ET Euroopa Liidu Teataja C 299/18

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 299/08

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„PODKARPACKI MIÓD SPADZIOWY”

EÜ nr: PL-PDO-0005-0578-05.12.2006

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Podkarpacki miód spadziowy”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Poola

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik (II lisa alusel):

Klass 1.4. Muud loomse päritoluga tooted, mesi

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

„Podkarpacki miód spadziowy” mesi on vedel või kristalliseerunud mesi, mis on toodetud lehemeest, mida mesilased koguvad Euroopa nulult ehk valgelt nulult (Abies alba). See võib sisaldada ka kuuselt (sugukond: männilised (Pinaceae), perekond: kuusk (Picea)) ja harilikult männilt (sugukond: männilised (Pinaceae), perekond: mänd (Pinus), liik: harilik mänd (Pinus sylvestris)) kogutud lehemett. Ülekaalus on siiski valgelt nulult kogutud lehemesi ja seda ei ole kunagi alla 70 %. „Podkarpacki miód spadziowy” mesi võib sisaldada nektarit eritavate taimede õietolmu jääke või tuultolmlejate õietolmuterasid. Õietolmu ja muu lehemee sisaldus ei tohi muuta mee iseloomulikku maitset või lõhna ja eelkõige käesolevas kirjelduses nimetatud kvaliteediomadusi.

„Podkarpacki miód spadziowy” mee tootmisel kasutatakse ainult järgmistesse rassidesse kuuluvaid mesilasi: Apis mellifera mellifera (tumemesilane), Apis mellifera carnica (kraini mesilane), Apis mellifera caucasica (kaukaasia mesilane).

Organoleptilised omadused

Enne kristalliseerumist varieerub mee värvus rohekate laikudega tumepruunist peaaegu mustani intensiivsusega vähemalt 82 mm Pfundi skaala järgi. Mesi on tihke konsistentsi ja suure viskoossusega ning pärast aeglaselt kestvat kristalliseerumist, mille tagajärjel mesi omandab peeneteralise struktuuri, muutub selle värvus mõnevõrra heledamaks. Mesi on mõõdukalt magusa maitse ja okaspuude okastele omase vaiguaroomiga.

Füüsikalised ja keemilised omadused

— veesisaldus – kuni 19 %;

— monosahhariidide (glükoos ja fruktoos) sisaldus – vähemalt 50 %;

— sahharoosisisaldus – kuni 4 %;

— melesitoosisisaldus – umbes 3,5 %;

— HMFi (hüdroksümetüülfurfuraali) sisaldus – kuni 30 mg/kg;

— diastaasarv (Schade’i skaala järgi) – vähemalt 10;

— vabade hapete sisaldus – 20–40 meq/kg;

— elektrijuhtivus – vähemalt 1,0 mS/cm;

— vees lahustumatute ainete sisaldus – kuni 0,1 g/100 g;

— mesi ei lähe käärima ka mitmeaastasel säilitamisel ja kõrge osmootne rõhk takistab mikroorganismide arenemist;

— redutseeriva suhkru ülekaal (fruktoosi ja glükoosi suhe) aeglustab mee kristalliseerumist ja parandab selle maitset;

— sisaldab õiemeest kaks korda rohkem antioksüdantsete omadustega disahhariide (maltoos, trehhaloos, turanoos).

3.3. Toorained (üksnes töödeldud toodete puhul):

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Mesilasi võib toita ainult enne talve tulekut ja pärast meevõtmist ja selleks võib kasutada ainult valget peedisuhkrut või valmissiirupit (mesilaste sööta), mis sisaldab vähemalt 73 % suhkrut (glükoosi, fruktoosi, sahharoosi). Valge peedisuhkur ja suhkrusiirup ei pea olema pärit piirkonnast, kust „podkarpacki miód spadziowy” mett kogutakse. See ei mõjuta mee kvaliteeti. Kui ettenägematute välistegurite tõttu tuleb mesilasi toita muul ajal, võib seda teha üksnes pärast seda, kui Rzeszówi vojevoodkonna mesinike selts on kontrollorganit sellest teavitanud. Sellisel juhul tuleb toitmine lõpetada vähemalt 14 päeva enne lehemee korjeaja algust; korjeajal on täiendav toitmine keelatud.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Kõik tootmisetapid, alates tarude paigutamisest kuni mee lõpliku pakendamiseni, peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

„Podkarpacki miód spadziowy” mett võib koguda ainult ajavahemikus juuni algusest kuni septembri lõpuni. Mesi külmvurritatakse meevurris tsentrifugaaljõu abil. Pärast mee nõus selitamist dekanteeritakse see mitmesugustesse jaemüügipakenditesse. Nendeks on klaas- või savianumad mahutavusega kuni 1 400 g. Mett tuleks hoida pimedas ruumis temperatuuril 10–18 °C ja õhuniiskusel kuni 65 %. Mett ei tohi filtreerida (õietolmu eemaldamiseks), kreemjaks segada, pastöriseerida või kunstlikult soojendada. Mee temperatuur ei tohi ühelgi tootmisetapil ületada 42 °C. Mee kogumise ajal on keelatud kasutada kemikaale või muid mesilasetõrjevahendeid, olgu need tahked, vedelad või gaasilised. Lehemee korjeajal on keelatud kasutada ravimeid.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

„Podkarpacki miód spadziowy” mesi tuleb pakendada punktis 4 määratletud piirkonnas. Seda tavade tõttu, mis tagavad toote nõuetekohase kvaliteedi ja mille eesmärk on teostada järelevalvet ja kontrolli selle päritolu üle. Sellega välditakse mee füüsikaliste ja keemiliste ning organoleptiliste omaduste muutumist, mis võib juhtuda mee transportimisel pikkade vahemaade taha. Kõnealuses piirkonnas pakendamise nõude eesmärk on ka minimeerida ohtu, et „podkarpacki miód spadziowy” mett segatakse teist liiki meega või et muud mett müüakse selle kaitstud nimetuse all.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Kõik mesinikud ja kaitstud nimetusega mee kokkuostmise ning edasise töötlemisega tegelevad üksused peavad kasutama üht tüüpi etiketti. Etiketil peab olema teave anuma mahu kohta ning tootja aadress, veterinaarloa number ja etiketi seerianumber. Samuti peab etiketil olema ühenduse sümbol või ühenduse sümbol ja tekst „Chroniona Nazwa Pochodzenia” (kaitstud päritolunimetus). Etikette jagab Rzeszówi vojevoodkonna mesinike selts. Selts edastab kontrolliasutusele etikettide jagamise üksikasjalikud eeskirjad. Nimetatud eeskirjad ei tohi mingil viisil diskrimineerida tootjaid, kes toodavad „podkarpacki miód spadziowy” mett kooskõlas spetsifikaadiga, kuid ei kuulu Rzeszówi vojevoodkonna mesinike seltsi.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

„Podkarpacki miód spadziowy” mett kogutakse 17 riigimetskonnas (Nadleśnictwo Rymanów, Nadleśnictwo Komańcza, Nadleśnictwo Lesko, Nadleśnictwo Baligród, Nadleśnictwo Cisna, Nadleśnictwo Wetlina, Nadleśnictwo Stuposiany, Nadleśnictwo Lutowiska, Nadleśnictwo Brzegi Dolne, Nadleśnictwo Strzyżów, Nadleśnictwo Bircza, Nadleśnictwo Dukla, Nadleśnictwo Brzozów, Nadleśnictwo Dynów, Nadleśnictwo Kańczuga, Nadleśnictwo Radymno ja Nadleśnictwo Krasiczyn) ja kahes rahvuspargis (Bieszczadzki Park Narodowy ja Magurski Park Narodowy).

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Looduslikud tegurid

„Podkarpacki miód spadziowy” mee kogumise piirkond on määratletud punktis 4. Peale väheste erandite on nimetatud piirkonna mullad pigem väheviljakad, kuuludes IV ja V klassi. Tegemist on peamiselt pruunmuldadega, mis on enamasti leostunud, ja leedemuldadega, mis on mõlemad tolmjad ja savised. Määratletud piirkonna lõunaosas esineb vähesel määral rabamuldasid ja lammimuldasid. Nimetatud muldade ja maa-ala pinnamoe tõttu (Karpaatide eelmäestiku kõrgus on 350–600 meetrit merepinnast ning Madal-Beskiidid ja Bieszczady mäestik ulatuvad kuni 850 meetrini merepinnast) on piirkond ideaalseks elupaigaks okaspuudele, eelkõige valgele nulule (Abies alba).

Nulg on väga tundlik puuliik ja kasvab seetõttu hästi ainult väga soodsas ja puhtas keskkonnas. Kõnealuses piirkonnas kasvav alamliik – Euroopa nulg ehk valge nulg (Abies alba) – on olnud ajalooliselt kõige enam levinud nululiik Podcarpackie piirkonnas. Nulud moodustavad väga suure osa (hinnanguliselt 16,5 %) piirkonna metsades kasvavatest puudest ja nulupuistu keskmine vanus on 87 aastat. 2006. aastal hõlmasid nulupuistud umbes 67 784 hektarit metsamaast. Lisaks kahele rahvuspargile on kirjeldatud piirkonnas 15 looduskaitseala – Jedlina, Rebece, Wilcze, Minokąt, Nad Trzciańcem, Mójka, Góra Chełm, Jażwiana Góra, Turnica, Krępak, Na Opalonym, Dybek, Chwaniów, Polanki ja Hulskie – mille peamine eesmärk on nulupuistute kaitse. Nadleśnictwo Stuposiany metskonna maadel kasvab ka Poola metsade suurima tüveläbimõõduga (505 cm) nulg.

Suur sademete hulk (eriti talvel) ja sellest tulenev suur õhuniiskus ning kasvuperioodi püsivalt kõrged temperatuurid loovad soodsad tingimused lehemett eritavatele putukatele, nimelt okaspuudel elavatele lehetäidele (Lachnidae sugukond) ja kilptäidele (Margarodidae sugukond). Seega on lehemee esinemine Podcarpackie piirkonna metsades iga-aastane nähtus, mille intensiivsus võib varieeruda.

Ajaloolised ja inimtegurid

Metsmesilaste pidamine Podcarpackie piirkonnas on väga vana traditsioon, ulatudes tagasi kaugesse minevikku. Tänu soodsatele loodustingimustele arenes mesindus kõnealuses piirkonnas väga kiiresti. Vanimad metsmesilaste pidamisele viitavad allikad on pärit 15. sajandist. 1464. aastal maksid Jasło lähedal asuva Dębowieci küla elanikud muude maksude hulgas ka meemaksu. Mesindust käsitlevad korraldused, mis on ühed Poola vanimad, tõendavad, et metsmesilaste pidamine oli Podcarpackie piirkonnas kõrgel tasemel. 1478. aasta korralduses Łańcuti, Kańczuga ja Tyczyni mesinikele ja 1538. aasta korralduses Bieczi mesinikele on sätestatud metsmesilaste pidamise üksikasjalikud eeskirjad ja neid on sajandite jooksul edasi arendatud. Mee ja mesilasvaha tootmine ületas kohaliku turu nõudluse ja need tooted olid olulisel kohal muude kõnealusest piirkonnast Krakówi kaudu põhja poole eksporditavate kaupade seas. Ekspordiartiklina avastati „podkarpacki miód spadziowy” mesi 20. sajandi keskel. 1950. aastatel oli okaspuudelt saadud lehemeest toodetud mesi, mis tõi õiemeest kaks-kolm korda rohkem sisse, Lääne-Euroopa riikides ja Ameerika Ühendriikides väga nõutud. Murrangu tõi 1967. aasta, mil Podcarpackie piirkonna metsadest koguti üle 1 000 tonni lehemett. Pärast seda kasvas huvi metsade kui mesilaste „karjamaade” vastu, kust mesilased kogusid magusat ainet, mida kutsuti lehemeeks. 1970. aastal loodi Rzeszówi lähedal Boguchwałas piirkondliku põllumajanduse katsejaama juurde mesindusuuringute talitus, mille üheks ülesandeks oli lehemee esinemise prognoosimine. See oli esimene selline talitus Poolas ja see loodi Rzeszówi vojevoodkonna rahvusnõukogu dekreediga. Asukoht valiti kvaliteetse lehemee rohkuse tõttu selle piirkonna metsades. Alates 1980. aastast jätkati professor H. Gałuszkowa juhtimisel tehtud uuringuid Krakówi põllumajandusülikooli mesilasuuringute osakonnas.

Podcarpackie piirkonna mesindus eristub teistest traditsiooniliste meetoditega mett koguvate väikemesinike suure arvu poolest (üle 3 000). Mesilaste pidamise populaarsust ja mesinike hoolsust mee kvaliteedi tagamisel kõnealuses piirkonnas tõendab asjaolu, et Rzeszówi vojevoodkonna mesinike selts, mis ühendab 54 kohalikku mesinike ühingut, on tegutsenud üle 40 aasta. Przemyślis, Jarosławis ja Jaśłos asuvad piirkondlikud mesinike ühingud tegutsevad ka piirkondades, kus kogutakse „podkarpacki miód spadziowy” mett.

Kohalike mesinike oskuslikkus on eelkõige seotud sellele piirkonnale omase traditsioonilise mesilaste pidamise meetodi järgimisega. Nende oskuste hulka kuuluvad ka tarude asukoha valik, mille puhul võetakse arvesse lehemee koguste muutlikkust ja maa-ala pinnamoodi, unikaalse „podkarpacki miód spadziowy” mee kogumise meetodi kasutamine, mee (külm)vurritamine ning mee hoidmise ja dekanteerimise nõuete järgimine.

„Podkarpacki miód spadziowy” meele esitatavaid rangeid kvaliteedinõudeid, mille eesmärk on eelkõige tagada mee liigipuhtus ja vältida mee segamist teist liiki meega, on võimalik järgida üksnes siis, kui mesilasperede hooldamisel ja mee kogumisel ning hoidmisel ollakse väga hoolikas.

5.2. Toote eripära:

„Podkarpacki miód spadziowy” meele iseloomulikud omadused on:

— glükoosi- ja fruktoosisisaldus – vähemalt 50 %;

— keskmine trisahhariidide (melesitoosi) sisaldus – 3.5 %;

— elektrijuhtivus – vähemalt 1,0 mS/cm;

— värvus – vähemalt 82 mm Pfundi skaala järgi.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

„Podkarpacki miód spadziowy” mesi on ainulaadne toode, mis on tihedalt seotud oma päritolupiirkonnaga. Mee erandlikud omadused tulenevad geograafilisest piirkonnast, mis on kaetud looduslike okasmetsadega, mida iseloomustab valge nulu (Abies alba) väga suur osakaal. Toote kvaliteedi määravad ka optimaalsed kliimatingimused (püsivalt kõrge temperatuuriga (25–30 °C) pikad perioodid) ja suur õhuniiskus, mis loovad soodsad tingimused lehemett eritavate putukate, nimelt lehetäide (Lachnidae sugukond) ja kilptäide (Margarodidae sugukond) massiliseks paljunemiseks. Need tingimused soodustavad ka lehemee eritumist nimetatud putukatelt.

„Podkarpacki miód spadziowy” meele iseloomulik tavapärasest suurem elektrijuhtivus näitab, et see sisaldab väga palju tervisele kasulikke mikroelemente, nagu magneesium, mangaan, raud, vask, koobalt, kaltsium, fosfor ja teised. Selline tootele iseloomulik omadus tuleneb ka tema päritolust, sest pinnases, kus nulumetsad kasvavad, on palju mineraalsooli, mida taimed omastavad koos veega ja mis seejärel jõuavad putukate eritatud lehemee kaudu ka meesse.

„Podkarpacki miód spadziowy” meele iseloomulik tume värvus on tingitud rohevetikatest, mida seostatakse kirjeldatud piirkonna nulupuistutega. Mee suur trisahhariidide (melesitoos) sisaldus näitab, et see on pärit metsamaalt, kus on ülekaalus valge nulg. „Podkarpacki miód spadziowy” mett iseloomustab keskmisest suurem redutseerivate monosahhariidide sisaldus, mis koos mõõduka happesusega parandab mee maitset, muutes selle vähem magusaks.

Kõnealuses piirkonnas on nulumett pidevalt kogutud juba väga pikka aega. „Podkarpacki miód spadziowy” mee kogumise meetod on tihedalt seotud kohalike mesinike oskustega. Mesinike oskuslikkust näitab muu hulgas see, et mee kogumise ajal tuleb täita palju nõudeid, mis koos piirkonna ainulaadsete omadustega võimaldavad saada mett, millele on iseloomulikud punktis 5.2 nimetatud omadused.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7)

http://www.minrol.gov.pl/DesktopDefault.aspx?TabOrgId=1326&LangId=0