KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE üldeelarvest kaetud tagatiste kohtaseisuga 31. detsember 2010 /* KOM/2011/0528 lõplik */





SISUKORD 1. Sissejuhatus 3 2. ELi eelarvest kaetud tehingute liigid 3 3. Sündmused pärast viimast, 30. juuni 2010. aasta aruannet 4 3.1. Euroalaväliste liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamine 4 3.2. Makromajanduslik finantsabi 4 3.3. Euratom 4 3.4. ELi eelarvetagatis EIP-poolsele välisrahastamisele 4 3.5. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism 5 4. Andmed eelarvest kaetavate riskide kohta 6 4.1. Riski mõiste 6 4.2. Eelarvest kaetud laenujääkide ja intresside kogusumma 7 4.3. Eelarvest kaetav iga-aastane risk 8 4.3.1. Liikmesriikidega seotud risk 8 4.3.2. Kolmandate riikidega seotud risk 9 4.4. Riski kujunemine 10 5. Maksekohustuste täitmata jätmine, eelarvetagatiste kasutamine ja võlgnevused 12 5.1. Väljamaksed sularahavarudest 12 5.2. Väljamaksed eelarvest 12 5.3. Välistegevuse tagatisfondi kasutamine 12 6. Välistegevuse tagatisfond 12 6.1. Tagasinõutavad summad 12 6.2. Varad 12 6.3. Sihtsumma 12 7. Riskide hindamine: suurima krediidiriskiga kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord 13 7.1. Eesmärgid 13 7.2. Riski hindamise metoodika 13 SISSEJUHATUS Käesoleva aruande eesmärk on kontrollida Euroopa Liidu eelarvele avalduvaid krediidiriske, mis on tekkinud otse Euroopa Liidu või kaudselt Euroopa Investeerimispanga välislaenude andmise mandaadi alusel antud tagatistest ja laenutehingutest. Käesolev aruanne on esitatud vastavalt finantsmääruse artiklile 130, mille kohaselt esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule kaks korda aastas aruande eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta [1]. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab üksikasjalikke tabeleid ja selgitavaid märkusi (edaspidi „talituste töödokument”). ELI EELARVEST KAETUD TEHINGUTE LIIGID Euroopa Liidu eelarvest (edaspidi „eelarve”) kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mille võib jaotada kahte rühma: - Euroopa Liidu antud laenud, mis teenivad makromajanduslikke eesmärke, st makromajandusliku finantsabi[2] laenud kolmandatele riikidele koostöös Bretton Woodsi institutsioonidega; maksebilansi tasakaalustamiseks[3] antavad laenud, mida antakse euroalavälistele ELi liikmesriikidele, kellel on maksebilansi raskusi; laenud, millega toetatakse euroala liikmesriike Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames[4]; ning - mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud, st Euratomi laenud ja eelkõige Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „EIP”) poolt ELi tagatistega kaetud[5] tehingute rahastamine ELi mittekuuluvates riikides (edaspidi „EIP-poolne välisrahastamine”)[6]. EIP-poolne välisrahastamine, Euratomi laenud ja makromajandusliku finantsabi laenud on alates 1994. aastast kaetud välistegevuse tagatisfondist (edaspidi „fond”)[7] ning maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antavad laenud on kaetud otse eelarvest. Fond katab nende kohustuste täitmatajätmise, mis kaasnevad ELi mittekuuluvatele riikidele või projektidele ELi mittekuuluvates riikides antud laenude ja laenutagatistega. Fond loodi selleks, et: - pakkuda likviidsuspuhvrit, et vältida eelarve kasutamist iga kord, kui seoses tagatud laenuga jäetakse maksekohustused täitmata või viivitatakse nende täitmisega; ning - luua eelarvedistsipliini tagamise vahend, kehtestades finantsraamistiku ELi poliitika arendamiseks ELi mittekuuluvatele riikidele antavate komisjoni ja EIP laenude tagatise kohta[8]. Kui kolmandad riigid saavad liikmesriikideks, siis fondist enam tagatisi ei anta vaid risk kaetakse otse eelarvest. Fondi rahastatakse eelarvest ning ta peab pidevalt vastama teatavale protsendile tagasimaksmata laenude ja laenutagatiste põhisummast, mida fondist kaetakse. Kõnealune protsent ehk sihtmäär on praegu 9 %. Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, tuleb need leida eelarvest. SÜNDMUSED PÄRAST VIIMAST, 30. JUUNI 2010. AASTA ARUANNET Euroalaväliste liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamine 2010. aasta teisel poolaastal tehti kaks tehingut kogusummas 1,35 miljardit eurot. Lätile antud laenust maksti 0,2 miljardi euro suurune neljas osa välja 20. oktoobril 2010. Laen rahastati kompensatsiooni ( back-to-back ) põhimõttel finantsturult suunatud pakkumisega laenu kaudu. 22. septembril 2010 maksti Rumeeniale antud laenust välja 1,15 miljardi euro suurune kolmas osa. Ka see laen rahastati kompensatsiooni põhimõttel ELi võrdlusvõlakirjade emiteerimise teel. Ligikaudu 83 % maksebilansi tasakaalustamiseks heakskiidetud laenutehingutest on juba sooritatud[9]. Makromajanduslik finantsabi 2010. aasta teisel poolaastal laenude väljamakseid ei toimunud. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid 2010. aasta juulis vastu otsuse anda Ukrainale 500 miljonit eurot[10] laenuna. Koos nõukogu 2002. aasta juulis vastuvõetud otsusega 110 miljoni euro suuruse laenu kohta on Ukrainal kokku kasutada 610 miljonit eurot. Euratom Aruandeperioodil laenuväljamakseid ei tehtud. ELi eelarvetagatis EIP-poolsele välisrahastamisele Välismandaadi 2007–2013 raames laenude allkirjastamise ja väljamaksmise rütm 2010. aasta teisel poolaastal kiirenes, kusjuures allkirjastati laene 3,476 miljoni euro ulatuses ja väljamakseid tehti 1,642 miljoni euro ulatuses. Seega ulatus 31. detsembri 2010. aasta seisuga mandaadi raames välja makstud laenude kogu summa 6,129 miljoni euroni, suurenedes 2010. aasta 30. juuniga võrreldes 37 %. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism - Taust Finantskriisi ajel tegid nõukogu ja liikmesriigid 2010. aasta mais otsuse meetmepaketi kohta, mille eesmärk on säilitada euroalas ja Euroopas tervikuna finantsstabiilsus. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism [11] loodi 11. mail 2010 Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 122 lõike 2[12] alusel. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antakse asjaomastele liikmesriikidele ELi finantsabi laenu või krediidiliini vormis. Sellega seoses on komisjon volitatud Euroopa Liidu nimel sõlmima lepinguid laenu võtmiseks kapitaliturgudelt. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames tehtud tehingute operatsioonirisk on täielikult kaetud ELi eelarvest, millest asjaomase liikmesriigi maksekohustuste täitmatajätmise korral tagatakse laenude tagasimaksmine. Finantsabi aktiveerimiseks peavad olema täidetud ranged tingimused ELi ja IMFi ühise toetusprogrammi kontekstis. Kriisi ohjamiseks on käivitatud veel kaks mehhanismi, mis erinevalt Euroopa finantsstabiilsusmehhanismist ei kujuta endast riski ELi eelarvele. Seega on nende mehhanismide tagatiseks liikmesriikide osalemine neis proportsionaalsuse põhimõttel. Pärast 9. mail 2010 ECOFINis vastu võetud otsuseid asutasid euroala liikmesriigid Euroopa finantsstabiilsusvahendi Luksemburgis registreeritud ettevõttena, mis on nende omanduses. Euroopa finantsstabiilsusvahendist on õigus emiteerida euroala liikmesriikide poolt tagatud võlakirju kuni 440 miljardi euro väärtuses edasilaenamiseks raskustes olevatele euroala liikmesriikidele, kui on täidetud komisjoni poolt koostöös Euroopa Keskpanga ja IMFiga seatud tingimused, mille eurorühm on heaks kiitnud. Pärast Kreeka ametiasutuste esitatud taotlust leppisid euroala ministrid 2. mail 2010 ühehäälselt kokku käivitada stabiilsustoetus Kreekale muude euroala liikmesriikide poolt antavate kahepoolsete laenude kaudu, mida koondab komisjon. Toetus nähti ette IMFi kolmeaastase ühisprogrammi raames, mis sisaldab 110 miljardi euro suurust finantspaketti aitamaks Kreekal katta oma rahastamisvajadusi. Programmiga kaasnesid ranged poliitilised tingimused,[13] mille üle komisjon ja IMF koostöös Euroopa Keskpangaga pidasid läbirääkimisi Kreeka ametiasutustega. Euroala liikmesriigid osalevad programmis 80 miljardi euroga[14] ning IMF toetab seda reservkrediidi lepingu alusel ligikaudu 30 miljardi euroga[15]. Euroopa Liidu liikmesriikide esindajad otsustasid 5. mail 2010 usaldada kahepoolsete laenude koordineerimise ja haldamisega seotud ülesanded komisjonile. Nimetatud roll ei suurenda komisjoni kulusid ega muid ELi eelarvest tehtavaid kulutusi. - Tegevus 2010. aasta teisel poolel 7. detsembril 2010 otsustas nõukogu anda Iirimaale ELi ja IMFi kolmeaastase ühisprogrammi raames rahalist abi 85 miljardi euro ulatuses. Maksimaalselt 22,5 miljardit eurot sellest summast eraldatakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames (täpsemalt vt punkt 4.4 riski kujunemise kohta). ANDMED EELARVEST KAETAVATE RISKIDE KOHTA Riski mõiste Eelarveriskid tulenevad tagatud tehingute laenujäägist ja intressidest. Maksekohustuste täitmata jätmisest tulenevad tehingud kaetakse fondist, kui need on seotud kolmandate riikidega (55 % tagatud laenujäägi kogusummast 2010. aasta 31. detsembri seisuga), ja otse eelarvest, kui on kaasatud liikmesriigid (maksebilansi tasakaalustamiseks antud laenud ja laenud liikmesriikides teostatavate projektide jaoks moodustavad ülejäänud 45 % tagatud laenujäägi kogusummast 2010. aasta 31. detsembri seisuga). Suur osa liikmesriikidega seotud tagatud laenudest on tingitud hiljutistest laienemisvoorudest[16] ning samuti on põhjuseks see, et käivitati ühenduse keskmise tähtajaga rahalise abi andmise vahend euroalavälistele liikmesriikidele (maksebilansi tasakaalustamise vahend). Käesolevas aruandes kasutatakse eelarveriskide (otsesed või fondi kaudu võetavad kaudsed riskid) hindamiseks kahte meetodit: - asjaomaste tehingutega seotud laekumata kapitali kogusumma ja kogunenud intresside arvutamine konkreetsel kuupäeval. See meetod võimaldab kindlaks määrata ELi eelarvest kaetava riski kogusumma konkreetsel kuupäeval kõigi tulevaste maksekohustuste puhul sõltumata sellest, millal tulevikus on maksete tähtaeg ning kas need on kaetavad fondist või mitte; - aastase eelarveriskina määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne aasta jooksul tasuda tulev summa, mille EL peaks eelarveaastal välja maksma, kui kõik tagatud laenudega seotud maksekohustused jäetaks täitmata[17]; - kõnealuse kahe arvutusmeetodi tulemused on esitatud kahes järgmises osas. Viimases osas käsitletakse riski kujunemist. Eelarvest kaetud laenujääkide ja intresside kogusumma Kogu eelarvest kaetavat riski seisuga 31. detsember 2010 kajastab allpool esitatud tabel 1. Tabel 1: Kaetud tagatud laenujäägi kogusumma miljonites eurodes 31. detsembri 2010. aasta seisuga | Laenujääk | Kogunenud intress | Kokku | % | Liikmesriigid* | MFA | 38 | 0 | 38 | <1 % | Euratom | 417 | 3 | 420 | 1 % | Maksebilansi tasakaalustamine | 12 050 | 197 | 12 247 | 35 % | EIP*** | 3 240 | 30 | 3 269 | 9 % | Liikmesriigid kokku | 15 744 | 230 | 15 974 | 45 % | Kolmandad riigid** | MFA | 463 | 2 | 465 | 1 % | Euratom | 49 | 0 | 49 | <1 % | EIP*** | 18 747 | 135 | 18 882 | 53 % | Kolmandad riigid kokku | 19 256 | 137 | 19 396 | 55 % | Kokku | 35 002 | 367 | 35 370 | 100 % | * Risk kaetakse otse eelarvest. See hõlmab ka makromajanduslikku finantsabi, Euratomi ja EIP laene, mis anti enne ELiga ühinemist. ** Risk kaetakse fondist. *** Umbes 83 % EIP laenutehingutest (riigi ja sellest allpool asuvate tasandite tehingud) on kaetud üldtagatisega, ülejäänud tehingute puhul teenib EIP üksnes poliitilise riski katmise pealt. | Talituste töödokumendi tabelites A1, A2, A3 ja A4 on esitatud üksikasjalikum teave laenujäägi kõnealuste summade kohta, eelkõige ülemmäär, väljamakstud summad ja tagatismäärad. Eelarvest kaetud laenujääkide ja intresside kogusumma suurenes 35,4 miljoni euroni (2010. aasta 30. juuni seisuga võrreldes lisandus 2,6 miljonit eurot). Keskmine kasv oli 8 %. See on peamiselt tingitud maksebilansi tasakaalustamise vahendi raames välja makstud 1,4 miljardist eurost ning samuti EIP väljamaksete tegemise suurenemisest kolmandates riikides (1,2 miljardit eurot 2010. aasta teisel poolaastal). Eelarvest kaetav iga-aastane risk 2011. aastal kaetakse eelarvest (nii otse kui ka fondi kaudu) 4,8 miljardit eurot, mis on kõnealusel ajavahemikul maksmisele kuuluv kogusumma tagasimaksmata laenust seisuga 31. detsember 2010. Sellest ligikaudu 3 miljardit eurot (63 %) peab laekuma liikmesriikidelt ja ülejäänu kolmandatelt riikidelt. Liikmesriikidega seotud risk Liikmesriikidega seotud risk hõlmab a) enne ELiga ühinemist antud EIP, makromajandusliku finantsabi ja Euratomi laene ning b) pärast ühinemist maksebilansi tasakaalustamise vahendi raames antud laene. 2011. aastal on ELi eelarvest kaetav ja liikmesriikidega vahetult seotud risk maksimaalselt 3 miljardit eurot[18] (63 % aastasest koguriskist). Tabelist 2 nähtub, et Ungari ja Rumeenia on laenujäägi summade poolest liikmesriikide hulgas vastavalt esimesel ja teisel kohal. Tabel 2: Liikmesriikide järjestus vastavalt 2011. aastal eelarvest kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) | Järjestus | Riik | Maksimaalne risk | Osakaal maksimaalses koguriskis | 1 | Ungari | 2 209,6 | 73,3 % | 2 | Rumeenia | 383,9 | 12,7 % | 3 | Läti | 98,3 | 3,3 % | 4 | Poola | 81,9 | 2,7 % | 5 | Bulgaaria | 76,9 | 2,6 % | 6 | Tšehhi Vabariik | 73,6 | 2,4 % | 7 | Slovaki Vabariik | 58,1 | 1,9 % | 8 | Sloveenia | 14,3 | 0,5 % | 9 | Küpros | 9,8 | 0,3 % | 10 | Leedu | 5,5 | 0,2 % | 11 | Eesti | 1,0 | 0 % | 12 | Malta | 0,7 | 0 % | Kokku | 3 013,7 | 100,0 % | Kolmandate riikidega seotud risk Fond katab kolmandate riikide tagatud laene, mille tagasimaksmise tähtaeg ulatub kuni 2040. aastani. 2011. aastal on fondist kaetav kolmandate riikidega seotud maksimaalne risk 1,8 miljardit eurot[19] (37 % aastasest koguriskist). 44 riigist kõige suurema laenujäägi kogusummaga kümme riiki on järjestatud allpool. Nende arvele langeb 1 387,2 miljardit eurot ehk 79 % fondi kaetavast aastasest koguriskist. Kõnealuste riikide majanduslikku olukorda on analüüsitud ja kommenteeritud talituste töödokumendis. Tabel 3: Kümme maksimaalse riskiga kolmandat riiki vastavalt 2011. aastal fondist kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) | Järjestus | Riik | Maksimaalne risk | Osakaal maksimaalses koguriskis | Euromoney krediidireiting[20] | 03/2010 | 09/2010 | 1 | Türgi | 395,9 | 28,5 | 59/185 | 50/185 | 2 | Egiptus | 211,4 | 15,2 % | 69/185 | 64/185 | 3 | Maroko | 171,3 | 12,3 % | 57/185 | 62/185 | 4 | Tuneesia | 166,3 | 12 % | 71/185 | 69/185 | 5 | Lõuna-Aafrika Vabariik | 99,5 | 7,2 % | 53/185 | 44/185 | 6 | Serbia | 88,0 | 6,3 % | 76/185 | 70/185 | 7 | Süüria | 76,8 | 5,5 % | 140/185 | 128/185 | 8 | Liibanon | 76,0 | 5,5 % | 82/185 | 76/185 | 9 | Brasiilia | 55,0 | 4,0 % | 51/185 | 42/185 | 10 | Jordaania | 47,1 | 3,4 % | 72/185 | 67/185 | 10 riiki kokku | 1 387,2 | 100,0 % | Riski kujunemine ELi mõned riigivõlakirjade turud on endiselt pinges vaatamata 2010. aasta teises pooles täheldatud majandususalduse suurenemisele. - Maksebilansi tasakaalustamise vahend ELi keskmise tähtajaga rahalise abi vahendi käivitamine 2008. aasta detsembris aitas Ungaril, Lätil ja Rumeenial taastada turu usalduse. Esimene laenu tagasimakse toimub detsembris 2011. Maksebilansi tasakaalustamise vahendi ülemmäär, milleks on 50 miljardit eurot, võimaldab tänu 36,4 miljardi euro suurusele kasutamata võimsusele anda vajaduse korral maksebilansside tasakaalustamiseks täiendavat abi[21]. - Euroopa finantsstabiilsusmehhanism ECOFINi nõukogu järeldustega kehtestati mehhanismi ülemmääraks 60 miljardit eurot,[22] kuid seadusjärgne piirväärtus on kindlaks määratud nõukogu määruse artikli 2 lõikega 2, mille kohaselt on laenujääk piiratud omavahendite ülemmäära piiresse jääva varuga[23]. Iirimaale otsustati anda Iiri ametiasutuste 21. novembri 2010. aasta taotlusel ELi/IMFi ühist kolmeaastast finantsabi. Iirimaa koguprogramm küünib 85 miljardi euroni. 17,5 miljardit eurot kaetakse Iirimaa panusest riigikassa rahapuhvri kaudu ja riikliku pensionireservi fondi investeeringutest. Ülejäänud osa kogupaketist rahastatakse järgmistest vahenditest: - Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kaudu kuni 22,5 miljardit eurot,[24] mis kaetakse ELi eelarvest; - Euroopa finantsstabiilsusvahendi kaudu 17,7 miljardit eurot (ELi eelarvetagatis puudub); - Rahvusvahelise Valuutafondi kaudu (IMF) 22,5 miljardit eurot; - kahepoolsete laenulepingute alusel Ühendkuningriigiga (3,8 miljardit eurot), Rootsiga (0,6 miljardit eurot) ja Taaniga 0,4 miljardit eurot). - Makromajandusliku finantsabi laenud Kolmandatele riikidele antakse makromajandusliku finantsabi laene nõukogu üksikotsuste alusel[25] ning alates Lissaboni lepingu jõustumisest nõukogu ja Euroopa Parlamendi üksikotsuste alusel. Nõukogu otsuseid Armeeniale,[26] Serbiale[27] ning Bosniale ja Hertsegoviinale[28] makromajandusliku finantsabi andmise kohta ei olnud 31. detsembriks 2010 veel ellu viidud. Makromajandusliku finantsabi laenutehinguid 2010. aasta teisel poolel ei toimunud. Euratomi laenud Liikmesriikidele või teatavates abikõlblikes riikides, kes ei ole liikmesriigid (Venemaa Föderatsioon, Armeenia, Ukraina) antavate Euratomi laenude ülempiir on 4 miljardit eurot, millest umbes 85 % on juba ära kasutatud. Seega on alles umbes 600 miljonit eurot, mida saaks anda uutele projektidele liikmesriikides ja Ukrainas. - EIP laenud EIP eelmine üldmandaat, mis hõlmas ajavahemikku 2000–2007, lõppes 31. juulil 2007. Nimetatud kuupäeva seisuga oli sõlmitud lepinguid kokku 98 % ulatuses kõnealuse mandaadi kogumahust (20 060 miljonit eurot – vt talituste töödokumendi tabel A5). 31. detsembri 2010. aasta seisuga jäi kõnealuse mandaadi alusel veel välja maksta 3 022 miljonit eurot, kuid seda võib ELi tagatise alusel veel teha kümne aasta jooksul pärast mandaadi lõppemist; sest nimetatud perioodi lõpus aegub ELi tagatis mis tahes väljamaksmata summade puhul. Komisjoni on teinud ettepaneku muuta EIP välismandaadi õiguslikku alust seoses finantsperspektiivi 2007–2013 ülejäänud osaga[29]. Sellekohase otsuse peaksid Euroopa Parlament ja nõukogu võtma vastu enne 31. oktoobrit 2011. ELi tagatise suhtes kohaldatakse piirangut 65 % EIP finantseerimistegevuse raames väljamakstud laenude ja antud tagatiste koondsummast, millest on maha arvatud kõik tagasimakstud summad ja millele on liidetud kõik seotud summad, maksimaalse ülempiiriga 27 800 miljonit eurot[30]. Kõnealuse mandaadi alusel oli 31. detsembriks 2010 sõlmitud lepinguid kogusummas 16 600 miljonit eurot, millest 10 603 miljonit eurot oli selle kuupäeva seisuga välja maksmata (vt talituste töödokumendi tabel A6). MAKSEKOHUSTUSTE TÄITMATA JÄTMINE, EELARVETAGATISTE KASUTAMINE JA VÕLGNEVUSED Väljamaksed sularahavarudest Komisjon kasutab sularahavarusid selleks, et vältida viivitusi ja neist tulenevaid kulutusi laenutehingute teenindamisel juhul, kui võlgnik hilineb ELile makse tegemisega[31]. Väljamaksed eelarvest Kuna 2010. aasta teisel poolaastal ei esinenud maksekohustuste täitmatajätmist, siis assigneeringuid eelarve artikli 01 04 01 „Euroopa Liidu tagatised ELi ja Euratomi laenutehingutele ning EIP laenutehingutele” (märge „pro memoria”) alusel ei taotletud Välistegevuse tagatisfondi kasutamine [32] Kui kolmandatele riikidele ELi antud või tagatud laenu saaja hilineb makse tegemisega, kasutatakse fondi, et tasuda maksetähtpäeva ületanud makse kolme kuu jooksul alates makse tähtpäevast [33]. Fondi 2010. aasta esimesel poolaastal ei kasutatud. VÄLISTEGEVUSE TAGATISFOND Tagasinõutavad summad[34] 2010. aasta 31. detsembri seisuga ei olnud fondil võlgnevusi sisse nõuda. Varad 31. detsembril 2010 oli fondi netovara[35] 1 485 464 411 eurot. Sihtsumma Fondi vahendid peavad jõudma vajalikule tasemele (sihtsumma), milleks on määratud 9 % kõigist tehingutest tulenevate kapitalikohustuste kogusummast, millele lisanduvad kogunenud intressid. Fondi vahendite (1 485 464 411 eurot) ja kapitalikohustuste[36] (19 395 882 340 eurot) suhe fondi määruse tähenduses on veidi halvenenud, 8,21 %-lt 30. juuni 2010. aasta seisuga 7,7%-le 31. detsembriks 2010. 2010. aasta lõpus oli fondi vahendite väärtus sihtsummast väiksem. Tagatisfondi rahastamiseeskirjade kohaselt lisati 2012. aasta eelarve projekti 260 170 000 eurot. Kõnealune summa kantakse eelarvest fondile üle 2012. aasta veebruaris. RISKIDE HINDAMINE: SUURIMA KREDIIDIRISKIGA KOLMANDATE RIIKIDE MAJANDUSE JA RAHANDUSE OLUKORD Eesmärgid Käesoleva aruande eelmistes osades on esitatud andmed eelarvest kaetud riski arvulise suuruse kohta seoses kolmandate riikidega. Samas tuleks riski hinnata ka sisulisest küljest, arvestades tehingu liiki ja laenusaajate (vt eespool punkt 4.3) olukorda. Riski hindamise metoodika Talituste töödokumendis esitatud riskihinnang majanduse ja rahanduse olukorrale põhineb saadud teabel, reitingutel ja muudel asjaoludel, mis on teada tagatud laenu saanud riikide kohta. See hinnang ei hõlma hinnanguid eeldatavate kahjude ega ebatõenäoliste tagasimaksete kohta. Riigi riskiindikaatorid, mis on lisatud komisjoni talituste töödokumendi tabelitesse, näitavad lepinguliste kohustuste täitmatajätmise riski kujunemist. Kõnealune analüüs on esitatud talituste töödokumendi 3. punktis nende riikide kohta, kelle puhul on krediidi- ja eelarverisk 2011. aastal kõige suurem (sh makromajanduslik finantsabi ja Euratomi laenud). [1] KOM(2011) 150 ja SEK(2011) 371 moodustavad eelmise aruande eelarvest kaetavate tagatiste kohta 30. juuni 2010. aasta seisuga. [2] Makromajanduslikku finantsabi võib anda ka kolmandatele riikidele suunatud toetustena. Makromajandusliku finantsabi kohta lisateabe saamiseks vt komisjoni aruannet KOM(2010)513 ja dokument SEK(2010)1117. [3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 332/2002, 18. veebruar 2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem (EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1). [4] Euroopa finantsstabiilsusmehhanism loodi 11. mail 2010 nõukogu 11. mai 2010. aasta määruse (EL) nr 407/2010 alusel (ELT L 118, 12.5.2010, lk 1). See toimib sarnaselt maksebilansi tasakaalustamise vahendiga, kuid seda saavad kasutada kõik liikmesriigid, st ka euroala liikmesriigid. [5] Viimati anti tagatis ajavahemikuks 1. veebruar 2007 kuni 31. oktoober 2011 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta otsusega nr 633/2009/EÜ (ELT L 190, 22.7.2009, lk 1) (edaspidi „välismandaadi otsus”), millega asendati nõukogu 19. detsembri 2006. aasta otsus 2006/1016/EÜ. [6] Euroopa Investeerimispanga mandaate käsitlevad arvnäitajad on esitatud talituste töödokumendi tabelis A1 ja viited õiguslikele alustele on loetletud talituste töödokumendi tabelis A4. [7] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009, 25. mai 2009, välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta (kodifitseeritud versioon) (ELT L 145, 10.6.2009, lk 10). [8] Kuigi välisriskid on lõpuks kaetud ELi eelarvepõhise tagatisega, toimib tagatisfond vahendina, millega kaitsta ELi eelarvet riski vastu, et makset ei tehta õigeaegselt. Üksikasjalik aruanne fondi toimimise kohta vt KOM(2010)418 ning sellele lisatud komisjoni talituste töödokument (SEK(2010)968). [9] Vt komisjoni talituste töödokumendi tabel A3a. [10] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 388/2010/EL, 7. juuli 2010, makromajandusliku finantsabi andmise kohta Ukrainale (ELT L 179, 14.7.2010, lk 1). [11] Nõukogu määrus (EL) nr 407/2010, 11. mai 2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (ELT L 118, 12.5.2010, lk 1). [12] Aluslepingu artikli 122 lõikega 2 on ette nähtud finantsabi juhul, kui mõni liikmesriik on raskustes, mille põhjuseks on temast olenematud erandlikud asjaolud. [13] Poliitiliste tingimuste põhielemendid on sätestatud nõukogu 10. mai 2010. aasta otsuses 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid (ELT L 145, 11.6.2010, lk 6). Tingimusi täpsustati hiljem Kreeka ametiasutuste ja komisjoni vahel euroala liikmesriikide nimel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumis. [14] Sellest 38 miljardit eurot oli välja makstud 2011. aasta märtsiks. [15] Sellest 14,6 miljardit eurot oli välja makstud 2011. aasta märtsiks. [16] Vastavalt tagatisfondi määruse artikli 1 kolmandale lõigule kantakse laenude risk fondilt üle eelarvele, kui riik saab liikmesriigiks. [17] Arvutamisel eeldatakse, et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras, st et arvesse võetakse üksnes tasumisele kuuluvad maksed (vt ka talituste töödokumendi punkt 2). [18] S.o 2011. aastal maksmisele kuuluvad summad (kogu laenujäägist seisuga 31. detsember 2010), eeldusel et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras. Täpsemalt vt tabel A2 komisjoni talituste töödokumendis. [19] S.o 2011. aastal maksmisele kuuluvad summad (kogu laenujäägist seisuga 31. detsember 2010), eeldusel et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras. Täpsemalt vt tabel A2 komisjoni talituste töödokumendis. [20] Mida kõrgem on reiting, seda madalam on riigi krediidivõimelisus. Riikide reitinguskaala on 0–185, kus 185 näitab suurimat makseviivituse riski. Riik võib küll oma reitingut parandada, kuid siiski järjestuses langeda, kui kõigi analüüsitud riikide keskmine kogureiting paraneb. [21] Teadmiseks, et 2011. aasta esimesel poolaastal vähendati kasutamata võimsuse mahtu 35 miljardi euroni uue ennetava abiprogrammi tõttu, mille raames otsustati 27. mail 2011 Rumeeniale anda 1,4 miljardit eurot. [22] Pressiteade ECOFINi erakorralise istungi kohta 9.-10. mail 2010 () [23] Nõukogu määrus (EL) nr 407/2010, 11. mai 2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (ELT L 118, 12.5.2010, lk 1). [24] Esimene 5 miljardi euro suurune väljamakse tehti 12. jaanuaril 2011. Juuniks 2011 oli välja makstud 11,4 miljardit eurot. [25] Pärast Lissaboni lepingu jõustumist on kaasotsustamismenetlus seadusandlik tavamenetlus. [26] Nõukogu otsus 2009/890/EÜ, 30. november 2009, makromajandusliku finantsabi andmise kohta Armeeniale (maksimaalselt 65 miljonit laenudena ja 35 miljonit toetusena). [27] Nõukogu otsus 2009/892/EÜ, 30. november 2009, makromajandusliku finantsabi andmise kohta Serbiale (laenusumma maksimaalselt 200 miljonit eurot). [28] Nõukogu otsus 2009/891/EÜ, 30. november 2009, makromajandusliku finantsabi andmise kohta Bosniale ja Hertsegoviinale (laenusumma maksimaalselt 100 miljonit eurot). [29] KOM(2010) 174, 21. aprill 2010. [30] Jaguneb 25 800 miljoni euro suuruseks kindlaksmääratud maksimaalseks baasmääraks ja 2 000 miljoni euro suuruseks vabatahtlikuks mandaadiks. [31] Vt nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2007/436/EÜ, Euratom) artikkel 12 (EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1–12). [32] Alates selle moodustamisest 1994. aastal on fondist makstud kokku 478 miljonit eurot. [33] Üksikasjade kohta vt talituste töödokumendi punkt 1.4.3. [34] Alates selle asutamisest 1994. aastal on fond tagasi nõudnud kokku 576 miljonit eurot (sh tagasimakstud põhi- ja intressisummad, viivised makse hilinemisel ning valuutakursside realiseeritud kasumid ja kahjumid). [35] Fondi vara kokku miinus kogunenud maksekohustused (EIP tasud ja auditeerimistasud). [36] Sh kogunenud intressid.