[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 23.10.2007

KOM(2007) 644 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

Eurojusti ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku rollist võitluses organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vastu Euroopa Liidus

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

Eurojusti ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku rollist võitluses organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vastu Euroopa Liidus

Eurojust loodi ametlikult 28. veebruari 2002. aasta otsusega (edaspidi „Eurojusti käsitlev otsus”),[1] toetudes õigusalase koostöö ajutise üksuse positiivsele kogemusele. Eurojust on tõestanud oma tõhusust, tugevdades oluliselt õigusalast operatiivkoostööd 27 liikmesriigi vahel, ning tema tegevus on olnud märkimisväärselt edukas.

Euroopa Ülemkogu kutsus Haagi programmis[2] komisjoni üles arutama Eurojusti edasiarendamistega seotud küsimusi. Sel eesmärgil osalesid õigusala töötajad 2006. aasta septembris Viinis toimunud arutelul[3]. Oma panuse tulevikukava[4] koostamisse andis ka Euroopa õigusalase koostöö võrgustik[5] ja Eurojust. 13. juunil 2007 vastu võetud otsuses[6] kutsus nõukogu komisjoni taas üles esitama teatist Eurojusti ja Euroopa õigusalase koosöö võrgustiku rolli kohta.

1. Eurojusti käsitleva otsuse ülevõtmine on olnud edukas, kuid mitte piisav

Lisaks Eurojusti käsitleva otsuse ülevõtmisele[7] soovib komisjon rõhutada Eurojusti tegevusele antud positiivset hinnangut. 2006. aastal registreeriti 771 juhtumit. See tähendab 31%-list kasvu võrreldes 2005. aastaga[8]. Juhtumite käsitlemise kiirus ja kvaliteet väärivad tunnustamist. Eurojusti arendamiseks on vaja laiendada liikmesriikide liikmete volitusi ja need selgemini määratleda, samuti on vaja laiendada kolleegiumi volitusi. Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks tuleb Eurojusti käsitlevat otsust muuta.

Võimalikud parandused

2. Liikmesriigi liikmete volituste laiendamine

Liikmesriikide liikmete volituste ebaühtlus takistab koostöö süvendamist. Eurojusti olulisust silmas pidades oleks vaja võtta vastu riiklikud sätted, et täpsustada liikmesriikide liikmete ja kolleegiumi volitusi. Selleks et tagada liikmesriigi liikme autoriteet riigi või Euroopa Liidu tasandi õigusasutuses, ei piisa haldusotsusest, milles kirjeldatakse tema valimist ja staatust ning antakse ülevaade tema volitustest.

Oma riigi ametiasutustes saab liikmesriigi liige harva asjade käiku sekkuda. Vaid üksikud liikmesriigid võimaldavad liikmesriigi liikmetel nõuda uurimise algatamist[9]. Kui enamik liikmesriikide liikmeid võib teha ettepaneku ühise uurimisrühma loomiseks, on siiski vähestel võimalus pidada läbirääkimisi uurimisrühma moodustamiseks ning veel vähematel on võimalus uurimisrühma loomist nõuda[10]. Rohkem kui pooled liikmesriikide liikmed säilitavad praktiseerimisõiguse oma päritoluriigis[11]. Kõnealuse pädevusega seotud õigusi paraku ei kasutata:[12] see on seotud kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi eripäraga ja ebapiisava kohalolekuga riigi territooriumil.

Liikmesriikide õigusasutuste esitatud teabenõuded on seotud ainult vastastikuse õigusabi taotlustega, mille eesmärk on täiendada asjaomases liikmesriigis teostatavat uurimist ja kohtumenetlust. Eurojust ei tegele piisavalt ennetava teabekogumisega. Juurdepääs teabele on otsustava tähtsusega. AGIS programmi raames rahastatud projektide E-POC I ja II elluviimine on võimaldanud luua turvalise asutusesisese andmesidevõrgu. Katsetamisjärgus[13] olev projekt E-POC III võimaldaks tagada teabevahetuse turvalisuse. Juurdepääs SIS II andmebaasis sisalduvale teabele muudab liikmesriikidele ülesannete täitmise lihtsamaks. Iga liikmesriik peab vastu võtma õigusaktid, mis tagaksid liikmesriikide liikmetele juurdepääsu riigi kinnipeetavate, karistus- ja DNA registritele[14].

Otsuse artikli 9 lõikega 4 ja artikliga 13 ning terroriaktidega seotud teabevahetust ja koostööd käsitleva otsuse[15] artikliga 2 nähakse ette, et liikmesriikide liikmed saavad liikmesriikide käes oleva teabe enda käsutusse nii kiiresti kui võimalik. Kõik liimesriigid ei täida seda kohustust täies ulatuses. Nõukogu soovitas hiljuti[16] riikide õigusasutustel edastada Eurojustile kiiremini keeruliste ja tõsiste juhtumitega seotud teabe[17]. Mõned liikmesriigid on sätestanud, et riigi esindusi peab teavitama rahvusvahelistest juhtumitest. See võimaldab esindustel töötada välja algatusi ja võrrelda juhtumeid Eurojusti andmebaasis registreeritud juhtumitega. Kõnealuse tegevuse edendamiseks tuleks muuta Eurojusti käsitlevat otsust.

Ettepanekud

Liikmesriikide liikmete ametiaja kestus varieerub ühest aastast kuni piiramatu ajani. Enamasti on liikmesriigi liige nimetatud ametisse kolmeks aastaks ja teda võib üks kord ametisse tagasi nimetada[18]. Liikmesriigi liikmete ametiaja kestust Eurojustis peaks ühtlustama ning see peaks olema vähemalt kolm aastat, et tagada Eurojusti tegevuse stabiilsus. Liikmete tagasi kutsumise võimalus tuleks tühistada. Otsuse artikli 9 lõiget 1 tuleks vastavalt muuta.

Lisaks on oluline, et liikmesriigi liige oleks Eurojustis tööl täiskohaga ning tal oleks vähemalt üks (võimalusel mitu) täistööajaga asetäitja(t), kes liiget vajadusel asendaks, et tagada järjepidevus ja igakülgne osalemine kolleegiumi töös. Tähtis on tugevdada riikide büroosid, sest see mõjutab Eurojusti operatiivset tegutsemisvõimet. Otsuse artikli 2 lõiget 2 tuleks vastavalt täpsustada. Komisjon julgustab Eurojusti ja liikmesriike kaasama töösse riikide eksperte, nagu see on juba ette nähtud Eurojusti otsuse artikli 30 lõikega 2.

Kindlaks tuleks määrata ühtne volituste minimaalne ulatus. Liikmesriigi liikme ülesanne ei ole asendada riikide ministeeriume või õigusasutusi, kes tavaliselt haldavad rahvusvahelisi taotlusi vastastikuse õigusabi saamiseks kriminaalasjades. Liikmesriigi liige peaks sekkuma vaid operatiiv-, juriidiliste või tehniliste küsimuste puhul, et aidata oma praktiliste kogemustega tõhustada õigusabi andmist ja edendada muid koostöövorme. Komisjon julgustab liikmesriike edendama oma tegevust kõnealuses valdkonnas.

Võimalikud lahendused

Liikmesriigi liige peaks koostöös riigi õigusasutusega:

- korraldama vajadusel või kiireloomulistel juhtudel õigusasutuse esitatud taotluse vastuvõtmise ja edastamise ning kontrollima selle nõuetekohast rahuldamist.

Need ülesanded on ette nähtud Eurojusti käsitleva otsuse artikli 6 punkti a alapunktiga v ning artikli 6 punktiga g. Lisada on vaja ainul „kontroll taotluse nõuetekohase rahuldamise üle”.

- juhul kui taotluse rahuldamine on raskendatud, taotlema asjaomase liikmesriigi liikme kaudu vastavalt õigusasutuselt täiendavat teavet, soovitama juhtumi täiendavat juurdlust või uurimist.

Eurojusti käsitleva otsuse artikli 6 punkti a alapunktiga i (millega nähakse ette, et liikmesriigi liige võib paluda asjaomase liikmesriigi pädeval asutusel kaaluda uurimise alustamist) kohaldamisala oleks vaja laiendada.

- soovitama prokurörile või menetlevale kohtunikule konkreetsetest asjaoludest lähtuvalt, uurimisel erimeetmete võtmist.

Soovitavalt peaks kõnealune võimalus olema selgesõnaliselt ette nähtud Eurojusti käsitleva otsuse artikliga 6.

- olema eelnevalt teavitatud otsusest ühise uurimisrühma loomise kohta.

Ühise uurimisrühma loomine on ette nähtud artikli 6 punkti a alapunktiga iv. Kui Eurojusti teavitatakse süstemaatiliselt uurimisrühma moodustamisest ette, saavad liikmesriikide liikmed taotleda riigi õigusasutustelt nende lülitamist neile huvi pakkuvate ühiste uurimisrühmade koosseisu, mis võimaldaks vältida mitmeid hiljem tekkida võivaid probleeme.

- omama vajalikul määral teavet tegevuse kohta, mis on seotud kahe muu liikmesriigiga ning hõlmab kontrollialust saadetist, infiltreerumist või salajast uurimist, et osaleda kõnealuse tegevuse järelevalves või kontrollimises.

- omama Eurojusti ülesannete täitmiseks vajalikul määral ajakohastatud, eelnevat, täielikku ja pidevat teavet kõigi kriminaalasjade kohta, mis hõlmavad vähemalt kolme liikmesriiki, või eriti raskete rikkumisjuhtude korral (terrorism ja inimkaubandus) vähemalt kahte liikmesriiki.

Need tingimused on komisjon esitanud ka oma 2000. aasta teatises.

- edastama kõnealuse teabe teise liikmesriigi liikmele, kelle päritoluriiki ei ole teavitatud, kuid kelle riik on juhtumiga seotud.

See ülesanne on ette nähtud Eurojusti käsitleva otsuse artikli 13 lõikega 2, mida tuleks siiski muuta, et oleks selgesõnaline märge riigi kohta, keda ei ole teavitatud, kuid kes on juhtumiga seotud.

- saama teavet Eurojusti ülesannete täitmiseks vajalikul määral riigi õigusasutustelt kõigi riikidevahelistes kohtuasjades tehtud kohtuotsuste kohta, mis on seotud rahapesu, organiseeritud kuritegevuse, inimkaubanduse või terrorismiga.

Kõnealuse teabe edastamise kohustus on juba ette nähtud artikli 6 punkti a alapunkiga v, mida peaks siiski täpsustama.

Liikmesriigi liikme esitatud ja tema ülesannete täitmiseks vajalik teabetaotlus ei tohi jääda vastuseta. Asjaomane liikmesriik ei saa keelduda teabe edastamisest liikmesriigi liikmele, viidates juurdluse konfidentsiaalsusele. Eurojusti otsuse artiklite 14–25 kohane isikuandmete kaitse tase on selleks piisav.

Pikemas perspektiivis kaalub komisjon võimalust võtta vastu uus õiguslik alus, et suurendada märgatavalt liikmesriigi liikme volitusi, eriti tema rolli järgmistes toimingutes:

- algatada kriminaalasi, eriti kui rikkumine kahjustab liidu finantshuve;

- luua ühiseid uurimisrühmi ja osaleda nende töös;

- võtta juurdlusega seoses erimeetmeid.

- Kolleegiumi pädevus

Kolleegiumil on liikmesriigi liikmega sarnased volitused, kuid ta täidab ka eriülesandeid.

Liikmesriikide taotlusel uute juhtumite registreerimine juhtumite haldussüsteemis (CMS)[19] on teabe kogumisel ja edastamisel oluline etapp. Sellega, milliseid juhtumeid kolleegium süsteemi kannab, väljendab ta oma kriminaalpoliitikat ja suundumusi.

Nagu liikmesriigi liige, on ka kolleegium pädev tegema otsuseid kohtualluvuse konfliktide (artikli 7 punkti a alapunkt ii) ja konkureerivate vahistamismääruste puhul[20]. Kuigi neid väheseid kolleegiumi otsuseid, mis on tänaseks tehtud, on aktsepteeritud, ei ole otsused liikmesriikidele õiguslikult siduvad.

Artikli 7 vähene kohaldamine on tingitud kahest asjaolust: kas liikmesriik ei ole pidanud vajalikuks kolleegiumilt arvamust küsida, või on liikmesriigid suutnud lahendada omavahelised lahkarvamused ilma kolleegiumi abita. Kuritegelike rühmituste puhul ei aima liikmesriigid sageli juhtumi tegelikku ulatust, sest teave on jäänud Euroopa tasandil koondamata, vaatamata sellele, et andmeid on võimalik registreerida Eurojusti andmebaasis ja et seda tegevust igati toetatakse.

Kolleegiumi roll ühiste uurimisrühmade moodustamisel on piiratud, sest liikmesriigid kaasava Eurojusti harva rühmade loomisse ja järelevalvesse. Tänaseks on loodud 18 ühist uurimisrühma,[21] Eurojust on kaasatud vaid kolme uurimisrühma raames.

Kolleegiumi vähest kaasatust operatiivtöösse võib selgitada asjaoluga, et kolleegium ei ole ühtegi uurimist ise algatanud, liikmesriigid on tema poole pöördunud juhul, kui nad ei ole suutnud kokku leppida võetavate meetmete suhtes. Kui Eurojustil oleks rohkem teavet, saaks kolleegium täita talle otsusega pandud ülesandeid, mitte ainult artiklis 7 loetletud taotluste puhul, vaid ka kõigil teistel juhtudel, kui kolleegiumi poole pöördutakse.

Ettepanekud

Kolleegiumi volitusi on vaja laiendada. Kui koordineerimine ja vastastikuse õigusabi taotluste haldamine peaks kuuluma eelkõige liikmesriigi liikme pädevusse, siis võiks kolleegiumi ülesanne olla liikmesriikide vaheliste konfliktide lahendamine. Kolleegium peaks tugevdama oma vahendaja rolli, et ennetada ja aidata lahendada liikmesriikide vahelisi pädevusega seotud konflikte.

Pikemas perspektiivis kaalub komisjon võimalust võtta vastu uus õiguslik alus, tingimused ja kord, et kolleegium oleks pädev

- lahendama liikmesriikide vahelisi konflikte, mis on seotud nende pädevusega või vastastikust tunnustamist käsitlevate õigusaktide kohaldamisega.

- algatama liikmesriigi territooriumil uurimisi ja tegema ettepanekuid meetmeteks, võtma juurdlusega seoses erimeetmeid;

- algatama Euroopa tasandil kriminaalasja, eriti kui rikkumine kahjustab liidu finantshuve.

- Eurojusti struktuuri muutmine

Otsuse artikli 29 lõiget 1 tuleks muuta selliselt, et haldusdirektori ametisse määramisel ei oleks enam vaja kolleegiumi ühehäälset otsust, vaid ainult 2/3 häälteenamust. Artikli 29 lõikega 1 tuleks ette näha, et valimiskomisjoni kuuluks ka üks Euroopa Komisjoni liige.

3. Eurojust ja tema partnerid kriminaalasjades tehtavas õigusalases koostöös

Eurojusti suhteid koostööpartneritega tuleks hõlbustada, täpsustada ja lihtsustada.

4. Suhted Euroopa õigusalase koostöö võrgustikuga ja sidekohtunikega

5. Euroopa õigusalase koostöö võrgustik

Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku horisontaalne ja paindlik struktuur on lihtsustanud liikmesriikide vahelist õigusalast koostööd. Euroopa riikide õigussüsteemi kirjeldava veebisaidi loomisega on loodud väärtuslik vahend.

Liikmesriigiti erinev töökorraldus, keeleprobleemid, rahvusvahelise koostööga seotud juriidilised probleemid ja sagedane pädevuse kattumine Eurojustiga on piisav põhjus Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku laiaulatuslikuks ümberkorraldamiseks.

Selleks et tugevdada Eurojusti ja Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku koostööd, soovitab komisjon järgmist töökorraldust:

Ühismeetmega ettenähtud liikmesriigi kontaktisik on ühtlasi ka Eurojusti käsitleva otsuse artikliga 12 ettenähtud Eurojusti liikmesriigi liikme korrespondent tema liikmesriigis. Liikmesriigi korrespondent töötab liikmesriigis ning kuulub Eurojusti liikmesriigi liikme töörühma. Ta peab korraldama koos riigi õigusasutustega liikmesriigi territooriumil asuvate kontaktisikute tööd ning on Eurojusti häälekandja liikmesriigis. Ta on samuti liikmesriigi kontaktisikute esindaja suhtlemisel Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku sekretariaadiga. Liikmesriigi korrespondendi pädevusse kuulub probleemide ilmnemisel riigi territooriumil asuvate teiste kontaktisikute abistamine. Kõnealune liikmesriigi kontaktisik on ka Eurojusti liikmesriigi liikme olulisim kontakt tema liikmesriigis, kuid tõhusa tegevuse tagamiseks on liikmesriigi liikmel õigus suhelda otse liikmesriigi menetlusega seotud õigusasutustega. Selline töökorraldus toimib juba mitmes liikmesriigis ja on tõestanud oma efektiivsust, seepärast soovib komisjon seda kõikjal juurutada.

Ettepaneku rakendamiseks tuleks muuta Eurojusti käsitleva otsuse artikli 26 lõiget 2 ja artiklit 12. Liikmesriigi korrespondendi ülesanne on edastada Eurojusti liikmesriigi liikmele korrapäraselt tema käsutuses olevat teavet mitmepoolsete juhtumite kohta ja keeruliste kahepoolsete juhtumite kohta, mida kontaktisikud ei suuda korrektselt ja kiiresti lahendada. Lisaks peab liikmesriigi korrespondent, kes kuulub liikmesriigi liikme töörühma, edastama viimasele võimalikult kiiresti teabe kõigi juhtumite kohta, mis kuuluvad Eurojusti pädevusse.

Komisjon arvab, et Eurojustis peaks lisaks Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku sekretariaadile asuma ka teiste õigusalaste operatiivvõrkude sekretariaadid (korrespondendid terrorismi küsimustes, CARIN-võrgu kontaktpunktid, kontaktpunktide Euroopa võrk genotsiidi küsimustes[22]).

6. Sidekohtunikud

Sidekohtunike määramine kahepoolse koostöö parandamiseks on liikmesriigiti andnud erinevaid tulemusi. Kõnealune koostöövahend loodi 1996. aastal ühismeetmega[23] ning liikmesriigid on seda kasutanud erineval moel[24]. Sidekohtunike määramine, mida paraku on vähe rakendatud,[25] täiendab oluliselt rahvusvahelist õigusalast koostööd. Tulevikus võiks Eurojust määrata ise sidekohtunikke kolmandatesse riikidesse, et lihtsustada koostööd liikmesriikide ja asjaomaste riikide või piirkondade vahel. Sidekohtunike ülesanded oleksid sarnased Eurojustis töötavate Norra ja USA sidekohtunike omadega.

7. Koostöö tugevdamine Europoliga

Alates koostöölepingu[26] sõlmimisest on Eurojust pidevalt süvendanud sidemeid Europoliga. Esile tuleb tõsta nende kahe organisatsiooni töö kvaliteeti ekspertide koosolekute korraldamisel ühiste uurimisrühmade küsimuses[27]. 7. juunil 2007 kirjutati alla vastastikuse mõistmise memorandumile, millega nähti ette turvalise andmesidevõrgu loomine. Kõnealune võrk võimaldab suurendada Eurojusti ja Europoli vahelist teabevahetust.

27. novembri 2003. aasta protokolli (millega muudetakse Europoli konventsiooni[28]) jõustumine 18. aprillil 2007, tagab lihtsustatud juurdepääsu Europoli analüüsifailidele ning avardab võimalust osaleda analüüside koostamises.

Paraku on koostöö Eurojusti ja liikmesriikiide Europoli kontaktasutuste vahel veel suhteliselt ühepoolne. Vaja on tugevdada koostöösidemeid ja parandada teabevahetust kõnealuste kontaktasutustega.

Europoli ja Eurojusti koostöö edendamiseks ei ole vaja muuta Eurojusti käsitleva otsuse artiklit 26, kui otsuses ja koostöölepingus ette nähtud andmekaitse eeskirjad võimaldavad Eurojustil vahetada teavet rahuldaval tasemel

8. Koostöö tugevdamine komisjoniga (OLAF)

Eurojusti ja OLAFi[29] koostöökorda on täpsustatud vastastikuse mõistmise memorandumis,[30] mida on kavas peagi muuta asjakohase koostöölepinguga. Eurojusti ja OLAFi pädevusvaldkonnad täiendavad üksteist[31]. Nii operatiiv- kui ka strateegilise teabe vahetamine on oluline, et kasutada ära ühenduse finantshuve kahjustavate pettuste uurimisega tegeleva uurimisüksuse (OLAF) ja üldise õigusalase koostöö üksuse (Eurojust) vahelise koostöö sünergia. Komisjoni arvates on vaja otsuses sätestada vastastikuse ja korrapärase teabevahetuse kord juba uurimise varases etapis. Tihedama koostöö edendamisele peaksid kaasa aitama ka kooskõlastatud andmekaitse eeskirjad.

Jätkata tuleb kontaktpunktide määramist ning korrapäraste kohtumiste korraldamist teabevahetuse ja koolituse eesmärgil.

9. Koostöö tugevdamine Frontexiga

Euroopa Liidu välispiiri, nii maismaa kui merepiiri, kaitsmine on tähtis mitte ainult ebaseadusliku rände, vaid ka organiseeritud kuritegevuse (narkokaubandus, inimkaubandus) tõkestamiseks.

Kuna juriidilised takistused puuduvad, tuleks julgustada koostöölepingu sõlmimist Frontexi ja Eurojusti vahel.

10. Koostöö kolmandate riikidega

Eurojust on loonud kontakte kolmandate riikidega, et lihtsustada ja tugevdada õigusasutuste vahelist koostööd.

Toetudes Eurojusti käsitleva otsuse artiklile 27, on Eurojust kirjutanud alla koostöölepingutele,[32] mis võimaldavad vahetada operatiivjuhtumitega seotud teavet ja isikuandmeid ning osaleda koordineerimiskoosolekutel. Lepingute alusel on Norra ja USA määranud Eurojusti juurde oma sidekohtunikud. Käimas on läbirääkimised koostöölepingute sõlmimiseks teiste riikidega[33]. Juhul kui läbirääkimiste korraldamine koostöölepingute sõlmimiseks ei ole võimalik, püüab Eurojust edendada kontaktpunktide võrku, eriti Vahemere maades ja võrguga IBER-RED[34] liitunud riikides.

Kokkuvõte

Eespool loetletud meetmete rakendamine, mis eeldab otsuse muutmist, võimaldaks Eurojustil edendada oma koostööpotentsiaali ja tugevdada oma positsiooni Euroopa olulise asutusena organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vastases võitluses.

Eurojusti struktuuri on vaja tugevdada, et kõik liikmesriigid seda tunnistaksid. Liikmesriigid peavad ühtlustama liikmesriikide liikmete ja kolleegiumi volitusi, võttes täielikult üle Eurojusti käsitleva otsuse ning laiendades neile antud volitusi. Just niimoodi on võimalik võidelda rahvusvahelise kuritegevusega ning luua Euroopas õigusel, vabadusel ja turvalisusel rajanev ala.

Eurojusti käsitleva otsuse ülevõtmine ja liikmesriigi liikme staatus |

| BE | BG | CZ |DK |DE |EE |IE |EL |ES |FR |IT |CY |LV |LT |LU |HU |MT |NL |AT |PL |PT |RO |SI |SK |FI |SE |UK | | Praktiseerimisõiguse säilimine liikmesriigis |ei |jah |jah |ei |ei |jah |jah |ei |ei |ei |ei |jah |jah |jah |ei |ei |jah |ei |ei |jah |ei |jah |jah |jah |jah |jah |jah | |Õigus esitada vastastikuse õigusabi taotlus |ei |jah |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |jah |ei |ei |jah |ei |ei |ei |jah |ei |ei |jah |jah |jah |jah | |Õigus algatada uurimist või kohtu alla andmist |ei |jah |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |jah |ei |ei |jah |ei |ei |ei |jah |ei |jah |jah |jah |jah |ei | |Õigus moodustada ühine uurimisrühm |ei |ei |jah |ei |jah |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |jah |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |ei |jah |ei | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |

[1] Nõukogu otsus, EÜT L 63, 6.3.2002, lk 1.

[2] ELT C 53, 13.3.2005, lk 1.

[3] Dokument 14123/06, 19.10.2006, Eurojust 48, LIMITE.

[4] 19.9.2006 koostatud nägemusdokument, dokument 6053/07 EKV 6.

[5] Ühismeede 29.6.1998, EÜT L 191, 7.7.1998, lk 4.

[6] Nõukogu otsus, dokument 9920/07 COPEN 73.

[7] Vt lisatud tabel.

[8] Eurojusti 2004., 2005. ja 2006. aasta aruanded.

[9] BG, LT, MT, PT, SI, SK, FI, SE.

[10] CZ, DE, MT, SE.

[11] BG, CZ, EE, IE, CY, LV, LT, MT, PL, RO, SI, SK, FI, SE, UK (viimati nimetatud riigis kehtib praktiseerimisõigus ainult erandjuhtudel pädeva asutuse suutmatuse korral).

[12] Eurojusti 1. juunil 2007 esitatud teave.

[13] Hõlmab Itaaliat, Prantsusmaad, Poolat, Rumeeniat ja Slovakkiat.

[14] Nõukogu 9. juuni 1997. aasta resolutsioon DNA analüüside tulemuste vahetamise kohta, EÜT C 193, 24.6.1997, lk 2.

[15] Nõukogu otsus 2005/671/JSK, 20. september 2005, terroriaktidega seotud teabevahetuse ja koostöö kohta, ELT L 253, 29.9.2005, lk 22.

[16] Nõukogu järeldused Eurojusti 5. aastaaruande kohta.

[17] Vt järelduste punkt 4.

[18] BG, CZ, DE, IE, EL, ES, FR, LT, HU, PT, RO.

[19] 2004. aastal lõi Eurojust AGIS (EPOC) programmi raames automatiseeritud andmetöötlussüsteemi, mida kõnealuse programmi toel edasi arendatakse. Praegu on käsil tehniliste lahenduste leidmine, et tagada turvaline ühendus liikmesriikidega.

[20] Euroopa vahistamismäärust käsitleva raamotsuse artikli 16 lõige 2 (EÜT L 190, 18.7.2002).

[21] Andmed seisuga 15. mai 2007. Uurimisrühmades osalevad Hispaania, Prantsusmaa, Belgia, Madalmaad, Ühendkuningriik, Saksamaa ja Slovakkia.

[22] Loodud nõukogu 13. juuni 2002. aasta otsusega, EÜT L167, 26.6.2002.

[23] Ühismeede (96/277/JSK), 22. aprill 1996, EÜT L 105, 27.4.1996.

[24] Näiteks on Prantsusmaa määranud 11 sidekohtunikku, samas kui mõni liikmesriik ei ole määranud ühtegi.

[25] DE, EE, ES, FR, IT, NL, FI, UK.

[26] 9. juuni 2004.

[27] Eurojusti 2006. aasta aruanne, lk 17.

[28] Nõukogu 27. novembri 2003. aasta õigusakt, ELT C 2, 6.1.2004, lk 1.

[29] Loodud komisjoni 28. aprilli 1999. aasta otsusega 1999/352/EÜ/ESTÜ/Euratom, EÜT L 136, 31.5.1999, lk 20.

[30] Alla kirjutatud 14.4.2003, avaldamata.

[31] OLAFi eesmärgid ja ülesanded on määratletud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1073/1999 (EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1) ja nõukogu määrusega (EURATOM) nr 1074/1999 (EÜT L 136, 31.5.1999, lk 8).

[32] NO, IS, ja USA, 15. juuni 2007.

[33] Šveits, Horvaatia, Venemaa ja Ukraina (15. juuni 2007.a andmed).

[34] DZ, MA, TN, JO, EG.