1Sissejuhatus

Alates 2015. aastast on Euroopa Komisjon vastuseks tõsisele põgenikekriisile teinud aktiivselt jõupingutusi, et võtta kasutusele tervikliku rändepoliitika kõik komponendid, nagu on nõudnud Euroopa Ülemkogu ja Euroopa Parlament. See hõlmab nii lühi- kui pikaajalisi meetmeid alates väljastpoolt ELi pärinevate rändevoogudega tegelemisest ja ebaseadusliku Euroopasse ja Euroopa piires rändamise piiramisest kuni meie välispiiride tõhusa kontrollimiseni, eelkõige Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti loomise kaudu, Euroopa ühise varjupaigasüsteemi reformimiseni ja tõhusamate seadusliku rände võimaluste pakkumiseni, mis hõlmab ka ELi ühise ümberasustamisraamistiku loomist.

Ajutised hädaolukorras ümberpaigutamise ja -asustamise kavad on liidu peamised vahendid rände paremaks haldamiseks ning peegeldavad vastutuse ja solidaarsuse põhimõtet praktikas. Koos kõigi teiste vajalike või juba olemasolevate meetmetega ebaseaduslike rändajate Euroopasse sissevoolu jätkusuutlikul viisil vähendamiseks on need kavad oluline osa laiemast olukorra kontrolli alla saamise strateegiast.

Ilma solidaarsuseta ei ole võimalik vastutust õiglaselt jagada. See põhimõte on komisjoni meetmete ja ettepanekute aluseks ja neid ei saa üksteisest eraldada. Vastavalt riigi- ja valitsusjuhtide Malta deklaratsioonile tuleb kõik ELi tervikliku rändekava elemendid ellu viia. Dublini määruse alusel toimuvat Kreekale üleandmiste taasalustamist, mida komisjon soovitas teha alates 15. märtsist 2017, ei saa käsitleda eraldi kollektiivsest vastutusest, mis seisneb Kreeka poolt kogetava surve leevendamises nõukogu ümberpaigutamist käsitlevatest otsustest tulenevate kohustuste täitmise kaudu. Kuigi hädaolukorras ümberpaigutamise kavade täielik elluviimine on Kreekale ja Itaaliale avalduva surve leevendamiseks lühiajalises perspektiivis väga oluline, on väga tähtis samal ajal kiirendada tööd Euroopa ühise varjupaigasüsteemi, eelkõige Dublini määruse, reformimisel. Selline reform tagab, et Euroopa varjupaigapoliitika on õiglane ja tõhus ning põhineb vastutuse õiglasel jagamisel kõigi liikmesriikide vahel, hõlmates ka struktuurilisi vahendeid erakorralise koormusega toimetulekuks.

Kuigi 2016. aastal on rändajaid saabunud märkimisväärselt vähem, on Kreeka jätkuvalt suure surve all, sest tema territooriumil asub endiselt ligikaudu 62 300 rändajat. Lisaks peab Kreeka suunama vahendeid EL-Türgi avalduse rakendamiseks ja tagama Türgist pärast 2016. aasta 20. märtsi Kreeka saartele liikunud ebaseaduslike rändajate igapäevase tagasisaatmise. Itaaliasse saabus 2016. aastal rekordarv inimesi – 181 436, mis oli 18 % rohkem kui 2015. aastal, ja kellest 14 % olid saatjata alaealised. Hiljuti Itaalia poolt kavandatud meetmed suurendamaks jõupingutusi nende rändajate tagasisaatmiseks, kellel pole õigust ELi jääda, on teretulnud ja tuleks kiiresti ellu viia. Ümberpaigutamine peaks leevendama Itaalia kogetavat survet, jagades ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate rändajatega tegelemisel.

Komisjon on ümberpaigutamis- ja ümberasustamiskavade täitmise kohta igakuiselt aru andnud. Ümberasustamisel tehtud edusammud on paljulubavad, kuid sama ei saa öelda ümberpaigutamise kohta, mille puhul on edasiliikumine olnud aeglane. Ümberpaigutamiskohustuste kiire täitmise ergutamiseks ja arvestades kohapealset olukorda, seadis komisjon konkreetsed eesmärgid, et tagada kõigi Itaalias ja Kreekas asuvate ning selleks õigust omavate inimeste tõhus ja sujuv ümberpaigutamine nõukogu otsuses sätestatud tähtaja jooksul. Komisjoni on kahepoolselt kutsunud liikmesriike üles suurendama oma jõupingutusi eesmärkide saavutamisel ja eriti kohustuste täitmisel. Need liikmesriigid ja assotsieerunud riigid, kes juba ümberpaigutamisega aktiivselt tegelevad, on reageerinud positiivselt ning edastanud komisjonile oma igakuised kavad. Kuid vähem aktiivsetelt liikmesriikidelt on saadud mitmesugust tagasisidet.

Kõik eeltingimused ümberpaigutamise õnnestumiseks on olemas ning nende abil saavad liikmesriigid seatud eesmärgid saavutada. Mitu liikmesriiki ja assotsieerunud riiki näitavad selles eeskuju. Teised peavad seda eeskuju järgima. Kõigi selleks õigust omavate isikute ümberpaigutamine Itaaliast ja Kreekast oleks saavutatav 2017. aasta septembriks, kui kõik liikmesriigid oma kohustusi järgiksid ja täidaksid. Euroopa Liidu tervikliku rändepoliitika selles olulises küsimuses käegakatsutavate tulemusteni jõudmiseks on praegu olulised kõigi liikmesriikide intensiivsemad ja koordineeritud jõupingutused ning kõigi osaliste vaheline tõhus koostöö, millele on üles kutsunud riigipead ja valitsusjuhid.

2Ümberpaigutamine

Kuigi ümberpaigutamise tempo on järk-järgult kiirenenud ning alates 28. veebruarist on ümber paigutatud 13 546 isikut (9 610 Kreekast ja 3 936 Itaaliast), on see vähem kui 14 % nõukogu poolt seni jaotatud seaduslikest kohustustest (106 000 nii Itaalia kui ka Kreeka jaoks). Praeguse tempo juures on ümberpaigutatud inimeste arv 2017. aasta septembriks seatud kohustustest veel kaugel.

Kõige rohkem taotlejaid on seni ümber paigutanud Prantsusmaa (2 758), järgnevad Saksamaa (2 626) ja Madalmaad (1 486). Kuid nagu nähtub lisades esitatud andmetest, on praegu oma kohustuste täitmisega nii Itaalias kui ka Kreekas graafikus vaid kaks liikmesriiki: Malta ja Soome. Ka Luksemburg ja Portugal teevad jõudsalt edusamme oma Kreeka ja Itaaliaga seotud kohustuste täitmisel. Samuti assotsieerunud riigid liiguvad oma ümberpaigutamiskohustuste täitmisel üldiselt hästi edasi, kuigi nad osalevad kavas vabatahtlikult. Rootsi teeb ettevalmistusi, et täita oma ümberpaigutamiskohustused nii Itaalia kui ka Kreeka osas ajavahemikus 2017. aasta juunist septembrini.

Kahjuks on olukord teiste liikmesriikide osas pettumust valmistav. Ungari, Austria ja Poola keelduvad endiselt ümberpaigutamiskavas osalemast. Tšehhi Vabariik ei ole alates 2016. aasta maist lubadusi esitanud ning ei ole kedagi ümber paigutanud 2016. aasta augustist saadik, olles seega ümber paigutanud alla 1 % oma kvoodist. Bulgaaria, Horvaatia ja Slovakkia on teinud väga vähe ümberpaigutamisi (ümber paigutatud 1 % – 2 % oma kvoodist).