Majanduspoliitika üldsuunised jäävad kehtima pikemaks perioodiks, kuid tööhõivesuunised tuleb koostada igal aastal. Need suunised võeti esimest korda koos vastu 2010. aastal (nn koondpakett), et toetada tööhõive ja majanduskasvu strateegiat „Euroopa 2020“. Koondsuunised jäid samaks kuni 2014. aastani. 2015. aastal võeti vastu muudetud koondsuunised. 2018. aastal viidi tööhõivesuunised vastavusse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 2017. aasta novembris välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtetega; selle protsessi eesmärk oli juhtida reforme riikide tasandil ja olla suunanäitajaks kogu Euroopat hõlmavas ülespoole suunatud majandusliku ja sotsiaalse lähenemise uuendatud protsessis, et parandada inimeste töö- ja elutingimusi. 2019. aastal suuniseid ei muudetud. 2020. aastal lisati tööhõivesuunistesse elemendid, mis on seotud COVID-19 kriisi tagajärgedega, rohe- ja digipöördega ning ÜRO kestliku arengu eesmärkidega. 2021. aastal kanti samad suunised üle, kuid kohandati põhjendusi, et kajastada Porto sotsiaaltippkohtumise tulemusi ja Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava. 2022. aastal muudeti liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniseid oluliselt, et viia tekst vastavusse COVID-19 järgse olukorraga, tuues sisse rohkem õiglase rohepöördega seotud elemente, kajastades hiljutisi poliitikaalgatusi ja lisades poliitikaelemente, mis on eriti olulised seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse.

Euroopa Liidu toimimise lepingu kohaselt käsitlevad liikmesriigid oma majanduspoliitikat ja edendavad tööhõivet ühise huvi küsimusena ning kooskõlastavad oma tegevust nõukogus. Nõukogu peab vastu võtma tööhõivesuunised (artikkel 148) ning on täpsustatud, et need peavad olema kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega (artikkel 121).

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,

võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust

ning arvestades järgmist:

(1)Liikmesriigid ja liit peavad tegutsema kooskõlastatud tööhõivestrateegia välja arendamise nimel ning eelkõige kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelise tööjõu ning tulevikku suunatud ja majanduse arengule reageerivate tööturgude edendamiseks, et täita Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud eesmärk saavutada täielik tööhõive ja sotsiaalne progress, tasakaalustatud majanduskasv ning kõrgetasemeline keskkonnakaitse ja keskkonna kvaliteedi parandamine. Liikmesriigid peavad käsitama tööhõive edendamist ühise huvi küsimusena ja kooskõlastama nõukogus oma sellealast tegevust, võttes arvesse tööturu osapoolte kohustustega seotud riigisiseseid tavasid.

(2)Liit peab võitlema sotsiaalse tõrjutuse ja diskrimineerimise vastu ning edendama sotsiaalset õiglust ja kaitset, seisma naiste ja meeste võrdõiguslikkuse, põlvkondade solidaarsuse ning lapse õiguste kaitse eest, nagu on sätestatud ELi lepingu artiklis 3. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 9 peab liit oma poliitika ja meetmete kindlaksmääramisel ja rakendamisel arvesse võtma kõrge tööhõivetaseme edendamise, piisava sotsiaalse kaitse tagamise, vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse ning hariduse ja koolituse ja inimeste tervise kaitse kõrge tasemega seotud nõudeid.

(3)Kooskõlas ELi toimimise lepinguga on liit välja töötanud majandus- ja tööhõivepoliitika koordineerimise vahendid ning neid rakendanud. Liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised, mis on esitatud käesoleva otsuse lisas (edaspidi „suunised“), ning liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuunised, mis on esitatud nõukogu soovituses (EL) 2015/1184, on osa neist vahenditest ja moodustavad koondsuunised. Nende alusel suunatakse poliitika elluviimist liikmesriikides ja liidus, võttes arvesse liikmesriikide vastastikust sõltuvust. Sellest tulenevad Euroopa ja liikmesriikide kooskõlastatud poliitikameetmed ja reformid peaksid moodustama sobiva üldise kestliku majandus- ja tööhõivepoliitika, mis omakorda peaks tekitama positiivset ülekanduvat mõju.

(4)Suunised on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, kehtivate liidu õigusaktidega ja mitmesuguste liidu algatustega, sealhulgas nõukogu 20. juuli 2001. aasta direktiiv, nõukogu 10. märtsi 2014. aasta, 15. veebruari 2016. aasta, 19. detsembri 2016. aasta, 15. märtsi 2018. aasta, 22. mai 2018. aasta, 22. mai 2019. aasta, 8. novembri 2019. aasta, 30. oktoobri 2020. aasta, 24. novembri 2020. aasta ja 29. novembri 2021. aasta soovitused, komisjoni 4. märtsi 2021. aasta soovitus, nõukogu 14. juuni 2021. aasta soovitus, nõukogu 26. veebruari 2021. aasta resolutsioon, komisjoni 9. detsembri 2021. aasta teatis, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. detsembri 2021. aasta otsus [, ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv piisava miinimumpalga kohta Euroopa Liidus, ettepanek: nõukogu soovitus õiglase kliimaneutraalsusele ülemineku tagamise kohta, ettepanek: nõukogu soovitus, milles käsitletakse Euroopa lähenemisviisi elukestvat õpet ja tööalast konkurentsivõimet toetavatele mikrokvalifikatsioonitunnistustele, ettepanek: nõukogu soovitus isiklike õppekontode kohta, ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega tugevdatakse meeste ja naiste võrdse või võrdväärse töö eest võrdse tasu maksmise põhimõtte kohaldamist tasustamise läbipaistvuse ja õiguskaitsemehhanismide kaudu, ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv platvormitöö tingimuste parandamise kohta ning ettepanek: nõukogu soovitus keskkonnasäästlikkust toetava õppe kohta].

(5)Majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta koondab eri vahendid majandus- ja tööhõivepoliitika lõimitud mitmepoolse koordineerimise ja järelevalve üldiseks raamistikuks. Euroopa poolaasta raames liigutakse keskkonnasäästlikkuse, tootlikkuse, õigluse ja stabiilsuse suunas ning sellesse on lõimitud ka Euroopa sotsiaalõiguste samba ja selle seirevahendiks oleva sotsiaalvaldkonna tulemustabeli põhimõtted; Euroopa poolaasta raames nähakse ette tihe koostöö sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna ja muude sidusrühmadega. Sellega toetatakse kestliku arengu eesmärkide saavutamist. Liidu ja liikmesriikide majandus- ja tööhõivepoliitika peaks käima käsikäes Euroopa üleminekuga kliimaneutraalsele, keskkonnasäästlikule ja digitaalsele majandusele ning sellega tuleks parandada konkurentsivõimet, tagada nõuetekohased töötingimused, edendada innovatsiooni, sotsiaalset õiglust ja võrdseid võimalusi ning kõrvaldada ebavõrdsus ja piirkondlikud erinevused.

(6)Euroopa majandus ja ühiskond on ümber kujunemas tingituna kliimamuutustest ja keskkonnaga seotud probleemidest, vajadusest kiirendada energiasõltumatust ja tagada Euroopa avatud strateegiline autonoomia, samuti globaliseerumisest, üleminekust digitehnoloogiale, tehisintellektist, kaugtöö osakaalu suurenemisest, platvormimajandusest ja demograafilistest muutustest. Liit ja selle liikmesriigid peavad tegema koostööd, et nende struktuursete arengutega tulemuslikult ja ennetavalt tegeleda ning vajaduse korral olemasolevaid süsteeme kohandada, tunnistades liikmesriikide majanduse ja tööturgude tihedat vastastikust sõltuvust; samuti tuleb kohandada nende süsteemidega seotud poliitikat. Selleks tuleb nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil võtta kooskõlastatud, ulatuslikke ja tulemuslikke poliitikameetmeid kooskõlas ELi toimimise lepinguga ja liidu sätetega majandusjuhtimise kohta, viies samal ajal ellu Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtteid. Sellised poliitikameetmed peaksid hõlmama kestlike investeeringute hoogustamist, uuendatud kohustust viia ellu asjakohaselt järjestatud reforme, mis suurendavad majanduskasvu, kvaliteetsete töökohtade loomist, tootlikkust, nõuetekohaseid töötingimusi, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, ülespoole suunatud lähenemist, vastupanuvõimet ja vastutustundliku eelarvepoliitika rakendamist, ning neid poliitikameetmeid tuleks toetada olemasolevatest ELi rahastamisprogrammidest, eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastu, ühtekuuluvuspoliitika fondide (sealhulgas Euroopa Sotsiaalfond+ ja Euroopa Regionaalarengu Fond) ning õiglase ülemineku fondi vahenditest. Neis tuleks ühendada pakkumise ja nõudlusega seotud meetmed, võttes samal ajal arvesse nende keskkonna-, tööhõivealast ja sotsiaalset mõju.

(7)Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kuulutasid välja Euroopa sotsiaalõiguste samba. Sambasse on koondatud kakskümmend põhimõtet ja õigust, et toetada hästi toimivaid ja õiglaseid tööturge ja sotsiaalhoolekande süsteeme, ning need on jaotatud kolme kategooriasse: võrdsed võimalused ja juurdepääs tööturule, õiglased töötingimused ning sotsiaalkaitse ja kaasatus. Need põhimõtted ja õigused on liidu strateegia suunanäitajad ning tagavad, et kliimaneutraalsusele, keskkonnasäästlikkusele ja digitaaltehnoloogiale minnakse üle ning demograafilised muutused toimuvad sotsiaalselt ausatel ja õiglastel alustel. Euroopa sotsiaalõiguste sammas koos selle juurde kuuluva sotsiaalvaldkonna tulemustabeliga on võrdlusraamistik, mille alusel jälgida liikmesriikide tööhõive- ja sotsiaalnäitajaid, edendada riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi reforme ning sobitada tänapäeva majanduses kokku sotsiaal- ja turuküsimused, sealhulgas sotsiaalmajanduse edendamise kaudu. Komisjon esitas 4. märtsil 2021 Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamise tegevuskava („tegevuskava“), mis sisaldab 2030. aastaks seatud ulatuslikke, kuid realistlikke peamisi eesmärke ja täiendavaid alleesmärke tööhõive, oskuste, hariduse ja vaesuse vähendamise valdkonnas ning läbivaadatud sotsiaalvaldkonna tulemustabelit.

(8)8. mail 2021 tunnustasid riigipead ja valitsusjuhid Porto sotsiaaltippkohtumisel Euroopa sotsiaalõiguste sammast majanduse taastumise põhielemendina, märkides, et selle rakendamine tugevdab liidu püüdlusi digitaalse, rohelise ja õiglase ülemineku suunas ning aitab saavutada ülespoole suunatud sotsiaalset ja majanduslikku lähenemist ning lahendada demograafilisi probleeme. Nad rõhutasid, et suure konkurentsivõimega sotsiaalse turumajanduse keskmes on sotsiaalne mõõde, sotsiaaldialoog ja sotsiaalpartnerite aktiivne kaasamine. Nad leidsid, et tegevuskavas antakse kasulikke suuniseid Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamiseks, sealhulgas tööhõive, oskuste, tervise ja sotsiaalkaitse valdkonnas. Nad pidasid tervitatavaks liidu uusi 2030. aasta peamisi eesmärke seoses tööhõive (hõivatud peaks olema 78 % elanikkonnast vanuses 20–64), oskuste (igal aastal peaks koolitusel osalema 60 % kõigist täiskasvanutest) ja vaesuse vähendamisega (vähemalt 15 miljoni inimese võrra, sealhulgas viis miljonit last) ning samuti läbivaadatud sotsiaalvaldkonna tulemustabelit, mis aitab osana poliitika koordineerimise raamistikust jälgida Euroopa poolaasta kontekstis edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamisel. Porto sotsiaalkohustuses kutsuti liikmesriike üles seadma kõrgeid riiklikke eesmärke, mis peaksid iga riigi lähtepositsiooni asjakohaselt arvesse võttes andma piisava panuse Euroopa 2030. aasta eesmärkide saavutamisse.

Riigipead ja valitsusjuhid märkisid Portos, et sedamööda, kuidas Euroopa järk-järgult COVID-19 pandeemiast taastub, muutub prioriteediks liikuda töökohtade kaitsmiselt töökohtade loomise ja nende kvaliteedi parandamise suunas, ning nad rõhutasid, et Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamine on väga oluline, et tagada kaasava taastumise raames rohkemate ja paremate töökohtade loomine kõigi jaoks. Nad rõhutasid oma pühendumust ühtsusele ja solidaarsusele, mis tähendab ka kõigile võrdsete võimaluste tagamist ning seda, et kedagi ei jäeta kõrvale.

Nad kinnitasid oma kindlameelsust jätkata Euroopa sotsiaalõiguste samba süvendatud rakendamist liidu ja liikmesriikide tasandil, nagu on ette nähtud Euroopa Ülemkogu strateegilises tegevuskavas 2019–2024, võttes nõuetekohaselt arvesse vastavaid pädevusi ning subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet. Lõpetuseks toonitasid nad, kui oluline on tähelepanelikult jälgida – sealhulgas kõrgeimal tasandil – edusamme, mida tehakse Euroopa sotsiaalõiguste samba ja 2030. aastaks seatud liidu peamiste eesmärkide rakendamise suunas.

(9)Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse mõistis Euroopa Ülemkogu oma 24. veebruari 2022. aasta järeldustes hukka Venemaa tegevuse, mille eesmärk on õõnestada Euroopa ja üleilmset julgeolekut ja stabiilsust, ning väljendas solidaarsust Ukraina rahvaga, rõhutades, et Venemaa rikub rahvusvahelist õigust ja ÜRO põhikirja põhimõtteid. Praeguses olukorras, arvestades põgenike ja ümberasustatud isikute sissevoolu ulatust, on vajalik ajutine kaitse, mis on antud nõukogu 4. märtsi 2022. aasta otsusega, millega aktiveeritakse ajutise kaitse direktiiv. See võimaldab Ukrainast pärit põgenikel kogu liidus kasutada ühtlustatud õigusi, mis tagavad piisava kaitse, sealhulgas elamisõigus, tööturule juurdepääs ja sellega integreerumine, juurdepääs haridusele, koolitusele ja eluasemele, samuti sotsiaalkindlustussüsteemidele, arstiabile, sotsiaalhoolekandele või muule abile ja elatusvahenditele. Euroopa tööturul osaledes saavad Ukraina põgenikud aidata tugevdada ELi majandust ning toetada oma koduriiki ja rahvast. Tulevikus võivad omandatud kogemused ja oskused aidata kaasa Ukraina ülesehitamisele. Saatjata laste ja teismeliste puhul annab ajutine kaitse õiguse seaduslikule eestkostele ning juurdepääsu haridusele ja lapsehoiule. Liikmesriigid peaksid kaasama sotsiaalpartnerid selliste poliitikameetmete väljatöötamisse, rakendamisse ja hindamisse, mille eesmärk on tegeleda Venemaa sissetungist Ukrainasse tulenevate tööhõive- ja oskusprobleemidega. Sotsiaalpartneritel on oluline roll, et leevendada sõja mõju tööhõive ja tootmise säilitamise kaudu.

(10)Tööturureformide, sealhulgas riikide palgakujundusmehhanismide reformide puhul tuleks järgida riigisiseseid sotsiaaldialoogi pidamise tavasid, et tagada õiglane palk, mis võimaldab inimväärset elatustaset ja kestlikku majanduskasvu. Reformid peaksid võimaldama põhjalikult arvesse võtta sotsiaal-majanduslikke tegureid, sealhulgas seda, kuidas parandada kestlikkust, konkurentsivõimet, innovatsiooni, kvaliteetsete töökohtade loomist, töötingimusi, haridust ja oskusi, rahvatervist, kaasatust ja reaaltulu ning vähendada palgavaesust. Sellega seoses toetatakse liikmesriike taaste- ja vastupidavusrahastust ning muudest ELi fondidest selliste reformide ja investeeringute tegemisel, mis on ELi prioriteetidega kooskõlas, muutes Euroopa majanduse ja ühiskonna kestlikumaks, vastupidavamaks ning rohe- ja digipöördeks paremini ette valmistatuks. Venemaa sissetung Ukrainasse on veelgi süvendanud juba COVID-19 kriisist alguse saanud sotsiaal-majanduslikke probleeme. Liikmesriigid ja liit peaksid jätkuvalt tagama sotsiaalse, tööhõivealase ja majandusliku mõju leevendamise ning üleminekute sotsiaalse õigluse, võttes arvesse ka asjaolu, et suurem avatud strateegiline autonoomia ja kiirem rohepööre aitavad vähendada sõltuvust energia ja muude strateegiliste toodete/tehnoloogiate impordist, eelkõige Venemaalt. Väga oluline on tugevdada vastupanuvõimet ning püüelda kaasava ja vastupanuvõimelise ühiskonna poole, kus inimesed on kaitstud ja suudavad muutusi ette näha ja nendega toime tulla ning kus nad saavad ühiskonnas ja majanduses aktiivselt osaleda. Tööturustaatuste vahelise liikumise toetamiseks on vaja sidusaid aktiivse tööturupoliitika meetmeid, mis sisaldavad ajutisi värbamis- ja üleminekustiimuleid, oskustealaseid meetmeid ja paremaid tööturuteenuseid, võttes arvesse ka rohe- ja digipööret, nagu on rõhutatud soovituses (EL) 2021/402 [ja nõukogu soovituses õiglase kliimaneutraalsusele ülemineku tagamise kohta].

(11)Tuleks võidelda mis tahes vormis diskrimineerimise vastu, tagada sooline võrdõiguslikkus ja toetada noorte tööhõivet. Kõigile tuleks tagada juurdepääs ja võimalused ning vähendada tuleks (k.a laste ja romade) vaesust ja sotsiaalset tõrjutust, tagades eelkõige tööturgude tõhusa toimimise ning piisavad ja kaasavad sotsiaalkaitsesüsteemid, samuti kõrvaldades kaasava ja tulevikku suunatud hariduse omandamise, koolituse saamise ja tööturul osalemise takistused, sealhulgas alusharidusse ja lapsehoidu ning digioskustesse ja rohelistesse kutseoskustesse investeerimise kaudu. Eriti oluline on õigeaegne ja võrdne juurdepääs taskukohastele pikaajalise hoolduse ja tervishoiuteenustele, sealhulgas ennetavatele ja tervishoiu edendamise meetmetele, võttes arvesse ka 2020. aastal alanud COVID-19 pandeemiat ja asjaolu, et ühiskond vananeb. Paremini tuleks ära kasutada puuetega inimeste potentsiaali majanduskasvu ja sotsiaalsesse arengusse panustamisel. Kuna töökohtadel kogu liidus juurduvad uued majandus- ja ärimudelid, muutuvad ka töösuhted. Liikmesriigid peaksid tagama, et uutest töövormidest tulenevate töösuhete puhul säiliks ja tugevneks Euroopa sotsiaalmudel.

(12)Koondsuunised peaksid olema aluseks riigipõhistele soovitustele, mida nõukogu võib liikmesriikidele esitada. Liikmesriigid peavad täiel määral ära kasutama REACT-EU vahendeid, mis loodi määrusega (EL) 2020/2221, millega tugevdatakse 2014.–2020. aasta ühtekuuluvuspoliitika fonde ja enim puudust kannatavate isikute jaoks loodud Euroopa abifondi (FEAD) kuni 2023. aastani ning mida on praeguse Ukraina kriisi tõttu veelgi laiendatud määrusega ühtekuuluvusmeetmete kohta pagulaste toetamiseks Euroopas (CARE) ning ühissätete määruse täiendava muudatusega, mis puudutab REACT-EU eelmaksete suurendamist ja uut ühikuhinda, et aidata kiirendada Ukrainast ELi lahkuvate inimeste integreerimist. Lisaks peaksid liikmesriigid programmitöö perioodil 2021–2027 täielikult ära kasutama määrusega (EL) 2021/1057 loodud Euroopa Sotsiaalfond+, määrusega (EL) 2021/1058 loodud Euroopa Regionaalarengu Fondi, määrusega (EL) 2021/241 loodud taaste- ja vastupidavusrahastu ning muude liidu fondide vahendeid, sealhulgas määrusega (EL) 2021/1056 loodud õiglase ülemineku fondi ning määrusega (EL) 2021/523 loodud InvestEU programmi vahendeid, et soodustada tööhõivet, sotsiaalseid investeeringuid, sotsiaalset kaasatust ja juurdepääsetavust ning edendada tööjõu täiendus- ja ümberõppe võimalusi, elukestvat õpet ning kvaliteetset haridust ja koolitust kõigile, sealhulgas digikirjaoskust ja muid digioskusi. Liikmesriigid peavad täielikult ära kasutama ka määrusega (EL) 2021/691 loodud Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi vahendeid, et toetada töötajaid, keda on koondatud suurte restruktureerimiste (nt COVID-19 pandeemia) ning sotsiaal-majanduslike muutuste tõttu, mis on tingitud üleilmastumisest ja tehnoloogilistest ning keskkonnaalastest muutustest. Olgugi et koondsuunised on adresseeritud liikmesriikidele ja liidule, tuleks neid rakendada koostöös kõigi liikmesriigi, piirkondliku ja kohaliku tasandi ametiasutustega, tehes tihedalt koostööd parlamentide, sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonna esindajatega.

(13)Tööhõivekomitee ja sotsiaalkaitsekomitee peavad kooskõlas oma vastavate aluslepingust lähtuvate volitustega jälgima, kuidas võetakse tööhõivepoliitika suuniseid asjaomase poliitika rakendamisel arvesse. Nimetatud komiteed ning teised majandus- ja sotsiaalpoliitika koordineerimises osalevad nõukogu ettevalmistavad organid peavad tegema tihedat koostööd. Tuleks jätkata Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelist poliitikadialoogi, eelkõige liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste osas.

(14)Sotsiaalkaitsekomiteega on konsulteeritud,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Võetakse vastu liikmesriikide tööhõivepoliitika suunised (edaspidi „suunised“), mis on esitatud lisas. Nimetatud suunised on osa koondsuunistest.