[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 19.12.2007

KOM(2007) 826 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE

vastavalt nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikele 1 (õlijäätmed)

1. SISSEJUHATUS

Nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik)[1] (edaspidi „energia maksustamise direktiiv” või „direktiiv”) artikli 19 lõikes 1 on sätestatud, et lisaks eelmiste artiklite sätetele, eriti artiklitele 5, 15 ja 17, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.

Komisjon peab liikmesriikide kõik selleteemalised taotlused läbi vaatama. Seejärel peab ta kas tegema nõukogule ettepaneku anda luba või teatama talle, miks ta ei tee ettepanekut anda luba kõnealust meedet rakendada.

Seoses 2006. aasta lõpus kehtivuse kaotavate energia maksustamise direktiivi erandite üldise läbivaatamisega esitasid Itaalia, Iirimaa, Austria, Portugal ja Ühendkuningriik taotluse teha alates 2007. aastast erand energia maksustamise direktiivi sätetest õlijäätmete puhul, mida taaskasutatakse kütusena kohe pärast tagasisaamist või ringlussevõttu. Taotlused registreeriti maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadis[2].

19. detsembri 2006. aasta kirjaga tehti kõigile asjaomastele liikmesriikidele ettepanek oma taotlused uuesti läbi vaadata ja nende kehtima jäämise puhul esitada kõik keskkonnahoiuga seotud argumendid kavandatud meetmetest tuleneva keskkonnakasu põhjendamiseks. Vastusena sellele ettepanekule esitasid Iirimaa, Itaalia, Austria, Portugal ja Ühendkuningriik täiendavat teavet[3]. 3. oktoobril 2007 vähendas Itaalia oma taotluse ulatust märkimisväärselt[4].

Käesoleva teatise eesmärk on teatada nõukogule põhjused, miks komisjon ei tee ettepanekut taotletud lubade andmiseks.

2. TAOTLUSTE KOKKUVÕTE

2.1. Itaalia taotlus

Itaalia ametiasutuste esitatud taotluses käsitletakse kütusena kasutatavate mineraalõlide soodustingimustel maksustamist, tingimusel et kõnealune õli on saadud õlijäätmete regenereerimise tulemusena; sellise päritoluga mineraalõlide suhtes kohaldatakse ainult 50 % vastavast maksumäärast.

Taotlus on keskkonna ja majanduse seisukohast põhjendatud. Itaalia ametiasutused väidavad, et meetme eesmärk on tasakaalustada kõnealuste mineraalõlide tootmisprotsessiga seotud lisakulusid, sealhulgas õlijäätmete kogumise kulusid ning regenereerimise ja sellele järgneva kõrvalsaaduste töötlemise, nagu näiteks väävlitustamise (mis on vajalik kõrvalsaaduste kõrge väävlisisalduse tõttu) kulusid. Samuti toonitavad Itaalia ametiasutused meetme tähtsust seoses sellega, et Itaalia mägise territooriumi, asjaomaste ettevõtjate liigi (väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad) ning kasutusel oleva suhteliselt vana tehnilise varustuse tõttu on kogumiskulud kõrged.

Itaalia ametiasutused rõhutavad, et meede on kooskõlas direktiivi 75/439/EMÜ[5] sätetega ja õlijäätmete regenereerimise eelistamise nõudega ning et see on oluline osa terviklikust poliitikast, millega ergutatakse õlijäätmete kogumist ja regenereerimist. Sellega seoses juhivad Itaalia ametiasutused tähelepanu äärmiselt kõrgetele õlijäätmete kogumise määradele Itaalias.

Taotletud erand kehtiks 31. detsembrini 2012.

2.2. Iirimaa taotlus

Iirimaa soovib taotleda maksuvabastust õlijäätmete suhtes, mida taaskasutatakse kütusena kohe pärast tagasisaamist või ringlussevõttu.

Meetme eesmärk on vähendada kütuse taaskasutamisega seotud kulusid ja seega stimuleerida õlijäätmete kogumist. Iirimaa leiab, et ilma maksusoodustusteta suureneksid ettevõtjate jaoks õlijäätmete kogumise ja vastavuse saavutamise kulud. Lisaks sellele rõhutavad Iirimaa ametiasutused asjaolu, et õlijäätmete regenereerimine on majanduslikult ebaotstarbekas ning et Iirimaal ei saa seda turu väiksuse ja geograafilise eraldatuse tõttu suurematest liikmesriikidest pidada keskkonnaohutuks tegevusvariandiks. Iirimaa ametiasutused väidavad, et Iirimaal regenereeritud baasõli tuleks eksportida välismaistele määrdeõlitootjatele, kuna Iirimaal asjaomaseid rajatisi ei ole. Täiendavad transpordikulud muudaksid õlijäätmete regenereerimise majanduslikult veelgi ebaotstarbekamaks ja suurendaksid õlijäätmete kahjulikku mõju keskkonnale.

Iirimaa ametiasutused märgivad ka, et õlijäätmete kütusena taaskasutamist toetav poliitika lisaeelis on Iirimaa energianõudluse katmiseks vajaliku impordi vähendamine.

Lõpetuseks leiab Iirimaa, et kuna jäätmeid käsitlevaid EÜ õigusakte parajasti läbi vaadatakse,[6] on olukord valdkonnas ebakindel ning et riigis rakendatud, varasematel eranditel põhinevaid käitlustavasid praegu muuta oleks enneaegne.

Taotluses ei ole esitatud meetme lõppkuupäeva.

2.3. Austria taotlus

Austria ametiasutused soovivad taotleda maksuvabastust selliste õlijäätmete suhtes, mida taaskasutatakse kütusena kohe pärast tagasisaamist või ringlussevõttu. Meetme võtmise põhjused on seotud keskkonnapoliitikaga. Selle eesmärk on toetada õlijäätmete kogumist. Austria ametiasutused väidavad, et kui kütteks kasutatavaid õlijäätmeid maksustada, oleks tulemuseks suurema hulga selliste jäätmete ebaseaduslik keskkonda heitmine. Austria ametiasutused rõhutavad, et volitatud käitistes õlijäätmete mineraloogilises protsessis soojustöötlemise keskkonnamõju on väga väike. Lisaks sellele makstakse õlijäätmete kõrvaldamise eest juba teatavat erimaksu ja seetõttu leiavad Austria ametiasutused, et kui aktsiisimaksu ka kohaldada, oleks tegemist topeltmaksustamisega.

Samuti rõhutavad Austria ametiasutused, et õlijäätmeid käsitlevat EL-i õiguslikku raamistikku muudetakse praegu oluliselt ja seepärast oleks enneaegne siseriiklikku õigusraamistikku hetkel muuta.

Taotluses ei ole esitatud meetme lõppkuupäeva.

2.4. Portugali taotlus

Portugal soovib taotleda maksuvabastust õlijäätmete suhtes, mida taaskasutatakse kütusena kohe pärast tagasisaamist või ringlussevõttu ja mille taaskasutus on aktsiisimaksuga maksustatav.

Meetme eesmärk on toetada arenevat tööstussektorit, mis ei ole veel täielikult välja kujunenud. Meetmega tahetakse luua maksustamis- ja majandustingimused, mis tagaksid õlijäätmete kogumise, töötlemise, regenereerimise ja ringlussevõtu majandusliku otstarbekuse.

Portugali ametiasutuste arvates mõjub Portugalile varem tehtud erandi kehtivuse lõppemine sellist tegevust takistavalt, millele võib lisanduda ka negatiivne keskkonnamõju.

Taotluses nähakse erandi kohaldamise lõpukuupäevana ette 31. detsember 2012.

2.5. Ühendkuningriigi taotlus

Ühendkuningriik soovib taotleda maksuvabastust õlijäätmete suhtes, mida taaskasutatakse kütusena kohe pärast tagasisaamist või ringlussevõttu ja mille taaskasutus on aktsiisimaksuga maksustatav.

Ühendkuningriik on arvamusel, et üleminek tavapärasele maksustamisviisile annaks erandi kehtivusaja lõpuga seotud kulude ja muude tagajärgedega võrreldes minimaalset kasu.

Ühendkuningriik kardab, et tema õlijäätmete kogumist ja taaskasutamist soosiv poliitika ei saavuta soovitud tulemusi, kui soodustingimustel maksustamist enam ei kohaldata. Ühendkuningriigi ametiasutuste arvates võib aktsiisimaksu kohaldamine kütusena taaskasutatavate õlijäätmete suhtes mõjutada nõudlust jäätmetest saadud kütuste järele ja hinda, mida turg suudaks välja kannatada. Lisaks sellele väidab Ühendkuningriik kindlalt, et tööstusharule suureneksid nõuetele vastavusega seotud kulud. Ühendkuningriigi arvates on olemas oht, et kasumi säilitamiseks peavad jäätmekogujad hakkama õlijäätmete kogumise eest tasu võtma, mille tagajärjel suureneks õlijäätmete ebaseaduslik kõrvaldamine, mis omakorda mõjutaks negatiivselt õlijäätmete kogumise määra ja keskkonda.

Lisaks sellele juhib Ühendkuningriik tähelepanu asjaolule, et erandi kehtivuse lõppemise tõttu kasvaksid ettevõtjate haldus- ja kogumiskulud, eelkõige väikeste õlijäätmepõletajate puhul.

Ühendkuningriigi ametiasutuste väitel oleks jäätmetest saadud kütuste suhtes kohaldatava maksusumma arvutamine raskendatud, kuna need kütused sisaldavad lisandeid ja muid mineraalõlisid, st koostisosi, mida on juba aktsiisimaksuga maksustatud. Topeltmaksustamise vältimiseks oleks Ühendkuningriigi sõnul vaja kehtestada tagasimaksesüsteem.

Lisaks tekitab Ühendkuningriigi ametiasutustele muret see, mis tagajärjed võivad olla õlijäätmete maksustamiskorra läbivaatamisel just praegu, mil õlijäätmete turu tulevik on nii ebakindel. Tööstusharu kohaneb siiamaani EÜ jäätmete põletamise direktiivi[7] nõuetega ja samal ajal jätkub EÜ jäätmedirektiivi läbivaatamine, mis võib õlijäätmete kohta tehtavaid strateegilisi otsuseid mõjutada.

Lõpetuseks on Ühendkuningriik arvamusel, et erand ei mõjuta oluliselt siseturu toimimist.

Taotluses nähakse erandi kohaldamise lõpukuupäevana ette 31. detsember 2011.

3. TAOTLUSTE TAUST

Energia maksustamise direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti b kohaselt käsitatakse õlijäätmeid (ja ka teisi mineraalõlisid) direktiivi kohaldamisel „energiatoodetena” ning nad kuuluvad maksustamisele, kui neid kasutatakse mootorikütuse või kütteainena. Algselt jõustus see põhimõte 1993. aastal mineraalõlide direktiivi[8] alusel. Kuid sellest ajast saadik on mitmele liikmesriigile antud luba teha erand sellest üldreeglist ja vabastada aktsiisimaksust õlijäätmed, mida taaskasutatakse kütusena kohe pärast tagasisaamist või ringlussevõttu.

Kõnealuste erandite kehtivust pikendati viimast korda kuni 31. detsembrini 2006 ja see kuupäev lisati hiljem energia maksustamise direktiivi (artikkel 18 ja II lisa).

2006. aasta juuni teatises „Ülevaade nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ II ja III lisas sätestatud eranditest, mis kaotavad kehtivuse 2006. aasta lõpuks”[9] (edaspidi „2006. aasta teatis”) märkis komisjon, et õlijäätmete soodustingimustel maksustamine ei oleks kooskõlas ühenduse maksu- ja keskkonnapoliitikaga, sest sellega eelistataks õlijäätmeid teistele otseselt konkureerivatele energiatoodetele ning samal ajal eelistataks üht üldist õlijäätmete töötlemisliiki teisele.

Samal ajal tegi komisjon liikmesriikidele ettepaneku esitada nõuetekohaselt põhjendatud taotlused vastavalt direktiivi artiklile 19, kui liikmesriigid on arvamusel, et täiendavad erandid on teatavatel poliitilistel kaalutlustel endiselt vajalikud.

4. KOMISJONI HINNANG

Alustuseks tuleb märkida, et energiatoodete teatavate kasutusalade maksustamise jaoks võib vaja olla energia maksustamise direktiivi artikli 19 kohast luba. Kuid selline vajadus võib tekkida ainult kõnealuse direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate kasutusalade puhul. See ei kehti direktiivi artikli 2 lõike 4 viimases taandes määratletud mineraloogiliste protsesside puhul. Seega on Austria ja mis tahes muu liikmesriigi taotlused alusetud, kui nad viitavad sellisele kasutusele.

Energia maksustamise direktiivi reguleerimisalasse kuuluvate kütteaine või mootorikütusena kasutatavate õlijäätmete puhul on erandeid taotlevate liikmesriikide argumendid täpselt samad kui 2006. aasta teatises käsitletud põhjendused. Ei erandeid taotlevate liikmesriikide need väited ega ka konkreetsemad põhjendused õigusta erandite tegemist. Üksikasjad on esitatud allpool.

Esiteks tahab komisjon rõhutada, et ei saa nõustuda väidetega, mis põhinevad üksnes tagajärgedel, mis kaasnevad paratamatult üleminekuga erandilt tavapärasele maksustamisele (näiteks halduskoormus ja vastavuse saavutamise kulud). Direktiivis 2003/96/EÜ ei ole üldiselt sätestatud kütteaine või mootorikütusena kasutatavate õlijäätmete soodustingimustel maksustamine sellise kütuse tavapärase maksustamisega võrreldes. Seevastu on õlijäätmete sellise kasutuse suhtes soodustingimuste kohaldamist võimaldavate erandite kehtivust sihipäraselt ajaliselt piiratud (direktiivi kolmekümnes põhjendus ja artikkel 18 ning II lisa). Seepärast ei ole käesolevas jaotises esitatud väiteid võimalik käsitada teatavatele poliitilistele kaalutlustele vastavana energia maksustamise direktiivi artikli 19 tähenduses.

Teiseks on artikli 19 lõike 1 kolmandas lõigus sätestatud huvid ja poliitika on vastuolus erandi kohaldamiseks loa andmisega.

Nagu eespool nimetatud, võib soodustingimustel maksustamist vajaduse korral kohaldada keskkonnapoliitilistel põhjustel . Õlijäätmete kasutamise puhul kütusena leiab komisjon, et tänapäeval sellised põhjused puuduvad[10]. Keskkonna seisukohast on oluline õlijäätmete täielik kogumine ja sellele järgnev töötlemine vastavalt kehtivatele eeskirjadele, eelkõige ühenduse õigusaktidele (vt direktiivi 75/439/EMÜ artiklid 2 ja 3 ning jäätmetekke vältimise ja jäätmete ringlussevõtu temaatiline strateegia, mille komisjon võttis vastu 2005. aasta detsembris[11] ja mida toetas ka nõukogu[12]). Nende kriteeriumidega ei saa põhjendada tavapärasest erinevat maksustamiskorda kütusena kasutamise korral. Energia maksustamise direktiivi kohase tavapärase maksustamise kaotamise või vähendamise mõju ei piirdu õlijäätmete kogumise edendamisega. Selle mõjul jääb (täielikult) realiseerumata ka õlijäätmete direktiivi kriteeriumide kohaselt kütusena kasutamise keskkonnamõju. Õlijäätmete kogumisel esinevad võimalikud probleemid tuleks lahendada spetsiaalselt nende probleemide lahendamiseks ettenähtud meetmete abil, mitte kütusena kasutamisele selliste eeliste andmisega, mis ei vasta energia maksustamise direktiivi üldistele põhimõtetele. Milline ka ei oleks kütuseväliste kasutusalade, eelkõige määrdeainete ja hüdroõlide siseriiklik maksustamine, kujutaks kütuse maksustamise kaotamine või vähendamine endast sellisele kasutusele põhjendamatu eelise andmist.

Samal ajal ei saa väita, et sellise eelise andmine aitab EL-i või mõne konkreetse liikmesriigi varustuskindlust parandada. Kõik õlijäätmete kasutusviisid, olgu siis kütusena või regenereerimiseks, säästavad primaarenergia varusid (määrdeõlisid ja hüdroõlisid toodetakse muidu toornaftast).

Siseturu ja ausa konkurentsi seisukohast tuleb märkida, et energia maksustamise direktiivi üks põhieesmärke on käsitleda konkureerivaid eri energiatooteid võrdväärselt, et vältida moonutusi siseturul. Teatavate energiatoodete soodustingimustel maksustamist saab kohaldada üksnes juhul, kui see on õigustatud näiteks keskkonnaga seotud põhjustel, mida käesoleval juhul ei saa rakendada (vt eespool). Seoses Ühendkuningriigi väitega, et erandi kohaldamine ei mõjuta siseturu toimimist olulisel määral, tahaks komisjon vastupidi märkida, et erand tõenäoliselt mõjutab siseturgu märkimisväärselt. Ühendkuningriigi kohaldatav mittemaksustamine võib tõesti kunstlikult äritegevust soodustada, kahjustades liikmesriike, kus regereneerimine on paremini arenenud. Kõnealuses valdkonnas toimuvat aktiivset kaubandustegevust on kajastatud komisjoni viimasele aruandele (jäätmeid käsitlevate ühenduse õigusaktide rakendamise kohta) lisatud analüüsidokumendis[13].

Erandeid taotlevate liikmesriikide konkreetseid põhjendusi tuleb vaadelda järgmisel taustal:

Komisjon ei saa nõustuda mõne liikmesriigi väitega, et kütusena kasutatavate õlijäätmete suhtes kohaldatav maksuvabastus edendab õlijäätmete kogumist, sest see suurendab õlijäätmete kasutamisest saadavat tulu. Komisjoni käsutuses olev teave ei toeta järeldust, et liikmesriigi madal õlijäätmete kogumise määr on seotud kütusena kasutatavate õlijäätmete suhtes kohaldatava aktsiisimaksuga. Sellest tuleneb, et kõrgete kogumismäärade tagamisel on määravad kogumise tingimused.

Vastuseks Iirimaa väitele riigi turu väiksuse ja selle geograafilise eraldatuse kohta suurematest liikmesriikidest tuleb märkida, et see võib mõjutada kogumiskulusid, ent ei ole seotud tagasisaadud õlijäätmete lõppkasutusega.

Ühendkuningriigi kirjeldatud väidetavate raskuste puhul seoses sellega, kuidas arvestada maksusummast välja õlijäätmete suhtes juba kohaldatud ühtset maksu, leiab komisjon, et ka see aspekt ei muuda analüüsi tulemusi. Õlijäätmed on oma olemuselt alati saastatud mootoris koos määrdeainega kasutatud mootorikütuse põlemise tagajärjel. Lisaks sellele on aktsiisimaksu osa õlijäätmete hinnas äärmiselt väike. Samuti peab komisjon tagasi lükkama Austria argumendid, mis käsitlevad jäätmete riiklikku maksustamist. Valdkonnas kehtivate riiklike maksustamissätete olemasolu ei saa õigustada erandi tegemist energiatoodete ühtse maksustamise süsteemist.

Komisjon ei saa nõustuda ka Ühendkuningriigi ja Iirimaa väitega jäätmeid käsitlevate EÜ õigusaktide läbivaatamise kohta, mis võib mõjutada strateegiliste otsuste tegemist õlijäätmete valdkonnas. Ei kehtivad õlijäätmeid käsitlevad ühenduse õigusaktid[14] ega komisjoni hiljutine ettepanek selles valdkonnas[15] viita sellele, et õlijäätmete põletamist tuleks kuidagi eriliselt soosida.

Ka Itaalia kavatsuse puhul regenereerimistööstust kaudselt toetada regenereerimise kõrvalsaadustena toodetud ringlussevõetud kütust soodustingimustel maksustades jäävad analüüsi tulemused samaks. Regenereerimistehased on teatavasti paindlikud ja suudavad oma tooteid kohandada vastavalt turu vajadustele. Selline kõrvalsaadusele orienteeritud stiimul võib suurendada destilleeritud kütuste saagist baasõlide saagise arvelt. Seega stimuleerib meede kütusetootmist, mistõttu ületab õlijäätmete baasõliks regenereerimise edendamiseks vajaliku piiri.

5. KOKKUVÕTE

Komisjon on tutvunud asjaomaste liikmesriikide põhjendustega, eelkõige keskkonnapoliitikaga seotud põhjendustega niivõrd, kuivõrd taotlused käsitlevad energia maksustamise direktiivi reguleerimisalasse kuuluvaid kasutusalasid. Komisjon jõudis järeldusele, et esitatud põhjendustest ei piisa energia maksustamise direktiivi üldsätetest taotletud erandite lubamiseks direktiivi artiklis 19 sätestatud kriteeriumide põhjal.

Seepärast leiab komisjon, et niivõrd, kuivõrd taotlused käsitlevad direktiivi 2003/96/EÜ reguleerimisalasse kuuluvaid kasutusalasid, ei ole nimetatud direktiivi artiklis 19 sätestatud tingimused täidetud. Sellest tulenevalt ei tee komisjon ettepanekut taotletud lubade andmiseks.

[1] Nõukogu direktiiv 2003/96/EÜ, 27. oktoober 2003, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT L 283, 31.10.2003, lk 51). Direktiivi on viimati muudetud direktiividega 2004/74/EÜ ja 2004/75/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 87 ja lk 100).

[2] 18. septembril 2006 (Austria), 16. oktoobril 2006 (Ühendkuningriik ja Portugal), 17. oktoobril 2006 (Itaalia) ja 14. detsembril 2006 (Iirimaa) registreeritud kirjad.

[3] 14. märtsil 2007 (Iirimaa), 3. mail ja 29. mail 2007 (Itaalia), 27. juunil 2007 (Austria), 2. aprillil 2007 (Portugal) ning 24. jaanuaril ja 22. juunil 2007 (Ühendkuningriik).

[4] Muudatus registreeriti maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadis 5. oktoobril 2007.

[5] Nõukogu direktiiv 75/439/EMÜ, 16. juuni 1975, vanaõli kõrvaldamise kohta (EÜT L 194, lk 23, muudetud redaktsioon).

[6] Vt komisjoni ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv jäätmete kohta [KOM(2005) 667 lõplik, 21.12.2005]

[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/76/EÜ, 4. detsember 2000, jäätmete põletamise kohta (EÜT L 332, 28.12.2000, lk 91).

[8] Nõukogu direktiiv 92/81/EMÜ, 19. oktoober 1992, mineraalõlide aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta (EÜT L 316, 31.10.1992). Direktiiv tunnistati koos nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiviga 92/82/EMÜ (mineraalõlide aktsiisimäärade ühtlustamise kohta) alates 31. detsembrist 2003 kehtetuks nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ.

[9] KOM(2006) 342, 30. juuni 2006, „Ülevaade nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ II ja III lisas sätestatud eranditest, mis kaotavad kehtivuse 2006. aasta lõpuks”

[10] Komisjon juhib tähelepanu sellele, et juba 2000. aastal tegi ta ettepaneku õlijäätmetele tehtavate erandite kaotamiseks, kuna need on vastuolus ühenduse keskkonnapoliitikaga (KOM(2000) 678, 15.11.2000).

[11] KOM (2005) 666 (lõplik), 21.12.2005.

[12] Nõukogu järeldused, 27. juuni 2006 (10876/1/06 REV1).

[13] SEK(2006) 972, 19.7.2006, eriti lk 68–70 ja lk 75.

[14] Vt joonealune märkus 5.

[15] Vt joonealune märkus 6.