Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

(2022/C 437/07)

Euroopa Komisjon on kõnealuse väikese muudatuse heaks kiitnud kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõike 2 kolmanda lõiguga.

Väikese muudatuse heakskiitmise taotlusega saab tutvuda Euroopa Komisjoni andmebaasis eAmbrosia.

KOONDDOKUMENT

„Carne de Cantabria“

ELi nr: PGI-ES-0185-AM01 – 16.8.2021

KPN ( ) KGT (X)

1. Nimetus

„Carne de Cantabria“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Veiseliha, mis on toodetud Kantaabrias kooskõlas traditsiooniliste söötmis- ja pidamismeetoditega.

Liha pärineb loomadelt, kes kuuluvad Kantaabria perekonna tõugudesse (nõgusa profiiliga punakaspruunid veised) tudanca, monchina ja asturiana, samuti tõugudesse parda de montaña, limusiin, pirenaica, šarolee, blonde d'Aquitaine ja fleckvieh ning nende ristanditesse.

Kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud lihal on pärast tapmist ja lihakeha korrastamist järgmised omadused, mis tulenevad sellest, et loomad toituvad enamasti kõrgetel mägikarjamaadel seal looduslikult kasvavatest kõrrelistest ning et neile antakse peamiselt looduslikelt karjamaadelt pärinevat sööta.

a) Ternera blanca„piimavasikas“: loom on tapetud kõige enam kaheksa kuu vanuselt, liha värvus varieerub heleroosast roosani, säravvalge rasv on ühtlaselt jaotunud ning lihaskude on tihke ja veidi niiske.

b) Ternera„vasikas“: loom on tapetud kõige enam 12 kuu vanuselt, liha värvus varieerub heleroosast roosani, säravvalge rasv on ühtlaselt jaotunud ning lihaskude on tihke ja veidi niiske.

c) Añojo„aastane mullikas“: loom on tapetud 12–24 kuu vanuselt, liha värvus varieerub roosast helepunaseni, rasv on säravvalge ning lihaskude on tihke ja veidi niiske.

d) Novilla„lehmmullikas“: loom on tapetud 24–48 kuu vanuselt, liha värvus varieerub helepunasest punaseni, rasv on kreemikas ning lihaskude on tihke, veidi niiske ja marmorsusega.

e) Buey„härg“: kastreeritud isasloom, kes on tapetud vähemalt 48 kuu vanuselt, liha värvus varieerub helepunasest punaseni, rasv on kreemikas ning lihaskude on tihke, veidi niiske ja marmorsusega.

f) Vaca„lehm“: emasloom, kes on tapetud vähemalt 48 kuu vanuselt, liha värvus varieerub helepunasest punaseni, rasv on kreemikas ning lihaskude on tihke, veidi niiske ja marmorsusega.

Kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud rümpade klassifikatsioon

Liik Lihakus Rasvasus a) Ternera blanca ja ternera b) Añojo c) Novilla d) Buey ja vaca S, E, U, R * S, E, U, R * S, E, U, R, O S, E, U, R, O 2–3 (õhuke kuni keskmine rasvakiht) 2–3 (õhuke kuni keskmine rasvakiht) 2–4 (õhuke kuni paks rasvakiht) 2–4 (õhuke kuni paks rasvakiht)

* Monchina ja tudanca tõu kehaehituse tõttu on nende puhul lubatavad lihakusklassid O ja P.

pH peab olema alla kuue. Rümpasid tuleb vähemalt 24 tundi õhu käes hoida.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Rohu kasvuperioodil karjatatakse loomi nii tasandiku rohumaadel kui ka mägikarjamaadel. Talvel hoitakse loomi laudas. Sügisel ja varakevadel karjatatakse loomi päevasel ajal laudalähedasel karjamaal. Mai keskpaigas viiakse loomad mägikarjamaadele.

Vasikad sünnivad tavaliselt varakevadel ja jäävad 5–7 kuuks ema juurde; selle aja jooksul nad võõrutatakse ja viiakse üle rohusöödale (kas välikarjatamisele või siseruumides antavale kuivatatud söödale). Nuumaperioodil lisatakse loomade söödale lubatud kontsentraate. Kasvatatavate loomade liigid on järgmised.

Ternera blanca ja ternera

Pärast võõrutamist peab vähemalt 50 % nende söödast pärinema Kantaabriast.

Nii lisasöötmisel kui ka kõige enam nelja kuu pikkusel nuumaperioodil kasutatakse lubatud looduslikke tooteid ja kontsentraate.

Añojo

Söötmine ja pidamine toimub samamoodi nagu ternera puhul.

Nuumaperiood ei tohi olla pikem kui neli kuud.

Novilla

Imetamisperioodil ja pärast võõrutamist toimub söötmine ja pidamine samamoodi nagu ternera puhul.

Pärast seda, olenevalt aastaajast, loomi karjatatakse või antakse neile konserveeritud sööta. Nuumaperiood ei tohi olla pikem kui neli kuud.

Buey ja vaca

Nendesse kategooriatesse kuuluvaid loomi kas karjatatakse või neile antakse Kantaabriast pärinevat konserveeritud sööta.

Neid tuleb karjatada vähemalt kaks hooaega ja nuumaperiood ei tohi olla pikem kui neli kuud.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Tootmine ja töötlemine

Elusveised, kellelt kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud liha pärineb, peavad olema sündinud, aretatud ja nuumatud Kantaabria autonoomse piirkonna territooriumil.

Ka tapmine, rümba korrastamine ja tükeldamine peab toimuma Kantaabria autonoomse piirkonna territooriumil.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

–

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kõik tapetavad loomad peavad olema nõuetekohaselt identifitseeritud. Identifitseerimissüsteem peab vastama kohaldatavates õigusaktides sätestatud meetodile.

Kõik kaitstud geograafilise tähisega hõlmatavad rümbad peavad olema märgistatud nii, et nende päritolu on kindlakstehtav ja tagatud. Märgistus on mõlema poolrümba välisküljel ning selleks on tunnus, mis on märgitud rümbale nii, et kõik rümba osad on pärast selle poolitamist selgelt identifitseeritavad. Tunnus peab sisaldama kaitstud geograafilise tähise logo ja kogu õigusaktides nõutud teavet.

Pakendatud liha tuleb vedada hermeetiliselt suletud ja välise saastumise eest kaitstud pakendites. Pakenditel peavad olema nummerdatud märgised ja/või lisamärgised, mis on pandud neile enne saatmist tükeldamiskohas vastavalt selle kohta kehtestatud eeskirjadele.

Iga registreeritud ettevõtja unikaalne kaubamärk tuleb esitada Kantaabria toidukvaliteediametile (Oficina de Calidad Alimentaria, ODECA).

Sellel peab olema tekst „Indicación Geográfica Protegida „Carne de Cantabria““ („Kaitstud geograafiline tähis „Carne de Cantabria““).

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab kogu Kantaabria autonoomse piirkonna territooriumi.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

„Carne de Cantabria“ ja kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud piirkonna peamine seos seisneb liha eriomadustes, mis tulenevad loomade söödast ja pidamisviisist.

Loomade söötmisel kasutatavad karjamaad ja sööt ning loomade pidamine eri aastaaegadel mõjutavad rasv- ja lihaskoe koostist, mida on kirjeldatud iga loomakategooria kohta punktis 3.2.

Kantaabria piirkonnas on tänu kliimale ja reljeefile ulatuslikud karjamaad ning piirkonnaga tugevalt seotud loomakasvatustraditsioon.

Karjamaadel kasvavad looduslikud rohttaimekooslused, mis on kohastunud piirkonna kliima ja pinnasega. Osa karjamaadest on tüüpilised mägipiirkondadele, osa on metsa või võsa looduslike rohumaadega asendumise järkudes.

Tasandikualade karjamaadel kasvavad tavaliselt kõrreliste, liblikõieliste ja muude taimede kooslused. Levinuimad neist on järgmised:

— harilik kerahein (Dactylis glomerata),

— aruheinad (Festuca pratensis, F. rubra),

— karjamaa-raihein (Lolium perenne),

— ristikud (Trifolium pratense, T. repens, T. incarnatum),

— harilik nõiahammas (Lotus corniculatus),

— humallutsern (Medicago lupulina),

— teelehed (Plantago lanceolata, P. media),

— metsporgand (Dacus carota).

Atlantilise kliima (mida iseloomustavad ohtrad ja sagedased sademed), mägede varjava mõju (mis soodustab kondenseerumist ja hoiab temperatuuri mõõdukana) ja pinnase omaduste kombinatsioon teeb Kantaabriast väga hästi karjatamiseks ja seega ekstensiivseks karjakasvatuseks sobiva piirkonna.

Tõud, millest kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud liha võib pärineda, on tootmispiirkonnaga täielikult kohastunud; see tagab loomade ja keskkonna vahel keskkonnahoidliku ja tootliku tasakaalu.

Toote rasvasuse ja lihaskoe määravad tegurid on loomapidamismetoodika ja söötmisrežiim, mis põhineb kasvuhooajal karjatamisel ja talvel peamiselt looduslikult rohumaalt pärineval konserveeritud söödal. See kõrge kvaliteediga sööt on kergesti seeditav, mis tagab suure tarbimise ja toiteväärtuse.

„Carne de Cantabria“ tootmiseks ette nähtud loomade söötmisel kasutatakse meetodeid ja võtteid, mis põhinevad nii paikse kui ka rändkarjatamise puhul looduslike ressursside kasutamisel ekstensiivses loomakasvatussüsteemis.

Paljud ametlikud dokumendid karjamaade haldamisega seotud annetuste, kokkulepete, lepingute, kohtumenetluste ja dekreetide kohta annavad tunnistust sellest, et neid võtteid on kasutatud juba iidsetest aegadest peale. Säilinud on dokumentaalsed tõendid selle kohta, et juba 9. sajandil annetas Santa María del Yermo klooster Oviedo katedraalile karjatamiseks ulatuslikud rohumaad Kantaabrias.

Kantaabria tuntust loomakasvatuspiirkonnana tõendab ka see, et keskajast peale on sealsetes linnades lubatud korraldada arvukalt kariloomalaatu. Üks vanimaid neist on Potese kariloomalaat, mille korraldamiseks andis 1379. aastal loa Kastiilia kuningas Juan I. Piirkonna olulisim on Torrelavega turg, milleks andis 1. jaanuaril 1767 kuningliku dekreediga loa kuningas Carlos III.

„Carne de Cantabria“ tuntust kinnitas hiljutine küsitlus, mis näitas, et seda tunneb 90,4 % piirkonna elanikest.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://www.alimentosdecantabria.com/documents/3177683/13022902/3-+Pliego+definitivo+rev.03.pdf/8cc857bb-4f85-f04e-ee3f-5cd8affc38b0?t=1614082672359

(1) ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.