ET Euroopa Liidu Teataja C 256/17

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Investeeringud teadmistesse ja uuendustegevusse (Lissaboni strateegia)”

(2007/C 256/04)

14. septembril 2006 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artiklile 31 teha ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioonile ülesandeks teabearuande koostamine: „Investeeringud teadmistesse ja uuendustegevusse”.

14.–15. märtsil 2007 toimunud täiskogu istungjärgul otsustati teabearuanne muuta omaalgatuslikuks arvamuseks (kodukorra artikli 29 lõige 2).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsiooni arvamus võeti vastu 3. mail 2007. Raportöör oli hr WOLF.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 437. istungjärgul 11.–12. juulil 2007 (12. juuli istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 120, erapooletuks jäi 1.

SISU

1. Sissejuhatus

2. Järeldused ja soovitused

3. Üldised märkused

4. Haridus, koolitus ja täiendõpe

5. Finantsküsimused ja menetlused

6. Struktuurilised aspektid ja raamtingimused

7. Inimtegur — teadlased, insenerid ja ettevõtjad

1. Sissejuhatus

1.1 Euroopa Ülemkogu 23.–24. märtsi 2006. aasta järeldustes (punkt 12), peatükis „TAASKÄIVITATUD LISSABONI STRATEEGIA TÖÖKOHTADE LOOMISEKS JA MAJANDUSKASVU SUURENDAMISEKS” tervitas ülemkogu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee algatust Lissaboni strateegia eest vastutuse suurendamiseks ühenduse tasandil. Ülemkogu ergutas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed tööd jätkama ning palus komiteel 2008. aasta alguseks esitada koondaruande majanduskasvu- ja tööhõivepartnerluse toetuseks.

1.2 Enne seda on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee juba 15. veebruaril 2007 vastu võtnud uuendatud Lissaboni strateegia rakendamist käsitleva resolutsiooni, mis oli suunatud 2007. aasta kevadisele Euroopa Ülemkogule.

1.3 Euroopa Ülemkogu soovitud koondaruande ettevalmistamiseks koostatakse neli teabearuannet järgmistel teemadel: — „Investeeringud teadmistesse ja uuendustegevusse” — „Ettevõtluspotentsiaal — VKEd” — „Prioriteetsete elanikkonnarühmade tööhõive” — „Euroopa energiapoliitika määratlemine” Nimetatud teabearuanded on koondaruande olulised osad.

1.4 Järgnev tekst on valminud koostöös mõningate liikmesriikide majandus- ja sotsiaalnõukogude esindajatega ning selles käsitletakse vaid teemat „Investeeringud teadmistesse ja uuendustegevusse”.

2. Järeldused ja soovitused

2.1 Euroopa jõud seisneb tema kodanike suutlikkuses.

2.2 Käsitööliste leiutajavaimu ja ettevõtjate algatusvõime ning teaduslike meetodite ja süstemaatika vastastikune mõju ning sellest arenenud tehnoloogiad ja tööstusprotsessid on meie praeguse elustandardini viinud Euroopa edusammude alus, mis kulgedes käsikäes ajalooliste ühiskondlik-poliitiliste arengutega on viinud vabade kodanikeni võimude lahususe, demokraatia ja põhiõigustega kaasaegses riigis.

2.3 Olulise panuse andis sellesse energial töötavate tööstuslike meetodite, masinate ja transpordivahendite areng ja intensiivne kasutamine. Energia vabastas inimesed raske füüsilise töö koormast, mitmekordistas nende tootlikkust, andis soojust ja valgust ning võimaldas kujuteldamatut liikuvust ja teabevahetust. Energiast sai kaasaegse rahvamajanduse „toit ja mootor”.

2.3.1 Arvestades fossiilkütuste piiratud ressursse, tugevalt suurenevat globaalset energiavajadust ning energiatarbimise oodatavat mõju tulevastele kliimaarengutele, on poliitilise arutelu esiplaanil säästva ja kliimasõbraliku energiavarustuse tagamine. Nimetatud keerulise ülesande lahendamise oluline eeldus on tugev, laiapõhjaline ja tõhus energia teadus- ja arenguprogramm.

2.4 Lisaks on veel palju probleeme ja ülesandeid, mida on võimalik lahendada vaid teadusuuringute ning arendus- ja uuendustegevusega. Nimetatud probleemid on näiteks füüsiliste ja psüühiliste haigustega võitlemine, puuetega inimeste elutingimuste ning ühiskonnaelus osalemise lihtsustamine, demograafiliste muutuste mõju (sh gerontoloogia), keskkonnakaitse ning meie elu põhialuste ja Euroopa väärtushinnangute ning sotsiaalmudeli säilimine ja areng üldiselt. Lõppkokkuvõttes teenivad teadus- ja arendustegevus aluseesmärki luua rohkem ja uusi teadmisi. Rohkemad teadmised ei aita mitte ainult probleeme lahendada, vaid laiendavad ka meie maailmavaadet, muudavad konfliktsituatsioonid objektiivsemaks ja rikastavad meie kultuuri.

2.5 Lisaks seisab Euroopa Ühendus teravneva globaalse konkurentsi väljakutse ees, mille puhul on oluline säilitada Euroopas töökohad, sissetulekute tase ning sotsiaalsed ja keskkonnastandardid. See kehtib USA ja Jaapani majandusliku tugevuse taustal, kuid eriti silmas pidades selliste riikide nagu Hiina, India ja Brasiilia üha enam kasvavaid tööstus- ja teadussaavutusi ning arvestades sealseid oluliselt madalamaid töötasusid ning sotsiaalseid ja keskkonnastandardeid.

2.6 Selle vastu on võimalik astuda ainult ka tulevikus püsima jääva edumaa kaudu teadusuuringute, tehnoloogia arengu ja pideva uuendustegevuse valdkonnas, mida ümbritseb demokraatiat, õigusriiklust, poliitilist stabiilsust, ettevõtlusvabadust, planeerimiskindlust, saavutustahet, saavutuste tunnustamist ja sotsiaalset kindlustatust hõlmav ühiskondlik ja kultuurikeskkond.

2.7 Teaduse ja tehnika alased tippsaavutused ning nende ettevõtlusalane rakendamine konkurentsivõimelise majanduse hüvanguks on otsustav eeldus meie tuleviku kindlustamisel eelkõige energia- ja kliimaprobleemide valdkonnas, meie praeguse positsiooni säilitamisel ja parandamisel globaalses keskkonnas ning Euroopa sotsiaalmudeli edasiarendamisel, et see ei satuks ohtu.

2.8 Põhieeldus on edusammudele ja uuendustele avatud ühiskondlik kliima, mis võimaldab kõnealusel suhtumisel täielikus ulatuses teostuda, selleks et luua poliitika kõikidel tasanditel vajalikud raamtingimused ja langetada vastavad suundanäitavad otsused ning et tööstusvaldkonnas tekiks vajalike investeeringute suhtes piisav usaldus ja optimism ning loodaks uusi töökohti. See hõlmab ka teadlikkuse suurendamist alusuuringute olulisusest uuendustegevusele vajaliku vundamendi loomisel. Eriti vajalikud on uuendustegevusele ja riskidele avatud ettevõtted ning samuti poliitiline juhtimissuutlikkus, usaldusväärsus ja reaalsustaju.

2.9 Eelkõige peavad kõik asjaomased osapooled võtma väga tõsiselt Lissaboni strateegia realiseerimiseks seatud Barcelona eesmärki, et Euroopa ei langeks teadus- ja arendustegevuse investeeringute ülemaailmses konkurentsis enam tahapoole. Kõnealuse eesmärgi kohaselt tuleb ELi teadus- ja arendustegevusse suunatavaid kogukulutusi suurendada nii, et 2010. aastaks jõuaksid need ligikaudu 3 %ni SKTst. Kaks kolmandikku selleks vajalikest investeeringutest peab tulema erasektorist.

2.10 2006. aasta detsembris võttis nõukogu vastu teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse 7. raamprogrammi (RP7) 2007–2013 eelarve, mis on oma ligi 50 miljardi euroga oluliselt suurem eelnenud programmide eelarvest. See on Euroopa poliitika järgmine tähelepanuväärne edusamm, mida komitee on olulisel määral toetanud. Sellega on ühenduse panus Barcelona eesmärgiks seatud investeeringutest teadus- ja arendustegevusse siiski vaid umbes 2 % (st üks viiekümnendik). Nagu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee mitmeid kordi rõhutanud on, ei piisa sellest ühenduse toetuste vajaliku võimendusefekti ja integratsioonisuutlikkuse saavutamiseks liikmesriikide toetuste poliitikale ja tööstuse nõutavale investeerimisvalmidusele.

2.11 Seetõttu kordab komitee oma varasemaid soovitusi tõsta ühenduse toetuste osa 2008. aastal eelseisva ELi eelarve läbivaatamise käigus esimese sammuna poole võrra, st ligikaudu 3 %ni Barcelona eesmärgis seatud kõikidest investeeringutest. Eelkõige kehtib see ka silmas pidades rajatavat Euroopa Tehnoloogiainstituuti ning tungivat vajadust suurendada teadus- ja arendustegevuse tööde hulka kliimasõbraliku säästva energiavarustuse valdkonnas.

2.12 Samavõrra vajalik on siiski ka tööstuse, eriti ka väikese ja keskmise suurusega ettevõtete valmiduse soodustamine investeerida teadus- ja arendustegevusse ning selle atraktiivsemaks ning tasuvamaks muutmine asjakohaste õiguslike (ka vastutusõiguslike), halduslike, maksualaste ja rahanduslike raamtingimuste kaudu. Oluline roll on siin ka ühenduse riigiabi eeskirjadel; liikmesriikidel peab olema võimalik toetada ülikoolide, teadusorganisatsioonide ning tööstusettevõtete teadus- ja arendusprojekte ning neile vajalikke võrgustikke senisest tõhusamalt ja vähem bürokraatlikult. Seetõttu tuleb hoolikalt uurida, kas „Teadus-, arendus- ja uuendustegevusele riigiabi andmise ühenduse raamistik” neid eesmärke tõepoolest toetab.

2.13 Teadmised rajanevad kahel võrdväärsel ja teineteisest sõltumatul sambal: haridus ja teadustegevus. Uusi teadmisi tuleb ammutada teadus- ja arendustegevuse kaudu. Aluse moodustavad olemasolevad teadmised, mida tuleb hariduse, väljaõppe, koolituse ja täiendõppe abil kinnistada ja edasi anda. Selleks tuleb üle kontrollida, kas nii meetodid kui sisu teenivad nimetatud eesmärke. Mõlemad sambad vajavad oluliselt suuremaid finantsinvesteeringuid ning sobivaid raamtingimusi.

2.14 Euroopa jõud seisneb tema kodanike suutlikkuses. Seetõttu on esmatähtis seda suutlikkust veelgi rohkem toetada ja arendada. Sellest lähtuvalt kutsub komitee liikmesriike üles tugevdama ja parendama oma haridusasutusi ning samuti tegema selleks vajalikke investeeringuid. Laiade masside põhjalik koolitus on sama oluline kui teaduseliidi harimine. Seda silmas pidades on vajalik tugevate ja kvalifitseeritud haridusasutuste lai ja piisav pakkumine algkoolidest ülikoolideni. Vaid sel viisil tekib tervikuna haridus- ja teadussõbralik Euroopa ühiskond.

2.15 Lisaks kordab komitee oma soovitust arendada jõulisema riikideülese koostööga õppimise, uuendus- ja teadustegevuse valdkonnas välja Euroopa ühine teadmisteruum, mis täiendab ja täiustab Euroopa teadusruumi. Oluline roll on siin elukestva õppe stiimulitel ja meetmetel: elukestev õpe on teadmisteühiskonna võti. Võimalikult kiiresti tuleb kaotada siseturu takistused, mis raskendavad üleminekut Euroopa teadmisteühiskonda.

2.16 See hõlmab ka inimeste liikuvuse veelgi intensiivsemat edendamist liikmesriikide poolt ning vastavate tõhusate ühenduse programmide (Erasmus, Marie Curie) tugevdamist. Liikuvus toetab pädevuste omandamist ja edasiandmist. Tagada tuleb töötajate, teadlaste ja üliõpilaste üleeuroopaline vaba liikumine ning seda tuleb stimuleerida. Vaba liikumisega peavad kaasnema vastuvõetav sissetulek, töötingimused ja perekondade toetamine. Selleks tuleb parandada ka üleeuroopalist juurdepääsu teabele vabade töökohtade kohta kõigis liikmesriikides.

2.17 Uuendustegevuse tähtsuse ja edendamise osas viitab komitee lisaks oma alljärgnevatele põhjalikele soovitustele eelkõige suurepärasele Aho aruandele, mida komitee toetab. Ennekõike puudutab see uuendusmeelse ettevõtluse ja uuendussõbraliku turu õiguslikke ja ühiskondlikke raamtingimusi. Lisaks viitab komitee oma põhjalikule arvamusele „Euroopa potentsiaali rakendamine ja suurendamine teadus-, arendus- ja uuendustegevuses”.

2.18 Progress ja uuendustegevus põhinevad uute teadmiste muutmisel uuteks ja paremateks protsessideks ja toodeteks (k.a olemasolevate teadmiste pidev parandamine), uudsetel ärimudelitel ning sobivatel juhtimismeetoditel; seega on olulised uuenduslik ettevõtlus ja ettevõlusalgatused. Kuid progress ja uuendustegevus põhinevad ka uudsetel teenustel, tervishoiu edasiarendamisel ning üldiselt sotsiaalsete küsimuste paremal lahendamisel majanduslike piirangute kontekstis.

2.19 Uuendustegevus tähendab niisiis seni tähelepanuta jäänud või tähelepanuta jääda võivate uute tehnoloogiate, protsesside, organisatsioonimeetodite, ettevõttemudelite, koolitusmudelite jne kavandamist ja ellurakendamist. Sel põhjusel on oluline, et asjaomased õigusaktid jätaksid piisaval määral mängu- ja manööverdamisruumi, et anda uutele, varem kaalumata ideedele teostumisvõimalus ning mitte lasta neil juba ette hääbuda, kuna nad ei sobi liiga üksikasjalike õigusaktide raamistikku. Ülemäära piiravad eeskirjad on uuendustegevuse pidur. Seetõttu toetab komitee kõiki jõupingutusi õigusaktide lihtsustamiseks ning neis leiduvate liigsete, liiga üksikasjalike ja/või põhjendamatult piiravate eeskirjade kontrollimiseks.

2.20 Uuendustegevus tähendab ka teatava ebaõnnestumise või kahjude riski aktsepteerimist, sest tavaliselt on uue lähenemisviisi või kontseptsiooni tõhusust, aga ka puudusi ja kõrvalmõjusid võimalik ära tunda alles praktikasse rakendamisel ja konkurentsis võistlevate meetoditega. Ka ebaõnnestumine on teadmiste kogumine. Võimalus ja risk on ühe medali kaks külge. Põhimõtteliselt peaks uuendustegevuse oodatav kasu kaaluma üles sellega seotud võimalikud riskid. Erilist hindamist nõuavad võimalikud riskid ühiskonnale. Lisaks võiks kaaluda, kas ei oleks võimalik vähemalt VKEde jaoks — nt Euroopa Investeerimispanga juures — luua riskifondi, mis aitaks võimalikke kahjusid katta.

2.21 Komitee on juba mitmeid kordi viidanud asjaolule, et inimeste võimed ja suutlikkus on teadmiste ja uuendustegevuse kõige tundlikum ja väärtuslikum allikas. Seetõttu on vajalike haridusasutuste piisav arv, varustus ja kvaliteet heade teadlaste, inseneride ja õpetajate vajaduse rahuldamise otsustav eeldus.

2.22 Nii ühiskonna kui iga üksiku teadlase ja inseneri tehtud investeeringutega laiapõhjaliste ja keerukate alusteadmiste ja kõrgetasemeliste eriteadmiste omandamiseks võtab ühiskond, mida esindavad poliitikud, endale vastutuse kõnealuste investeeringute parimaks võimalikuks kasutamiseks. Kõnealune vastutus peab väljenduma haritud teadlaste ja inseneride sobiva töö- ja arenguvõimaluste eest hoolitsemises, võimaluses pere loomiseks, samuti asjakohases atraktiivsete spetsialiseerumisvõimalustega karjääris ning seda ilma erialase kõrvalekaldumise ja ummikseisudeta. Kvalifitseeritud teadlaste ja inseneride tööpuudus, alatasustatus või mitteerialane töötamine (ka koormava administratiivse töö või komiteedes töötamise tõttu) on rahvamajanduse investeeringute raiskamine ja tipptasemel eliidi järelkasvu hirmutamine, mille tulemusena otsustatakse teaduse ja tehnikaga mitteseotud erialade või Euroopast väljarändamise kasuks.

2.23 Sellega ei ole vastuolus nõudmine kaasata kogenud eksperte ja teaduslik-tehnilisi tipptegijaid senisest enam teaduspoliitilistesse, ettevõtlusalastesse ning uuendustegevuse poliitika alastesse otsustusprotsessidesse ja haldustegevusse. Euroopa Teadusnõukogu (ERC) loomine on selles kontekstis väga julgustav esimene samm. Kuid ka ühenduse (s.h komisjoni!) ja liikmesriikide teadus- ja uuendustegevuseks tuleb kasutada ja säilitada asjakohaseid erialaseid ekspertteadmisi. Vaid haldustegevusest ei piisa.

2.24 Eraldi problemaatika on teadus- ja uuendustegevuse muutmine tööstuslikeks protsessideks ja toodanguks. Mitte ilmaasjata ei nõua Lissaboni eesmärk, et kaks kolmandikku teadus- ja arendustegevuse investeeringutest tuleks tööstusest. Seetõttu on eriti oluline parandada ettevõtjate ametiprofiili ning ühiskonnas paremini kinnistada selle otsustavat tähtsust uuendustegevuse, majandusliku progressi ja üldise heaolu seisukohast. Seetõttu on komitee sillana organiseeritud kodanikuühiskonnani asetanud oma tulevase tööprogrammi keskmesse „inimliku ettevõtluse”. Vaid vastutust teadvustava, jõulise ja ideedest pakatava ettevõtluse kaudu, mis saab vabalt areneda, on võimalik Lissaboni eesmärke saavutada.

2.25 Paljusid täiendavaid seisukohti ja üksikasju käsitletakse põhjalikumalt alljärgnevalt, samuti komitee arvamustes „Tee Euroopa teadmistepõhise ühiskonnani — organiseeritud kodanikuühiskonna panus Lissaboni strateegiasse” (1) ning „Euroopa potentsiaali rakendamine ja suurendamine teadus-, arendus- ja uuendustegevuses” (2).

3. Üldised märkused

3.1 Teaduse ja tehnika areng. Pidevalt areneva kaasaegse teadus- ja arendustegevuse häll on Euroopa ning kui võtta arvesse Kreeka-Egiptuse kultuuripiirkonda ja India-Araabia kultuuripiirkonnaga (3) aegajalt aset leidnud vastastikku viljakaid kokkupuuteid, siis kehtib see ka teaduse hälli kohta üldiselt. Vaatamata ajutistele kõikumistele ja sõdadest tingitud katkestustele olid teadus ja teadustegevus riigipiiridest sõltumata üleeuroopaliselt seotud. Teadus- ja arendustegevuse meetodid ja mõtteviis olid meie tänase Euroopa ühiskonna, selle väärtuste, eluviisi ja elustandardi põhilised teerajajad; teadus- ja arendustegevus olid Euroopa kultuuriruumi tunnus (4). Eeltoodust tulenevate saavutuste edu alus oli käsitööliste leiutajavaimu ja ettevõtliku mõtteviisi ning teaduslike meetodite ja süstemaatika vastastikune mõju ning sellest arenenud tehnoloogiad ja tööstusprotsessid.

3.2 Ühiskonna areng. Teadus- ja arendustegevuse edusammudega peaaegu käsikäes kulgesid otsustavad ühiskondlik-poliitilised arengud, mis viisid vabade kodanikeni kaasaegses, võimude lahususe, demokraatia, põhiõiguste ja sotsiaalseadustega riigis.

3.3 Elutingimuste areng. Ühiste protsesside tulemusena on neis osalenud riikide ja piirkondade inimeste elutingimused muutunud ja paranenud rohkem kui kunagi varem inimkonna ajaloos. Viimase 135 aasta jooksul on rahvastiku keskmine eluiga (5) enam kui kahekordistunud (6). Viimase 50 aasta jooksul on pindalal põhinev põllumajandustoodang peaaegu kolmekordistunud. Kõige edukamates tööstusriikides on alatoitluse asemel kõne all ülekaalulisus, teabepuuduse asemel teabe üleküllus, laste suremuse asemel elanikkonna vananemine. Teadus-, arendus- ja uuendustegevuse käigus väljatöötatud kaasaegse mobiilse tööstusühiskonna oskused ja saavutused hõlmavad kõiki inimarengu ja elukvaliteedi valdkondi.

3.4 Energiakasutus. Saavutatud edu oluline tegur oli energial töötavate tööstuslike meetodite, masinate ja transpordivahendite areng ja kasutamine. Energia vabastas inimesed raske füüsilise töö koormast, mitmekordistas nende tootlikkust, andis soojust ja valgust ning võimaldas kujuteldamatut liikuvust, teabevahetust ja kultuurilist arengut. Energiast sai kaasaegse rahvamajanduse „toit ja mootor”.

3.5 Kliimaprobleemid ja energiavarustus. Kõnealune märkimisväärne areng toob aga kaasa uusi probleeme ja väljakutseid. Globaalne kliimasoojenemine, selle võimalikud tagajärjed ning peatamise strateegiad on mitmete kaugeleulatuvate poliitiliste otsuste (7) ja arvukate uuringute teema (8), osaliselt vastandlike lähenemisviisidega. 2006. aasta oktoobri lõpus avaldatud STERN REVIEW's (9): „The Economics of Climate Change” tõdetakse, et ainuüksi kasvuhoonegaaside põhjustatava globaalse kliimasoojenemise pidurdamine eeldab kulutusi summas ligikaudu 1 % SKTst, mis hõlmab ka täiendavalt vajalikke teadus- ja arendustegevusi. Kuid isegi ilma kliimaprobleemideta on Euroopa (ja maailma!) kindla, säästva energiavarustuse küsimus keskne poliitiline väljakutse, millega toimetulemisel on otsustav roll märgatavalt tõhustatud teadus- ja arendustegevusel (10).

3.6 Muud probleemid ja väljakutsed (11) . Kliimamuutus ja energiavarustus ei ole siiski ainsad probleemid. Ka võitlus füüsiliste ja psüühiliste haigustega, puuetega inimeste ning teiste ebasoodsatest tingimustes inimeste elutingimuste parandamine eesmärgiga soodustada nende ametialast arengut ja osalemist teadmisteühiskonnas, demograafiliste muutuste mõjud (s.h gerontoloogia), keerukate majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste seoste ning vastastikuste mõjude parem mõistmine, keskkonnakaitse ning meie elu põhialuste ja Euroopa väärtushinnangute süsteemi üldine tagamine ja arendamine on näited olulistest uurimisteemadest, mille kohta on komitee andnud põhjalikke soovitusi varasemates arvamustes, nagu „Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm” (12) ja „Eriprogrammid” (13).

3.7 Globaalne konkurents. Euroopa Ühendus seisab teravneva globaalse konkurentsi esitatava väga tõsise väljakutse ees, mille puhul on eriti oluline säilitada Euroopas töökohad, sissetulekute tase ning sotsiaalsed ja keskkonnastandardid. See kehtib USA ja Jaapani majandusliku tugevuse taustal, kuid eriti silmas pidades selliste riikide nagu Hiina (Hiina on seadnud eesmärgiks astuda 2050. aastaks ülemaailmselt juhtiva tehnoloogiarahvana USA asemele! (14)), India ja Brasiilia märkimisväärseid ja üha enam kasvavaid tööstus- ja teadussaavutusi ning arvestades sealseid oluliselt madalamaid töötasusid ning sotsiaalseid ja keskkonnastandardeid. Just globaalse konkurentsi, samuti sellega kaasneva teadus- ja arendustegevuse kasvavate investeeringute ülemaailmse võidujooksu taustal, k.a parimate teadlaste ja inseneride ülemaailmse konkurentsi tõttu, peab Euroopa oma asjaomast poliitikat optimeerima. Esmajoones on oluline globaalne, mitte Euroopa-sisene konkurents!

3.8 Teadus-, arendus- ja uuendustegevuse edumaa. Euroopa konkurentsivõimelist positsiooni on niisiis võimalik säilitada ainult ka tulevikus püsima jääva edumaa kaudu teadusuuringute, tehnilise arengu ja pideva uuendustegevuse valdkonnas, mida ümbritseb demokraatiat, õigusriiklust, poliitilist stabiilsust ja usaldusväärsust, ettevõtlusvabadust, planeerimiskindlust, saavutustahet, saavutuste tunnustamist hõlmav ühiskondlik ja kultuurikeskkond. Euroopa teadusruumi tuleb tugevdada ja edasi arendada. Kõnealusest eesmärgist on nüüdseks saanud küll poliitiliste tahteavalduste tavapärane osa, kuid reaalses tegevuses, reaalsete prioriteetide rakendamisel (nt teaduseelarved) ja vastavates õigusaktides (nt töötasude struktuur (15), maksuõigus (16)) esineb veel selgeid ja kahetsusväärseid puudujääke nii ühenduse kui ka enamiku liikmesriikide tasandil. Olukorra dramaatilisust ei tohiks alahinnata, isegi kui mõnes liikmesriigis on rõõmustav suundumus teatavale paranemisele (17).

3.9 Teaduslikud ja tehnilised tippsaavutused. Teaduse ja tehnika alased tippsaavutused ja nende ettevõtlusalane rakendamine uuendustegevuse ja konkurentsivõimelise majanduse hüvanguks on otsustav eeldus meie tuleviku kindlustamisel nt energia- ja kliimaprobleemide valdkonnas, meie praeguse positsiooni säilitamisel ja parandamisel globaalses keskkonnas ning Euroopa sotsiaalmudeli edasiarendamisel, et see ei satuks ohtu. Lõppkokkuvõttes teenivad teadus- ja arendustegevus aluseesmärki luua rohkem ja uusi teadmisi. Aga ulatuslikumad teadmised ei aita mitte ainult probleeme lahendada, vaid laiendavad ka meie maailmavaadet, muudavad konfliktsituatsioonid objektiivsemaks ja rikastavad meie kultuuri.

3.10 Traditsiooni taaselustamine. Seega on Euroopa jaoks praegu oluline teadvustada endale oma traditsioonilist positsiooni ennekõike juhtiva teadus-, arendus- ja uuendustegevuse ruumina ning see taaselustada. Euroopa jõud seisneb tema kodanike suutlikkuses. Seetõttu on oluline seda suutlikkust senisest veelgi rohkem soodustada. Seetõttu on ka oluline teha tunduvalt suuremaid investeeringuid teadus- ja arendustegevusse, tõsta nende tõhusust, suurendada tööstuse, kaubanduse ja juhtimise uuendusvalmidust ja uuendusvõimet, soodustada ja tunnustada saavutusi ning kõrvaldada neid pidurdavad takistused.

3.11 Investeeringute suurendamine. Eelkõige tähendab see, et ühendus ja liikmesriigid peavad veel oluliselt rohkem investeerima teadus- ja arendustegevusse, kodanike vastavasse haridusse ning vajalike teadlaste ja inseneride (mõlemast soost!) koolitamisse. Ennekõike on vajalik siiski ka tööstuse, eriti ka väikese ja keskmise suurusega ettevõtete valmiduse soodustamine investeerida teadus- ja arendustegevusse ning selle atraktiivsemaks ning tasuvamaks muutmine asjakohaste õiguslike, halduslike, maksualaste (18) ja rahanduslike raamtingimuste kaudu.

3.12 Progressi soosiv ühiskondlik kliima. Selle kõige olulisem eeldus on progressile, uuendustegevusele ja ettevõtlusele avatud ühiskondlik kliima, kus kõnealune suhtumine teostub oma täies ulatuses ning mis mõjutab kõiki poliitikatasandeid nii, et nende abil luuakse vajalikud raamtingimused ja langetatakse asjaomaseid suundaandvaid otsuseid. Samuti on oluline, et seeläbi loodaks uusi töökohti ning et tööstusvaldkonnas tekiks vajalike investeeringute suhtes piisav usaldus ja optimism. Selleks tuleb avalikkusele senisest rohkem tutvustada teaduse ja tehnika saavutusi ja olulisust ning ettevõtlusalaseid esmasaavutusi. Eriti tuleb tunnustada ka seda, et alusuuringud (19) on tulevaste teadmiste ja uuendustegevuse vundament.

3.13 Saavutuste tunnustamine. Ühiskond peab mõistma kõnealuste saavutuste otsustavat rolli meie tänase eluviisi kujunemisel, nende tekkimise eeltingimusi, samuti nendega seotud tööpanust teaduse ja tehnika, ettevõtluse ning kultuuri valdkonnas, seda koolides õpetama ning austama nende eksistentsiaalset tähtsust.

3.14 Täiendavad eeltingimused. Progress ja püsiv uuendustegevus ei tugine siiski ainult teadusele ja tehnikale, vaid ka kõikide osalejate motivatsioonile, võimetele ja saavutusvalmidusele, samuti uuelaadsetele ärimudelitele, õigetele juhtimismeetoditele ning sobivatele õiguslikele raamtingimustele.

3.15 Riski aktsepteerimine. Uute teadustegevuse lähenemisviiside, uuenduslike tehnoloogiate, tootmisprotsesside või ärimudelite arendamiseks on oluline aktsepteerida teatud ebaõnnestumise või kahjude riski, sest tavaliselt on uue lähenemisviisi eeliseid, aga ka puudusi ja kõrvalmõjusid võimalik ära tunda alles praktikasse rakendamisel ja konkurentsis võistlevate meetoditega. Ka ebaõnnestumine on teadmiste kogumine. Võimalus ja risk on ühe medali kaks külge. Põhimõtteliselt peaks uuendustegevuse oodatav kasu kaaluma üles sellega seotud võimalikud riskid. Erilist hindamist nõuavad võimalikud riskid ühiskonnale. Lisaks võiks kaaluda, kas ei oleks võimalik vähemalt VKEde jaoks luua — nt Euroopa Investeerimispanga juures — riskifondi, mis kergendaks ettevõtetel võimalike kahjude või kaotuste katmist.

4. Haridus, väljaõpe, koolitus ja täiendõpe

4.1 Teadmiste baas. Teadmised rajanevad kahel võrdväärsel sambal: haridus ja teadustegevus. Uusi teadmisi saab ammutada vaid teadus- ja arendustegevuse kaudu. Selleks vajaliku aluse moodustavad olemasolevad teadmised, mida tuleb hariduse, väljaõppe, koolituse ja täiendõppe abil edasi anda ja kinnistada. Sealjuures on olulised järgmised eesmärgid.

4.1.1 Algteadmised. Üheltpoolt tuleb tagada, et kõigil kodanikel oleks algteadmised teadusest, tehnikast ja majandusest ning nende toimimisest ja olulistest aluspõhimõtetest. Vaid nii on võimalik, et kodanikud suudaksid hinnata tihti mitte väga lihtsaid seoseid, mille tundmine on oluline ka teadliku poliitilise arvamuse tekkimiseks. Vastavalt tuleb kõikide kooliastmete õppekavad ja eraldatud õppeaeg suunata sellele, et juhatada lapsed ja noored näitlikke ja huvitavaid selgitusi ja õppematerjale kasutades sammsammult teaduse, tehnika, majanduse mõttemaailma ning olemasoleva teadmiste varamu (20) juurde ning teadvustada neile teadustöö, tehnika arengu, uuenduslike majanduslike ja sotsiaalsete tegutsemisviiside ning samuti üldiselt teadmisteühiskonna olulist osa nende tulevikus ja võimalustes. Selle saavutamiseks tuleb õppekavade vastavale osale anda oluliselt suurem kaal. Komitee tervitab ning toetab kõnealust teemat käsitleva Rocard'i (21) raporti soovitusi.

4.1.2 Stiimulid elukutsevalikuks. Teisalt tuleb vastavaid andeid ilmutavaid lapsi innustada valima endale vastav elukutse ja alustama teadaolevalt raskeid õpinguid ning anda neile selleks tugevad alusteadmised. Ka siin on tarvis, et koolide, eriti gümnaasiumide õppekavad pakuksid laiendatud ja kvaliteetset õpet.

4.1.3 Järelejõudmisvajadus laiuti ja sügavuti. Seega on loodusteaduslike ja tehniliste ainete õpetamisel selge järelejõudmisvajadus. See ei muuda asjaolu, et loomulikult tuleb kõiki andeid laialdaselt edendada, st ka sotsiaal- ja majandusteaduse valdkonnas ning inim- ja humanitaarteaduse ainetes. Laiade masside põhjalik väljaõpe, mis nõuab ka õpilaste saavutusvalmidust ja distsipliini, on sama oluline kui teadusliku eliidi harimine. Kvaliteetsed haridusasutused algkoolidest ülikoolideni on üldiselt haridus- ja teadussõbraliku ühiskonna tekkimise põhieeldus.

4.1.4 Euroopa teadmisteruum. Lisaks kordab komitee oma soovitust arendada jõulisema riikideülese koostööga õppimise, uuendus- ja teadustegevuse valdkonnas välja ühine Euroopa teadmisteruum, mis täiendab ja täiustab Euroopa teadusruumi. Selleks tuleb võimalikult kiiresti kaotada siseturu takistused, mis raskendavad üleminekut Euroopa teadmisteühiskonda. Komitee viitab siinkohal oma arvamusele „Tee Euroopa teadmistepõhise ühiskonnani — organiseeritud kodanikuühiskonna panus Lissaboni strateegiasse” (22).

4.1.5 Elukestev õpe ja liikuvus. Oluline roll on siin elukestva õppe stiimulitel ja meetmetel: elukestev õpe on teadmisteühiskonna võti. See hõlmab ka inimeste liikuvuse veelgi intensiivsemat edendamist liikmesriikide poolt ning ühenduse vastavate tõhusate programmide (Erasmus, Marie Curie) tugevdamist. Liikuvus võrgustab Euroopa ja aitab kaasa pädevuste omandamisele ja ülekandmisele. Tagada tuleb töötajate, teadlaste ja üliõpilaste üleeuroopaline vaba liikumine ning sellega peavad kaasnema vastuvõetavad sissetulekud, töötingimused ja toetus perekondadele. Selleks tuleb parandada ka üleeuroopalist juurdepääsu teabele vabade töökohtade kohta kõigis liikmesriikides.

4.2 Erialahariduse standard. See tähendab ka, et tuleb tagada, et ülikoolides ja tehnikakõrgkoolides antav teaduslik-tehniline erialaharidus vastaks vähemalt kõrgeimale rahvusvahelisele standardile: teadus- ja uuendustegevuse olulisim ressurss on kõrgeima kvalifikatsiooniga ning motiveeritud mõlemast soost teadlased ja insenerid, kes säilitavad ja arendavad oma erialast pädevust elukestva õppe käigus kogu tööelu jooksul ning kelle hulgas on piisavalt neid, kes suudavad kanda juhirolli ja viia raskeimates valdkondades ellu esmasaavutusi.

4.3 Võimalused kõigile. Progress ja edu on tulevikus rohkem kui kunagi varem struktureeritud tööjaotusega meeskonnatöö tulemus, mille puhul on oluline, et kõigile osalejatele pakutakse vastavalt nende annetele, suutlikkusele ja loovusele parimaid arengu- ja omaalgatusvõimalusi. Kuid see nõuab, et koolisüsteemid oleksid piisavalt paindlikud, et kõigile annetele, nt ka hilisema arenguga laste puhul, pakutakse optimaalse hariduse võimalust. Lisaks on vastava kõrge kvaliteediga haridusasutused väga olulised erialaspetsialistide kogu kvalifikatsioonispektri jaoks, mis on nii täna kui tulevikus vajalik tehniliste, teaduslike ja majanduslike ülesannete ulatusliku paleti jaoks.

4.4 Võrgustike loomine. Eriti koolituse ja täiendõppe puhul on vaja hariduse, teadustegevuse ja tööstusliku rakendamise veelgi tugevamat võrgustikku, millel on ilmselge seos elukestva õppe ja liikuvuse teemaga (vt punkt 4.1.5) Tarvis on ka ülikoolide ja tehnikaülikoolide/tehnikakõrgkoolide tugevamat piiriülest võrgustikku. Komitee tervitab seetõttu Euroopa Tehnoloogiainstituudi (23) asutamise kavatsust ka sellest aspektist lähtudes; instituut peab andma panuse ühenduse ja liikmesriikide uuendussuutlikkuse edasiarendamisse, sidudes kõrgeimal tasemel haridus-, teadus- ja uuendustegevusi. Haridusest ja väljaõppest kaugemale minnes puudutab viimatimainitu ka tööstusettevõtete ühist konkurentsieelset uurimist ja arendamist (24), nagu nt autotööstuse parendatud mootoritehnoloogiate ühine arendamine.

5. Finantsküsimused ja menetlused

5.1 Investeerimine on kõikide osalejate ülesanne. Ühendus, liikmesriigid ja erasektor peavad andma endast parima, st oluliselt rohkem kui praegu, et teha hariduse, teadus- ja arendustegevuse jaoks vajalikke investeeringuid.

5.2 Barcelona eesmärk. Kõik asjaomased osapooled peavad võtma väga tõsiselt Lissaboni strateegia realiseerimiseks seatud Barcelona eesmärki ning jõuliselt selle saavutamise poole püüdlema, et teadus- ja arendustegevuse investeeringute ülemaailmses konkurentsis mitte viimaseks jääda. Kõnealuse eesmärgi kohaselt tuleb ELi teadus- ja arendustegevusse suunatavaid kogukulutusi suurendada nii, et 2010. aastaks jõuaksid need ligikaudu 3 %ni SKTst. Kaks kolmandikku selleks vajalikest investeeringutest peaks tulema erasektorist.

5.3 Teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse 7. raamprogrammi võimendav mõju. 2006. aasta detsembris võttis nõukogu vastu teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse 7. raamprogrammi (RP7) 2007–2013 eelarve, mis on oma ligi 50 miljardi euroga oluliselt suurem eelnenud programmide eelarvest. See on Euroopa poliitika järgmine väga tähelepanuväärne edusamm, mida komitee on olulisel määral toetanud. Ettenähtud 50 miljardi euro suuruse eelarvega oleks ühendusepoolne panus Barcelona eesmärgiks seatud investeeringutest teadus- ja arendustegevusse siiski vaid umbes 2 %, st üks viiekümnendik (!). Nagu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on mitmeid kordi rõhutanud, ei piisa sellest siiski ühenduse toetuste vajaliku võimendusefekti ja integratsioonitoime saavutamiseks liikmesriikide toetuspoliitikale ja tööstuse nõutavale investeeringuvalmidusele ja seal vajaliku olulise kasvu vallandamiseks, mis on vajalik Barcelona eesmärgi saavutamiseks.

5.4 Korratav soovitus. Eelkõige silmas pidades rajatavat Euroopa Tehnoloogiainstituuti ning tungivat vajadust uurimis- ja arendustööde hulga suurendamise järele kliimasõbraliku säästva energiavarustuse kohta, kordab komitee oma varasemat soovitust (25) tõsta ühenduse toetuste osa 2008. aastal eelseisva ELi eelarve läbivaatamise käigus esimese sammuna poole võrra, st ligikaudu 3 %ni Barcelona eesmärgis seatud kõikidest investeeringutest. See oleks ühenduse poolt eriti tõhus meede, saavutamaks üha olulisemaid Lissaboni ja Barcelona eesmärke kiiremini kui praegu ette näha ning lahendamaks tõhusamalt ja kiiremini ülanimetatud probleeme.

5.4.1 Võidujooks Hiinaga. Näiteks Hiina asjaomased jõupingutused uurimistegevuse valdkonnas kasvavad kiiresti ning Euroopa peab andma endast kõik, et mitte kaotada ülemaailmselt oluliste ja vajalike tehnoloogiate turge rahvusvahelistele konkurentidele. Siiski ei ole võimalik poliitiliselt usutavalt nõuda vajalikke investeeringuid erasektorilt seni, kui ühendus ja liikmesriigid isegi oma osa nende enda määratletud Barcelona eesmärgist eraldanud ei ole.

5.4.2 Liikmesriikidepoolne põhirahastamine. Liikmesriigid peaksid tagama vähemalt oma ülikoolide ja teadusasutuste piisava põhirahastamise, et oleks üldse võimalik oodataval määral kasutada kaasrahastamise võimalust teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse 7. raamprogrammi kaudu.

5.5 Riigiabi andmise ühenduse raamistik. Ühenduse riigiabi eeskirjad (E state aid) tuleks kujundada nii, et see julgustaks liikmesriike ja annaks neile vajalik tegevusvabadus toetada senisest tugevamini, tõhusamalt ja vähem bürokraatlikult ülikoolide, teadus- ja uurimisasutuste ning tööstusettevõtete teadus- ja arendusprojekte ning selleks vajalikke võrgustikke. Seetõttu tuleb hoolikalt uurida, kas „Teadus-, arendus- ja uuendustegevusele riigiabi andmise ühenduse raamistik” (26) seda eesmärki tõepoolest toetab.

5.6 Liikmesriikide eelarveõigus. Liikmesriikide eelarveõigus peaks võimaldama seda, et teadus- ja arendusmeetmete toetamisel võiks vahendite kasutamine/ülekandmine toimuda paindlikult, sõltuvalt asjaomase projekti edenemisest, näiteks, et eraldatud vahendeid oleks võimalik üle kanda järgmisse kalendri- või eelarveaastasse.

5.7 Teaduse infrastruktuuri väljaarendamine. Lisaks on komitee korduvalt (27) soovitanud kasutada oluliselt suuremat osa ühenduse struktuurifondi vahenditest teaduse infrastruktuuri väljaarendamiseks. Siin tuleks suuresti kasuks ka Euroopa Investeerimispanga vahendid.

5.8 Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKE) potentsiaal. Samuti on vaja VKEde ja eriti alustavate ettevõtete uuendustegevuse potentsiaali rohkem tugevdada ning luua üldiselt rohkem ajendeid vastavate investeeringute tegemiseks tööstusettevõtete poolt. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee viitab lisaks oma soovitustele (28) dokumendis „Ettevõtteid ja ettevõtlust, eelkõige väikseid ja keskmise suurusega ettevõtteid (VKEsid) käsitlev mitmeaastane programm” ja sellega seoses eriti olulisele teadmistel põhineva majanduse edendamisele. Asjaolu, et 98 % kõikidest Euroopa Liidu ettevõtetest on VKEd, muudab eriti selgeks uuendusvõime tugevdamise tähtsuse nimetatud ettevõtete kategoorias (mistõttu tervitab komitee seda, et 7. raamprogrammis on VKEde poolt ja VKEde jaoks reserveeritud 1,3 miljardit eurot). Praegu VKEdele kehtivad raskendavad eeskirjad tuleks üle kontrollida ja võimalikult vähebürokraatlikuks muuta. Lisaks võiksid ametkonnad erainvestorite (business angels) kaudu osutada abi toetusvõimalustele juurdepääsul. Euroopa Liit võib teiste riikide sellekohasest toetuspoliitikast eeskuju võtta.

6. Struktuurilised aspektid ja raamtingimused

6.1 Viide muudele ja varasematele aruannetele. Siinkohal viitab komitee esmalt mõlemale hiljuti avaldatud komisjoni teatisele (29) uuendustegevuse kohta ning suurepärasele Aho aruandele (30). Lisaks viitab komitee oma arvamusele „Euroopa potentsiaali rakendamine ja suurendamine teadus-, arendus- ja uuendustegevuses” (31), milles esitatud väited kattuvad paljuski käesolevas tekstis esitatutega, kuid milles käsitletakse mitmeid siin mainitud teemasid palju põhjalikumalt.

6.2 Uuendustegevus on midagi enamat. Rõhutades ja täiendades ülalmainitud aruandeid, kordab komitee, et progress ja uuendustegevus ei tugine siiski ainult teadusele ja tehnikale, vaid ka teadmiste muutmisele uuteks, paremateks protsessideks ja toodeteks, uudsetele ärimudelitele ning õigetele juhtimismeetoditele. Seega on olulised ka uuenduslik ettevõtlus ja ettevõlusalgatused. Progress ja uuendustegevus põhinevad ka uudsetel teenustel, tervishoiu edasiarendamisel ning üldiselt sotsiaalsete küsimuste paremal lahendamisel majanduslike piirangute kontekstis, üks näide siinkohal on komitee käsitletud flexicurity kontseptsioon (32).

6.3 Uuendustegevus — samm tundmatusse. Uuendustegevus tähendab niisiis seni tähelepanuta jäänud uute tehnoloogiate, protsesside, organisatsioonimeetodite, ärimudelite, väljaõppemudelite jne kavandamist ja ellurakendamist. Seepärast on nende tõhusust võimalik tõestada enamasti alles tagantjärele, kui need on end praktilises konkurentsis tõestanud.

6.4 Paindlikud õigusaktid. Samal ajal koostatakse õigusakte juba olemasolevate teadmiste baasil. Sel põhjusel on oluline, et asjaomased õigusaktid jätaksid piisaval määral mängu- ja manööverdamisruumi, s.o piisavalt mitmuslikust ja muudetavust, et anda ka uutele, varem kaalumata ideedele teostumisvõimalus ning mitte lasta neil juba ette hääbuda, kuna nad ei sobi liiga üksikasjalike õigusaktide raamistikku. Seega tuleb kõikide õigusaktide puhul tagada, et põhimõttelised küsimused oleksid käsitletud ja reguleeritud, kuid sealjuures tuleb vältida liialt üksikasjadesse laskuvaid eeskirju. Ülereguleerimine ja piiravate eeskirjade ülemäärasus, isegi kui need kehtestatakse heade kavatsustega, lämmatavad ja takistavad uuendustegevust Seetõttu toetab komitee kõiki jõupingutusi õigusaktide lihtsustamiseks ning neis leiduvate üleliigsete ja/või põhjendamatult piiravate eeskirjade kontrollimiseks. See aitab kaasa ka ekspertide vabastamisele (vt all) ebavajalikust bürokraatiast. Lisaks ei tohi üksikute inimeste vead põhjustada ülereguleerimist kõigi jaoks.

6.5 Teadustegevuse vabadus. Veelkord: uuendustegevus eeldab ettevõtjate piisavat tegutsemisvabadust. Teadustegevuse vabadus, ka vabadus sisuga mitteseonduvatest, piiravatest või lausa ideoloogilistest nõuetest (33), on loomingulise teaduse ja uute avastuste ja leiutiste põhieeldus, kahjustamata sealjuures eetiliste küsimuste õigsussätted ning kasutades asjakohaselt eraldatud toetusi.

6.6 CESE 1566/2006 taaskinnitamine. Seoses muude oluliste aspektidega viidatakse punktis 5.1 nimetatud arvamusele (34) ning rõhutatakse tugevalt selles esitatud väiteid. Nimetatud arvamuse punktides 4.7 — 4.11 antakse soovitusi järgmiste siinkohal olulistele teemade kohta: loodusteadmiste muutmine uuenduslikuks tooteks, uuenduslikuks protsessiks ja uuenduslikukeks teenusteks; liikuvus akadeemiliste ja tööstusringkondade vahel; avalikkusele kättesaadavad teabesüsteemid; klastrid; alustavad ettevõtted; alusuuringud; uuenduslik toode; riigihanked; intellektuaalomand ja ühenduse patent; patendi eelneva avaldamise tähtaeg, mis ei ohusta leiutise uudsust; keeleprobleem; uute liikmesriikide eriolukord.

6.6.1 Intellektuaalomandi kaitse. Tuleb veelkord rõhutada intellektuaalomandi (35) piisava kaitse olulisust: ettevõtete investeeringud teadus-, arendus- ja uuendustegevusse peavad end ära tasuma ning asjaomaste õiguste omandamiseks ja säilitamiseks vajalik rahaline ning õigus- ja halduskoormus ei tohi maailma konkurentidega võrreldes koormata Euroopa majandusjõudu. Seetõttu on ka kiiresti vaja kasutusele võtta ühenduse patent (koos uudsussoodustusega).

7. Inimtegur

7.1 Kõige väärtuslikum ressurss. Esmalt juhib komitee tähelepanu oma arvamusele, mis on just sellele teemaderingile pühendatud (36) ning mille seisukohti ta veelkord kinnitab ja rõhutab. Nii nagu varemgi, juhtis komitee selles arvamuses tähelepanu asjaolule, et inimressurss on teadmiste ja uuendustegevuse kõige tundlikum ja väärtuslikum allikas. Niisiis on kõige olulisem ülesanne andekate noorte motiveerimine omandama teaduse või tehnika alast haridust ning neile seda ka parimal kujul pakkuda.

7.2 Haridusasutuste kvaliteet (vt peatükk 4). Seetõttu on vajalike haridusasutuste arv, varustus ja kvaliteet heade teadlaste, inseneride ja ettevõtete vajaduse rahuldamise otsustav eeldus. Järelikult on vaja asutada ja säilitada piisaval arvul ja piisava varustusega ning silmapaistvate õppejõududega parimaid atraktiivseid ülikoole, eelkõige tehnikaülikoole, ühendades nendes teadustegevuse ja õpetamise (37). Need peavad suutma konkureerida USA või teiste väljaspool Euroopat paiknevate riikide parimate ülikoolidega ning olema ka piisavalt atraktiivsed parimate väljastpoolt Euroopat tulevate üliõpilaste jaoks.

7.3 Ühiskonna vastutus. Nii ühiskonna kui üksikute teadlaste poolt tehtud investeeringutega soovitud mahus laiapõhjaliste ja keerukate alusteadmiste ja kõrgetasemeliste eriteadmiste omandamiseks võtab ühiskond, mida esindavad poliitikud, endale vastutuse kõnealuste investeeringute parimaks võimalikuks kasutamiseks. Kõnealune vastutus peab väljenduma haritud teadlaste ja inseneride sobiva töö- ja arenguvõimaluste eest hoolitsemises, samuti asjakohases atraktiivsete spetsialiseerumisvõimalustega karjääris ning seda ilma erialase kõrvalekaldumise ja ummikseisudeta. Kvalifitseeritud teadlaste ja inseneride tööpuudus, alatasustatus või mitteerialane töötamine on rahvamajanduse investeeringute raiskamine ja tipptasemel eliidi järelkasvu hirmutamine, mille tulemusena otsustatakse teaduse ja tehnikaga mitteseotud erialade või Euroopast väljarändamise kasuks! Ka ülemäärane bürokraatia on mitteerialase töötamise vorm (vt punkt 7.7).

7.4 Talentide arendamine. Oluline on pakkuda inimestele, st ettevõtete, ülikoolide ja teadusinstituutide kõigile töötajatele vastavalt nende andekusele, töövõimele ja loomingulisusele parimaid võimalusi talendi arendamiseks ja omaalgatuse näitamiseks, samuti luua sotsiaalne keskkond, mis võimaldab neil peret luua ja toetab nende loomisjõudu. Samas tähendab see ka seda, et kõnealusest haridusest ja toetusest osa saavad noored teevad kõik endast sõltuva, et andeid ja omandatud oskusi kohusetunde ja pühendumusega parimal viisil ellu rakendada. Need on sotsiaalpoliitika, perepoliitika, ettevõttemajanduse ja üldisemalt juhtimiskultuuri väga olulised küsimused. Neis valdkondades on vahepeal ära tuntud ka töö ja eraelu asjakohase tasakaalu tähtsus loomingulisuse ja tootlikkuse jaoks (38).

7.5 Tipptegijate tuvastamine ja hindamine (39) . Väljapaistvaid võimeid ja saavutusi ei ole võimalik kindlaks teha formaalsete hindamisskeemidega, mille puhul on võimalik ka kuritarvitamine. Näiteks tekitab probleeme selliste teadustööde autorite käitumine, kes eelistavad oma publikatsioonides üksteist vastastikku tsiteerida ning loovad sel viisil tsiteerimiskartellid ning saavad nii kvantitatiivsetel näitajatel põhineva hindamise puhul eeliseid. Publikatsioonide, tsitaatide või patentide arv või muud seesugused näitajad üksi ei ole piisavad ega usaldusväärsed hindamiskriteeriumid; olulisemad on kvaliteet, uudsus ja tähtsus. Lisaks on mõnikord just teedrajavad avastused või leiutised need, mis teatava viivitusega tuntuks saavad ja mida viivitusega tunnustatakse, kasutatakse või tsiteeritakse. Seetõttu on isikuomaduste ja saavutuste ning kõigi nende iseloomulike joonte ja tahkude hindamiseks tarvis selle valdkonna, kus saavutused on teostatud või kus neid on oodata, juhtivate esindajate rikkalikke kogemusi ja isikliku hindamisvõimet (ilma et valesid hinnanguid oleks võimalik täielikult vältida).

7.6 Otsustusprotsessides osalemine. Lisaks on senisest enam vaja kaasata kogenud eksperte ja teaduslik-tehnilisi tipptegijaid olulistesse teaduspoliitilistesse, ettevõtlusalastesse ning uuendustegevuse poliitika alastesse otsustusprotsessidesse ja haldustegevusse. Euroopa Teadusnõukogu loomine on selles kontekstis väga julgustav esimene samm, mida komitee on tugevalt toetanud (40). Kuid ka ühenduse (s.h eelkõige komisjoni!) ja liikmesriikide teadus- ja uuendustegevuse haldamiseks tuleb kasutada ja säilitada asjakohaseid erialaseid ekspertteadmisi. Eriti tuleks kaasata edukaid nooremaid insenere ja teadlasi. Teadus- ja uuendustegevuse edendamine peaks üksnes haldustegevusest kaugemale minema.

7.7 Erialaga mitteseotud ülesannetest vabastamine. Teadus- ja arendustegevus ja leiutamine, aga ka teadmiste ettevalmistamine ja edasiandmine, on aeganõudev vaimne ja laboritöö, mille puhul on vaja ka aega segamatuks kontsentreerumiseks ja mõtisklemiseks. Alates 2000. aastast on komitee korduvalt (41) viidanud sellele, et komiteetöö, taotlemise ja heakskiitmise menetluste ning aruannete kirjutamise, st üldiselt bürokraatia jne üha suurenev ülemäärane hulk nõuab praeguseks suurema osa paljude ekspertide tööajajast, mille nad võiksid oma tegelikeks ülesanneteks kasutada, ning seega kahjustatakse just silmapaistvate spetsialistide uuendustegevust ja tõhusust. Seda väärarengut mõistetakse praeguseks ka meedias üha rohkem hukka (42). Komitee tervitab komisjoni väljendatud kavatsust seda teemat käsitleda ja koos liikmesriikidega kõnealuses valdkonnas leevendust otsida. Bürokraatliku koorma vajaliku vähendamisega ei ole vastuolus nõudmine kaasata erialaeksperte teaduspoliitilistesse otsustusprotsessidesse, pigem võib see kõnealusele eesmärgile kaasa aidata. Konkreetne eesmärk peab olema eri toetajate, partnerasutuste, võrgustike ning samuti kontroll- ja heakskiidukolleegiumide arvukate taotlus-, aruande- ja seiremenetluste ühtlustamine ja koondamine. See aitaks ka märkimisväärselt kaasa läbipaistvuse suurendamisele.

7.8 Ajude äravool ja liikuvus. Inseneri ja teadlase elukutse nõuab põhjusega (vt ka 4.1.5) liikuvust ja paindlikkust. Kuid see ei tohi toimuda era- ja pereelu ning sotsiaalse kindlustatuse arvelt (43). Lisaks ei tohi see põhjustada parimate ühesuunalist väljarändamist Euroopast. Seega peavad töötingimused Euroopas olema piisavalt atraktiivsed, et seda takistada ja et viia kõrge kvalifikatsiooniga tipptegijate globaalne liikuvus kokkuvõttes vähemalt tasakaaluni. Siiski tunnevad mõned liikmesriigid muret, et ELi siseselt võib tekkida ühepoolne ajude äravool. Nagu komitee juba korduvalt soovitanud on (vt punkt 5.7), tuleks seetõttu kasutada märgatavalt suuremat osa ühenduse struktuurifondi vahenditest teaduse infrastruktuuri väljaarendamiseks, et luua kõigis liikmesriikides atraktiivseid teadusasutusi, mis meelitaksid nii tagasi pöörduma kui oleksid võrgustike partnerid.

7.9 Ettevõtja ametiprofiil. Eraldi valdkond on teadus- ja arendustegevuse muutmine uuenduslikeks protsessideks ja toodeteks. Mitte ilmaasjata ei nõua Lissaboni eesmärk, et kaks kolmandikku teadustegevuse rahastamisest tuleks tööstusest. Seetõttu on äärmiselt oluline parandada ettevõtjate ametiprofiili ning ühiskonnas paremini kinnistada selle otsustavat tähtsust uuendustegevuse, majandusliku progressi ja üldise heaolu seisukohast. Seetõttu on komitee sillana organiseeritud kodanikuühiskonnani asetanud oma tulevase tööprogrammi keskmesse „inimliku ettevõtluse” teema. Vaid vastutust teadvustava ja jõulise ettevõtluse kaudu, mis saab vabalt areneda, on võimalik Lissaboni eesmärke saavutada.

Brüssel, 12. juuli 2007 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Dimitris DIMITRIADIS

(1) ELT C 65, 17.3.2006.

(2) ELT C 325, 30.12.2006.

(3) Võimalik, et ka Hiina kultuuripiirkonnaga.

(4) Kõnealuseid protsesse on väga põhjalikult ja liigendatult käsitletud komitee omaalgatuslikus arvamuses „Euroopa teadus, ühiskond ja kodanikud” (EÜT C 221, 7.8.2001).

(5) Saksamaal.

(6) Eriti ka tulenevalt laste suremuse vähenemisest.

(7) Euroopa Ülemkogu 23.–24. märts 2007 — Eesistujariigi järeldused (Säästev energia).

(8)

Näiteks 1) WMO/UNEP Intergovernmental Panel on Climate Change — „Climate Change 2007: The Physical Science Basis — Summary for Policy Makers”, või 2) 61 teadlase avalik kiri Kanada peaministrile (http://www.lavoisier.com.au/papers/articles/canadianPMletter06.html).

(9) http://www.hm-treasury.gov.uk/independent_reviews/stern_review_economics_climate_change/sternreview_index.cfm.

(10) (EÜT C 241, 7.10.2002) „Vajalik uurimistöö ohutu ja säästva energiavarustuse nimel” ning hiljutine publikatsioon ISBN 92-79-02688-7 „Transition to a sustainable energy system for Europe — The R&D perspective” ning „nature” vol 444, Issue no. 7119, lk 519 (nov. 2006) „Our emperors have no clothes”.

(11) ELT C 185, 8.8.2006.

(12) ELT C 65, 17.3.2006.

(13) ELT C 185, 8.8.2006.

(14) Bild der Wisssenschaft, 9/2006, lk. 109.

(15) Eelkõige puudutab see noorte teadlaste ja inseneride sissetulekute ja lepingute olukorda.

(16) Komisjoni teatis KOM(2006) 728 lõplik „Maksusoodustuste tõhusam kasutamine teadus- ja arendustegevuse soodustamiseks”.

(17) Frankfurter Allgemeine Zeitung, nr 49, 27. veebruar 2007„Zwischen Fortschritt und Stillstand” (progressi ja stagnatsiooni vahel).

(18) Komisjoni teatis KOM(2006) 728 lõplik „Maksusoodustuste tõhusam kasutamine teadus- ja arendustegevuse soodustamiseks”, Mille kohta koostab komitee eraldi arvamuse.

(19) (ELT C 110, 30.4.2004). Ajalooliselt olid alusuuringute tegevused need, mille puhul tehti teadusliku koostöö esimesed algatused (Lääne-)Euroopas. Need tekkisid vajadusest rajada suuremahuliste seadmete jaoks keskusi ja saavutada kriitiline mass, mille kulud ületanuks üksikute liikmesriikide finantsvõimed ja maksejõu.

(20) Sealjuures ei ole niivõrd oluline väga paljude valemite õppimine ja valdamine, kuivõrd põhiarusaam tehnikast ja elementaarsetest loodusseadustest, aga ka matemaatika kvantitatiivsete seoste ja kasulikkuse tähtsusest.

(21) A Renewed Pedagogy for the Future of Europe, teadusuuringute peadirektoraat 2007, EUR 22845, teadusharidust käsitlev ekspertide rühm, Michel Rocard (esimees), Peter Csermely, Doris Jorde, Dieter Lenzen, Harriet Walberg-Henriksson, Valerie Hemmo (raportöör).

(22) ELT C 65, 17.3.2006.

(23) EÜT C 93, 27.4.2007.

(24) (EÜT C 204, 18.7.2000), peatükk 7.

(25) ELT C 325, 30.12.2006.

(26) ELT C 323/I, 30.12.2006.

(27) Muuhulgas (ELT C 65, 17.3.2006).

(28) ELT C 234, 22.9.2005.

(29) KOM(2006) 502 lõplik, 13.9.2006„Teadmiste rakendamine praktikas: ELi laiapõhjaline innovatsioonistrateegia”; KOM(2006) 589 lõplik, 12.10.2006„Innovatsioonialdis ja uuenev Euroopa”.

(30) EUR 22005 „Creating an Innovative Europe” ISBN 92-79-00964-8.

(31) ELT C 325, 30.12.2006.

(32) Nt „Flexicurity (paindlikkuse ja kindlustatuse ühitamine): Taani näide”, (ELT C 195, 18.8.2006).

(33) (ELT C 65, 17.3.2006) punkt 4.13.2 „Harta” ja joonealune märkus.

(34) ELT C 325, 30.12.2006.

(35) Vt ka volinik Günter Verheugen, SPEECH/07/236, „Intellektuaalomand — Euroopa uuendustegevuse mootor”, 19. aprill 2007.

(36) „Teadlased Euroopa teadusruumis: elukutse, mitmekesised karjäärivõimalused” (ELT C 110, 30.4.2004).

(37) Sealjuures võiks abiks olla ülikoolide ja ülikooliväliste teadusasutuste veelgi tihedam võrgustik, eelkõige selleks, et kaasata nende seadmed ja infrastruktuur teadustegevuse ja õpetamise ühendamisse, aga ka selleks, et lisada õppesse nende uusimad teadmised.

(38) Frankfurter Allgemeine Zeitung, nr 257, 4.11.2005, C1.

(39) ELT C 110, 30.4.2004.

(40) ELT C 110, 30.4.2004.

(41) (EÜT C 204, 18.7.2000), eriti punkt 9.8. Näiteks punktis 9.8.2 öeldakse: „Selles mõttes on igal edukal teadlasel vaid piiratud arv valentse ning vaid piiratud osa ajast, et teadusliku tegevust kahjustamata kasutada ja tõlgendada kontakte teiste inimeste, rühmade, kolleegiumide ja komisjonidega. Liiga paljud ja liiga kulukad taotlus- ja heakskiitmismenetlused jne — eriti kui need jäävad tulutuks — võtavad teadustegevuselt vajalike inimeste tööõudu. Eriti kehtib see arvestades asjaolu, et on palju toetusvahendeid ja hindamisprotseduure, mida kasutatakse ühe eraldi projekti jaoks, ning mis üksteisega tihtipeale kattuvad”.

(42) Nt Frankfurter Allgemeine Zeitung nr 60, 12. märts 2007, „Ein Forscher geht”, ning ka Frankfurter Allgemeine Zeitung, nr 67, 20. märts 2007, intervjuu Harald Uhligiga.

(43) ELT C 110, 30.4.2004.