ET Euroopa Liidu Teataja C 367/8

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2012/C 367/06

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„STROMBERGER PFLAUME”

EÜ nr: DE-PDO-0005-0841-03.01.2011

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus:

„Stromberger Pflaume”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Saksamaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Nimetusega „Stromberger Pflaume” tohib tähistada üksnes selliseid renklood-ploomipuu vilju, mis on kasvatatud määratletud geograafilises piirkonnas. Renkloodploom on väga vana, keskvalmiva ploomi (Prunus domestica subsp. domestica) sort, saksa keeles Zwetsche või Quetsche, Austrias nimetusega Zwetschke. Renkloodploom on üks ploomi alamliike. Luuviljalisi vilju kandev ploomipuu (Prunus L.) kuulub roosõieliste sugukonda (Rosaceae). Ploomiga võrreldes on renkloodploom vähem ümar, mõlemad otsad selgelt teravduvad, kuni tumesinise värvuse ning selgelt väljakujunenud viljaõmblusega, viljaluu on kergesti eemaldatav.

Renkloodpoomide täieliku küpsemise aeg on augusti lõpust kuni septembri keskpaigani. Selleks ajaks on vilja värvus muutunud ühtlaseks. Võrreldes muude renkloodploomidega on „Stromberger Pflaume” vili keskmise suurusega, piklik-ovaalne. Vilja läbimõõt on vähemalt 24 mm. Pruuni värvusega puitunud sisekest on lame-ovaalne. Kollakasoranžika ühtlase värvusega viljaliha on peene ja pinguldatud struktuuriga. Küpse vilja viljaluu on kergesti eemaldatav. Üksikvilja kaal on kuni 30 g. Viljaliha ja viljaluu massi suhe on vähemalt 3:1. Värske, täisküpse vilja suhkru üldsisaldus on vähemalt 6 %.

Renkloodploomi „Stromberger Pflaume” iseloomulikud tunnused on mahearomaatne maitse, tasakaalustatud magusus ja happelisus, väike veesisaldus ja mõruainete moodustumise puudumine.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul):

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Istikute (kahe- kuni kolmeaastane puu) istutamise kõik etapid, kasvuperioodi kujunduslõikus, viljade koristamine ja sortimine ning viljadega transpordi- või müügimahutite täitmine peab toimuma määratletud geograafilises piirkonnas. Renkloodploomi „Stromberger Pflaume” kasvatatakse valdavalt kõrgetüvelistel viljapuudel.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

—

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Oelde linna haldusalasse jääv Strombergi haldusüksus ning piki selle piiri kulgev 500 m laiune tsoon. Kõnealune tsoon hõlmab Wadersloh (Warendorfi maakond), Langenbergi (Gütersloh maakond) ja Rheda-Wiedenbrücki (Gütersloh maakond) haldusüksuse väikesi osi.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Renkloodploomi kvaliteeti ja lõhna mõjutavad peamised tegurid on merepinna suhtes kõrgest kasvukohast tingitud kohalik kliima, sademeterohke vegetatsiooniperiood, maa-ala reljeef, eelkõige nõlvaku kalle ja mulla omadused seoses hüdroloogiaga (eriti põhjaveetase). Määratletud geograafilise piirkonna pikaajalise traditsiooniga renkloodploomikasvatuses on välja on kujunenud selle puuvilja kasvatamise erilised oskused.

a) Mulla omadused

Tootmispiirkond on ploomikasvatuseks väga sobiv. Suurem osa sellest asub Põhja-Saksamaa tasandikul. Üksikute kõrgustikega tasandikuline piirkond asub Münsterlandi madalikul (sünonüüm: Westfaali madalik) Teutoburgi metsa ja Reini Kiltkivimäestiku põhjaserva vahel; sellel tasandikul asuvad Beckumi mäed. Rendkloodploomi „Stromberger Pflaume” kasvatuspiirkond (kõrgusel 90–151 m üle merepinna) asub ühel idapoolsel kõrgustikul.

Beckumi mägede ja tootmispiirkonna mullakihtide all on 1,5–2,0 m sügavusel valdavalt savikas mergelkivim. Sellest allpool on paiguti paljanduv Juura ajastu savikiltikivi, mida läbivad võimsad põhjaveesooned, mille osaliselt surve all olev vesi tuleb nähtavale teatavate pinnavormide puhul. Nende peal on liivsavine savi- ja merglikiht (lasuvustihedus 3–5 g/cm3), mida omakorda katab toorest jämedateralisest kuni raskest savist kiht (lasuvustihedus 2–5 g/cm3), mis võib olla osaliselt liivsavine või lupja sisaldav. Pealmine kiht (lasuvustihedus 2–3 g/cm3) on moodustunud huumuslikust kergest liivasegusest või jõulisest savist. Sügava ja raske mullastruktuuri tõttu püsib mullas niiskus väga pikka aega ka põuastel aastatel.

b) Kliima

Westfaali madalik asub merelisest kliimast mõjutatud piirkonnas, kus suved on jahedad ja talved pehmed. Sealset kliimat mõjutavad eelkõige Põhjameri ja piirkonna servas asuv keskmäestik (Teutoburgi mets, Eggegebirge, Sauerland). Valdavalt lääne-loode suunalised tuuled toovad kaasa piisavalt niiskeid ja sooje õhumasse. Keskmine sademete hulk on 767 mm (1976. aastal 561 mm; 1998. aastal 998 mm). Atlandi ookeani suunas avatud Westfaali madalikul on kuu keskmine õhutemperatuur (mõõdetud ajavahemikul 1961–1990) isegi kõige külmemal kuul (jaanuar) ikkagi plusspoolel (1,5 °C) ja tõuseb kõige soojemal kuul (juuli) kuni 18 °C.

Strombergi kasvatuspiirkonnas on aasta keskmine õhutemperatuur ligikaudu 10 °C. Beckumi mägede kõrguse tõttu on see poole kraadi võrra madalam Westfaali madaliku keskmisest temperatuurist (10,5 °C).

c) Inimtegurid

Strombergi piirkonnas on ploome kasvatatud umbes 1790. aastast. Aegade jooksul on künklik maastik olnud põllumajandustootjatele ideaalne pind just välikarjanduse ja ploomipuude kasvatamise jaoks, sest mäenõlvadel oleks põlluharimine olnud liiga keeruline. Endistel aegadel kasvasid ploomipuud viljapuuaedades ning ääristasid põlde ja teid; tänapäeval kasvatatakse neid pigem istanduses.

5.2. Toote eripära:

a) Olulised omadused

Läbimõõduga 24 mm renkloodploom „Stromberger Pflaume” veidi väiksem kui muud selle alamliigi ploomid.

Värske magusa maitse ja peene maheda happesusega vili on mahlane, aga mitte vesine. Seetõttu sobib renkloodploom ideaalselt värskelt tarbimiseks. Kuna „Stromberger Pflaume” vili on suure suhkrusisaldusega ja viljaluu on kergesti eemaldatav, on seda puuvilja lihtne töödelda – keeta, küpsetada, kuivatada või põletada. „Stromberger Pflaume” tihkest konsistentsist on tingitud head vilja küpsetamisomadused. Küpsetamisel ei valgu vili laiali, selle väliskest ei muutu vintskeks ega moodusta kuumutamisel mõruaineid. „Stromberger Pflaume” vilja väiksema veesisalduse tõttu on ka kuivatamisaeg oluliselt lühem. Vilja lõhn on tingitud nii lahustutvatest tahketest osakestest kui ka selliste osakeste suurest osakaalust happe suhtes. Vili on ühtlase värvusega.

b) Toote erakordne maine

Aromaatse maitse ja heade töötlemisomaduste tõttu on renkloodploom „Stromberger Pflaume” tuntud kaugel väljaspool linnapiire. Päevalehe „Die Glocke”4. oktoobri 1940. aasta numbris ilmunud artikli kohaselt müüdi Ruhri ja Münsterlandi piirkonnas hea saagiga aastatel kuni 2 500 tonni ploome. Nende arvude puhul tuleks meeles pidada, et 23,75 km2 suurusega Strombergi haldusüksuses on tänapäeval napilt 4 600 elanikku. Väga hea saagiga 2000. aastal koristati ligikaudu 1 500 t ploome.

Selle viljaga seotud suure huvi tõttu toimus 2004. aastal esimene Strombergi ploomilaat. Igal aastal saabub sellele populaarsele laadale 15 000 külastajat. Strombergi esimesel ploomilaadal 2004. aastal krooniti ka esimene Saksamaa ploomikuninganna. Toote erilisest mainest ja eripärastest omadustest annab tunnistust sellega seotud ajalugu.

Ludwig Niedieck pani Strombergi ploomikasvatuse traditsioonile aluse umbes 1790. aastal (150 aastat enne 1940. aastat: Johan Koberg, „Die Stromberger Zwetsche im Wandel der Zeit” (Strombergi ploom aegade muutuses), „Die Glocke”, 4. oktoober 1940). Arvukatele tõenditele tuginedes võib arvata, et kaupmees Niedieck tõi reisilt Lõuna-Prantsusmaale kaasa mõned ploomipuud. Elisabeth Reckmanni artiklis „Damals, als die Dörröfen rauchten” (Tollel ajal, kui külades kuivatusahjude korstnad veel suitsesid) (ajalehe „Die Glocke” kodukanti käsitlevas 17. oktoober 1972 väljaandes) on kirjutatud:

„Mäenõlval Bettmanni talust kuni viienda teeristini kasvasid tee ääres mõned puud, mis arvati olevat 200 aastat vanad. Omajuursed istikud leidsid kiiresti kasutust aedades ning tänavate ja teede ääres. Uutest istandustest kujunesid ühte kohta koondatud taimekultuuri kogumid (…).”

Päevalehe „Westfälischen Nachrichten”1949. aasta 20. oktoobril avaldatud artiklis „Stromberger gründen einen Pflaumenverein” (Strombergi elanikud asutavad ploomikasvatusühingu) on kirjas saatuse tahtel 25 km kaugusele Warendorfi külla elama sattunud Strombergi kahe elaniku – Franz Stanleini ja Heinrich Hungerkötteri – jutustatud lugu. Ajavahemikul 19. sajandi lõpust kuni 20. sajandi kolmekümnendate aastateni sõitsid nad igal aastal hobuvankriga oma kodukanti Strombergi, et tuua sealt ploome endale ja paljudele teistele Warendorfi elanikele. Selleks asutasid nad 1931. aastal isegi spetsiaalselt ploomivendade ühingu.

Juba 1818. aastal kuulus Strombergi küla 1 341 elanikule 30 000 ploomipuud (artikkel „Alte Tradition mit lila Früchtchen treibt Blüten” (Õide puhkenud, lillade viljadega vana traditsioon), päevaleht „Die Glocke”, 28. august 1992). 1940. aastal oli Stromberg kõige arvukamate viljapuudega haldusüksus Saksamaal (päevaleht „Die Glocke”, 4. oktoober 1940, „Die Stromberger Zwetsche im Wandel der Zeit”(Strombergi ploom aegade muutuses)).

Toote mainest annab tunnistust asjaolu, et kaitsealal asuvas viinavabrikus toodetakse ka reklaamis suure tähelepanu osaliseks saanud renkloodploomist „Stromberger Pflaume” ploomiviina „Stromberger Pflaumenbrand” ja ploomilikööri.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Renkloodploomi „Stromberger Pflaume” väärtus ja omadused, sealhulgas ka maine tulenevad peamiselt geograafilistest tingimustest ning kohalikest looduslikest ja inimmõjudest. Nagu väga tabavalt on öeldud päevalehe „Die Glocke” (28. august 1992) artiklis „Alte Tradition mit lila Früchtchen treibt Blüten” (Õide puhkenud, lillade viljadega vana traditsioon) – see ploom on Strombergi kaubamärk. Vilja eriline maitse ja ühtlane värvus on tingitud soodsatest mulla- ja kliimatingimustest.

a) Geoloogiliste tingimuste mõju

Ploomikasvatuse jaoks sobivad hästi nii künklikud pinnavormid kui ka sügavapõhjaline huumuslik savimuld. Puud püsivad kindlalt ja sügavalt juurdunult suure lubja- ja toitainesisalduse ning neutraalse pH-tasemega mullas. Sellest saavad puud aeglaselt, aga järjekindlalt nii pinnases rikkalikult leiduvat niiskust kui ka kergesti omastatavaid esmaseid mineraalaineid. Neist tulenevad renkloodploomi „Stromberger Pflaume” intensiivsem lõhn ja kõrgekvaliteediline maitse.

Neid mõjutavad ka kohalike muldade temperatuur, soojusjuhtivus ja -mahtuvus. Mullad soojenevad ja jahtuvad aeglasemalt kui muud mullad ning temperatuurimuutused tasakaalustuvad seega paremini. See mõjutab mikrokliimat positiivselt.

Tänu veerjatele kasvukohtadele, mis erinevad selle piirkonnaga külgnevate Westfaali valdavalt tasandikulistest aladest, ning hüdroloogiale ei teki seal hoolimata suhteliselt suurest sademete hulgast viljapuude hukku põhjustavat liigniiskust. Muldade vähene läbilaskvus ja peamiselt nõlvadel asuvad kasvukohad võimaldavad vee kiiret voolu (puudub liigniiskus), mis soodustab viljade optimaalset veesisaldust ja seega ka eriti intensiivse lõhna teket.

Sügavapõhjalised ja rasked mullad säilitavad vett nii niisketel kui kuivadel aastatel ning seega on tagatud ploomipuujuurte pidev veega varustamine. Sellest tuleneb asjaolu, et renkloodploom „Stromberger Pflaume” ei talleta vett, mistõttu viljaliha on tihke; teiselt poolt säilitab vili oma mahlakuse ka põuaajal.

b) Klimaatiliste tingimuste mõju

Iga-aastaste sademete suure hulga tõttu lahustub pinnases vajalikke mineraale, mis vee kaudu jõuavad ploomipuudesse. Sellest tuleneb viljade eriline mahlasus.

Eelkõige aasta külmematel kuudel valitsevate pehmete klimaatiliste tingimuste tõttu kasvavad viljapuud hästi ja õitsevad kevadel varakult. Võrreldes Westfaali ja Lõuna-Saksamaa või Lõuna-Euroopa muude puuviljakasvatuspiirkondadega on renkloodploomi „Stromberger Pflaume” viljade valmimise aeg pigem pikk kõrgel asuvast kasvukohast tingitud jahedate suvede tõttu. Päikesekiirguse vaheldumine kõrgest kasvukohast tingitud tugevate öökülmadega soodustab selle pika valmimisaja jooksul viljade puuviljasuhkru ja peene viljalõhna teket, mis annavad renkloodploomile „Stromberger Pflaume” iseloomuliku, eriti aromaatse maitsenüansi. Võrreldes muudes kasvupiirkondades valminud viljadega on renkloodploom „Stromberger Pflaume” ühtlasema värvusega, sest viljapuud kasvavad merepinna suhtes märgatavalt kõrgemas kasvukohas ning sellest on tingitud päevaste ja öiste temperatuuride väljakujunenud kõikumised.

c) Inimtegurid ning ploomi „Stromberger Pflaume” omadused ja maine

Selleks et üldsusele ploomikasvatuse pikka traditsiooni tutvustada, korraldatakse Strombergis igal aastal populaarseks saanud ploomilaat, mis on samuti märk renkloodploomi „Stromberger Pflaume” heast kvaliteedist.

„Stromberger Pflaume” kasvatamisel on eriline osa ka selle vilja kasvatajal, kes lihtsate, aga mõjusate kasvatus- ja saagikoristusmeetodite uuendustega on saavutanud ploomikasvatuse optimaalse kohandamise piirkonnaga. Need uuendused ei ole vaid õnnestunud kesktee uute viljelusnõuete ning traditsiooni ja kohaliku kultuuri püsimise vahel – tänu uutele võtetele on vähenenud tegevuskulud sellega, et viljapuid kasvatatakse istandustes, puude tagasilõikamisel kasutatakse tehnilisi abivahendeid ning saaki koristatakse nüüdisaegse tehnika abil. Eriti keeruline ülesanne on raskesti ligipääsetavatel nõlvadel viljapuude harimine nüüdisaegse tehnikaga. Seetõttu oli vaja nõlvad terassideks muuta ja masinad ümber ehitada.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7)

19. märtsi 2010. aasta väljaanne Markenblatt, 11. köide, 7a-aa osa, lk 4243

http://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/13350

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.