ET Euroopa Liidu Teataja C 277/6

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine

2014/C 277/05

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„ARROZ DE VALENCIA” / „ARRÒS DE VALÈNCIA”

EÜ nr: ES-PDO-0105-01162 – 30.09.2013

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

—

☐

—

☒

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

—

☐

—

☐

—

☐

2. Muudatus(t)e liik

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Muudatus(ed)

3.1. Kirjeldusega seoses

Sordid

Taotletakse uute riisisortide lisamist, täpsemalt: „J. Sendra”, „Montsianell”, „Gleva”, „Sarçet” ja „Albufera”.

Riis on väga kergesti ristatav taim. See tähendab, et hoolimata sordiaretusettevõtjate ja tootjate tehtud tööst taime genotüübi parandamiseks, kaotab sort ajaga teatavaid viljelusomadusi, nagu kasvamine, võrsete ajamine jne. Seepärast aretatakse teatava aja tagant uusi sorte, millel on paremad viljelusomadused.

El Instituto Valenciano de Investigaciones Agrarias (Valencia põllumajandusuuringute instituut) ja mõned seemnete tootmisega tegelevad eraettevõtjad aretavad igal aastal uusi sorte. Kõigist nendest sortidest on otsustatud võtta kasutusele „J. Sendra”, „Montsianell”, „Gleva”, „Sarçet” ja „Albufera”, kuna – pärast seda, kui on tehtud kindlaks nende täiuslik sobivus kõnealuse piirkonnaga – neid on võimalik viljeleda kõige kestlikumalt ja nende organoleptilised omadused on samad mis praegustel sortidel.

Kuna kaitstud päritolunimetusega riisi „Arroz de Valencia” viljeletakse peaaegu täielikult loodusparkides, on vaja eriti tähelepanelikult arvestada keskkonnateguritega ja kohustuda vastu võtma üksnes selliseid uusi sorte, mida oleks võimalik viljeleda võimalikult kestlikul ja keskkonda säästval viisil. KPNiga „Arroz de Valencia” hõlmatud piirkonnas võib viljeleda üksnes selliseid sorte, mis kohanduvad piirkonna eripäraste tingimustega. Kõnealused sordid on valitud järgmistel põhjustel.

1. Need on vastupidavad seenhaigustele, mistõttu väheneb fungitsiidide kasutamise vajadus.

2. Need on resistentsed kahjuri Chilo Suppresalis rünnakutele.

3. Need on lühema varrega sordid, mis vajavad vähem väetamist.

4. Need on lamandumiskindlamad sordid, mis taluvad tuult loomulikul viisil, ja seega ei ole vaja kasutada taimekaitsevahendeid.

5. Need on lühema varrega sordid, mistõttu jääb nendest põllule vähem koristusjäätmeid. Kuna põllule jääb vähem õlgi, lagunevad need maapinnal kergesti ja vajadus nende põletamise või väljatõmbamise järele on väiksem (mõlemad protsessid on keskkonnale koormavad).

6. Sortidel on samad organoleptilised omadused mis praegustel sortidel ning need on kooskõlas määratletud piirkonna põllumajandus- ja keskkonnatingimustega.

Nõuded

KPNiga riis „Arroz de Valencia” vastab järgmistele nõuetele.

Rikutud terad 4 % Kollased ja vasekarva terad 0,20 % Punased ja punasejutilised terad 0,50 % Kriitjad ja rohelised terad 2 % Plekilised ja auklikud terad 0,50 % Võõrollus 0,10 % Veatute terade minimaalne kogus 92,70 %

Põhiline muudatus on see, et varem eristati eri suurusega rikutud teri, aga nüüd peetakse kõiki rikutud terasid suurusest hoolimata ebasoovitavaks.

Samas on muutunud ka mõned toodet iseloomustavad näitajad. Välja jäetakse morfoloogilised aspektid, kuna neil puudub seos organoleptiliste omadustega ja kuna nendega väljendatakse määratletud sortidele iseloomulikke omadusi.

3.2. Geograafilise piirkonnaga seoses

Muudetakse määratletud piirkonda, lisades omavalitsusüksused Rafelbuñol, Alcira, Chilches ja La Llosa.

Omavalitsusüksus Rafelbuñol piirneb kaitstud päritolunimetusega hõlmatud piirkonda kuuluvate omavalitsusüksustega Massamagrell ja La Pobla de Farnals ning see kuulub nendega samasse niiskesse piirkonda, kus on sama tüüpi muld ja kliima.

Rafelbuñoli riisikasvatustava on leidnud tõestust juba Antonio José Cavanillesi kirjutises („Observaciones sobre la historia natural, geográfica, agrícola, población y frutos del Reino de Valencia”, 1795), milles ta räägib riisikasvatusest ja selle mõjust rahva tervisele, ning teoses „Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de ultramar” (1850), mille kohaselt hoidis Moncada kanal töös Rafelbuñoli jahu- ja riisiveskeid.

Omavalitsusüksus Alcira piirneb Algemesí, Corbera, Favareta, Llaurí, Polinyà de Xúqueri ja Tabernes del Valldigna omavalitsusüksustega, mis kuuluvad kõik määratletud piirkonda.

Omavalitsusüksused Chilches ja La Llosa moodustavad ühtse ja jagamatu soopiirkonna koos Almenara omavalitsusüksusega, mis kuulub määratletud piirkonda. Alcira, Chilches ja La Llosa riisikasvatustava on kinnitust leidnud José Cavanillesi teoses („Observaciones sobre la historia natural, geográfica, agrícola, población y frutos del Reino de Valencia”, 1795), kus räägitakse riisikasvatusest ja selle mõjust rahva tervisele, ning teoses „Diccionario geográfico-estadístico-histórico de España y sus posesiones de ultramar” (1850).

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (3)

„ARROZ DE VALENCIA” / „ARRÒS DE VALÈNCIA”

EÜ nr: ES-PDO-0105-01162 – 30.09.2013

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Arroz de Valencia” / „Arròs de València”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Rühm 1.6. Puu- ja köögiviljad (värsked ja töödeldud)

3.2. Selle toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Riis (Oryza sativa L), mis on sortidest „Senia”, „Bahía”, „Bomba”, „J. Sendra”, „Montsianell”, „Gleva”, „Sarçet” ja „Albufera”. Turustatakse järgmiste näitajatega (keskmised väärtused) valget või täisterariisi.

Rikutud terad 4 % Kollased ja vasekarva terad 0,20 % Punased ja punasejutilised terad 0,50 % Kriitjad ja rohelised terad 2 % Plekilised ja auklikud terad 0,50 % Võõrollus 0,10 % Veatute terade minimaalne kogus 92,70 %

Töödeldud toore tera omadused (keskmised väärtused)

Sort Pikkus (mm) Pikkus/laius Pärlitaolised (%) „Bahía” 5,6 1,8 99 „Senia” 5,6 1,8 99 „Bomba” 5,2 1,8 99 „J. Sendra” 5,7 1,8 99 „Montsianell” 5,7 1,8 99 „Gleva” 5,7 1,8 99 „Sarçet” 6 1,8 99 „Albufera” 5,2 1,7 99

KPNiga riisil „Arroz de Valencia” on ka veel järgmised koostisega seotud omadused (keskmised väärtused).

Sort Amüloos (%) „Bahía” 19,1 „Senia” 16,3 „Bomba” 24,9 „J. Sendra” 17,5 „Montsianell” 18,1 „Gleva” 17,7 „Sarçet” 16,3 „Albufera” 25,6

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

–

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Geograafilises piirkonnas peavad toimuma kõik etapid alates külvamisest kuni saagikoristuse, kuivatamise ja pakendamiseks ettevalmistamiseni.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Pakendamine peab toimuma tootmispiirkonnas, et tagada toote organoleptilised omadused ja jälgitavus sama kontrollisüsteemi alusel.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Kaitstud päritolunimetusega hõlmatud riisi tohib turustada ainult nummerdatud lisamärgisega pakendis. Nii märgisel kui ka lisamärgisel peavad olema esitatud sõnad „Denominación de Origen „Arroz de Valencia”” koos selle valenciakeelse vastega „Denominació d’Orige „Arròs de València””.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Viljelustegevus toimub Valencia autonoomse piirkonna provintside Alicante, Castellón ja Valencia looduslikel märgaladel, peamiselt omavalitsusüksustes, mis asuvad selliste loodusparkide nagu Parque natural de la Albufera de Valencia ja Parque Natural del Marjal de Pego-Oliva y la Marjal de Almenara mõjualas. Kõigil nimetatud aladel on suur ökoloogiline väärtus, mistõttu riisil on ökosüsteemi jätkusuutlikkuse seisukohast väga oluline roll.

Hõlmatud omavalitsusüksused (municipios):

Parque Natural de la Albufera (Valencia provints) mõjuala: Albal, Albalat de la Ribera, Alfafar, Algemesí, Beniparrell, Catarroja, Cullera, Massanassa, Sedaví, Silla, Sollana, Sueca ja Valencia.

Muud Valencia provintsi omavalitsusüksused: Alginet, Almacera, Almusafes, Alquería de la Condesa, La Alcudia, Alcira, Benifayó, Corbera, Favareta, Fortaleny, Llaurí, Masamagrell, Oliva, La Pobla de Farnals, Polinya del Xuquer, Puzol, Rafelbuñol, Riola, Sagunto ja Tavernes de Valldigna.

Alicante provintsi omavalitsusüksused: Pego.

Castellóni provintsi omavalitsusüksused: Almenara, Castellón, Chilches ja La Llosa.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Loodustegurid

KPNiga „Arroz de Valencia” riisi kasvatatakse sooaladel, kus on erilised tulvaveetingimused. Tegemist on lubjarikaste (30–50 % karbonaate), saviste, vähese orgaanilise aine sisaldusega ja aluselise reaktsiooniga muldadega (pH 8–8,3). Pinnas on tugev ja laseb vähe vett läbi.

Vahemere piirkonnale omaselt on õhutemperatuur aasta läbi mahe ning sademeid on vähe, peamiselt sügisel ja kevadel.

Mere lähedusest tingituna puhuvad piirkonnas rannikutuuled, mis kaitsevad päevaste külmade tuulte eest. Suvekuudel puhub kõrgendikult tulev väga kuiv ja kuum läänetuul.

Oluline osa määratletud piirkonnast asub looduskauni pargi Parque Natural de la Albufera de Valencia territooriumil. Iseloomulikest omadustest tulenevalt on selles piirkonnas võimalik kasvatada üksnes riisi, mis on omakorda väga oluline tegur looduspargi ökoloogilise tasakaalu säilitamisel.

Looduspargi Parque Natural de la Albufera de Valencia pindalast (21 120 ha) on 65 % kaetud riisipõldudega.

Inimtegur

Määratletud piirkonnas on riisi kasvatatud juba sajandite vältel. On dokumente, millest nähtub, et kunagises Valencia Kuningriigis kasvatati riisi juba enne, kui Jaime I selle 1238. aastal vallutas. Riisiviljelust kirjeldatakse ka teoses „Llibre dels repartiments”, milles jagati äsja vallutatud kuningriigi maid.

Kuningas Fernando VI 1753. aasta määrusega määrati kindlaks piirkonna riisiviljelusalade piirid.

Valencia autonoomse piirkonna riisikasvatust kirjeldavate teoste hulka kuuluvad veel Rafael Font de Mora y Llorensi „El arroz” (1939) ja José María Carrasco García „Compendio arrocero” (1952).

Aastatepikkuse viljeluspraktika käigus on välja kujunenud piirkonnale omased tavad, nt nn eixugons (enjuagados) (loputatud), mis seisneb selles, et taimed jäetakse vetikatega võitlemise eesmärgil mõneks päevaks ilma veeta. Protseduuri tehakse üldiselt juuni lõpus, kui riisitaimed on juba kasvama läinud.

Teine eripärane viljelustava on kesapõldude üleujutamine talvel. Selle eesmärk on lõhkuda teatavate mullaorganismide elutsükkel ja nii toimib see desinfektsioonimeetodina. Samal ajal suureneb selliste veeorganismide (seened, vetikad, väikesed lülijalgsed) elurikkus, kes aitavad kaasa koristusjääkide lagundamisele, rikastades mulda oma jäänuste ning makro- ja mikrotoitainetega.

5.2. Toote eripära

Riis „Arroz de Valencia” imab suurepäraselt maitseid, kuna piirkonnas kasvatatavate sortide amüloosisisaldus on suur. Lisaks pärlitaoliste terade suurele osakaalule on riisiterade ühtlane suurus oluline tegur, mis tagab ühtlase ja püsiva keemispunkti.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Määratletud piirkond asub rannajoone ja rannikul asuvate mäestike vahel. Sellisest harukordsest asendist tingituna jõuab öösiti põldudele meretuul, mis tagab terade aeglase ja järkjärgulise valmimise, hoiab ära lõhede tekke ja aitab võimalikult suurel määral vältida terade pragunemist nii jahvatamisel kui ka keetmisel.

Peamiselt looduspargist Parque Natural de la Albufera de Valencia koosnev määratletud piirkond on moodustunud iidsetest looduslikest märgaladest. Mullad on lubjarohked, savised, sisaldavad vähe orgaanilist ainet ja annavad aluselise reaktsiooni. Sellest tulenevalt on pinnas raske, väga tugev ja laseb vähe vett läbi, mis võimaldab ujutada põlde võimalikult vähese veega ja kasutada paremini ära mullas sisalduvaid toitaineid, mis omakorda mõjutab positiivselt õisikute alaosas olevate terade täitumist ja vähendab moondunud või ebakorrapäraste terade teket.

Määratletud piirkonnas ei puhu päevasel ajal külmad tuuled ja vesi on soe, mis soodustab pärlitaoliste terade moodustumist ja võimaldab ebaõnnestumist kartmata viljeleda pika kasvutsükliga sorte. Nii on võimalik viljeleda kõnealuseid KPNiga hõlmatud sorte määratletud piirkonnas, mis annab neile eripärase omaduse, st suure amüloosisisalduse. Nimetatud omadusest tingitult hinnatakse seda riisi väga ka köögis, kuna amüloosisisaldusest sõltub tasakaal selle vahel, kuidas imendub maitse riisi ja kui kõva on riisitera.

Valencia riisikasvatuse traditsioon on tihedalt seotud kulinaarsete tavadega. Valencia köögis on riis laialdast kasutust leidnud ja sealse köögi keskmes on paella, arroces caldosos (leemes keedetud riis) ja arroces al horno (ahjuriis). Need riisil põhinevad toidud on otseselt seotud piirkonnale iseloomulike sortidega, mis imavad maitset eriti hästi otse leemest. Sellise suurepärase maitse vahendajana toimiv riis muudab nimetatud road mujal maailmas tuntud riisiroogadega võrreldes väga eriliseks.

Läänetuul puhub eemale seenespoorid (nt Pyricularia ja Helminthosporium) ja see vähendab vigaste terade hulka.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (4) artikli 5 lõige 7)

http://www.agricultura.gva.es/pc_arrozdevalencia

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealune märkus 2.

(4) Vt joonealune märkus 2.