[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 17.12.2010

KOM(2010) 762 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA REGIOONIDE KOMITEELE

Kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” 2009. aastal järelhindamine (Linz ja Vilnius)

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA REGIOONIDE KOMITEELE

Kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” 2009. aastal järelhindamine

SISSEJUHATUS

Käesolev aruanne esitatakse vastavalt 2006. aasta 24. oktoobri otsusele 1622/2006/EÜ[1] (millega kehtestatakse kultuurisündmusega Euroopa kultuuripealinn seotud ühenduse meede aastateks 2007 kuni 2019) artiklile 12, milles nõutakse järgmist: „Igal aastal tagab komisjon kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” eelneva aasta tulemuste välise ja sõltumatu hindamise vastavalt käesolevas otsuses sätestatud meetme eesmärkidele ja kriteeriumidele. Komisjon esitab hindamise aruande Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Regioonide Komiteele kultuurisündmusele „Euroopa kultuuripealinn” järgneva aasta lõpuks.”

Aruandes esitatakse komisjoni seisukoht 2009. aasta kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” välishindamise aruande peamiste järelduste ja soovituste kohta, millega saab tutvuda järgmisel veebiaadressil:

http://ec.europa.eu/culture/our-programmes-and-actions/doc485_en.htm

Välishindamisel hinnati esiteks mõlemat 2009. aasta Euroopa kultuuripealinna – Linz ja Vilnius – individuaalselt. Seejärel võrreldi tähelepanekuid ja jõuti järeldusteni mõlema linna kohta. Tähelepanekud põhinevad mõlema Euroopa kultuuripealinna esitatud andmetel, sidusrühmade tagasisidel ja Euroopa tasandi teemakohasel ja erialakirjandusel. Järelduste ja soovituste tegemisel lähtutakse 2009. aastal[2] läbi viidud 2007 ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnade hindamisest.

MEETME TAUST

Kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ELi meede

Kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” esialgne kava algatati[3] 1985. aastal valitsustevahelisel tasandil ning hiljem lisandus sellele „Euroopa kultuurikuu”[4]. Nimetatud tegevuste põhjal kehtestati otsusega 1419/1999/EÜ kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meetmed aastateks 2005–2019[5] (edaspidi „meetmed”). Liikmesriigid pandi korraldamisaasta alusel kronoloogilisse järjekorda. Euroopa riigid, kes ei olnud liikmesriigid, said samuti kandideerida, aga nende puhul ei määratud kindlaks kronoloogilist järjekorda.

Otsus 1419/1999/EÜ asendati hiljem otsusega 1622/2006/EÜ,[6] milles täpsustati meetmete eesmärke, muudeti pärast 2013. aastat toimuvate sündmuste puhul kultuuripealinna tiitli määramis- ja jälgimisprotsessi ning loobuti võimalusest kolmandate riikide linnadel tiitlile kandideerida. Vastupidiselt eelmisele otsusele, mis võimaldas liikmesriikidel linnade valiku korra üle otsustada ja millega ei olnud ette nähtud järelkontrollimist, kehtestati uue otsusega kaheastmeline Euroopa kriteeriumide alusel toimuv riigisisene konkurss ja nimetamisjärgsed kontrollikohtumised.

Alates 2009. aastast võisid igal aastal kaks liikmesriiki kultuurisündmust korraldada. Nad pidid tegema ettepaneku linnade kohta ja edastama vastava aasta kultuuriprogrammi sisaldava taotluse Euroopa hindamiskomisjonile, kes esitas komisjonile oma soovituse kultuuripealinna nimetuse andmise kohta. Komisjon tegi omakorda soovituse Euroopa Liidu Nõukogule, kes nimetas ametlikult Euroopa kultuuripealinna. Võttes arvesse Euroopa kultuuripealinna rakendamise ajakava ja seda, et kultuurisündmuse ettevalmistustega alustatakse tiitli saamisest 6 aastat varem, jätkati 2006. aasta otsusega 1999. aasta otsuse kohaldamist 2007., 2008. ja 2009. aasta puhul ning nähti 2010, 2011 ja 2012. aasta kultuuripealinnade nimetamise puhul ette üleminekusätted.

ELi rahalist toetust saadakse ELi programmist „Kultuur”. Aastateks 2007–2013 võimaldatakse igal aastal iga Euroopa kultuuripealinna kohta kasutada maksimaalselt 1,5 miljonit eurot[7] ja 2009. aastaks kehtestati rahaline toetus eriprojektide kaasrahastamise toetusena, mis kattis osa Euroopa kultuuripealinna kultuuriprogrammidest.

Euroopa kultuuripealinnad 2009

2009. aasta Euroopa kultuuripealinnade valimisel kohaldati 1999. aasta otsuses sätestatud korda. Kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” korraldamise õigus oli sel aastal Austrial ja Leedul, kes nimetasid kandidaatlinnadeks Linzi ja Vilniuse. Valimine toimus aastal 2005. Euroopa hindamiskomisjon andis välja aruande, milles soovitas neid linnu 2009. aasta kultuuripealinnadeks, tehes samas soovitusi väljapakutud eesmärkide paremaks saavutamiseks. 2005. aastal andis Euroopa Liidu Nõukogu taotlejalinnadele komisjoni soovituse alusel ametlikult kultuuripealinna tiitli.

VÄLISHINDAMINE

Hindamistingimused

Komisjon usaldas 2009. aasta Euroopa kultuuripealinna kultuurisündmuse välishindamise[8] äriühingule Ecotec Research and Consulting. Välishindamise eesmärk oli hinnata kõnealuse kahe Euroopa kultuuripealinna asjakohasust, tõhusust, mõjusust ja kestlikkust seoses meetmete eesmärkidega ja Euroopa kultuuripealinnade eesmärkidega, mille nad seadsid oma taotlustes ja rakendusperioodi jooksul. Koos välishindamisega, milles tehti järeldusi ja soovitusi meetmete rakendamise parandamiseks, esitati ka aruanne iga Euroopa kultuuripealinna kohta. Arvestades asjaolu, et iga Euroopa kultuuripealinn kannab tiitlit ühe aasta, anti linnu puudutavaid soovitusi saadud kogemuse põhimõttel, et aidata tulevasi kultuuripealinnu oma programmi ellurakendamisel.

Metoodika

Mõlemat Euroopa kultuuripealinna hinnati eraldi ning järeldusi tehti osaliselt kultuuripealinnade endi tellitud hinnangute põhjal. Andmeid koguti kahel tasandil: väike osa andmeid ELi tasandil ja suurem osa andmetest Euroopa kultuuripealinnadelt. Peamiste allikate hulka kuulusid teemakohane ja erialakirjandus Euroopa tasandil, Euroopa kultuuripealinnade algsed taotlused, nende tellitud uuringud ja aruanded, sündmuste kavad, reklaammaterjalid ja veebilehed; Euroopa kultuuripealinnade esitatud kvantitatiivsed andmed ja tulemused; mõlema Euroopa kultuuripealinna korraldusmeeskonnaga tehtud intervjuud; arutelud kultuuripealinnade peamiste huvirühmadega ning linnade külastus. Võrdlevas ülevaates ja metahindamises võeti arvesse mõlema Euroopa kultuuripealinna põhjal tehtud järeldusi, võrreldi ja kõrvutati lähenemisviise ning veenduti uuringu kvaliteedis. Euroopa kultuuripealinna kultuurisündmusega seotud tulemused tulenesid üldiselt mõlema kultuuripealinna uurimisel leitud tõenditest ja tehtud järeldustest.

Hindaja tähelepanekud

Meetmete asjakohasus

Hindaja arvates oli meetmete rakendamine seotud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 167: eesmärkidele „kultuuritegevuse arendamine” ning „Euroopa kultuurimõõtme ja mõttekultuuri edendamine” on meetmetes olulist tähelepanu pööratud.

1999. aasta otsuse preambul viitas otseselt kultuuri ja turismi arengule ja vajadusele koondada suurt osa rahvastikust. Nendele eesmärkidele viidati samuti 2006. aasta otsuses, kui lisati selged kriteeriumid seoses „kodanike osaluse edendamise” ja „pikaajalise arenguga”. Paljud Euroopa kultuuripealinnad on läinud isegi kaugemale ja viidanud otsestele sotsiaalsetele, majanduslikele ja turismialastele eesmärkidele. Nimetatud eesmärkide lisamine Euroopa kultuuripealinna kultuurisündmusele on kujundanud ja ka peegeldanud kultuuripoliitika üldisi suundumusi.

Kõnealuste eesmärkide tähtsuse suurenemisega on aga kaasnenud arutelu selle üle, kas kultuuri tuleks toetada selle sisemiste väärtuste pärast või kui vahendit, millega tagada materiaalselt mõõdetav investeerigutasuvus.

2009. aasta Euroopa kultuuripealinnade asjakohasus

Hinnangus võeti arvesse linnade motivatsiooni nende püüetes saada Euroopa kultuuripealinnaks ning nende eesmärkide asjakohasust seoses meetme eesmärkide ja artikliga 167. Samuti uuriti seda, kuidas 2009. aasta Euroopa kultuuripealinnade motivatsioon sai väljundi teostatavates eesmärkides ja kuidas neid eesmärke väljatöötamise etapis muudeti. Mõlemad Euroopa kultuuripealinnad võtsid arvesse meetme eesmärke ning kohandasid neid vastavalt oma kavadele ja prioriteetidele. Mõlemad olid ette näinud mitmesugused kultuuriprogrammid ja nendega seotud tegevused (nt suhtekorraldus, vabatahtlik tegevus jne), mille eesmärk oli toetada eesmärke „kultuuritegevuse arendamine”, „Euroopa kultuurimõõtme ja mõttekultuuri edendamine” ja „majandusliku arengu toetamine kultuuri abil”.

Linzi eesmärgid ja tegevused katsid kõiki kolme eesmärki ning olid seotud eelkõige kultuuritegevuse toetamise eesmärgiga. Vilnius ei suutnud kolmandat eesmärki praktilistel põhjustel kuigi palju edendada, kuigi ta seda teha püüdis, ning tegeles selle asemel peamiselt Euroopa mõõtme edendamise ja kultuuritegevuse arendamise eesmärki toetavate tegevustega.

Juhtimise tõhusus

Käsitleti Euroopa kultuuripealinnade juhtimise tõhusust, sealhulgas nende korraldusmudeleid, kultuuritegevuste ja -sündmuste valimist ja täideviimist, suhtlust ja reklaami ning rahaliste vahendite hankimist.

Sarnaselt 2007 ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnade hindamisega, tõesti ka 2009. aasta kultuuripealinnade hinnangus esile, et asjakohase organisatsioonilise struktuuri loomine ja sobivate oskustega meeskonna moodustamine kultuuriprogrammi ellurakendamiseks on vajalik, kuid võib osutuda keeruliseks. Vaja on väga erinevate oskustega inimesi, mis tähendab, et vaja on teistsugust struktuuri ja meeskonda, kui esialgse taotluse ettevalmistamisel. Samuti on vaja tasakaalustada kunstilisi ja poliitilisi huve ning tagada, et olemasolevad sidusrühmad tervitaksid koostööparterina kõiki uusi rakendusmehhanisme. Soovitav on luua uus ja sõltumatu struktuur, mis vastab linna poliitilisele ja kultuurilisele taustale.

2009. aasta Euroopa kulutuuripealinnade puhul väljenduvad need aspektid erineval viisil. Linz töötas välja tõhusa ja tulemusliku juhtimisstruktuuri ja näitas sellega, kuidas põhiprobleeme lahendada. Vilniuse kogemus toob jälle välja selle, mis võib juhtuda siis, kui neid probleeme korralikult ei lahendata. Tal oli raskusi stabiilse ja tõhusa korraldusstruktuuri loomisega, mis põhjustas probleeme kultuuriprogrammi rakendamisel ega lasknud Euroopa kultuuripealinna kultuurisündmuse mõjul korralikult avalduda.

Vaatamata nendele probleemidele on Euroopa kultuuripealinna tiitel jätkuvalt hinnatud, selle raames korraldatakse suurel hulgal kultuuriüritusi ja selle mõju on märkimisväärne. Linnad teevad suuri jõupingutusi tiitli kindlustamiseks ja eraldavad märkimisväärselt rahalisi vahendeid juba taotluse esitamise etapis. Siiski on vaja tagada, et Euroopa kultuuripealinnad täidaksid taotlusetapis antud lubadusi. Oht on selles, et pingelises majandusolukorras ja poliitilise üksmeele puudumisel võib Euroopa kultuuripealinnal tekkida raskusi riigi eelarvest vajalike vahendite saamisel.

Euroopa kultuuripealinnade mehhanismide tõhusus ELi tasandil

Otsustava tähtsusega oli Euroopa Komisjoni läbiviidud valiku-, kontroll- ja finantsmenetluste tõhusus. Kuigi mõlemad Euroopa kultuuripealinnad olid Euroopa hindamiskomisjoni tööga väga rahul, on veel liiga vara teha kokkuvõtlikke järeldusi protsessi tõhususe, mõjususe ja erapooletuse kohta, sest kõnealuste linnade puhul pidi hindamiskomisjon esitama arvamuse pigem iga taotluse eeliste kohta eraldi, kui nende eeliste kohta võrreldes teiste konkureerivate kandidaatidega, sest neid ei olnudki. 1999. aasta otsus ei sisaldanud kontrolletappi.

Kuid nagu 2009. aasta ja ka teiste Euroopa kultuuripealinnade kogemusest nähtub, võib väljatöötamisetapp olla keeruline, kui taotluses esitatud eesmärgid tuleb ellu rakendada, luua selleks asjakohane institutsiooniline struktuur ja tõsiseltvõetav kultuuriprogramm. Kui Linz suutis oma Euroopa kultuuripealinna eesmärgid tõhusalt ellu viia, esines Vilniusel aga raskusi. Kuna 1999. aasta otsusega ei olnud kontrollimenetlust ette nähtud, ei olnud Euroopa Komisjonil õiguslikke vahendeid, et probleemide korral sekkuda. Kontrollimenetlusega (kui see oleks olnud ette nähtud) oleks Vilniuse puhul saanud võimalikud probleemid kindlaks teha ning tegelda nendega juba varasemas etapis. Otsusega 1622/2006/EÜ (millega asendatakse otsus 1419/1999/EÜ) ette nähtud kontrollimenetlus peaks tähendama edasiminekut võrreldes otsusega 1419/1999/EÜ ette nähtud korraga.

Rahastamiskriteeriumid 1,5 miljoni euro saamiseks ühe kultuuripealinna kohta olid selged ning haldusmenetlused samasugused kui muude ELi programmide puhul. Iga Euroopa kultuuripealinna rahastati ELi programmi „Kultuur” eriprojektide raames.

Kuigi ELi toetus programmi „Kultuur” raames moodustab kultuuripealinna tegevuseelarvest vaid väga väikese osa, andis komisjoni kaasrahastatud projekt Vilniuse puhul 2009. aastal märkimisväärse Euroopa lisaväärtuse ja publiku.

Seoses Euroopa kultuuripealinna algatusega on kandidaatriikides tekkinud suur nõudlus, kultuuriprogrammidesse ja ka linnadesse on tehtud märkimisväärseid investeeringuid ning sündmus on saanud meedias ja avalikkuse seas palju tähelepanu. Mõni muu poliitikamehhanism ei oleks ilmselt saavutanud ELi rahastamise sama mahu juures sama mõju, pidades silmas rahalisi vahendeid ja pingutusi.

Kultuuritegevuste arendamise mõjusus

Hinnangus võeti arvesse iga Euroopa kultuuripealinna mõjusust oma kultuuriprogrammi rakendamisel ja selle mõju linna pikaajalisele kultuurilisele arengule.

Mõlemad 2009. aasta kultuurpealinnad lootsid programmiga oma linna kultuuri kaudu ja kultuurilinnana tuntumaks muuta. Linz oli rahvusvahelises plaanis juba tuntud kui tööstuslinn, kuid lootis saada nii riigisiseselt kui ka rahvusvaheliselt rohkem märgatud ka kultuurilinnana, kes pakuks konkurentsi Salzburgile ja Viinile, kuigi teistsuguses ampluaas (nt pigem kaasaegse kui klassikalise kultuuri vallas). Vilnius oli juba Leedu kultuurikeskus, kuid soovis saada kultuurisihtkohana ka rahvusvahelist tuntust.

Mõlemal Euroopa kultuuripealinnal õnnestus ellu rakendada oluliselt mitmekesisem kultuuriprogramm, kui see oleks olnud ilma kultuuripealinna tiitlita. Programm oli väga ulatuslik Linzis. Vilniuses oli see rahalistel ja juhtimispõhjustel tagasihoidlikum ja väiksemahulisem kui alguses kavandatud. Igal juhul võimaldas Euroopa kultuuripealinna programm neil korraldada suuremaid ja ambitsioonikamaid üritusi, tõeliselt uuenduslikke projekte ja teha uusi tellimusi mitmetes kultuurižanrites, kui seda oleks olnud võimalik teha ilma kultuuripealinna tiitlita. Mõlemal õnnestus oma linnadesse esinema kutsuda rohkem rahvusvahelisi artiste. Kuigi mõlemad linnad teatasid, et nende võimalused ja koostöö partneritega teistest linnadest ja riikidest on nüüd paremad, tundub, et Euroopa kultuurpealinna programm muutis Linzis kultuurielu elavamaks pikaajalises perspektiivis. Kultuurisündmus meelitas Linzi aasta jooksul 3,5 miljonit inimest.

Euroopa kultuurimõõtme ja mõttekultuuri edendamise mõjusus

1999. aasta otsuses ei ole Euroopa mõõdet sõnaselgelt defineeritud, kuid seda on selgitatud kultuurialase koostöö kaudu, sealhulgas: tõsta esile eurooplaste ühiseid kunstisuundi ja -stiile, mida asjaomane linn on inspireerinud või millesse olulise panuse andnud; soodustada liikmesriikide teiste linnade kultuuriinimesi kaasa haaravaid, püsivale kultuurikoostööle viivaid ettevõtmisi ning edendada nende inimeste liikumist Euroopa Liidus.

2006. aasta otsuses sätestatud Euroopa mõõtme tingimus annab linnadele tõlgendamisruumi. Näited on esitatud kandidaatlinnadele suunatud juhistes, mis on Internetis üleval alates 2007. aastast. Mõlemad 2009. aasta kultuuripealinnad on seda mõõdet omamoodi interpreteerinud.

Mõlemad Euroopa kultuuripealinnad olid edukad Euroopas tuntud artiste kaasavate ürituste korraldamisel. Kuigi mõlemas linnas esinesid rahvusvahelised artistid juba tihti ka tavapärase kultuuriprogrammi raames (nt eelkõige Brucknerfest ja Ars Electronica festival Linzis), õnnestus neid Euroopa kultuuripealinna raames esinema meelitada veelgi rohkem. Kuigi Vilniuses korraldati arvuliselt vähem üritusi Euroopa tasandil tuntud artistidega kui Linzis, moodustasid need suure osa Vilniuse kultuuriprogrammist. Linzis oli küll rohkem Euroopas tuntud artiste kaasavaid üritusi, kuid nende osakaal linna väga mahukast programmist oli väiksem. Linzi põhieesmärk ei olnud korraldada suurel arvul suurüritusi rahvusvahelise publiku meelitamiseks, vaid pigem pakkuda iga päev midagi.

Mõlema kultuuripealinna kultuuriprogrammid hõlmasid laialdast koostööd, ühistootmist ja kogemuste vahetust, mis ilma Euroopa kultuuripealinna kultuurisündmuseta ei oleks nii ulatuslik olnud. Linzi puhul lihtsustas seda asjaolu, et täidesaatvate asutuste põhipersonaliks olid juba rahvusvahelises kultuurisektoris tuntud korraldajad, kellel olid juba head sidemed võimalike koostööpartneritega.

Kumbki 2009. aasta kultuuripealinn ei tegelenud intensiivselt mõne konkreetse Euroopa teema või küsimusega. Mõlemad rõhutasid Euroopa ajaloo, identiteedi ja pärandi aspekte, mis linnas on, kuid erineval viisil. Hiljuti ELiga liitunud Leedu pealinn Vilnius pani pearõhu oma pikale Euroopa ajaloole ja kultuuripärandile. Linz otsustas uurida oma rolli Euroopa ajaloo mustemas peatükis: natsionaalsotsialistide ajajärk kõrvuti linna juudipärandiga (mis nüüdseks suuremas osas kadunud). See on võib-olla esimene kord, kus Euroopa kultuuripealinn on otsustanud käsitleda nii rasket teemat nii otseselt.

Sotsiaalse, majandusliku ja linnaarengu ning turismivaldkonna mõjususe saavutamine

Hindamise käigus jõuti järeldusele, et mõlemad Euroopa kultuuripealinnad rakendasid edukalt ellu ulatuslikuma kultuuriprogrammi, kui nad oleksid seda teinud ilma kultuuripealinna tiitlita, kuigi Vilniuse programm osutus kavandatust väiksemaks. Mõlemates linnades toetas kultuuriprogramm infrastruktuuri investeerimise programmi, kuigi seda rahastati muudest allikatest (Vilniuse puhul struktuurifondidest), ning Linzi puhul andis Euroopa kultuuripealinna programm sellele suurema tähtsuse. Linzi olemine Euroopa kultuuripealinnaks tõi linnale märkimisväärset majanduslikku kasu, suurendas turismi, parandas tema mainet nii riigisiseses kui ka rahvusvahelises plaanis ja tõi kaasa ulatuslikuma osavõtu kultuurisündmustest. Linzi esitatud andmed ööbimiste kohta näitavad, et tõus võrreldes 2008. aastaga oli 10%. Euroopa kultuuripealinnaks olemise majanduslik ja sotsiaalne mõju Vilniuses on aga tõenäoliselt suhteliselt tagasihoidlik.

Kestlikkus

Viimasena võeti hinnangus arvesse Euroopa kultuuripealinna tegevuse jätkusuutlikkust ning tegevuse mõju kultuurivaldkonnale ja vastava linna pikaajalisele arengule.

Mitmed kultuuripealinna aastal algatatud kultuuriüritused jätkuvad Linzis ka edaspidi, kuid loomulikult mitte samasuguses mahus, kui arvestada et 2009. aastal investeeriti kultuuripealinna üritustesse 40 miljonit eurot. Igal juhul tuleb märkida, et Linzi kultuurielu on muutunud Euroopa kultuuripealinnaks olemise tulemusena elavamaks ja mitmekesisemaks. Vilniuses on selliseid jätkuvaid kultuuriüritusi suhteliselt vähe ning on vähe märke selle kohta, et kultuurimaastik oleks muutunud mitmekesisemaks või elavamaks, kui see oli enne.

Mõlemad 2009. aasta kultuuripealinnad on korraldanud kultuuriüritusi, mis suurendavad nende suutlikkust ette võtta ambitsioonikamaid projekte ja osaleda rahvusvahelises koostöös. Linzis on see mõju muidugi tuntavam. Euroopa kultuuripealinnaks olemise tulemusena on juhtimis- ja koostöö tegemine Linzis muutunud paremaks, mis avab linna kultuurisektorile arenguvõimalusi tulevikuks.

Selles etapis on veel liiga vara hinnata majanduslike ja turismialaste mõjude kestlikkust.

VÄLISHINDAMISE PEAMISED SOOVITUSED JA KOMISJONI MÄRKUSED

Komisjon nõustub hindaja tehtud üldiste soovituste loeteluga, mis on väga sarnased 2007. ja 2008. aasta kultuuripealinnade hindamise järel antud soovitustega,

Juhtimise tõhusus

Komisjon soovitab kõikidele Euroopa kultuuripealinnadele tellida kultuuriprogrammide ja nendega seotud tegevuste mõju kohta hinnang.

Euroopa kultuuripealinnade mehhanismide tõhusus ELi tasandil

Komisjon nõustub, et järgmistes hindamistes tuleks arvesse võtta järgmisi punkte:

- 2006. aasta otsusega kehtestatud valiku- ja kontrolliprotsessi tõhusus, tulemuslikkus ja erapooletus ning selle mõju kultuurisündmuse kvaliteedile;

- Euroopa kultuuripealinna „kaubamärgi” jätkuv väärtustamine nii tiitli saajate kui ka muu maailma poolt (meedia, kultuurivaldkonna asutused ja üldsus); juhul kui kaubamärgi väärtust nähakse vähenemas, peaks komisjon uurima alternatiivseid lähenemisviise ning võrdlema nende ja Euroopa kultuuripealinna suhtelist väärtust.

Majanduse ja linnaarengu ning turismivaldkonna mõjususe saavutamine ja kultuuri abil sotsiaalse arengu toetamise mõjusus

Euroopa Komisjon peaks eelseisvates aruteludes käsitlema asjaolu, kui suures ulatuses saab (edaspidi) kasutada Euroopa kultuuripealinna (ja kultuuri üldisemalt) ideed selleks et anda linnadele stiimul pikas perspektiivis areneda ning kas seda peaks tegema, et:

- ergutada linnade taaselustumist ja majandusarengut või naasta lähenemise juurde, mis põhineb rohkem kultuuril kui sellisel;

- ergutada linnade tõelist sotsiaalset uuenemist, mis jõuaks kõikide kodanikeni, selle asemel, et pelgalt laiendada kultuurivõimalusi juba olemasoleva publiku jaoks

- või säilitada paindlikkust, et linnadel oleks endil võimalus oma tasakaal leida.

Kestlikkus

- Euroopa Komisjon on nõus jätkama lahenduste otsmist sellele, kuidas edendada Euroopa kultuuripealinna mõju kestlikkust, võttes arvesse saadud kogemusi.

KOMISJONI JÄRELDUSED

Komisjon järeldab, et Euroopa kultuuripealinna tiitel on jätkuvalt hinnatud, selle raames korraldatakse laialdaselt kultuuriüritusi ja selle mõju on märkimisväärne. ELi tiitlil ja rahalisel toetusel on võimendav mõju, muutes selle väga kulutõhusaks ja tulemuslikuks algatuseks.

Komisjon on nõus hindaja üldise hinnanguga ning on nõus eelnevalt esitatud sõnastuses antud soovitustega.

Komisjon märgib, et enamikul Euroopa kultuuripealinnadel on juba hindamissüsteemid, mis käsitlevad kõiki või osasid kultuuriprogramme, ning soovitab ka edaspidi rakendada kohalikul tasandil üldist hindamist. Selleks et edendada heade hindamistavade levitamist, on komisjon toetanud ELi kultuuriprogrammi kaudu poliitika töörühma, kus kohandatakse 2008. aasta kultuuripealinna Liverpooli arendatud üldist hindamismudelit tulevaste Euroopa kultuuripealinnade vajadustele[9]. Komisjon on ajakohastanud ka kandidaatlinnade jaoks koostatud juhist ja lisanud sinna peatüki hindamise kohta. Euroopa kultuuripealinna 25. aastapäeva tähistamiseks korraldas komisjon 2010. aasta märtsis konverentsi, milles keskenduti sündmuse pärandile ja hindamisele. Arutelu kokkuvõte on kättesaadav komisjoni veebisaidil.

Võttes arvesse soovitust, et tulevikus tuleks hindamistes keskenduda 2006. aasta otsuses kehtestatud Euroopa kultuuripealinna mehhanismide tulemuslikkusele ning aruteludes tuleks käsitleda tiitli erinevaid rolle, on komisjon algatanud uue korra hindamise, mis peaks valmis saama 2010. aasta lõpus. Lisaks sellele avatakse 2010. aasta sügisel Interneti-arutelu. Need annavad materjali komisjoni ettepanekuks algatuse kohta pärast 2019. aastat, mille eesmärk on tagada, et algatus jääks nii palju kui võimalik sama atraktiivseks, tähtsaks ja tõhusaks, nagu see on praegu. Neid küsimusi arutati ka 25. aastapäevale pühendatud konverentsil.

Jätkusuutlikkuse aspektist lähtudes on sündmuse pikaajalise mõju tagamine üks 2006. aasta otsuse kriteeriume ning jääb selleks ka algatuse pikendamise kavades. Lisaks sellele rõhutab komisjon algatuse kultuuripoliitika pikaajalisse strateegiasse lülitamise tähtsust oma dokumentides, teabetundides ja muudel konverentsidel ning teeb seda ka edaspidi.

[1] ELT L 304, 3. november 2006.

[2] 2007. ja 2008. aasta Euroopa kultuuripealinnade järelhindamine; Euroopa Komisjoni jaoks tehtud uurimus, ECOTEC Research and Consulting. 2009.

[3] „Euroopa kultuuripealinna” nimetus on loodud selleks, et lähendada Euroopa kodanikke. Vt kultuuriministrite 13. juuni 1985. aasta resolutsiooni kultuurisündmuse „Euroopa kultuuripealinn” iga-aastase korraldamise kohta http://eur-ex.europa.eu/Notice.do?mode=dbl&lang=en&lng1=en,en&lng2=da,de,el,en,es,fr,it,nl,&val=117538:cs&page=1&hwords=

[4] 18. mai 1992. aastal toimunud kultuuriministrite nõukogu istungi järeldused, mis käsitlevad Euroopa kultuuripealinna valimist pärast 1996. aastat ja „Euroopa kultuurikuud” http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:41992X0616:EN:HTML

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 1419/1999/EÜ, 25. mai 1999, kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meetmete kohta aastateks 2005 kuni 2019 (EÜT L 166, 1.7.1999, lk 1). Otsust on muudetud otsusega 649/2005/EÜ (ELT L 117, 4.5.2005, lk 20). http://www.europa.eu/eur-lex/pri/en/oj/dat/1999/l_166/l_16619990701en00010005.pdf http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/oj/2005/l_117/l_11720050504en00200021.pdf

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 1622/2006/EÜ, 24. oktoober 2006, millega kehtestatakse kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meede aastateks 2007 kuni 2019 (ELT L 304, 3.11.2006, lk 1). http://eur-lex.europa.eu/JOHtml.do?uri=OJ:L:2006:304:SOM:EN:HTML

[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta otsus nr 1855/2006/EÜ, millega luuakse programm Kultuur (2007–2013) (ELT L 372, 27.12.2006, lk 1); Viide 1.3

[8] Teenuste raamleping nr EAC/03/06 hindamise, hindamisega seotud teenuste ja abi osutamise kohta mõjuhinnangu tegemisel.

[9] http://www.liv.ac.uk/impacts08/