Sissejuhatus

Parem õigusloome on tähtis teema. Õigusloome ei ole eesmärk omaette – see peab tooma Euroopa kodanikele märgatavat kasu ja aitama lahendada ühiseid probleeme. Täpselt suunatud, tõenditel põhinevaid ja lihtsas stiilis kirjutatud õigusnorme rakendatakse suurema tõenäosusega nõuetekohaselt ning nendega saavutatakse seatud eesmärgid, olgu siis majanduse, sotsiaal- või keskkonna valdkonnas. Ajakohased, proportsionaalsed ja eesmärgile vastavad õigusnormid on äärmiselt olulised õigusriigi põhimõtte tagamise ja ühiste väärtuste toetamise, aga ka ametiasutuste ja äriühingute tegevuse tulemuslikkuse seisukohast.

Euroopa Liitu on sageli ja tihti ka põhjusega kritiseeritud selle pärast, et ta võtab vastu üleliia palju ja halvasti kirjutatud õigusnorme ning et ta sekkub kodanike või ettevõtjate ellu ülearuste ja liiga üksikasjalike eeskirjadega. Leidub küllaga (põhjendatud ja põhjendamata) näiteid üleliigsetest õigusnormidest või eeskirjadest, millega reguleeritakse liiga üksikasjalikult igapäevast majandustegevust või ühiskonnaelu. Samal ajal ootavad kodanikud, et Euroopa tegeleks edukalt eelkõige tähtsamate küsimustega näiteks tööhõive ja majanduskasvu, investeeringute, julgeoleku, rändevoogude ja digitaalse revolutsiooni valdkonnas.

Jean-Claude Junckeri juhitav komisjon on alates ametisse asumisest kinnitanud, et tal on plaanis vabaneda mineviku tavadest ning muuta komisjoni töö- ja poliitika kujundamise viisi, seades esikohale parema õigusloome põhimõtted, et tema poliitika annaks kodanikele, ettevõtjatele ja ametiasutustele paremaid tulemusi. Komisjon kohustus pöörama rohkem tähelepanu tähtsamatele algatustele ja tegelema vähem kõrvaliste küsimustega, keskendudes oma tegevuses sellistele probleemidele, mis on kodanikele tõesti olulised ja mille lahendamiseks on Euroopa meetmeid kõige enam vaja, ning tagades, et juhul kui asjakohasem on võtta siseriiklikke meetmeid, võtaksid vastutuse liikmesriigid.

Samuti kohustus ta kujundama ELi tegevust ja seadma ühised poliitilised prioriteedid tugevas partnerluses Euroopa Parlamendi ja nõukoguga ning tihedas koostöös liikmesriikidega, et Euroopa institutsioonid kujundaksid üheskoos välja parema ja eesmärkide täitmisele suunatud liidu. Keskendumine meetmetele, mis on tõepoolest vajalikud, ning vähese tähtsusega küsimuste või liikmesriikides riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil paremini lahendatavate küsimuste kõrvalelükkamine tekitab ka vaba ruumi ja see tähendab, et institutsioonid suudavad üheskoos uute olukordade lahendamiseks tegutsema hakata kiiremini kui nad suutsid seda rändekriisi ajal.

Peaaegu kaks aastat pärast ametisse asumist täidab komisjon hoolsalt oma parema õigusloome valdkonna kohustusi. Ametiaja algusest peale on komisjoni tööd raaminud konkreetsed poliitikasuunised, millega juhitakse keskpikas perspektiivis tegevust ELi ees seisvate peamiste ülesannete lahendamisel järgmistes valdkondades: töökohad, majanduskasv ja investeeringud, ränne, julgeolek, digitaalareng, energeetika ja ühtse turu süvendamine. Neid strateegiaid kajastavad konkreetsed meetmed sätestatakse iga-aastastes sihipärastes ja lihtsustatud tööprogrammides. 2014. aasta tööprogramm sisaldas 100 algatust. 2015. aastal lisandus tööprogrammi 23 uut prioriteetset algatust ja paket. 2016. aastal lisandus samuti vaid 23 uut algatust.

Joonis 1. Parem õigusloome arvudes aastatel 2015–2016

Samal ajal on Euroopa Parlamendile ja nõukogule seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastuvõtmiseks esitatud määruste ja direktiivide ettepanekute arv vähenenud 159-lt 2011. aastal 48-le 2015. aastal. 2000. aastast saadik on Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu võetud direktiivide ja määruste arv olnud igal aastal erinev – kõige rohkem õigusakte (141) võeti vastu 2009. aastal. 2015. aastal, mis oli Junckeri komisjoni esimene ametiaasta, võeti vastu 56 õigusakti.

Joonis 2. Seadusandlike ettepanekute arv ajavahemikul 2011–2015

Komisjon mitte ainult ei püüa keskenduda vajalikele ja kodanike jaoks olulistele küsimustele, vaid proovib võidelda ka paigalseisu vastu. Möödunud kahel aastal on kaasseadusandjate töölaualt eemaldatud 90 ettepanekut, mis olid kas aegunud või mida ei suudetud Euroopa õigusloome protsessi raames edasi menetleda. See on võimaldanud keskenduda prioriteetsetele teemadele. Kehtivate ELi õigusaktide kogu on kahandatud 32 aegunud õigusakti võrra ning kehtivate õigusnormide lihtsustamiseks on alustatud tööd ligikaudu 103 valdkonnas.

Parem õigusloome eeldab ka seda, et õigusaktide koostamisel ollakse täielikult teadlik nende eeldatavast mõjust. Nii saab maksimeerida õigusaktide positiivset mõju ja vältida tarbetut halduskoormust ning bürokraatiat kodanike, äriühingute ja ametiasutuste jaoks. Komisjoni võetud kohustus tagada parem õigusloome hõlmab niisiis tõenditel põhinevate õigusnormide koostamist. Enne uue õigusakti ettepaneku esitamist hindab komisjon põhjalikult varasemaid kogemusi, teeb uuringuid ja korraldab konsultatsioone võimalike mõjude väljaselgitamiseks ning kaalub, kas meetmeid tuleb võtta liidu või liikmesriikide tasandil.

Parema õigusloome eest ei vastuta ainult Euroopa Komisjon; see on Euroopa Parlamendi, nõukogu ja liikmesriikide ühine ettevõtmine, mille raames peab igaüks neist täitma oma ülesanded ja kohustused. Samuti ei järgita parema õigusloome põhimõtet ainult uute õigusaktide ettevalmistamisel ja väljatöötamisel. Seda tuleks järgida poliitikatsükli kõikides etappides alates õigusloomealastest läbirääkimistest parlamendi ja nõukogu vahel ning lõpetades õigusaktide ülevõtmise ja rakendamisega liikmesriikide ja komisjoni poolt. Edu saavutamiseks peavad kõik osapooled tegutsema sihipäraselt, tõhusalt, lihtsustatult, läbipaistvalt ja õigel tasandil.





Tähelepanu pööramine tähtsamatele algatustele

Möödunud aastal tegi komisjon edusamme, et saavutada tulemusi president Junckeri kümnes prioriteetses valdkonnas. Komisjon keskendus oma töös tähtsamatele algatustele, millel on suur ELi lisaväärtus ja mille raames saab saavutada käegakatsutavaid tulemusi kodanike ja äriühingute jaoks, ning reageeris kiiresti uutele väljakutsetele, mis vajasid kiiret, ent samal ajal kindlakäelist sekkumist. Paljudel juhtudel oli komisjon võimeline valmistama rekordkiirusel ette ja esitama algatusi, mis sisaldasid tõenduspõhist analüüsi nende mõju kohta igas konkreetses olukorras. Parema õigusloome põhimõtte järgimine aitas koostada ettepanekuid, mis olid suunatud vaid ühele kindlale eesmärgile ning mille teised institutsioonid suutsid seetõttu õigeaegselt vastu võtta. Üheks näiteks võib tuua maksustamise vältimist ärahoidvad meetmed.