ET Euroopa Liidu Teataja C 195/30

Euroopa Regioonide Komitee arvamus teemal „Euroopa Liidu territoriaalse tegevuskava 2020 parem rakendamine”

(2015/C 195/05)

Raportöör : Marek Woźniak (PL/EPP), Suur-Poola vojevoodkonna vanem

I. POLIITILISED SOOVITUSED

EUROOPA REGIOONIDE KOMITEE

1. rõhutab, et Euroopa Liidu territoriaalset tegevuskava on algusest peale määratletud poliitikaraamistikuna, mis on suunatud ELi polütsentrilise territoriaalse arengu toetamiseks väljatöötatud meetmetele. Poliitiliste meetmete eest vastutavad eelkõige kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused, liikmesriigid ning ELi institutsioonid;

2. tuletab meelde, et territoriaalse tegevuskava eesmärk on esitada territoriaalse arengu strateegilised suunised, toetades territoriaalse mõõtme kaasamist eri poliitikavaldkondadesse kõigil valitsustasanditel ja tagades, et strateegiat „Euroopa 2020” rakendatakse kooskõlas territoriaalse ühtekuuluvuse põhimõtetega (1);

3. peab kahetsusväärseks asjaolu, et territoriaalne tegevuskava kadus mitmeks aastaks poliitiliselt areenilt, väljendab aga heameelt, et praegune eesistujariikide kolmik Itaalia-Läti-Luksemburg tunneb selle küsimuse vastu taas huvi;

4. rõhutab, et territoriaalne (kohapõhine) lähenemine on ainuke asjakohane poliitiline mudel, millega EL saab oma kodanike ootustele vastata (2). Seetõttu peab ka Euroopa Liit võtma Regioonide Komitee ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ja muude sidusrühmade aktiivsel osalusel suurema rolli kohapõhise lähenemisviisi arendamisel, mis lihtsustab ELi territoriaalse tegevuskava elluviimist;

5. osutab, et kogu Euroopas on vaja ühist strateegilist planeerimist, mis toetuks üldisele ettekujutusele tulevasest arengust ja mille eesmärk oleks ELi poliitika parema koordineerimise toetamine, sünergia loomine sektorite vahel ning samuti selge määratlemine, millised institutsioonid vastutavad territoriaalse tegevuskava elluviimise eest ELi, liikmesriigi, piirkonna ja kohalikul tasandil;

6. leiab, et selles kontekstis on tasakaalustatud ja sotsiaalselt kaasava arengu saavutamiseks lisaks planeerimis- ja koordineerimismehhanismidele oluline tõsta teadlikkust ning anda territoriaalset teavet ja metoodilist abi kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele. Selles osas on teha veel palju tööd, et hankida kogu EList võrreldavaid andmeid kohaliku ja sellest madalama tasandi kohta;

7. seetõttu kutsub koostama ruumilise arengu integreeritud strateegia Euroopa Liidu tasandil, tagades seejuures kohalikul ja piirkondlikul tasandil olemasoleva planeerimispädevuse austamise (3);

8. soovitab 2020. aasta järgset ühtekuuluvuspoliitikat silmas pidades tugevdada territoriaalset mõõdet seoses strateegia „Euroopa 2020” ja muude meetmete tõhusa elluviimisega, võttes eelõige arvesse ELi poliitikameetmete territoriaalset mõju. Komitee soovitab sellega seoses üle vaadata üksikud poliitikavaldkonnad, hinnates nende mõju piirkondadele, ning lisada territoriaalse mõju hinnang, mis oleks õigusakti mõju hindamise üks põhielement, püsivalt üldisele mõjuhinnangule teatud poliitikavaldkondi ja iseäranis 2020. aasta järgset ühtekuuluvuspoliitikat puudutavate ELi õigusaktide vastuvõtmise menetluses;

9. osutab vajadusele jälgida samme, mis on ELi tasandil astutud võitlemaks kogu Euroopas aina kasvava piirkondliku ebavõrdsusega hiljutise kriisi kontekstis, sest selline ebavõrdsus ohustab tõsiselt territoriaalset ühtekuuluvust;

Üldised märkused

10. kinnitab, et EL vajab kohapõhist arengustrateegiat ning ühtekuuluvuspoliitika õigusaktide uue paketi raames tuleb tugevdada selles valdkonnas tehtavaid jõupingutusi. Teisisõnu peab ühtekuuluvuspoliitika ühildama tingimuslikkuse ja subsidiaarsuse põhimõtted, pöörates suuremat tähelepanu just viimasele;

11. tuletab meelde, et ELi territoriaalpoliitika peab arvestama ELi mitmesuguste poliitiliste strateegiate mõju piirkondadele, linnadele ja linnapiirkondadele ja võimaldama tegeleda jooksvate väljakutsetega terviklikul viisil, mis ei hõlmaks ainult struktuuri- ja investeerimisfonde, vaid ka keskkonda, transporti, siseturgu ja digitaalarengu tegevuskava, kui mainida vaid mõnda ELi muudest poliitikavaldkondadest, millel on selge territoriaalne mõju. Poliitika kujundamisel peab arvesse võtma ruumilist mõõdet, et saavutada maksimaalne sünergia, kasutada ära arenguvõimalused ja vältida negatiivseid poliitilisi mõjusid;

12. esitab uuesti soovituse kutsuda kontrollisüsteemi tugevdamiseks ja tasakaalu tagamiseks kokku ühtekuuluvuspoliitika nõukogu, mis koosneks regionaalarengu eest vastutavatest ministritest vastavalt kõnealuses liikmesriigis kehtivale valitsusstruktuurile ja Euroopa Regioonide Komitee esindajast koostöö koordineerijana. Komitee väljendab valmisolekut osaleda aktiivselt poliitilistes aruteludes sellise struktuuri loomise üle eesmärgiga tagada kohalike ja piirkondlike omavalitsuste seisukoha täielik arvestamine;

13. rõhutab, et partnerlus on ühtekuuluvuspoliitika tõhususe suurendamise oluline eeldus ja et ainult mitmetasandilise valitsemissüsteemiga on võimalik tagada Euroopa Liidu kehtestatud strateegiliste suuniste tulemuslik ühendamine piirkondlike ja kohalike väljakutsetega (4);

14. kinnitab oma toetust uutele mehhanismidele ja vahenditele, mis tugevdavad territoriaalset lähenemisviisi kogukonna juhitud kohaliku arengu (CLLD) ja integreeritud territoriaalsete investeeringute (ITI) kaudu. Need loovad kohalikele omavalitsustele, linnadele ja piirkondadele suurepärased võimalused kasutada ELi fonde majanduskasvu ning heaolu saavutamiseks ja lähenemisteele naasmiseks. Seepärast avaldab komitee kahetsust, et kuigi paljud liikmesriigid on kavatsenud fonde ka praktikas kasutada, on nende kasutuselevõtu nurjanud ELi õigusaktidesse jäänud regulatiivsed tõkked ja korraldusasutuste tõrksus anda ELi eesmärkide saavutamine üle kohalikule ja piirkondlikule tasandile;

15. leiab, et olukorras, kus kõnealuseid vahendeid on eri liikmesriikides rakendatud väga erineval määral, tuleb nende territoriaalset arengut toetavate vahendite juhtimise, rakendamise, järelevalve ja kontrollimise süsteemi maksimaalselt lihtsustada ja kooskõlastada;

16. juhib siiski tähelepanu sellele, et territoriaalne lähenemisviis arengule ulatub nendest vahenditest palju kaugemale ja seda tuleb arvesse võtta kõigis ühtekuuluvuspoliitika aspektides;

17. nõuab Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 174 territoriaalset ühtekuuluvust käsitlevate sätete rangemat järgimist. Kõnealuses artiklis sätestatakse, et liit taotleb eri piirkondade arengutaseme ühtlustamist ning mahajäämuse vähendamist kõige ebasoodsamates piirkondades, pöörates erilist tähelepanu maapiirkondadele, tööstuslikust üleminekust mõjutatud piirkondadele ja piirkondadele, kus valitsevad rasked ja püsivad ebasoodsad looduslikud või demograafilised tingimused, näiteks väga väikese rahvastikutihedusega põhjapoolseimatele piirkondadele, saartele, piiriülestele ja mäestikualadele, sest kahtlemata on territoriaalse tegevuskava 2020 edu saavutamise üks keskne tegur võimaldada neil piirkondadel üle saada arengut takistavatest struktuursetest puudustest;

18. rõhutab ühtlasi äärepoolseimate piirkondade erijuhtumit. Nende puhul tuleb arvesse võtta ELi toimimise lepingu artiklis 349 määratletud iseärasusi ja piiranguid, et võimaldada kõnealustel piirkondadel kõrvaldada nende arengut takistavad struktuursed tõkked, muutudes niiviisi tegevuskava 2020 edukuse üheks põhiteguriks;

19. leiab, et arvesse tuleks võtta ka muid piirkondi suurel määral mõjutavaid demograafilisi probleeme, nagu väljaränne, rahvastiku vananemine ja hõre asustus. Komitee palub komisjonil pöörata ühtekuuluvuspoliitika rakendamisel erilist tähelepanu ebasoodsate geograafiliste ja demograafiliste tingimustega piirkondadele (5);

20. kutsub algatama arutelu elukvaliteedi mõõtmise üle muude näitajate alusel kui SKP, rõhutades, et territoriaalne ühtekuuluvus täiendab majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust ja seega ei saa seda mõõta üksnes majandusnäitajate alusel. ELi sotsiaalset ühtekuuluvust toetav arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv on palju enamat kui vaid SKP suurenemine. See hõlmab ka territoriaalseid, ühiskondlikke, kultuurilisi ja eelkõige keskkonnaga seotud aspekte, mis on eriti olulised maapiirkondades ja hõredamalt asustatud piirkondades. Seda arvestades parandab rohelise taristu arendamine maapiirkondades ja linnades elukvaliteeti piirkondades ja vähendab nende haavatavust. Näitajate valimisel tuleb meeles pidada, et statistiliste andmete kättesaadavus piirkondlikul tasandil on kõigis liikmesriikides piiratud;

21. kutsub võtma kasutusele võrreldavate ja usaldusväärsete näitajate kogumi, mille abil saaks mõõta, toetada ja jälgida territoriaalset ühtekuuluvust, terviklikku territoriaalset arengut, struktuurseid probleeme, territoriaalseid väljakutseid ja võimalusi ning samuti territoriaalset mõju eri geograafilistele tasanditele ja piirkonna liikidele (6). See võimaldaks otsustajatel teha ruumilise planeerimise valdkonnas teadlikke otsuseid, mis vastaksid proportsionaalsuse nõudele;

22. peab esmatähtsaks võtta arvesse kliima ja keskkonnaga seotud ohte ja nende territoriaalset mõju;

23. märgib ka vajadust algatada arutelu ühtekuuluvuspoliitika tuleviku üle pärast 2020. aastat, et eelkõige uurida, kas poliitika esialgsed eesmärgid, sealhulgas toetus kohapõhisele lähenemisviisile, on saavutatud, ent peab samuti vajalikuks uurida, kas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide puhul praegu kasutatav vahendite eraldamise metoodika on täielikult kooskõlas poliitika eesmärkidega ja kas selles võetakse piisavalt arvesse territoriaalset mitmekesisust;

Polütsentriline territoriaalne areng

24. leiab, et ELi polütsentriline areng on väga oluline territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamiseks, aidates kaasa linnade paremini liigendatud süsteemile ning sotsiaalset ühtekuuluvust soodustavate kaupade ja teenuste paremale tarnimisele ja pakkumisele kogu piirkonnas;

25. tuletab meelde, et Euroopa tõhusus ja kvaliteet sõltuvad kontaktide võrgustiku loomisest igas suuruses linnade vahel – alates kohalikust tasandist kuni globaalseni –, nagu ka kodanike positsiooni tugevdamisest ja selliste kohalike meetmete algatamisest, mis tutvustaksid kohalikke tugevusi Euroopas ja kogu maailmas;

26. rõhutab, et avatus naaberriikidele ja ülejäänud maailmale on hädavajalik tingimus kõigi Euroopa linnade ja piirkondade jaoks, kes tahavad ära kasutada globaalse majanduskasvu ja tehnoloogia arengu pakutavaid arenguvõimalusi. Sellega seoses on piiriülese koostöö toetamine eelkõige ELi välispiiridel osutunud tõhusaks vahendiks. Euroopa pikaajaline areng sõltub tema mainest maailmas ning iga linna ja piirkonna konkurentsieeliste ärakasutamisest ühisturu väljakujundamise ja tõhusate ühiste arengustrateegiate koostamise käigus, seda eelkõige ELi ja Vahemere piirkonna riikide partnerluse, idapartnerluse ja samuti Atlandi-ülese partnerluse raames (7);

27. märgib, et kõige enam arenenud linnade ja piirkondade koostöö annab lisaväärtust ja soodustab ka laiema ümbruse arengut. Seetõttu rõhutab komitee, et arvesse tuleb võtta kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rolli, nende arvamusi ja ettepanekuid, kui ELi poliitika avaldab neile omavalitsustele otsest mõju;

Teisejärgulise tähtsusega linnade ning väikeste ja keskmiste linnapiirkondade ja maapiirkondade roll

28. rõhutab polütsentrilise piirkondliku arengu mudeli eeliseid ning osutab siinkohal maa- ja linnapiirkondade sidemete olulisusele;

29. kutsub võtma poliitilise lähenemisviisi, mis soodustaks funktsionaalsete piirkondade loomist nii riikide sees kui ka piiriülesel tasandil, arvestades, et funktsionaalsed piirkonnad hõlmavad nii linna- kui ka maapiirkondi, ning et nende rolli arenguks vajaliku kriitilise massi hoidmisel ja välistest mõjuritest tingitud haavatavuse vähendamisel on korduvalt rõhutatud ka majandusanalüüsides ja ruumilistes analüüsides;

30. leiab, et sotsiaalse tõrjutuse alasid esineb nii linna-, eeslinna- kui ka maapiirkondades, mis sageli asuvad inimväärse elatustasemega piirkondade naabruses. Territoriaalse tegevuskava paremaks rakendamiseks tuleb arvesse võtta piirkondlikust tasandist madalama tasandi iseärasusi;

31. kutsub koondama ELi poliitikameetmeid ja rahastamisvahendeid toimivatele ja tõhusatele ühendustele linnapiirkondade vahel – võttes arvesse valglinnastumist ja maakasutuse uusi vorme –, teadmistele ja haridusele ligipääsule ning linnade ja funktsionaalsete piirkondade toimivate võrgustike loomisele (8), et tutvustada parimaid tavasid ning tõhusaid poliitilisi lahendusi ja projekte;

32. tunneb heameelt asjaolu üle, et territoriaalses tegevuskavas 2020 kutsutakse riike, piirkondi ja linnu (sh väikseid ja keskmise suurusega linnu) panustama Euroopa ühistesse territoriaalsetesse prioriteetidesse, kuid väljendab samas kahetsust, et kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi ei kohelda nende küsimuste otsustamisel veel teiste üksustega võrdselt. Tuleks teha jõupingutusi, et võimaldada neil omavalitsustel tõhusamalt reageerida Euroopa olulisimatele territoriaalsetele väljakutsetele;

33. leiab, et väikeste ja keskmise suurusega linnade tõhus toimimine ja maamajanduse mitmekesistamine on olulised sammud territoriaalse tegevuskava täieliku rakendamise suunas. Selles kontekstis peaksid strateegiad keskenduma üldist sotsiaalset ja majandushuvi pakkuvate teenuste õiglasele kättesaadavusele, funktsionaalsete piirkondade laiendamisele (tuginedes juba väljatöötatud linna- ja maapiirkondade algatustele) ning väikestele ja keskmise suurusega linnadele ligipääsu ja nende omavahelise ühendamise toetamisele (9);

34. rõhutab väikeste ja keskmise suurusega linnapiirkondade rolli polütsentrilise territoriaalse arengu ühe elemendina. Komitee tervitab sellega seoses asjaolu, et eesistujariikide kolmik on hakanud tegelema selle ühise teemaga väikeste ja keskmise suurusega linnapiirkondade valdkonnas. See hõlmab linna- ja maapiirkondade kokkupõimumise uurimist ja ettepanekuid mehhanismide kohta koostööks eri piirkondade vahel ning piirkondade tasakaalustatuma arengu saavutamiseks. Esmatähtis on tugevdada piirkonna identiteeti kujundavaid väärtuseid (maastik, kultuuri- ja keskkonnapärand), mis kujutavad endast konkurentsieeliseid ja võimaldavad eristuda ülemaailmsel turul;

35. väiksed ja keskmise suurusega linnad etendavad aktiivset rolli heaolu ja jõukuse tagamisel ka ümbritsevate külade elanikele, nad on töökohtade loomise ja teenuste pakkumise keskused, kohaliku transpordi sõlmpunktid ning juhivad suurenevat nõudlust liikuvuse järele. Seega on nad olulised väljarände pidurdamisel maa-ja linnapiirkondadest. Peale selle saavad nad osaleda ka suurinnapiirkondade arengus, osaledes ühistes polütsentrilistes võrgustikes. Nad aitavad lahendada keskkonnakaitse ja elukvaliteediga seonduvaid probleeme, mis tulenevad rahvastiku ülemäärasest koondumisest suurlinnadesse;

36. kutsub seoses ülaltooduga üles arendama edasi ja koordineerima paremini ühtekuuluvuspoliitika linnamõõdet muude linnapiirkondadele linnade integreeritud tegevuskava raames mõju avaldavate poliitikavaldkondadega ja tugevdama ametlikku koostöömehhanismi Euroopa linnapiirkondade ja neid ümbritsevate maapiirkondade vahel (10). Komitee kordab oma üleskutset koostada linnade integreeritud tegevuskava valge raamat;

Euroopa piirkondade ühendamine: territoriaalne vaatenurk

37. peab Euroopa territoriaalset koostööd, mis toimib piiriüleste, piirkondadevaheliste või riigiüleste algatuste (nt ETKRid) toel, ja makropiirkondlike strateegiate arendamist põhivahenditeks, mis võimaldavad territoriaalset tegevuskava paremini rakendada. Komitee tervitab seega eesistujariikide kolmiku kavatsust analüüsida vajadust õigussätete järele integreeritud piiriüleste alade loomiseks ning töörühma moodustamist nõukogu juurde, et jälgida makropiirkondlike strateegiate edusamme. Komitee märgib, et riigi tasandist madalama tasandi üksuste osalemine nende vahendite väljatöötamisel ja haldamisel ning kõnealuse töörühma tegevuses peaks jätkuvalt olema nende eesmärkide saavutamise üks põhielement;

38. leiab, et on vaja edendada polütsentrilist majanduskasvu, mis on eri piirkondade vahel geograafiliselt tasakaalustatud, muu hulgas tänu otsustavatele meetmetele digitaalse lõhe kaotamisel ning koostöö tegemisel energia, kliima ja keskkonna, teadusuuringute ja innovatsiooni ning piirkondade juurdepääsetavuse ja atraktiivsuse valdkonnas ning jätkusuutlikule transpordipoliitikale, mis põhineb territoriaalsete iseärasustega kohandatud strateegial;

39. rõhutab transporditaristu rolli territoriaalse ühtekuuluvuse vahendina. Geograafilisi ja demograafilisi väljakutseid pakkuvad piirkonnad vajavad selles suhtes erilist tähelepanu (11). Selles kontekstis osutab komitee võimalusele kasutada Euroopa territoriaalse koostöö rühmitusi vahendina piiriüleste sidemete toetamiseks, sh kolmandate riikidega, samuti kasutada selleks finantsvahendeid, nagu Euroopa ühendamise rahastu;

40. kutsub komisjoni üles jätkama ja tugevdama püüdlusi TEN-T põhivõrgu lõpuleviimiseks, eelkõige kitsaskohtade kõrvaldamise ja piiriüleste ühenduste lihtsustamise osas, samuti suurendama kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kaasatust koridoriplatvormidesse;

41. rõhutab, nagu on osutatud ka kuuendas ühtekuuluvusaruandes, et üleeuroopalise transpordivõrgu arendamise suunistes on seatud eesmärk luua ELi tasandil mitmeliigiline transpordivõrk, mis hõlmab raudteeühendusi, luues selleks uut ja uuendades olemasolevat taristut. Selles kontekstis peab komitee vajalikuks jätkusuutlike, konkurentsivõimeliste, energiatõhusate ja keskkonnahoidlikumate transpordivahendite olemasolu, ühendvedude soodustamist, eri transpordiliikide üksteist täiendavat kasutamist, samuti taristuprojektide elluviimist vähem arenenud piirkondades, piiriülestes piirkondades, piirkondades, kus füüsilised tõkked takistavad ligipääsu siseturule, ja piirkondades, kus on probleeme territoriaalse ühtekuuluvusega;

Territoriaalne tegevuskava ja strateegia „Euroopa 2020”

42. märgib, et ELi territoriaalses tegevuskavas 2020 on kinnitatud territoriaalse lähenemise olulisust strateegia „Euroopa 2020” rakendamisel. Tuleks ära kasutada strateegia läbivaatamisega kaasnevat võimalust tugevdada strateegia territoriaalset mõõdet. Seega saab strateegias „Euroopa 2020” määratletud ELi eesmärke saavutada vaid eeldusel, et arvesse võetakse strateegia territoriaalset mõõdet, sest eri piirkondade arenguvõimalused on erinevad (12);

43. kordab üleskutset anda välja territoriaalse ühtekuuluvuse valge raamat, mis põhineks Euroopa Liidu territoriaalse tegevuskava 2020 ja strateegia „Euroopa 2020” vastastikuste seoste analüüsil ning mille eesmärk oleks võidelda kasvavate territoriaalsete erinevuste vastu ELis (13);

44. soovitab, et ELi ühtekuuluvuspoliitika koos selles seatud majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärkidega peaks aitama ka tulevikus kaasa strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele. Majanduskasvu eesmärkide ja lähenemiseesmärgi seoste tugevdamise kaudu toetab ühtekuuluvuspoliitika erinevuste vähendamist Euroopa Liidus eesmärgiga saavutada strateegia peamised eesmärgid ja suurendada nii heaolu kogu Euroopas. Seda potentsiaali tuleb järjepidevalt ära kasutada, võttes ühtekuuluvuspoliitika suhtes partnerlusel põhineva lähenemisviisi piirkondade iseärasustel põhineva strateegia raames, viies ellu kohalikke tingimusi ja võimalusi arvestavaid konkreetseid meetmeid;

45. toetab seetõttu mõtet koostada Euroopa partnerluse käitumisjuhendile tuginedes strateegia „Euroopa 2020” (14) tegevusjuhend tagamaks, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ja muud asjaomased sidusrühmad kaasatakse territoriaalset arengut mõjutavate pikaajaliste strateegiliste dokumentide kavandamisse ja elluviimisse;

Visioon Euroopa jaoks

46. rõhutab võrgustiku ESPON võetud meetmeid, mille eesmärk oli välja töötada Euroopa territoriaalse arenguga seotud näitajate ja indeksite kogum, mis oleks otsustajatele abiks territoriaalse ühtekuuluvuse mõõtmisel ja järelevalves. Komitee palub sõnaselgelt selliste näitajate väljatöötamist, mis kajastavad, kuidas territoriaalsed ja demograafilised probleemid (nt hajutatud asustus, väike rahvastikutihedus ning elanikkonna vähenemine ja vananemine) mõjutavad jätkusuutlikku, arukat ja kaasavat majanduskasvu;

47. leiab, et on kiiresti tarvis välja arendada võrreldavate statistiliste andmete kogum nii kohaliku kui ka sellest madalama tasandi kohta ning kanda OECD ja komisjoni olemasolev linna- ja maapiirkondade liigitus üle Eurostati kategooriatesse, millest võib abi olla nii ELi poliitikakujundamisel kui ka hindamisel, kuna algusest peale saadakse usaldusväärset kohalikku teavet;

48. leiab, et avatud ja polütsentrilise Euroopa ülesehitamine on kõige sidusam territoriaalne strateegia, millega toetatakse majanduskasvu ja konkurentsivõimet, sotsiaalset ühtekuuluvust ja strateegias „Euroopa 2020” ja territoriaalses tegevuskavas 2020 edendatud jätkusuutliku arengu eesmärke eelolevateks aastakümneteks (15). Komitee väljendab toetust strateegiale, milles ühendatakse areng ja ühtekuuluvus ning millega luuakse hea elukeskkond;

49. tunnistab, et kogu Euroopas on vaja ühist strateegilist planeerimist, mis toetuks üldisele ettekujutusele edasisest arengust ja toetaks Euroopa Liidu regionaalarengu poliitika paremat koordineerimist (16).

Brüssel, 17. aprill 2015 Euroopa Regioonide Komitee president Markku MARKKULA

(1) „Euroopa Liidu territoriaalne tegevuskava 2020. Mitmekesiste piirkondadega kaasava, aruka ja jätkusuutliku Euroopa poole”.

(2) Barca aruanne, lk 108.

(3) Vt „Making Europe Open and Polycentric” uuringus „Scenarios and Vision for European Territory 2050”, ESPON.

(4) CoR 2012/1683.

(5) CoR 2014/4896.

(6) Vt „Making Europe Open and Polycentric” uuringus „Scenarios and Vision for European Territory 2050”, ESPON.

(7) Vt „Making Europe Open and Polycentric” uuringus „Scenarios and Vision for European Territory 2050”, ESPON.

(8) „How to strengthen the Territorial dimension of Europe 2020 and the EU cohesion Policy”.

(9) „How to strengthen the Territorial dimension of Europe 2020 and the EU cohesion Policy”.

(10) „Polütsentriline territoriaalne areng Euroopa Liidu, riigi ja piirkonna tasandil” – ümarlauaarutelu 10. juulil 2014 Fabrianos toimunud COTERi komisjoni koosolekul.

(11) Konkreetsed soovitused on esitatud Regioonide Komitee arvamuses „Liikuvus geograafilisi ja demograafilisi väljakutseid pakkuvates piirkondades” (CdR 1691/2014).

(12) „Euroopa Liidu territoriaalne tegevuskava 2020. Mitmekesiste piirkondadega kaasava, aruka ja jätkusuutliku Euroopa poole”.

(13) CoR 2014/2333.

(14) Läbivaadatud strateegia „Euroopa 2020” tegevuskava.

(15) Vt „Making Europe Open and Polycentric” uuringus „Scenarios and Vision for European Territory 2050”, ESPON.

(16) Vt „Making Europe Open and Polycentric” uuringus „Scenarios and Vision for European Territory 2050”, ESPON.