SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Poola, Hiina, Jaapan, Korea Vabariik, Venemaa ja Ameerika Ühendriigid allkirjastasid 1994. aastal Beringi mere keskosa süsikavarude kaitse ja majandamise konventsiooni (edaspidi „konventsioon“). Konventsiooni eesmärgid on järgmised: i) kehtestada rahvusvaheline kord konventsioonialal leiduvate süsikavarude kaitseks, majandamiseks ja optimaalseks kasutamiseks; ii) taastada Beringi mere süsikavarud ja hoida need tasemel, mis võimaldab nende maksimaalne jätkusuutlik saagikus; iii) teha koostööd Beringi mere süsikavarude ja muude mere elusressursside kohta faktilise teabe kogumisel ja uurimisel ning iv) luua konventsiooniosaliste kokkuleppel foorum, kus arutada vajalike (või tulevikus vaja minevate) kaitse- ja majandamismeetmete kehtestamist konventsiooniala vetes elavate muude elusressursside kui süsikavarude suhtes.

Konventsioonialal toimunud tööndusliku kalapüügi maht oli suurim 1989. aastal, mil see ulatus 1 447 600 tonnini aastas, ja selline püük lõpetati 1993. aastal moratooriumiga. Moratooriumi jätkuv kohaldamine on põhjendatud teaduslike tõenditega, mille kohaselt on süsikavarude taastumine olnud kogu aeg erakordselt aeglane. Sellele vaatamata jätkatakse Ameerika Ühendriikide ja Venemaa majandusvööndites tööndusliku kalapüügiga.

Euroopa Liidu osalemine konventsioonis

Poola on olnud konventsiooniosaline alates 1994. aastast. Kui Poola 2004. aastal ELiga liitus, lepiti kokku, et Beringi mere keskosa süsikavarude kaitset ja majandamist haldab liitumislepingu artikli 6 lõike 9 lõike 1 alusel Euroopa Liit. Samas on konventsiooni tekstis praegu ette nähtud üksnes riikide liikmelisus. Seetõttu tuleks seda teksti muuta, et EL saaks piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonina konventsiooniga liituda. Nõukogu otsusega volitati Poola Vabariiki pidama Euroopa Liidu huvides läbirääkimisi, et teha konventsioonis muudatus, mis võimaldaks Euroopa Liidul osaleda konventsioonis täieõigusliku osalisena. Seega tegi Poola Vabariik ettepaneku muuta konventsiooni nii, et selles saaksid osaleda piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid ja et Euroopa Liidul oleks võimalik saada konventsiooniosaliseks. Poola Vabariik esitas konventsiooni muudatuse ettepaneku konventsiooni hoiulevõtjale 2016. aasta oktoobris. Hoiulevõtja saatis muudatuse konventsiooniosalistele edasi 2017. aastal.

ELi liikmelisuse mõju

ELi jaoks on konventsiooniga osalemise mõju väike, sest liikmelisusega ei kaasne rahalist panustamist (organisatsioonil ei ole sekretariaati) ja moratoorium peaks lähitulevikus jätkuma. Kui aga ala uuesti kalapüügile avatakse, oleks ELi roll edendada selles rahvusvahelises organisatsioonis ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja standardeid, eelkõige parimatel teaduslikel andmetel põhinevate majandamismeetmete vastuvõtmist.

ELi huvi konventsioonis osalemise vastu tuleneb peamiselt vastutusest tagada mere elusressursside kaitse ja majandamine ELis ja kaugemal.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Piirkondlikud kalandusorganisatsioonid (RFMOd) on rahvusvahelised riikide (millest osad on rannikuriigid) organisatsioonid, piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid, nagu EL, ja kalandusüksused, kellel on konkreetses piirkonnas kalapüügihuvid. Mõni piirkondlik kalandusorganisatsioon majandab kõiki konkreetse piirkonna kalavarusid, mõni aga keskendub konkreetsetele pika rändega liikidele (eelkõige tuunile) suurel geograafilisel alal. Mõnel kalandusorganisatsioonil on ainult nõuandev roll, kuid enamikul on majandamispädevus, mis võimaldab määrata kindlaks püügi piirnorme ja püügikoormuse piiranguid, tehnilisi meetmeid ja kontrollikohustusi. Kooskõlas komisjoni teatisega piirkondlikes kalandusorganisatsioonides osalemise kohta, määruse (EL) nr 1380/2013 (ühise kalanduspoliitika kohta) artiklitega 28 ja 29 ning nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta, osaleb Euroopa Liit, keda esindab komisjon, aktiivselt kuues piirkondlikus tuunipüügiga tegelevas kalandusorganisatsioonis ja 11 muude liikide kui tuuniga tegelevas piirkondlikus kalandusorganisatsioonis. Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning Euroopa Komisjoni ühisteatise „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“ ja nõukogu 3. aprilli 2017 aasta järeldustega selle ühisteatise kohta edendatakse piirkondlike kalandusorganisatsioonide toetamise ja nende tegevuse tõhustamise meetmeid ning vajaduse korral nende juhtimise parandamist. See on ELi keskne roll neil foorumitel

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Liidu liikmelisus konventsioonis on täielikult kooskõlas nõukogu 23. oktoobri 2020. aasta järeldustega komisjoni teatise kohta, milles käsitletakse ELi elurikkuse strateegiat aastani 2030.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus