Liit panustab taristu arendamisse ja võtab ka nn pehmeid meetmeid, mille eesmärk on parandada transpordiühendusi. TEN-T laiendamisel naaberriikidesse on vaja teha kindlaks asjakohased taristuprojektid ja tugevdada TEN-T parameetrite ja eesmärkidega kooskõlas olevat võrku, aidates muu hulgas vähendada transpordi tekitatavat CO2 heidet. Nõuetele vastava ja stabiilse võrgu olemasolu naaberriikides tagab usaldusväärse ühenduse ja paremad transporditeenused kodanikele ja ettevõtjatele. Liidul on tugev poliitiline soov oma naabreid toetada ning seega ELi vahendeid ja rahastamisvõimalusi paremini suunata, et tagada taristuinvesteeringute kaasamiseks vajalik kindlus. Lisaks võimaldab taristu stabiilne kavandamine ja strateegiline arendamine saada toetust rahvusvahelistelt finantseerimisasutustelt. Uude taristusse investeerimisel tuleks erilist tähelepanu pöörata TEN-T suhtes kehtivate rangeimate standardite ja nõuete järgimisele ning kaitsta kvaliteettaristut, seda edaspidi korrapäraselt hooldades.

TEN-T poliitika laiendamisel väljapoole liidu piire on kaks üldeesmärki: i) tagada liikmesriike ning nende lähinaabreid ja partnerriike hõlmava koostalitlusvõimelise ja mitmeliigilise transpordivõrgu ühtsus ja tõhus toimimine; ii) suunata liidu tegevust (sealhulgas rahalist toetust) neis piirkondades. Lähtudes Euroopa naabruspoliitika ja ELi laienemispoliitika ulatuslikumast perspektiivist, on TEN-T laiendamine sobiv vahend, et suurendada integratsiooni ning valmistada kandidaatriike ja potentsiaalseid kandidaatriike ette ELiga ühinemiseks. Laienemisprotsessis osalevate ja muude naaberriikide transpordivõrkude integreerimine TEN-Tga soodustab kaubandust ja seega ka majanduslikku integratsiooni, kiirendades lähenemist liidule.

Teatis tugineb aruka ja säästva liikuvuse strateegiale ning on tihedalt seotud ühendatusstrateegiat „Global Gateway“ käsitleva ühisteatisega. Samuti toetatakse teatises Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärki arendada välja saastevaba, kestlik ja nutikas transpordivõrk, mis aitaks suurendada liidu ja selle naaberriikide majanduse kestlikkust ning samal ajal soodustaks sotsiaal-majanduslikku taastumist COVID-19 kriisist. Käesolev teatis esitatakse koos komisjoni ettepanekuga läbivaadatud TEN-T määruse kohta. Komisjoni ettepanek sisaldab veidi muudetud õigusraamistikku koostööks kolmandate riikidega. Ettepaneku kohaselt jäetakse TEN-T määruse artiklist 8 välja projektide rahastamist käsitlevad sätted, et vältida liidu rahalist toetust käsitlevate õigusaktide dubleerimist. Tehakse ettepanek kehtestada uued sätted, et tugevdada komisjoni kaht koordineerimisvahendit (põhivõrgukoridorid ja Euroopa koordinaatorid). Komisjoni ettepanekus soovitatakse laiendada põhivõrgukoridori ja kaasata sinna Lääne-Balkani riigid.

Käesolevas teatises keskendutakse TEN-T poliitikale, milles seatakse prioriteediks koostöö naaberriikidega. Esiteks kirjeldatakse teatises, kuidas lahendada ühiseid probleeme laienemisprotsessis osalevate riikidega ja Euroopa naabruspoliitikaga hõlmatud riikidega ning kuidas toimub tulevikus liidu koostöö nende partneritega TEN-T poliitika valdkonnas, eelkõige seoses laienemisprotsessis osalevate riikide ja muude naaberriikide transpordivõrkude ning liidu transpordivõrgu koostalitluse parandamisega. Teiseks kirjeldatakse teatises meetmeid, mille eesmärk on kaasata need riigid üleeuroopalisse laiendatud transpordivõrku.

Kavandatav transpordivõrk võimaldab liidul oma tegevust (sealhulgas rahalist toetust) paremini suunata. Naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrument (NDICI) „Globaalne Euroopa“ ning ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA III) on aidanud luua soodsa keskkonna, mis hõlbustab kestlike taristuinvesteeringute tegemist ning võimaldab ELil rahvusvaheliste finantseerimisasutuste kaudu võimendada avaliku ja erasektori investeeringuid, et toetada ühendatuseesmärke. Toetus tugineb Lääne-Balkani, idapartnerluse ja lõunanaabruse riikide majandus- ja investeerimiskavadele. Lisaks võib liidu ja naaberriikide piirialadega seotud projektide kaasrahastamiseks kasutada Euroopa ühendamise rahastu (CEF II) vahendeid.

Lisaks on praegu veel pooleli sellise üldvõrgu kindlakstegemine, mis moodustaks Vahemere piirkonna transpordivõrgu (TMN-T). Sellesse protsessi on kaasatud Vahemere lõunapiirkonna riigid.

TEN-T määruse artikli 8 lõike 4 kohaselt on III lisas esitatud konkreetseid naaberriike hõlmava üleeuroopalise transpordivõrgu näitlikud kaardid. Pärast TEN-T määruse vastuvõtmist on liit kavandanud üleeuroopalise transpordivõrgu laiendamist, et kaasata ka järgmised riigid:

TEN-T poliitikal on olnud määrav roll transpordikoostöös kolmandate riikidega. Tuginedes Lissaboni lepingule, milles on rõhutatud vajadust eelisjärjekorras edendada piiriülest koostööd Euroopa naaberriikidega (ELi lepingu artikkel 8), on määruse artiklis 8 sätestatud kolmandate riikidega tehtava koostöö raamistik, milles keskendutakse koostööle nende kolmandate naaberriikidega, mis kuuluvad laienemispoliitika ja Euroopa naabruspoliitika alla ning Euroopa Majanduspiirkonna ja Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni kohaldamisalasse.

TEN-T on liidu kõrgeim taristu planeerimise tasand. TEN-T põhivõrk, mis peaks lõplikult valmima 2030. aastaks, tagab kvaliteetsed mitmeliigilised ühendused liidu kõigi pealinnade ja peamiste transpordimagistraalide vahel, mis on vajalik Euroopa ühtse transpordipiirkonna loomiseks. Transpordivood ei peatu siiski liidu piiril. Seoses väärtus- ja tarneahelate globaliseerumisega on liidu jaoks muutunud üha olulisemaks piiriülene ühendatus kolmandate riikidega.

Üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) poliitika eesmärk on tagada sujuv, kestlik ja tõhus transport kogu liidus, tugevdades samal ajal sotsiaalset, majanduslikku ja territoriaalset ühtekuuluvust. Poliitikat on rakendatud alates 1996. aastast ja praegune TEN-T õigusraamistik on sätestatud määruses (EL) nr 1315/2013 (edaspidi „TEN-T määrus“). 14. detsembril 2021 tegi komisjon ettepaneku praegune poliitikaraamistik läbi vaadata, eelkõige selleks, et võtta arvesse Euroopa rohelise kokkuleppe, komisjoni säästva ja aruka liikuvuse strateegia ning ühendatusstrateegia „Global Gateway“ prioriteete.

Ka säästva transpordi osakaal eri transpordiliikides on endiselt väike. Lääne-Balkani partnerite kaubavahetus liiduga moodustab ligikaudu 70 % nende üleilmsest kaubavahetusest, kuid ainult 5 % kogu kaubaveost toimub raudteed pidi. Ülejäänud 95 % kaubast veetakse maanteetranspordiga. Lisaks on alates 2009. aastast raudteekaubavedu vähenenud 40 %, samas kui raudteeveo osakaal reisijateveo kogumahus on endiselt ühekohaline, välja arvatud linnalähitranspordi puhul mõne suurlinna ümbruses. Liitu suunduvate ja sealt väljuvate kaubavedude puhul on Lääne-Balkani riikide siseveeteede võrk endiselt alakasutatud. Doonau ja Sava jõgi läbivad mitmeid piirkonna riike. Neid siseveeteid saaks rohkem kasutada liikluse ümbersuunamiseks maanteedelt säästvamatele transpordiliikidele. Aadria ja Joonia mere piirkonnas on vaja koordineerida TEN-T arendamisega tegelevate riiklike ja piirkondlike asutuste tegevust.

Lääne-Balkani partnerid on kavandatud TEN-T põhivõrgu loomisel teinud märkimisväärseid edusamme. Siiski on kavandatud põhivõrgu mitme olulise projekti rakendamine ajagraafikust maha jäänud. Kuigi piiriülese taristu ehitamine on edenenud, näiteks avati 2021. aasta septembris liikluseks Horvaatia ning Bosnia ja Hertsegoviina vaheline Svilaji sild, on vaja veel kõvasti pingutada, et transpordiühendus liidu ja Lääne-Balkani riikide vahel toimiks sujuvalt. See puudutab kõiki transpordiliike, kusjuures eelkõige vajab ajakohastamist raudteevõrk.

Lääne-Balkani riigid on pikka aega olnud liidu jaoks prioriteetne piirkond. President von der Leyen märkis 14. septembri 2021. aasta kõnes olukorrast Euroopa Liidus, et „kogu piirkonna tulevik on ELis“. Peaaegu 18 miljoni elanikuga piirkond on liidu jaoks oluline turg ja tähtis transiidiala Euroopa kaupade veoks. ELi ja Lääne-Balkani riikide vahelise kaubavahetuse maht oli 2020. aastal 50,5 miljardit eurot. Lääne-Balkanil on võtmeroll ELi varustavates üleilmsetes väärtusahelates ning seda rolli saaks veelgi suurendada, kui parandada transpordiühendust liiduga ja piirkonnas kohapeal.

Skandinaavia–Vahemere koridor moodustab põhja-lõunasuunalise telje, mis on Euroopa majanduse jaoks ülimalt oluline. Liidu territooriumil algab koridor põhjas Soomest ja Rootsist ning ulatub lõunas Malta saareni, hõlmates Taanit, Põhja-, Kesk- ja Lõuna-Saksamaad, Põhja-Itaalia tööstuskeskusi ja Lõuna-Itaalia sadamaid. Euroopa ühendamise rahastu II programmi käsitleva määruse vastuvõtmisega laiendati koridori ja kaasati sellesse Narviki linn Norras. Kooskõlas komisjoni teatisega „ELi aktiivsem tegevus rahumeelse ja kestliku Arktika hea käekäigu nimel“ laiendati koridori, et suurendada kohalolu põhjaaladel. Selle eesmärk on hõlbustada kaubavedu Arktikast ja luua maismaaühendus Arktika potentsiaalse tulevase põhjamereteega.

Reini–Alpide koridor on üks Euroopa suurimaid kaubaveomarsruute. See ühendab Belgia ja Madalmaade sadamad Põhjamere ääres Genova sadamaga Vahemere ääres. Koridor läbib olulisi majanduskeskusi, nagu Brüssel ja Antwerpen Belgias, Randstadi piirkond Madalmaades, Reini-Ruhri ja Reini-Neckari piirkond Saksamaal, Baseli ja Zürichi piirkond Šveitsis ning Milano ja Genova piirkond Itaalias. Koridori vastavusse viimine hõlmab olulisi projekte Šveitsis, sealhulgas maailma pikimat Gotthardi raudteetunnelit. Šveitsi Alpides asuv 57 km pikkune tunnel avati 1. juunil 2016. Koos Lötschbergi ja Ceneri tunneliga suurendab see raudtee konkurentsivõimet, millest saavad otsest kasu ELi kodanikud ja ettevõtjad. Liidu poolt vaadates on praegu kitsaskohaks juurdepääsumarsruudid Gotthardi tunnelile ning EL peaks olukorda parandama.

Kavandatav laiendatud TEN-T on nendes riikides hästi välja arendatud ja sarnane liidu transpordivõrguga. Kõigi transpordiliikide puhul on EMP/EFTA riikide võrk TEN-Tga hästi integreeritud, isegi sel määral, et kaks EMP/EFTA riiki kuuluvad TEN-T põhivõrgukoridori. Skandinaavia–Vahemere põhivõrgukoridor hõlmab Norrat ning Reini–Alpi põhivõrgukoridor läbib Šveitsi. Sellest tulenevalt teevad Euroopa koordinaatorid riikidega tihedat koostööd, et arendada 2030. aastaks lõplikult välja kavandatud TEN-T põhivõrk.

Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) ja Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni (EFTA) riigid on naaberriikidele suunatud TEN-T poliitika lahutamatu osa. Juba aastakümneid on EMP ja EFTA riigid, kui ELi sujuvalt lõimitud kaubanduspartnerid, olnud tihedalt seotud liidu turu arenguga. Neljas EFTA riigis (Norra, Island, Liechtenstein ja Šveits) elab 13,6 miljonit inimest ning seega on EFTA liidu jaoks suuruselt kolmas kaubanduspartner kaubavahetuses ja suuruselt teine kaubanduspartner teenustekaubanduses.

Kolmanda riigi füüsilise isiku või ettevõtja omandis või kontrolli all olevad ettevõtted võivad osaleda TEN-T võrgu rajamisel ELis. Konkreetsetel asjaoludel võib selline osalemine ühishuviprojektides paraku ohustada ELi julgeolekut ja avalikku korda. Ilma et see piiraks määruse (EL) 2019/452 kohast koostöömehhanismi, on selliste ettevõtete osalemisele vaja pöörata rohkem tähelepanu, et ametiasutused saaksid sekkuda, kui ilmneb oht julgeolekule või avalikule korrale. Seepärast on komisjoni ettepanekuga TEN-T määruse läbivaatamise kohta ette nähtud, et liikmesriigid teavitavad komisjoni igast oma territooriumil rakendatavast ühishuviprojektist, milles osalevad kolmanda riigi füüsilised isikud või ettevõtjad, et oleks võimalik hinnata sellise osalemise mõju ELi julgeolekule või avalikule korrale. Naaberriigid peaksid kehtestama samalaadse mehhanismi projektide jaoks, mis on seotud kavandatava TEN-T võrguga.

Leebemate meetmete eesmärk on arendada kõiki transpordiliike hõlmavaid intelligentseid transpordisüsteeme, mis aitavad lahendada ohutusprobleeme ja toetavad transpordi jätkusuutlikkust. Need hõlmavad ka meetmeid ELi standarditele vastavate mitmeliigilise transpordi andmete vahetamiseks, et toetada tõhusaid kaubavooge. Samuti tuleks edendada 5G-taristut. Lisaks toetab liit regulatiivset reformi ja tõhustatud dialoogi tehniliste küsimuste lahendamiseks, tuginedes asjakohastele liidu vahenditele ja kaasates aktiivselt Euroopa transpordiameteid. Viimastel aastatel on liit sõlminud mitme partnerriigiga assotsieerimislepingud, et toetada sealset ühtlustamist liidu transpordialaste õigusaktidega ning võtta vastu üleeuroopalise transpordivõrgu koostalitlusnõuded ja -standardid.

Koordineerimatus kahjustab transpordiühendust piirkonna ja liidu vahel ning sellel on negatiivsed tagajärjed piirkonna majanduse arengule ja atraktiivsusele investorite jaoks. Sellise olukorra mõju avaldub sageli riikide piiril liiduga, kus taristu läbilaskevõime ei vasta alati registreeritud liiklusmahtudele. Sellel on märkimisväärne negatiivne järelmõju mitte ainult liidu ja Lääne-Balkani riikide vahelisele kaubandusele, vaid ka transiitpiirkonda läbivale liikmesriikidevahelisele kaubandusele.

Kaheksa aastat pärast TEN-T laiendamist Lääne-Balkani riikidele ja neli aastat pärast transpordiühenduse asutamise lepingu jõustumist on aeg TEN-Ti kiiremini arendada. Seda silmas pidades on väga oluline, et liit ja Lääne-Balkani partnerid viiksid ellu sidusamat TEN-T poliitikat. See aitaks kõrvaldada ühendusprobleeme ja parandada transpordi üldist kvaliteeti.

TEN-T poliitika eesmärkide saavutamiseks võivad Lääne-Balkani partnerid saada abi mitmest ELi rahastamisallikast, näiteks ühinemiseelse abi rahastamisvahendist Lääne-Balkani investeerimisraamistiku kaudu. Lisaks võttis Euroopa Komisjon 2020. aastal vastu ulatusliku Lääne-Balkani majandus- ja investeerimiskava, mille eesmärk on ergutada selle piirkonna majanduse pikaajalist taastamist, toetada rohe- ja digipööret ning soodustada piirkonna integratsiooni ja liidule lähenemist. Kavas on kindlaks määratud juhtprojektid kõikides ühendatusaspektides ja esitatud investeerimispakett, mille raames eraldatakse järgmise seitsme aasta jooksul uue Lääne-Balkani tagatisvahendi kaudu kuni 9 miljardit eurot toetusi, et kaasata kuni 20 miljardi euro ulatuses investeeringuid. Kõik kavaga hõlmatud peamised transpordiprojektid, mille maht on 1,1 miljardit eurot ja mille finantsvõimendus on kuni 4 miljardit eurot, kuuluvad laiendatud üleeuroopalisse transpordivõrku.

EL toetab ka makropiirkondlikke strateegiaid, nagu ELi Aadria ja Joonia mere piirkonna strateegia (EUSAIR) ja ELi Doonau piirkonna strateegia (EUSDR), et tugevdada investeeringute sidusust Lääne-Balkani riikides. Interregi, IPA III ja muude rahastamisvahendite koordineerimine ELi makropiirkondlike strateegiate raames suurendab juba ellu viidud projektide osatähtsust ja mitmekordistab uute projektide mõju.

Liit peaks arendama eelisjärjekorras neid TEN-T projekte, mis pakuvad piirkonnale ja liidule strateegilist huvi. Eesmärk on luua täielik, nõuetele vastav ja kestlik kavandatud põhivõrk, mis ühendab piirkonna pealinnu liiduga. Liit peaks püüdma kiirendada uue transporditaristu ehitamist, eelkõige piiriüleste projektide kaudu, et luua puuduvaid ühendusi ning vajaduse korral ajakohastada olemasolevat taristut ja viia see vastavusse TEN-T nõuetega. Telekommunikatsioonitaristu areng ja mitmeliigilise transpordi andmete vahetamine toetavad digitehnoloogia kasutuselevõttu, mis tagab võrkude koostalitluse ja võimaldab kaubavooge tõhusamalt suunata. Seniste võrgustikku killustavate süsteemide asemel tuleks kasutusele võtta Euroopa raudteeliikluse juhtimissüsteem (ERTMS). Liiklusohutuse parandamiseks tuleb esikohale seada intelligentsetel transpordisüsteemidel põhinevate lahenduste kasutusele võtmine.

Oluline prioriteet on täiustada mitmeliigilist transporti hõlmavaid lahendusi ja kiirendada üleminekut säästvale transpordile, vähendades transpordist tulenevat CO2 heidet. Edendada tuleks keskkonnasäästlikke mitmeliigilisi lahendusi, nagu elektrisõidukite laadimise jaamad ja mitmeliigilise transpordi sõlmpunktid. Samuti tuleks parandada liiklust linnades ja nende ümbruses, pakkudes jätkusuutlikke alternatiive maanteeliiklusele ja vältides kitsaskohti, mis tekitavad suuremat CO2 heidet.

TEN-T poliitika puhul tuleks kohaldada kaasavamat lähenemisviisi, et võtta paremini arvesse Lääne-Balkani riikide geograafilist asukohta Euroopas. Mitmel liikmesriigil – Horvaatial, Ungaril, Rumeenial, Bulgaarial ja Kreekal – on Lääne-Balkani riikidega ühine piir ning ühendatuse tagamisel teiste liikmesriikidega toetuvad nad suurel määral Lääne-Balkani taristule. Ettepanekus läbivaadatud TEN-T määruse kohta on soovitatud luua Euroopa transpordikoridor, mis ühendaks Lääne-Balkani piirkonda liiduga. See on käegakatsutav näide sellest, mida liit saab piirkonnale pakkuda TEN-T projektide tõhusamaks rakendamiseks.

Idapartnerlus

Idapartnerlusprogramm on aidanud liitu ja idapartnereid omavahel lähendada. Liidu ja kõnealuse piirkonna vahelised majandussidemed on tugevad ning idapartnerlusriigid on oluline transiidiala Euroopa kaupade liikumisel itta. Viimase kümne aasta jooksul on kaubavahetus ELi ja idapartnerlusriikide vahel peaaegu kahekordistunud, muutes piirkonna liidu suuruselt kümnendaks kaubanduspartneriks. Aserbaidžaani, Gruusia, Moldova ja Ukraina jaoks on liit suurim ning Armeenia ja Valgevene jaoks suuruselt teine kaubanduspartner. Liidu kaubavahetus idapartnerlusriikidega ulatus 2020. aastal 82,8 miljardi euroni. Peaaegu 50 % kogu kaubavahetusest idapartnerlusriikidega moodustab kaubavahetus ELi ja Ukraina vahel. Selle arengu toetamiseks on liidu jaoks oluline tagada parem transpordiühendus liiduga ja piirkonnas kohapeal.

Pärast TEN-T kavandatud laiendamist 2018. aastal, kui otsustati kaasata kõnealune piirkond, on TEN-T poliitika oluline tulemus idapartnerlusriikide jaoks TEN-T soovitusliku investeerimiskava väljatöötamine. Maailmapanga ja komisjoni ühiselt koostatud kavas on kindlaks määratud tähtsaimad investeeringud, mille koguväärtus on kõiki laiendatud põhivõrgu transpordiliike arvesse võttes 12,8 miljardit eurot. Põhivõrgu lõpliku väljaarendamise tähtajaks on seatud 2030. aasta. Kava eesmärk on aidata otsustajatel seada prioriteediks strateegilised investeeringud transporditaristusse, et viia lõpule kavandatud TEN-T-võrk. TEN-T poliitika rakendamise edule on tublisti kaasa aidanud ühtse kooskõlastatud projektide registri loomine piirkonna jaoks. Samuti arendatakse edasi võrku, sealhulgas siseveeteid, mida laienemine 2018. aastal ei hõlmanud.

Vastavalt ühisteatisele „Idapartnerluse poliitika pärast 2020. aastat – vastupanuvõime tugevdamine, idapartnerlus, mis toob kasu kõigile“ on üks idapartnerluspoliitika pikaajalistest poliitilistest eesmärkidest pärast 2020. aastat investeerida kavandatud TEN-T-põhivõrgu kestlikesse lahendustesse, tuginedes eeskirjadel põhinevale poliitikale. 2020. aasta järgne tegevuskava on üles ehitatud kahele sambale – investeeringud ja juhtimine – ning selles esitatakse majandus- ja investeerimiskava, et toetada partnerriikide sotsiaal-majanduslikku olukorda rohe- ja digipöörde elluviimisel. Kava hõlmab märkimisväärseid investeeringuid transpordisektorisse (kuni 4,5 miljardit eurot), sealhulgas laiendatud TEN-T projektidesse.

Majandus- ja investeerimiskava ning idapartnerluse TEN-T soovituslik investeerimiskava aitavad lahendada arvukaid probleeme, mis on seotud TEN-T nõuetele vastava standardse koostalitlusvõimelise võrgu rajamisega. Nii maantee- kui ka raudteeühendused liidu ja idapartnerlusriikide vahel on endiselt ebapiisavad ja ajale jalgu jäänud ning puudu on mitu piiriülest ühendust. Soovida jätavad maanteetaristu kvaliteet, läbilaskevõime ja ohutus. Raudteetaristu ja veerem on sageli väga vanad ega vasta kvaliteedi-, läbilaskevõime ja ohutusnõuetele. Lisaks seisab EL idapartnerlusriikide raudteevõrgu integreerimisel liidu raudteevõrguga silmitsi asjaoluga, et idapartnerlusriikide raudteevõrgus on rööpmelaius 1 520 mm, kuid liidu standardrööpmelaius on 1 435 mm. See muudab koostalitlusvõimelise piiriülese võrgu loomise keerulisemaks ja nõuab täiustatud tehniliste lahenduste väljatöötamist.

Nende probleemide lahendamiseks tuleks idapartnerluse raames jätkata TEN-T magistraali loomist ning viia projektid lõpule vastavalt toetuste andmise ja rahastamise tingimustele. Idapartnerlus peaks keskenduma projektidele, mis on seotud kavandatud TEN-T-põhivõrguga, ja eelkõige ELi piiri ülestele projektidele.

Liit peaks püüdma kiirendada uue transporditaristu ehitamist, looma puuduvad (eelkõige piiriülesed) ja mitmeliigilise transpordi ühendused, mis hõlmavad ka meretransporti, ning vajaduse korral ajakohastama olemasolevat taristut ja viima selle vastavusse TEN-T nõuetega. Liit peaks toetama uuenduslike taristulahenduste väljatöötamist, et leida lahendus eri rööpmelaiuse standardiga seotud probleemile. Selleks et tagada võrkude koostalitlus ja mitmeliigilisus, suurendada ohutust ja kestlikkust ning hõlbustada kaubandust ja piiriületust, tuleks kasutusele võtta digilahendused. Praeguste, võrgustikku killustavate süsteemide asemel tuleks kasutusele võtta Euroopa raudteeliikluse juhtimissüsteem (ERTMS). Liiklusohutuse parandamiseks tuleb esikohale seada intelligentsetel transpordisüsteemidel põhinevate lahenduste kasutusele võtmine. Transpordist tuleneva CO2 heite vähendamiseks tuleks rohkem tähelepanu pöörata mitmeliigilist transporti hõlmavatele lahendustele ja minna kiirmini üle säästvale transpordile. Maanteetaristuprojektide puhul peaks liit edendama keskkonnahoidlike mitmeliigilist transporti hõlmavate lahenduste (näiteks elektrisõidukite laadimise jaamade ja mitmeliigilise transpordi sõlmpunktide) arendamist. Prioriteediks on ka siseveeteede võrgustiku ajakohastamine. Samuti on oluline tagada, et riigid hooldaksid taristut, mis on ehitatud ELi vahenditest rahastatud oluliste projektide raames.

Vahemere lõunapiirkond

Vahemere lõunapiirkonna riigid on liidu jaoks poliitiliselt eriti tähtsad. Piirkonna riigid on ka lähedased kaubanduspartnerid. 2020. aastal oli liidu ja lõunanaabrusriikide kaubavahetuse maht 149,4 miljardit eurot. Kaubavahetus võiks olla veelgi mahukam, seda tuleks toetada säästvamate transpordiühenduste loomisega.