C 175/8

ET

Sellise koonddokumendi avaldamine, mida on muudetud pärast väikese muudatuse heakskiitmist kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

(2022/C 175/05)

Euroopa Komisjon on kõnealuse väikese muudatuse heaks kiitnud kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõike 2 kolmanda lõiguga.

Väikese muudatuse heakskiitmise taotlusega saab tutvuda Euroopa Komisjoni andmebaasis eAmbrosia.

KOONDDOKUMENT

„Bulot de la Baie de Granville“

ELi nr: PGI-FR-02319-AM01 – 30.12.2021

KPN ( ) KGT (X)

1. Nimetus(ed)

„Bulot de la Baie de Granville“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.7. Värske kala, molluskid ja koorikloomad ning neist valmistatud tooted

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Bulot de la Baie de Granville“ on liiki Buccinum undatum kuuluv kõhtjalgne. Toodet müüakse tervelt tema kojas:

— elusalt või

— värskelt keedetult, pastöriseeritult või külmutatult.

Toodet võidakse keetmise käigus aromatiseerida.

Sageli heledatoonilise koja värvus võib ulatuda valgest tumepruunini ning rohekasvalgest tumeroheliseni, sõltuvalt koja pinnal olevate enamal või vähemal määral märgatavate vetikate olemasolust. Kojal võivad olla mikrovetikate esinemisest tingitud punakad laigud. Meriteo jalg on valge, värvus võib ulatuda elevandiluust kreemjani, see on kaetud kitsaste vöötidega ja mustade täppidega.

Toote suurust väljendatakse pikkusega koja tipust kuni sifoonkanalini. Meritigude „Bulot de la Baie de Granville“ suurus on 47–70 mm. Samas võib tootepartii hõlmata kuni 8 % ulatuses isendeid, kelle suurus jääb alla 47 mm, ja kuni 15 % ulatuses isendeid suurusega üle 70 mm.

Seoses nõutava suuruse saavutamiseks kuluva eluea pikkusega on meritigude koja külge sageli kinnitunud mereorganismid (nuivähid, ussid, kodalased), keda nimetatakse epibiontideks. KGT „Bulot de la Baie de Granville“ tähise all turustatavates partiides võib epibionte esineda kuni 25 %-l isenditel. Selle proportsiooni hindamisel võetakse arvesse arvukalt epibionte kandvaid isendeid ning kriteerium määratakse kindlaks fotograafilisel alusel.

Meriteol „Bulot de la Baie de Granville“ on joodi, mere ja vetikate lõhn. Pärast keetmist on tootel „Bulot de la Baie de Granville“ õrn konsistents, märkimisväärselt kõrge niiskussisaldus ja joodi, mere ning pähkli lõhn ja maitse. Toode võib olla kergelt krõmpsuv selles sisalduvate väikeste setteosakeste või karpide tükikeste tõttu. Tootel ei või olla muda lõhna või maitset.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

–

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Toode „Bulot de la Baie de Granville“ peab olema püütud ja lossitud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

–

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kõikide KGT tootena turustatavate tavaliste meritigude märgis peab hõlmama järgmist teavet:

— nimetus „Bulot de la Baie de Granville“ selgete, loetavate ja kustumatute tähtedega, mille laius ja kõrgus on suuremad kui mis tahes muu märgistusel olev märge;

— Euroopa Liidu KGT sümbol, mis paikneb müüginimetuse lähedal.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Toote „Bulot de la Baie de Granville“ geograafiline piirkond määratletakse järgmise abil:

— püügipiirkond merel;

— lossimispiirkond.

Püügipiirkond

Toote „Bulot de la Baie de Granville“ püügipiirkond asub Cotentini poolsaarest lääne pool, rannikumeres, mis ulatub põhjas Goury maaninani ja lõunas Champeaux maaninani. Meritigusid püütakse rannikumerest kuni 30 meremiili kauguselt lossimispunktidest.

Lossimispiirkond

Toote „Bulot de la Baie de Granville“ lossimispiirkond hõlmab rannikul asuvaid kommuune, mis jäävad põhjast Goury maanina ja lõunast Champeaux maanina vahelisele alale. Geograafiline piirkond hõlmab La Manche’i departemangu järgmisi kommuune.

Omavalitsused tervikuna:

Agon-Coutainville, Annoville, Barneville-Carteret, Baubigny, Blainville-sur-Mer, Bréhal, Bretteville-sur-Ay, Bréville-sur-Mer, Bricqueville-sur-Mer, Carolles, Champeaux, Coudeville-sur-Mer, Créances, Donville-les-Bains, Flamanville, Geffosses, Granville, Hauteville-sur-Mer, La Haye, Héauville, Heugueville-sur-Sienne, Jullouville, Lessay, Lingreville, Les Moitiers-d’Allonne, Montmartin-sur-Mer, Orval sur Sienne, Les Pieux, Pirou, Port-Bail-sur-Mer, Regnéville-sur-Mer, Le Rozel, Saint-Georges-de-la-Rivière, Saint-Germain-sur-Ay, Saint-Jean-de-la-Rivière, Saint-Pair-sur-Mer, Siouville-Hague, Surtainville, Tourville-sur-Sienne, Tréauville.

Järgmised kommuunid osaliselt: La Hague ja Gouville-sur-Mer.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Granville’i lahe piirkonda iseloomustavad väga suured merelooded (keskmine amplituud 10,5 meetrit) ja mere väga suur taandumine mõõna ajal. Mereloodete ajal ümberpaiknevad veemassid tekitavad veevooluseid, mille kiirus Granville’i kohal võib ulatuda kuni 2 sõlmeni.

Vooluste jõud tingib veekolonni olulise segunemise ning veemass segatakse vertikaalselt pidevalt läbi (stratifikatsioon puudub).

Loodetega seotud veevooludest ja tõusulainetest tingitud vee oluline segamine vähendab vee temperatuuri aastaringset muutumist umbes 10 °C-ni. Vee keskmine temperatuur suvel on 17 °C ja talvel 8 °C.

Tugevad voolused ja looded tingivad veemasside pideva vahetumise lahest pealetuleva veega, vee väga hea kvaliteedi ja suhteliselt madala temperatuuri.

Granville’i laht on ühtlase sügavusega ning sügavus ületab 50 meetrit alles kaugemal kui 30 meremiili Lääne-Cotentini rannikul asuvatest sadamatest.

Piirkond on rikas mereorganismide kodade jäänuste poolest ning mudalaadsed setted (peened setted) puuduvad peaaegu täielikult.

Cotentini lääneranniku kliima on mõõdukas merekliima (aasta keskmine temperatuur 11,4 °C), mida mõjutavad väga tugevalt Atlandi ookeanilt tulevad niisked ja jahedad õhumassid.

Ranniku iseloomulike omaduste hulka kuuluvad ka rannajoone eripärad, merekallas kaitseb ülekaalus olevate läänetuulte eest ja on valdavalt liivane, välja arvatud põhja- ja lõunatipus, mis piirab püügilaevade varjumise ja merelemineku võimalusi. Vajadus hajutada meritigude püügilaevu kogu rannikupiirkonna ulatuses ning rannikuga seotud keskkonnakaalutlused on tinginud järgmised eripärad:

— rannikul asuvate randumissildade ja lossimispunktide suur arv;

— püügilaevade väikesed mõõtmed (<12 m), mis hõlbustavad laevade mereleminekut ja lihtsustavad nende randumist.

Meriteod kuuluvad Normandia rannikupiirkonna elanike kohaliku traditsioonilise toidu hulka. Meritigusid püüti käsitsi või rehade abil mõõna ajal (A. LOCARD, Manuel Pratique d’Ostréiculture, 1900 ja L. JOUBIN, Études sur les Gisements de Coquilles Comestibles des Côtes de France – La presqu’île du Cotentin, Bulletin de l’Institut Océanographique, 1911). Meritigusid tarbiti otseselt toiduks, kuid neid kasutati ka söödana väärtuslikumate kalade, nagu tursk, püügiks.

XX sajandi esimeses pooles võimaldas Granville’i piirkonnas levinud väikesemahuline kalapüük, nagu püük lõkspüünise, traali või tragi abil, saada meritigusid ka kaaspüügina, mis pakkus mereandidele head täiendust.

Alates XX sajandi keskpaigast töötati välja eritehnoloogiad. J. LE DANTEC kirjutas 1947. aastal tigude sihtpüügist ja et „molluskeid püüti ranniku läheduses lõkspüünisega“ (Revue officielle des travaux des pêches maritimes 1947–1949 – Tome XV.FASC. 1-4 nr 54–60).

Meritigude „Bulot de la Baie de Granville“ kutselise püügi kiire areng toimus XX sajandi teisel poolel, seda tänu suuremaid koguseid püüda võimaldavate püügivahendite tekkimisele. See tegevus muutus kutseliseks, eriomaseks ja tulusaks. Neist püügivahenditest tuleb nimetada lõkspüüniseid meritigude püüdmiseks ja võrekaste nende transportimiseks.

Alates 1985. aastast kehtestati Granville’i lahes püütavate meritigude varude haldusvahend (mis hõlmab püügilaevade suurust, püügivahendite liiki, püügikalendrit jne), mille eesmärk on tagada varude kaitse ja säilitada lõkspüünisega püüdmise käsitöönduslik iseloom.

Toote eripära

„Bulot de la Baie de Granville“ on liiki Buccinum undatum kuuluv kõhtjalgne. Toote iseloomulikud omadused on järgmised:

— toode turustatakse tervelt, oma kojas;

— toode on värske;

— toote suurus: 47–70 mm, sealhulgas kuni 15 % isendeid suurusega üle 70 mm ja kuni 8 % isendeid suurusega alla 47 mm;

— tarbimisel: setted puuduvad või esinevad vähesel määral, tootel on joodi, vetikate ja pähkli maitse, puudub muda lõhn ja maitse.

Põhjuslik seos

Toote „Bulot de la Baie de Granville“ seos geograafilise piirkonnaga põhineb toote kindlaksmääratud kvaliteedil ja toote mainel.

Eeskätt tuleneb toote kvaliteet geograafilise keskkonna iseloomulike omaduste ja püüdjate oskusteabe ühendamisest.

Granville’i lahe looduslikud tingimused (sügavus, tugevad looded, vee kvaliteet ja temperatuur) on soodsad külmas meres elava liigi Buccinum undatum arenguks.

Püüdjad on kohandanud oma tegevust vastavalt piirkonna eripäradele. Suurte loodete tõttu on sadamad juurdepääsetavad ainult tõusu ajal. Loodete poole ööpäeva pikkune tsükkel määrab laevade väljumise ja merelt naasmise ajakava: püügilaevade püügiaeg ei saa kesta kauem kui 16 tundi.

Toote „Bulot de la Baie de Granville“ populaarsus on tingitud toote värskusest, mille tagab kõnealune lühike püügiperiood, aga ka isendite elujõulisuse ja organoleptiliste omaduste säilimisest, mis tagatakse järgmiste tegurite abil:

— lõkspüünise abil toimuv nn mahepüük, millega välditakse meritigude kahjustusi, nagu kodade purunemine või segunemine meresetetega, ning mis võimaldab isendid välja püüda tervete ja elujõulistena;

— kalastuspiirkondade valimine, püüdjate teostatav püütud isendite sorteerimine ja puhastamine, mis võimaldab kõrvaldada sööda jäägid ja setted;

— püügipiirkonna kohalikul tasandil toimuv ühtlane ja tasakaalustatud kasutamine, millega tagatakse toodete suhteliselt väikesed ja ühtlased mõõtmed;

— ladustamine võrekastidesse, mis võimaldab säilitada meritigude elujõulisuse ja terviklikkuse kuni nende turustamiseni elusalt või kuni keetmiseni.

Ka mõõdukad ilmastikutingimused soodustavad meritigude head säilimist alates väljapüügist kuni lossimiseni ilma jää kasutamiseta.

Toote „Bulot de la Baie de Granville“ head maitseomadused on tingitud ka merepõhja settekihi laadist. Mudalaadsed setted, mis võiksid kahjustada meritigude organoleptilisi omadusi (tume värvus, muda lõhn ja maitse), puuduvad peaaegu täielikult.

Kohaliku elanikkonna seas aastakümneid hea mainega toote populaarsus suurenes 1980. aastatel seoses kutselise püügi arenguga veelgi ning Granville’i lahe piirkond muutus Prantsusmaal meritigude püüdmise ja traditsioonilisel viisil elusalt turustamise keskuseks.

Meritigude tarbimise suurenemist kogu riigi ulatuses ja Granville’i mainet toetas ka toote „Bulot de la Baie de Granville“ turustamine moodi läinud mereandide valiku pakkumiseks ning uue müügivormi, keedetud meritigude väljaarendamine. Toote „Bulot de la Baie de Granville“ kõrge maine üheks tõendiks on prantsuskeelse mõiste „bulot“ kasutuselevõtt meritigude jaoks. Kuni 1990. aastateni kasutati karpide ametliku müüginimetusena mõistet „buccin“, kuid Normandiast pärinev mõiste „bulot“ muutus tuntumaks. Koos toote turustamise levikuga hakkas selle mõiste kasutamine sagenema ning mõiste „bulot“ muutus ametlikult kasutatavaks nimetuseks mõiste „buccin“ kõrval. Seejärel hakati kasutama toote täielikku kaubanduslikku nimetust „Bulot de la Baie de Granville“, mis võimaldas tarbijat paremini teavitada ning väärtustada Granville’i lahest pärinevat meritigu.

Üleriigilise ajakirjanduse ja telesaadete vahendusel ületas toote „Bulot de la Baie de Granville“ tuntus kutsealased ja piirkondlikud piirid. Nimetada võib tuntud merendusalast telesaadet „Thalassa“, kus edastati reportaaž pealkirjaga „Granville’i meriteod, reportaaž pisut erilisest püügist: meritigude püük Granville’is“, mida näidati 1996. aasta mais.

Meritigude pärinemine Granville’i lahest tagab seega väga hea kvaliteedi, nagu on märgitud ka kuukirja „Terra Eco“ 2013. aasta veebruari numbris seoses toote „Bulot de la Baie de Granville“ tarbimise üleriikliku ja üleeuroopalise levikuga: „Granville’i meritigusid, mis on tuntud oma värskuse ja lõhna poolest (milles puudub muda kõrvallõhn), turustatakse üle kogu Prantsusmaa ja ka teistes naabruses asuvates Euroopa riikides“.

Kõige suurem tunnustus tootele „Bulot de la Baie de Granville“ televisiooni vahendusel pärineb tähtedega tunnustatud kokalt Guy MARTINilt, kes märkis 2014. aastal TV5 Monde kanalil edastatud Normandia koorikloomadele ja karpidele pühendatud telesaates „Epicerie Fine“ (Gurmeeroad): „Meritigusid pakutakse igal pool, kuid valida tuleks toode „Bulot de la Baie de Granville“, sest see meritigu tähendab piirkonda ja oskusteavet, võib öelda, et kohalikku traditsioonilist toodet ja merd ...“.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-757e6893-2c06-411d-ad49-3c0dcc5363a5

(1) ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.