu

5.9.1 Euroopa Parlament (19) võttis hiljuti vastu resolutsiooni uue direktiivi kohta, milles käsitletakse diskrimineerimise vastast võitlust ja mis täiendab kolme juba kehtivat direktiivi (20). Ka komitee koostas arvamuse (21), milles toetatakse komisjoni ettepanekut ja soovitatakse arvesse võtta mitmekordset diskrimineerimist.

5.9.2 Kui uus direktiiv vastu võetakse, laieneb mittediskrimineerimise põhimõte Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 19 kohaselt sellistele valdkondadele nagu haridus, tervishoid, sotsiaalkaitse ja elamumajandus. Komitee kutsub nõukogu üles seda direktiivi vastu võtma, võttes seejuures arvesse komitee arvamust.

5.9.3 Sisserändaja taustaga inimesed – olgu naised või mehed, vanad või noored – langevad sageli diskrimineerimise ohvriks, mida raskendab tõsiasi, et kolmandate riikide kodanikena on nende õiguslik kaitse piiratud. Mitmed inimesed kannatavad mitmekordse diskrimineerimise all.

5.9.4 Komitee teeb ettepaneku, et Euroopa Komisjon koostab tegevuskava võitlemaks mitmekordse diskrimineerimise vastu, ja väljendab soovi selle koostamisel osaleda.

5.9.5 Euroopa Liidu Põhiõiguste Amet (22) peaks jätkama aruande koostamist paljusid sisserändajaid puudutava otsese või kaudse diskrimineerimise kohta.

5.10 Sooline võrdõiguslikkus

5.10.1 Sisserändaja taustaga naised on silmitsi spetsiifiliste probleemidega tulenevalt tõsiasjast, et nad on naised, ja seetõttu peab integratsioonipoliitika omandama asjakohase soolise perspektiivi.

5.10.2 Komitee leiab, et integratsiooni ühiste aluspõhimõtete ja sotsiaalmeetmete kava raames tuleb tugevdada soopõhist lähenemisviisi tagamaks, et sisserännud ja etnilistesse vähemustesse kuuluvatel naistel on võrsed võimalused ja et neid ei diskrimineerita.

5.11 Sisseränne ja areng

5.11.1 Teistes arvamustes (23) on komitee juhtinud tähelepanu sellele, et sisserändepoliitika võib kaasa aidata päritoluriikide majanduslikule ja sotsiaalsele arengule ning seetõttu peaks Euroopa Liit muutma sisserännet reguleerivad õigusaktid senisest paindlikumaks.

5.11.2 Välispoliitikas peaks Euroopa Liit ÜRO raames edendama rännet reguleerivat rahvusvahelist õigusraamistikku ja allkirjastama kehtiva konventsiooni (24).

6. Sotsiaalmeetmete kava vahendid

6.1 Süvalaiendamine

6.1.1 Integratsiooni süvalaiendamine hõlmab poliitiliste protsesside (ümber)korraldamist, arendamist ja hindamist selliselt, et kõik sotsiaalmeetmete kava vastuvõtmises osalejad kaasaksid sisserändajate integreerimise, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise ning neile võrdsete võimaluste loomise kava kõikidesse eesmärkidesse, meetmetesse ja vahenditesse kõigil tasanditel ja kõigis etappides.

6.1.2 Kuna Euroopa Liidu kultuurimudelid on erinevad, tuleb süvalaiendamisega üldiselt tagada, et inimeste kogemusi, oskusi, huve ja vajadusi käsitletaks integratsiooni ja mitmekesisuse vaatepunktist, võttes neid arvesse kõigi algatuste puhul sõltumata nende tüübist ja sotsiaalsest ulatusest, ning et meetmeid hinnatakse.

6.1.3 Esimene samm selles protsessis peaks olema mõjuhinnangu läbiviimine, et ennetada vajadusi ja tagada, et sotsiaalset mitmekesisust võetakse kohaselt arvesse kõigis asjaomastes tegevusvaldkondades. See tähendab integratsiooninäitajate määratlemisprotsessi kiirendamist. Kõnealused näitajad peavad täiendama neid, mida hõlmab sotsiaalsele kaasamisele suunatud avatud koordinatsiooni meetod. Euroopa integratsioonifoorum võiks osaleda kõnealuste näitajate väljatöötamisel.

6.1.4 Süvalaiendamise eduka elluviimise võti on kõigi avaliku ja erasektori sidusrühmade poliitiline initsiatiiv ja osalemine. Selleks tuleb luua koostööraamistik, mille kaudu on võimalik arendada otsustusprotsesse muudatuste tegemiseks.

6.2 Õigusaktid

6.2.1 Komitee leiab, et sisserände vallas tuleks parandada Euroopa ühiste õigusaktide kvaliteeti ja et direktiivid peaksid pakkuma sisserändajatele piisavat kaitset. Seda silmas pidades on komitee koostanud omaalgatusliku arvamuse (25), milles väljendatakse seisukohta, et Euroopa Liidu sisserändepoliitikas ja sellekohastes õigusaktides tuleks täielikult austada inimõigusi.

6.2.2 Komitee leiab, et pärast Stockholmi programmi vastuvõtmist on lihtsam edendada sisserännet ja varjupaigaküsimust puudutavate õigusaktide ühtlustamist.

6.2.3 Uusi diskrimineerimisvastaseid õigusakte, mis koostatakse EÜ asutamislepingu artikli 13 alusel, tuleks arvesse võtta sisserännet puudutavate Euroopa õigusaktide koostamisel.

6.3 Sotsiaaldialoog

6.3.1 Sotsiaalpartneritel on kohustus dialoogi ja läbirääkimiste kaudu edendada võrset kohtlemist ettevõtetes. Komitee ja Dublini fond korraldasid arvamuse (7) koostamise raames arutelu. Arutelu järeldused, mis on toodud käesoleva dokumendi lisas 3, võivad osutuda äärmiselt kasulikuks sotsiaalpartneritele ja komisjonile, et tööalane integratsioon toimuks võrdse kohtlemise tingimustes, ilma diskrimineerimiseta põliselanikest ja sisserändajatest töötajate vahel.

6.3.2 Eri valdkondades peetava sotsiaaldialoogi abil on võimalik edendada sisserändaja taustaga töötajate ja vähemuste aktiivset kaasamist. Ettevõtetes on sisserändaja taustaga töötajate aktiivset osalemist lihtsam tagada.

6.3.3 Euroopa sotsiaalpartneritega tuleks nõuetekohaselt konsulteerida ja nende arvamust tuleks uue sotsiaalmeetmete kava koostamisel arvesse võtta.

6.3.4 Euroopa Liidu eesistujariik Hispaania taotles komiteelt ettevalmistava arvamuse koostamist teemal „Sisserännanud töötajate integreerimine” (26). Arvamuses pakub komitee välja rea algatusi integratsiooni parandamiseks tööhõive seisukohalt.

6.4 Kodanikuühiskonna dialoog

6.4.1 Koos sotsiaaldialoogiga on kodanikuühiskonna dialoog suurepärane juhtimismeede, mis moodustab osa Euroopa sotsiaalmudelist. Komitee arvates on see oluline Euroopa sotsiaalmeetmete kava rakendamise ja integratsiooni vahend.

6.4.2 Euroopa tasandil tuleb integratsioonipoliitika rakendamisse ja sotsiaalmeetmete kava koostamisse ulatuslikumalt kaasata kodanikuühiskonna organisatsioonid, kes on keskendunud inimõigustele ning sisserändajate ja vähemuste abistamisele.

6.4.3 Konsulteerida tuleks Euroopa integratsioonifoorumiga ja sellel peaks olema aktiivne roll Euroopa Liidu uue sotsiaalmeetmete kava koostamisel.

6.4.4 Euroopa Liit peaks jätkuvalt edendama kultuuridevahelist dialoogi, millega täiendatakse integratsiooni ja sotsiaalpoliitika eesmärke.

6.5 Avatud koordinatsiooni meetod

6.5.1 Sarnaselt Euroopa Komisjoni ja komitee sisserändepoliitika osas tehtud soovitustele tuleks ka integratsiooni vallas käivitada avatud koordinatsiooni meetod.

6.5.2 Nõukogu on otsustanud parandada praegust koordineerimist ja anda komisjonile olulisema rolli. Komitee toetab seda otsust, ent leiab, et see peaks olema ambitsioonikam.

6.5.3 Kõnealuse koordinatsioonimeetodiga peaksid kaasnema kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed näitajad, mille väljatöötamisel võiksid osaleda Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Euroopa integratsioonifoorum.

6.5.4 Sotsiaalpoliitika valdkonna erinevad avatud koordinatsiooni meetodid peaksid parandama integratsiooniga seotud eesmärke ja näitajaid tööhõive, sotsiaalkaitse, tervishoiupoliitika, vaesuse vastu võitlemise, sotsiaalse tõrjutuse jne poliitikas.

6.6 Rahastamine

6.6.1 Komitee arvates tuleks parandada sotsiaalfondi ja integratsioonifondi sünergiat ja vastastikust täiendavust.

6.6.2 Euroopa Sotsiaalfond on suunatud neile, kes seisavad silmitsi konkreetse probleemidega töö leidmisel, nt naised, noored ja eakad töötajad. See aitab ettevõtetel ja töötajatel kohanduda muutustega, mis tulenevad uutest tehnoloogiatest ja ühiskonna vananemisest. Euroopa Sotsiaalfond peaks kaasama sisserändest tuleneva mitmekesisuse perspektiivi täielikumalt oma eesmärkidesse ja programmidesse nii praegusel programmiperioodil (2007–2013) kui ka tulevikus.

6.6.3 Pärast 2013. aastat tuleb suurendada ka integratsioonifondi rahalisi vahendeid ning anda komisjonile ulatuslikumad juhtimisvolitused.

6.6.4 Programm „Progress”, mille eesmärk on anda rahalist toetust Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalpoliitiliste eesmärkide saavutamiseks, peaks samuti tugevdama integratsiooni ja mitmekesisust oma viies peamises tegevusvaldkonnas (tööhõive, sotsiaalkaitse ja integratsioon, töötingimused, mittediskrimineerimine ja mitmekesisus ning sooline võrdõiguslikkus).

7. Kaasavam Euroopa kodakondsus

7.1 Euroopa demokraatiad on avatud ja vabad ühiskonnad, mis peaksid tuginema kõigi inimeste kaasamisele. Integratsioonipoliitikat ja sisserännet reguleerivaid õigusakte ei tohiks kunagi kasutada poliitilise vabandusena, et võtta sisserändajatelt ja vähemustelt ära õigus kodakondsusele.

7.2 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on seisukohal, et meie demokraatiate alust tuleks laiendada, kaasates sellesse uued kodanikud võrsete õiguste ja kohustustega. Riigi ja Euroopa kodakondsuse õigused peaksid diskrimineerimiseta hõlmama kõiki mitmekesisuse vorme.

7.3 Komitee kordab teises arvamuses (27) tehtud ettepanekut, mille kohaselt tuleks Euroopa Liidu kodakondsus anda nendele kolmandate riikide kodanikele, kellel on Euroopa Liidus pikaajalise elaniku staatus. Komitee soovitab komisjonil, Euroopa Parlamendil ja nõukogul võtta seda ettepanekut arvesse oma uue ametiaja eesmärkides.

7.4 Euroopa Komisjon peaks käivitama uue algatuse, et edendada kodanikuväärtusi kolmandate riikide kodanike seas ning julgustada neid osalema sotsiaalses ja poliitilises elus.

8. Uus Euroopa Komisjon

8.1 Komitee leiab, et eduka integratsiooni seisukohalt ei oleks kohane, kui uues komisjonis tegeleb sisserändeküsimustega sama osakond, kelle pädevusse kuulub julgeolek, kuivõrd justiitsküsimuste ja põhiõiguste jaoks on olemas eraldi portfell.

8.2 Sisserände sidumine julgeolekuga saadab negatiivse sõnumi Euroopa ühiskonnale ja sisserändajatele, mis on vastuolus integratsiooni esimese ühise aluspõhimõtte ehk kahesuunalise protsessiga. Euroopas on liiga palju sõnumeid, milles sisserännet kirjeldatakse kuriteona.

8.3 Komitee on seisukohal, et edastatav sõnum oleks integratsioonisõbralikum, kui sisseränne ja varjupaigaküsimus paigutataks justiitsküsimuste ja põhiõiguste portfelli.

8.4 Antud kontekstis on äärmiselt oluline kiirendada integratsiooni süvalaiendamist sotsiaalmeetmete kavas ja teistes ühenduse poliitikavaldkondades eriti seoses sisserändajate põhiõiguste kaitsega.

Brüssel, 17. veebruar 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) KOM(2008) 758 lõplik.

(2) EÜT C 125, 27.5.2002.

(3) Integratsiooni ja sotsiaalmeetmete kavaga seotud küsimused kuuluvad eri volinike ja eri peadirektoraatide pädevusse.

(4) Eurostat.

(5) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamused:

ELT C 44, 16.2.2008, lk 91.

ELT C 120, 16.5.2008, lk 82.

(6) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamused:

ELT C 27, 3.2.2009, lk 95.

EÜT C 125, 27.5.2002, lk 112.

ELT C 80, 30.3.2004, lk 92.

ELT C 318, 23.12.2006, lk 128.

(7) ELT C 318, 23.12.2006, lk 128.

(8) EÜT C 125, 27.5.2002, punkt 1.4 (raportöör: Luis Miguel Pariza Castańos).

(9) Konverents teemal „Kodanikuühiskonna roll integratsiooni edendamisel”, Brüssel, 9.–10. september 2002.

(10) 19. novembri 2004. aasta dokument 14615/04.

(11) KOM(2008) 412 lõplik.

(12) ELT C 182, 4.8.2009, lk 65.

(13) ELT C 27, 3.2.2009, lk 99.

(14) 2008/2330(INI).

(15) ELT C 161, 13.7.2007, lk 66 ja ELT C 120, 16.5.2008, lk 66.

(16) ELT C 218, 11.9.2009, lk 85.

(17) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettevalmistav arvamus teemal „Sisserännanud töötajate integreerimine”.

(18) Direktiiv 2003/109/EÜ.

(19) Euroopa Parlamendi 2. aprilli 2009. aasta resolutsioon teemal „Ettepanek: nõukogu direktiiv, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõtet sõltumata isikute usutunnistusest või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest”.

(20) Direktiiv 2000/43/EÜ, direktiiv 2004/113/EÜ, direktiiv 2000/78/EÜ.

(21) ELT C 182, 4.8.2009, lk 19 ja ELT C 77, 31.3.2009, lk 102.

(22) EU-MIDIS (Euroopa Liidu vähemused ja diskrimineerimine) uurimuses küsiti 23 000-lt sisserändajate ja etniliste vähemuste rühmadesse kuuluvalt inimeselt nende kogemusi seoses diskrimineerimise, rassismist ajendatud kuritegevuse ja politsei tegevusega Euroopa Liidus.

(23) ELT C 44, 16.2.2008, lk 91.

(24) ÜRO võõrtöötajate ja nende perekonnaliikmete õiguste kaitse rahvusvaheline konventsioon

(25) ELT C 128, 18.5.2010, lk 29.

(26) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettevalmistav arvamus teemal „Sisserännanud töötajate integreerimine” raportöör: Luis Miguel Pariza Castańos.

(27) Omaalgatuslik arvamus, ELT C 208, 3.9.2003.