ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
7.5.1

Komisjoni XXXIII konkurentsipoliitika aruandes tõdeb Euroopa Komisjon ühest küljest, et Euroopa Liidu põhieesmärkideks on säilitada ja arendada meediakanalite paljusust ja vabadust edastada ja saada teavet, kuna nad kujutavad endast demokraatliku protsessi olulisi väärtusi; teisest küljest selgitab Euroopa Komisjon, et kontroll meedia koondumise üle on esmajärjekorras liikmesriikide asi. Nagu Euroopa Komisjon lisab, on konkurentsipoliitika vahendite meediasektoris rakendamise eesmärgiks ainult probleemide lahendamine, mis on seotud asjaomastel turgudel valitseva seisundi loomise või tugevdamisega ja kontroll konkurentide turult väljatõrjumise üle. EMSK on seisukohal, et eristamine ELi ja liikmesriikide ülesannete vahel on ühest küljest äärmiselt ebamäärane ja jätab teisest küljest mõned probleemid lahendamata: — Tuleb märkida, et eri liikmesriikides on erinevad õigussätted ja lähtekohad, mis vajavad ühtlustamist: Euroopa Komisjon alustas meetmete võtmist 1989 ja jätkas sellega 1997 direktiiviga “Piirideta televisioon”, mille eesmärgiks oli mitte ainult majanduslik tõhusus, vaid ka kultuurilise mitmekesisuse, vähemuste kaitse, vastulause esitamise õiguse jne järgimine; — Lisaks sellele tuleb meediavaldkonnas eristada üldisi monopolidevastaseid eeskirju ja reegleid, mis on suunatud spetsiaalselt teabe mitmekesisuse kaitsele. Funktsioneerivad konkurentsieeskirjad on meediakanalite paljususe edendamise põhieelduseks, ent neist üksi ei piisa. Erinevalt konkurentsisüsteemist, milles iga ettevõtte turujõud peab seisma vastakuti konkureerivate ettevõtete algatuse ja tegevusega, nõuab meediakanalite paljususe edendamine ja kaitse seevastu, et selgelt tunnustataks kodanike õigust reaalselt kättesaadavatele, vabadele teabeallikatele ja alternatiivsele ning potentsiaalselt mitmekesisele teabele ligipääsemisele — see on õigus, mis vajab kaitset kõigil tasanditel. — Lõpetuseks jääb veel nentida, et telekommunikatsiooni, informaatika, raadio, televisiooni ja kirjastamise järk-järguline vastastikuse lähenemise protsess raskendab eri turgude struktuuride täpset määratlemist. Kõnealust protsessi õigesti mõistmata tekib lisaks oht konkurentsieeskirjadest kõrvalekaldumiseks ja meediakanalite paljususe põhimõtte nõrgendamiseks.
3.18

EMSKi jaoks tähendab see, et teatud rahastamismeetmed on NATURA 2000 võrgustiku elluviimise raames vältimatud ja nendeks on tarvilikud selged sihtotstarbelised assigneeringud. EMSK palub liikmesriikidel ja komisjonil teemakohaseid arutlusi edasi arendada.
3.2

Üleujutus on jõgede ja rannikualade normaalse funktsioneerimisega kaasnev loodusnähtus, mis toimub geoloogilises ajamastaabis, mis on palju suurem ajamastaabist, mida tavaliselt kasutatakse nt majanduslikus või maakasutuse jms planeerimises. Seega tähendab “kordumisintervall”, et: — üleujutuse toimumisel, toimugu see kas 100 või 500 aasta järel, ujutab jõgi teatud piirkonna üle; — need üleujutused on kindlasti korduvad; — nad võivad korduda igal ajal. Hüdroloogilises planeerimises kasutatakse järgmiseid mõisteid. — Pideva või katkendliku loodusliku veevooluga jõesäng on maksimaalsest normaalsest veetaseme tõusust madalama veetasemega kaetud maa-ala. — Lamm on piirkond, mida määratletakse veetaseme teoreetilise tõusu kaudu üleujutuse korral, mille statistiline kordumisintervall võib olla 100 või 500 aastat. See ei mõjuta maa omandiõigust (riigi- või eramaa), kuid pädev asutus võib inimeste ja vara ohutuse tagamiseks kehtestada kasutuspiirangud. — Vesikonna normaalsete nähtuste hulka kuuluvad üldiselt märgalad, lammimetsad ja muud lammialad, mägipiirkondades vihmavalingutest põhjustatud mudalademed, laguunide lodud ja mitmed üleujutuste piire tähistavad tunnused (paljud neist on seotud ökoloogiliselt väärtuslike ökosüsteemidega), kusjuures, nagu juba märgitud, üleujutused on jõgede ja rannikualade normaalse funktsioneerimisega seotud nähtused.
3.1

GSP on ELi väliskaubanduspoliitika oluline element, millel on kaugeleulatuv mõju; GSP mõjutab arengumaades asetleidvaid sündmusi, ELi eelarvet, suhteid ELi kaubanduspartneritega organisatsioonides, nagu WTO ning sellel on märkimisväärne mõju Euroopa tööstusele, eriti töötlevale tööstusele. Tegemist on ühega vähestest küsimustest, millega Euroopas tegeletakse pigem liidu kui riikide tasandil ning komisjonil on kõnealuses valdkonnas ainupädevus. Globaliseerumine on GSP tähtsust suurendanud; EL on kasutanud kõnealust süsteemi, et aidata arengumaadel globaliseerumisest kasu saada. Samal ajal on GSP võimaldanud Euroopa Liidul edendada jätkusuutlikku arengut, lubades soodustingimustel siseneda Euroopa turule riikidel, mis arvestavad inimõiguste põhimõtetega.
7.2

Komitee mõistab, et konsulteerimine kõigi huvipooltega — turu, järelevalveasutuste ja valitsustega — on vältimatult pikk ja raske protsess ning et tulevase direktiivi seadusandlik protsess võib kujuneda keerukaks. Seetõttu tegeleb komitee küsimusega, milliseks võib olukord vahepeal areneda. See on õigustatud küsimus, mida esitades ei soovita jätta põhjendamatult alarmeerivat muljet. Lõppude lõpuks on turud siiani näidanud, et olemasolevad reeglid võimaldavad neil piisavalt eriolukordadega toime tulla, ja võimuasutused on ka kõige raskemaid olukordi kontrolli all hoidnud.
4.2

Kolmanda põhimõtte — tagada ühtekuuluvus ja universaalne kättesaadavus — suhtes rõhutab komisjon, et universaalteenus on võtmemõisteks, mille ühendus on välja töötanud, et tagada oluliste teenuste tegelik kättesaadavus. See toob kaasa vajaduse võimaldada nõuete kohandamist vastavalt kasutaja ja tarbija muutuvatele vajadustele ja huvidele ning majandusliku ja tehnoloogilise keskkonna muutustele. Sellest lähtuvalt ning e-Euroopa plaani raames, mis toetab lairibaühenduse kasutamise üldiseks muutmist elektroonilises sides, meenutab Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, et 20 % EL-15 elanikkonnast on praegu eemale jäetud ligipääsust neile teenustele. Samas on lairibaühendus üldhuviteenus, mis parandab elutingimusi, vähendades vahemaid ja suurendades tervishoiuteenuste, hariduse ja avalike teenuste kättesaadavust nii geograafiliselt kaugelolevatele kodanikele kui halvamas olukorras olevatele isikutele. Sellest tuleneb, et kui taskukohase hinnaga universaalset telekommunikatsiooniteenust ei laiendata lairibaühendusele ja mobiilsidele, suureneb Euroopa Liidu mahajäämus uute info- ja sidetehnoloogiate levitamise ja kasutamise ning teadmistepõhise ühiskonna osas, samas suureneb digitaalne lõhe, eriti uutes liikmesriikides.
1.3

Komisjonil on õigus kõnealuses valdkonnas koostada soovitusi, mis ei kuulu õigusaktide ühtlustamise alla, kui leiab, et ühisturu toimimise ja arengu tagamiseks on see vajalik. Sellest hoolimata soovis komisjon antud juhul kaasata nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahetult kõnealuse dokumendi kavandamisse ja vastuvõtmisse. Üks soovituse eesmärke on suurendada Euroopa audiovisuaal- ja teabeteenuste sektori konkurentsivõimet, arendades liikmesriikides raamistikke, mis on suunatud alaealiste ja inimväärikuse kaitse võrreldava ja tõhusa taseme saavutamisele. Komisjon usub, et Euroopa Parlamendi poolt algatatud laiem avalik arutelu koos liikmesriikide nõukogu raames tehtava tööga muudab selle eesmärgi saavutamise hõlpsamaks. Komisjon teeb seetõttu ettepaneku, et asutamislepingu artikkel 157 võiks olla soovituse vastuvõtmise õiguslik alus.
3.13.3

Seetõttu on eriti oluline, et direktiivi ettepanekus ei arvesta seda, et mõnedes liikmesriikides on kollektiivlepingud võtnud endale õigusnormi rolli. Praktikas tähendab see, et kollektiivlepingud on samamoodi siduvad nagu tavapärased õigusaktid. Eriti oluline on kollektiivlepingute roll Põhjamaades, kus sõltumatutel tööturu osapooltel on tavaks palga- ja töötingimuste üle kollektiivselt läbi rääkida. Direktiivi ettepanekut tuleks muuta tunnistamaks, et kollektiivlepingud on kavandatud direktiivist tulenevate kohustuste täitmise vahendiks.
2.1

Ettepanek kaubaveo kvaliteeti käsitleva määruse kohta on mõeldud selleks, et parandada raudtee-kaubavedu, kasutades hüvitislepinguid, mis sõlmitakse raudtee-ettevõtjate ja klientide vahel. Komisjon arvab, et peamine põhjus, miks raudteede osakaal on kaubaveo üldises suurenemises tagasihoidlik ning miks raudteede turuosa on võrreldes teiste transpordiliikidega vähenenud, on raudtee-kaubaveo madal kvaliteet ja vähene usaldusväärsus.
5.10.3

Kui arvatakse, et see ei ole soovitav, peaks määrusest selguma, et antud juhtumi (13) puhul on kohaldatav liikmesriigi seadusandlus, millega võetakse üle direktiiv 2003/8/EÜ 27. jaanuarist 2003, mis käsitleb õiguskaitse kättesaadavust piiriülestes dispuutides.
8.7

Uurijad peavad olema kindlad, et nende intellektuaalne omand on kaitstud, eriti sellises tundlikus valdkonnas. EMSK usub, et patenteerimisküsimuse lahendamine selgel ja rahuldaval viisil on esmane prioriteet, kui soovitakse tagada rakendusuuringute edu nanotehnoloogia valdkonnas. Kuid see ei ole lihtne. Siiski on vaja hoolitseda viivitamatult “Nano-IPR– helpdesk ide” loomise eest Euroopa tasandil, et vastata teadlaste, ettevõtjate ja uurimiskeskuste vajadustele.
5.7.1

Komitee pooldas jätkuvat solidaarsust nende eriti raskes olukorras olevate piirkondadega ja tervitas väga neid ettepanekuid. Eraldi arvamuses (19) uuris komitee püsivate looduslikult ja struktuuriliselt ebasoodsate tingimustega piirkondade vajadusi ning väljendas oma seisukohta muuhulgas ka komisjoni poolt ühtekuuluvuse kolmandas aruandes esitatud laiahaardeliste ettepanekute kohta. ERFi käsitlevas määruse ettepanekus sisaldub palju kõnealuses arvamuses käsitletud punkte ning komitee tervitab ERFi toetuskriteeriumides kajastuvat territoriaalset mõõdet. Artiklis 10 on öeldud “ilma et see piiraks artiklite 3 ja 4 kohaldamist”, mis viitab sellele, et kõnealused piirkonnad on nende prioriteetide puhul samuti abikõlblikud; see oleks siiski kasulik määruses selgesõnaliselt välja tuua. Artiklis 11 viidatakse sellele, et antud säte lubab rahastada artiklis 4 märgitud tegevuste lisakulusid ning komitee tervitab seda. Seejuures oleks samuti kasulik selgitada, et kõnealuses artiklis silmas peetavaid piirkondi võiks lugeda abikõlblikuks ka teiste sihtalade raames.
3.5.19

Uus auditeerimisasutus: Auditeerimisasutuse loomisega lisaks juba olemasolevatele institutsioonidele, korraldusasutusele (art 59) ja sertifitseerimisasutusele (art. 60) tunduvad kontrollistruktuurid tugevnevat. Määruse ettepanekus nähakse ette, et tuleb luua auditeerimisstrateegia (artikli 61 lõike 1 alalõige c): “Rakenduskava auditeerimisasutuse ülesanne on eelkõige: (…) c) esitada komisjonile kuue kuu jooksul alates rakenduskava heakskiidu saamisest (...) auditeid läbiviivaid organeid hõlmav auditeerimisstrateegia, kasutatavad meetodid, valimi määramise meetodid toimingute auditeerimiseks (...).” Lisaks tuleks koostada iga-aastaselt ja iga rakenduskava kohta arvamus, mille sisu on lähedane lõpliku kehtivusdeklaratsiooni sisule. Ja tõesti, vastavalt artikli 61 lõike 1 alalõikele g on auditeerimisasutuse ülesanne “esitada rakenduskava lõpetamisel deklaratsioon, milles antakse hinnang lõppmaksetaotluse kehtivusele ja lõplikus kuluaruandes käsitletavate tehingute seaduslikkusele ja nõuetekohasusele ning millele on lisatud lõplik kontrollaruanne.” EMSK kordab oma soovitusi auditi- ja kontrollivõimaluste loomiseks, mis on keskendunud rakenduskavade elluviimise kvalitatiivsetele, mitte ainult kvantitatiivsetele aspektidele. EMSK väljendab uuesti kahetsust pöördumise üle riiklike auditeerimisasutuste poole, mis annab veelkord tunnistust ühenduse institutsioonide võetud kohustuste täitmatajätmisest. EMSK ootab Euroopa Kontrollikoja arvamust selle ettepaneku kohta ja loodab, et igal juhul kaasatakse kontrollikoda kõigisse loodavatesse auditivahenditesse.
3.5

Ettepanekus tuuakse välja ka mõningaid üldisi probleeme, mis puudutavad Euroopa Liidu kehtivate õigusaktide mõistmist ja järgimist ainete osas. Paljud käesolevas ettepanekus loetletud “ained”, mis on EINECSi originaalloetelus kirjas “olemasolevate ainetena”, tuleks liigitada “UVBC aineteks”, st teadaoleva või tundmatu koostisega keerulisteks segudeks vastavalt 1999. aastal avaldatud akadeemilisele kirjutisele, millele viidatakse 2002. aastal Euroopa Kemikaalide Büroo välja antud “Direktiivi 67/548/EMÜ 6. ja 7. paranduse rakendamise otsuste käsiraamatu” 18. lehekülje joonealuses märkuses. Kahtlemata pole need üldises mõistes lihtsad ained ning praegu turustatakse neist väheseid. See toetab Euroopa Komisjoni arvamust EINECSi loetelu esmakordsel avaldamisel: EINECS ülehindas neljakordselt kaubanduslikult tähtsate ainete arvu; seega oli sel ajal turul olulistes kogustes tegelikult ligikaudu 25 000“ainet”. Võib eeldada, et mõned neist on juba asendatud ligikaudu 5000 ELINCSi loetelu “uue ainega”, mille puhul esinevad samasugused määratlemise ja defineerimise probleemid; seega on 2005. aastal turul tegelikult kokku 30 000 ainet. See arv on tõenäolisem kui sageli tsiteeritav näitaja 100 000, kuid tekitab siiski küsimusi, mis puudutavad avalikku ja erialast ligipääsu vähemalt poolte nende ainete kohta käivale juba kogutud (kuid mitte regulaarselt täiendatud) andmestikule, ning raskusi liikmesriikide pädevatele ametivõimudele, kes peavad määratlema, kas mingi aine on “olemasolev” või “uus” ja milliseid regulatiivseid menetlusi peaks viimati nimetatu puhul järgima.
5.7.4

Komitee on teadlik, et hulk Euroopa ühistute eeskirja artikleid viitavad siseriiklikele õigusaktidele. Võttes arvesse, et viis aastat pärast jõustumist on Euroopa ühistute põhikirja rakendamine aruande objektiks, on komitee arvamusel, et juhul, kui tekib vajadus mudelseaduste loomiseks, et ühistute kohta käivaid õigusakte üksteisele lähendada ja/või pakkuda välja ühiste normide vastuvõtmist Euroopa tasandil, on hädavajalik, et vastav arutelu ja töö toimuks algusest peale koostöös ühistuid esindavate kutsealaste organisatsioonidega.
5.3

Eelarveküsimused jäävad endiselt tähelepanu keskmesse. Komitee arvates on komisjonipoolsed eelarvet puudutavad ettepanekud tagasihoidlikud ja stabiilsed (1,24 % RKT-st). Just seepärast väljendab komitee kriitikat NATURA 2000 täieliku lülitamise suhtes EAFRD raamesse, sest see moodustaks peaaegu poole EAFRD eelarvest. Samuti on riiklikke kaasfinantseeringuid arvestades üllatav, et LEADER programmi eelarvet on kolmekordistatud. Komitee viitab sellele, et komisjoni finantsettepanek paneb aluse arutelule, milleta tulevane maaelu arengu poliitika ei saaks kuuluda ei säästva arengu strateegia ega ka Lissaboni strateegia raamesse, mis käsitleb Euroopa konkurentsivõimelist majandust ja täielikku tööhõivet.
3.11

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee leiab, et kuigi idee sellest, et WCSDG võiks luua ÜRO globaliseerumispoliitika foorumi, mis hõlmaks mitmepoolses süsteemis osalejaid ning teisi globaliseerumise sotsiaalse mõõtme pärast muret tundvaid organisatsioone, rühmi ja üksikisikuid, on huvitav, võib see praeguste tingimuste juures olla liiga ambitsioonikas projekt. Kui valitsused on tõsiselt alustanud poliitika kooskõlastamist ja ühtlustamist rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides, WTOs ja ILOs ning kui sellest tulenevalt on alustatud tõhusamat koostööd nende rahvusvaheliste institutsioonide vahel, on aeg küps seda ettepanekut tõsiselt kaaluda.
1.3

Põhjus, miks komisjon teeb ettepaneku jätta kahe järgmise aasta kvoodid muutmata, on selles, et praegu on veel liiga vara hinnata ühise põllumajanduspoliitika reformi mõju (täpsemini otsetoetuste ulatusliku lahtisidumise mõju) ja Euroopa Liidu laienemise mõju kartulitärklise tootmise sektorile. Mõnes kartulitärklist tootvas liikmesriigis ei viida põllumajandusreformi läbi enne kui alates 2006. aastast (turustusaasta 2006-2007).
2.2

Praktiline kogemus Euroopa tasandil on selgelt näidanud, et kehtiv liigitus viide kategooriasse, mis põhineb pigem registreeritud haigusjuhtude arvul kui riskil, seab eelisolukorda väikseima kontrollide sagedusega riigid ning on kahjulik neile, mis teostavad tõhusaid kontrolle, mis viivad haigusjuhtude avastamiseni. Viimased Jaapanis, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides esinenud haigusjuhtumid on silmnähtavalt kiirendanud täiustatud meetodite vastuvõtmise kokkuleppe saavutamist, mis leiab ilmselt aset 2005. aasta mais.
3.19

Ettepaneku otsuse kohta artiklis 15 kutsutakse üles teostama kohustuslikku programmi vahe- ja järelhindamist. Seose vahehindamisega usub komitee, et üks olulistest aspektidest, mida tuleb hinnata, on programmi mõju erinevatele osalevatele riikidele. Kui programmi mõjule on antud hinnang, võiksime keskenduda programmist teadlikkuse tõstmisele riikides, kus osalus programmi “Aktiivsed noored” algatustes on madal. Sel moel võiks püüda toetussummasid tasakaalustatumalt jaotada, nii et need ei koonduks struktuuriliselt tugevatele aladele, millel on ulatuslik kogemus seda tüüpi tegevuste väljaarendamisega, vaid aitaksid kaasa kogemuse edastamisele piirkondadele, mille programmi meetmetes osalemise tase on madalam.
7.5

Pärast mitmete aastate pikkust arutelu ja mitte viimases järjekorras tänu sisedebatile, mis leiab aset arvamuste koostamise ajal, on Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee jõudnud järgmisele järeldusele: kõrgekvaliteedilise ja praktilise arengupoliitikani jõudmiseks on tarvis intensiivset arutelu ettevõtlusküsimustest otseselt puudutatutega (tööandjad ja töötajad) ning arusaama, et mikro- ja väikeettevõtete probleemid erinevad suurte ettevõtete omadest, või siis on probleemidel erinevad iseärasused, kuna lahendamiseks kasutatavad ressursid, vahendid ja toetussüsteemid ei ole võrreldavad suurte ettevõtete käsutuses olevatega. Seetõttu on oluline arvestada uute ressursside ja arendamisvahendite otsingul järjest enam nimetatud kaalutlustega.
4.1

Laienemise tulemusena seisab Euroopa Liit silmitsi suurte majanduslike ja sotsiaalsete väljakutsetega. Kuigi ELi struktuuripoliitika ei ole piisav, et väljakutsetega üksi toime tulla, saab struktuuripoliitikaga väljakutsetega toimetulekule kaasa aidata. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee toetab Euroopa Komisjoni ettepanekut keskenduda nõrgima majandusega piirkondade toetamisele, millest peaks eriti kasu saama uued liikmesriigid, sest just seal paikneb suurem osa vähemarenenud piirkondasid. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee leiab, et struktuurifondide 2007.–2013. aasta eelarve pakutud suurendamine ca 276 mld eurolt 336,1 mld euroni (0,41 % ELi sisemajanduse kogutoodangust) on sobiv, kuna kõnealuseid ressursse peab nüüdsest jagama 25 liikmesriigi vahel. Siiski arvab Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, et struktuurilist sekkumist tuleb jätkata ka EL-15 puhul, isegi kui seda tehakse väiksemas ulatuses, keskendudes vähemalt nendele valdkondadele, mida on kõige otsesemalt mõjutanud tööstuse ümberkorraldamine ning mis kannatavad suure tööpuuduse all. Samal ajal on oluline tagada õiglased üleminekuvormid endise 1.sihtala piirkondadele, mis ei ole nn statistilise efekti tõttu enam abikõlblikud. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee tervitab komisjoni kavatsust integreerida ühenduse algatus EQUAL täielikult Euroopa Sotsiaalfondi, sest see võimaldab saada algatusest kindlat kasu. Seda eriti uuenduslike projektide, Euroopa Liidu piires tõhusamate meetmete alaste kogemuste ja näidete vahetamise, kui ka erinevate osapoolte vahelise partnerluse arendamisel ellurakendamise toetamise osas. Algatuse EQUAL integreerimise järel võiks Euroopa Komisjon kutsuda liikmesriike üles integreerima EQUALiga sarnaseid meetmeid oma riiklikesse tegevusprogrammidesse.
2.1.4

Suurte kaubakoguste kaugvedude osas, mille tarnega ei ole kiire, kuid mis peab toimuma kindlal tarnetähtajal, tegi komitee ettepaneku, et komisjon kaaluks järk-järgulist üleminekut nullvarude käsitluselt ringluses olevate varude käsitlusele. See aitaks vähendada kiireloomuliste saadetiste arvu ja võimaldaks teistel transpordiliikidel konkureerida tarnekuludes ja -aegades, garanteerides samas soovitud tarnekuupäevad. Nullvarude käsitlus ning selles tulenev radikaalne tarneaegade lühenemine ja tarnete üldine kiirus on majanduslikult üheselt põhjendatud. Jätkusuutliku arengu seisukohast on kõnealune menetlusviis ja selle tagajärjed kulukad, tuues kaasa keskkonnareostuse ja ülemäärase energiatarbimise. Nimetatud küsimused vajavad arutamist ning komitee kordab komisjonile esitatud soovi osaleda kõnealuses arutelus. Komitee on seisukohal, et kuigi maanteevedu jääb asendamatuks lühikestel vahemaadel, eelkõige tarne viimases etapis, on just nullvarude käsitlus oma ekstreemsuses ja kiiruses muutnud keeruliseks maanteeveo teatava osa ümbersuunamise teistele transpordiliikidele, mis järgiks enam jätkusuutliku arengu eesmärki.
5.5

Euroopa majandus- ja sotisaalkomitee on täielikult nõus komisjoni ettepanekutega, kuid rõhutab siiski kasutusel olevate vahendite suurendamise olulisust. Kavandatud infrastruktuuride rajamine on jätkusuutliku arengu huvides, sest 80 % projektidest puudutab teisi transpordiliike peale maanteede ning seeläbi vähenevad heitgaaside hulk ja liiklusummikud. Ei tohiks unustada ka seda, et kavandatud projektid avaldavad lähemal ajal positiivset mõju tööhõivele ning sama oluline on pikemas perspektiivis Euroopa kodanike elukvaliteedi paranemine, eriti tiheda transiitliiklusega piirkondades.
2.3

Ettevalmistavast uurimusest selgus, et vaatamata olemasolevatele rahvusvahelistele nõuetele on riiklikud tavad tugevad. Selle tulemuseks on erinev kvaliteeditase ning pädevused, mida on keeruline võrrelda. Kõnealune killustatus pole ühenduse kontekstis enam vastuvõetav, kuna Euroopa ülekoormatud õhuruumis võib see kaasa tuua suurema ohu turvalisusele. Lennujuhtide lubade ühtlustamine suurendab ohutust, kuna teenusepakkujate pädevustasemed ühtlustatakse, mis aitab kaasa nendevahelise ühilduvuse tõhusamaks ja ohutumaks muutumisele. See toob kaasa lennujuhtide tööturu tõhusama korralduse, hõlbustades funktsionaalsete õhuruumiblokkide moodustamist. Load parandavad liikumisvabaduse toimivust, kaotades praegu kehtiva liikmesriikide õiguse otsustada oma äranägemise järgi, mida mõned riigid kasutavad seoses lubade vastastikuse tunnustamisega.
3.3.3

On selge, et rahvusvahelistele rongireisijatele saab hüvitisi maksta kiiremini kui lennureisijatele, vaatamata sellele, et maad mööda toimuvas rongiliikluses kestavad reisid kauem ja häired on tõenäolisemad. Näiteks on lennureisijatele piletiraha tagasimaksmine võimalik ainult pärast 5-tunniseid viivitusi.
1.5

EMSK peab vältimatuks kasutada avatud protokolle ja andmefailiformaate ning üldlevinud standardeid, mida on võimalik lugeda tasuta saadaolevate programmidega. Komitee nõuab tungivalt, et võrdlusandmed tuleb avaldada ja INSPIRE raames kättesaadavaks teha, kuna tegemist on teaduslike andmetega, millel on nii keskkonnapoliitika kui ka tudengite ja teadlaste jaoks suur tähtsus. Lisaks rõhutab komitee, et toimida tuleb ilma teatud andmete konfidentsiaalsust rikkumata, sõltumata sellest, kas on tegemist erasfääri, üldsuse huvi või julgeolekuküsimustega.
4.3.1.4

Lõpuks on EMSK seisukohal, et sotsiaalpartnerite osaluse piiramine vaid kutseõppega seotud küsimustega on viga. Toetuskomitee tegevus tuleb integreerida protsessi, mis viib teadmistepõhise Euroopa saavutamiseni. See tähendab, et toetuskomitee saab kujutada endast näidet heast tavast planeerimise ja poliitikate valimise valdkonnas, mis põhineb usaldusväärsetel teadmistel — niihästi tervikpilti arvestavatel teadmistel kui ka erialateadmistel kui osal tervikust. Seega on oluline, et kõik komitees esindatud osalejad võtaksid osa komitee kõikidest menetlustest viisil, mis oleks ühtlasi toimiv ja milles kajastuks selgus valikuvõimaluste olemuse, vahendite ja eesmärkide osas.