P6_TA(2005)0270

Euro ning majandus- ja rahaliidu teabe- ja kommunikatsioonistrateegia

Euroopa Parlamendi resolutsioon euro ning majandus- ja rahaliidu teabe- ja kommunikatsioonistrateegia rakendamise kohta (2005/2078(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse komisjoni teatist, mis on esitatud nõukogule, Euroopa Parlamendile ning Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ja regioonide komiteele euro ning majandus- ja rahaliidu informatsiooni ja kommunikatsioonistrateegia rakendamise kohta (KOM(2004)0552);

- võttes arvesse komisjoni teatist, mis on esitatud nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa majandusja sotsiaalkomiteele, regioonide komiteele ja Euroopa Keskpangale - esimene aruanne praktiliste ettevalmistuste kohta seoses euroala tulevase laienemisega (KOM(2004)0748);

- võttes arvesse oma 16. juuni 2000. aasta seisukohti [1] seoses euro kasutuselevõtuga;

- võttes arvesse oma 6. juuli 2000. aasta resolutsiooni [2] majandus- ja rahaliidu ning euro teabe- ja kommunikatsioonistrateegia kohta aastani 2002;

- võttes arvesse oma 4. juuli 2001. aasta resolutsiooni eurole üleminekut [3] toetavate majandustegurite kohta;

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse majandus- ja rahanduskomisjoni raportit (A6-0197/2005),

A. arvestades, et pärast kuueaastast eksisteerimist on majandus- ja rahaliiduni jõudmise ja euro kasutuselevõtu projekti peetud üldjoontes väga edukaks;

B. arvestades, et seda tugevdab veelgi euro kõrge kurss rahvusvahelistel finantsturgudel, kauplemise käigus järjest suurenev arveldamine eurodes ning keskpanga varude üleminek ülemaailmselt levinud dollaritelt eurodele;

C. arvestades, et ühisraha ja sellega seotud instrumentide - Euroopa ühtse rahapoliitika ja majanduspoliitika parema juhtimise - kasulikkust ei saagi siinkohal tõsiselt kahtluse alla seada, kui on juurdepääs odavamale rahale seoses ajalooliselt madalate intressimääradega, hindade suurenenud läbipaistvus, mis tähendab keskpikas perioodis madalamaid hindu, vahetuskursiga seotud riskide puudumine euroalal, Euroopa Liidu sisese kaubanduse ja reisimise lihtsamaks muutumine, liikmesriikide kohustus rakendada stabiilsusele suunatud rahanduspoliitikat;

D. arvestades, et teatud osa Euroopa avalikkusest tundub suhtuvat eurosse negatiivselt, eriti liikmesriikides, mille valuuta fikseeritud euro vahetuskurss on kõrge; arvestades, et Eurobaromeetri küsitlus näitab selles osas tõusutendentsi, kui vahetult enne eurole üleminekut toetas eurot 68 % euroala inimestest ja vahetult pärast eurole üleminekut 75% inimestest, siis 2004. aasta esimesel poolaastal vaid 66 % euroalas küsitletutest; arvestades, et Rootsi ja Taani referendumi negatiivsed tulemused tõendavad samuti Euroopa rahva vastuseisu ühisraha kasutuselevõtule Euroopas; arvestades, et uutes liikmesriikides korraldatud küsitlused näitavad samuti kahtlusi euro kasutusevõtu osas, mis on tingitud eelkõige asjakohase teabe puudumisest;

E. arvestades, et niisugused arvamused on suurel määral tekkinud eurole üleminekul tehtud teatud vigade tõttu, vaatamata sellele, et tegemist oli poliitiliselt ja tehniliselt väga kasuliku ja eduka operatsiooniga, mis avaldas inflatsioonile üksnes 0,2% suurust mõju; arvestades, et eurole üleminekul ei pööratud piisavalt tähelepanu mõjule, mida see avaldab tavatarbijale, kelle jaoks kaasnes eurole üleminekuga tarbekaupade ning teenuste hindade tõus, ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, keda vajalikul määral ei teavitatud ega varustatud küllalt suure sularahavaruga; arvestades, et tagantjärele vaadates oli selge viga lõpetada euro teavituskampaaniad nii ruttu pärast euro kasutuselevõttu;

F. arvestades, et lisaks Eurobaromeetri kvantitatiivsetele uuringutele oleks oluline korraldada ka kvalitatiivseid uuringuid kodanike eurosse suhtumise sügavamate põhjuste kohta; arvestades, et vaid süvaintervjuude vahendusel võib teada saada, miks teatavad inimrühmad tõrjuvad eurot ning kahtlevad majandus- ja rahaliidus, ning seda saab võtta aluseks vastavate sihtgruppide teavitamisel, mille puhul oleks vastava liikmesriigi ja selle teabeametnike kohustuseks (euroskeptiliste) ühiskonnarühmade väljaselgitamine;

G. arvestades, et vastava ala kogemusi ja meediauuringute tulemusi müügijärgse turustamise valdkonnas saab rakendada sõnumi olulisuse kinnitamiseks isegi pärast euro kasutuselevõttu; arvestades, et lisaks inimeste usalduse võitmisele enne euro kasutuselevõttu on oluline ka selle usalduse kinnitamine nende inimeste puhul, kes on veendunud oma otsuse õigsuses, ning nende arvamuste kujundamine kommunikatiivsete teadete ja üritustega isegi pärast euro kasutuselevõttu;

H. arvestades, et välja tuleb töötada arusaadav, ambitsioonikas ja pikaajaline euro kommunikatsioonistrateegia ja tagada majandus- ja rahaliidu toetus, hoiduda minevikuvigadest ning valmistada uued euroalaga liitujad ette sujuvaks üleminekuks; ning arvestades, et komisjon ja Euroopa Keskpank, olles Euroopa Parlamendi demokraatliku järelevalve all, on koos liikmesriikide finantsasutustega peamised organid, kes vastutavad kõnealuse strateegia edukuse eest;

I. arvestades, et uutes liikmesriikides on inflatsioon keskmisel ja keskpikal perioodil vältimatult mõnevõrra kõrgem kui euroalal, hoolimata euro kasutuselevõtust nendes riikides, tingituna suurtest ja jätkuvatest hinnaerinevustest ja arengus järele jõudmise keerukusest;

J. arvestades, et Euroopa demokraatlike protsesside kontekstis peab kogu Euroopa-teemaline teabe- ja kommunikatsioonipoliitika, selleks, et olla edukas, olema Euroopa Liidu teabe- ja kommunikatsioonistrateegia osa, mis võimaldab sellise poliitika abil üldsusele järjekindlalt näidata, kuidas EL annab panuse nende igapäevaelu hüvanguks,

1. väljendab rahulolu majandus- ja rahaliidu selliste eeliste üle nagu hindade stabiilsus, väiksemad tehingukulud, suurem hindade läbipaistvus euroalal, väiksem kõikumine rahvusvahelisel valuutaturul ning kaitse väliste vapustuste eest, ajalooliselt madalad intressimäärad, madalad hüpoteegid ja lihtsam reisimine; toetab eurot kui Euroopa ühendamise mõjuvõimast sümbolit ning vahendit, mis lähendab Euroopa kodanikke ühenduse ideaalidele;

2. märgib euro ilmset ebapopulaarsust teatud elanikkonna hulgas; arvab, et see on vastuolus tõsiasjaga, et eurole üleminek on tõenäoliselt Euroopa kõige edukam projekt, mis kunagi on käivitatud; arvab, et ühisraha jääb ELi kommunikatsioonistrateegia tähtsaimaks teemaks; on veendunud, et euro ning majandus- ja rahaliiduga kaasnevate selliste positiivsete külgede nagu hinnastabiilsuse, madalate hüpoteegimäärade, reisimise lihtsamaks muutumise, vahetuskursi kõikumiste ja välismõjude vastase kaitse propageerimist ja põhjalikku selgitamist rahvale tuleks jätkata; usub, et erilist tähelepanu tuleb pöörata Euroopa kodanike, tarbijate ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate teavitamisele ja vastavate teadmiste ajakohasuse säilitamisele, kuna need ei suuda piisavalt kiiresti kohaneda tehingute tegemisega eurodes;

3. usub, et euro ning majandus- ja rahaliidu kampaania peaks keskenduma väikelinnadele ja kõrvalistele piirkondadele, kus inimeste teavitamise võimalused on kesised isegi tänapäeval; arvab, tingimusel, kui liikmesriigid seda soovivad, et nendes piirkondades peaks hindade näitamine kahes valuutas (rahvusvaluutas ja eurodes) säilima seni, kuni eelkõige nendes piirkondades elavad kodanikud on süsteemiga täielikult tuttavad;

4. arvab, et peamised otsustajad peaksid täie poliitilise vastutustundega jätkama ühtse rahanduspoliitika ja laialdase majandusliku kooskõlastamise edasiarendamist, sest euro pikemaajalisest edust sõltub kogu liidu edasine areng ning euro populaarsus on oluline ka silmas pidades Euroopa põhiseaduse lepingu võimalikku tulevast ratifitseerimist;

5. toetab majanduspoliitika tihedamat koordineerimist liikmesriikide vahel ning finantsalaste ettevaatusabinõude rakendamist muudetud, kuid kindla stabiilsuse ja kasvu pakti raames; usub, et muudetud stabiilsuse ja kasvu pakt, nagu see võeti põhimõtteliselt vastu 22. ja 23. märtsi 2005 Brüsseli Euroopa Ülemkogul, ning ühenduse vastavad õigusaktid teatud teemade osas peaksid liikmesriikides ühtselt rakendatuna aitama kaasa liikmesriikide majanduse pikaajalisele stabiilsusele ja nende kohanemisele Lissaboni strateegia eesmärkidega; rõhutab, et aeglast majanduskasvu euro sisseviimise järel ei põhjustanud uuele vääringule üleminek, vaid majanduspoliitika üldsuuniste asjakohase elluviimise puudumine ning asjaolu, et Lissaboni kokkulepet ei ole täidetud ega struktuurireforme ellu viidud;

6. kiidab heaks komisjoni viimase raporti euro kommunikatsioonistrateegia kohta, kuid märgib, et see on praegust populaarsuse puudust arvestades üleliia optimistlikus toonis koostatud; kutsub komisjoni üles järgima kommunikatsioonistrateegia põhieesmärke ja määratlema üksikasjalikult nende saavutamise meetodeid; rõhutab nüüdisaegsete turundusvõtete tõhusama rakendamise tähtsust majandus- ja rahaliidu üldsusele tutvustamisel ning majandus- ja rahaliidu ja euro eeliste "müümisel" üldsusele atraktiivse "paketina";

7. nõustub komisjoni arvamusega, et teavituskampaaniat tuleb kohandada vastavalt erinevate liikmesriikide kultuurile, keelele, inimeste valdavale arvamusele ja muredele, aga ka küsimusele, kas riik juba on euroalas, soovib sellega lähiajal või keskpikas perspektiivis liituda või jääda välja;

8. jätkab programmi PRINCE toetamist ja nõuab, et sellele eraldatud vahendeid suurendataks; on veendunud, et institutsioonidevahelist euroteemalist dialoogi on võimalik tõhustada institutsioonidevahelise teaberühma loomisega; hoiatab, et programmi PRINCE kaasrahastamise põhimõte võib euro kasutuselevõtmisel uutes liikmesriikides vastavate eelarvevahendite puudumise tõttu tekitada märkimisväärseid probleeme ja viivitusi;

9. usub, et on vajalik võtta arvesse kolme vana, euroalasse mittekuuluva liikmesriigi - Taani, Rootsi ja Ühendkuningriigi - kodanike küsimusi, ja pöördub komisjoni poole palvega toetada nende liikmesriikide valitsusi, kes püüavad kahtlevate elanike arvamust muuta, kui kõnealuste riikide valitsused seda soovivad;

10. on veendunud, et ELi hiljutine laienemine seab majandus- ja rahaliidu ning ühisraha raskesse olukorda; arvab, et komisjon peaks pöörama põhitähelepanu uute liikmesriikide abistamisele intensiivsete teavituskampaaniate korraldamisel, et valmistada nende kodanikke ette euro kasutuselevõtuks, selliste kampaaniate elluviimise juhendamisele riikides, kus need on juba alanud, ning regulaarsete aruannete koostamisele euro kasutuselevõtu riiklike tegevuskavade elluviimise kohta;

11. märgib, et hindade näitamine kahes valuutas, näiteks vähemalt kolm kuud enne kuni 12 kuud pärast euro kasutuselevõttu, võib esiteks vähendada inimeste hirmu eurole üleminekuga kaasneda võiva hinnatõusu ees ja teiseks takistada ettevõtetel ja teenusepakkujatel kasutamast eurole üleminekut hinnatõusu ettekäändeks; on seisukohal, et õiguslik kohustus näidata hindu kahes vääringus, kaubanduskodade vabatahtlikud käitumiseeskirjad ja kokkulepped majanduspartnerite ja töösuhte osapoolte vahel osutusid euro kasutuselevõtul 12 esimeses euroala riigis väga väärtuslikeks;

12. kutsub komisjoni üles võtma arvesse uute liikmesriikide elanike hirmu hindade tõusu ees; usub, et euroala praeguste liikmete kogemusi tuleks kasutada selliselt, et vältida kelmusi ja liigset ümardamist uute liitujate puhul; on seisukohal, et kõikide liikmesriikide elanikele tuleb selgitada aastase inflatsiooni ja euro kasutuselevõtust tingitud hindade tõusu erinevusi;

13. märgib, et uutes liikmesriikides tehakse võrreldes vanade liikmesriikidega finantstehinguid rohkem sularahas kui elektrooniliselt; nõuab tungivalt, et komisjon, liikmesriigid ja riikide keskpangad võtaks seda arvesse, valmistades ette eurole üleminekut uutes liikmesriikides; julgustab neid kasutama üleminekut eurole elektrooniliste ja kaardimaksete arvu suurendamiseks; on veendunud, et kahe vääringu üheaegne käibelolek teatud lühikese ajavahemiku jooksul oleks parim lahendus euro eduka kasutuselevõtu tagamiseks uutes liikmesriikides;

14. usub, et eelmisel üleminekul saadud positiivsed kogemused ja oskusteave on kasulikud euro kasutuselevõtul uutes liikmesriikides, eeloleval laienemisel ja uute kandidaatriikide ettevalmistamisel;

15. kutsub komisjoni üles tähtsustama enam konsulteerimist töösuhte osapooltega, et võtta arvesse inimeste ning eriti konkreetsete ühiskondlike ja majandusorganisatsioonide vajadusi;

16. nõuab lisavahendeid rahvuslike euro-foorumite loomiseks iga liikmesriigi rahandusministri alluvuses ja tihedas koostöös riikide keskpankadega, kuna sellise süsteemi kasulikkus on varem kinnitust leidnud; on seisukohal, et EL peaks edendama mestiprojekte, mille vahendusel vanad liikmesriigid saavad kaasa aidata heade tavade ja teadmiste levitamisele rahandusministrite ja keskpankade tasandil; kutsub komisjoni üles koostama parimatel tavadel põhinevaid eriaruandeid ning julgustama riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke ametiasutusi rajama kohalikke keskusi kaebuste esitamiseks, kus igaüks võib esitada kaebuse igasuguse väärtarvituse kohta, nagu näiteks õigustamatu hinnatõus;

17. kutsub komisjoni üles tunnustama Euroopa Parlamendi, riikide parlamentide ning piirkondlike ja kohalike võimude aktiivse rolli tähtsust euro ning majandus- ja rahaliidu kommunikatsioonistrateegia kavandamises ja elluviimises; usub, et nende asutuste tegevuse tulemusel muutub dialoog kommunikatsioonistrateegia üle demokraatlikumaks ja strateegiasse kaasatakse paremini ka avalikkusele muret tekitavad teemad;

18. pöördub Euroopa Keskpanga poole palvega teha iga-aastane kvantitatiivne analüüs, mille vaataks läbi Euroopa Parlament - esitades selle kas keskpanga aastaaruandes või eriraportis - hüvede kohta, mida euro kasutuselevõtt tavakodanikele kaasa tõi, tuues konkreetseid näiteid selle kohta, millist positiivset mõju euro kasutamine inimeste igapäevaelule avaldab;

19. palub komisjonil korraldada eriotstarbelised küsitlused kogu Euroopa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate seas, et hinnata euroraha pooldajate osatähtsust antud sektoris; rõhutab, kui oluline on kaasata automaatide operaatorid kommunikatsiooni- ja üleminekustrateegiatesse, sest nad mängivad olulist rolli uute müntide ja rahatähtede vastuvõtmisel inimeste igapäevaelus;

20. nõuab, et pangandussektor varustaks sularahaautomaate suurema hulga väiksema väärtusega rahatähtedega, sest enamik sularahamakseid tehakse summades, mis on keskmiselt vahemikus 15 kuni 20 EUR - see vähendab poepidajate kassades oleva sularaha hulka ning sellega seoses muutub ka röövimisoht väiksemaks; samuti märgib, et see vähendab tarbijatele valeraha tagasi andmise võimalust;

21. palub komisjoni avaldada Euroopa Parlamendis arutusele tulev analüüs 500-euroste pangatähtede kohta, mida on praegu ringluses liiga suur hulk ja mille käibelelaskmist suurendati euroala ettevõtjate nõudmisel 2005. aastal 190 miljoni pangatäheni; mõistab 500-eurose pangatähe eeliseid vara hoiustaja jaoks, kuid hoiatab võimaliku rahapesu ja kuritegude ohu eest, mis nii suure väärtusega pangatähtede puhul tekkida võib;

22. märgib, et elektrooniliste tehingute arv on suurenemas, ning kahtleb seega, kas 500-euroste rahatähtede säilitamine, mis algselt arvestas mõnede liikmesriikide tarbijate harjumusi, on vajalik;

23. nõuab tungivalt, et Euroopa Keskpank avalikustaks 500-euroste rahatähtede taotluste jagunemise riikide keskpankadelt;

24. taunib seda, et eurodes tehtavate välismaksete eest nõutakse endiselt kõrget tasu, kuigi määrus (EÜ) nr 2560/2001 eurodes tehtavate välismaksete kohta [4] on vähendanud tunduvalt tavaliste piiriüleste eurodes teostatavate ülekannete tegelikke teenustasusid, ja toetab Euroopa ühise maksuala loomist; palub komisjonil teha ettepanek kõikehõlmava õigusakti väljatöötamiseks antud valdkonnas, kasutades seda võimalust elektrooniliste maksesüsteemide ühtlustamiseks ELis, et vähendada tasusid, mida tarbijad ning väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad peavad rahaülekandeid tehes tavaliselt maksma; juhib tähelepanu sellele, et süsteemi tõhusus sõltub tarbijate usaldusest, mis omakorda sõltub nende õiguste tunnustamisest;

25. tervitab asjaolu, et Euroopa Keskpank tegeleb teise põlvkonna pangatähtede väljatöötamisega; on veendunud, et laiaulatusliku leviku tõttu on euro eriti tundlik võltsimiste suhtes ning soovitab tungivalt, et Euroopa Keskpank oleks väga valvas ja võtaks uue põlvkonna pangatähtede väljatöötamisel arvesse olemasolevaid kogemusi; peab vajalikuks, et Europol ja liikmesriikide politseijõud käsitleksid võltsimisi prioriteetse küsimusena;

26. on veendunud, et institutsioonidevahelist euro-teemalist dialoogi on võimalik tõhustada institutsioonidevahelise teaberühma loomisega; palub komisjonil jätkata Euroopa Parlamendile kvartaliraportite saatmist programmi PRINCE täienduste kohta;

27. kinnitab soovi, mida ta väljendas oma 12. mai 2005. aasta resolutsioonis Euroopa Liidu teabe- ja kommunikatsioonistrateegia rakendamise kohta [5], süvendada institutsioonidevahelist koostööd selles valdkonnas, korraldades igal aastal komisjoni esitatava raporti põhjal põhjaliku arutelu, millesse kaasataks komisjonid, mis omavad vastavas küsimuses täielikku või osalist pädevust, ja milles osaleks ka nõukogu;

28. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.

[1] EÜT C 67, 1.03.2001, lk 324.

[2] EÜT C 121, 24.04.2001, lk 459.

[3] EÜT C 65 E, 14.03.2002, lk 162.

[4] EÜT L 344, 28.12.2001, lk 13.

[5] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0183.

--------------------------------------------------