ET Euroopa Liidu Teataja C 229/5

SUUNISED RIIGIABI KONTROLLIMISEKS KALANDUS- JA AKVAKULTUURISEKTORIS

(2004/C 229/03)

1. ÕIGUSLIK ALUS JA REGULEERIMISALA

1.1. EÜ asutamislepingu artiklites 87–89 ette nähtud riigiabi eeskirjade kohaldamine kalandustoodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes on sätestatud nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2792/1999 (millega kehtestatakse kalandussektorile ühenduse struktuuriabi andmise üksikasjalikud eeskirjad ja kord) (1) artikli 19 lõikes 1 ja nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 104/2000 (kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta) (2) artiklis 32. Asutamislepingu artikli 87 lõikes 1 sätestatud põhimõtte suhtes, mille kohaselt ei sobi riigiabi kokku ühisturuga, kohaldatakse artikli 87 lõigetes 2 ja 3 sätestatud erandeid. Kalandussektoris kavatseb komisjon hallata nimetatud erandeid käesolevate suuniste raamistikus.

1.2. Käesolevad suunised hõlmavad kogu kalandussektorit ja käsitlevad vee-elusressursside ja akvakultuuri kasutamist ning saadavate toodete tootmis-, töötlemis- ja turustamisvahendeid; suuniste reguleerimisalasse ei kuulu harrastuspüük ja sportlik kalapüük, mille tulemusena ei toimu kalandustoodete müüki. Suunised käsitlevad kõiki meetmeid, mis kujutavad endast riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, kaasa arvatud meetmeid, millega antakse mis tahes kujul (riiklike, piirkondlike, maakondlike, osakondlike või kohalike) ametiasutuste eelarvetest või muudest riigi ressurssidest otseselt või kaudselt rahastatavaid finantssoodustusi. Abina tuleb käsitleda näiteks järgmisi meetmeid: kapitalisiirded, vähendatud intressimääraga laenud, intressitoetused, teatavad riigi osalused ettevõtete kapitalis, erimaksudest ja maksutaolistest lõivudest rahastatav abi, riigi tagatisega pangalaenudena antav abi, maksude ja lõivude alandamine või nendest vabastamine, kaasa arvatud kõrgendatud amortisatsiooninormid ja sotsiaalmaksete vähendamine.

2. RIIGIABIST TEATAMISE KOHUSTUS JA SELLEST KOHUSTUSEST VABASTAMINE

Komisjon tuletab liikmesriikidele meelde, et vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 3 ja nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega sätestatakse EÜ asutamislepingu artikli 93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) (3) artiklile 2 on neil kohustus teavitada komisjoni uutest riigiabi andmise plaanidest.

Vastavalt punktides 2.1 ja 2.2 sätestatud tingimustele on teatavad meetmed teatamisnõudest siiski vabastatud.

2.1. Vastavalt määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 19 lõikele 2 ei kohaldata asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89 ühendusega kaasrahastatavate meetmete liikmesriikidepoolsete kohustuslike rahaliste toetuste suhtes, mis on ette nähtud selle määruse artikli 3 lõikes 3 nimetatud arengukavadega ja määratletud nõukogu 21. juuni 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1260/1999 (millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta) (4) artikli 9 punktis b või nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2370/2002 (millega kehtestatakse ühenduse erakorraline meede kalalaevade lammutamiseks) (5) artiklis 5. Sellest tulenevalt ei peaks liikmesriigid komisjoni sellistest toetustest teavitama. Sellised toetused ei kuulu käesolevate suuniste reguleerimisalasse. Vastavalt määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 19 lõikele 3 peab komisjonile teatama riigiabina meetmetest, millega toimub riiklik rahastamine liikmesriikide poolt ja mis ületavad selles määruses või määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 19 lõikes 2 osutatud kohustuslikke rahalisi toetusi käsitlevas määruses (EÜ) nr 2370/2002 sätestatud piirid. Nende meetmete suhtes kohaldatakse käesolevaid suuniseid. Selleks, et vähendada määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 19 lõike 3 kohaldamisest tuleneda võivat halduskoormust ja hõlbustada väljamaksete tegemist ühenduse struktuurifondidest, on liikmesriikide huvides selgelt eristada kohustuslikke rahalisi toetusi, mida nad kavatsevad anda ühenduse meetmete kaasrahastamiseks Kalanduse Arendusrahastu raames vastavalt määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 19 lõikele 2 ja millest ei pea teatama, ja riigiabi, mille kohta kehtib teatamisnõue.

2.2. Liikmesriigid ei pea teatama kalandussektoris antavast abist, kui abi vastab nõukogu 7. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 994/98 (mis käsitleb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes) (6) artikli 1 kohaselt komisjoni vastuvõetud grupierandit käsitlevates määrustes sätestatud nõuetele. Selline abi hõlmab järgmist: — komisjoni 8. septembri 2004. aasta määruses (EÜ) nr 1595/2004 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist riigiabi suhtes, mida antakse kalandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega tegevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele) (7) sätestatud nõuetele vastav abi; — komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määruses (EÜ) nr 68/2001 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist koolitusabi suhtes) (8) sätestatud nõuetele vastav koolitusabi; — komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määruses (EÜ) nr 70/2001 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi suhtes) (9) sätestatud nõuetele vastav teadusuuringutele antav abi; — komisjoni 12. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2204/2002 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist tööhõivealase riigiabi suhtes) (10) sätestatud nõuetele vastav tööhõivealane abi; — komisjoni poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 994/98 artiklile 1 edaspidi vastuvõetavate ja kalandussektori suhtes kohaldatavate mis tahes määruste nõuetele vastav abi.

2.3. Komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrust (EÜ) nr 69/2001 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes) (11) ei kohaldata kalanduse suhtes.

3. PÕHIMÕTTED

3.1. Kalandussektoris, nagu ka muudes ühenduse majandussektorites, on ühenduse riigiabi poliitika eesmärgiks vältida konkurentsi moonutamist siseturul. Riigiabi andmine kalandussektoris on õigustatud ainult juhul, kui see on kooskõlas nii konkurentsipoliitika kui ka ühise kalanduspoliitika eesmärkidega, mis on sätestatud käesolevates suunistes ja eelkõige nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) (12) ning määrustes (EÜ) nr 2792/1999 ja 104/2000.

3.2. Oluline on tagada järjepidevus ja sidusus ühenduse tegevuspõhimõtetes riigiabi kontrollimise ning struktuurifondide kasutamise osas ühise kalanduspoliitika raames. Kui meetmed on abikõlblikud ühenduse vahenditest rahastamiseks, on need riigiabi kõlblikud ainult juhul, kui need vastavad määruses (EÜ) nr 2792/1999 sätestatud kriteeriumidele. Ühelgi juhul ei või riigiabi rahalise osaluse määr, mida väljendatakse protsendina abikõlblikest kuludest, ületada toetusekvivalendina nimetatud määruse IV lisas sätestatud siseriiklike ja ühenduse toetuste kogumäära. Komisjon hindab iga üksikjuhtumi puhul eraldi mis tahes abi meetmetele, mis ei kuulu käesolevate suuniste ega määruse (EÜ) nr 1595/2004 reguleerimisalasse, võttes arvesse asutamislepingu artiklites 87, 88 ja 89 sätestatud põhimõtteid ja ühenduse ühist kalanduspoliitikat.

3.3. On oluline, et abi ei antaks juhtudel, kus ei peeta kinni ühenduse õigusaktidest ja eelkõige ühise kalanduspoliitika eeskirjadest. Seetõttu võib riigiabi pidada ühisturuga kokkusobivaks ainult juhul, kui asjaomane liikmesriik kohustub kontrollima enne mis tahes abi andmist, kas rahastatavad meetmed ja nende toime on kooskõlas ühenduse õigusega. Abi andmise jooksul peavad liikmesriigid kontrollima, kas abisaajad vastavad ühise kalanduspoliitika eeskirjadele. Kui abi andmise jooksul leitakse, et abisaaja ei vasta ühise kalanduspoliitika eeskirjadele, tuleb abi tagasi maksta võrdeliselt rikkumise raskusega.

3.4. Tagamaks, et abi on vajalik ja soodustab teatava tegevuse arendamist, ei või lugeda ühisturuga kokkusobivaks sellisele tegevusele antavat abi, millega abisaaja tegeleks ka üksnes turutingimustes. Abi ei tohiks anda sellistele tegevustele, mis on abisaaja poolt juba tehtud.

3.5. Riigiabi toime ei tohi olla kaitsva iseloomuga – see peab aitama edendada kalandustoodete tootmise ja turustamise ratsionaliseerimist ja tõhustamist. Igasugune abi peaks tooma kaasa seisundi kestva paranemise, nii et asjaomane tööstusharu saaks edasi areneda üksnes turult saadava tulu alusel.

3.6. Kalandustoodete eksportimiseks või nendega ühenduse piires kauplemiseks antav riigiabi on ühisturuga kokkusobimatu.

3.7. Riigiabi, mida antakse abisaajale ühtegi ühise kalanduspoliitika eesmärkidega kooskõlas olevat kohustust seadmata ja mille eesmärk on parandada ettevõtjate finantsseisundit ja maksevalmidust või mida arvutatakse toodetud või turustatud koguse, toote hinna, toodanguühiku või tootmisvahendi alusel ja mille tulemusena vähenevad abisaaja tootmiskulud või suurenevad abisaaja tulud, on tegevusabina ühisturuga kokkusobimatu. Komisjon kavatseb seda reeglit karmilt rakendada igasuguse tegevusabi suhtes, kaasa arvatud maksuvabastusena või sotsiaalkindlustusmaksete või töötuskindlustusmaksete vähendamisena antava abi suhtes.

3.8. Läbipaistvuse huvides ei või komisjon lugeda abi ühisturuga kokkusobivaks, kui asjaomane liikmesriik ei ole teatanud abi kogusummat meetmete kohta ja abi osatähtsust. Komisjoni väljakujunenud tava kohaselt tuleks piirmäärasid üldjuhul väljendada pigem abi osatähtsusena abikõlblikest kuludest kui suurima abisummana. Arvesse võetakse siiski kõiki tegureid, mis võimaldavad hinnata abisaaja tegelikku eelisseisundit. Riigiabi kavade hindamisel võetakse arvesse kõigi selliste meetmete kumulatiivset mõju abisaaja jaoks, millest osa moodustab ametiasutuste poolt ühenduse, siseriiklike, piirkondlike või kohalike õigusnormide kohaselt antav subsiidium, ning eelkõige selliste meetmete mõju, mille eesmärgiks on piirkondliku arengu edendamine.

3.9. Piirkondliku riigiabi andmise suuniseid (13) käesolevas sektoris ei kohaldata. Piirkondlike abikavade osi, mis hõlmavad kalandussektorit, kontrollitakse käesolevate suuniste kohaselt.

3.10 Riigiabi, mida antakse selliste meetmeliikide puhul, mille suhtes kohaldatakse määrust (EÜ) nr 1595/2004, kuid mis toob kasu muudele ettevõtetele kui väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele või mis ületab nimetatud määruse artikli 1 lõikes 3 sätestatud piirmäära, hinnatakse käesolevate suuniste ja nimetatud määruse artiklites 4–13 kõigi meetmeliikide suhtes sätestatud kriteeriumide alusel.

4. ABI, MIDA VÕIB LUGEDA ÜHISTURUGA KOKKUSOBIVAKS

4.1. Teatavate horisontaalsuuniste rakendusalasse kuuluv abi

4.1.1. Keskkonnakaitseks antavat riigiabi hinnatakse vastavalt ühenduse suunistele, mis käsitlevad riigiabi andmist keskkonnakaitseks (14). Lisaks nimetatud suuniste nõuetele ei loeta keskkonnakaitseks antavat riigiabi ühisturuga kokkusobivaks juhul, kui see käsitleb laeva mahutavust või kui selle eesmärgiks on laeva püügivahendite tõhususe suurendamine.

4.1.2. Raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi hinnatakse vastavalt raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi käsitlevatele ühenduse suunistele (15). Lisaks nimetatud suuniste nõuetele võib muu hulgas merekalapüügiga tegelevate äriühingute ümberkorraldamiseks anda riigiabi ainult juhul, kui komisjonile on esitatud asjakohane kava laevastiku mahutavuse vähendamiseks ulatuses, mis ületab ühenduse õigusaktide alusel nõutavat.

4.2. Abi kalalaevade lõplikuks kasutusest kõrvaldamiseks nende kolmandatele riikidele üleandmise teel

Abi kalalaevade lõplikuks kasutusest kõrvaldamiseks nende kolmandatele riikidele üleandmise teel, mis ei ole seotud uute aluste ostmise või ehitamisega, sobib ühisturuga kokku juhul, kui selline abi vastab määruse (EÜ) nr 2792/99 ühenduse abi kõlblikkuse nõuetele, eelkõige nimetatud määruse artikli 7 lõike 3 punktis b, artikli 7 lõike 5 punktides b ja c ning artiklis 8 ja III lisa punktides 1.1 ja 1.2 sätestatud nõuetele.

Vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 11 lõikele 3 ei või riigiabiga toetatava laevastiku koosseisust laeva välja arvata enne, kui nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruses (EÜ) nr 3690/93 (millega kehtestatakse ühenduse süsteem, mis sätestab eeskirjad kalapüügilitsentsides sisalduva miinimumteabe kohta) (16) määratletud püügilitsents ja võimalikud asjakohaste määrustega ettenähtud püügiload on tühistatud.

4.3. Abi püügitegevuse ajutiseks katkestamiseks

4.3.1. Püügitegevuse ajutiseks katkestamiseks antavat abi võib lugeda ühisturuga kokkusobivaks juhul, kui see vastab määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 16 nõuetele. Püügitegevuse ajutisel katkestamisel taastamis- või kaitsekorralduskava raames võib riigiabi lugeda ühisturuga kokkusobivaks ainult juhul, kui asjaomane kava on vastu võetud määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 5 või 6 kohaselt. Püügitegevuse ajutisel katkestamisel erakorraliste meetmete raames võib riigiabi lugeda ühisturuga kokkusobivaks ainult juhul, kui meetme rakendamise otsuse on teinud komisjon määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 7 või nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määruse (EÜ) nr 850/1998 (kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu) (17) artikli 45 lõike 1 kohaselt või üks või mitu liikmesriiki määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 8 või määruse (EÜ) nr 850/1998 artikli 45 lõike 2 kohaselt.

4.3.2. Vastavalt määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 12 lõikele 6 võib lugeda ühisturuga kokkusobivaks neid kaasnevaid sotsiaalseid meetmeid, mis on võetud kalalaevade laevapere liikmete osas, keda mõjutab püügitegevuse ajutine katkestamine vee-elusressursside kaitseprojektide raames. Liikmesriik peab vastu võtma otsuse püügitegevuse katkestamise kohta määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 8, 9 või 10 alusel või määruse (EÜ) nr 850/1998 artikli 46 alusel või nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määruse (EÜ) nr 88/98 (millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitseks) (18) artikli 13 alusel või nõukogu 27. juuni 1994. aasta määruse (EÜ) nr 1626/94 (millega kehtestatakse Vahemere kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed) (19) artikli 1 lõike 3 alusel. Vee-elusressursside kaitseprojektid peavad lisaks püügitegevuse ajutisele katkestamisele hõlmama tõhusaid meetmeid kalade suremuse vähendamiseks, näiteks püügimahtude lõpliku vähendamise või tehniliste meetmete võtmise teel. Komisjonile tuleb projektidest teatada ning projektid peavad sisaldama täpseid ja mõõdetavaid eesmärke ning ajakava. Komisjon pöördub viivitamata määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 33 lõikes 1 sätestatud teadus-, tehnika- ja majanduskomitee poole arvamuse saamiseks. Esitada tuleb tõendid projekti sotsiaalse mõju kohta ja põhjendused tavalise sotsiaalkindlustussüsteemi toimet ületavate erimeetmete võtmiseks. Ainult isikud, kelle põhitegevus on seotud kasutusel oleva kalalaeva pardal toimuva tegevusega, on laevapere liikmed. Laevaomanikud ei ole kõlblikud, välja arvatud põhitegevusena oma laeval töötavad laevaomanikud. Komisjonile meetme kohta saadetavale teatisele tuleb lisada asjaomase abi teaduslik ja vajadusel ka majanduslik põhjendus. Meetmed ei tohi olla ulatuslikumad, kui on hädavajalik taotletavate eesmärkide saavutamiseks, ning need peavad olema piiratud kestusega. Liigsete hüvitiste maksmist tuleb vältida. Liikmesriik võib hüvitisi anda ühe aasta jooksul ning seda tähtaega võib pikendada ühe aasta võrra.

4.3.3. Punktides 4.3.1. ja 4.3.2 määratletud riigiabi võib ainult osaliselt korvata püügitegevuse ajutise katkestamisega seotud sissetuleku vähenemist.

4.3.4. Lubatud ei ole püügitegevuse piiramiseks antav liikmesriigi abi, mille eesmärk on vähendada kalapüügikoormust vastavalt määruse 2371/2002 artikli 16 lõikele 2.

4.4. Abi laevastikku tehtavateks investeeringuteks

4.4.1. Abi kalalaevade uuendamiseks võib lugeda ühisturuga kokkusobivaks juhul, kui see vastab määruse (EÜ) nr 2792/1999 artiklite 9 ja 10 ning III lisa punkti 1.3 nõuetele ja tingimusel, et riigiabi summa toetusekvivalent ei ületa nimetatud määruse IV lisas sätestatud riiklike ja ühenduse toetuste kogumäära. Laevatehastele ei tohi anda abi ühenduse kalalaevade ehitamiseks. Laevatehastele ühenduseväliste kalalaevade ehitamiseks, remontimiseks või ümberehitamiseks antava abi suhtes kohaldatakse laevaehitusele antavat abi käsitlevat raamistikku (20).

4.4.2. Abi kalalaevade moderniseerimiseks ja varustamiseks võib lugeda ühisturuga kokkusobivaks, kui see vastab määruse (EÜ) nr 2792/1999 artiklite 9 ja 10 ning III lisa punkti 1.4 nõuetele ja tingimusel, et riigiabi summa toetusekvivalent ei ületa nimetatud määruse IV lisas sätestatud riiklike ja ühenduse toetuste kogumäära.

4.4.3. Punktides 4.4.1 ja 4.4.2 määratletud abi võib anda ainult juhul, kui täidetakse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 13, komisjoni 12. augusti 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1438/2003 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 III peatükis määratletud ühenduse laevastikupoliitika rakenduseeskirjad) (21) ja, kui see on asjakohane, nõukogu 30. märtsi 2004. aasta määruses (EÜ) nr 639/2004 (kalalaevastike haldamise kohta ühenduse äärepoolseimates piirkondades) (22) sätestatud nõudeid.

4.4.4. Abi kasutatud aluste ostmiseks loetakse ühisturuga kokkusobivaks ainult juhul, kui see vastab määruse (EÜ) nr 2792/1999 artikli 12 lõike 3 punkti d ja artikli 12 lõike 4 punkti f sätetele.

4.4.5. Laevastikku tehtavateks investeeringuteks antavat riigiabi ei loeta ühisturuga kokkusobivaks ning liikmesriigid ei anna sellist abi meetmete puhul, mille suhtes on ühenduse finantsabi andmine peatatud vastavalt määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 16 lõikele 1.

4.5. Sotsiaalmajanduslikud meetmed

Kalandus- ja akvakultuurisektori töötajatele ning kala- ja akvakultuuritoodete töötlemise ja turustamisega tegelevatele töötajatele mõeldud sissetulekutoetust võib lugeda ühisturuga kokkusobivaks juhul, kui see on osa sotsiaalmajanduslikest tugivarumeetmetest, millega hüvitatakse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 11 lõike 1 kohaselt püügimahu kohandamiseks vastu võetud meetmetega seotud sissetulekute vähenemist. Sellist abi hinnatakse iga üksikjuhtumi puhul eraldi vastavalt punktis 3 toodud põhimõtetele. Püügitegevuse ajutise katkestamise korral kohaldatakse punkti 4.3.

4.6. Loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi

Asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punkti b kohaselt loetakse loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi ühisturuga kokkusobivaks.

Et selline abi loetaks ühisturuga kokkusobivaks, peab loodusõnnetuse või erakorraliste sündmuste tekitatud kahju ulatuma künniseni, milleks on 20 % asjaomase äriühingu keskmisest käibest eelneva kolme aasta jooksul eesmärgi 1 piirkondades nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 1260/1999 artiklis 3 ning mis hõlmavad selle määruse artikli 6 lõikes 1 määratletud piirkondi ja 30 % nimetatud käibest muudes piirkondades.

Kui loodusõnnetuse või erakorraliste sündmuste toimumine on tõendatud, võib varalise kahju hüvitamiseks anda abi kuni 100 % ulatuses. Hüvitus tuleks välja arvutada iga üksiku hüvitisesaaja tasandil ja ülemäärast hüvitamist tuleks vältida. Hüvitisest tuleb maha arvata kindlustusskeemide alusel saadud summad ja hüvitisesaaja tavapärased kulud. Kahju, mis võib olla kaetud tavalise kindlustuslepinguga või mis tuleneb tavalisest ettevõtlusriskist, ei ole abikõlblik.

Hüvitis tuleb eraldada kolme aasta jooksul pärast asjaomast sündmust.

4.7. Äärepoolseimad piirkonnad

Kui ühenduse õigusaktide sätted käsitlevad konkreetselt äärepoolseimaid piirkondi, näiteks määruse (EÜ) nr 2792/1999 IV lisa sätted kalandussektoris antava investeerimisabi osatähtsuse kohta, tunnistab komisjon nendes piirkondades kalandussektorile antava abi ühisturuga kokkusobivaks ainult juhul, kui see abi vastab nimetatud sätetele. Kui tegemist on meetmetega, mille suhtes ei kohaldata äärepoolseimad piirkondi käsitlevaid erisätteid, hinnatakse äärepoolseimate piirkondade vajaduste katmiseks mõeldud abi igal üksikjuhul eraldi, võttes ühest küljest arvesse asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 määratletud tegureid, mis iseloomustavad selliseid piirkondi, ja teisest küljest asjaomaste meetmete vastavust ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ning meetmete võimalikku mõju konkurentsile nimetatud piirkondades ja muudes ühenduse osades.

4.8. Maksutaolistest lõivudest rahastatav abi

Teatavate kala- ja akvakultuuritoodete suhtes nende päritolust olenemata kohaldatavatest erimaksudest ja eelkõige maksutaolistest lõivudest rahastatavad abikavad võib lugeda ühisturuga kokkusobivaks, kui neid abikavasid kohaldatakse nii omamaiste kui ka importtoodete suhtes ja kui antav abi vastab käesolevate suuniste tingimustele.

5. MENETLUSKÜSIMUSED

Komisjon tuletab meelde, et kohaldatakse määruse (EÜ) nr 659/1999 sätteid ja selle rakendussätteid.

Kui komisjon võtab vastu eitava otsuse abi suhtes, mida on antud ilma komisjonile teatamata ja ilma komisjoni heakskiiduta, peab liikmesriik abi abisaajalt koos intressidega tagasi nõudma määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 14 sätestatud tingimustel.

Abimeetmete kontrollimise kiirendamiseks soovitatakse liikmesriikidel täita komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 794/2004 (komisjoni määruse (EÜ) nr 659/1999 rakendamise kohta, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (23) I lisa I osas ja III.14 osas toodud vormid.

5.1. Uuesti teatamine ja aastaaruanne

Selleks et komisjon saaks täita oma kohustust kontrollida pidevalt kõiki liikmesriikides olemasolevaid abisüsteeme, peaksid liikmesriigid uuesti teatama komisjonile tähtajatutest abikavadest hiljemalt kaks kuud enne seda, kui möödub kümme aastat nende jõustumisest.

Määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklis 21 on sätestatud, et liikmesriigid esitavad komisjonile aastaaruanded kõikide olemasolevate toetuskavade kohta, mille suhtes ei ole tingimusliku otsusega kehtestatud eriaruandekohustusi. Need aastaaruanded peavad sisaldama ka heakskiidetud kavade väliseid üksiktoetusi. Aastaaruanne peab sisaldama komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 IIIC lisas toodud vormis esitatud kogu asjakohast teavet.

5.2. Ettepanekud asjakohaste meetmete kohta

Käesolevad suunised asendavad varasemad riigiabi kontrollimise suunised kalandus- ja akvakultuurisektoris (24), sest ühine kalanduspoliitika on edasi arenenud – vastu on võetud määrus (EÜ) nr 2369/2992, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2792/1999, määrus (EÜ) nr 2371/2002 ja määrus (EÜ) nr 1595/2004.

Komisjon muudab käesolevaid suuniseid riigiabi loendite korrapärase kontrollimise käigus omandatud kogemuste ja ühises kalanduspoliitikas toimuva arengu valguses.

Vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 1 ja määruse (EÜ) nr 659/1999 artiklile 18 teeb komisjon ettepaneku, et liikmesriigid muudaksid olemasolevaid kalandussektoris antavat abi käsitlevaid abikavasid nii, et need oleksid hiljemalt 1. jaanuariks 2005 kooskõlas käesolevate suunistega.

Liikmesriikidel palutakse hiljemalt 15. novembriks 2004 kirjalikult kinnitada, et nad nõustuvad ettepanekutega asjakohaste meetmete kohta.

Kui liikmesriik ei ole nimetatud kuupäevaks esitanud kirjalikku kinnitust oma nõusoleku kohta ega ole kirjalikult selgelt väljendanud oma vastuseisu, eeldab komisjon, et see liikmesriik on ettepanekutega nõus.

Kui liikmesriik ei nõustu nimetatud kuupäevaks ühegi ettepanekuga või osaga neist, tegutseb komisjon vastavalt määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 19 lõikele 2.

5.3. Kohaldamise tähtpäev

Komisjon kohaldab käesolevaid suuniseid alates 1. novembrist 2004 kogu riigiabi suhtes, millest teatatakse sel kuupäeval või pärast seda.

Ebaseaduslikku abi määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti f tähenduses hinnatakse vastavalt abiprogrammi käivitanud haldusakti jõustumise ajal kehtinud suunistele.

Kui käesolevates suunistes viidatakse ühenduse õigusaktidele või komisjoni suunistele, hõlmavad sellised viited ka pärast 1. novembrit 2004 nendes õigusaktides või suunistes tehtavaid muudatusi.

(1) EÜT L 337, 30.12.1999, lk 10. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2369/2002 (EÜT L 358, 31.12.2002, lk 49).

(2) EÜT L 17, 21.1.2000, lk 22. Määrust on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(3) EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1. Määrust on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(4) EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(5) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 57.

(6) EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.

(7) ELT L 291, 14.9.2004.

(8) EÜT L 10, 13.1.2001, lk 20. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 363/2004 (ELT L 63, 28.2.2004, lk 20).

(9) EÜT L 10, 13.1.2001, lk 33. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 364/2004 (ELT L 63, 28.2.2004, lk 22).

(10) EÜT L 337, 13.12.2002, lk 3.

(11) EÜT L 10, 13.1.2001, lk 30.

(12) EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.

(13) EÜT C 74, 10.3.1998, lk 9. Suuniseid on muudetud piirkondlikku riigiabi käsitlevate suuniste muudatustega (EÜT C 258, 9.9.2000, lk 5).

(14) EÜT C 37, 3.2.2001, lk 3.

(15) EÜT C 288, 9.10.1999, lk 2.

(16) EÜT L 341, 31.12.1993, lk 93.

(17) EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 602/2004 (ELT L 97, 1.4.2004, lk 30).

(18) EÜT L 9, 15.1.1998, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 812/2004 (ELT L 150, 30.4.2004, lk 12).

(19) EÜT L 171, 6.7.1994, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 813/2004 (ELT L 150, 30.4.2004, lk 32).

(20) ELT C 317, 30.12.2003, lk 11.

(21) ELT L 204, 13.8.2003, lk 21. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 916/2004 (ELT L 163, 30.4.2004, lk 81).

(22) ELT L 102, 7.4.2004, lk 9.

(23) ELT L 140, 30.4.2004, lk 1.

(24) EÜT C 19, 20.1.2001, lk 7.