EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.3.2022 COM(2022) 144 final 2022/0094(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega sätestatakse ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused, muudetakse määrust (EL) 2019/1020 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 305/2011 (EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2022) 167 final} - {SWD(2022) 87 final} - {SWD(2022) 88 final} - {SWD(2022) 89 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 305/2011 (ehitustoodete määrus) on sätestatud ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused. Ehitustoodete määrusega tagatakse ehitustoodete ühtse turu tõrgeteta toimimine ning nende vaba liikumine ELis ühtlustatud tehniliste kirjelduste abil, milles sätestatakse ühine tehniline keel ehitustoodete toimivuse (nt tuletundlikkus, soojusjuhtivus või heliisolatsioon) katsetamiseks ja selle kohta teabe esitamiseks. Standardite järgimine on kohustuslik juhul, kui nende viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas (ELT). Nende standarditega hõlmatud toodetele tuleb kinnitada CE-märgis, mis tõendab nende vastavust toimivusdeklaratsioonile. Seejärel saavad need tooted ühtsel turul vabalt ringelda. ELi liikmesriikidel ei ole lubatud nõuda täiendavaid märgiseid, sertifikaate ega katseid. Ehitustoodete määruses ei ole sätestatud tootenõudeid. Hoonete ja rajatiste suhtes kohaldatavate ohutus-, keskkonna- ja energianõuete eest vastutavad ELi liikmesriigid. Oma 2016. aasta aruandes ehitustoodete määruse rakendamise kohta juhtis komisjon tähelepanu teatavatele puudustele rakendamisel ning arvukatele täiendavat uurimist ja arutelu vajavatele probleemidele, mis on seotud muu hulgas standardimise, mikroettevõtjatele pakutava lihtsustamise, turujärelevalve ja nõuete täitmise tagamisega. Ehitustoodete määruse hindamise tulemustest, REFITi platvormil esitatud arvamustest ning ka liikmesriikide ja sidusrühmade tagasisidest nähtus selgelt, et raamistik on puudulik ning seetõttu takistab ehitustoodete ühtse turu toimimist ega võimalda saavutada ehitustoodete määruse eesmärke. 2016. aasta novembri teatises „Puhas energia kõikidele eurooplastele“ rõhutati vajadust kasutada ära majanduskasvu ja tööhõive potentsiaali, parandades ehitustoodete endiselt killustatud ühtse turu toimimist. Euroopa rohelist kokkulepet käsitlevas teatises, ringmajanduse tegevuskavas ja renoveerimislainet käsitlevas teatises juhiti tähelepanu ehitustoodete määruse rollile jõupingutustes, mille eesmärk on parandada hoonete energia- ja ressursitõhusust ning edendada energia- ja ressursitõhusat renoveerimist, ning ehitustoodete kestlikkusega seotud küsimuste lahendamisel. Hoonete energiatõhususe direktiivi läbivaatamise ettepanekus rõhutati vajadust arvutada alates 2030. aastast kõigi uute hoonete puhul globaalse soojendamise potentsiaal, et saada teavet hoonete ja ehitusmaterjalide olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguste kohta. Teatises ELi metsastrateegia kohta ja kestlikke süsinikuringeid käsitlevas teatises teatati ehitustoodete määruse läbivaatamise kontekstis kavatsusest töötada välja standardne, usaldusväärne ja läbipaistev metoodika ehitustoodete ning süsinikdioksiidi kogumise ja utiliseerimise kliimaalase kasu mõõtmiseks. Peale selle on nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu kutsunud üles võtma meetmeid, et edendada ehitustoodete ringlust, kõrvaldada ehitustoodete ühtsel turul esinevad takistused ning aidata saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe ja ringmajanduse tegevuskava eesmärgid. Seepärast on ehitustoodete määruse läbivaatamise kaks üldeesmärki 1) tagada hästi toimiv ehitustoodete ühtne turg ning 2) aidata saavutada rohe- ja digipöörde eesmärgid, eeskätt nüüdisaegne, ressursitõhus ja konkurentsivõimeline majandus. Tegemist on õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) algatusega, pidades silmas, et ettepanek aitab saavutada REFITi eesmärke, st muuta ELi õigusaktid lihtsamaks, sihipärasemaks ja hõlpsamini järgitavaks. Käesoleva ettepaneku eesmärk on lahendada järgmised probleemid. 1. probleem. Ehitustoodete ühtne turg ei ole tagatud. Ehitustoodete määruse keskmes olev standardimisprotsess ei toimi piisavalt hästi. Viimastel aastatel on Euroopa Liidu Teatajas avaldatud vaid väga vähesel arvul Euroopa standardiorganisatsioonide väljatöötatud harmoneeritud standardite eelnõude viiteid, peamiselt õiguslike puuduste tõttu. Ajakohaste ehitustooteid käsitlevate harmoneeritud standardite viidete puudumine on oluline tegur, mis ohustab ühtse turu tõrgeteta toimimist, tekitab kaubandustõkkeid ja lisakulusid ning suurendab ettevõtjate halduskoormust. Aegunud harmoneeritud standardid tähendavad ka seda, et tihtipeale ei vasta need turutingimustele, sest protsessis ei ole võimalik sektori arenguga sammu pidada. Peale selle ei ole praeguses olukorras võimalik täita liikmesriikide regulatiivseid vajadusi. Nende puuduste tõttu kohaldavad liikmesriigid siseriiklikke märgiseid, sertifikaate ja kinnitusi. See omakorda on vastuolus ehitustoodete määrusega ega ole kooskõlas Euroopa Kohtu praktikaga. Tavapärase standardimissüsteemi ebatõhusust silmas pidades on lisaks järjest suurenenud Euroopa hindamisdokumentidega seotud töökoormus, arvestades, et tegemist on alternatiivse võimalusega CE-märgise saamiseks. Suurema töökoormuse tõttu on komisjonil seega vaja rohkem aega hindamistööks ning see võib süsteemi ohtu seada. 2. probleem. Rakendamisega seotud probleemid riigi tasandil. Rakendamisega seotud probleemid suurendavad õigusraamistiku keerukust ja erinevusi liikmesriikide turujärelevalvetegevuses (kvaliteedi ja tõhususe seisukohast). Turujärelevalve ja laiemalt nõuete täitmise tagamise ebatõhusus vähendab usaldust õigusraamistiku suhtes ning äriühingute valmidust õigusakte järgida. Rakendamisaruandes juhiti tähelepanu teavitatud asutuste tegutsemisega seotud puudustele ning märgiti, et ehitustoodete määruse asjaomased sätted võiksid olla täpsemad, nt teavitatud asutustele esitatavate nõuete (ehitustoodete määruse artikkel 43), nende tegevusalaste kohustuste (artikkel 52) ja nende koordineerimise (artikkel 55) puhul. 3. probleem. Õigusraamistiku keerukus / saavutatud ei ole lihtsustamise eesmärki. Ühtlustatud tehnilistes kirjeldustes sätestatakse ühine tehniline keel ehitustoodete toimivuse (nt tuletundlikkus, soojusjuhtivus või heliisolatsioon) katsetamiseks ja selle kohta teabe esitamiseks. Ehitustoodete määruse kohane CE-märgis on seotud ehitustoote toimivuse, mitte tootenõuetele vastavuse hindamisega, sest ehitustoodete määrus tootenõudeid ei sisalda. Arvestades, et võrreldes uue õigusraamistiku muude õigusaktidega on tegemist pigem erandolukorraga, mõistetakse ja tõlgendatakse CE-märgise tähendust sageli valesti. Ehitustoodete määruses on muid sätteid, mis ei ole piisavalt selged või tekitavad kattuvust raamistiku enda piires (nt toimivusdeklaratsiooni ja CE-märgise puhul nõutav teave kattub) või ehitustoodete määruse ja ELi muude õigusaktide vahel (teatavate ehitustoodete puhul on võimalik saada CE-märgis ühtaegu nii ehitustoodete määruse kui ka ökodisaini direktiivi alusel). Peale selle on ehitustoodete määruses peamiselt VKEde tarbeks kehtestatud lihtsustamissätetele tuginetud vaid vähesel määral, sest sätted ei ole selged ning nendest ei olda teadlikud. Väikseimatel äriühingutel on kõige suurem halduskoormus. Kattuvus ja ebajärjepidevus põhjustab omakorda ebatõhusust. Peale selle puuduvad konkreetsed sätted teabe digitaalkujul esitamise kohta. See kujutab endast probleemi eeskätt seepärast, et usaldusväärset tooteteavet alates tootmisest kuni ehitisse paigaldamise ja lammutamiseni on vaja hoonete digitaalsete logiraamatute, raamistiku Level(s) või muude selliste töövahendite kontekstis, mis on ette nähtud hoonete kestlikkuse hindamiseks ja aruandluseks. 4. probleem. Ehitustoodete määrus ei aita saavutada laiemaid poliitikaeesmärke, näiteks rohe- ja digipööre ning tooteohutus.

Praegu ehitustoodete toimivuse hindamiseks kasutatavate ühtlustatud meetodite hulgas on küll mõningad keskkonnamõjuga (nt saastus) seotud meetodid, ent loodusvarade säästva kasutamisega seotud meetodeid kehtestatud ei ole. Peale selle ei ole ehitustoodete määruse alusel võimalik kehtestada ehitustoodete keskkonna-, funktsionaalseid ega ohutusnõudeid – seega puudub võimalus käsitleda muid kui toimivusega seotud küsimusi. Selleks et edendada vähese CO2 heitega ja CO2 säilitavate ehitustoodetega seotud stiimuleid ja nõudlust nende järele, on aga vaja sidusat ja läbipaistvat teavet ehitustoodete kliimanäitajate, keskkonnatoime ja kestlikkuse kohta, samuti võimalust reguleerida selliseid tootepõhiseid omadusi nagu vastupidavus või parandatavus. Ehitustoodete ringluse edendamine aitab tugevdada ka ELi toimetulekuvõimet ehitusmaterjalide kättesaadavuse valdkonnas. Peale selle ei ole ehitustoodete kohta piisavalt saadaval digitaalset teavet, et saavutada ringluse ja kestlikkuse eesmärgid ning esitada muude seotud õigusaktidega (nt hoonete energiatõhususe direktiiv või kestlike toodete ökodisaini määrus) nõutav teave. Ehitustoodete määruse puhul on märkimisväärselt piiratud ettevõtjate võimalus esitada toodete toimivusdeklaratsioone järjepideval ja ühtlustatud viisil ning eristada tooteid kliimanäitajate, keskkonnatoime ja kestlikkuse seisukohast. Samuti on oluliselt piiratud liikmesriikide võimalus määrata riigi tasandil kindlaks hoonetele esitatavad nõuded või võtta riigihangetes kasutusele kestlikkuse eesmärkidega seotud kriteeriumid, ilma ühtse turu toimimist ohtu seadmata. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Algatus on kooskõlas olulise kahju ärahoidmise põhimõttega, arvestades, et sellega aidatakse saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe (eeskätt renoveerimislaine) ja ringmajanduse tegevuskava kohaseid rohepöörde eesmärke. Sellega edendatakse ehitustoodete keskkonnasäästlikumat tootmist, korduskasutamist, taastamist ja ringlussevõttu ning tagatakse kliimamuutustega kohanemine. Algatusega toetatakse hoonete energiatõhususe direktiivi läbivaatamist – selleks esitatakse ehitustoodete keskkonnatoimet käsitlev teave, mis hõlbustab hoonete energiatõhususe, globaalse soojendamise potentsiaali ning CO2 säilitamisega eemaldatava CO2 koguse arvutamist. Ringmajanduse tegevuskavas kuulutati välja kestlike toodete algatus, mille eesmärk on muuta tooted kliimaneutraalse ja ressursitõhusa ringmajanduse jaoks sobivaks, eeskätt kestlike toodete ökodisaini määruse vastuvõtmisega. Kui konkreetseid tooteid käsitlevates ELi õigusaktides (nagu käesolev ettepanek) reguleeritakse toodete keskkonna- ja kliimaalase kestlikkuse aspekte, tuleks täiendavad poliitikapõhimõtted ja õigusnormid asjaomases õigusaktis sätestada sama rangelt nagu kestlike toodete ökodisaini määruses. See aitab suurendada konkreetsete toodetega seotud ELi normide sidusust ning vältida nende ettevõtjate halduskoormust, kes peaksid muul juhul täitma eri ELi õigusaktides sätestatud nõudeid. Võttes seega arvesse, et ehitustoodete keskkonnatoime ja konstruktsiooniline toimivus – sealhulgas tervise- ja ohutusaspektid – on omavahel tihedalt seotud, kehtestatakse käesolevas ettepanekus ehitustoodete kestlikkusega seotud nõuded. Teatavatel asjaoludel võivad aga olla põhjendatud sihtotstarbelised sekkumismeetmed kestlike toodete ökodisaini määruse kohaldamisalasse kuuluvate ehitustoodete puhul, näiteks energiamõjuga ehitustooted, mida juba reguleeritakse ökodisaini käsitleva kehtiva direktiivi alusel (nt tahkel kütusel töötavad ahjud). 2020. aasta märtsi teatises Euroopa uue tööstusstrateegia kohta kirjeldati kava, mille kohaselt peaks ELi tööstus juhtima rohe- ja digipööret oma tugevuste, st traditsioonide, ettevõtjate ja inimeste toel, et suurendada konkurentsivõimet. Nende eesmärkide saavutamiseks määrati kindlaks tööstusökosüsteemidel põhinev lähenemisviis, et ühitada vajadusi ja toetada peamisi tegutsejaid igas väärtusahelas. 2020. aasta uue tööstusstrateegia ajakohastamist käsitlevas teatises nentis komisjon, et ehitus on üks nendest esmatähtsatest ökosüsteemidest, millel on kõige rohkem raskusi kliima- ja kestlikkuseesmärkide saavutamisel ning digipöördes osalemisel ning mille konkurentsivõime sellest oleneb. Ajakohastatud tööstusstrateegia alusel koostab komisjon koos tööstuse, sidusrühmade ja liikmesriikidega üleminekujuhiseid ehitustööstuse ökosüsteemi jaoks. Selle töö raames avaldas komisjon 15. detsembril 2021 komisjoni talituste töödokumendi, milles pakuti välja stsenaariumid, et soodustada ehituse rohe- ja digipööret ning suurendada vastupanuvõimet. Tulevikukindel tugi- ja õigusraamistik, millega soodustatakse investeeringuid ja usalduse teket, on keskse tähtsusega ökosüsteemi vastupanuvõime tagamisel ning rohe- ja digipöörde eeltingimus. VKEde strateegias kestliku ja digitaalse Euroopa kujundamiseks rõhutati VKEde olulist rolli rohepöörde edasiviimisel ning juhiti taas kord tähelepanu sellele, et VKEdele tuleb tagada vahendid keskkonnariskide mõistmiseks ja leevendamiseks, sealhulgas ehitussektoris. Teatise „ELi standardimisstrateegia: ülemaailmsete standardite kehtestamine, et toetada vastupidavat, rohelist ja digitaalset ELi ühtset turgu“ kohaselt on ehitus üks kõige asjakohasemaid valdkondi, kus harmoneeritud standardid võiksid parandada konkurentsivõimet ja vähendada turutõkkeid. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 114, sest määruse põhieesmärk on kõrvaldada takistused ehitustoodete ringlusele ühtsel turul. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Ehitustoodete määruse puudusi ei ole võimalik kõrvaldada ilma ELi määruseta, sest liikmesriikidel ei ole õigust muuta ehitustoodete määruse raamistikku ega parandada puudusi siseriiklike meetmete abil. Kuna ELi tasandil puudub sobiv standardimisprotsess, rakendavad liikmesriigid ehitustoodete keskkonnatoime ja ohutuse puhul erinevaid lähenemisviise, mis omakorda tähendab, et ettevõtjatele esitatavad nõuded on erinevad. Seepärast on ELi tasandi meetmed põhjendatud ja vajalikud. Tingimused selleks, et tagada ehitustoodete vaba ringlus ja võrdsed võimalused ning saavutada kestlikkusega seotud eesmärgid, on võimalik kehtestada ainult ELi tasandil. Mis puudutab ELi tasandi meetmete lisaväärtust, siis aidatakse ettepanekuga parandada ehitustoodete ühtse turu üldist toimimist, pidades silmas, et sellega suurendatakse õiguskindlust ja ka prognoositavust, parandatakse võrdseid tingimusi ehitusökosüsteemis ning lahendatakse küsimused, mis on seotud ehitustoodete kliimanäitajate, keskkonnatoime ja ringlusega ning mida saab lahendada üksnes ELi tasandil. •Proportsionaalsus Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas, sest see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik ehitustoodete ühtse turu saavutamiseks, ning see on kavandatud eesmärgi saavutamiseks proportsionaalne. Ettepaneku eesmärk on lahendada ehitustoodete määruse puhul kindlaks tehtud puudused ning aidata saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe ja ringmajanduse tegevuskava eesmärgid ehitustoodete valdkonnas, võttes seejuures arvesse ehitustoodete määruse üldpõhimõtteid (sealhulgas Euroopa standardiorganisatsioonide väljatöötatud harmoneeritud standardeid). Ehitustoodete määruse raamistiku, eeskätt standardimisprotsessi üldist toimimist on vaja arutada ja täiustada selleks, et saavutada poliitikaeesmärgid. Teatavaid uusi elemente, nagu tootenõuded või tehnilisi kirjeldusi sisaldavad komisjoni õigusaktid, kohaldatakse üksnes juhul, kui see on konkreetsete toodete puhul vajalik. Ettepanekuga lahendatakse kõik kindlakstehtud probleemid kõige tõhusamal ja tulemuslikumal viisil. Sellega nähakse ette tulevikukindel terviklik õigusraamistik ning võetakse kasutusele varulahendused ja uued reguleerimisvahendid, mida on võimalik kasutada juhul, kui põhjaliku analüüsi tulemusena selgub, et neid on konkreetse tootekategooria või -rühma puhul vaja. Arvestades, et ehitustooteid on palju ja erinevaid, on üksnes selle lähenemisviisi abil võimalik tagada, et ettepaneku eesmärgid saavutatakse tõhusalt ja ilma ettevõtjaid liigselt koormamata. •Vahendi valik

Ettepanek esitatakse määrusena, millega tunnistatakse kehtetuks praegu kehtiv ehitustoodete määrus. Sellega tagatakse kavandatud õigusakti ühtne rakendamine kogu ELis. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll 2016. aastal avaldas komisjon ehitussektori toimivuse kontrolli toetava uuringu. Uuringus hinnati teatavate ehitussektori suhtes kohaldatavate ELi õigusaktide sidusust ning analüüsiti ehitustoodete määruse, ökodisaini direktiivi (2009) ja energiamärgistuse direktiivi õigusnormide kattuvust. Samuti leidis selles uuringus kinnitust, et kolme õigusakti mõistete määratlused on erinevad, õigusnormid kattuvad ning puuduvad ristviited. 2019. aastal avaldas komisjon hinnangu ehitustoodete määruse kohta. Selles hinnangus nimetati üldiste probleemidena (tähtsuse järjekorras) i) ehitustoodete määruse keskmes oleva standardimissüsteemi ebatõhusust, ii) ebatõhusat ja liikmesriigiti oluliselt erinevat turujärelevalvet ning iii) asjaolu, et ehitustoodete määrusega ei ole tagatud oodatud määral lihtsustamist. Ettepanekus on arvesse võetud mõlemas dokumendis esitatud järeldusi. •Konsulteerimine sidusrühmadega Ettepaneku koostamisel konsulteeriti mitmesuguste sidusrühmadega: liikmesriigid, Euroopa tehnilised asutused ja ühendused, riikide ametiasutused, äriühingud/tootjad, importijad ja tarnijad, tarbijaühendused, turujärelevalveasutused, Euroopa/rahvusvahelised organisatsioonid (tööstusliidud), teavitatud asutused, töötajate ühendused / kutseliidud ja teised pooled, sealhulgas üksikisikud ja muud vabaühendused. Kooskõlas ELi parema õigusloome suunistega toimus mitu konsultatsiooni, mida kirjeldatakse kokkuvõtlikult allpool punktides. ·Veebipõhine uuring horisontaalsete küsimuste kohta Horisontaalsete küsimuste uuringus küsiti arvamust valitud ekspertidelt, et selgitada välja, kuidas lahendada mitmesugused ehitustoodete määruse hindamisel tõstatatud horisontaalsed küsimused, ning koguda sisendandmeid poliitikavariantide täiustamiseks. ·Ehitustoodete määruse läbivaatamise küsimustes kohtuti ekspertidega kahel korral: 2020. aasta märtsis ja septembris, et arutada protsessi ja täiustatud soovituslikke variante käsitlevat dokumenti ning koguda liikmesriikide arvamusi järgmistel teemadel: kohaldamisala ja seos liidu muu õigusega, ühtlustatud ala, siseriiklik õigus ja teabele esitatavad nõuded, I lisa (ehitistele esitatavad põhinõuded) ning keskkonnanõuded. ·Äriühingute uuring Äriühingute uuringu eesmärk oli hinnata täiustatud soovituslike poliitikavariantide oodatavat mõju Euroopa ehitustoodete sektoris tegutsevatele äriühingutele. Uuring oli suunatud sektoris tegutsevatele ettevõtjatele. ·Avalik konsultatsioon Avalikus konsultatsioonis väljendasid kõik osalenud sidusrühmad kindlat vastuseisu ehitustoodete määruse kehtetuks tunnistamise variandile (poliitikavariant E). Enamikus sidusrühmades pooldasid suurimad rühmad poliitikavarianti, mille puhul jäetakse kehtiv ehitustoodete määrus jõusse (st lähtestsenaarium, variant A). Märkimisväärne osa sidusrühmadest eelistas ehitustoodete määruse läbivaatamist (st poliitikavariandid B, C või D). Peale selle selgus äriühingute uuringust, et ehkki paljud ettevõtjad eelistasid kehtivat ehitustoodete määrust, juhtisid nad tähelepanu teatavatele probleemidele, mida ei ole võimalik ilma läbivaatamiseta lahendada. Peamiselt puudutas see standardimist. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Eri variantide mõju kvantitatiivse ja kvalitatiivse analüüsi toetamiseks tehti uuring konkreetse tehnilise abi lepingu raames.

Uuringus koguti kokku kättesaadav tõendusmaterjal ja täiendati seda, et analüüsida poliitikavariante ja hinnata nende võimalikku mõju. Poliitikavariantide analüüsimiseks hinnati peamiselt uuringute ja avaliku konsultatsiooni tulemuste põhjal selgunud eelistusi ja mõju. Peale selle koguti täiendavat oskusteavet asjaomaste aruannete ja uuringute ning liikmesriikide esindajate, ettevõtjate ühenduste, äriühingute, tehniliste asutuste ja katseasutustega peetud kohtumiste tulemuste põhjal. •Mõjuhinnang Komisjon hindas ehitustoodete määruse läbivaatamise mõju. Õiguskontrollikomitee esitas mõjuhinnangu kohta 26. juulil 2021 kõigepealt negatiivse arvamuse. Saadud märkusi võeti arvesse ning 26. jaanuaril 2022 esitas õiguskontrollikomitee reservatsioonidega positiivse arvamuse. Õiguskontrollikomitee arvamused ning ka lõplik mõjuhinnang ja selle kommenteeritud kokkuvõte avaldatakse koos käesoleva ettepanekuga. Mõjuhinnangus analüüsiti ja võrreldi viit poliitikavarianti ehitustoodete määrusega seotud probleemide lahendamiseks. Variant A – lähtestsenaarium (määrust ei vaadata läbi) Lähtestsenaarium põhineb eeldusel, et määrust ei muudeta, vaid selle rakendamist parandatakse suuniste ja muude pehme õiguse meetmete abil. Seega tähendab lähtestsenaarium, et ühtlustamissüsteemi ja selle rakendamisega jätkatakse. Variant B – määruses tehakse parandused Variandi B eesmärk on lahendada hindamisel kindlakstehtud probleemid järgmiste meetmete abil: ·tehnilise ühtlustamise süsteemiga seotud probleemide lahendamiseks antakse komisjonile õigus kasutada varulahendust juhul, kui standardisüsteemis ei õnnestu standardeid välja töötada õigel ajal ega piisava kvaliteediga; ·siseriiklike nõuete ja märgiste jätkuva olemasolu probleemi leevendatakse sellega, et ELi tasandil reguleeritav valdkond määratletakse selgelt; ·tagatakse ühtlustatud raamistik, et hinnata ehitustoodete keskkonnatoimet ja esitada selle kohta teavet; ·luuakse digitaalse tootepassiga ühilduv digistruktuur; ·edendatakse ehitustoodete korduskasutamist; ·turujärelevalve parandamiseks tugevdatakse nõuete täitmise volitusi ning koordineeritakse eri turujärelevalveasutuste tegevust, samuti võidakse kindlaks määrata kontrollide miinimumarv ja ehitustoodete turujärelevalvega tegelevate töötajate miinimumarv; ·edendatakse ühist otsustusprotsessi kõigi ametiasutuste ja teavitatud asutuste seas; ·vähendatakse kattuvust ELi muude õigusaktidega – selleks kehtestatakse kollisiooninormid ja tagatakse sidusus; ·kasutusele võetakse ehitustoodete erimärgis (European Construction Product, ECP), selgitamaks, et märgis on seotud toimivusdeklaratsiooni, mitte vastavusega; ·kehtestatakse erisätted ja liikmesriikide õigus vabastada teatavad mikroettevõtjad ehitustoodete määrusest tulenevate kohustuste täitmisest kindlatel tingimustel. Variant C – määruse kohaldamisala täpsustatakse

See variant põhineb variandi B elementidel. Variandi C puhul piirdub ehitustoodete määruse kohaldamisala aga teatavate valdkondadega, olenevalt alljärgnevatest allvariantidest, mida on võimalik kombineerida: ·allvariant C1: harmoneeritud standardid ja tehnilisi kirjeldusi sisaldavad komisjoni õigusaktid sisaldaksid üksnes toimivuse arvutamiseks vajalikke hindamismeetodeid ning ELi tasandil ei kehtestataks toimivuse piirtasemeid, toimivusklasse ega muid nõudeid; ·allvariant C2: ehitustoodete määruse kohaldamisalasse kuuluksid vaid põhivaldkonnad vastavalt liikmesriikide regulatiivsetele vajadustele ning sellele, kas valdkond on asjakohane keskkonna või tooteohutuse ning turuvajaduste seisukohast; ·allvariant C3: liikmesriigid saaksid pakkuda alternatiivset turulepääsu võimalust siseriiklike õigusnormide alusel ning nad ei peaks tuginema harmoneeritud standarditele ega tehnilisi kirjeldusi sisaldavatele komisjoni õigusaktidele. Variant D – määrust täiustatakse See variant põhineb variandil B, kuid lisada võidakse ka tootepõhiste omadustega seotud nõudeid rahvatervise, ohutuse ja keskkonna kaitse eesmärgil. Sellised tootenõuded saab kindlaks määrata kolme allvariandi/lähenemisviisi abil (allvariante D1 ja D2 on võimalik kombineerida): ·allvariant D1: tootenõuete uus õigusraamistik (Euroopa standardiorganisatsioonide väljatöötatavate standardite alusel); ·allvariant D2: ühtsed tehnilised kirjeldused (mille töötab välja komisjon või mis töötatakse välja komisjoni järelevalve all); ·allvariant D3: allvariantide D1 ja D2 segalahendus. Variant E – määrus tunnistatakse kehtetuks Selles stsenaariumis tunnistataks ehitustoodete määrus kehtetuks ning ehitustoodetega kauplemine põhineks vastastikusel tunnustamisel. Eelistatud variant Eelistati varianti D, sest see võimaldab saavutada ehitustoodete määruse raamistiku eesmärgid ning kõrvaldada selle peamised puudused kõige tõhusamal ja sidusamal viisil. Sellega tagatakse ehitustoodete vaba liikumine ühtsel turul ning aidatakse täiel määral kaasa Euroopa rohelise kokkuleppe ja ringmajanduse tegevuskavaga seatud eesmärkide saavutamisele. Peamised muudatused: ·kohaldamisala täpsustatakse ning sellesse lisatakse korduskasutatavad ja 3D-printimise teel saadud ehitustooted ning valmislahendusena pakutavad elamud; ·komisjonile antakse õigus 1) võtta komisjoni õigusaktidega vastu tehnilisi kirjeldusi juhtudel, mil standardisüsteemis ei õnnestu standardeid välja töötada õigel ajal ega piisava kvaliteediga; 2) määrata kindlaks tootenõudeid; ·kehtestatakse ehitustoodete keskkonna-, funktsionaalsed ja ohutusnõuded; ·luuakse nn ühtlustatud ala, muudetakse selgemaks liikmesriikide ülesannete jaotus ning võetakse kasutusele mehhanism, mille abil koguda ja vahetada teavet liikmesriikide regulatiivsete vajaduste või meetmete kohta ning neid vajadusi täita, et saavutada ühtse turu eesmärgid; ·tootjatele kehtestatakse uus kohustus esitada lisaks toimivusdeklaratsioonile vastavusdeklaratsioon (mis tõendab tootenõuetele vastavust); võimalus esitada teavet elektroonilisel kujul; ·esitatakse loetelu üldistest kestlikkusnõuetest (mis määratakse kindlaks tooteperede kaupa komisjoni õigusaktides / harmoneeritud standardites); ·mikroettevõtjatele kehtestatakse lihtsustamissätted ja vabastused ning täiendatakse neid;

·tugevdatakse turujärelevalveasutuste volitusi seoses nõuete täitmise tagamisega; ·laiendatakse ehitusvaldkonna toodete kontaktpunktide rolli ettevõtjate toetamisel; ·luuakse uus komisjoni süsteem, kus füüsilised või juriidilised isikud saavad esitada kaebusi või teateid määruse võimalike rikkumiste kohta; ·määrus viiakse vastavusse kestlike toodete ökodisaini määrusega seoses kliimaalase ja keskkonnakestlikkusega ning digitaalse tootepassiga. Variandi D puhul kavatseti asendada CE-märgis uue märgisega (European Construction Product, ECP). Sellegipoolest on ühtlasi oht, et kõnealune muudatus võib ettevõtjate jaoks ebaselgust suurendada, mitte vähendada, eeskätt üleminekuperioodil, mil oleks nõutav kaks märgist. Seega jäetakse CE-märgis alles ning tootjad peavad selle kinnitama toodetele, mille kohta nad on koostanud toimivus- või vastavusdeklaratsiooni. Ehkki mõjuhinnangu aluseks olnud uuringus järeldati, et variant D võib tekitada ettevõtjatele lisakulusid, eeskätt keskkonnatoime teabe deklaratsiooni kasutuselevõtu tõttu, täheldati kasutatud andmetes teatavaid piiranguid. Variandiga D kaasnev täiendav lihtsustamine võib tegelikkuses aidata vähendada halduskoormust netoväärtuses ligikaudu 180 miljoni euro võrra (vt mõjuhinnangu III lisa). •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Ettepanekuga vähendatakse vastavusega seotud kulusid tänu hästi toimivale standardimisprotsessile, selgematele sätetele, toodete korduskasutamise stiimulitele, täiendavate siseriiklike nõuete väiksemale arvule ning sellele, et kõigile tootjatele, eeskätt VKEdele, kõigis liikmesriikides tagatakse võrdsed tingimused. Peale selle aitab kavandatav tööülesannete jagamine ja tehniline ühtlustamine kestlike toodete ökodisaini määrusega vältida tarbetuid kulusid ettevõtjatele, eelkõige VKEdele. Ettepanekuga kasutatakse maksimaalselt ära võimalust vähendada digipöörde abil halduskoormust, võttes arvesse, et ehitustoodete määrusega ei ole digivahendite kasutamist ette nähtud. Ettepaneku kohaselt saab kogu seotud teavet ja dokumentatsiooni töödelda digitaalkujul (nt digitaalne tootepass) ning seda püsivalt salvestada, jagada ja kasutada infosüsteemis. See omakorda suurendab läbipaistvust tarneahelates, võimaldab säilitada ehitustoodete andmeid hoone logiraamatutes ning kasutada neid muude õigusaktide (nt hoonete energiatõhususe direktiiv) alusel nõutavateks arvutusteks. Samuti hõlbustab see turujärelevalvet. Tootjate puhul väheneks halduskoormus ka tänu sellele, et CE-märgise ja toimivusdeklaratsiooniga seotud kohustused enam ei kattuks. Peale selle on liikmesriikidel edaspidi võimalus vabastada kohustuste täitmisest mikroettevõtjad, kes ei tegele piiriülese kaubandusega. Ettepanekuga antakse komisjonile uus õigus kehtestada turujärelevalveasutuste tehtavate kontrollide miinimumarv – selle eesmärk on lahendada probleem, et ehitustoodete määruse norme on seni turul kohaldatud ebaühtlaselt. Selleks võib olla vaja suurendada turujärelevalveasutuste suutlikkust, ent tänu sellele on liikmesriikidel parem täita oma kohustust tagada ehitiste ohutus ja kestlikkus. •Põhiõigused Ettepanek ei mõjuta põhiõiguste kaitset. 4.MÕJU EELARVELE Ettepanek nõuab lisaressursse, et ehitustoodete määruse raamistikku oleks võimalik tõhusalt hallata. Täistööajale taandatud töötajate arvu soovitakse suurendada seitsme võrra ning see on eesmärkidega proportsionaalne. Komisjoni töötajad täidavad järgmisi põhiülesandeid: ·töötavad ehitustoodete määruse välja ja rakendavad seda; ·töötavad välja teisesed õigusaktid (rakendusaktid ja delegeeritud õigusaktid); ·töötavad välja standardimistaotlusi ja komisjoni õigusakte ning haldavad neid; ·hindavad ühtlustatud tehnilisi kirjeldusi ja avaldavad nende viiteid; ·töötavad välja ühtseid tehnilisi kirjeldusi;

·teevad Euroopa standardiorganisatsioonidega koostööd standardimise ettevalmistustöös ja standardimisel; ·suhtlevad sidusrühmadega tehnilistes küsimustes; ·osutavad abi liikmesriikide ametiasutustele; ·korraldavad koolitustegevust liikmesriikide ametiasutustele, teavitatud asutustele ja teistele organitele; ·annavad liikmesriikidele ja ettevõtjatele suuniseid. Tegemist on õiguslike, tehniliste ja haldusülesannetega ning neid peavad täitma komisjoni talitused (või mõnel juhul tuleb neid täita komisjoni talituste järelevalve all). Seda silmas pidades tuleb kehtiva ehitustoodete määruse raamistiku haldamise eest vastutavate töötajate arvu suurendada ja tagada tugi muude komisjoni talituste (nt Teadusuuringute Ühiskeskuse) või allhanke abil, eeskätt delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide koostamise ning horisontaalsete ülesannete täitmisega seotud teaduslik ja tehniline tugi. See, mil määral on ettepanekuga võimalik eesmärke saavutada, oleneb suuresti komisjonile kättesaadavatest ressurssidest. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Komisjon jälgib nende uute sätete rakendamist, kohaldamist ja järgimist, et hinnata sätete kasulikku mõju. Ettepanekuga seotud poliitika järelevalve ja hindamise puhul keskendutakse läbivaatamisel käsitletavatele põhiküsimustele: standardimisprotsessi toimimine, toodete keskkonna- ja ohutusteabe kättesaadavus, tehnilistesse kirjeldustesse inkorporeeritavad keskkonnanõuded ja tooteohutusnõuded, mõju turujärelevalve toimimisele. On tehtud ettepanek, et ettepanekut hinnatakse mitte varem kui kaheksa aastat pärast kohaldamiskuupäeva, et uute normide tulemusi ja mõju oleks võimalik arvesse võtta. •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul) Kuna õigusakt on määrus, mis on liikmesriikides vahetult kohaldatav, ei ole selgitavat dokumenti vaja. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Määruse I peatükk sisaldab üldsätteid. Artiklis 1 kirjeldatakse reguleerimiseset, mille puhul osutatakse sõnaselgelt ehitustoodete põhiomadustega seotud keskkonnatoimele (sh kliimanäitajad) ja ohutusnäitajatele ning ka toodete keskkonna-, kliima-, funktsionaalsetele ja ohutusnõuetele. Artiklis 2 määratakse kindlaks kohaldamisala, mis hõlmab ehitustooteid, 3D-printimisega seotud tooteid ja teenuseid, põhiosi, osi või materjale, kui tootja seda taotleb, komplekte või kooste, mis kuuluvad ühtlustatud tehniliste kirjelduste või Euroopa hindamisdokumentide alla, ning valmislahendusena pakutavaid ühepereelamuid. Kindlaksmääratud juhtudel on määrus kohaldatav ka kasutatud toodete suhtes. Võrreldes ehitustoodete määrusega muudetakse kohaldamisala, et vältida kattuvust, näiteks joogiveedirektiivi ja asulareovee direktiiviga. Artiklis 3 määratletakse mõisted. Artiklis 4 kehtestatakse peamised töönõuded ja -meetodid, mille alusel kehtestatakse põhiomadused (toimivusega seotud omadused, nt ringlussevõetud materjalide sisaldus). Selle puhul lähtutakse I lisa A osa kohastest ehitistele esitatavatest põhinõuetest ning koos hindamismeetoditega moodustavad need osa määruse kohaldamisel kohustuslikeks muudetavatest standarditest. Samuti antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, milles määratakse kindlaks põhiomadustega seotud toimivuse piirtasemed ja klassid, ning õigus võtta vastu tehnilisi kirjeldusi sisaldavaid delegeeritud õigusakte juhul, kui standardimisel esineb viivitusi või puudusi. Lisaks antakse komisjonile õigus I lisa A osa delegeeritud õigusaktidega muuta, et kohandada seda tehnika arenguga ning võtta arvesse uusi riske ja keskkonnaaspekte. Artiklis 5 märgitakse, et kõik määruse kohaldamisalasse kuuluvad tooted peavad vastama I lisa D osas esitatud üldistele vahetult kohaldatavatele tootenõuetele ning vastava tootepere või -kategooria nõuetele. Samuti antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et määrata täpsemalt kindlaks tootenõuded vastavalt I lisa B, C ja D osale. Neid delegeeritud õigusakte võidakse lisaks täiendada standardimistaotluse alusel välja töötatavate vabatahtlike harmoneeritud standarditega. Lisaks antakse komisjonile õigus muuta delegeeritud õigusaktidega ka I lisa B, C ja D osa, et kohandada neid tehnika arenguga ning võtta arvesse uusi riske ja keskkonnaaspekte. Artiklis 6 antakse komisjonile õigus määrata kindlaks kohaldatav hindamis- ja tõendamissüsteem, sealhulgas vajalikud lisameetmed selleks, et vältida süstemaatilist mittevastavust.

Artiklis 7 määratletakse ühtlustatud ala – valdkond, mis on eraldiseisev liikmesriikide vastutuse all olevatest valdkondadest. Samuti nähakse sellega ette mehhanism, et täita liikmesriikide tungivaid regulatiivseid vajadusi seoses tervise, ohutuse või keskkonnakaitse, sh kliimaküsimustega. Artikliga 8 nähakse ette õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte selle tagamiseks, et tooteid ei oleks vaja hinnata topelt – määruse ja liidu muu õiguse alusel. II peatükis (artiklid 9–18) sätestatakse menetlus, deklaratsioonid ja märgistus. Artiklitega 9–12 reguleeritakse toimivusdeklaratsiooni ja selle puhul kohaldatavaid vabastusi (sealhulgas mikroettevõtjate puhul, kes ei tegele piiriülese kaubandusega, ning teatavatel tingimustel: taastatud tooted või korduskasutamiseks või taastamiseks ette valmistatavad ehitiste osad). Artiklites 13 ja 14 kehtestatakse vastavusdeklaratsiooni (mis tõendab vastavust artikli 5 kohastele tootenõuetele) suhtes kohaldatavad normid. Halduskoormuse vähendamiseks kombineeritakse vastavusdeklaratsioon toimivusdeklaratsiooniga. Artikli 15 kohaselt tohib toimivusdeklaratsiooni ja vastavusdeklaratsiooni esitada elektroonilisel kujul või püsilingiga. Need esitatakse selle liikmesriigi nõutavas keeles, kus tootja kavatseb toote turul kättesaadavaks teha. Artiklites 16–18 sätestatakse CE-märgise ja muude märgiste kasutamise suhtes kohaldatavad üldpõhimõtted ja tingimused. III peatükis (artiklid 19–33) määratakse kindlaks ettevõtjate õigused ja kohustused. Tootjatele nähakse ette üldised ja üksikasjalikud kohustused, sealhulgas seoses sellega, kuidas hinnata ja deklareerida toote toimivust asjaomase ühtlustatud tehnilise kirjelduse (harmoneeritud standardid ja delegeeritud õigusaktid) alusel. Artikliga 22 nähakse tootjatele ette keskkonnakohustused, sealhulgas kohustus deklareerida kohustuslikud kestlikkusega seotud näitajad vastavalt I lisa A osa punktile 2, globaalse soojendamise potentsiaal ning toimivusega seotud nõutavad näitajad või ringlussevõetud materjalide miinimumsisaldus. Pärast asjaomase tootepere suhtes kohaldatavate delegeeritud õigusaktide vastuvõtmist on tootjatel samuti kohustus: –projekteerida ja valmistada tooted ja tootepakendid nii, et nende üldine keskkonna- ja kliimaalane kestlikkus vastab tehnika tasemele; –eelistada ringlussevõetavaid materjale ja ringlussevõtust saadud materjali; –järgida ühtlustatud tehniliste kirjelduste kohaseid ringlussevõetud materjalide miinimumsisalduse nõudeid ja muid keskkonnakestlikkusega seotud piirnorme; –vältida toodete enneaegset vananemist, kasutada töökindlaid osi ja projekteerida tooted nii, et nende vastupidavus ei ole halvem kui asjaomase kategooria toodetel keskmiselt; –projekteerida tooted nii, et neid on võimalik hõlpsasti parandada, remontida ja uuendada. Teistes artiklites kehtestatakse konkreetsed kohustused volitatud esindajatele (artikkel 23) ja importijatele (artikkel 24) – näiteks kohustus tagada jätkuv ohutus, kui tooted on nende vastutuse all, ning veenduda, et tootja on täitnud oma üldised kohustused –, turustajatele (artikkel 25), ekspediitorteenuse osutajatele, vahendajatele, internetipõhistele kauplemiskohtadele, internetimüügiga tegelejatele ja e-poodide pidajatele (artikkel 27, kusjuures sellega lõimitakse need pooled vastavuse tagamise süsteemi) ning 3D-printimise teenuse osutajatele (artikkel 28). Seega kehtestatakse sätted, mille alusel on võimalik raamistikus arvesse võtta ka uusi ärimudeleid. Samuti kehtestatakse selles peatükis uued konkreetsed kohustused kasutatud toodete demonteerijatele või neid korduskasutamiseks või taastamiseks käitlevatele ettevõtjatele (artikkel 29) ning seoses kaheotstarbeliste ja pseudotoodetega (artikkel 31). Sellega reguleeritakse ehitustoodete interneti- ja kaugmüüki (artikkel 32). IV peatükk (artiklid 34–42) sisaldab norme ehitustoodete standardite ja Euroopa hindamisdokumentide kohta. Sellega nähakse ette kõigi toimivusega seotud nõuete kohustuslik kohaldamine ja tootepõhiste nõuete vabatahtlik kohaldamine. Peatükis kehtestatakse normid, milles käsitletakse Euroopa hindamisdokumente ning nende seost toimivusdeklaratsiooni ja vastavusdeklaratsiooniga (artikkel 35), Euroopa hindamisdokumentide väljatöötamist ja vastuvõtmist (artikkel 36) ning avaldamist (artikkel 38), Euroopa hindamisdokumentide sisu (artikkel 40) ning nende põhjendamatut korduvust (artikkel 36). Samuti reguleeritakse sellega vaidluste lahendamist juhtudel, mil tehnilise hindamise asutused on eriarvamusel (artikkel 39). V peatükis (artiklid 43–46) kehtestatakse tehnilise hindamise asutuste eest vastutava ametiasutuse määramise nõuded ning tehnilise hindamise asutuste määramist, järelevalvet ja hindamist käsitlevad normid. Samuti antakse komisjonile õigus kehtestada tehnilise hindamise asutustele esitatavad nõuded seoses personaliplaneerimisega ning sätestada tehnilise hindamise asutuste koordineerimise ülesanded. VI peatükis (artiklid 47–63) kirjeldatakse teavitavate ametiasutuste rolli (artikkel 48) ning kehtestatakse nendele ametiasutustele kohaldatavad nõuded (artikkel 49), sealhulgas kõige olulisemad tegevus- ja teabekohustused. Selles peatükis sätestatakse teavitatud asutustele esitatavad nõuded (artikkel 50), nende tegevuskohustused (artikkel 60) ja teabekohustused (artikkel 61) ning loetletakse kohustused, mida teavitatud asutus peab täitma juhul, kui ta kasutab töövõtjat või tütarettevõtjat (artikkel 53). Samuti kehtestatakse selles normid muude rajatiste kui teavitatud asutuse katselaborite kasutamise kohta (artikkel 54) ning nähakse liikmesriikidele ja komisjonile ette menetlus ametlike vastuväidete esitamiseks heakskiidetavate harmoneeritud standardite kohta (artikkel 52). VII peatükis (artiklid 64–67) sätestatakse lihtsustatud menetlused. Selleks et vähendada halduskoormust, eeskätt VKEde ja mikroettevõtjate puhul, kehtestatakse selles peatükis lihtsustamismenetlused, mis on muu hulgas seotud asjakohase tehnilise dokumentatsiooni kasutamisega (artikkel 64), leebema tõendamissüsteemi kasutamise võimalusega mikroettevõtjate puhul (artikkel 65), ühte kindlaksmääratud ehitisse paigaldatavatele üksiktootmises eritellimuse alusel valmistatud toodetele esitatavate nõuete leevendamisega (artikkel 66) ning teise teavitatud asutuse tehtud hindamise ja tõendamise tunnustamisega (artikkel 67). VIII peatükis (artiklid 68–76) sätestatakse turujärelevalvet ja kaitsemeetmete menetlust käsitlevad normid. Artikliga 68 antakse komisjonile õigus luua süsteem, kus füüsilised või juriidilised isikud saavad esitada kaebusi või teateid võimaliku mittevastavuse kohta määruse nõuetele.

Artiklis 70 käsitletakse seda, kuidas tegutseda nõuetele mittevastavuse korral, ning artiklis 71 ELi kaitsemeetmete menetlust juhtudel, mil liikmesriik suudab tõendada tervise, ohutuse või keskkonnakaitsega seotud tungivaid põhjuseid. Artiklis 72 sätestatakse nõuetele vastavate, kuid sellegipoolest ohtlike toodete puhul järgitavad normid. Artikliga 73 antakse komisjonile õigus määrata kindlaks turujärelevalveasutuste tehtavate kontrollide ja ehitustoodetega tegelevate turujärelevalvetöötajate miinimumarv. Artikliga 74 nähakse ette turujärelevalve koordineerimine ja halduskoostöörühma tegevus. Selleks et suurendada turujärelevalveasutuste suutlikkust, antakse neile õigus nõuda kontrollimisest ja katsetamisest tulenevad kulud sisse ettevõtjatelt (artikkel 75). Samuti sätestatakse turujärelevalveasutustele kohustus esitada komisjonile igal aastal aruanne oma tegevuse kohta (artikkel 76). IX peatükis (artiklid 77–81) kehtestatakse teavet ja halduskoostööd käsitlevad põhimõtted, et tugevdada üldist süsteemi ja määruse kohaldamist ning seeläbi vältida lahknevate otsuste tegemist, mis võib põhjustada ebavõrdseid tingimusi. Nende eesmärkide saavutamiseks on artikliga 77 ette nähtud info- ja teavitussüsteemi loomine ja haldamine, et tagada määruse ühtlustatud tõlgendamine ja kohaldamine. Artikliga 78 antakse komisjonile õigus luua ehitustoodete ELi andmebaas või süsteem, et parandada tooteteabe (eelkõige toimivusdeklaratsiooni, vastavusdeklaratsiooni ja kasutusjuhendi) kättesaadavust. Artiklis 79 kehtestatakse läbivaadatud normid ehitusvaldkonna toodete kontaktpunktide kohta, et ettevõtjaid paremini toetada. Artikliga 80 nähakse turujärelevalveasutustele, ehitusvaldkonna toodete kontaktpunktidele, määrajaasutustele, tehnilise hindamise asutustele, teavitavatele ametiasutustele ja teavitatud asutustele ette kohustus tagada, et nende töötajad oleksid kursis valdkonna arenguga ning saaksid koolitust normide ühtlustatud tõlgendamise ja kohaldamise alal. Samuti sätestatakse komisjonile kohustus korraldada vähemalt kord aastas koolitusüritusi. Artikli 81 kohaselt võivad liikmesriigid ühiselt määrata ametiasutused, kes täidavad nende ülesandeid määruse alusel, ning jagada ressursse ja vastutust. X peatükis (artikkel 82) sätestatakse ELi mittekuuluvate riikidega tehtava koostöö tingimused, sealhulgas selleks, et vähendada nendes riikides asuvate ettevõtjate mittevastavuse kahjulikku mõju ühtsele turule. XI peatükis (artiklid 83 ja 84) käsitletakse liikmesriikide pakutavaid soodustusi ja keskkonnahoidlikku riigihanget. Artikliga 83 nähakse ette lähenemisviis, mille alusel liikmesriigid soodustavad kestlikumate ehitustoodete kasutamist. Artikliga 84 antakse komisjonile õigus töötada välja ehitustoodete keskkonnahoidlike riigihangete puhul kohaldatavad kestlikkusnõuded. XII peatükis (artikkel 85) antakse komisjonile õigus kindlaks määrata, kas teatava kauba puhul on tegemist ehitustootega. XIII peatükiga (artikkel 86) muudetakse määrust (EL) 2019/1020, et kohaldada seda määrust ka ehitustoodete suhtes. XIV peatükis (artiklid 87–94) sätestatakse lõppsätted. Artiklis 87 kehtestatakse määruse kohaste delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise kord. Artiklis 88 sätestatakse ehitustoodete komitee roll. Artikli 91 kohaselt peavad liikmesriigid kehtestama määruse rikkumise eest kohaldatavad karistused. Artikliga 91 nähakse ette, et määrust hinnatakse mitte varem kui kaheksa aastat pärast määruse kohaldamise kuupäeva. Artiklis 93 kehtestatakse üleminekusätted, mille kohaselt viiakse kõik harmoneeritud standardid ehitustoodete määruse alt järk-järgult uue määruse alla ning tagatakse seega sujuv üleminek ettevõtjate jaoks. Artiklis 94 sätestatakse määruse jõustumise ja kohaldamise kuupäev. Nii nagu ehitustoodete määrusel, on ka ettepaneku regulatiivosal mitu lisa: –I lisa, kus sätestatakse ehitistele esitatavad põhinõuded (A osa), nagu ehitustoodete määruseski, ning uute elementidena toimivusega seotud tootenõuded (B osa) ja tootepõhised nõuded, eelkõige ohutus- ja keskkonnanõuded (C osa) ning teabele esitatavad nõuded (D osa); –II lisas käsitletakse toimivusdeklaratsiooni ja vastavusdeklaratsiooni sisu, –III lisas sätestatakse Euroopa hindamisdokumendi vastuvõtmise menetlus; –IV lisaga nähakse ette tehnilise hindamise asutuste tootevaldkonnad ja neile esitatavad nõuded; –V lisas kirjeldatakse hindamis- ja tõendamissüsteeme; –VI lisas loetletakse põhiomadused, mille puhul ei ole teavitatud asutustest teavitamisel vaja viidata asjaomasele ühtlustatud tehnilisele kirjeldusele; –VII lisas esitatakse vastavustabelid. 2022/0094 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega sätestatakse ehitustoodete ühtlustatud turustustingimused, muudetakse määrust (EL) 2019/1020 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 305/2011 (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust ( 1), toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ( 2) ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 305/2011 võeti siseturu kontekstis vastu selleks, et ühtlustada ehitustoodete turustustingimusi ja kõrvaldada liikmesriikidevahelist ehitustoodete kaubandust takistavad tõkked. (2)Selleks et lasta ehitustoode turule, peab tootja koostama toote toimivusdeklaratsiooni. Sellega võtab tootja vastutuse selle eest, et toote toimivus vastab toimivusdeklaratsioonile. Kõnealuse kohustuse puhul kehtivad teatavad erandid. (3)Võttes arvesse määruse nr 305/2011 rakendamisel saadud kogemusi, komisjoni 2019. aastal tehtud hindamise tulemusi ning ka Euroopa Tehniliste Hindamisasutuste Organisatsiooni aruannet, on raamistik mitmes aspektis puudulik, sealhulgas standardite väljatöötamise ja turujärelevalve puhul. Peale selle on hindamise käigus laekunud tagasisides osutatud vajadusele vähendada muu hulgas muid liidu õigusakte silmas pidades kattuvusi, vasturääkivusi ja korduvaid nõudeid, et suurendada õiguskindlust ning piirata ettevõtjate halduskoormust. Selleks et suurendada õiguskindlust ja vältida erinevaid tõlgendusi, tuleb kehtestada konkreetsemad ja üksikasjalikumad juriidilised kohustused ettevõtjatele ning uued sätted, sealhulgas tehniliste kirjelduste ja turujärelevalve valdkonnas. (4)Tagada tuleb hästi toimivad teabevood, muu hulgas elektrooniliste vahendite kaudu, et kogu tarneahelas oleks kättesaadav sidus ja läbipaistev teave ehitustoodete toimivuse kohta. See omakorda aitab suurendada läbipaistvust ja tõhusust teabe edastamisel. Digitaalne juurdepääs igakülgsele teabele ehitustoodete kohta aitaks edendada digipööret kogu ehitussektoris ning tagaks digiajastule vastava raamistiku. Usaldusväärse ja püsiva teabe kättesaadavus tähendaks ühtlasi seda, et kui mõne ettevõtja või muu osaleja toode ei vasta nõuetele, on võimalik probleemi levikut takistada. (5)Euroopa Parlamendi 10. märtsi 2021. aasta resolutsioonis määruse (EL) nr 305/2011 rakendamise kohta kiideti heaks komisjoni eesmärk muuta ehitussektor kestlikumaks ning käsitleda määruse (EL) nr 305/2011 läbivaatamisel ehitustoodete kestlikkust, nagu on teatatud ringmajanduse tegevuskavas. Oma 28. novembri 2019. aasta järeldustes ringmajanduse kohta ehitussektoris kutsus nõukogu komisjoni üles hõlbustama ehitustoodete määruse (EL) nr 305/2011 läbivaatamisel ehitustoodete ringlust. Komisjoni teatises Euroopa uue tööstusstrateegia kohta juhiti tähelepanu vajadusele lahendada ehitustoodete kestlikkuse küsimus ning rõhutati, et kestlikul hoonestatud keskkonnal on oluline koht Euroopa üleminekul kliimaneutraalsusele. Teatises „2020. aasta uue tööstusstrateegia ajakohastamine: ehitame üles tugevama ühtse turu, et Euroopa saaks taastuda“ nentis komisjon, et ehitus on üks nendest esmatähtsatest ökosüsteemidest, millel on kõige rohkem raskusi kliima- ja kestlikkuseesmärkide saavutamisel ning digipöördes osalemisel ning mille konkurentsivõime sellest oleneb. Seega on asjakohane kehtestada normid ehitustoodete keskkonnatoime ja kestlikkuse deklareerimise kohta, sealhulgas võimalus sätestada asjaomased piirtasemed ja klassid. (6)Samamoodi on ehitus ELi 2022. aasta standardimisstrateegia kohaselt üks kõige asjakohasemaid valdkondi, kus harmoneeritud standardid võiksid parandada konkurentsivõimet ja vähendada turutõkkeid. (7)Selleks et saavutada keskkonnaeesmärgid, sealhulgas võidelda kliimamuutuste vastu, on vaja kehtestada uued keskkonnaalased kohustused ning sätestada raamistik, mille alusel töötada välja hindamismeetod ehitustoodete keskkonnakestlikkuse arvutamiseks ja seda meetodit kohaldada. Samal põhjusel tuleb laiendada nende ettevõtjate ringi, kelle suhtes neid õigusnorme kohaldatakse, sest ehitussektori keskkonnakestlikkuse arvutamisel mängivad rolli nii turustajad, tarnijad kui ka tootjad. Seega tuleks ühelt poolt kaasata ettevõtjad, kes tegutsevad tooteahelas turustajatest allpool kuni ehitustooteid korduskasutamiseks ja taastamiseks ette valmistavate ettevõtjateni, ning teiselt poolt ettevõtjad, kes asuvad tooteahelas vahetoodete ja/või toorainete tarnijatest ning tootjast ülalpool. Peale selle peavad teatavad ettevõtjad, kes tegelevad kasutatud toodete või ehitiste muude osade demonteerimise või nende taastamise ja korduskasutamisega, tegema jõupingutusi, et tagada ehitustoodete ohutu taaskasutus. (8)Selleks et tagada ehitustoodete ja laiemalt ehitiste ohutus ja funktsionaalsus, tuleb vältida olukorda, kus ehitustoodetena lastakse turule kaupa, mida tootjad ei ole kavandanud ehitustoodetena. Seepärast peaksid importijad, turustajad ja teised tooteahelas allpool asuvad ettevõtjad tagama, et selliseid muu kavandatud kasutusotstarbega tooteid ei müüdaks ehitustoodetena. Kui ettevõtja toode ei vasta nõuetele, ei tohiks teatavad teenuseosutajad – näiteks ekspediitorteenuse või 3D-printimise teenuse osutajad – soodustada probleemi levikut. Seega peaksid asjaomased sätted olema kohaldatavad ka kõnealuste teenuste ja nende osutajate suhtes. (9)Kui 3D-printimise andmestik, 3D-printer või valuvorm ning 3D-printimisel kasutatav materjal pärinevad eri ettevõtjatelt, võib tekkida olukord, kus ükski nendest ettevõtjatest ei kanna vastutust 3D-printimise teel saadud toote ohutuse ja sobiva toimivuse eest. Selleks et vältida võimalikke ohutusriske kõnealuses valdkonnas, tuleb seepärast kehtestada sätted 3D-printimise andmestike, 3D-printimiseks ette nähtud materjalide ning ehitustoodete 3D-printimist võimaldavate teenuste kohta, et ettevõtjad saaksid nende sätete järgimisega üheskoos tagada samasugusel tasemel ohutuse nagu on tagatud tavapäraste ehitustoodete puhul. (10)Keskkonnaohutuse ja -kaitse huvides ning selleks, et kaotada senine lünk õigussüsteemis, tuleb täpsustada, et ehitusplatsil kohe ehitisse paigaldamiseks valmistatavate ehitustoodete suhtes kohaldatakse samu norme nagu teiste ehitustoodete puhul. Ettevõtjad, kes valmistavad tooteid ja paigaldavad neid ehitusplatsil, on aga sageli mikroettevõtjad. Kui nende mikroettevõtjate suhtes kohaldatakse kõikidel asjaoludel samu norme nagu muude ettevõtete suhtes, tekitaks see mikroettevõtjatele ebaproportsionaalset kahju. Seega tuleks liikmesriikidele tagada võimalus mikroettevõtjad toimivusdeklaratsiooni koostamise kohustusest konkreetsetel tingimustel vabastada, kui see ei kahjusta teiste liikmesriikide huve. (11)Ehitustoodete komplektide või koostude vaba liikumise tagamine siseturul toob käegakatsutavat kasu eelkõige kodanikele, tarbijatele ja ettevõtjatele. Õiguskindluse huvides tuleks nende koosseis aga täpselt kindlaks määrata ühtlustatud tehnilistes kirjeldustes või Euroopa hindamisdokumentides.

(12)Väikeste ühepereelamute valmislahenduste liidu turu loomisega on võimalik vähendada eluasemehindu ning tagada positiivne sotsiaalne ja majanduslik mõju. Endiselt on esmatähtis tagada tarbijatele õiglus, eeskätt muu hulgas juurdepääs taskukohasele eluasemele rohepöörde kontekstis, võttes arvesse ettepanekut õiglase kliimaneutraalsusele ülemineku tagamist käsitleva nõukogu soovituse kohta, eriti selle punkti 7 alapunktides a–c esitatud soovitusi. Seega tuleb nende väikemajade puhul kehtestada ühtlustatud normid. Väikemajad on ühtlasi ehitised, mis kuuluvad liikmesriikide pädevusvaldkonda. Kuna kavandatavates ühtlustatud tehnilistes kirjeldustes ei pruugi olla võimalik üheaegselt arvesse võtta kõiki väikeste ühepereelamute valmislahendustega seotud siseriiklikke nõudeid, peaks liikmesriikidel olema õigus selliste ühepereelamute valmislahenduste puhul kehtestatavate normide kohaldamisest loobuda. (13)See, kas ehitustoode vastab liidu õigusaktidele, oleneb tihtipeale sellest, kas toote põhiosad nendele õigusaktidele vastavad. Kuna need põhiosad on aga sageli integreeritud mitmesugustesse ehitustoodetesse, on ohutus ja keskkonnakaitse (sh kliimakaitse) paremini tagatud siis, kui neid põhiosi hinnatakse tooteahela varajastes etappides, st põhiosade toimivust ja vastavust hinnatakse eraldiseisvalt enne kui seda lõplikku ehitustoodet, millesse need põhiosad integreeritakse. Kui nõuetele mittevastavad põhiosad on võimalik tuvastada ja võtta nende suhtes meetmeid, on ka turujärelevalve tõhusam. Seega tuleb kehtestada ehitustoodete põhiosade suhtes kohaldatavad normid. (14)Korduskasutatavate ehitustoodete suhtes, mida on juba hinnatud, ei tohiks kohaldada samu norme nagu uute ehitustoodete puhul. Uute ehitustoodete suhtes kohaldatavad normid peaksid aga kehtima selliste kasutatud ehitustoodete suhtes, mida ei ole kunagi liidu turule lastud, pidades silmas, et selliseid tooteid ei ole hinnatud. (15)Selleks et tagada ehitustoodete ohutus ja funktsionaalsus, peaksid uute ehitustoodete suhtes kohaldatavad normid kehtima ka järgmiste kasutatud ehitustoodete suhtes: tooted, mille puhul kavandatud kasutusotstarvet on muudetud (välja arvatud juhul, kui uus kasutusotstarve on dekoratiivne); tooted, mille esialgne kavandatud kasutusotstarve ei ole teada; tooted, mida on oluliselt töödeldud, ning tooted, millel ettevõtja väite kohaselt on teatavad täiendavad omadused või mille puhul on tootenõuded täidetud. (16)Asjaolu, et kasutatud ehitustooteid ei ole põhimõtteliselt vaja uuesti hinnata, ei tohiks olla takistuseks juhul, kui ettevõtja soovib lasta selliseid kasutatud ehitustooteid hinnata selleks, et soodustada nende toodete kasutuselevõttu ning tõendada sel eesmärgil, et ehitustoodete teatavad omadused on säilinud või et need vastavad kohaldatavatele tootenõuetele. (17)Euroopa Liidu äärepoolseimates piirkondades turule lastud ehitustooted on sageli imporditud naaberriikidest ning seetõttu ei ole liidu õiguses sätestatud nõuded nende toodete suhtes kohaldatavad. Nõudmine, et need ehitustooted sellistele nõuetele vastaks, oleks ebaproportsionaalselt kulukas. Samal ajal ringleb äärepoolseimates piirkondades valmistatud ehitustooteid teiste liikmesriikide turgudel väga vähe. Sellest tulenevalt peaks liikmesriikidel olema võimalus Euroopa Liidu äärepoolseimates piirkondades turule lastud või seal vahetult paigaldatud ehitustooted nende nõuete kohaldamisest vabastada. (18)Selleks et tagada maksimaalne õiguslik sidusus, peaks käesolev määrus võimalikult suures ulatuses põhinema horisontaalsel õigusraamistikul, st praegusel juhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusel (EL) nr 1025/2012. See raamistik hõlmab hiljutiste tootealaste õigusaktidega ette nähtud võimalust kasutada tagavaralahendust juhul, kui Euroopa standardiorganisatsioonid ei koosta harmoneeritud standardeid, mille viited saaks avaldada Euroopa Liidu Teatajas. Kuna Euroopa Liidu Teatajas ei ole ehitustoodete harmoneeritud standardite viiteid alates 2019. aasta lõpust avaldatud, kusjuures alates määruse (EL) nr 305/2011 jõustumisest on avaldatud vaid umbes tosin standardit, peavad uued varuvariandina kasutatavad komisjoni volitused olema veelgi terviklikumad ning võimaldama tehniliste kirjelduste üldist väljaandmist optimeerida, et korvata viivitused, mis on tekkinud tehnika arenguga kohandumisel. (19)Kui harmoneeritud standardites on kehtestatud normid, mis käsitlevad toimivuse hindamist seoses liikmesriikide ehitusseadustike seisukohast asjakohaste põhiomadustega, tuleks nende harmoneeritud standardite järgimine muuta käesoleva määruse kohaldamisel kohustuslikuks, sest ainult selliste standardite abil on võimalik tagada toodete vaba ringlus. Seejuures peaks liikmesriikidel olema võimalus nõuda vastavalt riigi konkreetsetele asjaoludele, et toodetel oleksid teatavad ohutus- ja keskkonnaomadused, sealhulgas kliimaga seotud omadused. Nende kahe eesmärgi saavutamiseks tuleb tooteid hinnata ühe meetodi alusel ja seepärast peab see hindamismeetod olema kohustuslik. Asjaomase tootepere või -kategooria jaoks delegeeritud õigusaktidega kehtestatud tootenõudeid saab veelgi üksikasjalikumaks muuta vabatahtlike standardite abil, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 768/2008/EÜ. Kooskõlas otsusega nr 768/2008/EÜ peaks nende standardite järgimisel olema võimalik eeldada vastavust standarditega hõlmatud nõuetele. (20)Selleks et aidata saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe ja ringmajanduse tegevuskava eesmärke ning tagada ehitustoodete ohutus – arvestades, et ohutus on üks Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklil 114 põhinevate õigusaktidega taotletav eesmärk –, on vaja kehtestada ohutuse, funktsionaalsuse ning keskkonna- ja kliimakaitsega seotud tootepõhised nõuded. Nende nõuete kehtestamisel peaks komisjon arvesse võtma seda, mil määral aitavad need saavutada liidu energiatõhususe, kliima- ja keskkonnaeesmärke. Kõnealused nõuded ei ole seotud üksnes ehitustoodete toimivusega. Määrusega (EL) nr 305/2011 ei ole erinevalt sellele eelnenud direktiivist 89/106/EÜ ette nähtud võimalust selliseid tootepõhiseid nõudeid kehtestada. Küll aga sisaldavad selliseid tootepõhiseid nõudeid teatavad ehitustooteid käsitlevad harmoneeritud standardid – neis sisalduvad nõuded võivad olla seotud keskkonnaaspektide, ohutuse või lihtsalt toote tõhusa toimimisega. Kõnealuseid standardeid arvestades on sellised ohutus- ja keskkonnanõuded või lihtsalt toodete toimimisega seotud nõuded praktilises mõttes vajalikud. Määruse õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 114, milles on ühtlasi sätestatud eesmärk tagada keskkonna, tervise ja inimeste ohutuse kõrgel tasemel kaitse. Seepärast tuleks tootepõhised nõuded määruses (uuesti) sätestada või kinnitada nende kohaldatavus. Ehkki need nõuded peab kehtestama seadusandja, tuleb need kindlaks määrata enam kui 30 tooterühma puhul, mis omakorda koosnevad mitmest kategooriast. Seega peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks asjaomase ehitustoodete pere või kategooria suhtes kohaldatavad nõuded. (21)Ehitustoodete tootmine ja turustamine muutub üha keerukamaks ning seepärast on turul kanda kinnitamas uued spetsialiseerunud ettevõtjad, näiteks ekspediitorteenuse osutajad. Selguse huvides peaksid teatavad üldised kohustused, sealhulgas kohustus teha koostööd ametiasutustega, olema kohaldatavad kõigi ettevõtjate suhtes, kes osalevad tarneahelas, tootmisel või turustamisel, turustavad seda oma kaubamärgi all, pakendavad selle ümber, kauplevad sellega järelturul, paigaldavad selle, demonteerivad selle korduskasutamiseks või taastamiseks või taastavad selle. Peale selle peaks tarnijatel olema kohustus teha turujärelevalveasutustega koostööd keskkonnakestlikkuse hindamisel. Nendel põhjustel ning selleks, et vältida kohustuste korduvust, tuleks ettevõtja mõistet määratleda laialt, nii et see hõlmaks kõiki kõnealuseid osalejaid ja et üldised põhikohustused saaks kehtestada kõigile korraga. (22)Selleks et liikmesriikides järgitaks ühtlustatud tavasid ka juhul, kui nende tavade küsimuses ei ole jõutud konsensusele, tuleks komisjonile anda õigus võtta teatavates küsimustes vastu rakendusakte käesoleva määruse rakendamise kohta. See õigus on seotud mõistete määratluste, ettevõtjate kohustuste ja õiguste ning teavitatud asutuste kohustuste ja õigustega. (23)Selleks et suurendada õiguskindlust ja vähendada siseriiklikest nõuetest ja märgistest tingitud killustatust ELi ehitustoodete turul, tuleb selgelt kindlaks määrata ELi tasandil reguleeritav valdkond – nn ühtlustatud ala, mis seisab eraldi liikmesriikide reguleerimise alla jäävatest elementidest. (24)Samal ajal tuleb tagada mehhanism, mis võimaldaks ühtlustatud tehniliste kirjelduste väljatöötamisel paremini arvestada liikmesriikide vajadustega, et ühelt poolt vähendada turu killustatust ning teisalt kaitsta liikmesriikide õigustatud huvi reguleerida ehitistega seonduvat. Samal põhjusel tuleks kehtestada mehhanism, mis võimaldab liikmesriikidel sätestada tervise, ohutuse või keskkonnakaitsega seotud tungivatel põhjustel ehitustoodetele lisanõudeid. (25)Ringmajanduse tegevuskava keskmes olevat ringmajandust on võimalik edendada kohustuslike tagatisrahasüsteemidega ning kasutamata toodete tagasivõtu kohustusega. Seega peaks liikmesriikidel olema lubatud selliseid meetmeid võtta. (26)Selleks et suurendada õiguskindlust ja vähendada ettevõtjate halduskoormust, tuleb vältida olukorda, kus ehitustooteid on vaja tervise, ohutuse, keskkonna- ja kliimakaitse sama aspekti suhtes hinnata mitu korda liidu eri õigusaktide alusel. Seda kinnitati REFITi platvormi raames – komisjonil soovitati esmajärjekorras lahendada kattuvate ja korduvate nõuete probleem. Seega peaks komisjonil olema võimalus määrata kindlaks tingimused, mille korral liidu muu õiguse kohaste kohustuste täitmisel on täidetud ka teatavad käesolevas määruses sätestatud kohustused, kui vastasel juhul hinnataks toodet tervise, ohutuse, keskkonna- ja kliimakaitse sama aspekti suhtes ühtaegu nii käesoleva määruse kui ka muu õiguse alusel. (27)Selleks et liikmesriigid ja ettevõtjad ei järgiks erinevaid tavasid, peaks komisjonil samuti olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks, kas teatavad ehitustooted kuuluvad ehitustoote määratluse alla. (28)Eeskätt ökodisaini tööplaanidega hõlmatud energiamõjuga ehitustoodete ja vahetoodete puhul (v.a tsement) määratakse kestlikkusnõuded kindlaks esmajärjekorras kestlike toodete ökodisaini määruses, näiteks soojendite, boilerite, soojuspumpade, kütte- ja veesoojendusseadmete, ventilaatorite, jahutus- ja ventilatsioonisüsteemide ning fotoelektriliste toodete (v.a ehitisintegreeritud päikesepaneelid) puhul. Sellegipoolest võib käesoleval määrusel olla vajaduse korral täiendav roll, peamiselt ohutusaspektides, võttes arvesse ka muid liidu tootealaseid õigusakte, näiteks gaasiseadmete, madalpinge ja masinate valdkonnas. Muude toodete puhul võib edaspidi tekkida vajadus määrata kindlaks tingimused, mille korral liidu muu õiguse kohaste kohustuste täitmisel on täidetud ka teatavad käesolevas määruses sätestatud kohustused, et vältida ettevõtjate liigset koormamist. Komisjonil peaks selliste tingimuste kindlaksmääramiseks olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. (29)Selleks et soodustada nõuetele vastavust, peaks ehitustoodete tootjal lasuma vastutus ebaõige toimivusdeklaratsiooni ja vastavusdeklaratsiooni eest. (30)Üleminekuks ringmajandusele ning ehitustoodete keskkonna- ja CO2 jalajälje vähendamiseks kasutatakse üha laiemalt taastatud tooteid. Taastamise turg ei ole veel kuigi arenenud ning taastatud toodete suhtes kehtivad nõuded on liikmesriigiti väga erinevad. Seepärast peaks liikmesriikidel kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega olema võimalus anda taastatud toodete puhul vabastus kohustusest koostada toimivusdeklaratsioon. Selline vabastus ei tohiks aga olla võimalik toodete puhul, mida taastada ei saa, või juhul, kui see kahjustaks teiste liikmesriikide huve. (31)Selleks et laiendada juurdepääsu hõlpsasti kättesaadavale ja terviklikule teabele ehitustoodete kohta ning aidata seeläbi tagada toodete ohutus, funktsionaalsus ja kestlikkus, peab toimivusdeklaratsioon sisaldama kogu kasutajatele ja ametiasutustele vajalikku teavet. Kasutajatele pakutava kasu huvides peaks tootjatel olema võimalus lisada toimivusdeklaratsiooni lisateavet, tingimusel et säilib deklaratsioonide ühetaolisus ja hea loetavus ning et neid ei kasutata reklaami eesmärgil.

(32)Selleks et ehitustooteid oleks siiski võimalik suures mahus korduskasutada ja taastada ning kasutada ära ülemäärased ehitustooted, tuleks nende ehitustoodete puhul kehtestada lihtsustatud menetlus toimivusdeklaratsiooni koostamiseks. Ülemääraste ehitustoodete puhul, mida ei ole võimalik kasutamise käigus muuta, peaks lihtsustatud menetlus piirduma juhtumitega, kus algne tootja ei ole nõus võtma vastutust ülemäärase ehitustoote eest; igal juhul on eelistatav see, et ehitustooted jäävad algse pädeva tootja vastutusele, kui tooteid ei ole muudetud. (33)Selleks et vähendada ettevõtjate ja eelkõige tootjate koormust, peaksid toimivusdeklaratsioone ja vastavusdeklaratsioone välja andvad ettevõtjad esitama need deklaratsioonid elektrooniliselt, neil peaks olema lubatud esitada deklaratsioonid mitteredigeeritavale dokumendile viiva püsilingiga või lisada nendesse deklaratsioonidesse püsilingid mitteredigeeritavatele dokumentidele. (34)Tagamaks, et tootjad tõendaksid kooskõlas kaupade vaba liikumise põhimõttega turule lastavate ehitustoodete vastavust asjaomastele liidu nõuetele, tuleb toimivusdeklaratsiooni kõrval nõuda vastavusdeklaratsiooni esitamist. Nii vastab ehitustoodete õigusraamistik ühtlasi rohkem määrusele (EL) nr 765/2008. Võimaliku halduskoormuse vähendamiseks peaksid vastavusdeklaratsioon ja toimivusdeklaratsioon aga olema kombineeritud ning elektroonilised. VKEde halduskoormust tuleks täiendavalt vähendada sihtotstarbeliste lihtsustamissätetega, sealhulgas mis puudutab võimalust asendada tüübikatsetus asjakohase tehnilise dokumentatsiooniga, leebemat tõendamissüsteemi mikroettevõtjatele ning väiksemaid nõudeid ühte kindlaksmääratud ehitisse paigaldatavate üksiktootmises eritellimuse alusel valmistatud toodete puhul. Samuti peaks liikmesriikidel olema võimalus vabastada toimivusdeklaratsiooni koostamise kohustusest mikroettevõtjad, kes ei tegele piiriülese kaubandusega. (35)Selleks et viia nõuded vastavusse muude tootealaste õigusaktidega, tuleks ehitustoodetele, mille kohta tootja on koostanud toimivus- või vastavusdeklaratsiooni, kinnitada CE-märgis kooskõlas määruse (EÜ) nr 765/2008 üldpõhimõtetega. Sellega võtab tootja vastutuse selle eest, et toote toimivus vastab toimivusdeklaratsioonile ja kohaldatavatele tootenõuetele. (36)Ehitustoodete ja laiemalt ehitiste ohutuse, funktsionaalsuse ja kestlikkuse tagamiseks peaksid kõik tarne- ja turustusahelas osalevad ettevõtjad võtma sobivaid meetmeid selleks, et kõik turule lastavad ja turul kättesaadavaks tehtavad ehitustooted vastaksid siduvatele liidu nõuetele. Selleks et suurendada õiguskindlust, tuleb sõnaselgelt kindlaks määrata ettevõtjate kohustused. (37)Ehitustoodete tootjad peavad täpselt ja ühemõtteliselt kindlaks määrama tooteliigi, et tagada täpne alus toote vastavuse hindamiseks liidu nõuete alusel. Samal ajal ei tohiks tootjatel olla võimalik luua üha uusi tooteliike juhul, kui asjaomased tooted on põhiomadustelt identsed; selle keelu eesmärk on vältida kohaldatavatest nõuetest kõrvalehoidmist. (38)Selleks et vältida eksitavaid väiteid, peavad kõik ehitustoodete tootjate esitatavad väited põhinema kas ühtlustatud tehnilises kirjelduses esitatud hindamismeetodil või, kui selline ühtlustatud tehnilises kirjelduses esitatud hindamismeetod puudub, siis meetodil, mis kujutab endast parimat võimalikku tehnikat. (39)Tootja koostatav ehitustoodete tehniline dokumentatsioon võimaldab ametiasutustel ja teavitatud asutustel hõlpsamini teha tootetõendamist liidu nõuete alusel. Kõnealune tehniline dokumentatsioon peaks sisaldama hinnangut ehitustoote keskkonnakestlikkuse kohta, et hõlbustada juurdepääsu igakülgsele teabele. (40)Selleks et tagada ehitustoodete kasutajatele läbipaistvus ja vältida seda, et neid tooteid kasutatakse valesti, peab tootja ehitustooted ja nende kavandatud kasutusotstarbe täpselt tuvastama. Samal põhjusel peaks tootja täpsustama, kas ehitustooted on ette nähtud ainult kutseliseks kasutuseks või ka tarbijatele. Ehitustoodete päritolu kindlakstegemiseks peaks tootel olema märgitud tootja nimi. Kui toote suuruse või pinna tõttu ei saa neid andmeid esitada tootel, tuleb need esitada pakendil või, kui ka see ei ole võimalik, siis tootega kaasasoleval dokumendil. (41)Käesolevas määruses sätestatud nõuete täitmiseks peaksid tootjad aktiivselt otsima, säilitama ja hindama teavet ning võtma asjakohaseid meetmeid juhul, kui toote puhul on kinnitust leidnud, et see ei vasta nõuetele või ei toimi nõuetekohaselt, või kui toode on ohtlik. (42)Selleks et aidata saavutada Euroopa rohelise kokkuleppe ja ringmajanduse tegevuskava eesmärke, tuleks tootjatele kehtestada kohustus tagada nii oma toodete kui ka tootmise piisav keskkonnakestlikkus. Selle kohustuse täitmiseks tuleb leida kompromissid ühelt poolt eri keskkonnaaspektide vahel ning teiselt poolt keskkonna- ja ohutusaspektide vahel, kusjuures need keskkonna- ja ohutusaspektid võivad olla seotud üksnes tootega või ehitistega laiemalt. Selleks et tagada tootjatele kindlus selle suhtes, kuidas neid kompromisse leida, tuleks käesolevas määruses kehtestada kompromisside kohta selged normid. (43)Ehitustoodete kestlikkuse ja vastupidavuse tagamiseks peaksid tootjad võtma meetmeid selleks, et toodete kasutusaeg oleks võimalikult pikk. Pikk kasutusaeg oleneb omakorda sellest, kas toode on sobivalt projekteeritud ning kas on kasutatud töökindlaid osi ja tagatud toote parandatavus, samuti parandamisega seotud teabe ja varuosade kättesaadavus. (44) Arvestades ringmajanduse tegevuskavaga ette nähtud eesmärki edendada ehitustoodete ringlust, peaksid tootjad soodustama oma toodete korduskasutamist, taastamist ja ringlussevõttu. Selleks et tooteid oleks võimalik korduskasutada, taastada ja ringlusse võtta (ja nendeks protsessideks ette valmistada), peavad need olema spetsiaalsel viisil projekteeritud – komponente ja materjale peaks olema võimalik edasiseks ringlussevõtuks eemaldada ning vältida tuleks sega- ja komposiitmaterjali. Kuna korduskasutamise, taastamise ja ringlussevõtu (ja nendeks protsessideks ettevalmistamise) eest vastutavatele ettevõtjatele ei pruugi olla kättesaadavad toodete tavapärased kasutusjuhendid, tuleks sellekohane vajalik teave teha kasutusjuhendi kõrval kättesaadavaks ka tooteandmebaasides või -süsteemides ja tootjate veebisaitidel. (45)Tarnitavate ehitustoodete ohutuse, funktsionaalsuse ja keskkonnakestlikkuse tagamiseks tuleb tootjatele kehtestada terviklikud kestlikkuse ja ohutusega seotud kohustused. Võttes arvesse, kui oluline on, et neid kohustusi täidetaks ning et funktsionaalsuse, ohutuse ja kestlikkuse vahel saavutataks õige tasakaal, peaks komisjonil olema õigus määrata delegeeritud õigusaktidega kindlaks tingimused, mille korral need kohustused on konkreetse tootepere või -kategooria puhul täidetud või eeldatavalt täidetud. (46)On ehitustooteid, mis muutuvad jäätmeteks olenemata sellest, et neid ei ole kunagi kasutatud. Selleks et vältida ressursside raiskamist, peaksid tootjad olema nõus võtma kas ise või oma importijate ja turustajate kaudu tagasi ehitusplatsile või kasutajale tarnitud tooted, mis on jäänud kasutamata ja on samasuguses seisukorras nagu siis, kui need turule lasti. (47)Teadlike otsuste tegemiseks peaks ehitustoodete kasutajatele olema kättesaadav piisav teave toodete keskkonnatoime, keskkonnanõuetele vastavuse ja selle kohta, mil määral on tootja täitnud oma asjaomased keskkonnakohustused. Seepärast on komisjonil õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada konkreetsed märgistusnõuded, mis võivad hõlmata nõuet kasutada fooritulede analoogial põhinevat hõlpsasti mõistetavat märgistust. (48)Teatavaid tootja kohustusi, näiteks kohustus hinnata keskkonnakestlikkust või eelistada ringlussevõetavaid materjale, ei ole võimalik täita kasutatud, taastatud või ülemääraste toodete puhul. Seega peaksid ettevõtjad, kes võimaldavad korduskasutamist või tegelevad taastamisega, olema nendest kohustustest vabastatud, eeskätt ka seepärast, et korduskasutamine ja taastamine on keskkonnale kasulikud. (49)Imporditud toodete puhul saab tihtipeale pöörduda üksnes volitatud esindaja poole. Ometi annavad tootjad volitatud esindajatele sageli vaid väga piiratud mahus ülesandeid ega esita neile kogu vajalikku teavet, mis võimaldaks tootjat tulemuslikult esindada. Seepärast tuleks volitatud esindajate rolli ja vastutust täpsustada ja suurendada. (50)Kui ettevõtja muudab toodet nii, et see võib avaldada mõju toimivusele või ohutusele, peaksid tema suhtes kehtima tootja kohustused ning ta peaks tõendama, et toote toimivus või ohutus on säilinud. Seda kohustust ei tohiks aga kohaldada sellise ettevõtja suhtes, kes pakendab tooted ümber, et teha need kättesaadavaks teise liikmesriigi turul, sest vastasel juhul takistaks see järelkauplemist ja toodete vaba ringlust ning põhimõtteliselt ei tohiks ümberpakendamine vähendada ehitustoote toimivust ega ohutust. Võttes arvesse eesmärki tagada igal juhul toodete toimivus ja ohutus, peaks toodet ümber pakendav ettevõtja siiski kandma vastutust selle eest, et need toimingud tehakse nõuetekohaselt, et toodet ei kahjustata ning et kasutajad saavad jätkuvalt nõuetekohast teavet selle liikmesriigi määratud keeles, kus tooted kättesaadavaks tehakse. (51)Selleks et aidata tootjatel paremini täita käesolevas määruses sätestatud kohustusi ning et kõrvaldada kindlakstehtud puudusi ja parandada turujärelevalvet, peaks teenuseosutajatel, internetipõhistel kauplemiskohtadel ja vahendajatel olema õigus ja ülesanne tõendada teatavaid hõlpsasti tõendatavaid tooteomadusi ja tootjate andmeid (näiteks tootetüübi kindlaksmääramine ja täieliku tehnilise dokumentatsiooni koostamine), ning nad peaksid kandma hoolt selle eest, et kasutajateni jõuaksid üksnes nõuetele vastavad tooted.

(52)Vältimaks olukorda, kus käesolevas määruses sätestatud kohustuste täitmisest hoidutakse 3D-printimise kaudu kõrvale, peaksid 3D-printimise teenuse osutajatel olema teatavad teabekohustused. (53)Kasutatud ja taastatud toodete kasutusohutus oleneb sageli sellest, kas on olemas täpne teave nende esmakordse kasutamise kohta. Ettevõtja, kes demonteerib kasutatud tooteid korduskasutamiseks või taastamiseks, peaks seega dokumenteerima andmed selle kohta, kus demonteeritud toodet kasutati, millistes tingimustes ja kui kaua seda eeldatavalt kasutati. (54)Toodete toimivus ja ohutus sõltub ka komponentidest ning kalibreerimis- või muudest teenustest, mida toodete projekteerimisel ja tootmisel kasutati. Seepärast tuleks komponentide tarnijatele ja toodete tootmisel osalevate teenuseosutajate suhtes kehtestada teatavad kohustused. Kui teatava ettevõtja tarnitud komponendi või osutatud teenuse tõttu võib olla tekkinud mittevastavus või risk, peaks tarnija või teenuseosutaja teatama sellest oma teistele klientidele, kellele on tarnitud sama komponent või osutatud sama teenust, et mittevastavuse ja riski saaks kõrvaldada ka teiste toodete puhul. (55)Teatavad ehituses kasutatavad kaubad võivad olla mitmeotstarbelised. Selliste kaupade tootjatel peaks olema vaba voli otsustada, kas need on ette nähtud kasutamiseks ehituses, muu hulgas ka selleks, et vältida vajadust hinnata toimivust ja vastavust juhtudel, kui see ei ole vajalik. Kui nad aga otsustavad, et teatav kaup ei ole ette nähtud ehituses kasutamiseks, kuid seda võidakse siiski teha (edaspidi „pseudotoode“), peaksid tootjad ja teised ettevõtjad tagama, et seda ei kasutataks ehitistes. Vastasel juhul jõuaks osa neist kaupadest ehitusplatsidele, ehkki need käesoleva määruse nõuetele ei vasta. (56)Kui aga kaupa saab selle laadi tõttu kasutada nii ehituses kui ka muul otstarbel (edaspidi „kaheotstarbelised tooted“) ning tootja ei välista ehituses kasutamist sõnaselgelt, peaks ta täitma käesolevas määruses sätestatud kohustusi kõigi seda tüüpi kaupade puhul. (57)Selleks et selgitada käesoleva määruse kohaldatavust interneti- ja muu kaugmüügi suhtes, tuleks kindlaks määrata, millistel tingimusel loetakse, et teatavat toodet pakutakse liidus asuvatele klientidele. Kuna internetikaubanduse puhul on mittevastavuse tõenäosus suurem, peaks liikmesriigid tegema erilisi jõupingutusi ja määrama ühe keskse turujärelevalveasutuse, kelle ülesanne on teha kindlaks klientidele suunatud kaugmüügipakkumised oma territooriumil, et vastutavad turujärelevalveasutused saaksid võtta sobivaid meetmeid. Arvestades, et selliste pakkumiste kindlakstegemine nõuab uurimisspetsialistide teadmisi või spetsialiseeritud tehisintellektipõhist tarkvara, peaks seda ülesannet täitma üks turujärelevalveasutus tsentraliseeritult. (58)Ettevõtjate ja avaliku sektori asutuste halduskoormust ja kulusid on võimalik oluliselt vähendada ning uusi innovatiivseid ärivõimalusi ja -mudeleid edendada digitehnoloogia abil. See valdkond areneb kiiresti. Digitehnoloogia kasutuselevõtt aitab märkimisväärselt kaasa ka renoveerimislaine eesmärkide, sealhulgas energiatõhususe, olelusringi hindamise ja hoonefondi seire saavutamisele. Sellele vastavalt peaks komisjonil olema õigus võtta vastu rakendusakte, et kasutada uusi võimalusi digipöörde soodustamiseks. (59)Kuna ehitustoodete jaoks välja töötatud harmoneeritud standardid (edaspidi „ehitustoodete standardid“) on enamjaolt kohustuslikud, peaksid need standardid õiguskindluse huvides vastama nii asjaomastele standardimistaotlustele ja käesolevale määrusele kui ka liidu õiguse üldpõhimõtetele. (60)Selleks et ehitustoodete standardite viited saaks õigeaegselt avaldada Euroopa Liidu Teatajas, peaks Euroopa Komisjonil olema õigus võtta käesoleva määruse õigusjõu tagamiseks vastu delegeeritud õigusakte, et piirata puudulike standardite kohaldamisala või need tühistada, selle asemel et keelduda avaldamast nende viiteid Euroopa Liidu Teatajas. (61)Süsteemi sidususe huvides peaks käesolev määrus põhinema standardimise horisontaalsel õigusraamistikul. Sel põhjusel tuleks kooskõlas käesoleva määrusega kohustuslikuks muudetavate standardite suhtes võimalikult suures ulatuses kohaldada ka määrust (EL) nr 1025/2012. Seega tuleb määruses (EL) nr 1025/2012 muu hulgas sätestada ehitustoodete harmoneeritud standardite suhtes vastuväidete esitamise kord juhuks, kui need standardid ei vasta täielikult asjaomases standardimistaotluses esitatud nõuetele või käesoleva määruse muudele nõuetele. (62)Euroopa hindamisdokumente ei tohiks käsitada ühtlustatud tehniliste kirjeldustena, pidades silmas, et tegemist ei ole üldkohaldatavate õigusaktidega, vaid CE-märgise saamiseks läbitava kaheetapilise haldusmenetluse esimeseks etapiks vajaliku dokumendiga. Sellegipoolest on harmoneeritud standardite koostamisel järgitavaid üldpõhimõtteid, näiteks läbipaistvus konkurentidele, võimalik ja soovitatav kohaldada ka Euroopa hindamisdokumentide suhtes. Peale selle tuleks Euroopa hindamisdokumentidele toimivus- ja vastavushindamisel viidata samal viisil nagu harmoneeritud standarditele. Seega peaksid harmoneeritud standardite üldpõhimõtted olema kohaldatavad ka Euroopa hindamisdokumentide suhtes, et vältida sätete olulist korduvust. Selleks et tagada läbipaistvus konkurentidele, tuleks Euroopa hindamisdokumendid teha avalikkusele kättesaadavaks ning kõigi Euroopa hindamisdokumentide viited tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas. (63)Euroopa hindamisdokumentide avaldamist võib takistada üha suurenev hulk selliseid Euroopa hindamisdokumente, mis ei ole kuigi eristatavad ning mille lisaväärtus on võrreldes muude Euroopa hindamisdokumentide või kehtivate harmoneeritud standarditega väike. Selleks et kõnealune risk kulutõhusalt kõrvaldada, tuleks kehtestada teatavad Euroopa hindamisdokumentide väljatöötamise ja vastuvõtmise põhimõtted või muuta need konkreetsemaks. Peale selle tuleks tugevdada komisjoni tehtavat kontrolli. (64)Tehnilise hindamise asutusi määrajaasutuste suhtes kohaldatavad nõuded ei tohiks olla leebemad kui teavitavate ametiasutuste suhtes kohaldatavad nõuded, arvestades nende vastavate rollide sarnasust. Samal põhjusel peaks tehnilise hindamise asutustel olema sama suur sõltumatus ja kontroll otsustusprotsessi üle kui teavitatud asutustel. (65)Selleks et vältida olukorda, kus märkimisväärne osa teavitustest põhineb mittetäielikel või ekslikel hinnangutel, eeskätt juhul, kui teavitatud asutus on juriidiline isik, kellel puudub ettevõttesisene tehniline pädevus, tuleb suurendada teavitavate ametiasutuste ressursisuutlikkust ning kehtestada sel eesmärgil miinimumnõuded. Samuti tuleb teavitatud asutuste suhtes kohaldatavaid nõudeid täpsustada seoses nende sõltumatusega, ülesannete teistele juriidilistele isikutele delegeerimisega ning nende enda võimega tööülesandeid täita. Kehtestada tuleb nõue, et teavitatud asutusel peab olema piisaval arvul kvalifitseeritud töötajaid ning kord töötajate sobivuse kontrollimiseks. Sel otstarbel peetakse kõige tõhusamaks vahendiks kvalifikatsioonimaatriksit. Tuleb tagada ja kontrollida, et personaliplaneerimise, välisekspertide määramise, menetluste, kriteeriumide ja otsustusprotsessi eest vastutab teavitatud asutus ise, mitte alltöövõtja, tütarettevõtja või muu samasse kontserni kuuluv äriühing. Samuti tuleb suurendada nende dokumentide hulka, mille asutused peavad esitama siis, kui nad taotlevad määramist teavitatud asutuseks. Nii on teavitavatel ametiasutustel põhjalikum ja märksa õiglasem alus otsuse tegemiseks. (66)Akrediteerimisasutuste tavades esineb sageli puudusi ning seepärast tuleb tagada, et akrediteerimisasutused lähtuksid akrediteerimisel käesolevast määrusest, mitte standarditest, mille puhul võib sageli täheldada kõrvalekaldeid. Samuti on oluline tagada, et akrediteerimisasutused hindaksid taotleva asutuse võimeid eraldi, mitte osana kontsernist, sest edasise sertifitseerimise eest peab vastutama just asjaomane taotlev asutus. (67)Selleks et tagada võrdsed tingimused ja vältida õiguskindlusetust, tuleks teavitatud asutuste kohustused täpsemalt määratleda ja sõnaselgelt sätestada, seda nii hindamis- ja tõendamistegevuse kui ka seotud aspektide osas. (68)Vältimaks olukorda, kus teavitatud asutuste töötajatel on sidemed tootjatega, peaksid teavitatud asutused tagama eri vastavushindamisülesandeid täitvate töötajate rotatsiooni. (69)Liikmesriikide ametiasutustel võib tekkida küsimusi, millele saab vastata vaid üks konkreetne teavitatud asutus. Seega peaksid teavitatud asutused vastama ka teiste liikmesriikide ametiasutuste võimalikele küsimustele. (70)Selleks et tagada võrdsed tingimused ning et kõigil ametiasutustel oleks hõlpsam kindlaks teha teavitatud asutuste, tootjate ja toodete mittevastavuse juhtumeid, peaks teavitatud asutustel olema õigus ja, juhul kui mittevastavust on võimalik selgelt tõendada, isegi kohustus edastada mittevastavusega seotud teave asjaomastele turujärelevalveasutustele või teavitavatele ametiasutustele. Sellegipoolest ei tohiks teavitatud asutused kasutada teabekohustust selleks, et uurida teisi ettevõtjaid peale oma klientide või kolleegide. (71)Selleks et tagada tootjatele ja teavitatud asutustele võrdsed tingimused, tuleb edendada teavitatud asutuste vahelist koordineerimist. Kuna olemasolevas teavitatud asutuste koordineerimisrühmas osalevad omal algatusel vaid pooled praeguse seisuga teavitatud asutused, tuleks selles rühmas osalemine muuta kohustuslikuks.

(72)Määruses (EL) nr 305/2011 küll kehtestati lihtsustatud menetlused väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, et vähendada VKEde ja mikroettevõtjate koormust ja kulusid, kuid need ei ole osutunud kuigi tõhusaks ning sageli saadakse neist valesti aru või ei kasutata neid vähese teadlikkuse või kohaldamisega seotud selgusetuse tõttu. Kindlakstehtud puuduste kõrvaldamisel varem kehtestatud normidele tuginedes tuleb selgitada ja hõlbustada nende normide kohaldamist ning saavutada seega eesmärk toetada VKEsid ehitustoodete toimivuse, ohutuse ja keskkonnakestlikkuse tagamisel. (73)Määruse (EL) nr 305/2011 artikli 36 lõike 1 punktiga b ette nähtud võimalus tunnustada teise tootja saadud katsetulemusi tuleks muuta üldkohaldatavaks, et vähendada ettevõtjate ja eeskätt tootjate koormust laiemalt. Selline tunnustamismehhanism on iseäranis vajalik selleks, et tooraine, vahe- ja lõpptoodete keskkonnakestlikkust ei oleks vaja hinnata mitu korda. (74)Selleks et tagada õiguskindlus ohutusega või toimivusega seotud probleemide korral, peaks selline tunnustamine olema lubatud üksnes juhul, kui nii kaks asjaomast ettevõtjat kui ka kaks asjaomast teavitatud asutust kohustuvad tegema koostööd ning sertifitseeritav ettevõtja säilitab tehnilise vastutuse toote eest. (75)Määruse (EL) nr 305/2011 hindamisel selgus, et turujärelevalve kvaliteet ja tulemuslikkus erineb riigiti oluliselt. Lisaks käesolevas määruses osutatud meetmetele, mille eesmärk on parandada turujärelevalvet, tuleks ettevõtjate, asutuste ja toodete vastavust soodustada ka kolmandate isikute kaasamisega, näiteks anda kaebuste portaali kujul kõigile füüsilistele ja juriidilistele isikutele võimalus esitada teavet võimaliku mittevastavuse kohta. (76)Selleks et kõrvaldada määruse (EL) nr 305/2011 kohase turujärelevalve puhul kindlaks tehtud puudused, tuleks liikmesriikide ametiasutustele ja komisjonile anda käesolevas määruses rohkem õigusi, mis võimaldaks neil võtta meetmeid kõikides võimalikes probleemolukordades. (77)Turujärelevalve käigus on selgunud, et toodete hindamisel võidakse teataval ajal tuvastada mittevastavuse risk, kuid see risk realiseerub alles hilisemas etapis. Samuti tuleb ette olukordi, kui tegemist ei ole vormilise mittevastavusega ning seega riski ei tuvastata. Nendel põhjustel peaks liikmesriikidel olema õigus võtta meetmeid kõikidel juhtudel, mil mittevastavust või riski kahtlustatakse, kusjuures ohtliku toote määratlust tuleks laiendada, et see hõlmaks ka keskkonnariski. Liikmesriikidele tuleb tagada piisav menetluslik paindlikkus, et eristada mittevastavuse puhul suure ja väikese prioriteetsusega juhtumeid; siiski peaksid kõik liikmesriigid saama teavet ka kergemat laadi juhtumite kohta. (78)Selleks et tagada nõuete tulemuslik täitmine ja tugevdada turujärelevalvet liikmesriikides, samuti viia nõuded vastavusse kestlike toodete ökodisaini määrusega, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada turujärelevalveasutuste kontrollide miinimumarv (vastavalt konkreetsele tooterühmale või -perele või seoses konkreetsete nõuetega) ning ressursside miinimumnõuded. (79)Eesmärgiga suurendada turujärelevalveasutuste turujärelevalvealast suutlikkust, mida võib keskmises arvestuses pidada nõrgaks, ning viia nõuded veelgi rohkem vastavusse kestlike toodete ökodisaini määrusega, tuleb asutustele samuti pakkuda ulatuslikumat tuge halduslikul koordineerimisel ning tagada neile õigus nõuda ettevõtjatelt sisse kontrollimise ja katsetamise kulud. (80)Selleks et soodustada turujärelevalveasutuste turujärelevalvealase suutlikkuse suurendamist ja viia nõuded vastavusse kestlike toodete ökodisaini määrusega, peaksid liikmesriigid esitama aruandeid oma turujärelevalvetegevuse kohta käesoleva määrusega hõlmatud toodete puhul, sealhulgas seoses määratud karistustega. (81)Ettevõtjatele parema teeninduse tagamiseks tuleks tõhustada ehitusvaldkonna toodete kontaktpunktide tööd ja seega suurendada neile eraldatavaid ressursse. Ettevõtjate töö sujuvuse huvides tuleks ehitusvaldkonna toodete kontaktpunktide ülesandeid täpsustada ja laiendada, et need hõlmaks ka teabe jagamist käesoleva määrusega ning määrusega kooskõlas vastu võetavate õigusaktide tootealaste sätete kohta. (82)Kehtestada tuleb nõuetekohane, tulemuslik ja kulutõhus koordineerimismehhanism, et tagada sätestatud kohustuste ja nõuete ühetaoline kohaldamine ning tugevdada üldist süsteemi, võttes seejuures arvesse asjaolu, et toodete ja ehitiste ohutuse ja kestlikkusega seoses võib tekkida uusi tõlgendamisküsimusi. Selle koordineerimismehhanismiga tuleks vältida lahknevate otsuste tegemist, mis loob ebavõrdsed tingimused, muudab õigusraamistiku keerulisemaks, takistab kaupade vaba liikumist siseturul ning tekitab täiendavat halduskoormust ja lisakulusid ettevõtjatele. (83)Konkreetsemalt tuleks sel eesmärgil luua Euroopa infosüsteem, et koondada tõlgendamisküsimused, leida sobivad ühised lahendused ja parandada sellealase teabe jagamist. Teabe jagamise hõlpsuse huvides peaks selline süsteem põhinema riiklikel süsteemidel. Need riiklikud süsteemid peaksid samuti võimaldama kindlaks teha käesoleva määruse ebaühtlase kohaldamise juhtumid, et lahknevad tavad ei kujuneks üldiseks ja pidevaks. (84)Selleks et tagada toodete ohutus, kaitsta keskkonda ja inimeste tervist ning seejuures vähendada ettevõtjate halduskoormust ja kulusid, tuleb suurendada läbipaistvust tooteteabe keskse registreerimise abil. Sellele vastavalt peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 291 vastu õigusakte, et luua liidu tasandil ehitustoodete keskandmebaas või -süsteem. Praegu ei ole veel võimalik hinnata potentsiaalsete lahenduste eeliseid ja puudusi ning seepärast peaks komisjonil olema õigus teha valik vastavalt vajadusele. (85)Selleks et suurendada asutuste pädevust ja ühtlustada nende otsustusprotsessi ning tagada võrdsed võimalused ettevõtjatele, tuleks turujärelevalveasutustele, ehitusvaldkonna toodete kontaktpunktidele, määrajaasutustele, tehnilise hindamise asutustele, teavitavatele ametiasutustele ja teavitatud asutustele korraldada koolitusi. Samal eesmärgil tuleks ühtlasi soodustada vähemalt kahe liikmesriigi turujärelevalveasutuste, teavitavate ametiasutuste ja teavitatud asutuste töötajate vahetust. (86)Liikmesriikidel ei ole alati tehnilist pädevust, et täita nende suhtes kooskõlas liidu õigusaktidega kohaldatavad kohustused üheaegselt kõigi tootesektorite puhul. Seega küsivad nad mitteametlikus korras abi teistelt, suurematelt liikmesriikidelt. Kuna selline abi on mõnel juhul vältimatu ja teistel juhtudel soovitatav, tuleks määruses kehtestada sellise abi põhinormid, et vastutusalad oleksid selged. Peale selle valmistab liikmesriikidele raskusi toodete ning kõigi aspektide ja tootesektorite suhtes samaaegselt kohaldatavate õigusaktide üha suurem tehniline keerukus. See omakorda osutab sellele, et tulemusi on võimalik parandada spetsialiseerumise ja tööülesannete jagamisega liikmesriikide seas. Seepärast tuleks määruses ühelt poolt arvesse võtta liikmesriikide eriomast olukorda ning teisalt võimaldada uurida spetsialiseerumise ja liikmesriikidevahelise tööülesannete jagamise võimalikku lisaväärtust. (87)Ehitustoodetega seotud äritegevus muutub tasapisi, kuid järjekindlalt üha rahvusvahelisemaks. Seepärast võib tekkida olukord, kus meetmeid tuleb võtta ka väljaspool liitu asuvate ettevõtjate mittevastavuse suhtes. Kuna tõenäoliselt ei ole kolmandad riigid valmis toetama liidu õiguse täitmise tagamist oma territooriumil ilma võimaluseta saada liidult abi, tuleks käesolevas määruses sätestada teatavad rahvusvahelise koostööga seotud õigused. (88)Teatavad kolmandad riigid kohaldavad liidu tootealaseid õigusakte või vähemalt tunnustavad nende alusel väljastatud sertifikaate. See on liidu huvides, olenemata sellest, kas seda tehakse rahvusvahelise kokkuleppe alusel või ühepoolselt. Selleks et pakkuda nendele kolmandatele riikidele stiimulit selle tavaga jätkata ja innustada ka teisi kolmandaid riike sama tegema, tuleks kolmandatele riikidele, kes kohaldavad liidu tootealaseid õigusakte või tunnustavad nende alusel väljastatud sertifikaate, tagada teatavad lisavõimalused. Sel põhjusel peaks olema võimalik toetada neid iseäranis koostööalteid kolmandaid riike sellega, et neil võimaldatakse võtta osa teatavatest koolitustest, kasutada ehitustoodete ELi andmebaasi või süsteemi ja ühtlustatud otsustusprotsessi infosüsteemi ning osaleda ametiasutuste teabevahetuses. Peale selle peaks samal põhjusel olema võimalik teavitada neid iseäranis koostööalteid kolmandaid riike toodetest, mis ei vasta nõuetele või kujutavad endast riski. (89)Selleks et edendada kestlike ehitustoodete kasutamist, vältida seejuures turumoonutusi ja tagada kooskõla kestlike toodete ökodisaini määrusega, peaksid liikmesriikide meetmed, millega edendatakse kestlike ehitustoodete kasutamist, olema suunatud kõige kestlikumatele toodetele ning liikmesriigid peaksid nende meetmete kohta teavet vahetama. (90)Selleks et edendada kestlike ehitustoodete kasutamist, vältida seejuures turumoonutusi ja viia nõuded vastavusse kestlike toodete ökodisaini määrusega, tuleks riigihangetes eelistada kriteeriumidele vastavatest toodetest kõige kestlikumaid tooteid. Rakendusaktides kehtestatavad riigihankelepingute suhtes kohaldatavad nõuded peaksid põhinema objektiivsetel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel. (91)Riigihanked moodustavad 14 % liidu SKPst. Selleks et aidata saavutada kliimaneutraalsus, parandada energia- ja ressursitõhusust ning soodustada üleminekut ringmajandusele rahvatervise ja elurikkuse kaitseks, peaks avaliku sektori hankijatel ja võrgustiku sektori hankijatel asjakohastel juhtudel olema kohustus lähtuda oma hanketegevuses konkreetsetest keskkonnahoidlike riigihangete kriteeriumidest või eesmärkidest, mis kehtestatakse käesoleva määruse alusel vastu võetavates delegeeritud õigusaktides. Delegeeritud õigusaktidega konkreetsete tooterühmade jaoks sätestatavaid kriteeriume või eesmärke tuleks järgida nende toodete ostmisel nii asjade riigihankelepingute kui ka ehitustööde või teenuste riigihankelepingute raames, kui neid tooteid kasutatakse lepingu esemeks olevas tegevuses. Võrreldes vabatahtliku lähenemisviisiga aitavad kohustuslikud kriteeriumid või eesmärgid tagada avaliku sektori kulutuste võimalikult suure võimendava mõju paremini toimivate toodete nõudluse suurendamiseks. Kriteeriumid peaksid olema läbipaistvad, objektiivsed ja mittediskrimineerivad.

(92)Selleks et võtta arvesse tehnika arengut ja uutel teaduslikel tõenditel põhinevaid teadmisi, tagada siseturu nõuetekohane toimimine, hõlbustada juurdepääsu teabele ja tagada normide ühetaoline rakendamine, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada tootepõhised tehnilised sätted ja nõuded ning neid muuta; määrata kindlaks kohaldatavad hindamis- ja tõendamissüsteemid; panna paika tingimused, mille korral liidu muu õiguse kohaste kohustuste täitmisel on täidetud käesoleva määruse teatavad kohustused; muuta toimivusdeklaratsiooni ja vastavusdeklaratsiooni näidist; kehtestada lisakohustused tootjatele; vaadata läbi Euroopa hindamisdokumentide koostamise menetlusnormid ja neid täiendada; kehtestada miinimumnõuded turujärelevalveasutustele; luua ehitustoodete kohta liidu andmebaas või süsteem; kehtestada keskkonnahoidlike riigihangete nõuded ja määrata kindlaks miinimumkaristused. On eriti oluline, et komisjon korraldaks ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid toimuksid kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (93)Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused, et määrata kindlaks teabe edastamise vahendid; täpsustada, kuidas ettevõtjad saavad oma kohustusi täita ja õigusi kasutada; võtta vastu Euroopa tehnilise hinnangu vorm; kehtestada teavitatud asutuste miinimumressursid ning anda kolmandate riikide ametiasutustele juurdepääs ühtlustatud otsustusprotsessi infosüsteemidele ja ehitustoodete ELi andmebaasile või süsteemile ning võimalus osaleda käesoleva määruse kontekstis korraldatavatel koolitustel. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (94)Komisjon peaks viivitamata vastu võtma kohaldatavad rakendusaktid, kui selleks on nõuetekohaselt põhjendatud olukorras tungiv kiireloomuline vajadus, et kaitsta inimeste tervist või keskkonda või tagada ohutus. (95)Euroopa Parlamendi määruses (EL) 2019/1020 on kehtestatud liidu turule tulevate toodete turujärelevalve ja kontrollimise horisontaalse raamistiku normid. Selleks et käesoleva määrusega hõlmatud tooted, mille puhul kehtib liidus kaupade vaba liikumise põhimõte, vastaksid nõuetele, mille eesmärk on tagada avalike huvide, näiteks inimeste tervise, ohutuse ja keskkonna kõrgetasemeline kaitse, tuleks seda määrust kohaldada ka käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvate toodete suhtes, kui käesolevas määruses ei ole sama eesmärgi, iseloomu või mõjuga erisätteid. Seepärast tuleks määrust (EL) 2019/1020 vastavalt muuta. (96)Käesoleva määruse tõhusa rakendamise huvides ja eesmärgiga vähendada ettevõtjate koormust, peaks olema võimalik esitada taotlusi ja teha otsuseid paberkandjal või üldkasutatavas elektroonilises vormingus. Õiguskindluse tagamiseks peaksid taotlused ja otsused olema kehtivad üksnes juhul, kui e-allkiri vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 910/2014 nõuetele ning allkirjastav isik on vastavalt liikmesriigi või liidu õigusele volitatud asutust või ettevõtjat esindama. (97)Selleks et ettevõtjate koormust veelgi vähendada, peaks olema võimalik esitada dokumentatsioon üldkasutatavas elektroonilises vormingus ning täita teabele esitatavad nõuded vaikimisi elektrooniliselt. (98)Liikmesriigid peaksid kehtestama normid mittevastavuse korral kohaldatavate karistuste kohta ning tagama nende normide täitmise, et käesolevat määrust järgitaks võimalikult suures ulatuses. Kehtestatavad karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Selleks et saavutada need eesmärgid ja karistuste ühetaolisus, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte, et kehtestada miinimumkaristused. (99)Õiguskindluse huvides tuleks täpsustada, kas ja kui kaua säilitavad käesoleva määruse alusel õigusjõu ehitusvaldkonna toodete kontaktpunktide, tehnilise hindamise asutuste või teavitatud asutuste määramise otsused ning harmoneeritud standardid, Euroopa hindamisdokumendid, Euroopa tehnilised hinnangud ja teavitatud asutuste sertifikaadid või katsearuanded, mis on vastu võetud või välja antud määruse (EL) nr 305/2011 alusel. Vastavad üleminekuperioodid peaksid olema piisavalt pikad, et vältida kitsaskohti teavitatud asutuste ja tehnilise hindamise asutuste määramisel ning Euroopa hindamisdokumentide, Euroopa tehniliste hinnangute ja teavitatud asutuste sertifikaatide või katsearuannete vastuvõtmisel või väljaandmisel. (100)Õiguskindluse huvides tuleks selgitada, kui kaua tohib kooskõlas määrusega (EL) nr 305/2011 vastu võetud Euroopa hindamisdokumentide alusel turule lastud tooteid hoida turustusahelas ja teha neid seega jätkuvalt turul kättesaadavaks. Nagu muude tootealaste õigusaktide puhul, loetakse sobivaks perioodiks viis aastat alates selle Euroopa tehnilise hinnangu kehtivusaja lõpust, mille alusel tooted turule last