ET Euroopa Liidu Teataja C 312/19

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2010/C 312/14

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„BŒUF DE VENDÉE”

EÜ nr: FR-PGI-0005-0592-08.03.2007

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus:

„Bœuf de Vendée”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Kõnealused loomad on mullikad, noored lehmad või kastreeritud isasloomad, kelle rümba kaal on vähemalt 380 kg, konformatsioon on S (EUR), rasvkatteklass on 2 või 3 ja tapavanus on vahemikus 30 kuni 96 kuud.

Veiseliha „Bœuf de Vendée” jaoks sobilikud veised on puhtatõulised lihaveised, eri lihatõugude ristandid või segatõugudesse kuuluvate emasloomade ja lihatõugudesse kuuluvate isasloomade järglased.

Käeolev taotlus hõlmab rümpadena, veerandrümpadena või tükeldatud kujul turustatavat värsket liha.

Liha „Bœuf de Vendée” iseloomulikud tunnused on ühtlaselt punane värvus, õrn ja sulanduv tekstuur ning hõrk ja meeldiv loomaliha maitse.

Liha pH ja temperatuur mõõdetakse 24 tundi pärast tapmist. Mõõdetavate väärtuste lubatud maksimaalsed suurused on vastavalt pH 6 ja temperatuur 6 °C. Need väärtused on vajalikud selleks, et võimaldada liha laagerdumist pikema aja jooksul. Kui neid väärtusi ei järgita, säilib liha halvasti ja omandab ebameeldiva maitse.

Iga „Bœuf de Vendée” rümba või selle osa kohta on väljastatud seda looma tapmisest kuni lihuniku letini saatev päritolu tagatissertifikaat (Certificat de Garantie d’Origine, CGO), milles täpsustatakse tarbija jaoks, millisesse kategooriasse veis kuulub, st kas tegemist on mullika, lehma või kastreeritud isasloomaga.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul):

Ei kohaldata.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Sünnist kuni võõrutamiseni peavad loomad toituma emapiimast. Võõrutamine toimub kuuenda ja üheksanda elukuu vahel. Pärast võõrutamist võivad loomad hakata sõltuvalt koresööda saadavusest valdavalt toituma rohust.

Suveperioodil võib loomadele anda koresöödal põhinevaid või kontsentreeritud toidulisandeid.

Koresööda päritolu on rangelt reglementeeritud: vähemalt 80 % sellest peab olema pärit samast põllumajandusettevõttest, ülejäänud osa aga kaitstud geograafilise tähise piikonnast. Seda nõuet põhjendatakse vajadusega kasutada kohalikke traditsioonilisi meetodeid ning Vendée piirkonna koresööda eripärase kvaliteediga. Ookeani läheduse mahendav mõju ja väga suur päikesepaisteliste päevade arv võimaldab saada rohkem ja varem suure energeetilise väärtuse ja kõrge proteiinisisaldusega sööta. Eespool osutatud nõude abil tagatakse „Bœuf de Vendée” liha andvate veiste jaoks vajaliku kõige paremini kohandatud koresööda kasutamine.

Oluline on ka heinamaa-lauda tsüklite järgmine, looma eluea kestel peab selliseid tsükleid olema vähemalt kaks. Tsüklid jagunevad järgmiselt: talvine laudaperiood ja aprillist oktoobrini kestev karjamaaperiood. Karjamaal veedetud periood peab kestma vähemalt neli kuud.

Loomade karjatamise keskmine aastane tihedus põhikarjamaal ei tohi ületada kahte loomühikut (lü) hektari kohta ning neil karjamaadel võib kasvatada üksnes kõnealuseid veiseid.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Veiste sündimine, üleskasvatamine ja nuumamine peavad toimuma samas põllumajandusettevõttes.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

Ei kohaldata.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Toodet müüakse nimetuse „Bœuf de Vendée” all. Märgisel peab olema KGT logo ja tähis „Indication Géographique Protégée” („kaitstud geograafiline tähis”). Rümba või selle osa kohta väljastatud päritolu tagatissertifikaadil, mis saadab liha kuni lihuniku letil väljapanemiseni, peab olema märgitud veise kategooria – kas tegemist on kastreeritud isaslooma, lehma või mullikaga.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Kaitstud geograafilise tähise „Bœuf de Vendée” geograafiline piirkond hõlmab kogu Vendée departemangu, millele lisanduvad mõned sellega piirnevad looduslikud piirkonnad, kus on samaväärsed põllumajanduslikud, geograafilised, ajaloolised, sotsiaalsed ja kultuurilised tingimused.

Kindlaksmääratud geograafiline piirkond on järgmine:

— kogu Vendée departemang;

— Loire Atlantique’i departemangu kõik järgmiste kantonite kommuunid: Aigrefeuille, Bouaye, Bourgneuf en Retz, Clisson, Légé, Le Loroux Bottereau, Le Pellerin, Machecoul, Paimboeuf, Pornic, Rezé, Saint Père en Retz, Saint Philbert de Grand Lieu, Vallet, Vertou, Vertou-vignoble;

— Maine et Loire’i departemangu kõik järgmiste kantonite kommuunid: Beaupréau, Chalonnes sur Loire, Champtoceaux, Chemillé, Cholet, Cholet 1, Cholet 2, Cholet 3, Doué La Fontaine, Gennes, Les Ponts de Cé, Montfaucon, Montreuil Bellay, Montrevault, Saint Florent le Vieil, Thouarcé, Vihiers;

— Deux-Sèvresi departemangu kõik järgmiste kantonite kommuunid: Cerisay, Coulonges, Mauléon, Moncoutant.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

a) Looduslikud tegurid

Vendées valitsevad eripärased klimaatilised ja geoloogilised tingimused. Vendée kliimale on iseloomulik tugev ookeani läheduse mõju ja Prantsusmaa keskmisest näitajatest oluliselt suurem aasta keskmine päikesekiirguse mõjumise aeg, 2 100 tundi aastas, mis on väga soodus söödataimede kasvuks ja võimaldab karja pidada karjamaadel välitingimustes pikki perioode. Geoloogiliste tingimuste poolest kuulub Vendée piirkond Armorica massiivi lõunaserva ja seda iseloomustavad küllalt paksud liivsavimullad, mis on samuti soodsad koresööda tootmiseks.

b) Põllumajanduslikud tegurid

Vendée üks eripära on selle piirkonna spetsiifilistest klimaatilistest ja geoloogilistest tingimustest tulenev potentsiaal söödataimede kasvatamiseks. Nii võimaldab kevadine varajane temperatuuri tõus aprilli lõpus või mai alguses ning suur kevadine päikesekiirguse hulk valmistada sileeritud sööta, mille kuivainesisaldus jääb üldjuhul üle 30 % ning lubab juuni alguses toimuva varajase heinateo tulemusena saada väga hea toiteväärtusega ning suure energia- ja lämmastikühendite sisaldusega heina. Selle esimese heinateoga saadav heinasaak ulatub tihtipeale enam kui viie kuivainetonnini hektari kohta. Mainitud eritingimused loovad ühtlasi kevadel väga head tingimused söödamaisi kasvatamiseks olukorras, mis tagab maisi hea ja ühtlase kasvamise. Peale selle pakub laiuskraad, millel Vendée asub, ka piisavalt sooja kliimat selleks, et sileeritav mais saavutaks piisava küpsusastme, st koristamishetkel üle 33 % ulatuva kuivaineprotsendi ja üle 50 % ulatuva terade sisaldusprotsendi. Saagikus jääb üldjuhul üle 11 kuivainetonni ühe mittekastetava kultuuri hektari kohta ja üle 15 kuivainetonni ühe kastetava kultuuri hektari kohta.

Selline märkimisväärne saagikus ja saagi suur energeetiline väärtus ja proteiinisisaldus võimaldab rahuldada loomade söödavajaduse sünnihetkest kuni tapmiseni. Sellistes tingimustes oli Vendée piirkonnale iseloomuliku sünni-nuumamissüsteemi väljakujunemine märkimisväärselt hõlpsam kui teistes piirkondades.

c) Ajaloolised ja inimtegurid

Veiseliha „Bœuf de Vendée” on Vendée piirkonna talunike igapäevaelu osa olnud juba aegade hämarusest peale. Ühe esimese kodus peetava loomana kasutati veiseid esmalt liha- ja piimaloomadena ja alles hiljem veoloomadena.

Seega on veised osa põllumaa väljarentimise süsteemi ajaloost, seejärel talude ajaloost, samuti oli veiste arv kõikide talumajapidamiste hindamisel üheks oluliseks baasühikuks. Ühtlasi on veisekasvatus Vendée piirkonna põllumajandusega tihedalt seotud valdkond. Loomakasvatajate oskusteave, eeskätt veiste kõiki arenguetappe hõlmava sünni-nuumamissüsteemi rakendamine on peamine ühenduslüli „Bœuf de Vendée” ajalooliste allikatega, nagu see on esitatud punktis 5.2.b.

Veiseliha „Bœuf de Vendée” pakkumine piirkonna arvukatel laatadel alates 19. sajandist on võimaldanud luua tihedad kaubandussidemed Prantsusmaa idaosa suurte tarbimiskeskustega kuni Pariisini välja.

Vendée piirkonna sünni-nuumamissüsteemiga ajaloolise väljakujunemisega tihedalt seotud arvukad loomade kasvatuskohtade läheduses paiknevad tapakohad ja -vahendid on samuti Vendée piirkonna üheks eripäraks.

5.2. Toote eripära:

Toote eripära tuleneb spetsiifilistest kvaliteediomadustest, mille aluseks on eriline oskusteave ja „Bœuf de Vendée” tunnustatud maine.

a) Spetsiifilised kvaliteediomadused

Veiseliha „Bœuf de Vendée” turustatakse pärast veiste tapmist sellele piirkonnale iseloomulike väga raskete ja hea konformatsiooniga rümpade näol. Rümpade keskmine kaal on keskmiselt 120 kg võrra suurem kui Prantsusmaa teistes veisekasvatuspiirkondades pakutavate rümpade oma.

Loomad sünnivad ning neid kasvatatakse ja nuumatakse KGTga hõlmatud piirkonnas asuvas ühes ja samas põllumajandusettevõttes. Veiste kasvatamise viimane etapp kestab vähemalt neli kuud, see võimaldab saavutada optimaalse nuumamistaseme: rasvkatteklass 2 või 3. Optimaalse nuumamistaseme saavutamiseks tuleb jälgida söödaportsjonite energeetilist väärtust ja proteiinisisaldust vähemalt neli kuud kestva viimase kasvatusetapi kestel. Selleks antakse iga looma nuumamisastme kohta viimase kasvatusperioodi alguses hinnang. Loomad tapetakse, kui saavutatakse rasvkatteklassile 2 või 3 vastav hinnang.

Rasked rümbad (keskmine kaal üle 450 kg), mille minimaalne kaal on 380 kg, võimaldavad saada tihkeid ja õrna konsistentsiga lihatükke, mis on traditsiooniliste lihunike ja veiseliha tarbijate seas väga kõrgelt hinnatud.

b) Veel üks iseloomulik eripära on inimeste oskusteave

Üks „Bœuf de Vendée” ajalooliste allikatega tihedalt seotud tegur on loomakasvatajate spetsiifiline oskusteave.

Veiste kõiki arengufaase sünnist kuni tapmiseni hõlmava kasvatusprotsessi eest vastutavad veisekasvatajad on Vendéele nii omase süsteemi iseloomulik osa. Tihti võib kuulda käibefraasi „Vendées sündinud loomi ka nuumatakse siin”. Selles piirkonnas seostub loomakasvatusega rikas kultuur. Sellest kultuurist pärineb ka väljaspool Prantsusmaa territooriumi laialdaselt tuntud oskusteave. Seega on Vendée piirkonna veisekasvatussüsteemi eripäraks asjaolu, et teatavas põllumajandusettevõttes sündinud loomad nuumatakse samas põllumajandusettevõttes toodetud koresööda abil. Tänapäeval on Vendée piirkonna aretus ja nuumkarja puhul 70 hektari suurusel karjamaal keskmiselt 60 ammlehma.

Kahe eraldi funktsiooni – aretuse ja nuumamise – koondamine ühte põllumajandusettevõttesse pakub mitmeid tehnilisi, sanitaarnõuetega seotud, majanduslikke ja turunduslikke eeliseid, mis mõjutavad olulisel määral lõpptoodangu kvaliteeti.

Veisekasvatajad kasutavad vaid lihatõugu veiseid (ammlehmad) või eri lihatõugude ristamisel saadud loomi. Kuid nende veiste potentsiaal ei avalduks kuigivõrd ilma piisavas koguses kvaliteetse söödata (mis on vajaliku energeetilise väärtuse ja lämmastikühendite sisaldusega). Tänu klimaatilistele tingimustele ja pinnase omadustele on tagatud piisava kvaliteetse söödavaru olemasolu, samas on tagatud ka põllumajandusettevõtete suhteliselt suur iseseisvus. Veisekasvatajate oskusteave, mis on seotud koresööda ja teravilja tootmisega, sööda kombineerimisega sõltuvalt selle toiteväärtusest ja veiste füsioloogilisest arengustaadiumist sünnist kuni tapmiseni, on täiel määral „Bœuf de Vendée” iseloomulikuks tunnuseks.

Veised kasvavad emapiimal kuni kaheksa kuu vanuselt toimuva võõrutuseni. Seejärel rakendatakse vähemalt kahe aasta jooksul järgmist tsüklit: loomi peetakse talveperioodil laudas ja suveperioodil aprillist kuni novembrini karjamaal. Veiste põhisööt on karjamaal kasvav rohi ja koresöödana kasutatav hein. Kasvatamise viimane etapp võib toimuda karjamaal või latrites.

Sõltuvalt looma seisukorrast nuumamise algusetapil valib veisekasvataja kasvatamiseks vajalikud söödaratsioonid ja nuumamisviisi, mis võimaldab saavutada parima võimaliku tulemuse: piisava, kuid mitte ülemäärase rasvkattega toote. Iga 15 päeva järel teostab ta veise juures teatavad mõõtmised, et jälgida nuumamisprotsessi edenemist ja määrata kindlaks hukkamise kuupäev.

Veiste kõiki arenguperioode hõlmava sünni-nuumamissüsteemi näol on tegemist kohaliku eripäraga, mis võimaldab saada suurema kaaluga rümpasid ja tagab saadavate rümpade optimaalse kvaliteedi eeskätt rasvasisalduse suhtes.

c) Maine

1878. aastal tõid vennad Batiot’d Vendéesse lihatoodete kvaliteedi ja tööjõu paremaks kasutamiseks Charolais’ tõugu veised. Selliste suurte linnade nagu Nantesi, Angersi ja Pariisi kiire areng tõi kaasa uued kaubandusvood ja kuulsate Vendée nuumkarjade tuntus tõstis oluliselt mainitud veiseliha mainet.

167 000 ammlehmaga karja näol on tegemist Euroopa kolme suurema tootmispiirkonna hulka kuuluva alaga. Prantsusmaa departemangudest on Vendée loomaliha tänapäeval tootmise poolest esikohal. Vendée annab üksinda enam kui 5 % riigi veiselihatoodangust, ehkki põllumajanduslikult kasutatavast pind moodustab kogu riigi omast vaid 1 %.

Ettevõtjatest lihunikud, kes on tõelised liha asjatundjad, hindavad seda kõige nõudlikumate klientide seas äärmiselt populaarset toodet äärmiselt kõrgelt. Nimelt selliste rümpade küljest on võimalik lõigata õrna tekstuuriga, mahlaseid tihke konsistentsi ja rikkaliku maitsebuketiga lihatooteid, eeskätt ribitükke ja antrekoote, mis on klientide seas väga nõutud.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Kõikide looduslike, klimaatiliste ja põllumajanduslike tegurite koosmõju tulemusena on Vendée iseloomulik joon rikkaliku ja kvaliteetse söödavaru olemasolu, millele lisandub veisekasvatajate oskusteave, mis võimaldab saada Vendée piirkonna eripäraks olevaid raskeid veiserümpasid.

Toote eripära, mis on seotud konkreetse geograafilise piirkonnaga, tuleneb eeskätt asjaolust, et on olemas spetsiifiline põllumajanduslike, mullastikuga seotud ja klimaatiliste tegurite kogum, mis võimaldab ühelt poolt väärtustada rohttaimedega karjamaasid, kus karjatatakse ammkarja kuni võõrutamiseni kaheksa kuu vanuses, ja teiselt poolt kasvatada sügavatel liivsavimuldadel suure energeetilise väärtusega ja proteiinisisaldusega heintaimi ja teravilju, seejuures võimaldab ohtra päikesekiirguse toel toimuv fotosüntees nii heintaimede kui ka söödaks kasutatava maisi täielikku küpsemist. Veiseliha „Bœuf de Vendée” allikaks olevate veiste sööda eripärased jooned on söödataimede rohkus ja kõrge kvaliteet, lisaks sellele valivad Vendée veisekasvatajad välja parimad veised; veised tapetakse kasvatusmajandite läheduses olevates tapamajades, see võimaldab toota raskeid, optimaalses nuumamisastmes olevaid rümpasid.

„Bœuf de Vendée” õrn, mahlane ja hõrgu maitsega liha on saadud tootmise igal etapil tehtud raske töö tulemusena.

Oma spetsiifilisest oskusteabest lähtuvalt valivad veisekasvatajad välja emasloomad või kastreeritud isasloomad. Valitud veiste hulka ei kuulu kastreerimata või noored isasloomad ja alla 30 kuu vanused veised. Veiste nuumamise tõttu küllalt pika perioodi jooksul imendub rasvkude lihaskoe vahele (tekib nn lihastevaheline rasv), mis annab lihale erilise vürtsika maitse ega lase lihal küpsetamise käigus kuivada, erinevalt lahjast või nn kuivast lihast. Nii saadakse õrna, mahlase ja sulava konsistentsiga liha.

Pärast tapmist valitakse vaid parimad rümbad välja turustamiseks „Bœuf de Vendée” nimetuse all. Valitud rümpadele annab liha konformatsioni, rasvkatte olukorra ja liha värvuse alusel hinnangu vannutatud spetsialist (tehes seda visuaalse kontrolli ja katsumise abil). Rümpade jaotamine on oluline etapp, mis võimaldab tagada, et toode on õrna ja mahlase konsistentsiga ning hõrgu maitsega. „Bœuf de Vendée” rümbad peavad vastama kõikidele kehtestatud nõuetele. Nende rümpade kohta väljastatakse neid saatev garantii- ja päritolutunnistus.

Pehme liha saamiseks peab see laagerduma vähemalt 10 päeva.

Need olulised kriteeriumid on nii lihunike kui ka tarbijate jaoks määrava tähtsusega. Need on võimaldanud veiselihal „Bœuf de Vendée” saavutada piirkonnas turustatava veiseliha hulgas hea maine.

Tänu „Bœuf de Vendée” õrnale, mahlase ja hõrgu maitsega lihale on selle tarbijad ja lihunikud jäänud truuks oma tavapärastele varustajatele. Seda tõestab ilmekalt ka asjaolu, et 60 % selle toote praegustest varustajatest ei ole alates 2000. aastate algusest muutunud.

„Bœuf de Vendée” näol on seega tegemist tõelise oskusteabe ahelaga, mis peab edukalt läbima võrgustiku kõik lülid: liha tootmine (söödavarumise, veiste kasvatamise ja valiku etapid), tapmine, tükeldamine ja väljastamine kvaliteeti ja päritolu tõestavale ametile.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7)

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDC-IGP/boeuf-de-vendee.pdf

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.