55.

soovitab seepärast — kehtiva õigusraamistiku reformi enne ajavahemiku 2014–2020 lõppu, mis hoogustaks nii sünergiat Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ja teiste programmide vahel kui ka piirkondadevahelist koostööd. Nimetatud reformiga tuleb nõuda Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide haldamise muutmist lihtsamaks ja paindlikumaks, kasutades lihtsustatud põhjendusmeetodeid, mis toetuvad näiteks eesmärkide saavutamisele, ühikukulu kasutamisele ja muudele meetmetele, mis aitavad fonde aruka spetsialiseerumise jaoks tõhusamalt kasutada; — tugevdada aruka spetsialiseerumise strateegiate raames jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu ja töökohtade loomise eesmärke; — luua aruka spetsialiseerumise strateegiate kohta soovituse vormis suunavat laadi ja paindliku ühise raamistiku, mis kõrvaldaks praeguse puuduva või vähese kooskõlastamise aruka spetsialiseerumise strateegiate kavandamisel, väljatöötamisel, rakendamisel, järelevalves ja järelmeetmetes. Tuginedes subsidiaarsuse põhimõttele, peab see dokument olema paindlik, ajas muutuv, pidevalt ajakohastav ning jätma ruumi selliste uute spetsialiseerumise niššide tekkeks, mis varem ei eksisteerinud; — eraldada kiiresti asjakohased sihtotstarbelised rahastamisvahendid rahvusvahelise koostöö edendamiseks. Need vahendid võiksid hõlmata rahastuskombinatsioone (sh toetuste ja laenude, avaliku ja erasektori rahastuse eri tasemel kombinatsioonid) ja fondide uuenduslikku kasutamist, mis võimaldaks toetada piirkondadevahelise koostöö võrgustikele suunatud katseprojekte, mille puhul on selge seos tööstusega ja mille tulemus avaldab turule mõju; — tulevikus peaks programm „Horisont 2020“ pakkuma territoriaalset lähenemist, mis võimaldaks Euroopa teadusuuringute ja innovatsioonipoliitika ja aruka spetsialiseerumise strateegiate sidumist, samal ajal tuleb juhtida tähelepanu sellele, et programm „Horisont 2020“ peab ka edaspidi tuginema tipptaseme põhimõttele; — sellises territoriaalses lähenemisviisis tuleb arvesse võtta raskusi, millega teatud piirkonnad, nt äärepoolseimad piirkonnad, seisavad projektipartneriks saamisel silmitsi oma kauguse tõttu majandus- ja tehnoloogiakeskustest; — õppida katsemeetmetest, mida regionaalpoliitika peadirektoraat on viinud ellu vähem arenenud piirkondadega selleks, et toetada asjakohaselt neid piirkondi innovatsioonilõhe vähendamisel ELis; — hinnata eelnevalt põhjalikult territoriaalset mõju aruka spetsialiseerumise strateegiate integreerimisele ELi teistesse poliitikavaldkondadesse, nt teadusuuringud (FP 9), tööstuspoliitika ja edasine ühtekuuluvuspoliitika; — kiiret ressursside eraldamist Interreg Europe’ile, mis on eelolevatel aastatel piirkondade jaoks konkreetne ja juba tuttav vahend aruka spetsialiseerumise strateegiate alase võrgustumise toetamiseks; — Junckeri kava elluviimisel tuleks soodustada piirkondlike platvormide loomist projektide ettevalmistamiseks ja rahastamiseks, et Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond saaks konkreetselt toetada aruka spetsialiseerumise strateegiaid. Vastutustundliku projektivaliku tagamiseks tuleb projektide hindamisega seotud sidusrühmi ulatuslikult teavitada vajalikust toetusest ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste muredest. Piirkondliku tasandi tehnilise abi tugevdamine Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi raames on kõrgeim prioriteet; — Euroopa Regioonide Komitee osalemist ELi teadus- ja innovatsiooniprogrammide mõju maksimaalse suurendamisega tegeleva kõrgetasemelise rühma töös;