KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

ANALÜÜTILISE DOKUMENDI KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

Lisatud dokumendile:

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Ametipraktika kvaliteediraamistiku loomine Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 154 kohaselt tööturu osapooltega korraldatava üleeuroopalise konsulteerimise teine etapp

Käesolevas talituste töödokumendis esitatakse kokkuvõte analüüsist, mis toetab tööturu osapooltega korraldatava üleeuroopalise konsulteerimise teist etappi seoses ELi võimaliku algatusega ametipraktika kvaliteediraamistiku loomiseks. Arutelu eesmärk on koguda vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklitele 154 ja 155 Euroopa tööturu osapoolte arvamusi ELi võimalike algatuste sisu kohta selles valdkonnas. See on jätkuks ajavahemikul 19. aprill – 11. juuli 2012 toimunud avalikule arutelule ja tööturu osapooltega 11. septembrist – 23. oktoobrini 2012 peetud arutelu esimesele etapile ELi algatuse võimaliku suuna kohta.

1. Probleemi olemus

ELis on praegu rohkem kui viis miljonit alla 25aastast noort inimest, kes ei suuda leida tööd, mõnes liikmesriigis on noorte töötus suurem kui 50 %. Seda arvesse võttes on ELi peamine prioriteet suurendada noorte juurdepääsu tööturule ja edendada üleminekut koolist tööle. Selles kontekstis võib oluline roll olla ametipraktikal, mis on määratletud kui tudengi või äsja õpingud lõpetanud noore töötamine ettevõttes, riigiasutuses või MTÜs piiratud aja jooksul, et omandada väärtuslikke praktilisi kogemusi töökeskkonnas enne ametlikku tööleasumist. Ametipraktika võib olla eduka karjääri hüppelauaks, aidata edendada jätkusuutlikku töökohtade loomist, vähendada noorte töötust ja toetada tööhõive määra kasvu, mis on strateegia „Euroopa 2020” üks peamisi eesmärke. Tuleb aga märkida, et erinevalt õpipoisiõppest, ei sõlmita ametipraktika puhul enamikes liikmesriikides töölepingut, mis tähendab, et ametipraktika on üldiselt vähem reguleeritud.

Hoolimata asjaolust, et ametipraktikast on palju kasu mitte ainult praktikantidele vaid ka tööandjatele ja ühiskonnale tervikuna, on Euroopa institutsioonid tunnistanud muret seoses ametipraktika tõhususe ja kvaliteediga. Avatud turu tingimustes on ametipraktika enamikus riikides kõige vähem reguleeritud valdkond – lisaks praktikandile ja vastuvõtvale organisatsioonile ei ole ametipraktika, selle õppesisu ja muude tingimuste määratlemisse, korraldamisse ega järelevalvesse kaasatud ühtegi isikut; see on tavaline olukord kõrgkoolilõpetajate ametipraktika korral, kuid mitte ainult. 2010. aastal võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, milles nõuti eelkõige, et loodaks tõhusamaid ja tagatud praktikakohti ning Euroopa kvaliteediharta, milles sätestatakse praktikakohtade miinimumnõuded, et tagada nende hariduslik väärtus ja vältida ärakasutamist. 2011. aastal otsustas komisjon kehtestada noortele pakutavate võimaluste algatuse raames alates 2012. aasta lõpust ametipraktika kvaliteediraamistik. Lisaks jõuti 2012. aasta juunis Euroopa Ülemkogus järeldusele, et noorte tööpuudust on vaja oluliselt vähendada eelkõige noortetagatisi ja ametipraktika kvaliteediraamistikku käsitlevate komisjoni algatuste kaudu. Lisaks jõudsid Euroopa mitme valdkonna tööturu osapooli (BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP, ETUC) kokkuleppele, et 2010. aastal sõlmitud kaasava tööturu raamkokkuleppe põhimeetmena edendatakse rohkemate ja paremate õppe- ja ametipraktika lepingute sõlmimist ning tagatakse õiglased töötingimused, et tervitada ja toetada uute töötajate ettevõttesse tööle asumist.

Kvaliteediprobleemid

Uurimused ja küsitlused näitavad, et ametipraktika kvaliteediprobleemid on peamiselt seotud õppesisu puudulikkusega, hüvitise või tasu puudumise või ebapiisavusega ning ebarahuldavate töötingimustega. Veelgi ulatuslikum probleem, mis on suurel määral seotud eelmistega, on praktikantide vähene liikuvus Euroopa Liidus.

Ametipraktikat käsitleva uuringu käigus määratletud peamised kvaliteedinäitajad[1] Kvaliteetne ametipraktika peaks võimaldama praktikandil omandada praktilisi oskusi, mis vastavad tööturu vajadustele ja täiendavad tema teoreetilisi teadmisi, et suurendada praktikandi tööalast konkurentsivõimet. Kvaliteetne ametipraktika peaks toetuma praktikandi ja vastuvõtva organisatsiooni vahelisele lepingule. Praktikaleping peaks hõlmama järgmisi elemente: • Eesmärgid, sisu ja järelevalve: ametipraktika peaks võimaldada praktikandil omandada praktilisi oskusi, et täiendada tema teoreetilisi teadmisi. Suunistes nõutakse, et õppesisu tagamiseks määrataks vastuvõtvas organisatsioonis igale praktikandile isiklik nõustaja või mentor. • Kestus: avatud turu tingimustes ei peaks ametipraktika olema tavatingimustes pikem kui kuus kuud. Seda nõuet ei kohaldata arstide, juristide, õpetajate ja muude samaväärsete kutsealade esindajate õpingutejärgse kohustusliku erialapraktika suhtes, mis on rangelt reguleeritud. • Töötasu ja kulude hüvitamine: kui tegemist on nii vastuvõtvale organisatsioonile kui ka praktikandile vastastikku kasuliku teadmussiirde ja õppimisega, võib tasustamata praktika olla asjakohane. Seega peaks kvaliteedijuhendis olema sätestatud üksnes, et kirjalikus praktikalepingus märgitakse selgelt hüvitised ja töötasu, kui neid makstakse. • Sotsiaalkindlustust käsitlevad sätted: selgitamist vajavad praktikandi ja tööandja vahelised sotsiaalkindlustussuhted, mis hõlmavad tervise- ja õnnetusjuhtumikindlustust töökohal.

Ebapiisav õppesisu võib tähendada, et vastuvõttev organisatsioon ei anna (piisavaid) selgitusi, et tutvustada praktikandile tema tööd või tegevust või ei määra juhendajat. See on üsna tavaline ametipraktika puhul, kus praktikandid täidavad ebaolulisi ülesandeid.

Teine probleemide rühm on seotud vähese hüvitisega või selle puudumisega. Euroopa noortefoorumi uuring näitas, et vaid 25 % praktikantidest sai piisavat tasu, et katta elamiskulusid. Hüvitise puudumine selgitab ka muret ametipraktika kättesaadavuse pärast ning tõstatab küsimuse praktikantide kui tasuta tööjõu kasutamisest ettevõtjate poolt, sest lihtsate tööülesannete ja/või muude vabade töökohtade puhul on odavam kasutada praktikante kui koosseisulisi töötajaid. Siiski on oluline märkida, et töötasu/hüvitise küsimustega peaksid tegelema liikmesriigid või tööturu osapooled, sest ELi lepingutes ei ole ette nähtud õiguslikku alust ELi sellealase tegevuse jaoks (vt ka punkt 4 – Õiguslik alus ja subsidiaarsus).

Kolmas probleemide rühm on seotud muude töötingimustega (v.a kompensatsioon), näiteks pikad tööpäevad, nõuetele mittevastavad töötingimused, kindlustuskaitse puudumine tervise- või kutsealaste riskide vastu, selguse puudumine seoses kohaldatava õigusliku režiimiga, õigluslikkuse aspektid jne.

Neljanda rühma moodustavad probleemid, mis on seotud ELi tööturu integreerimisega ja praktikantide vähene liikuvus ELi piires. Sellel on ulatuslik negatiivne mõju ELi tööturu integreerimisele ja takistab noortel, kes elavad kehvemate ametipraktika tingimustega riikides, kasutada ELi siseturu paremaid võimalusi.

2. Sidusrühmadega konsulteerimine

Avalik arutelu ja konsulteerimine Euroopa tööturu osapooltega

Avaliku arutelu käigus laekus rohkem kui 250 ettepanekut. Ametiühingud, valitsusvälised organisatsioonid, noorteorganisatsioonid, haridusasutused, agentuurid, kes on seotud rahvusvahelise praktikavõimaluste pakkumisega, ja üksikvastajad nõustusid suures osas komisjoni analüüsiga, ametipraktika kvaliteedi peamiste tegurite ja probleemide määratlusega ning eesmärkidega ja toetasid üldiselt komisjoni algatust selles valdkonnas (mõned soovisid siduva õigusakti vastuvõtmist, teised aga eelistasid mittesiduvaid soovitusi). Tööandjate organisatsioonide ning kaubandus- ja tööstuskodade suhtumine oli skeptilisem, nad tunnustasid küll ametipraktika positiivset rolli üleminekul koolist tööle ja oskuste omandamisel, kuid kahtlesid, kas selles kontekstis peaks käsitlema töötasu ja sotsiaalse kaitse küsimusi ning seadsid kahtluse alla ELi algatuse vajalikkuse.

Nii tööandjate organisatsioonid kui ka liikmesriigid osutasid vajadusele hoida raamistik piisavalt paindlik, et arvesse saaks võtta riiklike süsteemide ja tavade mitmekesisust. ELi meetmete vastased väitsid, et ametipraktika miinimumnõudeid ei saa kehtestada Euroopa tasandil, sest ELil puudub pädevus tasustamisega seotud küsimustes. Probleeme nähti ka praktikumikavade ülekoormamises õigus- või haldusmenetlustega, mis jahutaks ettevõtete indu praktikantide võtmisel ning vähendaks seega noorte võimalusi väärtusliku töökogemuse omandamiseks. Arvamused võimaliku algatuse ulatuse kohta olid samuti väga erinevad, eelkõige seoses võimalusega piirata algatuse ulatust ainult avatud turu tingimusele vastavate praktikakohtadega.

Euroopa tööturu osapooltega konsulteerimise esimesel etapil kogutud arvamused kinnitasid eespool esitatud seisukohti ega lisanud uusi elemente.

3. Algatuse eesmärgid

Algatuse üldised eesmärgid selles valdkonnas on järgmised:

1) hõlbustada üleminekut koolist tööle.

Kõrgetasemeline ametipraktika aitab parandada noorte tööalast konkurentsivõimet. Ametipraktika kui kõrgkoolilõpetanute tööturule sisenemise vorm peaks olema hüppelauaks püsitöökoha leidmisel, tagama töötajate tootlikkuse kiire kasvu ja aitama vähendada ebakindlate töösuhete teket. Eesmärk peaks seega olema hea tasemega praktikakohtade arvu suurendamine ning madala tasemega praktikakohtade ja ärakasutamise vähendamine;

2) edendada liikuvust, et vähendada ebakõlasid Euroopa tööturul.

Selleks, et vähendada struktuurset töötust, tuleks hoogsamalt edendada õppurite ja töötajate geograafilist liikuvust ELis, võttes arvesse oskuste ja nõudluse/pakkumise märkimisväärset ebakõla tööturul. Oluline vahend kirjeldatud olukorra lahendamiseks on rahvusvaheliste praktikavõimaluste loomine. Tulevastel praktikantidel, kes otsustavad läbida ametipraktika mõnes muus ELi liikmesriigis, peaks olema võimalus võrrelda kvaliteedinõudeid ning nende soovi ei tohiks vähendada haldusformaalsustega, õiguslike probleemidega või lepinguliste kohustustega seotud ebakindlus.

Üldiste eesmärkide saavutamiseks püstitati järgmised konkreetsed eesmärgid:

et parandada ELis ametipraktika kvaliteeti,

püstitati järgmised rakenduslikud eesmärgid:

1) julgustada vastuvõtvaid organisatsioone pakkuma kvaliteetse õppesisuga ja inimväärsete töötingimustega praktikakohti, mis on heaks hüppelauaks tööturule sisenemisel;

2) suurendada praktikakohti käsitleva teabe läbipaistvust ja kvaliteeti.

4. Õiguslik alus ja subsidiaarsus

Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 153 peab Euroopa Liit toetama ja täiendama liikmesriikide tegevust muu hulgas valdkondades, mis hõlmavad töötingimusi, töötajate sotsiaalkindlustust ja sotsiaalkaitset, tõrjutud isikute integreerimist tööturule ja võitlust sotsiaalse tõrjutusega. Vastavalt nimetatud lepingu artikli 153 lõike 2 punktile b võivad Euroopa Parlament ja nõukogu võtta vastu direktiive tööhõive ja sotsiaalpoliitika valdkonnas.

Lisaks võib nõukogu vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 292 võtta komisjoni ettepaneku põhjal vastu soovitusi. Töötervishoidu ja tööohutust käsitlevate õigusaktide kohaselt on praktikandid ja õpipoisid hõlmatud nende direktiividega, mis toetuvad 1989. aasta raamdirektiivile, mille alus on omakorda Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 153.

Tuleks siiski märkida, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 153 ei kohaldata tasustamise suhtes (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 lõige 5). Seega käsitletakse praktikantide vähese hüvitisega seotud probleeme muul tasandil, eelkõige liikmesriikide ja tööturu osapoolte tasandil.

Haridus- ja koolitusalane liikuvus on ELi hariduspoliitika keskne eesmärk, see on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 45 kohaselt isikute vaba liikumise lahutamatu osa ja lepinguga kaitstav põhivabadus.

Subsidiaarsus

Üldiselt räägivad suured erinevused liikmesriikide vahel ning väga erinevad ühiskondlikud eelistused detsentraliseeritud lahenduste kasuks, sest neid saab kohandada vastavalt riigi või isegi kohalikele vajadustele ja eelistustele. Siiski tundub, et ametipraktika puhul ei etenda tööturu institutsioonide mitmekesisus olulist rolli, sest kaebused ja probleemid on kõikjal väga sarnased ja ametipraktika kvaliteediprobleemid on sagedased isegi liikmesriikides, kus noorte olukord tööturul on suhteliselt soodne.

Lisaks on kogu ELi hõlmaval lahendusel mitu tegevuseelist.

(1) Praeguseks vastu võetud või kavandatud kvaliteedijuhendid on üldiselt väga sarnased, olenemata selle koostanud organisatsioonist. See tähendab, et kvaliteedistandardid ei vaja eriti kohalikele tingimustele kohandamist.

(2) Kogu ELi hõlmaval lahendusel oleks selged eelised praktikantide ELi sisese liikuvuse seisukohast. Noortel oleks lihtsam nõustuda praktikakohaga mõnes muus riigis kui standardid või ühtlustatud eeskirjad tagavad neile kindla teabe sealsete tingimuste kohta. Praktikantide ulatuslikum liikuvus aitab tagada oskuste parema vastavuse tööturu nõudmistele ja jätkusuutlike töökohtade loomise ning seega saavutada ELi tööturu parema integreerituse.

(3) Kogemused näitavad, et võttes arvesse kooskõlastusprobleeme, toimub rahvusvaheliselt tunnustatud kvaliteedistandardite määratlemine kiiremini, kui seda koordineerivad ja toetavad rahvusülesed asutused. ELil on siin parimad võimalused, kuna näib, et rahvusvaheliste kvaliteedistandardite isealgatuslik koostamine toimub liiga aeglaselt, kui üldse.

Algatuse kaudu saaks EL pakkuda liikmesriikidele kindlat toetust ELi 2020. aasta tööhõivesuunise nr 8 täitmisel. Võttes arvesse kriisi akuutsust ning varasemaid viivitusi ametipraktikaga seotud probleemide käsitlemisel, oleks ilmselt kõige kasulikum koostada liikmesriikide jaoks toimivad ning riiklikul tasandil hõlpsasti rakendatavad suunised. See oleks ka täielikult kooskõlas „Euroopa poolaasta” eesmärkidega.

Vaatamata sagedastele üleskutsetele kõrgetasemelise ametipraktika edendamiseks, on liikmesriikide võetud meetmed ebaühtlased ning õiguslik raamistik on enamasti killustatud ja ebarahuldav.

Euroopa tööhõivestrateegia tavapärast lähenemisviisi võiks kasutada, et motiveerida liikmesriike ametipraktika korda uuendama, kuid sellega kaasneks koostatava raamistiku suurem diferentseeritus, kui muude vahendite puhul (nt soovitused või õigusaktid, millega määratletakse ametipraktika sisu). Praktikantide liikuvust takistavate olemasolevate tõkete kõrvaldamise seisukohast oleks see ebaotstarbekas.

Kokkuvõtteks tuleb märkida, et lahenduse leidmine ELi tasandil tundub olevat eeltingimus, et laiendada EURESi kasutamist ametipraktika ja õpipoisiõppe kohtadele kooskõlas Euroopa Ülemkogu soovitustega. See on vajalik vältimaks ohtu, et EURESi kaudu toetataks madala tasemega praktikakohti, mis ei aita kaasa sujuvale üleminekule õppimiselt töötamisele.

5. võimalikud ELi meetmed

Austades tööturu osapoolte iseseisvust, ei ole praeguses etapis ühtegi meedet ega valikuvarianti kõrvale jäetud ega arutelusid piiratud teatavat liiki ametipraktikaga. Sõltuvalt ametipraktika liigist võib meetmeid võtta mitmel tasandil, kaasates erinevaid osalejaid ja vahendeid. Näiteks võiks Euroopa Liit teha järgmist:

· parandada ametipraktika korra läbipaistvust lihtsustades teabe kättesaadavust,

· edendada sidusrühmade (vastuvõtvad organisatsioonid, tööturu osapooled jne) vabatahtlikku tegevust, et parandada ametipraktika kvaliteeti, näiteks kvaliteedimärgise loomisega,

· käivitada Euroopa tööhõive strateegia raames meetmeid, et ärgitada liikmesriike parandama ametipraktika kvaliteeti,

· kehtestada mittesiduvad instrumente (soovitused või juhised) või

· kehtestada siduvad õigusaktid.

Reguleerimisala ja meetmed

Turul ilmnevaid kvaliteediprobleeme saab tavaliselt lahendada kahel viisil – parandades kvaliteeti ja teabe kättesaadavust turul või kehtestades kvaliteedistandardid. Mõlema lähenemisviisi abil saaks praktikat tõhustada, et tagada sujuv üleminek koolist tööle. Järgnevalt uuritakse mitut meedet, mis toetuvad esimesele või teisele lähenemisviisile.

Tundub, et algatused on peamiselt seotud ametipraktikaga avatud turu tingimustes, kuid on olemas ka muud võimalused. Meetmete kohaldamisala võib näiteks piirata ainult piiriülese praktikaga või praktikaga, mille kestus on pikem kui kolm kuud.

Tööturu osapooled võivad soovida kaaluda üht või mitut allpool esitatud meedet, mis eeldavad ELi institutsioonide kaasamist mitmesuguses ulatuses. Mitut nimetatud meedet saaks kasutada koos. Mõju analüüsid on praeguses etapis üksnes suunavad ja neid täiendatakse tulevaste mõjuhindamiste käigus.

i) ELi tasandil meetmeid ei võeta (lähtestsenaarium)

Kirjeldus: Komisjoni eesmärgiks jääb noorte liikuvuse ja tööturule mineku edendamine ilma, et kehtestataks ametipraktikat käsitlevaid konkreetseid instrumente ja/või vahendeid. Praktikat käsitlevas uuringus antakse esmane ülevaade liikmesriikides ametipraktika osas kehtivast korrast ning see on aluseks läbipaistvama korra loomisel.

Arutelu: Kuigi riigid võivad võtta täiendavaid meetmeid ametipraktika kvaliteedi parandamiseks, võib madala tasemega praktika osatähtsus siiski kasvada. Näiteks võib ettevõte vähendada kriisi mõjul uute töötajate värbamist, mis on üks peamisi tegureid kõrge tasemega praktikakohtade pakkumise kujunemisel, ning uued tööturule sisenejad peavad seega oma ootusi kärpima.

ii) Teabesaidi loomine

Kirjeldus: Veebisaidi loomine, mis annaks ülevaate ametipraktikast ning sisaldaks korrapäraselt ajakohastatavat teavet praktika tingimuste ja õigusliku raamistiku kohta igas liikmesriigis, oleks mitteregulatiivne lähenemisviis, et suurendada praktikaga seotud üldteabe kättesaadavust. Ulatuslikuma ettevõtmise puhul võiks veebisait võimaldada praktikantidel anda ka tagasisidet praktikal saadud isikliku kogemuse kohta vastuvõtvas organisatsioonis. Üldteave muutuks sel juhul konkreetsemaks.

Arutelu: Hästi koostatud ja kasutajasõbralik veebisait tagaks lihtsama juurdepääsu teabele ametipraktikat käsitlevate siseriiklike õigusaktide ja liikmesriikides pakutava praktika liikide kohta. See vähendaks praktikantide jaoks otsimisega seotud kulusid, parandaks praktikantide ja praktikakohtade omavahelist sobivust ja avaldaks positiivset mõju suurendades rahvusvahelisest ametipraktikast huvitatud kandidaatide arvu.

Liikmesriikide ja vastuvõtvate organisatsioonide jaoks ei kaasne mingeid liitumiskulusid, kuid eelarvevahendid tuleb ette näha veebisaiti haldava organisatsiooni jaoks.

Veebisait võimaldab lahendada osaliselt teabe puudumisega seotud probleemid (st üldteabe puudumine standardite kohta), kuid ei anna teavet konkreetsete pakutavate praktikakohtade kvaliteedi kohta. Seega, kuigi vaadeldava valiku mõju on positiivne, on selle mõju praktika kvaliteedile tagasihoidlik. Kui praktikantidele antakse võimalus praktikakogemust hinnata või anda selle kohta tagasisidet, looks see vastuvõtvate organisatsioonide jaoks tugeva ajendi pakutavate praktikakohtade kvaliteedi parandamiseks. Hinnangud, mis kinnitavad, et nad pakuvad häid praktikatingimusi, oleks kasulikud organisatsioonide mainele.

iii) Ametipraktika kvaliteedimärgis

Kirjeldus: Ametipraktika kvaliteedinõuded võiks välja töötada koostöös tööturu osapooltega. Need peaksid hõlmama suuniseid praktika vormi ja õppesisu kvaliteedi miinimumnõuete kohta (vt ametipraktikat käsitleva uuringu käigus kindlaksmääratud kvaliteetinäitajaid). Ettevõtted, haridusasutused, tööhõivetalitused ja/või muud asjaomased osalejad võivad võtta vabatahtlikult kohustuse järgida praktikante käsitlevaid suuniseid, ning saaksid siis enda tutvustamisel kasutada väidet „õiglane praktikakoht” või mõnda samalaadset väidet. Ametipraktika kvaliteedimärgis võiks hõlmata ka vastuvõtva organisatsiooni kohustust maksta praktikandile tasu ja tema eest sotsiaalmaksu. Lisaks on võimalik luua ka sektoripõhine kvaliteedimärgis.

Selleks, et nõuetele vastavusega seotud kulud oleksid minimaalsed, võiks kvaliteedimärgise anda kõikidele organisatsioonidele, kes kohustuvad suuniseid järgima, ilma eelneva kontrolli või läbivaatuseta. Teatava arvu nõuetekohaselt põhjendatud kaebuste korral võiks märgise ära võtta. Selline lihtne kord võimaldaks märgisesüsteemi hallata asjaomastel organisatsioonidel endil või väikesel välisel asutusel.

Arutelu: Selle valikuga võib vastuvõtvaid organisatsioone julgustada ja suunata, andes neile kvaliteedinäitajad, ning vabatahtlikkus tagab, et tingimused on organisatsioonidele vastuvõetavad. Tundub, et see on mõjuv põhjus valiku heakskiitmiseks, sest praktikakohti pakkuvad organisatsioonid on huvitatud oma maine edendamisest, mida saab teha kvaliteedimärgise abil. Kõnealune valik võib samuti ergutada praktikantide piiriülest liikuvust.

Vabatahtlikult võetav kohustus tagab, et nõuete täitmisega kaasnev halduskoormus oleks äriühingutele vastuvõetav. Siiski on oht, et kvaliteedimärgist taotlevad vaid vähesed organisatsioonid, eelkõige seepärast, et praktikakohtade nõudlus ületab pakkumist. Lisaks sellele taotleksid märgist ilmselt need organisatsioonid, kes pakuvad juba kõrge tasemaga praktikakohti.

iv) Ametipraktikat käsitlev Euroopa kvaliteediraamistik

Kirjeldus: Meede hõlmaks tööturu osapoolte kokkulepet või komisjoni ettepanekut kvaliteedinäitajate kohta, mille liikmesriigid peavad siseriiklikesse tavadesse ja/või riiklikku õigussüsteemi üle võtma. Kvaliteediraamistik võiks sisaldada praktikat käsitlevas uuringus loetletud näitajaid, mis annavad praktikandile selge ülevaate praktika eesmärkide, sisu, järelevalve, kestuse, tasustamise ja sotsiaalkindlustuse kohta.

Arutelu: Nimetatud lähenemisviisi puhul oleks raamistik sama kõikide (raamistiku vastu võtnud) liikmesriikide jaoks. See leevendaks eeskirjade paljususe negatiivset mõju rahvusvahelise liikuvuse arengule.

Lisaks uuringus määratletud näitajatele võiks kehtestada järjestikuseid praktikaid käsitleva piirangu ja/või nõude ametipraktika registreerida. Mõned liikmesriigid on juba kehtestanud samalaadsed meetmed. Sama isiku poolt samas organisatsioonis järjestikku läbitavate ametipraktikate arvu piiramine, või veelgi otsustavamalt, kohustus, et vastuvõtvad organisatsioonid peavad keskpika perioodi vältel võtma teatava (piiratud) protsendi praktikantidest tööle, aitaks lahendada probleemi, et noored peavad enne alalise töökoha leidmist läbima mitu ametipraktikat. Kvaliteediraamistikuga sarnased süsteemid on ELis juba olemas (nt Ühendkuningriigi parimate tavade juhend kvaliteetsete praktikakohtade loomiseks (Code of Best Practice for Quality Internships)).

Üldiselt võiks oodata, et toetades kvaliteediraamistikku Euroopa ja liikmesriikide tasandil, aitab see keskpikas perspektiivis parandada märkimisväärselt ametipraktika kvaliteeti ja läbipaistvust. Järjestikuste praktikate piiramine võiks vähendada praktikantide jaoks riski, et nad jäävad pikaks ajaks praktikantideks. Lisaks võimaldab praktika kohustuslik registreerimine koguda täiuslikumaid statistilisi andmeid praktika kohta ja toetada õiguste tõhusat jõustamist. Vaadeldava valikuga võib kaasneda teatav oht praktikakohtade kättesaadavusele. Võib juhtuda, et mõned tööandjad ei paku tulevikus praktikakohti peamiselt seetõttu, et nad mõistavad, et seni pakutud praktikakohtade kvaliteet ei olnud tasemel.

Kuigi enamiku käesoleva valikuga seotud kuludest jääksid vastuvõtva organisatsiooni kanda, oleks nõuete täitmisega seotud kulud peamiselt seotud nõuetekohase õppesisu loomisega. Vastuvõttev organisatsioon, kellel on praktika õppesisu juba koostatud, peab üksnes täitma asjakohased formaalsused ja esitama loetelu õppe eesmärkidest ja muudest praktika põhinäitajatest. Seega võib praktikakohtade vähenemist märkimisväärselt piirata, kui selgitatakse, et nõuetele vastavate ettevõtete jaoks on täiendav töökoormus hallatav.

Oluliseks jääb ka küsimus mõju tõhususest madala tasemega praktikakohtadele, sest nõrgema jõustamismehhanismiga liikmesriikides võivad õiguslikud lahendused olla vähem tõhusad. Proportsionaalsuse vaatenurgast aitaks ametipraktika kvaliteediraamistiku loomine saavutada soovitud eesmärke, kui ELi meetmed ei ole ebaproportsionaalsed.

6. Kokkuvõtlik ülevaade

Eespool esitatud valikuid ja alamvalikuid saab erineval viisil kokku sobitada.

Järgnevas tabelis on esitatud eespool kirjeldatud meetmete võimalik mõju ja eeskirjade järgimisega kaasnevad kulud.

Valik || Vabatahtlik (V)/mittesiduvad õigusaktid (SL)/seadusandlik meede ® || Võimalik mõju ametipraktika kvaliteedile || Mõju praktikakohtade nõudlusele (D: riigisisene, CB: piiriülene) || Ettevõtete nõuetele vastavusega seotud kulud = mõju praktikakohtade pakkumisele || VKEde nõuetele vastavusega seotud kulud || Paindlik lahendus

Teabesaidi loomine praktikantide jaoks || Ei kohaldata || 0 || D: 0 CB: + || 0 || 0 || Jah

Kvaliteedimärgis || V/SL || 0/+ || D: + CB: ++ || 0 || 0 || Suhteliselt

Kvaliteedimärgis + töötasu || V/SL || 0/+ || D: + CB: ++/+++ || 0/(-) || 0(-) || Suhteliselt

Ametipraktika kvaliteediraamistiku loomine || ® || ++ || D: ++ CB: ++/+++ || 0/(-) || -/-- || Ei

Ametipraktika kvaliteediraamistiku loomine pikaajalise piiriülese praktika jaoks || ® || +/++ || D: ++ CB: ++/+++ || 0/(-) || -/-- || Ei

Selgitus:

0 : mõju puudub või on ebaoluline

(+)/(-): vähene positiivne (negatiivne), kuid ebakindel mõju

+ / -: võimalik positiivne/negatiivne mõju

++ / -- : Ilmne positiivne/negatiivne mõju

+++/--- : kindel positiivne/negatiivne mõju

[1] Uuring täieliku ülevaate saamiseks ametipraktika korra kohta ELi liikmesriikides (edaspidi „ametipraktika uuring”, Euroopa Komisjon (2012)).