ET Euroopa Liidu Teataja C 30/5

Nõukogu järeldused mittetöötavate ja mitteõppivate noorte sotsiaalse kaasamise parandamise kohta

2014/C 30/03

NÕUKOGU JA NÕUKOGUS KOKKU TULNUD LIIKMESRIIKIDE VALITSUSTE ESINDAJAD,

TUNNISTAVAD, ET

1. Noored naised ja mehed on Euroopa tähtis ressurss. Noored esindavad tänast ja tulevikupotentsiaali, kuid seisavad silmitsi mitmete probleemidega, nagu tööpuudus ja sellega seonduvad sotsiaalsed probleemid (1). Praegusest kriisist väljumiseks ja tulevikus sarnaste probleemide ärahoidmiseks peavad kõik liikmesriigid viivitamatult võtma meetmeid, mis on suunatud noorte tööhõive, hariduse ja koolituse, osalemise ja sotsiaalse kaasatuse edendamisele.

2. Mittetöötavad ja mitteõppivad noored (edaspidi – „NEET-noored”) (2) võivad kogeda negatiivseid sotsiaalseid tingimusi, näiteks isoleeritus, iseseisvuse puudumine, riskikäitumine ning ebastabiilne vaimne ja füüsiline tervis, millest tuleneb neile hilisemas elus kõrgem töötuse ja sotsiaalse tõrjutuse oht. Noorte, eriti NEET-noorte sotsiaalsel tõrjutusel võivad olla negatiivsed tagajärjed majandusele ja märkimisväärne hind Euroopas. Noorte tööturult kõrvalejäämisest tulenev majanduslik kahju oli 2011. aastal 153 miljardit eurot. Tegemist on konservatiivse prognoosiga, mis võrdub 1,2 %-ga ELi SKPst (3).

3. NEET-noored on rohkem või vähem haavatavad, erinevate omaduste ja vajadustega. Seetõttu tuleb kasutada nende vajadustest lähtuvat lähenemisviisi, et neid tulemuslikult ja edukalt (taas)integreerida tööturule, haridus- või koolitussüsteemi ja ühiskondlikku ellu.

4. Seda lähenemisviisi tunnistati 22. aprillil 2013 vastu võetud nõukogu soovituses noortegarantii loomise kohta (4). Soovituses sätestatakse, et kõik kuni 25aastased noored peaksid saama hiljemalt nelja kuu möödudes töötuks jäämisest või formaalharidussüsteemist lahkumisest kvaliteetse töö-, haridustee jätkamise, õpipoisiõppe või praktikapakkumise (5).

5. Ülevaade oskuste kohta ELis ja Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse kutseoskuste prognoosimine võivad toetada noorte töötuse vähendamiseks suunatud poliitikaalgatusi, lihtsustades tekkivate oskuste puudujääkide ning oskuste ja väljavaadete suundumuste kindlakstegemist tööturu jaoks.

6. NEET-nooreks muutumise ohtu suurendavad riskitegurid on sageli kombinatsioon isiklikest, majanduslikest, haridusalastest ja sotsiaalsetest teguritest.

7. Noorsootöö, vabatahtlik tegevus, kodanikuaktiivsus ning mitteformaalne ja informaalne õpe võivad etendada tähtsat ja täiendavat rolli, andes lisandväärtust kõikidele noortele, eelkõige NEET-noortele, tööturule sisenemisel: nende abil luuakse sidemed haridus- ja tööhõivesüsteemide vahel, täiendatakse formaalhariduse süsteemi, tekitatakse enesekindlust ja sotsiaalset kapitali, soodustatakse enesearendamist ning suurendatakse tööalast konkurentsivõimet tõhustavaid nn pehmeid oskusi ja tehnilisi oskusi.

8. Eesistujariik Leedu poolt 9.–12. septembril 2013 Vilniuses korraldatud ELi noortekonverentsi ühistes järeldustes rõhutatakse vajadust kohandada haridust noorte inimeste vajadustega ja tööturu nõuetega, hõlbustada üleminekut hariduse omandamiselt tööhõivesse ja parandada noorte tööturule integreerimise tingimusi (6).

LEIAVAD, ET

9. NEET-noortele ja eriti tööturul mitteosalevatele NEET-noortele suunatud teenuste kättesaadavust takistavate tegurite tuvastamiseks tuleb hinnata nii kohalikul, piirkondlikul, siseriiklikul kui Euroopa tasandil olemasolevaid uuringuid, süsteeme ja programme.

10. Noortepoliitika, eelkõige noorsootöö, võib aidata kaasa selliste ELi algatuste edukale elluviimisele, mille eesmärgiks on võidelda noorte töötuse ja tööturult eemalolemise vastu, nagu näiteks noorte tööhõive algatus ja eriti noortegarantii. Parimate võimalike tulemuste saavutamiseks on seega vaja võtta ühtseid ja vastastikku tugevdavaid siseriiklikke meetmeid ja rakendada teisi poliitikavahendeid.

11. NEET-noorte sotsiaalse kaasatuse parandamiseks tuleks tagada terviklik lähenemine ja sektoritevaheline koostöö. Äärmiselt tähtis on sotsiaalne investeerimine inimeste oskustesse ja võimetesse kogu elu vältel, et parandada nende võimalusi integreeruda tööturule ja ühiskonda (7). Kõiki poliitikavahendeid, -meetmeid ja -tegevusi tuleks koordineerida ja rakendada kohalikul, piirkondlikul, riiklikul ja Euroopa tasandil ning noorte sotsiaalse kaasamise meetmete väljatöötamises ja võtmises peaksid osalema erinevad sidusrühmad.

12. Ennetustegevus peaks olema prioriteet, et hoida ära NEET-noorte arvu suurenemine ning murda põlvkondadevaheline sotsiaalse tõrjutuse tsükkel. Varajase sekkumise tagamiseks, et vältida noorte muutumist NEET-noorteks, on vaja ennetavat lähenemisviisi, mis hõlmaks perekonda, väikelaste haridusasutusi, koole, eelkõige põhihariduse ülemist astet ja kutseharidust, koolitust ja mitteformaalse õppe pakkujaid, vabaühendusi, eelkõige noorteorganisatsioone, noorsootöötajaid, vanemaid ja teisi sidusrühmi.

13. Poliitikameetmed peavad võtma arvesse NEET-noorte mitmekesisust, et teha kindlaks sekkumiseks vajalik hetk ning meetmete eesmärgid ja sisu. Rohkem tähelepanu tuleb pöörata soolistele erinevustele hariduses, sotsiaal- ja tööhõivepoliitikale ning erivajadustega noortele.

14. NEET-noori käsitlevad meetmed peaksid olema individuaalsed ja paindlikud ning suunatud pikas perspektiivis jätkusuutlike positiivsete tulemuste saavutamisele tööturul ning (taas)integreerimisele haridusse või koolitusse ning ühiskondlikku või sotsiaalsesse ellu. NEET-noortega tehtavas töös tuleks kasutada uuenduslikke mooduseid, vastastikust õppimist ja teavitustegevust.

15. ELi struktuuri- ja investeerimisfondide, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi ning Euroopa algatuste ja programmide, sealhulgas noorte tööhõive algatuse ja programmi Erasmus+ tulemuslik kasutamine on ülioluline, et hoogustada projektide elluviimist noorte sotsiaalse kaasamise valdkonnas.

PALUVAD LIIKMESRIIKIDEL JA KOMISJONIL NENDE VASTAVATE PÄDEVUSTE PIIRES JA ASJAKOHASELT SUBSIDIAARSUSE PÕHIMÕTET ARVESTADES

16. Töötada välja, rakendada ja arendada edasi, kui see on asjakohane, riiklikke, piirkondlikke ja/või kohalikke strateegiaid või programme, nagu noortegarantii rakendamiskavad, et tõhustada NEET-noorte sotsiaalset kaasamist. Strateegiad peaksid olema tõenditepõhised, tuginema sektoritevahelisel koostööl ning hõlmama kõiki asjakohaseid sidusrühmi. Strateegiate koostamine peaks hõlmama arutelu sihtrühmaga ning tulemuslike poliitikavahendite kavandamist, rakendamist, järelevalvet ja hindamist. Poliitikavahenditele juurdepääsu ja nende tulemuslikkuse järelevalve ja hindamine peaks olema sootundlik.

Ennetamise valdkonnas

17. Edendada juurdepääsu asjakohastele, soodsatele, kättesaadavatele ja kvaliteetsetele teenustele, nagu alusharidusele ja lapsehoiule, elukohale, tervishoiu- ja sotsiaalteenustele, et ennetada noorte muutumist NEET-noorteks või selles olukorras püsimist.

18. Edendada noorsootööd ja sellesse panustada ning hõlbustada NEET-noorte juurdepääsu selle teenustele, tugevdades sektoritevahelist koostööd asjaomaste sidusrühmade hulgas.

19. Rakendada kõikehõlmavat lähenemisviisi, et vähendada haridussüsteemist varakult lahkumist, hõlmates ennetus- ja sekkumismeetmeid (8).

20. Töötada välja ja rakendada uusi ja individuaalsetest vajadustest lähtuvaid lähenemisviise, nagu näiteks väljaspool tavapärast raamistikku tehtav noorsootöö ja/või teavitustegevus NEET-noorte sotsiaalse kaasamise parandamiseks. Kasutada täiel määral ära noorsootöö potentsiaali, et tekitada noortes enesekindlust ja soodustada enesearendamist ning aidata kaasa haridussüsteemist varakult lahkumise vähendamisele (9).

21. Innustada ja toetada kvaliteetset nõustamist, sealhulgas teavet, mis käsitleb karjääri, töötaja õigusi, töö- ja haridusvõimalusi, vaba liikumise võimalusi ning igakülgsemat nõustamist ja toetamist, mida osutatakse kõigile noortele, eelkõige aga neile, kellel on oht muutuda NEET-nooreks, ja nende perekondadele.

22. Tugevdada noorteorganisatsioonide, noorsootöö ja muude kaasamise viiside suutlikkust osalemise vahendina ja kasutada nende potentsiaali NEET-noorte sotsiaalse kaasamise parandamisel.

23. Julgustada kohalikke algatusi ja edendada sotsiaalse ühtekuuluvuse kavasid, et töötada välja konkreetsed NEET-noortele suunatud meetmed nende (taas)integreerimiseks kohalikku kogukonda.

24. Kasutada Euroopa noorteportaali teabeplatvormina noorte teavitamiseks sotsiaalse kaasatusega seonduvatest küsimustest.

Hariduse, koolituse ja mitteformaalse õppe valdkonnas

25. Laiendada juurdepääsu nn teisele haridusvõimalusele ning toetada selliste oskuste omandamist ja/või arendamist, mis vastavad tööturu nõudlusele.

26. Edendada sotsiaalselt tõrjutud isikute vajadustele kohandatud professionaalse juhendamise ja nõustamise kättesaadavust, mida osutatakse nende elu kõikidel etappidel.

27. Luua hiljemalt 2018. aastaks mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise kord, tehes seda vastavalt siseriiklikele asjaoludele ja eripäradele ning liikmesriikidele sobilikul viisil, mis võimaldab üksikisikutel kõnealust õpet kasutada oma karjääri edendamisel ja täiendõppe eesmärgil (10).

28. Suurendada juurdepääsu alusharidusele ja lapsehoiule ning nende kvaliteeti. Ebasoodsa taustaga lastele tuleks vajadusel osutada täiendavat toetust (11).

29. Rakendada Erasmus+ programmi kui toetavat vahendit omandada sotsiaalset ja kodanikupädevust ja vastavaid oskusi ning tugevdada noorte liikuvust ja tööalast konkurentsivõimet.

Hariduse omandamiselt tööhõivesse ülemineku valdkonnas

30. Luua riiklike ja erasektori tööturuasutuste, karjäärinõustajate ja muude spetsialiseerunud noorteteenuste osutajate (vabaühendused, noortekeskused ja ühingud) vahel partnerlusi, mis aitavad töötusest, tööturul mitteosalemisest, haridus- või koolitussüsteemist sujuvalt tööturule siseneda.

31. Edendada kvaliteetset töökohal toimuvat väljaõpet, näiteks õpipoisiõpet ja praktikat, kui tõhusat meedet haridus- ja koolitussüsteemist püsivalt tööellu ülemineku parandamiseks, edendades eelkõige tööturu jaoks asjakohaseid oskusi ja parandades oskuste vastavusse viimist tööturu vajadustega, muu hulgas Euroopa Õpipoisiõppe Liitu käsitleva nõukogu avalduse (12) kontekstis.

32. Võttes arvesse noortegarantii loomist käsitlevat nõukogu soovitust, rakendada meetmeid noorte töötusega võitlemiseks, eelkõige ülemineku hõlbustamiseks, milleks on muu hulgas partnerluspõhiste lähenemisviiside (sealhulgas noorte tugiteenuseid hõlmavad partnerluspõhised lähenemisviisid) väljatöötamine, varane sekkumine ja aktiveerimine, tööturule integreerumist toetavad meetmed (sealhulgas oskuste ja tööturuga seonduvate meetmete tõhustamine), liidu vahendite kasutamine, kavade hindamine ja pidev täiustamine.

Tööhõive valdkonnas

33. Tõhustada aktiivsete kaasamismeetmete abil täielikku ja aktiivset osalemist tööturul, edendada noorte loovust ja uuenduslikkust alustada tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana, toetada ettevõtlikkust ja esmast töökogemust.

34. Kõrvaldada tõkked, sealhulgas vanusest tulenevad takistused ja muud diskrimineerimise vormid, mis takistavad tööturule (taas)sisenemist, käsitleda ebakindlate töökohtade erinevaid liike ning analüüsida vajaduse korral võimalusi palgaväliste tööjõukulude vähendamiseks, et suurendada noorte väljavaateid tööd leida (13).

35. Tagada tööturuasutuste suutlikkus koostöös noorteorganisatsioonide ja muude noori toetavate partneritega pakkuda personaalset nõustamist ja personaalse tegevuskava koostamist, sh iga isiku jaoks personaalselt koostatud toetusskeem, mis põhineb vastastikuste kohustuste põhimõttel juba algetapist alates.

36. Kaasata noortepoliitika sidusrühmasid ja noori ning noorte ja kodanikuühiskonna organisatsioone asjakohaste poliitikate, sealhulgas noortegarantii väljatöötamisse ja elluviimisse, pöörates eelkõige erilist tähelepanu sellele, kuidas noorsootöö saaks teha kindlaks, millistel noortel on oht muutuda NEET-nooreks, ning luua sidemed NEET-noorte ja teenuseosutajate vahel. Anda noorte sidusrühmadele volitused edendada noortegarantii ja teiste tööhõive- ja koolitusvaldkonna algatustega loodud võimalusi ning neist teavitada.

37. Panustada täiel määral sellesse, et EURES areneks tõeliseks üleeuroopaliseks ametissevõtmise ja töölevärbamise võrgustikuks, mis on keskendunud erinevate liikmesriikide tööturuvajaduste käsitlemisele, sisaldades nii riiklike kui erasektori tööturuasutuste vabade töökohtade pakkumisi ning õpipoisiõppe ja praktikakohtade pakkumisi, (14) kui see on asjakohane.

38. Toetada töö-, era- ja pereelu kokkusobitamist, et ennetada ja hoida ära tõkete tekkimist, mis takistavad integreerumist tööturule.

PALUVAD KOMISJONIL

39. Kavandada parimate tavade jagamist komisjoni käsutuses olevate asjakohaste vahendite kaudu, sealhulgas koostada koondaruanne liikmesriikide parimate tavade kohta seoses algatustega, mille eesmärk on (taas)integreerida NEET-noored tööturule ja haridussüsteemi; võtta arvesse teisi samas valdkonnas läbiviidud uuringuid ja algatusi ning levitada nende tulemusi; kasutada noortepoliitika valdkonna ELi programmidest ja fondidest (nt programm „Aktiivsed noored”, elukestva õppe programm, Erasmus+ ja Euroopa Sotsiaalfond) rahastatud projektidest tulenevaid häid tavasid ja olemasolevaid koostöövõrgustikke, näiteks Euroopa noortepoliitika alaste teadmiste keskust.

40. Võtta arvesse noortesektori panust tööturu tulevikuvajaduste ning vajalike oskuste ja pädevuste korrapäraseks ja süsteemseks hindamiseks.

41. Edendada ja tagada, et tulevastes ELi noorteprogrammides, nagu Erasmus+, seatakse muu hulgas esikohale piiratud võimalustega noored, eelkõige NEET-noored.

42. Edendada noorteküsimustega tegelevate sidusrühmade vahelist dialoogi, mis hõlmab noorsootöö tegijaid ja ettevõtjate esindajaid, keskendudes NEET-noortele, nende individuaalsele nõustamisele ja sotsiaalsete oskuste arendamisele.

43. Analüüsida ettevõtjate, teadusasutuste, ametiasutuste, noorte ja teiste sidusrühmade sektoritevahelisel koostööl põhineva kõrgetasemelise seminari käigus NEET-noorte probleeme ja nende võimalikke lahendusi.

44. Jätkata tööhõivekomitee mitmepoolse järelevalve kaudu Euroopa poolaasta raames noortegarantii kavade väljatöötamist, rakendamist ja nende tulemusi puudutavate arengute jälgimist, analüüsida kohaldatavate poliitikate mõju ja esitada nende arengute kohta regulaarselt aruandeid.

45. Jätkata liikmesriikide ja teiste sidusrühmade toetamist, et suurendada kvaliteetse töökohal toimuva väljaõppe pakkumist, eelkõige Euroopa Õpipoisiõppe Liidu raames, ning edendada parimate tavade ja kogemuste vahetamist õpipoisiõppe skeemide kohta.

(1) 2012. aastal jäi Euroopas tööturult, haridusest ja koolitusest kõrvale 7,5 miljonit noort vanuses 15‒24 aastat ning lisaks neile veel 6,5 miljonit noort vanuses 25‒29 aastat. See vastab mittetöötavate ja mitteõppivate noortena klassifitseeritud noorte osakaalu märkimisväärsele suurenemisele: 2008. aastal oli see 11 % vanuserühmas 15–24 aastat ja 17 % vanuserühmas 25–29 aastat; 2012. aastaks olid need näitajad vastavalt suurenenud 13 % ja 20 %-ni (Eurostat).

(2) Tööhõivekomitee leppis oma 19. mai 2010. aasta koosolekul kokku, et määratlus „mittetöötavad ja mitteõppivad noored” hõlmab nii mitteõppivaid töötuid (vastavalt ILO määratlusele) kui mitteõppivaid tööturul mitteosalevaid isikuid (vastavalt ILO määratlusele).

Vt http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=6602&langId=en

(3) NEETs. Young people not in employment, education or training: Characteristics, costs and policy responses in Europe, lk 2. Eurofound (2012).

Vt http://www.eurofound.europa.eu/pubdocs/2012/54/en/1/EF1254EN.pdf

(4) ELT C 120, 26.4.2013, lk 1.

(5) Tulenevalt komisjoni 2013. aasta juuni teatisest „Meetmed noorte töötuse vähendamiseks” ja sellega seonduvatest Euroopa Ülemkogu järeldustest, peaksid rohkem kui 25 %-lise noorte töötuse osakaaluga piirkondadega liikmesriigid esitama noortegarantii rakenduskava 2013. detsembriks ja teised liikmesriigid 2014. aastal.

(6) ELi noortekonverentsi ühised järeldused (Vilnius, 9.–12. september 2013).

(7) Nõukogu 20. juuni 2013. aasta järeldused „Sotsiaalsed investeeringud majanduskasvu ja ühtekuuluvuse edendamiseks”.

(8) Nõukogu 28. juuni 2011. aasta soovitus varakult haridussüsteemist lahkumise vähendamise poliitika kohta (ELT C 191, 1.7.2011, lk 1).

(9) Vt nõukogu 28. juuni 2011. aasta soovitust varakult haridussüsteemist lahkumise vähendamise poliitika kohta (ELT C 191, 1.7.2011, lk 1). Euroopa Ülemkogu poolt heakskiidetud strateegia „Euroopa 2020” üheks peamiseks eesmärgiks on vähendada koolist väljalangenute osatähtsust nii, et see oleks vähem kui 10 %, ja tagada, et vähemalt 40 %-l nooremast põlvkonnast oleks kõrgharidus või sellega samaväärne kvalifikatsioon.

(10) Nõukogu 20. detsembri 2012. aasta soovitus mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise kohta (ELT C 398, 22.12.2012, lk 1).

(11) Nõukogu järeldused väikelaste hariduse ja hoiu kohta: lapsed tuleb eluks tulevikuühiskonnas hästi ette valmistada (ELT C 175, 15.6.2011, lk 8).

(12) Nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta avaldus Euroopa Õpipoisiõppe Liidu kohta.

(13) Vt nõukogu 22. aprilli 2013. aasta soovitust noortegarantii loomise kohta (ELT C 120, 26.4.2013, lk 1), punkt 16.

(14) Komisjoni 26. novembri 2012. aasta rakendusotsus, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 492/2011 seoses vabade töökohtade ja töötaotlejate vahendusega ning EURESi taasloomisega (ELT L 328, 28.11.2012, lk 21).