Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase nimetuse registreerimise taotluse avaldamine

(2022/C 229/05)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada taotlusele vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

„VACA GALLEGA – BUEY GALLEGO“

ELi nr: PGI-ES-02308 – 27.4.2017

KPN ( ) KGT (X)

1. Nimetus

„Vaca Gallega – Buey Gallego“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimele vastava toote kirjeldus

Järgmist tõugu galiitsia lehmade ja härgade värske liha: galiitsia valge, galiitsia pruun (Cachena, Caldelana, Frieiresa, Limiana ja Vianesa tõug), Asturiana de los Valles, Limousin, Blonde d’Aquitaine, friisi tõug ja pruunid Alpi tõud, kas puhtatõulised või nende ristandid.

Soo, vanuse ja tootmissüsteemi alusel eristatakse järgmist liiki loomi:

a) lehmad: emased veised, kes on enne tapmist vähemalt korra poeginud. Liha värvus on punasest kirsipunaseni ning selles on peened rasvaviirud. Rasva värvus on kreemikasvalgest kollakasvalgeni; rasv on tugeva struktuuriga ja katsumisel tihkete kiududega; — rümpade lihakusklass: E, U, R ja O (v.a O-); Galiitsia pruuni tõugu kuuluvate veiste puhul ei võeta lihakusklassi arvesse; — rasvasusklass: 5, 4 ja 3;

b) härjad: isased veised, kes kastreeritakse enne üheaastaseks saamist ja kes on tapmise ajal vähemalt 48 kuu vanused. Nende liha värvus on punasest purpurpunaseni ning see on selgelt rasvaviiruline. Rasva värvus on pärlvalgest kollaseni; rasv on tugeva struktuuriga ja katsumisel tihkete kiududega; — rümpade lihakusklass: E, U ja R; — rasvasusklass: 5 ja 4.

Lihal „Vaca Gallega – Buey Gallego“ on selle rasvasuse tõttu loomarasva lõhn (rümpade keskmine lihasisene rasvasisaldus on üle 5,6 %); liha on õrn ja mahlakas; sellel on märgatav ja püsiv lihamaitse ning kergelt happeline järelmaitse.

Rümbad, veerandrümbad, seljatükid ja muud tükid, mis on mõeldud fileerimiseks ning tarbijatele müümiseks värskelt ja tükkidena, tuleb müügiks pakkuda jahutatult. Külmutamise korral kaotavad need kaitstud geograafilise tähise kaitse.

Sõna „selección“ võib kasutada selleks, et tähistada nii liha „Vaca Gallega“ kui ka liha „Buey Gallego“ tootmiseks mõeldud rümpadest pärit kaitstud geograafilise tähisega liha, mis on tuntud oma rasvaviirgude määra ja rasvakihi oranžikaskollase värvuse poolest ning mis vastab järgmistele nõuetele:

— rümpade lihakusklass: E, U ja R+;

— rasvasusklass: 5 ja 4+.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Tootliku elu ajal toituvad lehmad ja härjad karjamaal ning neile antakse värsket sööta (rohi ja teravili) ja kuivsööta (rohusilo, maisisilo ja hein), mida täiendatakse terade, kartuli, naeri, õlgede ja segasöödaga.

Pehme atlantiline kliima soodustab energia- ja proteiinirikka kvaliteetse sööda rikkaliku ja varajase saagi saamist, mis kindlustab loomade söödavaru. Arvestatakse ka sellega, et aastane keskmine loomkoormus ei tohi olla suurem kui 2 loomühikut kasutatava põllumajandusmaa hektari kohta.

Enamik kasutatavast söödast peab pärinema põllumajanduslikust majapidamisest endast ja vähemalt 80 % peab pärinema kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud geograafilisest piirkonnast. Galicia aasadel kasvavad liigid on peamiselt rohutaimed (aruhein, kastehein, nurmikad, raiheinad ja kerahein) ning vähemal määral liblikõielised taimed (ristik ja harilik nõiahammas). Sööda energiasisaldust täiendatakse küpse ja toore maisisilo ja teraviljajahuga.

Lõppetapis võib loomade toitu täiendada ka segasöödaga mahus kuni 1 kg kuivainet päevas ja 100 kg keskmise eluskaalu kohta. Selline sööt peab olema valmistatud taimset päritolu toorainest. See peab sisaldama vähemalt 80 % teravilja ja teraviljasaadusi, liblikõielisi taimi ja õliseemneid. Rangelt on keelatud kasutada tooteid, mis võivad mõjutada lehmade ja härgade tavapärast kasvurütmi, samuti ei või kasutada ümbertöödeldud loomseid kõrvalsaadusi.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Lehmad ja härjad peavad olema sündinud, kasvatatud, nuumatud ja tapetud määratletud geograafilises piirkonnas ning rümpade tükeldamine peab toimuma samas piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Toodet võib laagerdada, fileerida, pakendada ja märgistada reguleerivas asutuses registreeritud lihatöötlemisettevõttes või ettevõttes, mis on reguleeriva asutusega juba allkirjastanud koostöölepingu, millega on hõlmatud kaitstud toote kontroll, märgistamine ja turustamine.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kõik rümbad, veerandrümbad, tükid ja portsud peavad kandma registreeritud nimetust „Vaca Gallega – Buey Gallego“ ja järgmist kaitstud geograafilise tähise logo:

sõnad „Vaca Gallega“ või „Buey Gallego“ (sõltuvalt liha tüübist) peavad olema igal sildil samal visuaalsel väljal kui registreeritud nimetus ja KGT logo, nagu näidatud allpool:

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud geograafilise tähisega „Vaca Gallega – Buey Gallego“ hõlmatud geograafiline piirkond on kogu Galicia autonoomne piirkond.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Seos geograafilise piirkonna ja liha „Vaca Gallega – Buey Gallego“ vahel rajaneb toote eripäral ja seda seost tugevdab toote maine.

Geograafilise piirkonna füüsilised tunnused ja looduslikud tegurid

Liha „Vaca Gallega – Buey Gallego“ tootmiseks sobilike lehmade ja härgade kasvatamine ja nuumamine on ajalooliselt seotud Galicia erilise geograafilise keskkonnaga, eeskätt sööda kasvatamiseks sobivate pinnase- ja kliimatingimustega.

Galicia maastikku iseloomustavad laiuvad künkad ja madalad mäed, mille kõrgus ületab harva 800 meetrit, ja nende vahel looklevad varjulised orud, tänu millele on karjamaal toitumine võimalik aasta ringi. Orgusid varustab veega suur jõgede võrgustik, mis niisutab pinnast ning tagab veistele ja härgadele joogivee. Vesi sisaldab suhteliselt suurel määral naatriumi ja kloriide, kuid vähe kaltsiumi, magneesiumi ja räni.

Pinnas asub peamiselt graniidil, kiltkivil ja savikildal, mida iseloomustab happesus ja orgaanilise aine rohkus. Kliima on mõõdukas ja tugevate ookeanimõjutustega; seda iseloomustavad mõõdukad temperatuurid (kaalutud keskmine on üle 13 oC) ja rohked sademed (üle 1 100 mm aastas).

Need keskkonnatingimused on loonud väga mitmekülgse taimestiku, mis koosneb peamiselt hemikrüptofüütidest ja kus on valdavalt esindatud kohaliku keskkonnaga kohandunud happelembesed liigid. Eelkõige tuleks esile tõsta looduslikke niidutaimi (peamiselt aruhein, kastehein, nurmikad, raiheinad ja kerahein), samuti liblikõielisi taimi (ristik ja harilik nõiahammas), millel on palju kohaliku geenibaasiga ökotüüpe ja sorte. Need taimed kasvavad piirkonnas hästi ja neid hinnatakse keskkonnatingimustega kohanemise pärast.

Sellised looduslikud tingimused toetavad sööda tootmist ning võimaldavad lehmi ja härgi toita valdavalt põllumajandusliku majapidamise enda ressurssidele tuginedes.

Ajaloolised ja inimtegurid

Lehmade ja härgade kasvatamine algas Galicias juba eelajaloolisel ajal. Alates 12. sajandist on olnud kasutusel tootmismeetod, mille raames kaasati lehmad ja härjad järkjärgult põllumajanduslike pereettevõtete töösse. Selle olulisus on olnud ilmne alates 18. sajandist, kui lehmad ja härjad töötasid põldudel ning saadeti elu lõpuetapis liha saamise eesmärgil nuumamisele. 16.–20. sajandil kasvatati kolmandik Hispaania kariloomadest Galicia piirkonnas.

20. sajandi keskpaigas viisid sõjajärgse perioodi raskused selleni, et pered jätkasid ellujäämiseks traditsiooniliste tootmistavade kasutamist; see tähendas, et säilitati üks kõnealuse toote kvaliteedi põhiaspekt, st eriline nuumamismeetod, milleks kasutatakse kohalikke ressursse. Loomakasvatus rajaneb jätkuvalt väikestel pereettevõtetel, mis säilitavad kariloomade, maa ja inimeste vahelist sümbioosi ning mis on pühendunud ühelt põlvkonnalt teisele pärandatud söötmistavade ja hoolikate majandamistavade järgimisele.

Kokkuvõttes on ajaloolased paljastanud nende lehmade ja härgade saladuse: sellega tegelevad väiketootjad, kellel on väikesed karjad, ning põldudel (kuid mitte ülemäära) ja oma tööea lõpus lautades töötavaid loomi nuumatakse hoolikalt värskete nurmikate ja muu söödaga. See nuumamismeetod, mis hõlmab lehmade ja härgade eest hoolitsemist ja mõõdukat füüsilist koormust ning levis järkjärgult üle kogu piirkonna, kusjuures on tõendeid, et seda meetodit on kasutatud sajandeid, parandab liha lõppkvaliteeti ja aitab seda teistest eristada. Liha maine oli selline, et juba 18. ja 19. sajandil tutvustasid paljud asjatundjad, nende seas ka Martín Sarmiento, N. Casas ja R. Jordana y Morera, Galiciat ja sealseid loomakasvatajaid kui eeskuju ülejäänud Hispaania jaoks: nende sõnul oli maa asustatud väikeste põllumajanduslike majapidamistega, kus olid ühendatud põllumajandus ja loomakasvatus, et luua rikkust, kasvatada kuningriigi parimaid loomi ja toota parimat liha.

Levinuim tootmismeetod on poolekstensiivne, sest see sobib Galicia maastiku ning põllumajandusettevõtete killustatuse ja väikese mastaabiga. Lehmad ja härjad toituvad tavaliselt päeval karjamaal ja neid hoitakse öösel laudas, kus neile antakse ka lisasööta.

Lehmade ja härgade nuumamise lõpetamiseks on enne tapmist vajalik vähemalt kuus kestev lõppetapp. Seetõttu hoitakse Galicia traditsiooni järgides loomi enne tapmist laudas või siis vähemalt piiratakse nende liikumist põldudel.

Toote eripära

Lihasisese rasvasisalduse keskmine protsent liha „Vaca Gallega – Buey Gallego“ valmistamiseks kasutatavates rümpades on üle 5,6 %, st oluliselt kõrgem kui teiste lehma- ja härjarümpade keskmine rasvasisaldus. Seda peetakse positiivseks teguriks, mis on oluline liha sensoorse kvaliteedi jaoks (maitse, õrnus, mahlasus ja maitseomadused).

Lihal „Vaca Gallega – Buey Gallego“ on hea lipiidide profiil, mida iseloomustab suur suhteline monoküllastumata ja polüküllastumata rasvhapete sisaldus. Lisaks on n-6/n-3 rasvhapete suhe suurepärane, sest see on keskmiselt madalam kui 2,05.

Põhjuslik seos geograafilise piirkonna, inimtegurite ja toote eripära vahel

Galicias kasutatav meetod on kombineeritud, st karjamaal toitumine vaheldub laudas toitmisega. Põllumajanduslikud majapidamised kasutavad söötmisel oma ressursse ja saagi ülejääke; tulemuseks on rasvaviiruline liha, mis paistab silma oma omaduste ja sensoorse kvaliteediga.

Sööt koosneb kuivsöödast, peamiselt väga produktiivsetest rohutaimedest ja liblikõielistest taimedest, mille ökotüüpe ja sorte peetakse kohaliku keskkonnaga kohanemise pärast väärtuslikeks. Need tegurid ning vähemalt kuus kuud kestev nuumamise lõppetapp, kus lehmade ja härgade sööda energiasisaldust täiendatakse küpse ja toore maisisilo, teraviljajahu ja segasöödaga, toovad kaasa selle, et liha „Vaca Gallega – Buey Gallego“ valmistamiseks kasutatavate rümpade lihasisene rasvasisalduse protsent on selline nagu eespool kirjeldatud, st suurem kui teiste rümpade puhul keskmiselt.

Tavapärane traditsioon lasta loomadel toituda karjamaal, anda neile toitu, mis koosneb söödast, millest 80 % on toodetud Galicias, kus on valdavad looduslikud happelembesed rohttaimede liigid, ning piirkonna vee keemiline koostis annavad liha „Vaca Gallega – Buey Gallego“ tootmiseks valmistatavatele rümpadele hea lipiidide profiili, kus on võrreldes küllastunud rasvhapetega ülekaalus monoküllastumata ja polüküllastumata rasvhapped. Need tegurid annavad lihale loomarasva lõhna, püsiva lihaka maitse ja pisut happelise järelmaitse, mis on kaitstud tootele iseloomulikud.

Seost geograafilise piirkonna ja toote omaduste vahel on kinnitatud dokumendis „Report certifying the link between the geographical area and the quality of Galician cow and steer meat“ (aruanne, mis tõestab seost geograafilise piirkonna ning Calicia lehma- ja härjaliha kvaliteedi vahel), mille koostas Fundación Centro Tecnolóxico da Carne (11.4.2016).

Maine

Tarbijad hindavad liha „Vaca Gallega – Buey Gallego“ ja sellele viidatakse sageli 19. ja 20. sajandi kokandustekstides. 1878. aastal ütles Museros y Rovira: „Liha on taine ja sellel on suurepärane maitse, mille tingib loomade sööt.“ 1894. aastal kirjeldas Hispaania kokandusajaloo tähtsaim gurmaan Ángel Muro liha järgmiselt: „Kvaliteetne veiseliha lehmadelt või härgadelt, intensiivse tumepunase värvi ja peente rasvaviirgudega.“

Paljude asjatundjate arvates on tegemist lihaga, mis kuulub maailma parimate sekka, seda nii paljude riikide lihadelikatesse müüvates lihakauplustes kui ka gastronoomiasektoris. (Oma veebisaidil www.stephanedecotterd.com kirjutas peakokk Stéphane Décotterd nii: „Le bœuf de Galice, la meilleure viande du monde?“ [„Galicia veiseliha: maailma parim liha?“], avaldatud 11.2.2017, ja ajakirjanik Manuel Darriba avaldas päevalehes El Mundo artikli pealkirjaga „El buey gallego. 1.600 kilos de la mejor carne del mundo“ [„Galicia härg: 1 600 kilo parimat liha maailmas“], avaldatud 8.11.2009.) Liha „Vaca Gallega – Buey Gallego“ on kuulus ja tunnustatud toode, mida tõestab asjaolu, et seda liha võib leida spetsiaalsetest lihakauplustest, tipprestoranide menüüst ja tuntud kokkade valmistatud roogadest.

Nii Hispaania kui ka rahvusvahelises meedias on kõnealuse liha kohta arvukalt viiteid, näiteks: ajakirjanik Carlos Herrera kirjutas ajakirjas XLSemanal: „…kui Iñaki baaris Balmasedas visati tükk liha grillile, siis tundus, nagu meie ees oleks avanenud taevaväravad. See oli tõeline Galicia veiseliha…“ (8.4.2018); ajakirjanik Marie-Claire Digby kirjutas päevalehes The Irish Times: „Parim veiseliha, mida peakokk Gareth Smith on iial söönud, pärines ühelt noist Galicia lehmadest…“ (2.12.2016). Liha on kiitnud ka paljud toidukriitikud (Mike Gibson, Killian Fox, Jay Rayner, Lydia Itoi, Jeffrey Steingarten, Jacob Richler, Janet Mendel jne), blogijad ja arvamuskujundajad, kes on keskendunud lehmadelt ja härgadelt saadud veiselihale.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://mediorural.xunta.gal/sites/default/files/produtos/en-tramitacion/Pliego-de-condiciones-IGP-Vaca-Gallega-Buey-Gallego-febreiro-2022.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.