EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 25.10.2016 COM(2016) 683 final 2016/0336(CNS) Ettepanek: NÕUKOGU DIREKTIIV äriühingu tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi (CCCTB) kohta {SWD(2016) 341 final}

{SWD(2016) 342 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Komisjon esitas 16. märtsil 2011 direktiivi ettepaneku äriühingu tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi (CCCTB) kohta. Nõukogus veel menetlemisel olev ettepanek on üks komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) algatustest, mille eesmärk on anda äriühingutele ühtsed ettevõtte äriühingu tulumaksu eeskirjad äritegevuseks kogu siseturul. 2011. aasta CCCTB ettepanek võimaldab äriühingutel käsitada liitu ettevõtte äriühingu tulumaksu seisukohast ühtse turuna ning hõlbustada nende piiriülest tegevust, edendada kaubandust ja investeeringuid. Rahvusvahelisele üldsusele on viimasel ajal selgeks saanud, et kehtivad äriühingute maksustamise eeskirjad ei sobi enam tänastesse oludesse. Äriühingute tulu maksustatakse üldiselt riikide tasandil, kuid majanduskeskkond on muutunud üleilmsemaks, mobiilsemaks ja digitaalsemaks. Ärimudelid ja äriühingute struktuurid on keerukamad, mistõttu on kasumit lihtsam ümber paigutada. Lisaks on äriühingute riiklike tulumaksusüsteemide erinevus võimaldanud agressiivse maksuplaneerimise õilmitsemist viimasel kümnendil. Juhul kui siseriiklikud õigusnormid on koostatud ilma äritegevuse piiriülest mõõdet arvestamata, tekivad tõenäoliselt ebakõlad erinevate riiklike ettevõtte tulumaksusüsteemide koostoime vahel. Sellised ebakõlad võivad põhjustada topeltmaksustamist ja kahekordset maksustamata jätmist ning seega moonutada siseturu toimimist. Sellises olukorras on liikmesriikidel üha raskem võidelda tõhusalt, ühepoolsete meetmetega, agressiivse maksuplaneerimise vastu, et kaitsta oma riigi maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise eest. Arvestades, et Euroopa praeguse aja prioriteet on soodustada jätkusuutlikku majanduskasvu ning investeeringuid õiglasel ja paremini lõimitud turul, on tarvis uut raamistikku äriühingute kasumi õiglaseks ja tõhusaks maksustamiseks. CCCTB on selles kontekstis tõhus vahend kasumi omistamiseks seal, kus väärtus loodi, valemi abil, mis põhineb kolmel võrdse kaaluga teguril (st varad, tööjõud ja käive). Kuna need tegurid on seotud kohaga, kus äriühing teenib kasumit, on need agressiivse maksuplaneerimisega võitlemisel tõhusamad kui laialt levinud siirdehindade meetod kasumi jaotamiseks. Maksustamise vältimise vastase võitluse kõrval on taaskäivitatud CCCTB projektil jätkuvalt sellise äriühingute maksustamise süsteemi omadused, mis hõlbustab piiriülest kaubandust ja investeeringuid siseturul. Praegu peavad piiriüleselt tegutsevad ettevõtjad järgima kuni 28 erinevat ettevõtte äriühingu tulumaksu süsteemi. See on koormav nii ajaliselt kui ka majanduslikult ning juhib pingutused eemale äritegevuse peamisest tõukejõust. Taaskäivitatud CCCTB jätkaks 2011. aasta ettepaneku hüvede pakkumist, võimaldades gruppidel, kes on maksukohustuslased vähemalt ühes liikmesriigis, kasutada kogu Euroopa Liidus ühtseid maksubaasi arvutamise eeskirju, mistõttu on nad aruandekohustuslikud ühe maksuhalduri ees („one-stop-shop“). Kahjumi piiriülene mahaarvamine oleks jätkuvalt konsolideerimise automaatne tulemus ning siirdehindu käsitlevaid eeskirju ei kohaldataks kontsernigrupisiseselt, kuna tulu kontserni grupi tasandil jaotataks valemipõhiselt. Erinevus võrreldes 2011. aasta ettepanekuga on see, et taaskäivitatud algatuses sätestatakse kohustuslikud eeskirjad teatavat suurust ületavate kontsernide gruppide jaoks, et parandada süsteemi vastupanuvõimet agressiivsele maksuplaneerimisele. Samuti on oluline, et eeskirjad tehakse ühe valikuna kättesaadavaks üksustele, kes peavad ELis tasuma ettevõtte äriühingu tulumaksu, kuid ei vasta kriteeriumidele, et nende suhtes saaks kohaldada ühist raamistikku. Edasi CCCTB suunas Nõukogus alates 2011. aastast toimunud arutelud on näidanud, et väga ambitsioonikat CCCTB ettepanekut tõenäoliselt terviklikult vastu ei võetaks, kui ei kasutata järkjärgulist lähenemisviisi. Erinevad elemendid (eelkõige maksude konsolideerimine) on tekitanud keerulise arutelu ning võivad pärssida süsteemi teisi põhiomadusi. Edasimineku viivituste vältimiseks esitas komisjon 2015. aasta juunis tegevuskava, milles pooldatakse järkjärgulist lähenemisviisi CCCTB-le. Selles soovitatakse, et töö konsolideerimise valdkonnas lükatakse edasi, kuni on saavutatud kokkulepe äriühingu maksubaasi kohustuslike eeskirjade kohta, st äriühingu tulumaksu ühtne maksubaas. Kuid see ei muuda asjaolu, et komisjon esitab kaks ettepanekut, st äriühingu tulumaksu ühtse maksubaasi ettepaneku ja CCCTB, samal ajal ühe algatuse raames. 2011. aasta CCCTB ettepanek, mis on praegu veel nõukogus arutlusel, võetakse tagasi samal ajal, kui komisjon võtab vastu uued ettepanekud. Sellega seoses on oluline, et maksude konsolideerimine jääb CCCTB algatuse oluliseks elemendiks, kuna suuri maksualaseid probleeme, millega äriühingud ELis silmitsi seisavad, saab kõige paremini lahendada kontserni grupi sees. Käesolev direktiivi ettepanek keskendub järkjärgulise lähenemisviisi nn esimesele sammule. Selle saavutamiseni jääb nõukokku arutamiseks. CCCTB-ga kehtestatakse tingimused grupina käsitamiseks, tuuakse välja grupi võimalikud liigid ja kehtestatakse eeskirjad konsolideerimise üksikasjade kohta. Lisaks grupiga liitumise ja sellest lahkumise puhul tehtavatele kohandustele on ettepanekus käsitletud majandustegevuse ümberkorraldamist, keskendudes piiriüleste gruppide eripäradele, täpsemalt kahjumi ja realiseerimata kasumi maksustamisele. Kehtestatud on ka sätted, mis käsitlevad grupi ja muude üksuste vahelisi suhteid; need puudutavad peamiselt kinnipeetavat maksu ja maksusoodustusi topeltmaksustamise korral. Üks ettepaneku peamisi aspekte on valemil põhinev jaotusmehhanism, st tegurid, mille alusel konsolideeritud maksubaas asjaomaste liikmesriikide vahel jaotatakse. Kuigi ühtset maksubaasi käsitlevate eeskirjade kohaselt võivad äriühingud põhimõtteliselt jätkata oma maksukohustuse haldamisel siseriiklike eeskirjade kohaldamist, nõutakse CCCTB kohaselt spetsiaalse haldusraamistiku kehtestamist, mis võimaldab arvesse võtta piiriüleste gruppide struktuuri. •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega CCCTB taaskäivitamise ettepanek on kesksel kohal komisjoni teatises ELi õiglase ja tõhusa äriühingute maksustamise süsteemi loomise tegevuskava kohta, mis võeti vastu 17. juunil 2015. Tegevuskavas määrati kindlaks 5 tähtsaimat meetmevaldkonda. Selles vaadeldakse olemasolevaid äriühingu tulumaksu põhimõtteid liidus ja seatakse eesmärk luua ELis äriühingute maksustamise süsteem, millega ettevõtete kasumit maksustatakse selles jurisdiktsioonis, kus väärtus on tegelikult loodud. CCCTB on kõikehõlmav algatus, mis võiks olla väga tõhus vahend õiglasema ja tõhusama maksustamise saavutamiseks. Taaskäivitatud CCCTB ettepanek sisaldab lisaks eeskirju, et tegelda OECD maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise (BEPS) algatuse mõnede kõige olulisemate valdkondadega. Need elemendid on nüüd lisatud miinimumstandardite vormis hiljuti vastu võetud nõukogu direktiivile 2016/1164/EL (nimetatakse ka maksustamise vältimise vastane direktiiv (ATAD)). Tegelikult tuleks eeldada, et CCCTB sisaldab ATADi maksustamise vältimise vastaseid elemente, kuid uues õiguslikus kontekstis. Normid peaksid kuuluma ühtse, kogu ELi hõlmava äriühingu tulumaksu süsteemi ja kehtestama miinimumstandardite asemel absoluutsed eeskirjad. Käesolev algatus CCCTB taaskäivitamiseks on tähtsal kohal komisjoni kavandatud projektides õiglasema maksustamise valdkonnas. See on kavas esitada üldsusele samal päeval kui ettepanek direktiiviks, mis käsitleb kolmandaid riike hõlmavaid hübriidseid ebakõlasid (millega muudetakse ATADi), ja direktiiviks, mis käsitleb vaidluste lahendamist. Ettepanek tugineb hiljuti vastu võetud maksualastele projektidele. Lisaks ATADile on nendeks ema- ja tütarettevõtjate direktiivi läbivaatamine (2014 ja 2015) ning intresside ja litsentsitasude direktiivi uuesti sõnastamise ettepanek (2011). Ema- ja tütarettevõtjate direktiivi algatus ja mõned muudatusettepanekud seoses intresside ja litsentsitasude direktiiviga kajastavad praegusi poliitilisi prioriteete ELi maksualaste õigusaktide tugevdamiseks agressiivse maksuplaneerimise vastu. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega CCCTB kuulub komisjoni algatuste hulka, mille eesmärk on õiglasem maksustamine, ning see aitaks kõrvaldada takistused, mis põhjustavad moonutusi, mis takistavad siseturu nõuetekohast toimimist. CCCTB täiendab suuresti ELi tasandi õigusakte äriõiguse alal ning on üldjoontes kooskõlas selliste projektidega nagu kapitaliturgude liit ja mitmed algatused maksustamise läbipaistvuse, teabevahetuse ja rahapesu tõkestamise valdkonnas. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus

Käesolev ettepanek kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 115 reguleerimisalasse. Tekstis sätestatakse, et kõnealuse artikli kohased ühtlustamismeetmed mõjutavad otseselt siseturu loomist või toimimist. CCCTB algatuse taaskäivitamise eesmärk on hõlbustada äritegevust ELi piires, kehtestades ühtse eeskirjade kogumi äriühingu tulumaksu õigusaktide jaoks, mida kohaldataks kogu siseturul. Ühtlasi soovitakse muuta süsteem tugevamaks ja vastupidavamaks agressiivse maksuplaneerimise seisukohast. Mõlemad eesmärgid mõjutavad oluliselt ja otseselt siseturu toimimist, kuna nende eesmärk on kaotada siseturu toimimise moonutused. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Käesolev algatus on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. Nagu on selgitatud eelmistes osades, on probleemidel ja meetmete võtmise põhjustel selge algupära, kuid näib, et kahjulikku mõju saab tõhusalt lahendada vaid ühise lahenduse kaudu, milleks on äriühingu tulumaksusüsteemide ühtlustamine ELis, mis vähendaks turumoonutusi, luues ettevõtete jaoks õiglasema ja ühtlasema maksukeskkonna. On selge, et selle eesmärgi saavutamiseks tuleb võtta meetmed liidu tasandil, mitte liikmesriikide poolt eraldi ja kooskõlastamatult. Algatused, mida iga liikmesriik kavandaks ja rakendaks iseseisvalt, vaid säilitaksid praeguse olukorra või muudaksid selle isegi keerulisemaks, sest maksumaksjad peaksid ikkagi tegelema 28 erineva ja mõnikord omavahel vastuolus oleva maksusüsteemiga. CCCTB kavandatava taaskäivitamise eesmärk on võtta arvesse vajadust suurendada majanduskasvu ja töökohtade loomist siseturul ning võidelda agressiivse maksuplaneerimisega. Kõikide nende eesmärkidega püütakse sisuliselt lahendada probleeme, mis ei mõjuta ainult üht liikmesriiki, ning seega on olemuslikult vaja ühtset lähenemisviisi. Mis tahes meede annab tulemusi vaid juhul, kui eeskirju kohaldatakse ühetaoliselt kogu siseturul. Kui nõnda ei talitata, jääb äriühingute maksustamise valdkond killustatuks ning maksualased takistused ja ebaõiglane maksukonkurents oleksid jätkuvalt probleemiks. Lisaks toimub maksustamise vältimine tänapäeval peamiselt piiriüleses kontekstis. Eri maksusüsteemide koostoime loob võimalusi kuritarvitusteks või hõlbustab riiklike tulumaksukordade vaheliste ebakõlade ärakasutamist. Lisaks on EL siseturg, mille kõrge lõimitus eeldab tõhustatud piiriülest tegevust, mis veelgi rõhutab kooskõlastatud lahenduse olulisust. Arvestades kavandatud taaskäivitamise ulatust ja mõju, saaks eesmärke vähendada konkurentsimoonutusi, mis tulenevad praegusest 28 riiklikust maksusüsteemist, ja luua soodsamad tingimused piiriülesteks investeeringuteks ühtsel turul, paremini saavutada liidu tasandil. Enamikku CCCTB süsteemi põhijoontest saab ellu viia vaid ühiselt tegutsedes. Näiteks kaoks üksuste või maksete erineva õiguslik kvalifitseerimine, mis toob endaga kaasa topeltmaksustamise või kahekordse maksustamata jätmise, saaks likvideerida seoses selliste ettevõtetega, kes kohaldavad selliste ettevõtjate vahelistes suhetega, kes kohaldavad ühtseid äriühingu tulumaksu eeskirju. Liikmesriikide eraldi tegutsemine lahendaks parima stsenaariumi korral need küsimused vaid kahepoolselt. Kahjumi piiriülene mahaarvamine oleks kõige tõhusam siis, kui kõik liikmesriigid sellega tegeleksid, kuid kahepoolset lähenemisviisi ei tohiks paremuselt teise variandina välistada. Grupisisene maksuvaba ümberstruktureerimine, keerulise kontsernigrupisiseste siirdehindade süsteemi likvideerimine ning tulude jaotamine kontserni grupi tasandil valemi alusel, evivad piiriülest mõõdet ning nendega saab tegelda vaid ühise reguleerimise kontekstis. •Proportsionaalsus Kavandatud meetmed on sobilikud ja vajalikud soovitud tulemuse saavutamiseks. Need ei lähe kaugemale äriühingu tulumaksubaasi ühtlustamisest, mis on vajalik siseturgu moonutavate takistuste kõrvaldamiseks. Taaskäivitatud CCCTB ei piira liikmesriikide suveräänsust määrata ise kindlaks oma maksutulude soovitud summa, et saavutada eelarvepoliitika eesmärgid. Sellega seoses ei mõjutata liikmesriikide õigust kehtestada ise äriühingu tulumaksu määr. Kuigi komisjon on järjepidevalt toetanud vajadust koordineerida riiklike maksutavasid, on selge, et ainult koordineerimisest ei piisa maksudega seotud moonutuste likvideerimiseks siseturul. Kogemused on näidanud, et koordineerimine on aeglane protsess ja selle tulemused on siiani olnud tagasihoidlikud. Maksude koordineerimisega käsitletakse enamasti konkreetseid, sihipäraseid teemasid ja seda ei saa kasutada äriühingute mitmesuguste probleemide lahendamiseks siseturul, mis nõuavad terviklikku lahendust. Taaskäivitatud CCCTB kohustuslik reguleerimisala on piiritletud nii, et see hõlmab üksnes vajalikke maksumaksjate kategooriad, st kontserne gruppe alates teatavast suurusest. Seda seetõttu, et suurte tuludega kontsernidel gruppidel on üldiselt piisavalt vahendeid, mis võimaldavad neil osaleda agressiivse maksuplaneerimise strateegiates. Sellest järeldub, et kavandatud eeskirjad ei lähe kaugemale, kui on vajalik aluslepingu paremini toimiva siseturu eesmärgi saavutamiseks. •Vahendi valik Nagu eespool osutatud, saab siseturu moonutusi kõrvaldada vaid siduvate õigusnormide ning ühise õigusraamistiku abil. Pehme õigus oleks riskantne valik, kuna liikmesriigid võivad otsustada, et nad ei rakenda seda üldse või see võib põhjustada liiga killustatud lähenemisviisi. Selline tulemus oleks äärmiselt ebasoovitav. See võib maksumaksjatele kaasa tuua õiguskindlusetuse ning kahjustada eesmärki saavutada kooskõlastatud ja ühtne äriühingu tulumaksusüsteem siseturul. Kuna ühtse maksubaasi ülesehitus mõjutab eeldatavasti riikide eelarveid, eelkõige jaotusvalemi kaudu, on äärmiselt oluline, et eeskirju, millega määratletakse selle koosseis, rakendatakse järjekindlalt ja tõhusalt. Palju tõenäolisemalt saavutatakse see siduvate õigusaktidega. ELi toimimise artiklil 115 tuginedes võib nõukogu ühehäälselt anda „direktiive liikmesriikide niisuguste õigus- ja haldusnormide ühtlustamiseks, mis otseselt mõjutavad siseturu rajamist või toimimist“. Seega nähakse aluslepingus ette, et otsese maksustamise korral peavad õigusnormid olema üksnes direktiivi kujul. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 288 kohaselt on direktiiv saavutatava tulemuse seisukohalt siduv iga liikmesriigi suhtes, kellele see on adresseeritud, kuid jätab vormi ja meetodite valiku selle riigi ametiasutustele. See tähendab, et direktiiv peaks olema üldist laadi, kuna tehnilised aspektid ja üksikasjad tuleks jätta liikmesriikide otsustada. 3.SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Konsulteerimine sidusrühmadega Komisjon korraldas avaliku arutelu, et kaasata kõik sidusrühmad ning pakkuda huvitatud isikutele võimalus anda oma panus CCCTB taaskäivitamisse. Konsultatsiooniprotsessi oli kaasatud 175 osalejat. Suurim osa vastustest (37 %) tuli registreeritud ühendustelt, millele järgnesid üksikettevõtjad (32 %), millest enamik olid VKEd. See näitab väiksemate ettevõtete huvi kõnealuse ettepaneku vastu.

Olenevalt vastaja tüübist erinesid arusaamad selle kohta, kas CCCTB on õige vahend kasumi ümberpaigutamise vastu võitlemiseks ja halduskoormuse vähendamiseks. Kuigi ettepanekut käsitati üldiselt positiivsena, pidasid valitsusvälised organisatsioonid ja riigiasutused olulisemaks CCCTB mõju maksuplaneerimisele. Ettevõtjad rõhutasid rohkem nõuete täitmisega seotud kulude vähendamist ja investeeringute jaoks soodsa ettevõtluskeskkonna loomist. Samuti toonitasid ettevõtjad halduskulude suurenemise riski, kui maksustamise vältimise vastased eeskirjad hakkavad süsteemis domineerima. Kõnealuse avaliku konsultatsiooni käigus esitatud seisukohad on kajastatud mõjuhinnangus, millele on osutatud erinevates osades ja eraldi lisas. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Mõjuhinnang hõlmab kolme uuringu tulemusi. 1. Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse CORTAX-i uuring. CORTAX-i mudel on üldise tasakaalu mudel, mis on välja töötatud 28 riigis toimunud äriühingu tulumaksu reformi mõju hindamiseks erinevatest allikatest saadud üksikasjalike andmete alusel. 2. Euroopa Majandusuuringute Keskuse uuring maksureformide mõju kohta laenuvahendite ja omakapitali kallutatuse vähendamisele seoses kapitalikulu ja tegelike maksumääradega. Uuringus keskendutakse ettevõtlussektori olemasolevale võlakoormusele ELi 28 liikmesriigi maksusüsteemis ja analüüsitakse, kas erinevad reformid võivad põhimõtteliselt aidata kaasa laenuvahendite kasutamise soodustamise vähendamisele ja edendada investeerimist. 3. Euroopa Majandusuuringute Keskuse uuring maksuplaneerimise mõjust tegelikele maksumääradele. Uuring põhineb tegelikel keskmistel ja marginaalsetel maksumääradel, mis võimaldavad hargmaistel ettevõtjatel teha keerulist maksuplaneerimist, sealhulgas kasutada maksude sooduskorda. •Mõjuhinnang Peamine kaalutud poliitikavariant on ettepanek võtta kasutusele CCCTB. Peamine tehtav valik puudutab maksubaasi ulatust, st seda, kelle suhtes maksubaasi kohaldatakse. Põhilised variandid, mida on kaalutud, on muuta CCCTB kohustuslikuks kõigile ettevõtjatele või üksnes teatavatele ettevõtjatele. Kehtivate maksusüsteemide laenurahastuse kasuks kallutatuse vähendamiseks on kaalutud erinevaid variante. Võimalik on kaaluda kahte põhimeedet: lubada nii laenuvahendite kui ka omakapitali kaudu rahastamise kulude mahaarvamist või mitte lubada kumbagi. Mis puudutab teadus- ja arendustegevuse stiimuleid, siis on peamistes variantides kaalutud võimalust näha ette erineva mahuga teadus- ja arendustegevuse investeeringutega seotud maksusoodustus. Eri variantide hindamise tulemusel on eelistatud variant: CCCTB kohustuslikuks muutmine suurtele ettevõtjatele ning „majanduskasvu ja investeerimise edendamise soodustuse“ ja teadus- ja arendustegevuse soodustuse kehtestamine. Majanduskasvu ja investeerimise soodustus võimaldab laenuvahendite ja omakapitali abil rahastamisega seotud kulude mahaarvamist piiratud ulatuses, et vältida kuritarvitusi ja maksuplaneerimist. Teadus- ja arendustegevuse soodustuse eesmärk on säilitada olemasolevad teadus- ja arendustegevuse stiimulid. Analüüsist nähtub, et CCCTB-l on selged eelised võrreldes alternatiivse variandiga, millega ei kaasneks meetmete võtmist. Eelistatud variandi rakendamine suurendab eeldatavasti maksusüsteemide õiglust ja loob ELis agressiivse maksuplaneerimise stiimulite tõhusa kõrvaldamisega võrdsed võimalused. See aitaks tagada, et äriühingud kannavad õiglase osa maksukoormusest, ja suurendaks maksumaksjate motivatsiooni. Lisaks kõrvaldataks tõhusalt piiriülesed maksutõkked ELi piires. Moonutusi äriühingute rahastamisotsustes vähendataks majanduskasvu ja investeerimise soodustusega, mis võimaldab omakapitali ja laenuvahendite kaudu rahastamist võrdsetel alustel. Teadus- ja arendustegevuse stiimuleid mitte ainult ei säilitata, vaid neid hoopis suurendatakse ja ühtlustatakse. Ettepaneku eeldatav majanduslik kasu on positiivne. Ühine konsolideeritud maksubaas koos majanduskasvu ja investeerimise soodustusega suurendaks investeeringuid ja tööhõivet vastavalt kuni 3,4 % ja 0,6 % võrra. Kokkuvõttes suureneks majanduskasv kuni 1,2 %. Nõuete täitmisega seotud kulud peaksid eeldatavasti vähenema (10 % meetmete rakendamise tähtaja ja 2,5 % nõuetele vastavusega seotud kulude osas). Tütarettevõtjate asutamise kulud väheneksid kuni 67 %, mis muudab ettevõtjate (sh VKEde) jaoks välisriiki minemise lihtsamaks. Eelistatud variandiga ei kaasneks keskkonnamõju. Ka sotsiaalne mõju oleks piiratud. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Maksukohustuse täitmisega seotud kulud kujutavad endast ettevõtjate jaoks olulist koormust ja nende vähendamine annaks CCCTB rakendamisel märkimisväärse eelise. Nõuete täitmisega seotud kulud suurte ettevõtjate jaoks on hinnanguliselt ligikaudu 2 % tasutud maksudest, samas kui VKEde jaoks moodustab see hinnanguliselt umbes 30 % tasutud maksudest. Nõuete täitmisega seotud kulud eeldatavasti suurenevad seoses piiriülese tegevuse ja tütarettevõtjate arvu kasvuga. Maksureforme puudutavast teabest ilmneb, et paljud äriühingu tulumaksu reformid toimusid pärast majanduskriisi ja mitmed meetmed olid suunatud kuritarvituste vältimise rahvusvahelise raamistiku tugevdamisele. Seda silmas pidades kujutab nõuete täitmisega seotud kulude vähendamine endast tütarettevõtja asutamisel suurt eelist: liikmesriigis uue tütarettevõtja asutamise ajakulu väheneb hinnanguliselt 62–67 %. Korduvatele kuludele keskendudes (st ühekordsed üleminekukulud välja arvates) väheneb mõjuhinnangu kohaselt nõuete täitmisega seotud ajakulu pärast CCCTB rakendamist 8 %. Sellise ajakulu vähenemise alusel võib umbkaudu välja arvutada kogu kulude kokkuhoiu, mida CCCTB rakendamine kaasa tooks. Kui 5 % keskmise suurusega ettevõtjatest laiendab oma tegevust välisriiki, võib eeldada ühekordsete kulude vähenemist umbes 1 miljardi euro võrra. Kui kõik riikidevahelised üksused rakendavad CCCTB-d, võivad korduvad nõuete täitmisega seotud kulud väheneda ligikaudu 0,8 miljardi euro võrra. Maksuametite jaoks vähenevad siirdehindadega seotud probleemid ja käsitletavate juhtude arv ulatuses, milles grupi maksuküsimusi lahendab peamiselt selle liikmesriigi maksuamet, kus asub grupi emaettevõtja. Teisest küljest – kuna CCCTB-d ei tehta kohustuslikuks kõigile ettevõtjatele – tuleb riiklikel maksuametitel kanda täiendavaid nõuete täitmisega seotud kulusid, sest neil tuleb käimas hoida kahte paralleelset süsteemi. Selleks et saavutada eesmärk suurendada maksusüsteemi õiglust proportsionaalsel viisil, pannakse CCCTB kehtestamise eelistatud variandiga ette muuta see kohustuslikuks üksnes teatavatele äriühingutele, sõltuvalt nende suurusest. Seega on mikroettevõtjad ja VKEd CCCTB kohaldamisest vabastatud. CCCTB üksnes 750 miljonit eurot ületava konsolideeritud käibega gruppidele kohustuslikuks tegemise eesmärk on hõlmata suurem osa (umbes 64 %) gruppide käibest, piirates samas riski hõlmata ainult puhtalt siseriiklikke gruppe. See piirmäär on kooskõlas muude maksudest kõrvalehoidumisega võitlemiseks tehtud ELi algatuste raames võetud lähenemisviisiga. Samal ajal antakse ettepanekuga neile äriühingutele, kelle jaoks CCCTB kohustuslik ei ole, võimalus CCCTB süsteemiga ühineda. See lubab VKEdele ja mikroettevõtjatele kõige enam paindlikkust, andes neile võimaluse saada kasu CCCTB eelistest ilma seda neile ettevõtjatele kohustuslikuks tegemata. 4.MÕJU EELARVELE Direktiivi ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet. 5.MUU TEAVE

•Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Komisjon hindab käesoleva direktiivi rakendamist viie aasta möödumisel pärast direktiivi jõustumist ja esitab selle kohta nõukogule aruande. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti. •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul) Vt põhjendus 18. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Käesolev ettepanek on samasse gruppi kuuluvate ettevõtjate maksutulemuste piiriülese konsolideerimise ette nägeva kogu ELi hõlmava äriühingu tulumaksu süsteemi suunas võetud järkjärgulise lähenemisviisi „teine etapp“. Kohaldamisala: Erinevalt 2011. aasta ettepanekust, milles sätestati kõigi jaoks vabatahtlik süsteem, on kõnealune ettepanek teatavat suurust ületavate gruppide jaoks kohustuslik. Suuruse alusel kehtestatava piirmäära kriteerium põhineb sellise grupi konsolideeritud kogutulul, mis esitab konsolideeritud finantsaruandeid ja millesse äriühing kuulub. Lisaks sellele nähakse valikuvõimalusena ette ühtsed eeskirjad paljudele erinevatele gruppidele, mille suurus jääb nimetatud piirmäärast allapoole. Grupi mõiste: (2011. aasta ettepanekuga võrreldes muutmata) Konsolideeritud grupina käsitamiseks peab grupp vastama kaheosalisele kriteeriumile, mis põhineb i) kontrollil (üle 50 % hääleõigusest) ja ii) omandiõigusel (üle 75 % omakapitalist) või kasumiosalusel (üle 75 % õigustest saada osa kasumist). Kontrolli ja omandiõiguse või kasumiosaluse piirmäära ette nägevad kaks kriteeriumi peavad olema täidetud kogu maksusaasta jooksul; vastasel juhul peab kriteeriumile mittevastav äriühing kohe grupist lahkuma. Lisaks nähakse grupiliikmena käsitamisel ühe kriteeriumina ette ajaline miinimumnõue, mis on üheksa järjestikust kuud. Majandustegevuse ümberkorraldamine ning kahjumi ja realiseerimata kapitalikasumi maksustamine (2011. aasta ettepanekuga võrreldes muutmata) Ette pandud raamistik puudutab peamiselt kahjumi ja realiseerimata kapitalikasumi maksustamist grupiga liitumisel ja sellest lahkumisel. Kui äriühing liitub grupiga, kantakse enne konsolideerimist tekkinud kahjum edasi, et tasaarveldada see jaotatud osaga. Kui äriühing lahkub grupist, siis konsolideerimisperioodil tekkinud kahjumit talle ei jaotata. Käesoleva ettepanekuga täpsustatakse 2011. aasta eeskirja: ulatuslikumate ümberkorralduste puhul, mille käigus tuleb kahjumis olevast grupist lahkuda rohkem kui ühel äriühingul, nähakse ette piirmäär, mille alusel määratakse kindlaks see, millistel tingimustel ei lahku äriühingud grupist ilma kahjumita, vaid kahjum jagatakse kogu konsolideerimisgrupi liikmete vahel. On kehtestatud eeskirjad, mis käsitlevad realiseerimata kapitalikasumit, mis on muutunud põhivaraks, kui vara võõrandatakse lühikese aja jooksul pärast grupiga liitumist või sealt lahkumist. Liikmeriikidele (grupiga liitumise korral) või gruppidele (grupist lahkumise korral) on antud õigus maksustada kapitalikasumit ulatuses, milles see tekkis nende maksuterritooriumil. Lisaks nõuab omaloodud immateriaalse põhivara hulka kuuluva kapitalikasumi maksustamine kohandatud lähenemisviisi, mis hõlmab hindamist asendusväärtuse alusel, st teataval perioodil teadus- ja arendustegevusele, turundusele ja reklaamile tehtud kulude alusel. Kinnipeetav maks: (2011. aasta ettepanekuga võrreldes muutmata) Maksumaksjate poolt tasutud intressimaksetelt ja litsentsitasudelt kinni peetud maksust saadud tulu jagatakse vastavalt asjaomase maksuaasta suhtes kohaldatavale valemile. Dividendidelt kinnipeetud maksu ei jagata, kuna erinevalt intressidest ja litsentsitasudest jaotatakse dividendid maksustamisjärgselt ja sellega ei kaasne gruppi kuuluvate äriühingute poolt tehtud varasemaid mahaarvamisi. Maksvabastuste kuritarvitamise vältimine: (2011. aasta ettepanekuga võrreldes muutmata) Maksuvabastust, mida võib kohaldada aktsiate võõrandamisel, ei lubata, kui seda laiendatakse õigusvastaselt muu vara müügile kui aktsiad. Selline olukord tekib, kui vara liigub grupi siseselt maksutagajärgedeta tehinguga grupi liikmele ja müüakse seejärel väljapoole gruppi. Niisugusel juhul kohaldatakse vara suhtes äriühingu võõrandamisega seoses aktsiate müügi korral ette nähtud maksuvabastust. Sarnane kord on ette nähtud grupisisese varade üleandmise suhtes, kui vara seejärel müüakse väljapoole gruppi jooksva või järgmise maksuaasta jooksul. Niisugusel juhul tehakse korrektsioon, et vara saaks käsitada grupist väljaviiduna selles liikmesriigis, kus vara algselt, st enne grupisisest üleandmist asus. Valemil põhinev jaotusmehhanism (2011. aasta ettepanekuga võrreldes muutmata) See koosneb kolmest võrdse kaaluga tegurist (st tööjõud, vara ja sihtkohajärgne käive). See kooslus peegeldab tasakaalustatud lähenemisviisi maksustatava kasumi jaotamisele asjaomaste liikmesriikide vahel. Tööjõutegur koosneb palgafondist ja töötajate arvust (st kumbki aspekt moodustab sellest tegurist poole), et oleks võimalik arvesse võtta palgaerinevusi kogu ELis ja võimaldada nii ühtse konsolideeritud maksubaasi õiglasemat jaotamist. Varategur koosneb kogu materiaalsest põhivarast. Immateriaalne vara ja finantsvara jäetakse valemist välja nende mobiilse laadi ja süsteemist möödahiilimise ohu tõttu. Need tegurid ja koefitsiendid peaksid tagama, et kasumit maksustatakse seal, kus see saadi. Erandina, juhul kui jaotamise tulemus ei kajasta õiglaselt äritegevuse ulatust, nähakse kaitseklausliga ette tulude jaotamise alternatiivne meetod. Kuna valemil põhineva jaotusmehhanismi üldine ülesehitus ei võimalda käsitleda teatavate tegevusalade eripärasid, kehtestatakse eeskirjad kohandatud valemite kohta, et oleks võimalik paremini vastata selliste sektorite praegustele vajadustele nagu finantsteenused ja kindlustus, nafta, gaas ning mere- ja lennutransport. Haldusmenetlused: erinevalt 2011. aasta ettepanekust käsitlevad ühised halduseeskirjad üksnes konsolideerimisgruppi. Põhimõtteliselt jäävad üksikisikust maksumaksjad, kes otsustavad nn esimese etapi eeskirju kohaldada, jätkuvalt nende suhtes kohaldamisele kuuluvate siseriiklike haldusnormide kohaldamisalasse. Grupid suhtlevad ELis ühe maksuhalduriga („peamine maksuhaldur“); kellele osutatakse ka kui „ühtsele kontaktpunktile“. Peamine maksuhaldur asub liikmesriigis, kus grupi emaettevõtja („peamine maksumaksja“) on maksuresident. Auditeerimise algatab ja seda koordineerib peamine maksuhaldur. Selle liikmesriigi ametiasutus, kus grupiliikme kasum maksustamisele kuulub, võib taotleda auditi algatamist. Selle liikmesriigi pädev asutus, kus grupi liige on resident või kus on tema asukoht, võib vaidlustada peamise maksuhalduri otsuse, mis puudutab teadet grupi asutamise kohta või muudetud maksuteadet. Selleks tuleb esitada kaebus selle liikmesriigi kohtule, kus asub peamine maksuhaldur. Vaidlused maksumaksja ja maksuhalduri vahel lahendab haldusorgan, kes on vastavalt peamise maksuhalduri liikmesriigi õigusnormidele pädev kaebusi esimeses astmes lahendama. 2016/0336 (CNS) Ettepanek:

NÕUKOGU DIREKTIIV äriühingu tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi (CCCTB) kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Äriühingud, kes soovivad Euroopa Liidu sees teha piiriüleselt äri, seisavad silmitsi tõsistele takistuste ja turumoonutustega, mis on tingitud 28 erinevast äriühingu tulumaksu süsteemist ja nendevahelisest koostoimest. Lisaks on maksuplaneerimise struktuurid aja jooksul muutunud keerukamaks, kuna need arenevad erinevate maksujurisdiktsioonide üleselt ja kasutavad äriühingute maksukohustuse vähendamiseks tõhusalt ära maksusüsteemides olevaid nüansse või kahe või enama maksusüsteemi omavahelisi ebakõlasid. Kuigi niisugused olukorrad toovad välja puudused, mis on oma olemuselt täiesti erinevad, loovad need ka tõkkeid, mis takistavad siseturu nõuetekohast toimimist. Nimetatud probleemide kõrvaldamiseks tuleks seega käsitleda mõlemat liiki turu puudujääke. (2)Selleks et toetada siseturu nõuetekohast toimimist, tuleks ELi äriühingute maksustamise keskkonna kujundamisel lähtuda põhimõttest, et äriühingud maksavad õiglase osa maksudest selles maksujurisdiktsioonis, kus nad kasumit saavad. Seepärast on vaja ette näha mehhanismid, mis aitavad vältida seda, et äriühingud kasutavad oma maksukoormuse vähendamiseks ära siseriiklike maksusüsteemide vahelisi ebakõlasid. Samavõrd oluline on edendada siseturul majanduskasvu ja majanduse arengut, lihtsustades piiriülest kaubandust ja ettevõtjate investeeringuid. Selleks on vaja kõrvaldada liidus nii topeltmaksustamine kui ka kahekordse maksustamata jätmise risk, kaotades lahknevused riiklike äriühingu tulumaksu süsteemide vahel. Samal ajal on äriühingutel vaja hõlpsalt kasutatavat maksu- ja õigusraamistikku, et arendada oma äritegevust ja laiendada seda ELis piiriüleselt. Seetõttu tuleks ka allesjäänud diskrimineerimise juhtumid kõrvaldada. (3)Nagu on märgitud 16. märtsi 2011. aasta ettepanekus võtta vastu nõukogu direktiiv äriühingute tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi (CCCTB) kohta , lihtsustaks äriühingute maksustamise süsteem, milles käsitatakse liitu äriühingute maksubaasi arvutamisel ühtse turuna, liidu residendist äriühingute piiriülest tegevust ja aitaks saavutada eesmärki muuta liit rahvusvaheliste investeeringute jaoks konkurentsivõimelisemaks. 2011. aasta ettepanekus CCCTB kohta keskenduti eesmärgile hõlbustada ettevõtjate äritegevuse laiendamist liidu siseselt. Lisaks nimetatud eesmärgile tuleks arvesse võtta ka seda, et CCCTB võib olla väga tõhus siseturu toimimise parandamisel, võideldes maksudest hoidumise skeemidega. Seetõttu tuleks CCCTB algatus uuesti käivitada, et oleks võimalik võrdsetel alustel käsitleda nii ettevõtlustegevuse soodustamist kui ka algatuse eesmärki võidelda maksudest kõrvalehoidumisega. Niisugune lähenemisviis on parim vahend siseturu toimimise moonutuste kõrvaldamiseks. (4)Arvestades vajadust tegutseda kiiresti, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine, muutes selle ühelt poolt kaubanduse ja investeeringute jaoks soodsamaks ja teiselt poolt maksustamise vältimise skeemide suhtes vastupidavamaks, tuleb mahukas CCCTB algatus jagada kaheks eraldi ettepanekuks. Esimeses etapis tuleb kokku leppida äriühingu tulumaksu ühtse maksubaasi käsitlevates ühistes eeskirjades, enne kui teises etapis konsolideerimisega seotud küsimusi käsitleda. (5)Paljusid agressiivse maksuplaneerimise skeeme kasutatakse just piiriüleselt, mis tähendab, et neis osalevatel äriühingute gruppidel on olemas teatavad minimaalsed vahendid. Eeltoodust lähtudes peaksid CCCTB eeskirjad proportsionaalsuse huvides olema kohustuslikud üksnes olulise suurusega gruppide jaoks. Seetõttu tuleks konsolideeritud finantsaruandeid esitava grupi konsolideeritud kogutulu alusel kehtestada grupi suurusel põhinev piirmäär. Lisaks peaks siseturul kaubanduse ja investeerimise hõlbustamise eesmärgi saavutamise tõhustamiseks olema ettevõtjatel, kes grupi suurusel põhineva piirmäärani ei küündi, olema võimalik sellekohase valiku korral CCCTB eeskirjadele tugineda. (6)See, kas tegemist on konsolideeritud maksugrupiga, peaks määratama kindlaks vastavalt kaheosalisele kriteeriumile, mis põhineb i) kontrollil (üle 50 % hääleõigusest) ja ii) omandiõigusel (üle 75 % omakapitalist) või kasumiosalusel (üle 75 % õigustest saada osa kasumist). Nende kriteeriumide kohaldamine tagaks grupi liikmete vahelise majandusliku integratsiooni kõrge taseme. Süsteemi terviklikkuse tagamiseks peavad kontrolli ja omandiõiguse või kasumiosaluse kriteeriumid olema täidetud kogu maksuaasta jooksul; vastasel juhul peaks kriteeriumidele mittevastav äriühing kohe grupist lahkuma. Lühikese aja jooksu äriühingute grupiga liitumise ja grupist lahkumise tulemusel tekkiva maksutulemuste moonutamise ärahoidmiseks tuleks ette näha ka gruppi kuulumise ajaline miinimumnõue, mis on üheksa järjestikust kuud. (7)Majandustegevuse ümberkorraldamist käsitlevad eeskirjad peaksid tagama, et ümberkorraldused mõjutaks liikmesriikide kehtivaid maksustamisõigusi minimaalselt. Kui ettevõtja grupiga liitub, ei peaks liikmesriik, kus teised selle grupi liikmed on maksuresidendid või asuvad, kandma lisakulusid seoses kahjumiga, mida nimetatud ettevõtja kandis sellise muu äriühingute maksustamise süsteemi alusel, mida tema suhtes kohaldati enne käesoleva direktiivi eeskirjade kohaldamisalasse kuulumist. Kui äriühing liitub grupiga, tuleks enne konsolideerimist tekkinud kahjum seega edasi kanda, et see äriühingu jaotatava osaga tasaarveldada. Seega ei tuleks grupiliikme poolt konsolideerimisperioodil kantud kahjumit jaotada üksnes sellele grupiliikmele, vaid see tuleks jagada kogu grupi vahel. Ulatuslikumate ümberkorralduste puhul, mille käigus lahkub kahjumis olevast grupist rohkem kui üks äriühing, on oluline näha ette piirmäär, mille alusel määratakse kindlaks see, millistel tingimustel ei saa äriühingud kahjumis olevast grupist lahkuda, ilma et neile jagatakse kahjumit, mis tuleb edasi kanda. Samad korrektsioonid tuleks teha seoses kapitalikasumiga, mis saadakse teatava vara võõrandamisest lühikese aja jooksul pärast seda, kui vara äriühingu grupiga ühinemisel või sellest lahkumisel gruppi toodi või sealt välja viidi. Sellistel juhtudel peaks liikmeriikidel, kus niisugune kasum saadi, olema õigus seda maksustada, hoolimata sellest, et vara ei pruugi enam nende maksujurisdiktsioonis asuda. Omaloodud immateriaalse põhivara hulka kuuluva kapitalikasumi maksustamine nõuab kohandatud lähenemisviisi, kuna seda ei ole sageli äriühingu finantskontol kirjendatud ja kuna selle väärtuse täpseks arvutamiseks ei näi olevat sobivat meetodit. Kogunenud kapitalikasumit tuleks seega hinnata sobiva asendusväärtuse alusel, nimelt teatava ajavahemiku teadus- ja arendustegevuse kulude ning turustus- ja reklaamikulude alusel. (8)Intressimaksetelt ja litsentsitasudelt kinnipeetud maksust saadud tulu tuleks jaotada vastavalt konsolideeritud maksubaasi jaotamise valemile, mis kuulub kohaldamisele selle maksuaasta suhtes, mil maks kinni tuleb pidada, korvamaks asjaolu, et intressimaksete ja litsentsitasude alusel on eelnevalt tehtud mahaarvamisi ja saadud kasum on grupiliikmete vahel jaotatud. Dividendidelt kinnipeetud maksust saadud tulu ei tuleks siiski jagada. Erinevalt intressimaksetest ja litsentsitasudest jaotatakse dividende kasumist, mida on juba äriühingu tulumaksuga maksustatud, ja seetõttu ei tulene dividendide jaotamisest grupiliikmetele soodustust ettevõtlusega seotud kulude mahaarvamise näol. (9)Selleks et hoida ära aktsiate võõrandamisest saadava tulu suhtes ette nähtud maksuvabastuse kuritarvitamist, ei tuleks maksuvabastust lubada, kui seda laiendatakse õigusvastaselt muu vara müügile kui aktsiad. Selline olukord tekib, kui vara liigub grupi sisese maksutagajärgedeta tehinguga grupi liikmele eesmärgiga müüa seejärel aktsiad selles grupi liikmes ja hõlmata kõnealune vara nimetatud tehinguga. Niisugusel juhul kohaldatakse selle vara suhtes äriühingu müügiga seoses aktsiate võõrandamise korral ette nähtud maksuvabastust. Seetõttu oleks vaja kehtestada eeskirjad sellise vara grupisisese üleandmise kohta, mis müüakse üleandmise järel kuni kahe aasta jooksul grupist välja. Nimelt tuleb teha kohandusi selleks, et vara saaks pidada grupist väljaviiduks selles liikmesriigis, kus see algselt asus, st enne vara grupisisest ülekandmist, ja takistada nii vara (muu kui aktsiad) kunstlikku grupisisest võõrandamist liikmeriiki, kus kehtib vara võõrandamisest saadud kapitalikasumi soodne maksustamise kord. (10)Konsolideeritud maksubaasi jaotusvalem peaks koosnema kolmest võrdse kaaluga tegurist: tööjõud, vara ja sihtkohajärgne käive. Need võrdse kaaluga tegurid peaks peegeldama tasakaalustatud lähenemisviisi maksustatava kasumi jaotamisele asjaomaste liikmesriikide vahel ja tagama, et kasumit maksustatakse seal, kus see saadi. Tööjõu- ja varategur tuleks seetõttu omistada sellele liikmesriigile, kus tööd tehakse või vara asub, mis võimaldab kohaselt arvesse võtta päritoluliikmesriigi huve, ning käive tuleks omistada kaupade või teenuste sihtliikmesriigile. Selleks et oleks võimalik arvesse võtta palgaerinevusi kogu liidus ja võimaldada nii ühtse konsolideeritud maksubaasi õiglasemat jaotamist, peaks tööjõutegur hõlmama nii palgafondi kui ka töötajate arvu (st kumbki aspekt moodustab sellest tegurist poole). Varategur peaks aga hõlmama kogu materiaalset põhivara, kuid mitte immateriaalset vara ja finantsvara nende mobiilse laadi ja ohu tõttu, et käesoleva direktiivi sätetest võidakse mööda hiilida. Kui erakorralistest asjaoludest tulenevalt ei kajasta jaotamise tulemus õiglaselt äritegevuse ulatust, nähakse kaitseklausliga ette tulude jaotamise alternatiivne meetod.

(11)Teatavad tegevusvaldkonnad nagu finants- ja kindlustussektor, nafta- ja gaasisektor ning mere- ja lennutransport vajavad oma eripärade tõttu konsolideeritud maksubaasi jaotamise kohandatud valemit. (12)Selleks et optimeerida gruppide konsolideeritud maksubaasi kindlaksmääramiseks kehtestatud üleliidulistest ühtsetest äriühingu tulumaksu eeskirjadest tulenevat kasu, peaks gruppidel olema võimalik maksualaselt suhelda üheainsa maksuametiga („peamine maksuhaldur“). Peamine maksuhaldur peaks põhimõtteliselt asuma liikmesriigis, kus grupi emaettevõtja („peamine maksumaksja“) on maksuresident. Sellega seoses on oluline näha süsteemi haldamiseks ette ühised menetluseeskirjad. (13)Auditeid peaks põhimõtteliselt algatama ja neid koordineerima peamine maksuhaldur, kuid võttes arvesse, et esimene etapp ehk maksubaasi arvutamine toimub kohalikul tasandil, peaks selle liikmeriigi ametiasutustel, kus grupi liikme tulu maksustamisele kuulub, olema samuti võimalik auditi läbiviimise algatamist taotleda. Selleks et kaitsta riiklikku maksubaasi, peaks selle liikmesriigi pädeval asutusel, kus grupiliige on maksuresident või kus ta püsiva tegevuskohana asub, olema võimalik peamise maksuhalduri asukohaliikmeriigi kohtutes vaidlustada peamise maksuhalduri otsus, mis puudutab teadet grupi loomise kohta või maksuteate muutmist. Vaidlused maksumaksja ja maksuhalduri vahel peaks esimeses astmes lahendama haldusorgan, et vähendada potentsiaalsete kohtuasjade arvu. See asutus peaks olema üles ehitatud ja tegutsema vastavalt peamise maksuhalduri liikmesriigi õigusnormidele ning olema pädev kaebusi esimeses astmes lahendama. (14)Käesolev direktiiv põhineb nõukogu direktiivil 2016/xx/EL äriühingu tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi kohta (millega kehtestatakse äriühingu tulumaksu ühtsed eeskirjad maksubaasi arvutamiseks) ja keskendub maksutulemuste konsolideerimisele kogu grupi ulatuses. Seetõttu on vaja käsitleda seost kahe õigusakti vahel ning näha ette maksubaasi teatavate komponentide ülevõtmine gruppide jaoks ette nähtud uude raamistikku. Selliste komponentide hulka kuuluvad eelkõige intresside mahaarvamise kord, asendamisklausel, välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad ja hübriidsed ebakõlad. (15)Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteeriti vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 28 lõikele 2. Isikuandmete töötlemine käesoleva direktiivi raames peab samuti olema kooskõlas kohaldatavate siseriiklike andmekaitsenormidega, millega rakendatakse direktiivi 95/46/EÜ (mis asendatakse määrusega (EL) nr 2016/679) ja määrusega (EÜ) nr 45/2001. (16)Selleks et täiendada või muuta käesoleva direktiivi teatavaid vähemolulisi osasid, tuleks komisjonile anda volitus võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte, et (i) võtta arvesse siseriiklikes õigusnormides tehtud muudatusi seoses äriühingute liikide ja äriühingu tulumaksuga ning muuta vastavalt I ja II lisa; (ii) kehtestada uusi mõisteid; ja (iii) täiendada intresside maksustatavast tulust mahaarvamise piiramise eeskirja killustatuse vältimise eeskirjadega, et paremini käsitleda maksugrupis tekkida võivat maksustamise vältimise ohtu. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, seahulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (17)Et tagada käesoleva direktiivi rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda järgmised rakendusvolitused: (i) kehtestada igal aastal nimekiri kolmandate riikide äriühingute liikidest, mis on sarnased I lisas loetletud äriühingu liikidega; (ii) kehtestada üksikasjalikud eeskirjad tööjõu-, vara- ja käibeteguri arvutamise ning töötajate ja palgafondi ning vara ja käibe jaotamise kohta vastava teguri alla ning varade hindamise kohta; (iii) võtta vastu õigusakt, millega kehtestatakse grupi loomise kohta esitatava teate standardvorm; ning iv) näha ette eeskirjad konsolideeritud maksudeklaratsiooni elektroonilise esitamise ja konsolideeritud maksudeklaratsiooni vormi kohta ning üksikisikust maksumaksja maksudeklaratsiooni vormi ja nõutavate täiendavate dokumentide kohta. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (18)Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, parandada siseturu toimimist rahvusvaheliste maksustamise vältimise tavadega võitlemise ning ELis ettevõtluse piiriülese laienemise hõlbustamisega, ei ole võimalik piisaval määral saavutada, kui liikmesriigid tegutsevad eraldi ja eri viisil, sest nende eesmärkide saavutamiseks on vaja kooskõlastatud tegevust, on neid eesmärke võimalik paremini saavutada liidu tasandil, kuna direktiivis käsitletakse siseturu puudusi, mis tulenevad lahknevustest siseriiklikes maksueeskirjades, mis mõjutavad siseturgu ja takistavad piiriülest tegevust. Seetõttu võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale, võttes eriti arvesse seda, et direktiivi kohustuslik kohaldamisala on piiratud teatavat suurust ületavate gruppidega. (19)Vastavalt liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühisele poliitilisele deklaratsioonile selgitavate dokumentide kohta on liikmesriigid kohustunud põhjendatud juhtudel lisama ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et nimetatud dokumentide esitamine on põhjendatud. (20)Komisjon hindab käesoleva direktiivi rakendamist viie aasta möödumisel pärast direktiivi jõustumist ja esitab selle kohta nõukogule aruande. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud siseriiklike õigusnormide teksti, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: I PEATÜKK



REGULEERIMISESE, KOHALDAMISALA JA MÕISTED Artikkel 1

Reguleerimisese 1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse direktiivis 2016/xx/EU, osutatud maksubaaside konsolideerimise kord selliste äriühingute jaoks, kes on grupi liikmed, ning kehtestatakse eeskirjad selle kohta, kuidas äriühingu tulumaksu ühtset konsolideeritud maksubaasi liikmesriikide vahel jaotatakse ja riiklike maksuhaldurite poolt hallatakse. 2. Äriühing, kes kohaldab käesoleva direktiivi sätteid, lakkab kuulumast riiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide kohaldamisalasse kõigis neis küsimustes, mida käesolev direktiiv reguleerib, välja arvatud juhul, kui on ette nähtud teisiti. Artikkel 2

Kohaldamisala 1.Käesolevat direktiivi kohaldatakse sellise äriühingu suhtes, mis on asutatud liikmesriigi õigusnormide alusel, kaasa arvatud kõnealuse äriühingu teistes liikmesriikides asuvate püsivate tegevuskohtade suhtes, kui äriühing vastab järgmistele tingimustele: (a)äriühing kuulub ühte I lisas loetletud äriühingu liiki; (b)äriühingu suhtes kohaldatakse ühte II lisas loetletud äriühingu tulumaksu või hiljem kehtestatud sarnast maksu; (c)äriühing kuulub finantsaruandluse eesmärgil konsolideerimisgruppi, mille konsolideeritud kogutulu on asjaomasele eelarveaastale eelnenud eelarveaastal enam kui 750 000 000 eurot;

(d)äriühing on käesoleva direktiivi artiklis 5 osutatud emaettevõtja või tütarettevõtja, kus emaettevõtjal on nõuetele vastav osalus, ja/või tal on üks või mitu püsivat tegevuskohta, nagu on osutatud direktiivi 2016/xx/EL artiklis 5. 2.Käesolevat direktiivi kohaldatakse ka sellise äriühingu suhtes, mis on ühes või mitmes liikmesriigis, kus äriühing vastab lõike 1 punktides b–d loetletud tingimustele, asuvate püsivate tegevuskohtadega seoses asutatud kolmanda riigi õigusnormide alusel. Selleks, et äriühing vastaks lõike 1 punktis a sätestatud tingimusele, piisab, kui kolmandas riigis asuv äriühing kuulub ühte I lisas loetletud äriühingu liigiga sarnasesse äriühingu liiki. Lõike 1 punkti a kohaldamisel võtab komisjon igal aastal vastu nimekirja kolmanda riigi äriühingu liikidest, mis on sarnased I lisas loetletud äriühingu liikidega. See rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 77 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele. Asjaolu, et äriühingu liiki ei ole nimekirjas loetletud, ei välista käesoleva direktiivi kohaldamist selle äriühingu liigi suhtes. 3.Äriühing, mis vastab lõike 1 punktides a, b ja d esitatud tingimustele, kuid mitte lõike 1 punktis c ette nähtud tingimustele, võib otsustada kohaldada viie maksuaasta jooksul käesoleva direktiivi sätteid, ning seda ka oma püsivate tegevuskohtade suhtes, mis asuvad teistes liikmesriikides. Nimetatud ajavahemik pikeneb automaatselt viie maksuaasta võrra, välja avatud juhul, kui esitatakse artikli 47 teises lõigus osutatud teade lõpetamise kohta. Lõike 1 punktides a, b ja d sätestatud tingimused peavad olema täidetud iga pikendamise puhul. 4.Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste laevandusettevõtjate suhtes, keda maksustatakse maksustamise erikorra alusel. Laevandusettevõtjad, keda maksustatakse maksustamise erikorra alusel, võetakse arvesse, et määrata kindlaks äriühingud, kes kuuluvad samasse gruppi vastavalt artiklitele 5 ja 6. 5.Komisjonil on I ja II lisa muutmiseks õigus kehtestada kooskõlas artikliga 75 vastu delegeeritud õigusakte, et võtta arvesse muudatusi äriühingu liike ja äriühingu tulumaksu käsitlevates liikmesriikide õigusnormides. Artikkel 3

Mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„maksumaksja“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 1 määratletud maksumaksja; (2)„üksikisikust maksumaksja” — äriühing, kelle suhtes ei kohaldata käesoleva direktiivi eeskirju, kuid kes on otsustanud kohaldada direktiivi 2016/xx/EL; (3)„mittemaksumaksja“ direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 2 määratletud mittemaksumaksja; (4)„residendist maksumaksja“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 3 määratletud residendist maksumaksja; (5)„mitteresidendist maksumaksja“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 4 määratletud mitteresidendist maksumaksja; (6)„tulud“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 5 määratletud tulu; (7)„kulud“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 6 määratletud kulud; (8)„maksuaasta“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 7 määratletud maksuaasta; (9)„kasum“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 8 määratletud kasum; (10)„kahjum“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 9 määratletud kahjum; (11)„peamine maksumaksja” on üks järgmistest maksumaksjatest: (a)residendist maksumaksja, kui ta moodustab grupi tütarettevõtjatega, kus tal on nõuetele vastav osalus, teises liikmesriigis või teistes liikmesriikides asuva ühe või enama püsiva tegevuskohaga või kolmanda riigi residendist tütarettevõtja, kus tal on nõuetele vastav osalus, ühe või enama püsiva tegevuskohaga;

(b)grupi määratud residendist maksumaksja, kui tema koosseisu kuuluvad ainult kaks või enam residendist maksumaksjat, kes on kolmanda riigi residendist ühe ja sama emaettevõtja tütarettevõtjad, kus emaettevõtjal on nõutav osalus; (c)residendist maksumaksja, kes on kolmanda riigi residendist emaettevõtte tütarettevõtja, kus emaettevõtjal on nõuetele vastav osalus, kui kõnealune residendist maksumaksja moodustab grupi üksnes oma emaettevõtja ühe või enama püsiva tegevuskohaga; (d)püsiv tegevuskoht, mille on määranud mitteresidendist maksumaksja, kes moodustab grupi üksnes oma püsivate tegevuskohtadega, mis asuvad kahes või enamas liikmesriigis. (12)„finantsaruandluse eesmärgil konsolideeritud grupp“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 10 määratletud grupp; (13)„teadus- ja arendustegevus“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 11 määratletud teadus- ja arendustegevus; (14)„laenukasutuse kulu“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 12 määratletud laenukasutuse kulu; (15)„ülejäänud laenukasutuse kulu“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 13 määratletud ülejäänud laenukasutuse kulu; (16)„maksustamisväärtus“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 17 määratletud maksustamisväärtus; (17)„turuväärtus“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 18 määratletud turuväärtus; (18)„põhivara“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 19 määratletud põhivara; (19)„finantsvara“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 20 määratletud finantsvara; (20)„majanduslik omanik“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 28 määratletud majanduslik omanik; (21)„finantsettevõtja“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 29 määratletud finantsettevõtja; (22)„grupiliige“ – mis tahes maksumaksja, kes kuulub samasse gruppi vastavalt artiklitele 5 ja 6. Kui maksumaksjal teostab maksustatavat tegevust ühes või enamas liikmesriigis, kus ta ei ole maksuresident, käsitatakse iga maksustatavat tegevust grupi liikmena; (23)„konsolideeritud maksubaas“ – grupi kõigi liikmete maksubaasi summa, mis on arvutatud vastavalt direktiivile 2016/xx/EL; (24)„grupisisene tehing“ — mis tahes tehing, mille teevad pooled, kes kuuluvad samasse gruppi ajal, kui tehing tehakse ning sellega seotud tulud ja kulud tuleb tekkinuks pidada; (25)„jaotatud osa” – osa grupi konsolideeritud maksubaasist, mis on jaotatud grupi liikmele vastavalt VIII peatükile; (26)„pädev asutus“ – liikmesriigi määratud asutus, kes tegeleb kõigi käesoleva direktiivi rakendamisega seotud küsimustega; (27)„peamine maksuhaldur“ – selle liikmesriigi pädev asutus, kus peamine maksumaksja on maksuresident, või kui tegemist on mitteresidendist maksumaksja püsiva tegevuskohaga, selle liikmesriigi pädev asutus, kus püsiv tegevuskoht asub; (28)„siseriiklikud äriühingu tulumaksu käsitlevad õigusnormid“ – direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punktis 32 määratletud õigusnormid;

Komisjon võib artikli 75 alusel vastu võtta delegeeritud õigusakte, et sätestada veel mõistete määratlusi. II PEATÜKK



RESIDENTSUS JA TERRITORIAALSUSE EESKIRJAD Artikkel 4

Maksuresidentsus 1.Äriühing, kelle registrijärgne asukoht, asutamiskoht või juhtkonna tegelik asukoht asub liikmesriigis ning keda vastavalt kõnealuse liikmesriigi poolt kolmanda riigiga sõlmitud lepingule ei käsitata kõnealuse kolmanda riigi maksuresidendina, on selle liikmesriigi maksuresident. 2.Kui äriühing on rohkem kui ühe liikmesriigi maksuresident, käsitatakse teda selle liikmeriigi residendina, kus on tema juhtkonna tegelik asukoht. 3.Kui laevanduse või siseveetranspordiga tegeleva grupiliikme tegeliku juhtimise asukoht on laeva või paadi pardal, peetakse grupiliiget laeva või paadi kodusadama liikmesriigi maksuresidendiks, või kui selline kodusadam puudub, selle liikmesriigi maksuresidendiks, kus laeva või paadi operaator on maksuresident. 4.Residendist maksumaksja peab tasuma äriühingu tulumaksu kogu tulult, mis on saadud mis tahes allikast, sõltumata sellest, kas tulu saadi selles liikmesriigis või väljaspool seda liikmesriiki, kus ta on maksuresident. 5.Mitteresidendist maksumaksja peab tasuma äriühingu tulumaksu tulult, mis on saadud tegevusest, mida teostati liikmesriigis asuva püsiva tegevuskoha kaudu. III PEATÜKK



KONSOLIDEERIMINE Artikkel 5

Emaettevõtja ja tütarettevõtjad, milles emaettevõtjal on nõuetele vastav osalus 1.Tütarettevõtja, milles emaettevõtjal on nõuetele vastav osalus, on iga otsene tütarettevõtja või vaheastme tütarettevõtja, kus emaettevõtjale kuuluvad järgmised õigused: (a)õigus kasutada üle 50 % hääleõigusest; ning (b)omandiõigus rohkem kui 75 % tütarettevõtja kapitalist või õigus rohkem kui 75 % kasumist. 2.Vaheastme tütarettevõtjate suhtes lõikes 1 osutatud piirmäärade arvutamisel kohaldatakse järgmisi eeskirju: (c)kui hääleõiguse piirmäär tütarettevõtja suhtes on saavutatud, peetakse emaettevõtjat 100 % selliste õiguste omanikuks. (d)õigus osalusele kasumijaotuses ja kapitaliomandiõigust arvutatakse, korrutades otsesed ja kaudsed osalused iga astme tütarettevõtjas. Arvutamisel võetakse ka arvesse emaettevõtja kuni 75 % otsest või kaudset omandiõigust, sh õigusi kolmandate riikide residendist ettevõtjates. Artikkel 6

Grupid 1.Residendist maksumaksja moodustab grupi koos:

(a)kõigi oma püsivate tegevuskohtadega, mis asuvad mõnes liikmeriigis; (b)kõigi oma püsivate tegevuskohtadega, mis asuvad mõnes liikmesriigis ja kuuluvad tema tütarettevõtjatele, milles tal on nõuetele vastav osalus ja mis on kolmanda riigi maksuresidendid; (c)kõigi oma tütarettevõtjatega, milles tal on nõuetele vastav osalus ja mis on mõne liikmeriigi maksuresidendid, sealhulgas nende tütarettevõtjate püsivate tegevuskohtadega, kui need püsivad tegevuskohad asuvad mõnes liikmesriigis; (d)teiste residentidest maksumaksjatega, sealhulgas nende püsivate tegevuskohtadega, mis asuvad mõnes liikmesriigis, kui kõik need residendist maksumaksjad on tütarettevõtjad, milles emaettevõtjal on nõuetele vastav osalus, kui see emaettevõtja on kolmanda riigi maksuresidendist mittemaksumaksja, I lisas loetletud äriühingu liigiga sarnast liiki äriühing ja vastab artikli 2 lõike 1 punktis c sätestatud tingimusele. 2.Mitteresidendist maksumaksja moodustab grupi kõikide oma püsivate tegevuskohtadega, mis asuvad ühes või mitmes liikmesriigis, ja kõigi oma tütarettevõtjatega, milles tal on nõuetele vastav osalus ja mis on mõne liikmesriigi maksuresidendid, sealhulgas nende tütarettevõtjate püsivate tegevuskohtadega, kui ka need asuvad ühes või mitmes liikmesriigis. 3.Maksevõimetu või likvideerimisel olev ettevõtja ei või grupiliikmeks saada. Maksevõimetuks tunnistatud või likvideeritud maksumaksja lahkub grupist viivitamata. Artikkel 7

Konsolideerimise mõju 1.Kõigi grupiliikmete maksubaasid liidetakse kokku konsolideeritud maksubaasiks. 2.Kui konsolideeritud maksubaas on negatiivne, kantakse kahjum edasi ja tasaarvestatakse järgmise positiivse konsolideeritud maksubaasiga. Kui konsolideeritud maksubaas on positiivne, jagatakse see VIII peatüki kohaselt. Artikkel 8

Ajalised piirangud 1.Maksumaksja, kes on grupi liige, peab kogu maksuaasta jooksul püsivalt vastama artiklis 5 osutatud piirmääradele. 2.Maksumaksja saab grupiliikmeks kuupäeval, mil ta saavutab artiklis 5 osutatud piirmäärad. Piirmäärad peavad olema saavutatud vähemalt üheksal järjestikusel kuul, vastasel korral koheldakse maksumaksjat nii, nagu ta ei oleks kunagi grupiliige olnud. 3.Maksumaksja lakkab grupiliige olemast sel kuupäeval, kui tal ei ole enam võimalik artiklis 5 osutatud piirmäärasid saavutada. Artikkel 9

Grupisiseste tehingute elimineerimine 1.Grupisisestest tehingutest tulenevat kasumit ja kahjumit ei võeta konsolideeritud maksubaasi arvutamisel arvesse, välja arvatud artikli 42 teises lõigus ja artiklis 43 osutatud juhtudel. 2.Grupid kohaldavad grupisiseste tehingute kohta andmete säilitamiseks kindlat ja nõuetekohaselt dokumenteeritud meetodit. Grupid võivad meetodit vahetada üksnes tegelikel ärilistel põhjustel ja ainult maksuaasta alguses. 3.Grupisiseste tehingute kohta andmete säilitamise meetod peab võimaldama kõiki grupisiseseid ülekandmisi ja müügitehinguid kirjendada mitteamortiseeritava põhivaraga seoses madalaima kuluga või amortiseeritava varaga seoses selle maksustamisväärtuses. 4.Grupisisesed ülekanded ei muuda omaloodud immateriaalse põhivara seisu. Artikkel 10

Kinnipeetav maks ja muu maksu tuluallikalt kinnipidamine Grupiliikmete vahelisi tehinguid ei maksustata kinnipeetava maksuga ega muu tuluallikalt kinnipeetava maksuga.

IV PEATÜKK



GRUPIGA LIITUMINE JA SELLEST LAHKUMINE Artikkel 11

Põhivara grupiga liitumisel 1.Kui maksumaksja on grupiga liitumise kuupäeval mitteamortiseeritava või individuaalselt amortiseeritava põhivara majanduslik omanik ja kui viie aasta jooksul alates kuupäevast, mil maksumaksja grupiga liitus, osa sellest varast võõrandatakse, korrigeeritakse selle grupi liikme jaotatud osa, kes oli selle vara majanduslik omanik grupiga liitumise kuupäeval, liites jaotatud osale võõrandamisest saadud tulu ning arvates sellest maha mitteamortiseeritava varaga seotud kulud ja vara maksustamisväärtuse. Korrigeerimine tehakse sel maksuaastal, mil vara võõrandamine toimus. 2.Lõikes 1 osutatud korrigeerimine tuleb teha ka finantsvarade suhtes, välja arvatud omaaktsiad ja osalus, millega kaasneb maksuvaba tulu. 3.Lõikes 1 osutatud korrigeerimist ei tehta, kui maksumaksja, kes grupiga liitub, tuleb teisest grupist, mille suhtes kohaldati käesoleva direktiivi sätteid. 4.Käesoleva artikli sätete kohaldamisel loetakse, et maksumaksjal, keda pärast majandustegevuse ümberkorraldamist ei ole enam olemas või kellel puudub pärast majandustegevuse ümberkorraldamist püsiv tegevuskoht liikmesriigis, kus ta oli maksuresident grupiga liitumise kuupäeval, on selles riigis püsiv tegevuskoht. Artikkel 12

Pikaajalised lepingud grupiga liitumisel 1.Tulud ja kulud, mida direktiivi 2016/xx/EL artikli 22 lõigete 2 ja 3 kohaselt käsitatakse tekkinuna enne seda, kui maksumaksja suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju, kuid mida ei ole veel maksumaksja suhtes varem kohaldamisele kuulunud siseriiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide alusel maksubaasi arvatud, lisatakse asjaomase grupiliikme jaotatud osale või arvatakse sellest maha vastavalt siseriiklikus õiguses kehtivatele kajastamise nõuetele. 2.Tulu, mida enne seda, kui maksumaksja suhtes hakati kohaldama käesolevat direktiivi, maksustati siseriiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide alusel summas, mis on suurem kui see, mis oleks maksubaasi arvatud direktiivi 2016/xx/EL artikli 22 lõike 2 alusel, arvatakse asjaomase grupi liikme jaotatud osast maha esimese maksuaasta jooksul alates käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirjade kohaldamisest. 3.Kui grupiliikmele maksuaasta jooksul jaotatud osa ei ole piisav, et täielikult tasaarveldada lõigetes 1 ja 2 osutatud mahaarvatavaid summasid, siis kantakse tasaarvestamata summad edasi tulevastesse aastatesse seni, kuni need summad on selle grupiliikme jaotatud osa suhtes tasaarveldatud. Artikkel 13

Eraldised, tulu ja mahaarvamised grupiga liitumisel 1.Direktiivi 2016/xx/EL artiklites 23 ja 25 osutatud eraldised ja halbade võlgade mahaarvamised võib maha arvata üksnes ulatuses, milles need tulenevad tegevusest ja tehingutest, mis tehti pärast seda, kui maksumaksja suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju. 2.Tulu, mis direktiivi 2016/xx/EL artikli 16 kohaselt loetakse saaduks enne, kui maksumaksja suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju, kuid mida ei ole maksumaksja suhtes varem kohaldamisele kuulunud siseriiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide alusel veel maksubaasi arvatud, liidetakse asjaomase grupiliikme jaotatud osale vastavalt siseriiklikes äriühingu tulumaksu käsitlevates eeskirjades sätestatud kajastamise nõuetele. 3.Kulu, mis tekkis pärast seda, kui maksumaksja suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju, seoses tegevuse või tehinguga, mis toimus enne seda ja mille osas ei olnud siseriiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide alusel mahaarvamist ette nähtud, võib maha arvata üksnes asjaomase grupiliikme jaotatud osa arvelt, välja arvatud juhul, kui see kulu tekkis enam kui viis aastat pärast seda, kui maksumaksja grupiga liitus. Siseriiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide alusel tekkinud kulu, mida ei oldud veel maha arvatud, kui maksumaksja suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju, võib maha arvata üksnes asjaomasele grupiliikmele käesoleva direktiivi alusel arvutatud jaotatud osa arvelt võrdsetes summades viie aasta jooksul. Kulu, mis hõlmab laenukasutuse kulutusi, võib maha arvata vastavalt direktiivi 2016/xx/EL artiklile 13. Kui osa, mis grupiliikmele maksuaastal jaotati, ei ole piisav, et esimeses ja teises lõigus osutatud summasid täielikult maha arvata, siis kantakse tasaarvestamata summad edasi tulevastesse aastatesse seni, kuni need summad on selle grupiliikme jaotatud osa suhtes tasaarveldatud. 4.Summasid, mis arvati maha enne, kui maksumaksja suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju, ei või uuesti maha arvata. Artikkel 14

Kulumi arvestamise ajastamine grupiga liitumisel ja sellest lahkumisel Maksuaasta jooksul grupiga liituva või sealt lahkuva maksumaksja kulumit arvestatakse proportsionaalselt nende kalendrikuude arvuga, mille jooksul maksumaksja maksuaastal gruppi kuulus.

Artikkel 15

Kahjum enne grupiga liitumist Tasaarvestamata kahjumi, mida grupiliige kandis siseriiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide või direktiivi 2016/xx/EL alusel enne seda, kui tema suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju, võib tasaarveldada selle grupiliikme jaotatud osaga juhul ja niivõrd, kui see on ette nähtud siseriiklikes äriühingu tulumaksu käsitlevates õigusnormides või direktiivis 2016/xx/EL. Artikkel 16

Grupi tegevuse lõpetamine Grupi maksuaasta lõpeb, kui grupi tegevus lõpetatakse. Grupi konsolideeritud maksubaas ja kogu tasaarvestamata kahjum jaotatakse kõigi grupi liikmete vahel vastavalt VIII peatükile tegevuse lõpetamise maksuaastal kohaldatavate jaotustegurite väärtuse alusel. Artikkel 17

Amortisatsioon grupi tegevuse lõpetamise korral Kui grupi tegevus lõpetatakse, arvutatakse grupi kulum tegevuse lõpetamise maksuaastal proportsionaalselt nende kalendrikuude arvuga, mil grupp asjaomasel maksuaastal tegutses. Artikkel 18

Kahjum pärast grupi tegevuse lõpetamist Pärast grupi tegevuse lõpetamist käsitletakse grupi kahjumit järgmiselt: (a)selle maksumaksja kahjum, kes otsustab kohaldada direktiivis 2016/xx/EL ette nähtud eeskirju, kantakse edasi ja tasaarveldatakse vastavalt direktiivi artiklile 41; (b)selle maksumaksja kahjum, kes liitub teise grupiga, kantakse edasi ja tasaarveldatakse asjaomase grupiliikme jaotatud osaga, võttes arvesse piiranguid, mis on ette nähtud direktiivi 2016/xx/EL artikli 41 lõikes 3; (c)selle maksumaksja kahjum, kes otsustab naasta siseriiklike äriühingu tulumaksu käsitlevate õigusnormide kohaldamisalasse, kantakse edasi ja tasaarveldatakse vastavalt edaspidi maksumaksja suhtes kohaldamisele kuuluvatele siseriiklikele äriühingu tulumaksu käsitlevatele õigusnormidele nii, nagu oleks kahjum tekkinud olukorras, kus maksumaksja kuulus siseriiklike õigusnormide kohaldamisalasse. Artikkel 19

Põhivara grupist lahkumisel Kui mitteamortiseeritavast või individuaalselt amortiseeritavast põhivarast, välja arvatud selline põhivara, mille suhtes kehtib artikli 24 kohane piiratud maksuvabastus, saadud tulu võõrandatakse kolme aasta jooksul pärast seda, kui selle vara majanduslikust omanikust maksumaksja grupist lahkus, liidetakse see tulu võõrandamise aastal grupi konsolideeritud maksubaasile. Mitteamortiseeritava varaga seotud kulu ja individuaalselt amortiseeritava vara väärtus arvatakse sellest maksubaasist maha. Sama eeskirja kohaldatakse finantsvara suhtes, välja arvatud omaaktsiad ja osalus, millega kaasneb maksuvaba tulu. Kui niisugusest võõrandamisest saadud tulu liidetakse grupi konsolideeritud maksubaasile, siis see tulu muul juhul maksustamisele ei kuulu. Artikkel 20

Omaloodud immateriaalne põhivara Kui ühe või mitme omaloodud immateriaalse põhivara majanduslikust omanikust maksumaksja lahkub grupist, liidetakse maksuaasta lõpu seisu konsolideeritud maksubaasile summa, mis on võrdne kõnealuse varaga seotud teadus- ja arenduskulude ning turustus- ja reklaamikuludega, mis on tekkinud eelneva viie aasta jooksul. Liidetav summa ei tohi siiski ületada vara väärtust maksumaksja grupist lahkumise hetkel. Kõnealused kulud kantakse lahkuva maksumaksja arvele ja neid käsitletakse vastavalt siseriiklikele äriühingu tulumaksu käsitlevatele õigusnormidele, mis edaspidi maksumaksja suhtes kohaldamisele kuuluvad, või juhul, kui maksumaksja liitub teise grupiga, kantakse need kulud sellesse maksuaastasse, mil maksumaksja teise grupiga liitus. Artikkel 21

Kahjum grupist lahkumisel Grupist lahkuva grupiliikme arvele ei kanta mingit kahjumit.

V PEATÜKK



MAJANDUSTEGEVUSE ÜMBERKORRALDAMINE Artikkel 22

Grupisisene majandustegevuse ümberkorraldamine 1.Grupisisene majandustegevuse ümberkorraldamine või maksumaksja registrijärgse asukoha muutmine ei tekita konsolideeritud maksubaasi määramisel kasumit ega kahjumit. 2.Kui kahe aasta jooksul toimunud majandustegevuse ümberkorraldamise või grupi liikmete vaheliste järjestikuste tehingute tulemusel kantakse peaaegu kogu maksumaksja vara üle teise liikmesriiki ja see muudab oluliselt varategurit, omistatakse ülekantud vara selle üle kandnud maksumaksja varategurile kõige enam viieks aastaks pärast vara ülekandmist, tingimusel et vara majanduslik omanik on endiselt grupi liige. 3.Käesoleva artikli sätete kohaldamisel loetakse, et lõikes 2 osutatud vara üle kandnud maksumaksjal, keda ei ole enam olemas või kellel puudub püsiv tegevuskoht liikmesriigis, kust vara üle kanti, on selles riigis püsiv tegevuskoht. Artikkel 23

Kahjumi käsitlemine juhul, kui majandustegevuse ümberkorraldamine toimub

kahe või enama grupi vahel 1.Kui majandustegevuse ümberkorraldamise tulemusel saavad üks või mitu gruppi või kaks või enam grupiliiget mõne teise grupi liikmeks, kantakse kogu varasema grupi või varasemate gruppide tasaarvestamata kahjum kooskõlas VIII peatükiga ja majandustegevuse ümberkorraldamise maksuaastal kohaldatavate tegurite alusel grupi kõigi liikmete arvele. Varasema grupi või varasemate gruppide tasaarvestamata kahjum kantakse edasi järgmistesse aastatesse. Kui kaks või enam grupiliiget saavad mõne teise grupi liikmeks, ei jagata esimese grupi tasaarveldamata kahjumit esimeses lõigus osutatud viisil, tingimusel et lahkuvate grupiliikmete vara- ja tööjõutegurid moodustavad kogu esimese grupi vastavate tegurite väärtusest vähem kui 20%. 2.Kui kaks või enam peamist maksumaksjat ühinevad nõukogu direktiivi 2009/133/EÜ artikli 2 punkt a alapunktide i) ja ii) tähenduses, siis jagatakse grupi mis tahes tasaarveldamata kahjum grupi liikmete vahel vastavalt VIII peatükile tegurite alusel selle maksuaasta lõpu seisuga, mil ühinemine toimub. Tasaarvestamata kahjum kantakse edasi järgnevatesse aastatesse. VI PEATÜKK



ÄRITEHINGUD GRUPI JA MUUDE MAJANDUSÜKSUSTE VAHEL Artikkel 24

Maksuvabastuse kohaldamata jätmine osade või aktsiate võõrandamisel 1.Kui maksumaksja lahkub aktsiate võõrandamise tulemusel grupist ja see maksumaksja on jooksva või sellele eelneva maksuaasta jooksul soetanud grupisisese tehinguga ühe või mitu põhivara, välja arvatud varakogumina amortiseeritud vara, jäetakse sellisele varale vastav summa direktiivi 2016/xx/EL artikli 8 punktis c sätestatud maksuvabastuse kohaldamisalast välja, v.a arvatud juhul, kui tõendatakse, et grupisisesed tehingud sõlmiti tegelikel ärilistel põhjustel. 2.Lõikes 1 osutatud maksuvabastuse kohaldamisalast välja jäetud summaks on põhivara või vara turuväärtus hetkel, kui maksumaksja lahkub grupist, millest on maha arvatud põhivara maksustamisväärtus või direktiivi 2016/xx/EL artiklis 19 osutatud kulud. 3.Kui võõrandatud aktsiate kasusaav omanik on mittemaksumaksja või mitteresidendist maksumaksja ja need aktsiad on omistatavad kolmandas riigis asuvale registrijärgsele asukohale või püsivale tegevuskohale, loetakse vara või varade tehinguaegne turuväärtus, millest on maha arvatud maksustamisväärtus, vastuvõetuks selle maksumaksja poolt, kellele vara kuulus enne esimeses lõikes osutatud grupisisese tehingu toimumist. Artikkel 25

Maksu ümberarvutus 1.Direktiivi 2016/xx/EU artikli 55 lõikes 1 osutatud maksu ümberarvutus jaotub grupi liikmete vahel vastavalt VIII peatükile. 2.Lõikes 1 osutatud maksu ümberarvutus tehakse eraldi iga liikmesriigi või kolmanda riigi ning iga tululiigi kohta eraldi. See ei tohi ületada summat, mis saadakse, kui maksumaksja või püsiva tegevuskoha tulu suhtes kohaldatakse selle liikmesriigi äriühingu tulumaksu määra, kus maksumaksja on maksuresident või kus asub tema püsiv tegevuskoht. Artikkel 26

Kinnipeetav maks Grupiliikme poolt väljaspool gruppi olevale saajale makstud intressidelt ja litsentsitasudelt võidakse kohaldatavate siseriiklike õigusnormide ja topeltmaksustamise vältimise lepingute alusel maksu kinni pidada liikmesriigis, kus see grupiliige on maksuresident või kus on tema asukoht. Kinnipeetav maks jagatakse liikmesriikide vahel vastavalt VIII peatükile, kasutades maksu kinnipidamise maksuaastal kohaldamisele kuuluvat valemit.

VII PEATÜKK



LÄBIPAISTVAD MAJANDUSÜKSUSED Artikkel 27

Läbipaistvuse kindlaksmääramise nõuded kolmanda riigi majandusüksuste puhul Kolmandas riigis asuva sellise üksuse maksualane kohtlemine, kus vähemalt kahel grupiliikmel on osalus, määratakse kindlaks asjaomaste liikmesriikide vahelise kokkuleppega. Kui kokkulepet ei ole sõlmitud, teeb otsuse peamine maksuhaldur. VIII PEATÜKK



KONSOLIDEERITUD MAKSUBAASI JAOTAMINE Artikkel 28

Üldised eeskirjad 1.Konsolideeritud maksubaas jaotatakse igal maksuaastal grupiliikmete vahel jaotusvalemi alusel. Grupiliikmele A jaotatud osa kindlaksmääramiseks kasutatakse valemit järgmisel kujul, omistades võrdse tähtsuse käibe-, tööjõu- ja varategurile: 2.Grupi konsolideeritud maksubaasi jagatakse ainult siis, kui see on positiivne. 3.Arvutused konsolideeritud maksubaasi jagamiseks tehakse grupi maksuaasta lõpus. 4.Viieteistkümne päeva pikkust või pikemat ajavahemikku kalendrikuus loetakse terveks kuuks. 5.Grupiliikmele jaotatud osa kindlaksmääramisel omistatakse käibe-, tööjõu- ja varategurile võrdne tähtsus. Artikkel 29

Kaitseklausel Kui peamine maksumaksja või pädev asutus leiab, et grupiliikmele konsolideeritud maksubaasist jaotatud osa ei peegelda õiglaselt selle grupiliikme äritegevuse ulatust, võib peamine maksumaksja või pädev asutus erandina artiklis 28 sätestatud eeskirjast nõuda iga grupiliikme maksuosa arvutamiseks alternatiivse meetodi kasutamist. Alternatiivset meetodit võib kasutada üksnes siis, kui kõik pädevad asutused nõustuvad nende asutuste vaheliste konsultatsioonide ja vajaduse korral ka artikli 78 kohaselt peetud arutelude tulemusena sellise alternatiivse meetodi kasutamisega. Peamise maksuhalduri liikmesriik teavitab komisjoni kasutatud alternatiivsest meetodist. Artikkel 30

Grupiga liitumine ja sellest lahkumine Maksuaasta jooksul grupiga liituva või sellest lahkuva maksumaksja jaotatud osa arvutatakse proportsionaalselt nende kalendrikuude arvuga, mille jooksul maksumaksja maksuaastal gruppi kuulus. Artikkel 31

Läbipaistvad majandusüksused Läbipaistvas üksuses osalust omava grupiliikme jaotatud osa arvutamisel kasutatavad tegurid hõlmavad läbipaistva üksuse käivet, tööjõudu ja vara proportsionaalselt selle maksumaksja osalusega üksuse kasumis ja kahjumis. Artikkel 32

Tööjõuteguri koostisosad

1.Tööjõutegur koosneb pooles ulatuses suhtarvust, milles grupi liikme palgafondi kogusumma on lugeja ja grupi palgafondi kogusumma on nimetaja, ning teise poole ulatuses suhtarvust, milles grupi liikme töötajate arv on lugeja ja grupi töötajate arv on nimetaja. Kui üksiktöötaja lisatakse grupiliikme tööjõutegurisse, lisatakse selle grupiliikme tööjõutegurisse ka kõnealuse töötajaga seotud palgafond. 2.Töötajate arvu mõõdetakse maksuaasta lõpus. 3.Töötaja mõiste määratletakse selle riigi siseriiklike õigusaktide alusel, kus töösuhe aset leiab. Artikkel 33

Töötajate ja palgafondi jaotamine 1.Töötajad arvestatakse selle grupiliikme tööjõuteguri hulka, kellelt nad töötasu saavad. 2.Kui töötajad töötavad füüsiliselt mõne muu grupiliikme kui selle grupiliikme kontrolli ja vastutuse all, kellelt nad töötasu saavad, siis arvestatakse need töötajad ja nendega seotud palgafond erandina lõikest 1 esimesena nimetatud grupi liikme tööjõuteguri hulka. Seda eeskirja kohaldatakse ainult juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: (a)töösuhe kestab katkematult vähemalt kolm kuud; (b)asjaomased töötajad moodustavad vähemalt 5 % selle grupiliikme töötajate koguarvust, kellelt nad töötasu saavad. 3.Töötajad on ka isikud, keda grupi liige ei ole otseselt tööle võtnud, kuid kes täidavad samasuguseid ülesandeid kui töötajad. 4.Palgafond hõlmab kõiki kulusid palgale, töötasudele, lisatasudele ja muudele töötajatele makstavatele hüvitistele, sh tööandaja tasutud pensioni- ja sotsiaalkindlustuskulud ning tööandja kulud seoses lõikes 3 osutatud isikutega. 5.Palgafondi kulud hinnatakse nii suureks nagu on kulutused, mida tööandja võib maksuaasta jooksul maha arvata. Artikkel 34

Varateguri koostisosad 1.Varategur koosneb suhtarvust, milles kõigi grupiliikme omandusse kuuluvate, renditud või liisitud materiaalsete põhivarade keskmine väärtus on lugeja ja grupile kuuluvate, renditud või liisitud materiaalsete põhivarade keskmine väärtus on nimetaja. 2.Viie aasta jooksul pärast maksumaksja liitumist olemasoleva või uue grupiga arvestatakse tema varateguri hulka ka maksumaksja grupiga liitumisele eelnenud kuue aasta jooksul tekkinud teadus- ja arenduskulude ning turustus- ja reklaamikulude kogusumma. Artikkel 35

Vara jagunemine 1.Ilma et see mõjutaks artikli 22 lõigete 2 ja 3 kohaldamist, arvestatakse vara selle majandusliku omaniku varateguri hulka. Kui majanduslikku omanikku ei ole võimalik kindlaks määrata, arvestatakse vara juriidilise omaniku varateguri hulka. Vara, mida ei kasuta tegelikult vara majanduslik omanik, arvatakse selle grupiliikme varateguri hulka, kes vara tegelikult kasutab, tingimusel et kõnealune vara moodustab üle 5 % selle grupiliikme kogu materiaalse põhivara maksustamisväärtusest, kes vara tegelikult kasutab. 2.Liisitud varad tuleb arvata selle grupiliikme varateguri hulka, kes on vara liisinguandja või -võtja, välja arvatud juhtudel, kui tegemist on grupiliikmete vahelise liisingutehinguga. Sama kehtib renditud vara suhtes. Artikkel 36

Vara väärtuse hindamine

1.Maa ja muu mitteamortiseeritava materiaalse põhivara väärtust hinnatakse selle esialgse soetusmaksumuse alusel. 2.Individuaalselt amortiseeritava materiaalse põhivara väärtust hinnatakse maksuaasta alguses ja lõpus kindlaks määratud keskmise maksustamisväärtuse alusel. Kui ühe või mitme grupisisese tehingu tulemusel arvatakse mõni individuaalselt amortiseeritav materiaalne põhivara mõne grupiliikme varateguri hulka lühemaks ajavahemikuks kui üks maksuaasta, tuleb arvessevõetav väärtus arvutada nende kuude arvu alusel, mil vara kuulus selle grupi liikme varateguri hulka. 3.Direktiivi 2016/xx/EL artiklis 37 osutatud põhivara kogumi väärtust hinnatakse maksuaasta alguses ja lõpus määratud keskmise maksustamisväärtuse alusel. 4.Kui vara rentija või liisinguvõtja ei ole vara majanduslik omanik, hindab ta renditud või liisitud varade väärtuseks kaheksakordse iga-aastase rendi- või liisingumakse netosumma, millest on maha arvatud kõik allrendist või -liisingust saadud summad. Kui grupiliige rendib või liisib vara välja, kuid ei ole vara majanduslik omanik, hindab ta väljarenditud või -liisitud varade väärtuseks kaheksakordse iga-aastase rendi- või liisingumakse netosumma. 5.Grupiliikme poolt gruppi mittekuuluvale isikule pärast samal või eelmisel maksuaastal toimunud grupisisest ülekandmist müüdud vara arvatakse vara ülekandnud grupiliikme varateguri hulka ajavahemikuks, mis jääb vara grupisisese ülekandmise ja gruppi mittekuuluvale isikule müümise vahele, välja arvatud juhul, kui asjaomased grupiliikmed tõendavad, et grupisisene ülekandmine toimus tegelikel ärilistel põhjustel. Artikkel 37

Käibeteguri koostisosad 1.Käibetegur koosneb suhtarvust, milles grupiliikme (sealhulgas artikli 22 lõike 3 alusel olemasolevaks peetavate püsivate tegevuskohtade) kogukäive on lugeja ja grupi kogukäive on nimetaja. 2.Käive on kogu kaupade müügist ja teenuste osutamisest saadud tulu pärast hinnaalanduste ja tagastamiste mahaarvamist, välja arvatud käibemaks ning muud maksud ja lõivud. Maksuvaba tulu, intresse, dividende, litsentsitasusid ja põhivara müügist saadud tulu ei arvestata käibeteguri hulka, välja arvatud juhul, kui see on tavapärase kaubandus- või äritegevuse käigus saadud tulu. Grupisisest kaupade müüki ja teenuste osutamist käibeteguri hulka ei arvestata. 3.Käivet hinnatakse vastavalt direktiivi 2016/16/EÜ artiklile 20. Artikkel 38

Sihtkohajärgne käive 1.Kaupade müük arvestatakse selles liikmesriigis asuva grupiliikme käibeteguri hulka, kus kaupade saajale lähetamine või vedu lõpule viidi. Kui sellist kohta ei ole võimalik kindlaks teha, kantakse kaupade müük selle grupiliikme arvele, kes asub liikmesriigis, kus kaupade asukoht oli võimalik viimast korda kindlaks teha. 2.Teenuste osutamine arvestatakse selles liikmesriigis asuva grupiliikme käibeteguri hulka, kus teenuseid tegelikult osutatakse. 3.Maksuvaba tulu, intressid, dividendid, litsentsitasud ja põhivara võõrandamisest saadud tulu, mis arvestatakse käibeteguri hulka, kantakse maksuvaba tulu, intresside, dividendide, litsentsitasude ja põhivara müügist saadud tulu saaja arvele. 4.Kui liikmesriigis, kuhu kaupa tarnitakse või kus teenuseid osutatakse, ei ole ühtegi grupiliiget või kaupa tarnitakse kolmandasse riiki või teenuseid osutatakse kolmandas riigis, arvestatakse kaupade müügi ja teenuste käive kõigi grupiliikmete käibeteguri hulka proportsionaalselt nende tööjõu- ja varateguriga. 5.Kui liikmesriigis, kuhu kaupa tarnitakse või kus teenuseid osutatakse, on rohkem kui üks grupiliige, arvestatakse käive kõigi kõnealuses liikmesriigis asuvate grupiliikmete käibeteguri hulka proportsionaalselt nende tööjõu- ja varateguriga. Artikkel 39

Üksikasjalikud eeskirjad tegurite arvutamiseks Komisjon võib vastu võtta õigusakte, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad tööjõu-, vara- ja käibeteguri arvutamise ning töötajate, palgafondi, varade ja käibe jaotamise kohta vastava teguri alla ning varade hindamise kohta. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 77 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Artikkel 40

Vara- ja käibeteguri arvutamine finantsasutuste jaoks

1.Direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punkti 29 alapunktides a, d, e, f, g, h ja i osutatud finantsasutuste varategur koosneb 10% finantsvara väärtusest, välja arvatud omaaktsiad ja osalus, millega kaasneb maksuvaba tulu. Finantsvara hõlmab direktiivi 2016/xx/EL artiklis 21 osutatud kauplemiseesmärgil hoitavat vara. Finantsvara arvestatakse selle grupiliikme varateguri hulka, kelle bilansis neid kirjendati siis, kui ta grupiliikmeks sai. 2.Direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punkti 29 alapunktides a, d, e, f, g, h ja i osutatud finantsasutuse käibetegur koosneb 10% finantsasutuse tulust intresside, teenus- ja vahendustasude ning väärtpaberitulu näol, välja arvatud käibemaks ning muud maksud ja lõivud. Grupisisest müüki käibeteguri hulka ei arvata. Tagatud laenu puhul loetakse finantsteenuseid artikli 38 lõike 2 mõistes osutatuks selles liikmesriigis, kus tagatis asub, või, kui seda liikmesriiki ei ole võimalik kindlaks määrata, liikmesriigis, kus tagatis on registreeritud. Muud finantsteenused loetakse osutatuks laenuvõtja liikmesriigis või selle isiku liikmesriigis, kes maksab teenus- ja vahendustasud või muu tulu Kui laenuvõtjat või isikut, kes maksab teenus- ja vahendustasud või muu tulu, ei ole võimalik kindlaks teha või liikmesriiki, kus tagatis asub või on registreeritud, ei ole võimalik kindlaks määrata, kantakse käive kõigi grupiliikmete arvele proportsionaalselt nende tööjõu- ja varateguriga. Artikkel 41

Vara- ja käibeteguri arvutamine kindlustusandjate jaoks 1.Direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punkti 29 alapunktides b ja c osutatud kindlustusandjate varategur koosneb 10 % artikli 40 lõikes 1 nimetatud finantsvarade väärtusest. 2.Direktiivi 2016/xx/EL artikli 4 punkti 29 alapunktides b ja c osutatud kindlustusandjate käibetegur koosneb 10 % kõigist kindlustusmaksetest, miinus edasikindlustus, kindlustustehnilisse aruandesse ülekantud jaotatud investeerimiskasum, muud kindlustustehnilised tulud, miinus edasikindlustus, ning investeerimistulu, teenus- ja vahendustasud, välja arvatud käibemaks ning muud maksud ja lõivud. Kindlustusteenused loetakse artikli 38 lõike 2 mõistes osutatuks kindlustusvõtja liikmesriigis. Muu käive kantakse kõigi grupiliikmete arvele proportsionaalselt nende tööjõu- ja varateguriga. Artikkel 42

Nafta ja gaas Erandina artikli 38 lõigetest 1, 2 ja 3 kantakse selle grupiliikme käive, kelle põhitegevusvaldkond on nafta- või gaasileiukohtade uurimine või nafta või gaasi tootmine, selle grupiliikme arvele, kelle liikmesriigis naftat või gaasi ammutatakse või toodetakse. Kui nafta- ja gaasileiukohtade uurimise või nafta ja gaasi tootmise liikmesriigis ei ole ühtegi grupiliiget või kui leiukohti uuritakse või tootmine toimub kolmandas riigis, kus leiukohti uurival või naftat ja gaasi tootval grupiliikmel ei ole püsivat tegevuskohta, kantakse käive erandina artikli 38 lõigetest 4 ja 5 kõnealuse grupiliikme arvele. Artikkel 43

Laevandus, siseveetransport ja õhutransport Selle grupiliikme tulusid, kulusid ja muid mahaarvamisi, kelle põhitegevusvaldkond on laevade või lennukite käitamine rahvusvahelises liikluses või siseveetranspordi laevade käitamine, jäetakse konsolideeritud maksubaasist välja ega jaotata vastavalt artiklis 28 osutatud korrale. Need tulud, kulud ja muud mahaarvamised kantakse kõnealuse grupiliikme arvele tehingupõhiselt ja nende suhtes tehakse hinnakorrektsioon vastavalt direktiivi 2016/xx/EL artiklile 56. Osalust grupiliikme kapitalis ja grupiliikme osalust võetakse arvesse, et määrata kindlaks, kas tegemist on artiklites 5 ja 6 osutatud grupiga. Artikkel 44

Jaotatud osast mahaarvatavad kirjed Järgmised kirjed arvatakse jaotatud osast maha: (a)tasaarvestamata kahjum, mis tekkis maksumaksjal enne, kui tema suhtes hakati kohaldama käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju, nagu on sätestatud artiklis 15; (b)grupi tasandil tekkinud tasaarvestamata kahjum, nagu on sätestatud artiklis 15 koostoimes artikliga 18 punktiga b ja artikliga 23; (c)artikli 11 kohase põhivarade võõrandamisega seotud summad, artikli 12 kohased pikaajaliste lepingutega seotud tulud ja kulud ning artikli 13 lõike 3 kohased tulevased kulutused; (d)kindlustusandjate puhul direktiivi 2016/xx/EL artikli 28 punktis d sätestatud vabatahtlikud kindlustustehnilised eraldised; (e)heategevusorganisatsioonidele tehtud kingitused ja annetused, mis on siseriikliku õiguse kohaselt mahaarvatavad vastavalt direktiivi 2016/xx/EL artikli 9 lõikele 4; (f)pensionieraldised, mis on siseriikliku õiguse alusel mahaarvatavad vastavalt direktiivi 2016/xx/EL artiklile 24. Artikkel 45

Maksukohustis

Iga grupiliikme maksukohustis on tulemus, mis saadakse siseriikliku maksumäära kohaldamisel grupi liikmele jaotatud osa suhtes, mida on artikli 44 kohaselt korrigeeritud ja seejärel artiklis 25 sätestatud mahaarvamiste võrra vähendatud. IX PEATÜKK



HALDAMINE JA MENETLUSED Artikkel 46

Teade grupi asutamise kohta 1.Peamine maksumaksja teatab kõigi teiste grupiliikmete nimel peamisele maksuhaldurile grupi asutamisest vähemalt kolm kuud enne selle maksuaasta algust, mil grupp hakkab käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju kohaldama. 2.Lõikes 1 nimetatud teade hõlmab kõiki grupiliikmeid, välja arvatud artikli 2 lõikes 4 osutatud laevandusettevõtjad. 3.Peamine maksuhaldur edastab teate viivitamata kõigi nende liikmesriikide pädevatele asutustele, kus grupiliikmed on maksuresidendid või kus on nende asukoht. Need asutused võivad esitada peamisele maksuhaldurile oma seisukohad ja mis tahes asjakohast teavet teate kehtivuse või ulatuse kohta kuu aja jooksul pärast teate edastamist. 4.Kui grupi asutamise kohta ei ole teadet esitatud, väljastab peamine maksuhaldur kuue kuu jooksul pärast grupi asutamisest teatamata jätmise tuvastamist maksuteate nende maksuaastate kohta, mil gruppi peetakse olemas olnuks. Nimetatud maksuteadet ei tohi mingil juhul väljastada pikema aja kohta kui viis eelmist maksuaastat. Artikkel 47

Grupi tegevuse kestus 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse grupi suhtes ühe kuu möödumisel päevast, mil selle liikmeriigi pädevad asutused, kus grupiliikmed on maksuresidendid või kus on nende püsiva tegevuskoha asukoht, said artikli 46 lõikes 3 osutatud teate grupi asutamise kohta. Peamine maksuhaldur teatab sellest peamisele maksumaksjale. 2. Grupp kohaldab käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju sedavõrd, kui direktiiv grupi suhtes artikli 2 lõigete 1 ja 2 alusel kohaldamisele kuulub. Peamine maksumaksja esitab peamisele maksuhaldurile teate grupi lõpetamise kohta, kui grupp, millesse ta kuulub, ei vasta tervikuna enam artikli 2 lõigetes 1 ja 2 käesoleva direktiivi sätete kohaldamiseks ette nähtud tingimustele. 3. Maksumaksja, kelle suhtes käesoleva direktiivi eeskirjad enam ei kehti, võib otsustada neid eeskirju edasi kohaldada, tingimusel et ta vastab artikli 2 lõikes 3 ette nähtud tingimustele. Selline maksumaksja võib ka otsustada kohaldada direktiiviga 2016/xx/EL kehtestatud eeskirju, kui ta ei vasta artikli 2 lõike 1 punktis d sätestatud tingimustele. 4. Peamine maksumaksja, kes on teinud valiku kohaldada käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju vastavalt artikli 2 lõikele 3 ja kes otsustab nende eeskirjade kohaldamise peatada, teatab sellest peamisele maksuhaldurile viie maksuaasta lõppedes. 5. Sellise grupi peamine maksumaksja, kes on otsustanud artikli 2 lõike 3 kohaselt käesoleva direktiiviga kehtestatud eeskirju kohaldada ja nende kohaldamist viie maksuaasta lõpuni pikendada, esitab peamisele maksuhaldurile tõendid selle kohta, et artikli 2 lõike 1 punktides a, b ja d ette nähtud tingimused on täidetud. Artikkel 48

Grupi asutamise kohta esitatud teates sisalduv teave Grupi asutamise kohta esitatud teade sisaldab järgmist teavet: (a)andmed kõigi grupiliikmete kohta; (b)tõendid artiklites 5 ja 6 ette nähtud kriteeriumide täitmise kohta; (c)andmed kõigi direktiivi 2016/xx/EL artiklis 56 osutatud sidusettevõtjate kohta.

(d)maksumaksja õiguslik vorm, põhikirjajärgne asukoht ja juhtkonna tegelik asukoht; (e)aasta, mil grupp asutati. Komisjon võib vastu võtta õigusakti, millega kehtestatakse grupi asutamise kohta esitatava teate standardvorm. Kõnealune rakendusakt võetakse vastu vastavalt artikli 77 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusele. Artikkel 49

Grupi asutamise kohta esitatud teate läbivaatamine 1.Peamine maksuhaldur, kellele teade grupi asutamise kohta on nõuetekohaselt esitatud, kontrollib teates oleva teabe alusel, kas grupp vastab käesoleva direktiivi nõuetele. Teade loetakse vastuvõetuks, kui peamine maksuhaldur ei ole seda kolme kuu jooksul selle kättesaamisest tagasi lükanud. 2.Kui maksumaksja on avaldanud kogu artikli 48 kohaselt nõutava teabe, ei muuda ükski järgnev tuvastus, et avaldatud grupiliikmete nimekiri ei ole õige, grupi asutamise kohta esitatud teadet kehtetuks. Viga sisaldav teade parandatakse ja selle maksuaasta algusest alates, mil puudus avastati, võetakse kõik muud vajalikud meetmed. 3.Kui asjaomast teavet ei ole täielikult avalikustatud, võib peamine maksuhaldur teiste asjaomaste pädevate asutuste nõusolekul esialgse teate kehtetuks tunnistada, maisjuhul väljastatakse grupi/grupiliikmete maksukohustiste kohta muudetud maksuteade artiklis 56 ettenähtud tähtaegade jooksul. Artikkel 50

Maksuaasta 1.Kõigi grupi liikmete maksuaasta on sama. 2.Maksumaksja, kes liitub olemasoleva grupiga, peab oma maksuaasta grupi maksuaastaga vastavusse viima grupiga liitumise aastal. Maksumaksja jaotatud osa kõnealusel maksuaastal arvutatakse proportsionaalselt nende kalendrikuude arvuga, mille jooksul ta gruppi kuulus. 3.Maksumaksja jaotatud osa grupist lahkumise aastal arvutatakse proportsionaalselt nende kalendrikuude arvuga, mille jooksul ta gruppi kuulus. Artikkel 51

Maksudeklaratsioonid ja maksuteade 1.Grupi peamine maksumaksja esitab peamisele maksuhaldurile grupi konsolideeritud maksudeklaratsiooni. 2.Deklaratsiooni käsitatakse hinnanguna iga grupiliikme maksukohustise kohta („maksuteade“). Kui liikmesriigi õigusnormidega on ette nähtud, et maksudeklaratsioonil on maksuteate õiguslik staatus ja seda tuleb käsitada maksuvõlgade sissenõudmist võimaldava täitedokumendina, on konsolideeritud maksudeklaratsioonil samasugune mõju kõnealuses liikmesriigis maksukohustuslaseks oleva grupiliikme suhtes. 3.Kui konsolideeritud maksudeklaratsioonil ei ole maksuvõlgade sissenõudmise seisukohalt maksuteate õiguslikku staatust, võib liikmesriigi pädev asutus selle riigi maksuresidendist või seal püsiva tegevuskohana asuva grupiliikme suhtes väljastada täitedokumendi, mis võimaldab maksuvõlgade sissenõudmist liikmesriigis. See täitedokument hõlmab konsolideeritud maksudeklaratsioonis esitatud andmeid grupi liikme kohta. Täitedokumendi peale võib kaebusi esitada üksnes dokumendi vormi, mitte selle aluseks oleva maksualase hinnangu kohta. Kõnealust menetlust reguleerivad asjaomase liikmesriigi õigusnormid. 4.Peamine maksumaksja vastutab kõigi artikli 11 lõikes 4 ja artikli 22 lõikes 3 osutatud püsivate tegevuskohtade maksustamisega seotud menetlustega kaasnevate kohustuste täitmise eest. 5.Peamine maksukohustuslane esitab konsolideeritud maksudeklaratsiooni peamisele maksuhaldurile maksuaasta lõppemisele järgneva üheksa kuu jooksul. Artikkel 52

Konsolideeritud maksudeklaratsiooni sisu Konsolideeritud maksudeklaratsioon sisaldab järgmist teavet: (a)andmed peamise maksumaksja kohta;

(b)andmed kõigi grupiliikmete kohta; (c)andmed kõigi direktiivi 2016/xx/EL artiklis 56 osutatud sidusettevõtjate kohta; (d)maksuaasta, mille kohta maksudeklaratsioon esitatakse; (e)iga grupiliikme maksubaasi arvutamine; (f)konsolideeritud maksubaasi arvutus; (g)igale grupiliikmele jaotatud osa arvutus; (h)iga grupiliikme maksukohustise arvutus. Artikkel 53

Maksudeklaratsioonis esinevatest vigadest teatamine Peamine maksumaksja teatab peamisele maksuhaldurile konsolideeritud maksudeklaratsioonis esinevatest vigadest. Peamine maksuhaldur esitab vajadusel artikli 56 lõike 3 alusel muudetud maksuteate. Artikkel 54

Maksudeklaratsiooni esitamata jätmine Kui peamine maksumaksja jätab konsolideeritud maksudeklaratsiooni esitamata, väljastab peamine maksuhaldur hinnangul põhineva maksuteate, võttes arvesse olemasolevat teavet. Peamine maksumaksja võib sellise maksuteate vaidlustada. Artikkel 55

Elektrooniline esitamine, maksudeklaratsioonid ja täiendavad dokumendid Komisjon võib vastu võtta õigusakte maksudeklaratsiooni elektroonilise esitamise ja konsolideeritud maksudeklaratsiooni vormi kohta ning üksikisikust maksumaksja maksudeklaratsiooni vormi ja nõutavate täiendavate dokumentide kohta. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 77 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega. Artikkel 56

Muudetud maksuteated 1.Peamine maksuhaldur kontrollib, et konsolideeritud maksudeklaratsioon vastaks artiklis 52 kehtestatud nõuetele. 2.Peamine maksuhaldur võib muudetud maksuteate välja anda hiljemalt kolme aasta jooksul pärast konsolideeritud maksudeklaratsiooni esitamiseks ette nähtud lõppkuupäeva või kui deklaratsiooni enne kõnealust päeva ei esitatud, siis hiljemalt artikli 54 kohase maksuteate väljaandmisele järgneva kolme aasta jooksul. Muudetud maksuteadet ei tohi välja anda sagedamini kui üks kord iga 12-kuulise ajavahemiku jooksul. 3.Lõiget 2 ei kohaldata, kui muudetud maksuteade on välja antud artiklis 65 osutatud peamise maksumaksja liikmesriigi kohtute otsuse või mõne kolmanda riigiga toimunud kokkuleppe- või vahekohtumenetluse tulemusel. Sellised muudetud maksuteated antakse välja 12 kuu jooksul alates peamise maksuhalduri liikmesriigi kohtute poolt otsuse tegemisest või kokkuleppe- või vahekohtumenetluse lõpetamisest. 4.Erandina lõikest 2 võib muudetud maksuteate välja anda kuue aasta jooksul pärast konsolideeritud maksudeklaratsiooni esitamiseks ette nähtud lõppkuupäeva, kui seda õigustab maksumaksja tahtlik või äärmiselt hooletu vääresitus, või 12 aasta jooksul pärast kõnealust kuupäeva, kui vääresitusega seoses kohaldatakse kriminaalmenetlust. Selline muudetud maksuteade antakse välja 12 kuu jooksul pärast vääresituse avastamist, välja arvatud juhul, kui pikem ajavahemik on objektiivselt õigustatud seoses vajadusega viia läbi täiendavaid küsitlusi või uurimisi. Iga selline muudetud maksuteade kehtib üksnes vääresituse suhtes. 5.Enne muudetud maksuteate väljaandmist konsulteerib peamine maksuhaldur selle liikmesriigi pädevate asutustega, kus grupiliige on maksuresident või kus on tema püsiva tegevuskoha asukoht. Need asutused võivad oma arvamust avaldada ühe konsultatsioonikuu jooksul.

Selle liikmesriigi pädev asutus, kus grupiliige on maksuresident või kus on tema püsiva tegevuskoha asukoht, võib taotleda, et peamine maksuhaldur väljastaks muudetud maksuteate. Seda, kui peamine maksuhaldur ei teata kõnealuse taotluse esitamisest kolme kuu jooksul pädevale asutusele, et ta kavatseb muudetud maksuteate väljastada, käsitatakse maksuteate väljastamisest keeldumisena. 6.Konsolideeritud maksubaasi korrigeerimiseks ei väljastata muudetud maksuteadet, kui erinevus deklareeritud maksubaasi ja korrigeeritud maksubaasi vahel ei ületa 5 000 eurot või 1 % konsolideeritud maksubaasist, sõltuvalt sellest, kumb on madalam. Jaotatud osade arvutuse korrigeerimiseks ei väljastata muudetud maksuteadet, kui liikmesriigi maksuresidendist grupiliikmetele või liikmesriigis asuvatele grupiliikmetele jaotatud osasid kokku korrigeeritaks vähem kui 0,5 % võrra. Artikkel 57

Keskandmebaas Peamise maksumaksja esitatud konsolideeritud maksudeklaratsiooni ja täiendavaid dokumente säilitatakse keskandmebaasis, millele on juurdepääs kõigil pädevatel asutustel. Keskandmebaasi ajakohastatakse korrapäraselt kogu lisateabe ja täiendavate dokumentidega ning kõigi peamise maksuhalduri otsuste ja teatistega. Artikkel 58

Peamise maksumaksja määramine Peamist maksumaksjat ei või muuta, välja arvatud juhul, kui peamine maksumaksja ei vasta enam artikli 3 punktis 11 sätestatud kriteeriumidele. Sellisel juhul määrab uue peamise maksumaksja grupp. Erandlikel asjaoludel võivad selle liikmesriigi pädevad maksuhaldurid, kus grupiliikmed on maksuresidendid või kus neil on püsiv tegevuskoht, kuue kuu jooksul alates grupi asutamise kohta artikli 46 kohase teate esitamisest või kuue kuu jooksul alates peamise maksumaksjaga seotud ümberkorralduste tegemisest ühisel kokkuleppel otsustada, et peamine maksumaksja on keegi muu kui grupi määratud maksumaksja. Artikkel 59

Dokumentide säilitamine Iga grupiliige säilitab piisavalt üksikasjalikke raamatupidamisdokumente ja lisadokumente, et tagada käesoleva direktiivi nõuetekohane rakendamine ja võimaldada artikli 64 lõikes 2 osutatud auditite läbiviimist. Artikkel 60

Teabe esitamine pädevatele asutustele Maksumaksja peab esitama kogu tema maksukohustise määramisega seotud asjakohase teabe, kui seda nõuab selle liikmesriigi pädev asutus, kus ta on resident või kus asub tema püsiv tegevuskoht. Peamise maksuhalduri nõudmisel esitab peamine maksumaksja ka konsolideeritud maksubaasi kindlaksmääramise või mis tahes grupiliikme maksukohustise kindlaksmääramisega seotud kogu asjakohase teabe. Artikkel 61

Taotlus pädeva asutuse arvamuse saamiseks 1.Maksumaksja võib taotleda kavatsetava konkreetse tehingu või tehingute seeria suhtes käesoleva direktiivi rakendamise kohta arvamust selle liikmesriigi pädeva asutuselt, kus ta on resident või kus tal on püsiv tegevuskoht. Maksumaksja võib taotleda ka arvamust grupi kavandatava koosseisu kohta. Pädev asutus teeb kõik endast oleneva, et vastata taotlusele mõistliku aja jooksul. Kui kogu asjakohane teave kavandatava tehingu või tehingute seeria kohta on avaldatud, on pädeva asutuse esitatud arvamus talle siduv, välja arvatud juhul, kui peamise maksuhalduri liikmesriigi kohtud otsustavad hiljem artikli 65 alusel teisiti. Kui maksumaksja selle arvamusega ei nõustu, võib ta tegutseda omaenda tõlgendusest lähtuvalt, kuid peab selle asjaolu konsolideeritud maksudeklaratsioonis ära märkima. 2.Kui kaks või enam eri liikmesriikides asuvat grupiliiget on otseselt seotud konkreetse