–„kanep ja kanepivaik“ on kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja. Lisaks sellele on „kanep ja kanepivaik“ kantud narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirja, mis sisaldab eriti ohtlikuks peetavaid aineid;

Kanep ja kanepiga seotud ained, mida narkosõltuvuse eksperdikomisjoni 41. koosolekul kriitiliselt hinnati ja mida käsitlevad WHO 24. jaanuari 2019. aasta kuus soovitust, on praegu rahvusvahelisel tasandil kontrollitud kas narkootiliste ainete konventsiooni või psühhotroopsete ainete konventsiooni alusel:

Konventsioonidele lisatud nimekirjade muutmine mõjutab kõigi liikmesriikide puhul otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsuse 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta, edaspidi „raamotsus“) artikli 1 lõikes 1 on sätestatud, et kõnealuses raamotsuses tähendab mõiste „uimastid“ kõiki aineid, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga, ning raamotsuse lisas loetletud aineid. Raamotsust kohaldatakse seega ainete suhtes, mis on loetletud narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjades. Seega mõjutab kõnealustele konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt liidu ühiseid eeskirju ja muudab nende kohaldamisala Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses. Seejuures ei ole oluline, kas kõnealune aine on kogu liidus juba kontrolli all.

Narkootiliste ainete komisjon ajakohastab korrapäraselt ainete nimekirja, mis on lisatud konventsioonidele, võttes aluseks soovitused, mille on esitanud Maailma Terviseorganisatsioon (edaspidi „WHO“), keda nõustab narkosõltuvuse eksperdikomisjon (ECDD).

Narkootiliste ainete komisjon on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (edaspidi „ECOSOC“) komisjon, mille ülesanded ja volitused on sätestatud muu hulgas kahes konventsioonis. Komisjoni kuulub 53 ÜRO liikmesriiki, kelle valib ECOSOC. Märtsis 2020 on 13 ELi liikmesriiki narkootiliste ainete komisjoni hääleõiguslikud liikmed. Liidul on narkootiliste ainete komisjonis vaatleja staatus.

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (edaspidi „ÜRO“) 1972. aasta protokolliga muudetud 1961. aasta narkootiliste ainete ühtse konventsiooni (edaspidi „narkootiliste ainete konventsioon“) eesmärk on võidelda kooskõlastatud rahvusvahelise tegevuse kaudu narkootikumide kuritarvitamise vastu. Selles on esitatud kaks sekkumise ja kontrolli vormi, mis avaldavad koosmõju. Esiteks püütakse sellega piirata narkootikumide valdamist, kasutamist, levitamist, importi, eksporti, valmistamist ja tootmist ning nendega kauplemist üksnes meditsiiniliste ja teaduslike eesmärkidega. Teiseks võideldakse selle abil rahvusvahelise koostöö kaudu ebaseadusliku uimastikaubanduse vastu, et heidutada uimastikauplejaid ja hoida ära uimastitega kauplemist.

Narkootiliste ainete komisjoni otsused, mis käsitlevad ainete lisamist nimekirjadesse, on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 tähenduses „õigusliku toimega aktid“. Narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooni kohaselt on narkootiliste ainete komisjoni otsused automaatselt siduvad, välja arvatud juhul, kui konventsiooniosaline on ettenähtud tähtaja jooksul esitanud otsuse ECOSOCile läbivaatamiseks. Kõnealuses küsimuses tehtavad ECOSOCi otsused on lõplikud. Ainete nimekirjadesse kandmist käsitlevatel narkootiliste ainete komisjoni otsustel on õiguslikud tagajärjed ELi õiguskorrale ka liidu õiguse alusel, kuna nad võivad otsustavalt mõjutada liidu õigusaktide sisu, nimelt nõukogu raamotsust 2004/757/JSK. Konventsioonidele lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt kõnealuse ELi õigusakti kohaldamisala.

Narkootiliste ainete komisjon on kõnealuse artikli tähenduses „lepingus sätestatud organ“, kuna tegemist on ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (ECOSOC) moodustatud organiga, millele on narkootiliste ainete konventsiooni ja psühhotroopsete ainete konventsiooniga antud eriülesanded.

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline. Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised aktid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad otsustavalt mõjutada liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“.

Selleks teeb komisjon ettepaneku liidu seisukoha kohta, mida väljendavad liikmesriigid, kes on 2020. aasta märtsi seisuga narkootiliste ainete komisjoni liikmed, Euroopa Liidu nimel narkootiliste ainete komisjoni 63. istungjärgul seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse. Tegemist on neljanda korraga, kui komisjon esitab sellise ettepaneku ELi seisukoha kohta. Nõukogu võttis liidu seisukohad vastu ja see võimaldas ELil avaldada narkootiliste ainete komisjoni eelmistel istungitel üksmeelselt arvamust ainete rahvusvahelistesse nimekirjadesse kandmise kohta, sest nimetatud komisjonis osalevad liikmeriigid hääletasid vastavalt vastuvõetud liidu seisukohale nende ainete nimekirjadesse lisamise poolt.

Nõukogu peab kehtestama liidu ühise seisukoha narkootiliste ainete komisjoni istungiks, kui komisjonil on vaja teha otsus ainete nimekirjadesse kandmise kohta. Kuna liidu vaatlejastaatus tingib piirangud, peaksid sellist seisukohta väljendama narkootiliste ainete komisjonis ühiselt liidu huvides tegutsevad liikmesriigid, kes on märtsis 2020 kõnealuse komisjoni liikmed. Liit ei ole nende konventsioonide osaline, kuid tal on selles valdkonnas ainupädevus.

Komisjoni ettepanek liidu seisukoha kohta põhineb WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjoni koosolekute kättesaadavatel dokumentidel ning vastustel, mille andsid narkootiliste ainete komisjoni 4. ja 5. istungitevahelisel kohtumisel 24. juunil 2019 ja 23. septembril 2019 WHO, rahvusvaheline narkootikumide kontrolli komitee (INCB) ja ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastu võitlemise büroo (UNODC) nende vastavate volituste raames. Samuti võetakse selles arvesse teabevahetust liikmesriikidega horisontaalses narkootikumide töörühmas ning Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskuse (EMCDDA) tööd selles valdkonnas.

–„kannabidiooli preparaadid“ on kontrollitud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja kande „Kanepiekstraktid ja -tinktuurid“ all;

(2)Narkootiliste ainete konventsiooni artikli 3 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid. Nimetatud komisjon võib nimekirju muuta üksnes vastavalt Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) soovitustele, kuid ta võib ka otsustada WHO soovitatud muudatusi mitte teha.

Taani suhtes on nõukogu raamotsus 2004/757/JSK siduv kuni 21. novembrini 2018. Raamotsuse artiklis 1 on sätestatud, et „uimastid“ on ained, mis on hõlmatud kas narkootiliste ainete konventsiooniga või psühhotroopsete ainete konventsiooniga.

Kooskõlas protokolli nr 36 (aluslepingutele lisatud protokoll üleminekusätete kohta) artikli 10 lõikega 4 teatas Ühendkuningriik, et ta ei aktsepteeri täielikke volitusi, mis on antud komisjonile ja Euroopa Kohtule seoses kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonna õigusaktidega, mis on vastu võetud enne Lissaboni lepingu jõustumist. Sellest tulenevalt lõppes nõukogu raamotsuse 2004/757/JSK kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes 1. detsembril 2014.

(3)ÜRO 1971. aasta psühhotroopsete ainete konventsioon (edaspidi „psühhotroopsete ainete konventsioon“) jõustus 16. augustil 1976.

(4)Psühhotroopsete ainete konventsiooni artikli 2 kohaselt võib narkootiliste ainete komisjon WHO soovitustele tuginedes otsustada lisada kõnealusele konventsioonile lisatud nimekirjadesse uusi aineid või neid sealt kustutada. Nimetatud komisjonil on laialdane kaalutlusõigus arvestada majanduslikke, sotsiaalseid, õiguslikke, halduslikke ja muid tegureid, kuid ta ei või käituda meelevaldselt.

(5)Mõlemale konventsioonile lisatud nimekirjade muutmine mõjutab otseselt liidu õiguse kohaldamisala uimastikontrolli valdkonnas. Konventsioonidele lisatud nimekirjades loetletud ainete suhtes kohaldatakse nõukogu raamotsust 2004/757/JSK. Seega mõjutab konventsioonidele lisatud nimekirjade iga muudatus otseselt liidu ühiseid eeskirju ja muudab nende kohaldamisala Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses.

(6)Narkootiliste ainete komisjon peab 2.-6. märtsini 2020 Viinis toimuval 63. istungjärgul võtma vastu otsused, mis käsitlevad kanepit ja kanepiga seotud aineid, mis on juba narkootiliste ainete konventsiooni või psühhotroopsete ainete konventsiooni alusel kontrolli all.

(7)Liit nende ÜRO konventsioonide osaline ei ole. Narkootiliste ainete komisjonis, kus 2020. aasta märtsis on hääleõigus 13 liikmesriigil, on liidul vaatleja staatus. Seepärast on vaja, et nõukogu volitaks liikmesriike väljendama liidu seisukohta seoses ainete lisamisega narkootiliste ainete konventsioonile ja psühhotroopsete ainete konventsioonile lisatud nimekirjadesse, kuna otsused ainete rahvusvahelistesse nimekirjadesse kandmise kohta konventsioonide alusel kuuluvad liidu ainupädevusse.

(8)WHO esitas 24. jaanuaril 2019 kuus soovitust, tulenevalt narkosõltuvuse eksperdikomisjoni („WHO eksperdikomisjon“) 41. koosolekul toimunud kanepit ja kanepiga seotud aineid käsitlevast kriitilisest läbivaatamisest. Nende soovituste eesmärk ei ole lubada kanepi või kanepiga seotud ainete meelelahutuslikku tarbimist.

(9)WHO narkosõltuvuse eksperdikomisjoni hinnangul ei põhjusta kanep ja kanepivaik eriti tõenäoliselt teiste narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirja kantud ainetega sarnaseid kahjulikke tagajärgi. Lisaks on kanepipreparaadid näidanud ravipotentsiaali valu ja muude terviseprobleemide, näiteks epilepsia ja hulgiskleroosist tingitud spasmide raviks.

(10)WHO leidis, et kanep ja kanepivaik tuleks kanda nimekirja sellisel kontrollitasemel, mis hoiab ära kanepi tarbimisest põhjustatud kahju ning ei takista samal ajal juurdepääsu kanepiga seotud ravipreparaatidele ega nende kasutamist teadus- ja arendustegevuses. Seega jõudis WHO järeldusele, et kanepi ja kanepivaigu lisamine IV nimekirja ei ole kooskõlas kriteeriumidega, mille alusel tuleb uimasti kanda IV nimekirja

(11)See soovitus ei muuda kanepi ja kanepivaigu rahvusvahelist kontrollitaset, kuna need on jätkuvalt kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja. Soovituses võetakse nõuetekohaselt arvesse teaduse arengut selles valdkonnas pärast kanepi ja kanepivaigu esmakordset lisamist narkootiliste ainete konventsiooni. Kanepi ja kanepivaigu kustutamine narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirjast aitaks parandada kollektiivseid teadmisi nii kanepi terapeutilisest kasulikkusest kui ka sellega seotud kahjust.

(12)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kustutada kanep ja kanepivaik narkootiliste ainete konventsiooni IV nimekirjast.

(13)WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt võivad delta-9-tetrahüdrokannabinool ja selle aktiivne stereoisomeer dronabinool, eriti kõrge puhtusastmega ebaseaduslikes vormides, põhjustada samasuguseid kahjulikke tagajärgi ja sõltuvust ja nende kuritarvitamise potentsiaal on vähemalt sama suur kui kanepil, mis on kantud narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja. Aine, mille puhul esineb sarnane kuritarvitamise oht ning millel on sarnased kahjulikud tagajärjed kui juba narkootiliste ainete konventsiooni nimekirja kantud ainel, tuleks kanda samasse nimekirja, kui kõnealune aine. Kuna delta-9-tetrahüdrokannabinooli puhul esineb sarnane kuritarvitamise oht ning sellel on sarnased kahjulikud tagajärjed kui kanepil, vastab see narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja kandmise kriteeriumidele.

(14)Lisaks mõistis WHO, et delta-9-tetrahüdrokannabinooli liigitamine kanepiga sama konventsiooni samasse nimekirja, st narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, lihtsustaks konventsioonide kontrollimeetmete rakendamist liikmesriikides. Seega soovitas WHO kanda delta-9-tetrahüdrokannabinool ja selle aktiivne stereoisomeer dronabinool narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja juhul, kui see soovitus vastu võetakse, kustutada need psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirjast.

(15)See soovitus ei muuda delta-9-tetrahüdrokannabinooli ja selle aktiivse stereoisomeeri dronabinooli rahvusvahelist kontrollitaset. Samuti võiks see hõlbustada kontrollimeetmete rakendamist liikmesriikides.

(16)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda delta-9-tetrahüdrokannabinool ja selle aktiivne stereoisomeer dronabinool narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja juhul, kui see soovitus vastu võetakse, kustutada need psühhotroopsete ainete konventsiooni II nimekirjast. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.

(17)Tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid), mis on kantud psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirja, ei põhjusta WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt sarnast kuritarvitamise ohtu ja kahjulikke tagajärgi kui delta-9-tetrahüdrokannabinool, kuid kõigi kuue isomeeri sarnasuse tõttu delta-9-tetrahüdrokannabinooliga on keemilise analüüsi standardmeetodeid kasutades väga raske neid kuut isomeeri delta-9-tetrahüdrokannabinoolist eristada. Nende kuue isomeeri liigitamine delta-9-tetrahüdrokannabinooliga sama konventsiooni samasse nimekirja, st narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, lihtsustaks rahvusvahelise kontrolli rakendamist delta-9-tetrahüdrokannabinooli üle ning aitaks liikmesriikidel riigi tasandil kontrollimeetmeid rakendada. Seetõttu soovitas WHO kanda tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, tingimusel et narkootiliste ainete komisjon võtab vastu soovituse lisada dronabinool ja selle stereoisomeerid (delta-9-tetrahüdrokannabinool) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja kui see soovitus vastu võetakse, kustutada see aine psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirjast.

(18)See soovitus ei muuda tetrahüdrokannabinooli (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeeride) rahvusvahelist kontrollitaset. Samuti võiks see hõlbustada kontrollimeetmete rakendamist liikmesriikides.

(19)Seetõttu peaksid liikmesriigid võtma seisukoha kanda tetrahüdrokannabinool (delta-9-tetrahüdrokannabinooli isomeerid) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, tingimusel et narkootiliste ainete komisjon võtab vastu soovituse lisada dronabinool ja selle stereoisomeerid (delta-9-tetrahüdrokannabinool) narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, ja kui see soovitus vastu võetakse, kustutada see aine psühhotroopsete ainete konventsiooni I nimekirjast. Alternatiivina ei tohiks seda soovitust hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.

(20)WHO eksperdikomisjoni hinnangu kohaselt on narkootiliste ainete konventsioonis osutatud kanepiekstraktide ja -tinktuuride psühhoaktiivsete omaduste varieeruvus tingitud peamiselt nendes ekstraktides ja tinktuurides sisalduva delta-9-tetrahüdrokannabinooli kontsentratsiooni erinevusest. Mõnel kanepiekstraktil ja tinktuuril, millel ei ole psühhoaktiivseid omadusi ja mis sisaldavad peamiselt kannabidiooli, on paljulubavaid raviotstarbelisi kasutamisviise. Asjaolu, et erinevaid preparaate, millel on erinev delta-9-tetrahüdrokannabinooli kontsentratsioon, kontrollitakse sama kande „ekstraktid ja tinktuurid“ alusel ja need on kantud samasse nimekirja, on riikides kontrollimeetmeid rakendavate vastutavate asutuste jaoks problemaatiline. Lisaks võib narkootiliste ainete konventsiooni preparaatide määratlus hõlmata kõiki tooteid, mis on kanepi „ekstraktid ja tinktuurid“ kui kanepi „preparaate“, ning juhul kui järgitakse komitee soovitust viia dronabinool üle narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirja, kui dronabiooli ja selle stereoisomeeride „preparaate“. Seepärast soovitab WHO ekstraktid ja tinktuurid narkootiliste ainete konventsiooni I nimekirjast kustutada.

(21)Hoolimata WHO selgitustest pärast kõnealuse soovituse esitamist puudub selleks siiski ilmne rahvatervisega seotud põhjendus ning on raske täielikult hinnata selle mõju, eelkõige rahvusvahelise kontrollisüsteemi terviklikkuse seisukohast.

(22)Seega peaksid liikmesriigid võtma seisukoha, et seda soovitust ei tohiks hääletusele panna ja Maailma Terviseorganisatsioonilt tuleks taotleda täiendavat hindamist.