ET    ET  
 EUROOPA  
KOMISJON 
Strasbourg, 5.2.2013  
COM(2013) 45 final 
2013/0025 (COD) 
  
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 
finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise 
kohta 
(EMPs kohaldatav tekst) 
{SWD(2013) 21 final} 
{SWD(2013) 22 final}  
ET 2   ET SELETUSKIRI  
1. ETTEPANEKU  TAUST 
Ettepaneku põhjused ja eesmärgid 
Kavandatud meetmete peamised eesmärgid on tugevdada siseturgu piiriülese keerukuse 
vähendamise teel, kaitsta ühiskonna huvisid kurite gevuse ja terrorismi eest, kaitsta Euroopa 
Liidu majanduslikku jõukust tõhusa majanduske skkonna tagamise teel ning edendada 
finantsstabiilsust, tagades finantssüsteemi usaldusväärsuse, nõuetekohase toimimise ja 
terviklikkuse.  
Kõnealuste eesmärkide saavutamisel tagataks e kooskõla ELi ja rahvusvahelise lähenemisviisi 
vahel, tagatakse kooskõla sise riiklike eeskirjade vahel, samu ti nende paindlik rakendamine, 
ning tagatakse, et eeskirjad on riskipõhised ja võtavad arvesse uus i võimalikke ohtusid. 
Lisaks võetakse käesolevas ettepanekus arve sse komisjoni 1. augusti 2006. aasta direktiivi 
2006/70/EÜ (direktiivi 2005/60/EÜ rake ndusmeetmete kehtestamise kohta)1 ja tunnistatakse 
see kehtetuks, parandades seega rahapesuvast ase õigusraamistiku arusaadavust ja sellele 
juurdepääsetavust kõigi sidusrühmade jaoks. 
Komisjon kavatseb täiendada käesolevat et tepanekut, tugevdades ELi rahapesuvastaseid 
meetmeid. Seega kavatsetakse 2013. aastal teha ELi  toimimise lepingu artikli 83 lõike 1 alusel 
ettepanek kõnealuse õigusrikkumise suhtes kohaldatava kriminaalõigu se ühtlustamise kohta2. 
Üldine taust 
Tõkete kõrvaldamine siseturul hõlbustab mitte ainult õiguspäraste ettevõtjate asutamist või 
arengut ELis, vaid võib pakkuda ka suurem aid võimalusi rahapesuks ja terrorismi 
rahastamiseks. Seepärast võivad rahapesuga te gelevad kurjategijad üritada varjata või hoida 
saladuses asjaomase vara tegelikku laadi, pär itolu või omandiõigust ning muuta need varad 
näiliselt seaduslikuks tuluks. Te rrorismi võidakse rahastada nii seadusliku kui ka kuritegeliku 
tegevuse teel, kuna terroristlikud rühmitused on seotud tulutoovate tegevustega, mis võivad 
olla või vähemalt näida seaduslikena. Seega oh ustavad rahapesu ja terrorismi rahastamine 
tõsiselt finantssüsteemi tervikli kkust, nõuetekohast toimimist, main et ja stabiilsust, millel võib 
olla laastav mõju ühiskonnale laiemalt. 
Vastu on võetud Euroopa õigusaktid, et kaitst a finantssüsteemi ja siseturu nõuetekohast 
toimimist. Rahapesu ja terrorismi rahastam ise ohu muutliku olemuse tõttu, mida hõlbustab 
tehnoloogia ja kurjategijate käsu tuses olevate vahendite pidev areng, tuleb pidevalt kohandada 
õigusraamistikku. 
ELi tasandil on 26. oktoobri 2005. aasta direkt iiviga 2005/60/EÜ rahandussüsteemi rahapesu 
ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise kohta3 (edaspidi kolmas 
rahapesuvastane direktiiv) on kehtestatud raamistik, mille eesmärk on kaitsta rahapesu ja terrorismi rahastamise ohtude eest krediidi- ja  finantseerimisasutuste usaldusväärsust, 
terviklikkust ja stabiilsust ning usaldust ra handussüsteemi vastu te rvikuna. ELi eeskirjad 
                                                
 
1 ELT L 214, 4.8.2006, lk 29. 
2 http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/docs/2013_home_006_money_laundering_en.pdf 
3 ELT L 309, 25.11.2005, lk 15. 
ET 3   ET põhinevad suurel määral rahvusvahelistel sta ndarditel, mille on vastu võtnud rahapesuvastane 
töökond (FATF), ja kuna direktiiv järgib minimaalse ühtlustamise lähenemisviisi, on raamistikku täiendatud riiklikul ta sandil vastuvõetud eeskirjadega. 
Rahvusvahelisel tasandil on FATF alustanud rahvusvaheliste standa rdite põhjalikku 
läbivaatamist ja 2012. aasta veebruaris võeti vastu uued soovitused.  
Paralleelselt rahvusvahelise protsessiga on Euro opa Komisjon alustanud Euroopa raamistiku 
läbivaatamist. Asjaomase direktiivi läbivaatamisega täiendatakse FATFi läbivaadatud soovitusi, millega oluliselt tugevdatakse ra hapesu ja terrorismi rahastamise vastast 
raamistikku. Direktiiviga täie ndavalt tugevdatakse läbivaadat ud soovituste osasid, eelkõige 
seoses reguleerimisalaga (kaasates hasartmängut eenuste pakkujad ja kaupadega kauplevad 
isikud, kelle tehingu maht on 7 500 eurot või rohkem), tegelikult kasusaavat omanikku 
käsitleva teabega (mis tuleb teha kättesaadavaks asjaomastele üksustele ja pädevatele asutustele) ja karistusi käsi tlevate sätetega. Selles võetaks e arvesse vajadust suurendada 
rahapesu tõkestamise meetmete tulemuslikkus t, kohandades õigusraamistikku nii, et riski 
hindamine toimuks asjakohasel tasandil ja olek s piisavalt paindlik, mis võimaldab seda 
kohandada vastavalt erinevatele olukordadele ja isikutele. Se lle tulemusel sätestatakse 
direktiivis kõrgetasemelised ühtsed nõuded ja nähakse ette, et liikmesriigid, järelevalveasutused ja asjaomased üksused peavad hindama riske ja võtma vastavalt sellele asjakohaseid meetmeid. Seepäras t on läbivaadatud direktiivi s konkreetsed meetmed sätestatud 
vähem üksikasjalikult. 
Kõnealuses valdkonnas kehtivad õigusnormid 
Vastu on võetud eri õigusaktid, et tagada ELi tasandil rahapesu ja terrorismi rahastamise 
vastane tõhus raamistik. Neist kõige olulisemad on: 
– kolmas rahapesuvastane direktiiv, mis hõl mab enamikku FATFi 40 soovitusest ja 
mõnda FATFi 9 erisoovitustest;  
– 15. novembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1781/2006 raha ülekandmisel edastatava 
maksjaga seotud teabe kohta,
4 millega rakendatakse FATFi VII erisoovitust 
elektrooniliste rahaülekannete kohta; 
– 26. oktoobri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1889/2005 ühendusse sisse toodava või 
ühendusest välja viidava sula raha kontrollimise kohta,5 millega rakendatakse FATFi 
IX erisoovitust sularahakullerite kohta; 
– 13. detsembri 2007. aasta direktiiv 2007/64/ EÜ makseteenuste kohta siseturul6 
(makseteenuste direktiiv), millega koostoimes kolmanda rahapesuvastase direktiiviga rakendatakse FATFi VI erisoov itust alternatiivsete raha  ülekandesüsteemide kohta; 
– 27. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 2580/2001 teatavate isikute ja üksuste 
vastu suunatud eripiira ngute kohta terrorismivas taseks võitluseks,
7 millega koos 27. 
mai 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 881/2002,8 millega rakendatakse Al-Qaida võrgu 
                                                 
4 ELT L 345, 8.12.2006, lk 1. 
5 ELT L 309, 25.11.2005, lk 9. 
6 ELT L 319, 5.12.2007, lk 1. 
7 EÜT L 344, 28.12.2001, lk 70. 
8 EÜT L 139, 29.5.2002, lk 9. 
ET 4   ET ja Talibani suhtes kehtestatud ÜRO sanktsioonid, rakendatakse osa FATFi III 
erisoovitusest terroristide va rade külmutamise kohta. 
Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega  
Kavandatud muudatused rahapesu ja terrorismi ra hastamise vastases raamistikus on täielikult 
kooskõlas ELi poliitikaga muudes valdkondades. Eelkõige: 
– Stockholmi programmis,9 mille eesmärk on saavutada avatud ja turvaline Euroopa 
kodanike teenistuses ja nende kaitsel, kutsutakse liikmesriike ja komisjoni üles 
täiendavalt arendama teabevahetust rahapesu andmebüroode vahel võitluses rahapesu vastu; 
– Euroopa Liidu sisejulgeoleku strateegiaga
10 on kindlaks määratud ELi julgeoleku 
kõige kiireloomulisemad väljakutsed järg mistel aastatel ni ng pandud ette viis 
strateegilist eesmärk i ja erimeedet aastateks 2011–2014, et muuta EL turvalisemaks. 
See hõlmab rahapesu ja terrorismi tõkest amist. Konkreetselt on rõhutatud vajadust 
ajakohastada rahapesu ja terrorismi rahast amise vastast raamistikku, et suurendada 
juriidiliste isikute ja õiguslike üksuste läbipaistvust; 
– seoses võimalusega, et uusi tehnoloogiai d võidakse ära kasutada tehingute ja 
isikuandmete varjamiseks, on oluline, et liikmesriigid võtavad arvesse tehnoloogia arengut ja edendavad e-iden timist ja e-allkirja ning e-tehingute jaoks vajalikke 
usaldusteenuseid, kooskõlas komisjoni ette panekuga määruseks e-identimise ja e-
tehingute jaoks vajalike usal dusteenuste kohta siseturul
11; 
– Euroopa Komisjon võttis 2012. aasta märtsi s vastu ettepaneku kriminaaltulu 
arestimise ja konfiskeerimise kohta Euroopa Liidus,12 mille eesmärk on tagada, et 
liikmesriikidel on tõhusad süsteemid kuritegelikul teel saadud varade arestimiseks, haldamiseks ja konfiskeerimiseks, mida toetatakse asjakohase  institutsionaalse 
korraldusega ning rahaliste vahendite ja personaliga; 
– andmekaitse küsimustes on kolmanda raha pesuvastase direktiivi kavandatud 
muudatused täielikult kooskõlas komisj oni hiljutistes andmekaitsealastes 
ettepanekutes
13 esitatud lähenemisviisiga, mille puhul lubatakse erisättega14 ELi või 
liikmesriigi õigusaktiga piirata määruse eelnõus  sätestatud kohustusi ja õigusi mitmel 
konkreetsel põhjusel, sealhulga s kuritegude tõkestamiseks, uurimiseks ja 
avastamiseks ning nende eest vastutusele võtmiseks; 
                                                 
9 ELT C 115, 4.5.2010, lk 1. 
10 Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule  „ELi sisejulgeoleku strateegia toimimine: viis 
sammu turvalisema Euroopa suunas”, KOM (2010)673 (lõplik).  
11 KOM(2012)238/2 
12 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv  kriminaaltulu arestimise  ja konfiskeerimise kohta 
Euroopa Liidus (COM(2012)085 final). 
13 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu dire ktiiv üksikisikute kaitse kohta seoses pädevates 
asutustes isikuandmete töötlemisega kuritegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest 
vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba 
liikumise kohta (COM(2012)010 final) ja ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemi sel ja selliste andmete vaba liikumise kohta 
(isikuandmete kaitse üldmäärus) (COM(2012)011 final).
  
14 Isikuandmete kaitse üldmääruse artikkel 21. 
ET 5   ET – seoses karistustega on ettepanek kehtes tada põhimõttepõhised miinimumeeskirjad 
halduskaristuste tugevdamiseks täielikul t kooskõlas komisjoni poliitikaga, nagu on 
esitatud teatises „Sanktsioonide tõhu stamine finantsteenuste sektoris”15; 
– seoses finantsalase kaasamisega on tunni statud, et kohaldades liiga ettevaatlikku 
lähenemisviisi rahapesu ja terrorismi rahastamise vastaste meetmete puhul, võib 
soovimatu tagajärjena finantssüsteemist jä tta välja õiguspäras ed ettevõtjad ja 
tarbijad. Seda küsimust on käsi tletud rahvusvahe lisel tasandil,16 et anda juhiseid 
riikidele ja finantseerimisasutustele rahapesu ja terrorismi rahastamise vastaste selliste meetmete väljatöötamiseks, mis on kooskõlas finantsalase kaasamise riikliku 
eesmärgiga ega kahjusta juba olemasolev aid kuritegevusevastaseid meetmeid. ELi 
tasandil käsitletakse fina ntsalase kaasamise küsimusi praegu pangakontode paketi 
ettevalmistamisel tehtava töö raames; 
– seoses koostööga isikute või asutustega (s ealhulgas kohtud ja haldusorganid), kes 
tegelevad maksude ja muude riiklike ta sude arvestamise või kogumisega, sellega 
seoses süüdistuse esitamise või jõustami sega või edasikaebuste menetlemisega, on 
ettepanek kooskõlas rahvusvahelisel tasandi l järgitava maksupettuste ja maksudest 
kõrvalehoidumise vast ase lähenemisviisiga,
17 hõlmates maksukuriteod raskete 
kuritegude hulka, mida võib käsitada ra hapesuga seotud eel kuritegudena. Kliendi 
suhtes rakendavate hoolsusmeetmete tuge vdamine rahapesu tõkestamise eesmärgil 
aitab kaasa ka võitlusele maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastu.  
2. HUVITATUD  ISIKUTEGA  KONSULTEERIMISE  JA MÕJU  HINDAMISE  
TULEMUSED 
Konsulteerimine huvitatud isikutega 
Komisjon võttis 2012. aasta aprillis vastu aruande kolmanda rahapesuvastase direktiivi 
kohaldamise kohta ja on saanud arvamusi kõigi lt sidusrühmadelt. Aruandes keskenduti 
paljudele võtmeküsimustele (nt riskipõhise lähenemisviisi kohaldamine, olemasoleva 
raamistiku kohaldamisala laiendamine, kliendi  suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete 
kohandamine, teatamiskohustuste ja järeleva lvevolituste täpsustamine, rahapesu 
andmebüroode vahelise koostöö tõhustamine  jne), mis olid esmatähtsad kolmanda 
rahapesuvastase direktiivi läbivaatamiseks.  
Komisjon sai 77 vastust eri valdkonna ametiasu tustelt, ühiskondlikelt organisatsioonidelt, 
kutseorganisatsioonidelt ja äriühingutelt (s ealhulgas finantsteenused, hasartmängusektor, 
vabakutselised isikud, kinnisvarasektor, usaldusf ondide ja äriühingute teenuste pakkujad), kes 
esindavad väga erinevaid sidusr ühmi. Lisaks saadi palju märkus i, seisukohavõtte ja vastuseid 
konsultatsiooniväliselt.  
Konsultatsiooni18 tulemused osutavad, et komisjoni  aruandes tõstatatud küsimusi ja 
probleeme mõistetakse, samuti toetatakse lä bivaadatud FATFi standardite kavandatud 
                                                 
15 KOM(2010) 716 (lõplik). 
16 „Anti-money laundering and terrorist financing measures and Financial Inclusion”, FATF, juuni 2011. 
17 Komisjoni teatis, milles esitata kse tegevuskava maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidmise vastase 
võitluse tugevdamiseks, 6. detsember 2012, COM(2012)722 final. 
18 Tagasisidet saab lugeda aadressil http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-
crime/index_en.htm  
ET 6   ET ühtlustamist ja teatavate valdkondade täpsustami st (nt andmekaitse ja  eeskirjade kohaldamine 
piiriüleselt).  
Eksperdiarvamuste kasutamine 
On tehtud märkimisväärseid j õupingutusi, et saad a eksperdiarvamusi kõnealuses valdkonnas 
ja tagada eri sidusrühmade täielik osalemine. 
Komisjoni tellimusel viisid audiitorfirma Deloitte19 väliskonsultandid 2010. aastal läbi 
uuringu kolmanda rahapesuvastase direktiivi kohaldamise kohta.  
Mõju hindamine 
Komisjon on koostanud mõjuhinnangu,20 milles analüüsitakse rahapesu ja terrorismi 
rahastamise võimalikke tagajärgi. Eelkõige jõuti järeldusele, et finant ssüsteem, mis ei suuda 
tõkestada rahapesu ja terrorismi rahastamist,  võib negatiivselt mõjutada reaalmajandust 
(häirides rahvusvahelisi kapitalivoogusid, vä hendades investeeringuid ja piirates 
majanduskasvu) ja finantsturgude stabiilsust (mis tuleneb teiste finantsvahendajate 
soovimatusest osaleda äritegevuses, maine kadumisest, usalduse vähenemisest ja usaldatavusriskidest).  
Uuriti järgmisi probleemide põhjuseid:  – kehtivate ELi eeskirjade erinev kohald amine liikmesriikides, mis vähendab 
õiguskindlust; 
– kehtivate ELi eeskirjade ebakõlad ja lüngad; 
– kehtivate eeskirjade vastuolu hiljuti lä bivaadatud rahvusvaheliste standarditega. 
Selleks tuleb saavutada järgmised tegevuseesmärgid:  – olemasolevate nõuete tugevdamise ja tä psustamise abil tagada liikmesriikide 
eeskirjade kooskõla ja vajaduse korral  paindlikkus nende rakendamisel;  
– olemasolevate nõuete tugevdamise ja täps ustamise abil tagada, et eeskirjad on 
riskipõhised ja võtavad ar vesse uusi võimalikke ohtusid; 
– reguleerimisala laiendamise ning olemasolev ate nõuete tugevdamise ja täpsustamise 
abil tagada, et ELi lähenemisviis on koos kõlas rahvusvahelisel tasandil järgitava 
lähenemisviisiga. 
Mõjuhinnangus jõuti järeldusele, et parimad poliitikavalikud praeguse olukorra 
parandamiseks oleksid järgmised:  
– reguleerimisala laiendamine hasartmängudele : laiendada direktiivi reguleerimisala 
nii, et lisaks kasiinodele ol eks hõlmatud kogu hasartmängusektor; 
                                                
 
19 Uuringu tulemused on kättesaadavad aadressil http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-
crime/index_en.htm  
20 Mõjuhinnang on kättesaadav aadressil http://ec.europa.eu/internal_market/company/financial-
crime/index_en.htm  
ET 7   ET – kaupadega kauplevate isikute suhtes kohaldatav künnis:  vähendada kohaldamisala ja 
kliendi suhtes rakendatava hoolsusmeetmete  künnist suure väärtusega kaupadega 
kauplevate isikute puhul 15 000 eurolt 7 500 eurole sulara hatehingute puhul; 
– karistuste kohaldamise kord:  kehtestada põhimõttepõhised miinimumeeskirjad 
halduskaristuste tugevdamiseks; 
– statistiliste andmete võrreldavus:  tugevdada ja täpsustada n õudeid seoses statistiliste 
andmete kogumise ja esitamisega; 
– andmekaitse:  näha direktiivis ette sätted, millega täpsustatakse rahapesu ja terrorismi 
rahastamise vastaste nõuete ni ng andmekaitsenõuete koostoimet; 
– maksukuritegude kaasamin e reguleerimisalasse:  sõnaselgelt märkida, et 
maksukuriteod kuuluvad eelkuritegude hulka; 
– tegelikult kasusaavat omanikku kajastava teabe kättesaadavus:  nõuda, et kõigil 
äriühingutel on teave tegeliku lt kasusaavate omanike kohta; 
– tegelikult kasusaava omaniku tuvastamine: säilitada lähenemisviis, mille kohaselt 
nõutakse tegelikult kasusaava omaniku t uvastamine alates 25 % omandikünnisest, 
kuid täpsustada, millele 25 % künnise puhul osutatakse; 
– päritoluliikmesriigi ja  vastuvõtva liikmesriigi järelevalveasutuste ülesanded 
rahapesu tõkestamisel:  kehtestada uued eeskirjad, millega täpsustatakse, et filiaalid 
ja tütarettevõtjad, kes asuvad teises l iikmesriigis kui peakontor, kohaldavad 
vastuvõtva liikmesriigi rahapesuvastas eid eeskirju, ning tugevdada koostööd 
päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva l iikmesriigi järeleva lveasutuste vahel; 
– piiriülene koostöö rahapesu andmebüroode vahel:  kehtestada uued nõuded, millega 
tugevdatakse rahapesu andmebüroode õigusi ja koostööd; 
– riiklikud riskihinnangud:  kehtestatakse nõue, et liikmesriigid peavad hindama riske 
riiklikul tasandil ja võtma meetmeid riskide maandamiseks; 
– kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed:  liikmesriigid tagavad, et teatavas 
suurema riskiga olukorras tuleb kohaldada  tugevdatud hoolsusmeetmeid, samas kui 
väiksema riski korral võivad nad lubada  kohaldada lihtsustatud hoolsusmeetmeid; 
– kolmandate riikide korra samaväärsus:  tühistada nn „valge nimekirja” protsess; 
– riskipõhine lähenemisviis järelevalvele:  direktiivis nähakse konkreetselt ette, et 
järelevalvet võib teostada riskipõhiselt; 
– riikliku taustaga isikute kohtlemine:  kehtestada uued nõuded riigisiseste  riikliku 
taustaga isikute ja rahvusvahelistes orga nisatsioonides töötavat e riikliku taustaga 
isikute suhtes, kohaldades riskipõhiseid meetmeid. 
Lisaks analüüsiti mõjuhinnangus põhiõigusi kä sitlevate õigusakti ettepanekute mõju. 
Kooskõlas põhiõiguste hartaga kavatsetakse ettepanekuga eelkõige tagada isikuandmete 
kaitse (harta artikkel 8), täpsustades tingimuse d, mille kohaselt võib isikuandmeid säilitada ja 
edastada. Ettepanekuga ei tehta muudatusi ning seega ei mõjuta see õigust tõhusale 
ET 8   ET õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele (harta ar tikkel 47), mida ei rikuta ka 
direktiiviga, nagu kinnitas Euroopa Kohus (kohtuasi C-305/05). Nõuetekohaselt on võetud arvesse eraelu austamist (artikkel 7), ettevõtlusvabadust (artikkel 16) ja diskrimineerimise keeldu (artikkel 21). Ettepanekuga aidatakse kaud selt kaitsta õigust elule (harta artikkel 2). 
3. ETTEPANEKU
 ÕIGUSLIK  KÜLG 
Õiguslik alus 
Käesolev ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artiklil 114.  
Subsidiaarsus ja proportsionaalsus 
Liikmesriigid ei suuda käesoleva ettepaneku ees märke täielikult saavutada ning seepärast on 
need Euroopa Liidu toimimise lepingu ar tiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja 
proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt paremini  saavutatavad ELi tasandil. Käesolevas 
ettepanekus käsitletakse üksne s kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikke aspekte. 
Kolmanda rahapesuvastase direktiivi põhjenduses 2 rõhutatakse vajadust võtta meetmeid ELi 
tasandil, et kaitsta krediidi- ja finantseerimisasutuste usaldusväärsust, terviklikkust ja stabiilsust ning usaldust finantssüsteemi suhtes  üldiselt: „Et vältida liikmesriikide poolt oma 
rahandussüsteemide kaitseks selliste meetmete võtmist, mis võiksid olla vastuolus siseturu 
toimimisega ning õigusriigi põhimõtte ja ühe nduse avaliku korra põhimõttega, on vajalik 
ühenduse meetmete võtmine selles valdkonnas”. 
Kuna suured „musta raha” vood ja terrorismi rahastamine võivad kahjustada finantssektori 
stabiilsust ja mainet ning ohustada siseturgu, võivad üksne s riiklikul tasandil võetud meetmed 
negatiivselt mõjutada ELi ühtse t turgu: selliste ühtsete ees kirjade puudumine liikmesriikides, 
mille eesmärk on kaitsta finantssüsteemi, võib olla vastuolus siseturu toimimisega ja põhjustada killustumist. Samuti on ELi meetme d põhjendatud, et tagada võrdsed tingimused 
ELis, mille puhul kohaldatakse kõigis liikmesriik ides üksuste suhtes ühtseid rahapesu ja 
terrorismi rahastamise vastaseid kohustusi. Komisjoni arvates on kavandatud muudatused 
eesmärkidega proportsionaalsed. Kehtestades k ünnised seoses reguleeri misalaga ja kliendi 
suhtes rakendatavate hoolsusmeetmetega, on komisjon astunud proportsi onaalseid samme, et 
asjakohastel juhtudel piirata di rektiivi kohaldamisala. Lisaks  võimaldab direktiiv VKEdel 
kohandada teatavaid tõkestavaid meetmeid vast avalt asjaomase üksuse suurusele ja laadile. 
Samas ei tohiks asjakohase ja paindliku riskipõhise lähenemisviisi kohaldamine piirata 
liikmesriikide võimalusi võtta asjakohaseid meet meid, et hoida ära olulisi ohtusid liikmesriigi 
tasandil. Kõnealuste meetmete puhul sobib pa remini direktiiv kui täielikku ühtlustamist 
kajastav määrus ning protsesside kaasamine ELi tasandil paremaks koordineerimiseks ja 
riigiüleste lähenemisviiside arendamiseks koos täiendava ühtlustamisega teatavates valdkondades peaks tagama ka ELi eesmärkide saavutamise. Kuigi rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase tõhusa raamistikuga kaasnevad asjaomastele üksustele teatavad kulud (kulusid on analüüsitud mõjuhinna ngus), on komisjon seisukohal, et rahapesu ja terrorismi 
rahastamise tõkestamisest tulenev kasu kaalub jätkuvalt üle kulud. 
Uute rahvusvaheliste standardite hindamisega al ustatakse 2013. aasta neljandas kvartalis. Kui 
komisjon ei anna selget ja õigeaegset teavet  ELi soovitava lähenemisviisi kohta kõnealuste 
standardite rakendamisel, on oht, et need ELi liikmesriigid, keda hinnatakse esimesena, kasutavad lahendusi, mis ei pruugi olla kooskõlas  ELi kavandatava lähe nemisviisiga, muutes 
seega ühtsete ELi eeskirjade kokkuleppimise keerulisemaks. 
ET 9   ET Võttes vastu läbivaadatud rahvusvahelised standa rdid, on komisjon ja kõ ik ELi liikmesriigid 
kohustunud (otse või FATFi või Moneyvali liikmesuse kaudu) tagama nende rakendamise. 
4. MÕJU  EELARVELE   
Ettepanek ei mõjuta Eu roopa Liidu eelarvet. 
5. TÄIENDAV  TEAVE   
Ettepaneku üksikasjalik selgitus 
Kolmanda rahapesuvastase direktiiv i peamised muudatused on järgmised:  
– Direktiivi reguleerim isala laiendamine:  kavandatud on kaks suuremat muudatust.  
(a) Vähendatakse künnist suure väärtusega kaupadega sularahatehinguid tegevate 
isikute puhul 15 000 eurolt 7 500 eu role. Praegu on kaupadega kauplevad 
isikud hõlmatud direktiivi reguleerimisalasse juhul, kui nad teevad sularahatehinguid, mille maht on 15 000 eurot või rohkem. Pärast teabe saamist liikmesriikidelt selle kohta, et sellist suhteliselt kõrget künnist kasutavad ära kurjategijad, on tehtud ettepanek vähe ndada kõnealust künnist 7 500 eurole. 
Lisaks peavad uue ettepa neku kohaselt rakendama ka uplevad isikud kliendi 
suhtes hoolsusmeetmeid, kui nad teev ad juhutehinguid mahus vähemalt 7 500 
eurot, võrreldes varasema künnisega 15 000 eurot. Nii määratluse kui ka 
künnisega karmistatakse meetmeid, millega tõkestatakse kõnealuste kauplevate isikute kasutamine rahapesuks kogu ELis; 
(b) direktiivi reguleerimisala hõlmab „hasartm änguteenuste osutajaid” (vastavalt 8. 
juuni 2000. aasta direktiivile 2000/31/EÜ  infoühiskonna teenuste teatavate 
õiguslike aspektide, er iti elektroonilise kaub anduse kohta siseturul)
21. Kehtiva 
kolmanda rahapesuvastase direktiiviga ja läbivaadatud FATFi soovitustega on 
ette nähtud, et rahapesu ja terror ismi rahastamise vastaste õigusaktide 
reguleerimisala hõlmab ainult kasiinosi d. Tõendid ELis osutavad, et seetõttu 
võivad kurjategijad oma huvides ära ka sutada muid hasartmänguvaldkondi. 
– Riskipõhine lähenemisviis:  direktiivis tunnistatakse, et riskipõhine lähenemisviis on 
tõhus viis, et teha kindlaks ja vähe ndada ohtusid finantssüsteemile ja 
majandusstabiilsusele üldiselt siseturu valdkonnas. Kavandatud uute meetmetega nähakse ette tõenduspõhiste meetmete rakendamine kolmes põhivaldkonnas, millest igat meedet täiendatakse selliste tegurit e miinimumloeteluga, mida tuleb arvesse 
võtta, või Euroopa järelevalveasutu ste väljatöötatavate juhistega: 
(a) liikmesriigid peavad kindlaks tegema, mõistma ja vähendama asjaomaseid 
riske. Seda saab täiendada riskide hinda misega riigiülesel tasandil (nt Euroopa 
järelevalveasutused või Europol) ning tulemusi tuleks jagada teiste 
liikmesriikidega ja asjaomaste üksustega. See oleks riskipõhise lähenemisviisi lähtepunkt ning sellega tunnistatakse, et ELi-ülese meetme puhul saab kasutada 
liikmesriikide riigisiseseid kogemusi;  
                                                
 
21 EÜT L 178, 17.7.2000, lk 1. 
ET 10   ET (b) direktiivi reguleerimisalasse kuuluvad asjaomased üksused peavad kindlaks 
tegema, mõistma ja vähendama oma riske ning dokumenteerima ja ajakohastama riskide hindamist. S ee on riskipõhise lähenemisviisi 
põhielement, mis võimaldab liikmesriikide pädevatel asutustel (nt järelevalveasutused) põhjalikult läbi vaadata ja mõista nende järelevalve all olevate asjaomaste asutuste otsusei d. Riskipõhist lähenemisviisi kohaldavad 
üksused vastutaksid täielikult oma otsuste eest;  
(c) ettepanekuga nähakse ette, et järe levalveasutuste vahendeid saab 
kontsentreeritult kasutada valdkondades, kus  rahapesu ja terrorismi rahastamise 
oht on suurem. Riskipõhise lähenemisviisi kasutamine tähendab, et riskide paremaks kindlakstegemiseks kasutatakse tõendeid. 
– Kliendi suhtes rakendatavad lihtsus tatud ja tugevdatud hoolsusmeetmed:  ettepaneku 
kohaselt peaksid asjaomased üksused võtma tugevdatud meetmeid suuremate riskide korral ning nad võivad võtta lih tsustatud meetmeid väiksemate riskide korral. Leiti, 
et kehtiva kolmanda rahapesuvastase dire ktiivi sätted, mis käsitlevad lihtsustatud 
hoolsusmeetmeid, on liiga leebed, kus juures teatavate kliendi- või 
tehingukategooriate suhtes koha ldatakse täielikku erandi t hoolsusmeetmete nõuetest. 
Seepärast karmistatakse lä bivaadatud direkt iiviga lihtsustatud hoolsusnõudeid 
käsitlevaid eeskirju ning jäetakse välja olukorrad, kus kohaldatakse erandeid. Selle 
asemel peavad lihtsustatud hoolsusmeet mete rakendamist käsitlevad otsused 
põhinema riskidel ning esitatakse miinim umnõuded tegurite kohta,  mida tuleb võtta 
arvesse. Direktiivi on tugevda tud seoses olukorraga, kus tuleb alati kohaldada 
tugevdatud hoolsusmeetmeid, nimelt riikliku taustaga isikute suhtes, et hõlmata 
riikliku taustaga isikud, kes riigisiseselt tä idavad avaliku võimu olulisi ülesandeid, 
samuti rahvusvahelistes organi satsioonides töötavad isikud. 
– Teave tegelikult kasu saava omaniku kohta:  läbivaadatud direktiiviga nähakse ette 
uued meetmed, et tagada tegelikult kasus aavat omanikku käsitleva teabe suurem 
selgus ja parem juurdepääs sellele teabel e. Sellega nähakse ette, et juriidilistel 
isikutel peab olema teave oma tegelikult kasusaava omaniku kohta. See teave tuleks 
teha kättesaadavaks nii pädevatele asut ustele kui ka asjaomastele üksustele. 
Õiguslikud üksused ja usaldusisikud peavad  kliendiks saades avalikustama oma 
staatuse ning tegema samuti pädevatele asutustele ja asjaomastele üksustele kättesaadavaks teabe tegeliku lt kasusaava omaniku kohta.  
– Kolmanda riigi samaväärsus:  läbivaadatud direktiiviga jäetakse välja positiivset 
samaväärsust käsitlevad sätted, kuna klie ndi suhtes kohaldatav nõuetekohane hoolsus 
muutub oluliselt rohkem riskipõhiseks  ning erandite kasutamine puhtalt 
geograafiliste tegurite alusel on vähe m asjakohane. Kolmanda rahapesuvastase 
direktiivi kehtivate sätete kohaselt tuleb otsused teha selle põhjal, kas kolmandatel 
riikidel on rahapesu ja terrorismi ra hastamise vastased süsteemid, mis on 
samaväärsed ELi süsteemidega. Kõnealus e teabe põhjal lubati erandeid kliendi 
suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete teatavatest aspektidest.  
– Halduskaristused:  kooskõlas komisjoni poliitikaga halduskaristuste ühtlustamiseks 
hõlmab läbivaadatud direktiiv mitmeid kari stusi, mida liikmesriigid peaksid ette 
nägema kohaldamiseks direktiivi põhi nõuete (kliendi suhtes rakendatavad 
hoolsusmeetmed, andmete säilitamine, t eatamine kahtlastest tehingutest ning 
sisekontroll) pideva rikkumise korral. 
ET 11   ET – Rahapesu andmebürood:  ettepanekuga kaasatakse nõukogu 17. oktoobri 2000. aasta 
otsuse 2000/642/JHA (liikmesriikide rahape su andmebüroode vahelise koostöö korra 
kohta teabe vahetamisel) sätted ning la iendatakse ja tugevdatakse koostööd. 
– Euroopa järelevalveasutused: ettepanek käsitleb mitut valdkonda, millega seoses 
antakse Euroopa järelevalveasutustele t eatavad tööülesanded. Eelkõige palutakse 
EBA-l, EIOPA-l ja ESMA-l hinnata rahapesuga ja terrorismi rahastamisega seotud riske ELis ning esitada selle kohta arvamus.  Seoses keskendumisega riskipõhisele 
lähenemisviisile tuleb liik mesriikidele ja finantsseerim isasutustele anda rohkem 
juhiseid tegurite kohta, mida tuleks võtta  arvesse kliendi suhtes lihtsustatud ja 
tugevdatud hoolsusmeetmete rakendamisel ning järelevalve suhtes riskipõhise 
lähenemisviisi kohaldamisel. Lisaks on Eur oopa järelevalveasutust ele antud ülesanne 
töötada välja regulatiivsed tehnilised sta ndardid teatavates küsimustes, mille puhul 
peavad finantseerimisasutused kohandama  sisekontrolli, et paremini reageerida 
teatavatel juhtudel. 
– Andmekaitse:  ettepanekus on võetud arvesse vaja dust tagada tasa kaal ühelt poolt 
rahapesu ja terrorismi rahastamise vastaste usaldusväärsete süsteemide ja kontrollimeetmete ning tõkestavate m eetmete kohaldamise ja teiselt poolt 
andmesubjektide õiguste kaitse vahel.  
– Ülevõtmismeetmed: Ettepaneku keerukust ja reguleerimisala silmas pidades peavad 
liikmesriigid esitama siseriiklike ja di rektiivi sätete kohta vastavustabeli. 
Euroopa Majanduspiirkond  
Ettepanek mõjutab Euroopa Majanduspiirkonna riike.  
ET 12   ET 2013/0025 (COD) 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA  NÕUKOGU DIREKTIIV 
finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi ra hastamise eesmärgil ka sutamise vältimise 
kohta 
(EMPs kohaldatav tekst) 
EUROOPA PARLAMENT JA EU ROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimis e lepingut, eriti selle artiklit 114, 
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, 
pärast õigusakti eelnõu esitamist riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust
1,  
võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust2, 
olles konsulteerinud Euroopa andmekaitseinspektoriga3, 
tegutsedes tavapärase seadus andliku menetluse kohaselt 
ning arvestades järgmist: (1) Suured „musta raha” vood võivad kahjustada finantssektori stabii lsust ja mainet ja 
ohustada siseturgu ning terrorism kõigut ab meie ühiskonna alustalasid. Lisaks 
kriminaalõigusel põhinevale lähenemisviisile saab rahapesu tulemuslikult ära hoida 
finantssüsteemi abil.  
(2) Kurjategijate ja nende kaasosaliste püüded varjata kuritegelikul teel saadud tulu 
päritolu või kasutada seaduslikku või ebas eaduslikku raha terrorismi eesmärkidel 
võivad tõsiselt ohustada krediidi-  ja finantseerimisasutuste usaldusväärsust, ühtsust ja 
stabiilsust ning kõigutada usaldust finantssüstee mi suhtes üldiselt. Kui liidu tasandil ei 
võeta teatavaid koordineerimismeetmeid, võivad rahapesuga ja terrorismi rahastamisega tegelejad püüda oma kuritegeliku tegevuse hõl bustamiseks ära kasutada 
ühtse finantspiirkonnaga kaasne vat kapitali liikumise ja finantsteenuste osutamise 
vabadust.  
                                                
 
1 ELT C , lk.. 
2 ELT C , lk.. 
3 ELT C , lk.. 
ET 13   ET (3) Käesolev ettepanek on neljas rahape suvastane direktiiv. Nõukogu 10. juuni 1991. 
aasta direktiiviga 91/308/EMÜ rahandussüst eemi rahapesu eesmärgil kasutamise 
vältimise kohta4 määratleti rahapesu narkokurite gude seisukohast ja kehtestati 
kohustused ainult finantssektori suhtes. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2001. aasta 
detsembri direktiiviga 2001/97/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 91/308/EMÜ,
5 laiendati reguleerimisala nii hõ lmatud kuritegude kui ka hõlmatud 
kutsealade ja tegevuste seisukohast. Raha pesuvastane töökond (edaspidi „FATF”) 
vaatas 2003. aasta juunis läbi oma soovituse d, et hõlmata terrorismi rahastamist, ja 
nägi ette üksikasjalikumad nõuded seoses kliendi isikusamasuse tuvastamisega ja 
kontrollimisega, olukorrad, kus suurema ra hapesuohu tõttu võivad olla põhjendatud 
tugevdatud meetmed, ja olukorrad, kus vä iksema ohu tingimustes võivad olla 
põhjendatud vähem ranged kontrollimeetmed. Kõnealused muudatused võeti üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobr i 2005. aasta direktiiviga 2005/60/EÜ 
rahandussüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise kohta
6 ning komisjoni 1. augusti 2006. aasta direktiiviga 2006/70/EÜ (Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/60/EÜ rakendusmeetmete kehtestamise kohta seoses mõistega riikliku taustaga isik ni ng kliendi suhtes lihtsustatud nõuetekohaste 
hoolsuse menetluste ja harva või väga piirat ud mahus teostatud finantstegevuse alusel 
tehtud erandite tehnilis te kriteeriumite kohta)
7. 
(4) Rahapesu ja terrorismi rahastamine toim ub sageli rahvusvahelises  keskkonnas. Üksnes 
siseriiklikul tasandil vastu võetavatel meet metel või ka Euroopa Liidu tasandil vastu 
võetavatel meetmetel, mille puhul ei peeta silmas rahvusvahelist koordineerimist ja 
koostööd, oleks väga piiratud mõju. Eur oopa Liidu poolt asjaomases valdkonnas 
vastuvõetavad meetmed peaksid seega olema kooskõlas muude rahvusvahelisel 
tasandil võetavate meetmetega. Euroopa Li idu tegevus peaks jätkuvalt arvestama 
eelkõige FATFi soovitusi, kes on juhtiv rahvus vaheline organ rahapesu ja terrorismi 
rahastamise vastases võitluses. Rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse 
tõhustamiseks tuleks direktiivid 2005/60/ EÜ ja 2006/70/EÜ viia  kooskõlla uute 2012. 
aasta veebruaris vast u võetud ja laiendatud FATFi soovitustega. 
(5) Lisaks sellele ohustab finantssüsteemi väär kasutamine kuritegelikku  päritolu või isegi 
seaduslikku päritolu raha suunamiseks terroristlikesse eesmärkidesse selgelt 
finantssüsteemi terviklikkust, nõuetekohast toim imist, mainet ja stabiilsust. Seetõttu 
tuleks direktiivis sisalduvaid tõkestamismeetmeid laiendada, et need hõlmaksid lisaks kuritegevuse teel saadud rahaga mani puleerimisele ka raha või vara kogumist 
terroristlikel eesmärkidel. 
(6) Suuri sularahatehinguid saab  kergesti ära kasutada rahape su ja terrorismi rahastamise 
eesmärgil. Valvsuse suurendamiseks ja  sularahamaksetega kaasneva riski 
vähendamiseks tuleks käesoleva direktiiviga hõlmata kaupadega kauplevad füüsilised ja juriidilised isikud, kes t eevad või saavad sularahamakseid mahus 7 500 eurot või 
rohkem. Liikmesriigid võivad vastu võtta rangemad sätted, sealhulgas kehtestada 
madalama künnise. 
(7) Käesoleva direktiivi sätteid tuleks koha ldada liikmesriikide määratletud õigusteenuse 
osutajate suhtes, kui need osalevad fi nantstehingutes või äriühingu toimingutega 
                                                
 
4 EÜT L 166, 28.6.1991, lk 77. 
5 EÜT L 344, 28.12.2001, lk 76. 
6 ELT L 309, 25.11.2005, lk 15. 
7 ELT L 214, 4.8.2006, lk 29. 
ET 14   ET seotud tehingutes, sealhulgas maksunõustami ne, mille puhul on suurim risk, et nende 
õigusteenuse osutajate teenus eid võidakse kasutada kuriteg elikul teel saadud tulu 
pesemise või terrorismi rahastamise eesmärg il. Enne kohtumenetlust, selle käigus või 
pärast seda või kliendi õi gusliku olukorra selgitamisel saadud teabe suhtes peaks 
tegema erandi teatamiskohustusest. Seega tuleks õigusliku nõustamise suhtes kohaldada ametisaladuse hoidmise kohustust, välja arvatud juhul, kui õigusnõustaja 
osaleb rahapesus või terrorismi rahastamises  või õiguslikku nõu antakse rahapesu või 
terrorismi rahastamise eesmärgil või kui juri st teab, et klient soovib õiguslikku nõu 
rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil. 
(8) Direktiiviga hõlmatud kutsealade esindajate  poolt osutatavaid otseselt võrreldavaid 
teenuseid tuleks käsitleda samal viisil. Eu roopa Liidu põhiõiguste hartaga ette nähtud 
õiguste tagamiseks ei tohiks teabe suht es, mida audiitorid, raamatupidamis- või 
nõustamisteenuse osutajad ja maksunõustajad, kes võivad mõnes liikmesriigis kaitsta või esindada klienti kohtumenetluses või selg itada kliendi õigusli kku olukorda, saavad 
kõnealuste ülesannete täitmisel, koha ldada käesoleva direktiivi kohaseid 
teatamiskohustusi. 
(9) Oluline on sõnaselgelt rõhutada, et otseste või kaudsete maksudega seotud 
maksukuriteod kuuluvad kooskõlas FATFi soov itustega käesoleva direktiivi kohase 
kuritegeliku tegevuse laia määratluse alla.  
(10) Vaja on tuvastada mis tahes füüsiline isi k, kes juriidilist isikut  omab või kontrollib. 
Osaluse suuruse kindlakstegemine ei tä henda automaatselt tegelikult kasusaava 
omaniku tuvastamist, kuid on oluline te gur, mida tuleb arvesse võtta. Tegelikult 
kasusaavate omanike tuvastamist ja isikus amasuse kontrollimist tuleks vajaduse korral 
laiendada juriidilistele isikutele, kes omavad teisi juriidilisi isikuid, ning 
omandisuhteid tuleks arvesse võtta kuni tuvastatakse füüsiline isik, kes omab või kontrollib kliendiks olev at juriidilist isikut. 
(11) Täpne ja ajakohastatud teave tege likult kasusaava omaniku kohta on võtmetegur 
kurjategijate kindlakstegemisel, kes võivad vastasel korral va rjata end õiguslike 
struktuuride kasutamise teel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et äriühingud säilitavad teabe oma tegelikult kasus aavate omanike kohta ning teevad selle 
kättesaadavaks pädevatele asutustele ja asjaomastele üksustele. Lisaks peaksid 
usaldusisikud avaldama oma staatuse asjaomastele üksustele. 
(12) Käesolevat direktiivi tuleks kohaldada ka direktiiviga hõlmatud asjaomaste üksuste 
tegevuse suhtes, mis toimub internetis. 
(13) Muret tekitab hasartmängusektori kasu tamine kuritegelikul teel saadud tulu 
pesemiseks. Selleks et vähendada sektoriga seotud riske ja tagada võrdsed tingimused 
hasartmänguteenuste osutajatele, tuleks kõi gi hasartmänguteenuste  osutajate suhtes 
kehtestada kohustus rakendada klientide s uhtes hoolsusmeetmeid 2 000 euro suuruste 
või suuremate üksiktehingute puhul. Liikmesr iigid peaksid kaaluma kõnealuse künnise 
kohaldamist võitude ja panuste suhtes. F üüsilistes ruumides hasartmänguteenuste 
osutajad (nt kasiinod ja mängukohad) peaksid tagama, et kliendi suhtes rakendatavaid 
hoolsusmeetmeid, mida võetakse ruumidesse  sissepääsu juures, saab seostada 
tehingutega, mida klient teeb kõnealustes ruumides. 
ET 15   ET (14) Rahapesu ja terrorismi rahastamise risk ei ole kõikidel juhtumitel sama. Seega tuleks 
kohaldada riskipõhist lähenemisviisi. Riski põhine lähenemisviis ei ole liikmesriikide 
ja asjaomaste üksuste jaoks põhjendama tult kõikelubav valikuvõimalus. See hõlmab 
tõendite alusel otsuste tegemist, et pa remini vähendada rahapesu ja terrorismi 
rahastamise riske Euroopa Liidu ja asjaomaste isikute jaoks. 
(15) Rahapesu ja terrorismi rahastamis e ohtude tuvastamiseks, mõistmiseks ja 
vähendamiseks peaksid liikmesriigid kohaldama riskipõhist lähenemisviisi. Riskide kindlakstegemise riigiülese lähenemisviis i olulisust on tunnustatud rahvusvahelisel 
tasandil ning Euroopa järelevalveasutusele  (Euroopa Pangandusjärelevalve) (edaspidi 
„EBA”), mis on asutatud Euroopa Parl amendi ja nõukogu 24. nove mbri 2010. aasta 
määrusega (EL) nr 1093/2010 (millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), muudetakse otsu st nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse 
kehtetuks komisjoni otsus 2009/78/EÜ),
8 Euroopa järelevalveasutusele (Euroopa 
Kindlustus- ja Tööandjapensi onide Järelevalve) (edaspid i „EIOPA”), mis on asutatud 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1094/2010 (millega asutatakse Euroopa Järele valveasutus (Euroopa Kindlustus- ja 
Tööandjapensionide Järelevalve), m uudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning 
tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/79/EÜ)
9 ja Euroopa järelevalveasutusele 
(Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) (eda spidi „ESMA”), mis on asutatud Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1095/2010 (millega asutatakse Euroopa Järelevalveasut us (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), 
muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunn istatakse kehtetuks komisjoni otsus 
2009/77/EÜ)
10 tuleks anda ülesanne esitada arvamu s finantssektorit mõjutavate riskide 
kohta. 
(16) Riskihindamise tulemused liikmesriikide tasandil tuleks vajaduse korral teha 
kättesaadavaks asjaomastele üksustele, et need saaksid kindlaks teha, mõista ja 
vähendada oma riske. 
(17) Selleks et paremini mõista ja vähe ndada riske Euroopa Liidu tasandil, peaksid 
liikmesriigid jagama riskihindamise tulemusi üksteisega, komisjoniga ning vajaduse korral EBA, EIOPA ja ESMAga. 
(18) Käesoleva direktiivi sätete kohaldamis el on asjakohane võtta arvesse direktiivi 
reguleerimisalasse kuuluvate väikeste asja omaste üksuste eripära ja vajadusi ning 
tagada kohtlemine, mis on väikeste asja omaste üksuste konkreetseid vajadusi ja 
tegevuse laadi silmas pidades asjakohane. 
(19) Risk iseenesest on muutlik ning muutuj ad üksikult või koosmõjus võivad suurendada 
või vähendada võimalikku riski ning seega mõ jutada tõkestavate meetmete asjakohast 
taset, nt kliendi suhtes rakendavate hoolsu smeetmete taset. Seega tuleks teatavatel 
asjaoludel rakendada tugevdatud hoolsusmeet meid ja teatavatel asjaoludel võivad 
asjakohased olla lihtsustatud hoolsusmeetmed. 
(20) Tuleks tunnistada, et t eatavad olukorrad ku jutavad endast suuremat rahapesu ja 
terrorismi rahastamise riski. Kuigi kõigi klie ntide isik ja äriprofiil tuleb tuvastada, 
                                                
 
8 ELT L 331, 15.12.2010, lk 12. 
9 ELT L 331, 15.12.2010, lk 48. 
10 ELT L 331, 15.12.2010, lk 84. 
ET 16   ET tuleks teatavatel juhtudel rakendada rangemat kliendi identifitseerimise ja 
isikusamasuse kontrolli menetlust. 
(21) See kehtib eriti ärisuhe te kohta isikutega, kes on või  on olnud kõrgel riiklikul 
ametikohal, eelkõige nende puhul, kes pä rinevad riikidest, kus on laialdane 
korruptsioon. Sellised suhted võivad kujutada er iti finantssektori jaoks tõsist maine ja 
õiguslikku riski. Rahvusvahelist korruptsi oonivastast võitlust silmas pidades on 
põhjendatud pöörata sellistel juhtudel kõrgendatud tähelepanu ja rakendada 
asjakohaseid tugevdatud hoolsusmeetmeid isi kute suhtes, kes täidavad või on täitnud 
avaliku võimu olulisi ülesandeid riigisisesel t või olulisi ülesande id rahvusvahelistes 
organisatsioonides. 
(22) Ärisuhete loomise kooskõlastamine kõrge ma juhtkonnaga ei pruugi alati tähendada 
kooskõlastamist juhatusega. Sellise heakskiid u võiks anda keegi, kellel on piisavalt 
teadmisi asutuse riskidest seoses rahapesuga  ja terrorismi rahastamisega ning piisavalt 
pädevust riske mõjutavate otsuste tegemiseks. 
(23) Selleks et vältida kliendi isikusamas use tuvastamise korduvat menetlemist, mis viib 
viivitusteni ja ebatõhususele äritehingutes , on asjakohane sobivaid kaitsemeetmeid 
kasutades lubada asjaomastel üksustel luua su hted klientidega, kell e isik on tuvastatud 
mujal. Kui asjaomane üksus toetub kolmandat ele isikutele, las ub lõplik vastutus 
kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamise eest asjaomasel üksusel, kes tugineb kolmanda isiku poolt rakendatud hoolsusmeetme tele. Kolmas isik või isik, kes on 
kliendi osas rakendanud hoolsusmeetmeid, peaksid samuti säilitama oma vastutuse 
käesolevas direktiivi kohaste nõuete täitmise eest, sealhulgas kohustuse eest teatada kahtlastest tehingutest ning säilitada andmeid, sel määral, mil neil on suhe käesoleva direktiiviga hõlmatud kliendiga. 
(24) Asjaomaste üksuste ja käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jäävate füüsiliste või 
juriidiliste isikute vaheliste lepinguliste esindussuhete või tegevuse edasiandmise 
suhete korral võivad rahapesu ja terroris mi rahastamise vastased kohustused nendele 
esindajatele või tegevuse edasiandmise teenus e osutajatele osana asjaomastest isikutest 
tuleneda vaid lepingust ja mitte käesolevast direktiivist. Vastutus käesoleva direktiivi 
järgimise eest peaks jääma asjaomasele isik ule, kelle suhtes seda kohaldatakse.  
(25) Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõke stamiseks ja selle vastu võitlemiseks on kõik 
liikmesriigid loonud või peaksid looma rahapesu andmebürood, et koguda ja analüüsida teavet eesmärgiga leida seosei d kahtlaste tehingute ja nendega seotud 
kuritegeliku tegevuse vahe l. Kahtlastest tehingutest tuleb teavitada rahapesu 
andmebürood, mis tegutseb kahtlasi tehingu id käsitlevate teadete ja muu võimaliku 
rahapesu või terrorismi rahastamist käsitleva teabe kogumise, analüüsimise ja pädevatele asutustele edastamise siser iikliku keskusena. See ei tohiks sundida 
liikmesriike muutma nende olemasolevaid teatamissüsteeme, kui teatamine toimub prokuratuuri või muu õiguskaits eorgani kaudu, niivõrd kui te ave edastatakse rahapesu 
andmebüroole viivitamata ja töötlemata kujul, võimaldades neil nõuetekohaselt täita 
oma ülesandeid, sealhulgas teha rahvus vahelist koostööd teiste rahapesu 
andmebüroodega. 
(26) Erandina üldisest kaht laste tehingute tegemise keelust võivad asjaomased üksused 
kahtlasi tehinguid teha enne pädevate asutus te teavitamist, kui nende tegemata jätmine 
ei ole võimalik või kui see võib takistada ka htlustatavast rahapesust või terrorismi 
ET 17   ET rahastamisest kasu saaja jälitamist. S ee ei piira siiski liikmesriikide võetud 
rahvusvahelisi kohustusi külmutada viivitamat ult terroristide, terr oristlike rühmituste 
või terrorismi rahastajate rahalised va hendid või teised varad vastavalt ÜRO 
Julgeolekunõukogu asjakohastele resolutsioonidele. 
(27) Liikmesriikidel peaks olema võimalik määr ata asutuseks, keda kõigepealt teavitatakse, 
rahapesu andmebüroo asemel artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktides a, b ja c osutatud 
kutsealade isereguleeruv organ. Koos kõlas Euroopa Inimõiguste Kohtu 
kohtupraktikaga on isereguleeruvale organi le esmase teatamise süsteem oluline 
kaitsemeede põhiõiguste tagamisel seos es juristide suhtes kohaldatavate 
teatamiskohustustega. 
(28) Kui liikmesriik otsustab kasutada artikli 33  lõikes 2 sätestatud erandit, võib ta lubada, 
et isereguleeruv organ, kes selles artiklis nimetatud isikuid esindab, ei pea edastama 
rahapesu andmebüroole teavet, mida ta on nendelt isikutelt s aanud vastavalt selles 
artiklis sätestatud tingimustele, või nõuda , et kõnealune isereguleeruv organ seda 
teavet ei edastaks.  
(29) On juhtumeid, kus töötajaid, kes on teat anud oma rahapesukahtlustest, on ähvardatud 
või vaenulikult koheldud. Kuigi selle direktiiviga ei saa sekkuda liikmesriikide kohtumenetlusse, on tegemist väga olulis e küsimusega rahapesu- ja terrorismi 
rahastamise vastase süsteemi tõhususe tagami ses. Liikmesriigid peaksid olema sellest 
probleemist teadlikud ja tegema kõik, mis nende võimuses, et töötajaid sellise 
ähvardamise ja vaenamise eest kaitsta.  
(30) Käesoleva direktiivi puhul kohaldatakse is ikuandmete töötlemisel Euroopa Parlamendi 
ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/ 46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta 
isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta),
11 mida on 
rakendatud vastavalt siseriiklikule õigusele.  
(31) Käesoleva direktiivi rakendamise teat avad aspektid hõlmavad andmete kogumist, 
analüüsi, säilitamist ja jagamist. Käesolev a direktiivi nõuete järgimiseks, sealhulgas 
kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamiseks , ebatavaliste ja kahtlaste tehingute 
pidevaks seireks, uurimiseks ja nendest teatamiseks, juriidil ise isiku või õigusliku 
üksuse tegelikult kasusaava omaniku tuvastam iseks ning teabe jagamiseks pädevate 
asutustega ja finantseerimisasutustega, tuleks lubada isikuandmete töötlemist. 
Isikuandmete kogumist tuleks piirata andmet ega, mida on otseselt vaja käesoleva 
direktiivi nõuete täitmiseks, ja kõnealusei d andmeid ei tuleks täiendavalt töödelda 
viisil, mis ei ole kooskõlas direktiiviga 95/ 46/EÜ. Eelkõige tuleks rangelt keelata 
isikuandmete täiendav töötlemine ärilistel eesmärkidel. 
(32) Rahapesu ja terrorismi rahastamise vastast võitlust käsitlevad kõik liikmesriigid 
olulise üldise huvina. 
(33) Käesolev direktiiv ei piira kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö 
raames töödeldavate isikuandmete kaitset, sealhulgas raamotsuse 977/2008/JHA sätete 
kohaldamist. 
(34) Andmesubjekti õigust teabele juurdep ääsuks kohaldatakse käesoleva direktiivi 
kohaselt töödeldavate isikuandmete suhtes . Andmesubjekti juurdepääs kahtlast 
                                                 
11 EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. 
ET 18   ET tehingut käsitlevale teabele pärsiks siiski tõ siselt rahapesu ja terrorismi rahastamise 
vastase võitluse tõhusust. Seepärast võib o lla põhjendatud kohald ada kõnealuse õiguse 
suhtes piiranguid direktiivi 95/46/EÜ  artiklis 13 sätestatud korras. 
(35) Käesoleva direktiivi sätteid ei kohaldata isikute suhtes, kes üksnes teisendavad 
paberkandjal dokumente elektroonilisteks andmeteks ja tegutsevad krediidi- või finantseerimisasutusega sõlmitud lepingu alusel , ega füüsiliste või juriidiliste isikute 
suhtes, kes võimaldavad krediidi- või finant seerimisasutustele vaid teateid või teisi 
toetust pakkuvaid süsteeme vahendite ülekandmiseks või kliiring- ja 
arveldussüsteeme. 
(36) Rahapesu ja terrorismi rahastamin e on rahvusvahelised probleemid ja nendega 
võitlemiseks tuleb võtta meetmeid ülemaailm sel tasandil. Kolmandates riikides, kus 
liidu krediidi- ja finantseerimisasutustel on filiaale ja tütarettevõtjaid ja kus selle valdkonna õigusaktid on puudulikud, tuleb sell eks, et vältida väga erinevate 
standardite rakendamist ühes asutuses või konsolideerimisgrupi s, kohaldada liidu 
standardeid või juhul, kui sel liste standardite kohaldamine ei ole võimalik, teavitada 
ettevõtja päritoluliikmesriigi pädevaid asutusi.  
(37) Vajaduse korral tuleks asjaomastele üksus tele teha kättesaadava ks tagasiside nende 
esitatud sellise kahtlasi tehi nguid käsitleva teabe kasuli kkuse ja järelmeetmete kohta. 
Selle võimaldamiseks ning rahapesu- ja te rrorismi rahastamise vastase võitluse 
süsteemide tõhususe analüüsimiseks peavad liikmesriigid koguma ja täiendama asjakohast statistikat. Liidu tasandil kogutav ate statistiliste a ndmete kvaliteedi ja 
ühtsuse edendamiseks peaks komisjon jälgim a rahapesu ja terrorismi rahastamise 
tõkestamisega seotud olukorda ELis ning avaldama korrapäraselt ülevaateid. 
(38) Pädevad asutused peaksid tagama, et  seoses valuutavahetusasutusega ning 
usaldusfondide ja äriühingu teenuste pakkujatega või hasartmänguteenuste 
pakkujatega, on kõnealuste üksuste tegeli kud juhid või tege likult kasusaavad 
omanikud sobivad ja nõuetele vastavad isikud. Kriteeriumid, mille alusel määratakse 
kindlaks, kas isik on sobiv ja nõuetele va stav, peaksid kajastama vähemalt vajadust 
kaitsta selliseid üksuseid selle eest, et nende  juhid või tegelikult kasusaavad omanikud 
kasutavad neid kuritegelikel eesmärkidel. 
(39) Võttes arvesse rahapesu ja  terrorismi rahastamise rahvusva helist olemust, on äärmiselt 
oluline tagada koordineerimine ja koostöö ELi rahapesu andmebür oode vahel. Sellist 
koostööd on seni käsitletud ainult nõukogu 17. oktoobri 2000.  aasta otsuses 
2000/642/JSK liikmesriikide rahapesu andmebüroode vahelise koostöö korra kohta teabe vahetamisel
12. Selleks et tagada parem koor dineerimine ja koostöö rahapesu 
andmebüroode vahel ning eelkõige tagamaks, et kahtlasi tehinguid käsitlev teave 
jõuaks sellise liikmesriigi rahapesu a ndmebürooni, kus see oleks kõige kasulikum, 
tuleks käesolevas direktiivis sätestad a üksikasjalikumad, ulatuslikumad ja 
ajakohastatud eeskirjad. 
(40) Teabevahetuse parandamine rahapesu andmebüroode vahel ELis on rahapesu ja 
terrorismi rahastamise rahvusvahelist olem ust silmas pidade s eriti oluline. 
Liikmesriigid peaksid edendama turvaliste vahendite kasutamist teabevahetuseks, eelkõige detsentraliseeritud arvutivõrku FIU.ne t ja sellega seotud tehnilisi võimalusi. 
                                                
 
12 EÜT L 271, 24.10.2000, lk 4. 
ET 19   ET (41) Kuna rahapesu- ja terrorismi rahastamise vastane võitlus on väga oluline, peaksid 
liikmesriigid kehtestama siseriiklikes õigusaktides tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused nende suhtes, kes rikuvad käesoleva direktiivi kohaselt vastu 
võetud siseriiklikke sätteid. Praegu kohaldav ad liikmesriigid peamiste tõkestavate 
meetmete rikkumise korral väga erinevaid haldusmeetmeid ja -karistusi. Selline 
erinevus võib kahjustada rahapesu ja te rrorismi rahastamise tõkestamiseks võetavaid 
meetmeid ning seega killustada liidu tasandil astutavaid samme. Seepärast peaks käesolev direktiiv hõlmama eri haldusmeetmeid ja -karistusi, mida liikmesriigid 
saavad kasutada selliste nõue te pideva rikkumise korral, mis on seotud kliendi suhtes 
rakendatavate hoolsusmeetmetega, andmete säilitamisega, kahtlastest tehingutest 
teatamisega ja asjaomaste üksuste sisekontroll iga. Kõnealuste meetmete ja karistuste 
valik peaks olema piisavalt lai, et liikmesr iigid ja pädevad asutused saaksid võtta 
arvese erinevusi asjaomaste ük suste vahel ja eelkõige fina ntseerimisasutuste ja muude 
asjaomaste üksuste vahel seoses nende suuruse, eripära ja tegevusvaldkonnaga. Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaksid liikmesriigid tagama, et haldusmeetmete ja -karistuste kehtestamisel vastavalt käesol evale direktiivile ning kriminaalkaristuste 
kehtestamisel vastavalt sise riiklikele õigusele ei rikuta ne bis in idem  põhimõtet. 
(42) Finantsteenuste tehnilised standardid peaksid tagama ühtsuse ning hoiustajate, 
investorite ja tarbijate sobi va kaitse kogu liidus. Kuna EBA- l, EIOPA-l ja ESMA-l on 
põhjalikud eriteadmised, on tõhus ja asjakohane  teha neile ülesa ndeks töötada liidu 
õiguses kindlaksmääratud valdkondades komis jonile esitamiseks välja regulatiivsete 
tehniliste standardite eelnõud, mille puhul ei ole vaja te ha poliitilisi otsuseid.  
(43) Komisjon peaks delegeeritud õigusaktid ega ELi toimimise le pingu artikli 290 kohaselt 
ja vastavalt määruste (EL) nr 1093/2010, (EL) nr 1094/2010 ja 1095/2010 artiklitele 
10–14 võtma vastu regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, mille töötavad välja 
EBA, EIOPA ja ESMA vastavalt kä esoleva direktiivi artiklile 42.  
(44) Kuna direktiive 2005/60/EÜ ja 2006/70/EÜ on vaja väga oluliselt muuta, tuleks need 
direktiivid selguse huvides koondada ja asendada. 
(45) Kuna liikmesriigid üksi ei saa täiel määr al täita käesoleva direktiivi eesmärki, milleks 
on kaitsta finantssüsteemi rahapesu ja terror ismi rahastamise tõkestamise, uurimise ja 
avastamise abil, sest liikmesriikide poolt oma finantssüsteemi kaitseks võetavad meetmed ei pruugi olla kooskõlas sise turu toimimisega ning liidu õigus- ja 
haldusnormidega, ning seda eesmärki on meetme ulatuse ja mõju tõttu parem 
saavutada liidu tasandil, või b liit võtta meetmeid kooskõ las Euroopa Liidu lepingu 
artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas kõnealuses artiklis 
sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev direktiiv nimetatud 
eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. 
(46) Käesoleva direktiiviga järgitakse Eur oopa Liidu põhiõiguste hartaga ette nähtud 
põhiõigusi ja põhimõtteid, eelk õige era- ja perekonn aelu austamist, õigust 
isikuandmete kaitsele, ettevõtlusvabadust, diskrimineerimise keeldu, õigust tõhusale 
õiguskaitsevahendile ja kohtulikul e arutamisele ning õigust kaitsele. 
(47) Kooskõlas ELi põhiõiguste harta ar tikliga 21, millega on keelatud igasugune 
diskrimineerimine, peavad liikmesriigid ta gama, et seoses riski hindamisega kliendi 
suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete puhul rakendatakse käesolevat direktiivi ilma 
kedagi diskrimineerimata. 
ET 20   ET (48) Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni  28. septembri 2011. aasta  ühise poliitilise 
deklaratsiooniga selgitavate dokumentid e kohta kohustuvad liikmesriigid lisama 
põhjendatud juhtudel ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiiv i puhul leiab seadusandja, et selliste 
dokumentide edastamine on põhjendatud, 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: 
I PEATÜKK 
ÜLDSÄTTED 
1. JAGU  
REGULEERIMISALA JA MÕISTED  
Artikkel 1 
1. Liikmesriigid tagavad, et rahapesu ja terrorismi rahastamine on keelatud. 
2. Käesoleva direktiivi raames käsitatakse rahapesuna järgmist tahtlikku tegevust: 
(a) vara muundamine või ülekandmine, kui on teada, et selline vara on saadud 
kuritegelikust tegevusest või selles osal emisest, eesmärgiga varjata või hoida 
saladuses vara ebaseaduslikku päritolu või abistada kuriteg elikus tegevuses 
osalevat isikut, et ta saaks hoiduda  oma tegude õiguslikest tagajärgedest; 
(b) vara tõelise olemuse, päritolu, asukoha , käsutamisviisi, ümberpaigutamise, 
omandiõiguse või muude varaga seot ud õiguste varjamine või saladuses 
hoidmine, kui on teada, et selline vara on saadud kuritegelikust tegevusest või selles osalemisest; 
(c) vara omandamine, valdamine või kasutami ne, kui selle saamis el on teada, et 
selline vara on saadud kuritegelikust tegevusest või selles osalemisest; 
(d) punktides a, b ja c osutatud tegude s osalemine, seotus nendega, nende 
toimepanemise katsed ning nendele kaasaaitamine ja kihutamine või nende 
soodustamine või nendeks nõuandmine. 
3. Rahapesuga on tegemist ka juhul, kui tegevus, mille tulemusel saadi rahapesus 
kasutatav vara, toimus  mõne teise liikmesriigi või kolmanda riigi territooriumil. 
4. Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähe ndab „terrorismi rahastamine” rahaliste 
vahendite kättesaadavaks tegemist või kogum ist ükskõik millisel viisil, otseselt või 
kaudselt, kavatsusega neid kasutada või tead misel, et neid kasutatakse täielikult või 
ET 21   ET osaliselt selleks, et panna toime õigusrikkumine nõukogu 13. juuni 2002. aasta 
raamotsuse 2002/475/JSK (terrorismiga võitlemise kohta),13 mida on muudetud 
nõukogu 28. novembri 2008. aasta raamotsusega 2008/919/JHA,14 artiklite 1–4 
tähenduses. 
5. Teadmist, kavatsust või eesmärki, mi s on lõigetes 2 ja 4 osutatud tegude 
koosseisuliseks tunnuseks, võib tuletada teo objektiivsete faktiliste asjaolude põhjal. 
Artikkel 2 
1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse järgmiste asjaomaste üksuste suhtes: 
(1) krediidiasutused; 
(2) finantseerimisasutused; 
(3) järgmised juriidilised või füüsilis ed isikud nende kutsetegevuse puhul: 
(a) audiitorid, raamatupidamis- või nõustamisteenuse pakkujad ja 
maksunõustajad; 
(b) notarid ja teised sõltumatud õigusteen use osutajad, kui nad osalevad oma 
kliendi heaks või tema nimel mõnes finants- või kinnisvaratehingus või 
aitavad kliendil ellu viia või kavandada tehingut, mis on seotud 
järgmisega: 
i) kinnisvara või ettevõtete ost ja müük; ii) kliendi raha, väärtpaberit e või muu vara haldamine; 
iii) panga-, hoiu- või väärtpaberi kontode avamine või haldamine; 
iv) äriühingute asutamiseks, tege vuseks või juhtimiseks vajalike 
vahendite hankimine; 
v) usaldusfondide, äriühingute võ i sarnaste üksuste asutamine, 
korraldamine või juhtimine; 
(c) usaldusfondide või äriühingute teenus te pakkujad, kes ei ole juba 
hõlmatud alapunktidega a või b; 
(d) kinnisvaravahendajad, sealhulgas rendivahendajad; 
(e) muud füüsilised või juriidilised isik ud, kes kauplevad kaubaga, kui see 
hõlmab vähemalt 7 500 euro väärtuses sularahamakse tegemist või saamist, olenemata sellest, kas te hing tehakse ühe maksena või mitme 
maksena, mis paistavad olevat seotud; 
(f) hasartmänguteenuste osutajad. 
                                                
 
13 ELT L 164, 22.6.2002, lk 3. 
14 ELT L 330, 9.12.2008, lk 21-23. 
ET 22   ET 2. Liikmesriigid võivad otsustada, et juriidi lised ja füüsilised isikud, kes osalevad 
finantstegevuses väga piiratud mahus või  üksikjuhtudel ja ke lle puhul rahapesuoht 
või terrorismi rahastamise oht on väike, ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse, kui juriidiline või füüsiline isik täidab kõiki järgmisi kriteeriume: 
(a) finantstegevus on absoluutarvudes piiratud; 
(b) finantstegevus on tehi ngupõhiselt piiratud; 
(c) finantstegevus ei  ole põhitegevus; 
(d) finantstegevus on kõrvaltegevus ja  otseselt seotud põhitegevusega; 
(e) põhitegevus ei ole lõikes 1 osutatud tegevus, välja arvatu d lõike 1 punkti 3 
alapunktis e osutatud tegevus; 
(f) finantstegevus on suunatud ai nult põhitegevuse klientid ele ja see ei ole avatud 
teenus. 
Eelmist lõiku ei kohaldata juriidiliste ja  füüsiliste isikute suhtes, kes tegelevad 
rahasiiretega Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta direktiivi 
2007/64/EÜ (makseteenuste koh ta siseturul ning direkt iivide 97/7/EÜ, 2002/65/EÜ, 
2005/60/EÜ ja 2006/48/EÜ muutmise ning dire ktiivi 97/5/EÜ kehtetuks tunnistamise 
kohta)
15 artikli 4 lõike 13 tähenduses.  
3. Lõike 2 punkti a kohaldamisel näevad liikmesriigid ette, et finantstegevuse 
kogukäive ei tohi ületada künnist, mis peab olema piisavalt mada l. Kõnealune künnis 
kehtestatakse riiklikul tasandil ja see sõltub finantst egevuse liigist. 
4. Lõike 2 punkti b kohaldamisel rakendavad liikmesriigid ülemmäära kliendi ja 
tehingu kohta, sõltumata sellest, kas te hing teostatakse ühekordse toiminguna või 
mitme toiminguna, mis näivad olevat omavahel seotud. Kõnealune künnis kehtestatakse riiklikul tasa ndil ja see sõltub finantsteg evuse liigist. Künnis peab 
olema piisavalt madal, et tagada kõnealuste tehingute ebapraktilisus ning ebapiisavus rahapesu ja terrorismi finantseerimise puhul, ning see künnis ei ületa 1 000 eurot. 
5. Lõike 2 punkti c kohaldamisel nõuavad liikmesriigid, et finantstegevuse käive ei 
ületaks 5 % asjaomase juriidilis e või füüsilise isiku kogukäibest. 
6. Rahapesu või terrorismi rahastamise risk i hindamisel käesoleva artikli kohaselt, 
pööravad liikmesriigid erilis t tähelepanu mis tahes finantstegevusele, mille olemuse 
tõttu võib pidada väga tõenäo liseks, et seda kasutatakse või  kuritarvitatakse rahapesu 
või terrorismi rahastamise eesmärkidel. 
7. Käesoleva artikli kohaselt tehtud mis tahes otsus on asjakohaselt põhjendatud. 
Liikmesriigid näevad ette, et asjaolude  muutumise korral võib otsuse kehtetuks 
tunnistada. 
                                                
 
15 ELT L 319, 5.12.2007, lk 1. 
ET 23   ET 8. Liikmesriigid näevad ette riskipõhised seiremeetmed või võtavad muid asjakohaseid 
meetmeid, millega tagatakse, et käesoleva artikli kohaselt kohaldatavaid erandeid ei 
kuritarvitata. 
Artikkel 3 
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid. 
(1) „krediidiasutus” – Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 
2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta16 artikli 4 lõikes 1 
määratletud krediidiasutus, sealhulgas Eu roopa Liidus või väljaspool seda asuva 
peakontoriga krediidiasutuste filiaalid, mis on määratletud kõnealuse direktiivi artikli 
4 lõikes 3 ja asuvad Euroopa Liidus; 
(2) „finantseerimisasutus” –  
(a) ettevõtja, kes ei ole krediidiasutus ja kes teostab üht või mitut direktiivi 
2006/48/EÜ I lisa punktides 2–12 või  punktides 14–15 osutatud tegevust, 
sealhulgas valuutavahetusasutused;  
(b) kindlustusandja, kes on saanud tegevuslo a vastavalt Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 5. novembri 2002. aasta direktiiv ile 2002/83/EÜ elukindlustuse 
kohta,17 kuivõrd kõnealune kindlustusandja te gutseb kõnealuse direktiiviga 
hõlmatud tegevusvaldkondades;  
(c) investeerimisühing Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta 
direktiivi 2004/39/EÜ (finantsinstrumentide turgude kohta)18 artikli 4 lõike 1 
punktis 1 määratletud tähenduses; 
(d) ühiseks investeerimiseks loodud ettevõ tja, mis turustab oma osakuid või 
aktsiaid; 
(e) kindlustusvahendaja Euroopa Parlam endi ja nõukogu 9. detsembri 2002. aasta 
direktiivi 2002/92/EÜ kindlustusvahenduse kohta19 artikli 2 punkti 5 
tähenduses, välja arvatud kõnealuse direkt iivi artikli 2 punktis 7 nimetatud 
kindlustusvahendajad elukindlustuste ja  muude investeerimisega seotud 
teenuste puhul; 
(f) punktides a–e osutatud selliste finantseerimisasutuste Euroopa Liidus asuvad 
filiaalid, mille peakontor on Euroopa Liidus või väljaspool seda; 
(3) „vara” – igasugune vara, nii kehaline kui ka ke hatu, nii kinnis- kui ka vallasvara, nii 
materiaalne kui ka mittemateriaalne, samuti sellise vara omandiõigust või muid selle varaga seotud õigusi tõendavad juriidilis ed dokumendid, sealhulgas elektroonilised 
või digitaalsed dokumendid; 
                                                
 
16 ELT L 177, 30.6.2006, lk 1. 
17 EÜT L 345, 19.12.2002, lk 1. 
18 ELT L 145, 30.4.2004, lk 1. 
19 ELT L 9, 15.1.2003, lk 3. 
ET 24   ET (4) „kuritegelik tegevus” – igasugune osavõtt järgmiste raskete kuritegude 
toimepanemisest: 
(a) nõukogu raamotsuse 2002/475/JHA (terrorismiga võitlemise kohta), mida on 
muudetud nõukogu 28. novembri 2008. aasta raamotsusega 2008/919/JHA, artiklites 1–4 määrat letud õigusrikkumised; 
(b) 1988. aasta narkootiliste ja psühhotr oopsete ainete ebaseadusliku ringluse 
vastase Ühinenud Rahvaste Organisats iooni konventsiooni artikli 3 lõike 1 
punktis a osutatud mis tahes süütegu; 
(c) nõukogu 21. detsembri 1998. aasta ühismeetme 98/733/JSK (Euroopa Liidu 
liikmesriikides kuritegelikku ühendusse kuulumise tunnistamise kohta kriminaalkuriteoks)
20 artiklis 1 määratletud kuritegelike organisatsioonide 
tegevus; 
(d) Euroopa ühenduste finant shuvide kaitse konventsiooni21 artikli 1 lõikes 1 ja 
artiklis 2 määratletud pettused, mis mõ jutavad liidu finantshuvisid, vähemalt 
tõsised pettused; 
(e) korruptsioon; 
(f) kõik õigusrikkumised, sealhul gas otseste maksudega ja kaudsete maksudega 
seotud maksukuriteod, mille eest määratav a karistuse ülemmääraks on üle aasta 
kestev vabadusekaotus või vabadust  piirav julgeole kumeede või nendes 
riikides, mille õigussüsteemides on ke htestatud õigusrikkumiste alammäär, 
vähemalt kuus kuud kestva vabadus ekaotuse või vabadust piirava 
julgeolekumeetmega karistatavad õigusrikkumised; 
(5) „tegelikult kasusaav omanik” – mis tahes f üüsiline isik või füüsilised isikud, kes on 
kliendi lõplik omanik või lõplikud omani kud või teda lõplikult kontrollivad ja/või 
füüsiline isik, kelle nimel tehing või toiming sooritatakse. Tegelikult kasusaav omanik hõlmab vähemalt järgmist: 
(a) äriühingute puhul: 
i) füüsiline isik või füüsilised isikud, kes lõplikult omab/omavad või 
kontrollib/kontrollivad jur iidilist isikut p iisava arvu aktsiate või osade või 
hääleõiguste otsese või kaudse om amise või kontrollimise kaudu, kaasa 
arvatud osalused esitajaaktsiate või -osade kujul, välja arvatud 
reguleeritud turul noteeritud äriühin g, kelle suhtes kohaldatakse Euroopa 
Liidu õigusaktidega kooskõlas ol evaid avalikustamisnõudeid või 
samaväärseid rahvusvahelisi standardeid. 
Osalust suurusega 25 % pluss üks aktsia  või osa või üks hääl käsitatakse 
omamise või kontrollina osaluse kaudu ning kohaldatakse igal tasandil 
otsese või kaudse omamise suhtes; 
                                                
 
20 EÜT L 351, 29.12.1998, lk 1. 
21 EÜT C 316, 27.11.1995, lk 49. 
ET 25   ET ii) kui on kahtlus, et alapunktis i osutatud isik või isikud on tegelikult 
kasusaav omanik/tegelikult kasusaavad omanikud, füüsiline isik või füüsilised isikud, kellel on muul viisil kontroll juriidilise isiku juhtimise 
üle; 
(b) juriidiliste isikute,  näiteks fondide, ja õiguslike üksuste, näiteks usaldusfondide 
puhul, mis haldavad või jagavad vara: 
i) füüsiline isik või füüsilised isikud, kellel on kontroll õigusliku üksuse või 
juriidilise isiku vara suhtes  vähemalt 25 % ulatuses; ning 
ii) juhul kui tulevased tegelikud kasu saajad on juba kindlaks määratud, 
füüsiline isik või füüsilised isikud, kes on õigusliku üksuse või juriidilise 
isiku vara suhtes tegelik kasusaaj a või tegelikud kasusaajad vähemalt 
25 % ulatuses; või 
iii) juhul kui üksikisikuid, kes on ju riidilise isiku või  õigusliku üksuse 
tegelikud kasusaajad, tuleb alles kindl aks määrata, isikute liik, kelle 
huvides juriidiline isik või õiguslik üks us peamiselt asutati või tegutseb. 
Usaldusfondide tegelike kasusaajat e puhul, kes on määratud omaduste 
või liigi järgi, koguvad asjaomased üksused tegelike kasusaajate kohta 
piisavalt teavet nii, et nad on kindla d, et suudavad väljamakse tegemise 
korral või siis, kui tegelik kasusaaja kavatseb omandatud õigusi kasutada, 
tuvastada tegeliku kasu saaja isikusamasuse; 
(6) „usaldusfondide või äriühingute teenuste pakkujad” – mis tahes füüsiline või 
juriidiline isik, kes osutab põhitege vusalana kolmandatele isikutele mõnda 
järgmistest teenustest: 
(a) äriühingute või teiste juriid iliste isikute asutamine; 
(b) tegutsemine juhi või juhatuse liikme na äriühingus, osanikuna seltsingus või 
sarnasel positsioonil teis te juriidiliste isikute suhtes, samuti teise isiku 
kõnealustele ametikohtadele asumise korraldamine; 
(c) asukoha või äritegevuse aadressi, posti- või haldusaadressi ja teiste seonduvate 
teenuste pakkumine äriühingule, seltsingul e või teistele juriidilistele isikutele 
või üksustele; 
(d) tegutsemine usaldusfondi või sarnase õigusliku üksuse usaldusisikuna, samuti 
teise isiku määramine kõn ealusele positsioonile; 
(e) aktsionäri esindajana tegutsemine või  teise isiku aktsionäri esindajana 
tegutsemise korraldamine, välja arvatud reguleeritud turul no teeritud äriühing, 
kelle suhtes kohaldatakse Euroopa L iidu õigusaktidega kooskõlas olevaid 
avalikustamisnõudeid või samaväär seid rahvusvahelisi standardeid; 
(7) a) „välisriigi riikliku taustaga isi kud” – füüsilised isikud, kes täidavad või on 
täitnud kolmanda riigi avaliku võimu olulisi ülesandeid; 
(b) „riigisisese riikliku taustaga isikud” – füüsilised isikud, kes täidavad või on 
täitnud liikmesriigi avaliku võimu olulisi ülesandeid; 
ET 26   ET (c) „isikud, kes täidavad või on täitnud ol ulisi ülesandeid  rahvusvahelistes 
organisatsioonides” – rahvus vahelise organisatsiooni j uhid, juhi asetäitjad ja 
juhatuse liikmed või samaväärse id ülesandeid täitvad isikud; 
(d) „füüsilised isikud, kes täidavad või  on täitnud avaliku võimu olulisi 
ülesandeid” hõlmavad järgmisi isikuid: 
i) riigipead, valitsusjuhid, ministrid ning ase- või abiministrid; ii) parlamendiliikmed; iii) ülemkohtute, konstitutsioonikohtute või teiste kõrgema taseme kohtute 
liikmed, kelle otsuseid saab edasi kaevata ainult erandjuhtudel; 
iv) riikide kontrolliasutuste ja  keskpankade nõukogude liikmed; 
v) suursaadikud, asjurid ja kaitsejõudude kõrgemad ohvitserid; 
vi) riigiettevõtete haldus-, juht - või järelevalveorganite liikmed. 
 Ükski alapunktides i–vi sätestatud ka tegooria ei hõlma kesk- või alamastme 
ametnikke. 
(e) „perekonnaliige” hõlmab järgmisi isikuid: 
i) abikaasa; ii) abikaasaga samaväärseks peetav mis tahes partner; iii) lapsed ja nende ab ikaasad või partnerid; 
iv) vanemad; 
(f) „lähedasteks kaastöötajateks peetavad isikud” hõlmavad järgmisi isikuid: 
i) mis tahes füüsiline isik, kes on juriidilise isiku või õigusliku üksuse ühine 
tegelikult kasusaav omanik või ke llel on lähedased ärisuhted lõike 7 
punktides a–d osutatud isikuga; 
ii) mis tahes füüsiline isik, kes on se llise juriidilise isiku või õigusliku 
üksuse ainuke kasusaav omanik, mis on teadaolevalt asutatud tegelikult 
lõike 7 punktides a–d osutatud isiku kasuks. 
(8) „kõrgem juhtkond” – juht või töötaja, kellel  on piisavalt teadmi si asutuse riskidest 
seoses rahapesuga ja terrorismi raha stamisega ning piisavalt pädevust riske 
mõjutavate otsuste tegemiseks. Ta ei  pea alati olema juhatuse liige; 
(9) „ärisuhe” – äriline, ametialane või kaubandu ssuhe, mis on seotud asjaomaste asutuste 
kutsealase tegevusega ning millest kontakti  loomise hetkel oodatakse teatavat 
kestvust; 
(10) „hasartmänguteenused” – mis tahes teenus , mis hõlmab rahalise väärtusega panuse 
tegemist õnnemängudes, sealhulgas oskusi nõudvates õnnemängudes nagu loteriid, 
ET 27   ET kasiinomängud, pokker ja kihlveotehingud, ja  mida osutatakse füüsilises asukohas 
või muul viisil vahemaa tagant, elektroon iliselt või teabevahetust hõlbustava mis 
tahes muu tehnoloogia abil ning t eenuse saaja is iklikul nõudel; 
(11) „konsolideerimisgrupp” – konsolideerimisg rupp Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. 
detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/87/EÜ (milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidia sutuste, kindlustusseltside ja 
investeerimisühingute täie ndavat järelevalvet)
22 artikli 2 lõike 12 kohaselt.  
Artikkel 4 
1. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi sätteid laiendatakse täies ulatuses või 
osaliselt kutsealade ja  ettevõtjate kategooria tele, mis ei ole küll artikli 2 lõikes 1 
osutatud asjaomased üksused, kuid mis on se otud tegevusega, mida võidakse eriti 
tõenäoliselt kasutada rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärkidel. 
2. Kui liikmesriik otsustab laiendada käesol eva direktiivi sätteid artikli 2 lõikes 1 
nimetamata kutsealadele ja ettevõtjate kategooriatele, siis teatab ta sellest 
komisjonile. 
Artikkel 5 
Liikmesriigid võivad käesoleva direktiiviga re guleeritud valdkonnas raha pesu ja terrorismi 
rahastamise tõkestamiseks võtta vastu või jätta kehtima käesoleva direktiivi sätetest rangemad 
sätted. 
2. JAGU  
RISKI HINDAMINE  
Artikkel 6 
1. Euroopa Pangandusjärelevalve (edaspid i „EBA”), Euroopa Kindlustus- ja 
Tööandjapensionide Järelevalve (edaspidi „EIOPA”) ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (edaspidi „ESMA”) esitavad ühisarvamuse siseturgu mõjutavate rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide kohta.  
Kõnealune arvamus esitatakse kahe aasta  jooksul alates kä esoleva direktiivi 
jõustumise kuupäevast. 
2. Komisjon teeb arvamuse kättesaadavaks, et aidata liikmesriikidel ja asjaomastel 
üksustel teha kindlaks, juhtida ja vähendada rahapesu ja terrorismi rahastamise riske. 
                                                
 
22 ELT L 35, 11.2.2003, lk 1. 
ET 28   ET Artikkel 7 
1. Iga liikmesriik võtab asjakohaseid meetmei d, et teha kindlaks, hinnata, mõista ja 
vähendada teda mõjutavaid rahapesu ja terrorismi rahastamise riske, ja pidevalt 
ajakohastab asjaomast hinnangut.  
2. Iga liikmesriik määrab ametiasutuse, ke s koordineerib riiklikke meetmeid, mida 
võetakse vastuseks lõikes 1 osutatud risk idele. Kõnealuse ametiasutuse andmed 
edastatakse komisjonile, EBA- le, EIOPA-le, ESMA-le ja teistele liikmesriikidele. 
3. Lõikes 1 osutatud hinnangu koostamisel võivad liikmesriigid kasutada artikli 6 lõikes 
1 osutatud arvamust. 
4. Iga liikmesriik koostab lõikes 1 osutatud hinnangu ja: 
(a) kasutab hinnangut või hinnanguid rahape su ja terrorismi vastase korra 
parandamiseks, tehes eelkõige kindlaks  valdkonnad, kus asjaomased üksused 
peavad kohaldama tugevdatud meetmeid, ja vajaduse korral täpsustades kõnealuseid meetmeid; 
(b) kasutab hinnangut või hinnanguid vahend ite eraldamiseks ja prioriteetide 
seadmiseks rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisel; 
(c) teeb asjakohase teabe kättesaadavaks asjaomastele üksustele, et need saaksid 
teostada rahapesu ja terrorism i rahastamise riski hindamise. 
5. Liikmesriigid teevad riski hindamise tulemused taotluse korral kättesaadavaks 
teistele liikmesriikidele, komisjonile  ning EBA-le, EIOPA-le ja ESMA-le. 
Artikkel 8 
1. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üks used võtavad asjakohaseid meetmeid, et 
teha kindlaks ning hinnata rahapesu ja te rrorismi rahastamise riske, võttes arvesse 
riskitegureid, sealhulgas kliente, riike või geograafilisi piirkondi, tooteid, teenuseid, 
tehinguid või edastamiskanaleid. K õnealused meetmed on proportsionaalsed 
asjaomaste üksuste laadi ja suurusega. 
2. Lõikes 1 osutatud hindamine dokumenteeritaks e, seda ajakohastatakse ja see tehakse 
kättesaadavaks pädevatele asutustele ja isereguleeruvatele organitele.  
3. Liikmesriigid tagavad, et asjaomas tel üksustel on kehtestatud põhimõtted, 
kontrollimeetmed ja protseduurid, millega tõhu salt vähendatakse ja juhitakse liidu, 
liikmesriigi ja asjaomaste üksuste tasandi l tuvastatud rahapesu ja terrorismi 
rahastamise riske. Põhimõtted, kontrollim eetmed ja protseduurid peaksid olema 
proportsionaalsed asjaomaste üks uste laadi ja suurusega. 
4. Lõikes 3 osutatud põhimõtted ja prot seduurid hõlmavad vähemalt järgmist: 
(a) ettevõttesiseste põhimõtete, protseduurid e ja kontrollimeetmete väljatöötamine, 
sealhulgas kliendi suhtes  rakendatavad hoolsusmeetmed, teatamine, andmete 
säilitamine, sisekontroll, vastavuse juh timine (sealhulgas vastavuskontrolli eest 
ET 29   ET vastutava isiku määramine juhtkonna tasandil, kui see on asjakohane 
äritegevuse mahtu ja laadi silmas  pidades) ja töötajate kontroll; 
(b) kui ettevõtte suurust ja laadi silm as pidades on asjakohane, sõltumatu 
auditifunktsioon, kes testib punktis a os utatud põhimõtteid, protseduure ja 
kontrollimeetmeid. 
5. Liikmesriigid näevad ette, et asjaomas te üksuste kehtestatavad põhimõtted ja 
protseduurid peab heaks kiitma kõrgem juhtkond, ning vajaduse korral jälgivad ja tõhustavad võetavaid meetmeid. 
II PEATÜKK 
KLIENDI SUHTES RAKEND ATAVAD HOOLSUSMEETMED 
1. JAGU  
ÜLDSÄTTED  
Artikkel 9 
Liikmesriigid keelavad oma kr ediidi- ja finantseerimisasut ustel hoida anonüümseid kontosid 
või anonüümseid hoiuraamatuid. Liikmesriigid nõua vad kõikidel juhtudel, et olemasolevate 
anonüümsete pangakontode või anonüümsete hoiur aamatute valdajate või tegelike kasusaajate 
suhtes rakendatakse võimaliku lt kiiresti ja igal juhul enne  seda, kui neid kontosid või 
raamatuid ükskõik mis viisil kasutatakse, hoolsusmeetmeid. 
Artikkel 10 
Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üksused  rakendavad klientide suhtes hoolsusmeetmeid 
järgmistel juhtudel: 
(a) ärisuhte loomisel; 
(b) juhutehingute tegemisel summas 15 000 eu rot või rohkem, sõltumata sellest, kas 
tehing tehakse ühe maksena või mitme ma ksena, mis paistavad olevat seotud; 
(c) kaupadega kauplevate füüsiliste või ju riidiliste isikute puhul juhuslike 
sularahatehingute tegemisel summas 7 500 eurot või rohkem, sõltumata sellest, kas 
tehing tehakse ühe maksena või mitme ma ksena, mis paistavad olevat seotud; 
(d) hasartmänguteenuste osutajate puhul juhuteh ingute tegemisel summas 2 000 eurot 
või rohkem, sõltumata sellest, kas tehing tehakse ühe maksena või mitme maksena, mis paistavad olevat seotud;  
ET 30   ET (e) kui on rahapesu või terrorismi rahastamise kahtlus, hoolimata ükskõik millisest 
mööndusest, erandist või künnisest; 
(f) kui esineb kahtlusi varem kontrollit ud kliendi isikut tõendavate andmete 
tõelevastavuses või adekvaatsuses. 
Artikkel 11 
1. Kliendi suhtes rakendatavad hool susmeetmed sisaldavad järgmist: 
(a) kliendi isikusamasuse tuvastamine ja kontroll dokumentide, andmete või 
usaldusväärsest ja sõltumatust allikast hangitud teabe põhjal; 
(b) tegelikult kasusaava omaniku tuvastamine ning asjakohaste meetmete võtmine 
tema isikusamasuse kontrollimiseks sellises ulatuses, et käesoleva direktiiviga hõlmatud asutus või isik on veendunud, et  ta teab, kes on te gelikult kasusaav 
omanik, sealhulgas juriidiliste isikute, usaldusfondide ning sarnaste õiguslike 
üksuste puhul ka asjakohaste meetmete  võtmine, et saada teavet kliendi 
omandi- ja kontrol listruktuuri kohta; 
(c) teabe hindamine ja vajaduse korral kogumine ärisuhte eesmärgi ja olemuse 
kohta; 
(d) pidev ärisuhte seire, sealhulgas är isuhte raames tehtud tehingute kontroll 
tagamaks, et tehtud tehingud on koos kõlas asjaomase asutuse või isiku 
teadmistega kliendist, tema tegevusest ja  sellega seotud riskiprofiilist ning 
vajadusel ka vahendite allikast, samuti asjaomaste dokumentide, andmete või teabe pidev ajakohastamine. 
2. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üksus ed rakendavad kliendi suhtes kõiki lõikes 
1 osutatud hoolsusmeetmeid, kuid võivad risk ipõhiselt määrata selliste meetmete 
ulatuse. 
3. Liikmesriigid näevad ette, et rahapesu ja terrorismi rahastamise riski hindamisel 
võtavad asjaomased üksused arvesse vähemalt I lisas sätestatud muutujaid. 
4. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üks used suudavad pädevate le asutustele või 
isereguleeruvatele organite le tõendada, et meetmed on  rahapesu ja terrorismi 
rahastamise riske silmas pidades asjakohased. 
5. Elukindlustuse või muu investeerimise ga seotud kindlustuse puhul tagavad 
liikmesriigid, et finantseerimisasutused võtavad lisaks kliendi suhtes rakendatavatele hoolsusmeetmetele, mis on nõutud klientide ja tegelikult kasusaava omaniku puhul, 
järgmisi kliendi suhtes rakendatavaid  hoolsusmeetmeid elukindlustuse ja muu 
investeerimisega seotud kindl ustuse tegelike kasusaaj ate puhul, tehes seda kohe 
pärast tegelike kasusaajat e tuvastamist või määramist: 
(a) tegeliku kasusaaja puhul, kes tehaks e kindlaks kui konkreetse nimega 
füüsilised või juriidilised isikud või  õiguslikud üksused, lähtutakse isiku 
nimest; 
ET 31   ET (b) tegeliku kasusaaja puhul, kes on määratud omaduste või liigi järgi või muul 
viisil, kogutakse kõnealuse tegeliku kasu saaja kohta piisava lt teavet, nii et 
oleks võimalik finantseerimisasutusele tõendada, et väljamakse tegemise ajal 
suudetakse tegelik kasusaaja tuvastada. 
Punktis a ja b osutatud juhtudel kontroll itakse tegeliku kasusaaja isikusamasust 
väljamakse tegemise ajal. Elukindlustu se või muu investeerimisega seotud 
kindlustuse terves või osal ises ulatuses määramisel kolmandale isikule peab 
määramisest teadlik finantseerimisasutus tuvastama füüsilisele või juriidilisele 
isikule või õiguslikule üksusele määramise aj al sellise tegeliku kasusaaja, kes saab 
kasu määratud kindlustuslepingu väärtusest. 
Artikkel 12 
1. Liikmesriigid näevad ette, et klientide ja tegelikult kasusaavate omanike 
isikusamasuse kontrollimine toimub enne  ärisuhte loomist või tehingu tegemist. 
2. Erandina lõikest 1 võivad liikmesriigid l ubada, et kliendi ja tegelikult kasusaava 
omaniku isikusamasust kontrollitakse ärisuht e loomise ajal, kui see on vajalik, et 
äritegevuse tavapärast käiku mitte katkestada ja kui rahapesu või terrorismi rahastamise risk on väike. Sellisel j uhul tuleb asjakohased menetlused lõpetada 
võimalikult kiiresti pärast esmakontakti. 
3. Erandina lõigetest 1 ja 2 võivad liikmesr iigid lubada pangakonto avamist tingimusel, 
et on piisavalt tagatud see, et klient ei te e tehinguid või et neid ei tehta tema nimel, 
kuni on saavutatud täielik vasta vus lõigete 1 ja 2 sätetele. 
4. Liikmesriigid näevad ette, et kui asjaoman e asutus või isik ei suuda täita artikli 11 
lõike 1 punktides a, b ja c sätestatud nõudeid, ei tohi ta pangatehinguid teha, ärisuhet 
luua ega tehingut teha ning peab kaaluma äris uhte lõpetamist ja ni ng kliendiga seoses 
kahtlasest tehingust teatamist rahape su andmebüroole kooskõlas artikliga 32. 
Liikmesriigid ei kohalda eelnevat lõiku not arite, muude sõltuma tute õigusteenuse 
osutajate, audiitorite, raamatupidamis- või nõustamisteenuse osutajate ja 
maksunõustajate suhtes ainult rangelt sel m ääral, mil selline erand on seotud kliendi 
õigusliku seisundi hindamisega või ülesanne te täitmisega kõnealuse kliendi kaitsja 
või esindajana kohtuprotsessi käigus või sellega seoses, sealhulgas seoses 
nõustamisega menetluse algatamise või vältimise asjus. 
5. Liikmesriigid näevad ette, et asjaom ased üksused rakendavad hooldusmeetmeid 
mitte ainult kõigi uute klientide suhtes, vaid vajaduse korral ja riskiastmest sõltuvalt ka olemasolevate klientide suhtes, sealhul gas juhul, kui kliendiga seotud asjakohased 
asjaolud muutuvad. 
ET 32   ET 2. JAGU  
KLIENDI SUHTES RAKENDATAVAD LIHTSUSTATUD HOOLSUSMEETMED  
Artikkel 13 
1. Kui liikmesriik või asjaomane üksus teeb kindlaks väiksema riskiga valdkonnad, 
võib kõnealune liikmesriik lubada asjaomas tel üksustel rakendada kliendi suhtes 
lihtsustatud hoolsusmeetmeid. 
2. Enne kliendi suhtes lihtsustatud hoolsu smeetmete rakendamist teevad asjaomased 
üksused kindlaks, et kliendis uhe või kliendiga tehtav te hing on väiksema riskiga.  
3. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üksused jälgivad p iisavalt tehinguid või 
ärisuhet, et oleks võimalik teha kindla ks ebatavalisi või kahtlasi tehinguid. 
Artikkel 14 
Teatavat liiki klientide, riikid e või geograafiliste p iirkondade, toodete, teenuste, tehingute või 
edastamiskanalitega seotud rahapesu ja terror ismi rahastamise riskide hindamisel võtavad 
liikmesriigid ja asjaomased üksused arvesse vähemalt II lisas sätestatud võimaliku väiksema riskiga olukordade tegureid. 
Artikkel 15 
EBA, EIOPA ja ESMA annavad vastavalt määruse (EL) nr 1093/2010, määruse (EL) nr 
1094/2010 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 16 pädevate asutuste ja artikli 2 lõike 1 
alapunktides 1 ja 2 osutatud asjaomaste üksuste jaoks välja suunised risk itegurite kohta, mida 
tuleb võtta arvesse, ja/või meetmete kohta, mida tuleb võtta juhul, kui lihtsustatud 
hoolsusmeetmed on asjakohased. Eriti tuleks arvesse  võtta äritegevuse laadi ja mahtu ning kui 
asjakohane ja proportsionaalne, tuleks ette nä ha erimeetmed. Kõnealused suunised esitatakse 
kahe aasta jooksul alates käesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast. 
3. JAGU  
KLIENDI SUHTES RAKENDATAVAD TUGEVDATUD HOOLSUSMEETMED  
Artikkel 16 
1. Käesoleva direktiivi artiklites 17–23 säte statud juhtudel ja muudel liikmesriikide või 
asjaomaste üksuste poolt kindlaks te htud suurema riskiga juhtudel nõuavad 
liikmesriigid, et asjaomased üksused rakendavad klientide suhtes tugevdatud hoolsusmeetmeid, et asjakohaselt juhtid a ja vähendada kõnealuseid riske. 
ET 33   ET 2. Liikmesriigid näevad ette, et asjaomased üksused uurivad nii palju kui asjakohane 
kõigi selliste keeruliste ja ebatavaliselt suuremahuliste tehingut e ning kõigi selliste 
ebatavaliste tehinguta vade tausta ja eesmä rki, millel ei ole selget majanduslikku ega 
õiguspärast eesmärki. Eelkõige laiendavad asjaomased üksused ärisuhte seire mahtu 
ja laadi, et teha kindlaks, kas kõnealused  tehingud või tegevused on ebatavalised või 
kahtlased. 
3. Rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide hindamisel võtavad liikmesriigid ja 
asjaomased üksused arvesse vähemalt III lisas sätestatud võimaliku suurema riskiga olukordade tegureid. 
4. EBA, EIOPA ja ESMA a nnavad vastavalt määruse ( EL) nr 1093/2010, määruse (EL) 
nr 1094/2010 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artik lile 16 pädevate asutuste ja artikli 2 
lõike 1 alapunktides 1 ja 2 osutatud asja omaste üksuste jaoks välja suunised 
riskitegurite kohta, mida tuleb võtta arvesse , ja/või meetmete kohta, mida tuleb võtta 
juhul, kui on vaja kohaldada tugevdat ud hoolsusmeetmed. Kõnealused suunised 
esitatakse kahe aasta jooksul alates k äesoleva direktiivi jõustumise kuupäevast. 
Artikkel 17 
Seoses piiriüleste korrespondentpangasuhetega  kolmandate riikide korrespondentasutustega 
näevad liikmesriigid ette, et lisaks artik li 11 kohastele kliendi su htes rakendatavatele 
hoolsusmeetmetele teevad krediidiasutused järgmist: 
(a) koguvad piisavalt teavet korrespondentas utuse kohta, et täielikult mõista 
korrespondentasutuse tegevuse olemust ja te ha avalikult kättesaadava teabe põhjal 
otsus asjaomase asutuse maine ja tema ül e teostatava järelevalve kvaliteedi üle; 
(b) hindavad korrespondentasutuses rakendatavaid  rahapesu- ja terrorismi rahastamise 
vastaseid kontrollisüsteeme; 
(c) saavad kõrgemalt juhtkonnalt eelneva lt nõusoleku uue korrespondentsuhte 
loomiseks; 
(d) dokumenteerivad mõlema asutuse vastavad kohustused; 
(e) veenduvad laiendatud kasutusõigusega kont ode puhul, et korres pondentasutus on 
kontrollinud korrespondentasu tuse kontodele otsest juurdepääsu omavate klientide 
isikusamasust ning võtab nende suhtes  pidevalt hoolsusmeetmeid ning suudab 
taotluse korral esitada asjakohased klie ndi suhtes rakendatava hoolsusmeetmete 
andmed. 
Artikkel 18 
Välisriigi riikliku taustaga isikutega tehtavate tehingute või ärisuhete puhul näevad 
liikmesriigid ette, et lisaks artikli 11 kohastele kliendi suhtes rakendatavatele hoolsusmeetmetele teevad asjaomased üksused järgmist: 
(a) näevad ette riskipõhised protseduurid, millega tehakse kindlaks, kas klient või 
kliendi tegelikult kasusaav omanik on selline isik; 
ET 34   ET (b) saavad kõrgemalt juhtkonnalt he akskiidu selliste klientidega ärisuhete loomiseks või 
jätkamiseks; 
(c) võtavad asjakohaseid meetmeid, et teha kind laks vara allikad ja selliste rahaliste 
vahendite allikad, mida ärisuhte või tehingu raames kasutatakse; 
(d) teostavad ärisuhte üle pidevat tugevdatud seiret. 
Artikkel 19 
Riigisisese riikliku taustaga isikutega või isikuga, kes täidab või on täitnud olulisi ülesandeid 
rahvusvahelistes organisatsioonides, teht avate tehingute või ärisuhete puhul näevad 
liikmesriigid ette, et lisaks artikli 11 kohastele kliendi suhtes rakendatavatele hoolsusmeetmetele teevad asjaomased üksused järgmist: 
(e) näevad ette riskipõhised protseduurid, millega tehakse kindlaks, kas klient või 
kliendi tegelikult kasusaav omanik on selline isik; 
(f) kohaldavad artikli 18 punktides b, c ja d osut atud meetmeid, kui selliste isikutega on 
suurema riskiga ärisuhted. 
Artikkel 20 
Asjaomased üksused võtavad asjakohaseid meetme id, et teha kindlaks, kas elukindlustuse või 
muu investeerimisega seotud ki ndlustuslepingu tege lik kasusaaja ja/või tegeliku kasusaaja 
tegelikult kasusaav omanik on riikliku taustaga  isik. Kõnealused meetmed võetakse hiljemalt 
väljamakse tegemisel või kindlustuslepingu tervik likul või osalisel määramisel. Suurema riski 
korral näevad liikmesriigid ette, et lisaks ta vapärastele kliendi su htes rakendatavatele 
hoolsusmeetmetele teevad asjaomased üksused järgmist: 
(a) teavitavad kõrgemat juhtkonda enne ki ndlustuslepinguga seotud väljamaksete 
tegemist;  
(b) tugevdatult kontrollivad kogu är isuhet kindlustusvõtjaga. 
Artikkel 21 
Artiklites 18, 19 ja 20 osutatud meetmeid kohald atakse ka perekonnaliikmete või isikute 
suhtes, keda peetakse selliste riikliku taus taga isikute lähedasteks kaastöötajateks. 
Artikkel 22 
Kui artiklites 18, 19 ja 20 osutatud isik ei täida enam liikmesriigi või kolmanda riigi avaliku 
võimu olulisi ülesandeid või olulisi ülesande id rahvusvahelises orga nisatsioonis, peavad 
asjaomased üksused kaaluma riski, mis on kõnealuse isikuga jätkuvalt seotud, ning 
rakendama asjakohaseid ja riskipõhiseid meetmeid seni, kui on kindel, et sellist riski enam ei 
ole. Kõnealuste meetmete kohaldamise ajavahemik on vähemalt 18 kuud. 
ET 35   ET Artikkel 23 
1. Liikmesriigid keelavad krediidiasutuste l luua või jätkata korrespondentpangasuhteid 
varipankadega ja nõuavad, et krediidiasutus  võtaks kohaseid meetmeid tagamaks, et 
ei looda ega jätkata korres pondentpangasuhted pankadega, mis teadaolevalt lubavad 
varipankadel oma kontosid kasutada. 
2. Lõike 1 kohaldamisel tähendab „varipan k” krediidiasutust või samaväärse 
tegevusega tegelevat asutust, mis on as utatud jurisdiktsioonis, kus tal puudub 
füüsiline asukoht sihipärase kontseptsiooni ja juhtimisega, ja mis ei ole seotud ühegi 
reguleeritud finantsgrupiga. 
4. JAGU  
NÕUETE TÄITMINE KOLMANDATE ISIKUTE POOLT  
Artikkel 24 
Liikmesriigid võivad lubada asjaomastel üksustel usaldada artikli 11 lõike 1 punktides a, b ja 
c sätestatud nõuete täitmise kolm andatele isikutele. Lõplikult vastutab nende nõuete täitmise 
eest siiski kolmandale isikule nõuete  täitmise usaldanud asjaomane üksus. 
Artikkel 25 
1. Käesoleva jao kohaldamisel tähendab „kolmandad isikud” ar tiklis 2 loetletud 
asjaomaseid üksuseid või liikmesriikides või kolmandas riigis asuvaid teisi asutusi ja isikuid, kes rakendavad kliendi suhtes  hoolsusmeetmeid ja kohaldavad andmete 
säilitamise nõudeid, mis on samaväärsed käesolevas direktiivis sätestatutega, ning nende vastavust käesoleva dire ktiivi nõuetele jälgitakse vast avalt VI peatüki 2. jaole. 
2. Tehes otsust selle kohta, ka s kolmas riik täidab lõikes 1 sätestatud tingimusi, võtavad 
liikmesriigid arvesse olemasolevat teavet geograafilise riski kohta ning teavitavad käesoleva direktiivi kohaldamiseks vajalikul määral ning vastavalt määrusele (EL) nr 
1093/2010, määrusele (EL) nr 1094/2010 ja määrusele (EL) nr 109572010 teisi liikmesriike, komisjoni, EBAt, EIOPAt ja ESMAt juhtudest, mil nad leiavad, et 
kolmas riik täidab selliseid tingimusi. 
Artikkel 26 
1. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üks used saavad kolmandatelt isikutelt, kellele 
nad nõuete täitmise on usaldanud, teavet artikli 11 lõike 1 punktides a, b ja c sätestatud nõuete täitmise kohta. 
2. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üksused, kelle juurde klient suunatakse, 
võtavad asjakohaseid meetmeid tagamaks, et taotluse korral edastab kolmas isik viivitamata asjakohased koopiad kliendi või tegeliku kasusaaja isikusamasuse 
tuvastamise ja kontrollimise andmetest ni ng muudest asjakohastest dokumentidest. 
ET 36   ET Artikkel 27 
Liikmesriigid tagavad, et päritoluriigi pädev asutus (grupiüleste põhimõtete ja 
kontrollimeetmete puhul) ja vastuvõtv a riigi pädev asutus (filiaa lide ja tütarett evõtjate puhul) 
võivad arvesse võtta, et asjaomane üksus kohaldab  artikli 25 lõike 1 ja  artikli 26 kohaseid 
meetmeid grupitasandi kava kohaselt, kui täidetud on järgmised tingimused: 
(a) asjaomane üksus kasutab sellise kolmanda  isiku esitatud andmeid, kes kuulub 
samasse konsolideerimisgruppi; 
(b) kõnealune konsolideerimisgrupp kohaldab k liendi suhtes hoolsusmeetmeid, andmete 
säilitamise eeskirju ning rahapesu ja terrorismi rahastamise vastaseid kavasid 
vastavalt käesolevale direktiivile või samaväärsetele eeskirjadele; 
(c) punktis b osutatud nõuete tõhusa rakendami se üle teostab konsolideerimisgrupi 
tasandil järelevalvet pädev asutus. 
Artikkel 28 
Käesolevat jagu ei kohaldata te gevuse edasiandmise ega es indussuhete puhul, kui tegevuse 
edasiandmise pakkujat või agenti käsitletakse  lepingu kohaselt osana asjaomasest üksusest. 
III PEATÜKK 
TEGELIKULT KASUSAAVAT OMANIKKU KÄSITLEV 
TEAVE 
Artikkel 29 
1. Liikmesriigid tagavad, et nende territ ooriumil asutatud jur iidilised isikud või 
õiguslikud üksused koguvad ja hoiavad asjak ohast, täpset ja aj akohastatud teavet 
oma tegelikult kasus aavate omanike kohta. 
2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva artik li lõikes 1 osutatud teave on õigeaegselt 
kättesaadav pädevatele asutuste le ja asjaomastele üksustele. 
Artikkel 30 
1. Liikmesriigid tagavad, et nende õiguse alusel tegutseva mis tahes usaldusfondi 
usaldusisikud koguvad ja hoiavad asjakoha st, täpset ja ajakohastatud teavet 
usaldusfondi tegelikult kasusaavate omanik e kohta. Kõnealune teave hõlmab asutaja, 
usaldusisiku(te), kaitsja (kui asjakoha ne), tegelike kasusaajate või tegelike 
kasusaajate liigi isikuandmeid ja usaldus fondi üle kontrolli omava mis tahes muu 
füüsilise isiku isikuandmeid. 
ET 37   ET 2. Liikmesriigid tagavad, et usaldusisikud av alikustavad asjaomas tele üksustele oma 
staatuse, kui nad usaldusisikuna loovad är isuhte või teevad juhutehingu, mille maht 
on üle artikli 10 punktides b, c ja d sätestatud künnise. 
3. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva artik li lõikes 1 osutatud teave on õigeaegselt 
kättesaadav pädevatele asutuste le ja asjaomastele üksustele. 
4. Liikmesriigid tagavad, et lõigete 1, 2 ja 3 kohaseid meetmeid kohaldatakse muud 
liiki juriidiliste isikute või õiguslike üksuste suhtes, kelle struktuur ja funktsioonid sarnanevad usaldusfondide st ruktuuri ja funktsioonidega. 
IV PEATÜKK 
TEATAMISKOHUSTUS 
1. JAGU  
ÜLDSÄTTED  
Artikkel 31 
1. Iga liikmesriik asutab rahapesu ja terrorismi rahastamise ärahoidmiseks, 
tuvastamiseks ja uurimiseks rahapesu andmebüroo. 
2. Liikmesriigid teatavad komisjonile kirja likult vastava rahapesu andmebüroo nime ja 
aadressi. 
3. Rahapesu andmebüroo on keskne siseriiklik  üksus. Rahapesu andmebüroo vastutab 
võimalikku rahapesu või sellega seotud eelkuritegusid või võimalikku terrorismi 
rahastamist käsitleva teabe vastuvõtmise (ja lu batud ulatuses taotlemise), analüüsi ja 
pädevatele asutustele teatavakstegemise eest vastavalt siseriiklike õigusaktide või eeskirjade nõuetele. Rahapesu andmebüroo le tagatakse ülesannete täitmiseks 
asjakohased vahendid. 
4. Liikmesriigid tagavad, et rahapesu andm ebürool on vahetu või kaudne ja õigeaegne 
juurdepääs finants-, haldus- ja õiguska itsealasele teabele, mida ta vajab oma 
ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks . Rahapesu andmebüroo vastab oma 
liikmesriigi õiguskaitseasutuste teabetaotlus tele, välja arvatud j uhul, kui on tegelikult 
alust eeldada, et sellise teabe esitamine võib negatiivselt mõjutada käimasolevat 
uurimist või analüüsi, või erandjuhtudel,  kui teabe avaldamine oleks selgelt 
ebaproportsionaalne mõne füüs ilise või juriid ilise isiku õiguspäras te huvidega või ei 
oleks teabetaotluse eesmärg i seisukohast asjakohane. 
5. Liikmesriigid tagavad, et rahapesu andmebüroole antakse volitused võtta juhul, kui 
on kahtlus, et tehing on seotud rahapesu või terrorismi rahastamisega, viivitamata 
ET 38   ET otse või kaudselt meetmeid, et peatada kä imaolev tehing või keelata selle tegemine, 
et analüüsida tehingut ja le ida kinnitust kahtlustele. 
6. Rahapesu andmebüroo analüüsifunktsioon hõlmab tegevusanalüüsi, mis keskendub 
üksikjuhtudele ja konkreetsetele eesmärkidele,  ja strateegilist analüüsi, mis käsitleb 
rahapesu ja terrorismi rahast amise suundumusi ja tavasid. 
Artikkel 32 
1. Liikmesriigid näevad ette, et asjaomased üksused ja vajaduse korral nende juhid ja 
töötajad teevad täielikult koostööd: 
(a) viivitamata ja omal algatusel teavitad es rahapesu andmebürood, kui käesoleva 
direktiiviga hõlmatud asutus või isik teab, kahtlustab või omab alust kahtluseks, et vahendite puhul on tegemist  kuritegevusest saadud tuluga või et 
need on seotud terrorismi rahastamisega,  ja sel juhul viivitamata vastates 
rahapesu andmebüroo täienda va teabe taotlustele; 
(b) esitades rahapesu andmebüroole sell e taotluse korral viivitamatult kogu 
vajaliku teabe kohaldatavates õi gusaktides sätestatud korras. 
2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud teave edastatakse rahapesu andmebüroole selles 
liikmesriigis, kelle territooriumil teavet ed astav asutus või isik asub. Teabe edastab 
või edastavad artikli 8 lõikes 4 osut atud korras määratud isik või isikud. 
Artikkel 33 
1. Erandina artikli 32 lõikest 1 võivad liikmesriigid artikli 2 lõike 1 punkti 3 
alapunktides a, b ja d nimetatud isikute puhul  määrata asutuseks, kes saab artikli 32 
lõikes 1 osutatud teabe, kuts eala isereguleer uva organi.  
 Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, edastab määratud isereguleeruv organ teabe 
esimeses lõigus osutatud juhtudel viivitamata  ja algsel kujul rahapesu andmebüroole. 
2. Liikmesriigid ei kohalda ar tikli 32 lõikes 1 sätestat ud kohustusi notarite, muude 
sõltumatute õigusteenuse osutajate, audiitorite, raamatupidamis- või 
nõustamisteenuse osutajate ega maksunõustajate  suhtes ainult rangelt sel määral, mil 
selline erand on seotud teabega, mida need saavad mõnelt oma kliendilt või mõne oma kliendi kohta, kui nad selgitavad oma kliendi õiguslikku olukorda või kaitsevad 
või esindavad kõnealust klien ti kohtumenetluses või sellega seoses, sealhulgas juhul, 
kui nad annavad kohtumenetluse algatamist  või vältimist käsitlevat nõu, olenemata 
sellest, kas kõnealune teave on saadud enne sellist menetlust, selle ajal või pärast 
seda. 
Artikkel 34 
1. Liikmesriigid näevad ette, et asjaomased  üksused ei tee tehinguid, mida nad teavad 
või kahtlustavad olevat seotud rahapesuga või terrorismi rahastamisega, enne artikli 
32 lõike 1 punktis a sätestatud vajalike toimingute tegemist.  
ET 39   ET  Vastavalt liikmesriikide õigusaktidele on õi gus anda korraldus jätta tehing tegemata. 
2. Kui on kahtlus, et tehing on seotud rahapesuga või terrorismi rahastamisega ja kui 
selle tegemata jätmine ei ole võimalik või võib takistada võimalikust rahapesust või 
terrorismi rahastamisest kasu saajate tabamist, teavitavad asjaomased üksused rahapesu andmebürood kohe pärast tehingut. 
Artikkel 35 
1. Liikmesriigid tagavad, et kui artiklis 45 osutatud pädevad asutused tuvastavad 
asjaomaste üksuste juures inspekteerimiste käigus või mõnel muul viisil asjaolusid, mis võivad olla seotud rahapesuga või terro rismi rahastamisega, teatavad nad sellest 
viivitamata rahapesu andmebüroole. 
2. Liikmesriigid tagavad, et õigusnormi dega aktsiaturgude, valuutaturgude ja 
tuletisväärtpaberiturgude üle järelevalvet teostama volitatud järelevalveasutused 
teavitavad rahapesu andmebürood neile teat avaks saanud asjaoludest, mis võivad olla 
seotud rahapesu või terrorismi rahastamisega. 
Artikkel 36 
Kui asjaomane üksus või selle töötaja või juht edastab heauskselt vastavalt artikli 32 lõikele 1 
ja artiklile 33 artik lites 32 ja 33 osutatud teavet, ei kä sitleta seda lepinguga või õigus- ja 
haldusnormidega teabe avalikustamisele keht estatud piirangute rikkumisena ning asjaomane 
üksus või selle juht või  töötaja ei kanna selle eest mingit vastutust. 
Artikkel 37 
Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et kaits ta ähvarduste või v aenuliku kohtlemise eest 
asjaomase üksuse töötajaid, kes teatavad rahape su või terrorismi rahastamise kahtlustest kas 
üksuse siseselt või rahapesu andmebüroole. 
2. JAGU  
AVALIKUSTAMISE KEELAMINE  
Artikkel 38 
1. Asjaomased üksused ning nende  juhid ja töötajad ei aval ikusta asjaomasele kliendile 
ega teistele kolmandatele isikutele asjaolu, et on edastatud teavet vastavalt artiklitele 
32 ja 33 või et rahapesuga või terrorismi  rahastamisega seoses on või võib olla 
algatatud uurimine. 
2. Lõikes 1 sätestatud keeldu ei kohaldata t eabe edastamisel liikme sriikide pädevatele 
asutustele, sealhulgas iser eguleeruvatele organitele, ega teabe edastamisel 
õiguskaitse eesmärkidel. 
ET 40   ET 3. Lõikes 1 sätestatud keeld ei takista teab e edastamist liikmesriikide või selliste 
kolmandate riikide asutuste vahel, ke s kohaldavad nõudeid, mis on samaväärsed 
käesolevas direktiivis sätestatutega, tingimusel, et kõnealused asutused kuuluvad samasse konsolideerimisgruppi.  
4. Lõikes 1 sätestatud keeld ei ole vastuol us teabe edastamisega liikmesriikide või 
kolmandate riikide, kus kehtivad käesoleva direktiiviga võrdväärsed nõuded, artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktides a ja b nime tatud isikute vahel, kes tegelevad oma 
kutsealaga, olgu siis töötajatena või mitte, ühes ja samas juriidilises isikus või 
võrgustikus.  
 Esimese lõigu kohaldamisel tähendab „võr gustik” ulatuslikumat struktuuri, kuhu isik 
kuulub ja millel on ühised omanikud ja juhtkond või ühine vastavuskontroll. 
5. Artikli 2 lõike 1 punktides 1 ja 2 ning punk ti 3 alapunktides a ja b osutatud üksuste 
või isikute puhul ei takista kä esoleva artikli lõikes 1 säte statud keeld juhtudel, kus on 
tegemist sama kliendi ja sama tehinguga, milles osaleb kaks või enam asutust või isikut, teabe edastamist asjaomaste asut uste või isikute va hel, kui nad asuvad 
liikmesriigis või kolmandas riigis, kus kehtivad käesoleva direktiivi nõuetega samaväärsed nõuded, ja kui nad tegeleva d samal kutsealal ning nende suhtes 
kohaldatakse ametisaladusega ja isik uandmete kaitsega seotud kohustusi.  
6. Kui artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktides a ja b osutatud isikud püüavad klienti 
veenda ebaseaduslikust tegevusest hoiduma, ei  käsitleta seda avalikustamisena lõike 
1 tähenduses. 
V PEATÜKK 
ANDMETE SÄILITAMINE JA STATISTILISED ANDMED  
Artikkel 39 
Liikmesriigid näevad ette, et asjaomased üksus ed säilitavad vastavalt siseriiklikule õigusele 
järgmised dokumendid ja teabe, mida rahapesu  andmebürood või muud pädevad asutused 
saavad kasutada võimaliku rahapesu võ i terrorismi rahastamise ärahoidmiseks, 
kindlakstegemiseks ja uurimiseks: 
(a) kliendi suhtes rakendatava te hoolsusmeetmete puhul nõutavate tõendite koopiad või 
viited nõutavatele tõenditele viie aasta j ooksul pärast kliendis uhte lõppu. Kõnealuse 
ajavahemiku möödumisel isikuandmed kustutata kse, kui ei ole teisiti ette nähtud 
siseriikliku õigusega, millega tuleks kindl aks määrata, millisel juhul asjaomased 
üksused võivad andmeid jätkuvalt säilitada või peavad seda tegema. Liikmesriigid võivad lubada või nõuda andmete jätkuvat säili tamist ainult juhul , kui see on vajalik 
rahapesu või terrorismi rahastamise är ahoidmiseks, kindlakstegemiseks või 
uurimiseks. Maksimaalne säilitamisperi ood pärast ärisuhte lõppu on kümmet aastat; 
(b) ärisuhete ja tehingute puhul tõendusmate rjalid ning andmed, mis sisaldavad 
originaaldokumente või nende  koopiaid, mida võib koha ldatavate siseriiklike 
ET 41   ET õigusaktide kohaselt kasutada kohtumenetlu ste käigus, viie aasta jooksul pärast 
asjaomaste tehingute tegemist või ärisuhte lõppu, olenevalt selle st, kumb ajavahemik 
on lühem. Kõnealuse ajavahem iku möödumisel isikuandmed kustutatakse, kui ei ole 
teisiti ette nähtud siseriikliku õigusega, millega tuleks kindlaks määrata, millisel juhul asjaomased üksused võivad andmeid jätkuvalt säilitada või peavad seda 
tegema. Liikmesriigid võivad lubada või nõuda andmete jätkuvat säilitamist ainult 
juhul, kui see on vajalik rahapesu või te rrorismi rahastamise ärahoidmiseks, 
kindlakstegemiseks või uurimiseks. Maksimaalne säilitamisperiood pärast asjaomaste tehingute tegemist või ärisuhte lõppu (olenevalt sellest, kumb ajavahemik 
lõpeb varem) on kümme aastat.  
Artikkel 40 
Liikmesriigid näevad ette, et asjaomastel üksus tel on süsteemid, mis võimaldavad neil vastata 
täielikult ja kiiresti rahapesu andmebüroo või si seriiklike õigusaktide kohaselt teiste asutuste 
päringutele selle kohta, kas neil  on või on eelnenud viie aasta jooksul olnud ärisuhe teatavate 
füüsiliste või juriidiliste isikutega ning milline on selle suhte olemus. 
Artikkel 41 
1. Riikliku riskihinnangu koostamisel artikli 7 kohaselt tagavad liikmesriigid, et nad on 
võimelised hindama oma rahapesu- ja terro rismi rahastamise vastaste süsteemide 
tulemuslikkust, säilitades täpsed stat istilised andmed asjaomaste süsteemide 
tulemuslikkuse kohta. 
2. Lõikes 1 osutatud statistilised andmed hõlmavad järgmist: 
(a) andmed, millega mõõdetakse käesoleva di rektiivi reguleerimisalasse kuuluvate 
erinevate sektorite suurust ja olulisust, sealhulgas üks uste ja isikute arv ning 
iga sektori majanduslik tähtsus; 
(b) andmed, millega mõõdetakse rahapesu  ja terrorismi rahastamise vastase 
siseriikliku korra teatamis-, uurimis- ja kohtumenetluse etappe, sealhulgas 
rahapesu andmebüroole teatatud kahtla ste tehingute arv, teatamisega seoses 
võetud järelmeetmete andmed ning ig a-aastased andmed uuritud juhtumite, 
rahapesus või terrorismi rahastamises süüdistatud ja süüdi mõistetud isikute 
arvu kohta ning külmutatud, arestitud või konfiskeeritud varade väärtuse (eurodes) kohta. 
3. Liikmesriigid tagavad nende statistiliste  aruannete koondülevaate avaldamise ja 
esitavad komisjonile lõikes 2 osutatud statistilised andmed. 
ET 42   ET VI PEATÜKK 
PÕHIMÕTTED, PROTSEDUURID JA JÄRELEVALVE 
1. JAGU  
SISEKORD , KOOLITUS JA TAGASISIDE  
Artikkel 42 
1. Liikmesriigid näevad ette, et konsolidee rimisgruppi kuuluvad asjaomased üksused 
rakendavad grupiülesed põhimõtted ja protseduurid, sealhulgas 
andmekaitsepõhimõtted ning põhimõtted ja protseduurid teabe jagamiseks grupis rahapesu ja terrorismi rahastamise tõke stamise eesmärgil. Kõnealuseid põhimõtteid 
ja protseduure rakendatakse tõhusalt filiaalide ja enamusosalusega tütarettevõtjate 
tasandil liikmesriikides ja kolmandates riikides. 
2. Liikmesriigid tagavad, et juhul, kui asjaomastel üksustel on filiaalid või 
enamusosalusega tütarettevõtja d kolmandates riikides, kus  rahapesu ja terrorismi 
rahastamise vastased miinimumnõuded on liikmesriigi vastavatest nõuetest vähem ranged, rakendavad kõnealused kolmandas riigis  asuvad filiaalid ja enamusosalusega 
tütarettevõtjad liikmesriigi nõudeid, seal hulgas andmekaitsenõudeid, niivõrd kuivõrd 
kolmanda riigi õigus- ja hal dusnormidega on see lubatud. 
3. Liikmesriigid, EBA, EIOPA ja ESMA t eatavad üksteisele juhtudest, mil kolmanda 
riigi õigusaktid ei võimalda võtta lõike 1 kohaseid meetmeid, ja võivad lahenduse 
leidmiseks astuda koordineeritud samme. 
4. Liikmesriigid näevad ette, et kui kolmanda riigi õigusaktid ei võimalda lõike 1 
esimeses lõigus osutatud meetmete kohaldamist, võtavad asjaomased üksused täiendavaid meetmeid, et tõhusalt vähenda da rahapesu või terrorismi rahastamise 
riski, ja teavitavad oma päritoluriigi järe levalveasutusi. Kui täiendavad meetmed ei 
ole piisavad, kaaluvad päritoluriig i pädevad asutused täiendavaid 
järelevalvemeetmeid, sealhulgas vajaduse ko rral nõuavad, et finantsgrupp lõpetaks 
tegevuse vastuvõtvas riigis. 
5. EBA, EIOPA ja ESMA töötavad välja regu latiivsete tehniliste standardite eelnõud, 
millega määratakse kindlaks käesoleva artikli lõikes 4 osutatud täiendavate meetmete laad ning miinimummeetmed, mida artikli 2 lõike 1 alapunktides 1 ja 2 osutatud 
asjaomased üksused peavad võtma, kui kolma nda riigi õigusaktid ei võimalda lõigete 
1 ja 2 kohaste meetmete kohaldamist. EBA,  EIOPA ja ESMA esitavad kõnealused 
regulatiivsete tehniliste sta ndardite eelnõud komisjonile hilj emalt kahe aasta jooksul 
pärast käesoleva direktiivi jõustumist. 
ET 43   ET 6. Komisjonile delegeeritaks e volitused võtta vastu lõik es 5 osutatud regulatiivsed 
tehnilised standardid määr use (EL) nr 1093/2010, määruse (EL) nr 1094/2010 ja 
määruse (EL) nr 1095/2010 arti klites 10–14 sätestatud korras. 
7. Liikmesriigid tagavad, et teabe jagamine grupisiseselt on lubat ud, kui see ei takista 
võimaliku rahapesu või terrorismi rahastamise uurimist või analüüsi rahapesu andmebüroode või muude pädevate asutuste  poolt vastavalt siseriiklikule õigusele. 
8. Liikmesriigid võivad ette näha, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 
2009/110/EÜ
23 määratletud e-raha väljastajad  ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 
direktiiviga 2007/64/EÜ24 määratletud makseteenuse pa kkujad, kes on asutatud 
nende territooriumil ja kelle peakontor asub teises liikmesriigis või väljapool liitu, määravad nende territooriumil keskse kontaktpunkti, et kontrollida vastavust 
rahapesu ja terrorismi rahastamise vastastele eeskirjadele. 
9. EBA, EIOPA ja ESMA töötavad välja regu latiivsete tehniliste standardite eelnõud, 
millega nähakse ette kriteeriumid, mille al usel määratakse kindlaks asjaolud, mille 
korral on asjakohane määrata lõike 8 koha selt keskne kontaktpunkt, samuti sellise 
kontaktpunkti ülesanded. EBA, EIOPA ja ESMA esitavad kõnealused regulatiivsete 
tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt kahe aasta  jooksul pärast 
käesoleva direktiivi jõustumist. 
10. Komisjonile delegeeritaks e volitused võtta vastu lõik es 9 osutatud regulatiivsed 
tehnilised standardid määr use (EL) nr 1093/2010, määruse (EL) nr 1094/2010 ja 
määruse (EL) nr 1095/2010 arti klites 10–14 sätestatud korras. 
Artikkel 43 
1. Liikmesriigid näevad ette, et asjaomased üksused võtavad meetmeid, mis on 
proportsionaalsed nende riskid e, olemuse ja suurusega, nii et nende asjaomased 
töötajad on teadlikud käesoleva direktiivi kohaselt vastu võetud sätetest, sealhulgas 
asjakohastest andmekaitsenõuetest. 
Nende meetmete raames osalevad as jaomased töötajad spetsiaalsetes 
koolitusprogrammides, mille käigus neid õpetatakse ära tundma võimaliku rahapesuga või terrorismi rahastamisega seotud toiminguid ja antakse juhiseid 
sellistes olukordades tegutsemiseks. 
Kui artikli 2 lõike 1 punktis 3 loetletud ka tegooriatesse kuuluv füüsiline isik tegutseb 
oma kutsealal juriidilise isiku töötajan a, kohaldatakse käes oleva jao kohaseid 
kohustusi pigem kõnealuse juriidilise isiku kui füüsilise  isiku suhtes. 
2. Liikmesriigid tagavad, et asjaomastel üksus tel on juurdepääs ajakohastatud teabele, 
mis käsitleb rahapesu ja terrorismi rahastamise tavasid ja kahtlastele tehingutele viitavaid tunnuseid. 
                                                
 
23 ELT L 267, 10.10.2009, lk 7. 
24 ELT L 319, 5.12.2007, lk 1. 
ET 44   ET 3. Liikmesriigid tagavad, et rahapesu või te rrorismi rahastamise kahtlusest teatamise 
järel antakse võimaluse korral õigeaegset tagasisidet teatamise tõhususe ning selle 
tulemusel võetud meetmete kohta. 
2. JAGU  
JÄRELEVALVE  
Artikkel 44 
1. Liikmesriigid näevad ette, et seaduslikult tegutsemiseks peavad 
valuutavahetusasutused ning usaldusfondide  või äriühingu teenuste pakkujad olema 
litsentseeritud või registrisse kantud ning hasartmänguteenuste pakkujatel peab 
olema tegevusluba.  
2. Seoses lõikes 1 osutatud üksustega nõuavad liikmesriigid, et pädevad asutused 
tagaksid, et selliste üksuste  tegelikud juhid või tegeli kult kasusaavad omanikud on 
sobivad ja nõuetele vastavad isikud. 
3. Seoses artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktid es a, b, d ja e osutatud asjaomaste 
üksustega tagavad liikmesriigid, et pädeva d asutused võtavad vajalikud meetmed, et 
takistada kurjategijatel või nende kaasosal istel omada olulist või kontrollivat osalust 
asjaomases üksuses, olla sellise olulise võ i kontrolliva osaluse tegelik kasusaaja või 
asjaomase üksuse juhtivtöötaja. 
Artikkel 45 
1. Liikmesriigid näevad ette, et pädevad asut used teostavad tõhusat seiret ja võtavad 
käesoleva direktiivi nõuete täitmise tagamiseks vajalikke meetmeid.  
2. Liikmesriigid tagavad, et pädevatel asutus tel on piisavad õigused, sealhulgas õigus 
nõuda igasugust teavet, mis on oluline ees kirjadele vastavuse seire ja kontrolli 
teostamiseks, ning piisavad rahalised ja tehnilised vahendid ning inimressursid oma 
ülesannete täitmiseks. Liikmesriigid tagavad, et kõnealuste asutuste töötajad järgivad kõrgeid kutsealaseid nõudeid, sealhulgas konfidentsiaalsus- ja andmekaitsenõudeid, 
ning on usaldusväärsed ja asjakohaste oskustega. 
3. Krediidi- ja finantseerimisasutuste ning hasartmänguteenuste osutajate puhul on 
pädevatel ametiasutustel tugevdatud järelevalvevolitused, eelkõige võimalus teostada kohapealset kontrolli. 
4. Liikmesriigid tagavad, et asjaomased üks used, kellel on filiaalid  või tütarettevõtjad 
muudes liikmesriikides, järgivad kõnealuse te ise liikmesriigi siser iiklikke sätteid, mis 
on seotud käesoleva direktiiviga.  
5. Käesoleva direktiivi nõuete tõhusa järele valve eesmärgil tagavad liikmesriigid, et 
sellise liikmesriigi pädevad asutused, kus filiaalid või tütarettevõtjad asuvad, teevad 
ET 45   ET koostööd sellise liikmesriigi pädevate as utustega, kus asjaomasel üksusel on 
peakontor.  
6. Liikmesriigid tagavad, et pädevad as utused, kes kohaldavad järelevalve puhul 
riskipõhist lähenemisviisi:  
(a) selgelt mõistavad nende riigiga seotud raha pesu ja terrorismi rahastamise riske;  
(b) omavad kohapeal ja väljaspool juur depääsu kogu teabele konkreetsete ja 
rahvusvaheliste riskide kohta, mis on se otud asjaomaste üksuste klientide, 
toodete ja teenustega ning  
(c) võtavad kohapealse ja väljaspoolse jä relevalve sageduse ja intensiivsuse 
määramisel aluseks asjaomase üksuse riskiprofiili ning riigiga seotud rahapesu ja terrorismi rahastamise riskid. 
7. Hinnang, mis kajastab asjaomaste üksuste riskiprofiili rahape su ja terrorismi 
rahastamise suhtes, sealhulgas eeskirjade täitmatajätmise riski, vaadatakse läbi korrapäraselt ning asjaomase üksuse juht imise ja tegevusega seotud oluliste 
sündmuste ja suundumuste korral. 
8. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutus ed võtavad arvesse asjaomasele üksusele 
võimaldatud kaalutlusõigust ja vaatavad asja kohaselt läbi kõneal use kaalutlusõiguse 
aluseks oleva riskihinnangu, samuti tema põhimõtete, sisekontrollimeetmete ja protseduuride asjakohasuse ja rakendamise. 
9. Artikli 2 lõike 1 punkti 3 alapunktides a, b ja d osutatud asjaomaste üksuste puhul 
võivad liikmesriigid lubada, et lõikes  1 nimetatud ülesandeid täidavad 
isereguleeruvad organid, kui nad vastav ad käesoleva artikli lõike 2 sätetele. 
10. EBA, EIOPA ja ESMA a nnavad vastavalt määruse ( EL) nr 1093/2010, määruse (EL) 
nr 1094/2010 ja määruse (EL) nr 1095/2010 ar tiklile 16 pädevate asutuste jaoks välja 
suunised tegurite kohta, mida tuleb kohaldad a riskipõhise järelevalve teostamisel. 
Eriti tuleks arvesse võtta äritegevuse laadi ja mahtu ning kui asjakohane ja 
proportsionaalne, tuleks ette  näha erimeetmed. Kõnealused  suunised esitatakse kahe 
aasta jooksul alates käesoleva di rektiivi jõustumise kuupäevast. 
ET 46   ET 3. JAGU  
KOOSTÖÖ  
I ALAJAGU  
RIIGISISENE KOOSTÖÖ  
Artikkel 46 
Liikmesriigid tagavad, et po liitikakujundajad, raha pesu andmebüroo, õiguskaitseasutused, 
järelevalveasutused ja muud raha pesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega seotud asutused 
kehtestavad tõhusad mehhanismid, mis võimald avad neil riigisisese lt teha koostööd ja 
koordineerida meetmeid seoses rahapesu ja te rrorismi rahastamise vastaste põhimõtete ja 
meetmete väljatöötamisega ja rakendamisega. 
II ALAJAGU  
KOOSTÖÖ EBA,  EIOPA  JA ESMA GA 
Artikkel 47 
Pädevad asutused esitavad EBA-le, EIOPA-le  ja ESMA-le kogu teabe,  mida neil on vaja 
käesoleva direktiivi kohaste  ülesannete täitmiseks. 
III ALAJAGU  
KOOSTÖÖ RAHAPESU ANDMEBÜROODE VAHEL JA EUROOPA KOMISJONIGA  
Artikkel 48 
Komisjon võib anda vajalikku abi,  et lihtsustada koordineerimis t, sealhulgas teabevahetust 
rahapesu andmebüroode vahel liidu piires. Ta võib korrapäraselt korraldada kohtumisi liikmesriikide rahapesu andmebüroode esindaja tega, et hõlbustada koostööd ja vahetada 
seisukohti koostööalastes küsimustes. 
Artikkel 49 
Liikmesriigid tagavad, et rahapesu andm ebürood teevad omavahel  võimalikult tihedat 
koostööd, olenemata sellest, kas nad on haldus-,  õiguskaitse-, kohtu- või mitme funktsiooniga 
asutused. 
ET 47   ET Artikkel 50 
1. Liikmesriigid tagavad, et rahapesu a ndmebürood vahetavad omal algatusel või 
taotluse korral mis tahes teavet, mida raha pesu andmebüroodel või b olla vaja teabe 
töötlemisel või analüüsimisel või rahapes uga või terrorismi rahastamisega seotud 
finantstehingute ning füüsiliste või juriidiliste isikute uurimisel. Teabetaotlus sisaldab asjaomaseid asjaolusid, taustteavet, taotluse põhjust ja teavet selle kohta, kuidas taotletavat teavet kavatsetakse kasutada. 
2. Liikmesriigid tagavad, et vastates lõike 1 kohasele liidus asuva lt teiselt rahapesu 
andmebüroolt saadud teabetaotlusele, kasuta b rahapesu andmebüroo, kellele taotlus 
on esitatud, kõiki talle teabe kogumiseks ja analüüsimiseks siseriiklikult antud õigusi. Rahapesu andmebüroo, kellele taotlus on esitatud, vastab taotlusele õigel ajal 
ning taotluse saanud ja esitanud rahapesu  andmebürood kasutavad teabevahetuseks 
võimaluse korral digitaalseid vahendeid. 
3. Rahapesu andmebüroo võib keelduda teab e avaldamisest, mis võiks kaasa tuua 
taotluse saanud liikmesriigis kriminaalmene tluses toimuva uurimise kahjustamise või 
erandjuhtudel siis, kui teab e avaldamine oleks selgesti ebaproportsionaalne mõne 
füüsilise või juriidilise isiku või kõnealuse liikmesriigi õiguspäraste huvidega või ei 
oleks teabe kogumise eesmärgi seisukohast as jakohane. Iga sellist keeldumist tuleb 
teavet taotlevale rahapesu a ndmebüroole asjakohaselt põhjendada. 
Artikkel 51 
Artiklite 49 ja 50 koh aselt saadud teavet ja dokumente kasutatakse käesoleva direktiivi 
kohaste rahapesu andmebüroo ülesannete täit miseks. Teabe või dokumentide edastamisel 
vastavalt artiklitele 49 ja 50 võib edastav rahapesu andmebür oo kehtestada piiranguid ja 
tingimusi kõnealuse teabe kasutamisele. Va stuvõttev rahapesu andmebüroo peab kõiki 
kõnealuseid piiranguid ja tingimusi järg ima. See ei mõjuta teabe kasutamist 
kriminaalmenetluses ja vastutusele võtmise l, mis on seotud rahapesu andmebüroo 
ülesannetega hoida ära, tuva stada ja uurida rahapesu ja terrorismi rahastamist. 
Artikkel 52 
Liikmesriigid tagavad, et rahapesu andme bürood võtavad kõik vajalikud meetmed, sealhulgas 
turvameetmed, tagamaks et artiklite 49 ja 50 kohaselt edastatud teav e ei ole kättesaadav 
ühelegi teisele asutusele, ametkonna le ega teenistusele, välja arva tud juhul, kui teavet esitav 
rahapesu andmebüroo on andnud selleks oma heakskiidu. 
Artikkel 53 
1. Liikmesriigid julgustavad rahapesu a ndmebüroosid kasutama andmebüroode vahel 
kaitstud teabekanaleid ja detsentr aliseeritud arvutivõrku FIU.net. 
2. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi kohaste ülesannete täitmiseks teevad 
rahapesu andmebürood kaasaegsete tehnoloog iate kasutamisel koostööd. Kõnealused 
tehnoloogiad võimaldavad rahapesu andmebüroodel anonüümsel viisil ja 
isikuandmete täielikku kaitset tagades võrrelda oma andmeid teiste rahapesu 
ET 48   ET andmebüroode andmetega, et teha ki ndlaks rahapesu andmebüroode huviorbiiti 
kuuluvad isikud teistes liikmesriikides ni ng nende isikute tulu ja vahendid. 
Artikkel 54 
Liikmesriigid tagavad, et rahapesu andmebürood teevad koostööd Europoliga seoses piiriülest 
mõõdet hõlmava analüüsiga, mis käs itleb vähemalt kahte liikmesriiki. 
4. JAGU  
KARISTUSED  
Artikkel 55 
1. Liikmesriigid tagavad, et asjaomaseid üksusi saab võtta vastutusele käesoleva 
direktiivi kohaselt vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise eest.  
2. Ilma et see piiraks liikmesriikide õigust määrata kriminaalkaristusi, tagavad 
liikmesriigid, et pädevad asutused võivad võtta sobivaid haldusmeetmeid või määrata halduskaristusi juhul, kui asjaomased  üksused rikuvad käesoleva direktiivi 
kohaldamiseks vastu võetud siseriiklikke sätteid, ja tagavad kõnealuste sätete 
järgimise. Sellised meetmed ja karistused  on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. 
3. Kohustuste kohaldamisel juriid iliste isikute suhtes, tagavad liikmesriigid, et karistusi 
võib kohaldada juhtorgani liikmete või mis tahes muude isikute suhtes, kes 
siseriikliku õiguse kohaselt va stutavad rikkumise eest. 
4. Liikmesriigid tagavad, et pädevatel asut ustel on kõik nende ülesannete täitmiseks 
vajalikud uurimisvolitused. Karistuste kohaldamise volituste kasutamisel teevad pädevad asutused tihedat koostööd, tagama ks, et halduskaristused või -meetmed 
annavad soovitud tulemuse, ja koordineeriv ad oma tegevust piiriülestel juhtudel. 
Artikkel 56 
1. Käesolevat artiklit kohal datakse vähemalt juhtudel, kui asjaomastel üksustel on 
pidevalt puudusi seoses järgmi ste artiklite nõuete täitmisega: 
(a) 9–23 (kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed); 
(b) 32, 33 ja 34 (teatamine ka htlastest te hingutest); 
(c) 39 (andmete säilitamine) ning 
(d) 42 ja 43 (sisekontroll). 
2. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 osutat ud juhtudel hõlmavad halduskaristused ja -
meetmed, mida võib kohaldada, vähemalt järgmist:  
ET 49   ET (a) avalik teadaanne, milles on märgitud füüsilin e või juriidiline isik ja rikkumise 
laad; 
(b) korraldus, millega nõutakse, et füüsiline või juriidiline isik lõpetaks sellise 
tegevuse ja hoiduks selle tegevuse kordamisest; 
(c) asjaomase isiku puhul, kellel peab olema tegevusluba, tegevusloa tühistamine; 
(d) asjaomase üksuse juhtorgani mis tahes vastutava liikme s uhtes ajutise keelu 
kehtestamine täita ülesandeid asutuses; 
(e) juriidilise isiku puhul raha line halduskaristus kuni 10 % kõnealuse juriidilise 
isiku aastasest kogukäibest eelmisel majandusaastal; 
(f) füüsilise isiku puhul rahaline halduskaristus kuni 5 000 000 eurot, või 
liikmesriigis, kus euro ei ole ametlik vääring, vastav summa omavääringus käesoleva direktiivi jõus tumise kuupäeva seisuga; 
(g) rahaline halduskaristus, mis vastab kuni  kahekordsele kasule, mis on saadud 
sellisest rikkumisest, või kuni kahekordsele kahjule, mis on ära hoitud sellise rikkumise tulemusena, kui kõnealust ka su või kahju on võimalik kindlaks 
määrata. 
Kui juriidiline isik on emaettevõtja tütare ttevõtja, on punkti e kohaldamisel asjakohane 
aastane kogukäive selline aastane kogukäive, mis tuleneb kõrgeima taseme emaettevõtja 
eelmise majandusaasta konsolideeritud raamatupidamisaruannetest. 
Artikkel 57 
1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutus ed avaldavad põhjendamatult viivitamata 
mis tahes karistuse või meetme, mis on määr atud käesoleva direktiivi rakendamiseks 
vastu võetud siseriiklike sätete rikkumise korral koos teabega rikkumise liigi ja selle eest vastutatavate isikute kohta, välja arva tud juhul, kui selline avaldamine ohustaks 
tõsiselt finantsturgude stabiils ust. Kui avaldamine põhjustaks asjaomastele isikutele 
ebaproportsionaalset kahju, avaldavad päde vad asutused karistused anonüümselt. 
2. Liikmesriigid tagavad, et halduskaristuse või -meetme liigi ja rahalise 
halduskaristuse suuruse kindlaksmääramisel võtavad pädevad asutused arvesse kõiki 
asjakohaseid asjaolusid, sealhulgas järgmist: 
(a) rikkumise raskus ja kestus; 
(b) vastutava füüsilise või juriid ilise isiku vast utuse ulatus; 
(c) vastutava füüsilise või ju riidilise isiku finantsseis und, mida näitab kõnealuse 
isiku kogukäive või kõnealus e isiku aastasissetulek; 
(d) vastutava füüsilise või juriidilise isi ku teenitud kasumi või  välditud kahju 
suurus, kui seda saab kindlaks määrata; 
(e) kolmandate isikute kahju, mis tulenes rikkumisest, kui seda on võimalik 
kindlaks määrata; 
ET 50   ET (f) vastutava füüsilise või ju riidilise isiku ja päde va asutuse koostöö tase; 
(g) vastutava füüsilise või  juriidilise isiku varasemad rikkumised. 
3. EBA, EIOPA ja ESMA a nnavad vastavalt määruse ( EL) nr 1093/2010, määruse (EL) 
nr 1094/2010 ja määruse (EL) nr 1095/2010 ar tiklile 16 pädevate asutuste jaoks välja 
suunised artikli 2 lõike 1 punktides 1 ja 2 osutatud asjaomaste üksuste suhtes kohaldatavate haldusmeetmete ja -karistust e liikide ja rahaliste  halduskaristuste 
suuruse kohta. Kõnealused suunised esitatak se kahe aasta jooksul  alates käesoleva 
direktiivi jõustumise kuupäevast. 
4. Liikmesriigid tagavad, et juriidilisi isi kuid on võimalik võtta vastutusele artikli 56 
lõikes 1 osutatud rikkumiste eest, mille pani nende kasuks toime isik, kes tegutses üksinda või juriidilise isiku organi osana ja kellel on juriidilises isikus juhtiv 
positsioon tulenevalt mis tahes järgmisest: 
(a) õigus esindada juriidilist isikut; 
(b) õigus teha otsuseid juriidilise isiku nimel; või 
(c) õigus kontrollida juriidilist isikut. 
5. Lisaks lõikes 4 osutatud juhtudele tagava d liikmesriigid, et juriidilisi isikuid saab 
vastutusele võtta, kui lõikes 4 osutatud is iku poolne puudulik järelevalve või kontroll 
võimaldas talle alluval isikul panna juriid ilise isiku kasuks toime artikli 56 lõikes 1 
osutatud rikkumisi. 
Artikkel 58 
1. Liikmesriigid tagavad, et pädevad asutus ed kehtestavad tõhusad mehhanismid, et 
julgustada pädevatele asutus tele teatama käesoleva direkt iivi rakendamise siseriiklike 
sätete rikkumistest. 
2. Lõikes 1 osutatud mehhanismid hõlmavad vähemalt järgmist: 
(a) rikkumisteadete vastuvõtmise erimenetlused ja nende järelkontroll;  
(b) asutuse nende töötajate asjakohane kaitse,  kes teatavad asutuses toimepandud 
rikkumistest; 
(c) selliste isikuandmete kaitse, mis hõlmab nii isikut, kes teatab rikkumisest, kui 
ka füüsilist isikut, kes on väidetavalt vastutav rikkumise toimepanemise eest, kooskõlas direktiivis 95/46/EÜ sätestatud põhimõtetega. 
3. Liikmesriigid nõuavad, et asjaomastel asutustel on asjakohane kord, mille kohaselt 
nende töötajad teatavad rikkumistest et tevõttesiseselt konkreet se, sõltumatu ja 
anonüümse kanali kaudu. 
ET 51   ET VII PEATÜKK 
LÕPPSÄTTED 
Artikkel 59 
Nelja aasta jooksul alates käesoleva dire ktiivi jõustumisest koostab komisjon aruande 
käesoleva direktiivi rakendamise  kohta ning esitab selle Euroopa  Parlamendile ja nõukogule. 
Artikkel 60 
Direktiivid 2005/60/EÜ ja 2006/70/EÜ t unnistatakse kehtetuks alates [ kuupäev – üks päev 
pärast artikli 61 esimeses lõigus sätestatud kuupäeva ]. 
Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele käsi tatakse viidetena käesolevale direktiivile ja 
loetakse vastavalt IV lisa vastavustabelile. 
Artikkel 61 
1. Liikmesriik jõustab käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 
hiljemalt [ kahe aasta jooksul pärast  direktiivi vastuvõtmist ]. Nad edastavad 
kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.  
Kui liikmesriigid need normi d vastu võtavad, lisavad na d nendesse normidesse või 
nende normide ametliku avaldamise korral ne nde juurde viite käes olevale direktiivile 
Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 
2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas 
valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti. 
Artikkel 62 
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnenda l päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu 
Teatajas.  
Artikkel 63 
Käesolev direktiiv on adre sseeritud liikmesriikidele. 
Strasbourgis,  
Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel 
president eesistuja 
ET 52   ET I LISA  
Järgnevalt on esitatud mittetäielik loetelu risk iteguritest, mida asjaomased üksused võtavad 
artikli 11 lõike 3 kohaselt arvesse, kui nad määravad kindlaks, mil määral rakendatakse 
kliendi suhtes hoolsusmeetmeid: 
i) ärisuhte või muu sarnase suhte eesmärk; ii) kliendi hoiustatavate varade maht või kliendi tehtavate tehingute maht; 
iii) ärisuhte korrapärasus või kestus. 
ET 53   ET II LISA  
Järgnevalt on esitatud mittetäielik loetelu ar tiklis 14 osutatud võimaliku väiksema riski 
teguritest ja tõenditest. 
(1) Kliendiga seotud riskitegurid: 
(a) börsil noteeritud äriühingud, kelle suhtes kohaldatakse avalikustamiskohustusi 
(börsieeskirjade või õigus- või jõustamisv ahendite abil), millega on kehtestatud 
nõuded, et tagada tegeliku kasu saaja piisav läbipaistvus; 
(b) ametiasutused või riigiettevõtted; 
(c) kliendid, kes on punkti 3 kohaste väiksema riskiga geograafiliste piirkondade 
residendid. 
(2) Toote, teenuse, tehingu või edasta miskanaliga seotud riskitegurid: 
(a) väikse kindlustusmaksega elukindlustuslepingud; 
(b) pensioniskeemide kindlustuslepingud, kui need ei sisalda ennetähtaegse 
tagasiostmise valikuõigust ning neid  ei saa kasutada tagatisena; 
(c) töötajatele väljateenitud aastate pensioni või muid sarnaseid pensionihüvitisi 
võimaldav skeem, mille puhul kindlustusmaksed arvatakse palgast maha ning pensioniskeemi tingimused ei võimalda skeemis osaleja huvide ülekandmist; 
(d) finantstooted või -teenused, mis pa kuvad asjakohaselt kindlaksmääratud ja 
piiratud teenuseid teatavat ele kliendirühmadele, et suurendada juurdepääsu 
finantsalase kaasamise eesmärgil; 
(e) tooted, mille puhul rahapesu ja terroris mi rahastamise risk i juhitakse muude 
teguritega nagu raha pealelaadimise piir angud või omandi läbipaistvus (nt 
teatavat liiki e-raha, nagu on määratle tud direktiivis 2009/11 0/EÜ, mis käsitleb 
e-raha asutuste asutamist ja tegevust ning usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet). 
(3) Geograafilised riskitegurid: 
(a) teised ELi liikmesriigid; 
(b) kolmandad riigid, kellel on rahapesu ja terrorismi rahastamise vastased tõhusad 
süsteemid; 
(c) kolmandad riigid, kus usaldus väärsete allikate kohaselt  on korruptsiooni või 
muu kuritegevuse tase madal; 
(d) kolmandad riigid, kelle suhtes kohaldatakse  rahapesu ja terrorismi rahastamise 
vastaseid nõudeid, mis on kooskõlas FATF i soovitustega, ja kes on tõhusalt 
kõnealused nõuded rakendanud ni ng kelle üle teostataks e tõhusat järelevalvet 
või seiret vastavalt kõnealuste soovitust ega, et tagada vastavus kõnealustele 
nõuetele. 
ET 54   ET III LISA  
Järgnevalt on esitatud mittetäielik loetelu arti kli 16 lõikes 3 osutatud võimaliku suurema riski 
teguritest ja tõenditest. 
(1) Kliendiga seotud riskitegurid: 
(a) ärisuhe toimib ebatavalistel asjaoludel; 
(b) kliendid, kes on punktis 3 loet letud riikide residendid; 
(c) juriidilised isikud või õiguslikud üks used, kes on personaalse varahalduse 
skeemid; 
(d) äriühingud, kellel on aktsionäride esindajad või esitajaaktsiad; 
(e) suuri sularahakoguseid käitlevad ettevõtjad; 
(f) äriühingu omandistruktuur näib äriü hingu äritegevust silmas pidades 
ebatavaline või liiga keeruline. 
(2) Toote, teenuse, tehingu või edasta miskanaliga seotud riskitegurid: 
(a) privaatpangandus; 
(b) tooted või tehingud, mis võiva d soodustada anonüümsust; 
(c) ärisuhe või tehingud, mille puhul ei viibita samas kohas; 
(d) tundmatutelt või mitteseotud kolmandatelt isikutelt saadud maksed; 
(e) uued tooted ja uued äritavad, sealhulg as uus edastamismehhanism, ning uute 
või arenevate tehnoloogiate kasutamine ni i uute kui ka olemasolevate toodete 
puhul. 
(3) Geograafilised riskitegurid: 
(a) riigid, kellel usaldusväärsete allik ate (nt FATFi avalikud teadaanded, 
vastastikuse hindamise või üksikasjali ku hindamise aruanded või avaldatud 
järelaruanded) kohaselt ei ole rahapesu ja terrorismi rahastamise vastast tõhusat 
süsteemi; 
(b) riigid, kus usaldusväärsete allika te kohaselt on korruptsiooni või muu 
kuritegevuse tase märkimisväärne; 
(c) riigid, kelle suhtes on kehtestatu d sanktsioonid, embargo või sarnased 
meetmed, näiteks ÜRO poolt; 
(d) riigid, kes rahastavad või to etavad terrorismi või kelle territooriumil tegutsevad 
kindlaks määratud terroris tlikud organisatsioonid. 
ET 55   ET IV LISA  
Artiklis 60 osutatud vastavustabel. 
Direktiiv 2005/60/EÜ  Käesolev direktiiv  
Artikkel 1 Artikkel 1 
Artikkel 2 Artikkel 2 
Artikkel 3 Artikkel 3 
Artikkel 4 Artikkel 4 
Artikkel 5 Artikkel 5 
 Artiklid 6 kuni 8 
Artikkel 6 Artikkel 9 
Artikkel 7 Artikkel 10 
Artikkel 8 Artikkel 11 
Artikkel 9  Artikkel 12 
Artikli 10 lõige 1 Artikli 10 punkt d 
Artikli 10 lõige 2 - 
Artikkel 11  Artiklid 13, 14 ja 15 
Artikkel 12  - 
Artikkel 13 Artiklid 16 kuni 23 
Artikkel 14 Artikkel 24 
Artikkel 15 - 
Artikkel 16 Artikkel 25 
Artikkel 17  - 
Artikkel 18 Artikkel 26 
 Artikkel 27 
Artikkel 19 Artikkel 28 
 Artikkel 29 
 Artikkel 30 
ET 56   ET Artikkel 20  - 
Artikkel 21 Artikkel 31 
Artikkel 22 Artikkel 32 
Artikkel 23 Artikkel 33 
Artikkel 24 Artikkel 34 
Artikkel 25 Artikkel 35 
Artikkel 26 Artikkel 36 
Artikkel 27 Artikkel 37 
Artikkel 28 Artikkel 38 
Artikkel 29 - 
Artikkel 30 Artikkel 39 
Artikkel 31 Artikkel 42 
Artikkel 32 Artikkel 40 
Artikkel 33 Artikkel 41 
Artikkel 34 Artikkel 42 
Artikkel 35 Artikkel 43 
Artikkel 36  Artikkel 44 
Artikkel 37 Artikkel 45 
 Artikkel 46 
Artikkel 37a Artikkel 47 
Artikkel 38 Artikkel 48 
 Artiklid 49 kuni 54 
Artikkel 39 Artiklid 55 kuni 58 
Artikkel 40 - 
Artikkel 41 - 
Artikkel 41a - 
Artikkel 41b - 
ET 57   ET Artikkel 42 Artikkel 59 
Artikkel 43 - 
Artikkel 44 Artikkel 60 
Artikkel 45 Artikkel 61 
Artikkel 46 Artikkel 62 
Artikkel 47 Artikkel 63 
 
Direktiiv 2006/70/EÜ  Käesolev direktiiv  
Artikkel 1 - 
Artikli 2 lõiked 1, 2 ja 3 Artikli  3 punkti 7 alapunktid d, e ja f 
Artikli 2 lõige 4  - 
Artikkel 3  - 
Artikkel 4 Artikli 2 lõiked 2 kuni 8 
Artikkel 5  - 
Artikkel 6  - 
Artikkel 7  -