ET Euroopa Liidu Teataja C 228/3

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2016/C 228/03)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 artiklile 51 (1).

KOONDDOKUMENT

„POULARDE DU PÉRIGORD”

ELi nr: FR-PGI-0005-01373 – 24.9.2015

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus

„Poularde du Périgord”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Poularde du Périgord” on aeglase kasvuga tõuliinidest pärinev paljaskaelne (kollase nahaga) broiler.

„Poularde du Périgord” on noor broiler, keda on kasvavatud vähemalt 120 päeva. Tegemist on lihava, pidupäevaroa valmistamiseks ette nähtud kodulinnuga, kelle lihasmass on väga hästi välja arenenud ja asetseb peene struktuuriga luustikul. Nahk on väga õhuke, tugeva kollase värvusega ja ühtlane ning selle alt on näha rikkalik nahaalune rasvakiht. Lihasmassis on marmorjalt näha lihastevahelist rasva.

Toodet võib turustada rümba või jaotustükkidena, värskelt või külmutatult. Liha võidakse pakendada kilesse, vaakumpakendisse või gaasikeskkonda.

Kanade „Poularde du Périgord” rümpasid võib turustada järgmisel kujul:

— osaliselt puhastatuna (kitkutud, siseelunditest puhastatud, koos pea, jalgade ja rupsiga),

— kuumtöötlemisvalmina (kitkutud, siseelunditest puhastatud, pea eemaldatud, koos jooksmetega või ilma),

— traditsioonilisel kujul „métifet”/„méti-fait” (kitkutud, siseelunditest puhastatud, koos jooksmetega või ilma, pea on painutatud tiiva alla).

Kuumtöötlemisvalmis rümba miinimumkaal on 1,7 kg ning osaliselt puhastatud rümba miinimumkaal on 2 kg.

Erilist tähelepanu pööratakse tervikrümpade kvaliteedile, need peavad olema veatud.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Kogu kasvatamisperioodi jooksul antav sööt on ainult taimne, lisaks mineraalid ja vitamiinid.

Segu peab sisaldama järgmisi taimi:

— mais (osatähtsus sõltub kanade vanusest),

— vähemalt üks muu teravili (nisu, oder, tritikale, sorgo, kaer),

— valgurikkad taimed toitumise tasakaalustamiseks.

Kasvatamisperioodi jooksul võib eristada nelja faasi, mille jooksul on kanade füsioloogilised vajadused erinevad ning seepärast muutub ka mitmesuguste teraviljade osatähtsus söödas.

— Käivitusfaas (1.–28. päev) Käivitusfaasi jooksul antavast söödast moodustavad (massi kohta) vähemalt 50 % mitmesugused teraviljad (teravili ja teravilja kõrvalsaadused). Teraviljadest tuleb kindlasti anda maisi ja vähemalt ühte kõrreliste sugukonda kuuluvat teravilja (nisu, oder, tritikale, kaer) või sorgot. Teraviljasegus on maisi alammääraks (massi kohta) kehtestatud 25 %.

— Kasvufaas (29.–52. päev) Kasvufaasi jooksul antavast söödast moodustavad (massi kohta) vähemalt 70 % mitmesugused teraviljad (teravili ja teravilja kõrvalsaadused). Teraviljadest tuleb kindlasti anda maisi ja vähemalt ühte kõrreliste sugukonda kuuluvat teravilja (nisu, oder, tritikale, kaer) või sorgot. Teraviljasegus on maisi alammääraks (massi kohta) kehtestatud 30 %.

— Lõppfaas (53.–81. päev) Lõppfaasi jooksul antavast söödast moodustavad (massi kohta) vähemalt 80 % mitmesugused teraviljad (teravili ja teravilja kõrvalsaadused). Teraviljadest tuleb kindlasti anda maisi ja vähemalt ühte kõrreliste sugukonda kuuluvat teravilja (nisu, oder, tritikale, kaer) või sorgot. Teraviljasegus on maisi alammääraks (massi kohta) kehtestatud 30 %.

— Nuumamisfaas (vähemalt 120. päevani) Söödas on maisi alammääraks (massi kohta) kehtestatud 40 %. Igale söödasegule lisatakse korrapäraselt savimineraale (bentoniit). Bentoniidi miinimumsisalduseks söödas on kehtestatud 2 kg/t.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Toote „Poularde du Périgord” valmistamiseks kasutatavate broilerite kasvatamine ja tapmine peab toimuma geograafilises piirkonnas.

Périgordi piirkonna tapamajades on välja kujunenud ja säilinud oskusteave rümpade valimiseks, mis aitab hoida toote head mainet ja tagab toote kvaliteetse välimuse.

Kupatamisel ja kitkumisel, siseelundite eemaldamisel, sidumisel ja laagerdamisel toimitakse ülima ettevaatlikkusega, sest ainult veatud rümbad turustatakse tervetena. Selle tarbeks toimub valik kahes etapis – esiteks enne sidumist ja seejärel pärast laagerdamist.

Traditsioonilisel kujul „métifet”/„méti-fait” turustatavate noorkukkede puhul toimub siseelundite eraldamine ja rümba viimistlemine käsitsi.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Tükeldamine ja pakendamine toimub tapamajas. See tagab tootmisetappide järgnevuse ning võimaldab vältida liha kvaliteedi muutumist kokkupuutel õhuga. Nii värske kui ka külmutatud liha välimus peab olema veatu. Käitlemisetappe ei tohi olla palju, sest toote „Poularde du Périgord” nahk on väga õhuke. Külmutamine peab toimuma hiljemalt 24 tunni jooksul pärast tapmist. Eeltoodut silmas pidades tuleb toode kiiresti pakendada ning selle toimingu teostamine geograafilises piirkonnas võimaldab tagada vastavuse esitlusviisi nõuetele.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Märgistus peab sisaldama kaitstud geograafilise tähise nimetust „Poularde du Périgord”.

Märgistusel ja müügidokumentidel peab kindlasti olema ühine logo:

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab järgmisi departemange:

— Charente (ainult järgmised kantonid: Aubeterre-sur-Dronne, Chalais, Montbron, Montemboeuf, Montmoreau-Saint-Cybard, Villebois-Lavalette);

— Charente-Maritime (ainult Montguyoni kanton);

— Corrèze (ainult järgmised kantonid: Argentat, Ayen, Beaulieu-sur-Dordogne, Beynat, Brive-la-Gaillarde-Centre, Brive-la-Gaillarde-Nord-Est, Brive-la-Gaillarde-Nord-Ouest, Brive-la-Gaillarde-Sud-Est, Brive-la-Gaillarde-Sud-Ouest, Corrèze, Donzenac, Égletons, Juillac, Larche, Lubersac, Malemort-sur-Corrèze, Meyssac, Seilhac, Treignac, Tulle-Campagne-Nord, Tulle-Campagne-Sud, Tulle-Urbain-Nord, Tulle-Urbain-Sud, Uzerche, Vigeois);

— Dordogne,

— Gironde (ainult järgmised kantonid: Castillon-la-Bataille, Coutras, Lussac, Pujols, Sainte-Foy-la-Grande);

— Haute-Vienne (ainult järgmised kantonid: Aixe-sur-Vienne, Ambazac, Châlus, Châteauneuf-la-Forêt, Eymoutiers, Laurière, Limoges-Beaupuy, Limoges-Isle, Limoges-Landouge, Limoges-Couzeix, Limoges-Cité, Limoges-Le Palais, Limoges-Condat, Limoges-Panazol, Limoges-Corgnac, Limoges-Puy-las-Rodas, Limoges-Grand-Treuil, Limoges-Vigenal, Limoges-Émailleurs, Limoges-Carnot, Limoges-Centre, Limoges-La Bastide, Nexon, Nieul, Oradour-sur-Vayres, Pierre-Buffière, Rochechouart, Saint-Germain-les-Belles, Saint-Junien-Est, Saint-Junien-Ouest, Saint-Laurent-sur-Gorre, Saint-Léonard-de-Noblat, Saint-Mathieu, Saint-Yrieix-la-Perche);

— Lot (ainult järgmised kantonid: Bretenoux, Cahors-Nord-Est, Cahors-Nord-Ouest, Cahors-Sud, Cajarc, Castelnau-Montratier, Catus, Cazals, Gourdon, Gramat, Labastide-Murat, Lacapelle-Marival, Lalbenque, Lauzès, Limogne-en-Quercy, Livernon, Luzech, Martel, Montcuq, Payrac, Puy-l’Évêque, Saint-Céré, Saint-Germain-du-Bel-Air, Saint-Géry, Salviac, Souillac, Vayrac);

— Lot-et-Garonne (ainult järgmised kantonid: Cancon, Castelmoron-sur-Lot, Castillonnès, Duras, Fumel, Lauzun, Marmande-Est, Marmande-Ouest, Monclar, Monflanquin, Sainte-Livrade-sur-Lot, Seyches, Tonneins, Tournon-d’Agenais, Villeneuve-sur-Lot-Sud, Villeréal, Le Mas-d’Agenais).

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Geograafiline piirkond hõlmab Prantsusmaa edelaosa, mille keskmes on Dordogne’i departemang.

Selliselt määratletud Périgordi piirkond on ulatuslik kõrgendik, mille nõlvad on peamiselt kirde-edela suunalised. Arvukad mägiojad, mille voolusäng kulgeb läbi piirkonna mitmesuguse tihedusega kivimite, on kujundanud Périgordi maastikule iseloomuliku väikeste, mitmes suunas kulgevate ja erisuguse profiiliga orgude võrgustiku. Ainult orud, kus on rikkalikult alluviaalsetteid, on sobilikud teravilja kasvatamiseks. Mäenõlvadel, mis on sageli järsud ja metsaga kaetud, tegeletakse pigem kodulinnukasvatusega.

Tulenevalt geoloogilisest mitmekesisusest on piirkond maavaradest (raud, kuld, lubjakivi, kaoliin) rikas. Mitmes kohas kaevandatakse bentoniidi ja montmorilloniidi tüüpi smektilist savi, mida kasutatakse eriotstarbeks.

Geograafilises piirkonnas on enamasti mõõdukas mereline kliima, mida mõjutab Atlandi ookeani põhjaosa kliimasüsteem, kuid kindel mõju on nii kontinentaalsel kui ka vahemerelisel kliimal.

Kogu geograafilises piirkonnas on tähtsal kohal maisikasvatus. Palju kasvatatakse ka kõrreliste sugukonda kuuluvaid teravilju, peamiselt nisu ja tritikalet.

Inimtegurite kohta on teada, et kodulinnukasvatusega on Périgordi piirkonnas tegeletud alates XIV sajandist.

Alles XIX sajandil sai Périgordist kodulinnukasvatuspiirkond, mille toodang on tänu pereettevõtjatele siiski säilitanud oma traditsioonilise olemuse.

Esimene tootekaitseühing „Syndicat de défense du Poulet Fermier du Périgord” loodi 1953. aastal. Ühingu selleaegsetes tehnilistes eeskirjades on kodulindude kasvatamise meetod määratletud kui „Périgordi talumajapidamistele iseloomulik tootmisviis”.

Kanakasvatamise areng ja tuntuse kasv on ajendanud Périgordi linnukasvatajaid töötama välja pidupäevaroaks ette nähtud kodulindude tootmismeetodeid piirkonnas säilinud oskusteabe alusel.

Broilereid kasvatatakse samadel meetoditel, mida kasutatakse kanakasvatuses. Söötmisega seotud oskusteabe abil on arendatud nimetatud lindude aeglast kasvatamist ja nuumamist. Nagu endistel aegadel, poetavad Périgordi piirkonna kodulinnukasvatajad lindude allapanule iga päev paar peotäit teravilja täisteradena. Teraviljadest koosnevale söödaratsioonile lisatakse bentoniiti – Périgordi piirkonna savi, mis on tuntud kodulindude seedimist parandavate omaduste poolest.

Toote eripära

„Poularde du Périgord” on lihav, pidupäevaroa valmistamiseks ette nähtud kodulind, kelle lihasmass on väga hästi välja arenenud. Lihasmassis on marmorjalt näha lihaste vahelist rasva ja nahaalune rasvakiht on väga rikkalik.

Erilist tähelepanu pööratakse tervikrümpade kvaliteedile, need peavad olema veatud.

Kõik eespool osutatud aspektid tagavadki toote „Poularde du Périgord” hea maine.

Põhjuslik seos

Toote „Poularde du Périgord” seos tootmispiirkonnaga põhineb toote kvaliteedil ja mainel.

Pehme merelise kliimaga geograafilises piirkonnas, mille kõrgus merepinnast on väike või keskmine, on soodsad tingimused kodulindude kasvatamiseks.

Alluviaalsetete poolest rikastes orgudes kasvatatakse teravilja ning enamasti järskudel ja metsaga kaetud mäenõlvadel tegeletakse kodulinnukasvatusega.

Kuna Périgordi põllumajandusettevõtete teraviljasaak on juba väga pikka aega stabiilne ja korrapärane, kasutatakse teravilja söödana, mille toitaineline koostis on piirkonnale iseloomulik ja eriti sobilik kodulindude aretamise ja nuumamise tarbeks.

Teraviljadest kasutatakse söödaks kõige sagedamini maisi, sest seda kasvatatakse kõige rohkem. Kuna maisiteradel puudub seemnekest, on neid lihtsam seedida ja seega omastab organism maisi paremini. Kuna maisil on suur rasva- ja tärklisesisaldus, on see kõrge energiaväärtusega teravili ja sobib broilerite nuumamiseks.

Söödaratsioonile lisatakse süstemaatiliselt savi (bentoniidi), mis tagab lindlas väga hea sanitaarse olukorra ja keskkonnatingimused ning aitab seega kaasa kodulindude stabiilsele ja pidevale juurdekasvule. Périgordi piirkonna kodulinnukasvatajate koostatud söödaratsioon on end õigustanud aeglase kasvuga tõuliinidest aretatud lindude (keda kasutatakse toote „Poularde du Périgord” valmistamiseks ja keda kasvatatakse eriliselt kaua) lihasmassi ja rasvakihi kasvatamiseks.

Bentoniidi lisamine kõikidele söötadele tagab söödaratsiooni parema omastamise kodulinnu kogu eluea jooksul. Sööda parem omandamine aitab kaasa kõikide kudede, sh lihaskudede paremale arengule ja soodustab rasva ühtlasemat jaotumist. Sellest tulenevalt on nahaalune, lihastevaheline ja kõhurasv toote „Poularde du Périgord” rümpadel ühtlaselt jaotunud.

Lisaks eespool kirjeldatule on Périgordi piirkonna kodulinnukasvatajatel tavaks poetada iga päev lindude allapanule paar peotäit täisterasid. See esivanemate komme, mille varasem eesmärk oli lindude kokku koondamine, tugevdab linnukasvataja sidet lindudega, soodustab tibudel nokkimisinstinkti tekkimist ja valmistab neid ette uiteväljadel toimetamiseks. Selline teguviis ärgitab suuremale füüsilisele aktiivsusele, mis omakorda soodustab lihaste arengut ja rasva ühtlasemat jaotumist lihastele.

See aitab stimuleerida pugu tööd varajasest east saati, parandades seega söödaratsiooni omastamist organismi poolt ja lihasmassi juurdekasvu.

Lisaks ärgitab see tibusid pidevalt siblima, mistõttu on allapanu õhutatud ja püsib kodulindude kasvatamisaja vältel pikemalt kuivana.

Selline igapäevane siblimine ja allapanu pööramine on kanade jaoks eriti oluline, kuna neid pidupäevaroaks ette nähtud linde kasvatatakse pika aja vältel, mille lõpuosa veedavad linnud sisetingimustes. Asjaolu, et kanad viibivad nuumamisfaasi lõpus väga puhta allapanuga siseruumides, aitab kaasa sulestiku väga hea seisukorra säilimisele. Kuna sulgi on lihtsam kitkuda, on terved rümbad, täpsemalt traditsioonilisel kujul „méti-fait”, laitmatu välimusega.

Kodulindude vabapidamine uiteväljadel, mis asuvad sageli järsul metsaga kaetud nõlval, mõjutab toote „Poularde du Périgord” eripära väljakujunemist: lindude luustik on tugevam, võimaldades lihasmassi paremat arengut (rinnak ja koivad).

Lihastevaheline rasv, mis annab toote „Poularde du Périgord” lihale marmorja tekstuuri, tekib sisetingimustes toimuvas nuumamise lõppfaasis.

Kõiki neid aspekte tõstis esile piirkonna kuulus kokk La Mazille oma 1929. aastal ilmunud kohalike retseptide kogumikus: „Périgordi kodulindude suurepärased omadused on peamiselt tingitud sellest, et neid söödetakse ja nuumatakse maisiga.”

Toote „Poularde du Périgord” maine kohta leiab tõendeid juba alates XIX sajandist, kui esmalt Dordogne’is (1862) ja seejärel kõikides piirnevates departemangudes (Limoges 1862, Agen 1863 Niort 1866) korraldatud konkurssidel pärjati paljusid Périgordi piirkonna tootjaid. Tänu pidupäevaroaks ette nähtud traditsioonilistele kodulindudele iseloomulikele maitseomadustele suureneb toote „Poularde du Périgord” tuntus ka tänapäeval.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-15f16403-8e36-4a51-876e-f644ae3d7e36

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.