ELi puidumääruses on antud ülevaade nõuetekohasest hoolsusest ja on nõutud, et ettevõtjad töötaksid välja nõuetekohase hoolsuse süsteemi ja rakendaksid seda või kasutaksid järelevalveorganisatsiooni poolt loodud nõuetekohase hoolsuse süsteemi.

2003. aasta FLEGTi tegevuskavas on sätestatud menetlused ja meetmed ebaseadusliku puidu turustamise ärahoidmiseks ELis, seadusliku puidu tarnimise parandamiseks ning nõudluse suurendamiseks vastutustundlikult majandatud metsadest pärit puidu järgi. Tegevuskavas tunnistati võimalust töötada välja uus õigusakt, et tegeleda ebaseadusliku metsaraie nõudluse poolega, ning selle tulemusena võeti vastu ELi puidumäärus.

Ebaseaduslik metsaraie on suure rahvusvahelise tähtsusega ulatuslik probleem. Sellel on laastav mõju mitmele maailma väärtuslikemale allesjäänud metsale ja neis elavatele inimestele, kes sõltuvad neist ressurssidest, mida metsad neile annavad. Ebaseaduslik metsaraie aitab kaasa troopiliste metsade raadamisele ja metsade seisundi halvenemisele, millest võib olla põhjustatud 7–14 % kogu CO2-heitest. Samuti ohustab see bioloogilist mitmekesisust ja kahjustab säästvat metsamajandamist ning avaldab negatiivset mõju vaesuse vähendamisele, jätkusuutlikule ja kaasavale majanduskasvule ja säästvale arengule muu hulgas seeläbi, et kahjustab kehtivaid õigusakte järgivate ettevõtjate majanduslikku jätkusuutlikkust.

Käesolevas aruandes võetakse kokku hindamise peamised tulemused, tehakse järeldusi ja antakse soovitusi järelmeetmete võtmiseks. Aruandele on lisatud komisjoni talituste töödokument, milles esitatakse hindamise tulemused üksikasjalikumalt. Tuleks märkida, et vaid kahe aasta jooksul saadud kogemused määruse rakendamisel olid hindamisel piiravaks teguriks.

Euroopa Liit (EL) võttis 2010. aastal metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse (FLEGT) tegevuskava rakendamise osana vastu määruse (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (edaspidi „ELi puidumäärus” või „määrus”). FLEGTi tegevuskava on ELi poliitiline vahend maailma metsades toimuva ebaseadusliku raie vastu võitlemiseks ja ELi puidumäärus on peamine meede probleemi lahendamiseks nõudluse poolelt. Määrust hakati kohaldama 2013. aasta märtsis.

ELi puidumääruse hindamine algas aprillis 2015 ning see hõlmab ajavahemikku 2013. aasta märtsist kuni 2015. aasta märtsini.

Kooskõlas määruse artikli 20 lõikega 2 on käesoleva aruande koostamisel peamiseks teabeallikaks liikmesriikide aruanded määruse kohaldamise kohta, mis esitati komisjonile 30. aprilliks 2015. Lisaks algatas komisjon avaliku konsultatsiooni selleks ettenähtud veebilehel „Sinu hääl Euroopas” (15. aprill – 3. juuli 2015). Kasutati ka muid konkreetsete sidusrühmade küsitlusi ja huvitatud isikutelt saadud spontaanseid märkusi.

Hindamine põhineb laial tõenditebaasil, kuid siiski oli uudse õigusakti toime hindamine vaid kaks aastat pärast selle kohaldamise algust üsna raske. Õigusakti mõju kohta on vähe teavet ning seega ei saa mõne analüüsist järelduva tulemuse ja suundumuse puhul tingimusteta väita, et see tuleneb määruse kohaldamisest.





4. Rakendamise hetkeseis

Määrusega nähakse ette, et liikmesriigid määravad pädevad asutused, kes kehtestavad tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad karistused rikkumiste eest, töötavad välja kontrollikavad ning kontrollivad pidevalt ettevõtjaid ja järelevalveorganisatsioone. Lisaks on määruses sätestatud, et liikmesriigid võivad komisjoni toel pakkuda ettevõtjatele tehnilist abi ja suuniseid ning soodustada teabe jagamist asjaomaste sidusrühmade vahel.

Hindamine näitas, et ajavahemikul märts 2013 – märts 2015 oli määruse üldine rakendamine ELis ebaühtlane. Mõned liikmesriigid hakkasid määrust rakendama alles aruandeperioodi lõpus. Komisjon pidas kaheksa liikmesriigiga kahepoolset dialoogi, mis osutusid edukaks, ning suurem osa neist riikidest viisid end kiiresti nõuetega kooskõlla. Siiski algatas komisjon 2015. aastal õiguslikud meetmed nelja nõudeid mittetäitva liikmesriigi suhtes.

4.1. Pädevate asutuste määramine

Kõik liikmesriigid peale Hispaania on teatanud, et nad on määranud pädeva asutuse, kelle ülesandeks on jälgida, kas ettevõtjad täidavad puidumääruse nõudeid . Nende asutuste institutsiooniline struktuur, õiguslikud volitused ja staatus erinevad liikmesriigiti, mis peegeldab liikmesriikide erinevat õiguslikku ja institutsioonilist raamistikku. Aruannetest selgus, et määruse kohaldamiseks ja selle nõuete täitmise tagamiseks kasutatud inim- ja finantsressurssides olid liikmesriigiti suured erinevused. Olemasolevad inimressursid olid vahemikus umbes 1–200 inimest kuus .

4.2. Karistused ELi puidumääruse rikkumise eest

24 liikmesriiki teatasid, et neil on riiklike õigusaktidega ette nähtud karistused järgmiste määrusest tulenevate kohustuste täitmata jätmise eest: turulelaskmiskeeld, nõuetekohane hoolsus ja jälgitavus. Kreekas, Ungaris, Rumeenias ja Hispaanias piisavate karistuste väljatöötamine alles käib.

Karistuste ulatus on liikmesriigiti väga erinev, alates teatest parandusmeetmete võtmise kohta, trahvidest, puidu arestimisest, tegevusloa peatamisest kuni vangistuseni. Mõned liikmesriigid on kehtestanud ainult halduskaristused, samas kui teistes on mõne kohustuse täitmata jätmine kuritegu. Turulelaskmiskeelu rikkumise eest määratavad karistused on üldiselt suuremad kui nõuetekohase hoolsuse ja jälgitavusega seotud kohustuste täitmata jätmise puhul. Tegurid, mida liikmesriigid karistuste suuruse määramisel arvesse võtavad, hõlmavad riigi majandustingimusi ja muude sarnaste kohustuste täitmata jätmise eest määratud karistuste taset, nt karistused looduslike liikidega kauplemist käsitlevates ELi määrustes. Kuigi liikmesriikidel on õigus kehtestada karistusi, tähendab liigne erinevus karistustes, et ELi ettevõtjad ei tegutse võrdsetel alustel.

19 liikmesriigis määrati kontrolli tulemusel parandusmeetmed või karistused puidumääruse kohustuste täitmata jätmise eest. Mõned juurdlused algatati kolmandate osapoolte põhjendatud kahtluste alusel. Kuna seni on karistusi kohaldatud vähe, siis ei ole veel võimalik kindlaks teha, kas need on „tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad”.

4.3. Ettevõtjate ja järelevalveorganisatsioonide kontrollimine

26 liikmesriiki teatasid, et nende pädevatel asutustel on olemas määruse artikli 10 lõikega 2 nõutud kavad ettevõtjate kontrollimiseks. Kõik pädevad asutused kohaldavad kavade koostamisel ja läbivaatamisel riskipõhist lähenemisviisi. Riskitegurite hulka kuuluvad tarnijate ja nende toodete omadused, ettevõtjate tüübid ning ka kolmandatelt isikutelt saadud teave (s.t „põhjendatud kahtlused”).

Mitte kõik liikmesriigid ei teatanud, et nad on viinud läbi kontrolle. Mitmes riigis alustati kontrolle hilja, kuna viivitati vastavate riiklike õigusaktide vastuvõtmisega, ning kontrollimine toimus algul juhuslikult, kuigi see muutus aja jooksul süsteemsemaks ja karmimaks.

Komisjon alustas järelevalveorganisatsioonide tunnustamist 2013. aasta augustis, kui tunnustati kaks esimest järelevalveorganisatsiooni. Hindamise ajaks oli komisjon tunnustanud üheksa järelevalveorganisatsiooni. Kuna pädevad asutused peavad kontrollima järelevalveorganisatsiooni vähemalt kord kahe aasta jooksul, toimusid esimesed tunnustatud järelevalveorganisatsioonide kontrollimised 2015. aasta teises pooles, s.o pärast aruandega hõlmatud hindamisperioodi.

4.4. Teavitamine, levitamine, koostöö ja teabevahetus

2012. aastal korraldas komisjon teavituskampaania ELi puidumääruse kohta ning liikmesriigid teatasid, et nad on samuti läbi viinud teadlikkuse suurendamise kampaaniaid. Komisjon töötas tihedas koostöös liikmesriikidega välja ELi puidumääruse juhenddokumendi, eesmärgiga aidata tõlgendada määruse peamisi sätteid, et saavutada määruse ühetaoline kohaldamine kogu ELis. Siiski on liikmesriikide poolt komisjoni toetusel väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele (VKEd) suunatud juhised ja abi olnud üsna piiratud.

Komisjoni ja liikmesriikide koostöö on olnud laialdane. Selle raames on toimunud rakendamisalaseid ekspertide kohtumisi ja täitmisele keskenduvaid kohtumisi ning samuti on võetud ühendust mitmete ELi mittekuuluvate puitu tootvate ja tarbivate riikidega. 2015 aasta jaanuaris rajas komisjon elektroonilise platvormi teabe vahetamiseks liikmesriikide pädevate asutuste vahel.