ET Euroopa Liidu Teataja C 247/12

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2010/C 247/06

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamisest.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„SAUCISSON DE L’ARDÈCHE”

EÜ nr: FR-PGI-0005-0596-10.04.2007

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus:

„saucisson de l’Ardèche”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.2. Lihatooted (kuumtöödeldud, soolatud, suitsutatud jne)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Üldkirjeldus

„saucisson de l’Ardèche’i” valmistatakse värskest lihast ja sea seljapekist, mis on hakitud ja pandud sea naturaalsoolde. Seda aurutatakse ja seejärel kuivatatakse teatava vana retsepti järgi, segades laagerdunud liha nuumsea lihaga.

„saucisson de l’Ardèche’i” puhul tehakse eri tooteid („saucisses sèches”, „chaudins”, „rosettes”, „jésus”) sama retsepti alusel, kasutades sea soolestiku eri osasid (Menu, Sac, Chaudins, Suivant, Fuseau, Rosette), mille põhjal sageli tooted nimetatakse.

Tooted (vorm ja mõõtmed) varieeruvad vastavalt kasutatud naturaalse soole tüübile ja suurusele, lihatükkide suurusele ning minimaalsele kuivatamisajale. Kuivatamisaeg sõltub omakorda toote kaalust ning soole läbimõõdust ja tekstuurist ning võib sama kaaluga toodete puhul erineda.

„saucisson de l’Ardèche’i” erinevad vormid

„saucisson de l’Ardèche’i” puhul tehakse eri vormi, kaalu ja läbimõõduga tooteid, sõltuvalt kasutatavast naturaalsoolest, mille põhjal sageli tooted nimetatakse.

„Saucisse sèche”

Kõnealuse vorsti kuivkaal on vähemalt 200 grammi. Vorsti väike suurus on tingitud toote ristlõikest. Lõplik soolasisaldus võib erineda. Kasutatakse sea peensoolt, mille läbilõige on vähemalt 30 mm. Vorsti pikkus sõltub sellest, kas see on sirge või kõver või mitmes rõngas (riputatud või rullis). Peensool moodustab naturaalse tiheda kesta.

„Petit chaudin”

Selle vorsti kuivkaal on ligikaudu 200–600 grammi. Vorstisegu on väherasvane. Segu pannakse rasvatustatud seasoolde (jämesool või käärsoole teatav osa), mis suletakse mõlemast otsast sidumisnööriga. Sellise naturaalse kesta võib kokku siduda käsitsi. Lõpptoote maitset võimendab soole maitse.

„Chaudin”

Kõnealuse vorsti kuivkaal on ligikaudu 600 grammist 2 kilogrammini. Vorst on pikk ja võib sõltuvalt soole läbimõõdust olla rohkem või vähem jäme. Soolasisaldus on pisut suurem. Naturaalne kest suletakse nööriga, kusjuures seda võib siduda käsitsi või panna võrku.

„Gros chaudin”

Selle vorsti kaal on üle 2 kg. Eelvormitud või vormimata vorstisegu pannakse sea jämesoolde, mis on naturaalselt rasvastustatud, kooritud ja millelt on teatavatel juhtudel eemaldatud sooned. Kasutada võib jämesoole juppe. Vorsti vorm oleneb sellest, kas see riputatakse kuivatamiseks üles või asetatakse tasasele pinnale. Vorsti maitse on pisut hapukas, mis on tingitud vorsti pikast valmimisajast.

„Rosette”

See on suur kuivvorst, mille kaal on üle 1 kg ja pikkus vähemalt 40 cm. Vorsti ristlõige on koonusekujuline ja otstest sibulakujuline.

Vorsti nimi tuleneb kasutatavast soolest, mis on koonjas ja mille laiem osa lõpeb pärakuga („rosette”). Vorsti jämeduse tõttu on kuivamise aeg oluliselt pikem, millega saavutatakse iseloomulik maitse. Vorstisegu topitakse sea pärasoolde.

„Jésus”

Seda suurt kuivvorsti, mida „mähitakse” ja „jälgitakse” nagu last, kes tõstetakse söögilauale kristlaste jumala poja Jeesuse sünnipäeval, on traditsiooniliselt nimetatud „Jésus’eks”. Sibula- ja munakujuga vorsti läbimõõt võib varieeruda, nagu tema kestaks kasutatav soolgi (umbsool), kuid kaal on üle 400 grammi. Algselt valmistati neid vorste maal kodus. Vorstisisu topitakse umbsoolde. Vorsti kergelt hapukas maitse tuleneb pikast kuivamisperioodist, mis on tingitud soole paksusest.

Iga tootja võib lisada tootele oma nime.

Kuivatamine ja laagerdamine

Toodete laagerdamisel hoitakse tooteid tingimustes, kus temperatuuri ja niiskust hoolikalt kontrollitakse ning hoitakse püsival tasemel koos pideva õhutamisega, et tagada toodete valmimine ja kuivamine.

Seadistus oleneb ettevõtjate seadmetest, oskusteabest ja soovitavast tulemusest. Kuivamine on kiirem esimesel nädalal, mil suhteline niiskuse tase on ligikaudu 75 %, seejärel suurendatakse seda ligikaudu 80–85 %ni.

Selles etapis tekib naturaalne hallitus (tekib ise või niisutamise tulemusel), mis aitab aeglustada või reguleerida vorsti kuivamist, hoides vorsti välispinna kergelt niiske. See vähendab kooriku tekkimise ohtu ja aitab kaasa kuivamisele.

Kuivatamise minimaalne kestvus sõltub toote kaalust ja eelkõige soole läbimõõdust ja tekstuurist, mis sama kaalu puhul võib kuivatamise aega mõjutada.

Kõvastunud toodet võib harjata (et eemaldada pinnalt hallitus), puuderdada ja pakkida.

Koondtabel

Iga toote näitajad on esitatud järgmises tabelis:

Toote nimetus Kest Tükeldamine: lihatüki miinimumläbimõõt (mm) Kuivatatud vorsti kaal (g) Soole läbimõõt (mm) Soole pikkus (cm) Kõrgemal temperatuuril kuivatamise minimaalne kestvus (tunnid) Kuivatamise minimaalne kestvus (päevad) „Saucisse sèche” Peensool 6 200 kuni 500 30 kuni 45 — 36 17 > 500 > 45 — 36 21 „Petit chaudin” Jämesool 6 200 kuni 350 45 kuni 55 25 kuni 35 36 18 350 kuni 600 55 kuni 70 30 kuni 40 36 21 „Chaudin” 6 600 kuni 2 000 70 kuni 90 > 40 36 30 „Gros chaudin” 8 > 2 000 > 75 > 40 60 40 „Jésus” Umbsool 8 400 kuni 1 500 — 20 kuni 35 36 32 > 1 500 — > 35 60 63 „Rosette” Pärasool 8 > 1 000 — > 40 60 56

Toote vorm

Erinevas vormis tooteid võib turustada ühes tükis (katmata või kaetult, võrgus või kotis) koos naturaalse hallitusega või puuderdatult. Üle 1,2 kg kaaluvaid tükke võib müüa viilutatuna.

Organoleptilised omadused

Vorsti lahtilõikamisel paljastub punakas ja kergelt tume sisu, milles võib näha rasvatükikest, valgeid täppe ja mõningaid vürtse. Rasva ja tailiha eristub seda paremini, mida suurematest tükkidest segu koosneb.

Vorstisegu pisut soolakas ja vürtsikas maitse seguneb tugeva lihamaitsega, millele lisandub hapukas lisamaitse, kui on kasutatud jämedat ja rasvast soolt, mis on aeglustanud toote valmimist.

Maitset mõjutab liha eelsoolamine, mis tagab rasva ja tailiha täieliku ühtesulandumise, võimaldab toodet kergesti viilutada ning muudab toote tekstuuri meeldivaks ja suussulavaks.

Füüsikalised ja keemilised omadused

Turustamiseks valmis toote omadused peavad olema kooskõlas kõrgekvaliteedilisi kuivvorste käsitlevates õigusaktides sätestatud näitajatega.

Muu hulgas ei tohi kuivatatud toote vee aktiivsuse näitaja olla rohkem kui 0,91.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul):

„saucisson de l’Ardèche” valmistamisel kasutatakse toorainena (tailiha ja rasv) ainult kuldiliha (nuumsead ja suure rümbamassiga sead) ja emiseliha.

Kasutatakse suure rümbamassiga kultide liha ja/või emiseliha (kuni 60 % kasutatavast lihast). Ka nuumsealiha osakaal võib olla kuni 60 %.

Kogu liha on värske ja ELi päritolu (ELis sündinud, kasvatatud ja tapetud loomad).

a) kuldiliha

Liha peab vastama vähemalt järgmistele kriteeriumidele:

— nuumsigade puhul:

— sooja rümba mass tapmisel 72–89 kg;

— minimaalne vanus tapmisel 172 päeva;

— lihasmassi osakaal 53–63 %;

— suure rümbamassiga sigade puhul:

— sooja rümba kaal vähemalt 90 kg;

— minimaalne vanus tapmisel 182 päeva;

— lihasmassi osakaal 53–63 %;

Kõik sead (nuumsead ja suure rümbamassiga sead) peavad vastama ka järgmistele

— geneetilistele nõuetele:

— olema selekteerimisasutustest või heakskiidetud kunstliku seemendamise keskustest pärit sigade järeltulijad.

— Muudel juhtudel peab halotaanitundlike nuumsigade osakaal jääma alla 3 % ning neil ei tohi esineda Rn-alleeli.

Väliste defektidega (mädakolded, pehme ja õline rasv, eksudatiivne liha, välistekkelised ollused, lõhed, karvatustamisdefektid, rebenenud või kõrbenud kamar, vereplekid, tava- või täppverevalumid) tükid kõrvaldatakse. Välisdefekte võib esineda kuni 5 %-l ühe või mitme defektiga toodetest.

b) emiseliha

Liha peab olema tihke, väljakasvanud ja värvjas. Selleks tuleb kasutada ainult searümba väärtuslikumaid tükke: tagatükk (sink), abatükk, seljatükk, seljapekk, rinnatükk.

Eksudatiivset või tumepunase värviga liha ja rasva, mis ei ole piisavalt valge, ei kasutata.

Väliste defektidega (mädakolded, pehme ja õline rasv, eksudatiivne liha, välistekkelised ollused, lõhed, karvatustamisdefektid, rebenenud või kõrbenud kamar, vereplekid, tava- või täppverevalumid) tükid kõrvaldatakse. Välisdefekte võib esineda kuni 5 %-l ühe või mitme defektiga toodetest.

Võõrutuse ja transportimise vahele peab jääma vähemalt 2 nädalat.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Kõik sead (nuumsead ja suure rümbamassiga sead) peavad vastama ka järgmistele söödaga seotud nõuetele:

— vähemalt 60 % sigade söödast peab moodustama teravili ja teraviljatooted;

— looma kogu elutsükli jooksul on keelatud kasutada kasvustimulaatorina toimivaid zootehnilisi söödalisandeid.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Kõik tootmisetapid alates eelsoolamisest kuni laagerdamiseni (eelsoolamine, seista laskmine, tükeldamine, soole täitmine, kõrgemal temperatuuril kuivatamine, laagerdamine) peavad toimuma kaitstud geograafilise tähise geograafilises piirkonnas, sest need etapid on tootele iseloomulike omaduste kujundamisel määrava tähtsusega.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

Ei kohaldata.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Nimetus, mille all toodet müüakse: „saucisson de l’Ardèche”, millele lisatakse vajaduse korral vastavas käändes järgmised nimetused: „saucisse sèche”, „petit chaudin”, „chaudin”, „chaudin large”, „rosette”, „jésus”, millele võib iga tootja lisada oma nime.

KGT logo

Märge „kaitstud geograafiline tähis”

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Geograafiline piirkond asub Kagu-Prantsusmaal. See hõlmab Rhône-Alpes’i piirkonna Ardèche’i departemangu 326 kommuni.

Geograafiline piirkond hõlmab kogu Ardèche’i departemangu, välja arvatud järgmised kommuunid: Orgnac l’aven, Labastide de Virac, Vagnas, Salavas, Sampzon, Grospierres, Bessas, Beaulieu, Saint-André-de-Cruzières, Saint-Sauveur-de-Cruzières, Berrias ja Castelau, Banne, Saint Paul le jeune.

Geograafiline piirkond hõlmab ainult kommuune, kust on pärit vorstivalmistamise traditsioon ja kus seda praegugi järgitakse. Piirkond vastab varasemale Vivarais provintsi alale, millest moodustati 1790. aastal Ardèche’i departemang. Pärast seda on Ardèche’i departemangu piirid mitmel korral muutunud. Kommuunid, mis liideti Ardèche’i departemanguga hiljem, ei kuulu asjaomasesse geograafilisse piirkonda. Klimaatiliselt ja kultuuriliselt kuuluvad nad pigem Gard'i departemangu ning nendes puudub „saucisson de l’Ardèche’i” valmistamise traditsioon.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Inimtegurid

Geograafiline piirkond, mis vastab varasemale Vivarais provintsile, millest hiljem moodustati Ardèche’i departemang, on Ardèche’ile omaste traditsioonide, tavade ja oskusteabe tekkekoht. See piirkond oli pikka aega muust maailmast ära lõigatud ja sinna oli raske juurde pääseda. Just selline isoleeritus võimaldas seakasvatusega (provintsile omane koduloom) seotud traditsioonidel (nagu talunike rituaalsed seatapud talve alguses, kaubandus ja turud, toiduvalmistamine, road ja pidustused) kinnistuda kohalikus kultuuris ja säilida tänapäevani.

Vorstide kuivatamise ja säilitamise meetodeid, mille töötasid seatapurituaalide raames välja talunikud, andsid hiljem edasi soola- ja suitsuliha tootjad. Tänapäevalgi veel on piirkonnas arvukalt soolamise ja suitsutamisega tegelevaid väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid, kes on sageli tegutsenud üle saja aasta ning põlvkonniti edasi andnud sajandite jooksul kogutud oskusi, teadmisi ja ajalugu selles geograafiliste ja klimaatiliste olude poolest soodsas piirkonnas.

Looduslikud tegurid

Geograafilise piirkonna võib jagada kaheks keskkonnaks. Mägedes, mille keskmine kõrgus on 500–1 700 meetrit, on karm kliima. Kui põhjaosas võib lund sadada veel aprilli lõpuni, siis lõunaosas on kliima mõõdukam. Kogu mägipiirkonnas puhuvad külmad tuuled. Lavamaal, küngastel ja tasandikel on kõrgus 400 meetrist tasandikuni. Kõige lõunapoolsemas osas muutub mõõdukas kliima vahemereliseks.

Mõlemas piirkonnas, mis erinevad küll maapinna kõrguse ja kliima poolest, kujunesid talve alguse seatapurituaalide raames välja piiratud kestusega vorstikuivatamise meetodid, mis võimaldavad tootel täielikult valmida.

5.2. Toote eripära:

Vorsti „saucisson de l’Ardèche” eripära põhineb nii kõnealuse toote kui ka üldiselt Ardèche’i soolaliha ajaloolisel mainel, samuti erioskustel, mis tagavad toote organoleptilise eripära avaldumise parimal viisil.

Vorsti „saucisson de l’Ardèche” valmistamisel kasutatav oskusteave

„saucisson de l’Ardèche'i” kõigi eri variantide puhul kasutatakse sama retsepti.

Toote kvaliteet, vorm ja suurus on seotud selle kestaga, milleks kasutatakse sea soolestiku erinevaid osasid, mille põhjal sageli tootetüüp ka nimetatakse. Lihatükkide suurus oleneb vorsti suurusest.

Ka kuivatamise miinimumaeg on erinev olenevalt toote läbimõõdust ja kaalust ning soole tekstuurist.

Kõiki kvaliteedikriteeriume käsitletakse punktis 3.2 ja leheküljel 2 esitatud tabelis.

Lisaks eespool nimetatud punktidele mõjutavad retsepti oluliselt ka järgmised tavad.

— Kasutatakse ainult värsket liha, mis vastab toote spetsifikaadis sätestatud kriteeriumidele.

— Liha eelsoolamine: vana meetod, mida ikka veel Ardèche’is kasutatakse ja mis võimaldab proteiinidel täielikult lahustuda ja tagab seega lihatükkide kokku sulandumise.

— Sea soolestiku kõigi soolte kasutamine, mis on algusest peale olnud eri tüüpi vorstide valmistamise lahutamatu osa.

— Laagerdamine, mida kasutati alates talve algusest mõlemas piirkonnas (mäed ning lavamaa, künkad ja tasandik) ja mille traditsioon on säilinud tänapäevani.

Kõik need tavad annavad vorstile „saucisson de l’Ardèche” tema organoleptilised omadused.

Toote organoleptilised omadused

Vorstisegu pisut soolakas ja vürtsikas maitse seguneb tugeva lihamaitsega. Kui kestana kasutatav sool on jäme ja rasvane, aeglustab see toote valmimist ja annab sellele pisut hapuka maitse.

Maitset mõjutab liha eelsoolamine, mis muudab toote tekstuuri nõtkeks, meeldivaks ja suussulavaks ning võimaldab toodet kergesti viilutada.

Toote maine

Ardèche’is, mille Curnonsky ristis „gurmaanide paradiisiks” (samuti kirjeldas ta väikest küla Saint-Agrève „vorstivalmistamise Mekana”), on säilinud tugev seakasvatuse traditsioon, mis ulatub 16. sajandisse. Vana vorstivalmistamise (ja üldiselt lihasoolamise) oskusteavet on sajandeid edasi antud ja see on säilinud tänapäevani.

16. sajandi alguses kirjeldas piirkonna põliselanik Olivier de Serre, keda hiljem hakati nimetama Prantsusmaa põllumajanduse isaks, sea tapmise rituaale, mis ei ole alates sellest ajast palju muutunud, kui „tunnistust Ardèche’i heast toidutavast”.

Alates 16. sajandist kasutati ja täiustati sealiha säilitamiseks soolamise ja kuivatamise tehnikaid. Michel Carlat sõnade kohaselt „on seatapp pidupäev, mil kellegil ei ole tapetavast loomast kahju […] harjunud raske tööga, teevad kohalikud seda teatava naudinguga: need, kes tühjendavad ja puhastavad soolikaid jäises vees, ei heitu selle ees. […] Köögis riputatakse singid ja vorstid kaminasimsi alla. Neid kuivatatakse ja suitsetatakse mitu nädalat.” Pierre Charrie sõnade kohaselt „söödi mõnuga „jésust”, st suurt vorsti, mis oli valmistatud pärast seatapurituaali ja hoitud pidupäevaks”. Nicole Pellet ja Vincent Balaÿ lisavad vorsti „jésus” kohta: „Selle maitset peetakse siiski samaks, nagu on teistel vorstidel, mis on tehtud samast lihast.”

Charles Forot kohaselt hakati nende toodetega kauplema alates 17. sajandist. Kauplemine suurenes järsult ajavahemikul 1900–1939 ja aitas Guy Dürrenmatt sõnul kaasa vorsti „saucisson de l’Ardèche” tuntuse kasvule.

Toiduturismi arenedes alates 20. sajandi algusest on vorst „saucisson de l’Ardèche” saanud ennekõike tuntuks kui traditsiooniline kohalik toode, mis on kantud 1995. aastal koostatud prantsuse kulinaariapärandi nimekirja.

2007. aasta oktoobris väljaantud teoses „Le Génie de l’Ardèche” hindavad Jean-Marc Gardès ja Annie Sorrel kõrgelt Ardèche’i elanike loovust, sealhulgas „vorstitööstuse kõrget mainet”, mida eelkõige esindab vorst „saucisson de l’Ardèche”.

„saucisson de l’Ardèche” on tänapäeval tuntud ja tunnustatud vorst kogu Prantsusmaal (Gault ja Millau artikkel 1986, palju medaleid Pariisi üldiselt põllumajandusmessilt (concours général agricole de Paris) 2008. ja 2009. aastal) ja Euroopas (Saksamaa Toiduaineteühingu DLG medalid).

Teoses „Voyage gourmand en Rhône-Alpes” (väljaanne Glénat – 2006) pühendatakse terve peatükk Ardèche’ile, selle lihatöötlemise ja vorstivalmistamise traditsioonidele ning suursugustele vorstidele nagu „rosette” ja „chaudin”.

Igal kuul ilmuva majandusjakirja l’Expansion 1988. aasta juuli kaanelugu on „Le saucisson de l’Ardèche dans le vent” („Vorst „saucisson de l’Ardèche” pärituules”).

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Vorsti „saucisson de l’Ardèche” kvaliteet ja maine on tugevasti seotud piirkonnaga. Just selles peamiselt mägises, karmide kliimaoludega ja raske juurdepääsuga piirkonnas arenes välja vorsti „saucissons de l’Ardèche” valmistamise traditsioon sealiha säilitamiseks. Kuni 20. sajandi alguseni oli seakasvatus selles piirkonnas ainus lihaga varustamise võimalus. Traditsiooniliselt tapeti siga jõulude ajal ning sellest saadava liha ja soolatud lihatoodetega suudeti üle elada talv, mis Ardèche’i piirkonnas on väga karm.

Vana oskusteavet valdavad tänapäeval Ardèche'i piirkonnas lihasoolamisega tegelevad ettevõtted, kes soovivad vanu traditsioone säilitada ja need tulevastele põlvedele edasi anda. Need traditsioonid hõlmavad „saucisson de l’Ardèche’i” valmistamiseks kasutatava liha valikut ja kvaliteeti, sea soolestiku kõigi soolte kasutamist, mille tulemusel saadakse eri tüüpi vorste, ainsa lisandina salpeetri kasutamist, väherasvaste lihatükkide eelsoolamist tootmiskohas, kõrgemal temperatuuril kuivatamise ja tavakuivatamise tingimusi vastavalt eri vorsti tüüpidele jne.

Just selles mägises piirkonnas, millel on rikas ajalugu, palju traditsioone ja väärtuslikku oskusteavet, on pandud alus vorsti „saucisson de l’Ardèche” heale mainele. Seda mainet on aegade jooksul kandnud edasi paljud tuntud inimesed: XVI sajandi prantsuse põllumajanduse isa Olivier de Serres, kes oli pärit Vivarais provintsist, samuti Ardèche’i tuntud poeet Charles Forot ning Curnonsky, kes ristis Ardèche’i gurmaanide paradiisiks ja väikese Ardèche’i küla Saint Agrève'i lihatoodete Mekaks, samuti Charles Albin Mazon, kes oma 1890. aasta teoses „Naljakad ja tõsised reisid Ardèche’is” kiidab piirkonna vorste ja nende päritolu ning avaldab imestust „kõigi nende laest rippuvate pekikäntsakate, praetükkide, seajalgade ja vorstirõngaste” üle.

Traditsioonilise kvaliteetse toote maine on säilinud tänapäevani. Teoses „Le Génie de l’Ardèche” on read „Ardèche’i platool, kus tuul aitab kuivatada vorste, kasutavad paljud lihunikud sajanditevanust oskusteavet, et pakkuda kvaliteetseid kohalikke lihatooteid.”

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7)

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDCIGP/CDCSaucissonDeLArdeche.pdf

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.