1.Sissejuhatus

Pandeemiale reageerimiseks võetud kiired, koordineeritud ja ühtsed majanduspoliitilised meetmed on end ära tasunud. ELi majandus on pärast COVIDit taastunud sama kiiresti kui sõjajärgse buumi ajal ning reaalne SKP kasvas 2021. aastal 5,4 %. Hoolimata majandusšokist, mille põhjustas Venemaa Ukraina-vastane agressioonisõda, kasvas SKP ELis 2022. aasta esimesel poolel endiselt kindlalt ja kasv jäi kolmandas kvartalis positiivseks, mis oli oodatust parem tulemus. Tööturud on osutunud eriti vastupidavaks ning sellele on kaasa aidanud lühendatud tööaja kavad, toetus ELi TERA mehhanismist ning viimase kümnendi reformid ja poliitika. Töötus on jõudnud rekordiliselt madalale ja tööhõive rekordiliselt kõrgele tasemele.

ELi majandus on nüüd aga pöördepunktis. Energiahindade suure surve, leibkondade ostujõu vähenemise, nõrgema väliskeskkonna ja rangemate rahastamistingimuste tõttu tekib ELis sel talvel tõenäoliselt majanduslangus. Inflatsioon kasvab kiiremini kui palgad ja see vähendab kiiresti leibkondade ostujõudu, avaldades negatiivset mõju tarbimisele. Investeeringuid mõjutavad negatiivselt kulude suurenemine, tarneahela häired ja rangemad rahastamistingimused. Kuna paljudes tärkava turumajandusega riikides ja arenenud riikides pärsib inflatsioonisurve jätkuvalt nõudlust, ei toeta väliskeskkond tõenäoliselt ELi majanduskasvu. Igal aastal peaks SKP reaalkasv ELis aeglustuma 3,3 %-lt 2022. aastal vaid 0,3 %-le 2023. aastal ja tõusma 2024. aastal 1,6 %-ni. Inflatsioon jääb prognooside kohaselt väga kõrgeks: 2022. aasta neljandas kvartalis peaks see saavutama kõrgpunkti 10,7 %. Kuna inflatsioonisurve laieneb põhikaupadele ja -teenustele, langeb inflatsioon tõenäoliselt vaid järk-järgult 2023. aastal 7,0 %-le ja 2024. aastal 3 %-le. Tööturu näitajad jäävad tõenäoliselt heaks, sest nõudlus tööjõu järele on endiselt suur, kuigi see on hakanud langema. Prognooside kohaselt suureneb töötus prognoosiperioodil vaid veidi ja jääb ligikaudu 6,5 % tasemele, mis on kõige madalama taseme lähedal. ELi valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis pandeemia ajal märkimisväärselt suurenes, peaks 2024. aastal veidi vähenema kuni 84,1 %-ni SKPst. Majandusväljavaateid ümbritseb endiselt erakordselt suur ebakindlus, kusjuures riskide suund on halvemuse poole. Suurim oht tuleneb gaasituru ebasoodsatest arengutest ja halvava gaasinappuse ohust, eelkõige 2023.–2024. aasta talvel. Mudelsimulatsioonid näitavad suuri makromajanduslikke kulusid juhul, kui need riskid peaksid realiseeruma. Lisaks gaasinappusele on EL jätkuvalt otseselt ja kaudselt avatud kaubaturgusid mõjutavatele edasistele šokkidele, mis tulenevad geopoliitilistest pingetest.

Selliseid mitmekülgseid probleeme arvestades peab majandus- ja sotsiaalpoliitika jääma koordineerituks ja paindlikuks ning järgima samal ajal meie pikaajalisi eesmärke. EL on Venemaa agressiooni vastu võitlemisel Ukrainaga igati solidaarne. Lähiaja poliitilised prioriteedid, mille puhul peavad EL ja liikmesriigid tegutsema koordineeritult, on muu hulgas piisava ja taskukohase energiavarustuse ning majandusliku ja finantsstabiilsuse tagamine ning vähekaitstud leibkondade ja ettevõtete kaitsmine, säilitades samal ajal riigi rahanduse kestlikkuse ja ühtse turu terviklikkuse, mis on ELi majanduskasvu ja jõukuse alus. Ühtlasi on vaja kiiremini tegutseda selleks, et hoogustada potentsiaalset majanduskasvu ja kvaliteetsete töökohtade loomist, viia ellu rohe- ja digipööre ning suurendada vastupanu- ja kaitsevõimet muutuvas ülemaailmses kontekstis. Samuti on oluline jätkuvalt rakendada Euroopa sotsiaalõiguste sammast, et saavutada ELi 2030. aasta peamised tööhõive ja oskuste suurendamise ja vaesuse vähendamise eesmärgid. Ühtlasi on väga tähtis rakendada võrdõiguslikkuse liidu strateegiaid, et saavutada suurem sotsiaalne ja majanduslik vastupanuvõime.

Et võtta energiakriisile reageerimiseks poliitikameetmeid, peavad liikmesriigid ja EL oma jõupingutused ühendama ning tuginema nii taasterahastule „NextGenerationEU“ kui ka mitmeaastasele finantsraamistikule. Paremaks taastamiseks võetavate ELi meetmete tulemuslikkus sõltub sellest, kas neid kombineeritakse tõhusa riikliku ja piirkondliku tasandi poliitikaga. Taasterahastu „NextGenerationEU“ keskmes olev taaste- ja vastupidavusrahastu pakub kuni 2026. aastani pidevaid investeeringuid Euroopa ettevõtetesse, taristusse ja oskustesse ning toetab samal ajal ambitsioonikat reformikava. Seni on rahastust välja makstud üle 137 miljardi euro. Lisaks pakub kava „REPowerEU“ lisavahendeid, et suurendada ELi energiasüsteemide vastupanuvõimet ja tegeleda energiaostuvõimetusega, kasutades selleks sihtinvesteeringuid ja -reforme. Lisaks sellele rakendatakse ühtekuuluvuspoliitika programme, millest on alates pandeemia puhkemisest välja makstud üle 160 miljardi euro, et suurendada vastupanuvõimet ning soodustada sotsiaalset ja piirkondlikku lähenemist, ning riiklikke energia- ja kliimakavasid, mida liikmesriigid peavad ajakohastama 2023. aasta juuniks.

Euroopa poolaasta ning taaste- ja vastupidavusrahastu moodustavad jätkuvalt poliitika tõhusa koordineerimise kindla raamistiku, milles võetakse arvesse praeguseid probleeme. ELi majandus- ja sotsiaalpoliitiliste meetmete lähiaja prioriteedid on kooskõlas Euroopa poolaasta raames kehtivate prioriteetidega: keskkonnasäästlikkuse, tootlikkuse, õigluse ja makromajandusliku stabiilsuse edendamine. Taaste- ja vastupidavusrahastu, mis on integreeritud majandus- ja tööhõivepoliitika koordineerimise Euroopa poolaastasse, jääb tulevastel aastatel reformi- ja investeerimiskavade toetamisel jätkuvalt kesksele kohale. Koos ühtekuuluvuspoliitika, programmi „InvestEU“ ja muude rahastamisprogrammidega, nagu „Euroopa horisont“ või „Digitaalne Euroopa“, kiirendab see rohe- ja digipööret ning suurendab sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, mis omakorda suurendab liikmesriikide vastupanuvõimet. Lisaks meetmetele, mida toetatakse ühtekuuluvuspoliitikast ja muudest riiklikest või ELi vahenditest, kuulub selle juurde kava „REPowerEU“ spetsiaalsete peatükkide peatne lisamine taaste- ja vastupidavuskavadesse, et järgida lähiaja energiaprioriteete.

Käesoleva aasta iga-aastases kestliku majanduskasvu analüüsis esitatakse majanduspoliitika tegevuskava, et leevendada energiašokkide negatiivset mõju lühiajalises perspektiivis, jätkata jõupingutusi kestliku ja kaasava majanduskasvu toetamiseks ja vastupanuvõime suurendamiseks keskpikas perspektiivis ning säilitada samal ajal paindlikkus uute probleemide lahendamiseks. Nagu varasematelgi aastatel, on lähenemisviis üles ehitatud konkurentsivõimelise kestlikkuse neljale mõõtmele ja kooskõlas ÜRO kestliku arengu eesmärkidega, mis on Euroopa poolaasta lahutamatu osa. Euroala liikmesriikide jaoks esitatakse poliitilised prioriteedid soovituses võtta vastu nõukogu soovitus euroala majanduspoliitika kohta. Teatises kirjeldatakse ka 2023. aasta Euroopa poolaasta tsükli põhijooni ja selgitatakse peamisi muudatusi võrreldes eelmiste tsüklitega, võttes arvesse kava „REPowerEU“ prioriteete ning vajadust kohandada tsüklit muutuva olukorraga.

2.Konkurentsivõimelise kestlikkuse neli mõõdet – põhjaliku ülemineku kindel vundament keerulistel geopoliitilistel aegadel

Konkurentsivõimelise kestlikkuse neli mõõdet moodustavad ELi majandus- ja tööhõivepoliitika koordineerimisraamistiku tugeva aluse, mis arvestab struktuurimuutustega ning annab samal ajal vajaliku suuna lühiajaliste probleemide lahendamiseks praegusel ebakindlal ajal. EL peab jätkama nii konkurentsivõimelise kestlikkuse kui ka sotsiaalse ja majandusliku vastupanuvõime saavutamist. Lähitulevikus on vaja toetusmeetmeid, et leevendada Venemaa Ukraina-vastase agressiooni mõju eurooplastele ja ELi ettevõtetele, eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd). Need meetmed peavad väga hästi arvestama just vähekaitstud leibkondade ja eriti keerulises olukorras ettevõtetega. Lisaks on avaliku ja erasektori investeeringud koos reformidega üliolulised, et tagada turvalisem ja taskukohasem energiavarustus, muuta meie majandus ja ühiskond vastupidavamaks ning kasutada ära rohe- ja digipöörde võimalusi. Selleks on vaja saavutada ka Euroopa kliimamääruse siduvad eesmärgid. Et ELi majandus sellisel moel põhjalikult, tõhusalt, tulemuslikult, õiglaselt, kaasavalt ja demokraatlikult ümber kujundada, peavad liikmesriigid oma tegevust koordineerima.

Joonis 1. Konkurentsivõimelise kestlikkuse neli mõõdet – lühiajaliste ja keskpika perioodi probleemide lahendamine

2.1 Keskkonnasäästlikkus

Praegune energiakriis on toonud esile vajaduse usaldusväärsete ja puhaste energiaallikate ning hästi toimivate ELi energiaturgude järele ning juhtinud rohkem tähelepanu ELi kliimaeesmärkidele. Komisjon on teinud ettepaneku mitme erakorralise poliitikaalgatuse kohta, mille eesmärk on tegeleda praeguse energiakriisi vahetute tagajärgedega leibkondadele ja ettevõtjatele, ning taganud samal ajal piisava puhta, turvalise ja taskukohase energia ning juurdepääsu kriitilise tähtsusega toorainetele. Nende poliitikameetmete oluline osa on kava „REPowerEU“, mille eesmärk on lõpetada ELi sõltuvus Venemaa fossiilkütustest ja kiirendada üleminekut puhtale energiale. Kava „REPowerEU“ põhineb kolmel sambal: energiavarustuse mitmekesistamine, energiasääst ja -tõhusus ning taastuvenergia kiirem kasutuselevõtt. See toimib täielikus kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppega ja tugineb paketi „Eesmärk 55“ eesmärkidele, kuna selle ettepanek on suurendada energiatõhusust ja taastuvate energiaallikate kasutamist. „REPowerEU“ teatise järel on komisjon ja liikmesriigid loonud ELi energiaplatvormi, et suurendada taskukohase hinnaga energia varustuse kindlust. Komisjoni ettepanekute põhjal võttis nõukogu kiiresti vastu määruse gaasi hoiustamise kohta ja erakorralised meetmed, sealhulgas uue õigusakti ja Euroopa gaasinõudluse vähendamise kava, et vähendada gaasinõudlust ELis järgmiseks kevadeks 15 %. Seejärel 6. oktoobril 2022 leppis nõukogu kokku erakorralistes meetmetes energiahindade alandamiseks (vt allpool). Komisjon esitas 18. oktoobril ettepaneku ühise gaasiostumehhanismi, veeldatud maagaasi (LNG) tarnete täiendava võrdlusaluse, turukorrigeerimismehhanismi ja solidaarsuskokkulepete suhtes kohaldatava korra kohta.

Lühiajalises perspektiivis peab EL tasakaalustama energiavarustust ja -nõudlust ning tegelema kasvavate energiakuludega ning säilitama samal ajal rohepöörde stiimulid. Pärast komisjoni ettepanekuid võttis nõukogu 5. augustil 2022 vastu uued eeskirjad gaasinõudluse vähendamise koordineeritud meetmete kohta ning 6. oktoobril 2022 määruse kõrgetele energiahindadele reageerimiseks võetavate erakorraliste sekkumismeetmete kohta, mille kohaselt tuleks vähendada tipptundide ja üldist elektrinõudlust. Meetmetega kehtestatakse ka ajutine tulu ülempiir väiksemate piirkuludega elektritootjatele, nimelt nendele, kelle tehnoloogiakulud on väiksemad, ning ajutine solidaarsusmaks ülemääraselt kasumilt, mis on saadud tegevusest nafta-, gaasi-, söe- ja rafineerimissektoris ning mis ei ole hõlmatud väiksemate piirkuludega tootjate tulu ülempiiriga. Solidaarsusmaksust saadav tulu suunataks muu hulgas ümber energiatarbijatele, eelkõige vähekaitstud leibkondadele, hinnatõusust rängalt mõjutatud ettevõtetele ja kriitilise tähtsusega ökosüsteemidele, nagu energiamahukad tööstusharud, säilitades rohepöörde jaoks vajalikud investeerimisstiimulid. Kuna poliitikameetmed, mida võetakse ühes liikmesriigis kõrgete energiahindade majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks, mõjutavad ka teisi liikmesriike, tuleks neid ELi tasandil koordineerida, et tagada nende tulemuslikkus ja hõlmata investeeringud piiriülestesse projektidesse. Et kaitsta ühtset turgu, kasutada ära võimalikku koostoimet ja hoida ära killustumine, tuleks proovida leida ühised ELi tasandi lahendused. Toetust antakse praegustele energiakriisi tingimustele reageerimiseks ning see peaks seetõttu jääma ajutiseks, kuid peaks siiski olema kooskõlas keskpika perioodi eesmärgiga lõpetada järk-järgult fossiilkütuste ja muude keskkonnale kahjulike toetuste maksmine.

Praegune energiakriis näitab, et rohepöördes on vaja teha kiireid edusamme, sealhulgas suurendada taastuvate energiaallikate kasutamist ja kiirendada nende kasutuselevõttu. Selleks on vaja muuta viise, kuidas me energiat toodame, sellega kaupleme, tagame sellega varustatuse ja seda kasutame kooskõlas ELi keskpika perioodi ja pikaajaliste eesmärkidega. Alates 2015. aastast on energialiit juhindunud energiajulgeoleku, energia taskukohasuse ja puhta energia eesmärkidest, mis aitavad meid ühtlasi välja ka praegusest energiakriisist. Süsteemse üleminekuga soovitakse saavutada meie kliima- ja keskkonnaeesmärgid ning samal ajal edendada meie majandust ja pikaajalist konkurentsivõimet. Et vähendada sõltuvust Venemaa fossiilkütustest ja ELi energiasüsteemis fossiilkütustest loobumist kiirendada, on 2027. aasta lõpuks vaja hinnanguliselt 210 miljardi euro ulatuses lisainvesteeringuid. See lisandub paketi „Eesmärk 55“ iga-aastastele investeerimisvajadustele. Need investeeringud on kasulikud ELi tööstusharudele, mis arendavad ümberkujundavaid tehnoloogiaid ja uuendusi ning suurendavad suutlikkust toota ELis vähese CO2 heitega taskukohast energiat, eriti kui neid kombineeritakse meetmetega, millega lihtsustatakse ja kiirendatakse loamenetlusi ning kõrvaldatakse muud haldustõkked, mis aeglustavad taastuvate energiaallikate kasutuselevõttu. Need investeeringud hoogustavad töökohtade loomist ja suurendavad töökohavahetuse võimalusi, mis põhinevad töötajate täiendus- ja ümberõppel, ning suurendavad samal ajal ELi avatud strateegilist autonoomiat. Lisaks energiatõhususe meetmete tugevdamisele ja taastuvate energiaallikate kasutuselevõtu kiirendamisele suurendab kava „REPowerEU“ ka saastevaba vesinikuga seotud eesmärke, mis on oluline osa plaanist asendada maagaas, kivisüsi ja nafta tööstuses, kus CO2 heidet on raske vähendada. Kavaga „REPowerEU“ seatakse eesmärk toota 2030. aastaks ELis 10 miljonit tonni saastevaba vesinikku ja importida 10 miljonit tonni saastevaba vesinikku. Komisjon teatas, et tal on kavas luua saastevaba vesiniku tootmise soodustamiseks Euroopa vesinikupank. Neid investeeringuid võivad võimendada ka struktuurireformid, mis viivad maksusüsteemid kooskõlla keskkonnaeesmärkidega, kohaldavad põhimõtet, et saastaja maksab, või lihtsustavad menetlusi.

Kuna kliimamuutused ja keskkonnaseisundi halvenemine on eksistentsiaalne probleem ja sõltuvus fossiilkütustest seab ohtu meie ühiskonna, jääb Euroopa roheline kokkulepe meie teenäitajaks. Sel aastal on Euroopa rinda pistnud ränkade kuumalainete ja äärmuslike põudadega, mis on põhjustanud raskeid metsatulekahjusid. See näitab selgelt, milline mõju on kliimamuutustel meie elule ja elatusvahenditele. Alates 2019. aasta detsembrist toetatakse Euroopa rohelise kokkuleppega CO2 heite vähendamist, üleminekut ringmajandusele, elurikkuse ja ökosüsteemide kaitset ning õiglast üleminekut. Eelkõige edendab pakett „Eesmärk 55“ ELi majanduse, sealhulgas energeetika, transpordi ja tööstuse põhjalikku ümberkujundamist kooskõlas Euroopa kliimamääruses sätestatud ELi eesmärkidega vähendada heitkoguseid 2030. aastaks vähemalt 55 % ja saada 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks. Liikmesriigid peaksid nende suurte eesmärkide täitmiseks lisama jõulisemaid meetmeid ajakohastatud riiklike energia- ja kliimakavade projektidesse, mis tuleb esitada 2023. aasta juuniks, ning lõplikesse kavadesse, mis tuleb esitada 2024. aasta juuniks. Lisaks CO2 heite vähendamisele kutsutakse liikmesriike üles suurendama oma vastupanuvõimet kliimamuutuste suhtes. Euroopa rohelise kokkuleppe peamised poliitikastrateegiad, mida praegu ellu viiakse, käsitlevad elurikkust, ringmajandust, nullsaastet, kestlikku põllumajandust, kestlikke toidusüsteeme, kestlikku liikuvust ja kliimamuutustega kohanemist.

Täiendades vastastiku muid ELi vahendeid, nagu ühtekuuluvuspoliitika ja InvestEU, on taaste- ja vastupidavusrahastu oluline kava „REPowerEU“ riiklikul tasandil rakendamise vahend, mis toetab ühtlasi Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärke. Liikmesriigid reageerivad praegustele probleemidele ELiga ühiselt ning tugevdavad olemasolevaid taaste- ja vastupidavuskavasid spetsiaalsete kava „REPowerEU“ peatükkidega kooskõlas kava „REPowerEU“ eesmärkidega. Need peatükid peaksid keskenduma asjakohastele reformidele ja investeeringutele, et hoogustada taastuvenergia ja muude puhaste tehnoloogiate ning energiasektoris vajaliku taristu kasutuselevõttu ning suurendada energiatarbimise vähendamiseks energiatõhusust. Kava „REPowerEU“ meetmed saavad kasu sünergiast rohepöörde meetmetega, mida juba toetatakse taaste- ja vastupidavusrahastust selle praegusel kujul ning ühtekuuluvuspoliitika fondidest ja InvestEU programmidest, sellistes valdkondades nagu õhusaaste vähendamine, ringmajanduse ja ressursitõhususe edendamine, elurikkuse taastamine ja kaitsmine, ning nendega peaksid kaasnema lisameetmed kaksiküleminekuks vajalike oskuste täiendamiseks.

2.2 Tootlikkus