SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Lennundussektoril on Euroopa Liidu majanduses oluline roll. Euroopa Liidus kasutas 2015. aastal lennutransporti ligikaudu 918 miljonit reisijat ning ELi lennujaamad teenindasid 1,45 miljardit saabuvat või väljuvat reisijat. Seega annab lennundussektor olulise panuse transpordiühenduste tagamiseks nii liidu liikmesriikide vahel kui ka kolmandate riikidega kogu maailmas. Lennutransport ühendab inimesi, ettevõtjaid ja piirkondi ning mängib ELi integratsiooni ja konkurentsivõime tagamisel märkimisväärset rolli. Lennutransport aitab edendada ka liidu piirkondlikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust. Lisaks on lennundusel oluline roll majanduskasvu suurendamisel ja töökohtade loomisel. Lennundussektoris töötas 2014. aastal kuni 9,3 miljonit inimest ja see andis üle 510 miljardi euro ELi sisemajanduse koguproduktist. Lennundussektor toetas ka teisi majandussektoreid, kuna uuringute kohaselt annab lennundussektori ühe euro suurune lisandväärtus üldisele majandusele peaaegu kolm eurot lisandväärtust. Samuti aitab lennutranspordisektoris loodud üks uus töökoht luua rohkem kui kolm töökohta majanduses laiemalt. Liidu üldine ühendatus sõltub väga palju lennuteenustest, mida osutavad liidu lennuettevõtjad, kes käitavad aastas keskmiselt seitset miljonit liidu lennujaamadesse saabuvat või sealt väljuvat lendu. Kolmandate riikide lennuettevõtjate puhul on see näitaja 1,3 miljonit lendu aastas. ELi teiste maailma riikidega ühendavate lendude turg on jaotunud peaaegu võrdselt ELi lennuettevõtjate (49,9 % lendudest ja ligikaudu 239 miljonit reisijat 2015. aastal) ja kolmandate riikide lennuettevõtjate (50,1 % lendudest ja ligikaudu 240 miljonit reisijat 2015. aastal) vahel.

Rahvusvahelise lennutranspordi liberaliseerimise ja piirangute vähendamisega on kaasnenud enneolematu konkurents nii ELi turul kui ka kogu maailmas. Üleilmne konkurents peaks järgmistel aastatel veelgi suurenema, kuna prognooside kohaselt suureneb rahvusvaheline lennutransport kuni 2030. aastani igal aastal ligikaudu 5 %.

Siiski puudub rahvusvaheline raamistik, kus oleksid kindlaks määratud lennuettevõtjatevahelise konkurentsi tingimused, mistõttu lennuettevõtjate kohtlemine võib riigiti erineda ja mõjutada konkurentsi. Liidu piires see nii ei ole, kuna ELi eeskirjadega tagatakse kõikidele Euroopast ja muudest riikidest pärit lennuettevõtjatele võrdsed õigused ning võimalused juurdepääsuks lennutranspordiga seotud teenustele. Samas võib see kehtida teatavate kolmandate riikide puhul, kus diskrimineerivad tavad ja toetused võivad anda asjaomase riigi lennuettevõtjatele ebaõiglased konkurentsieelised. Komisjon on tunnistanud, et kuna lõppkokkuvõttes vastutavad ELi lennuettevõtjad ise oma konkurentsivõime eest ning peavad ka edaspidi kohandama oma tooted ja ärimudelid turul valitsevate tingimustega, on sama tähtis see, et ELi-sisene ja -väline konkurents põhineks avatusel, vastastikkusel ja aususel ning et seda ei moonutaks ebaausad tavad.

Kui ebaausaid tavasid ei kõrvaldata, võivad need aja möödudes tekitada lennundusturul domineerivaid või isegi monopoolseid olukordi, mis ELi kodanike jaoks tähendab väiksemat valikuvõimalust, vähem lende ja kõrgemaid hindu.

Seepärast peab liit ühendatust ja konkurentsivõimet ohustavas olukorras suutma tõhusalt tegutseda, et tagada avatud ja konkurentsivõimeline turg.

Lennuettevõtjatevahelise ausa konkurentsi tingimusi võib käsitleda lennutranspordi- või lennunduslepingute raames. Siiski ei sisalda praegu enamik kolmandate riikidega sõlmitud lennutranspordi- või lennunduslepinguid sellekohaseid eeskirju.

Määruse (EÜ) nr 868/2004 eesmärk oli lahendada eespool nimetatud probleemid liidu ühepoolse meetme abil. Siiski ei ole seda vahendit kunagi kasutatud ja selle teatavate iseärasuste tõttu on väga ebatõenäoline, et seda kunagi (konkreetselt) kohaldama hakatakse. Seega puudub liidul tõhus vahend ausa konkurentsi tagamiseks liidu lennuettevõtjate ja kolmandate riikide lennuettevõtjate vahel. Määrust (EÜ) nr 868/2004 kohaldatakse lisaks subsideerimisele vaid nn ebaõiglase hinnakujunduse suhtes. Ebaõiglase hinnakujundusega on tegemist vaid juhul, kui kolmanda riigi lennuettevõtja „pakub lennuteenust piletihinnaga, mis on konkureerivate ühenduse lennuettevõtjate poolt pakutud hinnast nii palju madalam, et tekitab ühenduse lennuettevõtjale kahju“, mida on keeruline tõendada. Ehkki ebaõiglase hinnakujunduse puhul peab olema täidetud ka nõue, et kolmanda riigi lennuettevõtja on saanud mittekaubandusliku eelise, ei ole sellise eelise olemasolu piisav selleks, et liit saaks hakata meetmeid võtma. Lisaks ei ole määrusega (EÜ) nr 868/2004 kehtestatud ELi-sisest sihtotstarbelist menetlust liidu osalusega lennutranspordi- või lennunduslepingutes sisalduvate selliste kohustuste suhtes, mis on ette nähtud ausa konkurentsi tagamiseks, st menetlust, mida kohaldatakse juhul, kui eespool nimetatud kohustusi ei täideta. Lõpuks tuleb märkida, et uurimise avamise eeskirjad on võrdlemisi piiravad. Eelkõige on tegelik õigus komisjonile kaebuse esitamiseks vaid ühenduse lennundussektoril, mis on määratletud järgmiselt: „ühenduse lennuettevõtjad, kes pakuvad samalaadseid lennuteenuseid, või osa nendest lennuettevõtjatest, kelle ühine panus moodustab märkimisväärse osa kõnealuste teenuste pakkumisest ühenduses.“ Nii liikmesriikidel kui ka üksikutel lennuettevõtjatel puudub õigus esitada iseseisvalt kaebusi.

Komisjon märkis Euroopa lennundusstrateegiat käsitlevas teatises, et kavatseb hinnata määruse (EÜ) nr 868/2004 tulemuslikkust ning vaadata see läbi või asendada tõhusama vahendiga, mis aitaks tagada kõikidele lennuettevõtjatele ausad konkurentsitingimused ning kaitsta nii liitu kui ka liidust välja suunduvaid lennuühendusi. Lennundusstrateegias rõhutatakse, kui oluline on pidada ELi ja liikmesriikide vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute raames läbirääkimisi ausa konkurentsi klauslite üle ja teha lisaks kõnealuse vahendi tulemuslikkuse suurendamisele ka mitmepoolseid edusamme.

Ka nõukogu pooldab 20. detsembri 2012. aasta järeldustes komisjoni eesmärki, et määrus (EÜ) nr 868/2004 tuleks läbi vaadata või asendada, ning märgib, et „määruses (EÜ) nr 868/2004 ei ole piisavalt käsitletud lennuteenuste sektori eripära“, ja toetab „komisjoni kavatsust analüüsida (...) võimalusi tõhusama õigusakti koostamiseks, et tagada avatud ja aus konkurents, ning komisjoni kavatsust esitada selle alusel ettepanek määruse (EÜ) nr 868/2004 läbivaatamiseks või asendamiseks.“

Seda lähenemisviisi pooldab ka Euroopa Parlament, kes nõudis „määruse (EÜ) nr 868/2004 läbivaatamist, et kaitsta ausat konkurentsi lennundusalastes välissuhetes ning tugevdada ELi lennundustööstuse konkurentsivõimet, tagada vastastikkus ja kaotada ebaausad tavad (...).“

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega