Hispaanias on kogus lossimiste arvu kohta kõige suurem (tabel 3 ja joonis 2). Tabelis 4 on esitatud 2013. aasta kohta teatatud lossitud kogused liikide ja liikmesriikide kaupa. Sinihaid (liik, mille uimedele on olemas turg) on kõige suuremas koguses lossinud Hispaania ja Portugali laevastikud (joonis 3).

Koguse kohta teatasid seitse liikmesriiki, et 2013. aastal lossiti rohkem kui 50 tonni. Silma paistsid kaks liikmesriiki – Hispaania (üle 60 000 tonni) ja Prantsusmaa (üle 15 000 tonni). Pooled liikmesriikidest, kes olid varem välja andnud püügi eriload haide töötlemiseks pardal, ei teatanud, et nende laevastikud on haisid püüdnud.

Kolm rannikuäärset liikmesriiki (Horvaatia, Itaalia ja Rumeenia) ei esitanud aruannet ei 2013. ega ka 2014. aasta kohta; mitu muud liikmesriiki esitasid aruande määruse rakendamise kohta vaid aastal 2013 või 2014. Kõigilt liikmesriikidelt saadud andmete ülevaade on esitatud lisa tabelis 2; aruanded on üleval ka internetis, kui asjaomane liikmesriik ei olnud avaldamise vastu.

Liikmesriigid, kelle lipu all sõidab laevu, mis püüavad, hoiavad pardal, laadivad ümber või lossivad haisid, peavad igal aastal saatma komisjonile aruande kõnealuse määruse rakendamise kohta eelmisel aastal. Liikmesriik kirjeldab aruandes, kuidas ta on jälginud ja taganud varasema määruse nõuete täitmist ning esitab eelkõige järgmise teabe:

Kõnealust määrust muudeti määrusega (EL) nr 605/2013 . Selle artiklis 6 on sätestatud: „Liikmesriigid, kelle lipu all sõidab laevu, mis püüavad, hoiavad pardal, laadivad ümber või lossivad haisid, saadavad komisjonile [...] iga aasta [...] põhjaliku aruande käesoleva määruse rakendamise kohta [...]. Pärast seda, kui liikmesriigid on esitanud [...] teise aastaaruande, esitab komisjon hiljemalt 1. jaanuaril 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva määruse toimimise ja rahvusvaheliste arengute kohta kõnealuses valdkonnas.” Käesolev aruanne on koostatud selle kohustuse täitmiseks.

Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1185/2003 (haiuimede eemaldamise kohta laevade pardal) on kehtestatud uimepüügi, st hailt uimede eemaldamise ja ülejäänud haikere merre tagasiheitmise üldine keeld. Määruse kohaselt võivad liikmesriigid välja anda püügi eriloa haide töötlemiseks pardal. Uimepüügi vältimiseks on määrusega kehtestatud töödeldud haide uimede ja rümpade kaalu suhtarv.

Kontrollide sagedus on liikmesriigiti üsna ebaühtlane (tabel 5 ja joonis 4). Näiteks teatas Malta keskmiselt 84 kontrollist 100 lossimise kohta 2013. aastal, Prantsusmaa aga 0,2st. Nende liikmesriikide hulgas, kes olid varem välja andnud püügi erilube haide töötlemiseks pardal, ei teatanud Leedu ega Eesti ühestki kalapüügilaeva kontrollist.

Andmete kohaselt tehti 2013. aastal rohkem kui 4 400 kontrolli, mille käigus tuvastati neli rikkumisjuhtu: Küprose teatel leiti ühelt laevalt uimedeta sinihai, Prantsusmaa teatel toimus ühel Venezuela laeval ja Hispaania teatel ühel Portugali laeval uimepüük ning Ühendkuningriik teatas ühest kahe hai merel nülgimise juhtumist.

Hispaania esitas lisateabe koos hinnanguga määruse mõju kohta Hispaania õngejadalaevadele4. Komisjoni talitused analüüsisid asjakohaseid laevastikuosi andmete põhjal, mis on esitatud uue määruse nõuetega kohanemise kulude kohta, ning leidsid, et suurim laevastikuosa (laevade arvu ja töökohtade poolest) saab tegevust jätkata ja saada mõistlikke kasumimarginaale. Juba praegu kahjumiga tegutsevates laevastikuosades võivad kohanemiskulud nende finantsprobleeme võimendada.

3.Rahvusvahelised arengusuunad

Haide kaitse parandamiseks ja liidu laevastikele võrdsete võimaluste tagamiseks on komisjon toetanud ja toetab ka edaspidi piirkondlikes kalandusorganisatsioonides ja -asutustes (nt Kirde-Atlandi Kalanduskomisjonis) ning asjakohastel rahvusvahelistel foorumitel poliitikat, mille kohaselt uimed peavad olema loomulikus olekus kala küljes.

EL on ka säästvat kalandust käsitleva ÜRO Peaassamblee resolutsiooni jõuline edendaja. Resolutsioonis on kutsutud riike üles võtma koheseid ja kooskõlastatud abinõusid, et parandada piirkondlike kalandusorganisatsioonide poolt või kokkulepetega haipüügi ja haide juhupüügi reguleerimiseks kehtestatud meetmete rakendamist ja järgimist.

4.Kokkuvõte

Liikmesriigid ei ole määruse kohast aastaaruande esitamise nõuet täitnud täielikult. Vaid 14 rannikuäärset liikmesriiki 23st esitasid tervikaruande määruse rakendamise kohta nii 2013. kui ka 2014. aastal ning kolm sellist riiki ei esitanud ühtegi aruannet vaatamata komisjoni mitmele meeldetuletusele. Siiski esitasid kõik liikmesriigid, kes olid varem välja andnud püügi eriload haide töötlemiseks pardal, määruse rakendamise kohta vähemalt ühe aruande. Liikmesriigid esitasid andmed erinevas ulatuses ja vormis.

Pidades silmas, et andmed ei ole täielikud, võib aruannete põhjal teha teatavaid piiratud järeldusi. Aruannetest ilmneb, et ulatusliku haipüügiga tegelevad peamiselt kahe liikmesriigi laevad. Komisjonile nõutud andmed esitanud liikmesriikide, sh kahe olulise liikmesriigi tehtud kontrollide käigus kindlaks tehtud rikkumiste arv on väga väike.

Komisjonile on teada ühe liikmesriigi aruannetes tõstatatud probleem, mis on sarnane teatavate liikmesriikide ja sidusrühmade poolt varasema avaliku konsultatsiooni käigus tõstatatud probleemiga, et määruse rakendamine muudab rümpade käitlemise keeruliseks ning toob asjaomastele laevadele kaasa lisakulud. Komisjon jätkab olukorra ja selle majanduslike tagajärgede jälgimist. Niisuguseid probleeme saab teataval määral lahendada olemasolevate vahenditega, nt Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi abiga, et leida väidetavatele raskustele praktilisi lahendusi. Ühtlasi usub komisjon, et vastavalt nõukogu soovile suurendada rahvusvahelist toetust võrdsemate võimaluste loomisel, on tähtis ka edaspidi edendada rahvusvahelisel tasandil aktiivselt poliitikat, mille kohaselt uimed peavad olema loomulikus olekus kala küljes. Seda ka siis, kui ELi ettepanekuid vastu ei võeta.