Rikkumisest teatajate tõhusa kaitse puudumine ELis kahjustab ELi õiguse tõhusa täitmise tagamist. Kuigi ELi ja riiklikke järelevalvemehhanisme ja õiguskaitseasutusi tugevdatakse konkreetsete ELi meetmete kaudu (st ELi ametite loomise, liikmesriikide kohtusüsteemide toetamise jne kaudu), on ELi õiguse rikkumiste tulemuslik tuvastamine ja uurimine ning nende eest vastutusele võtmine endiselt probleemne. Teatavates valdkondades on avalikku huvi kahjustada võivaid ELi õiguse rikkumisi raske paljastada, kuna tõendeid on keeruline koguda. Selliste rikkumisest teatajate teated, kellel on siseringi juurdepääs sellistele tõenditele, võivad olla sellistel juhtudel otsustava tähtsusega. Sellest tulenevalt saab õigusnormide täitmise tagamise meetmete tõhusust parandada, tagades, et rikkumisest teatajad tunneksid ennast rikkumistest teatamisel ohutult. Viimastel aastatel on ELi seadusandja tunnustanud vajadust rikkumisest teatajate kaitse järele osana ELi õiguse täitmise tagamisest ning on lisanud mõnedesse valdkondlikesse liidu õigusaktidesse teatavaid kaitseelemente ja teatamiskanaleid. Kuid selline kaitse on endiselt väga piiratud ja valdkonnapõhine ning ei hõlma kõiki olulisi valdkondi, kus ebapiisav rikkumisest teatajate kaitse põhjustab ELi õiguse rikkumistest teatamata jätmist, mis võib tõsiselt kahjustada avalikku huvi. Sarnaselt pakub suurem osa liikmesriikidest kaitset üksnes killustatud viisil ning selle tase on erinev. Kuna ELi ja liikmesriikide tasandil puudub piisav ja järjepidev kaitse, jäetakse rikkumisest teatamata, mis tähendab omakorda kaotatud võimalusi ELi õiguse rikkumiste tuvastamisel ja ärahoidmisel ning nõrgendab selle täitmise tagamise tõhusust.

Rikkumisest teatajate kaitse kehtestamiseks võetavad ELi meetmed on vajalikud nendes valdkondades, kus i) on olemas vajadus õigusnormide täitmise tagamise tugevdamise järele; ii) rikkumisest teatamata jätmine on peamine õigusnormide täitmise tagamist mõjutav tegur; ja iii) ELi õiguse rikkumised võivad avalikku huvi tõsiselt kahjustada. Nende kriteeriumide alusel on rikkumisest teatajate kaitse vajalik õigusnormide täitmise tagamise tugevdamiseks järgmistes valdkondades: i) riigihanked; ii) finantsteenused, rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamine; iii) tooteohutus; iv) transpordiohutus; v) keskkonnakaitse; vi) tuumaohutus; vii) toiduainete ja sööda ohutus, loomatervis ja loomade heaolu; viii) rahvatervis; ix) tarbijakaitse; x) privaatsuse ja isikuandmete kaitse ning võrgu- ja infosüsteemide turvalisus. See kehtib ka liidu konkurentsieeskirjadega seotud rikkumiste, ELi finantshuve kahjustavate rikkumiste ning äriühingu tulumaksu vältimise puhul, võttes arvesse nende negatiivset mõju siseturu nõuetekohasele toimimisele. Rikkumisest teatajatele ebapiisava kaitse tagamine teatavas liikmesriigis võib avaldada negatiivset mõju mitte üksnes ELi poliitika toimimisele selle liikmesriigis, vaid see võib põhjustada ülekanduvat mõju ka muudes liikmesriikides ja ELis tervikuna. Rikkumisest teatajate ebavõrdne kaitse ELis õõnestab võrdseid tingimusi, mis on vajalikud ühtse turu nõuetekohaseks toimimiseks ja ettevõtjatele õiglase konkurentsi keskkonnas tegutsemiseks. Eelkõige suurendavad tuvastamata jäänud korruptsioon ja pettused riigihangete valdkonnas ettevõtluskulusid, moonutavad konkurentsi ja vähendavad investeerimise atraktiivsust. Tuvastamata jäänud agressiivse maksuplaneerimise skeemid, mida ettevõtjad kasutavad maksudest oma õiglase osa maksmise vältimiseks, moonutavad võrdseid tingimusi ettevõtjate vahel ning põhjustavad maksutulude vähenemist üksikutes liikmesriikides ja ELis tervikuna (näiteks nn LuxLeaks). Edasised välismõjud on piiriülesed riskid, mis tulenevad konkurentsi moonutavatest tegevustest, ühtsele turule ohtlike toodete, toiduainete ja sööda toomisest, keskkonna saastamisest või tuumaohutuse, rahvatervise, loomatervise ja loomade heaolu, tarbijakaitse, privaatsuse ja isikuandmete kaitse, võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse ning transpordiohutuse riskidest ühes liikmesriigis ja mis kanduvad üle muudele liikmesriikidele, ning puudujääkidest selliste rikkumisest teatajate kaitsmisel piiriülestes olukordades, kelle puhul on oht, et süsteem neid ei hõlma. Kaitsetaseme ebaühtlust on võimalik käsitleda üksnes ELi meetmetega, mis võimaldavad tagada kaitse püsivalt kõrge taseme kogu ELis ühtlustamise miinimumstandardite kehtestamise kaudu. Lisaks on üksnes ELi meetmetega võimalik viia valdkondlikes liidu õigusaktides juba ette nähtud rikkumisest teatajate kaitset käsitlevad eeskirjad omavahel vastavusse.