(...PICT...)

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

Komisjon võttis 29. juunil 2011 vastu ettepaneku järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kohta aastateks 2014–2020: eelarve ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks. Ettepanekus otsustas komisjoni, et ühtekuuluvuspoliitika peab jääma järgmise finantspaketi lahutamatuks osaks ning rõhutas selle tähtsust ELi 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisel.

Komisjon pakkus välja mitu tähtsat ühtekuuluvuspoliitika kujundamise ja rakendamise muudatust. Rahastamise suunamine väiksemale arvule prioriteetidele, mis on ELi 2020. aasta strateegiaga rohkem seotud, keskendumine tulemustele, kokkulepitud eesmärkide poole liikumise seire, tingimuslikkuse suurem kasutamine ja eesmärkide saavutamise lihtsustamine on mõned ettepaneku peamistest iseloomulikest joontest.

Käesolevas määruses on esitatud Euroopa territoriaalse koostöö üldsätted. Selle aluseks on töö, mis on tehtud pärast 2007. aasta mais avaldatud neljandat ühtekuuluvusaruannet, milles olid välja toodud järgmiste kümnendite peamised probleemid piirkondade jaoks ja alustati aruteluga tulevase ühtekuuluvuspoliitika üle. 9. novembril 2010 võttis komisjon vastu viienda ühtekuuluvusaruande, milles on sotsiaalsete ja majanduslike suundumuste analüüs ning välja toodud tulevase ühtekuuluvuspoliitika orientiirid.

Ühtekuuluvuspoliitika on peamine investeerimisvahend, millega toetatakse Euroopa 2020. aasta strateegias sätestatud liidu peamisi prioriteete. Ühtekuuluvuspoliitikaga toetakse kõige rohkem abi vajavaid riike ja piirkondi. EL on olnud edukas kõigi oma kodanike elatustaseme parandamisel. Seda saavutatakse nii arenguabiga vaesematele liikmesriikidele ja piirkondadele kui ka ühtse turu arendamisega, kuna selle suurus toob turu ja mastaabisäästu ELi kõikidesse osadesse, olgu need siis rikkad või vaesed, suured või väikesed. Komisjoni hinnangus varasema ühtekuuluvuspoliitika alusel tehtud kulutustele on palju näiteid lisaväärtusest ning majanduskasvu ja töökohti loovatest investeeringutest, mida ELi eelarve abita ei oleks olnud. Tulemustest on siiski näha ka prioriteetide puudumise ja hajumise mõju. Ajal, mil avaliku sektori raha on vähe ja majanduskasvu soodustavaid investeeringuid on vaja rohkem kui kunagi varem, otsustas komisjon esitada tähtsad ühtekuuluvuspoliitika muudatused.

Ettepanek kuulub ühtekuuluvuspoliitika õigusaktide paketti aastateks 2014–2020. Euroopa territoriaalne koostöö on üks ühtekuuluvuspoliitika eesmärkidest ning raamistik ühiste abinõude rakendamiseks ja erinevate liikmesriikide riiklike, piirkondlike ja kohalike otsustetegijate poliitikaalase arutelu jaoks. See on vajalik ka põhjusel, et liikmesriikide ja piirkondade probleemid on piiriülesed ning nõuavad ühist tegutsemist sobival territoriaalsel tasandil. Nii võib Euroopa territoriaalne koostöö oluliselt soodustada ELi toimimise lepingus sätestatud uue eesmärgi – territoriaalse ühtekuuluvuse – saavutamist.

Euroopa territoriaalne koostöö on eriti väärtuslik järgmistel põhjustel:

· piiriüleste probleemide lahendamine on väga tulemuslik, kui kõik asjaomased piirkonnad teevad koostööd selle nimel, et vältida ebaproportsionaalselt suuri kulutusi ja teiste seljas liugu laskmist (nt piiriülene keskkonnasaaste);

· koostöö võib olla tulemuslik vahend heade tavade jagamiseks ja oskusteabe (nt konkurentsivõime parandamine) levitamise õppimiseks;

· koostöö võib viia selleni, et ühe konkreetse probleemi lahendus on mastaabisäästu ja n-ö kriitilise massi saavutamise (teadus- ja uuendustegevust soodustavate klastrite loomise) tõttu tulemuslikum;

· juhtimine võib paremaks muutuda valdkonna poliitika, meetmete ja investeeringute piiriülese ja riikidevahelise kooskõlastamise tulemusena;

· ELi suhtlus naabritega koostööprogrammide kaudu ELi välispiiridel võib soodustada julgeolekut, stabiilsust ja vastastikku kasulikke suhteid;

· mõnes kontekstis, näiteks mere- ja rannapiirkondade puhul, on koostöö ja rahvusvaheline tegevus hädavajalik majanduskasvu, tööhõive ja ökosüsteemipõhise majandamise toetamiseks.

Üldisi poliitilisi orientiire tulevase ühtekuuluvuspoliitika jaoks kohaldatakse ka Euroopa territoriaalse koostöö raames. Seega tahetakse kavandatud määrusega viia poliitika kooskõlla ELi 2020. aasta strateegiaga, suurendada fondide abil sekkumise tulemuslikkust ja lihtsustada rakendamist.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA PEETUD KONSULTATSIOONIDE TULEMUSED JA MÕJU HINDAMINE

2.1. Konsulteerimine ja eksperdihinnangud

Määruse aluseks on laiaulatuslik konsulteerimine sidusrühmadega, sealhulgas liikmesriikide, piirkondade ning sotsiaal- ja majanduspartneritega.

Üldsusega konsulteerimine viienda ühtekuuluvusaruande järelduste üle toimus 12. novembrist 2010 kuni 31. jaanuarini 2011. Kokku saadi 444 arvamust. Vastuseid esitasid liikmesriigid, piirkondlikud ja kohalikud võimud, sotsiaalpartnerid, ELi huviorganisatsioonid, vabaühendused, kodanikud ja teised sidusrühmad. Üldsusele esitati konsulteerimisel mitu küsimust ühtekuuluvuspoliitika tuleviku kohta. Tulemuste kokkuvõte avaldati 13. mail 2011 [1].

Sisendina kasutati Interregi 2000.–2006. aasta programmide järelhindamiste tulemusi, [2] parlamendi raportit kolmanda eesmärgi kohta [3] ning mitmesuguseid uuringuid ja eksperdiarvamusi (näiteks programmi Interact kaudu). Eksperdiarvamusi saadi ka tulevase ühtekuuluvuspoliitika üle arutlevalt kõrgetasemeliselt töörühmalt, millesse kuuluvad riikide valitsuste eksperdid ja mis korraldas kaks koosolekut konkreetsemalt Euroopa territoriaalse koostöö teemal.

Üldsusega viienda ühtekuuluvusaruande üle konsulteerimise tulemused näitavad suurt üksmeelt Euroopa territoriaalse koostöö suures lisaväärtuse osas. Sellele vaatamata nõutakse eeskirjade ja menetluste suuremat ühtlustamist liikmesriikide vahel [4]. Mitme liikmesriigi vastustes on rõhutatud vajadust luua koostööprogrammide jaoks eraldi määrus või õigusraamistik, et käsitleda paremini riikideülesust [5].

Järelhindamise üks peamisi tõdemusi oli, et territoriaalse koostöö programmides ei keskenduta alati piiratud arvule prioriteetsetele teemadele, vaid kasutatakse küllaltki laia sekkumist, mistõttu on selgelt määratletava mõju saavutamine raske [6]. Teine tähtis soovitus on seotud vajadusega luua pidev ettenägelikum suhtlus lähenemis- ja konkurentsivõime programmide ning territoriaalsete koostööprogrammidega, mida rakendatakse konkreetsel programmialal, et tagada nende vastastikune täiendavus, kooskõlastatus ja sünergia. Hindamisaruandes soovitatakse selgesõnaliselt kujundada pärast 2013. aastat algavaks perioodiks välja üksteist täiendavam ja lõimitum käsitlusviis [7].

Ka kõrgetasemelise töörühma eksperdid rõhutasid vajadust parema kooskõlastatuse ja strateegilise rõhuasetuse järele nii valdkonna üldpoliitikas kui ka programmi tasandil [8]. Samuti märgiti, et tugevdada tuleks sidemeid lähenemis- ja konkurentsivõime programmidega, ning nõuti konkreetseid sätteid territoriaalse koostöö kohta, üldist eeskirjade ühtlustamist ja lihtsustamist [9].

Parlamendi raportis rõhutati vajadust lõimida Euroopa territoriaalne koostöö paremini kõikidel strateegilise planeerimise tasanditel, kooskõlastada paremini koostöö- ja piirkondlike programmide kavandamist ning lihtsustada rakendamist, andes välja eraldi koostöömääruse, milles kajastuksid paremini valdkonna eripärad [10].

2.2. Mõjuhinnang

Mõjuhinnangus hinnatud võimalused on seotud strateegilise rõhuasetuse ning koostöö- ja piirkondlike programmide kooskõlastatuse parandamisega. Kaalutud võimalused olid samamoodi jätkamine (laiad prioriteedid, puudub ametlik seos koostöö- ja piirkondlike programmide vahel), konkreetsetele teemadele keskendumine ja koostöö lõimimine ühisesse strateegilisse raamistikku (piiratud arv temaatilisi eesmärke, mille vahel piiriülesed ja riikidevahelised programmid võivad valida, koostööaspektide lisamine ühenduse strateegilisse raamistikku ja partnerluslepingusse) ning koostööaspektide täielik kaasamine piirkondlikesse programmidesse, ilma et oleks vajadust eraldi koostööprogrammide järele. Eelistati teist varianti, sest see tagab parema keskendatuse ELi prioriteetidele, parandab programmilise sekkumise loogikat ning tagab parema seose ja kooskõlastatuse piirkondlike programmide vahel.

Läbiviidud konsulteerimise ja mõjuhindamise ning saadud tagasiside tulemusena on ühissätete määruse ettepanekus nähtud ette Euroopa territoriaalse koostöö kindel lõimimine nii ühtsesse strateegilisse raamistikku ja partnerluslepingusse kui ka asjaomastesse aruandlusmenetlustesse. Lisaks kuuluvad ühe ja sama valdkonna piirkondlike ja koostööprogrammide vahelise sidususe elemendid programmidokumentidesse. See parandab ühtekuuluvuspoliitika üldist sidusust.

Koostööprogrammidele sobilikuma raamistiku loomiseks tehakse ettepanek võtta vastu eraldi määrus Euroopa territoriaalse koostöö programmide kohta. Määruses on sätted teemadele ja tulemustele keskendumise kohta ning mitu lihtsustavat sätet (vt allpool).

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 174 nõutakse, et Euroopa Liit parandaks oma majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust ning edendaks üldist kooskõlastatud arengut, vähendades piirkondade arenguerinevusi ja soodustades arengut kõige ebasoodsamas olukorras piirkondades.

Majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamist soodustatakse kolme ELi fondi kaudu. Nagu ELi toimimise lepingu artiklis 176 sätestatud, on ERFi eesmärk soodustada mahajäänud piirkondade ja taandarenevate tööstuspiirkondade arengut ja struktuurilist kohandumist.

ELi toimimise lepingu artikli 174 kohaselt tuleks erilist tähelepanu pöörata maapiirkondadele, tööstuslikust üleminekust mõjutatud piirkondadele ja piirkondadele, kus valitsevad rasked ja püsivad ebasoodsad looduslikud või demograafilised tingimused (nt väga väikese rahvastikutihedusega põhjapoolseimad piirkonnad, saared, piiriülesed ja mäestikualad).

ELi toimimise lepingu artiklis 349 kohaselt tuleb vastu võtta erimeetmed, et võtta arvesse äärepoolseimate piirkondade struktuurset sotsiaalset ja majanduslikku olukorda, mida raskendavad teatavad erijooned, mis piiravad märkimisväärselt nende arengut. Erimeetmete seas on tingimused struktuurifondide kasutamise võimaldamise jaoks.

Euroopa territoriaalse koostöö kohta on kavandatud eraldi määrus, et paremini arvesse võtta programmide riigiülesust ning kehtestada konkreetsemad sätted koostööprogrammide ja -projektide kohta, nagu seda nõuavad paljud sidusrühmad. Ettepanekuga määratakse Euroopa Regionaalarengufondi reguleerimisala seoses Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgiga. Selles on määratletud ERFi peamised eesmärgid ja struktuur, abikõlblikkuse kriteeriumid, kasutatavate vahendite suurus ja nende eraldamise tingimused. Samuti on selles sätestatud rakenduskord, sealhulgas finantshaldus- ja finantskontrollisätted. Nii ühissätete määrust kui ka ERFi määrust kohaldatakse kooskõlas käesoleva määruse konkreetsete sätetega.

Õigusakt ja meetme liik (st rahastamine) on määratletud ELi toimimise lepingus, mis on struktuurifondide õiguslik alus ja milles on sätestatud, et struktuurifondide ülesanded, peamised eesmärgid ja ülesehitus määratletakse määrustes. Nagu eespool mainitud, on ettepanek koostada eraldi määrus õigustatud, sest fondide suhtes kohaldatavaid üldsätteid ja ERFi määruse sätteid tuleks koostööd silmas pidades kohandada.

4. MÕJU EELARVELE

Komisjoni ettepanekus mitmeaastase finantsraamistiku kohta nähakse perioodiks 2014–2020 ette 376 miljardi euro eraldamine majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamiseks.

*Kõik arvud 2011. aasta püsivhindades

Kavandatud määruses on ette nähtud järgmine rahastamisjaotus territoriaalse koostöö eri liikidele:

(a) 73,24 % (ehk 8 569 000 003 eurot) piiriüleseks koostööks;

(b) 20,78 % (ehk 2 431 000 001 eurot) riikidevaheliseks koostööks;

(c) 5,98 % (ehk 700 000 000 eurot) piirkondadevaheliseks koostööks.

5. MÄÄRUSE SISU KOKKUVÕTE

Euroopa territoriaalse koostöö jaoks eraldi määruse koostamise eesmärk on anda parem ülevaade Euroopa territoriaalse koostöö eripäradest, et hõlbustada rakendamist, sest terminoloogiat saab otseselt kohandada koostööprogrammide riigiülesusele vastavaks. Seetõttu viidatakse ettepanekus kolmandate riikide osalusele, kui see on vajalik, et paremini kajastada koostöö olemust. Samuti on selles süstemaatiliselt mainitud Euroopa territoriaalse koostöö rühmituste (ETKR) võimalikku rolli koostöös.

Määruses sätestatakse ERFi rakendusala seoses eesmärgiga „Euroopa territoriaalne koostöö”.

Ettepanekus on sätestatud, millised rahalised vahendid on eraldatud igale valdkonnale ja millised on kriteeriumid nende eraldamiseks liikmesriikidele. Samuti on sätestatud, et jätkub liidu välispiiridel koostöö tegemiseks ettenähtud vahendite edastamise mehhanismi kasutamine, mida toetatakse Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendist ning ühinemiseelse abi rahastamisvahendist. Edendada tuleks eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” raames rakendatavate programmide ning välisrahastamisvahenditest rahastatavate programmide vahelist sünergiat ja vastastikust täiendavust.

Uue tegurina käsitletakse ettepaneku sätetes konkreetsetele teemadele keskendumist ja investeerimise prioriteete. Seda tuleks vaadelda programmide strateegilise rõhuasetuse ja tulemustele suunatuse üldise parandamise osana. Programmid võivad valida teemade ja nendele vastavate investeerimisprioriteetide seast piiratud arvu prioriteete, mis tagab selle, et keskendutakse neile ELi prioriteetidele ja sekkumistele, kus koostöö annab kõige rohkem lisaväärtust. Lisaks on määratletud karmimad valikukriteeriumid, et rahastataks tõepoolest ühiseid projekte. Programmides on ka tulemusraamistik, milles on määratletud programmi vahe-eesmärgid programmi elluviimise mõõtmiseks.

2007.–2013. aasta programmitöö perioodil tekkis uusi territoriaalse koostöö vorme, mis kujutavad endast kohandatud lahendusi makropiirkondlikele probleemidele. Euroopa Ülemkogu palvel koostas komisjon kaks makropiirkondlikku strateegiat – Läänemere ja Doonau piirkonna jaoks [11]. Lisaks on märkimisväärne osa integreeritud merenduspoliitikast pühendatud süstemaatilisele lähenemisviisile kooskõlastatud poliitilistele meetmetele, mida võetakse mere- ja rannikualade poliitika raames seoses merepiirkondade ja ökosüsteemidega. Makropiirkondlikud ja merepiirkondadele pühendatud strateegiad on laiaulatuslikud lõimitud vahendid, mis hõlmavad mitut liikmesriiki ja piirkonda ning milles keskendutakse poliitika ja rahastamise kooskõlastamisele, et suurendada poliitika sidusust ja avaliku sektori poolse rahastamise üldist mõju. Arvestades olemasolevate ja tulevaste makropiirkondade, merepiirkondade ja riikidevaheliste programmide alade võimalikku kattumist, on kavandatud määruses sõnaselgelt sätestatud, et riikidevaheline koostöö võib toetada ka makropiirkondadele pühendatud strateegiatele ja merepiirkondi käsitlevate programmide (sh ELi välispiiril kehtestatud programmide) väljatöötamist ja rakendamist.

Rakendusviisid on kohandatud koostööprogrammidele sobivaks. Programmi rakendamisse kaasatud asutuste arvu on vähendatud ning ülesandeid ja vastutust on selgemaks muudetud. Koostööprogrammide ja rakendusaruannete sisule esitatavaid nõudeid on täpsustatud, et vähendada programmis osalevate asutuste halduskoormust. Määratletud on ühised näitajad, mille abil saab tulemusi paremini registreerida ja suurendada üldist keskendumist tulemustele.

Ettepanekus on ette nähtud eeskirjade suurem ühtlustamine. Abikõlblikkuse eeskirjad pannakse paika kas ELi tasandil või kogu programmi seirekomisjoni poolt. Ainult juhul, kui neid eeskirju ei ole, kasutatakse riiklikke eeskirju. See soodustab ka ühiseid meetodeid juhtkonnapoolse kontrolli ja auditeerimise läbiviimiseks ning sel moel kõnealuse valdkonna suuremat ühtlustamist.

Kohustusest vabastamise tähtaja pikendamine ning erisätted riigiabi eeskirjade kohaldamise ja muu valuuta eurodeks konverteerimise kohta lihtsustavad programmi rakendamist veelgi.

2011/0273 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

erisätete kohta, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondist toetuse andmist seoses eesmärgiga „Euroopa territoriaalne koostöö”

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 178,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

pärast õigusakti eelnõu esitamist riikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust [12],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust [13],

järgides tavalist seadusandlikku menetlust

ning arvestades järgmist:

(1) ELi toimimise lepingu artiklis 176 on sätestatud, et Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) on ette nähtud selleks, et olla abiks põhiliste regionaalsete ebavõrdsuste korvamisel liidus. ELi toimimise lepingu artikli 174 kohaselt aitab ERF kaasa erinevate piirkondade vaheliste arenguerinevuste vähendamisele ning mahajäämuse vähendamisele kõige ebasoodsamas olukorras olevates piirkondades, mille seas tuleks erilist tähelepanu pöörata piirkondadele, kus valitsevad rasked ja püsivad ebasoodsad looduslikud ja demograafilised tingimused, näiteks saared ning piiriülesed ja mäestikualad.

(2) ERFi, Euroopa Sotsiaalfondi („struktuurifondid”) ja Ühtekuuluvusfondi (koos struktuurifondidega („fondid”) jaoks ühised sätted esitatakse […] määruses (EL) nr [...]/2012, millega nähakse ette ühised sätted, mis reguleerivad ühise strateegilise raamistikuga hõlmatud Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja Euroopa Kalandus- ja Merendusfondi, ja üldised sätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1083/2006 [14] [„ühissätete määrus”]. Selles määruses nähakse ette erisätted tegevusliikide kohta, mida ERF võib rahastada eesmärkidel, mis on kindlaks määratud kõnealuses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr [...]/2012, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondi ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1080/2006 [15] [ERFi määrus]. Neid määrusi ei kohandata täielikult eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” erivajaduste jaoks, kui koostööd teevad vähemalt kaks liikmesriiki või liikmesriik ja kolmandad riigid. Seetõttu tuleks näha ette sätted, mis on spetsiaalselt kavandatud eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” jaoks ning milles käsitletakse rakendusala ja geograafiat, rahalisi vahendeid, investeerimisprioriteete ja -kontsentratsiooni, programmitööd, seiret ja läbivaatamist, tehnilist abi, rahalist toetust ja abikõlblikkust, juhtimist, kontrolli ja akrediteerimist ning finantshaldust.

(3) Liidu ühtekuuluvuspoliitika lisaväärtuse suurendamiseks tuleks erisätetega saavutada märkimisväärne lihtsustatus kõikidel tasanditel: abisaajad, programmis osalevad asutused, osalevad liikmesriigid, kolmandad riigid ja komisjon.

(4) Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” raames toetab ERF piiriülest ning riikide- ja piirkondadevahelist koostööd.

(5) Piiriüleses koostöös tuleks püüda piirialadel lahendada ühiselt tuvastatud ühised probleemid (nt halb ligipääsetavus, ebasobiv majanduskeskkond, kohalike ja piirkondlike omavalitsuste vaheliste võrgustike puudumine, teadusuuringud ja uuendustegevus ning info- ja sidetehnoloogiate kasutuselevõtt, keskkonna saastatus, riskide ennetamine, negatiivne suhtumine naaberriigi kodanikesse) ning hakata kasutama piiriala kasutamata potentsiaali (piiriülese teadus- ja uuendustegevuse võimaluste ja -klastrite loomine, piiriülene tööturu lõimimine, koostöö ülikoolide või tervishoiukeskuste vahel), tihendades ühtlasi koostööd liidu üldist harmoonilist arengut silmas pidades. Kui tegemist on mis tahes piiriüleste programmidega rahu ja leppimise saavutamiseks Põhja-Iirimaa ja Iirimaa piiriäärsete maakondade vahel, toetab ERF ka asjaomaste piirkondade sotsiaalset ja majanduslikku stabiilsust eelkõige kogukondade vahelise ühtekuuluvuse edendamiseks võetavate meetmetega.

(6) Riikidevahelises koostöös tuleks eesmärgiks seada koostöö tihendamine tegevuste abil, mis soodustavad liidu ühtekuuluvuspoliitika prioriteetidega seotud integreeritud territoriaalset arengut.

(7) Piirkondadevahelise koostöö eesmärk peaks olema ühtekuuluvuspoliitika tulemuslikkuse parandamine, selleks tuleks julgustada piirkondade vahel kogemuste vahetamist, et edendada rakenduskavade väljatöötamist ja elluviimist eesmärgi „Investeerimine majanduskasvu ja töökohtade loomisse” raames. Eelkõige peaks see edendama koostööd uuenduslike teadusmahukate klastrite vahel ning teabevahetust teadlaste ja teadusasutuste vahel teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi meetmete „Teadmiste piirkonnad” ja „Teadusuuringute potentsiaal lähenemis- ja äärepoolseimates piirkondades” raames.

(8) Tuleks kehtestada objektiivsed kriteeriumid abikõlblike piirkondade ja alade määramiseks. Selleks peaks abikõlblike piirkondade ja alade määratlemiseks võtma liidu tasandil aluseks piirkondade ühtse liigituse, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1059/2003, millega kehtestatakse ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus (NUTS) [16].

(9) Piiriülese koostööga tuleks toetada piirkondi, mis asuvad maismaa- või merepiiride ümber. Varasematel programmitöö perioodidel saadud kogemuste alusel tuleks anda komisjonile volitused koostada nimekiri piiriülestest aladest, mis peaksid saama piiriülese koostöö programmide raames lihtsamalt toetust. Selle nimekirja koostamisel peaks komisjon võtma arvesse kohandusi, mida on vaja teha selleks, et tagada sidusus, eelkõige maismaa- ja merepiiride ümber, ning 2007.–2013. aasta programmitöö perioodi jaoks loodud programmialade jätkuv kasutamine. Nende kohandustega võidakse olemasolevaid programmitöö alasid või piiriülese koostöö programmide arvu vähendada või suurendada ning lubada geograafilist kattuvust.

(10) Riikidevahelise koostöö alade määratlemisel tuleks arvesse võtta meetmeid, mida on vaja integreeritud territoriaalse arengu edendamiseks. Komisjonile tuleks anda volitused määratleda riikidevahelise koostöö alad.

(11) Iga piirkondadevahelise koostöö programm peaks hõlmama kogu liitu.

(12) Jätkuvalt tuleks toetada piiriülest ning riikide- ja piirkondadevahelist koostööd liidu naabritest kolmandate riikidega või vajaduse korral seada selline koostöö sisse, sest see on kolmandate riikidega piirnevate liikmesriikide piirkondadele kasulik. Sel eesmärgil toetab ERF piiriüleseid ja merepiirkonna programme, mis on loodud Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi alusel vastavalt määrusele (EL) nr [...]/2012 [17] ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alusel vastavalt määrusele (EL) nr [...]/2012 [18].

(13) Liidu piirkondade hüvanguks tuleks luua mehhanism, mille kaudu korraldada toetuse andmist ERFist välispoliitika vahenditele, näiteks Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendile ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendile, sealhulgas juhtudeks, kui väliskoostööprogramme vastu võtta ei saa või kui need tuleks lõpetada.

(14) Lisaks välispiiridel toimuvale sekkumisele, mida toetatakse liidu sees olevatele ja sellest välja jäävatele piirialadele kohaldatavate liidu välispoliitika vahendite abil, võib kasutada ERFist toetatavaid koostööprogramme, mis hõlmavad liidu sees olevaid ja sellest välja jäävaid piirkondi juhul, kui liidust välja jäävatele piirkondadele välispoliitika rahastamisvahendeid ei kohaldata, kas sellepärast, et neid ei määratleta abisaajariigina, või sellepärast, et selliseid väliskoostööprogramme ei saa luua. Seetõttu tuleks komisjonile anda volitused hõlmata piiriülese ja riikidevahelise programmitöö alade nimekirjade koostamisel ka kolmandate riikide piirkondi.

(15) Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” erinevatele osadele eraldatavad vahendid tuleks paika panna, kontsentreerides neid märkimisväärselt piiriülesele koostööle ja tagades piisava rahastamistaseme äärepoolseimate piirkondade koostööle.

(16) Temaatiliste eesmärkide valik peaks olema piiratud, et suurendada ühtekuuluvuspoliitika mõju kogu liidus. Piirkondadevahelise koostöö kohane kontsentreeritus peaks kajastuma iga projekti eesmärgis, mitte temaatiliste eesmärkide piiratuses, et saada võimalikult palju kasu piirkondadevahelisest koostööst, millega tahetakse suurendada ühtekuuluvuspoliitika tulemuslikkust eesmärkide „Investeerimine majanduskasvu ja töökohtade loomisse” ja „Euroopa territoriaalne koostöö” raames.

(17) Saavutamaks aruka, säästva ja kaasava majanduskasvu eesmärgid ja sihttasemed, mis on määratletud ELi 2020. aasta strateegias, [19] peaks ERF eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” raames aitama kaasa sellele, et saavutada temaatilised eesmärgid luua teadmistel, teadusuuringutel ja uuendustegevusel põhinev majandus, edendada keskkonnahoidlikumat, ressursitõhusamat ja konkurentsivõimelist majandust, soodustada suurt tööhõivet, mis loob sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, ning parandada haldussuutlikkust. Erinevate temaatiliste eesmärkide alla kuuluvate investeerimisprioriteetide loetelud tuleks aga kohandada Euroopa territoriaalse koostöö erivajadustele, eelkõige võimaldades piiriülese koostöö raames jätkuda kodanike ja asutuste õigusalasel ja halduskoostööl ning tööhõive, koolituse ja sotsiaalse kaasamisega seotud koostööl piiriülesest vaatenurgast, võimaldades riikidevahelise koostöö raames jätkuda meresõidualasel piiriülesel koostööl, mida ei hõlma piiriülese koostöö programmid, ning makropiirkondlike ja merepiirkondadele pühendatud strateegiate väljatöötamist ja elluviimist.

(18) Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” alla kuuluvate koostööprogrammide sisuga seotud nõuded tuleb kohandada nende erivajadustega Seega peavad need sisaldama osaleva liikmesriigi territooriumil eduka elluviimise jaoks vajalikku, näiteks auditeerimise ja kontrolli eest vastutavad organid, ühise sekretariaadi loomise kord ning vastutuse jagunemine finantskorrektsioonide korral. Lisaks tuleks piirkondadevaheliste koostööprogrammide horisontaalse olemuse tõttu nende sisu kohandada, eelkõige peaks kohandama abisaaja määratlust praeguste programmide INTERACT ja ESPON raames

(19) Kooskõlas eesmärgiga „Arukas, säästev ja kaasav majanduskasv” peaks struktuurifondid pakkuma lõimitumat ja kaasavamat viisi kohalike probleemide lahendamiseks. Sellise tegutsemisviisi jõulisemaks muutmiseks tuleks ERFi toetust piirialadel kooskõlastada Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) ning Euroopa Kalandus- ja Merendusfondist antava toetusega ning vajaduse korral kaasata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1082/2006 Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse (ETKR) kohta [20] loodud Euroopa territoriaalse koostöö rühmitusi, kui nende eesmärkide seas on ka kohalik areng.

(20) 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil saadud kogemusi aluseks võttes tuleks projektide valimise tingimused selgemaks ja rangemaks muuta, et valitaks tõepoolest ühiseid projekte. Tuleks määratleda ainsate abisaajate mõiste ning tuleks täpsustada, et neil lubatakse ellu viia koostööprojekte.

(21) Tuleks täpsustada kohustused juhtivate abisaajate jaoks, kes vastutavad üldiselt projekti rakendamise eest.

(22) Rakenduskava nõudeid tuleks kohandada koostöö kontekstiga ning need peaks kajastama programmi rakendustsüklit. Mõistliku juhtimise huvides võib iga-aastasi läbivaatamiskoosolekuid korraldada kirjaliku menetlusena.

(23) Enne, kui liikmesriigid oma koostööprogrammid koostavad, tuleks kehtestada ühised näitajad, mille alusel hinnatakse edusamme programmi rakendamisel ja mis on kohandatud koostööprogrammide eripäradele. Neid näitajaid tuleks täiendada programmispetsiifiliste näitajatega.

(24) Kuna osaleb rohkem kui üks liikmesriik, mistõttu halduskulud on suuremad, eelkõige seoses kontrolli ja tõlkimisega, peaks tehnilise abi ülemmäär olema suurem kui eesmärgi „Majanduskasvu ja töökohtade loomisse investeerimine” raames. Lisaks peaksid koostööprogrammid, mis saavad ERFist vähem toetust, saama teatava miinimumsumma, mis tagab tulemusliku tehnilise abi jaoks piisava rahastamise.

(25) Kuna osalejaid on rohkem kui üks liikmesriik, ei saa eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” raames kohaldada määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] üldeeskirja, mille kohaselt iga liikmesriik kehtestab oma abikõlblikkuse eeskirjad. Võttes aluseks 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil saadud kogemused, tuleks kehtestada selge abikõlblikkuse eeskirjade hierarhia tugeva rõhuasetusega ühiste abikõlblikkuse eeskirjade suunas.

(26) Kuna projektide elluviimises osaleb sageli inimesi rohkem kui ühest liikmesriigist ja on palju projekte, mille personalikulud on märkimisväärsed, tuleks personalikuludele kohaldatavat ühtset määra kohaldada ka muudele koostööprojektide otsekuludele, vältides nii selliste projektide haldamise üle eraldi arvepidamist.

(27) Tuleks lihtsustada paindlikkuse eeskirju programmialast väljaspool asuvates piirkondades rakendatavate projektide kohta. Samuti on vaja toetada tulemuslikku piiriülest ning riikide- ja piirkondadevahelist koostööd liidu naabritest kolmandate riikidega, kui see on vajalik selleks, et tõhusalt toetada kolmandate riikidega piirnevate liikmesriikide piirkondade arengut. Vastavalt sellele võib erandjuhtudel ja eritingimustel lubada ERFil rahastada kolmandate riikide territooriumil läbiviidavaid projekte, mis on kasulikud liidu piirkondadele.

(28) Liikmesriike tuleks julgustada andma korraldusasutuse ülesanded ETKRile või andma sellele vastutuse koostööprogrammi selle osa juhtimise eest, mis hõlmab rühmitise territooriumi.

(29) Korraldusasutus peaks looma ühise sekretariaadi, mis peaks andma taotlejatele teavet, tegelema projektitaotlustega ja toetama abisaajaid projektide elluviimisel.

(30) Korraldusasutused peavad vastutama kõigi määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artiklis 114 loetletud korraldusasutuse ülesannete eest, sealhulgas halduskontrollid ühtsete standardite tagamiseks kogu programmialal. Kui aga korraldusasutuseks on määratud ETKR, tuleks anda kontrollide läbiviimise volitused ETKRile, sest selle organites on esindatud kõik osalevad liikmesriigid. Isegi kui ETKRi ei ole määratud, peavad osalevad liikmesriigid andma kontrollide läbiviimise volitused kogu programmialal korraldusasutusele.

(31) Kõigi määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artiklis 116 nimetatud auditifunktsioonidega peaks tegelema üks auditeerimisasutus, et tagada ühtsed standardid kogu programmialal. Kui see ei ole võimalik, tuleks audiitorite rühmal võimaldada programmi auditeerimisasutust abistada.

(32) Eeskirjade eiramise juhtumite korral tagasinõuete menetlemise jaoks tuleks kehtestada selge finantsvastutuse ahel abisaajatest juhtiva abisaaja, korraldusasutuse ja komisjonini. Lisaks tuleks ette näha liikmesriikide vastutus juhul, kui tagasinõutavat summat abisaajalt kätte ei saada.

(33) Võttes aluseks 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil saadud kogemused, tuleks kehtestada sõnaselge erand muus valuutas kui euro tehtud kulutuste konverteerimiseks, kasutades selleks kulutuste tegemise ajale võimalikult lähedast kurssi. Ühiste koostööprojektide rahastamiskavad ja aruanded tuleks esitada ühisesse sekretariaati, programmi asutustele ja seirekomisjonile ainult eurodes. Kontrollida tuleks konverteerimise õigsust.

(34) Võttes arvesse tõeliselt ühise programmistruktuuri loomisega seonduvaid raskusi ja viivitusi, peaks maksete põhjendamiseks seoses eelarves olevate kulukohustustega eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” raames olema kolm aastat aega alates asjaomase kulukohustuse kandmisest eelarvesse.

(35) Tuleks täpsustada kohaldatavaid eeskirju seoses riikide- ja piirkondadevahelise koostöö programmides kolmandate riikide osalemise finantsjuhtimist, kavandamist, seiret, hindamist ja kontrolli. Need eeskirjad tuleks kehtestada asjaomases koostööprogrammis ja/või asjaomases rahastamislepingus, mis sõlmitakse komisjoni, iga kolmanda riigi ja vastava koostööprogrammi korraldusasutuse asukohariigiks oleva liikmesriigi vahel.

(36) Et määratleda konkreetsed abikõlblikkuse eeskirjad, tuleks määruse artiklis 17 sätestatud eseme ja reguleerimisala kohta õigusaktide vastuvõtmise volitused ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt delegeerida komisjonile. Eriti tähtis on, et komisjon viiks ettevalmistuse ajal läbi nõutavad konsulteerimised, kaasa arvatud ekspertidega. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel saatma asjaomased dokumendid korraga õigel ajal ja nõudeid järgides Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

(37) Et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühtsed tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses piiriüleste piirkondade ja riikidevaheliste piirkondade nimekirjadega, koostööprogrammide kavandite esitamisega, sekkumise kategooriate nomenklatuuridega ja rakendusaruannetega. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes [21].

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese ja -ala

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse eesmärgiga „Euroopa territoriaalne koostöö” seotud erisätted ja reguleerimisala Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) jaoks.

2. Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” jaoks määratletakse määruses ERFi prioriteetsed eesmärgid ja struktuur, liikmesriikide ja piirkondade abikõlblikkuse kriteeriumid seoses ERFist antava abiga ning ERFist toetuste jaoks eraldatavate rahaliste vahendite maht ja eraldamiskriteeriumid.

Samuti kehtestatakse selles sätted, mida on vaja eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” alla kuuluvate rakenduskavade („koostööprogrammid”) tulemuslikuks elluviimiseks, finantshalduseks ja kontrollimiseks, kaasa arvatud juhul, kui selliste koostööprogrammide elluviimises osalevad kolmandad riigid.

3. Määrust (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] ja määruse (EL) nr […]/2012 [ERFi määrus] peatükki I kohaldatakse eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” ja selle alla kuuluvate koostööprogrammide suhtes, välja arvatud juhul, kui käesolevas määruses on sõnaselgelt sätestatud teisiti või kui neid sätteid saab kohaldada ainult eesmärgi „Majanduskasvu ja töökohtade loomisse investeerimine” suhtes.

Artikkel 2

Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” osad

Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” raames toetab ERF:

1) kõrvuti asuvate piirkondade vahelist piiriülest koostööd, mille eesmärk on maismaa- ja merepiiride ümber asuvate selliste piirkondade lõimunud piirkondlik areng, mis kuuluvad kahele või enamale liikmesriigile või vähemalt ühele liikmesriigile ja ühele liitu mittekuuluvale naaberriigile, kes ei ole kaasatud liidu välisrahastamisvahendite alla kuuluvatesse programmidesse;

2) suurtel riigiülestel territooriumidel riikidevahelist koostööd, millesse on kaasatud riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi asutused ja mis hõlmab merendusalast piiriülest koostööd ning mille eesmärk on saavutada seal suurem territoriaalne sidusus, mis suurendab kogu liidu territoriaalset sidusust;

3) piirkondadevahelist koostööd, mille eesmärk on parandada ühtekuuluvuspoliitika tulemuslikkust, edendades:

a) partnerite kogemustevahetust kogu liidus seoses temaatiliste eesmärkidega ning heade tavade tuvastamist ja levitamist, et need kanduksid üle eesmärgi „Majanduskasvu ja töökohtade loomisse investeerimine” alla kuuluvatesse rakenduskavadesse;

b) kogemustevahetust linna ja maa elukeskkonna säästva arengu heade tavade tuvastamise, ülevõtmise ja levitamisega seoses;

c) kogemustevahetust territoriaalse koostöö ja ETKRide kasutamisega seotud uuenduste ja heade tavade tuvastamise, ülevõtmise ja levitamisega seoses;

d) territoriaalse koostöö ja ELi territooriumi harmoonilise arenguga seotud arengusuundumuste analüüsimist uuringute, andmekogumise ja muude meetmete abil.

Artikkel 3

Geograafiline kohaldamisala

1. Piiriülese koostöö raames toetust saavad alad peavad olema liidu NUTS 3 alad sise- ja välispiiride ümber, välja arvatud liidu välisrahastamisvahendite alla kuuluvate programmidega hõlmatud alad, ning liidu merepiire ümbritsevad NUTS 3 alad, mille vahe on kuni 150 kilomeetrit, ilma et see piiraks võimalike kohanduste tegemist, mida on vaja 2007.–2013. aasta programmitöö perioodiks loodud koostööprogrammide alade sidususe ja jätkuvuse tagamiseks.

Komisjon võtab rakendusaktiga vastu nimekirja piiriüleste alade kohta, mis võivad iga konkreetse koostööprogrammi raames abi saada. Rakendusaktid võetakse vastu artikli 30 lõikes 2 sätestatud nõuandemenetluse kohaselt.

Kõnealuses nimekirjas täpsustatakse ka need liidu NUTS 3 alad, mis on võetud arvesse ERFi eraldatavast summast piiriüleseks koostööks kõikidel sirepiiridel ja sellistel välispiiridel, mis on hõlmatud selliste liidu välisrahastamisvahendite alla kuuluvate programmidega nagu Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend vastavalt määrusele (EL) nr […]/2012 [Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi määrus] ja ühinemiseelse abi rahastamisvahend vastavalt määrusele (EL) nr […]/2012 [ühinemiseelse abi rahastamisvahendi määrus].

Liikmesriigid võivad piiriüleste koostööprogrammide kavandite esitamisel taotleda teises lõigus osutatud otsuses loetletud alade kõrval asuvate muude NUTS 3 alade kaasamist ning põhjendavad sellist taotlust.

2. Ilma et see piiraks artikli 19 lõigete 2 ja 3 kohaldamist, võivad koostööprogrammid hõlmata Norra, Šveitsi, Liechtensteini, Andorra, Monaco ja San Marino piirkondi ning äärepoolseimate piirkondadega piirnevate kolmandate riikide või territooriumide piirkondi.

Need piirkonnad peavad olema NUTS 3 piirkonnad või samaväärsena määratletud piirkonnad.

3. Riikidevahelise koostöö jaoks võtab komisjon rakendusaktidega vastu NUTS 2 piirkondi hõlmava nimekirja riigiülestest aladest, mis võivad iga konkreetse koostööprogrammi raames abi saada, tagades sellise koostöö kestvuse suurematel sidusatel aladel, mis olid kaasatud varasematesse programmidesse. Rakendusaktid võetakse vastu artikli 30 lõikes 2 sätestatud nõuandemenetluse kohaselt.

Liikmesriigid võivad riikidevahelise koostöö programmide kavandite esitamisel taotleda esimeses lõigus viidatud otsuses loetletud alade kõrval asuvate muude NUTS 2 alade kaasamist ning põhjendavad sellist taotlust.

4. Ilma et see piiraks artikli 19 lõigete 2 ja 3 kohaldamist, võivad riikidevahelise koostöö programmid hõlmata järgmiste kolmandate riikide või territooriumide piirkondi:

(a) lõikes 2 loetletud või osutatud riigid või territooriumid; ning

(b) Fääri saared ja Gröönimaa.

Ilma et see piiraks artikli 19 lõigete 2 ja 3 kohaldamist, võivad riikidevahelise koostöö programmid hõlmata ka kolmandate riikide piirkondi, mis on hõlmatud liidu välisrahastamisvahenditega, näiteks Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendiga vastavalt määrusele (EL) nr [...]/2012, sh Venemaa Föderatsiooni asjakohased piirkonnad, ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendiga vastavalt määrusele (EL) nr [...]/2012. Kõnealuste programmide jaoks tehakse kättesaadavaks iga-aastased assigneeringud Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alusel tingimusel, et kõnealustes programmides käsitletakse nõuetekohaselt vastavaid väliskoostöö eesmärke.

Need piirkonnad peavad olema NUTS 2 piirkonnad või samaväärsena määratletud piirkonnad.

5. Piirkondadevahelise koostöö puhul peab ERFi antav toetus hõlmama kogu liidu territooriumi.

Ilma et see piiraks artikli 19 lõigete 2 ja 3 kohaldamist, võivad piirkondadevahelise koostöö programmid hõlmata lõike 4 punktides a ja b osutatud kolmandate riikide kogu territooriumi või selle osa.

6. Lõigetes 2 ja 4 osutatud kolmandate riikide või territooriumide piirkonnad loetletakse lõigetes 1 ja 3 osutatud nimekirjades.

Artikkel 4

Rahalised vahendid Euroopa territoriaalse koostöö jaoks

1. Rahalised vahendid eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” jaoks moodustavad struktuurifondidest perioodil 2014–2020 eelarvelisteks kulukohustusteks ettenähtud üldsummast 3,48 % (11 700 000 004 eurot) vastavalt määruse (EL) nr […/2012 [ühissätete määrus] artikli 83 lõikele 1 ja need jagunevad järgmiselt:

a) 73,24 % (ehk 8 569 000 003 eurot) piiriüleseks koostööks;

b) 20,78 % (ehk 2 431 000 001 eurot) riikidevaheliseks koostööks;

c) 5,98 % (ehk 700 000 000 eurot) piirkondadevaheliseks koostööks.

2. Äärepoolseimaid piirkondi hõlmavad koostööprogrammid saavad vähemalt 150 % sellest ERFi abist, mida nad said perioodil 2007.–2013. Lisaks eraldatakse äärepoolseimate piirkondade koostööks 50 000 000 eurot piirkondadevaheliseks koostööks ettenähtud eraldisest. Selle lisaeraldise suhtes kohaldatakse teatavatele teemadele keskendumist käsitleva artikli 5 punkti b sätteid.

3. Komisjon võtab vastu ühe otsuse, milles sätestatakse loetelu kõikidest koostööprogrammidest ja märgitakse ERFi kogutoetuse summa programmi kohta ja 2014. aasta eraldis programmi kohta rakendusaktide. Rakendusaktid võetakse vastu artikli 30 lõikes 2 sätestatud nõuandemenetluse kohaselt.

Artikli 3 lõike 1 kolmandas lõigus ja artikli 3 lõike 3 esimeses lõigus osutatud alade elanike arvu kasutatakse igale konkreetsele liikmesriigile aastas eraldatava summa määramise kriteeriumina.

4. Komisjon ja asjaomased liikmesriigid määravad kindlaks ERFist Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi alusel piiriülesteks ja merepiirkonna programmideks eraldatavad summad ning ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alusel piiriülesteks programmideks eraldatavad summad.

5. ERFist antakse igale konkreetsele naabruspoliitika rahastamisvahendi ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alla kuuluvale piiriülesele ja merepiirkonna programmile toetust tingimusel, et naabruspoliitika rahastamisvahendist ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendist antavad summad on vähemalt võrdväärsed. Võrdväärsuse puhul arvestatakse teatatavat ülempiiri, mis on sätestatud naabruspoliitika rahastamisvahendi määruses või ühinemiseelse abi rahastamisvahendi määruses.

6. Aastased assigneeringud, mis vastavad ERFist naabruspoliitika rahastamisvahendi ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alla kuuluvatele programmidele antavale abile, kantakse 2014. aasta eelarve koostamisel nende vahendite eelarveridadele.

7. Aastatel 2015 ja 2016 eraldatakse ERFist naabruspoliitika rahastamisvahendi ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alla kuuluvatele programmidele ettenähtud aastane assigneering, mille kohta ei ole komisjonile 30. juuniks naabruspoliitika rahastamisvahendi ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alla kuuluvate piiriüleste ja merepiirkonna programmide raames esitatud ühegi koostööprogrammi, lõike 1 punktis a nimetatud liidusisestele piiriülese koostöö programmidele, milles asjaomane liikmesriik osaleb.

Kui ka 30. juunil 2017 on veel naabruspoliitika rahastamisvahendi ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi alla kuuluvate piiriüleste ja merepiirkonna programmide koostööprogramme, mida ei ole komisjonile esitatud, eraldatakse kogu ERFi toetus, millele osutatakse lõikes 4 ja mis on ette nähtud kasutamiseks kuni aastani 2020, lõike 1 punktis a osutatud liidusisestele piiriülese koostöö programmidele, milles asjaomane liikmesriik osaleb.

8. Lõikes 4 osutatud piiriülesed ja merepiirkonna programmid, mille komisjon on heaks kiitnud, lõpetatakse, kui:

a) ükski programmiga hõlmatud partnerriik ei ole allkirjastanud asjakohast rahastamislepingut määruses (EL) nr [...]/2012 [naabruspoliitika rahastamisvahendi määrus] või määruses (EL) nr [...]/2012 [ühinemiseelse abi rahastamisvahendi määrus] sätestatud tähtajaks; või

b) programmi ei ole võimalik osalevate riikide vaheliste probleemide tõttu rakendada.

Sellisel juhul kantakse lõikes 4 osutatud ERFi toetus, mis vastab aastastele maksetele, mida ei ole veel kinnitatud, asjaomase liikmesriigi taotlusel lõike 1 punktis a nimetatud liidusisestele piiriülestele programmidele, milles asjaomane liikmesriik osaleb.

II PEATÜKK

TEATAVATELE TEEMADELE KESKENDUMINE JA INVESTEERIMISPRIORITEEDID

Artikkel 5

Teatavatele teemadele keskendumine

Määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artiklis 9 osutatud temaatilistele eesmärkidele keskendutakse järgmiselt:

a) iga piiriülese koostööprogrammi jaoks valitakse kuni neli temaatilist eesmärki;

b) iga riikidevahelise koostööprogrammi jaoks valitakse kuni neli temaatilist eesmärki;

c) artikli 2 lõike 3 punktile a vastavate piirkondadevahelise koostöö programmide jaoks võib valida kõik temaatilised eesmärgid.

Artikkel 6

Investeerimisprioriteedid

Lisaks määruse (EL) nr [...]/2012 [ERFi määrus] artiklile 5 toetatakse ERFist inimressursside ja taristu piiriülest jagamist erinevate investeerimisprioriteetide raames ning temaatiliste eesmärkide alla kuuluvate järgmiste investeerimisprioriteetide järgimist:

a) piiriüleses koostöös:

i) piiriüleste tööturgude lõimimine, sealhulgas arvatud piiriülene liikuvus, ühised kohalikud tööhõivealgatused ja koolitused (temaatilise eesmärgi „Tööhõive edendamine ja tööjõu liikuvuse toetamine” raames);

ii) soolise võrdõiguslikkuse ja võrdsete võimaluste piiriülene edendamine ning piiriülese sotsiaalse kaasamise edendamine (temaatilise eesmärgi „Sotsiaalse kaasatuse edendamine ja vaesuse vastu võitlemine” raames);

iii) ühiste haridus- ja koolituskavade väljatöötamine ja rakendamine (temaatilise eesmärgi „Oskustesse, haridusse ja elukestvasse õppesse investeerimine” raames);

iv) õigusloomealase ja halduskoostöö ning kodanike ja institutsioonide vahelise koostöö edendamine (temaatilise eesmärgi „Institutsioonide võimekuse parandamine ja tõhus avalik haldus” raames);

b) riikidevahelises koostöös: makropiirkondlike ja merepiirkondadele pühendatud strateegiate väljatöötamine ja elluviimine (temaatilise eesmärgi „Institutsioonide võimekuse parandamine ja tõhus avalik haldus” raames).

III PEATÜKK

PROGRAMMITÖÖ

Artikkel 7

Koostööprogrammide sisu

1. Koostööprogramm koosneb prioriteetsetest suundadest. Prioriteetne suund on seotud ühe fondiga, vastab ühele temaatilisele eesmärgile ja võib hõlmata selle temaatilise eesmärgi üht või mitut investeerimisprioriteeti vastavalt käesoleva määruse artiklitele 5 ja 6.

2. Koostööprogrammis sätestatakse järgmised elemendid:

(a) strateegia selle kohta, kuidas koostööprogramm aitab saavutada arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu käsitlevat liidu strateegiat, sealhulgas:

i) vajadused, mis on seotud kogu programmiala probleemidega;

ii) valitud temaatiliste eesmärkide ja neile vastavate investeerimisprioriteetide põhjendus, mille puhul võetakse arvesse ühtset strateegilist raamistikku ja eelhindamise tulemusi;

(b) iga prioriteetse suuna kohta:

i) investeerimisprioriteedid ja vastavad konkreetsed eesmärgid;

ii) ühised ja spetsiifilised väljund- ja tulemusnäitajad, vajaduse korral koos algtaseme ja mõõdetava sihttasemega;

iii) toetatavate tegevuste kirjeldus, sealhulgas peamiste sihtrühmade, konkreetsete sihtterritooriumide ja vajaduse korral abisaajate liikide määratlus ning rahastamisvahendite kavandatud kasutus;

iv) sekkumiste liigid, mis artikli 30 lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt põhinevad komisjoni poolt rakendusaktidega vastu võetud nomenklatuuril, ning kavandatud vahendite suunav jaotus;

(c) panus partnerluslepingus esitatud territoriaalse arengu lõimitud strateegia rakendamisse, sealhulgas:

i) mehhanismid, mis tagavad kooskõlastatuse fondide, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi, Euroopa Kalandus- ja Merendusfondi ning muude liidu ja riikide rahastamisvahendite vahel ja Euroopa Investeerimispangaga (EIB);

ii) vajaduse korral – kavandatud sidus lähenemisviis linna-, maa-, rannikupiirkondade ja eripärase territooriumiga piirkondade territoriaalsele arengule, eelkõige määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artiklite 28 ja 29 rakendamise kord;

iii) vajaduse korral – nende linnade nimekiri, kus tuleb rakendada säästva linnaarenduse integreeritud meetmeid ning ERFist nende meetmete jaoks antava abi soovituslik iga-aastane jaotus;

iv) piirkonnad, kus kohalikku arengut hakatakse edendama kogukonna eestvedamisel;

v) vajaduse korral – kavandatud sekkumiste panus makropiirkondlike strateegiate ja merepiirkonna strateegiate rakendamisse;

(d) rahaliste vahendite tõhusa kasutamise tagamise meetmed, sealhulgas:

i) tulemuslikkuse raamistik vastavalt määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 19 lõikele 1;

ii) meetmed, mida võetakse selleks, et kaasata partnerid koostööprogrammi ettevalmistamisse, ning partnerite roll koostööprogrammi rakendamises, seires ja hindamises;

(e) rahaliste vahendite tõhusa kasutamise tagamise meetmed, sealhulgas:

i) tehnilise abi kavandatud kasutus, sealhulgas meetmed, mille eesmärk on tugevdada asutuste ja abisaajate haldussuutlikkust, koos lõike 2 punktis b osutatud teabega asjaomase prioriteetse suuna kohta;

ii) hinnang abisaajate halduskoormusele ja selle vähendamisele suunatud kavandatavad meetmed koos vastavate sihttasemetega;

iii) loetelu peamistest projektidest, mille puhul põhitööde elluviimise alguskuupäev on enne 1. jaanuari 2018;

(f) kahte tabelit sisaldav rahastamiskava (liikmesriikide kaupa liigendamata):

i) tabel, milles on iga aasta kohta vastavalt määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artiklitele 53, 110 ja 111 esitatud ERFist antavale kavandatud abile vastava rahalise assigneeringu kogusumma;

ii) tabel, mis hõlmab kogu programmiperioodi ja milles esitatakse koostööprogrammi ning iga prioriteetse suuna kohta ERFist antavale abile vastava rahalise assigneeringu kogusumma ja riigi kaasrahastamise summa. Kui riigi kaasrahastamine moodustub avaliku ja erasektori kaasrahastamisest, tuleb tabelis esitada avaliku ja erasektori rahastamise suunav jaotus. Teavitamise eesmärgil tuleb näidata ka Euroopa Investeerimispanga kavandatav osalus;

(g) koostööprogrammi rakendussätted, sealhulgas:

i) akrediteerimisasutuse, korraldusasutuse ja auditeerimisasutuse määramine;

ii) kontrollimise eest vastutama määratud asutus(ed;

iii) auditeerimise eest vastutama määratud asutus(ed);

iv) ühise sekretariaadi loomise kord;

v) juhtimis- ja kontrollikorra üldkirjeldus;

vi) vastutuse jagunemine osalevate liikmesriikide vahel, kui korraldusasutus või komisjon teeb finantskorrektsiooni.

Punktide a–d alusel nõutavat teavet tuleb kohandada vastavalt käesoleva määruse artikli 2 lõike 3 punktide b, c ja d alla kuuluvate koostööprogrammide eripärale.

Punkti e alapunktide ii ja iii alusel nõutavat teavet käesoleva määruse artikli 2 lõike 3 punktide b, c ja d alla kuuluvatesse koostööprogrammidesse ei lisata.

3. Iga koostööprogramm peab sisaldama järgmist teavet:

i) nende konkreetsete meetmete kirjeldus, mille eesmärk on võtta kavandatud projektide puhul arvesse keskkonnakaitsenõudeid, ressursitõhusust, kliimamuutuse leevendamist ja nendega kohandumist, riskide vältimist ja riskijuhtimist;

ii) nende konkreetsete meetmete kirjeldus, mille eesmärk on koostööprogrammi ettevalmistamisel, kavandamisel ja rakendamisel soodustada võrdseid võimalusi ning vältida igasugust diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel, eelkõige seoses juurdepääsuga rahastamisele, võttes arvesse sellise diskrimineerimise ohus olevate sihtrühmade vajadusi ja eriti nõuet tagada puuetega inimeste juurdepääs;

iii) kirjeldus selle kohta, milline on koostööprogrammi panus meeste ja naiste võrdõiguslikkuse edendamisse, ning vajaduse korral nende meetmete kirjeldus, mille eesmärk on tagada soolise mõõtme arvessevõtmine programmi ja projekti tasandil.

Liikmesriigid peavad koostööprogrammi ettepanekule lisama riiklike võrdõiguslikkusega tegelevate asutuste arvamuse alapunktides ii ja iii sätestatud meetmete kohta.

Esimest ja teist lõiku ei kohaldata artikli 2 lõike 3 punktide b, c ja d alla kuuluvate koostööprogrammide suhtes.

4. Artikli 2 lõike 3 punktide c ja d alla kuuluvates koostööprogrammides määratletakse abisaaja(d) ja võidakse määratleda abi andmise kord.

5. Programmis osalevad liikmesriigid ja kolmandad riigid või territooriumid (kui on) kinnitavad enne programmi komisjonile esitamist kirjalikult, et nad on nõus koostööprogrammi sisuga. See nõusolek peab sisaldama ka kõikide osalevate liikmesriikide kinnitust tagada koostööprogrammi rakendamise jaoks vajalik kaasrahastus.

6. Liikmesriigid koostavad koostööprogrammid komisjoni kehtestatud näidise järgi.

7. Komisjon kehtestab näidise rakendusaktide abil. Rakendusaktid võetakse vastu artikli 30 lõikes 2 sätestatud nõuandemenetluse kohaselt.

Artikkel 8

Ühine tegevuskava

Kui ETKRi kui abisaaja vastutusel viiakse ellu määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 93 lõikes 1 nimetatud ühist tegevuskava, võivad koostööprogrammi ühise sekretariaadi personal ja ETKRi üldkogu liikmed saada määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 97 lõikes 1 nimetatud juhtkomisjoni liikmeteks. ETKRi üldkogu liikmed ei tohi moodustada juhtkomisjonis enamust.

Artikkel 9

Kohalik areng kogukonna eestvedamisel

Määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 28 alla kuuluv kohalik areng, mille eestvedajaks on kogukond ise, võib olla kaasatud piiriüleste koostööprogrammide rakendamisse, kui kohalikku arengurühma kuuluvad vähemalt kahe riigi esindajad, kusjuures üks neist riikidest peab olema liikmesriik.

Artikkel 10

Integreeritud territoriaalsed investeeringud

Määruse (EL) nr [...]/2012 artikli 99 lõikes 3 [ühissätete määrus] osutatud rakendusasutus, kelle ülesandeks on tegeleda integreeritud territoriaalse investeeringu haldamise ja elluviimisega, peaks koostööprogrammide puhul olema ETKR või muu ühe osaleva riigi õiguse alusel loodud juriidiline isik, tingimusel, et selle on asutanud vähemalt kahe osaleva riigi avalikud asutused.

Artikkel 11

Projektide valik

1. Koostööprogrammide projektid valib määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artiklis 41 viidatud seirekomisjon.

2. Valitavates piiriülese ja riikidevahelise koostöö projektides peab osalema abisaajaid vähemalt kahest riigist, kellest vähemalt üks on liikmesriik. Projekti võib rakendada ka ühes riigis, kui see on kasulik kogu programmialale.

Artikli 2 lõike 3 punktide a ja b alla kuuluva piirkondadevahelise koostöö projektides peab osalema abisaajaid vähemalt kolmest riigist, kellest vähemalt kaks on liikmesriigid.

3. Olenemata lõikes 2 sätestatust võib projekti taotluse esitada ka ETKR või muu ühe osaleva riigi õiguse alusel asutatud juriidiline isik kui ainus abisaaja, kui selle on asutanud vähemalt kahe osaleva riigi avalikud asutused piiriülese ja riikidevahelise koostöö korral ja vähemalt kolme osaleva riigi avalikud asutused piirkondadevahelise koostöö korral.

4. Abisaajad teevad koostööd projektide väljatöötamisel, rakendamisel, rahastamisel ja neile personali leidmisel.

5. Korraldusasutus annab iga projekti juhtivale või ainsale abisaajale dokumendi, milles on esitatud projekti toetamise tingimused, sealhulgas konkreetsed nõuded projekti tulemusena valmivatele toodetele või teenustele, rahastamiskava ja elluviimise kestus.

Artikkel 12

Abisaajad

1. Kui koostööprogrammi projektil on kaks või mitu abisaajat, määravad abisaajad neist ühe juhtivaks abisaajaks.

2. Juhtiv abisaaja täidab järgmisi ülesandeid:

a) sõlmib teiste abisaajatega kokkuleppe, milles on esitatud sätted, millega muu hulgas tagatakse projektile eraldatud rahaliste vahendite usaldusväärne haldamine, sealhulgas alusetult makstud summade sissenõudmise kord;

b) vastutab kogu projekti elluviimise eest;

c) tagab, et kõigi abisaajate esitatud kulud on tehtud projekti rakendamisel kõigi abisaajate vahel kokkulepitud viisil;

d) veendub, et teiste abisaajate esitatud kulud on kontrollija(te) poolt kontrollitud, kui seda ei tee korraldusasutus kooskõlas artikli 22 lõikega 3.

3. Juhtiv abisaaja tagab, et teised abisaajad saavad avaliku sektori vahenditest antava toetuse kogusumma kätte võimalikult kiiresti. Sellest summast ei arvata midagi maha ega peeta kinni, samuti ei kehtestata sellele makse ega muid samaväärseid tasusid, mis võiksid neid summasid teiste abisaajate jaoks vähendada.

4. Juhtiv abisaaja peab asuma ja ainus abisaaja peab olema registreeritud liikmesriigis.

IV PEATÜKK

SEIRE JA HINDAMINE

Artikkel 13

Rakendusaruanded

1. Korraldusasutus esitab komisjonile 30. aprilliks 2016 ja iga järgneva aasta 30. aprilliks kuni 2022. aastani (kaasa arvatud) aastaaruande vastavalt määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artikli 44 lõikele 1. 2016. aastal esitatav aruanne peab hõlmama eelarveaastaid 2014 ja 2015 ning ajavahemikku, mis jääb kulude abikõlblikkuse alguskuupäeva ja 31. detsembri 2013. aasta vahele.

2. Rakendamise aastaaruannetes esitatakse teave järgmiste elementide kohta:

(a) koostööprogrammi rakendamine vastavalt määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artikli 44 lõikele 2;

(b) suurprojektide ja ühiste tegevuskavade ettevalmistamise ja rakendamise edenemine.

3. 2017. ja 2019. aastal esitatavates rakendamise aastaaruannetes esitatakse määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artikli 44 lõigete 3 ja 4 alusel nõutav teave ning lõikes 2 sätestatud teave ja hinnatakse seda ning lisatakse järgmine teave:

(a) edusammud integreeritud lähenemisviisi rakendamisel, mis hõlmab territoriaalset arengut, sh linnade säästvat arengut, ning rakenduskava kohast kohalikku arendustegevust kogukonna eestvedamisel;

(b) edusammud selliste meetmete rakendamisel, mis parandavad asutuste ja abisaajate suutlikkust ERFi hallata ja kasutada;

(c) edusammud hindamiskava rakendamisel ja hindamise leidudega seotud järelmeetmed;

(d) erimeetmed, mis on võetud meeste ja naiste võrdõiguslikkuse edendamiseks ning diskrimineerimise vältimiseks, sh puudega inimeste erivajadustega arvestamiseks, ning kord, mida rakendatakse selle tagamiseks, et rakenduskavadesse kaasataks sooküsimused;

(e) meetmed säästva arengu edendamiseks;

(f) kommunikatsioonistrateegia kohaselt läbi viidud teavitamise ja avalikustamise meetmete tulemused;

(g) vajaduse korral edusammud, mis on tehtud sotsiaalse innovatsiooni valdkonna meetmete rakendamisel;

(h) koostööpartnerite osalemine koostööprogrammi elluviimises, seires ja hindamises.

4. Rakendamise aasta- ja lõpparuanded tuleb koostada vastavalt näidistele, mille komisjon võtab vastu rakendusaktide teel. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 30 lõikes 2 sätestatud nõuandemenetluse kohaselt.

Artikkel 14

Iga-aastane läbivaatamine

Kui iga-aastast läbivaatamiskoosolekut ei korraldata määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 45 lõike 3 kohaselt, võib läbivaatamise teha kirjalikus vormis.

Artikkel 15

Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” näitajad

Käesoleva määruse lisas sätestatud ühisnäitajaid kasutatakse vajaduse korral kooskõlas määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 24 lõikega 3. Nende algtase on null ja kumulatiivsed sihttasemed seatakse aastaks 2022.

Programmispetsiifiliste väljundnäitajate algtase on null ja kumulatiivsed sihttasemed seatakse aastaks 2022.

Programmispetsiifiliste tulemusnäitajate algtasemete seadmisel kasutatakse viimaseid olemasolevaid andmeid ja sihttasemed seatakse aastaks 2022, kusjuures neid võib väljendada nii kvantitatiivselt kui ka kvalitatiivselt.

Artikkel 16

Tehniline abi

ERFist tehniliseks abiks eraldatav summa moodustab kuni 6 % koostööprogrammidele eraldatavast kogusummast, kuid vähemalt 1 500 000 eurot.

VI PEATÜKK

ABIKÕLBLIKKUS

Artikkel 17

Üldised kulude abikõlblikkuse eeskirjad

1. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 29 vastu delegeeritud õigusaktid, milles kehtestatakse täiendavad erieeskirjad koostööprogrammide kulude abikõlblikkuse kohta.

2. Ilma et see piiraks määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artiklites 55−61, määruses (EL) nr […]/2012 [ERF] või käesolevas määruses või selle alusel sätestatud abikõlblikkuse eeskirjade kohaldamist, kehtestab seirekomisjon kogu koostööprogrammi abikõlblikkuse eeskirjad.

3. Küsimustele, mida ei ole käsitletud määruse (EL) nr […]/2012 [ühissätete määrus] artiklites 55−61, määruses (EL) nr […]/2012 [ERF] või käesolevas määruses või selle alusel või seirekomisjoni poolt sätestatud abikõlblikkuse eeskirjades, kohaldatakse selle riigi eeskirju, kus konkreetne kulutus tehakse.

Artikkel 18

Personalikulud

Projekti personalikulud võib arvestada ühtse määra alusel, mis võib olla kuni 15 % projekti otsestest kuludest, mis ei sisalda personalikulusid.

Artikkel 19

Koostööprogrammide projektide abikõlblikkus sõltuvalt asukohast

1. Koostööprogrammide projekte tuleb ellu viia programmiala selles osas, mis on liidu territoorium (programmiala liiduosa), kui lõigetes 2 ja 3 osutatud eranditest ei tulene teisiti.

2. Korraldusasutus võib lubada, et projekti rakendatakse kas osaliselt või täielikult väljaspool programmiala liiduosa, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

(a) projekt on kasulik kogu programmialale;

(b) koostööprogrammis väljaspool programmiala liiduosa ellu viidavale projektile eraldatav kogusumma ei ületa programmi tasandil 20% ERFi toetusest või 30%, kui on tegu koostööprogrammiga, mille programmiala liiduosa moodustavad äärepoolseimad piirkonnad;

(c) korraldus- ja auditeerimisasutuse kohustusi, mis on seotud projekti haldamise, kontrollimise ja auditeerimisega, täidavad koostööprogrammi asutused ise või nad sõlmivad lepingud selle liikmesriigi või kolmanda riigi või territooriumi asutustega, kus projekti ellu viiakse.

3. Propageerimisega ja suutlikkuse suurendamisega seotud projektide kulutusi võib teha ka väljaspool programmiala liiduosa, kui on täidetud lõike 2 punktides a ja c sätestatud tingimused.

VII PEATÜKK

JUHTIMINE, KONTROLL JA AKREDITEERIMINE

Artikkel 20

Asutuste määramine

1. Määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 113 lõigete 1 ja 2 kohaldamiseks määravad koostööprogrammis osalevad liikmesriigid ühe korraldusasutuse ja (kõnealuse määruse artikli 113 lõike 4 kohaldamise eesmärgil) ühe auditeerimisasutuse, mis asuvad samas liikmesriigis.

2. Korraldusasutus saab makseid komisjonilt ja teeb makseid juhtivale abisaajale kooskõlas määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikliga 122.

Artikkel 21

Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus

Koostööprogrammis olevad liikmesriigid võivad määrata koostööprogrammi või selle osa juhtimise eest vastutavaks ETKRi, andes talle korraldusasutuse kohustused.

Artikkel 22

Korraldusasutuse ülesanded

1. Koostööprogrammi korraldusasutus täidab korraldusasutuse ja sertifitseerimisasutuse kohustusi, mis on sätestatud määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artiklites 114 ja 115.

2. Korraldusasutus asutab pärast koostööprogrammis osalevate liikmesriikide ja mis tahes kolmandate riikidega konsulteerimist ühise sekretariaadi.

Ühine sekretariaat abistab korraldusasutust ja seirekomisjoni nende ülesannete täitmisel. Samuti jagab ühine sekretariaat potentsiaalsetele abisaajatele teavet rahastamisvõimaluste kohta koostööprogrammide raames ja abistab abisaajaid projektide rakendamisel.

3. Korraldusasutus teostab määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 114 lõike 4 punktis a sätestatud kontrolle kogu programmialal, kus ta on ETKR.

4. Kui korraldusasutus ei saa teostada määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 114 lõike 4 punktis a sätestatud kontrolle kogu programmialal, määrab iga liikmesriik või kolmas riik organi või isiku („kontrollija”), kelle ülesanne on teostada sellist kontrolli tema territooriumil olevate abisaajate puhul.

Võimaluse korral on kontrollijad samad isikud, kelle ülesanne on teostada sellist kontrolli eesmärgi „Majanduskasvu ja töökohtade loomisse investeerimine” alla kuuluvate rakenduskavade raames, või kui tegemist on kolmandate riikidega, siis isikud, kelle ülesanne on teostada samaväärseid kontrolle seoses liidu välispoliitika vahenditega.

Iga liikmesriik või kolmas riik vastutab oma territooriumil läbiviidavate kontrollide eest.

5. Kui kaasrahastatavate toodete või teenuste loomist on võimalik kontrollida ainult kogu projekti vaadeldes, teeb kontrolle korraldusasutus või selle liikmesriigi kontrollija, kus asub juhtiv abisaaja.

Artikkel 23

Auditeerimisasutuse ülesanded

1. Koostööprogrammis osalevad liikmesriigid ja kolmandad riigid võivad otsustada, et auditeerimisasutus võib täita määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artiklis 116 sätestatud ülesandeid kogu koostööprogrammi alal. Nad täpsustavad, millal auditeerimisasutust peab saatma liikmesriigi või kolmanda riigi audiitor.

2. Kui auditeerimisasutusel ei ole lõikes 1 osutatud volitusi, abistab seda audiitorite rühm, kuhu kuulub üks esindaja igast koostööprogrammis osalevast liikmesriigist või kolmandast riigist ja mis täidab määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artiklis 116 sätestatud ülesandeid.

Iga esindaja kohus on esitada oma riigi territooriumil tehtud kulutuste kohta andmeid, mida auditeerimisasutusel on vaja hinnangu andmiseks.

Audiitorite rühm luuakse kolme kuu jooksul pärast koostööprogrammi heakskiitva otsuse tegemise kuupäeva. Audiitorite rühm koostab oma kodukorra ja selle eesistujaks on koostööprogrammi auditeerimisasutus.

3. Audiitorid ei sõltu oma tegevuses kontrollijatest, kes teostavad artikli 22 kohaseid kontrolle.

Artikkel 24

Akrediteerimine

Korraldusasutuse akrediteerib selle asukohajärgse liikmesriigi akrediteerimisasutus.

VIII PEATÜKK

FINANTSHALDUS

Artikkel 25

Eelarvelised kohustused, maksed ja tagasinõuded

1. ERFi toetus koostööprogrammidele makstakse ühele kontole, kusjuures riiklikke alamkontosid ei kasutata.

2. Korraldusasutus kannab hoolt selle eest, et juhtiv või ainuke abisaaja maksab eeskirjade rikkumise tulemusena makstud summa tagasi. Abisaajad maksavad kõik alusetult tehtud maksed juhtivale abisaajale tagasi.

3. Kui juhtiv abisaaja ei suuda teistelt abisaajatelt või korraldusasutus ei suuda juhtivalt või ainukeselt abisaajalt tagasinõutud summasid kätte saada, hüvitab sellele abisaajale valesti makstud summa liikmesriik või kolmas riik, kelle territooriumil kõnesolev abisaaja asub või kus kõnesolev ETKR on registreeritud. Korraldusasutus vastutab nimetatud summade liidu üldeelarvesse tagasimaksmise eest vastavalt osalevate liikmesriikide kohustuste õiglasele jaotusele, mis on sätestatud koostööprogrammis.

Artikkel 26

Euro kasutamine

Erandina määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artiklist 123 konverteerivad abisaajad muus valuutas kui euro tehtud kulutused eurodesse sama kuu jooksul, mil need kulutused tehti.

Konverteerimist kontrollib abisaaja asukohajärgse liikmesriigi või kolmanda riigi korraldusasutus või kontrollija.

Artikkel 27

Kohustustest vabastamine

Erandina määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 127 lõike 1 esimesest lõigust, kuid ilma, et see piiraks artikli 127 lõike 4 kohaldamist, vabastab komisjon kohustusest summad, mis arvutatakse koostööprogrammi jaoks kõnealuse artikli teise lõigu kohaselt ning mida ei ole programmi alguse eelmaksete ja iga-aastaste eelmaksete, vahemaksete ja aastabilansimakse tegemiseks ära kasutatud 31. detsembriks kolmandal finantsaastal, mis järgneb koostööprogrammi alusel eelarvelise kulukohustuse võtmise aastale, või mille kohta ei ole saadetud maksetaotlust vastavalt määruse (EL) nr [...]/2012 [ühissätete määrus] artikli 126 lõikele 1.

Artikkel 28

Kolmandate riikide osalemine

Üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad riikide- ja piirkondadevahelise koostöö programmides artikli 3 lõike 4 teises lõigus ja lõikes 5 osutatud kolmandate riikide osalemise kavandamist, seiret, hindamist ja kontrolli ning nende programmide finantsjuhtimist, kehtestatakse asjaomases koostööprogrammis ja/või (olenevalt asjaoludest) asjaomases rahastamislepingus, mis sõlmitakse komisjoni, iga kolmanda riigi ja vastava koostööprogrammi korraldusasutuse asukohariigiks oleva liikmesriigi vahel.

X PEATÜKK

LÕPPSÄTTED

Artikkel 29

Volituste delegeerimine

1. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

2. Artikli 17 lõikes 1 nimetatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile määramata ajaks alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast.

3. Euroopa Parlament või nõukogu võib artikli 17 lõikes 1 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.

Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses täpsustatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub päeval pärast otsuse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses sätestatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle korraga teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

5. Artikli 17 lõike 1 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist esitanud selle kohta vastuväiteid või kui mõlemad institutsioonid on enne selle tähtaja möödumist teatanud komisjonile, et neil ei ole õigusaktile vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega pikendada kahe kuu võrra.

Artikkel 30

Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab fondide kooskõlastuskomitee. See komitee on komitee määruses (EL) nr 182/2011 sätestatud tähenduses.

2. Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4.

3. Käesolevale lõikele viitamise korral kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

Artikkel 31

Üleminekusätted

1. Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” puhul ei mõjuta käesolev määrus sellise toetuse andmise jätkamist ega muutmist, sealhulgas täielikku või osalist tühistamist, mille komisjon on heaks kiitnud nõukogu määruse (EÜ) nr 1080/2006 alusel või muu õigusakti alusel, mida kohaldatakse sellise toetuse suhtes 31. detsembril 2013 ja mida kohaldatakse selle toetuse või asjaomaste projektide suhtes ka hiljem kuni nende lõppemiseni.

2. Seoses eesmärgiga „Euroopa territoriaalne koostöö ajavahemikul 2007−2013” enne 1. jaanuari 2014 määruse (EÜ) nr 1080/2006 alusel esitatud toetusetaotlused jäävad jõusse.

Artikkel 32

Läbivaatamine

Euroopa Parlament ja nõukogu vaatavad käesoleva määruse läbi 31. detsembriks 2022 kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 178.

Artikkel 33

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüsselis,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

LISA

Eesmärgi „Euroopa territoriaalne koostöö” ühisnäitajad,

millele osutatakse artiklis 15

| ÜHIK | NIMETUS |

Tootlikud investeeringud | | |

| ettevõtja | Toetust (grant) saanud ettevõtjate arv |

| ettevõtja | Muud rahalist abi saanud ettevõtjate arv |

| ettevõtja | Mitterahalist toetust saanud ettevõtjate arv |

| ettevõtja | Toetust saanud uute ettevõtjate arv |

| euro | VKEdele antavale avaliku sektori toetusele (grant) vastavad erainvesteeringud |

| euro | VKEdele antavale avaliku sektori toetusele (muu) vastavad erainvesteeringud |

| täistööajale taandatud töökoht | Toetust saanud VKEdes loodud töökohtade arv |

Turism | külastus | Toetust saanud turismiatraktsioonide külastamise kordade arv |

IKT-infrastruktuur | inimene | Inimeste arv, kellel on võimalik kasutada internetiühendust, mille kiirus on vähemalt 30 Mb/s |

Transport | | |

Raudtee | km | Uute raudteelõikude pikkus |

| | sh: TEN-T |

| km | Rekonstrueeritud või uuendatud raudteelõikude pikkus |

| | sh: TEN-T |

Maantee | km | Uute maanteelõikude pikkus |

| | sh: TEN-T |

| km | Rekonstrueeritud või uuendatud maanteelõikude pikkus |

| | sh: TEN-T |

Linnatransport | kasutuskord | Toetust saanud linnatransporditeenuse kasutamise kordade arvu suurenemine |

Siseveeteed | tonn /km | Siseveeteedel transporditud lasti suurenemine |

Keskkond | | |

Tahked jäätmed | tonn | Jäätmete ringlussevõtu lisavõimsus |

Veevarustus | inimene | Inimeste arv, kes on saanud endale parema veevarustuse |

| m3 | Lekete hinnanguline vähenemine veevõrgus |

Reoveepuhastus | elanikkonna ekvivalent | Inimeste arv, kes on saanud endale parema reoveepuhastuse |

Riskide vältimine ja riskijuhtimine | inimene | Inimeste arv, kes saavad kasu üleujutuse eest kaitsmise meetmetest |

| inimene | Inimeste arv, kes saavad kasu metsatulekahjude ja muu eest kaitsmise meetmetest |

Maastiku taastamine | ha | Taastatud maastiku kogupindala |

Pinnase katmine | ha | Arendustööde tõttu kaetud maa muutmine |

Looduskaitse ja bioloogiline mitmekesisus | ha | Parema kaitsestaatusega elupaikade pindala |

Uurimis- ja uuendustegevus | | |

| inimene | Rajatud või uue varustusega teadustööinfrastruktuurides töötavate uurimis-ja arendustöötajate / teadustöötajate koguarv |

| ettevõtjad | Toetust saavate teadusasutustega koostööd tegevate ettevõtjate arv |

| täistööajale taandatud töökohad | Toetust saanud üksustes loodud uurimis- ja arendustöökohtade / teadustöökohtade arv |

| euro | Uuendus- või teadus- ja arendusprojektidele antavale avaliku sektori toetusele vastavad erainvesteeringud |

| ettevõtja | Selliste ettevõtjate arv, kes on toetust saanud uuendus- või teadus- ja arendusprojektide tulemusena turule toonud uusi või oluliselt täiustatud tooteid |

| toode | Selliste ettevõtjate arv, kes on toetust saanud uuendus- või teadus- ja arendusprojektide tulemusena võtnud kasutusele ettevõtte jaoks uusi või oluliselt täiustatud tooteid |

Energeetika ja kliimamuutus | | |

Taastuvenergia | MW | Taastuvenergia lisatootmisvõimsus |

Energiatõhusus | majapidamine | Parema energiatarbimisklassiga kodumajapidamiste arv |

| kWh/aasta | Üldkasutatavate hoonete primaarenergia tarbimise vähenemine |

| kasutaja | Arukate võrkudega ühendatud täiendavate energiatarbijate arv |

Kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine | CO2 ekvivalendi tonn | Kasvuhoonegaaside heitkoguste hinnanguline vähenemine CO2 ekvivalendi tonnides |

Sotsiaalne infrastruktuur | | |

Lastehoolekanne ja haridus | inimene | Toetust saanud lastehoolekande või hariduse infrastruktuuri teenindusvõime |

Tervishoid | inimene | Toetust saanud tervishoiuteenistuse võimekus |

Eluasemed | majapidamine | Täiustatud eluasemes elavate majapidamiste arv |

Turism | külastus | Toetust saanud turismiatraktsiooni külastamise kordade arv |

Kultuuripärand | külastus | Toetust saanud objektide külastamise kordade arv |

Linnaarendus | inimene | Inimeste arv, kes elavad aladel, kus on järgitud lõimitud linnaarenduse strateegiat |

| m2 | Uued avatud alad linnades |

| m2 | Uued üldkasutatavad või kommertshooned linnades |

| m2 | Uued eluasemed linnades |

Tööturg ja koolitus [22] | | |

| inimene | Piiriülese liikuvuse või ühistes kohaliku tööhõive projektides või ühiskoolitustel osalenute arv |

| inimene | Soolist võrdõiguslikkust, võrdseid võimalusi ja sotsiaalset kaasamist piiriüleselt edendavates projektides osalenute arv |

| inimene | Piiriüleselt noorte arengut, haridusvõimalusi ning kõrg- ja kutseharidust toetavates ühistes haridus- ja koolituskavades osalenute arv |

Institutsionaalne ja haldussuutlikkus | | |

| tk | Õigusloomealast ja halduskoostööd ning kodanike ja institutsioonide koostööd edendavate projektide arv |

| tk | Makropiirkondlike strateegiate elluviimiseks loodud ja elluviidud projektide arv |

| tk | Ühtekuuluvuspoliitika tulemuslikkuse parandamiseks loodud piirkondadevaheliste koostööprojektide arv |

| tk | Ühtekuuluvuspoliitika tulemuslikkuse parandamiseks loodud ja rakendatud piirkondadevaheliste koostööprojektide arv |

[1] Komisjoni töödokument „Majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuluvust käsitleva viienda aruande järelduste üle avalikkusega konsulteerimise tulemused” SEK(2011) 590 lõplik, 13.5.2011.

[2] Ühenduse algatuse INTERREG III (2000–2006) järelhindamine, Panteia and Partners, mai 2010.

[3] 23. juunil 2011 vastu võetud omaalgatuslik raport „Eesmärk nr 3: Territoriaalse koostöö väljakutse ning piiriülese, riikidevahelise ja piirkondadevahelise koostöö tulevane tegevuskava (2010/2155(INI))”.

[4] Komisjoni töödokument „Majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuluvust käsitleva viienda aruande järelduste üle avalikkusega konsulteerimise tulemused” SEK(2011) 590 lõplik, 13.5.2011.

[5] Tagasiside saadud Prantsusmaalt, Ungarilt, Austrialt, Maltalt, Itaalialt, Hispaanialt ja Rumeenialt.

[6] Ühenduse algatuse INTERREG III (2000–2006) järelhindamine, Panteia and Partners, mai 2010, lk 3 ja 4.

[7] Ühenduse algatuse INTERREG III (2000–2006) järelhindamine, Panteia and Partners, mai 2010, lk 9.

[8] Tulevase ühtekuuluvuspoliitika üle arutleva kõrgetasemelise töörühma neljanda, 25.–26. märtsil 2010 toimunud koosoleku aruanne, lk 2.

[9] Tulevase ühtekuuluvuspoliitika üle arutleva kõrgetasemelise töörühma viienda, 7.–8. juunil 2010 toimunud koosoleku aruanne, lk 6.

[10] 23. juunil 2011 vastu võetud omaalgatuslik raport „Eesmärk nr 3: Territoriaalse koostöö väljakutse ning piiriülese, riikidevahelise ja piirkondadevahelise koostöö tulevane tegevuskava (2010/2155(INI))”.

[11] Komisjoni teatis, mis käsitleb ELi Läänemere piirkonna strateegiat, KOM(2009) 248, 10.6.2009; komisjoni teatis „ELi Doonau piirkonna strateegia”, Brüssel, 8.12.2010, KOM(2010) 715

[12] ELT C , , lk .

[13] ELT C , , lk .

[14] ELT L , , lk .

[15] Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk yy.

[16] ELT L 154, 21.6.2003, lk 1.

[17] ELT L

[18] ELT L

[19] Komisjoni teatis „Euroopa 2020. aastal – aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”, KOM(2010) 2020 lõplik, 3.3.2010.

[20] ELT L 210, 31.7.2006, lk 19.

[21] ELT L 55, 28.2.2011, lk 13.

[22] Vajaduse korral jaotatakse osalejaid käsitlev teave nende staatuse järgi tööturul, vastavalt sellele, kas osaleja on „töötaja”, „töötu”, „pika-ajaline töötu”, „tööturult eemal viibiv” või „tööturult eemalviibija, kes ei omanda haridust ega osale koolitusel”.

--------------------------------------------------