EUROOPA KOMISJON Brüssel,26.8.2022 COM(2022) 417 final KOMISJONI ARUANNE Euroopa Komisjoni 2020. aasta aruanne avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta







































KOMISJONI ARUANNE Euroopa Komisjoni 2020. aasta aruanne avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta



Sisukord 1. SISSEJUHATUS 2. ÕIGUSLIK ALUS 3. METOODIKA JA SAADUD TEAVE 4. ELi AVAMERE NAFTA- JA GAASISEKTOR 4.1 Rajatised ja toodang 4.2 Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik 5. VAHEJUHTUMID JA OHUTUS 6. JÄRELDUSED 1. SISSEJUHATUS Alates 2016. aastast on Euroopa Komisjon avaldanud aastaaruande ELi avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta. Aruande õiguslik alus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/30/EL, milles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja millega muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ (edaspidi „avamereohutuse direktiiv“). Selle eesmärk on saavutada avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kõrge tase, mis oleks kasuks I.töötajatele, II.keskkonnale, III.avamere puurplatvormidele ja seadmetele

IV.ning majandustegevusele, nagu näiteks kalapüük ja turism. Direktiivi rakendamine liikmesriikides aitab I.hoida ära suurõnnetusi ja vahejuhtumeid, II.vähendada vahejuhtumite arvu, III.tagada õnnetuste ja vahejuhtumiste tõhusad järelmeetmed, et vähendada raskeid tagajärgi. Nagu varasemates aruannetes, käesolevas aastaaruandes: I.esitatakse andmed ELis asuvate rajatiste arvu ja liigi kohta, II.antakse teavet neis rajatistes aset leidnud ohutusega seotud vahejuhtumite kohta, III.hinnatakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust. Iga aruandega muutub suundumuste analüüs sisukamaks. Lisaks saab aastaaruandeid kasutada liikmesriikide avamere nafta- ja gaasiammutamise ohutuse registrina. Käesolev aruanne tugineb aastaaruannetele ja andmetele, mille liikmesriigid on esitanud vastavalt avamereohutuse direktiivile. Põhjameres ja Atlandi ookeanis asub 187 avamere nafta- ja gaasirajatist, Vahemeres 165, Mustas meres 9 ja Läänemeres 2. 2020. aastal kontrollisid liikmesriikide pädevad asutused 141 nende jurisdiktsiooni alla kuuluva avamererajatise ohutust. Riigid teatasid kahest suurõnnetusest: üks Horvaatias ja üks Taanis. Juhtumite arv vähenes 34-lt 2019. aastal 16-le 2020. aastal. See kajastab käitiste ohutuse olulist paranemist. 2. ÕIGUSLIK ALUS Avamereohutuse direktiivi artikli 25 kohaselt peab komisjon avaldama aastaaruande avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse ja keskkonnamõju kohta. Käesolev aruanne põhineb üksikutel aastaaruannetel, mille liikmesriigid peavad komisjonile esitama. Direktiivi IX lisa punktis 3 on sätestatud miinimumteave, mida aastaaruanded peavad sisaldama: a) rajatiste arv, vanus ja asukoht; b) tehtud kontrollide ja uurimiste arv ja liik, täitemeetmed, vastutusele võtmise kohta tehtud otsused; c) toimunud vahejuhtumid; d) avameretegevust reguleeriva õigusraamistiku suur muudatus; e) avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside läbiviimine.

Tähtaeg, milleks liikmesriigid peavad nõutava teabe avaldama ja esitama, on aruandeperioodile järgneva aasta 1. juuni (nt 2020. aasta kohta 1. juuniks 2021). Liikmesriigid peavad teabe esitamisel kasutama vorme, mis on esitatud komisjoni 13. oktoobri 2014. aasta rakendusmääruses (EL) nr 1112/2014. Vormid võimaldavad: I.avamere nafta- ja gaasirajatiste käitajatel ja omanikel jagada teavet suurõnnetusohu näitajate kohta; II.Liikmesriikidel avaldada teavet suurõnnetusohu näitajate kohta. Juhenddokumendis on esitatud rakendusmääruse kohta täpsemat lisateavet ning selgitatud, kuidas aruandlusvormi kasutada. 3. METOODIKA JA SAADUD TEAVE Liikmesriigid peavad esitama selgelt määratletud teabe avamere nafta- ja gaasisektori ohutusega seotud vahejuhtumite kohta, kasutades selleks vorme. Andmed peavad hõlmama teavet ELis asuvate avamere nafta- ja gaasirajatiste kohta (nt arv, liik, asukoht ja vanus). Samuti tuleb liikmesriikide aruannetes esitada järgmine arvuline teave: i) avamerel tehtud kontrollid ja uurimised ning täitemeetmed; ii) vahejuhtumid kategooriate kaupa; ja iii) vigastused. Käesolevas aastaaruandes on komisjon kasutanud Bulgaaria, Horvaatia, Küprose, Taani, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Iirimaa, Itaalia, Madalmaade, Poola, Rumeenia ja Hispaania esitatud teavet. Teised liikmesriigid ei tegutsenud avamere nafta- ja gaasisektoris või ei esitanud asjakohast teavet. Kõik avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesse ellu viinud liikmesriigid teatasid, et nad olid esitanud kogu nõutava teabe kõikide rajatiste kohta. 4. ELi AVAMERE NAFTA- JA GAASISEKTOR 4.1 Rajatised ja toodang Liikmesriigid teatasid 2020. aastal 363 rajatisest ELi vetes (vt tabel 1). ·Enamik avamererajatisi asub Põhjameres ja Atlandi ookeanis. ·Umbes 42 % asub Põhjamere Madalmaade osas (Madalmaade majandusvööndis). ·Vahemerel on kõige aktiivsem liikmesriik Itaalia (38 % kõigist ELi vetes asuvatest rajatistest), kellele järgneb Horvaatia. ·Mustal merel on Rumeenial hästi toimiv avamere nafta- ja gaasitööstus. Bulgaaria on jätkanud süsivesinike uurimist avamerel, kuid tal on ainult üks rajatis ning seega toodetakse naftat ja gaasi väga vähe. ·Läänemeres on avamererajatised ainult Poolal.

Piirkond Riik Rajatise liik(*) FMI NUI FNP FPI Kokku (piirkond/riik) Läänemeri 1 1 0 0 2 Poola 3 1 0 0 4 Must meri 6 3 0 0 9 Bulgaaria 0 1 0 0 1 Rumeenia 6 2 0 0 8 Vahemeri 16 147 0 2 165 Horvaatia 2 18 0 0 20 Kreeka 1 1 0 0 2 Itaalia 12 126 0 2 140 Hispaania 1 2 0 0 3 Põhjameri ja Atlandi ookean 59 127 1 0 187 Taani 10 19 1 0 30 Saksamaa 2 0 0 0 2 Iirimaa 1 1 0 0 2 Madalmaad 46 105 0 0 151 Kokku (rajatise liik) 84 276 1 2 363

(*) FMI: mehitatud paikne rajatis; FNP: mittetootev paikne rajatis; FPI: ujuv tootmisrajatis; NUI: mehitamata rajatis (tavaliselt). Enam kui pooli avamererajatistest hakati käitama aastatel 1980–2000. 2020. aastal uusi paikseid rajatisi kasutusele ei võetud. Alates 2010. aastast on uute tootmisrajatiste arendamine märkimisväärselt vähenenud Põhjameres ja Atlandi ookeani piirkonnas. Ligikaudu 81 % ELi omamaisest naftast ja gaasist (18 795 tuhat naftaekvivalenttonni) toodetakse Põhjameres ja Atlandi ookeanis (vt tabel 2). Suurimad panustajad on Madalmaad ja Taani. Itaalia ja Horvaatia on suurimad tootjad Vahemerel. Mustal merel on märkimisväärne üksnes Rumeenia toodang. Piirkond Riik ktoe % ELi kogunäitajast Läänemeri 249 1,3 % Poola 249 1,3 % Must meri 1 179 5,9 % Bulgaaria 30 0,1 % Rumeenia 1149 5,8 % Vahemeri 2 790 13,9 % Horvaatia 241 1,2 % Kreeka 97 0,5 % Itaalia 2422 12,1 % Hispaania 30 0,1 % Põhjameri ja Atlandi ookean 157 233 78,9 % Taani 4 917 24,6 % Saksamaa 890 4,5 % Iirimaa 90 0,5 % Madalmaad 9 826 49,2 % Kokku 19 941 100 % Ühendkuningriigi EList lahkumise tõttu kaotas EL umbes 80 % oma avamere nafta- ja gaasitoodangust. Tootmine suurenes veidi Poolas, Bulgaarias ja Saksamaal, kuid vähenes kõigis teistes liikmesriikides, eelkõige Taanis. Võrreldes liikmesriikide toodanguga 2019. aastal vähenes tootmine 2020. aastal 18 % (ligikaudu 4 317 tuhande naftaekvivalenttonni võrra). ELi kogutoodangust mõõdetuna tuhandetes naftaekvivalenttonnides (ktoe) oli 70 % gaas ja ainult 30 % nafta. Kõige olulisem naftatootja oli Taani (3619 ktoe), kellele järgnesid Saksamaa (867 ktoe), Madalmaad (451 ktoe) ja Itaalia (440 ktoe). 4.2 Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik Liikmesriikide pädevad asutused kontrollisid 2020. aastal regulaarselt oma jurisdiktsioonis olevaid avamererajatisi (vt tabel 3) – mida rohkem rajatisi riigil oli, seda rohkem kontrolle ta tavaliselt tegi. Võrreldes 2019. aastaga vähenes kontrollide arv, rajatiste kontrollimiseks kulunud tööpäevade arv ja kontrollitud käitiste arv. Eelkõige kulutasid inspektorid rajatistele palju vähem aega kui 2019. aastal. Piirkond Riik Kontrollid Rajatisel veedetud tööpäevad (sõiduaega arvestamata) Kontrollitud rajatiste arv Läänemeri 2 7 4 Poola 2 7 4 Must meri 10 60 7 Bulgaaria 0 0 0 Rumeenia 10 60 7 Vahemeri 181 175 80 Horvaatia 13 13 6 Küpros 0 0 0 Kreeka 1 5 2 Itaalia 164 156 69 Hispaania 3 1 3 Põhjameri ja Atlandi ookean 62 89 50 Taani 12 53 10 Saksamaa 2 3 2 Iirimaa 2 12 2 Madalmaad 46 21 36 Kokku 255 331 141 Avamereohutuse direktiivi artikliga 18 on liikmesriikide pädevatele asutustele antud õigused ja volitused seoses nende jurisdiktsioonis asuvate rajatiste ja nende käitamisega. Nende volituste hulka kuulub õigus keelata tegevus ja nõuda meetmeid, mis tagavad nii riskijuhtimise nõuetekohasuse kui ka ohutu tegevuse. 2020. aastal uuris Taani üht suurõnnetust ja Horvaatia viis pärast töötajate teatatud ohutus- ja keskkonnaprobleeme läbi ühe uurimise. 2019. aastal viisid Itaalia ja Rumeenia kumbki läbi ühe uurimise. 2020. aastal võttis täitemeetmeid ainult Taani. Ainsad täitemeetmed 2019. aastal (v.a Ühendkuningriik) võtsid Madalmaad.

5. VAHEJUHTUMID JA OHUTUS Rajatiste käitajad ja omanikud ning riiklikud ametiasutused peavad teatama õnnetusest või tõsisest ohuolukorrast (edaspidi „sündmus“). Üksiku sündmuse võib siiski liigitada ühe või mitme vahejuhtumi alusel. Näiteks tuleb ühe sündmuse puhul teatada kahest vahejuhtumi kategooriast, kui a) toimus gaasi soovimatu keskkonda pääsemine, mis nõudis b) töötajate evakueerimist. Liikmesriigid teatasid 2020. aastal 15 juhtumist võrreldes 30 juhtumiga 2019. aastal (v.a Ühendkuningriik): -Taani – 8 sündmust (2019. aastal 6), sealhulgas üks suurõnnetus; -Horvaatia – 3 sündmust (2019. aastal 0), sealhulgas üks suurõnnetus; -Madalmaad – 4 sündmust, kuid mitte ühtki suurõnnetusi (18 sündmust 2019. aastal, sealhulgas üks suurõnnetus). Suurõnnetused hõlmavad vahejuhtumeid, mis võivad põhjustada surmajuhtumeid või raskeid vigastusi (isegi kui neid ei juhtunud). 2020. aastal aset leidnud juhtumitest 69 % kuulub gaasi ja/või nafta soovimatu keskkonda pääsemise kategooriasse, 25 % puudutas ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide tõrkeid ning 6 % puudutas konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemist. Positiivne on see, et ei teatatud laevade kokkupõrgetest ega helikopteriga toimunud õnnetustest ning ükski vahejuhtum ei toonud kaasa inimohvreid.

Kategooria Kokku Osakaal (kategooria kogunäitajast) Osakaal kõigist vahejuhtumitest (a) Soovimatu keskkonda pääsemine – kokku 11 100 % 68,75 % Süttinud nafta/gaasi põhjustatud tulekahjud 1 9,09 % 6,25 % Süttinud nafta/gaasi põhjustatud plahvatused 0 0 % 0 % Süttimata gaas 5 45,45 % 31,25 % Süttimata nafta 5 45,45 % 31,25 % Ohtlikud ained 0 0 % 0 % (b) Puuraugu üle kontrolli kaotamine – kokku 0 0 % 0 % Pursked 0 0 % 0 % Purse / kõrvalejuhtimise aktiveerimine 0 0 % 0 % Puuraugu tõkke tõrge 0 0 % 0 % (c) Ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide tõrked 4 100 % 25 % (d) Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine – kokku 1 100 % 6,25 % Konstruktsioonilise terviklikkuse halvenemine 1 100 % 6,25 % Stabiilsuse/ujuvuse kadumine 0 0 % 0 % Asukoha säilitamise võime kadumine 0 0 % 0 % (e) Laevade kokkupõrked 0 (f) Kopteriõnnetused 0 (g) Surmaga lõppenud õnnetused(*) 0 (h) Viie või enama inimese rasked vigastused ühes ja samas õnnetuses 0 (i) Töötajate evakueerimine 0 (j) Keskkonnaõnnetused(**) 0 Kokku 16 100 % (*) Üksnes juhul, kui on seotud suurõnnetusega. (**) Liikmesriikide sõnul ei peetud teatatud suurõnnetusi keskkonnaõnnetusteks. ELis vähenes vahejuhtumite koguarv 2019. aastal 34-lt (v.a Ühendkuningriik) 16-le 2020. aastal (vt allpool). See on peaaegu samaväärne 2016. aastaga. Vähenemine oli peamiselt tingitud nii nafta kui ka gaasi soovimatu keskkonda pääsemise juhtumite arvu vähenemisest. Vahejuhtumite arv kategooriates „puuraugu üle kontrolli kaotamine“ ja „ohtlike ainete keskkonda pääsemine“ oli 2020. aastal null. Siiski suurenesid ajavahemikul 2019–2020 ohutuse ja keskkonna seisukohast oluliste elementide tõrked kahelt neljale. 2019. aastal liigitati kaks vahejuhtumit suurõnnetuseks, sest need oleksid võinud põhjustada surmajuhtumeid või raskeid vigastusi. 6. JÄRELDUSED 2020. aastal oli ELis 363 avamere nafta- ja gaasirajatist. Nafta ja gaasi kogutoodang vähenes oluliselt 24 258 tuhandelt naftaekvivalentonnilt 2019. aastal 19 941 tuhande naftaekvivalentonnini 2020. aastal. Taani ja Madalmaade arvele läks 74 % kogu ELi avamere nafta- ja gaasitoodangust.