ET Euroopa Liidu Teataja C 308/1

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE

EUROOPA LIIDU MAJANDUSAASTA ARUANNE

2009. EELARVEAASTA

Konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ja konsolideeritud eelarve täitmise aruanne

2010/C 308/01

SISUKORD

Konsolideeritud majandusaasta aruandele lisatud deklaratsioon

Euroopa Liidu eelarve täitmine ja selle kohta raamatupidamisarvestuse pidamine

I OSA – Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ja selle lisad

A. Bilanss

B. Tulemiaruanne

C. Rahavoogude aruanne

D. Netovara muutuste aruanne

E. Raamatupidamise aastaaruande lisad

II OSA – Euroopa Liidu konsolideeritud eelarve täitmise aruanne ja selle lisad

A JAGU – Konsolideeritud eelarve täitmise aruanne

B JAGU – Konsolideeritud eelarve täitmise aruande lisad

KONSOLIDEERITUD MAJANDUSAASTA ARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON

Euroopa Liidu 2009. aasta konsolideeritud majandusaasta aruanne on koostatud teabe alusel, mille on esitanud Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 129 lõikes 2 osutatud institutsioonid ja asutused. Deklareerin, et see on koostatud kooskõlas kõnealuse finantsmääruse VII jaotisega ning raamatupidamise aastaaruande lisas toodud raamatupidamispõhimõtete, -eeskirjade ja -meetoditega.

Olen saanud nimetatud institutsioonide ja asutuste peaarvepidajatelt kogu teabe, mis on vajalik Euroopa Liidu varasid ja kohustusi ning eelarve täitmist kajastava majandusaasta aruande koostamiseks, ning nimetatud institutsioonide ja asutuste peaarvepidajad on tõendanud selle teabe usaldusväärsust.

Deklareerin, et kõnealuse teabe ja kontrolli põhjal, mida pidasin vajalikuks teha Euroopa Komisjoni majandusaasta aruande kinnitamiseks, võin olla piisavalt kindel, et käesolev majandusaasta aruanne annab Euroopa Liidu finantsseisundi kõigist olulistest tahkudest õige ja õiglase ülevaate.

Philippe TAVERNE Komisjoni peaarvepidaja

EUROOPA LIIDU EELARVE TÄITMINE JA SELLE KOHTA RAAMATUPIDAMISARVESTUSE PIDAMINE

1. IGA-AASTASE EELARVE KOOSTAMINE

Euroopa Liidu (ELi) eelarvest rahastatakse erinevaid poliitikavaldkondi ja programme kogu Euroopa Liidus. Komisjon viib kooskõlas liikmesriikide poolt seatud prioriteetidega igas valdkonnas läbi spetsiaalseid programme, tegevust ja projekte. Need võivad ulatuda alates haridusprojektidest, millega toetatakse õpilaste ja õpetajate liikumist, kuni projektideni, millega toetatakse ELi töötajatele parema töökeskkonna loomist ja välispiiride kontrolli tõhusust.

Üle 90 % ELi eelarvest läheb selliste ELi poliitikavaldkondade ja tegevusalade rahastamiseks, milles on kõigi liimesriikide vahel kokku lepitud. Otsene seos iga-aastase eelarve ja ELi poliitikavaldkondade vahel on tagatud tegevuspõhise eelarvestamise abil. 2004. aastal kasutusele võetud tegevuspõhine eelarve liigendus võimaldab selgelt eristada Euroopa Liidu poliitikavaldkondi ja neist igaühele eraldatud vahendite kogusummat.

Poliitikavaldkonnad on omakorda jaotatud ligikaudu 200 tegevusalaks, millest üle 110 sisaldavad tegevusassigneeringute ridu ning mida seepärast eelarve liigenduses kajastatakse eelarve peatükkidena. Valdav osa poliitikavaldkondadest on tegevuslikud, sest nende alla kuuluvate tegevusalade põhieesmärk on tuua kasu kolmandatest isikutest abisaajatele. Muud poliitikavaldkonnad, nagu „Koordineerimine ja õigusnõustamine” ja „Eelarve”, on horisontaalsed ja tagavad komisjoni nõuetekohase toimimise. Tegevusalade struktuur moodustab ühise kontseptuaalse raamistiku prioriteetide seadmiseks, planeerimiseks, eelarvestamiseks, järelevalveks ja aruandluseks ning selle peamine eesmärk on edendada vahendite tõhusat, mõjusat ja kokkuhoidlikku kasutamist.

Eelarveprojekti vastuvõtmise sisemenetlus algab sellega, et komisjon koostab eelarveprojekti, mis seejärel saadetakse nõukogule, kes võib selles teha muudatusi, kui seda peetakse vajalikuks. Edasi saadetakse ajakohastatud eelarve Euroopa Parlamendile, kes võib sellesse muudatusettepanekuid teha või olemasoleva projekti heaks kiita või tagasi lükata. Kõikides muudatustes ja ajakohastustes kokkuleppimise järel (mis võib vajaduse korral hõlmata ka täiesti uue projekti esitamist komisjoni poolt) võtab parlament detsembri keskel eelarve vastu. Parlamendi president kuulutab eelarve vastuvõetuks ja seejärel võib asuda seda täitma.

2. KUIDAS TOIMUB ELi RAHASTAMINE?

Kaks peamist ELi rahastamise allikat on tulu omavahenditest ja mitmesugused tulud.

2.1. Tulu omavahenditest ja nõuded

Tulu omavahenditest koguneb ELile eelarve rahastamiseks automaatselt, ilma et selleks oleks vaja täiendavat riiklike ametiasutuste otsust. Eelarve rahastamiseks vajamineva omavahendite kogusumma määrab kogukulu, millest on lahutatud muud tulud. Omavahendite kogusumma ei tohi ületada 1,24 % (alates 2010. aastast 1,23 %) ELi kogurahvatulust. Omavahendid võib jagada järgmistesse kategooriatesse:

1. Traditsioonilised omavahendid koosnevad tollimaksudest ja suhkrumaksudest. Traditsioonilisi omavahendeid koguvad liikmesriigid ELi nimel ettevõtjailt. Neist 25 % jätavad liikmesriigid endale sissenõudmiskulude katteks. Tollimakse kogutakse kolmandatest riikidest pärinevate toodete impordilt ühises tollitariifistikus sätestatud maksumäära alusel. Suhkrumakse tasuvad suhkrutootjad suhkru eksporditoetuste rahastamiseks. Traditsioonilised omavahendid moodustavad tavaliselt +/-13 % omavahenditest saadavast tulust.

2. Käibemaksupõhiseid omavahendeid kogutakse liikmesriikide käibemaksu arvestusbaaside alusel, mis on selleks otstarbeks vastavalt ELi eeskirjadele ühtlustatud. Igalt liikmesriigilt kogutakse ühtlustatud arvestusbaasist sama protsendimäär. Siiski on arvesse võetav käibemaksu arvestusbaas piiratud 50 %-ga liikmesriigi kogurahvatulust. Käibemaksupõhised omavahendid moodustavad tavaliselt umbes 12 % omavahenditest saadavast tulust.

3. Kogurahvatulul põhinevaid omavahendeid kasutatakse eelarve tulude ja kulude tasakaalustamiseks, st eelarve selle osa rahastamiseks, mis ei ole kaetud muude tuluallikatega. Igalt liikmesriigilt nõutakse sisse sama, ELi eeskirjadega kehtestatud protsendimäär kogurahvatulust. Kogurahvatulul põhinevad omavahendid moodustavad tavaliselt +/– 75 % omavahenditest saadavast tulust.

Kõnealuste summade tasumise kohta peetakse eraldi raamatupidamisarvestust, mis hõlmab traditsioonilisi omavahendeid, mille liikmesriigid on määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 artikli 6 lõike 3 punkti b kohaselt kindlaks määranud, kuid mida ei ole ELile kättesaadavaks tehtud, sest neid ei ole veel sisse nõutud, neile ei ole veel antud tagatist või need on vaidlustatud. Iga liikmesriik saadab komisjonile kõnealuse raamatupidamisarvestuse kohta kvartaliaruande, milles on iga vahendi liigi kohta esitatud järgmised andmed:

— eelneva kvartali võlgnevuse saldo;

— kõnealuse kvartali jooksul sissenõutud summad;

— arvestusbaasi korrigeerimine (parandused/tühistamised) kõnealuse kvartali jooksul;

— mahakantud summad;

— kõnealuse kvartali lõpus sissenõutav saldo.

Eraldi raamatupidamisarvestusse kantud traditsiooniliste omavahendite sissenõudmisel peavad need olema tehtud komisjonile kättesaadavaks hiljemalt esimesel tööpäeval pärast nõude sissenõudmise kuule järgneva teise kuu 19. kuupäeva.

Eraldi raamatupidamisarvestuses kajastatud nõuete suhtes tuleb kohaldada allahindlust, et kajastada olukordi, mil tegelik sissenõudmine on ebatõenäoline. Kõnealune allahindlus põhineb liikmesriikide endi hinnangutel kooskõlas nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 artikli 6 lõike 4 punktiga b, mille kohaselt „liikmesriigid edastavad koos konkreetse aasta viimase kvartaliaruandega hinnangu kõnealuse aasta 31. detsembril eraldi raamatupidamisarvestuses olevate nende maksude [nõuete] kogusummast, mille sissenõudmine on muutunud ebatõenäoliseks.”

Liikmesriikide saadetud hinnangute põhjal on bilansi aktiva poolel punktist „Nõuded liikmesriikidele” maha arvatud allahindlus. See aga ei tähenda, et komisjon loobub nende summade sissenõudmisest, mille väärtust on kõnealusel viisil korrigeeritud. Isegi juhul, kui sissenõudmine näib väga ebatõenäoline, kui mitte võimatu, ei tähenda see veel tingimata, et kõnealused summad oleksid ELi eelarve jaoks traditsiooniliste omavahenditena kadunud. Seda seetõttu, et sissenõudmata nõuded lähevad kaduma vaid juhul, kui liikmesriik on ammendanud kõik võimalused, mille kasutamist temalt nõutakse sissenõudmise kindlustamiseks. Kui liikmesriik ei ole seda teinud, jääb ta rahaliselt vastutavaks ja temalt nõutakse summa maksmist ELi eelarvesse määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 artikli 17 lõike 2 kohaselt.

2.2. Mitmesugused tulud

Mitmesugused tulud, mis tulenevad Euroopa Liidu tegevusest, moodustavad tavaliselt alla 10 % kogutulust. Nende hulka kuuluvad näiteks konkurentsitrahvid ja sissenõudekorraldused era- ja avaliku sektori võlgnikele seoses ELi projektide haldamisega. Sellesse kategooriasse kuuluvad ka rahalised karistused, mille Euroopa Kohus on määranud liikmesriikidele, kes ei täida teatavat kohtuotsust. Komisjon haldab igal aastal sadu tuhandeid projekte ja peab aastas koostama umbes 13 000 sissenõudekorraldust. Kõigi tähtajaks tasumata võlgnevuste pealt arvestatakse viivist. Kui kolmandad isikud (välja arvatud liikmesriigid) jätavad oma võlad tasumata, on komisjoni (ja nõukogu) otsused, millega nähakse ette maksekohustus, otseselt jõustatavad vastavalt selle riigi territooriumi tsiviilkohtumenetluse normidele, kus jõustamine aset leiab. Oma kohustusi mittetäitvate võlgnike suhtes rakendatakse võlgade sissenõudmise menetlust, mille algatab õigustalitus, kasutades väliste õigusbüroode abi.

3. KUIDAS TOIMUB EUROOPA LIIDU EELARVE HALDAMINE JA EELARVEST VÄLJAMAKSETE TEGEMINE?

3.1. Peamised põhitegevuskulud

Euroopa Liidu põhitegevuskulud katavad finantsraamistiku erinevaid rubriike ja esinevad erinevas vormis olenevalt sellest, kuidas raha välja makstakse ja millist eelarve täitmise viisi kasutatakse. Finantsmääruse kohaselt täidab komisjon üldeelarvet järgmiste eelarve täitmise viiside kohaselt:

Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine: seda eelarve täitmise viisi kasutatakse juhul, kui eelarvet täidavad otseselt komisjoni talitused.

Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine: seda eelarve täitmise viisi kasutatakse juhul, kui komisjon teeb eelarve täitmise ülesandeks ELi või liikmesriikide õiguse alusel tegutsevatele ametiasutustele, näiteks avalik-õiguslikele või avalikke teenuseid osutavatele ELi ametitele.

Detsentraliseeritud eelarve täitmine: seda eelarve täitmise viisi kasutatakse juhul, kui komisjon delegeerib teatavad eelarve täitmise ülesanded kolmandatele riikidele.

Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega: selle eelarve täitmise eelarve täitmise viisi korral delegeeritakse eelarve täitmise ülesanded liikmesriikidele. Enamiku kulude puhul kasutatakse eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega, millega kaasneb ülesannete delegeerimine liikmesriikidele; siia kuuluvad näiteks sellised valdkonnad nagu põllumajanduskulud ja struktuurimeetmed.

Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega: selle eelarve täitmise viisi korral delegeerib komisjon teatavad eelarve täitmise ülesanded rahvusvahelisele organisatsioonile.

3.2. Finantsjuhtimises osalejad

Komisjoni volinike kolleegiumil lasub kollektiivne poliitiline vastutus, kuid praktikas ei kasuta ta talle pandud eelarve täitmise volitusi ise, vaid delegeerib need ülesanded igal aastal konkreetsetele avalikele teenistujatele, kes on tema ees aruandekohustuslikud ja kelle suhtes kohaldatakse finantsmäärust ja personalieeskirju. Asjaomaseid töötajaid, kelleks üldiselt on peadirektorid ja talituste juhid, nimetatakse volitatud eelarvevahendite käsutajateks. Nemad omakorda võivad eelarve täitmise ülesandeid delegeerida edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatele.

Eelarvevahendite käsutajad vastutavad kogu haldusprotsessi eest, alates selle kindlaksmääramisest, mida tuleb institutsiooni poolt seatud poliitikavaldkondade eesmärkide saavutamiseks teha, kuni algatatud tegevuse haldamiseni nii tegevuslikust kui ka eelarve seisukohast; muu hulgas annavad nad oma allkirja juriidilistele kohustustele, jälgivad täitmist, teevad makseid ja vajadusel isegi nõuavad vahendeid sisse. Eelarvevahendite käsutajad peavad ka korraldama hindamiste läbiviimise, et analüüsida oma ettepanekute elujõulisust (eelhindamine) ja mõõta juba käimasolevate programmide edukust ja kulutasuvust (vahe- ja lõpphindamine). Nimetatud hindamiste tulemusi kasutatakse otsustusprotsessi parandamiseks ning ELi sekkumismeetmete läbipaistvuse, usaldusväärsuse ja kulutasuvuse suurendamiseks.

Usaldusväärne finantsjuhtimine ja nõuetekohane aruandlus tagatakse igas peadirektoraadis juhtkonna poolt teostatava kontrolli (mida teostavad eelarvevahendite käsutajad) ja siseauditi lahushoidmisega, (rahvusvahelistest COSO standarditest lähtuvatele) selgetele sisekontrollistandarditele vastavuse kontrolliga, eel- ja järelkontrolliga, riskianalüüsil põhineva sõltumatu siseauditiga ning korrapäraste tegevusaruannete esitamisega asjaomasele volinikule.

Peaarvepidaja teeb makseid ja täidab eelarvevahendite käsutajate koostatud sissenõudekorraldusi ning vastutab sularahahalduse eest. Samuti vastutab ta raamatupidamiseeskirjade ja -meetodite kehtestamise, raamatupidamissüsteemide kinnitamise, raamatupidamisarvestuse pidamise ning institutsiooni majandusaasta aruande koostamise eest. Lisaks sellele peab peaarvepidaja majandusaasta aruande allkirjastama, deklareerides, et see annab finantsseisundist õige ja õiglase ülevaate.

Siseaudiitor, kes rangelt võttes finantsjuhtimises ei osale, nimetatakse institutsiooni või asutuse poolt selleks, et ta kontrolliks eelarve täitmise süsteemide ja menetluste nõuetekohast täitmist ning nõustaks riskijuhtimise küsimustes. Siseaudiitor koostab sõltumatuid arvamusi haldus- ja kontrollisüsteemide kvaliteedi kohta ning annab soovitusi töökorra parandamiseks ja usaldusväärse finantsjuhtimise edendamiseks.

3.3. Kulukohustuste võtmine ELi eelarvest väljamaksete tegemiseks

Eelarve vastuvõtmise järel teeb eelarve peadirektoraat vahendid komisjoni raamatupidamissüsteemi kaudu kättesaadavaks komisjoni osakondadele ning institutsioonidele ja teistele asutustele vastavalt nende vastutusalasse kuuluvatele poliitikavaldkondadele. See toimub süsteemi raames, mida nimetatakse tegevuspõhiseks eelarvestamiseks. Näiteks vastutuse keskkonnaga seonduvate eelarveridade haldamise eest delegeerib komisjon keskkonna peadirektoraadi juhile ehk peadirektorile (kellest kõnealusel juhul saab asjaomaste eelarveridade volitatud eelarvevahendajate käsutaja).

Enne kolmanda isiku ees juriidilise kohustuse võtmist (näiteks temaga lepingu või toetuslepingu sõlmimist) peab olemas olema eelarverida, mis võimaldab asjaomast tegevust aastaeelarvest rahastada. Asjaomasel eelarvereal peab olema ka piisavalt vahendeid kulude katmiseks. Kui need tingimused on täidetud, tuleb vajalikud vahendid eelarves reserveerida raamatupidamissüsteemis võetavate eelarveliste kulukohustuste abil.

ELi eelarvest ei saa ühtegi summat välja maksta enne, kui komisjon või mõni teine ELi asutus ja võimalik ELi vahendite saaja on eelnevalt võtnud juriidilise kohustuse. Otsese tsentraliseeritud eelarve täitmise korral võetakse selline juriidiline kohustus kas töövõtjaga sõlmitud lepingu või abisaajaga sõlmitud toetuslepingu vormis.

Eelarvelise kulukohustuse heakskiitmise järel registreeritakse see eelarve raamatupidamissüsteemis, millest lähtuvalt kasutatakse assigneeringuid. See aga ei mõjuta üldist raamatupidamisarvestust (ehk pearaamatut), kuna kulusid ei ole veel kantud. See on tingitud asjaolust, et Euroopa Liidu raamatupidamissüsteem koosneb kahest eraldiseisvast, kuid omavahel seotud osast:

a) eelarve raamatupidamisarvestus, mis annab üksikasjaliku ülevaate eelarve täitmisest

b) üldine raamatupidamisarvestus, mida kasutatakse bilansi ning tulemiaruande koostamiseks.

3.4. Makse tegemine

3.4.1. Üldeeskirjad

Makseid saab teha üksnes pärast seda, kui asjaomase tehinguga tegelev eelarvevahendite käsutaja on eelarvelise kulukohustuse heaks kiitnud.

Makse raamatupidamissüsteemis heakskiitmise järel on järgmine samm ülekande tegemine abisaaja kontole.

Komisjon teeb aastas üle 1,7 miljoni makse. Komisjon osaleb SWIFTis (Ülemaailmne Pankadevahelise Finantstelekommunikatsiooni Ühing).

3.4.2. Eelmaksed, kuluaruanded ja kulude rahastamiskõlblikkus

Eelmakse on makse, mille eesmärk on pakkuda abisaajale sularaha ettemakset, st käibevahendeid. See võib olla jagatud mitmeks makseks, mis tehakse asjaomases eelmaksete lepingus kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul. Käibevahendeid ehk ettemakseid kasutatakse lepingus määratletud perioodi jooksul eesmärgil, milleks need on antud, vastasel korral makstakse need tagasi. Kui abisaaja ei kanna rahastamiskõlblikke kulusid, on ta kohustatud eelmakseks oleva ettemakse Euroopa Liidule tagastama. Seega väljamakstud eelmaksed ei muutu lõplikuks kuluks enne, kui on täidetud lepinguga ettenähtud kohustused. Seepärast kirjendatakse see esimese väljamakse tegemisel ELi bilansis varana. Eelmaksete kui vara summat vähendatakse (kas täielikult või osaliselt) rahastamiskõlblike kulude ja tagastatud summade kinnitamisega.

Eelmakseid hinnatakse vastavalt arvestuslikule kaetavale väärtusele, võttes arvesse, kas eelmaksetel on tagatis. Eelmaksed, mida ilmselt ei maksta tagasi, kajastatakse tulemiaruandes kuluna ja bilansis eelmaksete bilansilise jääkväärtuse vähenemisena. Üldiselt teenitakse intressi kõigilt väljamakstud eelmaksetelt (märkimist väärivateks eranditeks on liikmesriikidele ja ühinemiseelse abina makstud summad).

Pärast ettemakse ehk eelmakse tegemist saab asjaomane ELi asutus kulutaotluse, milles esitatakse põhjendused selle kohta, kuidas abisaaja asjaomast eelmakse summat lepingu kohaselt kasutas. Kulutaotluste esitamise sagedus aasta jooksul sõltub rahastatava meetme liigist ja lepingu tingimustest ning mitte kõiki kulutaotlusi ei esitata eelarveaasta lõpul.

Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid on määratletud alusaktis, pakkumiskutses, mõnes muus toetusesaajatele suunatud teabedokumendis ja/või toetuslepingu tingimustes. Pärast analüüsi kantakse rahastamiskõlblikud kulud kuludesse ja teavitatakse abisaajat võimalikest rahastamiskõlbmatutest summadest. Summad, mis on kirjendatud kui „võlad, mille rahastamiskõlblikkus vajab kontrollimist”, kujutavad endast seega saadud kulutaotlusi, mille rahastamiskõlblikkus on veel kontrollimata ja mille puhul ei ole seetõttu veel toimunud sündmust, mis oleks aluseks kulude tekkimisele.

3.4.3. Eelarveaasta lõpu raamatupidamismenetlus (saldode ülekandmine järgmisse eelarveaastasse)

Tasaarvestamata eelmaksete summade väärtus eelarveaasta lõpu seisuga leitakse, lahutades makstud esialgse(te)st summa(de)st tagasimakstud summad, tasaarvestatud rahastamiskõlblikud summad, eelarveaasta lõpu seisuga veel tasaarvestamata prognoositavad rahastamiskõlblikud summad ja väärtuse vähendamised.

Saldode järgmisse eelarveaastasse ülekandmise menetluses võetakse arvesse eelarveaasta lõpu seisuga veel laekumata kulutaotlusi. Eelkõige tuleb anda hinnang sellele, millised on ELi vahenditest abi saajate kantud rahastamiskõlblikud kulud, mille kohta nad ei ole ELile veel aruandeid esitanud. Nimetatud summade võimalikult täpseks hindamiseks kasutatakse erinevaid meetodeid, mis olenevad tegevuse liigist ja saadaolevast teabest. Pärast kõnealuste ülekandmiskirjete tegemist kirjendatakse prognoositud rahastamiskõlblikud summad kumuleerunud kuludena, prognoositud rahastamiskõlbmatud summad jäävad aga lahtiseks kontodel „Võlad, mille rahastamiskõlblikkus vajab kontrollimist”. Et varasid ja kohustusi mitte üle hinnata, on need summad esitatud lühiajaliste kohustuste all.

3.5. Eeskirjade eiramise juhtumite avastamisele järgnevad sissenõudmised

Finantsmäärus ja muud kohaldatavad õigusaktid, mis eelkõige käsitlevad põllumajandust ja ühtekuuluvuspoliitikat, annavad õiguse kontrollida kulusid veel palju aastaid pärast nende kandmist. Eeskirjade eiramise juhtumite avastamise korral kohaldatakse sissenõudmist või finantskorrektsioone. Eeskirjade eiramise juhtumite avastamine ja nende korrigeerimine toimub kontrollisüsteemide viimases etapis ning on usaldusväärse finantsjuhtimise tõendamise seisukohast keskse tähtsusega.

Eelarvest kantavate kulude rahastamiskõlblikkust kontrollivad tõendavate dokumentide alusel asjaomased ELi talitused või kui eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega, siis liikmesriikide ametiasutused. Tõendavad dokumendid on sätestatud kohaldatavates õigusaktides või iga toetuse tingimustes. Kontrollisüsteemide kulutasuvuse optimeerimise eesmärgil kontrollitakse lõppmakse taotluste puhul tõendavaid dokumente üldiselt põhjalikumalt kui vahemakse taotluste puhul ning seetõttu võidakse sealjuures avastada vahemaksetes vigu, mis parandatakse lõppmakse korrigeerimisega. Lisaks sellele on ELil ja/või liikmesriigil õigus kontrollida tõendavate dokumentide õigsust, tehes kontrollkäike taotluse esitaja ruumidesse rahastatava meetme rakendamise ajal ja/või (järelkontrolli puhul) hiljem. Kohaldatavate õigusaktidega on komisjoni või liikmesriikide poolt avastatud eeskirjade eiramistega tegelemiseks ette nähtud erinevad menetlused; täpsemat teavet nende kohta võib leida lisast 6.

4. EELARVEAASTA LÕPU ARUANDLUS

4.1. Majandusaasta aruanne

Komisjoni peaarvepidaja ülesanne on koostada majandusaasta aruanne ja tagada, et see annab ELi finantsseisundist õige ja õiglase ülevaate. Majandusaasta aruanne koosneb raamatupidamise aastaaruandest ja eelarve täitmise aruandest. Komisjon võtab selle vastu ja esitab selle seejärel auditeerimiseks kontrollikojale ning lõpuks eelarve täitmisele heakskiidu andmiseks nõukogule ja parlamendile.

4.2. Iga-aastased tegevusaruanded

Igalt eelarvevahendite käsutajalt nõutakse iga-aastase tegevusaruande koostamist tema vastutusalasse kuuluva tegevuse kohta. Nimetatud aruandes annab ta aru poliitika elluviimise tulemustest ja sellest, kas ta saab piisava kindlusega kinnitada, et tema aruandes kirjeldatud tegevuse jaoks eraldatud vahendeid on kasutatud sihtotstarbeliselt ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt ning et kehtestatud kontrollimenetlused pakuvad vajalikke tagatisi aruande aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta.

5. AUDITEERIMINE JA EELARVE TÄITMISELE HEAKSKIIDU ANDMINE

5.1. Audit

ELi majandusaasta aruannet ja vahendite haldamist kontrollib tema välisaudiitorina tegutsev Euroopa Kontrollikoda, kes koostab nõukogule ja Euroopa Parlamendile aastaaruande. Kontrollikoja põhiülesanne on teostada Euroopa Liidu majandusaasta aruande sõltumatut välisauditit. Oma tegevuse osana koostab kontrollikoda järgmised dokumendid:

1) aastaaruanne üldeelarvest rahastatava tegevuse kohta, milles on esitatud kontrollikoja tähelepanekud majandusaasta aruande ja selle aluseks olevate tehingute kohta;

2) kontrollikoja audititele tuginev ja aastaaruandes kinnitava avalduse vormis esitatud arvamus, millega kinnitatakse i) majandusaasta aruande usaldusväärsust ja ii) maksustatavatelt isikutelt kogutud tulude ja lõplikele abisaajatele tehtud maksetega seotud, majandusaasta aruande aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust;

3) eriaruanded, milles esitatakse konkreetsete haldusvaldkondade auditileiud.

Kontrollikojal on auditeerimise käigus juurdepääsuõigus kõigile vajalikele dokumentidele. Kontrollikoda auditeerib kõiki ELi tegevusvaldkondasid, kuni üksikute tehingute ja maksete seaduslikkuse ja korrektsuse uurimiseni välja. Kontrollikoda auditeerib ka majandusaasta aruannet ennast, kontrollides lisaks raamatupidamise aastaaruande üldisele esitusviisile vajaduse korral ka erinevate üksuste bilansse ning tulemiaruandeid. Seetõttu saab kontrollikoda anda oma arvamuse mitte üksnes esitatud andmete, vaid ka kohaldatava süsteemi ja kontrollide kohta.

5.2. Eelarve täitmisele heakskiidu andmine

Viimaseks kontrolliks on asjaomase eelarveaasta eelarve täitmisele heakskiidu andmine. Euroopa Parlament on ELi eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutav institutsioon. See tähendab, et pärast majandusaasta aruande auditeerimist ja lõplikku viimistlemist tuleb nõukogul soovitada ja seejärel parlamendil otsustada, kas anda heakskiit eelarve täitmisele komisjoni ja teiste ELi eelarvet täitvate ELi asutuste poolt eelneval eelarveaastal. Kõnealune otsus põhineb majandusaasta aruande läbivaatamisel, kontrollikoja aastaaruandel (mis sisaldab ametlikku kinnitavat avaldust) ja komisjoni vastustel, aga ka nende tulemusena komisjonile esitatud küsimustel ja täiendava teabe taotlustel.

Eelarve täitmisele heakskiidu andmine kujutab endast eelarve täitmise väliskontrolli poliitilist aspekti. See on otsus, millega Euroopa Parlament vabastab nõukogu soovituse põhjal komisjoni vastutusest asjaomase eelarve haldamisel ning mis tähistab asjaomase eelarve käsitlemise lõppu. Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlus võib viia üheni järgmisest kahest tulemusest: heakskiidu andmine või selle edasilükkamine. Eelarve täitmisele heakskiidu andmisel võib parlament teha tähelepanekuid, mida ta peab oluliseks; sealjuures soovitab parlament sageli meetmeid, mida komisjon peaks neis küsimustes võtma. Komisjon esitab võetud meetmed järelmeetmete aruandes ja tegevuskavas, mille ta saadab nii parlamendile kui ka nõukogule.

I OSA

EUROOPA LIIDU KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANNE JA SELLE LISAD

SISUKORD

A. Bilanss

B. Tulemiaruanne

C. Rahavoogude aruanne

D. Netovara muutuste aruanne

E. Raamatupidamise aastaaruande lisad

1. Peamised arvestuspõhimõtted

2. Bilansi lisad

3. Tulemiaruande lisad

4. Rahavoogude aruande lisad

5. Tingimuslikud varad ja kohustused ning muud avaldatavad andmed

6. Eeskirjade eiramise juhtumite järel tehtud finantskorrekstioonid ja sissenõudmised

7. Finantsriskide juhtimine

8. Seotud osapooli käsitlevad andmed

9. Bilansipäevajärgsed sündmused

10. Konsolideeritud üksused

11. Konsolideerimata üksused

A. BILANSS

miljonites eurodes Lisa 31.12.2009 31.12.2008 PÕHIVARA Immateriaalne vara 2.1 72 56 Kinnisvara ja seadmed 2.2 4 859 4 881 Pikaajalised investeeringud 2.3 2 379 2 078 Laenud 2.4 10 764 3 565 Pikaajalised eelmaksed 2.5 39 750 29 023 Pikaajalised nõuded 2.6 55 45 57 879 39 648 KÄIBEVARA Varud 2.7 77 85 Lühiajalised investeeringud 2.8 1 791 1 553 Lühiajalised eelmaksed 2.9 9 077 10 262 Lühiajalised nõuded 2.10 8 663 11 920 Raha ja raha ekvivalendid 2.11 23 372 23 724 42 980 47 544 Aktiva kokku 100 859 87 192 PIKAAJALISED KOHUSTUSED Töötajahüvitised 2.12 (37 242) (37 556) Riskide ja kulude katteks eraldatud pikaajalised vahendid 2.13 (1 469) (1 341) Pikaajalised finantskohustused 2.14 (10 559) (3 349) Muud pikaajalised kohustused 2.15 (2 178) (2 226) (51 448) (44 472) LÜHIAJALISED KOHUSTUSED Riskide ja kulude katteks eraldatud lühiajalised vahendid 2.16 (213) (348) Lühiajalised finantskohustused 2.17 (40) (119) Kreditoorne võlgnevus 2.18 (93 884) (89 677) (94 137) (90 144) Passiva kokku (145 585) (134 616) NETOVARA (44 726) (47 424) Reservid 2.19 3 323 3 115 Liikmesriikidelt sissenõutavad summad: 2.20 Töötajahüvitised (1) (37 242) (37 556) Muud summad (2) (10 807) (12 983) NETOVARA (44 726) (47 424)

B. TULEMIARUANNE

miljonites eurodes Lisa 2009 2008 PÕHITEGEVUSTULUD Tulu omavahenditest ja osamaksudest 3.1 110 537 112 713 Muud põhitegevustulud 3.2 7 532 9 731 118 069 122 444 PÕHITEGEVUSKULUD Halduskulud 3.3 (8 133) (7 720) põhitegevuskulud 3.4 (104 934) (97 214) (113 067) (104 934) PÕHITEGEVUSE ÜLEJÄÄK 5 002 17 510 Finantstulud 3.5 835 698 Finantskulud 3.6 (594) (467) Muudatused töötajahüvitiste kohustustes 2.12 (683) (5 009) Osa sidus- ja ühisettevõtete netokahjumis 3.7 (103) (46) EELARVEAASTA TULEM 4 457 12 686

C. RAHAVOOGUDE ARUANNE

miljonites eurodes Lisa 2009 2008 (3) Eelarveaasta tulem 4 457 12 686 Rahavood põhitegevusest: 4.2 Amortisatsioon (finantsvara) 22 19 Amortisatsioon 447 302 Investeeringute väärtuse langusest tingitud kahjum (/kahjumi vähenemine) (16) 3 Antud laenude (suurenemine)/vähenemine (7 199) (1 759) Pikaajaliste eelmaksete (suurenemine)/vähenemine (10 727) (15 008) Pikaajaliste nõuete (suurenemine)/vähenemine (10) 82 Varude (suurenemine)/vähenemine 8 3 Lühiajaliste eelmaksete (suurenemine)/vähenemine 1 185 10 321 Lühiajaliste nõuete (suurenemine)/vähenemine 3 257 131 Riskide ja kulude katteks eraldatud pikaajaliste vahendite suurenemine/(vähenemine) 128 262 Pikaajaliste finantskohustuste suurenemine/(vähenemine) 7 210 1 775 Muude pikaajaliste kohustuste suurenemine/(vähenemine) (48) 237 Riskide ja kulude katteks eraldatud lühiajaliste vahendite suurenemine/(vähenemine) (135) (21) Lühiajaliste finantskohustuste suurenemine/(vähenemine) (79) (16) Kreditoorse võlgnevuse suurenemine/(vähenemine) 4 207 (5 703) Mitterahalise tuluna kirjendatud eelneva aasta eelarve ülejääk (1 796) (1 529) Muud mitterahalised liikumised 37 37 Töötajahüvitiste kohustuste suurenemine/(vähenemine) (314) 4 076 Rahavood investeerimistegevusest: 4.3 Immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete (suurenemine)/vähenemine (463) (689) Pikaajaliste investeeringute (suurenemine)/vähenemine (284) (108) Lühiajaliste investeeringute (suurenemine)/vähenemine (239) (133) NETORAHAVOOD (352) 4 968 Raha ja raha ekvivalentide suurenemine (neto) (352) 4 968 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta alguse seisuga 2.11 23 724 18 756 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta lõpu seisuga 2.11 23 372 23 724

D. NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE

miljonites eurodes Reservid (A) Liikmesriikidelt sissenõutavad summad (B) Netovara = (A)+(B) Õiglase väärtuse reserv Muud reservid Kumuleerunud ülejääk / (puudujääk) Eelarveaasta tulem SALDO 31. DETSEMBRI 2007. AASTA SEISUGA 7 2 799 (68 888) 7 462 (58 620) Muutused tagatisfondi reservis 158 (158) 0 Õiglase väärtuse muutused 34 34 Muud 113 (108) 5 2007. eelarveaasta eraldatud tulem 4 7 458 (7 462) 0 Liikmesriikidele tagasimakstud 2007. aasta eelarve ülejääk (1 529) (1 529) Eelarveaasta tulem 12 686 12 686 SALDO 31. DETSEMBRI 2008. AASTA SEISUGA 41 3 074 (63 225) 12 686 (47 424) Muutused tagatisfondi reservis 196 (196) 0 Õiglase väärtuse muutused 28 28 Muud (1) 10 9 2008. eelarveaasta eraldatud tulem (15) 12 701 (12 686) 0 Liikmesriikidele tagasimakstud 2008. aasta eelarve ülejääk (1 796) (1 796) Eelarveaasta tulem 4 457 4 457 SALDO 31. DETSEMBRI 2009. AASTA SEISUGA 69 3 254 (52 506) 4 457 (44 726)

E. RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED

1.1. ÕIGUSLIK ALUS JA RAAMATUPIDAMISEESKIRJAD

Euroopa Liidu konsolideeritud majandusaasta aruandes on konsolideeritud Euroopa Liidu, Euroopa Aatomienergiaühenduse ning (likvideeritava) Euroopa Söe- ja Teraseühenduse majandusaasta aruanded. Raamatupidamisarvestust peetakse vastavalt nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (EÜT L 248, 16.9.2002) ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse finantsmääruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad.

Finantsmääruse artikli 133 kohaselt on Euroopa Liit koostanud oma 2009. aasta konsolideeritud raamatupidamise aastaaruande tekkepõhise arvestuse eeskirjade kohaselt, mis põhinevad rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamisstandarditel (IPSAS) või nende puudumisel rahvusvahelistel finantsaruandlusstandarditel (IFRS). Kõnealused raamatupidamiseeskirjad võtab vastu komisjoni peaarvepidaja ja neid tuleb kohaldada kõigis konsolideeritud institutsioonides ja ELi asutustes, et kehtiksid ühtsed raamatupidamisarvestuse, hindamise ja majandusaasta aruannete esitamise eeskirjad, mille eesmärk on ühtlustada raamatupidamise aastaaruannete koostamise ja konsolideerimise menetlust. Raamatupidamisarvestust peetakse eurodes ja kalendriaasta põhjal.

1.2. RAAMATUPIDAMISPÕHIMÕTTED

Raamatupidamise aastaaruande eesmärk on anda üksuse finantsseisundi, tegevustulemuste ja rahavoogude kohta teavet, millest on abi laiale kasutajaskonnale. Kuna ELi näol on tegemist avaliku sektoriga, on eesmärk konkreetsemalt anda teavet, millest on abi otsuste tegemisel, ja näidata, et üksus kasutab talle usaldatud vahendeid vastutustundlikult. Käesoleva dokumendi koostamisel on silmas peetud just neid eesmärke. Finantsmääruse artiklis 124 on sätestatud raamatupidamise aastaaruannete koostamisel kohaldatavad raamatupidamispõhimõtted:

— tegevuse jätkuvuse põhimõte;

— konservatiivsuse põhimõte;

— raamatupidamismeetodite järjepidevuse põhimõte;

— teabe võrreldavuse põhimõte;

— olulisuse põhimõte;

— brutopõhimõte;

— sisu ülimuslikkuse põhimõte;

— tekkepõhise arvestuse põhimõte.

Konsolideeritud raamatupidamise aastaaruande koostamine kooskõlas eespool nimetatud eeskirjade ja põhimõtetega nõuab, et juhtkond annaks hinnanguid, mis mõjutavad konsolideeritud bilansi ja konsolideeritud tulemiaruande teatavatel ridadel kajastatud summasid ning sellega seoses tingimuslike varade ja kohustuste kohta avaldatavaid andmeid.

1.3. KONSOLIDEERIMINE

Lissaboni lepingu mõju

Pärast Lissaboni lepingu jõustumist 1. detsembril 2009 nimetatakse majandusaasta aruannet „Euroopa Liidu majandusaasta aruandeks”. Konsolideerimise ulatust see ei mõjuta. ELi endise teise samba raames loodud ametid ei vasta kriteeriumitele, mille alusel need tuleks konsolideerida; samuti ei vasta neile kriteeriumidele Euroopa Keskpank, vaatamata sellele, et seda loetakse Lissaboni lepingu kohaselt Euroopa institutsiooniks. Seetõttu jäävad kõik need üksused konsolideerimise ulatusest välja, nii nagu ka varasematel aastatel.

ELi endise kolmanda samba raames loodud ametitest kaks, kes saavad toetust Euroopa Liidu üldeelarvest, konsolideeritakse nagu ka varasematel aastatel (vt ka lisa 10). Viimasest kõnealuse samba raames on loodud ametist, Europolist, saab ELi amet alates 2010. aastast.

Konsolideerimise ulatus

ELi konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne hõlmab kõiki olulisi kontrollitavaid üksusi (institutsioonid ja ametid) ning sidus- ja ühisettevõtteid, st kokku 40 kontrollitavat üksust, 3 sidusettevõtet ja 4 ühisettevõtet. Konsolideeritud üksuste täielik loetelu on esitatud lisas 10. 2008. aastaga võrreldes on konsolideerimise ulatust laiendatud kahe rakendusameti, kahe sidusettevõtte ja ühe ühisettevõtte võrra, samal ajal kui üks amet on alates 31. detsembrist 2008 likvideeritud. Kõnealused lisandumised ei avalda konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandele märkimisväärset mõju.

Kontrollitavad üksused

Otsus lisada üksus konsolideeritavate üksuste hulka põhineb kontrolli mõistel. Kontrollitavad üksused on kõik üksused, mille finants- ja tegevusstrateegiat on Euroopa Liidul õigus kas otseselt või kaudselt juhtida, et saada kasu kõnealuste üksuste tegevusest. Nimetatud õigus peab olema vaatlusalusel hetkel rakendatav. Kontrollitavad üksused on täielikult konsolideeritud. Konsolideerimine algab kontrolli alguse kuupäeval ja lõpeb kontrolli lõppemisel.

Euroopa Liidu raames on põhilised kontrolli väljendavad näitajad järgmised: loomine aluslepingu või teisese õigusakti alusel, rahastamine üldeelarvest, hääleõigus juhtorganites, Euroopa Kontrollikoja poolne auditeerimine ning Euroopa Parlamendi poolne eelarve täitmisele heakskiidu andmine. Selle otsustamiseks, kas üks või kõik eespool loetletud kriteeriumid on kontrolli kohaldamiseks piisavad, tuleb loomulikult iga üksust hinnata eraldi.

Selle lähenemisviisi kohaselt käsitatakse ELi institutsioone (v.a Euroopa Keskpank) ja ameteid (v.a endise teise samba ametid ja Europol) ELi ainukontrolli all olevana ning seetõttu need konsolideeritakse. Lisaks sellele loetakse kontrollitavaks üksuseks ka likvideeritavat Euroopa Söe- ja Teraseühendust (ESTÜ).

Kõik ELi kontrollitavate üksuste omavahelised tehingud ja saldod elimineeritakse; sellistest omavahelistest tehingutest tulenev realiseerimata kasum ja kahjum ei ole aga märkimisväärsed ning seetõttu ei ole neid elimineeritud.

Sidusettevõtted

Sidusettevõtted on üksused, mille üle Euroopa Liidul on kas otseselt või kaudselt märkimisväärne mõju, kuid mille finants- ja tegevusstrateegia üle neil kontroll puudub. Eelduseks on võetud, et märkimisväärne mõju esineb juhul, kui Euroopa Komisjonile kuulub kas otseselt või kaudselt vähemalt 20 % hääleõigusest.

Osaluste üle sidusettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil ja need võetakse arvele soetusmaksumuses. Euroopa Liidu osa tema sidusettevõtete majandustulemustes kajastatakse ELi tulemiaruandes ja tema osa reservides toimunud muutustes kajastatakse ELi reservides. Sidusettevõtte raamatupidamislik väärtus ELi majandusaasta aruandes bilansipäeva seisuga saadakse algse maksumuse ja kõigi muutuste (täiendavad osamaksud, osa majandustulemuses ja reservide muutustes, väärtuse vähendamised ja dividendid) liitmisel. Sidusettevõttelt saadud jaotatud kasum vähendab vara bilansilist maksumust. Euroopa Liidu ja tema sidusettevõtete vahelistest tehingutest tulenev realiseerimata kasum ja kahjum ei ole märkimisväärsed ning seetõttu ei ole neid elimineeritud.

Sidusettevõtete arvestuspõhimõtted võivad erineda arvestuspõhimõtetest, mida Euroopa Liit kasutab sarnastel asjaoludel aset leidvate sarnaste tehingute ja sündmuste puhul. Juhtudel, mil Euroopa Liidule kuulub vähemalt 20 % riskikapitalifondist, ei sea EL eesmärgiks avaldada olulist mõju. Selliseid fonde käsitletakse seetõttu müügivalmis finantsinstrumentidena ja kapitaliosaluse meetodit ei kohaldata.

Ühisettevõtted

Ühisettevõte on lepinguline suhe, mille alusel Euroopa Liit ning üks või enam poolt („ühisettevõtjad”) kohustuvad läbi viima majandustegevust, mille üle teostatakse ühiskontrolli. Ühiskontroll on lepingus kokkulepitu kohaselt jaotatud kas otsene või kaudne kontroll teenusepotentsiaali omava tegevuse üle.

Osakute üle ühisettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil ja need võetakse arvele soetusmaksumuses. Euroopa Liidu osa tema poolt ühiselt kontrollitavate üksuste majandustulemustes kajastatakse ELi tulemiaruandes ja ELi osa reservides toimunud muutustes kajastatakse ELi reservides. Ühisettevõtte raamatupidamislik väärtus ELi majandusaasta aruandes bilansipäeva seisuga saadakse algse maksumuse ja kõigi muutuste (täiendavad osamaksud, osa majandustulemuses ja reservide muutustes, väärtuse vähendamised ja dividendid) liitmisel.

Euroopa Liidu ja tema poolt ühiselt kontrollitava üksuse vahelistest tehingutest tulenev realiseerimata kasum ja kahjum ei ole märkimisväärsed ning seetõttu ei ole neid elimineeritud. Ühisettevõtete arvestuspõhimõtted võivad erineda arvestuspõhimõtetest, mida Euroopa Liit kasutab sarnastel asjaoludel aset leidvate sarnaste tehingute ja sündmuste puhul.

Konsolideerimata üksused, mille vahendeid haldab komisjon

Euroopa Liidu personali ravikindlustusskeemi, Euroopa Arengufondi ja osalejate tagatisfondi vahendeid haldab komisjon nimetatud üksuste eest; kuna Euroopa Liit neid üksuseid aga ei kontrolli, siis ei ole need ka tema majandusaasta aruandes konsolideeritud; asjaomaste summade kohta täiendava teabe saamiseks vt lisa 11.

1.4. ARUANDE KOOSTAMISE ALUS

1.4.1. Valuuta ja ümberarvestamise alused

Arveldus- ja aruandlusvaluuta

Raamatupidamise aastaaruanne on koostatud miljonites eurodes, sest euro on Euroopa Liidu arveldus- ja aruandlusvaluuta.

Tehingud ja saldod

Välisvaluutatehingud arvestatakse eurodesse ümber tehingupäeval kehtinud vahetuskursi alusel. Kasum või kahjum vahetuskursi muutustest, mis tuleneb välisvaluutas arveldatud tehingutest ning välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuste vahetuskursside ümberarvestamisest eelarveaasta lõpus, kajastatakse tulemiaruandes.

Teistsuguseid ümberarvestamise meetodeid kasutatakse järgmiste rubriikide korral:

— kinnisvara ja seadmed ning immateriaalne vara, mille väärtus eurodes säilib selle soetamise kuupäeval kehtinud vahetuskursi juures; ning

— Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi raames makstud eelmaksed, mis arvestatakse ümber nende maksmise kuule järgneva kuu 10. kuupäeval kehtinud vahetuskursi alusel.

Välisvaluutas nomineeritud rahaliste varade ja kohustuse eelarveaasta lõppsaldod arvestatakse eurodesse ümber 31. detsembril kehtinud vahetuskursside alusel.

Euro vahetuskursid

Valuuta 31.12.2009 31.12.2008 BGN 1,9558 1,9558 CZK 26,4730 26,8750 DKK 7,4418 7,4506 EEK 15,6466 15,6466 GBP 0,8881 0,9525 HUF 270,4200 266,7000 LVL 0,7093 0,7083 LTL 3,4528 3,4528 PLN 4,1045 4,1535 RON 4,2363 4,0225 SEK 10,2520 10,8700 CHF 1,4836 1,4850 JPY 133,1600 126,1400 USD 1,4406 1,3917

Välisvaluutas nomineeritud ja müügivalmina käsitletavate rahaliste väärtpaberite õiglase väärtuse muutusi, mis seonduvad ümberarvestamise erinevusega, kajastatakse tulemiaruandes. Õiglases väärtuses hoitavate, muutustega läbi tulemiaruande kajastatavate mitterahaliste finantsvarade ja -kohustuste ümberarvestamise erinevusi kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmina käsitletavate mitterahaliste finantsvarade ja -kohustuste ümberarvestamise erinevused on esitatud õiglase väärtuse reservis.

1.4.2. Prognooside kasutamine

IPSASe ja üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete kohaselt on raamatupidamise aastaaruandes tingimata esitatud summad, mis põhinevad kõige usaldusväärsemale kättesaadavale teabele tuginevatel juhtkonna prognoosidel ja hinnangutel. Oluliste hinnangute hulka kuuluvad muu hulgas töötajahüvitiste kohustuste, riskide ja kulude katteks eraldatud vahendite, varudest ja nõuetest tuleneva finantsriski, viitlaekumiste ja kumuleerunud kulude ning tingimuslike varade ja kohustuste summad ja immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete väärtuse languse määra summad. Tegelikud tulemused võivad kõnealustest prognoosidest erineda. Muutusi prognoosides kajastatakse selles perioodis, mil need teatavaks on saanud.

1.5. BILANSS

1.5.1. Immateriaalne vara

Omandatud arvutitarkvara litsentsid on kajastatud soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Vara amortiseeritakse lineaarselt eeldatava kasuliku kasutusea alusel (4 aastat). Asutusesiseselt loodud immateriaalset vara kajastatakse praegu kuluna tulemiaruandes. Arvutitarkvara programmide arenduse ja hooldusega seotud kulusid ning teadusliku uurimis- ja arendustegevuse kulusid kajastatakse kuluna kulu kandmise hetkel.

1.5.2. Kinnisvara ja seadmed

Kogu kinnisvara ja seadmed on näidatud soetusmaksumuses, millest on lahutatud kumulatiivne amortisatsioon ja väärtuse langusest tulenev kahjum. Soetusmaksumus hõlmab kulusid, mis on asjaomase vara soetamise või valmistamisega otseselt seotud.

Hilisemad kulud on vastavalt vajadusele kas arvatud vara bilansilise maksumuse hulka või kajastatud eraldi varana – viimast vaid juhul, kui on tõenäoline, et varaga seotud tulevane majanduslik kasu või teenusepotentsiaal läheb Euroopa Liidule ja vara maksumust saab usaldusväärselt mõõta. Parandus- ja hooldustööde kulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes selle arvestusperioodi all, mil vastavad kulud kanti. Kuna Euroopa Liit ei võta laene kinnisvara ega seadmete soetamiseks, siis laenukulusid sellise soetamisega ei kaasne.

Maad ja kunstiteoseid ei amortiseerita, kuna nende kasutusiga loetakse igaveseks. Ehitamisel olevat vara ei amortiseerita, kuna selline vara ei ole veel kasutamiseks valmis. Muude varade amortisatsioon arvutatakse lineaarsel meetodil, mille kohaselt nende maksumus jaotatakse jääkmaksumusteks nende eeldatava kasuliku kasutusea peale järgmiselt:

Amortisatsiooninormid

Vara liik Lineaarne amortisatsiooninorm Hooned 4 % Masinad ja seadmed 10 % kuni 25 % Mööbel 10 % kuni 25 % Inventar ja sisseseade 10 % kuni 33 % Sõidukid 25 % Arvutiriistvara 25 % Muu materiaalne vara 10 % kuni 33 %

Võõrandamisest saadud kasum või kahjum leitakse tulu ja müügikulude vahe võrdlemisel võõrandatava vara bilansilise maksumusega ning seda kajastatakse tulemiaruandes.

Rendimaksed

Materiaalse vara rendimaksed, mille puhul Euroopa Liit kannab põhimõtteliselt kõiki omandiõigusega kaasnevaid riske ja hüvesid, liigitatakse kapitalirendi makseteks. Kapitalirendi maksed kapitaliseeritakse rendi alustamisel väärtuse juures, mis vastab kas renditava vara õiglasele väärtusele või minimaalsete rendimaksete nüüdisväärtusele, olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Iga rendimakse jaotatakse kohustuseks ja finantskuludeks selliselt, et tasumata finantssaldo määr püsiks ühtlane. Rendikohustusi, millest on finantskulud maha arvatud, kajastatakse muude (lühi- ja pikaajaliste) kohustuste all. Finantskulude hulka kuuluvaid intresse kajastatakse kuluna tulemiaruandes rendiperioodi jooksul, et saada pidev perioodiline intressimäär, mida kohaldatakse igal perioodil kohustuse tasumata saldo suhtes. Kapitalirendi alusel hoitavat vara amortiseeritakse kas vara kasuliku kasutusea või rendiperioodi jooksul, olenevalt sellest, kumb neist on lühem.

Rendimaksed, mille puhul oluline osa omandiõigusega kaasnevatest riskidest ja hüvedest jääb rendileandja kanda, liigitatakse kasutusrendiks. Kasutusrendi korras tehtavad maksed kajastatakse kuluna tulemiaruandes rendiperioodi jooksul lineaarsel meetodil.

1.5.3. Muude kui finantsvarade väärtuse langus

Tähtajatu kasuliku kasutuseaga varasid ei amortiseerita; selle asemel kontrollitakse igal aastal, ega nende väärtus ei ole langenud. Amortiseeritavate varade puhul kontrollitakse alati, kas nende väärtus ei ole langenud, kui sündmused või asjaolude muutumine viitavad sellele, et bilansiline maksumus ei pruugi olla kaetav. Väärtuse langusest tulenev kahjum kajastatakse summas, mille võrra vara bilansiline maksumus ületab kaetava väärtuse. Kaetav väärtus on kas vara õiglane väärtus, millest on lahutatud müügikulud, või vara tarbimisväärtus, olenevalt sellest, kumb neist on kõrgem.

Immateriaalse vara ning kinnisvara ja seadmete jääkmaksumus ja kasulik kasutusiga vaadatakse läbi ja vajadusel korrigeeritakse neid vähemalt kord aastas. Kui vara bilansiline maksumus ületab hinnangulise kaetava väärtuse, hinnatakse vara bilansiline maksumus kohe alla kuni tema kaetava väärtuseni. Kui varasematel aastatel kajastatud väärtuse languse põhjused on ära langenud, siis vähendatakse vastavalt sellele väärtuse langusest tekkinud kahjumit.

1.5.4. Investeeringud

Osalused sidus- ja ühisettevõtetes

Osaluste üle sidus- ja ühisettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil. Omakapitali maksumust korrigeeritakse, et võtta arvesse Euroopa Liidu osa sidus- ja ühisettevõtete netovarade suurenemises või vähenemises pärast arvelevõtmist, kui on märke väärtuse langusest, ning vajadusel hinnatakse see alla madalama kaetava väärtuseni. Kaetav väärtus määratakse kindlaks vastavalt lisas 1.5.3 kirjeldatule. Kui väärtuse languse põhjus hiljem ära langeb, siis vähendatakse väärtuse langusest tekkinud kahjumit kuni bilansilise maksumuseni, mis oleks kindlaks määratud juhul, kui väärtuse langusest tekkinud kahjumit ei oleks kajastatud.

Investeeringud riskikapitali fondidesse

Liigitus ja väärtuse hindamine

Investeeringud riskikapitali fondidesse liigitatakse müügivalmis varadeks (vt lisa 1.5.5) ja sellest tulenevalt võetakse need arvele õiglases väärtuses; õiglase väärtuse muutustest tulenev kasum või kahjum (sealhulgas ümberarvestamise erinevused) kajastatakse õiglase väärtuse reservis.

Õiglase väärtuse määramine

Kuna investeeringutel riskikapitali fondidesse ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, hinnatakse nende väärtust iga investeeringu puhul eraldi kas soetusmaksumuse või omistatava vara puhasväärtuse (NAV) alusel, mille fondivalitseja on kuni bilansipäevani teatavaks teinud, olenevalt sellest, kumb neist on madalam, jättes seega välja igasuguse kohaldatava realiseerimata kasumi, mis võib aluseks olevas investeerimisportfellis esineda. Investeeringuid riskikapitali fondidesse, mis on veel varajases arenguetapis, hinnatakse samade põhimõtete alusel; erandina ei võeta nende puhul arvesse üksnes halduskuludest tulenevat realiseerimata kahjumit.

Õiglase väärtuse hindamisest tulenevat realiseerimata kasumit kajastatakse reservides ja realiseerimata kahjumi puhul hinnatakse, kas selle väärtus on vähenenud, et otsustada, kas kajastada seda väärtuse langusest tingitud kahjumina tulemiaruandes või muutusena õiglase väärtuse reservis. Omistatav vara puhasväärtus, mille õiglane väärtus on kindlaks tehtud, määratakse, kohaldades kas Euroopa Liidu osaluse protsenti fondis viimases aruandes kajastatud omistatava puhasväärtuse suhtes või asjaomase fondivalitseja esitatud aktsia sama kuupäeva täpset väärtust juhul, kui viimane on kättesaadav.

1.5.5. Finantsvarad

Liigitus

Euroopa Liit liigitab oma finantsvarad järgmistesse kategooriatesse: finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande; laenud ja nõuded; tähtajani hoitavad investeeringud; müügivalmis finantsvarad. Finantsinstrumentide liigitus määratletakse nende arvele võtmisel ja see hinnatakse ümber iga bilansipäeva seisuga.

i) Finantsvarad, mida kajastatakse õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande

Finantsvara liigitatakse sellesse kategooriasse, kui see soetatakse peamiselt müügi eesmärgil lühiajaliselt või kui Euroopa Liit on nimetatud finantsvara sellesse kategooriasse kuuluvana määratlenud. Sellesse kategooriasse liigitatakse ka tuletisinstrumendid. Sellesse kategooriasse kuuluvad varad liigitatakse käibevaraks, kui nende oodatav realiseerimisaeg on 12 kuu jooksul bilansipäevast arvates.

ii) Laenud ja nõuded

Laenud ja nõuded on aktiivsel turul noteerimata finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Need tekivad, kui EL annab raha või kaupu või osutab teenuseid otse võlgnikule, ilma et ta kavatseks nõudega kaubelda. Need kuuluvad põhivara hulka, välja arvatud juhul, kui nende tähtaeg on lühem kui 12 kuud bilansipäevast arvates.

iii) Tähtajani hoitavad investeeringud

Tähtajani hoitavad investeeringud on kindlaksmääratud tähtajaga finantsvarad, mille maksed on püsivad või kindlaksmääratavad ning mida Euroopa Liit kavatseb ja suudab hoida kuni tähtajani, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Aruandeaasta jooksul ei olnud Euroopa Liidul ühtegi sellesse kategooriasse kuuluvat investeeringut.

iv) Müügivalmis finantsvarad

Müügivalmis finantsvarad on finantsvarad, mis on määratletud sellesse kategooriasse kuuluvana või mis ei ole liigitatud ühtegi muusse kategooriasse, ning nende hulka ei kuulu tuletisinstrumendid. Likviidsed finantsvarad liigitatakse kas käibe- või põhivaraks olenevalt sellest, millise ajavahemiku möödudes EL kavatseb need võõrandada. Müügivalmis finantsvaradeks liigitatakse ka investeeringud konsolideerimata üksustesse ja muud omakapitaliinvesteeringud (nt riskikapitalitehingud), mille üle ei peeta arvestust kapitaliosaluse meetodil.

Arvelevõtmine ja väärtuse hindamine arvelevõtmisel

Õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatud, tähtajani hoitavate ja müügivalmis finantsvarade ostu ja müüki kajastatakse kauplemispäeval, st päeval, mil Euroopa Liit võtab kohustuse vara ostuks või müügiks. Laene kajastatakse sularaha laenuvõtjale ülekandmise hetkel. Finantsinstrumendid võetakse arvele õiglases väärtuses, millele on liidetud kõigi nende finantsvarade tehingukulud, mis ei ole kajastatud õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande. Finantsvarad, mis on kajastatud õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande, võetakse arvele õiglases väärtuses ning tehingukulud kajastatakse kuluna tulemiaruandes.

Finantsvara õiglane väärtus arvelevõtmisel on tavaliselt tehinguhind (st saadud tasu õiglane väärtus). Pikaajalise intressivaba või turutingimustest madalama intressimääraga laenu andmisel saab selle õiglaseks väärtuseks lugeda kõigi tulevaste laekumiste nüüdisväärtuse, mis on diskonteeritud turuintressimäära alusel, mis kehtib sarnase krediidireitinguga sarnase instrumendi puhul.

Laenatud vahendite arvelt antud laenude (kompensatsioonitehingud) puhul ei ole antud ja võetud laenude tingimuste ja summade vahelised erinevused märkimisväärsed ning alternatiivkulu ei ole kohaldatav, sest ELil ei ole lubatud investeerida raha kapitaliturgudel. Seetõttu mõõdetakse selliseid laenusid nimiväärtuses. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Finantsinstrumentide kajastamine lõpetatakse, kui investeeringust rahavoogude saamise õigus on aegunud või üle antud ja Euroopa Liit on põhimõtteliselt kõik omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved üle andnud.

Järgnev väärtuse hindamine

Finantsvarasid, mida kajastatakse õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande, kajastatakse järgnevalt õiglases väärtuses. Õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatud finantsinstrumentide kategooriasse kuuluvate finantsvarade õiglase väärtuse muutustest tekkiv kasum või kahjum kajastatakse tulemiaruandes selle perioodi all, mil see on tekkinud.

Laene ja nõudeid ning tähtajani hoitavaid investeeringuid kajastatakse amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Laenatud vahendite arvelt antud laenude korral kohaldatakse antud ja võetud laenude puhul sama tegelikku intressimäära, sest need laenud on oma laadilt kompensatsioonitehingud ning antud ja võetud laenude tingimuste ja summade vahelised erinevused ei ole märkimisväärsed. ELi kantud tehingukulud, mille hüvitamist seejärel laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Müügivalmis finantsvarasid kajastatakse järgnevalt õiglases väärtuses. Müügivalmis varade õiglase väärtuse muutustest tekkiv kasum või kahjum kajastatakse õiglase väärtuse reservis. Müügivalmina käsitletava vara müümisel või väärtuse vähendamisel kajastatakse eelnevalt õiglase väärtuse reservis kajastatud õiglase väärtuse kumulatiivset korrigeerimist tulemiaruandes. Müügivalmis finantsvarade intressi, mis on arvutatud tegeliku intressimäära meetodi kohaselt, kajastatakse tulemiaruandes. Müügivalmis omakapitaliinstrumentidelt saadud dividende kajastatakse hetkel, mil ELi jaoks tekib makse saamise õigus.

Aktiivsetel turgudel noteeritud investeeringute õiglane väärtus põhineb jooksval pakkumishinnal. Kui finantsvara turg ei ole aktiivne (või kui tegemist on noteerimata väärtpaberitega), määrab Euroopa Liit õiglase väärtuse hindamismeetodeid kasutades. Kõnealuste meetodite hulka kuuluvad hiljutiste mitteseotud poolte vaheliste tehingute kasutamine, viitamine teistele põhimõtteliselt samasugustele instrumentidele, diskonteeritud rahavoogude analüüs, optsioonihinna mudelid ja muud turuosaliste üldkasutatavad hindamismeetodid.

Juhul kui sellistesse omakapitaliinstrumentidesse tehtud investeeringute õiglast väärtust, millel ei ole aktiivsel turul noteeritud turuhinda, ei saa usaldusväärselt mõõta, hinnatakse neid soetusmaksumuses, millest on lahutatud väärtuse langusest tekkinud kahjum.

Finantsvara väärtuse langus

Euroopa Liit hindab igal bilansipäeval, kas on objektiivseid tõendeid selle kohta, et finantsvara väärtus on langenud. Finantsvara väärtus langeb ja väärtuse langusest tekib kahjum üksnes juhul, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et vara arvele võtmise järel on selle väärtus langenud ühe või enama sündmuse tagajärjel, mis mõjutab või mõjutavad finantsvara prognoositud tulevasi rahavooge, mida saab usaldusväärselt hinnata.

i) Amortiseeritud väärtuses kajastatud varad

Kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et amortiseeritud väärtuses kajastatud laenude ja nõuete või tähtajani hoitavate investeeringute väärtuse languse tõttu on kantud kahjumit, leitakse kahjumi suurus vara bilansilise maksumuse ja prognoositud tulevaste rahavoogude (v.a kandmata tulevane krediidikahju) nüüdisväärtuse vahena, diskonteerituna finantsvara algse tegeliku intressimääraga. Vara bilansilist maksumust vähendatakse ja kahjumi summa kajastatakse tulemiaruandes. Kui laen või tähtajani hoitav investeering on muutuva intressimääraga, võetakse väärtuse langusest tekkinud kahjumi leidmisel diskontomääraks lepingu kohaselt kindlaks määratud jooksev tegelik intressimäär. Tagatisega finantsvara prognoositud tulevaste rahavoogude nüüdisväärtuse arvutus peegeldab rahavooge, mis võivad tuleneda tagatise sundmüügist, millest on maha arvatud tagatise saamise ja müügi kulud, olenemata sellest, kas sundmüük on tõenäoline või mitte. Kui järgneval perioodil väärtuse langusest tekkinud kahjumi summa väheneb ja vähenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

ii) Õiglases väärtuses kajastatud varad

Müügivalmina käsitletavate omakapitaliinvesteeringute väärtuse languse kindlakstegemisel võetakse arvesse seda, kas väärtpaberi õiglane väärtus on langenud oluliselt või püsivalt (pikaks ajaks) allapoole selle soetusmaksumust. Kui müügivalmis finantsvarade puhul on mis tahes selliseid tõendeid, arvatakse kumulatiivne kahjum (arvutatuna soetusmaksumuse ja jooksva õiglase väärtuse vahena, millest on lahutatud mis tahes varem tulemiaruandes kajastatud asjaomase finantsvara väärtuse langusest tekkinud kahjum) reservist välja ja kajastatakse tulemiaruandes. Tulemiaruandes kajastatud omakapitaliväärtpaberite väärtuse langusest tekkinud kahjumi vähenemise korral ei kajastata seda vähenemist tulemiaruandes. Kui järgneval perioodil müügivalmina käsitletava võlainstrumendi õiglane väärtus suureneb ja suurenemist saab objektiivselt seostada sündmusega, mis on toimunud pärast väärtuse languse kajastamist, vähendatakse eelnevalt kajastatud väärtuse langusest tekkinud kahjumit tulemiaruandes.

1.5.6. Varud

Varusid kajastatakse kas nende soetusmaksumuses või neto realiseerimisväärtuses olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Soetusmaksumus määratakse lihtjärjekorra (FIFO) meetodi alusel. Valmistoodete ja lõpetamata toodangu soetusmaksumus koosneb toorainest, otsestest tööjõukuludest ja muudest otsestest kuludest ning nendega seotud tootmislikest üldkuludest (võttes aluseks normaalse kasutatava tootmisvõimsuse). Neto realiseerimisväärtus on tavalise äritegevuse käigus rakendatav hinnanguline müügihind, millest on lahutatud valmistus- ja müügikulud. Kui turustamiseks mõeldud varusid hoitakse tasuta või sümboolse tasu eest, hinnatakse nende väärtust kas soetusmaksumuse või jooksva asendusmaksumuse alusel olenevalt sellest, kumb neist on madalam. Jooksev asendusmaksumus on kulu, mida Euroopa Liit kannaks vara soetamisel aruandepäeval.

1.5.7. Eelmaksed

Eelmakse on makse, mille eesmärk on pakkuda abisaajale sularaha ettemakset, st käibevahendeid. See võib olla jagatud mitmeks makseks, mis tehakse asjaomases eelmaksete lepingus kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul. Käibevahendeid või ettemakseid kasutatakse sel eesmärgil, milleks need anti, lepingus määratletud perioodi jooksul. Vastasel korral makstakse need tagasi. Kui abisaaja ei kanna rahastamiskõlblikke kulusid, on tal kohustus eelmakseks olev ettemakse Euroopa Liidule tagastada. Eelmakse summat vähendatakse (kas täielikult või osaliselt) rahastamiskõlblike kulude ja tagasi makstud summade kinnitamisega ning kõnealust summat kajastatakse kuluna.

Eelarveaasta lõpus leitakse veel tasaarvestamata eelmakse summade väärtus, lahutades makstud esialgse(te)st summa(de)st tagastatud summad, tasaarvestatud rahastamiskõlblikud summad, eelarveaasta lõpu seisuga veel tasaarvestamata prognoositavad rahastamiskõlblikud summad ja väärtuse vähendamised.

Eelmaksetelt arvutatud intressi kajastatakse selle teenimise hetkel asjaomase lepingu sätete kohaselt. Eelarveaasta lõpu seisuga koostatakse kõige usaldusväärsema teabe põhjal kogunenud intressitulu prognoos ja kajastatakse see bilansis.

1.5.8. Nõuded

Nõudeid kajastatakse esialgses summas, millest on lahutatud nende väärtuse langusest tulenev allahindlus. Nõuete väärtuse langusest tulenev allahindlus kirjendatakse, kui on objektiivseid tõendeid selle kohta, et Euroopa Liidul ei ole võimalik kõiki summasid nõuete esialgsete tingimuste kohaselt sisse nõuda. Allahindluse summa saadakse, lahutades vara bilansilisest maksumusest kaetava väärtuse; kaetav väärtus on oodatavate tulevaste rahavoogude nüüdisväärtus, diskonteerituna sarnaste laenuvõtjate suhtes kohaldatava turuintressimääraga. Allahindluse summa kajastatakse tulemiaruandes. Samuti kajastatakse üldine allahindlus nende tasumata sissenõudekorralduste puhul, mille suhtes ei ole konkreetset allahindlust veel kohaldatud. Viitlaekumiste käsitlemise kohta eelarveaasta lõpus vt lisa 1.5.14.

1.5.9. Raha ja raha ekvivalendid

Raha ja raha ekvivalendid on finantsinstrumendid ning need on määratletud käibevaradena. Nende hulka kuulub kassas olev sularaha, nõudmiseni hoiused pankades, muud lühiajalised investeeringud, mis on kuni kolmekuulise algse tähtaja ja suure likviidsusega, ning panga arvelduskrediidid.

1.5.10. Töötajahüvitised

Pensionikohustused

Euroopa Liit haldab kindlaksmääratud hüvitisega pensioniplaane. Kuna üks kolmandik kõnealuste hüvitiste oodatavast kulust kaetakse osamaksudega töötajate palkadest, siis seda kohustust ei rahastata. Kindlaksmääratud hüvitistel põhinevate pensioniplaanidega seoses bilansis kajastatud kohustus võrdub kindlaksmääratud hüvitise kohustuse nüüdisväärtusega bilansipäeval. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse arvutavad kindlustusstatistikud proportsionaalse osa krediteerimise meetodi (projected unit credit method) kohaselt. Kindlaksmääratud hüvitise kohustuse nüüdisväärtus leitakse, diskonteerides prognoositud tulevased rahavood selles valuutas nomineeritud valitsuse võlakirjade intressimääradega, milles hüvitisi tulevikus makstakse, kusjuures nimetatud võlakirjade järelejäänud tähtaeg peab ligilähedaselt vastama asjaomase pensionikohustuse tingimustele.

Kogemuspõhisest korrigeerimisest ja kindlustusmatemaatiliste prognooside muutustest tulenev kindlustusmatemaatiline kasum või kahjum kajastatakse tulemiaruandes. Varem töötatud ajast tulenevad kulud kajastatakse viivitamatult tulemiaruandes, välja arvatud juhul, kui pensioniplaani muudatused sõltuvad sellest, kas töötaja jääb teenistusse kindlaksmääratud perioodiks (pensioniõiguse omandamise eelperiood). Sel juhul amortiseeritakse varem töötatud ajast tulenevad kulud lineaarsel meetodil pensioniõiguse omandamise eelperioodi jooksul.

Töösuhte lõppemise järgsed haigushüvitised

Euroopa Liit pakub oma töötajatele tervisekindlustushüvitist ravikulude hüvitamise kaudu. Selle igapäevaseks haldamiseks on moodustatud eraldi fond (RCAM). Süsteemist saavad kasu nii töötajad, pensionärid, lesed kui ka nende ülalpeetavad. Aktiivses teenistuses mitteolevatele isikutele (pensionärid, orvud jt) antavad hüvitised liigitatakse töösuhte lõppemise järgseteks töötajahüvitisteks. Kõnealuste hüvitiste laadist tulenevalt on nõutav kindlustusmatemaatiline arvutus. Bilansis kajastatav kohustus määratakse kindlaks pensionikohustustega sarnastel alustel (vt eespool).

1.5.11. Riskide ja kulude katteks eraldatud vahendid

Riskide ja kulude katteks eraldatud vahendeid kajastatakse, kui Euroopa Liidul on kolmandate isikute ees minevikus toimunud sündmustest tulenev juriidiline või faktiline kohustus, ressursside vähenemine kohustuse tasumisel on tõenäolisem kui nende mittevähenemine ja vähenemise summat on võimalik usaldusväärselt hinnata. Riskide ja kulude katteks eraldatud vahendeid ei kajastata tulevase tegevuskahjumi puhul. Riskide ja kulude katteks eraldatud vahendite summa vastab kõige tõenäolisemaks peetavale hinnangule selle kohta, kui suured kulud on oodatavalt vajalikud olemasoleva kohustuse täitmiseks aruandepäeval. Kui riskide ja kulude katteks eraldatud vahendid koosnevad suurest hulgast summadest, hinnatakse kohustuse väärtust, kaaludes kõiki võimalikke tulemusi nende esinemise tõenäosusega (keskväärtuse meetod).

1.5.12. Finantskohustused

Finantskohustused liigitatakse kas õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatavateks finantskohustusteks või amortiseeritud väärtuses kajastatavateks finantskohustusteks (võetud laenud). Võetud laenud jagunevad krediidiasutustelt võetud laenudeks ja võlgadeks, mida tõendavad sertifikaadid. Võetud laenud võetakse arvele õiglases väärtuses, milleks on nende emiteerimistulu (saadud tasu õiglane väärtus), millest on maha arvatud kantud tehingukulud, ja järgnevalt kajastatakse neid amortiseeritud väärtuses tegeliku intressimäära meetodi kohaselt; mis tahes erinevust tulu (millest on maha arvatud tehingukulud) ja laenu tagastusväärtuse vahel kajastatakse tulemiaruandes laenuperioodi jooksul tegeliku intressimäära meetodi kohaselt.

Need liigitatakse pikaajalisteks kohustusteks, välja arvatud juhul, kui nende tähtaeg on lühem kui 12 kuud bilansipäevast arvates. Laenatud vahendite arvelt antud laenude puhul ei saa asjaomaste summade ebaolulisuse tõttu tegeliku intressimäära meetodit antud ja võetud laenude suhtes kohaldada. Euroopa Liidu kantud tehingukulud, mille hüvitamist hiljem laenusaajalt nõutakse, kajastatakse otse tulemiaruandes.

Finantskohustused, mis on liigitatud õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatavateks finantskohustusteks, hõlmavad ka tuletisinstrumente, kui nende õiglane väärtus on negatiivne. Nende üle peetakse samasugust raamatupidamisarvestust nagu õiglases väärtuses muutustega läbi tulemiaruande kajastatavate finantskohustuste üle (vt lisa 1.5.5).

1.5.13. Kreditoorne võlgnevus

Märkimisväärne osa ELi kreditoorsest võlgnevustest ei ole seotud kaupade ega teenuste ostmisega, vaid kujutab endast toetusesaajate või ELi muu rahastamise saajate esitatud tasumata kulutaotlusi. Need kirjendatakse kreditoorse võlgnevusena taotletava summa ulatuses kulutaotluse saamisel ning kontrollimise järel kinnitavad asjaomased finantsametnikud nende rahastamiskõlblikkust. Selles etapis hinnatakse nende väärtuseks kinnitatud ja rahastamiskõlblik summa.

Kaupade ja teenuste ostmisest tekkivat kreditoorset võlgnevust kajastatakse arve saamisel esialgse summa ulatuses ning sellele vastavad kulud kirjendatakse raamatupidamisarvestuses siis, kui tarne või teenus on Euroopa Liidule üle antud või osutatud ja ta on selle vastu võtnud.

1.5.14. Viitlaekumised ja kumuleerunud kulud ning edasilükkunud tulud ja kulud

Euroopa Liidu raamatupidamiseeskirjade kohaselt kajastatakse tehinguid ja sündmusi raamatupidamise aastaaruandes sellel perioodil, millega need seonduvad. Arvestusperioodi lõpus kajastatakse kumuleerunud kulusid perioodi ülekandekohustuse prognoositud summa alusel. Kumuleerunud kulud arvutatakse komisjoni välja antud üksikasjalike praktiliste tegevusjuhiste kohaselt, mille eesmärk on tagada, et raamatupidamise aastaaruanne annaks õige ja õiglase ülevaate.

Ka tulu kajastatakse selles perioodis, millega see on seotud. Kui eelarveaasta lõpu seisuga ei ole arvet veel välja saadetud, kuid teenus on osutatud või tarne on ELile üle antud või kui eksisteerib lepinguline kohustus (nt aluslepingus sätestatu tulemusena), kajastatakse raamatupidamise aastaaruandes viitlaekumine.

Lisaks sellele, kui eelarveaasta lõpu seisuga on arve välja saadetud, kuid teenust ei ole veel osutatud või tarnitud kaupasid üle antud, loetakse tulu edasilükkunuks ja see kajastatakse järgnevas arvestusperioodis.

1.6. TULEMIARUANNE

1.6.1. Tulud

Mittekaubanduslik tulu

Siia hulka kuulub suur enamik ELi tulu, milleks peamiselt on otsesed ja kaudsed maksud ja omavahendite summad. Lisaks maksudele võib Euroopa Liit saada ka selliseid makseid kolmandatelt isikutelt nagu tollimaksud, trahvid ja annetused.

Kogurahvatulu põhised ja käibemaksupõhised omavahendid

Tulu kajastatakse selles perioodis, mille kohta Euroopa Liit saadab liikmesriikidele rahastamistaotluse, milles ta nõuab neilt osamaksu tegemist. Rahastamistaotlusi hinnatakse nende „taotletud summas”. Kuna käibemaksu ja kogurahvatulu põhised omavahendid tuginevad asjaomase eelarveaasta andmete prognoosidele, võib neid muutuste korral korrigeerida kuni ajani, mil liikmesriigid esitavad lõplikud andmed. Prognoosis tehtud muutuse mõju kajastatakse muutuse toimumise perioodi netoülejäägi või -puudujäägi kindlaksmääramisel.

Traditsioonilised omavahendid

Nõuded ja nendega seotud tulu kajastatakse asjakohaste igakuiste A-raamatupidamisaruannete (mis käsitlevad kogutud tollimaksu ning tasumisele kuuluvaid summasid, mille kohta on antud tagatis ja mida ei ole vaidlustatud) saamisel liikmesriikidelt. Aruandepäeva seisuga hinnatakse, milline on liikmesriikide kogutud aruandeperioodi tulu, mida ei ole veel Euroopa Liidule makstud, ning kajastatakse seda viitlaekumisena. Liikmesriikidelt saadud kvartali B-raamatupidamisaruanded (mis käsitlevad tollimaksu, mida ei ole kogutud ja mille kohta ei ole tagatist antud, ning nõudeid, mille kohta on tagatis antud, kuid mis võlglane on vaidlustanud) kajastatakse tuluna, millest on maha arvatud sissenõudmiskulud, mis liikmesriikidel on õigus endale jätta (25 %). Lisaks sellele kajastatakse tulemiaruandes väärtuse vähenemist nende summade võrra, mida prognoosi kohaselt ei õnnestu sisse nõuda.

Trahvid

Trahvidest saadud tulu kajastatakse adressaadi ametlikul teavitamisel Euroopa Liidu vastu võetud trahvi määramise otsusest. Kui on kahtlusi ettevõtja maksejõulisuse suhtes, siis kajastatakse nõude väärtuse vähendamine. Pärast trahvi määramise otsust peavad võlglased kahe kuu jooksul alates teavitamise kuupäevast:

— kas otsusega nõustuma, misjuhul nad peavad trahvi määratud tähtajaks ära maksma ning EL nõuab summa lõplikult sisse;

— või otsusega mitte nõustuma, misjuhul nad vaidlustavad selle ELi õiguse kohaselt.

Isegi kui otsus vaidlustatakse, tuleb trahvi põhisumma siiski kas kolmekuulise tähtaja jooksul ära maksta, sest vaidlustamisel ei ole menetlust peatavat toimet (EL asutamislepingu artikkel 278), või teatavatel asjaoludel ja komisjoni peaarvepidaja nõusolekul esitada selle asemel asjaomase summa kohta pangatagatis.

Kui ettevõtja vaidlustab otsuse ja on trahvi ajutiselt juba ära maksnud, kajastatakse seda summat tingimusliku kohustusena. Kuna aga ELi otsuse vaidlustamisel adressaadi poolt ei ole menetlust peatavat toimet, kasutatakse laekunud summat nõude kustutamiseks. Kui makse asemel saadakse tagatis, siis jääb trahv nõudena üles. Kui on tõenäoline, et Euroopa Liidu Üldkohus võib teha otsuse ELi kahjuks, kajastatakse selle riski katteks eraldatud vahendid. Kui selle asemel on antud tagatis, hinnatakse tasumata nõue vajadusel alla. Kogunenud intresse, mille Euroopa Liit on saanud pangakontodelt, kus hoiustatakse laekunud maksed, kajastatakse tuluna ja võimalikke tingimuslikke kohustusi suurendatakse sellele vastavalt.

Kaubanduslik tulu

Kaupade ja teenuste müügist saadud tulu kajastatakse siis, kui olulised kaupade omandiõigusega kaasnevad riskid ja hüved ostjale üle lähevad. Teenuste osutamisega seotud tehingutest saadud tulu kajastamisel võetakse arvesse seda, millises täitmisetapis on tehing aruandekuupäeva seisuga.

Intressitulud ja -kulud

Intressitulusid ja -kulusid kajastatakse tulemiaruandes tegeliku intressimäära meetodi kohaselt. Selle meetodi alusel arvutatakse finantsvara või -kohustuse amortiseeritud väärtus ning jaotatakse intressitulud või -kulud asjaomase perioodi peale. Tegeliku intressimäära arvutamisel hindab Euroopa Liit rahavoogusid, võttes arvesse finantsinstrumendi kõiki lepingutingimusi (nt ettemakse võimalusi), kuid ei võta arvesse tulevast krediidikahju. Arvutus hõlmab kõiki lepingupoolte vahelisi makstud ja laekunud tasusid ja makseid, mis on tegeliku intressimäära lahutamatu osa, tehingukulusid ja kõiki muid hinnalisandeid ja allahindlusi.

Kui finantsvara või sarnaste finantsvarade rühm on väärtuse langusest tekkinud kahjumi tõttu alla hinnatud, kasutatakse intressitulu kajastamisel intressimäära, mida rakendatakse tulevaste rahavoogude diskonteerimisel väärtuse langusest tekkinud kahjumi hindamiseks.

Dividenditulu

Dividenditulu kajastatakse makse saamise õiguse kindakstegemisel.

1.6.2. Kulud

Kaupade ostu ja teenuste osutamisega seoses kantud kaubanduslikud kulud kajastatakse siis, kui tarne on Euroopa Liidule üle antud ja ta on selle vastu võtnud. Neid hinnatakse algses arvel esitatud maksumuses. Mittekaubanduslikud kulud on Euroopa Liidule iseloomulikud ning moodustavad suurema osa tema kuludest. Need seonduvad abisaajatele tehtud ülekannetega ja neid võib olla kolme liiki: nõuded, lepingu kohased ülekanded ning oma äranägemisel makstavad toetused, osamaksud ja annetused.

Kui asjaomast liiki ülekanne on lubatud määrusega (finantsmäärus, personalieeskirjad või muu määrus) või kui on sõlmitud leping, mille alusel ülekanne on lubatud, kajastatakse ülekanne selle perioodi kuluna, mille jooksul toimusid ülekande aluseks olevad sündmused, tingimusel et abisaaja on täitnud kõik rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid ja summat saab realistlikult hinnata.

Kajastamiskriteeriumidele vastava maksenõude või kulutaotluse saamisel kajastatakse see kuluna rahastamiskõlbliku summa ulatuses. Eelarveaasta lõpu seisuga hinnatakse kantud rahastamiskõlblikke kulusid, mis juba kuuluvad abisaajatele tasumisele, kuid millest ei ole veel teatatud, ning kajastatakse need kumuleerunud kuludena.

1.7. TINGIMUSLIKUD VARAD JA KOHUSTUSED

1.7.1. Tingimuslikud varad

Tingimuslik vara on võimalik vara, mis tuleneb minevikus toimunud sündmustest ja mille olemasolu kinnitab ainult üks või mitu tulevikus toimuvat või mittetoimuvat sündmust, mis on ebakindlad ega allu täielikult Euroopa Liidu kontrollile. Tingimuslik vara kajastatakse, kui majanduslik kasu või teenusepotentsiaal on tõenäoline.

1.7.2. Tingimuslikud kohustused

Tingimuslik kohustus on võimalik kohustus, mis tuleneb minevikus toimunud sündmustest ja mille olemasolu kinnitab ainult üks või mitu tulevikus toimuvat või mittetoimuvat sündmust, mis on ebakindlad ega ei allu täielikult Euroopa Liidu kontrollile, või olemasolev kohustus, mis tuleneb minevikus toimunud sündmustest, kuid mida ei kajastata kas seetõttu, et ei ole tõenäoline, et kohustuse täitmiseks on vajalik vähendada vahendeid majandusliku kasu või teenusepotentsiaali näol, või harvaesinevatel juhtudel, kui kohustuse summat ei saa piisava usaldusväärsusega mõõta.

2. BILANSI LISAD

PÕHIVARA

2.1. IMMATERIAALNE VARA

miljonites eurodes Summa Bilansiline brutomaksumus 31. detsembri 2008. aasta seisuga 134 Soetamine 39 Võõrandamine (3) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 0 Muud muutused 1 Bilansiline brutomaksumus 31. detsembri 2009. aasta seisuga 171 Kogunenud amortisatsioon 31. detsembri 2008. aasta seisuga 78 Aasta amortisatsioonikulud 22 Võõrandamine (1) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 0 Muud muutused 0 Kogunenud amortisatsioon 31. detsembri 2009. aasta seisuga 99 BILANSILINE NETOMAKSUMUS 31. DETSEMBRI 2009. AASTA SEISUGA 72 Bilansiline netomaksumus 31. detsembri 2008. aasta seisuga 56

Asjaomased summad seonduvad peamiselt arvutitarkvaraga.

2.2. KINNISVARA JA SEADMED

Mõnedes riikides ei saa maa väärtust hoone väärtusest eristada, sest need on ostetud ühe tervikuna. Maa väärtuse suhtes amortisatsiooni ei kohaldata ja selle väärtust hinnatakse eraldi vaid juhul, kui see vajalikuks osutub, st kui tuleb kanda täiendavaid kulusid näiteks uue hoone ehitamiseks või kui kavandatakse osalist müüki.

Euroopa Geostatsionaarse Navigatsioonilisasüsteemiga (EGNOS) seotud varad on pärast seda, kui need 2009. aastal komisjonile üle anti, kajastatud 31. detsembri 2009. aasta seisuga seadmete all. Nimetatud kuupäeva seisuga oli kõnealuste varade raamatupidamislik netoväärtus 11 miljonit eurot (brutoväärtus 40 miljonit eurot, millest on lahutatud 29 miljoni euro suurune kogunenud amortisatsioon).

KINNISVARA JA SEADMED

miljonites eurodes Maa ja hooned Seadmed Sisustus ja sõidukid Arvuti- riistvara Muu materiaalne vara Kapitalirent Ehitamisel olev vara KOKKU Bilansiline brutomaksumus 31. detsembri 2008. aasta seisuga 3 902 368 205 466 151 2 621 122 7 835 Soetamine 39 89 20 57 17 29 141 392 Võõrandamine (1) (15) (20) (56) (6) 0 0 (98) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 31 (2) 0 0 3 0 (32) 0 Muud muutused 1 20 10 8 17 5 0 61 Bilansiline brutomaksumus 31. detsembri 2009. aasta seisuga 3 972 460 215 475 182 2 655 231 8 190 Kogunenud amortisatsioon 31. detsembri 2008. aasta seisuga 1 616 300 149 349 92 448 2 954 Aasta amortisatsioonikulud 127 66 16 60 17 163 449 Tühistatud amortisatsioonikulud 0 0 0 (2) 0 0 (2) Võõrandamine (1) (13) (14) (52) (5) 0 (85) Vara liikide vahelised ümberpaigutused 0 (1) 0 0 1 0 0 Muud muutused 0 3 4 4 3 1 15 Kogunenud amortisatsioon 31. detsembri 2009. aasta seisuga 1 742 355 155 359 108 612 3 331 BILANSILINE NETOMAKSUMUS 31. DETSEMBRI 2009. AASTA SEISUGA 2 230 105 60 116 74 2 043 231 4 859 Bilansiline netomaksumus 31. detsembri 2008. aasta seisuga 2 286 68 56 117 59 2 173 122 4 881

Veel tasumata kapitalirendi ja muude sarnaste nõuete maksed on kajastatud bilansis pikaajaliste ja lühiajaliste kohustuste all (vt ka lisad 2.15 ja 2.18.1). Need jaotuvad järgmiselt:

KAPITALIRENT

miljonites eurodes Kirjeldus Kumulatiivsed kulud (A) Tulevikus tasumisele kuuluvad summad Kogu-väärtus Varaga seoses kantud täiendavad kulud Vara väärtus Amortisat-sioon Bilansiline neto-maksumus Alla 1 aasta Üle 1 aasta Üle 5 aasta Kohustused kokku (B) A + B (C) A + B + C (E) = A + B + C + E Maa ja hooned 785 51 257 1 465 1 773 2 558 61 2 619 (598) 2 021 Muu materiaalne vara 14 8 13 1 22 36 0 36 (14) 22 Kokku 31.12.2009 seisuga 799 59 270 1 466 1 795 2 594 61 2 655 (612) 2 043 Kokku 31.12.2008 seisuga 738 52 250 1 520 1 822 2 560 61 2 621 (448) 2 173

2.3. PIKAAJALISED INVESTEERINGUD

miljonites eurodes Lisa 31.12.2009 31.12.2008 Osalused sidusettevõtetes 2.3.1 382 278 Osalused ühisettevõtetes 2.3.2 196 145 Tagatisfond 2.3.3 1 240 1 091 Müügivalmis varad 2.3.4 561 564 Investeeringud kokku 2 379 2 078

Selle rubriigi alla kuuluvad ELi tegevuse toetamise eesmärgil tehtud investeeringud. Siia kuulub ka tagatisfondi netovara.

2.3.1. Osalused sidusettevõtetes

miljonites eurodes EIF ARTEMIS Clean Sky Kokku Summa 31. detsembri 2008. aasta seisuga 278 0 0 278 Soetamine 26 10 75 111 Osalus netokasumis/(-kahjumis) (2) (3) (1) (6) Muud kapitaliosaluse muutused (1) 0 0 (1) Summa 31. detsembri 2009. aasta seisuga 301 7 74 382

Osaluste üle sidusettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil; täpsemaid selgitusi selle kohta vt lisas 1.3. ELile on tema osaluse protsendi põhjal sidusettevõtetes omistatavad järgmised bilansilised maksumused:

miljonites eurodes 31.12.2009 31.12.2008 Varad 420 295 Kohustused (38) (17) Tulud 17 23 Ülejääk/(Puudujääk) (6) 10

Euroopa Investeerimisfond (EIF)

Euroopa Investeerimisfond (EIF) on Euroopa Liidu finantseerimisasutus, mis on spetsialiseerunud riskikapitali ja tagatiste andmisele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele (VKEd). 31. detsembri 2009. aasta seisuga oli komisjon märkinud EIFi aktsiakapitali kokku 861 miljoni euro suuruses summas (2 940 miljonist eurost). See moodustab EIFi kogu aktsiakapitalist 29,29 %. Komisjon on sisse maksnud 20 %; veel sissenõudmata kapitali saldo moodustas seega 689 miljonit eurot (vt lisa 5.13.2). 2005. aastal komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga (EIP) vahel sõlmitud lepingu kohaselt on komisjonil õigus igal ajal müüa oma aktsiad EIP-le hinnaga, mis vastab EIFi hinnangulisele väärtusele, mis on jagatud emiteeritud aktsiate koguarvuga. Müügioptsiooni väärtus on nullilähedane, kuna aktsiate müügihinna kindlaksmääramise valem sarnaneb valemiga, mida kasutatakse EIFi netokapitali kindlaksmääramiseks. ELi kapitaliosaluse väärtuseks on hinnatud 29,29 % EIFi netovaradest, mis 31. detsembri 2009. aasta seisuga moodustas 301 miljonit eurot (2008. aastal 278 miljonit eurot), millest 2 miljonit eurot seondub 2009. aasta majandustulemusega (kahjumiga). 2009. aastal saadi 2008. eelarveaasta eest dividendidena 4 miljonit eurot.

Ühised tehnoloogiaalgatused

Ühiste tehnoloogiaalgatuste vormis avaliku ja erasektori partnerlused, mida rakendati ühisettevõtete kaudu aluslepingu artikli 171 tähenduses, on loodud majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni tegevuskava eesmärkide rakendamiseks. Ühised tehnoloogiaalgatused on avaliku ja erasektori partnerlused, mis on loodud Euroopa tasandil selleks, et käsitleda strateegilisi valdkondi, kus teadusuuringud ja innovatsioon on Euroopa konkurentsivõime tagamiseks hädavajalikud. Ühised tehnoloogiaalgatused on teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi uus koostisosa, millega toetatakse ulatuslikku rahvusvahelist teadustegevust. Need viivad kokku avaliku ja erasektori partnerid, et määratleda ühiskonna seisukohast olulised ühised eesmärgid ning kombineerida rahastamist ja teadmisi nende eesmärkide saavutamiseks. Ühised tehnoloogiaalgatused on uus viis teha koostööd ELi liidrite poolt majanduskasvu ja tööhõivet käsitlevas Lissaboni strateegias seatud eesmärkide saavutamise suunas. 2009. aastal alustasid tegevust kolm esimest ühist tehnoloogiaalgatust, ühisettevõte ARTEMIS ja ühisettevõte „Clean Sky”, mida on kirjeldatud allpool, ning ühisettevõte IMA, mis liigitub ühisettevõtteks ja mida on kirjeldatud lisas 2.3.2. Kuigi ARTEMISele ja Clean Sky'le osutatakse juriidiliselt kui ühisettevõtetele, tuleb neid raamatupidamislikust vaatepunktist käsitleda sidusettevõtetena, sest komisjonil on nende üksuste üle märkimisväärne mõju.

Ühisettevõte ARTEMIS

See üksus loodi ühise tehnoloogiaalgatuse rakendamiseks manussüsteemides koostöös erasektoriga. Euroopa Liidu (keda esindab komisjon) osalus 31. detsembri 2009. aasta seisuga oli 100 % ehk 7 miljonit eurot. ELi soovituslik maksimaalne toetus sellele algatusele on 420 miljonit eurot.

Ühisettevõte „Clean Sky”

Selle üksuse eesmärk on kiirendada keskkonnasäästliku õhutranspordi tehnoloogiate väljatöötamist, valideerimist ja tutvustamist ELis ning eelkõige luua täielikult innovatiivne õhutranspordisüsteem eesmärgiga vähendada õhutranspordi keskkonnamõju. Euroopa Liidu (keda esindab komisjon) osalus 31. detsembri 2009. aasta seisuga oli 99,41 % ehk 74 miljonit eurot. ELi soovituslik maksimaalne toetus sellele ühisettevõttele on 800 miljonit eurot.

2.3.2. Osalused ühisettevõtetes

miljonites eurodes Galileo SESAR ITER IMA Kokku Summa 31.12.2008. seisuga 0 103 42 0 145 Soetamine 0 28 39 81 148 Osalus neto majandustulemuses 0 (51) (46) 0 (97) Summa 31. detsembri 2009. aasta seisuga 0 80 35 81 196

Osaluste üle ühisettevõtetes peetakse arvestust kapitaliosaluse meetodil; täpsemaid selgitusi selle kohta vt lisas 1.3. ELile on tema osaluse protsendi põhjal ühisettevõtetes omistatavad järgmised bilansilised maksumused:

miljonites eurodes 31.12.2009 31.12.2008 Põhivara 48 0 Käibevara 192 154 Pikaajalised kohustused 0 0 Lühiajalised kohustised (44) (9) Tulud 72 37 Kulud (169) (93)

Likvideeritav Galileo ühisettevõte

2006. aasta lõpus alustati ühisettevõtte Galileo likvideerimist ja see protsess ikka veel käib. Likvideeritava ühisettevõtte Galileo netovarad moodustasid eelarveaasta lõpu seisuga 0 eurot. Kuna kõnealune majandusüksus oli 2009. aastal mitteaktiivne ja selle likvideerimine jätkus, siis tulud ja kulud puudusid. Investeeringu väärtus 31. detsembri 2009. aasta seisuga (nagu ka 31. detsembri 2008. aasta seisuga) oli 0 eurot, mis koosneb 585 miljoni euro suurusest investeeringust, millest on lahutatud kumulatiivne 585 miljoni euro suurune osalus kahjumis.

1. jaanuaril 2007 võttis ühisettevõttelt Galileo tema kohustused ametlikult üle Euroopa GNSS Järelevalveamet (GSA) (s.o 2004. aastal loodud ja ELi majandusaasta aruandes konsolideeritud ELi amet). Määruse (EÜ) nr 683/2008 jõustumise järel võttis komisjon GSA-lt üle Euroopa ülemaailmse satelliitnavigatsioonisüsteemi (GNSSi) programmide haldaja rolli. Kõnealuse tegevuse ja ülesannete üleandmine GSA-lt komisjonile jõustus 1. jaanuaril 2009.

Ühisettevõte SESAR

Selle ühisettevõtte eesmärk on tagada Euroopa lennuliikluse juhtimissüsteemi moderniseerimine ning Euroopa lennuliikluse korraldamise üldkava kiire rakendamine, koordineerides ning koondades selleks kogu asjakohase teadus- ja arendustegevuse kogu ELi ulatuses. 31. detsembri 2009. aasta seisuga on komisjoni osalus SESARis 87,4 % ehk 80 miljonit eurot (2008. aastal 103 miljonit eurot). SESARi jaoks ettenähtud ELi osamaksu kogusumma aastatel 2007-2013 on (soovituslikult) 700 miljonit eurot.

ITERi Rahvusvaheline Termotuumaenergeetika Organisatsioon (ITER International)

ITERi rahvusvaheline organisatsioon hõlmab ELi ning Hiinat, Indiat, Venemaad, Koread, Jaapanit ja Ameerika Ühendriike. ITER loodi selleks, et hallata ITERi rajatisi; soodustada ITERi rajatiste kasutamist organisatsiooni liikmete termotuumasünteesialastes teadus- ja arendusprogrammides osalevate laborite, muude institutsioonide ja isikute poolt; edendada termotuumaenergeetika mõistmist ja vastuvõttu üldsuse poolt; ning korraldada muud tegevust, mis on ITERi organisatsiooni eesmärgi saavutamiseks vajalik.

EL (Euratom) osaleb ITERi rahvusvahelises organisatsioonis osaluse kaudu tuumasünteesienergeetika ametis (Fusion for Energy Agency), millesse on kaasatud ka liikmesriikide ja Šveitsi osalused. Juriidiliselt loetakse kogu osaluseks Euratomi osalust ITERis ning liikmesriikidel ja Šveitsil ei ole osalust ITERi omakapitalis. Kuna ELil on juriidiliselt osalus ühisettevõttes ITER International, peab EL kajastama seda osalust oma konsolideeritud majandusaasta aruandes.

31. detsembri 2009. aasta seisuga on Euratomi osalus ITERis 47 % ehk 35 miljonit eurot (2008. aastal 42 miljonit eurot). ITERi jaoks ettenähtud Euratomi osamaksu kogusumma aastatel 2007-2041 on (soovituslikult) 7 649 miljonit eurot.

IMA Innovatiivse meditsiini ühine tehnoloogiaalgatus

Innovatiivse meditsiini algatuse (IMA) ühisettevõtte kaudu, mis on kolmas 2009. aastal tegevust alustanud ühine tehnoloogiaalgatus, toetatakse konkurentsieelset farmaatsiaalast teadus- ja arendustegevust liikmesriikides ja assotsieerunud riikides; algatuse eesmärk on suurendada teadusinvesteeringuid bioloogiliste ravimite sektorisse ning sellega edendatakse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEd) kaasatust ühisettevõtte tegevusse. Euroopa Liidu (keda esindab komisjon) osalus 31. detsembri 2009. aasta seisuga oli 99,1 % ehk 81 miljonit eurot. ELi soovituslik maksimaalne toetus sellele algatusele kuni 31. detsembrini 2017 on 1 miljard eurot.

2.3.3. Tagatisfond

Tagatisfondi netovara

miljonites eurodes 31.12.2009 31.12.2008 Müügivalmis varad 1 050 887 Raha ja raha ekvivalendid 191 205 Varad kokku 1 241 1 092 Kohustused kokku (1) (1) Netovara 1 240 1 091

Välistegevuse tagatisfond hõlmab laene, mille EL on taganud nõukogu otsuse alusel, eelkõige Euroopa Investeerimispanga (EIP) Euroopa Liidu väliseid laenutehinguid, makromajandusliku finantsabi raames antud laene ja Euratomi Euroopa Liidu väliseid laene. Tegemist on pikaajalise rahastamisvahendiga, millest kaetakse ELi poolt tagatud maksetähtaja ületanud laene ning mida võib seetõttu lugeda pikaajaliseks investeeringuks. Selle tunnistuseks on ka asjaolu, et ligi 76 % müügivalmis varadest on tähtajaga vahemikus 1–10 aastat. Tagatisfondi rahastatakse ELi üldeelarvest summa ulatuses, mis vastab 9 %-le toimingute põhisummast, tagatisfondi varadest tehtud investeeringutelt saadud intressitulust ja summadest, mis on sisse nõutud laenukohustusi mittetäitvatelt võlgnikelt, kelle puhul tagatisfond on pidanud oma tagatise realiseerima. Iga-aastane ülejääk makstakse tagasi ELI üldeelarve tulude koondarvestuse erirubriiki.

Euroopa Liit peab moodustama tagatisreservi kolmandatele riikidele antud laenude tagamiseks. Reserv on mõeldud selleks, et katta tagatisfondi vajadused ja vajaduse korral sellised realiseeritud tagatised, mis on suuremad kui tagatisfondi kasutada olevad summad, et nimetatud summad saaks eelarvesse kanda. Kõnealune 1 472 miljoni euro suurune reserv vastab sihtsummale, milleks on 9 % 31. detsembri 2009. aasta seisuga veel tagasi maksmata laenudest. Tagatisfondi netovarad moodustasid 31. detsembri 2009. aasta seisuga kokku 1 240 miljonit eurot. Erinevus netovarade ja reservi suuruse vahel vastab eelarvest tagatisfondi maksmisele kuuluvale 232 miljoni euro suurusele summale. Müügivalmis võlaväärtpaberite portfelli õiglase väärtuse muutused on 2009. aastal kajastatud omakapitali all ning nende summa on kokku 16 miljonit eurot (2008. aastal 15 miljonit eurot).

2.3.4. Müügivalmis varad

Sellesse rubriiki kuuluvad investeeringud ja osalused, mis on omandatud selleks, et aidata abisaajatel arendada äritegevust.

Pikaajalised müügivalmis varad

miljonites eurodes EBRD Riskikapitali tehingud ETFi käivitus-programm EFSE Muud Kokku Summad 31. detsembri 2008. aasta seisuga 157 204 133 67 3 564 Soetamine 0 11 52 26 19 108 Võõrandamine/kasutusest kõrvaldamine 0 (26) (4) 0 0 (30) Ümberhindluse ülejäägi/(puudujäägi) ümberpaigutamine omakapitali alla 0 (14) (14) 3 0 (25) Kahjum vahetuskursi muutustest 0 (42) 0 0 0 (42) Väärtuse langusest tulenev kahjum 0 (1) (13) 0 0 (14) Summad 31. detsembri 2009. aasta seisuga 157 132 154 96 22 561

Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD)

Komisjon on märkinud 3 % EBRD 20 miljardi euro suurusest kogukapitalist. Bilansipäeva seisuga oli sissenõutud summa 157 miljonit eurot, mis on täielikult sisse makstud. Veel sissenõudmata kapitali tasumata maksed moodustavad 443 miljonit eurot (vt ka lisa 5.13.1). Komisjoni kapitaliosalust EBRDs hinnatakse soetusmaksumuses, millest on lahutatud selle väärtuse langusest tulenev võimalik allahindlus. See tuleneb asjaolust, et EBRD aktsiad ei ole börsil noteeritud ja EBRD põhikirjas on sätestatud lepingulised piirangud muu hulgas osaluse müügile, mille kohaselt müügihind ei või olla suurem soetusmaksumusest ja osalust võib müüa ainult olemasolevatele aktsionäridele.

Riskikapitali tehingud

Riskikapitali tehingute raames antakse finantsvahendajatele summasid omakapitaliinvesteeringute rahastamiseks. Neid haldab Euroopa Investeerimispank ja neid rahastatakse Euroopa naabruspoliitika raames.

Muud investeeringud

Kõige märkimisväärsemad summad seonduvad EIFi halduses oleva kasvu ja tööhõivet käsitleva programmiga, mitmeaastase programmiga ning konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammiga. Kõigi nende programmidega toetatakse uute väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete loomist ja rahastamist, tehes selleks investeeringuid sobivatesse spetsialiseerunud riskikapitali fondidesse (154 miljonit eurot). Siin on kajastatud ka 96 miljoni euro suurune summa, mis seondub Euroopa Kagu-Euroopa Fondiga (EFSE), mis on muutuva aktsiakapitaliga investeerimisühing (SICAV). EFSE üldine eesmärk on edendada majandusarengut ja heaolu Kagu-Euroopas, pakkudes kohalike finantsvahendajate kaudu arenguks jätkusuutlikult lisarahastamist. 2009. aastal on lisatud uus 19 miljoni euro suurune investeering, mis seondub Kagu-Euroopa Energiatõhususe Fondiga (SE4F)

2.4. LAENUD

Siia rubriiki kuuluvad Euroopa Liidule võlgnetavad laenusummad, mille tähtajani on jäänud rohkem kui aasta:

miljonites eurodes Lisa 31.12.2009 31.12.2008 ELi eelarvest ja ESTÜ antud laenud 2.4.1 169 179 Laenatud vahenditest antud laenud 2.4.2 10 595 3 386 Laenud kokku 10 764 3 565

2.4.1. Euroopa Liidu eelarvest ja likvideeritava ESTÜ antud laenud

miljonites eurodes Eritingimustega laenud Likvideeritav ESTÜ Kokku Kokku 31.12.2008 seisuga 150 29 179 Tagasimaksed (19) (5) (24) Bilansilise maksumuse muutused 12 2 14 Kokku 31.12.2009 seisuga 143 26 169

Eritingimustega laenud

Sellesse punkti kuuluvad soodsa intressimääraga eritingimustega laenud, mis on antud kolmandate riikidega tehtava koostöö raames. Kõigi summade tagasimakse tähtaeg saabub rohkem kui 12 kuud pärast eelarveaasta lõppu. Nende laenude tegelik intressimäär jääb vahemikku 7,73 %–12,36 %.

Likvideeritava ESTÜ antud eluasemelaenud

Eluasemelaenud on laenud, mida ESTÜ on andnud oma vahenditest vastavalt ESTÜ asutamislepingu artiklile 54 ja sama artikli lõikele 2. Need laenud on antud fikseeritud 1 % intressimääraga ja seega käsitletakse neid soodustingimustel antud laenudena. Nende laenude tegelik intressimäär jääb vahemikku 2,806 %–22,643 %. Praktilistel kaalutlustel ja asjaomaste summade ebaolulisuse tõttu kasutatakse nende laenude arvelevõtmisel õiglase väärtusena tehinguhinda, olenemata võimalikust soodustingimustel võimaldatud intressimäärast.

2.4.2. Laenatud vahenditest antud laenud

miljonites eurodes Makromajandusliku finantsabi laenud Euratomi laenud Maksebilansi rahasta-misvahend Likvideeritav ESTÜ Kokku Kokku 31.12.2008 seisuga 663 494 2 004 338 3 499 Uued laenud 25 7 7 200 0 7 232 Tagasimaksed (95) (11) 0 (88) (194) Vahetuskursi erinevused 0 (1) 0 16 15 Bilansilise maksumuse muutus (6) (5) 99 (5) 83 Kokku 31.12.2009 seisuga 587 484 9 303 261 10 635 Tähtajaga alla 1 aasta 40 0 0 0 40 Tähtajaga üle 1 aasta 547 484 9 303 261 10 595

Makromajandusliku finantsabi raames antud laenud

Makromajanduslik finantsabi on poliitiline rahastamisvahend, millega ELi territooriumile geograafiliselt lähedal asuvatele partnerriikidele antakse sidumata ja mittesihtotstarbelist maksebilansi ja/või eelarvetoetust. Makromajanduslik finantsabi võib olla keskmise või pika tähtajaga laen või toetus või mõlema asjakohane kombinatsioon ja tavaliselt lisandub see rahastamisele, mida pakutakse Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) toetatavate kohandamis- ja reformiprogrammide raames. Komisjon ei ole saanud neile laenudele tagatisi kolmandatelt isikutelt, kuid neid laenusid tagab tagatisfond (vt lisa 2.3.3).

Euratomi laenud

Euratom on ELi alla kuuluv juriidiline isik, keda esindab Euroopa Komisjon. Euratom annab liikmesriikidele laene, et rahastada liikmesriikide tuumaelektrijaamades elektrienergia tööstusliku tootmise ja kütusetsüklil põhinevate tööstusrajatistega seotud investeerimisprojekte. Euratom annab laene ka kolmandatele riikidele, et parandada tegutsevate või ehitamisel olevate tuumaelektrijaamade ja tuumkütusetsükliga rajatiste turvalisust ja tõhusust.

Komisjon on saanud nende laenudega seoses kolmandest isikutest tagatise andjatelt tagatisi 481 miljoni euro suuruses summas (2008. aastal 486 miljonit eurot).

Maksebilansi rahastamisvahendi laenud

Maksebilansi rahastamisvahend on poliitikavaldkonna põhine rahastamisvahend, mis võeti taas kasutusele, et anda ELi liikmesriikidele praeguses finants- ja majanduskriisis keskpika tähtajaga finantsabi. See võimaldab anda laene liikmesriikidele, kelle maksebilanss või kapitali liikumine on sattunud raskustesse või kelle puhul selline oht on suur. Kõnealusest rahastamisvahendist võib toetada üksnes neid liikmesriike, kes ei ole eurot kasutusele võtnud. Maksimaalne lubatud laenude kogusumma on 50 miljardit eurot ning need on tagatud ELi üldeelarvega.

Ajavahemikus 2008. aasta novembrist kuni 2009. aasta lõpuni antud laenude kogusumma oli 14,6 miljardit eurot. Maksebilansi rahastamisvahendi raames on Ungarile tehtud kättesaadavaks 6,5 miljardit eurot, millest 2 miljardit eurot maksti välja 2008. aastal (lõpptähtaeg on 2011. aasta detsembris). 2009. aastal maksti täiendavalt välja 3,5 miljardit eurot (lõpptähtajad on 2014. aasta november ja 2016. aasta aprill). Lätile tehti maksebilansi rahastamisvahendi raames kättesaadavaks 3,1 miljardi euro suurune laen, millest 2009. aasta jooksul maksti välja 2,2 miljardit eurot (lõpptähtajad on 2014. aasta aprill ja 2015. aasta jaanuar) ja 2010. aasta märtsis veel 0,5 miljardit eurot (lõpptähtaeg 2019. aasta märts). Ka Rumeeniale tehti kättesaadavaks 5 miljardi euro suurune laen, millest 2009. aasta jooksul maksti välja 1,5 miljardit eurot (lõpptähtaeg 2015. aasta jaanuar) ja 2010. aasta märtsis veel 1 miljard eurot (lõpptähtaeg 2019. aasta mai).

Likvideeritava ESTÜ laenud

Siia kuuluvad peamiselt laenud, mille likvideeritav ESTÜ on andnud laenatud vahenditest vastavalt ESTÜ asutamislepingu artiklitele 54 ja 56, ning kolm noteerimata võlaväärtpaberit, mille Euroopa Investeerimispank (EIP) on emiteerinud oma kohustusi mittetäitva võlgniku võlgade katteks. Neid võlaväärtpabereid hoitakse kuni nende lõpptähtajani (2017 ja 2019), et katta nendega seoses võetud laenude teeninduskulusid. Bilansilise maksumuse muutused vastavad kogunenud intresside ning soetamisel makstud hinnalisandite ja kantud tehingukulude aastase amortisatsiooni summa muutusele, arvutatuna tegeliku intressimäära meetodi kohaselt.

Tegelikud intressimäärad (väljendatuna intressimäärade vahemikuna) olid järgmised:

Laenud 31.12.2009 31.12.2008 Makromajanduslik finantsabi 0,9625 %–4,54 % 3,022 %–5,29 % Euratom 1,071 %–5,76 % 3,428 %–5,76 % Maksebilansi rahastamisvahend 3,125 %–3,625 % 3,25 % Likvideeritav ESTÜ 0,346%–5,8103% 3,072%–5,8103% (4)

2.5. PIKAAJALISED EELMAKSED

See, kas eelmakseid kajastatakse käibevarana või pikaajaliste eelmaksetena, oleneb nende väljamaksmise või tagastamise ajastusest. Väljamaksed on kindlaks määratud projekti aluseks olevas lepingus. Kõik välja- ja tagasimaksed, mille tähtaeg saabub enne 12 kuu möödumist aruandepäevast, kajastatakse lühiajaliste eelmaksetena ja seega käibevarana on nende saldo pikaajaline.

Eelmaksed kokku

miljonites eurodes 31.12.2009 31.12.2008 Pikaajalised eelmaksed (vt allpool) 39 750 29 023 Lühiajalised eelmaksed (vt lisa 2.9) 9 077 10 262 Eelmaksed kokku 48 827 39 285

Eelmaksetega seoses saadud tagatised

Siia kuuluvad tagatised, mida Euroopa Liit teatavatel juhtudel nõuab abisaajatelt ettemaksete (eelmaksete) väljamaksmisel. Seda liiki tagatiste puhul kuulub avaldamisele kaks väärtust – nimiväärtus ja jooksev väärtus. Nimiväärtuse puhul on aluseks olev sündmus seotud tagatise olemasoluga. Jooksva väärtuse puhul on tagatise aluseks olev sündmus eelmakse ja/või järgnevad tasaarvestused. 31. detsembri 2009. aasta seisuga moodustasid eelmakse summadega seoses saadud tagatised nimiväärtuses kokku 936 miljonit eurot. Kõnealuste tagatiste jooksev väärtus oli 724 miljonit eurot. 31. detsembri 2008. aasta seisuga olid need summad vastavalt 968 miljonit eurot ja 769 miljonit eurot. See erinevus tuleneb tegelikkuses eelmaksetest, mis on tasaarvestatud ja kuludesse kantud, kuid mis võib olla vaja tulevikus tagasi nõuda.

Teatavad teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmenda raamprogrammi (FP7) raames tehtud eelmaksed on tegelikult kaetud osalejate tagatisfondist; 31. detsembri 2009. aasta seisuga oli väljamakstud eelmaksete kogusumma 2,7 miljardit eurot. Tegemist on vastastikust tagatist pakkuva rahastamisvahendiga, mis on loodud selleks, et on katta ELi ja osalejate finantsriske FP7 kaudsete meetmete rakendamisel ning selle kapital ja intressid kujutavad endast täitmistagatist. Kõigi toetuse vormis rakendatavate kaudsete meetmete puhul kajastatakse komisjoni raamatupidamisarvestuses eelmakse. Sellistes meetmetes osalejad maksavad osalejate tagatisfondi kapitali meetme kestuse ajaks osamaksu, mis moodustab 5 % ELi osamaksu kogusummast. Seetõttu on osalejad tagatisfondi omanikud, samal ajal kui EL (keda esindab komisjon) tegutseb fondi haldajana. Kaudse meetme lõppedes makstakse osalejatele nende osamaks täies ulatuses tagasi, välja arvatud juhul, kui osalejate tagatisfond on kandnud oma kohustusi mittetäitvate abisaajate tõttu kahjumit - sel juhul makstakse osalejatele nende osamaks tagasi vähemalt 80 % ulatuses. Osalejate tagatisfond tagab seega nii ELi kui ka osalejate finantshuvide kaitse. 31. detsembri 2009. aasta seisuga olid osalejad maksnud fondi osamaksusid kokku 561 miljoni euro suuruses summas (2008. aastal 274 miljonit eurot); vt ka lisa 11.

Pikaajalised eelmaksed

miljonites eurodes Eelarve täitmise viis 31.12.2009 31.12.2008 Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine 1 148 1 351 Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine 486 275 Detsentraliseeritud eelarve täitmine 347 90 Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega 37 199 26 764 Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega 568 543 Teiste institutsioonide ja ametite tehtud eelmaksed 2 0 Pikaajalised eelmaksed kokku 39 750 29 023

Kõige olulisemad pikaajaliste eelmaksete summad seonduvad 2007.–2013. aasta programmiperioodi struktuurimeetmetega, st Regionaalarengu Fondi (ERF), Sotsiaalfondi (ESF), Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD), Ühtekuuluvusfondi ja Kalandusfondiga. Kuna paljud neist projektidest on oma laadilt pikaajalised, peavad nendega seonduvad ettemaksed olema kättesaadavad rohkem kui ühe aasta jooksul. Seetõttu on need eelmaksed kajastatud pikaajalise varana. Nende eespool nimetatud pikaajaliste eelmaksete summa, mille pealt ELil on õigus saada abisaajatelt