[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 28.9.2010

KOM(2010) 514 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitleva määruse (EÜ) nr 850/2004 kohaldamise kohta vastavalt kõnealuse määruse artikli 12 lõikele 6

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitleva määruse (EÜ) nr 850/2004 kohaldamise kohta vastavalt kõnealuse määruse artikli 12 lõikele 6(EMPs kohaldatav tekst)

SISSEJUHATUS

Määrus (EÜ) 850/2004[1] püsivate orgaaniliste saasteainete kohta (edaspidi „määrus”) võeti vastu aprillis 2004, et rakendada Euroopa Liidus piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni raames Stockholmi konventsiooni (edaspidi „konventsioon”) ja püsivate orgaaniliste saasteainete protokolli.

Määrus sisaldab sätteid, mis käsitlevad kemikaalide tootmist, turuleviimist ja kasutamist, varude haldamist ja jäätmekäitlust ning meetmeid püsivate orgaaniliste saasteainete juhusliku keskkonda sattumise vähendamiseks. Liikmesriikidel tuleb samuti ette valmistada riiklikud andmekogud tahtmatult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete kohta, riiklikud rakenduskavad ning seire- ja teabevahetusmehhanismid.

Määruse artikli 12 kohaselt tuleb liikmesriikidel esitada igal aastal aruanded tegelikult toodetud ja kasutatud püsivate orgaaniliste saasteainete kohta ning iga kolme aasta järel teave määruse muude sätete rakendamise kohta (artikli 12 kohased aruanded). Aruannetest, Euroopa saasteainete heitkoguste registrist (EPER),[2] Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistrist (E-PRTR)[3] ning õhusaasteainete kauglevi seire ja hindamise Euroopa koostööprogrammist[4] pärinevate andmete põhjal koostab komisjon koondaruande.

Esimese koondaruande koostas töövõtja komisjoni volitusel 2009. aastal,[5] võttes aluseks ajavahemiku 2004–2006 iga kolme aasta tagant esitatud aruanded ja ajavahemiku 2006–2008 igaaastased aruanded. Selles käsitletakse andmete põhjal tehtud järeldusi ja edusamme, mida on tehtud ühenduse meetmete rakenduskava[6] elluviimisel kuni 2009. aasta lõpuni. Lisaks soovitatakse aruandes täiendavaid meetmeid määruse täiemahulise jõustamise tagamiseks.

TOOTMISE, TURULEVIIMISE JA KASUTAMISE KONTROLLIMINE

Tootmine

Tahtlikult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete kohta andmeid esitatud ei ole, välja arvatud Rumeenias 2005. ja 2006. aastal toodetud lindaan. Tootmine lõpetati Rumeenia liitumisel ELiga ning alates 2007. aastast Euroopa Liidus sellisest tootmisest teatatud ei ole. Vahekemikaalina DDT tootmist lubavat erandit kasutatud ei ole, mistõttu see ei ole enam asjakohane.

Turuleviimine, import ja kasutamine

Üksnes mõned liikmesriigid teatasid püsivate orgaaniliste saasteainete turuleviimisest üldise erandi alusel, mis kehtestati nende kasutamiseks laboriuuringutes ja võrdlusstandardina. Teatatud kogused jäävad mõne grammi ja mitme kilogrammi vahele aastas liikmesriigi kohta. On tõenäoline, et nimetatud eesmärkidel kasutatavad üldkogused on suuremad kui aruannetes osutatu, sest enamik liikmesriike tegeleb kõnealuste laboriuuringutega.

Aruannetes ei ole käsitletud kemikaale, mis on esinenud juhusliku jälgsaastena ainetes, valmististes ja toodetes. Mõistet „juhuslik jälgsaaste” määruses defineeritud ei ole, mis võib saada takistuseks määruse ühtsele jõustamisele. Näiteks käsitab üks liikmesriik pürotehnikat määruse sätetega vastuolus olevana üksnes juhul, kui püsivate orgaaniliste saasteainete kontsentratsioon ületab määruse IV lisas sätestatud läviväärtuse. Sellisel juhul määratletakse juhuslik jälgsaaste kui jäätmetele kohaldatav läviväärtus.

Meede 1: Komisjonil tuleb täpsustada mõiste „juhuslik jälgsaaste” määratlust. |

Määruses on sätestatud erand sellistele ainetele, mis esinevad enne määruse jõustumist toodetud ja kasutatud toodete koostisosadena. Kui aga liikmesriik saab teada nimetatud toodete olemasolust, tuleb tal sellest komisjonile viivitamata teatada. Madalmaades leiti polüklooritud bifenüüle teatavates hüdraulikasüsteemides, transformaatorites, jaotusplokkides ja kondensaatorites.

Soovitus 1: Liikmesriigid peaksid edaspidigi püüdma tuvastada püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavaid tooteid ning teatama avastamisjuhtudest komisjonile. |

Austrias, Iirimaal ja Saksamaal viidi farmaatsiatoodete ja veterinaarravimite toimeainena turule väikesed kogused lindaani. 2007. aasta jooksul lindaani selline kasutamine järk-järgult lõpetati, et pidada kinni määruses sätestatud tähtajast.

Hispaania importis Rumeeniast 2005. aastal 7,8 tonni ja 2006. aastal 12 tonni lindaani. Hispaania ja Soome andsid Rotterdami konventsiooni põhjal nõusoleku lindaani impordiks kuni 31. detsembrini 2007. Soome lubas lindaani kasutada biotsiidide tootmisel ja Hispaania paikse insektitsiidina tervishoius.

Rikkumised

Teatati kolmest rikkumisest. Iirimaa teatas väikestes kogustes lindaani turuleviimisest ravimite koosseisus 2008. aasta algul. Taani tuvastas 2008. aastal pürotehnikas heksaklorobenseeni. 2009. aastal kinnitas Austria, et kontrollitud pürotehnikast 20 % puhul leiti heksaklorobenseeni kuni 4 %. Kõik kolm liikmesriiki võtsid vajalikud meetmed nõuetele mittevastavate toodete kõrvaldamiseks turult.

Soovitus 2: Liikmesriikidel tuleks aktiivsemalt kontrollida toodete vastavust määruse (EÜ) nr 765/2008[7] sätetele, millega kehtestatakse nõuded toodete turustamisega seotud akrediteerimisele ja turujärelevalvele. |

Püsivate orgaaniliste saasteainete omadustega uute kemikaalide tootmise ja kasutamise tõkestamine

Sätted, mis käsitlevad püsivate orgaaniliste saasteainete omadustega uute kemikaalide tootmise, turuleviimise ja kasutamise tõkestamist, kaasati kemikaalide, pestitsiidide ja biotsiidide uude õigusraamistikku.

Vastavalt kemikaalimäärusele REACH võib selliste ainete kasutamine, mis on püsivad, bioakumuleeruvad ja toksilised või väga püsivad ja väga bioakumuleeruvad, toimuda loa alusel. Ainete puhul, mida toodetakse või imporditakse koguses üle 10 tonni, tuleb hinnata nende kemikaaliohutust, sealhulgas nende püsivust, bioakumuleeruvust ja toksilisust ning seda, kas nad võivad olla väga püsivad ja väga bioakumuleeruvad. Koguste puhul, mis ületavad 100 tonni, on registreerimise tingimuseks erikatsed püsivuse, bioakumuleeruvuse ja toksilisuse määramiseks.

Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1107/2009[8] (taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta) võib toimeaine, taimekaitseaine või sünergisti heaks kiita üksnes juhul, kui see ei ole püsiv orgaaniline saasteaine, püsiv, bioakumuleeruv ja toksiline aine ega väga püsiv või väga bioakumuleeruv aine. Kui aine puhul on kolmest omadusest – püsivus, bioakumuleeruvus ja toksilisus – esindatud kaks, tuleb kaaluda asendusaine leidmist. Komisjoni ettepanekus KOM(2009) 267 biotsiidide kohta on selliste omadustega (püsivus, bioakumuleeruvus ja toksilisus) ained liigitatud asendamist vajavate ainete alla, mida ei tohiks pidada väheohtlikeks.

VARUD

Neli liikmesriiki teatasid püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavate pestitsiidide varudest. Hispaania teatas kontrollitavates tingimustes ladustatud 5 000 tonnist lindaanist. Bulgaaria, Ungari ja Leedu teatasid, et neis riikides on ligikaudu 15 000 tonni aegunud pestitsiide, mille püsivate orgaaniliste saasteainete sisaldus ei ole teada. Eksporditeatised, mille Saksamaa esitas vastavalt ohtlike ainete eksporti ja importi käsitlevale määrusele (EÜ) nr 689/2008,[9] ja artikli 12 kohased aruanded viitavad teatavale lindaanivarule selles riigis.

Liikmesriikide aruannete kohaselt on neil üle 91 000 tonni seadmeid, mis sisaldavad polüklooritud bifenüüle. Varud võivad olla suuremadki, sest mõnede liikmesriikide aruandlus võib olla lähtunud üksnes direktiivist 96/59/EÜ[10] polüklooritud bifenüülide ja polüklooritud terfenüülide (PCB/PCT) kõrvaldamise kohta ehk nn PCB direktiiv.

Vastavalt PCB direktiivile koostasid kõik liikmesriigid ülevaated rohkem kui 5 dm³ polüklooritud bifenüüle sisaldavatest seadmetest, nende kõrvaldamise kavad ning kavad väiksemate seadmete kogumiseks ja kõrvaldamiseks. Liikmesriigid jätkavad jõupingutusi, et muuta polüklooritud bifenüüle sisaldavad ained ja nendega saastunud seadmed ohutuks. Väikesed seadmed tuleb kõrvaldada nii kiiresti kui võimalik ja rohkem kui 5 dm³ polüklooritud bifenüüle sisaldavad seadmed hiljemalt 2010. aastal.

Meede 2: 2010. aastaks seatud tähtaja möödumisel kontrollib komisjon kõnealuse sätte järgimist ja koostab aruande. Meede 3: Komisjon täpsustab polüklooritud bifenüülidega seotud aruandluspõhimõtteid. |

HEITE VÄHENDAMINE, MINIMEERIMINE JA LÕPETAMINE NING HEITKOGUSTE ANDMEKOGUD

Heitkoguste andmekogud (protokolli, konventsiooni ja Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistri kohaselt)

Protokolliga nähakse ette kohustus koguda polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide, polütsükliliste aromaatsete süsivesinike ja heksaklorobenseeni heite[11] kohta andmeid ning esitada nende kohta aruanded Euroopa seire- ja hindamisprogrammi (EMEP) andmekeskusele[12]. 24 liikmesriiki esitavad korrapäraselt hinnangulised andmed polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide ning polütsükliliste aromaatsete süsivesinike heite kohta, 21 liikmesriiki heksaklorobenseeni heite kohta ning 18 liikmesriiki annavad vabatahtlikult aru polüklooritud bifenüülide hinnangulise heite kohta. 2007. aastal oli ELi koguheide 2,21 I-TEQ/kg polüklooritud dibenso-para-dioksiine ja furaane, 1369 tonni polütsüklilisi aromaatseid süsivesinikke, 657 tonni heksaklorobenseeni ja 2,9 tonni polüklooritud bifenüüle.

Soovitus 3: Liikmesriikidel tuleks korrapäraselt ja katvalt edastada EMEPile andmed heitkoguste kohta. |

Konventsiooni puhul on lähenemisviis EMEPiga võrreldes rohkem allikapõhine ning hõlmatud on ka heide pinnasesse ja vette. Komisjon on aktiivselt osalenud polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide heite kindlakstegemiseks ja mõõtmiseks vajaliku ülemaailmse standardse abimaterjali väljatöötamises, et aidata liikmesriike andmekogude koostamisel. Mõned liikmesriigid on kasutanud seda metoodikat oma tegevuskavade täitmisel.

Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegister (E-PRTR) loodi määrusega (EÜ) nr 166/2006[13]. See sisaldab heiteandmeid 91 saasteaine (sh püsivad orgaanilised saasteained) kohta ligikaudu 24 000 tööstusrajatisest 65 majandustegevuse puhul.

2007. ja 2008. võrdlusaasta andmed on avalikkusele kättesaadavad. 2007. aasta andmetest selgub üllatavalt, et teatati mitte üksnes tahtmatult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete heitest, vaid ka tahtlikult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete heitest (näiteks 153 kg aldriini, 143 kg dieldriini, 98 kg endriini, 2 kg heptakloori, 3 kg DDTd ja 263 kg heksaklorotsükloheksaani).

Soovitus 4: Liikmesriikidel tuleks uurida keelatud ainete keskkonda pääsemise põhjusi ning võtta vastavad meetmed. |

EMEPi ja E-PRTRi andmete vahel on teatav ebakõla. E-PRTR hõlmab üksnes suuri punktsaasteallikaid ning selle registri kohane heide ei tohiks olla suurem kui EMEPi andmete kohane riigi koguheide, kuhu kuuluvad kõik inimtekkelised heited asjaomase riigi geograafilises piirkonnas. Seitsme liikmesriigi puhul on aga E-PRTRle teatatud heide suurem kui riigi koguheide. Mõne püsiva orgaanilise saasteaine kohta esitati andmed üksnes E-PRTRle, kuigi samad andmed võib esitada ka EMEPile.

Soovitus 5: Liikmesriikidel tuleks tagada heite kohta esitatavate andmete järjepidevus ja nende võimalikult lai kasutus. |

Heite minimeerimine

Parima olemasoleva tehnika viitedokumentide (BREF-dokumendid) läbivaatamise käigus koguti uut teavet püsivate orgaaniliste saasteainete tekkimise ja keskkonda sattumise ennetamise ja kontrollimise kohta. Tsementi, lupja ja magneesiumoksiidi käsitlev ajakohastatud BREF-dokument võeti vastu 2010. aasta esimesel poolel ning sisaldab ajakohastatud järeldusi parimate võimalike tehnikate kohta püsivate orgaaniliste saasteainete ning eelkõige polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide tekke vältimiseks ja koguste vähendamiseks.

Meede 4: Komisjon viib lõpule malmi- ja terasetootmise ning mitteraudmetallide tööstusega seotud BREF-dokumentide käimasoleva ajakohastamise. |

On uuritud ka mõju, mis võiks ilmneda alla 50 MW võimsusega põletusseadmete lisamisel läbivaadatud direktiivi 2008/1/EÜ[14] (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta ehk nn IPPC direktiiv) kohaldamisalasse[15],[16]. Võimsuskünnise alandamine 20 MWni puudutaks 3 200 põletusseadet, mis tähendaks tahkete osakeste ja võimalik et ka püsivate orgaaniliste saasteainete heitkoguste märkimisväärset vähenemist. Komisjoni ettepanek direktiivi läbivaatamiseks hõlmab ka nimetatud põletusseadmeid.

Jäätmepõletus- ja koospõletusseadmete puhul on uuritud, kas oleks võimalik rakendada polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide pidevat mõõtmist ning dioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide seiret[17]. Polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide proovide pidev võtmine on teostatav ning seda kasutatakse edukalt mitmes liikmesriigis, eelkõige Belgias. Selle kohustuslikuks muutmine tõhustaks teabelevi heite kohta ning asjaomaste õigusaktide ühtlustamist. Majanduslik mõju valdkonna tasandil on piiratud, kuid väikestele ettevõtetele võiks see olla märkimisväärne. IPPC direktiivi läbivaatamise ettepanek sisaldab ka võimalust määrata tähtaeg, millest alates polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide heidet õhku hakatakse pidevalt mõõtma. Dioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide seirele keskendunud uuringud konkreetseid tulemusi ei andnud.

Komisjon on volitanud Euroopa Standardikomiteed töötama välja analüütilise standardi dioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide õhkuheite mõõtmiseks.Väliuuringutel tehti mõõtmisi aastatel 2008 ja 2009. Standardmeetodi valmimist loodetakse aastaks 2011.

Seoses direktiiviga 2009/125/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks, analüüsiti keskkonnamõju, sealhulgas tahket kütust kasutavate väikeste põletusseadmete polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide heidet,[18] ning anti soovitusi nende keskkonnahoidlikkuse suurendamiseks.

Meede 5: Komisjon esitab rakendusmeetme, millega nähakse ette ökodisaini miinimumnõuded tahkel kütusel töötavatele väikestele põletusseadmetele. |

Analüüsiti ka meetodeid ja tavasid kodumajapidamiste polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanide heite hindamiseks ning selle vähendamiseks[19]. Aruandes toodi esile ka tegurid, mis takistavad täpset hindamist ja tõhusat tegutsemist. Järeldused ja soovitused avaldati brošüürina[20] ning saadeti liikmesriikide ametiasutustele ja otsusetegijatele.

JÄÄTMEKÄITLUS

Määrust on jäätmeid käsitlevate sätete osas neli korda muudetud. IV lisa kontsentratsioonipiirid kehtestati määrusega (EÜ) nr 1195/2006[21] ja V lisa kontsentratsioonipiirid määrusega (EÜ) nr 172/2007[22]. Selleks et võimaldada enne püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavate jäätmete püsiladustamist eeltöötlustoiminguid, muudeti määruse (EÜ) nr 323/2007[23] V lisa. Lisasid IV ja V muudeti täiendavalt määrusega (EÜ) nr 304/2009,[24] et viia need kooskõlla püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavaid jäätmeid käsitlevate Baseli konventsiooni ajakohastatud üldiste tehniliste suunistega. Sellega kiideti „R4 metallide ja metalliühendite ringlussevõtt/taasväärtustamine” heaks toiminguna jäätmetes sisalduvate püsivate orgaaniliste saasteainete hävitamiseks või pöördumatult muundamiseks.

Määruse kohaselt on teatavatel tingimustel lubatud kasutada muid töötlemisviise kui jäätmetes sisalduvate püsivate orgaaniliste saasteainete hävitamine või pöördumatult muundamine, kui kontsentratsioonipiirid ei ületa määruse V lisas sätestatud piire. Et hõlbustada kõnealuse erandi kasutamise puhul kohustuslikku teabe esitamist ja selle sisu põhjendamist, kinnitas komisjon otsusega 2009/63/EÜ[25] teabe esitamise vormi.

Erandit on kasutanud kaks liikmesriiki. 2008. aastal lubas Saksamaa kõrvaldada 50 tonni polüklooritud bifenüüle sisaldavat ehitus- ja lammutusprahti maa-alusesse ohtlike jäätmete hoidlasse. 2009. aastal lubas Soome kõrvaldada pärast stabiliseerimist 2000 tonni polüklooritud dibenso-para-dioksiinide ja furaanidega saastunud pinnast ohtlike jäätmete prügilasse.

Taani, Prantsusmaa, Madalmaad ja Slovaki Vabariik teatasid riiklike rakenduskavade vahendusel, et ei kavatse erandit kasutada.

Kuigi erandit on kasutanud vaid üksikud liikmesriigid, tuleks märkida, et kontsentratsioonipiiride kehtestamisest on möödunud suhteliselt vähe aega ning kõrvaldamist vajavad veel suured kogused püsivaid orgaanilisi saasteaineid. Edaspidi täiendatakse ka püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavate ainete loetelu määruses. Ei saa välistada erandi kasutamise vajadust nende ainete puhul. Seega ei ole praegu erandiklausli muutmist ette näha.

RAKENDUSKAVAD

Tänaseks on konventsiooni ratifitseerinud 24 liikmesriiki. Iirimaa, Itaalia ja Malta kirjutasid konventsioonile alla mais 2001, kuid ei ole seda veel ratifitseerinud.

Soovitus 6: Liikmesriikidel tuleks ratifitseerimisprotsess lõpule viia. |

19 liikmesriiki on koostanud riiklikud rakenduskavad ning esitanud need konventsiooni sekretariaadile ja komisjonile. Konventsiooni jõustumisel kehtima hakanud 2-aastane tähtaeg on Portugali ja Kreeka puhul ületatud, kuid ei ole veel täitunud Eesti, Poola ja Ungari jaoks.

Riiklike rakenduskavade ettevalmistamise käigus toimus avalikkuse kaasamine üldiselt sidusrühmade ja ekspertidega konsulteerimise teel.

Riiklikud tegevuskavad, millega kehtestatakse meetmed tahtmatult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete heite tuvastamiseks, iseloomustamiseks ja minimeerimiseks, tuleks koostada riiklike rakenduskavade raames. Kõigil liikmesriikidel, kes on koostanud riiklikud rakenduskavad, on valminud ka riiklikud tegevuskavad. Poola ei ole küll rakenduskava esitanud , kuid teatas tegevuskava olemasolust.

Tahtmatult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete heite allikad tuvastatakse peamiselt sel teel, et kontrollitakse vastavust heitekategooriatele, mida on nimetatud kehtivates ELi õigusaktides (IPPC direktiiv, E-PRTR määrus, PCB direktiiv) või rahvusvahelistes õigusaktides (EMEP/EEA, ja mõnel juhul ka UNEPi dioksiini käsitlevad abimaterjalid). Liikmesriigid on teatanud ka muudest tegevustest nagu uuringud püsivate orgaaniliste saasteainete uute allikate või saastunud paikade kindlakstegemiseks.

Allika iseloomustamiseks mõõdetakse või hinnatakse heidet, kasutades selleks statistikaasutuste tegevusandmeid ja EMEP/EEA juhendis esitatud heitekoefitsiente või UNEPi dioksiini käsitlevaid abimaterjale.

Meetmed püsivate orgaaniliste saasteainete heite minimeerimiseks põhinevad peamiselt vastavuse saavutamisel ELi õigusaktides sätestatuga. Need meetmed hõlmavad IPPC direktiivi kohaseid nõudeid keskkonnalubadele, PCB direktiivi kohast polüklooritud bifenüülide määratlemist ja hävitamist, vee raamdirektiivi[26] ja muude veealaste õigusaktide kohast vette heite kontrollimist ning püsivate orgaaniliste saasteainete hävitamist vastavalt käesolevale määrusele. Lisaks on teatatud ka riiklikul tasandil võetud meetmetest, nagu näiteks lahtise põletamise keelustamine heite vähendamiseks, biokütuste õiget põletamist propageerivad ja õpetavad üritused, ahjude, põletusahjude ja katelde ning ka krematooriumide heitenõuete seadustamise kava.

Soovitus 7: Liikmesriikidel tuleks lõplikult viimistleda riiklikud rakenduskavad ja nende raames tegevuskavad ning kaaluda kavade ajakohastamist. |

2007. aastal töötati välja ühenduse meetmete rakenduskava[27]. Selles loetletakse ELi tasandil olemasolevad meetmed püsivate orgaaniliste saasteainete kontrollimiseks, antakse hinnang nende tõhususele ja piisavusele seoses konventsiooniga seotud kohustuste täitmisega, tehakse kindlaks vajadus edasiste ELi tasandi meetmete järele ning kinnitatakse kava nende meetmete rakendamiseks.

Ühenduse rakenduskavas nimetatud 32 meetmest 12 on pidevad (meetmed 1, 7, 9, 11, 23, 25–27, 29–32 ning 20 meetme puhul on seatud kindel tähtaeg. Nendest 15 meedet on lõpule viidud (2, 4, 14, 19 ja 22) ning 5 tuleb seega veel lõpetada.

Meede 6: Komisjon jätkab ajakava alusel tööd, et lõpetada kõik meetmed tähtajaks ja ajakohastada ühenduse meetmete rakenduskava, võttes arvesse asjaomases valdkonnas toimunud tehnilisi ja õiguslikke arenguid, 9 uue aine lisamist konventsiooni loetellu ja käesoleva aruande järeldusi. |

SEIRE

Kõik liikmesriigid peale Ungari teatasid, et nad rakendavad teatavaid püsivate orgaaniliste saasteainete keskkonnaseiremeetmeid. Seire hõlmab peamiselt polüklooritud dibenso-para-dioksiine ja furaane ja polüklooritud bifenüüle, kuid samuti pestitsiidides sisalduvaid püsivaid orgaanilisi saasteaineid ja polütsüklilisi aromaatseid süsivesinikke.

Kahjuks ei olnud olemasolevate andmete alusel võimalik analüüsida ajalisi suundumusi, ruumilist levikut ja võrdlustaseme kindlaksmääramist ELi tasandil, mistõttu ei antud hinnangut ka poliitika kujundamise tulemuslikkusele. Liikmesriikide esitatud teave poliitika tulemuslikkuse hindamise kohta ei ole piisavalt üksikasjalik. Sellekohased algandmed on laiali erinevates andmebaasides ja ka nende formaat on erinev. Seetõttu on kõnealuseid andmeid raske analüüsida. Lisaks ei ole andmed ka võrreldavad.

Meede 7: Komisjon kaalub, kas oleks otstarbekas luua kemikaalidele keskenduv andmekeskus, mis võimaldaks koguda, jagada ja võrrelda kemikaalide seireandmeid, sealhulgas hiljaaegu käivitunud inimeste bioseire andmeid. |

TEABEVAHETUS

Teabevahetus liikmesriikide ja komisjoni vahel tagatakse pädevate asutuste vaheliste korrapäraste kohtumiste käigus. 26 liikmesriiki on oma pädeva asutuse määranud, Eesti seda veel teinud ei ole. Teabe vahetamiseks pädevate asutuste ja vaatlejate vahel kasutatakse komisjoni hallatavat veebipõhist rakendust. Teabevahetust tõhustab veelgi see, et kohtumised toimuvad ka töörühmade vahel ja muude õigusaktide alusel nimetatud pädevate asutuste vahel. Kolmandate riikidega võimaldab teavet vahetada muu hulgas osalemine rahvusvahelistel konverentsidel ja konventsiooni kohaselt moodustatud töörühmade töös.

Liikmesriikidelt laekub pidevalt informatsiooni teadlikkuse suurendamise, avalikkuse teavitamise ja erinevate koolitusürituste kohta. Tavaliselt kasutatakse sel eesmärgil temaatilisi veebisaite, brošüüre, juhendmaterjale ja seminare.

TEHNILINE ABI

Komisjon on sekretariaati vabatahtlikult aidanud tulemuslikkuse hindamisel ja dioksiinide juhistega. Mõne liikmesriigi puhul on abiaktsioone olnud arvukalt, teistel pole see võimalik olnud. Liikmesriikidest 17 on ülemaailmse keskkonnafondi ehk konventsiooni finantsmehhanismi rahastajad.

Abistatud on erineval viisil – seoses konverentsidel osalemisega, varude kindlakstegemise ja kõrvaldamisega, jäätmekäitlusega, proovivõtu- ja analüüsimetoodikatega, seire ja saastusest puhastamisega, riiklike rakenduskavade ja õigusraamistike ettevalmistamisega, uuringute ja suutlikkuse arendamisega.

Komisjon ja liikmesriigid oma vahetut abi konventsiooni rakendamisele eriti ei koordineeri. Parem koordineeritus võiks aga abi tõhusamaks muuta ja anda ELile suurema kaasarääkimisõiguse edasise tegevuse suunamisel.

Soovitus 8: Komisjon ja liikmesriigid peaksid konventsiooni sekretariaadile pakutavat vabatahtlikku abi koordineerima. Liikmesriigid, kes veel ülemaailmse keskkonnafondi rahastajate hulka ei kuulu, võiksid seda kaaluda. |

ARUANDLUS

Vorm artikli 12 kohaste igal aastal ja iga kolme aasta tagant esitatavate aruannete esitamiseks kinnitati komisjoni otsusega 2007/639/EÜ[28]. 23 liikmesriiki on oma esimese kolme aasta aruande, mis kattis peamiselt ajavahemiku 2004–2006, esitanud.

2006. aasta kohta esitati 14 aasta-aruannet, 2007. aasta kohta 21 ja 2008. aasta kohta samuti 21. Eesti, Kreeka, Malta ja Portugal pole ühtki aruannet veel esitanud.

Soovitus 9: Liikmesriikidel tuleks komisjonile korrapäraselt aruanded esitada. |

Aruande kinnitatud vorm täitis oma ülesande ja tegi esimeste aruannete koostamise lihtsamaks. Suurem osa sellest on asjakohane ka järgmiste aruannete esitamisel, kuid kolme aasta aruande teatavad osad sobivad vaid esmaaruandluseks.

Meede 8: Komisjon vaatab praeguse aruande vormi läbi, et muuta see selgemaks, rohkem (seire)andmeid esitada võimaldavaks ja viia see vastavusse ühise keskkonnateabe süsteemi[29] põhimõtetega. |

SANKTSIOONID

Enamik liikmesriike on kehtestanud eeskirjad seoses määruse artiklitest 3, 5 ja 7 tulenevate sanktsioonidega. Üksnes Ungari teatas, et ei ole kehtestanud rangeid reegleid seoses rikkumistega kaasnevate sanktsioonidega, ning Hispaania, Iirimaa ja Rootsi teatasid, et eeskirjad on koostatud, kuid ei ole veel jõustatud.

Üldiselt liigituvad sanktsioonid sõltuvalt rikkumise laadist ja rikkujast. Need hõlmavad trahve (mõnest eurost 10 miljoni euroni) ja vangistust (mõnest päevast viie aastani).

Sanktsioonide kohaldamine tagatakse enamikus liikmesriikides korrapärase kontrolliga. Sanktsioonide tõhusust ei ole võimalik hinnata. Seni on teatatud kolmest rikkumisjuhust (vt osa 2.2.). Kõigil nimetatud juhtudel võeti meetmed toote turult kõrvaldamiseks, sanktsioonide kohaldamise kohta aga teavet ei ole.

Meede 9: Komisjon selgitab sanktsioonidega seotud olukorda ja tegutseb vastavalt. |

JÄRELDUSED

Määrusega sätestatud nõuded on tahtlikult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete osas enamasti täidetud. Ainete tootmine, turuleviimine ja kasutamine on järk-järgult lõpetatud. Varud on üle vaadatud ja vastavaid andmeid ajakohastatakse. Liikmesriigid teevad jätkuvalt jõupingutusi varude kõrvaldamiseks ja püüavad eelkõige kinni pidada polüklooritud bifenüüle sisaldavate seadmete puhul seatud tähtajast, mis on 2010. aasta lõpp.

Tahtmatult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete heite kohta on andmekogud olemas, kuid andmed ei ole täielikud ega ühilduvad. Andmed on puudulikud näiteks heite allikate, keskkonna eri osade ja püsivaid orgaanilisi saasteaineid sisaldavate ainete arvu osas, samuti on erinevusi hinnanguandmete täielikkuses ja aruandlusmetoodikates. Erinevusi on täheldatud E-PRTRi ja EMEPi hinnangulistes andmetes heitkoguste kohta.

Andmete puuduste kõrvaldamine on küll eriti oluline heite puhul vette ja pinnasesse ning heksaklorobenseeni ja polüklooritud bifenüülide heite puhul, kuid täiustatud aruandlus tuleks kasuks mis tahes hindamisele. See tähendab, et heitekoefitsientide kasutamine tuleb ajakohastada, täpsemalt määratleda ja läbi vaadata. Nende küsimustega tegeletakse käimasolevate projektide raames, mis on seotud EMEP/EEA juhendi ja UNEPi dioksiini käsitlevate abimaterjalide läbivaatamisega. Hinnangute usaldusväärsust aitaks parandada ka süstemaatiline teabevahetus kasutatud meetodite kohta liikmesriikide asutuste vahel.

Konventsiooni nõuete kohaste tahtmatult toodetud püsivaid orgaanilisi saasteaineid käsitlevate riiklike rakenduskavade ja nendega seotud tegevuskavade koostamine ei ole veel lõppenud – või pole see mõnes liikmesriigis isegi veel alanud. 19 liikmesriiki on tegevuskava ja rakenduskava koostanud ja esitanud need konventsiooni sekretariaadile.

Riiklikes tegevuskavades kirjeldatakse tavaliselt meetmeid tahtmatult toodetud püsivate orgaaniliste saasteainete heite tuvastamiseks, iseloomustamiseks ja minimeerimiseks. Esmatähtsa ülesandena tuleb heitkoguste andmekogude koostamist laiendada polüklooritud dibenso-para-dioksiinidelt / polüklooritud dibensofuraanidelt ja polütsüklilistelt aromaatsetelt süsivesinikelt polüklooritud bifenüülidele ja heksaklorobenseenile. Meetmeid, millega rakendataks IPPC direktiivi parimal võimalikul tehnikal põhinevad heitkoguste ülemmäärad ja muud ELis kehtestatud ülemmäärad, paljudes liikmesriikides alles võetakse. Uueks oluliseks küsimuseks on tõusnud kodumajapidamiste põletusheide (ajendatuna jõupingutustest leida fossiilkütustele asendus), samuti varude kõrvaldamine ja keskkonnakoormus ning jäätmete lahtine põletamine.

Jäätmeid käsitlevaid sätteid järgitakse hästi. Kehtestatud on püsivate orgaaniliste saasteainete sisalduse ülemine ja alumine piir. Kehtivat erandiklauslit, mille kohaselt jäätmeid võib erandolukorras käidelda muul viisil kui seal sisalduvate püsivate orgaaniliste saasteainete hävitamise või pöördumatu muundamise teel, muuta ei kavatseta.

Püsivate orgaaniliste saasteainete keskkonnaseire toimib enamikus liikmesriikides. Kuid puudub ELi tasandi andmebaas, mis võimaldaks hinnata ajalisi suundumusi keskkonnas; samuti ei ole liikmesriikide esitatav teave piisav ELi poliitika tulemuslikkuse hindamiseks. ELI tasandil koondatavad võrreldavad seireandmed peaksid olema katvamad ja üksikasjalikumad ning luua tuleks ühine infosüsteem.

Aruandluskohustuse täitmine ei ole rahuldav. Märkimisväärne osa liikmesriikidest on seda kohustust eiranud. Paranema peab ka esitatavate andmete kvaliteet. Aruande vormi võiks täiustada selle selgemaks ja rohkem ühise keskkonnateabesüsteemi põhimõtetele vastavaks muutmisega.

ELi abi suurem koordineeritus muudaks selle tõhusamaks ja läbipaistvamaks.

Komisjon jätkab koostööd liikmesriikidega, et parandada jõustamist ja kaitsta sellega inimeste tervist ja keskkonda püsivate orgaaniliste saasteainete eest.

Kasutatud lühendid ja ühikud

BAT parim võimalik tehnika

BREF viitedokument parima olemasoleva tehnika kohta

CAs pädevad asutused

CEN Euroopa Standardikomitee

CIP ühenduse meetmete rakenduskava

CORINAIR õhku paisatavate heitmete põhiloetelu

DDT diklorodifenüültrikloroetaan (DDT)

EEA Euroopa Keskkonnaamet (EEA)

EMEP Euroopa seire- ja hindamisprogramm

EPER Euroopa saasteainete heitkoguste register

E-PRTR Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegister

GEF Ülemaailmne Keskkonnafond

HCB heksaklorobenseen

IPPC saastuse kompleksne vältimine ja kontroll

I-TEQ rahvusvaheliselt tunnustatud toksilisuse ekvivalentkordaja

MW Megavatt (MW)

NAP riiklik tegevuskava

NIP riiklik rakenduskava

PAHs polütsüklilised aromaatsed süsivesinikud

PBT püsiv, bioakumuleeruv ja toksiline

PCBs polüklooritud bifenüülid

PCDD/Fs polüklooritud dibenso-para-dioksiinid (PCDD) ja furaanid

PCTs polüklooritud terfenüülid,

POPs püsivad orgaanilised saasteained

REACH kemikaalide registreerimine, hindamine, kasutusse lubamine ja piiramine.

SEIS ühine keskkonnateabesüsteem

UNEP ÜRO Keskkonnaprogramm

UTC juhuslik jälgsaaste

vPvB väga püsiv, väga bioakumuleeruv

[1] ELT L 229, 29.6.2004, lk 5.

[2] Euroopa saasteainete heitkoguste register ( European Pollutant Emission Register – EPER), mis loodi komisjoni otsusega 2000/479/EÜ.

[3] Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegister ( European Pollutant Release and Transfer Register – E-PRTR), mis loodi määrusega (EÜ) 166/2006.

[4] Õhusaasteainete kauglevi seire ja hindamise Euroopa koostööprogramm/Euroopa seire- ja hindamisprogramm ( Co-operative programme for monitoring and evaluation of the long range transmission of air pollutants in Europe – EMEP).

[5] http://ec.europa.eu/environment/pops/index_en.htm. Aruande koostanud töövõtja vastutab aruande sisu eest.

[6] SEK(2007) 341

[7] ELT L 218, 13.8.2008, lk 30.

[8] ELT L 309, 24.11.2009, lk 1.

[9] ELT L 204, 31.7.2008, lk 1.

[10] EÜT L 243, 24.9.1996, lk 31.

[11] http://www.ceip.at/emission-data-webdab/

[12] Vastavalt asjaomasele EMEP/CORINAIR juhenddokumendile, mida on nüüdseks ajakohastatud suunistega heiteandmete esitamiseks piiriülese õhusaaste kauglevi konventsiooni alusel ( Guidelines for Reporting Emission Data under the Convention on Long-range Transboundary Air Pollution ) ning EMEP/EEA ühise juhendiga õhusaaste andmekogude koostamiseks ( EMEP/EEA Air Pollutant Emission Inventory Guidebook ).

[13] ELT L 33, 4.2.2006, lk 1.

[14] ELT L 24, 29.1.2008, lk 8.

[15] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/gathering_amendments/final_report/factsheet_combustion/_EN_1.0_&a=d

[16] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/combustion_20-50/final_report&vm=detailed&sb=Title

[17] http://circa.europa.eu/Public/irc/env/ippc_rev/library?l=/waste_incineration/final_report

[18] http://www.ecoaircon.eu/

[19] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/report09.pdf

[20] http://ec.europa.eu/environment/dioxin/pdf/brochure09.pdf

[21] ELT L 217, 8.8.2006, lk 6.

[22] ELT L 55, 23.2.2007, lk 1.

[23] ELT L 85, 27.3.2007, lk 3.

[24] ELT L 96, 15.4.2009, lk 33.

[25] ELT L 23, 27.1.2009, lk 30.

[26] EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.

[27] SEK(2007) 341

[28] ELT L 258, 4.10.2007, lk 39.

[29] KOM(2008) 46