SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Ühendkuningriik esitas 29. märtsil 2017 Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohase teate oma kavatsuse kohta EList välja astuda. See tähendab, et kui väljaastumislepingut ei ratifitseerita, lõpetatakse liidu esmaste ja teiseste õigusaktide kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes alates 30. märtsist 2019 (edaspidi „väljaastumise kuupäev“). Sel hetkel saab Ühendkuningriigist „kolmas riik“.

Komisjoni 13. novembri 2018. aasta teatises „Valmistumine Ühendkuningriigi väljaastumiseks Euroopa Liidust 30. märtsil 2019: eriolukorra tegevuskava“ on esitatud eriolukorra meetmed, mida komisjon kavatseb võtta juhul, kui väljaastumisleping ei jõustu väljaastumise kuupäeval. Kõnealuses teatises esitas komisjon loetelu meetmetest, mida ta pidas vajalikuks, tuletades seejuures meelde, et hilisemas etapis võib olla vaja lisameetmeid. Teatises esitati ka kuus üldpõhimõtet, mida tuleks eriolukorra meetmete puhul igal tasandil järgida. Nende põhimõtete kohaselt ei tohiks meetmetega dubleerida liidu liikmesusest tulenevaid eeliseid ega väljaastumislepingu eelnõuga ettenähtud üleminekuperioodi tingimusi; meetmed peaksid oma laadilt olema ajutised ja ei tohiks põhimõtteliselt kehtida kauem kui 2019. aasta lõpuni; ning need võtab ühepoolselt vastu Euroopa Liit oma huvide kaitseks ja seetõttu võib Euroopa Liit need põhimõtteliselt igal ajal tühistada.

Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) kordas 13. detsembril 2018 oma üleskutset suurendada jõupingutusi, et valmistuda kõikidel tasanditel Ühendkuningriigi väljaastumisest tulenevateks tagajärgedeks, võttes arvesse kõiki võimalikke tulemusi. Komisjon esitas vastusena sellele üleskutsele 19. detsembril 2018 meetmete paketi. Põllumajanduse ja kalanduse nõukogu istungil 17. ja 18. detsembril 2018 kinnitati kalapüügivõimalused 2019. aastaks. Selle põhjal, ning võttes arvesse käimasolevaid kontakte liikmesriikidega, mis käsitlevad Ühendkuningriigi liidust ilma väljaastumislepinguta väljaastumisest tulenevat märkimisväärset negatiivset mõju kalandussektorile, ning asjaolu, et sidusrühmad ei suuda ise neid negatiivseid tagajärgi leevendada, on komisjon jõudnud järeldusele, et kalandussektoris on vaja võtta kaks eriolukorra meedet. Lisaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi muutmise meetmele esitab komisjon ettepaneku võtta meetmeid välispüügilaevastike jätkusuutliku majandamise suhtes.

Vastavalt määrusele (EL) nr 1380/2013 (edaspidi „ÜKP alusmäärus“) on liidu kalalaevadel võrdne juurdepääs liidu vetele ja kalavarudele, mille suhtes kohaldatakse ühise kalanduspoliitika eeskirju. Alates väljaastumise kuupäevast ei kehti ühise kalanduspoliitika eeskirjad enam Ühendkuningriigi suhtes. Ühendkuningriigi veed (12 meremiili laiune territoriaalmeri ja sellega külgnev majandusvöönd) ei ole seejärel enam liidu vete osa. Kui ei ole teisiti sätestatud, ei ole juurdepääs üksteise vetele seejärel enam automaatne. Muude kokkulepete puudumisel lähtutakse olukorrast, mille kohaselt ei ole liidu kalalaevadel enam lubatud kalastada Ühendkuningriigi vetes ja vastupidi.

Kalandussektor on mitme Euroopa Liidu rannikupiirkonna majanduselu kõige tähtsam osa. Võttes arvesse ebamäärast olukorra, võivad liidu laevad Ühendkuningriigiga kokkuleppe puudumisel kaotada juurdepääsu kõnealustele vetele ja sealsetele kalapüügivõimalused. Sellel oleks vahetu märkimisväärne mõju ELi kalalaevastiku püügitegevusele, tööhõivele ja majanduslikule tasuvusele.

ELi kalandussektori kogulisandväärtus oli 2016. aastal 4,5 miljardit eurot. Kalandussektorist sõltub ligikaudu 150 000 töökohta, seda peamiselt rannikualadel, kus töövõimalused on piiratud. Kalandus loob töökohti ka muudes kõrvalsektorites: iga kaluri kohta luuakse kõrvalsektorites 0,5 kuni 1 täistööaja ekvivalendile vastavat töökohta. Liikmesriikide püügitegevuse väärtus Ühendkuningriigi vetes ulatub 585 miljoni euroni. Kaheksa liikmesriigi üldine sõltuvus Ühendkuningriigi vetest moodustab keskmiselt 14 % nende kogusaagist, ulatudes 50 %-st Belgia laevastiku puhul kuni ligikaudu 1 %-ni Hispaania laevastiku puhul. Kohalikul tasandil võib sotsiaal-majanduslik mõju olla märkimisväärne, sest kalalaevad on eriti sõltuvad juurdepääsust Ühendkuningriigi vetele. Kalandussektor hõlmab ka kõrvaltegevusi nii tarneahela alg- kui lõppetapis.

Ühendkuningriigi vete ootamatu sulgemine liidu kalalaevadele oleks seega eriti tuntav laevastiku konkreetsete osade puhul ning avaldaks tugevat negatiivset majanduslikku mõju teatavatele piirkondadele ja rannikukogukondadele. Kuna see mõjutaks piirkondi mitmes liikmesriigis Atlandi ookeani ja Põhjamere ääres, nõuab selline eriolukord ELi tasandil kooskõlastatud lahendusi.

Võimalused nende mõjude leevendamiseks oleksid piiratud. Liidu kalalaevad saaksid püüda praegu Ühendkuningriigi vetest saadava saagi liidu vetest, kuid sealt saadav saak ei pruugi kalaliigiti täpselt vastavuses olla. Ühendkuningriigi vete sulgemisest kõige enam mõjutatud laevad ja laevastiku osad ei pruugi olla samad, mida kasutatakse liidu vetes elavate kalaliikide püüdmiseks. Lisaks sellele kehtivad piirangud, kui suurt osa püügikoormusest võib Ühendkuningriigi vetest liidu vetesse kulutasuvuse ja saagi kvaliteediga seotud põhjustel ümber suunata. Kalapüügitegevuse jätkusuutlikkuse nõue võib samuti piirata püügikoormuse ümbersuunamist ja keskendumist liidu vetele. Nende valikuvõimalustega saaks seetõttu ainult osaliselt korvata majanduslikku kahju, mis tekib liidu kalalaevade juurdepääsu kaotamisest Ühendkuningriigi vetele. Majanduslik mõju asjaomastele ELi laevastiku osadele oleks endiselt väga suur.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 508/2014 loodud Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF) on fond, mille abil viiakse aastatel 2014–2020 ellu Euroopa Liidu merendus- ja kalanduspoliitikat. See on üks viiest Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondist, mis täiendavad üksteist ning püüavad edendada majanduskasvule ja töökohtade loomisele tuginevat taastumist Euroopas. Fond aitab kaluritel üle minna säästvale kalapüügile; sellest toetatakse rannikukogukondade majandustegevuse mitmekesistamist ning rahastatakse projekte, millega luuakse Euroopa rannikualadel uusi töökohti ja parandatakse elukvaliteeti.

Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi määrusega on juba ette nähtud meetmed, millega leevendada kogu tootmis- ja turustamisahela ulatuses Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumisest tulenevat kahjulikku mõju. Eelarve koostöös liikmesriikidega täitmise korral võivad liikmesriigid, keda mõjutab Ühendkuningriigi lahkumine Euroopa Liidust, otsustada suunata olemasolevad assigneeringud ümber selliste vajalike meetmete rahastamiseks, millega leevendatakse väljaastumise tagajärgi. See kaalutlusõigus piirdub praegu siiski teatavate prioriteetidega. See piiraks liikmesriikide manööverdamisruumi leevendada Ühendkuningriigi vete sulgemise mõju oma laevastikule ning selliste meetmete tõhusust.

EMKFi määruses sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad ja kord, mis käsitlevad kaluritele ja kalalaevade omanikele rahalise hüvitise maksmist püügitegevuse ajutise peatamise korral. Siiski ei võimalda püügitegevuse ajutise peatamise kriteeriumid hüvitada liikmesriigi Euroopa Liidust väljaastumisest ning sellele järgnevast asjaomase riigi vetele juurdepääsu ja püügivõimaluste kaotamisest tekkivat kahju.

Lisaks EMKFi määruse raames juba olemasolevatele meetmetele nähakse käesoleva ettepanekuga ette võimalus anda riiklikku toetust kaluritele ja ettevõtjatele, kes sõltuvad olulisel määral juurdepääsust Ühendkuningriigi vetele ja keda mõjutab Ühendkuningriigi vete sulgemine. See meede peaks olema kättesaadav alates järgmisest päevast pärast liidu õiguse kohaldamise lõpetamist Ühendkuningriigi suhtes vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 50 lõikele 3.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega