P6_TA(2007)0063

Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhised 2006-2010

Euroopa Parlamendi 13. märtsi 2007. aasta resolutsioon naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhiste 2006-2010 kohta (2006/2132(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse komisjoni teatist pealkirjaga "Naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhised 2006-2010" (KOM(2006)0092);

- võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2000. aasta otsust 2001/51/EÜ, millega kehtestatakse meeste ja naiste võrdõiguslikkust käsitleva ühenduse strateegiaga seotud tegevusprogramm (2001-2005) [1] ja Euroopa Parlamendi 15. novembri 2000. aasta seisukohta [2] sama küsimuse kohta;

- võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni humanitaarõiguste ja eelkõige naiste õiguste alaseid õigusakte ja eriti konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide kaotamise kohta ning teisi naistevastase vägivalla alaseid ÜRO õigusakte, nagu 14.- 25 juunil 1993. aastal Viinis toimunud inimõiguste maailmakonverentsil vastu võetud Viini deklaratsiooni ja tegevusprogrammi, ÜRO Peaassamblee 20. detsembri 1993. aasta resolutsiooni naistevastase vägivalla kaotamise kohta [3], 19. veebruari 2004. aasta resolutsiooni naistevastase koduvägivalla kaotamise kohta [4], 20. detsembri 2004. aasta resolutsiooni naistevastaste aukuritegude kaotamise kohta [5], 2. veebruari 1998. aasta resolutsiooni kuritegevuse ennetamise ja kriminaalõiguse meetmete kohta naistevastase vägivalla kaotamiseks [6];

- võttes arvesse Pekingis 15. septembril 1995. aastal korraldatud neljandal ülemaailmsel naisteteemalisel konverentsil vastu võetud deklaratsiooni ja tegevusprogrammi ning Euroopa Parlamendi 18. mai 2000. aasta resolutsiooni Pekingi tegevusprogrammi järelmeetmete kohta [7] ja 10. märtsi 2005. aasta resolutsiooni neljanda ülemaailmse naisteteemalise konverentsi tegevusprogrammi järelmeetmete kohta (Peking+10) [8];

- võttes arvesse ÜRO peasekretäri 6. juuli 2006. aasta aruannet kõikide naistevastaste vägivallavormide kohta [9];

- võttes arvesse 2005. aasta märtsi lõplikku aruannet ÜRO Peaassamblee naiste staatuse komisjoni 49. istungjärgu kohta;

- võttes arvesse, et 25. novembril 2005 jõustus inimõiguste ja rahvaste õiguste Aafrika naiste õiguste protokoll, tuntud ka kui Maputo protokoll, mis muu hulgas keelab kõik suguelundite moonutamise vormid;

- võttes arvesse ÜRO Julgeolekunõukogu 31. oktoobri 2000. aasta resolutsiooni nr 1325 naiste, rahu ja julgeoleku kohta [10], mille nähakse ette naiste suurem osalemine relvastatud konfliktide ennetamisel ja rahu ülesehitamisel;

- võttes arvesse komisjoni naiste ja meeste võrdõiguslikkuse nõuandekomitee 2003. aasta mai aruannet soolise mõõtme eelarvesse kaasamise kohta;

- võttes arvesse 23. ja 24. märtsil 2000. aastal Lissaboni erakorralise Euroopa Ülemkogu, 23. ja 24. märtsil 2001. aastal Stockholmis, 15. ja 16. märtsil 2002. aastal Barcelonas ning 20. ja 21. märtsil 2003. aastal ja 25. ja 26. märtsil 2004. aastal Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu eesistujate järeldusi;

- võttes arvesse nõukogu 12. juuli 2005. aasta otsust 2005/600/EÜ liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta [11];

- võttes arvesse oma 19. jaanuari 2006. aasta resolutsiooni Lissaboni strateegia tuleviku kohta sooküsimuste vaatenurgast [12];

- võttes arvesse oma 9. märtsi 2004. aasta resolutsiooni töö-, pere- ja eraelu ühitamise kohta [13];

- võttes arvesse oma 11. veebruari 2004. aasta resolutsiooni tööaja korralduse kohta (direktiivi 93/104/EÜ muutmine) [14];

- võttes arvesse oma 2. veebruari 2006. aasta resolutsiooni naistevastase vägivallaga võitlemise praeguse olukorra ja kavandatavate meetmete kohta [15];

- võttes arvesse oma 17. jaanuari 2006. aasta resolutsiooni seksuaalse kuritarvitamise suhtes kaitsetute naiste ja lastega kaubitsemise ennetusstrateegiate kohta [16];

- võttes arvesse oma 24. oktoobri 2006. aasta resolutsiooni naissoost sisserändajate rolli ja koha kohta ELis [17];

- võttes arvesse 4. veebruaril 2005. aastal Luksemburgis soolise võrdõiguslikkuse poliitika eest vastutavate ministrite konverentsil vastu võetud deklaratsiooni;

- võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 23.- 24. märtsi 2006. aasta Brüsseli kohtumisel vastu võetud naiste ja meeste võrdõiguslikkuse Euroopa pakti;

- võttes arvesse Rahvaste Ühenduse poolt vastu võetud soolise võrdõiguslikkuse 2005.-2015. aastate tegevuskava;

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni raportit ning arengukomisjoni, tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni, tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjoni ning kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni arvamusi (A6-0033/2007),

A. arvestades, et ÜRO inimõiguste maailmakoverentsil 25. juunil 1993. aastal vastu võetud Viini deklaratsioonis sätestatakse, et naiste ja tütarlaste inimõigused on üldiste inimõiguste võõrandamatu, lahutamatu ja jagamatu osa, ning arvestades, et naiste ja meeste vaheline võrdõiguslikkus on Euroopa Ühenduse asutamislepingus ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud Euroopa Liidu põhiõigus ja põhimõte; arvestades, et vaatamata märkimisväärsele edule kõnealuses valdkonnas püsib naiste ja meeste vahel palju ebavõrdsust;

B. arvestades, et naistevastane vägivald on kõige levinum inimõiguste rikkumine, mis ei tunne geograafilisi, majanduslikke ega sotsiaalseid piire, ning et riikide, ühenduse ja rahvusvahelisel tasandil tehtud jõupingutustele vaatamata on vägivalla ohvriks langenud naiste arv murettekitav [18];

C. arvestades, et mõiste "naistevastane vägivald" tähendab igasugust naiste vastu suunatud vägivallaakti, mille tulemuseks on või võib tõenäoliselt olla füüsiline, seksuaalne või psühholoogiline vägivald naiste vastu, sealhulgas nendega ähvardamine, ning sundimine ja omavoliline vabadusevõtmine avalikus või eraelus;

D. arvestades, et pideva soolise diskrimineerimise ning ebavõrdsuse tõttu koolituses, isikuteenustes, töökohtadele juurdepääsul, perekondlikes kohustustes, õiguses pensionile ning õiguskaitses lahkumineku või abielulahutuse korral, eelkõige majanduslikus sõltuvuses naiste puhul ohustab vaesus üha rohkem naisi, sealhulgas töötavaid naisi [19], ning eelkõige eakaid, üksikvanematest naisi, teismelisi emasid ja pereettevõtetes töötavaid naisi;

E. arvestades, et ELi ja tema liikmesriikide kõik kultuurilised ning sotsiaalsed põhimõtted ja väärtused, näiteks inimõiguste austamine, inimese väärikus, võrdõiguslikkus, dialoog, solidaarsus ja osalemine kujutavad endast kõikide ELi kodanike ja elanike pärandit ning nende väärtuste tagamine on ELi prioriteet ning emantsipeerumisele ja integreerimisele kaasaaitamise tegur, eelkõige keeleliste, kultuuriliste või usuliste barjääride tõttu eraldatuses asuvate naiste ja tütarlaste puhul;

F. arvestades, et tuleks pöörata rohkem tähelepanu soolise mõõtme kaasamisele eelarvetesse, et tagada võrdsete võimaluste poliitika tõhus juhtimine, ning arvestades, et sellealased teadmised ja kogemused Euroopa, riiklikul või piirkondlikul tasandil võimaldaksid seda mõõdet juba praegu ühenduse eelarve ja programmide koostamisel, rakendamisel ning hindamisel rakendada [20];

G. arvestades, et EÜ asutamislepingu artikli 3 lõikes 2 ning artiklites 13 ja 152 kirjeldatakse ühenduse rolli soolise võrdõiguslikkuse kehtestamisel inimeste tervise kaitse poliitikas;

H. arvestades, et Lissaboni eesmärkide saavutamiseks naiste tööhõive osas on vaja edasisi meetmeid avatud koordineerimismeetodi raames, mis põhinevad riiklikul või piirkondlikul tasandil eksisteerivatel headel tavadel, ning arvestades eelkõige koolitus- ja tööhõivepoliitika, töö ja isikliku elu tasakaalustamise poliitika, teenuste ning naiste otsustusprotsessis osalemise edendamise vastastikust sõltuvust; arvestades, et seoses sellega tuleks teha erilisi jõupingutusi tagamaks sotsiaalmajanduslik ühtekuuluvus, kaotada sooline digitaallõhe ja edendada naiste rolli teaduses;

I. arvestades, et vaatamata ühenduse õigusaktidele ja siseriiklikele sätetele võrdse tasu kohta, püsib meeste ja naiste vahel endiselt suur palgaerinevus; naised teenivad ELis keskmiselt 15 % vähem kui mehed ning palgaerinevus väheneb palju aeglasemalt kui sugudevaheline lahknevus tööhõivemäärades;

J. arvestades, et naistel on tihti õigus väiksemale pensionile kui meestel, kas madalama palga või suurematest perekondlikest kohustustest tingitud lühema ja katkenud ametialase karjääri tõttu;

K. arvestades, et pere- ja tööelu ühitamise poliitika peab olema suunatud nii naistele kui ka meestele, ning et selles poliitikas tuleb juhinduda terviklikust lähenemisviisist, milles võetakse arvesse naiste diskrimineerimist ja tunnustatakse uute põlvkondade väärtust kogu ühiskonna jaoks;

L. arvestades, et naised moodustavad 52 % Euroopa rahvastikust, kuid see osakaal ei kajastu võimupositsioonides, nendele juurdepääsu ega nendes osalemise tasemes; arvestades, et ühiskonna esindatus tervikuna on element, mis tugevdab juhtimist ja poliitika vastavust elanikkonna ootustele; arvestades ühtlasi, et riiklikul tasandil on olemas erinevaid lahendusi (seadused, lepingud või eraalgatused) naiste esindatuse tagamiseks otsuseid tegevates ametikohtades;

M. arvestades, et komisjoni teatises (KOM(2005)0229) esitatud strateegilise raamistiku "i2010" (Euroopa infoühiskond majanduskasvu ja tööhõive eest 2010) eesmärk on muu hulgas elukvaliteedi parandamine tänu kõikide osalemisele infoühiskonnas,

1. võtab teadmiseks komisjoni otsuse jätkata võrdsete võimaluste strateegiat mitmeaastases perspektiivis, kuna see võimaldab püüelda pikaajalise strateegia suunas, et edendada võrdõiguslikkust ELi tasandil, aga juhib tähelepanu asjaolule, et juhistes ei täpsustata komisjoni ja liikmesriikide kohustusi seoses rakendamise ja kodanike teavitamisega, ega ei täpsustata vahendeid, mis eraldatakse soovituste rakendamiseks;

2. tunnustab kahetahulist lähenemisviisi võrdõiguslikkuse edendamises, mille abil tuleks kõikides poliitikavaldkondades rakendada süvalaiendamisega samal ajal erimeetmeid võrdõiguslikkuse edendamiseks;

3. kutsub komisjoni üles koostama soolise võrdõiguslikkuse, sealhulgas seonduvate riiklike poliitikavaldkondade edendamise poliitika ja programmide hindamise üldraamistiku; nõuab eelkõige soolise võrdõiguslikkuse alase ühenduse raamstrateegia 2001-2005 [21] põhjalikku hindamist ning võrdseid võimalusi käsitlevate direktiivide, eelkõige direktiivide 86/613/EMÜ [22], 89/391/EMÜ [23], 92/85/EMÜ [24] ja 2003/41/EÜ [25] rakendamise analüüsimist, et koostada nimetatud juhiste jaoks usaldusväärseid andmeid ja statistikat kasutades ühtne programmide väljatöötamis-, rakendus-, järelevalve- ja hindamistsükkel; on sellega seoses veendunud, et Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituudi kiire loomine on juhiste alal tehtavate edusammude pidevaks järelevalveks hädavajalik;

4. palub komisjonil suhtuda soolise võrdõiguslikkuse poliitikasse mitte üksnes kui ELi prioriteeti, vaid ka ja eelkõige kui inimese õiguste austamise põhinõudesse; on seisukohal, et nimetatud lähenemisviis peaks väljenduma jõupingutustes naiste ja laste õiguskaitset tagavate Euroopa ning siseriiklike meetmete kooskõlastamiseks ja tugevdamiseks, eelkõige:

- naiste orjastamise, au või traditsiooni nimel sooritatud kuritegude, vägivalla, inimkaubanduse, naissuguelundite moonutamise, sundabielude, polügaamia või isiku identiteedi ohustamise korral (näiteks burka, niqabi või maski kandmise kohustus), milles seatakse eesmärgiks nulltolerants;

ja kutsub komisjoni üles

- viima läbi teadusuuringuid soolise vägivalla põhjuste uurimiseks, töötades välja näitajaid ohvrite arvu kohta ja esitlema naistevastase vägivallaga võitlemist käsitleva direktiivi ettepaneku tingimusel, et õiguslik alus on kindlaksmääratud;

- koguma võimalikult kiiresti võrreldavaid ja usaldusväärseid andmeid inimkaubanduse kohta, et ohvrite arvu vähendada, ning teostama uurimuse prostitutsiooni käsitlevate õigusaktide ja seksuaalse ekspluateerimise eesmärgil toimuva inimkaubanduse põhjusliku seose kohta ning levitama parimaid tavasid, sealhulgas meetmed, mis võetakse seoses nimetatud tegevuse nõudluse poolega

ja kutsub liikmesriike üles

- viima sisse tervishoiutöötajate poolt naiste suguelundite moonutamise juhtumite kohustuslik registreerimine ja tühistama suguelundite moonutamist teostavate arstide tegutsemisload;

5. kutsub üles liikmesriike, kes seda veel teinud ei ole, ratifitseerima viivitamatult rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise ÜRO konventsiooni täiendava naiste ja lastega kaubitsemise ning muu inimkaubanduse ärahoidmise ja selle kuriteo eest karistamise protokolli (üks Palermo protokollidest) ning Euroopa Nõukogu inimkaubanduse vastaste meetmete konventsiooni ning rakendada nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/81/EÜ elamisloa väljaandmise kohta kolmandate riikide kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kes on olnud seotud ebaseaduslikule sisserändele kaasaaitamisega, kuid teevad pädevate asutustega koostööd [26];

6. leiab, et naiste õiguste austamine on samaväärselt teiste inimõigustega põhinõue kandidaatriikide liitumisläbirääkimiste raames; palub seega komisjonil teostada järelevalvet nendes riikides aset leidnud diskrimineerimise ja vägivallategude juhtusid käsitlevate andmete üle, kus ohvriks on naised ning edastada need andmed Euroopa Parlamendile ja nõukogule ning soodustada aktiivselt liitumisläbirääkimisi pidavate riikide osalemist ühenduse programmides PROGRESS ja DAPHNE;

7. rõhutab, et naiste õiguste austamine peab olema ELi naabrus-, välis- ja arengupoliitika peamine tingimus; antud kontekstis

- soovitab kõnealuse poliitika raames, et EL võtaks suuremad kohustused kolmandate riikidega peetava poliitilise dialoogi osas ja arenguga seotud rahalise toetuse andmise osas eesmärgiga edendada soolist võrdõiguslikkust;

- rõhutab vaesuse feminiseerumise eripära ja on kindlal seisukohal, et aastatuhande arengueesmärkide täitmine sõltub soolise võrdõiguslikkuse edendamisest kõigis vanuserühmades;

- palub pöörata erilist tähelepanu aastatuhande arengueesmärkidele 2 ja 3 ning edendada tütarlaste haridust kõigil tasanditel ja tagada võrdne juurdepääs koolitusprogrammidele, edendades naisettevõtlust, eelkõige väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes, et vähendada vaesust, parandada tervist ja heaolu ning edendada tõelist ja jätkuvat arengut;

- nõuab meetmete võtmist, et vältida naiste marginaliseerumist seoses arenguprogrammidega, tagades neile võrdsed võimalused tööturule pääsemiseks, alalise ja parema töökoha leidmiseks ning tootmisvahendite, nagu maa, laenu ja tehnoloogia omandamiseks;

- nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid võtaksid nende arengualase koostöötegevuse raames sobivaid meetmeid, soodustamaks naiste paremat esindatust, pidades silmas seda, et neil oleksid samasugused võimalused kui meestel, ning soodustades nende osavõttu ametialastes ühingutes ning poliitilise kavandamisega seotud ja otsuseid tegevates organites;

- kutsub komisjoni ja liikmesriike üles kaaluma oma arenguprogrammides ennetusmeetmeid seksuaalvägivalla ning seksuaalse ekspluateerimise eesmärgil toimuva inimkaubanduse vastu võitlemiseks, piirama naistevastast vägivalda ja seda ära hoidma ning tagama meditsiinilist, sotsiaalset, õigusalast ja psühholoogilist abi konfliktide tõttu ümber asunud ning teistele sisserännanud naistele;

- kutsub komisjoni üles teostama kolmandatele riikidele mõeldud arenguabikulutuste ja -programmide kvalitatiivset ja kvantitatiivset hindamist;

8. palub komisjonil võtta meetmeid, tagamaks naistele nende õigused tervisele, sealhulgas seksuaal- ning soojätkamistervisele; kinnitab veelkord, et eelkõige seoses HIVi ja AIDSi vastase võitlusega on oluline suurendada ligipääsu seksuaal- ja soojätkamistervise alasele teabele ning tervishoiuteenustele;

9. tunnistab, et tütarlapsed on vägivallast ja diskrimineerimisest eriti ohustatud, ning nõuab, et tütarlaste kaitsmiseks igasuguste vägivallavormide, sealhulgas vägistamise, seksuaalse ärakasutamise ning sunniviisilise relvajõududesse värbamise eest tehtaks suuremaid pingutusi ning toetataks poliitikat ja programme, mille eesmärk on tütarlaste õiguste kaitse nii konfliktiolukorras kui konfliktijärgses olukorras;

10. palub komisjonil kinni pidada oma kohustusest esitada teatis Euroopa nägemuse kohta soolisest võrdõiguslikkusest arengukoostöös;

11. palub komisjonil tagada ELi ja ÜRO võrdsete võimaluste poliitika ja tütarlaste õiguste kooskõlastamise; kinnitab veelkord vajadust edendada tihedat koostööd Euroopa ja rahvusvaheliste, piirkondlike ja/või kahepoolsete institutsioonidega, sealhulgas ÜRO organitega, et ühtlustada sooalaseid lähenemisviise arengu- ja humanitaarabialase koostöö valdkonnas, eelkõige tugevdades sidet Pekingi tegevusplatvormi, Kairo tegevuskava, naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise konventsiooni ja selle vabatahtliku protokolli, ning aastatuhande arengueesmärkide vahel;

12. kutsub komisjoni üles tagama, et Aafrika-suunaline poliitika ja Aafrika riikide riiklikud arengustrateegiad edendaks Maputo protokolli ratifitseerimist ja rakendamist kõigis Aafrika riikides, pöörates erilist tähelepanu artiklile 5, millega mõistetakse hukka ja keelatakse igasugune suguelundite moonutamine;

13. väljendab heameelt selle üle, et komisjon on võtnud kohustuse edendada ÜRO Julgeolekunõukogu ülalmainitud resolutsiooni 1325 rakendamist ning koostada juhised soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamiseks kriisijuhtimisalases koolitustegevuses;

14. palub liikmesriikidel ja komisjonil vastu võtta konkreetsed algatused sisserändajate hulka kuuluvate naiste emantsipeerumise ning naiste majandusliku ja sotsiaalse integreerimise edendamiseks, eelkõige kolmandate riikide kodanike integreerimise, keeleõppe tugimeetmete, vastuvõtvas riigis kehtivatest ühenduse õigustikust, rahvusvahelistest lepingutest, põhimõtetest ja õigusaktidest tulenevate õiguste ja kohustuste (näiteks polügaamiakeeld perekonna taasühinemise raames) ühise raamprogrammi ja ELi põhiväärtuste raames, luues võrdsete võimaluste, soolise mittediskrimineerimise ja soolisest perspektiivist sekkumise alase spetsiifilise koolituspoliitika, töökohtadele juurdepääsemisel ja töökohas toimuva diskrimineerimise vastu võitlemise programmide kaudu, toetades sisserändajatest naiste äriplaane, mis edendavad nende päritolumaade kultuurilise rikkuse säilitamist ja levitamist ning luues ja toetades avalikku foorumit, kus sisserändajatest naised on aktiivselt esindatud;

15. teeb liikmesriikidele ja komisjonile ülesandeks näha ette rahastamine programmidele, mille eesmärgiks on levitada päritolumaades teavet ELi asuda soovivatele sisserändajatele kehtivate nõuete, aga samuti ebaseadusliku sisserändega seotud ohtude kohta;

16. palub komisjonil algatada esimesed katseprojektid soolise mõõtme kaasamise kohta ELi üldeelarvesse ja ühenduse programmidesse, eelkõige struktuurifondidesse, ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendasse raamprogrammi (2007-2013), tervise- ja tarbijakaitsealasesse ühenduse tegevusprogrammi (2007-2013) ja rahvatervisealasesse ühenduse tegevusprogrammi (2003-2008); on seisukohal, et need katseprojektid peaksid käsitlema ELi üldeelarve mõju soolisele võrdõiguslikkusele (läbiv lähenemisviis) ning erireservide tõhusust naistele või naiste ettepanekul tehtud projektidele ja sisaldama naistel programmides osalemisel esinevate raskuste analüüsi (erilähenemisviis);

17. palub liikmesriikidel lisada riiklikesse tööhõive- ja sotsiaalse integratsiooni tegevuskavadesse meetmed naiste juurdepääsu soodustamiseks tööturule võrdse väärikuse ja võrdse tasu alusel võrdse töö eest ning naisettevõtluse soodustamiseks, või olemasolevaid meetmeid tõhustada, ning tuvastada ja toetada uusi tööhõivevõimalusi sotsiaal- ja tervishoiusektoris ning isiku- ja perekonnateenuste sektoris, kus peamine tööjõud on naised, rõhutades nende tööde majanduslikku ja sotsiaalset väärtust ning nähes ette õigusliku raamistiku, mis võimaldab tagada teenuste kvaliteedi, töötajate sotsiaalsete õiguste ja väärikuse tunnustamise, aidates samas vähendada vaesumisohtu; on arvamusel, et naiste ebasoodsa positsiooni tõttu sotsiaal- ja majandusvaldkonnas, mida iseloomustavad kõrgem töötuse määr ja madalam töötasu kui meestel, on ärakasutamise oht naiste puhul suurem;

18. palub liikmesriikidel rakendada konkreetsed strateegiad naisettevõtluse tugevdamiseks (kasutades näiteks info- ja sidetehnoloogia pakutavaid võimalusi) ning meetmeid, mis võimaldavad naisettevõtjaile hõlpsamat juurdepääsu pangalaenudele ja -teenustele, eelkõige väikerahastamise ning naiste ettevõtlusvõrgustike toetusmeetmete osas;

19. märgib, et liikmesriikide ja ELi ees seisvad väljakutsed soolise võrdõiguslikkuse valdkonnas suurenevad, mis tuleneb maailmamajanduse tihenenud konkurentsist ning sellest tingitud nõudlusest üha paindlikuma ja mobiilsema tööjõu järele; rõhutab, et naised on jätkuvalt sotsiaalse, tööalase ja muude diskrimineerimisvormide ohvrid ning et need nõuded mõjutavad tõenäoliselt naisi tugevamalt kui mehi; on seisukohal, et kõnealusel olukorral ei tohiks lubada kahjustada soolist võrdõiguslikkust ega naiste soojätkamisõigust;

20. palub liikmesriikidel nimetada Lissaboni strateegia elluviimise raames riiklik soolise võrdõiguslikkuse eest vastutav isik, kelle ülesanne on osaleda erinevate siseriiklike kavade koostamises ja läbivaatamises ning kontrollida nende rakendamist, et soodustada soolise mõõtme integreerimist nende kavade põhimõtetesse ja neis seatud eesmärkidesse;

21. kahetseb asjaolu, et meeste ja naiste palgaerinevus on endiselt kuni 15 %; palub komisjonil esmajärjekorras läbi vaadata direktiiv 75/117/EMÜ [27], eelkõige tööinspektsioonidega ja diskrimineerimise korral kättesaadavate õiguskaitsevahenditega seotud aspektides; kutsub ka komisjoni üles tagama, et nimetatud direktiivi kohaldatakse nii, et naised ei kannataks diskrimineerimise all laste kasvatamisest tuleneva lühema tööelu kogemuse pärast;

22. palub komisjonil julgustada koostöös liikmesriikide ja sotsiaalpartneritega pere- ja tööelu ühitamise poliitika loomist

- tagades, et emaduse ja isaduse kulusid kannaks ühiskond tervikuna, et kaotada diskrimineeriv käitumine töökohal ning aidata tõsta sündimust ja lihtsustada naiste värbamist;

- viies läbi teadlikkuse tõstmise kampaania ja juurutades katseprojekte, mis hõlbustavad naiste ja meeste tasakaalustatud osalemist töö- ja pereelus;

- parandades Barcelona eesmärkide raamistikus abivajavatele inimestele (lapsed, puuetega või krooniliste haigustega inimesed ja vanurid) mõeldud hoolekande- ja abiteenuste kättesaadavust ning nende teenuste paindlikkust, kehtestades hoolekande ja abi minimaalsed nõuded, hõlmates öösiti lahti olevaid struktuure, et vastata töö- ja pereelu nõuetele;

- julgustades aktiivselt isasid kasutama olemasolevaid paindliku tööaja võimalusi ning osalema majapidamistöödes ja pereülesannetes, näiteks kehtestades esialgsel kujul isapuhkus ja alustades nõukogu direktiivi 96/34/EÜ [28] kavandatud läbivaatamist;

- määratledes alternatiivsed meetodid naistele pensionide tagamiseks, kui nende ametialane karjäär ei võimalda piisavat pensioni, kuna see oli seoses suurenevate perekondlike kohustustega liiga lühike või katkendlik;

23. palub komisjonil tagada, et soolist mõju võetakse nõuetekohaselt arvesse EÜ õigusaktide, näiteks direktiivi 93/104/EÜ läbivaatamisel või väljatöötamisel ja et komisjon tegutseb asjakohaselt seal, kus negatiivne sooline mõju on tõenäoline, nagu nimetatud direktiivi puhul; palub nõukogul kaotada võimalus mitte kohaldada kõnealust direktiivi, sest see kahjustab rohkem naisi kui mehi ning teeb raskemaks töö- ja pereelu ühitamise;

24. kutsub komisjoni üles võtma arvesse Soome eesistumise ajal organiseeritud meeste ning naiste ja meeste võrdõiguslikkuse alase konverentsi tulemusi ning meeste rolli soolise võrdõiguslikkuse saavutamisel;

25. palub komisjonil Euroopa Soolise Võrdõiguslikkuse Instituudi tööde ja andmebaasides otsuste kohta registreeritud andmete alusel [29] hinnata heade tavade olemasolu rahvusvahelisel, riiklikul või piirkondlikul tasandil, mis võimaldaks naistel osaleda otsustusprotsessides ning edendada nende otsuste levitamist ja vastuvõtmist, eelkõige toetades otsustusprotsessides osalevate naiste võrgustikku;

26. kutsub liikmesriike üles kehtestama ja rakendama selgeid sihte ja ajakavasid suurendamaks naiste osalust igasugustes otsuste langetamise vormides ja tagamaks, et naised oleks poliitilises elus arvukamalt esindatud;

27. peab oluliseks edendada naiste ametialast karjääri teadus- ja uurimistöö valdkonnas; nimetatud eesmärgiks on vaja poliitikat ja vahendeid, mis koos tagavad kõnealustes ametites soolise tasakaalu ja tipptaseme;

28. on seisukohal, et naiste esindatust teadusalastes ametites tuleb soodustada lepinguliste lahenduste, näiteks õppetoetuste ja osalise tööajaga töötamise võimaluste pakkumise kaudu, mis aitaksid ühitada pereja tööelu;

29. on seisukohal, et massiteabevahendite abil positiivsete näidete levitamine naiste rollist ühiskonnas ja nende saavutustest kõigis sektorites, mida tuleks esile tuua naistest positiivse maine loomiseks ning teiste naiste ja meeste julgustamiseks soolise võrdõiguslikkuse taotlemisel ning pere- ja tööelu ühitamisel, on tõhus vahend naistega seotud negatiivsete stereotüüpide vastu võitlemiseks; palub seetõttu komisjonil näiteks programmi Media 2007 raames edendada algatusi, et tõsta näiteks kõnealuse sektori liikmete osalusel toimuvate alaliste nõuandvate foorumite kaudu teadlikkust massiteabevahendites kajastatavate stereotüüpide kohta ning edendada võrdseid võimalusi, eriti noorte meeste ja naiste teavitamiseks ning nende teadlikkuse tõstmiseks;

30. julgustab liikmesriike võtma meetmeid eelkõige tööturul sooliste stereotüüpide kõrvaldamiseks ning edendama meeste esindatust valdavalt naiste poolt hõivatud sektorites ja ametites, näiteks algkoolides ja hooldusasutustes;

31. kutsub komisjoni üles viima juhistesse sisse transseksuaalide õigused ja probleemid, arvestades Euroopa Ühenduste Kohtu hiljutisi lahendeid;

32. kutsub komisjoni üles kehtestama soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise ja soolise võrdõiguslikkuse alase teadlikkuse suurendamise koolitust kõigile volinikele, kõrgema astme ametnikele ja kogu ELi ametnike juhtimiskoolituses;

33. palub komisjonil edendada kõikides ELi ametlikes dokumentides ja kõikidesse ELi ametlikesse keeltesse tehtaval suulisel tõlkel sellist terminoloogiat, mis on sootundlik ja suudab kajastada kõiki asjaomaseid kultuure;

34. kutsub Euroopa institutsioone ja asutusi üles edendama haldustasandil soolist võrdõiguslikkust ning seadma eesmärgiks naiste ja meeste vahelise võrdõiguslikkuse värbamisel ja ametikohale määramisel, eriti kõrgete ametikohtade puhul;

35. kutsub komisjoni üles pühendama ELis naiste ja meeste võrdseid võimalusi käsitlevas aastaaruandes eraldi peatükki naiste ja meeste võrdõiguslikkuse juhistele ja andma peatükis aru juhiste valdkonnas tehtud edusammudest;

36. palub komisjonil teavitada regulaarselt Euroopa Parlamendi pädevat komisjoni või pädevaid komisjone juhiste alal tehtud edusammude järelevalvest, muu hulgas avalike riik riigi haaval koostatud aruannete abil;

37. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele, Regioonide Komiteele ning võrdsete võimaluste alal pädevatele kohalikele, piirkondlikele ja riiklikele täitev- ja valitud organitele.

[1] EÜT L 17, 19.1.2001, lk 22.

[2] EÜT C 223, 8.8.2001, lk 149.

[3] ÜRO Peaassamblee resolutsioon A/RES/48/104.

[4] ÜRO Peaassamblee resolutsioon A/RES/58/147.

[5] ÜRO Peaassamblee resolutsioon A/RES/59/165.

[6] ÜRO Peaassamblee resolutsioon A/RES/52/86.

[7] EÜT C 59, 23.2.2001, lk 258.

[8] ELT C 320 E, 15.12.2005, lk 247.

[9] A/61/122/Add.1.

[10] ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 1325(2000).

[11] ELT L 205, 6.8.2005, lk 21.

[12] ELT C 287 E, 24.11.2006, lk 323.

[13] ELT C 102 E, 28.4.2004, lk 492.

[14] ELT C 97 E, 22.4.2004, lk 566.

[15] ELT C 288 E, 25.11.2006, lk 66.

[16] ELT C 287 E, 24.11.2006, lk 75.

[17] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0437.

[18] ÜRO Naiste Arengu Fondi (UNIFEM) andmetel on vähemalt iga kolmas naine kannatanud oma elus ühte vägivallavormi.

[19] Pidades silmas ka asjaolu, et 85% ühe vanemaga perekondade puhul on toitja naine.

[20] Vt muu hulgas Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD), UNIFEMi, Maailmapanga, Rahvaste Ühenduse sekretariaadi võrdsete võimaluste alaseid töid ning Euroopa Nõukogu, Põhjamaade Ministrite Nõukogu või Madalmaade tööhõive- ja sotsiaalministeeriumi teostatud uuringuid ja projekte.

[21] Nõukogu 20. detsembri 2000. aasta otsus 2001/51/EÜ, millega kehtestatakse meeste ja naiste võrdõiguslikkust käsitleva ühenduse raamstrateegiaga seotud tegevusprogramm (2001-2005) (EÜT L 17, 19.1.2001, lk 22).

[22] Nõukogu 11. detsembri 1986. aasta direktiiv 86/613/EMÜ füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega (EÜT L 359, 19.12.1986, lk 56).

[23] Nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiiv 89/391/EMÜ töötajate tööohutust ja töötervishoidu parandavate meetmete kehtestamise kohta (EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1).

[24] Nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiv 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud või rinnaga toitvate töötajate tööohutust ja töötervishoidu parandavate meetmete kehtestamise kohta (EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1).

[25] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiiv 2003/41/EÜ tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta (ELT L 235, 23.9.2003, lk 10).

[26] ELT L 261, 6.8.2004, lk 19.

[27] Nõukogu 10. veebruari 1975. aasta direktiiv 75/117/EMÜ meeste ja naiste võrdse tasustamise põhimõtte kohaldamisega seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides (EÜT L 45, 19.12.1975, lk 19).

[28] Nõukogu 3. juuni 1996. aasta direktiiv 96/34/EÜ Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta (ELT L 145, 19.6.1996, lk 4).

[29] Komisjoni tööhõive ja sotsiaalküsimuste peadirektoraadi juhitav projekt, milles eesmärgiks on koguda andmeid ja analüüsida naiste osalust otsuste tegemise protsessis (poliitilised institutsioonid, avalik teenistus, juhtimis- ja tööorganisatsioonid ning juhtivad valitsusvälised organisatsioonid).url: http://ec.europa.eu/employment_social/women_men_stats/index_en.htm.

--------------------------------------------------