ET Euroopa Liidu Teataja C 89/13

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 89/06

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„INSALATA DI LUSIA”

EÜ nr: IT-PGI-0005-0433-22.11.2004

KPN ( ) KGT (X)

Käesolevas kokkuvõttes esitatakse teabe andmise eesmärgil spetsifikaadi põhipunktid.

1. Liikmesriigi pädev asutus

Nimi: Ministero delle politiche agricole e forestali Aadress: Via XX Settembre n. 20 – 00187 Roma ITALIA Tel: +39 064819968 Faks: +39 0642013126 E-post: qtc3@politicheagricole.it

2. Taotlejate rühm

Nimi: Cooperativa Ortolani di Lusia s.c.r.l. Aadress: Via Provvidenza, 1 – 45020 Lusia (RO) ITALIA Tel: +39 0425607069 Faks: +39 0425667722 E-post: ortolani@gal.adigecolli.it Koosseis: tootjad/töötlejad ( X ) muud ( )

3. Toote liik

Klass 1.6 II lisas osutatud puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul – aedsalat.

4. Spetsifikaat (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 4 lõikega 2 ettenähtud nõuete kokkuvõte)

4.1. Nimetus:

„Insalata di Lusia”

4.2. Kirjeldus:

Kaitstud geograafilise tähisega „Insalata di Lusia” on hõlmatud eranditult sortidesse „Cappuccia” ja „Gentile” kuuluv aedsalat (Lactuca Sativa).

Vars: madal, kuni 6 cm kõrge, väga lihav vars, millele kinnituvad lehed.

Maitse: värske ja krõmpsuv.

Taim: kasvuhoones kasvanud taim on tihedama struktuuri ja veidi avatuma lehekodarikuga kui avamaal kasvanud taim.

Peamised omadused:

— lehekodarik on kerge;

— lehekiudude puudumise tõttu on salat pehme, turdunud isegi 10–12 tundi pärast saagikoristust, puitumist ei esine;

— noored lehed on krõmpsuvad, värsked ja turdunud;

— tuntav maitse, mis ei eelda maitsestamisel söögisoola lisamist.

4.3. Geograafiline piirkond:

Tootmispiirkond hõlmab

— Rovigo provintsi järgmisi kommuune: Lusia, Badia Polesine, Lendinara, Costa di Rovigo, Fratta Polesine, Villanova del Ghebbo ja Rovigo;

— Padova provintsi järgmisi kommuune: Barbona, Vescovana ja Sant’Urbano.

4.4. Päritolutõend:

Tootmisprotsessi iga etappi jälgitakse ning kõik sissetulevad ja väljaminevad tooted dokumenteeritakse. Toote jälgitavus tagatakse eespool osutatud viisil ning lisaks sellele haritava maa, tootjate ja pakendajate kandmisega kontrolliasutuse koostatud ja hallatavatesse nimekirjadesse ning kontrolliasutust õigeaegselt toodetud kogustest teavitades.

Kõiki vastavatesse registritesse kantud juriidilisi ja füüsilisi isikud kontrollib pädev asutus vastavalt spetsifikaadi nõuetele ja kehtestatud kontrollikavale.

4.5. Tootmismeetod:

Pinnas peab sisaldama vähemalt 30 % liiva ning mitte üle 20 % savi. Lisaks peab see sisaldama niisutamiseks vajaminevat vett. Salatit „Insalata di Lusia” võib kasvatada nii avamaal kui katmikalal.

Pinnase ettevalmistus eeldab vähemalt ühte kündi (või mulla samalaadset töötlemist) aastas, et künda varem kasvatatud kultuuri jäägid ja alusmulla viljakuse tõstmiseks kasutatavad väetised 30–40 cm sügavusse.

Võttes arvesse, et katmikalal on pinnase selline töötlus keerukas, on kasvuhoonetingimustes lubatud maa läbikaevamine ja varasema kultuuri väljajuurimine.

Pideva kasvatustsükli puhul on mulla struktuuri taastamiseks ja kultuuri jääkide eemaldamiseks lubatud maad harida kündmise, läbikaevamise, kobestamise ja väljajuurimise abil.

Pärast eespool osutatud töid ja seega enne istutamist tuleb muld freesida või äestada ja seejärel rullida, luues nii parimad tingimused taimede idanemiseks.

Arvestades määratletud piirkonna mulla füüsikalisi ja põllunduslikke omadusi ei ole eri külvikorrad kohustuslikud.

Mulda istutatakse kolme pärislehega taimed koos juure ümber oleva mullapalliga. Taimed istutatakse 30–35 cm vahega. Reavaheks jäetakse 30–40 cm.

Mullale lisatavate lämmastik-, fosfor- ja kaaliumväetiste kogus arvutatakse pinnaseanalüüsist lähtuvalt iga kasvutsükli kohta eraldi ning ühelgi juhul ei tohi see ületada järgmisi hektari kohta arvestatud ühiku piirmäärasid: lämmastik 150, fosfor 100, kaalium 200.

Mullale tuleb lisada ka kõdunenud loomasõnnikut või muud orgaanilist väetist.

Keemilisi lämmastikväetisi tuleb lisada vähemalt kahes jaos, arvestades et enne istutamist lisatav osa ei tohi ületada 50 % arvestatud üldkogusest ning viimane osa peab olema lisatud istutamisele järgneva 15 päeva jooksul.

Niisutussüsteemidest on lubatud kasutada kastmistoru (tilkkastmine) või väikese ulatusega vihmutit (piserdamine), mis ei lase mullal klompi tõmbuda.

Umbrohutõrjet tuleb teha põlluharimismeetodite (multšimine, valekülv, kobestamine, freesimine) ja/või keemiliste tõrjevahendite (herbitsiidid) abil. Maksimaalne tootekogus hektari kohta igas kasvutsüklis on sordi „Cappiccia” puhul 55 tonni ja sordi „Gentile” puhul 55 tonni.

Pärast saagikoristust salatipead puhastatakse (alumised lehed eemaldatakse) ning asetatakse kastidesse, millega salat turule viiakse. Mõlemad tegevused peavad toimuma põllul, vältides nii salati hilisemat liigutamist, mis võib toote kvaliteeti halvendada.

Pärast seda viiakse salat põllumajandusettevõtja tootmishoonesse, kus see ilma pakendist välja võtmata veega üle loputatakse. Pärast loputamist toode pakendatakse lõplikult, kattes pakendi ülemise osa läbipaistva kilega.

Kui üksikettevõtja on ühinenud tootjaühistuga, võib eespool osutatud operatsioone teostada ühistus.

Oluline on toote pakendamine kohapeal, et saagikoristus, puhastamine, loputamine ja pakendamine toimuks võimalikult lühikeste vaheaegadega, hoides ära toote füüsikaliste ja organoleptiliste omaduste halvenemise. Salati „Insalata di Lusia” liigne töötlemine ja pikk vedu rikuks lehtede krõmpsuvust ja turdunud olekut.

4.6. Seos piirkonnaga:

Tarbijad hindava salatit „Insalata di Lusia” salatipea kerguse, hea säilivuse, lehekiudude puudumise (taim koosneb suures osas veest), noorte värskete ja turdunud lehtede krõmpsuvuse ning salati loomuliku maitse tõttu.

Need omadused on seotud geograafilise piirkonna ning salati „Insalata di Lusia” tootmispiirkonna mullastiku- ja kliimatingimuste erilise kombinatsiooniga, nagu viljakas ja mineraalaineterohke muld, õige õhuniiskus ja kanalites pidevalt voolav vesi.

Salati „Insalata di Lusia” organoleptiliseks eripäraks on mineraalsooladerikkast pinnasest tulenev tuntav maitse, mille tõttu ei ole toodet vaja soolaga maitsestada. Kaitstud geograafilise tähisega toote tootmispiirkonna pinnase pealmine kiht koosneb liivast, mille on siia uhtunud Tartaro jõe mõnede harude tulvaveed Rooma-eelsel perioodil ja varasel keskajal ning Adige jõe tulvaveed keskajal ja uus. Viimast korda tõusis Adige jõgi üle kallaste 19. sajandi lõpus ning selle üleujutuse tulemusel moodustunud hiigelsuurte liivadüünide tasandamine kestis kuni 1960ndate aastate lõpuni. Liivale, mida hoiab koos sajandi jooksul kasvama hakanud juhuslik taimkate, istutataksegi salat „Insalata di Lusia”, mille kaaliumi- ja kaltsiumisisaldus on sel viisil suurem kui teistel salatitel.

Adige jõe vesikonna kõrge tasemega põhjavesi ja pidevalt veega varustatud niisutuskanalid aitavad hoida terrassidena haritava maa pinnases ühtlast niiskustaset ning samas piirata niisutust istutamisele vahetult järgneval ajavahemikul. Nii ei jää lehed vette ligunema ega põhjusta taimes sisalduvate toitainete kadu, samuti vähendab see seenhaiguste vastu võitlemise vajadust.

Pinnavesi asub ühe meetri sügavusel ning kunstlik kanalisüsteem aitab hoida selle taset ühtlasena. Tänu neile teguritele on võimalik vähendada niisutamist ja panna piir lehtede mädanemisele, tagades salati „Insalata di Lusia” omapärase värske maitse ja krõmpsuvuse, mis eristavad seda muudes piirkondades toodetud salatitest.

Adige jõe poolt tagatud veega varustatus, põhjavee kõrge tase ja mulla eriline lõimis võimaldavad saada salatikasvatuses suurepäraseid tulemusi, sealhulgas suveperioodil (juuli, august), samuti on tagatud salati pakkumine 10–11 kuul aastas.

Adige jõe kallastele iseloomulik jämeda fraktsiooniga ja keskmise struktuuriga pehme pinnas, millel on hea veeläbilaskvus, mis tagab sadevete äravoolu, on maaharimiseks ideaalne ega olene palju kliima- ja ilmastikutingimustest.

Kokkuvõtteks võib öelda, et viiekümne aasta jooksul saavutatud salatikasvatamise kogemused ja tootjate oskusteave on võimaldanud täiustada tootmistehnikat ja saavutada klimaatiliste ja põllunduslike tegurite õigest tasakaalust tuleneva parima tulemuse.

4.7. Kontrolliasutus:

Nimi: CSQA Srl Certificazioni (standardile EN 45011 vastav eraettevõte) Aadress: Via S. Gaetano, 74 Thiene (VI) ITALIA Tel: +39 0445366094 Faks: +39 0445382672 E-post: f.broggiato@csqa.it

4.8. Märgistus:

Kaitstud geograafilise tähisega aedsalat „INSALATA DI LUSIA” KGT peab olema tarbimisvõrku jõudes pakitud plastist, puust, papist, polüsteroolist või muust toiduainete pakendamiseks ettenähtud materjalist pakendisse.

Iga pakendi sisu peab olema ühtlane ning sisaldama üksnes üht sorti, päritolu, liiki, kategooriat ja mõõtu aedsalatit. Pakendi nähtav osa peab andma pildi sisust tervikuna.

Toodet sisaldava pakendi pealmine osa peab olema kaitstud toiduainete jaoks ettenähtud läbipaistva ja õhku läbilaskva materjaliga, millel on kaitstud geograafilise tähisega toote logo „INSALATA DI LUSIA”.

Kastil peab olema nähtav kaitstud geograafilise tähisega toote logo, mille mõõtmed ei tohi olla väiksemad kui muu samal pakendil olev tekst.

Logo on kujundatud tähtedest „i” (mille peal on ovaalne täpp) ja „L”. Tähtede sisemised küljed on nõgusad, moodustades ovaalse raami ümber keskosa, milles on Lusia keskaegse torni stiliseeritud kujutis. Logo äärmisi külgi ja ülemist külge piirab väljastpoolt kontuurjoon, mille ülaosa keskel on lühend IGP. Logo alumise osa moodustavad kontuurjoone sisse jäävad sõnad „INSALATA di LUSIA”.

Kastile kinnitatud toote logoga silti „INSALATA DI LUSIA” ei tohi teistkordselt kasutada.

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.