Lääne-Balkani marsruudil Ungarisse saabujate rahvusliku koosseisu muutus 2015. aasta algusest ja saabujate arvu märkimisväärne kasv suvekuude jooksul tähistavad uut erakorralist olukorda, mis vastab artikli 78 lõikes 3 sätestatud kriteeriumidele. Sellel marsruudil saabuvate Süüria kodanike arvu märkimisväärne suurenemine osutab, et saabujad vajavad suure tõenäosusega rahvusvahelist kaitset. Saabujate arvu eksponentsiaalne kasv lühikese aja jooksul on pärssinud Ungari suutlikkust anda piisavaid ressursse tänapäeva nõuetele vastava vastuvõtuvõime ja varjupaiga andmise protsesside tagamiseks. Selle tulemusena andis komisjon Ungarile hädaabi Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist ning Sisejulgeolekufondist. Hoolimata sellest akuutsest abivajadusest toimub peamiselt edasiliikumine Austria ja Saksamaa suunas ning Ungari on muutunud transiidiriigiks enamikule rändajatele, kes eelistavad mitte jätkata oma taotluse menetlemist ja mitte taotleda rahvusvahelist kaitset Ungaris. Samalaadseid rändetrende võib näha nii Kreekas kui ka Itaalias. Seega on edasised meetmed ümberpaigutamiseks nimetatud kolmest liikmesriigist neile koondunud rändesurve tõttu õigustatud, ning asjaolu, et enamik ELi välispiiridele saabuvaid isikuid otsivad kaitset mujal, kuna Itaalias, Kreekas ja Ungaris leiavad nad end probleemses olukorras.

Kreekale laekus 2015. aasta 1. jaanuarist kuni 31. juulini 7 475 rahvusvahelise kaitse taotlust. See on 30 % suurem kui taotluste arv samal perioodil 2014. aastal (5 740). Itaalia sai sama perioodi jooksul 39 183 rahvusvahelise kaitse taotlust ja Ungari 98 072, mis on võrreldes 2014. aastaga vastavalt 27 % (30 755) ja 1 290 % (7 055) suurem.

Frontexi 2015. aasta 1. jaanuari kuni 30. augusti andmete kohaselt on Vahemere piirkonna kesk- ja idaosa marsruudid ning Lääne-Balkani marsruut peamised ELi piiri ebaseadusliku ületamise alad, mille arvele langeb 99 % kõigist ELi piiri ebaseaduslikest ületamistest. Frontexi andmed näitavad ka seda, et Lääne-Balkani marsruudi arvele jääb rohkem kui 30 % kõigist ebaseaduslikest piiriületamistest, mis on 2015. aastal seni avastatud ja millest enamik on toimunud üle Kreeka välispiiri. Enamik Vahemere piirkonna keskosa marsruudi kaudu saabunutest on Süüriast ja Eritreast pärit põgenikud, kelle varjupaigataotluste esimesel korral rahuldamise määr oli Eurostati andmeil 2015. aasta esimeses kvartalis üle 75 %. Vahemere piirkonna idaosa ja Lääne-Balkani marsruudil saabuvad rändajad pärinevad enamuses Süüriast ja Afganistanist.

Pärast seda nõukogu kokkulepet on rändeolukord Vahemere piirkonna kesk- ja idaosas veelgi enam pingestunud. Rändajate ja põgenike vood on suvekuudel rohkem kui kahekordistunud, mis on andnud põhjust uue ümberpaigutamismehhanismi käivitamiseks, et leevendada survet Itaaliale, Kreekale, aga ka Ungarile. Statistiline teave 2015. aasta 1. jaanuarist kuni 31. juulini ebaseaduslikult liikmesriikidesse saabunud kolmandate riikide kodanike, sh ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajajate arvu kohta, kinnitab vastavat rändesurvet Itaaliale ja Kreekale ning näitab edasiliikumist läbi Euroopa üle Ungari-Serbia piiri, mis tekitab erakorralise surve Ungaris.

Vahemerel hiljuti toimunud tragöödiate valguses esitatud Euroopa rände tegevuskava, Euroopa Ülemkogu 2015. aasta aprilli ja juuni avaldused ning Euroopa Parlamendi resolutsioon jagavad seisukohta, et piiriäärsed liikmesriigid vajavad konkreetset ja kiiret abi ning et vaja on tugevdada liidusisest solidaarsust ja konkreetseid ettepanekuid enim mõjutatud liikmesriikide toetamiseks.

Osana ühisest varjupaigapoliitikast sätestatakse ELi toimimise lepingu artikli 78 lõikes 3 konkreetne õiguslik alus hädaolukordadega tegelemiseks. See põhineb Euroopa Komisjoni ettepanekul ja võimaldab nõukogul pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist võtta täiendavaid meetmeid, et aidata liikmesriike, kes seisavad silmitsi hädaolukorraga, mis seisneb ootamatus kolmandate riikide kodanike sissevoolus ühte või mitmesse liikmesriiki. Artikli 78 lõikes 3 kavandatud täiendavad meetmed on olemuselt erakorralised. Need võetakse kasutusele vaid juhul, kui kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevoolu korral tekivad liikmesriigi/liikmesriikide varjupaigasüsteemi(de)s piisavalt kiireloomulised ja rasked probleemid.

Viivitamatute meetmete osana teatas komisjon, et mai lõpuks esitab ta ettepaneku mehhanismi kohta, mis käivitaks Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 78 lõikes 3 ette nähtud hädaolukordadele reageerimise süsteemi. Tegevuskavas tõdeti, et liikmesriikide varjupaigasüsteemid on praegu enneolematu surve all ja et saabujate arvukuse tõttu, eelkõige piiriliikmesriikides, on nende vastuvõtmis- ja menetlemisvõimekus juba praegu ammendumas. Tegevuskavas teatati, et ettepanek kohaldada artikli 78 lõiget 3 hõlmab ajutist kava ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate isikute jaotamiseks, et tagada kõigi liikmesriikide õiglane ja tasakaalustatud osalemine selles ühises jõupingutuses. Tegevuskava lisas esitati ümberjaotamiskvoodid, mis põhinevad tegevuskavas nimetatud kriteeriumidel (SKP, rahvaarv, töötuse määr ning varasemate varjupaigataotlejate ja ümberasustatud pagulaste arv).

Euroopa Komisjon esitas 13. mail 2015 põhjaliku Euroopa rände tegevuskava,1 milles ta visandas ühelt poolt viivitamatud meetmed, mida komisjon kavatseb soovitada, et reageerida Vahemere piirkonna kriisiolukorrale, ning teiselt poolt keskmise ja pika perspektiivi algatused, mida on vaja, et pakkuda struktuurilisi lahendusi rände paremaks haldamiseks kõigis selle aspektides.

Teiseks kohaldataks käesolevat otsust ettepaneku kohaselt ainult nende varjupaigataotlejate suhtes, kelle puhul Itaalia, Kreeka või Ungari oleks kooskõlas määruses (EL) nr 604/2013 määratletud vastuvõtukriteeriumidega põhimõtteliselt vastutav liikmesriik. Sellega tagatakse, et määruse (EL) nr 604/2013 kohaldamist jätkatakse Itaalias, Kreekas ja Ungaris juba viibivate varjupaigataotlejate suhtes, sh nende suhtes, kelle kodakondsuse puhul taotluste rahuldamise määr on üle 75 %, kelle puhul määruses sätestatud objektiivsetest kriteeriumidest (näiteks perekonda kuuluvate isikute viibimine teises liikmesriigis) üks osutab sellele, et vastutav on mõni teine liikmesriik. Seetõttu viiakse need varjupaigataotlejad üle teistesse liikmesriikidesse määruse (EL) nr 604/2013 kohaselt, mitte aga käesolevas ettepanekus kavandatud ajutiste meetmete raames. Samal ajal jätkatakse määruse (EL) nr 604/2013 kohaldamist nende isikute suhtes, keda käesoleva kava kohaselt ümber paigutatud ei ole ja keda teised liikmesriigid tagasi Itaaliasse või Ungarisse saata ei saa. Selles osas on olukord Kreekas erinev, sest seal on praegune olukord selline, et liikmesriigid on peatanud Dublini süsteemi kohased üleviimised Kreekasse vastavalt Euroopa Inimõiguste Kohtu otsusele M.S.S. vs. Belgia ja Kreeka, millele järgnes Euroopa Kohtu otsus N.S. vs. Ühendkuningriik, mis kinnitas süsteemseid puudusi Kreeka varjupaigamenetluses ja varjupaigataotlejate vastuvõtutingimustes.

Esiteks tuleb käesolevat otsust ettepaneku kohaselt kohaldada ainult nende taotlejate suhtes, kes esmapilgul vajavad ilmselgelt rahvusvahelist kaitset. Sellised varjupaigataotlejad on käesoleva otsuse kohaselt need, kelle kodakondsuse puhul on Eurostati andmetel keskmine taotluste rahuldamise määr ELi tasemel üle 75 %.

Selleks et tagada ümberpaigutamise rakendamiseks ühetaolised tingimused juhul, kui üks või mitu liikmesriiki ei osale taotlejate ümberpaigutamises, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes. Selleks et jagada taotlejate ümberpaigutamises mitteosaleva liikmesriigi jaoks ettenähtud jaotuskvoodi kohased eraldised ülejäänud liikmesriikide vahel, tuleb kasutada kontrollimenetlust, kuna selline ümberjaotamine avaldab olulist mõju vastavalt määruse (EL) nr 182/2011 artikli 2 lõike 1 punktile a.

Tuleb tagada, et solidaarsus suure surve all oleva liikmesriigiga ei mõjutaks ümberpaigutamist vajavate inimeste arvu. Seepärast tuleks jaotuskvoodi kohased eraldised, mis on ette nähtud liikmesriigile, kes on esitanud teate, mille komisjon on heaks kiitnud, ümber jagada teiste liikmesriikide vahel.

Ettepanekuga nähakse ette, et kui erandjuhtudel teatab liikmesriik komisjonile, et ta ei suuda nõuetekohaselt õigustatud põhjustel, mis on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 sätestatud ELi põhiväärtustega, ajutiselt osaleda täielikult või osaliselt taotlejate ümberpaigutamises ühe aasta jooksul, peaks see liikmesriik selle asemel andma rahaline panuse ELi eelarvesse summas 0,002 % SKPst, millega toetatakse kõigi teiste liikmesriikide jõupingutusi toimetulekuks kriisiolukorraga ja tagajärgedega, mis tulenevad sellise liikmesriigi mitteosalemisest ümberpaigutamises. Osalise osalemise korral ümberpaigutamises vähendatakse kõnealust summat vastavalt. See summa tuleks eraldada Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi sihtotstarbelise tuluna.

Ettepanekus esitatakse Itaaliast, Kreekast ja Ungarist ümberpaigutatavate varjupaigataotlejate arvuline eesmärk, mis on vastavalt 15 600, 50 400 ja 54 000, ja lisades on esitatud kaks jaotuskvooti, mille abil määratakse kindlaks vastavalt kas Itaaliast, Kreekast või Ungarist teistesse liikmesriikidesse ümberpaigutatavate varjupaigataotlejate arv. Jaotus Itaalia, Kreeka ja Ungari vahel põhineb sellel, kui suur on vastavalt Itaaliasse, Kreekasse ja Ungarisse ebaseaduslikult sisenenud piiriületajate koguarvust nende osakaal, kes vajavad ilmselgelt rahvusvahelist kaitset. Selles võetakse arvesse ka ebaseaduslike piiriületuste arvu järsku kasvu 2015. aasta jooksul ning eriti juulis ja augustis Ungaris, samuti juulis ja augustis Kreekas ning püsivalt suurt piiriületuste arvu juulis ja augustis Itaalias. Ettepaneku kohaselt ei peaks Itaalia, Kreeka ja Ungari ise ümberpaigutamise sihtliikmesriikideks olema. Itaaliast, Kreekast ja Ungarist ümberpaigutatavad 120 000 varjupaigataotlejat moodustavad ligikaudu 62 % Itaaliasse ja Kreekasse 2015. aasta juulis ja augustis ning Ungarisse 2015. aasta jooksul ebaseaduslikult sisenenud ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate isikute koguarvust. Ungari puhul on tehtud ettepanek paigutada ümber 54 000 rahvusvahelise kaitse taotlejat; käesoleva aasta juuli lõpuks oli Ungaris esitatud 98 072 taotlust. Seega kujutab käesoleva otsusega kavandatav ümberpaigutamismeede endast koormuse õiglast jagamist ühelt poolt Itaalia, Kreeka ja Ungari ning teiselt poolt teiste liikmesriikide vahel.

Teised liikmesriigid, kes on ettepanekus määratletud kui „ümberpaigutamise sihtliikmesriigid”, vastutavad sestpeale ümberpaigutatava isiku taotluse läbivaatamise eest. Taotlus vaadatakse läbi vastavalt eeskirjadele, mis on kehtestatud direktiiviga 2011/95/EL ja direktiiviga 2005/85/EÜ ning alates 20. juulist 2015 direktiivi 2005/85/EÜ asendava direktiiviga 2013/32/EL. Vastuvõtutingimused peavad olema kooskõlas eeskirjadega, mis on kehtestatud direktiiviga 2003/9/EÜ ning alates 20. juulist 2015 direktiivi 2003/9/EÜ asendava direktiiviga 2013/33/EL.

Ettepaneku eesmärk on kehtestada rahvusvahelise kaitse valdkonnas Itaalia, Kreeka ja Ungari abistamiseks ajutised meetmed, et need riigid saaksid tõhusalt tegeleda praegu toimuva kolmandate riikide kodanike märkimisväärse sissevooluga nende territooriumile, mis paneb nende varjupaigasüsteemid surve alla.

ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet on kutsunud ELi üles kasutama ELi-siseseid solidaarsusmehhanisme, et toetada eelkõige Kreekat ja Itaaliat ning paigutada merel päästetud Süüria põgenikud õiglase jaotuskvoodi alusel ümber erinevatesse riikidesse üle kogu Euroopa. Rahvusvahelist kaitset vajavate isikute ümberpaigutamise kohta on oma seisukoha avaldanud ka valitsusväline sektor.

Ülejäänud kolmandate riikide kodanikke, kes on või ei ole rahvusvahelist kaitset taotlenud, ümberpaigutamiskava ei puuduta ning nende eest vastutavad Itaalia, Kreeka ja Ungari või liikmesriik, kes on vastavalt määrusele (EL) nr 604/2013 määratletud vastutava liikmesriigina. Samal ajal on ümberpaigutamise sihtliikmesriikide poolt Itaaliale, Kreekale ja Ungarile antav toetus seotud nende kolme riigi poolsete tegevuskavade ajakohastamise või esitamisega, mille täitmist kontrollib komisjon ja mis sisaldavad konkreetseid meetmeid, mida Itaalia, Kreeka ja Ungari võtavad selleks, et tagada oma varjupaiga- ja rändesüsteemide paranenud suutlikkus eriliste surveolukordadega tegelemiseks pärast käesolevas ettepanekus sätestatud ümberpaigutamismenetluse kohaldamise lõppu.

Siiani Euroopa Komisjoni ja EASO poolt võetud finants- ja töökorralduslikud meetmed Itaalia, Kreeka ja Ungari varjupaigasüsteemide toetuseks ei ole olnud piisavad selleks, et lahendada praegust kriisiolukorda neis liikmesriikides. Arvestades eespool kirjeldatud sissevoolust põhjustatud olukorra kiireloomulisust ja keerukust, ei lähe selle tõhusaks lahendamiseks täiendavate ELi tasandi meetmete kasutuselevõtt nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. Eelkõige on ettepanekus kavandatud, et kahe aasta jooksul paigutatakse Itaaliast, Kreekast ja Ungarist teiste liikmesriikide territooriumidele ümber vastavalt 15 600, 50 400 ja 54 000 ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavat varjupaigataotlejat. Võttes Itaalia ja Kreeka puhul aluseks 2015. aasta juuli ja augusti statistilised andmed ning Ungari puhul kogu 2015. aasta statistilised andmed, on ümberpaigutatavate isikute arv Itaalia, Kreeka ja Ungari puhul 36 % Itaaliasse, Kreekasse ja Ungarisse ebaseaduslikult sisenenud isikute koguarvust.

Hädaolukord, mis on ülalkirjeldatud viisil tekkinud kolmandate riikide kodanike ootamatust sissevoolust Itaaliasse, Kreekasse ja Ungarisse, asetab nende riikide varjupaigasüsteemid ja ressursid märkimisväärse surve alla. Selle tagajärjed võivad nende isikute edasise Itaaliast, Kreekast ja Ungarist teistesse liikmesriikidesse liikumise tõttu mõjutada ka teisi liikmesriike. On selge, et üksikute liikmesriikide võetavad meetmed ei suuda rahuldavalt vastata ühistele probleemidele, millega kõik liikmesriigid selles valdkonnas silmitsi on. Seetõttu on selles valdkonnas vajalikud ELi tasandi meetmed.

Euroopa Ühendus on sõlminud Islandi, Norra, Šveitsi ja Liechtensteiniga Dublini/EURODACi õigustikuga assotsieerimise lepingud (määrus (EÜ) nr 343/2003, mis on asendatud määrusega (EL) nr 604/2013, ja määrus (EÜ) nr 2725/2000, mis asendatakse määrusega (EL) nr 603/2014). Käesolev ettepanek ei kujuta endast Dublini/EURODACi õigustiku edasiarendust ja seetõttu ei ole sellega assotsieerunud riigid kohustatud teatama komisjonile käesoleva otsuse heakskiitmisest pärast selle heakskiitmist nõukogus. Assotsieerunud riigid võivad aga otsustada käesoleva otsusega kehtestatud ajutistes meetmetes vabatahtlikult osaleda.

Ettepanekus täpsustatakse, et käesolevas otsuses sätestatud ümberpaigutamismeetmeid toetatakse rahaliselt määrusega (EL) nr 516/2014 loodud Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist (AMIF). Selleks saavad kõik ümberpaigutamise sihtliikmesriigid iga Itaaliast, Kreekast ja Ungarist käesoleva otsuse kohaselt ümber paigutatud rahvusvahelise kaitse taotleja kohta ühekordselt 6 000 eurot. Rahalist toetust rakendatakse määruse (EL) nr 516/2014 artiklis 18 sätestatud menetluste kaudu. Ümberpaigutamiskuludeks nähakse ettepanekus ette, et Itaalia, Kreeka ja Ungari saavad iga nende territooriumilt ümber paigutatud isiku eest ühekordse maksena 500 eurot.

Ettepanekus tuletatakse meelde Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 78 lõikest 3 tulenevat võimalust, mille kohaselt võib nõukogu komisjoni ettepanekul pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist võtta vastu ajutised meetmed, millega kaitsta muud liikmesriiki kui Itaalia, Kreeka või Ungari, kui see liikmesriik peaks silmitsi seisma sarnase hädaolukorraga, mida iseloomustab kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevool. See võib osutuda vajalikuks eelkõige juhul, kui olukord Ida-Ukrainas veelgi halveneb. Ettepanekuga nähakse ette, et sellised meetmed võivad asjakohasel juhul hõlmata käesoleva otsusega kindlaksmääratud liikmesriigi kohustuste peatamist.

Ettepanek sisaldab teise liikmesriiki ümberpaigutatavatele isikutele ettenähtud konkreetseid tagatisi ja kohustusi. Ettepanekus sätestatakse õigus saada ümberpaigutamismenetluse kohta teavet, õigus saada teavet ümberpaigutamisotsuse kohta, milles peab olema nimetatud ümberpaigutamise sihtliikmesriik, ja õigus saada ümber paigutatud pereliikmetega samasse liikmesriiki. Ettepanekus tuletatakse meelde kohustust pidada ümberpaigutamise sihtliikmesriigi valikul eelkõige silmas lapse parimaid huve. See viitab muu hulgas Itaalia, Kreeka ja Ungari kohustusele anda teistele liikmesriikidele teada, kui ümberpaigutatav varjupaigataotleja on saatjata alaealine, ja tagada koos selle alaealise ümberpaigutamise suhtes huvi üles näidanud liikmesriigiga, et enne ümberpaigutamist hinnatakse lapse parimaid huve kooskõlas ÜRO lapse õiguste komitee üldise märkusega nr 14 (2013), mis käsitleb lapse õigust sellele, et tema parimad huvid seataks esikohale. Ettepanekus tuletatakse meelde tagajärgi, mis kaasnevad juhul, kui praegu kohaldatavatel ELi õigusaktidel põhineva ümberpaigutamiskavaga hõlmatud rahvusvahelise kaitse taotlejad või kaitse saanud liiguvad edasi ühest liikmesriigist teise, st kui nad sisenevad ilma loata sellise liikmesriigi territooriumile, kes ei ole nende eest vastutav (käesoleval juhul ümberpaigutamise sihtliikmesriik).

Liikmesriigid teatavad regulaarselt, mitu taotlejat võib ümber paigutada nende territooriumile. EASO ja vajaduse korral ka liikmesriikide kontaktametnike abiga määravad Itaalia, Kreeka ja Ungari selle alusel kindlaks konkreetsed varjupaigataotlejad, keda oleks võimalik teistesse liikmesriikidesse ümber paigutada. Seda tehes tuleks eelistada haavatavaid varjupaigataotlejaid. Pärast nõusoleku saamist liikmesriigilt, kuhu varjupaigataotleja ümber paigutatakse, peab Itaalia, Kreeka või Ungari vastu võtma ametliku ümberpaigutamisotsuse ja sellest varjupaigataotlejale teatama. Ettepaneku kohaselt ei või taotlejaid, kellelt tuleb määruse (EL) nr 603/2013 artiklis 9 sätestatud kohustuste kohaselt võtta sõrmejäljed, paigutada ümber juhul, kui neilt ei ole võetud sõrmejälgi. Ettepanekus täpsustatakse, et liikmesriikidele jääb õigus taotleja ümberpaigutamisest keelduda, kui sellega kaasneb oht riiklikule julgeolekule või avalikule korrale. Ettepanekuga nähakse ette, et kõik menetluslikud sammud tuleb astuda võimalikult kiiresti ja et taotleja ümberpaigutamine peab igal juhul toimuma hiljemalt kaks kuud pärast seda, kui ümberpaigutamise sihtliikmesriik on teatanud, mitu taotlejat saaks kiiresti ümber paigutada. Seda tähtaega on põhjendatud juhtudel võimalik ümberpaigutamise sihtliikmesriigi puhul veel kahe nädala ning Itaalia, Kreeka ja Ungari puhul nelja nädala võrra pikendada.

(6)Euroopa Ülemkogu otsustas 25. ja 26. juuni 2015. aasta kohtumisel muu hulgas, et paralleelselt tuleks tegeleda kolme peamise aspektiga: ümberpaigutamine/ümberasustamine, tagasisaatmine/tagasivõtmine/taasintegreerimine ning koostöö päritolu- ja transiidiriikidega. Pidades silmas praegust hädaolukorda ning kohustust tugevdada solidaarsust ja vastutust, leppis Euroopa Ülemkogu kokku 40 000 ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajava isiku Itaaliast ja Kreekast teistesse liikmesriikidesse ajutise ja erakorralise ümberpaigutamise suhtes kahe aasta jooksul. Selles meetmes osaleksid kõik liikmesriigid. Euroopa Ülemkogu kutsus üles sel eesmärgil kiiresti vastu võtma nõukogu otsuse ning nentis, et selleks peaksid kõik liikmesriigid konsensuse teel kokku leppima selliste isikute jaotamises, arvestades iga liikmesriigi eriomast olukorda.

(5)Euroopa Parlament kordas oma 28. aprilli 2015. aasta resolutsioonis, et liidu reaktsioon hiljuti Vahemerel aset leidnud tragöödiatele peab põhinema solidaarsusel ja vastutuse õiglasel jagamisel ning et liit peab suurendama oma jõupingutusi, et toetada selles valdkonnas liikmesriike, kes võtavad vastu absoluutarvudes või proportsionaalselt kõige rohkem põgenikke ja rahvusvahelise kaitse taotlejaid.

(1)Aluslepingu artikli 78 lõikes 3 on sätestatud, et kui ühes või mitmes liikmesriigis tekib kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevoolu tõttu hädaolukord, võib nõukogu võtta komisjoni ettepaneku põhjal vastu ajutisi meetmeid asjaomaste liikmesriikide toetamiseks.

Kindlustades asjaomastele isikutele kiire juurdepääsu kohasele rahvusvahelise kaitse andmise menetlusele, on käesoleva otsuse eesmärk kaitsta varjupaigaõigust ning tagada kaitse tagasi- ja väljasaatmise eest vastavalt harta artiklitele 18 ja 19. Tagades asjaomaste isikute üleviimise liikmesriiki, kes suudab neile tagada asjakohased vastuvõtutingimused ja lõimumisvõimalused, on käesoleva otsuse eesmärk igakülgselt tagada ka inimväärikus ja kaitse piinamise ja ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise eest vastavalt harta artiklitele 1 ja 4. Lisaks on käesoleva otsuse eesmärk kaitsta lapse õigusi kooskõlas harta artikliga 24 ja õigust perekonna ühtsusele vastavalt harta artiklile 7.

(7)Liikmesriikide eriomased olukorrad tulenevad eelkõige rändevoogudest teistes geograafilistes piirkondades, näiteks Lääne-Balkani rändeteel.

(8)Mitu liikmesriiki oli 2014. aastal silmitsi nende territooriumile saabuvate rändajate, sealhulgas rahvusvahelise kaitse taotlejate koguarvu märkimisväärse kasvuga; mõnes riigis jätkus sama olukord ka 2015. aasta esimestel kuudel. Mitmele liikmesriigile anti Euroopa Komisjoni erakorralist finantsabi ja EASO operatiivtuge, et aidata neil sisserändajate arvu suurenemisega toime tulla.

(9)Liikmesriikidest, kus esineb eriti suur surve, arvestades ka hiljutisi traagilisi sündmusi Vahemerel, on eelkõige Itaaliale ja Kreekale ja viimasel ajal ka Ungarile osaks langenud nende territooriumile saabuv enneolematu hulk rändajaid, kelle hulgas on ka rahvusvahelise kaitse taotlejaid, kes ilmselgelt vajavad rahvusvahelist kaitset; see põhjustab tugevat survet nende liikmesriikide rände- ja varjupaigasüsteemidele.

(10)20. juulil 2015 jõudis nõukogu kokkuleppele üldistes põhimõtetes seoses otsuse eelnõuga, millega kehtestatakse ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate isikute Itaaliast ja Kreekast teistesse liikmesriikidesse ajutise ja erakorralise ümberpaigutamise mehhanism. Samal päeval võeti iga liikmesriigi eriomast olukorda arvestades konsensuse alusel vastu nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate resolutsioon 40 000 ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajava isiku ümberpaigutamise kohta Kreekast ja Itaaliast. Kahe aasta jooksul paigutatakse Itaaliast ümber 24 000 isikut ja Kreekast 16 000 isikut.

(11)Viimastel nädalatel on rändesurve lõunapoolsetel välistel maa- ja merepiiridel taas järsult suurenenud ning rändevoog jätkub Vahemere piirkonna keskosast idaossa ja Lääne-Balkani marsruudil Ungari suunas, mille põhjuseks on Keekasse ja Kreekast saabuvate rändajate suurenev arv. Võttes arvesse praegust olukorda, peaks olema õigustatud võtta täiendavaid ajutisi meetmeid, et kergendada varjupaigataotlejate tekitatud survet Itaaliale ja Kreekale, ning võtta uusi meetmeid Ungari toetamiseks.

(12)Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri (Frontex) andmete kohaselt leidsid ebaseaduslikud piiriületused Euroopa Liitu 2015. aasta esimesel kaheksal kuul aset peamiselt Vahemere piirkonna kesk- ja idaosa marsruutide kaudu. Alates käesoleva aasta algusest on Itaaliasse ebaseaduslikult saabunud ligikaudu 116 000 rändajat, sealhulgas umbes 10 000 ebaseaduslikku rändajat, kelle kohalikud võimud on registreerinud, kuid kes ootavad veel kinnitamist Frontexi andmetes. Frontex avastas käesoleva aasta mais ja juunis 34 691 ebaseaduslikku piiriületust ning juulis ja augustis 42 356 juhtumit, mis tähendab 20 %-list kasvu. 2015. aastal Kreekasse saabunud ebaseaduslike rändajate arv on kiiresti kasvanud, tõustes 211 000ni, sh ligikaudu 28 000 ebaseaduslikku rändajat, kelle kohalikud võimud on registreerinud, kuid kes ootavad veel kinnitamist Frontexi andmetes. Frontex avastas käesoleva aasta mais ja juunis 53 624 ebaseaduslikku piiriületust ning juulis ja augustis 137 000 juhtumit, mis tähendab 250 %-list kasvu. 2015. aasta esimese kaheksa kuu jooksul avastati Ungaris rohkem kui 145 000 ebaseadusliku piiriületust, sealhulgas umbes 3 000 ebaseaduslikku rändajat, kelle kohalikud võimud on registreerinud, kuid kes ootavad kinnitamist Frontexi andmetes. Käesoleva aasta mais ja juunis avastati 53 624 ebaseaduslikku piiriületusjuhtumit ning juulis ja augustis 78 472 juhtumit, mis tähendab 150 %-list kasvu. Oluline osa neis kahes piirkonnas avastatud ebaseaduslikest rändajatest olid need, kelle kodakondsuse puhul on Eurostati andmetel taotluste rahuldamise määr liidu tasemel kõrge.

(13)Eurostati ja EASO andmetel palus 2015. aasta jaanuarist juulini Itaalias rahvusvahelist kaitset 39 183 isikut võrreldes 30 755 isikuga 2014. aasta samal perioodil (27 % rohkem). Sarnaselt suurenes taotluste arv Kreekas, kus taotlejaid oli 7 475 (30 % rohkem). Ungaris suurenes taotluste arv 2015. aasta esimesel poolel võrreldes 2014. aasta sama perioodiga väga järsult: 2015. aasta jaanuarist juulini palus rahvusvahelist kaitset 98 072 isikut võrreldes 7 055 isikuga 2014. aasta samal perioodil. See vastab 1 290 % tõusule.

(14)Sisserände- ja varjupaigapoliitika raames on Itaalia ja Kreeka toetuseks juba võetud mitmeid meetmeid, sealhulgas on neile pakutud ulatuslikku erakorralist abi ja EASO operatiivtuge. Itaalia ja Kreeka olid ajavahemikul 2007–2013 üldprogrammist „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine” (SOLID) abisaajate hulgas suuruselt teisel ja kolmandal kohal ning on lisaks saanud ulatuslikku erakorralist rahalist toetust. Itaalia ja Kreeka on aastatel 2014–2020 jätkuvalt peamised Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist (AMIF) abisaajad. Ungari sai ajavahemikul 2007–2013 programmist SOLID vahendeid 25,5 miljoni euro ulatuses, kaasa arvatud erakorralist abi, ja ajavahemikul 2014–2020 saab Ungari Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist ning Sisejulgeolekufondi välispiiride rahastamisvahendist rohkem kui 64 miljonit eurot. Lisaks on Ungarile 2014. ja 2015. aastal mõlemast fondist juba eraldatud ulatuslikku erakorralist abi.

(15)Itaalia ja Kreeka vahetus naabruses jätkuva ebastabiilsuse ja konfliktide ning Ungarile avalduvate rändevoogude mõju tõttu jätkub ja isegi kasvab tugev surve nende riikide rände- ja varjupaigasüsteemidele ning oluline osa rändajaid võib vajada rahvusvahelist kaitset. See näitab tungivat vajadust näidata Itaalia, Kreeka ja Ungari suhtes üles solidaarsust ja täiendada senini nende toetuseks võetud meetmeid varjupaiga ja rände valdkonnas võetavate ajutiste meetmetega.

(16)Tuleks meenutada, et [kuupäev] otsuses, millega kehtestatakse ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate isikute Itaaliast ja Kreekast teistesse liikmesriikidesse ajutise ja erakorralise ümberpaigutamise mehhanism, pannakse Itaaliale ja Kreekale kohustus esitada struktuursed lahendused, et tegeleda oma varjupaiga- ja rändesüsteemidele avalduva erakordse surve probleemiga, kehtestades kriisiolukorrale reageerimiseks tugeva ja strateegilise raamistiku ja kiirendades käimasolevat reformiprotsessi nendes valdkondades. Tegevuskavasid, mille Itaalia ja Kreeka peavad selleks esitama, tuleks käesolevat otsust arvesse võttes kohandada. Samuti peaks Ungari esitama käesoleva otsuse jõustumise kuupäeval komisjonile tegevuskava, mis peaks sisaldama piisavaid meetmeid varjupaiga, esmase vastuvõtu ja tagasisaatmise valdkonnas, meetmeid nende valdkondade süsteemide suutlikkuse, kvaliteedi ja tõhususe suurendamiseks ning meetmeid käesoleva otsuse nõuetekohase rakendamise tagamiseks, et võimaldada tal pärast käesoleva otsuse kohaldamisaja lõppu paremini toime tulla võimaliku rändajate suurema sissevooluga tema territooriumile.

(17)Pidades meeles, et Euroopa Ülemkogu leppis kokku mitmesugustes omavahel seotud meetmetes, tuleks komisjonile anda õigus peatada vajaduse korral ja pärast seda, kui asjaomasele riigile on antud võimalus esitada oma seisukoht, käesoleva otsuse kohaldamine piiratud ajaks, kui Itaalia, Kreeka või Ungari ei täida kõnealusest otsusest tulenevaid kohustusi.

(18)Kui mõni liikmesriik satub samasugusesse hädaolukorda, mille on põhjustanud kolmandate riikide kodanike ootamatu sissevool, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga võtta vastu ajutisi meetmeid asjaomase liikmesriigi toetuseks aluslepingu artikli 78 lõike 3 alusel.

(19)Selliste meetmete hulka võib vajaduse korral kuuluda kõnealuse liikmesriigi käesolevast otsusest tulenevate kohustuste peatamine. Asjaolu, et Ungari ei andnud lubadusi seoses [kuupäev] 2015 vastu võetud otsusega, millega kehtestatakse ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate isikute Itaaliast ja Kreekast teistesse liikmesriikidesse ajutise ja erakorralise ümberpaigutamise mehhanism, võetakse nõuetekohaselt arvesse, ning seetõttu ei ole vastavalt kõnealuse otsuse artiklile 9 vaja tema osalemist käesoleva otsuse kohaldamises ametlikult peatada.

(20)Kooskõlas aluslepingu artikli 78 lõikega 3 peaksid Itaalia, Kreeka ja Ungari toetuseks kavandatavad meetmed olema ajutist laadi. 24 kuud on piisav tagamaks, et käesolevas otsuses sätestatud meetmetel oleks reaalne mõju Itaalia, Kreeka ja Ungari toetamisele suurte rändevoogudega toimetulekuks nende territooriumil.

(21)Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed isikute ümberpaigutamiseks Itaaliast, Kreekast ja Ungarist hõlmavad ajutist erandit Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 604/2013 artikli 13 lõikes 1 kehtestatud reeglist, mille kohaselt oleksid Itaalia, Kreeka ja Ungari olnud vastutavad rahvusvahelise kaitse taotluse kontrollimise eest nimetatud määruse III peatükis sätestatud kriteeriumide kohaselt, samuti ajutist erandit menetluse etappidest, sealhulgas tähtaegadest, mis on sätestatud nimetatud määruse artiklites 21, 22 ja 29. Jätkuvalt kohaldatakse määruse (EL) nr 604/2013 muid sätteid, sealhulgas komisjoni määruses (EÜ) nr 1560/2003 ja komisjoni rakendusmääruses (EL) nr 118/2014 sisalduvaid rakenduseeskirju, sealhulgas eeskirju, mis, käsitlevad üleandvate liikmesriikide kohustust kanda kulud, mis on vajalikud taotleja üleandmiseks ümberpaigutamise sihtliikmesriiki, ning liikmesriikidevahelise üleandmisega seotud koostööd, samuti teabe edastamist elektroonilise sidevõrgu „DubliNet” kaudu. Käesolev otsus hõlmab ka erandit seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 516/2014 artikli 7 lõikes 2 osutatud rahvusvahelise kaitse taotleja nõusolekuga.



(22)Ümberpaigutamismeetmed ei vabasta liikmesriike määruse (EL) nr 604/2013 sätete täielikust kohaldamisest, sealhulgas perekonna taasühinemist ja saatjata alaealiste erikaitset ning humanitaarsetel põhjustel kaalutlusõigust käsitlevate sätete kohaldamisest.

(23)Tuleb teha valik, milliseid kriteeriume kohaldada, kui otsustatakse, kui palju ning milliseid taotlejaid Itaaliast, Kreekast ja Ungarist ümber paigutada, ilma et see piiraks liikmesriigi tasandil varjupaigataotluste suhtes tehtud otsuste kohaldamist. Plaanis on luua selge ja toimiv süsteem, mille aluseks on liidu tasandil esimese astme menetlustes (vastavalt Eurostati määratlusele) tehtud rahvusvahelise kaitse andmise otsuste keskmine protsendimäär liidu tasandil rahvusvahelise kaitse taotluste suhtes esimeses astmes tehtud otsuste koguarvust, lähtudes uusimast kättesaadavast statistikast. Ühest küljest peaks see määr aitama nii palju kui võimalik tagada, et kõik ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavad taotlejad saaksid võimalikult kiiresti ja täielikult kasutada oma õigusi kaitsele liikmesriigis, kuhu nad ümber paigutatakse. Teisalt aitaks see nii palju kui võimalik ära hoida tõenäoliselt negatiivse vastuse saavate taotlejate ümberpaigutamist teise liikmesriiki ja sellega nende liidus viibimise põhjendamatut pikendamist. Lähtudes Eurostati uusimatest avaldatud kvartaliandmetest esimeses astmes tehtud otsuste kohta tuleks käesolevas otsuses nimetatud määraks kehtestada 75 %.

(24)Ajutised meetmed on ette nähtud selleks, et kergendada varjupaigataotlejate tekitatud suurt survet Itaaliale, Kreekale ja Ungarile, eelkõige paigutades ümber suure hulga taotlejaid, kes ilmselgelt vajavad rahvusvahelist kaitset ning kes saabuvad Itaalia, Kreeka ja Ungari territooriumile pärast kuupäeva, mil käesolev otsus muutub kohaldatavaks. Lähtudes 2015. aastal ebaseaduslikult Itaalia, Kreeka ja Ungari territooriumile sisenenud kolmandate riikide kodanike üldarvust ja ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate isikute arvust, tuleks Itaaliast, Kreekast ja Ungarist ümber paigutada kokku 120 000 taotlejat, kes ilmselgelt vajavad rahvusvahelist kaitset. See arv vastab ligikaudu 62 %-le kolmandate riikide kodanike koguarvust, kes ilmselgelt vajavad rahvusvahelist kaitset ja kes 2015. aasta juulis ja augustis sisenesid ebaseaduslikult Itaaliasse ja Kreekasse ning 2015. aastal Ungarisse. Käesolevas otsuses kavandatud ümberpaigutamismeede kujutab endast õiglast koormuse jagamist ühelt poolt Itaalia, Kreeka ja Ungari ning teiselt poolt muude liikmesriikide vahel, tuginedes 2015. aasta kättesaadavatele üldnäitajatele ebaseaduslike piiriületuste kohta. Võrreldes neid näitajaid Itaalia, Kreeka ja Ungari vahel, tuleks 13 % neist taotlejatest paigutada ümber Itaaliast, 42 % Kreekast ja 45 % Ungarist.

(25)Ilmselgelt rahvusvahelist kaitset vajavate taotlejate ümberpaigutamine peaks toimuma I, II ja III lisas sätestatud jaotuskvoodi alusel. Kavandatava jaotuskvoodi aluseks oleksid a) rahvaarv (koefitsient 40 %), b) kogu SKP (koefitsient 40 %), c) varjupaigataotluste keskmine arv miljoni elaniku kohta ajavahemikul 2010–2014 (koefitsient 10 %, mille puhul rahvaarvu ja SKP mõju kvoodile ei tohi olla üle 30 %, et hoida ära kõnealuse kriteeriumi ebaproportsionaalset mõju kogu jaotamisele) ning d) töötuse määr (koefitsient 10 %, mille puhul rahvaarvu ja SKP mõju kvoodile ei tohi olla üle 30 %, et hoida ära kõnealuse kriteeriumi ebaproportsionaalset mõju kogu jaotamisele). Käesoleva otsuse I, II ja III lisas sätestatud jaotuskvootides võetakse arvesse asjaolu, et liikmesriike, kust isikud ümber paigutatakse, ei tohiks lugeda ümberpaigutamise sihtliikmesriikideks.

(26)Erandjuhtudel, kui liikmesriik teatab komisjonile, esitades nõuetekohaselt põhjendatud kaalutlused, mis on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 sätestatud ELi põhiväärtustega, et ta ei suuda ajutiselt osaleda kas üldse mitte või osaliselt taotlejate ümberpaigutamises ühe aasta jooksul, peaks asjaomane liikmesriik selle asemel andma rahalise panuse ELi eelarvesse summas 0,002 % SKPst, millega toetatakse kõigi teiste liikmesriikide jõupingutusi toimetulekuks kriisiolukorra ja nende tagajärgedega, mis tulenevad sellise liikmesriigi mitteosalemisest ümberpaigutamises. Osalise osalemise korral ümberpaigutamises tuleks kõnealust summat vastavalt vähendada. See summa tuleks eraldada Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi sihtotstarbelise tuluna.