Keskkond/loodusvarad
58. rõhutab, et vaja on ELi suuremaid jõupingutusi, et võtta käsile tohutud keskkonnaalased väljakutsed,
millega seisavad silmitsi mitmed vaesed, kelle ellujäämine sõltub tihti loodusvaradest;
59. tervitab sellega seoses komisjoni viimaseid (kõvasti hilinenud) kohustusi liikuda sõnade juurest tegu-
deni, pidades silmas keskkonnaalase tegevuse laiendamist, ning seada säästva arengu edendamise strateegiadtähtsale kohale oma päevakorras;
Rakendamine
60. palub komisjonil varustada Aafrika strateegia üksikasjaliku rakendamise tegevuskavaga koos selge
ajakavaga, näidata ära üksikasjalikult mobiliseeritavad vahendid ja finantsressursid (sealhulgas liikmesriikide
finantskohustused), näidata ära sekkumise erinevad tasandid (kohalik, riiklik, piirkondlik, üleaafrikaline) ja
nende vastav roll ning näidata ära tõeline ühine järelevalvemehhanism edu hindamiseks (kaasates EuroopaParlamendi ja Aafrika Liidu);
61. nõuab, et kõnealune rakenduskava peab hõlmama kogu Aafrika, sealhulgas Põhja-Aafrika, Sahara
kõrbest lõuna poole jääva Aafrika ja Lõuna-Aafrika, mille kohta kehtivad praegu eraldi määrused ja lepingud(MEDA määrus, Cotonou leping ja Lõuna-Aafrika puhul kaubandus-, arendus- ja koostööleping ning EPRDmäärus) ning eraldi vastutused komisjoni tasemel, ning palub komisjonil näidata, kuidas neid koordineeri-takse ja ühtlustatakse, eesmärgiga panustada Aafrika Liidu poolt kogu mandrile edasipidiseks seatud priori-teetide rakendamisse;
62. juhib tähelepanu asjaolule, et komisjoni teatises tehtud ettepanekute olemus sõltub olemasolevate
riiklike ja piirkondlike programmide rakendamisest, ning kahetseb, et selles suhtes ei ole tehtud uusi ette-panekuid nende rakendamise parandamiseks või nende eesmärkide ja tegevuste planeerimise kohandamiseksuute prioriteetidega ning et kõnealuse uue strateegiadokumendi ja Aafrika uute arengute (eriti Aafrika Liiduja selle institutsioonide loomine) tulemusena ei ole esitatud olemasolevate riigistrateegiadokumendi ja riiklikeja regionaalsete näidisprogrammide ülevaadet;
63. väljendab pettumust esitatud finantsraamistiku ambitsioonituse üle –komisjon ainult näeb ette suu-
rendatud finantsressursside mobiliseerimise võimaluse “9. Euroopa Arengufondi järgsele perioodile ”ega
arutle võimaluse üle kasutada aastatuhande arengueesmärkide lisafinantsressursside mobiliseerimise vahen-dina võlakergendust;
*
**
64. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide
valitsustele, Aafrika Liidule ja AKV-le.
P6_TA(2005)0446
Euroopa Liidu arengupoliitika
Euroopa Parlamendi resolutsioon ettepaneku kohta võtta vastu nõukogu, Euroopa Parlamendi ja
komisjoni ühisavaldus Euroopa Liidu arengupoliitika “Euroopa konsensus ”kohta (2004/2261(INI))
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa majandus- ja sotsiaal-
komiteele ning regioonide komiteele pealkirjaga “Ettepanek võtta vastu nõukogu, Euroopa Parlamendi
ja komisjoni ühisavaldus Euroopa Liidu arengupoliitika “Euroopa konsensus ”kohta”(KOM(2005)0311);
—võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust (CESE 1072/2005);C 280 E/484 ET 18.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 17. november 2005
—võttes arvesse regioonide komitee arvamust (CdR 224/2005);
—võttes arvesse Euroopa Arengupoliitika Juhtimise Keskuse, Ülemeremaade Arengu Instituudi (Overseas
Development Institute) ja Complutense rahvusvaheliste uuringute instituudi (Instituto Complutense deEstudios Internacionales) hinnangut EÜ arengupoliitikale (veebruar 2005);
—võttes arvesse OECD arenguabikomitee (OECD/DAC) Euroopa Ühenduse arengukoostöö üle-
vaadet (2002);
—võttes arvesse 25. veebruari 2003. aasta Rooma deklaratsiooni ühtlustamise kohta ja 2. märtsi
2005. aasta Pariisi deklaratsiooni abi tõhususe kohta;
—võttes arvesse ÜRO 8. septembri 2000. aasta aastatuhande deklaratsiooni, milles sätestatakse aasta-
tuhande arengueesmärgid kui rahvusvahelise üldsuse poolt vaesuse kõrvaldamiseks ühiselt kehtestatudkriteeriumid;
—võttes arvesse järgnevaid ÜRO arenguprogrammi raames koostatud inimarengu aruandeid;
—võttes arvesse aastatuhande ökosüsteemi hindamise aruannet pealkirjaga “Üle võimaluste elamine:
loodusvarad ja inimeste heaolu ”(2005);
—võttes arvesse 2002. aasta ÜRO kaubandus- ja arengukonverentsi (UNCTAD) aruannet pealkirjaga
“Vähim arenenud riigid: põgenemine vaesuse lõksust ”;
—võttes arvesse rahvusvaheliste konverentside lõppdeklaratsioone ja järeldusi, sealhulgas arengu rahasta-
mise rahvusvahelist konverentsi (Monterrey, 2002), säästva arengu tippkohtumist (Johannesburg, 2002),sotsiaalse arengu tippkohtumist (Kopenhaagen, 1995), ÜRO kolmanda vähim arenenud riikide konve-rentsi (Brüssel, 2001), Maailma Kaubandusorganisatsiooni neljandat ministrite konverentsi (Doha,2001), neljandat naiste maailmakonverentsi (Peking, 1995), rahvusvahelise rahvastiku- ja arengukonve-rentsi (ICPD) (Kairo, 1994), ÜRO Peaassamblee 1999. aasta eriistungit, kus vaadati läbi ICPD eesmärkidetäitmine, ( “Kairo + 5 ”) ning maailma haridusfoorumit (Dakar, 2000);
—võttes arvesse ELi 2002. aasta märtsis Barcelona tippkohtumisel Monterrey konverentsi eel võetud
kohustusi;
—võttes arvesse oma 1. märtsi 2001. aasta resolutsiooni komisjoni teatise kohta nõukogule ja Euroopa
Parlamendile Euroopa Ühenduse arengupoliitika kohta; (
1)
—võttes arvesse nõukogu ja komisjoni poolt 10. novembril 2000. aastal vastu võetud Euroopa Ühenduse
arengupoliitika avaldust;
—võttes arvesse 22. –23. novembri 2004. aasta ja 23. –24. mai 2005. aasta üldasjade ja välissuhete nõu-
kogu (GAERC) järeldusi;
—võttes arvesse oma 12. aprilli 2005. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu rolli kohta aastatuhande arengu-
eesmärkide saavutamisel (2);
—võttes arvesse oma 8. septembri 2005. aasta resolutsiooni peamiste ja tähelepanuta jäänud haiguste
kohta arengumaades (3);
—võttes arvesse komisjoni 29. oktoobri 2004. aasta aruannet “Aastatuhande eesmärgid 2000 –2004”
(SEK(2004)1379);
—võttes arvesse komisjoni 12. aprilli 2005. aasta teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile ning majandus-
ja sotsiaalkomiteele pealkirjaga: “Kiirendada edasiminekut aastatuhande arengueesmärkide suunas –
Euroopa Liidu panus ”(KOM(2005)0132);
(1) EÜT C 227, 1.10.2001, lk 130.
(2) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0115.
(3) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0341.18.11.2006 ET C 280 E/485 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 17. november 2005
—võttes arvesse professor Jeffrey Sachsi juhitud ÜRO aastatuhande projekti töörühma koostatud aruannet
pealkirjaga: “Investeerimine arengusse –tegevuskava aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks ”;
—võttes arvesse mitmepoolseid keskkonnakokkuleppeid kliimamuutuse, osoonikihi kahanemise, bioloogi-
lise mitmekesisuse, märgalade, kõrbestumise, ohtlike jäätmete ja püsivate orgaaniliste saasteainete kohta;
—võttes arvesse kodukorra artiklit 45;
—võttes arvesse arengukomisjoni raportit (A6-0319/2005),
Euroopa konsensus
1. tervitab algatust teha kolmepoolne avaldus ühise Euroopa Liidu arenguvisiooni kohta ja rõhutab vaja-
dust, et Euroopa Parlament oleks sellesse kaasatud teiste institutsioonidega võrdselt kaasotsustamismenetlu-sele sarnase protsessi kaudu, et sellega aidata oluliselt kaasa suurema järjepidevuse, kooskõlastamise, vastas-tikuse täiendavuse, kvaliteedi ja tõhususe saavutamisele;
2. tervitab kavandatavat ühisavaldust ja pakub välja, et selle ametlikku staatust täpsustataks kui siduvat
arengupoliitika raamistikku Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide tegevuse jaoks kõikide OECD/DAC poolt
määratletud arengumaade puhul, lisaks nõuab selgitust selle kohta, kuidas ühisavaldus on seotud arengu-koostöö rahastamisvahendiga;
3. avaldab kahetsust, et ettepanek ei sisalda mingeid konkreetseid avaldusi Euroopa Liidu abi tõhususe ja
sellest abist saadud kogemuste hindamiste kohta ega 2000. aasta arengupoliitika avalduste hindamiste jasellest ühenduse abile tuleneva mõju kohta;
4. tervitab eespool nimetatud teatise esimeses osas toodud püüet leppida kokku ELi abi üldeesmärkides
ja -põhimõtetes; nõuab siiski suuremat selgust, eelkõige põhimõtete osas, ning selles osas, kuidas parandadaELi arengukoostöö ühtsust ja kooskõla;
5. tervitab eespool nimetatud teatise teises osas toodud püüet anda suuniseid arengupoliitika rakenda-
miseks ühenduse tasandil; nõuab siiski ühenduse abi erilise rolli selget määratlust, tuginedes selle suhteliseeelise analüüsile;
6. on arvamusel, et ühenduse abi praegune korraldus Brüsseli tasandil, eriti eraldamine planeerimise ja
rakendamise vahel, ei ole arengupoliitika tõhusaks rakendamiseks optimaalne;
7. võtab teadmiseks, et globaliseerumine on suurendanud lõhet vaeste ja rikaste vahel ning kutsub üles
seadma tasakaalukama arengu arengupoliitika üheks eesmärgiks tulevikus;
Eesmärgid ja põhimõtted
8. rõhutab, et Euroopa Liidu arengukoostöö üldeesmärgiks peaks olema “vaesuse vähendamine ja lõpp-
kokkuvõttes selle kõrvaldamine säästva arengu raamistikus ”; rõhutab, et vaesuse mõiste on mitmemõõtme-
line, hõlmates selliseid aspekte nagu tarbimine ja toiduga kindlustatus, tervishoid, haridus, õigused, õigusärakuulamisele, inimeste julgeolek, sotsiaalne õiglus, väärikus, tööhõive;
9. nõustub, et tähtsaimad arengueesmärgid on vaesuse vähendamine –olles esimene samm aastatuhande
arengueesmärkide saavutamisel –heade valitsemistavade edendamine ja inimõiguste austamine; rõhutab
siiski, et vaesuse vastu võitlemine on edukas ainult juhul, kui keskkonda ja loodusvarasid hallatakse säästvalt,peetakse võrdselt tähtsaks nii investeeringuid inimestesse, eriti noortesse ja naistesse, eelkõige nende tervi-C 280 E/486 ET 18.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 17. november 2005
sesse ja haridusse, kui ka investeeringuid heaolu loomisse, pannes erilist rõhku eraettevõtlusele, teadusele ja
tehnoloogiale, töökohtade loomisele, töötajate õiguste austamisele, rahastamisele juurdepääsule, omandi-õigustele ja infrastruktuurile; rõhutab, et naiste õiguste suurendamine on igasuguse arengu võtmeks ja etkõikide poliitikastrateegiate tuumaks peaks olema sugupoolte võrdõiguslikkus;
10. toetab tõelise partnerluse, omandi ja poliitilise dialoogi põhimõtteid ning ka õigustel põhinevat lähe-
nemist arengule; rõhutab, kui tähtis on toetada partnerriikide pingutusi vaesuse vähendamise strateegiatkäsitlevad dokumentide tõhustamisel, tihedas koostöös riiklike parlamentide ja kodanikuühiskonna organi-satsioonidega; soovitab Cotonou partnerluslepingu põhimõtteid laiendada kõikidele arengumaadele;
11. rõhutab kodanikuühiskonna olulist rolli nii teenusepakkuja kui ka demokraatia ja inimõiguste eden-
dajana arengumaades ning nõuab suuremat toetust partnerriikide valitsusväliste organisatsioonide võimekusetugevdamisele; tunnistab Euroopa kodanikuühiskonna tähtsust ning nõuab selles kontekstis projektitoetuste,sealhulgas rahastamise menetluste lihtsustamisele;
12. rõhutab ELi vajadust töötada rahvusvaheliste institutsioonide demokratiseerimise nimel, et saavutada
arengumaade huvide tugevam esindatus ja täiustada demokraatiat kõigi huvides;
13. tervitab tõsiasja, et ELi ettepaneku projekt on suunatud ELi relvaekspordi järelevalve tugevdamisele,
eesmärgiga tagada, et ELis toodetud relvi ei kasutata tsiviilelanikkonna vastu, ning projektis on toodudkonkreetseid meetmeid käsi- ja kergerelvade kontrollimatu leviku piiramiseks; kutsub siiski ELi üles võtmavastutust minevikus toimunud relvaekspordi eest ning tugevdama ja kiirendama demineerimis- jadesarmeerimisprogramme endistes sõjapiirkondades;
Temaatiline fookus ja prioriteedid
14. tervitab jõupingutusi suurema tähelepanu ja keskendumise saavutamisel, säilitades samal ajal piisava
paindlikkuse; avaldab kahetsust eelkõige ühenduse tasandil selgete prioriteetide puudumise pärast esitatudtegevusvaldkondades ning nõuab eesmärkide, tegevusvaldkondade ja prioriteetide valiku selgitamist;
15. kinnitab inimõiguste olulisust ELi poolt rahastatud või kaasrahastatud projektide väljatöötamisel,
loomisel ja järelevalvel;
16. rõhutab, et erilist tähelepanu väärivad sellised teemad nagu HIV/AIDSi, malaaria ja tuberkuloosi enne-
tamine ning ravi, seksuaal- ja soojätkamistervise edendamine, sooline võrdõiguslikkus ja naiste õigused,kliimamuutuste leevendamine, kaubandusreform, konfliktide ennetamine ja hea valitsemistava (esmatähtsakspeetakse korruptsioonivastasust), sest kui nendega tõhusalt ei tegeleta, võivad teised arengualased jõupingu-tused jääda tulemuseta;
17. soovitab ühisavalduse raames pöörata suuremat tähelepanu järgmisele:
—mitmetes madala sissetulekuga riikides esineb mahajäämus tervisega seotud aastatuhande arengueesmär-
kide poole püüdlemisel; paljud vajavad abi tervisega seotud hädaolukordade, nt gripi pandeemiaga seo-tud ettevalmistuste tegemiseks; ei ole piisavalt tähelepanu pööratud haigustele, mille puhul puudubjuurdepääs ravimitele või väikestele ravimiuuringutele; iseäranis Aafrika Alam-Sahara piirkonnas –kust
osaliselt toimub “ajude äravool ”–on suureks probleemiks äärmiselt suur meditsiinitöötajate puudus,
mis nõuab ühelt poolt süstemaatilist lähenemist tervisele ja arengule, millega seataks esikohale tervis-hoiusüsteemide tugevdamine ja terviseuuringute läbiviimine, ja teiselt poolt suurema toetuse andmisttervishoiusektorile ning vaesuse vähendamise strateegiadokumentides tervishoiutulemuste esikohaleseadmist;
—äärmiselt tähtis roll on riikide parlamentidel ning seetõttu on vaja erilist toetust, et tugevdada ja paran-
dada Euroopa Parlamendi täielikul kaasamisel demokraatlikult valitud parlamentide töötingimusi;18.11.2006 ET C 280 E/487 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 17. november 2005
—ühenduse infrastruktuuriabist antav toetus peab olema paremini tasakaalustatud, pöörates vähem tähele-
panu teede ehitamisele ning eelistades juurdepääsu info- ja sidetehnoloogiale, veele, energiale ning maa-elu arendamisele;
—soolise võrdõiguslikkuse ja naiste õiguste kui inimõiguste edendamine ei ole üksnes iseenesest tähtis,
vaid on ka sotsiaalse õigluse küsimus ja aitab samuti kaasa kõikide aastatuhande arengueesmärkidesaavutamisele ning Pekingi tegevusplatvormi, Kairo tegevuskava ja naiste diskrimineerimise kõigi vor-mide likvideerimist käsitleva konventsiooni rakendamisele; seetõttu on vaja tugevat soolist komponentikõikides ELi poliitikavaldkondades ja tegevustes tema suhetes arengumaadega;
—arvestades põhihariduse ja tervishoiu keskset rolli, peaksid liikmesriigid ja ühenduse abi seadma esi-
kohale sotsiaalarengu maailma tippkohtumise 20/20 põhimõtte;
—haridus on arengu võti; üks suurimaid takistusi piisavale juurdepääsule statsionaarsele ametlikule hari-
dusele on laste töö; hariduse edendamise strateegia peab sisaldama meetmeid kõikide laste töö vormi-dega võitlemiseks;
—kuna enamik maal elavatest vaestest sõltuvad traditsioonilisest biomassil põhinevast majandusest, on
metsade, mullastiku ja mere ressursside olukorra kiire halvenemine ning järjest suurenev vee vähesuspaljudes piirkondades tõsiseks ohuks sadade miljonite inimeste elatisele; see nõuab suuremahulisi metsauuendamise, mullakaitse, merekaitse ja veemajanduse programme;
—praegused tootmis- ja tarbimissüsteemid on toonud kaasa suureneva surve keskkonnale ning kujutavad
pikaajalist ohtu ühiskonna heaolule; keskkonna olukorra halvenemine ohustab eriti vaeseid inimesi;
—tingimusel, et puhtasse ja tõhusasse tehnoloogiasse investeerimiseks antakse palju suuremat toetust, ei
pea arengumaad ilmtingimata kordama tööstusriikide poolt saastamise osas tehtud vigu; rõhutabarengumaade fossiilkütusest sõltuvuse vähendamise olulisust maksebilansi survet silmas pidades ningseetõttu ka survet nende riikide eelarvetele;
—sajad miljonid vaesed inimesed on eriti kaitsetud selliste ohtude ees nagu maavärinad, troopilised tor-
mid, üleujutused, tsunamid või suured põuad, samuti seavad suured katastroofid ohtu arengu; rõhutab,
et kui katastroofiohu vähendamise skeeme, sealhulgas katastroofide sotsiaalkindlustusskeeme ei integ-
reerita korralikult arengu ja vaesuse vähendamise strateegiatesse, on aastatuhande arengueesmärke ena-mikes madala sissetulekuga riikides raske saavutada;
—tunnistades, et vaesus, vähene areng ja nõrgad riigid loovad viljakad tingimused konfliktiks ja uute
julgeolekuohtude tekkeks, kaasa arvatud rahvusvaheline kuritegevus ja terrorism, ning lisaks sellele tun-nistab vajadust, et konfliktijärgsetes tingimustes on arengul tähtis roll, mis ulatub institutsioonide välja-arendamisest kaugemale, taastades ühiskondade sotsiaalse ülesehituse ja toetades rahutagamis- ja lepitus-
protsesse;
—tööhõive on tähtis vahend ja tingimus vaesusega võitlemiseks. Seetõttu peaksid juurdepääs korralikule
tööle ja austus ILO põhikonventsioonide vastu olema esmatähtsad;
Toetusmenetlused, rahalised vahendid, tõhusus ja järjepidevus
18. väljendab tunnustust valmisoleku üle suurendada ELis abieelarveid nii, et need ulatuksid 2015. aastal
0,7%ni rahvamajanduse kogutulust; ergutab uuenduslike mehhanismide loomisele ja rahastada arengukoos-tööd näiteks rahvusvaheliste maksusüsteemide vallas; rõhutab siiski samal ajal vajadust suurendada tugevastiabi ning abi väljamaksmise kvaliteeti ja seda, et tulemuste ja mõju parema mõõtmise järele on suur vajadus,lisaks rõhutab, et ühtsed EÜ abi eraldamise kriteeriumid peaksid olema suunatud kõige vaesematele riikideleja rahvastele;C 280 E/488 ET 18.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 17. november 2005
19. nõuab madala sissetulekuga riikidele eraldatud arengufondide osa suurendamist;
20. leiab, et võla kergendamise algatus suurte võlgades olevate vaeste riikide jaoks jätab paljuski soovida;
nõuab suuremat võlakergendust riikides, mida iseloomustab ebapüsiv võlg, ning mille valitsused austavadinimõigusi ja demokraatiat ning, mis investeerivad vabanenud ressursid vastutustundlikult; rõhutab lisakssellele, et võlakergendus ei tohiks olla seotud kahjulike majanduspoliitiliste tingimustega ja peaks täiendamaametlikku arenguabi;
21. peab oluliseks ELi ja liikmesriikide energilisemaid jõupingutusi õigusvastaselt omandatud või eba-
õigesti kasutatud rahaliste vahendite jälitamiseks ja nende repatrieerimiseks nii, et neid saab kasutada ette-nähtud eesmärgil;
22. nõuab Euroopa Investeerimispanga ümberkujundatud välislaenumandaati, mis lubaks Euroopa Inves-
teerimispangal muutuda täielikult toimivaks arengupangaks, mis viib ellu ELi arengustrateegiaid, võimaldadestal rahastada riiklikke investeeringuid üldist huvi pakkuvatesse teenustesse ja vahenditesse;
23. taunib arengupoliitika järjekindluse puudumist Euroopa Liidus, mis toob partnerriikide jaoks kaasa
kõrged tehingukulud, töö dubleerimise ning raskused; toetab jõupingutusi selle nimel, et paremini koordi-neerida, ühtlustada ja viia vastavusse seda, kuidas doonorriigid planeerivad ja toimetavad kätte eespoolnimetatud Pariisi deklaratsioonis sätestatud abi ning usub, et kõnealuseid jõupingutusi tuleks rakendada kakeskmise sissetulekuga riikide suhtes; rõhutab siiski, et kavandatud ühisavaldus on rakendamise osas liigagiebamäärane;
24. soovitab, et Euroopa Liit töötaks partnerriigi osaluse põhimõtte ja arengustrateegia alusel ELi liikmes-
riikide ja komisjoni arenguabi tugevama koordineerimise suunas riikide ühiste strateegiadokumentide ningühiste mitmeaastaste programmide kaudu, kaasates kahe- ja mitmepoolseid rahastajaid; nõuab paremat koor-dineerimist ja üksteise täiendamist partnerriikide eelarvemenetluste ja vaesuse vähendamise strateegiate vas-tavusse viimise kaudu; soovitab vastu võtta põhimõte, et riiklikul tasandil konsultatsioonide kaudu peaksigas vastavas partnerriigis olema juhtivasutuseks maksimaalselt 2-3 Euroopa Liidu rahastajat ja et teatudkonkreetsete valdkondlike küsimuste puhul tuleks püüelda selge tööjaotuse poole;
25. rõhutab ELi ja liikmesriikide vajadust teha tihedalt koostööd arengutööga seotud rahvusvaheliste orga-
nisatsioonidega nagu näiteks ÜRO fondid, programmid ja agentuurid, sealhulgas ÜRO Arenguprogramm(UNDP), Maailmapank, Rahvusvaheline Valuutafond (IMF), et veelgi suurendada ELi arengupoliitika sidusustning takistada topelttööd rahvusvahelisel tasandil kokkulepitud eesmärkide vallas;
26. rõhutab, et EL peaks püüdlema oma liikmesriikide poliitika parema koordineerimise suunas Maailma-
pangas ja Rahvusvahelises Valuutafondis;
27. rõhutab, et komisjoni ei tohiks käsitleda kui Euroopa Liidu 26. rahastajat; selle asemel tuleks kokku
leppida ühenduse abi lisandväärtuses, pöörates erilist tähelepanu potentsiaalile suurendada kooskõlastamist,vastastikust täiendavust ja sidusust, ühenduse abi ulatust, komisjoni neutraalset mainet, selle tööd hea valit-semistava, demokraatia ja inimõiguste osas, selle rolli ülemaailmsel tasandil tegutsejana, selle võimalikku rollipoliitika ajutrustina jne;
28. nõustub, et rahastajate poolt kehtestatud abi eritingimused, kajastades rahastajate varasemaid majan-
dushuvisid, on harva tõhusad; rõhutab siiski, et üldine eelarvetoetus kui eelistatud abimehhanism nõuabtäiendavat kontrollimist ning seda tuleks kaaluda ainult siis, kui tingimused on õiged ja kasutusel on tõhusadkontrollisüsteemid, näiteks riikide parlamentide järelevalve all olevate sõltumatute komisjonide kaudu; igalvõimalusel peaksid komisjon ja liikmesriigid püüdma liikuda projektiabilt sektoripõhistele lähenemistele janendelt otseste eelarvetoetuseni;18.11.2006 ET C 280 E/489 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 17. november 2005
29. kutsub komisjoni üles esitama Euroopa Parlamendile kriteeriumid, mille järgi hinnata arengumaade
toetamise vajadust ja antava toetuse tõhusust, juba antud toetust käsitlevat statistikat ja kontrollisüsteemi,mis on kavandatud toetuse rakendamise tõhususe hindamiseks, pidades silmas nende edasist täiustamist;
30. osutab seoses selliste süvalaiendamisega seotud küsimustega nagu laste õigused, sugu, võrdõigus-
likkus, naiste õigused, puue ja keskkond suurte puudujääkide esinemisele komisjoni töös; tervitab jõupingu-
tusi, et tugevdada süvalaiendamist poliitika-, planeerimis-, rakendamis- ja hindamisetapil ning rõhutab, etarengu saavutamiseks on vaja suurt tõuget nii peakorteri kui ka riigi tasandil töötajate haridus- ja kooli-tustegevuse näol;
31. toetab jõupingutusi, et saavutada poliitilist ühtsust, mida tuleks juhtida selliselt, et teised poliitikavald-
konnad mitte ei kahjustaks arengupoliitika eesmärke ja tulemusi, vaid toetaksid neid; nõuab kiireloomulistemeetmete võtmist nende ELi poliitikavaldkondade osas, mis on eriti ebaefektiivsete tulemustega, näitekskaubandus, ühine põllumajanduspoliitika ja kalanduskokkulepped; rõhutab, kui tähtis on võimaldadaarengumaadel täita ELi toidu-, toote- ja aineohutuse standardeid nii, et need ei muutuks takistuseks ELiturgudele pääsule; lisaks sellele nõuab eksporditoetuste, kaasa arvatud ekspordikrediidi, toiduabi, väliskau-
bandusfirmade jms, seotud abi, varjatud toetuse kõikide vormide kaotamist viie aasta jooksul;
32. märgib, et vähimarenenud riigid on viimase kolme kümnendi jooksul kujunenud toiduainete neto-
importijateks ning seetõttu nõuab põllumajanduspoliitikas rõhu asetust pigem toiduainetega kindlustatuseprioriteediks seadmisele;
33. rõhutab, et arengupoliitika on üks mitmetest turvatunde puudumise algpõhjuste käsitlemise vahen-
dist, kuid seda ei tohiks allutada julgeolekupoliitikale, ning et iga arengukoostöö raamistikus võetud meedepeaks vastama ametliku arenguabi arenguabikomitee (OECD/DAC) määratlusele;
34. rõhutab, et arengumaades on rahvusvaheline kaubanduspoliitika ning ka õiged kaubandustingimused
arengu jaoks äärmiselt olulised; seetõttu rõhutab pakkumise tugevdamise olulisust, sealhulgas partnerriikidesuutlikkuse suurendamist, et võimaldada neil muuta kaubandusvõimlaused arengumootoriteks; seetõttu
rõhutab selliste valdkondade tähtsust nagu põllumajandus ja toiduainetega kindlustatus ning toonitab väi-
keste ja keskmise suurusega ettevõtete kaalukust;
35. usub, et arengupoliitika peab põhinema riigi või piirkonna õigusel demokraatlikult määratleda oma
poliitika, prioriteedid ja strateegiad, et kaitsta oma elanikkonna elatusallikaid ning sotsiaalseid, majanduslikkeja kultuurilisi õigusi ning komisjon ja liikmesriigid peavad neid põhimõtteid austama;
36. tunneb heameelt, et kasvavalt tunnustatakse turgude avamise järjekorra tähtsust ja rõhutab, et see
eeldab arengumaade õigust kavandada kaubanduse liberaliseerimise tempot ja suundi oma arengueesmärkidepõhjal;
*
**
37. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.C 280 E/490 ET 18.11.2006 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 17. november 2005