ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.Eessõna

Komisjon esitab käesolevas dokumendis vastavalt 11. Euroopa Arengufondi (EAF) sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3 ja 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatava finantsmääruse (nõukogu määrus (EL) 2018/1877, edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“) artikli 19 lõikele 4 aastal 2019 tehtud ning aastateks 2020 ja 2021 ette nähtud kulukohustused, maksed ja osamaksud, võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (EIP) prognoose.

Käesolevas dokumendis antakse ülevaade Euroopa Arengufondide (8.–11. EAF) vahendite kasutamisest 2019. aastal ja esitatakse vahendite kasutamise prognoos aastateks 2020–2021.

Liikmesriigid maksavad 9. EAFi, 10. EAFi ja 11. EAFi raames EIP hallatavate rahastamisvahendite (investeerimisrahastu ja intressitoetused) katteks ette nähtud osamaksud otse Euroopa Investeerimispanka.

2.Sissejuhatus

Komisjon ja EIP on ajakohastanud oma 2020. ja 2021. aasta kulukohustuste ja maksete prognoose iga Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riigi ning ülemeremaade ja -territooriumide (ÜMT) kohta. Erilist tähelepanu on pööratud maksete prognoosimisele ja seda kahel põhjusel: ühelt poolt selleks, et aidata liikmesriikidel broneerida oma eelarvetes võimalikult täpsed summad, teisalt selleks, et EAFi rahaliste vahendite maht oleks piisav, et hoida ära likviidsusprobleeme.

Kulukohustuste ja maksete prognooside ajakohastamisel on vastavalt 11. EAFi sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 3 ja 11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõikele 4 lähtutud kõige värskematest prognoosidest.

Allpool esitatud graafikus antakse ülevaade kulukohustuste ja maksete brutosummade üldisest dünaamikast alates 1999. aastast kuni 2019. aastani ja prognoosidest aastateks 2020–2021 (komisjoni ja EIP summad kokku).





Kulukohustuste ja maksete brutosummad: suundumused aastatel 1999–2021 (miljonites eurodes)

* Prognoosid aastateks 2020–2021

Märkus: andmed kajastavad Euroopa Arengufondi rakendamist 31. detsembri 2019. aasta seisuga (kulukohustused ja maksed) ja prognoose aastateks 2020–2021.

3.Tegelik maht 2019. aastal ning 2020. ja 2021. aasta prognoosid (miljonites eurodes)

Allpool esitatud tabelis on esitatud ajakohastatud kulukohustused, maksed ja osamaksud vastavalt komisjoni värskeimatele prognoosidele.

Tegelik maht 2019

Prognoos aastateks 2020–2021 (*) 2019 2020 2021 Kohustused Komisjon 3986 3372 0 EIP 1314 962 0 Kokku 5300 4334 0 Maksed Komisjon 3911 4386 3700 EIP 454 588 590 Kokku 4365 4974 4290 Osamaksud Komisjon 4400 4400 3700 EIP 300 300 300 Kokku 4700 4700 4000

* Brutosummad, st vabanenud summasid või sissenõudeid/tagasimakseid ei ole maha arvatud. See metoodika on kooskõlas Euroopa Liidu üldeelarve puhul kasutatava metoodikaga.

4.Mittesiduv prognoos 2022. ja 2023. aasta osamaksude kohta (miljonites eurodes)
Sisu

1. Sissejuhatus

2. Tegevuse kontekst

3. EFSD tagatisfondi haldamine 2019. aastal

3.1. Finantsjuhtimine

3.2. Portfelli struktuur ja peamised omadused

3.3. Tootlus

4. Raamatupidamine ja aruandlus

4.1. EFSD tagatisfondi finantsaruanded seisuga 31. detsember 2019

4.2. Rahastamine

5. Sihtsumma asjakohasuse ja EFSD tagatisfondi taseme hindamine





1. Sissejuhatus

Selle aruande õiguslik alus on määrus (EL) 2017/1601 (EFSD määrus). EFSD määruse artikli 16 lõikes 3 on sätestatud, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale aruande Euroopa Kestliku Arengu Fondi (EFSD) tagatisfondi valitsemise kohta eelmisel kalendriaastal, sealhulgas hinnangu sihtsumma asjakohasuse, EFSD tagatisfondi taseme ja selle täiendamise vajaduse kohta.

2. Tegevuse kontekst

EFSD katab tegevuse rahastuse (sh nii segarahastamistoimingud kui ka EFSD tagatis) Aafrikas ja ELi naabruses. EFSD tagatis on üks peamisi uuenduslikke elemente, mida kasutatakse partnerriikides selleks, et vähendada kestlikku arengusse tehtavate investeeringute riske, soodustades nii investeeringute hankimist, toetada kestlikku ja kaasavat majanduslikku ja sotsiaalset arengut, maksimeerida täiendavust ning kaasata ühisrahastuse kaudu erasektori vahendeid. Tagatis on mõeldud riskide leevendamiseks, et turumoonutusi tekitamata võimendada erasektoripoolset rahastamist.

EFSD tagatise kogusummaks on kinnitatud 1,5 miljardit eurot, mis kaetakse üldisest eelarvest. 2019. aasta lõpuks oli EFSD tagatisfondi teinud täiendavaid sissemakseid Bill ja Melinda Gatesi sihtasutus summas 50 miljonit USA dollarit, Taani summas 9,6 miljonit eurot, Tšehhi Vabariik summas 300 000 eurot ja Eesti summas 100 000 eurot.
Mõlemat liiki assigneeringute erinevate summade põhjus on liigendatud assigneeringute kasutamine teatavate komisjoni poolt otseselt rakendatavate meetmete puhul. Need on peamiselt seotud põllumajandustoodete müügiedenduse, poliitilise strateegia ja kooskõlastusmeetmetega.

·17 038 miljonit eurot põhitoetuskavale.

Lisas, milles kajastatakse 2020. aasta eelarve esialgset täitmist, ei ole puu- ja köögiviljasektori ning tootmiskohustusega sidumata otsetoetuste eelarveassigneeringute real eelnimetatud sihtotstarbelist tulu arvesse võetud. Tegemist on kõnealuste eelarveartiklitega seotud heakskiidetud assigneeringutega, mis on vastavalt 700,5 miljonit eurot ja 34 574 miljonit eurot.

Pärast neile eelarveartiklitele eraldatud sihtotstarbelise tulu lisamist suureneb 2020. aasta eelarves ettenähtud assigneeringute kogusumma puu- ja köögivilja puhul 850,5 miljoni euroni ja tootmiskohustusega sidumata otsetoetuste puhul 35 495 miljoni euroni.

3.Märkused EAGFi 2020. aasta eelarve esialgse täitmise kohta

Käesoleva aruande lisas on esitatud eelarve esialgne täitmine ajavahemikul 16. oktoobrist 2019 kuni 30. aprillini 2020. Võrdlus on tehtud määruse (EL) nr 1306/2013 artikli 28 kohaselt loodud varajase hoiatamise süsteemi kulude profiiliga.

3.1.Turumeetmed

Põllumajandusturgude toimimisse sekkumisteks kavandatud assigneeringuid kasutati 180,5 miljonit eurot vähem kui eeldatud, lähtudes kasutamisprofiilist. Selle peamine põhjus on põllumajandustoodete ja viinamarjakasvatussektori toodete müügiedenduseks ettenähtud eelarveartiklite assigneeringute tagasihoidlikum kasutamine (vt punkt 3.1.2 ja 3.1.4).

3.1.1.Oliiviõli

Kvaliteedi parandamise programmide kulud olid aprilli lõpus 4,5 miljoni euro võrra väiksemad kui kuluprofiili põhjal oodatud.

Eelarvega ettenähtud summa kasutatakse siiski eeldatavasti ära aasta lõpuks.

3.1.2.Edendamine

Kuna algselt jaanuariks kavandatud mitut riiki hõlmavate programmide eelarveassigneeringuid ei ole veel kulukohustustega seotud, erineb eelarve täitmine ajutiselt kulude profiilist -114,8 miljoni euro võrra. Eelarvega ettenähtud summa kasutatakse siiski eeldatavasti ära aasta lõpuks.

3.1.3.Marjad, puu- ja köögiviljad

Kõnealuse sektori eelarve täitmine, mis on peamiselt seotud tootjaorganisatsioonide rakendusfondide kuludega, on 30 miljonit eurot rohkem kui kuluprofiilis.

3.1.4.Viinamarjakasvatussaadused

Selle eelarveartikli puhul võetakse kulude profiilis arvesse, et kulud on koondunud eelarveaasta lõppu. Seni deklareeritud kulud on 74,6 miljonit eurot profiilist väiksemad. Lahknevust peetakse ajutiseks ja eeldatakse, et lõplikud kulud on eelarvestatud summa lähedal.

3.2.Otsetoetused

2020. aasta aprilli lõpuks ületas eelarvepeatüki 05 03 otsetoetuste assigneeringute kasutamine kasutusprofiili 1 039,6 miljoni euro ehk 2,6 % võrra.
1.Taustteave

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta määrus (EL) 2016/792, mis käsitleb tarbijahindade harmoneeritud indekseid ja eluaseme hinnaindeksit, võeti vastu 2016. aasta mais.

Määruse (EL) 2016/792 artikliga 10 antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte. Kooskõlas artikli 4 lõikega 3 võib seda õigust kasutada selleks, et muuta Euroopa COICOP klassifikatsiooni, mis on esitatud I lisas. Artikli 4 lõikega 5 antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et muuta artikli 4 lõiget 4, ning kooskõlas artikli 5 lõikega 8 võib seda õigust kasutada väljajäetud alamindeksite nimekirja muutmiseks.

Artikli 10 lõike 3 kohaselt on delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õigus antud viieks aastaks alates 13. juunist 2016. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt viieks aastaks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite.

Komisjon on kohustatud esitama aruande delegeeritud volituste kohta hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Käesolev aruanne esitatakse selle kohustuse täitmiseks.

2.Määruse (EL) 2016/792 alusel delegeeritud volituste kasutamine komisjoni poolt

Komisjon ei ole veel kasutanud talle määrusega (EL) 2016/792 antud õigust võtta vastu delegeeritud õigusakte.

Komisjon ei ole sellest ajast, kui määrus (EL) 2016/792 jõustus, näinud vajadust artikli 4 lõiget 4, artikli 5 lõiget 8 või I lisa ajakohastada. Siiski eeldatakse, et I lisa on vaja järgneva viie aasta jooksul ajakohastada, et võtta arvesse ÜRO COICOPi muudatusi. See ajakohastus muudab tarbijahindade harmoneeritud indeksid praeguste majandusstruktuuride jaoks asjakohasemaks.

3.Järeldused

Komisjon ei ole veel kasutanud talle määrusega (EL) 2016/792 antud õigust võtta vastu delegeeritud õigusakte.

Komisjon on seisukohal, et kõnealused delegeeritud õigused tuleks talle alles jätta, sest tal võib olla tulevikus vaja võtta vastu delegeeritud õigusakt, et muuta artikli 4 lõiget 4, artikli 5 lõiget 8 või I lisa, et täiustada tarbijahindade harmoneeritud indekseid ja eluaseme hinnaindeksit.
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE komisjonile direktiiviga (EL) 2015/2193 (keskmise võimsusega põletusseadmetest õhku eralduvate teatavate saasteainete heite piiramise kohta) antud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse kasutamise kohta

1. SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiviga (EL) 2015/2193 on kehtestatud õigusraamistik, millega piiratakse keskmise võimsusega põletusseadmetest õhku eralduva vääveldioksiidi (SO2), lämmastikoksiidide (NOx) ja tolmu heidet, et vähendada sellega seotud riske inimeste tervisele ja keskkonnale. Samuti on kõnealuses direktiivis sätestatud süsinikmonooksiidi (CO) heitkoguste seire eeskirjad. Direktiivi artikliga 13 on komisjonile antud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et kohandada määruse III lisa 2. osa punkti 2 sätteid, milles käsitletakse nõuetele vastavuse hindamist, teaduse ja tehnika arenguga.

2. ÕIGUSLIK ALUS

Käesolev aruanne on nõutav vastavalt direktiivi (EL) 2015/2193 artikli 14 lõikele 2, mille kohaselt on komisjonile alates 18. detsembrist 2015 antud viieks aastaks õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte. Samuti on selles nõutud, et komisjon koostaks delegeeritud volituste kohta aruande. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist. Artikli 14 lõikes 3 on sätestatud, et Euroopa Parlament ja nõukogu võivad volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.

3. DELEGEERITUD VOLITUSTE RAKENDAMINE

Komisjon annab teada, et võttes arvesse i) direktiivi (EL) 2015/2193 kohaldamise kuupäevi ei ole ta delegeeritud õigusakte vastu võtnud, sest ii) puuduvad andmed tehnika ja teaduse arengu kohta, mis oleks seotud tööstusheiteid käsitleva direktiivi 2010/75/EL asjakohaste sätetega (st V lisa 4. osa punkt 1).

Täpsemalt, kuigi uute seadmete suhtes kohaldatakse direktiivi (EL) 2015/2193 alates 20. detsembrist 2018, siis olemasolevate seadmete suhtes kohaldatakse seda alles alates 2025. või 2030. aastast, sõltuvalt nende seadmete nimisoojusvõimsusest. Seega, kuna kehtivaid vastavushindamise eeskirju on de facto rakendatud ainult mõne uue, alates 20. detsembrist 2018 paigaldatud seadme suhtes, ei ole kehtivate vastavuseeskirjade rakendamise kohta piisavalt teavet, mis võimaldaks hinnata, kas olemasolevaid sätteid on vaja kohandada.

Lisaks, kuigi direktiivi (EL) 2015/2193 III lisa 2. osa punktis 2 sätestatud vastavushindamise sätted viitavad tööstusheidete direktiivi V lisa 4. osa punktis 1 sätestatud vastavushindamise sätetele, ei ole neid tööstusheidete direktiivi sätteid pärast tööstusheidete direktiivi jõustumist ajakohastatud.

4. KOKKUVÕTE

Komisjon ei ole viimase viie aasta jooksul direktiiviga (EL) 2015/2193 talle antud delegeeritud volitusi rakendanud. Komisjon palub Euroopa Parlamendil ja nõukogul käesolev aruanne teadmiseks võtta.
•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Nõukogu võib võtta vastu soovitusi ELi toimimise lepingu artikli 292 alusel. Selle sätte kohaselt teeb nõukogu otsuse komisjoni ettepaneku põhjal kõigil neil juhtudel, mille puhul aluslepingutes on sätestatud, et ta võtab õigusakti vastu komisjoni ettepaneku põhjal.

See kehtib praeguses olukorras, kuna on vaja järjekindlat lähenemisviisi, et hoida ära edasisi häireid, mida põhjustavad ühepoolsed ja ebapiisavalt koordineeritud meetmed, mis piiravad vaba liikumist liidus. ELi toimimise lepingu artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et igal liidu kodanikul on õigus vabalt liikuda ja elada liikmesriikide territooriumil, kui aluslepingutega ja nende rakendamiseks võetud meetmetega kehtestatud piirangutest ja tingimustest ei tulene teisiti. Kui selle eesmärgi saavutamiseks osutub vajalikuks liidu meede, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt võtta vastu sätteid kõnealuste õiguste kasutamise hõlbustamiseks.

ELi toimimise lepingu artikli 46 kohaselt annavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast majandus- ja sotsiaalkomiteega konsulteerimist välja direktiivid või määrused, milles nähakse ette artiklis 45 määratletud töötajate liikumisvabaduse saavutamiseks vajalikud meetmed.

ELi toimimise lepingu artikli 49 lõike 1 kohaselt on keelatud asutamisvabaduse piirangud. ELi toimimise lepingu artikli 56 lõike 1 kohaselt on keelatud ka liidus teenuste osutamise vabaduse piirangud. See hõlmab piiranguid vabadusele saada teenuseid teises liikmesriigis.

ELi toimimise lepingu artikli 52 lõike 2 kohaselt annavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteega direktiive selliste sätete kooskõlastamiseks, mille eesmärk on kehtestada avaliku korra, avaliku julgeoleku ja rahvatervise huvides seoses asutamisvabaduse kasutamisega erimeetmed. Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 62 kohaldatakse seda sätet ka teenuste suhtes.

Artikli 168 lõike 6 kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal võtta vastu ka soovitusi, et tagada kogu liidu poliitika ja meetmete kindlaksmääratlemisel ja rakendamisel inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse.
1.Eessõna

Komisjon esitab käesolevas dokumendis vastavalt 11. Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF“) sisekokkuleppe artikli 7 lõikele 1 ja 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatava finantsmääruse (nõukogu määrus (EL) 2018/1877, edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“) artikli 19 lõikele 2 kulukohustuste, maksete ja osamaksude prognoosid aastateks 2020–2022, võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „EIP“) prognoose.

Käesolevas dokumendis esitatakse Euroopa Arengufondide vahendite kasutamise prognoos aastateks 2020–2022 (8.–11. EAF). Selles on esitatud ka mittesiduvad prognoosid liikmesriikide EAFi osamaksude suuruse kohta 2023. ja 2024. aastal.

Liikmesriigid maksavad 9. EAFi, 10. EAFi ja 11. EAFi raames EIP hallatavate rahastamisvahendite (investeerimisrahastu ja intressitoetused) katteks ette nähtud osamaksud otse Euroopa Investeerimispanka.

2.Sissejuhatus

Komisjon ja EIP on ajakohastanud oma 2020., 2021 ja 2022. aasta kulukohustuste ja maksete prognoose iga Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (edaspidi „AKV“) riigi ning ülemeremaa ja -territooriumi (edaspidi „ÜMT“) kohta. Erilist tähelepanu on pööratud maksete prognoosimisele ja seda kahel põhjusel: ühelt poolt selleks, et aidata liikmesriikidel broneerida oma eelarvetes võimalikult täpsed summad, teisalt selleks, et EAFi rahaliste vahendite maht oleks piisav, et hoida ära likviidsusprobleeme.

Kulukohustuste ja maksete prognooside ajakohastamisel on vastavalt 11. EAFi sisekokkuleppe artiklile 7 ja 11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõikele 2 lähtutud kõige värskematest prognoosidest.

Allpool esitatud graafikus antakse ülevaade kulukohustuste ja maksete brutosummade üldisest dünaamikast alates 1999. aastast kuni 2019. aastani ja prognoosidest aastateks 2020–2022 (komisjoni ja EIP summad kokku).





Kulukohustuste ja maksete brutosummad: suundumused aastatel 1999–2022 (miljonites eurodes)

* Prognoosid aastateks 2020–2022

Märkus. Andmed kajastavad Euroopa Arengufondi rakendamist 31. detsembri 2019. aasta seisuga (kulukohustused ja maksed) ja prognoose aastateks 2020–2022.

3.Finantsprognoos aastateks 2020–2022 (miljonites eurodes)

Allpool tabelis on esitatud ajakohastatud kulukohustused, maksed ja osamaksud vastavalt komisjoni värskeimatele prognoosidele.

Prognoos aastateks 2020–2022 (*) 2020 2021 2022 Kulukohustused Komisjon 3 267 0 0 EIP 962 0 0 Kokku 4 229 0 0 Maksed Komisjon 4 934 3 700 2 500 EIP 588 540 490 Kokku 5 522 4 240 2 990 Osamaksud Komisjon (11. EAF) 4 400 3 700 2 500 EIP (10. EAF) 300 70 0 EIP (11. EAF) 0 230 300 Kokku 4 700 4 000 2 800

* Brutosummad, st vabanenud summasid või sissenõudeid/tagasimakseid ei ole maha arvatud. See metoodika on kooskõlas Euroopa Liidu üldeelarve puhul kasutatava metoodikaga.

** Arvestades, et komisjon on teinud ettepaneku teha aastatel 2021–2027 arengu- ja rahvusvahelist koostööd uue rakenduskorra kohaselt, alandas komisjon oma EAFide makseprognoose ning seega 2020. aasta osamaksude ja 2021. aasta osamaksude ülemmäära summat.
4.9.3Rakendamine liikmesriikides ja liikmesriikide eeskirjade tulemuslikkus

4.10Rajatiste tegevuse lõpetamine

4.10.1Direktiiv ja tegevuse lõpetamine

4.10.2Kirde-Atlandi merekeskkonna kaitse konventsioon (OSPARi konventsioon)

4.10.3Järeldused ja võimalikud edasised sammud

4.11Teisaldatavate puurplatvormide vastastikune tunnustamine

5Järeldused ja järelmeetmed





Kokkuvõte

Avamereohutuse direktiivis käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsessidest tulenevate õnnetuste riski. Selles käsitletakse ka reageerimis- ja taastamismehhanisme, mida rakendatakse juhul, kui ennetusmeetmed ei osutu edukaks. Direktiiv puudutab peamiselt, kuid mitte ainult, neid 16 liikmesriiki, kus ammutatakse lubade alusel naftat ja gaasi.

Käesolev hinnang direktiivi rakendamise kohta põhineb sidusrühmadega peetud elavatel aruteludel, seminaridel, ulatuslikul avalikul konsultatsioonil ning komisjoni enda teadmistel ja oskusteabel. Hinnang hõlmab direktiivi sätteid ja sidusrühmade poolt ettevalmistusetapis tõstatatud küsimusi. Analüüsist on näha, et direktiiv tugineb olemasolevatele parimatele rahvusvahelistele riskiohjamistavadele ning see on parandanud võimalike hädaolukordade lahendamist asjaomases sektoris.

Direktiivi rakendamise tähtaeg oli liikmesriikide jaoks 2015. aasta juuli, kuid kuni 2018. aasta juulini kohaldati sektoris üleminekukorda. Liikmesriikide teatatud siseriiklike eeskirjade ja õigusaktide põhjal otsustades on enamik direktiivi meetmeid kehtestatud. Kõige olulisem on see, et sektor on võtnud endale riskijuhtimisülesanded ning iga avamererajatise kohta koostatakse üksikasjalik riskiaruanne. Iga liikmesriik on määranud pädeva asutuse, kellel on ulatuslikud volitused teha järelevalvet.

Komisjon on avaldanud kolm aastaaruannet avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta kogu ELis. Need aruanded ja muud andmed võimaldavad välja töötada riskijuhtimise tulemuslikkuse lähtealuse, ehkki avameresektoris toimuva ohutusalase tegevuse tulemuslikkusega seotud suundumusi kindlaks teha on veel liiga vara. On selgeid märke sellest, et direktiivi ülevõtmisega liikmesriikides täidetakse direktiivi eesmärke. Sektor ja liikmesriigid järgivad hoolikalt nõudeid, kuigi esineb mõningaid tõlgendamiserinevusi. Enamiku lahtiste küsimustega on võimalik tegeleda olemasolevaid andmevahetusprotokolle kasutades, näiteks avamere nafta- ja gaasiammutamise Euroopa Liidu asutuste rühma (EUOAG) kaudu. Mõne küsimuse puhul on õigustatud selle põhjalikum vaatlemine, pöörates erilist tähelepanu finantsvastutusele ja hüvitamismehhanismidele.
SISSEJUHATUS

Direktiiviga 2014/68/EL on ette nähtud selliste surveseadmete ja -seadmestike projekteerimise, valmistamise ja vastavushindamise nõuded, mille maksimaalne lubatud rõhk PS on suurem kui 0,5 baari. Direktiivi artikliga 45 on komisjonile antud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et:

-kehtestada artikli 4 lõikes 3 osutatud ja surveseadme ja surveseadmete kogumi suhtes, mis on projekteeritud ja toodetud kooskõlas liikmesriigi hea inseneritavaga, direktiivi I lisas sätestatud olulised ohutusnõuded, nagu on osutatud direktiivi artikli 4 lõikes 1;

-kehtestada artikli 4 lõikes 3 osutatud seadmestiku või seadmestike kogumi suhtes, mis on projekteeritud ja toodetud kooskõlas liikmesriigi hea inseneritavaga, direktiivi I lisas sätestatud olulised ohutusnõuded, nagu on osutatud direktiivi artikli 4 lõikes 2;

-liigitada surveseade või surveseadmete kogum erandina direktiivi II lisa nõuetest mõnda teise kategooriasse.

ÕIGUSLIK ALUS

Käesoleva aruande esitamine on ette nähtud direktiivi 2014/68/EL artikli 46 lõikega 2. Selle sätte kohaselt antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte viieks aastaks alates 1.juunist 2015 ja komisjon peab koostama selle delegeeritud õiguse kasutamise kohta aruande.

DELEGEERITUD ÕIGUSE KASUTAMINE

Alates direktiivi 2014/68/EL jõustumisest ei ole komisjon kasutanud õigust võtta vastu delegeeritud õigusakte.

Kuid põhjused, mille tõttu kaasseadusandjad otsustasid delegeerida komisjonile õiguse võtta vastu delegeeritud õigusakte, kehtivad endiselt, ja komisjonil võib tulevikus vaja olla seda volitust kasutada. Nii näiteks teatavad liikmesriikide turujärelevalveasutused korrapäraselt, kui mõne uudse toote ohutusega on probleeme. Seetõttu võib olla vaja sellised tooted ümber liigitada ja kehtestada neile rangemad nõuded. Komisjon võib selliste toodete puhul talle delegeeritud õigusi kasutada.

KOKKUVÕTE

Komisjon on seisukohal, et talle antud direktiivi 2014/68/EL artiklites 45 ja 46 kirjeldatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õigust tuleks pikendada. Vastavalt direktiivi artikli 46 lõikele 2 pikendatakse delegeeritud õigusi automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist.