[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel,

KOM(2008)

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE,

mis käsitleb nõupidamiste alustamist MauritaaniagaCotonou lepingu artikli 96 alusel

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE,

mis käsitleb nõupidamiste alustamist MauritaaniagaCotonou lepingu artikli 96 alusel

1. Taust

1980. aastatest alates iseloomustavad Mauritaania[1] ajalugu mitmed riigipöördekatsed. Riigipöörde abil tuli 1984. aastal president Ould Haidallahi järel võimule ka kolonel Ould Taya. President Taya ametiaeg kestis peaaegu kakskümmend aastat. Taya režiimi ajal toimus mitmeid vaidlustatud tulemustega valimisi ning valitsusorganite etniline puhastus 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses. Kasutati ka muid etniliselt aluselt lähtuvaid meetmeid, mis sundisid tuhandeid Mauritaania kodanikke ümber asuma Senegali ja Malisse.

Sellisel taustal toimus 3. augustil 2005 veretu riigipööre, mida juhtis endise presidendi Ould Taya lähikonda kuuluvatest sõjaväelastest koosnev sõjaväenõukogu eesotsas kolonel Ely Ould Mohamed Valliga. Nimetatud ajutine valitsus viis eeskujulikult ellu ülemineku demokraatiale, mida toetas ka rahvusvaheline üldsus ja eelkõige Euroopa Liit. Demokraatlikult peetud põhiseaduse referendumi ning parlamendi- ja presidendivalimiste tulemusel astus 2007. aasta märtsis ametisse Mauritaania ajaloo esimene demokraatlikult valitud president.

6. augustil 2008 korraldasid Mauritaania sõjaväe kindralid, kes endise sõjaväenõukogu liikmetena olid aastatel 2005–2007 juhtinud riigi üleminekut demokraatiale, uue veretu riigipöörde. Arreteeriti ametisolev president Sidi Ould Cheikh Abdallahi ja peaminister Yahya Ould Ahmed Waghf (kes paar päeva hiljem vabastati). Samal päeval mõistsid Euroopa Liidu eesistujariik ja komisjon riigipöörde hukka ning kutsusid üles austama demokraatiat ja järgima 2007. aastal kehtestatud õiguslikku institutsioonilist raamistikku, nõudes samal ajal presidendi ja peaministri vabastamist ja naasmist oma kohustuste juurde. Üks riigipöörde korraldajatest, kindral Ould Abdel Aziz, kuulutas ennast seejärel 11 sõjaväelasest koosneva „kõrgema sõjaväe- ja julgeolekujõudude riiginõukogu” (hunta) juhiks ning teatas, et „riiginõukogu võtab meetmeid, mis on vajalikud riigi järjepidevuse tagamiseks ja selleks, et teostada koostöös institutsioonide, poliitiliste jõudude ja kodanikuühiskonnaga järelevalvet presidendivalimiste korraldamise üle”. Rahvusvaheline üldsus, kaasa arvatud Ameerika Ühendriigid ja Aafrika Liit, mõistis riigipöörde üksmeelselt hukka. Sarnaselt Araabia Magribi Liiduga saatis Aafrika Liit Mauritaaniasse oma saadiku, rahu- ja julgeolekuvoliniku suursaadik Ramtane Lamamra, jälgima sündmuste arengut ja pakkuma abi kriisi rahumeelseks lahendamiseks.

Nimetatud sündmusega tipnes kolm kuud väldanud poliitiline kriis, mis kuni riigipöördeni oli siiski püsinud põhiseaduslikel alustel. 6. mail 2008 oli Mauritaania president asendanud demokraatlikule valitsusele ülemineku algusest ametis olnud peaministri Zein Ould Zeidane endale lähemal asuva ja võimul olevat erakonda juhtiva Yahya Ahmed el Waghfiga. Uus valitsus sattus kohe kriitikatule alla, eelkõige endise Taya diktatuuriga seotud isikute ning „mõõdukate islamistide” kaasamise eest. Pärast seda, kui presidendipartei PNDD (demokraatia ja arengu rahvaerakond) dissidentidest saadikud olid ähvardanud peaministrile umbusaldust avaldada, esitas peaminister 3. juulil 2008, kuus nädalat pärast ametisse astumist, avalduse valitsuse tagasiastumise kohta. President jättis peaministri ametisse ning 15. juulil 2008 nimetati uus valitsus, millest islamistid olid välja jäetud, kuid mis ei rahuldanud siiski suuremat osa parlamendisaadikutest ega sõjaväelastest, keda on alati kahtlustatud saadikute rahutuste õhutamises.

Paar päeva enne riigipööret teatasid 25 saadikut ja 23 senaatorit oma lahkumisest PNDDst. Ametlikult heitsid nad riigipeale ette väidetavat autoritaarset käitumist, omakasupüüdlikkust ja keeldumist parlamendi eriistungi korraldamisest, et vastata süüdistustele vahendite väärkasutamise ja pettuse kohta. Riigipöörde-eelsel hommikul kirjutas president alla dekreedile, millega vabastas ametist sõjaväe-, politsei- ja presidendi turvameeskonna juhid. Riigipööret alustaski viimatimainitu, kindral Mohamed Ould Abdel Aziz, moodustades kõrgema riiginõukogu ja asudes ise seda juhtima.

Päeval pärast riigipööret pidas kindral Mohamed Ould Abdel Aziz kõne, kutsudes üles rahvuslikule ühtsusele ning kinnitades, et ta „lahendab kõik riigi ees seisvad probleemid ja seab jalule õigluse ja võrdsuse”. Kõrgema riiginõukogu liikmetest ümbritsetuna kuulutas kindral Mohamed Ould Abdel Aziz seejärel, et „relvajõud jäävad rahvale toeks demokraatia kindlustamisel. Tänu neile demokraatia kehtestati ja nemad seda ka kaitsevad. Me hoolitseme riigiasjade korrektse juhtimise, valitsusasutuste töö ümberkorraldamise, riigi alustugede kindlustamise ja õigusriigi säilimise eest.” Samuti tegi kindral ettepaneku korraldada kiiresti uued presidendivalimised. Sõjaväelased ning neid toetavad juhtivametnikud on õigustanud riigipöörde korraldamist kui ainuvõimalikku lahendust viimaste kuude institutsioonilisele ummikseisule ja riigi järjest halvenevale olukorrale.

2. Komisjoni ettepanek

Komisjon peab täiesti vastuvõetamatuks mis tahes lahendusi, mis ei ole kooskõlas Mauritaania põhiseadusega. Komisjon leiab, et kriisi lahendamine põhiseaduslikul teel oleks olnud raske, kuid võimalik, ning et see oleks olnud tunduvalt parem, kui järsu lõpu tegemine demokratiseerimisprotsessile, mille alustamiseks rahvusvaheline üldsus ja eelkõige EL olid osutanud märkimisväärset poliitilist ja rahalist toetust.

Cotonous 23. juunil 2000 alla kirjutatud ja Luxembourgis 25. juunil 2005 läbi vaadatud AKV riikide ja ELi koostöölepingu artikli 9 lõikes 2 on sätestatud lepingu olulised osad. Demokraatia ning õigusriigi põhimõtete austamine on lepinguosaliste sise- ja välispoliitika alus ning lepingu oluline osa. Võttes arvesse nimetatud artiklit ning olukorda, milles sõjaväeline hunta Mauritaanias võimu haaras, leiab komisjon, et nimetatud olulist osa lepingust on eriti raskelt ja ilmselt rikutud ning et tegemist on kõnealuse lepingu artikli 96 lõike 2 punktis b sätestatud eriti pakilise juhtumiga. Seega peab komisjon vajalikuks alustada nõupidamist Mauritaanias võimul olevate organitega, et uurida võimalusi kriisi lahendamiseks ja põhiseadusliku korra taastamiseks. Nõupidamine toimub vastavalt läbivaadatud Cotonou lepingu artiklile 96. Sealjuures võetakse arvesse Euroopa Liidu ja muude rahvusvaheliste institutsioonide ning eelkõige Aafrika Liidu vahendustegevuse ja nõupidamiste tulemusi.

Selline dialoog võimaldab Mauritaanias võimu haaranud sõjaväelisel huntal täpsustada oma kavatsusi ja ettepanekuid kriisist väljumiseks ning Euroopa Liidul hinnata, millisel viisil oleks sellest lähtuvalt võimalik toetada liikumist läbivaadatud Cotonou lepingu artikli 9 lõikes 2 sätestatud põhimõtete järgimise suunas.

Seepärast teeb komisjon nõukogule ettepaneku kutsuda Mauritaania Islamivabariik läbivaadatud Cotonou lepingu artiklis 96 sätestatud nõupidamisele vastavalt lisatud kirja kavandile.

Komisjon teeb ettepaneku piirata Mauritaaniaga tehtavat koostööd nõupidamiste ajaks humanitaarabi ja otseselt elanikkonna huvides olevate meetmetega (kaasa arvatud 9. Euroopa Arengufondi B-assigneeringute raames ette nähtud toetused üleujutuste tagajärgedega tegelemiseks) ning juba alustatud hangete (kaasa arvatud teede ja infrastruktuuride ehitus) ellu viimiseks ja nendega seotud maksete tegemiseks, tingimusel et järgitakse rahastamislepingute asjaomaseid sätteid. Humanitaarabi võib hõlmata ka toetust inimkaubanduse ohvritele, varjupaigataotlejatele, pagulastele ning rändajatele, kelle elu või tervis on ohus. Kui hiljuti vastu võetud 10. Euroopa Arengufondi uute programmide ettevalmistamine nõuab korduvkontakte Mauritaania ametnikega, piiratakse projektide ettevalmistavaid meetmeid, välja arvatud juhul, kui need käsitlevad humanitaarabi või on otseselt elanikkonna huvides. Komisjon teeb ettepaneku käsitleda ühenduse välisabivahenditel põhinevaid meetmeid sarnaselt Cotonou lepingul põhinevate meetmetega, järgides samal ajal kõiki nimetatud vahendeid käsitlevate määruste ja finantsmääruse sätteid.

Lisaks kontrollib komisjon praegu, kas Mauritaaniaga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu ja selle hiljuti läbi vaadatud protokolli rakendamise tingimused on endiselt täidetud, ning jätab endale seejärel õiguse võtta vajalikke meetmeid, mis tulenevad partnerluslepingu sätetest.

LISA

Brüssel,

Mauritaania Islamivabariigiajutine peaministerNouakchottMauritaania

KAVAND

Lugupeetud härra peaminister

6. augustil 2008 tehtud avalduses Mauritaanias toimunud riigipöörde kohta mõistis Euroopa Liidu eesistujariik selle igakülgselt hukka ning rõhutas, et poliitilisi pingeid tuleb lahendada vastavalt institutsioonilisele raamistikule, mis on kehtestatud üleminekuks demokraatiale. Samuti kutsus eesistujariik üles võimalikult kiirele põhiseadusliku korra taastamisele.

Samal päeval tegi avalduse ka Euroopa Komisjon, kes mõistis riigipöörde hukka ning kutsus üles austama demokraatiat ning Mauritaanias alates 2007. aastast kehtivat õiguslikku institutsioonilist raamistikku, tuletades meelde, et Mauritaanias valitsev olukord seab ohtu ühendusega tehtava koostöö. Avalduses märgiti ka, et olukorda hinnatakse vastavalt Cotonou lepingule, millele Mauritaania on alla kirjutanud.

Võttes arvesse Cotonou lepingu artikli 96 lõike 2 punkti b ning arvestades sama lepingu artiklis 9 sätestatud oluliste lepinguosade rasket ja ilmset rikkumist, on meil au kutsuda Teie riiki ühenduse ja ELi liikmesriikide nimel nõupidamisele, et olukorda vastavalt lepingule põhjalikult uurida ning võimaluse korral parandada.

Teeme ettepaneku, et nõupidamine toimuks peatselt pooltele sobival kuupäeval Euroopa Liidu Nõukogu hoones Brüsselis.

Lugupidamisega

Nõukogu nimel Komisjoni nimel

Koopiad: AKV-EÜ ministrite nõukogu eesistuja AKV suursaadikute komitee eesistuja AKV riikide rühma peasekretär

[1] Mauritaania ei kuulu Lääne-Aafrika riikide majandusühendusse (lahkus aastal 2000) ega Lääne-Aafrika majandus- ja rahaliitu, kuid on Araabia Liiga ja Araabia Magribi Liidu liige. Alates novembrist 2007 osaleb riik täisliikmena Euroopa – Vahemere riikide vahelises Barcelona protsessis. Mauritaania on ka Vahemere Liidu liige.