SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Europoli koostatud internetipõhise organiseeritud kuritegevuse põhjustatud ohtude Europoli koostatud hinnangu kohaselt seab küberkuritegevus Euroopa Liidu kodanike ja ettevõtjate julgeoleku endiselt järjest enam ohtu. Küberkuritegevus on ülemaailmne ja piirideta nähtus ning küberkuritegevuse vastu võitlemisel rahvusvahelise koostöö tugevdamine on olnud mitu aastat maailma riikide jaoks prioriteet.

Euroopa Nõukogu 2001. aasta küberkuritegevuse konventsioon (edaspidi „Budapesti konventsioon“) on esimene küberkuritegevust käsitlev rahvusvaheline leping, milles on määratletud küberkuritegevusega seotud kuriteod, nähtud ette mitmesugused volitused ja menetlused küberkuritegevuse uurimiseks, näiteks arvutivõrkudest andmete otsimisel ja pealtkuulamisel ning mis tahes kuritegevusega seotud elektrooniliste tõendite kogumisel, ning loodud rahvusvahelise koostöö raamistik. Budapesti konventsioon on avatud riikidele, mis ei ole Euroopa Nõukogu liikmed, ning sellega on ühinenud riike kõigist geograafilistest piirkondadest. Praeguseks on osalisriike 66 ja veel 14 riiki on kutsutud konventsiooniga ühinema. Sellel põhinevad küberkuritegevuse vastased õigusaktid kehtivad 80 %-s kõigist maailma riikidest. Konventsiooni jätkuvat asjakohasust küberkuritegevuse vastase rahvusvahelise koostöö raamistikuna näitab see, et Euroopa Nõukogu ministrite komitee võttis 17. novembril 2021 vastu Budapesti konventsiooni teise lisaprotokolli.

Infotehnoloogia tähtsuse suurenemist, samuti uute telekommunikatsiooni- ja arvutivõrgusüsteemide kiiret arengut ning tehnoloogia kasutamist ja kuritarvitamist kuritegelikul otstarbel on käsitlenud ka Ühinenud Rahvaste Organisatsioon (ÜRO). ÜRO Peaassamblee võttis 21. detsembril 2010 vastu resolutsiooni 65/230, milles paluti kuriteoennetuse ja kriminaalõigusemõistmise komisjonil luua küberkuritegevuse probleemi kohta põhjaliku uuringu tegemiseks valitsustevaheline avatud eksperdirühm. Eksperdirühm tegi oma seitsmendal (ja ühtlasi viimasel) koosolekul, mis toimus 6.–8. aprillil 2021, kokkuvõtte kõigist esialgsetest järeldustest ja soovitustest, mille ÜRO liikmesriigid olid teinud, ning nõustus edastama kuriteoennetuse ja kriminaalõigusemõistmise komisjonile 63 järeldust ja soovitust, milles kokkuleppele jõuti. Eksperdirühm ei jõudnud oma uuringus üksmeelele, kas küberkuritegevuse kohta on vaja uut rahvusvahelist lepingut.

Samal ajal suurendasid mõned ÜRO liikmesriigid ÜRO Peaassamblee kolmanda komitee aruteludel jõupingutusi sellise lepingu sõlmimiseks. Niisiis võttis ÜRO Peaassamblee 17. detsembril 2018 vastu resolutsiooni 73/187 „Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastane võitlus“. Seejärel võttis ÜRO Peaassamblee 27. detsembril 2019 samal teemal vastu veel resolutsiooni 74/247, millega loodi avatud valitsustevaheline ekspertide sihtkomitee (edaspidi „sihtkomitee“), et koostada info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastast võitlust käsitlev ulatuslik rahvusvaheline konventsioon. Resolutsioonis täpsustati, et sihtkomitee peab täiel määral arvesse võtma kehtivaid rahvusvahelisi õigusakte ning riiklikul, piirkondlikul ja rahvusvahelisel tasandil tehtavaid jõupingutusi, mis on seotud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastu võitlemisega, eelkõige eksperdirühma tööd ja tulemusi. ÜRO Peaassamblee võttis 26. mail 2021 vastu resolutsiooni 75/282, milles määrati kindlaks läbirääkimiste kord. ÜRO Peaassamblee otsustas muu hulgas, et sihtkomitee peaks alates 2022. aasta jaanuarist kokku kutsuma vähemalt kuus kümnepäevast istungit ning korraldama lõppistungi, et esitada ÜRO Peaassambleele selle 2024. aastal toimuval 78. istungjärgul konventsiooni eelnõu. Lisaks otsustati, et sihtkomitee peaks korraldama läbirääkimisteks esimese, kolmanda ja kuuenda istungi New Yorgis ning teise, neljanda ja viienda Viinis. 20. jaanuaril 2022 otsustas peaassamblee New Yorgis valitseva COVID-19 pandeemiast tingitud olukorra tõttu esimese istungi toimimise edasi lükata.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada Euroopa Liidu asjakohane osalus nendel läbirääkimistel, sest eeldatavasti tuleb läbirääkimistel käsitleda elemente, mis on seotud ELi õigusaktide ja pädevusega, eelkõige küberkuritegevuse valdkonnas. Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 3 lõikes 2 on sätestatud, et „rahvusvahelise lepingu sõlmimine“ kuulub liidu ainupädevusse, „kui selle sõlmimine võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala“. Rahvusvaheline leping võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala, kui lepinguga hõlmatud valdkonnas on kattuvusi liidu õigusaktidega või see valdkond on suures osas reguleeritud liidu õigusega.

Arvestades, et läbirääkimistel võetakse lisaks ühisele välis- ja julgeolekupoliitikale ette muid liidu pädevusse kuuluvaid küsimusi ja võib eeldada, et need on kavandatava lepingu põhikomponendid, tuleks läbirääkimisrühma juhtima määrata komisjon. Ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga seotud küsimustes peab läbirääkimisi rühma osana tegutsev liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja. Komisjoni pealäbirääkija tagab lepingu üldise kooskõla. Kavandatava lepingu ÜVJP-välistes osades võtavad pealäbirääkija alluvuses juhtrolli komisjoni talitused ning kavandatava lepingu nendes osades, mis kuuluvad ÜVJP alla, võtab juhtrolli Euroopa välisteenistus.

Käesolev soovitus esitatakse nõukogule ELi toimimise lepingu artikli 218 kohaselt, et saada luba pidada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi tulevase ÜRO konventsiooni üle, anda läbirääkimisjuhised ja määrata komisjon läbirääkijaks.