[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 23.9.2009

KOM(2009) 501 lõplik

2009/0142 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega luuakse Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus

{KOM (2009) 499 lõplik} {KOM (2009) 500 lõplik} {KOM (2009) 502 lõplik} {KOM (2009) 503 lõplik} {SEK(2009) 1233} {SEK(2009) 1234} {SEK(2009) 1235}

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

Finantskriisi tulemusel on ilmsiks tulnud finantsjärelevalve olulised puudused nii üksikjuhtudel kui ka finantssüsteemis üldiselt. Seepärast tegi Euroopa Komisjoni president Barroso Jacques de Larosière juhitavale kõrgetasemelisele eksperdirühmale ülesandeks esitada ettepanekud Euroopa järelevalvekorra tugevdamiseks, et luua tõhusam, integreeritum ja jätkusuutlikum Euroopa järelevalvesüsteem. Eksperdirühm esitas oma aruande 25. veebruaril 2009. Tuginedes kõnealuses aruandes antud soovitustele esitas komisjon teatises Euroopa Ülemkogu 2009. aasta märtsi kevadisele kohtumisele ettepanekud Euroopa uue finantsjärelevalvekorra kohta. Komisjon esitas oma seisukohad üksikasjalikumalt 2009. aasta mai teatises ja nende kohaselt tuleb teha järgmist:

- luua Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem, mis koosneb liikmesriikide selliste finantsjärelevalveasutuste võrgustikust, kes teevad koostööd uute Euroopa järelevalveasutustega, mis on loodud olemasolevate Euroopa järelevalvekomiteede[1] ümberkujundamisel Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuseks, Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutuseks ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuseks, ühendades seeläbi üleeuroopalise finantsjärelevalveraamistiku eelised ja selliste kohalike mikrotasandi järelevalveasutuste eriteadmised, kes tunnevad oma jurisdiktsioonis tegutsevaid asutusi paremini; ning

- luua Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, mis jälgib ja hindab selliseid võimalikke ohtusid finantsstabiilsusele, mis tulenevad makromajanduslikest suundumustest ja finantssüsteemi arengust. Selleks annab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu kogu süsteemi hõlmavate oluliste riskide kohta varajase hoiatuse ja esitab vajaduse korral soovitused kõnealuste riskide vähendamiseks[2].

2. Konsulteerimine huvitatud isikutega

Kõnealuste ettepanekute väljatöötamisel viidi läbi kaks avalikku arutelu. Pärast Jacques de Larosière'i juhitud kõrgetasemelise töörühma aruande esitamist ja komisjoni 4. märtsi 2009. aasta teatise avaldamist viis komisjon 10. märtsist kuni 10. aprillini 2009 läbi arutelu, mille tulemusi võeti arvesse 27. mail 2009 avaldatud teatises Euroopa finantsjärelevalve kohta. Avaliku arutelu käigus esitatud ettepanekute kokkuvõte on kättesaadav järgmisel veebilehel:

http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision/summary_en.pdf

Teiseks korraldas komisjon 27. maist kuni 15. juulini 2009 teise arutelu, mille käigus võisid kõik huvitatud isikud esitada märkusi Euroopa finantsjärelevalvet käsitlevas komisjoni 2009. aasta mai teatises üksikasjalikumalt esitatud reformide kohta. Enamikus laekunud vastustest toetati kavandatud reforme ning esitati märkusi kavandatud Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi üksikasjalike aspektide kohta. Avaliku arutelu käigus esitatud ettepanekute kokkuvõte on kättesaadav komisjoni veebilehel:

http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/docs/2009/fin_supervision_may/replies_summary_en.pdf

3. Mõju hindamine

Euroopa finantsjärelevalvet käsitlevas komisjoni 2009. aasta mai teatisele lisatud mõjuhinnangus analüüsiti peamisi poliitikavalikuid Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu loomiseks. Käesolevatele ettepanekutele on lisatud teine mõjuhinnang, milles analüüsitakse eri poliitikavalikuid veelgi üksikasjalikumalt. Teine mõjuhinnang on kättesaadav komisjoni veebilehel.

4. Ettepaneku õiguslik külg

Euroopa Kohus on kinnitanud,[3] et asutamislepingu artikkel 95, mis käsitleb selliste meetmete võtmist, mille eesmärk on õigusaktide ühtlustamise kaudu luua siseturg ja aidata kaasa selle toimimisele, on asjakohane alus selleks, et luua „ühenduse asutus, mille ülesanne on aidata ühtlustamisprotsessile kaasa”, kui sellisele asutusele seatud ülesanded on tihedalt seotud siseriiklikke õigusakte ühtlustavate õigusaktide kohaldamisalasse kuuluvate küsimustega.

Finants- ja majanduskriis ohustab tõsiselt siseturu stabiilsust. Stabiilse ja usaldusväärse finantssüsteemi taastamine ja säilitamine on vältimatu eeltingimus usalduse ja ühtsuse säilitamiseks siseturul ning seega ka selliste tingimuste tagamiseks ja parandamiseks, mida on vaja täielikult integreeritud ja hästi toimiva finantsteenuste siseturu loomiseks. Tugevasti integreeritud finantsturud pakuvad paremaid riskide hajutamise ja rahastamise võimalusi ning aitavad seega parandada majanduse kohanemisvõimet kriisiolukordades. Seepärast on finantsintegratsioon ja -stabiilsus vastastikku toetava mõjuga. Koos Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi loomisega töötatakse välja ka ühtsete eeskirjade kogumik, millega tagatakse eeskirjade ühtne kohaldamine ELis ja soodustatakse seeläbi siseturu toimimist. Euroopa järelevalveasutuste ülesanne on aidata liikmesriikide ametiasutusi ühenduse eeskirjade ühtsel tõlgendamisel ja kohaldamisel.

Kuna Euroopa järelvalveasutustele seatavad ülesanded on tihedalt seotud finantskriisi leevendamiseks võetavate meetmetega ja komisjoni 4. märtsi ja 27. mai 2009. aasta teatistes esitatud meetmetega, võib kooskõlas Euroopa Kohtu kohtupraktikaga asutada kõnealused asutused asutamislepingu artikli 95 alusel.

Ühenduse meetmetega suudetakse kõrvaldada finantskriisi tulemusel ilmnenud puudused ja kehtestatakse süsteem, mis on kooskõlas eesmärgiga luua ELi ühtne ja stabiilne finantsteenuste turg, ühendades selleks liikmesriikide järelevalveasutused tugevasse ühenduse võrgustikku. Igapäevase järelevalvetegevuse keskpunkt jääb siiski liikmesriigi tasandile, kusjuures liikmesriikide järelevalveasutused vastutavad jätkuvalt üksikute majandusüksuste järelevalve eest. Seega ei lähe kavandatud meetmed kaugemale sellest, mis on tingimata vajalik seatud eesmärkide saavutamiseks. Ettepanekud on seega kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttega.

5. Mõju eelarvele

Olemasolevate Euroopa järelevalvekomiteede ümberkujundamine tõhusateks Euroopa järelevalveasutusteks nõuab täiendavaid vahendeid – nii töötajaid kui ka rahalisi vahendeid. Ülevaade kõnealuste ettepanekute mõjust eelarvele on esitatud mõju hindamise aruandes ja käesolevale ettepanekule lisatud finantsselgituses.

6. Ettepaneku üksikasjalik selgitus

Selleks et võtta arvesse valdkondade eripära, tuleb vastu võtta kolm eraldi määrust, millega luuakse järelevalveasutused panganduse, kindlustus- ja tööandjapensionide ning väärtpaberituru valdkonnas. Kõnealuste ettepanekute põhisuunad on samad. Seepärast keskendutakse käesolevas seletuskirjas peamiselt ühiselementidele ja käsitletakse põgusamalt erinevusi kolme määruse vahel.

6.1. Euroopa järelevalveasutuste asutamine ja nende õiguslik seisund

Euroopa järelevalveasutuste eesmärgid on: i) parandada siseturu toimimist, tagades sealhulgas eelkõige reguleerimise ja järelevalve kõrge, tõhusa ja ühtse taseme, ii) kaitsta hoiustajaid, investoreid, kindlustusvõtjaid ja teisi soodustatud isikuid iii) tagada finantsturgude terviklikkus, tõhusus ja nõuetekohane toimimine, iv) tagada finantssüsteemi stabiilsus ning v) tõhustada rahvusvahelist järelevalvealast koostööd. Selleks aitab iga järelevalveasutus tagada asjakohaste ühenduse õigusaktide ühtse, tõhusa ja tulemuslikku kohaldamise.

Euroopa järelevalveasutused on ühenduse asutused, millel on juriidilise isiku staatus, ning need on kavandatud Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi põhielement. Kõnealune süsteem tegutseb järelevalveasutuste võrgustikuna ja hõlmab liikmesriikide pädevaid asutusi, Euroopa järelevalveasutuste ühiskomiteed valdkonnaüleste küsimuste käsitlemiseks ning Euroopa Komisjoni. Kuigi Euroopa järelevalveasutused peaksid olema täiesti sõltumatud, et objektiivselt täita oma ülesandeid, peab komisjonil olema õigus sekkuda juhul, kui seda tingivad institutsioonilised põhjused ja asutamislepingu kohased kohustused.

Iga järelevalveasutuse otsuseid tegev organ on järelevalvenõukogu, kuhu kuuluvad liikmesriikide asjakohaste järelevalveasutuste juhid ja vastava järelevalveasutuse eesistuja. Eesistuja juhatab järelevalvenõukogu ja juhatuse koosolekuid ning juhib ja esindab järelvalveasutust. Iga järelevalveasutuse igapäevase juhtimisega tegeleb tegevdirektor. Seoses uute Euroopa järelevalveasutuste asukohaga tehakse ettepanek jätkata tegevust olemasolevate Euroopa järelevalvekomiteede praeguses asukohas, kuna see võimaldab kiiresti ja tõhusalt minna üle uuele korrale. Euroopa järelevalveasutuste sisestruktuuri käsitletakse üksikasjalikumalt punktis 6.3.

6.2. Euroopa järelevalveasutuste ülesanded ja volitused

Euroopa järelevalveasutused võtavad üle kõik olemasolevate Euroopa järelevalvekomiteede ülesanded, kuid lisaks on neil oluliselt suuremad kohustused, kindlaksmääratud volitused ja suurem mõjuvõim, nagu on ette nähtud komisjoni 27. mai 2009. aasta teatisega ja heaks kiidetud 2009. aasta 18.–19. juuni Euroopa Ülemkogul.

6.2.1. Tehniliste standardite väljatöötamine

Euroopa Ülemkogu kiitis heaks komisjoni ettepaneku, mille kohaselt koostatakse ELi ühtsete eeskirjade kogumik, mida kohaldatakse kõigi siseturul tegutsevate finantseerimisasutuste suhtes. Tuleb kindlaks teha ja kõrvaldada sellised erinevused ühenduse õiguse siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmisel, mis tulenevad eranditest, vabastustest, täiendustest või mitmetimõistetavusest, et oleks võimalik kindlaks määrata ühtlased põhistandardid ja neid kohaldada. Selleks töötavad Euroopa järelevalveasutused asjakohastes valdkondlikes õigusaktides kindlaks määratud valdkondades välja tehniliste standardite kavandid. Kõnealused standardid on tõhusad vahendid Lamfalussy struktuuri 3. tasandi tugevdamiseks, kuna praeguse korra kohaselt võib kõnealusel tasandil võtta vastu ainult mittesiduvaid suuniseid. Valdkonnad, kus Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus võib selliseid standardikavandeid välja töötada, on seotud äärmiselt tehniliste küsimustega, mille puhul on ühenduse õigusaktide kohaldamiseks vaja ühtseid tingimusi. Kõnealused küsimused ei hõlma poliitilisi otsuseid ja nende sisu on kindlaks määratud 1. tasandil vastuvõetud ühenduse õigusaktidega (vt käesolevale määrusele lisatud komisjoni talituste töödokument, milles käsitletakse üksikasjalikult asjakohastesse ühenduse õigusaktidesse kavandatavaid muudatusi). Kuna standardeid töötavad välja Euroopa järelevalveasutused, võetakse täiel määral arvesse liikmesriikide järelevalveasutuste eriteadmisi.

Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus võtab tehniliste standardite kavandid vastu järelevalvenõukogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamusega vastavalt asutamislepingu artiklile 205. Ühenduse õiguskorra kohaselt peab komisjon seejärel kõnealused standardikavandid määruste või otsustena vastu võtma, et anda neile õigusjõud. Teatavatel erandjuhtudel ja ainult ühenduse huvides võib komisjon võtta kõnealused standardid vastu osaliselt või muudatustega või jätta need üldse vastu võtmata, kusjuures seda tuleb Euroopa Pangandusjärelevalve Asutusele põhjendada. Komisjoni ettepanek ei piira arutelude pidamist tulevaste menetluste üle uuele aluslepingule ülemineku raames.

Sidusrühmadega konsulteerimiseks luuakse iga järelevalveasutuse juurde sidusrühmade kogu, kuhu kuuluvad valdkonna, finantssektori töötajate ja finantsteenuste kasutajate esindajad. Eri sidusrühmade esindajate suhteline osakaal peaks olema võrdne ja ükski rühm ei tohiks teiste üle domineerida. Valdkondades, kus tehnilisi standardeid ei kohaldata, peaks Euroopa järelevalveasutustel, nagu olemasolevatel Euroopa järelevalvekomiteedel, olema võimalus esitada liikmesriikide järelevalveasutustele, finantseerimisasutustele ja turuosalistele mittesiduvaid suuniseid ja soovitusi. Kui asutused otsustavad kõnealuseid suuniseid ja soovitusi mitte järgida, peavad nad seda Euroopa Pangandusjärelevalve Asutusele põhjendama.

6.2.2. Volitused ühenduse eeskirjade ühtse kohaldamise tagamiseks

Isegi ühtsete eeskirjade puhul võib kõnealuste eeskirjade kohaldamine põhjustada teatavatel juhtudel eriarvamusi ühenduse õigusaktide kohaldamisega seotud küsimustes. Ilma et see piiraks komisjoni õigust algatada liikmesriikide suhtes rikkumismenetlusi, peaksid Euroopa järelevalveasutustel olema üldised volitused ühenduse õigusaktide ühtse kohaldamise tagamiseks. Selleks tuleb luua mehhanism, mille alusel käsitleda liikmesriikide selliste järelevalveasutuste tegevust, kes väidetavalt ei järgi kehtivaid ühenduse õigusakte (sealhulgas punktis 6.2.1 osutatud tehnilisi standardeid). Kõnealune mehhanism koosneb kolmest etapist.

Esiteks uuriksid Euroopa järelevalveasutused omal algatusel või liikmesriigi ühe või mitme järelevalveasutuse või komisjoni taotlusel kõnealuseid juhte ja vajaduse korral võtaksid vastu liikmesriigi järelevalveasutusele suunatud soovituse. Ühenduse õigusaktide täitmise üldise kohustuse raames kutsutakse järelevalveasutust üles järgima soovitust ühe kuu jooksul.

Kui soovitust ei järgita, võib Euroopa Komisjon Euroopa järelevalveasutuse esitatud teabe alusel või omal algatusel teha otsuse, mille kohaselt nõutakse liikmesriigi pädevalt asutuselt teatavate meetmete võtmist või sellest loobumist. Pädev asutus teavitab kümne tööpäeva jooksul alates otsuse kättesaamisest komisjoni ja Euroopa järelevalveasutust meetmetest, mida ta on võtnud või kavatseb võtta kõnealuse otsuse rakendamiseks.

Erandolukorras, kui liikmesriigi järelevalveasutus ei järgi kõnealuseid nõudeid, võivad Euroopa järelevalveasutused viimase abinõuna vastu võtta finantseerimisasutustele adresseeritava otsuse seoses nende suhtes vahetult kohaldatavate ühenduse õigusaktidega (nt määrused). Euroopa järelevalveasutused võtavad kõnealused otsused vastu, ilma et see piiraks komisjoni volitusi oma otsuste täitmise tagamiseks.

6.2.3. Tegevus eriolukordades

Euroopa järelevalveasutused koordineerivad liikmesriikide pädevate asutuste tegevust, eelkõige juhul, kui ebasoodsad arengutendentsid võivad tõsiselt ohustada ELi finantssüsteemi nõuetekohast toimimist ja terviklikkust. Teatavatel erijuhtudel ei pruugi koordineerimisest piisata, eelkõige juhul, kui liikmesriikide järelevalveasutustel puuduvad vahendid, et võtta kiiresti meetmeid piiriülese kriisi ohu korral. Seepärast peaks Euroopa järelevalveasutustel olema sellistel erandjuhtudel õigus nõuda, et liikmesriikide järelevalveasutused võtaksid ühismeetmeid. Kuna piiriülese eriolukorra kindlakstegemiseks tuleb seda nõuetekohaselt hinnata, peaks see jääma Euroopa Komisjoni ülesandeks. Sel juhul kohaldatakse kaitseklauslit (vt punkt 6.2.11). Samal ajal tuleks kiirendada tööd tervikliku piiriülese raamistiku loomisel, et tõhustada finantskriisi juhtimise/lahendamise süsteeme (sealhulgas garantiiskeemid ja koormuse jagamise skeemid) Euroopa Liidus.

6.2.4. Liikmesriikide järelevalveasutuste vaheliste erimeelsuste lahendamine

Tehakse ettepanek luua mehhanism, mille abil tagada, et asjakohased liikmesriikide järelevalveasutused võtaksid nõuetekohaselt arvesse teiste liikmesriikide huvisid, sealhulgas järelevalvekolleegiumides. Kui järelevalveasutus ei ole nõus selliste meetmete menetluse või sisuga, mida teine pädev asutus võtab valdkonnas, mille puhul on asjakohaste õigusaktide kohaselt vaja liikmesriikide pädevate järelevalveasutuste vahelist koostööd, koordineerimist või ühisotsuste vastuvõtmist, või selliste meetmete võtmatajätmisega, võib Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus asjaomase pädeva asutuse taotlusel aidata kõnealustel asutustel jõuda ühisele seisukohale või vaidlusalune küsimus lahendada. Kõnealune mehhanism koosneb kolmest võimalikust etapist[4].

Kui üks või mitu liikmesriikide järelevalveasutust paluvad Euroopa järelevalveasutusel aidata lahendada selliseid vaidlusi, võib ta kõigepealt kehtestada lepitusetapi, et asutused üritaksid ise kokkuleppele jõuda, kusjuures Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus võib vajaduse korral osaleda vahendajana.

Kui pärast lepitusetappi ei ole järelevalveasutused suutnud kokkuleppele jõuda, võivad Euroopa järelevalveasutused kõnealuses küsimuses otsuse teha[5]. See oleks siiski selgelt erandlik, kuna enamikel juhtudel peaksid asjakohased järelevalveasutused jõudma kokkuleppele eelneva lepitusmenetluse käigus.

Kui järelevalveasutus ei järgi varasemat otsust, võib Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus vastu võtta ka finantseerimisasutustele adresseeritavad otsused, milles täpsustatakse nende kohustusi, mis tulenevad vahetult finantseerimisasutuste suhtes kohaldatavast ühenduse õigusest.

Tuleb rõhutada, et vaidluste lahendamise mehhanism peaks hõlmama üksnes olulisi küsimusi, nt juhtumeid, mille puhul järelevalveasutuse tegevus või tegevusetus kahjustab märkimisväärselt järelevalveasutuse võimalusi kaitsta hoiustajaid, kindlustusvõtjaid ja investoreid või isikuid, kellele osutatakse teenuseid ühes või mitmes liikmesriigis, või kõnealuste liikmesriikide finantsstabiilsust. Euroopa Pangandusjärelevalve Asutusel on õigus mitte alustada vaidluse lahendamise menetlust või mitte võtta vastu otsus, kui selliseid nõudeid ei täideta. Sellise korra suhtes kohaldatakse kaitseklauslit (vt punkt 6.2.11).

6.2.5. Järelevalvekolleegiumid

Järelevalvekolleegiumid on ELi järelevalvesüsteemis kesksel kohal ning neil on oluline roll tasakaalustatud teabevahetuse tagamisel päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva liikmesriigi järelevalveasutuste vahel. Euroopa järelevalveasutused soodustavad järelevalvekolleegiumide tõhusat ja järjepidevat toimimist ning jälgivad, et ühenduse õigusakte kohaldataks ühtselt kõigis kolleegiumides. Seda arvestades võivad Euroopa järelevalveasutused osaleda järelevalvekolleegiumides vaatlejatena ning nad saavad kolleegiumi liikmete vahel jagatava kogu asjakohase teabe.

6.2.6. Ühine järelevalvekultuur, ülesannete ja kohustuste delegeerimine ning vastastikused eksperdihinnangud

Euroopa järelevalveasutustel on oluline roll Euroopa ühise järelevalvekultuuri kujundamisel, ühtse menetluse tagamisel ning ühtsete järelevalvetavade kujundamisel kogu ühenduses. Koos liikmesriikide järelevalveasutuste vaheliste erimeelsuste lahendamise mehhanismiga peaks ühine järelevalekultuur aitama luua usaldust ja teha koostööd ning see võib järjest rohkem pakkuda järelevalveasutustele võimalust delegeerida teatavaid ülesandeid ja kohustusi üksteisele. Euroopa järelevalveasutused hõlbustavad seda, määratledes delegeeritavad või ühiselt täidetavad ülesanded ja kohustused ning edendades parimaid tavasid. Seoses sellega soodustab ja hõlbustab Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus ühiste järelevalverühmade loomist. Peale selle koostavad Euroopa järelevalveasutused korrapäraselt vastastikuseid eksperdihinnanguid riiklike järelevalveasutuste kohta.

6.2.7. Turusuundumuste hindamine

Üheks uueks ülesandeks, mis seati olemasolevatele Euroopa järelevalvekomiteedele komisjoni läbivaadatud otsusega, mis võeti vastu 23. jaanuaril 2009, on jälgida ja hinnata suundumusi, võimalikke ohtusid ja nõrku kohti pangandus-, kindlustus- ja väärtpaberisektoris ning koostada nende kohta aruandeid. Kuigi kavandatav Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hakkab vastutama ELi finantssektori makrotasandi usaldatavusjärelevalve eest, peaksid Euroopa järelevalveasutused jätkama kõnealuses valdkonnas Euroopa järelevalvekomiteede tööd, sest: i) nende analüüsi raskuskese on erinev, st mikrotasandi usaldatavusjärelevalve puhul kasutatakse alt-üles lähenemisviisi, makrotasandi usaldatavusjärelevalve puhul pigem ülalt-alla lähenemisviisi ning ii) nende analüüs võib olla väärtuslik panus Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töösse.

6.2.8. Rahvusvaheline ja nõuandev roll

Kõnealuste ettepanekutega vastab komisjon selgelt nii finantskriisi ajal ilmnenud nõrkustele kui ka G20 üleskutsele võtta meetmeid, et luua finantsteenuste jaoks tugevam ning ülemaailmselt ühtsem õigus- ja järelevalvesüsteem. Euroopa järelevalveasutused võivad olla kasulikud kontaktpunktid kolmandate riikide järelevalveasutustele. Ilma et see piiraks Euroopa institutsioonide pädevust, võivad nad sõlmida halduskokkuleppeid rahvusvaheliste organisatsioonide ja kolmandate riikide asutustega. Samuti võivad Euroopa järelevalveasutused aidata valmistada ette kolmandate riikide järelevalvekorra samaväärsust käsitlevaid otsuseid. Peale selle võivad Euroopa järelevalveasutused taotluse korral või omal algatusel anda Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile nõu või avaldada arvamusi, sealhulgas piiriüleste ühinemiste ja omandamisega seotud usaldatavusnormatiivide täitmise hindamise kohta. See peaks täiendavalt tagama, et tulevaste piiriüleste ühinemiste ja omandamiste hindamine on usaldusväärne ja objektiivne.

6.2.9. Teabe kogumine

Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse taotlusel annavad järelevalveasutused ja muud liikmesriikide ametiasutused Euroopa Pangandusjärelevalve Asutusele kogu teabe, mida on vaja käesoleva määrusega ettenähtud ülesannete täitmiseks. Peale selle määrab Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus koostöös järelevalvekolleegiumides tegutsevate järelevalveasutustega kindalaks kogu asjakohase teabe ja vajaduse korral kogub seda järelevalveasutustelt, et lihtsustada järelevalvekolleegiumide tööd. Selleks et teha selline teave kättesaadavaks järelevalvekolleegiumides osalevatele järelevalveasutustele, loob Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus kesksüsteemi ja haldab seda. Põhimõtteliselt peaksid liikmesriikide järelevalveasutused edastama Euroopa järelevalveasutustele kogu teabe.

6.2.10. Suhted Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga

Kavandatud uus ELi järelevalveraamistik saab tõhusalt toimida ainult juhul, kui Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem teevad tõhusat koostööd. Reformi eesmärk on tagada järelevalve sujuvam koostoime mikro- ja makrotasandil. Makrotasandi usaldatavusjärelevalve teostamisel on Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogul vaja õigeaegselt saada mikrotasandi andmeid, samas kui liikmesriikide ametiasutused saaksid mikrotasandi usaldatavusjärelevalve teostamisel Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogult teavet suundumuste kohta makrotasandil. Eeskirjades on ka täpsustatud menetlus, mida Euroopa järelevalveasutused peavad järgima Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituste elluviimisel, ja see, kuidas Euroopa järelevalveasutused peaksid oma pädevust kasutama, et tagada ühele või mitmele liikmesriigi järelevalveasutusele adresseeritud soovituste õigeaegne arvessevõtmine.

6.2.11. Kaitseklausel

Kooskõlas majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu ning Euroopa Ülemkogu 2009. aasta juuni järeldustega, milles rõhutatakse, ilma et see piiraks ühenduse õiguse kohaldamist ja võttes arvesse liikmesriikide võimalikke või tingimuslikke kohustusi, et Euroopa järelevalveasutuste otsused ei tohi olla vastuolus liikmesriikide eelarvepädevusega, kehtestatakse kaitseklausel. Kõnealuse klausliga tagatakse, et kui liikmesriik leiab, et kõnealuste määruste artikli 10 (otsused eriolukordades) või artikli 11 (erimeelsuste lahendamine) kohased otsused on vastuolus tema eelarvepädevusega, võib ta teavitada Euroopa Pangandusjärelevalve Asutust ja komisjoni, et liikmesriigi järelevalveasutus ei kavatse Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse otsust rakendada, näidates selgelt, kuidas Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse otsus on vastuolus tema eelarvepädevusega. Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus teavitab liikmesriiki ühe kuu jooksul, kas ta jääb oma otsuse juurde, muudab seda või tühistab selle. Kui Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus jääb oma otsuse juurde, võib liikmesriik suunata selle küsimuse nõukogusse ning Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse otsus peatatakse. Kahe kuu jooksul määrab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamusega, kas otsuse juurde tuleks jääda või see tuleks tühistada. Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse artikli 10 kohaste otsuste puhul kohaldatakse kiirmenetlust, et võtta arvesse vajadust langetada eriolukordades kiiresti otsuseid.

6.3. Euroopa järelevalveasutuste ja Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi sisestruktuur

Igal Euroopa järelevalveasutusel on: i) järelevalvenõukogu; ii) juhatus; iii) eesistuja; ja iv) tegevdirektor. Lisaks tuleks kõigi kolme Euroopa järelevalveasutuse jaoks luua üksainus apellatsiooninõukogu.

6.3.1. Järelevalvenõukogu

Euroopa järelevalveasutuste peamine otsuseid tegev organ on järelevalvenõukogu, kes muu hulgas vastutab käesoleva seletuskirja punktis 6.2 kirjeldatud tehniliste standardite kavandite, arvamuste, soovituste ja otsuste vastuvõtmise eest. Järelevalvenõukogusse kuuluvad:

- Euroopa vastava järelevalveasutuse eesistuja, kes juhatab järelevalvenõukogu koosolekuid, kuid kellel ei ole hääleõigust;

- iga liikmesriigi asjakohase riikliku järelevalveasutuse juht;

- üks komisjoni esindaja, kellel ei ole hääleõigust;

- üks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu esindaja, kellel ei ole hääleõigust;

- üks esindaja kummastki ülejäänud kahest Euroopa järelevalveasutusest, kellel ei ole hääleõigust; ning

- vajaduse korral võib järelevalvenõukogu lubada osaleda vaatlejatel.

Reeglina võtab järelevalvenõukogu otsused vastu lihthäälteenamusega, välja arvatud otsused, mis on seotud tehniliste standardite kavanditega ning suuniste ja otsustega, mis hõlmavad finantssätteid käsitlevaid artikleid, mille puhul tehakse otsus kvalifitseeritud häälteenamusega. Järelevalvenõukogu võib vaidluste lahendamiseks luua töörühmi. Siiski teeb lõpliku otsuse järelevalvenõukogu kõnealuse töörühma ettepanekul.

6.3.2. Juhatus

Juhatus tagab, et Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus täidab oma missiooni ja talle määratud ülesandeid. Eelkõige peaks ta vastutama Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse tööprogrammi koostamise ja kodukorra vastuvõtmise eest ning tal peaks olema keskne roll kõnealuse asutuse eelarve vastuvõtmisel. Juhatus koosneb Euroopa järelevalveasutuse eesistujast, komisjoni esindajast ja neljast liikmest, kelle järelevalvenõukogu valib oma liikmete seast, kes täidavad oma ülesandeid sõltumatult ja objektiivselt ühenduse huvides. Tegevdirektor võib osaleda juhatuse koosolekutel hääleõiguseta.

6.3.3. Eesistuja ja tegevdirektor

Euroopa Pangandusjärelevalve Asutust esindab täiskohaga sõltumatu eesistuja, kes vastutab järelevalvenõukogu töö ettevalmistamise eest ning juhatab nii järelevalvenõukogu kui ka juhatuse koosolekuid. Euroopa järelevalveasutuste igapäevase juhtimise eest vastutab siiski tegevdirektor, kes sarnaselt eesistujaga on täiskohaga sõltumatu spetsialist. Ta vastutab aasta tööprogrammi rakendamise eest ja võtab vajalikud meetmed, et tagada Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse toimimine. Järelevalvenõukogu valib mõlemad isikud välja avaliku valikumenetluse raames, võttes arvesse pädevust, oskusi ning teadmisi finantseerimisasutuste ja finantsturgude kohta ning kogemusi finantsjärelevalve ja -regulatsiooni valdkonnas. Järelevalvenõukogu poolt välja valitud eesistuja kandidaadi kinnitab Euroopa Parlament. Mõlema ametiaeg on viis aastat ja seda võib ühe korra pikendada. Kõnealune pikendamine sõltub järelevalvenõukogu tehtud hinnangu tulemustest.

6.3.4. Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee

Kavandatud struktuuri kohaselt on valdkonnaülene koostöö esmatähtis, et kajastada asjakohaseid turusuundumusi ja tegelikku olukorda. Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee tagab vastastikuse mõistmise, koostöö ja ühtsed järelevalvealased lähenemisviisid Euroopa kolme uue järelevalveasutuse vahel. Luuakse ühiskomitee allkomitee, et käsitleda valdkonnaüleseid küsimusi, sealhulgas finantskonglomeraatidega seotud probleeme, ja tagada võrdsed tingimused. Kui üksikud Euroopa järelevalveasutused langetavad otsuseid näiteks finantskonglomeraatide direktiivi kohta, siis ühiskomitee peaks tagama, et Euroopa järelevalveasutused teevad ühiseid otsuseid üheaegselt.

6.3.5. Apellatsiooninõukogu

Apellatsioonisüsteemiga tagatakse, et kõik füüsilised või juriidilised isikud, sealhulgas liikmesriikide järelevalveasutused, võivad kõigepealt kaevata Euroopa järelevalveasutuste otsuse apellatsiooninõukogusse, et tagada ühenduse eeskirjade ühtne kohaldamine (artikkel 9), tegevus eriolukorras (artikkel 10) ning erimeelsuste lahendamine (artikkel 11). Apellatsiooninõukogu on kõigi Euroopa kolme järelevalveasutuse ühine organ, st ta lahendab panganduse, kindlustuse ja väärtpaberitega seotud probleeme. Apellatsiooninõukogul on kuus liiget ja kuus asendusliiget, kellel on asjakohased teadmised ja kogemused, v.a liikmesriikide järelevalveasutuste või muude selliste siseriiklike asutuste või ühenduse institutsioonide praegused töötajad, kes on kaasatud Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse tegevusse. Euroopa iga järelevalveasutuse juhatus nimetab ametisse apellatsiooninõukogu kaks liiget ja kaks asendusliiget Euroopa Komisjoni esitatud nimekirja alusel.

6.4. Finantssätted

Kõnealused sätted hõlmavad Euroopa järelevalveasutuste eelarvega seotud aspekte ning nendes rõhutatakse, et Euroopa järelevalveasutuste tulu võib pärineda eri allikatest, nt liikmesriikide järelevalveasutuste kohustuslikud osamaksud, toetus ühenduselt või tasud, mida ettevõtjad maksavad Euroopa järelevalveasutusele. Nendes täpsustatakse ka eelarve iga-aastane koostamine, selle rakendamine ja järelevalve. Finantsmääruse artikli 158 kohaselt loodud organite suhtes kohaldatakse raamfinantsmäärust.

6.5. Üld- ja lõppsätted

Üldsätetes käsitletakse praktilisi küsimusi, mis on seotud töötajatega, Euroopa järelevalveasutuste vastutusega, ametisaladuse hoidmise kohustusega, andmekaitsega, dokumentidele juurdepääsuga, kokkulepetega keelte kasutamise ja peakontori asukoha kohta ning kolmandate riikide osalemisega. Kolme aasta jooksul alates tegevuse algusest ja hiljem iga kolme aasta järel avaldab komisjon aruande Euroopa järelevalveasutuste tegevuse ja määruse kohase korra toimimise kohta. Kõnealuses aruandes hinnatakse ka järelevalve- ja õigusraamistiku lähenemise tulemuslikkust riski juhtimise ja lahendamise valdkonnas ELis.

6.6. Peamised erinevused kolme määruse vahel

Peamised erinevused kolme kavandatud määruse vahel hõlmavad Euroopa järelevalveasutuste eesmärke, tegevuse ulatust ja määratlusi, mida on kohandatud lähtuvalt asjaomase sektori eripärast ja kehtivatest ühenduse õigusaktidest. Peale selle järeldas Euroopa Ülemkogu, et Euroopa järelevalveasutustel peaks olema ka pädevus teostada järelevalvet reitinguagentuuride üle. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus vastutaks reitinguagentuuridele tegevuslubade andmise eest. Samuti oleks Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusel pädevus võtta järelevalvemeetmeid, näiteks tühistada tegevusluba või peatada krediidireitingu kasutamine regulatiivsel eesmärgil. Pädevus teostada järelevalvet võiks hõlmata õigust nõuda teavet ja viia läbi uurimist või kohapealseid kontrolle. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse kohustused ja pädevus seoses reitinguagentuuridega määratletakse reitinguagentuure käsitleva määruse muudatuses.

2009/0142 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega luuakse Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[6],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[7],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[8],

võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[9]

ning arvestades järgmist:

(1) 2007/2008. aasta finantskriisi tulemusel on ilmsiks tulnud finantsjärelevalve olulised puudused üksikjuhtudel ja finantssüsteemis üldiselt. Riigi tasandil toimivad järelevalvemudelid jäävad maha Euroopa integreeritud ja omavahel ühendatud finantsturgudest, kus paljud finantsettevõtjad tegutsevad piiriüleselt. Kriis tõi esile puudused liikmesriikide järelevalveasutuste vahelises koostöös, koordineerimises, ühenduse õiguse ühtses kohaldamises ja usalduses.

(2) Jacques de Larosière'i juhitud kõrgetasemelise töörühma 25. veebruari 2009. aasta aruandes, mis koostati komisjoni taotlusel, jõuti seisukohale, et tulevaste finantskriiside ohu ja nende võimaliku mõju vähendamiseks tuleb tõhustada järelevalveraamistikku. Aruandes soovitati oluliselt reformida ühenduse finantssektori järelevalve struktuuri. Kõnealuse eksperdirühma arvates tuleb luua Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem, kuhu kuuluvad kolm Euroopa järelevalveasutust (üks pangandussektoris, üks väärtpaberisektoris ning üks kindlustus- ja tööandjapensionide sektoris), ning Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu.

(3) Komisjon tegi 4. märtsi 2009. aasta teatises „Euroopa majanduse elavdamine”[10] ettepaneku koostada sellise õigusakti eelnõu, millega luuakse Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, ning esitas 27. mai 2009. aasta teatises „Euroopa finantsjärelevalve”[11] üksikasjalikumalt sellise uue järelevalveraamistiku võimaliku struktuuri.

(4) Euroopa Ülemkogu kiitis oma 19. juuni 2009. aasta järeldustes heaks kolmest uuest Euroopa järelevalveasutusest koosneva Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi loomise. Kõnealuse süsteemi eesmärk oleks parandada liikmesriikide järelevalvekorra kvaliteeti ja sidusust, tõhustada piiriüleste kontsernide järelevalvet ning kehtestada ühtne Euroopa eeskirjade kogumik, mida kohaldatakse ühtsel turul kõikide finantseerimisasutuste suhtes. Euroopa Ülemkogu rõhutas, et Euroopa järelevalveasutustel on õigus teostada järelevalvet ka reitinguagentuuride üle, ja kutsus komisjoni üles esitama konkreetseid ettepanekuid Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi rolli kohta praeguses kriisiolukorras, märkides samas, et Euroopa järelevalveasutuste otsused ei tohiks mõjutada liikmesriikide eelarvepädevust.

(5) Finants- ja majanduskriis ohustab tõsiselt siseturu stabiilsust. Stabiilse ja usaldusväärse finantssüsteemi taastamine ja säilitamine on vältimatu eeltingimus usalduse ja ühtsuse säilitamiseks siseturul ning seeläbi selliste tingimuste tagamiseks ja parandamiseks, mida on vaja täielikult integreeritud ja hästi toimiva finantsteenuste siseturu loomiseks. Tugevasti integreeritud finantsturud pakuvad paremaid riskide hajutamise ja rahastamise võimalusi ning aitavad seega parandada majanduse kohanemisvõimet kriisiolukordades.

(6) Ühendus ei suuda Euroopa järelevalveasutuste komiteede praeguses raamistikus enamat saavutada, pidades silmas, et tegemist on komisjoni nõuandvate organitega. Ühendus ei saa lubada olukorda, kus puudub mehhanism, millega tagada, et liikmesriikide järelevalveasutused teeksid piiriülestel juhtudel parimaid võimalikke järelevalvealaseid otsuseid, pidades silmas, et koostöö ja teabevahetus liikmesriikide järelevalveasutuste vahel ei ole piisav, et liikmesriikide järelevalveasutuste ühismeetmete võtmine on keeruline, kuna arvesse tuleb võtta erinevaid õiguslikke ja järelevalvealaseid nõuded, et siseriiklikud lahendused on sageli ainus teostatav võimalus üleeuroopaliste probleemide lahendamiseks ning et õigusakte tõlgendatakse sageli erinevalt. Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem kehtestatakse kõnealuste puuduste kõrvaldamiseks ja kooskõlas eesmärgiga luua ühenduses ühtne ja stabiilne finantsteenuste turg, ühendades liikmesriikide järelevalveasutused ühenduse tugevasse võrgustikku.

(7) Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteem oleks liikmesriikide ja ühenduse järelevalveasutuste võrgustik, mille ülesehituse kohaselt teostatakse finantseerimisasutuste igapäevast järelevalvet riigi tasandil ja jäetakse piiriüleste kontsernide järelevalve teostamise põhiroll järelevalvekolleegiumide kanda. Samuti aitab see ühtlustada ja ühtsemalt kohaldada finantseerimisasutusi ja finantsturgusid käsitlevaid eeskirju kogu ühenduses. Tuleks luua Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus, Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutus ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus (Euroopa järelevalveasutused).

(8) Euroopa järelevalveasutused peaksid asendama komisjoni otsusega 2009/78/EÜ[12] loodud Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee, komisjoni otsusega 2009/79/EÜ[13] loodud Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Komitee ning komisjoni otsusega 2009/77/EÜ[14] loodud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee ning võtma üle kõnealuste komiteede kõik ülesanded ja kohustused. Iga järelevalveasutuse tegevus tuleks selgelt kindlaks määrata. Ka komisjonil peaks olema õigus osaleda järelevalvetegevuses, kui seda tingivad institutsioonilised põhjused ja asutamislepingu kohased kohustused.

(9) Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus (edaspidi „EPJA”) peaks aitama parandada siseturu toimimist, tagades sealhulgas eelkõige reguleerimise ja järelevalve kõrge, tõhusa ja ühtse taseme, võttes arvesse kõigi liikmesriikide erinevaid huve, et kaitsta hoiustajaid ja investoreid, tagada finantsturgude terviklikkus, tõhusus ja nõuetekohane toimimine ning finantssüsteemi stabiilsus ja tõhustada rahvusvahelist järelevalvealast koostööd, et sellest saaks kasu kogu majandus, sealhulgas finantseerimisasutused ja muud sidusrühmad ning tarbijad ja töötajad. Kõnealuste ülesannete täitmiseks peaks EPJA olema ühenduse asutus, millel on juriidilise isiku staatus ning mis on õiguslikult, halduslikult ja rahanduslikult iseseisev.

(10) Euroopa Kohus on oma 2. mai 2006. aasta otsuses (kohtuasi C-217/04 Ühendkuningriik v . Euroopa Parlament ja nõukogu)[15] kinnitanud, et asutamislepingu artikkel 95, mis käsitleb selliste meetmete võtmist, mille eesmärk on õigusaktide ühtlustamise kaudu luua siseturg ja aidata kaasa selle toimimisele, on asjakohane alus selleks, et luua „ühenduse asutus, mille ülesanne on aidata ühtlustamisprotsessile kaasa”, kui sellisele asutusele seatud ülesanded on tihedalt seotud siseriiklikke õigusakte ühtlustavate õigusaktide kohaldamisalasse kuuluvate küsimustega. EPJA eesmärk ja ülesanded, milleks on aidata liikmesriikide järelevalveasutusi ühenduse eeskirjade ühtsel tõlgendamisel ja kohaldamisel ning edendada finantsintegratsiooniks vajalikku finantsstabiilsust, on tihedalt seotud finantsteenuste siseturgu käsitlevate ühenduse õigusaktide eesmärkidega. Seepärast tuleb EPJA luua asutamislepingu artikli 95 alusel.

(11) Õigusaktid, millega on ette nähtud liikmesriikide pädevate asutuste ülesanded, sealhulgas koostöö omavahel ja komisjoniga, on järgmised: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiv 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta,[16] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiiv 2006/49/EÜ investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta[17] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 1994. aasta direktiiv 94/91/EÜ hoiuste tagamise skeemide kohta[18].

(12) Käesoleva määrusega hõlmatud valdkonda reguleerivate ühenduse õigusaktide hulka kuuluvad ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiiv 2002/87/EÜ, milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet ning millega muudetakse nõukogu direktiive 73/239/EMÜ, 79/267/EMÜ, 92/49/EMÜ, 92/96/EMÜ, 93/6/EMÜ ja 93/22/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 98/78/EÜ ja 2000/12/EÜ,[19] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2005. aasta direktiiv 2005/60/EÜ rahandussüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise kohta[20] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiiv 2002/65/EÜ, milles käsitletakse tarbijale suunatud finantsteenuste kaugturustust[21].

(13) Soovitav on, et EPJA edendaks ühtset lähenemisviisi hoiuste tagamise valdkonnas, et tagada hoiustajatele võrdsed võimalused ja hoiustajate võrdne kohtlemine kogu ühenduses. Kuna hoiuste tagamise skeemide rakendamist kontrollivad liikmesriigid ja seda ei tehta regulatiivse järelevalve teel, peaks EPJA-l olema õigus kasutada käesoleva määruse kohaseid volitusi seoses hoiuste tagamise skeemi ja selle haldajaga.

(14) Selleks et kehtestada finantsteenuste ühtlustatud tehnilised standardid ja tagada ka ühtsete eeskirjade abil võrdsed võimalused ning hoiustajate, investorite ja tarbijate piisav kaitse kogu Euroopas, on vaja kehtestada tõhus vahend. Kuna EPJA-l on põhjalikud eriteadmised, oleks tõhus ja asjakohane teha talle ülesandeks töötada ühenduse õiguses kindlaksmääratud valdkondades välja tehniliste standardite kavandid, mille puhul ei ole vaja teha poliitilisi otsuseid. Komisjon peaks kinnitama kõnealused standardite kavandid vastavalt ühenduse õigusele, et anda neile siduv õigusjõud. Tehniliste standardite kavandid peab vastu võtma komisjon. Tehniliste standardite kavandeid muudetakse, kui need näiteks ei ole kooskõlas ühenduse õigusega ega järgi proportsionaalsuse põhimõtet või kui need on vastuolus finantsteenuste siseturu aluspõhimõtetega, nagu on kajastatud finantsteenuseid käsitlevas ühenduse õigustikus. Kõnealuste standardite sujuvama ja kiirema vastuvõtmise tagamiseks tuleks kehtestada tähtaeg, mille jooksul komisjon peab tegema vastuvõtmist käsitleva otsuse.

(15) Käesoleva määruse kohast tehniliste standardite väljatöötamise korda kohaldatakse ilma, et see piiraks komisjoni õigust võtta omal algatusel rakendusmeetmeid Lamfalussy struktuuri 2. tasandi komiteemenetluse raames asjakohastes ühenduse õigusaktides sätestatud korras. Tehniliste standarditega seotud küsimused ei hõlma poliitilisi otsuseid ja nende sisu on kindlaks määratud 1. tasandil vastu võetud ühenduse õigusaktidega. Kuna standardeid töötab välja EPJA, võetakse täiel määral arvesse liikmesriikide järelevalveasutuste eriteadmisi.

(16) Valdkondades, kus tehnilisi standardeid ei kohaldata, peaks EPJA-l olema õigus esitada mittesiduvaid suuniseid ja soovitusi ühenduse õigusaktide kohaldamise kohta. Selleks et suurendada läbipaistvust ja tagada, et liikmesriikide järelevalveasutused järgiksid kõnealuseid suuniseid ja soovitusi, peaksid kõnealused asutused olema kohustatud põhjendama kõnesolevate suuniste ja soovituste täitmatajätmist.

(17) Ühenduse õiguse nõuetekohane ja täielik kohaldamine on tähtsaim eeldus selleks, et tagada finantsturgude terviklikkus, tõhusus ja nõuetekohane toimimine, finantssüsteemi stabiilsus ning võrdsed konkurentsitingimused finantseerimisasutustele kogu ühenduses. Seepärast tuleks kehtestada mehhanism, mille kohaselt EPJA käsitleb ühenduse õiguse ebaõige või ebapiisava kohaldamise juhtusid. Kõnealust mehhanismi tuleks kohaldada valdkondades, kus ühenduse õigusaktidega on kindlaks määratud selged ja tingimusteta kohustused.

(18) Proportsionaalsete meetmete võtmiseks ühenduse õiguse ebaõige või ebapiisava kohaldamise korral tuleks kohaldada kolmeastmelist mehhanismi. Esimesel tasandil peaks EPJA-l olema õigus uurida juhtusid, mil liikmesriikide ametiasutused oma järelevalvetegevuses väidetavalt ebaõigelt või ebapiisavalt täidavad ühenduse õigusega kehtestatud kohustusi, kusjuures uuringu tulemuste kohta esitab EPJA soovituse.

(19) Kui liikmesriigi ametiasutus ei järgi kõnealust soovitust, peaks komisjonil olema volitus esitada asjaomasele liikmesriigi järelevalveasutusele otsus, et tagada ühenduse õiguse järgimine, pidades silmas, et kõnealuse otsuse õigusjõule saab tugineda liikmesriikide kohtutes ja ametiasutustes ning sel puhul kohaldada asutamislepingu artiklit 226.

(20) Erandolukorras, kui asjaomane pädev asutus jätkuvalt ei suuda võtta teatavaid meetmeid, võib EPJA viimase abinõuna võtta vastu konkreetsele finantseerimisasutustele adresseeritava otsuse. Selline pädevus peaks piirduma erandjuhtudega, mil pädev asutus ei järgi talle adresseeritud otsuseid ja mille korral ühenduse õigus on ELis kehtivate või tulevaste õigusaktide kohaselt finantseerimisasutuste suhtes vahetult kohaldatav.

(21) Finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või ühenduse finantssüsteemi stabiilsust ähvardavate ohtude korral tuleb viivitamata ja kooskõlastatult võtta meetmeid ühenduse tasandil. Seepärast peaks EPJA-l olema õigus nõuda, et liikmesriikide järelevalveasutused võtaksid eriolukordades teatavaid erimeetmeid. Kuna eriolukorra kindlaks tegemisega kaasneb märkimisväärne otsustusvabadus, peaks selline õigus jääma komisjonile. Selleks et tagada tõhusate meetmete võtmine eriolukorras, kui liikmesriikide pädevad järelevalveasutused ei võta asjakohaseid meetmeid, võib EPJA viimase abinõuna võtta vastu vahetult finantseerimisasutustele adresseeritavaid otsuseid valdkondades, kus nende suhtes vahetult kohaldatakse ühenduse õigust, et sedasi vähendada kriisi mõju ja taastada usaldus turgudel.

(22) Selleks et tagada tõhus ja tulemuslik järelevalve ning eri liikmesriikide järelevalveasutuste seisukohtade arvessevõtmine, peaks EPJA-l olema õigus lahendada pädevate asutuste vahelisi erimeelsusi, sealhulgas järelevalvekolleegiumides, kusjuures EPJA sellekohased otsused oleksid siduvad. Tuleks ette näha lepitusetapp, mille jooksul pädevatel asutustel on võimalus jõuda kokkuleppele. EPJA pädevusse peaksid kuuluma erimeelsused, mis on seotud koostöö raames ette nähtud protseduuriliste kohustustega ning ühenduse õiguse tõlgendamise ja kohaldamisega järelevalvealastes otsustes. Samuti tuleb järgida valdkondlike õigusaktidega ette nähtud lepitusmehhanisme. Kui liikmesriikide pädevad järelevalveasutused ei võta asjakohaseid meetmeid, võib EPJA viimase abinõuna võtta vastu vahetult finantseerimisasutustele adresseeritavaid otsuseid valdkondades, kus nende suhtes vahetult kohaldatakse ühenduse õigust.

(23) Järelevalvekolleegiumidel on oluline roll tõhusa, tulemusliku ja järjepideva järelevalve teostamisel piiriüleselt tegutsevate finantseerimisasutuste üle. EPJA-l peaks olema õigus osaleda järelevalvekolleegiumide töös, et tõhustada nende toimimist, lihtsustada teabevahetust ning edendada järelevalvekolleegiumide lähenemist ja nende tegutsemise järjepidevust ühenduse õiguse kohaldamisel.

(24) Ülesannete ja kohustuste delegeerimine võib olla järelevalveasutuste võrgustiku tõhusa toimimise tagamiseks kasulik vahend, et vähendada järelevalvealaste ülesannete kattuvust ja edendada koostööd ning sellega lihtsustada järelevalvemenetlust ja vähendada finantseerimisasutuste halduskoormust. Seepärast tuleks käesoleva määrusega kehtestada sellise delegeerimise õiguslik alus. Ülesannete delegeerimise puhul täidab vastutava asutuse asemel ülesandeid teine järelevalveasutus, samas kui järelevalvealaste otsustega seotud vastutus jääb delegeeriva asutuse kanda. Kohustuste delegeerimise korral on volitatud asutusel kohustus võtta teise riikliku järelevalveasutuse nimel vastu otsuseid teatavates järelevalvealastes küsimustes. Delegeerimisel tuleb juhinduda põhimõttest, mille kohaselt antakse järelvalvepädevus järelevalveasutusele, kellel on parimad tingimused kõnealuses küsimuses meetmete võtmiseks. Kohustuste ümberjaotamine on asjakohane näiteks mastaabi- või mitmekülgsussäästu saavutamiseks, kontsernide ühtse järelevalve tagamiseks ja tehniliste eriteadmiste optimaalseks kasutamiseks liikmesriikide järelevalveasutuste vahel. Asjakohaste ühenduse õigusaktidega võib veelgi täpsustada kokkulepetel põhineva kohustuste ümberjaotamise põhimõtteid. EPJA lihtsustab mis tahes sobival viisil delegeerimiskokkulepete sõlmimist liikmesriikide järelevalveasutuste vahel. EPJAt tuleks eelnevalt teavitada kavandatavatest delegeerimiskokkulepetest, et EPJA saaks vajaduse korral esitada selle kohta oma arvamuse. Selliste kokkulepete avaldamine tuleks tsentraliseerida, et tagada õigeaegne, läbipaistev ja kergesti juurdepääsetav teave kõigile asjaomastele isikutele.

(25) EPJA peaks aktiivselt edendama järelevalvealast lähenemist kogu ühenduses, et kujundada välja ühine järelevalvekultuur.

(26) Vastastikused eksperdihinnangud on tõhus ja tulemuslik vahend järelevalveasutuste võrgustiku sidususe edendamisel. Seepärast peaks EPJA selliste vastastikuste eksperdihinnangute tarbeks välja töötama metoodikaraamistiku ja viima kõnealuseid hindamisi läbi korrapäraselt. Vastastikustes eksperdihinnangutes ei tuleks keskenduda ainult järelevalvetavade lähendamisele, vaid samuti järelevalveasutuste suutlikkusele tagada kõrgekvaliteedilised järelevalvetulemused ning pädevate asutuste sõltumatuse hindamisele.

(27) EPJA koordineerib aktiivselt ühenduse järelevalvetegevust, eelkõige juhul, kui ebasoodsad arengutendentsid võivad tõsiselt ohustada finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või ühenduse finantssüsteemi stabiilsust. Lisaks volitustele võtta meetmeid eriolukordades, tuleks EPJA-le seada üldise koordineerimise ülesanne Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi raames. EPJA peaks eelkõige keskenduma sujuva teabevahetuse tagamisele pädevate asutuste vahel.

(28) Finantsstabiilsuse tagamiseks tuleb varakult kindlaks teha suundumused, võimalikud riskid ja nõrgad kohad mikrotasandil ning piiriülesel ja valdkonnaülesel tasandil. EPJA peaks korrapäraselt ja vajaduse korral konkreetsetel juhtudel jälgima ja hindama selliseid arengutendentse oma pädevusvaldkonnas ja vajaduse korral teavitama Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni, teisi Euroopa järelevalveasutusi ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu. Samuti peaks EPJA koordineerima kogu ühendust hõlmavaid stressiteste, mida viiakse läbi selleks, et hinnata finantseerimisasutuste kohanemisvõimet ebasoodsate turusuundumuste korral, ja tagama, et selliste testide läbiviimisel kohaldatakse liikmesriikide tasandil võimalikult ühtset metoodikat.

(29) Võttes arvesse finantsteenuste üleilmastumist ja rahvusvaheliste standardite üha suuremat tähtsust, peaks EPJA edendama dialoogi ja koostööd kolmandate riikide järelevalveasutustega. EPJA võtab suhetes kolmandate riikide asutustega ja rahvusvahelistel foorumitel täielikult arvesse Euroopa institutsioonide praeguseid ülesandeid ja pädevust.

(30) EPJA on Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni sõltumatu nõuandev organ oma pädevusvaldkonnas. EPJA esitab arvamusi direktiivi 2006/48/EÜ (muudetud direktiiviga 2007/44/EÜ[22]) kohaste ühinemiste ja omandamisega seotud usaldatavusnormatiivide täitmise hindamise kohta.

(31) Ülesannete tõhusaks täitmiseks peaks EPJA-l olema õigus nõuda kogu vajalikku teavet. Selleks et vältida finantseerimisasutuste aruandekohustuste dubleerimist, peaks kõnealuse teabe tavaliselt esitama liikmesriigi järelevalveasutused, kes on finantsturgudele ja finantseerimisasutustele kõige lähemal. Kui liikmesriigi pädev asutus ei esita või ei saa esitada sellist teavet õigel ajal, võib EPJA nõuda teavet vahetult asjakohastelt finantseerimisasutustelt ja muudelt isikutelt. Liikmesriikide ametiasutused peaksid EPJAt selliste vahetute taotluste esitamisel aitama.

(32) Tihe koostöö EPJA ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu vahel on esmatähtis, et tagada Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tõhus toimimine ning kõnealuse nõukogu antud hoiatuste ja soovituste järgimine. EPJA jagab mis tahes asjakohast teavet Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga. Konkreetsete ettevõtjatega seotud andmeid esitatakse ainult põhjendatud taotluse korral. EPJA peaks tagama järelmeetmed selliste hoiatuste või soovituste korral, mida Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu esitab EPJA-le või liikmesriikide järelevalveasutustele.

(33) Vajaduse korral peaks EPJA konsulteerima huvitatud isikutega tehniliste standardite, suuniste ja soovituste küsimustes ja võimaldama neil esitada märkusi kavandatud meetmete kohta. Tõhususe tagamiseks tuleks luua pangandussektori sidusrühmade kogu, kuhu kuuluksid võrdsel määral ühenduse krediidi- ja investeerimisasutused (sealhulgas asjakohased institutsionaalsed investorid ja muud finantseerimisasutused, kes ise kasutavad finantsteenuseid), nende töötajad, tarbijad ja muud pangateenuseid kasutavad jaekliendid, sealhulgas VKEd. Pangandussektori sidusrühmade kogu peaks aktiivselt suhtlema finantsteenuste valdkonnas komisjoni või ühenduse õigusaktidega ettenähtud muude kasutajarühmadega.

(34) Liikmesriigid vastutavad finantsstabiilsuse säilitamise eest kriisi juhtimise raames, eelkõige seoses üksikute raskustes olevate finantseerimisasutuste stabiliseerimise ja toetamisega. Meetmed, mida EPJA võtab eriolukorras või teatavate probleemide lahendamiseks ja mis mõjutavad finantseerimisasutuse stabiilsust, ei tohiks mõjutada liikmesriikide eelarvepädevust. Tuleks kehtestada mehhanism, mille kohaselt võivad liikmesriigid kohaldada kaitseklauslit ja suunata küsimuse otsuse tegemiseks nõukogule. Asjakohane on usaldada kõnealuses küsimuses otsuse tegemise õigus nõukogule, pidades silmas liikmesriikide teatavaid kohustusi selles valdkonnas.

(35) Otsustamismenetluse raames peaks EPJA järgima ühenduse eeskirju ning nõuetekohase menetluse ja läbipaistvuse põhimõtteid. Täielikult tuleks järgida EPJA otsuste adressaatide õigust esitada oma seisukohti. EPJA vastu võetud õigusaktid on ühenduse õiguse lahutamatu osa.

(36) EPJA peamine otsuseid tegev organ oleks järelevalvenõukogu, kuhu kuuluvad kõikide liikmesriikide asjakohaste pädevate asutuste juhid ja mida juhib EPJA eesistuja. Komisjoni, Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, Euroopa Keskpanga ja Euroopa kahe ülejäänud järelevalveasutuse esindajad osaleksid järelevalvenõukogu töös vaatlejana. Järelevalvenõukogu liikmed peaksid tegutsema sõltumatult ja ainult ühenduse huvides. Üldiste õigusaktide puhul, sealhulgas tehniliste standardite, suuniste ja soovituste vastuvõtmise ja eelarveliste küsimustega seotud õigusaktide puhul on asjakohane kohaldada asutamislepingu kohaseid kvalifitseeritud häälteenamust käsitlevaid eeskirju, samas kui kõik muud otsused võetakse vastu liikmete lihthäälteenamusega. Liikmesriikide järelevalveasutuste erimeelsuste lahendamisega seotud juhtusid peaks käsitlema konkreetne töörühm.

(37) EPJA eesistujast ning liikmesriikide järelevalveasutuste ja komisjoni esindajatest koosnev juhatus peaks tagama, et EPJA täidaks oma kohustusi ja talle määratud ülesandeid. Juhatusel peaks olema volitused, et muu hulgas esitada iga-aastaseid ja mitmeaastaseid tööprogramme, rakendada teatavat eelarvepädevust ning võtta vastu EPJA personalipoliitika kava, dokumentidele juurdepääsu käsitlevad erisätted ja aastaaruanne.

(38) EPJAt esindab täiskohaga eesistuja, kelle valib järelevalvenõukogu avaliku konkursi raames. EPJA igapäevast tegevust juhib tegevdirektor, kes võib osaleda järelevalvenõukogu ja juhatuse koosolekutel hääleõiguseta.

(39) Selleks et tagada Euroopa järelevalveasutuste tegevuse valdkonnaülene kooskõla, peaksid kõnealused järelevalveasutused tegema tihedat koostööd Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee raames ja jõudma võimaluse korral ühistele seisukohtadele. Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee peaks üle võtma kõik finantskonglomeraatide ühiskomitee ülesanded. Vajaduse korral peaksid Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutuse ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse pädevusvaldkonda kuuluvad õigusaktid võtma samaaegselt vastu ka asjaomased Euroopa järelevalveasutused.

(40) Tuleb tagada, et isikutel, keda EPJA vastuvõetud otsused mõjutavad, oleks võimalik võtta vajalikke õiguskaitsemeetmed. Kui EPJA-l on õigus teha otsuseid, peaks huvitatud isikutel protsessi säästlikkuse huvides ja oma õiguste tõhusaks kaitsmiseks olema õigus pöörduda apellatsiooninõukogu poole. Tõhususe ja sidususe huvides peaks apellatsiooninõukogu olema Euroopa kolme järelevalveasutuse ühisorgan, mis tegutseb sõltumatult kõnealuste asutuste haldus- ja reguleerivast struktuurist. Apellatsiooninõukogu otsused võib edasi kaevata Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtusse või Euroopa Ühenduste Kohtusse.

(41) Asutuse täieliku autonoomia ja sõltumatuse tagamiseks peaks sel olema autonoomne eelarve, mille peamine tuluallikas on liikmesriikide järelevalveasutustelt ja Euroopa Liidu üldeelarvest kohustuslikult laekuv osamaks. Ühenduse osamaksu suhtes tuleks kohaldada ühenduse eelarvemenetlust. Raamatupidamisarvestust peaks auditeerima Euroopa Kontrollikoda.

(42) EPJA suhtes tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1073/1999 Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta[23]. Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus peaks ühinema Euroopa Parlamendi, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjoni vahelise 25. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppega Euroopa Pettusevastase Ameti (OLAF) sisejuurdluste kohta[24].

(43) Selleks et tagada tööhõivetingimuste avatus ja läbipaistvus ning töötajate võrdne kohtlemine, tuleks EPJA töötajate suhtes kohaldada Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirju ja Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimusi[25].

(44) Esmatähtis on kaitsta ärisaladusi ja muud konfidentsiaalset teavet. Samuti tuleks tagada võrgustikus vahetatava teabe konfidentsiaalsus.

(45) Seoses üksikisikute kaitsega isikuandmete töötlemisel kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[26] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta,[27] mis sobivad täielikult isikuandmete töötlemise reguleerimiseks käesoleva määruse kohaldamisel.

(46) EPJA läbipaistva tegutsemise tagamiseks tuleks kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele[28].

(47) Riikidel, kes ei ole Euroopa Liidu liikmesriigid, peaks olema võimalus osaleda EPJA töös vastavalt ühendusega sõlmitud asjakohastele kokkulepetele.

(48) Kuna käesoleva määruse eesmärke, milleks on parandada siseturu toimimist, tagades reguleerimise ja järelevalve kõrge, tõhusa ja ühtse taseme, kaitsta hoiustajaid ja investoreid, tagada finantsturgude terviklikkus, tõhusus ja nõuetekohane toimimine, tagada finantssüsteemi stabiilsus ning tõhustada rahvusvahelist järelevalvealast koostööd, ei suuda liikmesriigid nõuetekohaselt täita ja neid on meetmete laia ulatuse tõttu lihtsam saavutada ühenduse tasemel, võib ühendus võtta meemetid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe käesolev määrus kaugemale sellest, mis on vajalik seatud eesmärkide saavutamiseks.

(49) Kuna EPJA võtab üle kõik Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee praegused ülesanded ja volitused, tuleks kehtetuks tunnistada komisjoni 23. jaanuari 2009. aasta otsus 2009/78/EÜ, millega luuakse Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee, ning vastavalt muuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust …/…/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse programm, mille alusel toetatakse teatavaid tegevusi finantsteenuste, finantsaruandluse ja auditeerimise valdkonnas.

(50) Asjakohane oleks käesoleva määruse kohaldamiseks kehtestada tähtaeg, et tagada EPJA nõuetekohane valmisolek tegevuse alustamiseks ning Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee ülesannete ja kohustuste sujuv ülevõtmine,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ASUTAMINE JA ÕIGUSLIK SEISUND

Artikkel 1 Asutamine ja reguleerimisala

(1) Käesoleva määrusega luuakse Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus (edaspidi „EPJA”).

(2) Kõnealune asutus tegutseb järgmiste õigusaktide reguleerimisala piires: direktiiv 2006/48/EÜ, direktiiv 2006/49/EÜ, direktiiv 2002/87/EÜ, direktiiv 2005/60/EÜ, direktiiv 2002/65/EÜ ja direktiiv 94/19/EÜ, sealhulgas kõik komisjoni direktiivid, määrused ja otsused, mis põhinevad kõnealustel õigusaktidel, ning mis tahes hilisemad ühenduse õigusaktid, millega seatakse EPJA-le täiendavad ülesanded.

(3) Käesoleva määruse sätetega ei piirata komisjoni volitusi, eelkõige seoses asutamislepingu artikli 226 kohase kohustusega tagada ühenduse õiguse järgimine.

(4) EPJA eesmärgid on: i) parandada siseturu toimimist, tagades sealhulgas eelkõige reguleerimise ja järelevalve kõrge, tõhusa ja ühtse taseme, ii) kaitsta hoiustajaid ja investoreid, iii) tagada finantsturgude terviklikkus, tõhusus ja nõuetekohane toimimine, iv) tagada finantssüsteemi stabiilsus ning v) tõhustada rahvusvahelist järelevalvealast koostööd. Selleks aitab EPJA tagada artikli 1 lõike 2 kohaste ühenduse õigusaktide ühtse, tõhusa ja tulemusliku kohaldamise, edendab järelevalvealast lähenemist ja esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile arvamusi.

(5) EPJA kuulub Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi, mis tegutseb järelevalveasutuste võrgustikuna artiklis 39 täpsustatud korras.

(6) Euroopa Pangandusjärelevalve Asutus teeb käesoleva määruse artikli 21 kohaselt koostööd Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga.

Artikkel 2 Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1) „finantseerimisasutused” – direktiivis 2006/48/EÜ määratletud krediidiasutused, direktiivis 2006/49/EÜ määratletud investeerimisühingud ja direktiivis 2002/87/EÜ määratletud finantskonglomeraadid;

2) „pädevad asutused” – direktiivides 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ määratletud pädevad asutused ning hoiuste tagamise skeemide puhul direktiivi 94/19/EÜ kohased hoiuste tagamise skeeme haldavad asutused.

Artikkel 3 Õiguslik seisund

1. EPJA on ühenduse asutus, millel on juriidilise isiku staatus.

2. EPJA-l on igas liikmesriigis kõige laialdasem õigus- ja teovõime, mis vastavalt selle riigi õigusaktidele antakse juriidilistele isikutele. Eelkõige võib ta omandada ja võõrandada vallas- ja kinnisvara ning olla kohtus hagejaks ja kostjaks.

3. EPJAd esindab eesistuja.

Artikkel 4 Koosseis

EPJA koosseisu kuuluvad:

1) järelevalvenõukogu, kes täidab artiklis 28 sätestatud ülesandeid;

2) juhatus, kes täidab artiklis 32 sätestatud ülesandeid;

3) eesistuja, kes täidab artiklis 33 sätestatud ülesandeid;

4) tegevdirektor, kes täidab artiklis 38 sätestatud ülesandeid;

5) artiklis 44 osutatud apellatsiooninõukogu, kes täidab artiklis 46 sätestatud ülesandeid.

Artikkel 5 Asukoht

EPJA asub Londonis.

II PEATÜKK

EUROOPA PANGANDUSJÄRELEVALVE ASUTUSE ÜLESANDED JA VOLITUSED

Artikkel 6 Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse ülesanded ja volitused

1. EPJA-l on järgmised ülesanded:

a) aidata kaasa kõrgekvaliteediliste ühtsete regulatiivsete ja järelevalvestandardite ning -tavade väljatöötamisele, esitades eelkõige arvamusi ühenduse institutsioonidele ning koostades artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidel põhinevaid suuniseid, soovitusi ja tehniliste standardite kavandeid;

b) tagada ühenduse õigusaktide ühtne kohaldamine, edendades eelkõige ühtset järelevalvekultuuri, tagades artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide ühtse, tõhusa ja tulemusliku kohaldamise, vältides regulatiivset arbitraaži, vahendades ja lahendades pädevate asutuste vahelisi erimeelsusi, edendades järelevalvekolleegiumide ühtset toimimist ning võttes meetmeid eriolukordades;

c) lihtsustada ülesannete ja kohustuste delegeerimist pädevate asutuste vahel;

d) teha tihedat koostööd Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga, esitades kõnealusele nõukogule tema ülesannete täitmiseks vajalikku teavet ning tagades, et nõukogu antud hoiatuste ja soovituste kohaselt võetakse nõuetekohaselt järelmeetmeid;

e) koostada pädevate asutuste kohta vastastikuseid eksperdihinnanguid, et tagada järelevalvetulemuste sidusus;

f) jälgida ja hinnata turusuundumusi oma pädevusvaldkonnas;

g) täita mis tahes muid käesolevas määruses või artikli 1 lõike 2 kohastes ühenduse õigusaktides sätestatud ülesandeid.

2. Lõikes 1 sätestatud ülesannete täitmiseks on EPJA-l käesoleva määrusega ettenähtud volitused, eelkõige õigus teha järgmist:

a) töötada erijuhtudel välja artikli 7 kohased tehniliste standardite kavandid;

b) anda välja artikli 8 kohaseid suuniseid ja soovitusi;

c) anda erijuhtudel välja artikli 9 lõike 3 kohaseid soovitusi;

d) võtta erijuhtudel vastu artiklite 10 ja 11 kohaseid pädevatele asutustele adresseeritavaid üksikotsuseid;

e) võtta erijuhtudel vastu artikli 9 lõike 6, artikli 10 lõike 3 ja artikli 11 lõike 4 kohaseid finantseerimisasutustele adresseeritavaid üksikotsuseid;

f) esitada artikli 19 kohaselt arvamusi Euroopa Parlamendile, nõukogule või komisjonile.

3. Artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidega on EPJA-le antud ainuvolitused järelevalve teostamiseks kogu ühendust hõlmavate üksuste üle või kogu ühendust hõlmava majandustegevuse üle.

Järelevalve teostamiseks on EPJA-l asjakohaste õigusaktidega kindlaks määratud uurimis- ja jõustamisvolitused ning võimalus nõuda tasu.

Artikkel 7 Tehnilised standardid

1. EPJA võib välja töötada tehnilisi standardeid artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktides konkreetselt sätestatud valdkondades. EPJA esitab standardite kavandid komisonile kinnitamiseks.

Enne kõnealuste standardite kavandite esitamist komisjonile viib EPJA vajaduse korral läbi asjakohase avaliku arutelu ning analüüsib võimalikke seonduvaid kulusid ja kasu.

Komisjon otsustab kolme kuu jooksul pärast standardite kavandite kättesaamist, kas kõnealused kavandid kinnitada või mitte. Komisjon võib kõnealust ajavahemikku pikendada ühe kuu võrra. Komisjon võib standardite kavandid kinnitada osaliselt või muudatustega, kui see on ühenduse huvides.

Kui komisjon jätab standardid kinnitamata või teeb seda osaliselt või muudatustega, põhjendab ta seda EPJA-le.

2. Komisjon võtab standardid vastu määruse või otsusega ja avaldab need Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 8 Suunised ja soovitused

Ühtsete, tõhusate ja tulemuslike järelevalvetavade kehtestamiseks Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi raames ning ühenduse õigusaktide ühise, ühtse ja järjepideva kohaldamise tagamiseks esitab EPJA pädevatele asutustele või finantseerimisasutustele suuniseid ja soovitusi.

Pädevad asutused võtavad mis tahes meetmeid, et kõnealuseid suuniseid ja soovitusi järgida.

Kui pädev asutus kõnealuseid suuniseid ja soovitusi ei kohalda, põhjendab ta seda EPJA-le.

Artikkel 9 Ühenduse eeskirjade ühtne kohaldamine

1. Kui pädev asutus ei ole nõuetekohaselt kohaldanud artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusakte, jättes eelkõige tagamata, et finantseerimisasutus täidab kõnealustes õigusaktides sätestatud nõudeid, võib EPJA rakendada käesoleva artikli lõigetes 2, 3 ja 6 sätestatud volitusi.

2. EPJA võib ühe või mitme pädeva asutuse või komisjoni taotlusel või omal algatusel pärast asjaomase pädeva asutuse teavitamist uurida ühenduse õiguse võimalikku ebaõiget kohaldamist.

Ilma et see piiraks artikliga 20 ettenähtud volitusi, esitab pädev asutus viivitamata EPJA-le kogu teabe, mida EPJA peab uurimise läbiviimiseks vajalikuks.

3. EPJA võib hiljemalt kahe kuu jooksul pärast uurimise algatamist esitada asjaomasele pädevale asutusele soovituse meetmete kohta, mida tuleb võtta ühenduse õiguse järgmiseks.

Pädev asutus teavitab kümne tööpäeva jooksul alates soovituse kättesaamisest EPJAd meetmetest, mida ta on võtnud või kavatseb võtta, et tagada ühenduse õiguse järgimine.

4. Kui pädev asutus ole taganud ühenduse õiguse järgimist ühe kuu jooksul alates EPJA soovituse kättesaamisest, võib komisjon EPJA esitatud teabe alusel või omal algatusel teha otsuse, mille kohaselt nõutakse pädevalt asutuselt ühenduse õiguse järgimiseks vajalike meetmete võtmist.

Komisjon teeb sellise otsuse hiljemalt kolme kuu jooksul alates soovituse vastuvõtmisest. Komisjon võib kõnealust ajavahemikku pikendada ühe kuu võrra.

Komisjon tagab otsuse adressaatidele õiguse anda selgitusi.

EPJA ja pädevad asutused esitavad komisjonile kogu vajaliku teabe.

5. Pädev asutus teavitab kümne tööpäeva jooksul alates lõikes 4 osutatud otsuse kättesaamisest komisjoni ja EPJAd meetmetest, mida ta on võtnud või kavatseb võtta komisjoni otsuse rakendamiseks.

6. Kui pädev asutus ei järgi käesoleva artikli lõikes 4 osutatud otsust kõnealuses lõikes kindlaks määratud ajavahemiku jooksul ja kui tuleb õigeaegselt võtta meetmeid selle tagamiseks, et pädev asutus järgiks ühenduse õigust, et sellega säilitada või taastada võrdsed konkurentsitingimused turul või tagada finantssüsteemi nõuetekohane toimimine ja terviklikkus, võib EPJA, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 226 kohaseid komisjoni volitusi, võtta juhul, kui artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide asjakohaseid nõudeid kohaldatakse vahetult finantseerimisasutuste suhtes, vastu finantseerimisasutustele adresseeritavaid üksikotsuseid, millega nõutakse teatavate meetmete võtmist, mida on vaja ühenduse õiguses sätestatud kohustuste täitmiseks, sealhulgas mis tahes tegevuse lõpetamist.

EPJA otsus on kooskõlas lõike 4 kohaselt komisjoni vastuvõetud otsusega.

7. Olenemata asjaolust, kas pädevad asutused on samas küsimuses võtnud varem vastu mis tahes muu otsuse, kohaldatakse lõike 6 kohaselt vastu võetud otsuseid.

Mis tahes meetmed, mida pädev asutus võtab seoses lõigete 4 või 6 kohase otsuse asjaoludega, on kooskõlas kõnealuste otsustega.

Artikkel 10 Tegevus eriolukordades

1. Ebasoodsate arengute korral, mis võivad tõsiselt ohustada finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või ühenduse kogu finantssüsteemi või selle osa stabiilsust, võib komisjon omal algatusel või EPJA, nõukogu või Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu taotlusel võtta vastu otsuse, mis adresseeritakse EPJA-le ja millega määratakse kindlaks eriolukorra olemasolu käesoleva määruse tähenduses.

2. Kui komisjon võtab vastu lõike 1 kohase otsuse, võib EPJA teha üksikotsuse, mille kohaselt võtavad pädevad asutused kooskõlas artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidega vajalikke meetmeid, et tegelda riskidega, mis on seotud finantsturgude nõuetekohase toimimise või terviklikkusega või kogu finantssüsteemi või selle osa stabiilsusega, tagades, et finantseerimisasutused ja pädevad asutused täidaksid kõnealustes õigusaktides sätestatud nõudeid.

3. Kui pädev asutus ei järgi käesoleva artikli lõikes 2 osutatud otsust kõnealuses lõikes kindlaks määratud ajavahemiku jooksul, võib EPJA, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 226 kohaseid komisjoni volitusi, võtta juhul, kui artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide asjakohaseid nõudeid kohaldatakse vahetult finantseerimisasutuste suhtes, vastu finantseerimisasutustele adresseeritavaid üksikotsuseid, millega nõutakse teatavate meetmete võtmist, mida on vaja ühenduse õigusaktides sätestatud kohustuste täitmiseks, sealhulgas mis tahes tegevuse lõpetamist.

4. Olenemata asjaolust, kas pädevad asutused on samas küsimuses võtnud varem vastu mis tahes muu otsuse, kohaldatakse lõike 3 kohaselt vastu võetud otsuseid.

Mis tahes meetmed, mida pädev asutus võtab seoses lõigete 2 või 3 kohase otsuse asjaoludega, on kooskõlas kõnealuste otsustega.

Artikkel 11Pädevate asutuste vaheliste erimeelsuste lahendamine

1. Kui pädev asutus ei ole nõus selliste meetmete menetluse või sisuga, mida teine pädev asutus võtab valdkonnas, mille puhul on artikli1 lõikes 2 osutatud õigusaktide kohaselt vaja pädevate asutuste vahelist koostööd, koordineerimist või ühisotsuste vastuvõtmist, või selliste meetmete võtmatajätmisega, võib EPJA, ilma et see piiraks artiklis 9 sätestatud volitusi, ühe või mitme asjaomase pädeva asutuse taotlusel aidata pädevatel asutustel jõuda kokkuleppele lõikes 2 osutatud korras.

2. EPJA kehtestab pädevate asutuste vahelise lepitusmenetluse tähtaja, võttes arvesse artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktides kindlaks määratud mis tahes asjakohaseid tähtaegu ning vaidlusaluse küsimuse keerukust ja kiireloomulisust.

3. Kui lepitusetapi lõpuks ei ole asjaomased pädevad asutused jõudnud kokkuleppele, võib EPJA teha otsuse, mille kohaselt peavad kõnealused asutused võtma teatavaid meetmeid või loobuma meetmete võtmisest, et lahendada küsimus kooskõlas ühenduse õigusega.

4. Kui pädev asutus ei järgi EPJA vastu võetud otsust ja seetõttu ei suuda tagada, et finantseerimisasutus täidaks artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidega tema suhtes vahetult kohaldatavaid nõudeid, võib EPJA, ilma et see piiraks asutamislepingu artikli 226 kohaseid komisjoni volitusi, võtta vastu finantseerimisasutustele adresseeritavaid üksikotsuseid, millega nõutakse teatavate meetmete võtmist, mida on vaja ühenduse õigusest tulenevate kohustuste täitmiseks, sealhulgas mis tahes tegevuse lõpetamist.

Artikkel 12Järelevalvekolleegiumid

1. EPJA aitab edendada direktiivis 2006/48/EÜ osutatud järelevalvekolleegiumide tõhusat ja järjepidevat toimimist ning ühenduse õigusaktide ühtset kohaldamist kõigis kolleegiumides.

2. Vajaduse korral osaleb EPJA järelevalvekolleegiumides vaatlejana. Sellise osalemise korral käsitatakse EPJAd pädeva asutusena asjakohase õigusakti tähenduses ja EPJA taotluse korral esitatakse talle kogu asjakohane teave, mida jagatakse kõigi järelevalvekolleegiumi liikmete vahel.

3. Kõnealuste järelevalvekolleegiumide töö lihtsustamiseks määrab EPJA koostöös kõnealustes kolleegiumides tegutsevate järelevalveasutustega kindalaks pädevatelt asutustel saadava kogu asjakohase teabe ja vajaduse korral kogub seda neilt.

Selleks et teha selline teave kättesaadavaks järelevalvekolleegiumides osalevatele järelevalveasutustele, loob EPJA kesksüsteemi ja haldab seda.

Artikkel 13Ülesannete ja kohustuste delegeerimine

1. Pädevad asutused võivad kahepoolse kokkuleppe alusel delegeerida ülesandeid ja kohustusi teistele pädevatele järelevalveasutustele.

2. EPJA lihtsustab ülesannete ja kohustuste delegeerimist pädevate asutuste vahel, määratledes ülesanded ja kohustused, mida saab delegeerida või ühiselt täita, ning edendades parimaid tavasid.

3. Pädevad asutused teavitavad EPJAd delegeerimiskokkulepetest, mida nad kavatsevad sõlmida. Nad ei sõlmi kõnealuseid lepinguid enne ühe kuu möödumist EPJA teavitamisest.

EPJA võib kavandatud kokkuleppe kohta esitada arvamuse ühe kuu jooksul alates sellekohase teabe saamisest.

EPJA avaldab kõik pädevate asutuste vahel sõlmitud delegeerimiskokkulepped asjakohaste vahendite abil, et tagada kõigi asjaomaste isikute nõuetekohane teavitamine.

Artikkel 14Ühine järelevalvekultuur

1. EPJA-l on oluline roll Euroopa ühise järelevalvekultuuri ja ühtsete järelevalvetavade kujundamisel ning ühtsete menetluste ja lähenemisviiside tagamisel kogu ühenduses. EPJA-l on vähemalt järgmised ülesanded:

a) esitada pädevatele asutustele arvamusi;

b) edendada tõhusat kahe- ja mitmepoolset teabevahetust pädevate asutuste vahel, järgides samas asjakohastes ühenduse õigusaktides sätestatud konfidentsiaalsus- ja andmekaitsenõudeid;

c) aidata välja töötada kõrgekvaliteedilisi ja ühtseid järelevalvestandardeid, sealhulgas aruandlusstandardeid;

d) vaadata läbi komisjoni vastuvõetud asjakohaste tehniliste standardite ning EPJA väljaantud suuniste ja soovituste kohaldamine ning teha vajaduse korral muudatusettepanekuid;

e) koostada valdkondlikke ja valdkondadevahelisi koolitusprogramme, soodustada töötajate vahetust ning julgustada pädevaid asutusi rohkem kasutama lähetusi ja muid vahendeid.

2. EPJA võib vajaduse korral töötada välja uusi praktilisi meetmeid ja lähenemisvahendeid, et edendada ühtseid järelevalvealaseid lähenemisviise ja -tavasid.

Artikkel 15Vastastikused eksperdihinnangud pädevate asutuste kohta

1. EPJA koostab korrapäraselt vastastikuseid eksperdihinnanguid pädevate asutuste mõne toimingu või kogu tegevuse kohta, et suurendada järelevalvetulemuste sidusust. Selleks töötab EPJA välja meetodid, et asjaomaseid asutusi oleks võimalik objektiivselt hinnata ja võrrelda.

2. Vastastikused eksperdihinnangud hõlmavad vähemalt järgmiste elementide hindamist:

a) pädeva asutuse institutsioonilise korra, vahendite eraldamise ja töötajate erialateadmiste vastavus nõuetele, eelkõige seoses artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide tõhusa kohaldamisega ja suutlikkusega võtta arvesse turusuundumusi;

b) ühenduse õiguse ja järelevalvetavade, sealhulgas artiklite 7 ja 8 kohaselt vastu võetud tehniliste standardite, suuniste ja soovituste kohaldamisel saavutatud lähenemise aste ning hinnang selle kohta, mil määral järelevalvetavad võimaldavad saavutada ühenduse õiguses sätestatud eesmärke;

c) mõne pädeva asutuse välja töötatud head tavad, mille võiksid üle võtta ka teised pädevad asutused.

3. Vastastikuse eksperdihinnangu alusel võib EPJA esitada asjaomasele pädevale asutusele soovitusi.

Artikkel 16Koordineerimine

EPJA koordineerib üldiselt pädevate asutuste tegevust, eelkõige juhul, kui ebasoodsad arengutendentsid võivad tõsiselt ohustada finantsturgude nõuetekohast toimimist ja terviklikkust või ühenduse finantssüsteemi stabiilsust.

EPJA soodustab ühenduse koordineeritud meetmete võtmist, tehes selleks muuhulgas järgmist:

(1) lihtsustades teabevahetust pädevate asutuste vahel;

(2) määrates kindlaks kõigile asjaomastele pädevatele asutustele kättesaadavaks tehtava teabe ja kontrollides selle usaldusväärsust;

(3) tegutsedes pädevate asutuste taotlusel või omal algatusel vahendajana, ilma et see piiraks artikli 11 kohaldamist;

(4) teavitades Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu viivitamata mis tahes võimalikust eriolukorrast.

Artikkel 17 Turusuundumuste hindamine

1. EPJA jälgib ja hindab turusuundumusi oma pädevusvaldkonnas ja vajaduse korral teavitab Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutust, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutust, Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni asjakohastest mikrousaldatavuse suundumustest ning võimalikest riskidest ja nõrkadest kohtadest.

Koostöös Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga algatab ja koordineerib EPJA kogu ühendust hõlmavaid hinnanguid finantseerimisasutuste kohanemisvõime kohta ebasoodsate turusuundumuste korral. Selleks töötab ta pädevate asutuste jaoks välja järgmise:

a) ühtsed meetodid, mille kohaselt hinnata majanduslike stsenaariumide mõju asutuste finantsseisundile;

b) ühtsed lähenemisviisid finantseerimisasutuste kohanemisvõimet käsitlevate hindamiste tulemuste edastamise kohta.

2. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr …/… kohaseid Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ülesandeid, esitab EPJA vähemalt kord aastas ja vajaduse korral sagedamini Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule hinnangu suundumustest, võimalikest riskidest ja nõrkadest kohtadest tema pädevusvaldkonnas.

Kõnealustes hinnangutes liigitab EPJA peamised riskid ja nõrgad kohad ning teeb vajaduse korral ennetavate meetmete või parandusmeetmete ettepanekud.

3. EPJA tagab, et piisaval määral võetakse arvesse valdkondadevahelisi arengutendentse, riske ja nõrku kohti, tehes selleks tihedat koostööd Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutuse ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusega.

Artikkel 18Rahvusvahelised suhted

Ilma et see piiraks ühenduse institutsioonide pädevust, võib EPJA luua kontakte kolmandate riikide pädevate asutustega. Ta võib sõlmida halduskokkuleppeid rahvusvaheliste organisatsioonide ja kolmandate riikide asutustega.

EPJA aitab ette valmistada kolmandate riikide järelevalvekorra samaväärsust käsitlevaid otsuseid vastavalt artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidele.

Artikkel 19 Muud ülesanded

1. EPJA võib Euroopa Parlamendi, nõukogu või komisjoni taotlusel või omal algatusel esitada Euroopa Parlamendile, nõukogule või komisjonile arvamusi kõigis tema pädevusvaldkonda kuuluvates küsimustes.

2. Seoses direktiivi 2007/44/EÜ reguleerimisalasse kuuluvate ühinemiste ja omandamisega seotud usaldatavusnormatiivide täitmise hindamisega võib EPJA omal algatusel või pädevate asutuste taotlusel anda välja ja avaldada arvamuse, mis käsitleb usaldatavusnormatiivide täitmise hindamist, mille viib läbi liikmesriigi mis tahes asutus. Kohaldatakse artiklit 20.

Artikkel 20 Teabe kogumine

1. EPJA taotlusel annavad pädevad asutused ja muud liikmesriikide ametiasutused EPJA-le kogu teabe, mida on vaja käesoleva määrusega ettenähtud ülesannete täitmiseks.

EPJA võib ka nõuda, et teavet esitaks korrapäraste ajavahemike järel.

2. Kui teave ei ole kättesaadav või kui pädevad asutused ja muud liikmesriikide ametiasutused ei tee seda õigeaegselt kättesaadavaks, võib EPJA esitada põhjendatud taotluse otse asjakohastele finantseerimisasutustele ja muudele isikutele. EPJA teavitab asjakohaseid pädevaid asutusi sellistest taotlustest.

EPJA taotlusel aitavad pädevad asutused ja muud liikmesriikide ametiasutused EPJA-l sellist teavet koguda.

3. EPJA võib kasutada pädevatelt asutustelt, muudelt liikmesriikide ametiasutustelt või finantseerimisasutustelt ja muudelt isikutelt saadud konfidentsiaalset teavet ainult käesoleva määrusega ettenähtud ülesannete täitmiseks.

Artikkel 21 Suhted Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga

1. EPJA teeb koostööd Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga.

2 EPJA teeb tihedat koostööd Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga. Ta esitab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule korrapäraselt ajakohastatud teavet, mida kõnealusel nõukogul on vaja oma ülesannete täitmiseks. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ülesannete täitmiseks vajalikud andmed, mis ei ole kokkuvõtlikul kujul või koondvormis, esitatakse põhjendatud taotluse korral viivitamata Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule vastavalt määruse (EÜ) nr …/… [Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu] artiklile [15].

3. Kooskõlas artiklitega 4 ja 5 tagab EPJA, et määruse (EÜ) nr …/… [Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu] artikli [16] kohastele Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatustele ja soovitustele võetakse nõuetekohaseid järelmeetmeid.

4. Pärast Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatuse või soovituse saamist korraldab EPJA viivitamata järelevalvenõukogu koosoleku ja hindab sellise hoiatuse või soovituse mõju oma ülesannete täitmisele.

Asjakohase otsustamismenetluse käigus teeb EPJA otsuse meetmete kohta, mida tuleb kooskõlas käesoleva määrusega antud volitustega võtta, et lahendada hoiatustes ja soovitustes kindlaksmääratud küsimusi.

Kui EPJA ei järgi soovitust, põhjendab ta seda Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule.

5. Vajaduse korral kasutab EPJA käesoleva määrusega antud volitusi, et tagada selliste hoiatuste või soovituste järelmeetmed, mida Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu esitab liikmesriigi pädevale järelevalveasutusele.

Kui adressaat ei kavatse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitust järgida, teatab ta sellest järelevalvenõukogule ja põhjendab oma otsust.

Teavitades Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu määruse (EÜ) nr …/… [Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu] artikli [17] kohaselt, võtab pädev asutus nõuetekohaselt arvesse järelevalvenõukogu seisukohti.

6. Käesoleva määrusega kehtestatud ülesannete täitmisel võtab EPJA nõuetekohaselt arvesse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatusi ja soovitusi.

Artikkel 22Pangandussektori sidusrühmade kogu

1. Sidusrühmadega konsulteerimiseks EPJA ülesannetega seotud valdkondades luuakse pangandussektori sidusrühmade kogu.

2. Pangandussektori sidusrühmade kogusse kuulub 30 liiget, kes võrdses osas esindavad ühenduse krediidi- ja investeerimisasutusi, nende töötajaid, samuti tarbijaid ja pangateenuste kasutajaid.

Pangandussektori sidusrühmade kogu tuleb kokku vähemalt kaks korda aastas.

3. Pangandussektori sidusrühmade kogu liikmed määrab EPJA järelevalvenõukogu asjakohaste sidusrühmade ettepanekul.

Otsuse tegemisel tagab järelevalvenõukogu nii palju kui võimalik asjakohase geograafilise tasakaalu ja sidusrühmade esindatuse kogu ühenduse raames.

EPJA tagab pangandussektori sidusrühmade kogule piisava abi sekretariaaditeenuste valdkonnas.

4. Pangandussektori sidusrühmade kogu liikmete volitused kestavad kaks ja pool aastat, pärast mida tuleb läbi viia uus valikumenetlus.

Liikmed võivad olla valitud kaheks järjestikuseks ametiajaks.

5. Pangandussektori sidusrühmade kogu võib esitada EPJA-le arvamusi ja nõuandeid mis tahes küsimustes, mis on seotud artiklite 7 ja 8 kohaste EPJA kohustustega.

6. Pangandussektori sidusrühmade kogu võtab vastu oma kodukorra.

7. EPJA avalikustab pangandussektori sidusrühmade kogu arvamused ja nõuanded ning asjakohaste konsultatsioonide tulemused.

Artikkel 23Kaitsemeetmed

1. EPJA tagab, et artiklite 10 või 11 kohaselt vastu võetud otsused ei ole mingil moel vastuolus liikmesriikide eelarvepädevusega.

2. Kui liikmesriik leiab, et artikli 11 kohane otsus on vastuolus tema eelarvepädevusega, võib ta ühe kuu jooksul pärast EPJA otsuse esitamist pädevatele asutustele teatada EPJA-le ja komisjonile, et pädev asutus kõnealust otsust ei rakenda.

Liikmesriik põhjendab kõnealuses teatises selgelt, miks ja kuidas kõnealune otsus on vastuolus tema eelarvepädevusega.

Sel juhul EPJA otsus peatatakse.

EPJA teavitab liikmesriiki ühe kuu jooksul pärast liikmesriigi sellekohase teatise saamist sellest, kas ta jääb oma otsuse juurde, muudab oma otsust või tühistab selle.

Kui EPJA jääb oma otsuse juurde, otsustab nõukogu asutamislepingu artikliga 205 ette nähtud kvalifitseeritud häälteenamusega kahe kuu jooksul, kas otsuse juurde tuleb jääda või see tuleb tühistada.

Kui nõukogu otsustab EPJA otsuse juurde jääda või ei tee otsust kahe kuu jooksul, lõpetatakse viivitamata kõnealuse otsuse peatamine.

3. Kui liikmesriik leiab, et artikli 10 lõike 2 kohane otsus on vastuolus tema eelarvepädevusega, võib ta kolme tööpäeva jooksul pärast EPJA otsuse esitamist pädevatele asutustele, teatada EPJA-le, komisjonile ja nõukogule, et pädev asutus kõnealust otsust ei rakenda.

Liikmesriik põhjendab kõnealuses teatises selgelt, miks ja kuidas kõnealune otsus on vastuolus tema eelarvepädevusega.

Nõukogu otsustab asutamislepingu artikliga 205 ette nähtud kvalifitseeritud häälteenamusega kümne tööpäeva jooksul, kas otsuse juurde tuleb jääda või see tühistatakse.

Kui nõukogu ei tee otsust kümne tööpäeva jooksul, jääb EPJA otsus jõusse.

Artikkel 24Otsustamismenetlus

1. Enne artikli 9 lõike 6, artikli 10 lõigete 2 ja 3 ning artikli 11 lõigete 3 ja 4 kohaste otsuste tegemist teavitab EPJA adressaati otsuse tegemise kavatsusest, määrates tähtaja, mille jooksul võib adressaat kõnealuses küsimuses esitada oma seisukohti, võttes täielikul arvesse küsimuse kiireloomulisust.

2. EPJA otsustes tuleb märkida otsuse aluseks olevad asjaolud.

3. EPJA otsuste adressaate teavitatakse käesoleva määruse kohastest õiguskaitsevahenditest.

4. Kui EPJA võtab vastu artikli 10 lõigete 2 või 3 kohase otsuse, vaatab ta selle läbi asjakohase ajavahemiku järel.

5. Artiklite 9, 10 ja 11 kohased EPJA otsused avalikustatakse, kusjuures seejuures esitatakse asjaomase pädeva asutuse või finantseerimisasutuse andmed ja otsuse põhisisu, võttes samas arvesse finantseerimisasutuste õigustatud huvi nende ärisaladuste hoidmisel.

III PEATÜKK

ÜLESEHITUS

1. JAGU JÄRELEVALVENÕUKOGU

ARTIKKEL 25 Koosseis

1. Järelevalvenõukogusse kuuluvad:

a) eesistuja, kellel ei ole hääleõigust;

b) igas liikmesriigis krediidiasutuste järelevalve eest vastutava ametiasutuse juht;

c) üks komisjoni esindaja, kellel ei ole hääleõigust;

d) üks Euroopa Keskpanga esindaja, kellel ei ole hääleõigust;

e) üks Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu esindaja, kellel ei ole hääleõigust;

f) üks esindaja kummastki ülejäänud kahest Euroopa järelevalveasutusest, kellel ei ole hääleõigust.

2. Iga pädev asutus nimetab kõrgetasemelise asendusliikme, kes võib asendada lõike 1 punkti b kohast järelevalvenõukogu liiget, kui kõnealune alaline liige ei saa kohtumisel osaleda.

3. Kui lõike 1 punktis b osutatud asutus ei ole keskpank, võib lõike 1 punkti b kohasel järelevalvenõukogu liikmel olla kaasas liikmesriigi keskpanga esindaja, kellel ei ole hääleõigust.

4. Direktiivi 94/19/EÜ reguleerimisalas tegutsemisel võib lõike 1 punkti b kohasel järelevalvenõukogu liikmel olla kaasas liikmesriigi selliste asjakohaste asutuste esindaja, mis haldavad hoiuste tagamise skeeme, kusjuures kõnealusel esindajal ei ole hääleõigust.

5. Järelevalvenõukogu võib lubada oma töös osaleda vaatlejatel.

Tegevdirektor võib osaleda järelevalvenõukogu koosolekutel hääleõiguseta.

Artikkel 26Sisekomiteed ja töörühmad

1. Järelevalvenõukogu võib luua oma teatavate ülesannete täitmiseks sisekomiteesid või töörühmi ning delegeerida kõnealustele sisekomiteedele või töörühmadele ja juhatusele või eesistujale teatavaid selgelt määratletud ülesandeid ja otsuseid.

2. Artikli 11 kohaldamisel loob järelevalvenõukogu erimeelsuste kiiremaks lahendamiseks töörühma, kuhu kuuluvad eesistuja ja kaks nõukogu liiget, kes ei ole erimeelsusel olevate pädevate asutuste esindajad.

Artikli 11 kohase otsuse võtab vastu järelevalvenõukogu kõnealuse töörühma ettepanekul.

Artikkel 27Sõltumatus

Eesistuja ja järelevalvenõukogu hääleõigusega liikmed täidavad käesoleva määrusega seatud ülesandeid sõltumatult ja objektiivselt ühenduse huvides ning nad ei küsi ega võta vastu juhiseid ühenduse institutsioonidelt ja asutustelt, liikmesriikide valitsustelt ega muudelt avaliku või erasektori asutustelt.

Artikkel 28Ülesanded

1. Järelevalvenõukogu annab juhiseid EPJA tegevuse kohta ja teeb II peatüki kohaseid otsuseid.

2. Järelevalvenõukogu võtab vastu arvamusi, soovitusi ja otsuseid ning annab II peatüki kohaseid nõuandeid.

3. Järelevalvenõukogu määrab oma eesistuja.

4. Järelevalvenõukogu võtab igal aastal enne 30. septembrit juhatuse ettepaneku alusel vastu EPJA järgmise aasta tööprogrammi ning edastab selle teavitamise eesmärgil Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile.

Tööprogramm võetakse vastu, ilma et see piiraks iga-aastase eelarvemenetluse kohaldamist, ning seejärel avalikustatakse.

5. Järelevalvenõukogu võtab vastu EPJA mitmeaastase tööprogrammi ning edastab selle teavitamise eesmärgil Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile.

Mitmeaastane tööprogramm võetakse vastu, ilma et see piiraks iga-aastase eelarvemenetluse kohaldamist, ning seejärel avalikustatakse.

6. Järelevalvenõukogu kiidab eelarveprojekti heaks artiklis 49 sätestatud korras.

7. Järelevalvenõukogul on distsiplinaarvõim eesistuja ja tegevdirektori üle ning ta võib nad kõrvaldada ametist artikli 33 lõikes 5 ja artikli 36 lõikes 5 sätestatud korras.

Artikkel 29Otsuste tegemine

1. Artiklites 7 ja 8 osutatud õigusaktidega ning kõigi VI peatüki kohaselt võetud meetmete ja otsustega seotud küsimustes tegutseb järelevalvenõukogu liikmete kvalifitseeritud häälteenamuse alusel vastavalt asutamislepingu artiklile 205.

Kõik järelevalvenõukogu muud otsused võetakse vastu liikmete lihthäälteenamusega.

2. Järelevalvenõukogu kutsutakse kokku eesistuja kutsel tema algatusel või vähemalt ühe kolmandiku liikmete taotlusel ning koosolekut juhib eesistuja.

3. Järelevalvenõukogu võtab vastu ja avalikustab oma kodukorra.

4. Kodukorras sätestatakse üksikasjalikult hääletamiskord, sealhulgas vajaduse korral ka kvoorumiga seotud reeglid. Hääleõiguseta liikmed ja vaatlejad, välja arvatud eesistuja ja tegevdirektor, ei osale järelevalvenõukogu aruteludel, kus käsitletakse konkreetseid finantseerimisasutusi, kui artiklis 61 või artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktides ei ole sätestatud teisti.

2. jaguJuhatus

ARTIKKEL 30 KOOSSEIS

1. Juhatusse kuuluvad eesistuja, komisjoni esindaja ja neli liiget, kelle järelevalvenõukogu on valinud oma liikmete seast.

Kõigil liikmetel peale eesistuja on asendusliige, kes võib asendada juhatuse liiget, kellel ei ole võimalik osaleda.

Järelevalvenõukogu valitud liikmete ametiaeg on kaks ja pool aastat. Seda võib üks kord pikendada.

2. Juhatus võtab vastu otsused kohalviibivate liikmete häälteenamusega. Igal liikmel on üks hääl.

Tegevdirektor osaleb juhatuse koosolekutel hääleõiguseta.

Juhatus võtab vastu ja avalikustab oma kodukorra.

3. Juhatus kutsutakse kokku eesistuja kutsel tema algatusel või vähemalt ühe kolmandiku liikmete taotlusel ning koosolekut juhib eesistuja.

Juhatuse korralised istungid toimuvad vähemalt kaks korda aastas.

4. Juhatuse liikmeid võivad tulenevalt kodukorrast abistada nõustajad või eksperdid.

Artikkel 31Sõltumatus

Juhatuse liikmed täidavad oma ülesandeid sõltumatult ja objektiivselt ühenduse huvides, nad ei küsi ega võta vastu juhiseid ühenduse institutsioonidelt ja asutustelt, liikmesriikide valitsustelt ja muudelt avaliku või erasektori asutustelt.

Artikkel 32Ülesanded

1. Juhatus tagab, et EPJA täidab oma kohustusi ja talle määratud ülesandeid vastavalt käesolevale määrusele.

2. Juhatus esitab järelevalvenõukogule vastuvõtmiseks iga-aastase ja mitmeaastase tööprogrammi.

3. Juhatus kasutab oma eelarvepädevust vastavalt artiklitele 49 ja 50.

4. Juhatus võtab vastu EPJA personalipoliitika kava ja vastavalt artikli 54 lõikele 2 Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade (edaspidi „personalieeskirjad”) vajalikud rakendusmeetmed.

5. Juhatus võtab vastavalt artiklile 58 vastu erisätted, mis käsitleva EPJA dokumentidele juurdepääsu õigust.

6. Juhatus võtab pärast järelevalvenõukoguga konsulteerimist vastu EPJA tegevust käsitleva aastaaruande, mis põhineb artikli 38 lõikes 7 osutatud aruandekavandil, ning edastab kõnealuse aruande Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile, kontrollikojale ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele 15. juuniks. Aruanne avalikustatakse.

7. Juhatus võtab vastu ja avalikustab oma kodukorra.

8. Juhatus nimetab apellatsiooninõukogu liikmed ametisse ja vabastab nad ametist kooskõlas artikli 44 lõikega 3 ja artikli 44 lõikega 5.

3. jaguEesistuja

ARTIKKEL 33 AMETISSE NIMETAMINE JA ÜLESANDED

1. EPJAt esindab eesistuja, kes on täiskohaga sõltumatu spetsialist.

Eesistuja vastutab järelevalvenõukogu töö ettevalmistamise eest ning juhatab nii järelevalvenõukogu kui ka juhatuse koosolekuid.

2. Järelevalvenõukogu nimetab eesistuja ametisse pärast avalikku valikumenetlust, arvestades pädevust, oskusi ning teadmisi finantseerimisasutuste ja finantsturgude kohta ning kogemusi finantsjärelevalve ja -regulatsiooni valdkonnas.

Enne ametisse nimetamist kinnitab Euroopa Parlament järelevalvenõukogu valitud kandidaadi.

Samuti valib järelevalvenõukogu oma liikmete seast asendusliikme, kes täidab eesistuja kohustusi tema puudumise korral.

3. Eesistuja ametiaeg on viis aastat ja seda võib ühe korra pikendada.

4. Eesistuja viie aasta pikkuse ametiaja lõpule eelneva üheksa kuu jooksul hindab järelevalvenõukogu järgmist:

a) esimesel ametiajal saavutatud tulemused ja nende saavutamise viis;

b) EPJA ülesanded ja nõuded järgmistel aastatel.

Järelevalvenõukogu võib hinnangut arvesse võttes pikendada eesistuja ametiaega üks kord, tingimusel et Euroopa Parlament kiidab selle heaks.

5. Eesistuja võib ametist vabastada üksnes järelevalvenõukogu otsusega, tingimusel et Euroopa Parlament kiidab selle heaks.

Eesistuja ei või takistada järelevalvenõukogu arutamast eesistujaga seotud küsimusi, eriti vajadust ta ametist vabastada, ning ta ei osale selliste küsimuste arutamisel.

Artikkel 34Sõltumatus

Ilma et see piiraks järelevalvenõukogu rolli seoses eesistuja ülesannetega, ei küsi ega võta eesistuja vastu juhiseid ühenduse institutsioonidelt ja asutustelt, liikmesriikide valitsustelt ja muudelt avaliku või erasektori asutustelt.

Artikkel 35Aruanne

1. Euroopa Parlament võib kutsuda eesistuja või tema asendusliikme, austades täielikult tema sõltumatust, oma pädeva komitee ette korrapäraselt esinema ning selle komitee liikmete küsimustele vastama.

2. Euroopa Parlament võib ka paluda eesistujal esitada aruanne oma ülesannete täitmise kohta.

4. jagu TEGEVDIREKTOR

ARTIKKEL 36 AMETISSE NIMETAMINE

1. EPJAt juhib tegevdirektor, kes on täiskohaga sõltumatu spetsialist.

2. Järelevalvenõukogu nimetab tegevdirektori ametisse pärast avalikku valikumenetlust, arvestades pädevust, oskusi ning teadmisi finantseerimisasutuste ja finantsturgude kohta, kogemusi finantsjärelevalve ja -regulatsiooni valdkonnas ning juhtimiskogemust.

3. Tegevdirektori ametiaeg on viis aastat ja seda võib ühe korra pikendada.

4. Tegevdirektori viie aasta pikkuse ametiaja lõpule eelneva üheksa kuu jooksul koostab järelevalvenõukogu hinnangu.

Selles hinnangus hindab järelevalvenõukogu eelkõige järgmist:

a) esimesel ametiajal saavutatud tulemused ja nende saavutamise viis;

b) EPJA ülesanded ja nõuded järgmistel aastatel.

Järelevalvenõukogu võib hinnangut arvesse võttes pikendada tegevdirektori ametiaega ühe korra.

5. Tegevdirektori võib ametist vabastada üksnes järelevalvenõukogu otsusega.

Artikkel 37Sõltumatus

Ilma et see piiraks juhatuse ja järelevalvenõukogu vastavat rolli seoses tegevdirektori ülesannetega, ei küsi ega võta tegevdirektor vastu juhiseid valitsustelt ega EPJA-välistelt ametitelt, organisatsioonidelt ja isikutelt.

Artikkel 38Ülesanded

1. Tegevdirektor vastutab EPJA juhtimise eest ja valmistab ette juhatuse tööd.

2. Tegevdirektor vastutab EPJA iga-aastase tööprogrammi rakendamise eest lähtuvalt järelevalvenõukogu suunistest ning teda kontrollib juhatus.

3. Tegevdirektor võtab kõik vajalikud meetmed, eelkõige võtab vastu sise-eeskirjad ja avaldab teatised, et tagada EPJA toimimine, nagu on ette nähtud käesoleva määrusega.

4. Tegevdirektor koostab artikli 32 lõikes 2 osutatud mitmeaastase tööprogrammi.

5. Iga aasta 30. juuniks koostab tegevdirektor artikli 32 lõikes 2 osutatud tööprogrammi järgmiseks aastaks.

6. Tegevdirektor koostab EPJA esialgse eelarveprojekti vastavalt artiklile 49 ja rakendab EPJA eelarvet vastavalt artiklile 50.

7. Tegevdirektor koostab igal aastal aastaaruande kavandi, mille ühes jaos käsitletakse EPJA õiguslikku ja järelevalvealast tegevust ning teises jaos finants- ja haldusküsimusi.

8. Tegevdirektor kasutab talle EPJA töötajate suhtes artikli 54 kohaselt antud volitusi ja lahendab personaliküsimusi.

IV PEATÜKK EUROOPA FINANTSJÄRELEVALVEASUTUSTE SÜSTEEM

1. JAGU ÜLDSÄTTED

ARTIKKEL 39 KOOSSEIS

1. EPJA on osa Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemist, mis tegutseb järelevalveasutuste võrgustikuna.

2. Euroopa Finantsjärelevalveasutuste Süsteemi kuuluvad:

a) liikmesriikide ametiasutused, nagu on täpsustatud käesoleva määruse artikli 1 lõikes 2, määruse (EÜ) nr …/2009 [Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutus] artikli 1 lõikes 2 ja määruse (EÜ) nr No …/… [Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus] artikli 1 lõikes 2;

b) EPJA;

c) Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutus, mis on loodud määruse (EÜ) nr …/…[Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutus] artikli 1 kohaselt;

d) Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus, mis on loodud määruse (EÜ) nr …/…[Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutus] artikli 1 kohaselt;

e) Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee, nagu on ette nähtud artikliga 40;

f) komisjon, et täita artiklites 7, 9 ja 10 osutatud ülesandeid.

3. EPJA teeb artikli 40 kohase Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee kaudu korrapärast ja tihedat koostööd Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutusega ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutusega, tagab töö valdkonnaülese ühtluse ja jõuab finantskonglomeraatide järelevalve ja muude valdkonnaüleste küsimuste valdkonnas ühistele seisukohtadele.

2. jagu EUROOPA JÄRELEVALVEASUTUSTE ÜHISKOMITEE

ARTIKKEL 40 ASUTAMINE

1. Käesolevaga asutatakse Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee.

2. Ühiskomitee toimib foorumina, kus EPJA teeb korrapärast ja tihedat koostööd Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutuse ja Väärtpaberiturujärelevalve Asutusega ning tagab töö valdkonnaülese ühtluse.

3. EPJA eraldab piisavad vahendid, et toetada Euroopa järelevalveasutuste ühiskomiteed haldusküsimustes. See hõlmab personali-, haldus-, infrastruktuuri- ja tegevuskulusid.

Artikkel 41 Koosseis

1. Ühiskomitee koosneb eesistujast ning Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutuse ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse eesistujatest ning vajaduse korral artikli 43 kohaselt loodud allkomiteede eesistujast.

2. Tegevdirektor, komisjon ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu kutsutakse Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee koosolekutele ja ka artiklis 43 osutatud allkomiteede koosolekutele vaatlejatena.

3. Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee eesistuja nimetatakse ametisse iga-aastase rotatsiooni alusel Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse, Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Asutuse ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Asutuse eesistujate hulgast.

4. Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee võtab vastu ja avaldab oma kodukorra. Kodukorras võidakse täpsust