[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 7.2.2007

SEK(2007) 139 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010

(esitanud komisjon)

SELETUSKIRI

Üldine taust

1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Ungari esitas esimese lähenemisprogrammi 2004. aasta septembris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 5. juulil 2004 komisjoni soovituse põhjal ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega lähenemisprogrammi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.

Ajakohastatud programmi hindamise taust

Komisjon on kontrollinud Ungari 1. detsembril 2006 esitatud viimast ajakohastatud lähenemisprogrammi ning vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt allpool hinnangus käsitletud põhipunktid).

Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat uues lähenemisprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. viimase kümne aasta majandus- ja eelarvesuutlikkus;

2. riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivate sätete alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus);

3. kõige värskem hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ja

4. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajad

Viimasel kümnel aastal on Ungari majanduse kasvunäitajad olnud üsna head ning majanduskasvu struktuur on alates 2003. aastast olnud üha tasakaalustatum. Tööhõive määr ja tööturul osalemise määr on siiski jätkuvalt ELi madalaimate seas ning viimastel aastatel on ekspansiivsete eelarvepoliitika põhimõtete tõttu tekkinud ebavõrdsus. Väga kõrge ja üha kasvava eelarvepuudujäägi tõttu on riigivõlg oluliselt suurenenud; eelneva taustal ning pidades silmas ka elanikkonna vananemisega seotud kulutuste kasvu pikemas perspektiivis on Ungari riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud risk suur. Eriti alates 2001. aastast kasvanud palgakulu on peatanud tööhõive arengu. Lisaks ei ole toetuskavad töötajaid piisavalt julgustanud tööturule jääma ning haridus- ja koolitussüsteemi kaudu omandatud oskused ei vasta uute tootmisstruktuuride nõudmistele. Samuti tundub, et ekspansiivne eelarvepoliitika on takistanud erainvesteeringute arengut. Samas on maksebilansi defitsiit olnud selle tõttu püsivalt suur ning olulisel määral on kasvanud ka netovälisvõlg. Viimasel ajal on sellele lisandunud leibkondade välisvaluutas fikseeritud kohustuste ohtlik kasv, mis seab leibkonnad sõltuvusse valuutakursside kõikumisest.

Ungari ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus

Nõukogu võttis 5. juulil 2004 artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu otsuse, et Ungaril on ülemäärane eelarvepuudujääk. Samal ajal esitas nõukogu artikli 104 lõike 7 kohaselt Ungarile soovituse ülemäärase puudujäägi likvideerimiseks hiljemalt 2008. aastaks, nagu oli ette nähtud 2004. aasta mais esitatud lähenemisprogrammis sisalduvas kohandamiskavas. Nõukogu otsustas 18. jaanuaril 2005 artikli 104 lõike 8 alusel siiski, et vaatamata teatavate meetmete võtmisele, millega vähendati puudujääki 2004. ja 2005. aastal, ei ole Ungari järginud 2004. aasta juulis antud soovitusi, kuna nii 2004. kui ka 2005. aasta eesmärkide puhul eeldati, et neid ületatakse märkimisväärsel määral.

8. märtsil 2005 tegi nõukogu artikli 104 lõike 7 alusel uue soovituse, kuna Ungari ei ole veel euroala liige, mistõttu ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kaht järgmist artikli 104 lõike 9 ja artikli 104 lõike 11 kohast meedet ei kohaldata. Nõukogu soovitas Ungari ametiasutustel „võtta 8. juuliks 2005 tõhusaid, võimaluse korral struktuurseid täiendavaid meetmeid, et saavutada 2005. aasta puudujäägieesmärk, mis on nähtud ette ajakohastatud lähenemisprogrammiga“. Lisaks tuleks kõigi maksude vähendamise ajastuse ja elluviimise eelduseks seada 2004. aasta detsembris ajakohastatud lähenemisprogrammis kavandatud puudujäägi saavutamine.

8. novembril 2005 otsustas nõukogu artikli 104 lõike 8 alusel teistkordselt, et Ungari ei ole järginud artikli 104 lõike 7 kohaselt antud uusi soovitusi. Seetõttu võttis nõukogu otsuses arvesse eriti seda, et 2005. ja 2006. aastaks seatud eesmärke ületatakse tõenäoliselt märkimisväärsel määral ning et maksude vähendamine alates 2006. aastast on vastuolus nõukogu 2005. aasta märtsis antud soovitusega.

Nõukogu andis 10. oktoobril 2006 artikli 104 lõike 7 alusel Ungarile kolmanda soovituse, milles ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimise tähtaega pikendati aasta võrra 2009. aastani, mis tundub kohane, kuna see eeldab kolme aasta jooksul struktuurse puudujäägi korrigeerimist enam kui 6,5% võrra SKTst. Nõukogu palus, et Ungari vähendaks puudujääki usaldusväärselt ja püsivalt ning tagaks, et valitsemissektori koguvõlga asutakse kindlalt vähendama kooskõlas puudujäägi vähendamise mitmeaastase kavaga, mis sisaldub 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammis. Lisaks soovitati Ungaril kiiresti vastu võtta ja rakendada kavandatud struktuurireformid, et riigi rahanduse olukorda püsivalt parandada. Samuti soovitati Ungaril parandada eelarvekontrolli, tõhustades maksueeskirju ning tugevdades institutsioonilist raamistikku. Ungari peab nende soovituste järgimiseks võtma tõhusad meetmed 10. aprilliks 2007. Pärast nimetatud tähtaja lõppu hindab komisjon Ungari ametiasutuste võetud meetmeid.

Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang

10. oktoobril 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2009, mis koostati 2005. aasta detsembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi käsitleva nõukogu hinnangu alusel. Nõukogu oli seisukohal, et „eelarvepuudujäägi kavandatud vähendamine sõltub ettenähtud struktuurireformide rangest rakendamisest, kulukontrolli kehtestamisest alates programmi algusaastatest ning riigi rahanduse institutsioonilise ülesehituse tugevdamisest Ungaris – kõigi nimetatud ülesannete täitmiseks innustab nõukogu Ungari valitsust tegema tugevaid jõupingutusi“. Nõukogu arvamus ei sisaldanud konkreetseid poliitilisi soovitusi, kuna samal ajal edastas nõukogu artikli 104 lõike 7 alusel Ungarile soovituse (vt eespool punkt 2.2).

Komisjoni hinnang riiklikule reformikavale

Ungari riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 13. oktoobril 2006. Ungari läbivaadatud riiklikus reformikavas korratakse 2005. aasta riiklikus reformikavas kindlaksmääratud peamisi ülesandeid, uue prioriteedina on lisatud energia ja keskkond, rõhutatakse ka aktiivset tööturupoliitikat ning tutvustatakse kava, mille kohaselt soovitakse lühikese aja jooksul saavutada jätkusuutlik eelarveseisund, mis toetab keskpika perioodi jooksul majanduskasvu ja uute töökohtade loomist.

Komisjoni hinnang sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande [2] osana) näitas, et Ungari edu 2005. aasta riikliku reformikava rakendamisel on olnud piiratud. Pärast olulisi eelarvekõrvalekaldeid on valitsus pidanud maksude alase kohanduskava põhjalikult läbi vaatama ning on selleks vastu võtnud ja rakendanud maksude stabiliseerimise meetmeid. Teatavaid reforme on läbi viidud tööhõive ja mikromajanduspoliitika valdkonnas. Kõnealustes valdkondades ning ka makromajandusliku stabiilsuse parandamiseks tuleb siiski veel palju rohkem teha.

Kindlaksmääratud tugevaid ja nõrku külgi arvestades soovitati Ungaril võtta meetmeid järgmistes valdkondades: valitsemissektori eelarve puudujäägi ja koguvõla usaldusväärne vähendamine; avaliku halduse, tervishoiu-, pensioni- ja haridussüsteemi reformimine; aktiivne tööturupoliitika ja tõhusamad stiimulid töötamiseks; võrdne juurdepääs kvaliteetsele haridusele ning haridus- ja koolitussüsteemi reageerimisvõime.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aastal saadetud edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne struktuur ja andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

5. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks 2006–2010.

6. Programmi aluseks olevas makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et 2007. ja 2008. aastaks kavandatud rahanduse stabiliseerimise meetmete tulemusel majandustegevus aeglustub ning meetmete võtmisele eelnenud kasvumäärad saavutatakse uuesti 2009. aastaks. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et stsenaarium on kuni aastani 2008 üldjoontes usutav ja võib-olla isegi pisut ettevaatlik, kuid järgnevate aastate suhtes tundub see üsna optimistlik. Programmis prognoositakse inflatsiooni tõusu 2007. aastal ning seejärel taas kiiret langust; kogu programmiperioodiks prognoositav inflatsiooni arengukõver on siiski mõnevõrra optimistlik.

7. Komisjoni 2006. aasta sügise prognoosi kohaselt ning kooskõlas 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud programmi muudetud eesmärgiga[6] on valitsemissektori eelarve puudujääk 2006. aastal hinnanguliselt 10,1% SKTst, võrreldes 2005. aasta detsembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi eesmärgiga, milleks oli 6,1% SKTst. Kavandatud eelarvepuudujäägi ületamine oli peaaegu täielikult tingitud ülekuludest (ligikaudu 5% SKTst) kesksete eelarveinstitutsioonide tegevuskulude, pensionimaksete ja tervishoiukulude ning kohalike omavalitsuste investeeringute valdkonnas. Samuti kajastab see valitsemissektori eelarvesse arvestatud maanteede investeeringuid (1,1% SKTst). 2006. aasta suvel vastu võetud pakett, millega kavatseti eelarvet korrigeerida 1,5% võrra SKTst, hõlmab tulude suurendamise meetmeid ning mõningaid kulukärpeid tervishoiu, gaasihinna subsiidiumide ja avaliku halduse valdkonnas. Kõnealused meetmed (v.a eelarve üldreservi (0,3 % SKTst) täielik kõrvaldamine) peaksid avaldama olulist mõju ka 2007. aastal ja pärast seda.

8. Ajakohastatud programmi eesmärk on ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimine 2009. aastaks (vähendades puudujääki 10,1%-lt SKTst 2006. aastal 3,2%ni SKTst 2009. aastaks)[7] kooskõlas 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud programmiga ning üldjoontes sarnase makromajandusliku stsenaariumi taustal, ning vähendada puudujääki 2010. aastal veelgi. Esmase tasakaalu paranemine peaks toimuma samas rütmis. Eelarve kavandatakse tasakaalustada programmiperioodi alguses ning ligi pool puudujäägi vähendamisest toimub 2007. aastal. Nominaalpuudujäägi kavandatud vähendamine programmiperioodi jooksul kavatsetakse saavutada tulude suhte SKTsse suurendamisega ligi 1 protsendipunkti võrra ning kulude suhte SKTsse vähendamisega 6,5 protsendipunkti võrra. Algne maksukoormuse kasv (1,6 protsendipunkti SKTst 2007. aastal) asendatakse järk-järgult kulude piiramise meetmetega. Lisaks alates 2006. aasta suvest vastu võetud kulukärbetele ja teatavate eelarvevahendite külmutamisele on ametiasutused alustanud kulukontrolli tugevdamist ja riigi rahanduse institutsioonilise raamistiku tõhustamist. Peale selle esitatakse programmis laiaulatuslik struktuurireformi kava, mille eesmärk on tagada puudujäägi vähendamiseks seatud eesmärkide saavutamine eriti programmi viimastel aastatel.

9. Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks kava kohaselt paranema, langedes 2006. aasta tasemelt (9,75% SKTst) 3%-le programmiperioodi lõpuks. Eelarveseisundi programmis esitatud keskpika perioodi eesmärk on struktuurne puudujääk 0,5% SKTst, mida aga programmiperioodi jooksul saavutada ei kavatseta. Võrreldes eelmise ajakohastatud versiooniga, milles keskpika perioodi eesmärk oli struktuurne puudujääk vahemikus 0,5–1% SKTst, on see teataval määral ambitsioonikam. Keskpika perioodi eesmärk peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis. Et keskpika perioodi eesmärk on seatud kõrgemale kui minimaalne kontrollväärtus (milleks on hinnanguliselt puudujääk 1,5% SKTst), peaks selle saavutamine tagama kindlusvaru liigse puudujäägi vältimiseks.

10. Eelarve täitmine võib eriti alates 2008. aastast olla programmis kavandatust halvem. Makromajanduslikust stsenaariumist tingitud eelarve-eesmärkide saavutamisega seotud riskid tunduvad kuni 2008. aastani olevat üldiselt tasakaalustatud, kuid kavandatust madalam SKT kasv programmi viimastel aastatel võib põhjustada suurema puudujäägi. Kuigi ettenähtud lühiajalised kulukärped ja vahendite ajutise külmutamise kava kajastusid 2007. aasta eelarves, tekitab siiski teataval määral ebakindlust asjaolu, kui tõhusalt suudetakse vahendite külmutamise kava rakendada (muuhulgas ka seetõttu, et aastatel 2004–2006 ei ole selles valdkonnas saavutatud kuigi häid tulemusi). Uute rahanduspoliitiliste eeskirjade tõhusust ja esimesi samme mitmeaastase eelarveraamistiku suunas, mille kohaselt püütakse vältida pidevaid ülekulusid, tuleb veel katsetada. Valitsus on teinud otsuseid avaliku halduse, tervishoiu-, pensioni-, haridus- ja hinnatoetuste süsteemi reformimise kohta. Meetmete alusel võiks eelarve tulemus olla lähemal 2007. ja 2008. aasta puudujäägi eesmärgile, kui oli kavandatud komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis. Muud struktuurireformide elluviimiseks vajalikud sammud, mis peavad asendama 2008. aasta lõpul lõppevaid kulutuste piiramise meetmeid, tuleb alles kindlaks määrata ja neid ka rakendada. Lisaks on programmi viimastel aastatel oht, et eelarvedistsipliin võib seoses valimistsükliga nõrgeneda, nagu näitab ka varasem kogemus. Juhul kui riiklike transpordiettevõtete ümberkorralduskava ei anna loodetud tulemusi, võib riiklike transpordiettevõtete üha suurenev kahjum puudujääki ajutiselt suurendada.

11. Käesoleva riskihinnangu alusel tundub programmi eelarveseisund piisav tingimusel, et eelarvestrateegiat rakendatakse täies ulatuses ning on üldiselt kooskõlas nõukogu soovitusega kaotada ülemäärane puudujääk 2009. aastaks. See hõlmab eelkõige 2007. aasta eelarves ja uues programmis teatavaks tehtud stabiliseerimise meetmete täielikku rakendamist, samuti aga väljakuulutatud täiendavate struktuurireformide läbiviimise meetmete täpsustamist ja õigeaegset vastuvõtmist. 2010. aastal, kui ülemäärane puudujääk on kavakohaselt likvideeritud, tuleks kiirendada programmi keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks vajalike kohanduste rütmi. See oleks ka esimene samm seni puuduva piisava kindlusvaru tagamiseks, et vältida tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral maksimaalse lubatud puudujäägi 3% SKTst ületamist programmiperioodi jooksul.

12. Valitsemissektori koguvõlg on aastal 2006 hinnanguliselt tõusnud 67,5%-le SKTst, mis ületab asutamisepingus sätestatud 60%-lise kontrollväärtuse. Programmi prognooside kohaselt tõuseb võla suhe 2008. aastal 71,25% tasemele. Pärast 2008. aastat hakkab see eeldatavasti taas langema ning jõuab 2010. aastaks uuesti 67,5% tasemele. Võttes arvesse eespool nimetatud eelarve-eesmärkidega seotud riske, ei kujune võlasuhte muutused ilmselt nii positiivseks, kui programmis prognoositakse. Riskihinnangu alusel ei väheneks võla suhe programmiperioodi lõpuks kontrollväärtuse suunas piisavalt.

13. Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Ungaris ELi keskmisest märgatavalt suurem, eriti põhjustab seda pikemas perspektiivis märkimisväärne pensionikulutuste osakaalu suurenemine SKTst. Kuigi esimesi samme juba astutakse, aitaks riigi rahandusega seotud riske maandada elanikkonna vananemisega seotud kulutuste piiramisele suunatud reformimeetmete, mis on programmis ette nähtud, täieulatuslik rakendamine. Veelgi tähtsam on, et lisaks kujutab algne nõrk eelarveseisund, mis on 2005. aastaga võrreldes veelgi halvenenud, endast ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele juba enne seda, kui hakkab ilmnema elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele. Peale selle ületab valitsemissektori koguvõlg asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse. Kavandatav eelarve tasakaalustamine aitaks maandada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riske. Üldiselt tundub, et Ungari riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud riskid on suured.

14. Lähenemisprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruande üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks on selles esitatud teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta, kuid selle eelarveprognoosides ei võeta selgelt arvesse riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riikliku reformikavaga ettenähtud meetmetega. Eelkõige vastavad struktuurireformikavad ja lähenemisprogrammis esitatud hiljuti võetud meetmed, eriti avaliku halduse, pensioni- ja haridus- ning mitmesuguste subsiidiumide süsteemi reformimise meetmed täiel määral riiklikus reformikavas esitatud reformide ajakavale.

15. Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.

16. Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest.[8]

Üldiselt võib teha järelduse, et programmi kohaselt kavatsetakse viimaste aastate suuri puudujääke vähendada, tehes kiiresti jõupingutusi olukorra kohandamiseks, ning et programm vastab üldjoontes ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimise kavale nõukogu seatud tähtaja jooksul 2009. aastaks. Alates 2006. aasta suvest on võetud mitmeid tulude suurendamise ja kulude piiramise meetmeid, samuti on hakatud rakendama avaliku halduse, tervishoiu-, pensioni- ja haridusreformi. Puudujäägi- ja võlaeesmärkide saavutamisega on siiski seotud teatavad riskid, eriti alates 2008. aastast.

Arvestades eespool esitatud hinnangut ning 10. oktoobril 2006 artikli 104 lõike 7 alusel antud soovitust, kutsutakse Ungarit üles:

i) rakendama rangelt 2007. aasta eelarvet ja võtma piisavaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimiseks 2009. aastaks, võttes vajaduse korral täiendavaid meetmeid ning tagama, et valitsemissektori koguvõla ja SKT suhet asutakse kindlalt vähendama eelistatavalt enne 2009. aastat;

ii) parandama eelarvekontrolli eelarve-eeskirjade tõhustamise ja riigi rahanduse institutsioonilise raamistiku tugevdamise kaudu, tuginedes 2007. aasta eelarves astutud esimestele sammudele;

iii) vähendama püsivalt kulusid avaliku halduse ja tervishoiusüsteemi kavandatavate reformimeetmete ning kavandatava haridusreformi vastuvõtmise ja kiire rakendamise kaudu;

iv) pidades silmas võlataset ja rahvastiku vananemisega seotud kulude kasvu, parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, tehes piisavaid edusamme keskpika perioodi eesmärkide saavutamisel ning võttes täiendavaid pensionireformimeetmeid.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |

Reaalne SKT (muutus, %) | LP dets 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |

KOM nov 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | puudub | puudub |

LP sept 2006 | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | puudub |

LP dets 2005 | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | puudub | puudub |

THHI inflatsioon (%) | LP dets 2006 | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |

KOM nov 2006 | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | puudub | puudub |

LP sept 2006 | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | puudub |

LP dets 2005 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | puudub | puudub |

SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP dets 20061 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |

KOM nov 20065 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | puudub | puudub |

LP sept 20061 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | puudub |

LP dets 20051 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | puudub | puudub |

Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP dets 2006 | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |

KOM nov 2006 | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | puudub | puudub |

LP sept 2006 | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | puudub |

LP dets 20056 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | puudub | puudub |

Esmane tasakaal (% SKTst) | LP dets 2006 | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |

KOM nov 2006 | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | puudub | puudub |

LP sept 2006 | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | puudub |

LP dets 20056 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | puudub | puudub |

Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | LP dets 20061 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |

KOM nov 2006 | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | puudub | puudub |

LP sept 20061 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | puudub |

LP dets 2005 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |

Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | LP dets 20063 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |

KOM nov 20064 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | puudub | puudub |

LP sept 2006 | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | puudub |

LP dets 2005 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |

Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP dets 2006 | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |

KOM nov 2006 | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | puudub | puudub |

LP sept 2006 | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | puudub |

LP dets 20056 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | puudub | puudub |

Märkused: |

1Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. |

2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed. |

3 Programmis esitatud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,7% SKTst aastal 2006 ja 1,0% SKTst aastal 2007 ning 0,1% SKTst aastal 2008; kõigi puhul puudujääk suureneb). |

4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosis esitatud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,4% SKTst 2005. aastal, puudujääk väheneb; 0,3% SKTst 2006. aastal; 0,9% SKTst 2007. aastal ja 0,3% SKTst 2008. aastal; kõigi puhul puudujääk suureneb). |

5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 3,7%, 3,6%, 3,4% ja 3,2% vastavalt aastatel 2005–2008. 6 Võrreldavuse huvides kohandati 2005. aasta detsembris esitatud lähenemisprogrammi eelarvenäitajaid, kaasates pensionireformiga seotud kulud. |

Allikas: |

Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus [12.10.2006, KOM(2006) 574], ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus“, European Economy nr 4/2006.

[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.

[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on osutatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Arvamuses 2005. aasta detsembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta leidis nõukogu, et kavandatud maksude vähendamist 7,5% ulatuses SKTst ei toetatud konkreetsete meetmetega. Seetõttu kutsus nõukogu Ungarit üles esitama hiljemalt 1. septembriks 2006 ajakohastatud lähenemisprogrammi täpsustatud versiooni, milles on kindlaks määratud konkreetsed ja struktuurilised meetmed, mis on täielikult kooskõlas keskpika perioodi kohandamiskavaga. Kooskõlas nimetatud üleskutsega esitas Ungari nõukogule ja komisjonile ajakohastatud programmi 1. septembril 2006.

[7] 2009. aasta eesmärk 3,2% SKTst ületaks endiselt asutamislepingus sätestatud läve 3% SKTst. Programmis eeldatakse, et nõukogu ja komisjon võtavad Ungari ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamist kaaludes (kooskõlas nõukogu muudetud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikega 7, milles on sätestatud, et kui valitsussektori eelarve puudujääk „…on oluliselt ja jätkuvalt vähenenud ning jõudnud kontrollväärtusele lähedasele tasemele,“ peaksid nõukogu ja komisjon arvesse võtma pensionireformi järk-järgult vähenevat netokulu, mis hõlmab täielikult finantseeritud pensionisammast, võttes aluseks lineaarselt vähenevaid kulusid viis aastat kestva üleminekuperioodi jooksul ning arvestades tegevusjuhendi rakendussätteid) arvesse 20% pensionireformist tulenevast iga-aastasest eelarvekulust (käesoleval aastal moodustab see eeldatavasti 0,3% SKTst).

[8] Eelkõige puuduvad andmed valitsemissektori kulude kohta ülesannete ning töötundide lõikes, valitsemissektori finantsvahendite ja võla kohta, samuti puuduvad teatavad andmed riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta.