89.

kutsub liikmesriike üles tegelema riiklike õigusnormide tulevase ühtlustamise käigus eelkõige kõikide järgmiste probleemidega ning keelama välisrahastamise: a) välistoimijate mitterahaline toetus erakondadele, sihtasutustele, avaliku sektori ametikohal töötavatele inimestele ja poliitilisele ametikohale valitud isikutele, sh rahalised laenud väljaspool ELi ja Euroopa Majanduspiirkonda asuvatelt juriidilistelt või füüsilistelt isikutelt (välja arvatud eurooplastest valijatelt), teatavat künnist ületavad anonüümsed annetused ja poliitiliste kampaaniate maksumuspiirangute puudumine, mis võimaldab protsesse suurte annetuste kaudu mõjutada; poliitilisi isikuid, toimijaid või erakondi, kellele välistoimija on pakkunud rahalist või mitterahalist toetust ja/või kes on selle vastu võtnud, tuleb kohustada sellest pädevatele asutustele teatama ning see teave tuleks edastada ka ELi tasandile, et võimaldada üleliidulist seiret; b) sama riigi kodanikest varirahastajad (17): füüsiliste ja juriidiliste rahastajate läbipaistvus tuleb tagada annetaja staatust tõendava nõuetele vastavuse deklaratsiooni kaudu ning valimiskomisjonidele tuleb anda suuremad jõustamisvolitused; EList pärit annetused, mis ületavad teatud miinimummäära, tuleks registreerida ametlikus ja avalikus registris ja need tuleks siduda konkreetse füüsilise isikuga ning era- ja juriidiliste isikute (ja nende tütarettevõtjate) poolt erakondadele tehtavatele annetustele tuleks kehtestada ülemmäär; c) varifirmad ja riigis asuvad välisettevõtete tütarfirmad (18): varifirmad tuleks keelata ja emaettevõtete kaudu saadud raha päritolu avalikustamise kohta tuleks kehtestada rangemad nõuded; teatavat piirmäära ületav rahastamine ja erakondadele annetamine tuleb registreerida avalikus keskregistris ametliku nime ja aadressiga, mida saab seostada olemasoleva isikuga, ning seda teavet peaksid koguma liikmesriigid; kutsub komisjoni üles tagama, et liikmesriikide ametiasutustel on õigus uurida raha päritolu ja kontrollida seeläbi riigis asuvate välisettevõtete tütarfirmade esitatud informatsiooni ning reageerida riiklikes registrites olevale puudulikule teabele, eriti olukordades, kus kasutatud on varifirmade võrgustikku; d) mittetulundusühingud ja kolmandad isikud (19), kelle tegevust koordineerivad välistoimijad ja mis on loodud valimisprotsesside mõjutamiseks: kogu ELis tuleks kaaluda ühtsemate normide ja läbipaistvusnõuete kehtestamist organisatsioonidele, mille eesmärk on rahastada poliitilist tegevust ja mis püüavad otseselt mõjutada valimisprotsesse, näiteks valimisi ja rahvahääletuskampaaniaid; sellised normid ei tohiks takistada mittetulundusühendusi ja kolmandaid isikuid saamast raha erikampaaniate jaoks; rahastuse või annetuste läbipaistvuse tagamise reeglid peavad kehtima ka poliitilistele sihtasutustele; e) veebipõhise poliitreklaami suhtes ei kohaldata tele-, raadio- ja trükireklaami norme ning tavaliselt ei reguleerita seda ELi tasandil üldse: seetõttu on vaja keelata väljastpoolt ELi ja Euroopa Majanduspiirkonda pärit osalejate ostetavad reklaamid ning tagada ELi osalejate poliitilise internetireklaami ostmisel täielik läbipaistvus; rõhutab vajadust tagada oluliselt suurem läbipaistvus ja demokraatlik vastutus algoritmide kasutamise suhtes; peab kiiduväärseks komisjoni teadaannet, et sponsoreeritud poliitilise sisu läbipaistvuse kohta esitatakse uus seadusandlik ettepanek, nagu on kavandatud Euroopa demokraatia tegevuskavas, kusjuures selle eesmärk on vältida 27 erineva veebipõhist poliitreklaami käsitleva õigusakti vastuvõtmist liikmesriikides ja tagada, et ELi erakonnad saavad teha enne Euroopa Parlamendi valimisi veebikampaaniaid nii, et välissekkumise oht oleks võimalikult väike, aga ka uurida, millised liikmesriikide erakondade ja suuremate sotsiaalmeediaplatvormide vabatahtlikult vastu võetud reeglid saaks muuta ELis üldiselt kehtivaks; kutsub liikmesriike üles ajakohastama oma riiklikke poliitilise reklaami norme, mis ei ole digitaalse meedia kui poliitilise kommunikatsiooni peamise vahendi pideva arenguga sammu pidanud; kutsub komisjoni üles tegema ettepaneku, kuidas demokraatlikult määratleda teemapõhist poliitilist reklaami, et lõpetada olukord, kus eraõiguslikud kasumit taotlevad platvormid otsustavad, mis on teemapõhine ja mis mitte; f) valimiskulutusi tuleks sõltumatute audiitorite abil seirata ning teave kulude ja annetuste kohta tuleks teha sõltumatutele audiitoritele õigeaegselt kättesaadavaks, sest see leevendaks selliseid riske nagu huvide konfliktid ja lobitöö seoses poliitilise rahastamisega; mis puutub teabe ennetavasse avaldamisse, siis peaks finantsreeglite eest vastutavatel institutsioonidel olema selge volitus, võime, ressursid ja seaduslik pädevus uurimiste läbiviimiseks ja juhtumites süüdistuse esitamiseks;