ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 14.7.2004 
KOM(2004) 490 lõplik 
2004/0161 (CNS)   
Ettepanek: 
NÕUKOGU MÄÄRUS, 
Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) toetuse kohta maaelu arengule 
(komisjoni esitatud)  
   
{SEK(2004) 931} 
 
ET 2   ET SELETUSKIRI  
1. Ühise põllumajanduspoliitika esimese sa mba 2003. ja 2004. aasta põhjaliku reformi 
järgselt on uuel finantsperioodil poliitikareformi põhisuunaks maaelu areng. 
2. Maaelu areng on oluline poliitikavaldkond, kuna üle poole EL-25 rahvastikust elab 
maapiirkondades, mis hõlmavad 90% liidu te rritooriumist. Põllu- ja metsamajandus 
on ELi maapiirkondades maakasutuse ja  loodusvarade haldamise seisukohast 
jätkuvalt erilise tähtsusega ning olu liseks aluseks maapiirkondade majanduse 
mitmekesistamisel. 
3. Probleemid ja väljakutsed, millega maaelu arengu poliitika tegelema peab, on 
kokkuvõttes järgmised.  
– Majanduslikud: maapiirkondades on sissetu lek keskmisest märkimisväärselt 
madalam, vananev töötav elanikkond ning suurem sõltuvus peamisest sektorist. 
– Sotsiaalsed: maapiirkondades on  selgelt kõrgem tööpuudus. Madal 
rahvastikutihedus ja rahvastikuka du mõnedes piirkondades võivad samuti 
suurendada selliste probleemide risk i, nagu kehv juurdepääs põhiteenustele, 
sotsiaalne tõrjutus ja kitsamad tööhõivevõimalused. 
– Keskkondlikud: vajadus tagada põllumaja nduse ja metsanduse positiivne mõju 
paikkonnale ja keskkonnale laiemalt eel dab õige tasakaalu saavutamist. 
4. Agenda 2000 kehtestas maaelu arengu poliitika ühise põllumajanduspoliitika teise 
sambana täiendamaks turupoliitika edasis t reformi üle kogu Eu roopa. Maaelu arengu 
poliitikat ei saa seetõttu vaadelda eraldi  tema rollist ühise põllumajanduspoliitika II 
sambana, kusjuures rõhk on sõnal „ühine “, st on tehtud va lik organiseerida 
põllumajandussektorit ELi tasandil. See on olulise tähtsusega kahe samba vahelise vahendite ja poliitikaeesmärkid e sidususe kindlustamise osas. 
5. ELi maaelu arengu poliitika järgib sääs tva arengu üldisi suundumusi kooskõlas 
Lissaboni (märts 2000) ja Göteborgi (juun i 2001) Euroopa Ülemkogude otsustega. 
Kui Lissaboni otsustega seati eesmärk muuta Euroopa Liit 2010. aastaks kõige 
konkurentsivõimelisemaks teadmistele to etuvaks majanduspiirkonnaks, siis 
Göteborgi otsustega lisandus uus rõhuasetu s keskkonnakaitsele ja säästvama arengu 
saavutamisele. Viimati mainitud otsustes tõsteti esile ka asjaolu, et Agenda 2000 kontekstis on Euroopa põllumajanduspoliitik a „enam orienteeritud elanikkonna nende 
kasvavate vajaduste rahuldamisele, mis puudutavad toidu ohutust, toidu kvaliteeti, 
toodete eristumist, loomade heaolu, kes kkonna kvaliteeti ning looduse ja paikkondade 
kaitset“.  
6. Ühise põllumajanduspoliitika reformi edasine rakendamine tähendab vajadust jätkuva 
valdkondliku komponendi järele ELi maael u arengu poliitikas. Lisaks tähendab 
põllumajandusettevõtete struktuuri duaalsus ja  põllumajanduse siiani suur osa paljude 
uute liikmesriikide tööhõives seda, et see poliitika peab täiendama põllumajanduse ja 
maapiirkondade ümberkorraldamist. 
7. ELi maaelu arengu poliitika territoriaal ne osalus maapiirkondade majanduslike, 
sotsiaalsete ja keskkonnaprobleemide lahendamisel seisneb põllumajanduse ja 
metsanduse täiendamises nende olul ises maaharimisfunktsioonis ning 
 
ET 3   ET põllumajanduse ja metsanduse lülitamises maapiirkondade mitmekesistatud 
majandusse ning maapiirkondade sotsiaal-majandusliku arengu toetamises. 
8. Ühise põllumajanduspoliitika hiljutine reform rõhutab ühise põllumajanduspoliitika 
kahe samba vastastikust täiendavust, võttes kasutusele meetmed nagu toetuse 
lahutamine toodangust , nõuetele vastavus ja  toetuste ümbersuunamine (st vahendite 
ülekandmine esimesest sambast teise), mida rakendatakse alates 2005. aastast. Esimene sammas tegeleb põhilise sissetulekutoetuse andmisega talupidajatele, kes võivad edaspidi toota vastav alt turunõudmistele,  teine sammas toetab põllumajandust 
avalike kaupade tootjana selle keskkonna ja maaeluga seotud funktsioonides ning 
maapiirkondade arengut. 
9. Peegeldades Salzburgi konve rentsi (november 2003) jä reldusi ning Lissaboni ja 
Göteborgi Euroopa Ülemkogude strate egilisi suuniseid ning rõhutades 
jätkusuutlikkuse majanduslikke, keskkonnaalaseid ja sotsiaal seid elemente, on aastate 
2007–2013 finantsperspektiive puudutavas teat ises seatud järgmised kolm peamist 
maaelu arengu poliitika eesmärki: 
– põllumajandussektori konkurentsivõime tõ stmine ümberkorraldustoetuste 
kaudu; 
– keskkonna- ja paikkondade seisundi para ndamine maaharimistoetuste kaudu 
(sealhulgas maaelu arengu meetmed, mis on seotud Natura 2000 aladega); 
– maapiirkondade elukvaliteedi tõstmine ja majandustegevuse mitmekesistamise 
soodustamine põllumajandussektorile ja muudele maapiirkondade ettevõtjatele 
suunatud meetmete kaudu. 
Kokkuvõttes seisneb maaelu arengu poliitika ELi mõõtme olulisus: – edasise ühise põllumajanduspoliitika reformi täiendamises ning sidususe 
tagamises esimese samba vahendite ja poliitikatega; 
– muude ELi poliitika prioriteetide, nä iteks loodusvarade säästva kasutamise, 
maapiirkondade innovatiivsuse ja konkur entsivõime ning majandusliku ja 
sotsiaalse ühtekuuluvuse toetamises. 
10. Käesoleva programmiperioodi programmid e, programmisüsteemide ning erinevate 
finantsjuhtimis- ja finantskontrollis üsteemide suur arv on märkimisväärselt 
suurendanud liikmesriikide ja komisjoni  halduskoormust ning vähendanud maaelu 
arengu poliitika sidusus t ja läbipaistvust. 
11. Esimeseks oluliseks sammuks on tuua  maaelu areng ühtse rahastamis- ja 
planeerimisraamistiku alla. 
12. Oluline vahend maaelu arengu programmit öö ELi prioriteetidele keskendumise ja 
muude ELi poliitikatega vastastikuse täienda vuse tagamiseks on ELi maaelu arengu 
strateegiline dokument, mille valmistab ette  komisjon ning mis on aluseks riiklikele 
maaelu arengu strateegiatele ja programmidele. 
13. ELi prioriteetidega arvestav ad selgesti sätestatud eesmärgid ja suurem rõhuasetus 
programmi tulemuste esitamisele tugevdat ud järelevalve ja hindamise kaudu tagavad 
suurema läbipaistvuse ja vastutuse ELi raha kasutamise eest ning jätavad samas 
liikmesriikidele üldisemate eeskirjade ja toetuse saamise tingimuste ning lihtsustatud 
 
ET 4   ET finantsjuhtimise ja -kontrolli korra kaudu suurema vabaduse selles suhtes, kuidas nad 
programme rakendada soovivad. 
14. Huvirühmadega konsulteerimine riiklike st rateegiate ja programmide kujundamisel, 
rakendamisel ja hindamisel, LEADERi altpoolt tulevate algatuste integratsioon, parimate lahenduste vahetus ning võr gustike moodustamine aitavad kaasa hea 
valitsemistava aluseks oleva st ruktuurse dialoogi tagamisele. 
15. Kavandatavad muudatused koos suurema selgusega selles osas, mis puudutab 
liikmesriikide ja komisjoni finantsjuhtimise alaseid kohustusi, peaks maaelu arengu 
poliitika rakendamist ja haldamist märkimisväärselt parandama. 
16. Esimeseks sammuks programmitöö faasis maaelu arengule strateegilisema 
lähenemise saavutamiseks on komisjoni poolt ette valmistatav strateegiline dokument, mis sätestab ELi prioriteedid kol me poliitika põhisuuna jaoks. Dokument 
teeb kindlaks plussid ja miinused ELi tasandil ning põhinäitajad edusammude 
mõõtmiseks ELi prioriteetide saavut amisel. Seejärel võtab nõukogu ELi maaelu 
arengu strateegia vastu ja see on aluseks li ikmesriikide siseriiklikele maaelu arengu 
strateegiatele. Siseriiklikud maaelu arengu st rateegiad viivad pärast huvirühmadega 
konsulteerimist ELi prioriteed id vastavusse siseriikli ku olukorraga, sätestavad 
põhilised tulemusnäitajad ning demonstree rivad maaelu arengu programmide ja muu 
ELi poliitika, eelkõige ühtekuuluvuspolii tika, vastastikust täiendavust.  
17. Programmid liigendavad siseriikliku strateegia  eraldi strateegiaks, mis vastab kõigile 
kolmele temaatilisele põhisuunale, mis on ko oskõlas artiklis 9 esitatud peamiste 
poliitikaeesmärkidega, ning LEADER põh isuunale, kasutades kvantifitseeritud 
eesmärke ja põhitulemusnäitajaid (mis sisaldavad miinimumhulga tervet ELi hõlmavaid ühiseid näitajaid). Tasakaal ustatud strateegia tagamiseks on ELi 
programmide rahaliste vahendite kogusum mast esimese (konkurentsivõime) ja 
kolmanda põhisuuna (maaelu üldine areng)  minimaalseks rahastamiseks vaja 
vähemalt 15% ning teise põhisuuna (m aakasutus) rahastamiseks vähemalt 25%. 
LEADER põhisuunale on er aldatud vähemalt 7% ELi rahalistest vahenditest. 
18. Iga temaatilise põhisuuna koostisosadena on olemas rida meetmeid. Meetmete 
rakendamise tingimusi on tä iustatud ja lihtsustatud. 
19. Esimese põhisuuna puhul (põllu- ja me tsamajanduse konkurentsivõime) rajaneks 
ümberkorraldusstrateegia meetmetel, mis on seotud inim- ja füüsilise kapitaliga ning kvaliteediaspektidega ning võimaldaks kasutu selt kõrvaldada teatavad meetmed, mida 
uutes liikmesriikides praegu kohaldatakse. 
20. Teise põhisuuna (keskkond ja maaviljelus) strateegia kohustuslik osalus seisneb 
põllumajanduse keskkonnapoliitikas. Olemasolev vähemsoodsamaid piirkondi hõlmav meede on uuesti määratletud se lles osas, mis puudutab vahetsoonide 
piiritlemist (mis põhineb osaliselt palju del juhtudel juba vananenud sotsiaal-
majanduslikel andmetel). Uus piiritlemine  peab põhinema mulla viljakusel ning 
ilmastikuoludel ning ekstensiivpõllumajandus e olulisusel maaviljeluse seisukohast, 
madal mulla viljakus ja kehvad ilmas tikuolud näitavad põllumajandustegevuse 
säilitamise keerulisust. 
21. Teise põhisuuna meetmete üldtingimus ab isaaja tasandil on kinnipidamine ELi ja 
siseriiklikest kohustuslikest, vastavalt põllumajanduse ja metsanduse seisukohast 
olulistest nõuetest. 
 
ET 5   ET 22. Kolmanda põhisuuna (maaelu üldine areng)  jaoks on eelistatud rakendusmeetodiks 
allpiirkondlikele üksustele  suunatud kohalikud arengus trateegiad, mis on välja 
töötatud kas riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste tihedas koostöös või siis 
välja arendatud ja rakenda tud altpoolt tuleva algatu se kaudu, kasutades LEADER 
lähenemist (avaliku ja erasektori part nerlust esindavate kohalike tegevusrühmade 
parimate kohalike arengukavade valimine). Võimalik on ka teatavate kolmanda põhisuuna meetmete horisontaalne rakendamine. 
23. Igas programmis peaks sisalduma LE ADER põhisuund finantseerimaks kohalike 
tegevusrühmade kolmel temaatilis el põhisuunal rajanevate kohalike 
arengustrateegiate rakendamist, kohalik e tegevusrühmade tegevuskulusid, kohalike 
tegevusrühmade vahelisi koostööprojekte, eksperimentaalseid ja katselisi 
lähenemisviise ning võimekuse suur endamist, mis on vajalik kohalike 
arengustrateegiate ettevalmistamiseks. 
24. Programmi rakendamise tehniliseks ab iks võib eraldada kuni 4% programmi 
rahalistest vahenditest, sealhulgas riiklike võrgustike rahastamiseks, et toetada maaelu arengumeetmete rakendamist ja eelkõige kohalikke tegevusrühmi ning täita maaelu arengu Euroopa võrgustiku kontaktpunkti rolli. ELi maaelu arengu võrgustik abistab komisjoni selle polii tika rakendamisel. 
25. ELi kaasrahastamise määrad sätestatakse  põhisuuna tasandil, miinimummääraks on 
20% ja maksimummääraks 50% riiklikes t kogukulutustest (75% vähem arenenud 
piirkondades). Teise põhisuuna ja LE ADER põhisuuna maks imummääraks on 55% 
(80% vähem arenenud piirkondades), mis nä itab nende põhisuundade tähtsust ELi 
jaoks. Äärepoolseimate piirkondade puhul tõstetakse kaasrahastamise 
maksimummäära viie võrra. 
26. Käesoleva perioodi ELi maaelu arendami seks mõeldud rahalistest vahenditest 
(väljaarvatud ümbersuunamine) hoitakse 3% reservis ja eraldatakse 2012. ja 2013. 
aastal neile liikmesriikidele, kus LE ADER põhisuund kõige paremini toimib. 
27. Programmide rakendamiseks võetakse kasutu sele tugevdatud järe levalve, hindamise 
ja aruandlussüsteem, mis põhineb liikmesr iikide ja komisjoni vahel kokkulepitud ELi 
ühisel raamistikul. Iga-aastaste kokkuvõtlik e siseriiklike aruannete põhjal, mis 
käsitlevad programmide täideviimist ja edusamme riiklike strateegiate rakendamisel (tulemuste osas), esitab komisjon igal aast al aruande ELi maaelu arengu prioriteetide 
rakendamise edenemise kohta. Vajaduse korra l võib see viia ettepanekuni ELi maaelu 
arengustrateegia kohandamiseks. 
28. Kirjeldatud lähenemine võimaldaks maael u arenguks mõeldud ELi kaasrahastamise 
keskendada nimetatud kolme poliitika üldsuuna ühiselt kokkulepitud ELi prioriteetidele ning annaks liikmesriikid e ja piirkondlikul tasandil piisavat 
paindlikkust leidmaks tasakaalu va ldkondliku mõõtme (põllumajanduse 
ümberkorraldamine) ning territoriaalse mõõtme (maaviljelus ja maapiirkondade 
sotsiaal-majanduslik areng) vahel, olles vastavuses konkreetsete olukordade ja 
vajadustega. Lisaks võib LEADER mudelit kohaldada laiemal pinnal, samas kui ELi jaoks tervikuna oleks tagatud LEADER lähene mise jätkamine ja konsolideerimine.  
 
ET 6   ET 2004/0161 (CNS) 
Ettepanek: 
NÕUKOGU MÄÄRUS, 
Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) toetuse kohta maaelu arengule 
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutam islepingut, eriti selle artiklit 37, 
võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, 
võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, 
võttes arvesse regioonide komitee arvamust, ning arvestades järgmist: (1) Põllumajanduspoliitika peaks tõhustama ja  täiendama ühise põllumajanduspoliitika 
turu ja sissetulekutoetuse poliitikat, mis aitab kaasa selle poliitika suhtes 
asutamislepingu artikli 33 lõikes 1 säte statud eesmärkide saavutamisele. Maaelu 
arengu poliitika peaks arvesse võtma asutamislepingu artiklis 158 sätestatud majandusliku ja sotsiaalse üht ekuuluvuse poliitika üldisi eesmärke ning aitama kaasa 
nende saavutamisele ning integreerima muud peamised poliitika prioriteedid, mis on 
määratletud Lissaboni ja Göteborgi Eu roopa Ülemkogude sääs tva arengu alastes 
otsustes. 
(2) Vastavalt asutamislepingu artikli 33 lõike 2 punktile a tuleb ühise 
põllumajanduspoliitika kujundamisel ja sell e kohaldamismeetodite väljatöötamisel 
arvesse võtta põllumajandustegevuse erilaadi,  mis tuleneb põllumajanduse sotsiaalsest 
struktuurist ning eri maapiir kondade struktuurilistest ja  looduslikest erinevustest. 
(3) Ühise põllumajanduspoliitika reform 2003. aasta juunis ja 2004. aasta aprillis tõi kaasa 
suured muudatused, millel on tõenäoliselt märkimisväärne mõju majandusele kõikjal 
ühenduse maapiirkondades põllumajandustootmise viiside, maakasutusmeetodite, tööhõive ning maapiirkondade üldiste sots iaalsete ja majanduslike tingimuste osas. 
(4) Ühenduse meetmed peaksid liikmesriikide m eetmeid täiendama või neid toetama. 
Partnerlust tuleks tugevdada, kaasates erinevat liiki partnereid, võttes täielikult arvesse liikmesriikide institutsionaalseid pädevusi. Asjaomased partnerid peaksid osalema programmide ettevalmistamises, järelevalves ja hindamises. 
(5) Ühendus võib võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artik lis 5 sätestatud 
subsidiaarsuse põhimõttega. Kuna liikmesriikidel ei ole võimalik maaelu arengu eesmärki adekvaatselt saavutada, arvestades selle ning ühise põllumajanduspoliitika muude vahendite vahelisi se oseid, maapiirkondade vaheliste  erinevuste ulatust ning 
 
ET 7   ET liikmesriikide finantsvahendite piiratust la ienenud liidus, saab eesmärgid paremini 
saavutada ühenduse tasandil ühenduse rahastamise mitmeaastase garantii ja prioriteetidele keskendumise abil. Vast avalt asutamislepingu artiklis 5 esitatud 
proportsionaalsuse põhimõttele hõlmab käes olev määrus ainult seda, mis on vajalik 
nimetatud eesmärgi saavutamiseks. 
(6) Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi, edaspidi „fond“, tegevus ning fondi 
poolt toetatavad tegevuskavad peavad ol ema kooskõlas ja vastavuses muu ühenduse 
poliitikaga ning järgima kõi ki ühenduse õigusakte. 
(7) Maaelu arengu edendamisel püüab ühendus s oodustada erinevuste kaotamist ning 
naiste ja meeste võrdõiguslikkuse edendamist  vastavalt asutamislepingu artiklitele 2 ja 
3. 
(8) Nõukogu peaks vastu võtma strateegilise d suunised, mis käsitlevad komisjoni 
ettepanekut, et viia maaelu arengu polii tika strateegiline si su kooskõlla ühenduse 
prioriteetidega, soodustades sellega läbipaistvust.  
(9) Nõukogu poolt vastu võetud strateeg iliste suuniste alusel peaks iga liikmesriik ette 
valmistama riiklikud maaelu arengu strate egiad, mis moodustav ad kontrollraamistiku 
maaelu arengu programmide ettevalmistamiseks. Liikmesriigid ja komisjon peaksid esitama aruande riikliku ja ühenduse strateegia järelevalve kohta. 
(10) Maaelu arengu programmitöö peaks järgima ühe nduse ja siseriiklikke prioriteete ning 
täiendama ühenduse muud poliitikat, eel kõige põllumajandusturu poliitikat, 
ühtekuuluvuspoliitikat ja ühist kalanduspoliitikat. 
(11) Maapiirkondade säästva arengu tagamise ks tuleb ühenduse tasandil keskenduda 
piiratud arvule esmatähtsatele eesmär kidele, mis on seotud põllumajanduse ja 
metsanduse konkurentsivõimega, maakasutuse ja keskkonnaga ning elukvaliteediga ja 
tegevuse mitmekesistamisega nendes piirkondades. 
(12) Vajalik on kehtestada programmitöö ja m aaelu arengu programmitöö muutmise üldised 
eeskirjad, tagades samas sobiva tasa kaalu maaelu arengu programmide kolme 
prioriteetse üldsuuna vahel. Programm itöö kestus peaks olema seitse aastat. 
(13) Põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamise eesmärgi 
saavutamiseks on oluline koostada selged arengustrateegiad, mille eesmärk on suurendada ja kohandada inimpotentsiaali, füüsilist kapitali ja põllumajandustoodangu 
kvaliteeti. 
(14) Seoses inimpotentsiaaliga tuleks teha kä ttesaadavaks rida meetmeid, mis hõlmavad 
koolitust, starditoetusi noortele põllumaja ndustootjatele, põllumajandustootjate ja 
põllumajandustööliste ennetähtaegselt pensi onile jäämist, põllumajandustootjate ja 
metsa valdajate nõustamisteenuseid ning talumajapidamise asendus- ja juhtimisteenuste loomist. 
(15) Mis puutub koolitusse, siis põllumajanduse ja metsanduse arengu ja spetsialiseerumise 
tõttu on vajalik sobival tasemel tehniline ja majanduslik koolitus, sealhulgas uus infotehnoloogia, ning piisavad teadmised sellistest valdkondadest, nagu toodangu kvaliteet, uurimistöö tulemused ja loodusva rade säästev kasutamine, sealhulgas 
tingimustest kinnipidamise nõuded ning selliste tootmi sviiside kohaldamine, mis on 
kooskõlas maastiku säilitamise ja paranda misega ning keskkonnakaitsega. Seega on 
vajalik laiendada koolitust kõigile põllumajanduse ja metsandusega seotud 
 
ET 8   ET täiskasvanutele ning kaasata teavitamise ja teabe levitamisega seotud toimingud. 
Koolitus- ja teavitamistegevus hõl mab nii põllumajanduse ja metsanduse 
konkurentsivõimega kui maakasutuse ja keskkonnaga seotud teemasid. 
(16) Eritoetuste andmine noortele põllumajandus tootjatele võib hõlpsamaks muuta nii 
talumajapidamise sisseseadmise kui talu majapidamise struktuurilise kohandamise 
pärast tegevuse alustamist. Tegevuse alusta misega seotud meedet tuleb täiustada, 
pakkudes ühekordset toetust ja seades ti ngimuseks äriplaani koostamise, mis tagab 
noore põllumajandustootja tegevuse arengu. 
(17) Põllumajandustootjate ennetähtaegse pensionile jäämise eesmärgiks peaks olema 
märkimisväärne muutus üleantud põ llumajandusettevõtte struktuuris noorte 
põllumajandustootjate starditoetuse m eetme kaudu või põllumajandusettevõtte 
suurendamise eesmärgil üleantud ettevõtte  kaudu, ning see meede peaks arvestama 
kogemustega, mis on saadud eelmiste selle valdkonna ühenduse kavade rakendamisel. 
(18) Põllumajandustootjate ja metsa valdajat e poolne haldus- ja nõustamisteenuste 
kasutamine peaks neil võimaldama oma ettevõtet säästvamalt majandada. Eelkõige peaks põllumajandusettevõtete nõustamistee nuste kasutamine, nagu on sätestatud 
nõukogu 29. septembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatav ate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja 
teatavad toetuskavad põllumajandustootjate  jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ) 
nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr  1453/2001, (EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) nr 
1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001,
1 aitama põllumajandustootja tel hinnata oma ettevõtte 
jõudlust ja määrata kindlaks vajalikud pa randused seoses nimetatud määruses 
sätestatud kohustuslike haldusnõuetega. 
(19) Põllumajandustootjatele ja/või metsa va ldajatele nõustamis-, juhtimis- ja 
asendussüsteemide loomine peaks neil aitama kohandada, parandada ja hõlbustada majandamist ning tõsta oma ettevõtte ül dist jõudlust, suurendades veelgi 
põllumajandus- ja metsandusse ktori inimpotentsiaali. 
(20) Seoses füüsilise kapitaliga tuleks teha kä ttesaadavaks rida meetmeid, mis hõlmavad 
põllumajandusettevõtete moderniseerimis t, metsade majandusliku väärtuse 
parandamist, põllu- ja metsamajanduse toodangu väärtuse suurendamist, põllumajanduse ja metsanduse infrastruk tuuri parandamist ja arendamist, 
loodusõnnetuste poolt kahjustatud põllumajandus e tootmispotentsiaali taastamist ja 
asjakohaste ennetusmeetmete kasutuselevõtmist. 
(21) Ühenduse põllumajandusettevõtete in vesteerimistoetuse eesmärk on 
põllumajandusettevõtete moderniseerimin e suurendamaks nende majanduslikku 
jõudlust tootmistegurite parema kasuta mise kaudu, sealhulgas uute tehnoloogiate 
kasutusele võtmine, ning see on suuna tud kvaliteedi saavutamisele ja 
põllumajandusettevõtete mitmekesistamise le, sealhulgas energeetilistele 
põllukultuuridele ja muudele  kui toidusektorile, ni ng põllumajandusettevõtete 
keskkondliku, tööohutus-, hügieeni- ja loomad e heaolu alase seisundi parandamisele, 
lihtsustades samas investeerimistoetuse saamise tingimusi, võrreldes tingimustega, mis on sätestatud nõukogu 17. mai 1999. aasta m ääruses (EÜ) nr 1257/1999 Euroopa 
                                                
 
1 ELT L 270, 21.10.2003, lk 1. M äärust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 583/2004 (ELT L 91, 
30.3.2004, lk 1). 
 
ET 9   ET Põllumajanduse Arendus- ja Tagatis fondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu 
arendamiseks ning teatavate määruste m uutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta2. 
(22) Erametsadel on maapiirkondade majandustege vuses oluline roll ning seetõttu on 
ühenduse toetus oluline nende majandusliku vä ärtuse parandamiseks ja avardamiseks, 
tootmise mitmekesistamise suurendamiseks ja turuvõimaluste, nagu taastuv energia, 
tõhustamiseks. 
(23) Tuleks soodustada põllu- ja metsamajanduse toodangu töötlemise ja turustamise 
täiustamist , toetades neid investeeri nguid, mille eesmärk on tõhususe parandamine 
töötlemis- ja turustussektoris, edendades põllu- ja metsamajanduse toodangu töötlemist 
taastuva energia jaoks, võttes kasutusele  uusi tehnoloogiai d, avades põllu- ja 
metsamajanduse toodangule uusi turuvõimalu si, pannes rõhku kvaliteedile, parandades 
tulemuslikkust keskkonnakaitse, tööohut use, hügieeni ja loomade heaolu 
valdkondades, seades sihtmärgiks väike-  ja mikroettevõtted, millel on paremad 
võimalused kohalike toodete väärtuse tõstmiseks, ning lihtsustades samas 
investeerimistoetuse saamise tingimu si, võrreldes nõukogu määruses (EÜ) 
nr 1257/1999 sätestatud tingimustega. 
(24) Põllumajanduse infrastruktuur ja loodusõnnetu ste vastased taasta vad ja ennetavad 
meetmed peaksid toetama põllumajanduse ja metsanduse konkurentsivõime alast 
prioriteeti. 
(25) Seoses põllumajandustootmise ja -toodangu kvaliteediga peaks tegema kättesaadavaks 
rea meetmeid, mis hõlmavad ühenduse õigu saktidel põhinevate  nõuete täitmist 
põllumajandustootjate poolt, põllumajandust ootjate toiduaine kva liteedisüsteemides 
osalemise soodustamist ning tootjarühmade teavitamis- ja müügiedendustegevuse toetamist. 
(26) Nõuete täitmist käsitleva meetme eesmärk on soodustada selliste ühenduse õigusaktidel 
põhinevate rangete nõuete kiiremat rake ndamist põllumajandustootjate poolt, mis 
puudutavad keskkonda, inimeste ja loomade te rvist ning taimetervist, loomade heaolu 
ning tööohutust. Kõnealused  nõuded võivad põllumajandustootjatele seada uued 
kohustused ja seetõttu tuleks ne ile anda toetust, et aidata osaliselt katta selliste nõuete 
rakendamisest tekkivaid lisakulusid või saamata jäänud tulu. 
(27) Selle meetme eesmärk, mille alusel antaks e toetust nendele põllumajandustootjatele, 
kes osalevad ühenduse või siseriiklikes toid uaine kvaliteedisüsteem ides, on tarbijatele 
kindlusetunde andmine toote või kasutatud t ootmisprotsessi kvaliteetsuse suhtes selle 
tulemusena, et põllumajandustootja ni metatud kvaliteedisüsteemides osaleb, 
põllumajandussaaduste lisandväärtuse sa avutamine ja turustusvõimaluste 
suurendamine. Sellistes süsteemides osal emine võib tuua kaasa lisakulusid ja -
kohustusi, mida turg täielikult ei korva ni ng põllumajandustootjaid tuleks ergutada 
sellistes süsteemides osalema. 
(28) Tarbijate teadlikkust selliste programmide raames toodet ud kaupade olemasolust ja 
nende spetsifikatsioonist on vaja  tõsta. Tootjarühmadele peaks tagatama toetus tarbijate 
teavitamiseks ning liikmesriikide m aaelu arengu programmidega toetatud 
kvaliteediprogrammide raames toodetud kaupade edendamiseks. 
                                                
 
2 EÜT L 160, 26.6.1999, lk 80 . Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 583/2004. 
 
ET 10   ET (29) On vaja tagada 2003. aasta liitumislepingus  paikapandud individuaalsete meetmete 
järkjärguline kaotamine, nimelt talumajapidamiste osalise subsideerimise ja tootjarühmi puudutavad meetmed, mis lubavad uutel liikmesriikidel programmiperioodi esimese kahe aasta jooksul toetust saada. 
(30) Maamajanduse erimeetoditele osutatav toetus  peaks kaasa aitama säästvale arengule, 
julgustades talupidajaid ja eriti metsaomanikke kaasama maaviljelusviise, mis on vastavuses vajadusega hoida looduskeskkonda ja maastikku ning kaitsta ja parandada 
loodusvarasid. Samuti peaks see kaasa aitama ühenduse kuuenda keskkonnaalase 
tegevusprogrammi ja säästva arengu strat eegiat puudutavate eesistu jariigi järelduste 
rakendamisele. Peamised võtmeküsimused hõlmavad  bioloogilist mitmekesisust, 
Natura 2000 hoiualade majandamist, vee ja pinnase kaitset, kliimamuutuste leevendamist, sealhulgas kasvuhoonegaasid e ja ammoniaagi heitkoguste vähendamist 
ja pestitsiidide säästvat kasutust. 
(31) Metsandusel on oluline roll maapiirkonda de arendamises ja toetus säästvale 
maakasutusele peaks hõlmama metsade säästva majandamise ja nende mitmeotstarbelise rolli. Metsadest saadav  kasu on suur: nad annavad toormaterjali 
taaskasutatavate ja keskkonnasõbralike toodete tootmiseks  ja mängivad olulist rolli ka 
majanduslikus heaolus, bioloogi lises mitmekesisuses, ülemaailmses süsinikuringes, vee 
tasakaalus, erosioonikontrollis ja loodus õnnetuste ennetamises ning neil on oluline 
sotsiaalne ja meelelahutuslik otstarve . Metsandusmeetmed peaks võtma vastavalt 
ühenduse ja liikmesriikide rahvus vahelisel tasandil võetud k ohustustele ja need peaks 
põhinema liikmesriikide siseriiklikel ja pi irkondlikel metsanduskavadel või muudele 
samaväärsetel aktidel, mis peaksid arvest ama Euroopa metsade kaitset puudutavatel 
ministrite konverentsidel endale võetud kohustusi. Mets andusmeetmed peaks kaasa 
aitama ühenduse metsastrateegia rakendami sele. See toetus p eaks vältima konkurentsi 
moonutamist ja olema turgude suhtes erapooletu. 
(32) Toetused ebasoodsate looduslike tingimusteg a mägialadele ja teistel ebasoodsate 
tingimustega aladele peaks põllumajandusmaa jätkuva kasutuse lä bi kaasa aitama 
paikkondade säilitamisele ja säästva põllumajandustootmise säilimisele ja edendamisele. Samuti peaks kehtestatama objektiivsed parameetrid toetuste määra kinnitamiseks tagamaks toetuskava efektiivsuse ja selle eesmärkide saavutamise. 
(33) Tuleks jätkata toetuse andmist talupidajatele, et aidata toime tulla eriomaste 
ebasoodsate tingimustega vastavatel alad el tulenevalt 2. ap rilli 1979. aasta nõukogu 
direktiivi 79/409/EMÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta 
3 ja nõukogu 21. mai 1992. 
aasta direktiivi 92/43/EMÜ looduslike elup aikade ning loodusliku loomastiku ja 
taimestiku kaitse kohta4 rakendamisest aitamaks kaasa Natura 2000 alade tõhusale 
majandamisele. 
(34) Põllumajanduse keskkonnatoetused peaksid ol ema jätkuvalt olulis ed maapiirkondade 
säästva arengu toetamisel ja ühiskonna  kasvava keskkonnateenuste nõudlusele 
vastamisel. Nad peaksid ka edaspidi ju lgustama talupidajaid teenima ühiskonda 
tervikuna, võttes kasutusele või jätkates keskkonna, maas tiku ja selle iseloomulike 
vormide, loodusvarade, pinnase ja geneet ilise mitmekesisuse kaitsmisele ja -
                                                 
3 EÜT L 103, 24.4.1979, lk 7. Dire ktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 
16.5.2003, lk 36). 
4 EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7. Dire ktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega 
(EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1). 
 
ET 11   ET edendamisele vastavaid põllumajandusliku tootmise viise või jätkates nende 
rakendamist. Vastavalt põhimõttele, et saasta ja maksab, peaks need toetused katma 
ainult kohustusi, mis ületavad asjako haseid kohustuslikke standardeid. 
(35) Kõrgete loomade heaoluga seotud nõuete ka sutuselevõttu talupidajate seas peaks 
jätkuvalt soodustama, toetades  neid talupidajaid, ke s rakendavad kohustuslikke 
nõudeid ületavaid loomapidamise nõudeid. 
(36) Toetama peaks ka mittetasuvate inve steeringuid, juhul kui  need on vajalikud 
põllumajanduslike keskkonnakavade raames en dale võetud kohustuste täitmiseks või 
tõstavad talumajapidamises vastava Na tura 2000 ala ühiskondlikku puhkamisväärtust. 
(37) Keskkonnakaitsesse panustamiseks, loodusõnnetu ste ja tulekahjude ennetamiseks ning 
samuti ka kliimamuutuste leevendamiseks  peaks metsaressursse laiendama ja 
edendama põllumaade ja teiste maa-alade esmase metsastamise abil. Kogu esmane metsastamine peaks olema vastavuses kohali ke olude ja keskkonnaga ning suurendama 
bioloogilist mitmekesisust. 
(38) Põllumajanduse metsamajanduslikel süsteemid el on kõrge ökoloogili ne ja ühiskondlik 
väärtus, kuna nad ühendavad endas nii põl lumajandus- kui metsandussüsteeme, mis on 
suunatud kõrgekvaliteedilise puidu ja teiste  metsandustoodete tootmisele. Selliste 
süsteemide asutamist tuleb toetada. 
(39) Arvestades metsade tähtsust direktii vide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ edukal 
rakendamisel, tuleks metsaomanikele anda eritoetust, et aidata neil toime tulla nende rakendamisest tulenevate eriomaste probleemidega. 
(40) Metsanduse keskkonnatoetusi tuleks rakendada  vabatahtlikult võetud kohustuste puhul, 
eesmärgiga suurendada bioloogilist mitmekesisust, kaitsta suure väärtusega ökosüsteeme ja tugevdada metsade kaitseväärtust pinnase erosiooni, veevarude hoolduse ja veekvaliteedi ni ng loodusõnnetuste suhtes. 
(41) Toetusi peaks andma loodusõnnestustes või tulekahjudes kannata da saanud metsade 
tootmispotentsiaali taastamiseks ja ennetavate meetmete kasutuselevõtuks. Tulekahjusid ennetavad meetmed peaks katma liikmesriikide vastavalt sealsetele metsakaitsekavadele kõrge või keskmise tuleohtlikkusega aladeks liigitatud alasid. 
(42) Metsaomanikke peaks toetama mittetasuvate investeeringute puhul, juhul kui need on 
vajalikud metsanduse keskkonnakohustuste täitmi seks või vastavate alade ühiskondliku 
puhkamisväärtuse tõstmiseks. 
(43) Maamajandustoetuse sihipärase ning tõhus a kasutuse tagamiseks kõnealuse määruse 
raames peaksid liikmesriigid selle prio riteedi teatud meetmete alusel määrama 
sekkumisvaldkonnad. Mägialad ja teised eb asoodsate looduslike tingimustega alad 
peaks määratama ühistel objektiivsetel alustel. Järelikult peaks kehtetuks tunnistama ühenduse direktiivid ja otsused, mis hõlmavad või parandavad vähemsoodsate piirkondade nimekirju vastavalt nõukogu 20. mai 1997. aasta määruse (EÜ) nr 950/97 
põllumajandusstruktuuride tõhustamise kohta
5 artikli 21 lõigetele 2 ja 3. Natura 2000 
hoiualad määratakse vastavalt direktiivide le 79/409/EMÜ ja 92/43/ EMÜ. Liikmesriigid 
peaksid määrama keskkondlike põhjustel metsastamiseks sobivad alad , näiteks erosioonivastase kaitse, loodusõnnetuste ennetamise või metsavarude laiendamise 
                                                
 
5 EÜT L 142, 2.6.1997, lk 1. 
 
ET 12   ET kliimamuutuste leevendamiseks ja keskmise või kõrge metsatulekahjuohuga alade 
kindlaksmääramiseks. 
(44) Tuleks luua sanktsioonide süsteem, kui te atud maaharimismeetmete alusel toetusi 
saavad isikud ei täida oma valduste s kohustuslikke nõudeid, mis on esitatud nõukogu 
määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 4 ja 5 ning  III ja VI lisas, võttes arvesse reeglite 
rikkumise tõsidust, ulatust, toimepaneku viisi ning korduvust. 
(45) Muutusi maapiirkondades tuleb soodusta da, aidates talupidamistegevusi 
põllumajandusväliste tegevuste abil mitmekesistada ning põllumajandusväliseid 
sektoreid arendada, suure ndada tööhõivet, täiustada põhiteenuseid ja teha 
investeeringuid, muutes nii maapiirkonna d atraktiivsemateks, et peatada 
maapiirkondade sotsiaalse ja majandusliku allakäigu ning rahvastikukao tendentse. 
Samuti on sellel osas vaja suurendada inimpotentsiaali. 
(46) Toetama peaks teisi laiemalt maapiirkonda de majandusega seotud meetmeid. LEADER 
algatuse kogemuste ning maapiirkondade arengu sisemiste mitmeid sektoreid 
hõlmavate vajaduste alusel tuleks ko ostada vastavate meetmete nimekiri. 
(47) Kohalike arengustrateegiate rakendamine võib tugevdada  piirkondlikku sidusust ja 
koostoimeid laiemalt maapiirkondade majandus ele ja -elanikele suunatud meetmete 
vahel. 
(48) Maapiirkondade majanduse mitmekesista mise ja maapiirkondade elukvaliteedi 
tõstmisega seoses tuleb selgelt määratle da ühtsuse ja vast astikuse täiendavuse 
põhimõtted ühenduse teiste rahastamisvahe nditega, eriti ühte kuuluvuspoliitikaga . 
(49) Peale kolme programmitöö perioodi on LE ADER algatus saavutanud sellise küpsuse 
astme, mis võimaldab maapiirkondades LEADE R lähenemist üldistes maaelu arengu 
programmides laiemalt rakendada. Seega tuleks sätestada eriprioriteetidega programmides LEADER lähenemise peamis ed põhimõtted ning määratleda kohalike 
tegevusprogrammide ja toetatavate meetmete mõisted, hõlmates ka kohalike strateegiate rakendamise, koostöö, võ rgustikud ja oskuste omandamise. 
(50) Arvestades LEADER lähenemise tähtsust, peaks oluline osa fondi panusest olema 
eraldatud selle prioriteedi täitmisele. 
(51) Fond peab tehnilise abi korras toetama pr ogrammide rakendamistegevust. Ühe osana 
tehnilisest abist, nagu on osutatud nõukogu määruse (EÜ) nr...../.....
6 ühise 
põllumajanduspoliitika rahastamise kohta arti klis 5, tuleb ühenduse tasandil rajada 
maaelu arendamise võrgustik. 
(52) Sätestada tuleb vabade vahendite eral damise kord. Maaelu arenguks määratud 
vahendite üldine kogus tuleb iga aas ta uuesti sätestada. Lubama peaks 
lähenemiseesmärgi kohaselt toetuskõlbulike pi irkondade olulise osa kontsentratsiooni. 
(53) Fondide raames lähenemiseesmärgiks l iikmesriigile määratud iga-aastastele 
assigneeringutele, mis osaliselt tulevad EAGGFi arendusosakonnast, struktuurifondidest, ühtekuuluvus fondist ja FIFGist, peaks määrama ülempiiri vastavalt 
selle kasutamismäärale. 
                                                
 
6 ELT L […], […], p. […]. 
 
ET 13   ET (54) Liikmesriikidele kättesaadavate kulukohustu ste assigneeringute s uunavaks jaotuseks 
tuleks sätestada erapooletutele ja läbinä htavatele meetoditele vastavad kriteeriumid. 
(55) Edendamaks ühtset ja uuenduslikku lähenemi st, tuleks 3% liikmesriikidele eraldatud 
assigneeringutest LEADER lähenemise jaoks paigutada ühenduse reservi. 
(56) Nendele summadele lisaks peavad liikme sriigid arvesse võtma muudatuste tõttu 
kogunenud summasid, nagu on näidatud määruse (EÜ) nr ..../... [ühise põllumajanduspoliitika rahastamise kohta] artikli 12 lõikes 2. 
(57) Fondide kaudu kättesaadavad assigneeri ngud peaks olema programmis ühtse määra 
alusel registreeritud. 
(58) Fondi panuse määr maaelu arengu program midesse peaks olema määratud vastavalt 
liikmesriikide riiklikele kulutustel e, võttes arvesse maamajanduse ja 
keskkonnaprioriteetide olulisust, lähene miseesmärgiga hõlmatud piirkondi, LEADER 
lähenemise tähtsust, lepingu artiklis 299 mainitud äärepoolsemaid piirkondi ja neid 
saari, mis on ära toodud nõukogu 19. juuli 19 93. aasta määruses (EMÜ) nr 2019/93 
väiksemate Egeuse mere saarte heaks teatavate põllumaja ndussaaduste suhtes 
kohaldatavate erimeetmete kohta
7. 
(59) Vastavalt toetuspõhimõtetele ja selle eran ditele tuleks keht estada asjakohased 
siseriiklikud eeskirjad kulu tuste toetuskõlbulikkuse kohta. 
(60) Fondi töö tõhususe, õigluse ning püsiva mõju tagamiseks peaks tehtama eraldisi, mis 
tagavad ettevõtetesse tehtud i nvesteeringute pikaaj alisuse ja väldiv ad fondi rahade 
kasutamist ebaausa konkurentsi eesmärgil. 
(61) Fondi tegevuste tsentraliseerimata rakendamisega peaks kaasas käima 
rakendamiskvaliteedi, tulemuste, usaldusväär se finantsjuhtimise ja  kontrolli garantii. 
(62) Juhtimis- ja kontrollisüsteemide usaldusvä ärse toimimise tagamiseks peaksid 
liikmesriigid rakendama vastavaid meetmeid. Sellel eesmärgil on vaja kehtestada üldised põhimõtted ja põhilised ülesanded, mille täitmise iga juhtimis- ja kontrollisüsteem peab tagama. Seetõttu on vaja kindlaks määrata üks juhtiv 
ametiasutus ja selle vastutusala. 
(63) Iga maaelu arengu programm peab alluma järelevalvele, mis omakorda allub 
järelevalvenõukogule ja liikmesriikides moodustatud ja rakendatud üldisele 
järelevalve- ja hindamisraamistikule, et vastata maaelu arengu nõudmistele. 
(64) Fondi tegevuse tõhusus ja mõju sõltuvad ühise järelevalve- ja hindamisraamistiku 
paranenud hindamisvõimes. Programme  peaks hinnatama eelkõige nende 
ettevalmistuse, rakendamise ja täideviimise alusel. 
(65) Partnerluse efektiivse toimimise tagamiseks ja ühenduse tegevuse edendamiseks on 
oluline teabe võimalikult laialdane lev itamine. See kohustus lasub programme 
haldavatel ametivõimudel. 
(66) LEADER lähenemisele reserveeritud ühenduse va hendeid tuleks määrata, arvestades 
programmide tulemuslikkust selles suhtes . Selle määramise kriteeriumid tuleks 
vastavalt sätestada. 
                                                
 
7 EÜT L 184, 27.7.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1782/2003. 
 
ET 14   ET (67) Liikmesriigid peaksid antud määruses määr atletud maaelu arengu meetmeid toetama ka 
ilma ühenduse kaasrahastamiseta. Silmas pi dades sellise abi ma janduslikku mõju ja 
selleks et tagada vastavus ühenduse toetus kõlbulikkusmeetmetele ning lihtsustada 
menetluskorda, tuleks kehtestada riigiabi käsi tlevad erieeskirjad, arvestades ka määruse 
(EÜ) nr 1257/1999 rakendamise kogemust. Lisa ks sellele peaks liikmesriike volitama 
määrama riigiabi, mis on mõeldud ühenduse poolt toetatavate maaelu arendamismeetmete lisarahastamiseks, mis toimub teatamiskohustuse alusel kooskõlas 
käesoleva määruse sätetele kui programmi osale. 
(68) Vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsuse le 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse 
komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused,
8 tuleks vastu võtta käesoleva 
määruse rakendamiseks ettenähtud meetmed. 
(69) On vaja vastu võtta üleminekueeskirjad võimaldamaks üleminekut olemasolevatelt 
toetuskavadelt uutele maaelu arendamise toetuskavadele. 
(70) Käesolevas määruses esitatud uus toetuskava  asendab olemasoleva toetuskava. Seetõttu 
tuleks määrus (EÜ) nr 1 257/1999 kehtetuks tunnistada, 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: 
I JAOTIS 
EESMÄRGID  JA ÜLDISED  TOETUSE  ANDMISE  EESKIRJAD 
I PEATÜKK 
REGULEERIMISALA JA MÕISTED 
Artikkel 1 
Reguleerimisala  
1. Käesolev määrus kehtestab üldised eeskirjad ühenduse maaelu arengutoetuste 
reguleerimiseks, mida rahastab Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (edaspidi 
„fond“), mis on asutatud määrusega (EÜ)  nr .../... [Ühise põllumajanduspoliitika 
rahastamine]. 
2. Käesolev määrus määratleb eesmärgi d, mille alusel maaelu arengupoliitikat 
rakendatakse. 
3. Käesolev määrus määratleb maaelu are ngupoliitika strateegilise konteksti, kaasa 
arvatud maaelu arengupoliitik at ja riiklikku strateeg iakava puudutavate ühenduse 
strateegiliste suuniste kinnitamise meetodi. 
4. Käesolev määrus määratleb maaelu arengu prioriteedid ja meetmed. 
5. Käesolev määrus kehtestab liikmesriikid e ja ühenduse jagatud partnerlus-, 
programmitöö-, hindamis-, finantsjuhtimis-,  järelevalve ja ko ntrollieeskirjad. 
                                                 
8 EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. 
 
ET 15   ET Artikkel 2 
Mõisted  
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 
a) programmitöö  – organiseerimise, otsuste tegemise ja rahastamise mitmeetapiline 
protsess ühenduse ja liikmesriikide mitmeaastase ühistegevuse elluviimiseks ja fondi eesmärkide saavutamiseks; 
b) piirkond  – territoriaalüksus, mis vastab statist iliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri 
I või II tasandile (NUTS I või II tasand ), j äädes Euroopa Parl amendi ja nõukogu 26. 
mai 2003. aasta määruse nr 1059/2003
9 seatud raamidesse; 
c) prioriteetne põhisuund  – üks strateegia prioriteetidest maaelu arengu programmis, 
mis vastab ühele antud määruses määratletud üldsuunale, hõlmates sidusa meetmeterühma, millel on eriomased mõõdetavad eesmärgid, mis tulenevad otseselt nende rakendamisest; 
d) meede  – prioriteedi elluviimisele kaasaitavate toimingute kogum; 
e) ettevõtmine  – kohalike tegevusgruppide või hald avate ametivõimude valitud või 
nende vastutusalal olev projekt, mis on vastavuses maaelu arengu programmis 
kehtestatud kriteeriumitega ja mida rakenda b üks või rohkem abisaajaid, võimaldades 
nii vastava meetme eesmärkide saavutamise; 
f) ühine järelevalve- ja hindamisraamistik  – üldine liikmesriikide ja ühenduse 
väljaarendatud lähenemine, mis määratleb piiratud arvu  ühiseid näitajaid, mis 
puudutavad lähtesituatsiooni ja programmide rahastamist, rakendamist, tulemusi ja 
mõju; 
g) kohalik arengustrateegia  – sidus ettevõtmiste kogum, mille ga täidetakse partnerluses 
rakendatavaid kohalikke eesmärke ja vajadusi vastaval tasemel; 
h) abisaaja  – ettevõtja, asutus või riigi- või er aettevõte, mis vastutab ettevõtmiste 
elluviimise eest või saab toetust; 
i) riiklikud kulutused  – igasugune riigipoolne rahaline toetus ettevõtmiste rahastamisel, 
mis tuleneb riigieelarvest, piirkondlikus t eelarvest, kohalikelt ametivõimudelt või 
Euroopa ühenduste üldisest eelarvest; 
j) lähenemiseesmärk  – nõukogu määruse (EÜ) nr .../ ... Euroopa Regionaalarengufondi, 
Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi  üldsätete kehtestamise kohta artikli 3 
lõikes 2 nimetatud tegevuse eesmärk.
10 
                                                 
9 ELT L 154, 21.6.2003, lk 1. 
10 ELT L […], […], p. […]. 
 
ET 16   ET II PEATÜKK 
MISSIOONID JA EESMÄRGID 
Artikkel 3 
Missioonid 
Fond aitab kaasa maaelu säästvale arengule kogu ühenduses, täiendades ühise 
põllumajanduspoliitika, ühtekuu luvuspoliitika ja ühise ka landuspoliitika turu- ja 
tulutoetuspoliitikaid. 
Artikkel 4 
Eesmärgid  
1. Maaelu arengutoetus aitab kaasa jä rgmiste eesmärkide saavutamisele: 
a) põllumajanduse ja metsanduse konkurentsi võime edendamine ümberkorralduste 
toetamise kaudu; 
b) keskkonna ja paikkonna edendamine  maamajanduse toetamise kaudu; 
c) maapiirkondade elukvaliteedi tõstmine ja  majandustegevuse mitmekesistamise 
julgustamine. 
2. Esimeses lõikes väljatoodud eesmärgid viia kse ellu IV jaotises määratletud nelja 
prioriteetse põhisuuna abil. 
III PEATÜKK 
ABIANDMISPÕHIMÕTTED 
Artikkel 5 
Vastastikune täiendavus, kooskõlastatus ja vastavus 
1. Fond täiendab riiklikke, p iirkondlikke ja kohalikke te gevusi, mis aitavad kaasa 
ühenduse prioriteetidele. 
2. Ühendus ja liikmesriigid tagavad, et fondi ja liikmesriikide abi on kooskõlas 
ühenduse tegevuse, poliitika ja prioriteet idega. Fondi abi peab olema kooskõlas 
majandusliku ja sotsiaal se ühtekuuluvuse ja eriti  Euroopa kalandusfondi 
eesmärkidega. 
3. See kooskõlastatus tagataks e artiklis 9 nimetatud ühendus e strateegiliste suuniste, 
artiklis 11 nimetatud riiklik e strateegiakavade, artiklis 15 nimetatud maaelu arengu 
programmide ja artiklis 13 nimetat ud komisjoni aastaaruannete abil. 
4. Samuti peab olema kooskõlastatus Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi 
finantseeritud meetmetega. 
5. Selle määrusega ei anta toetust nendel e kavadele, mis on toetuskõlbulikud ühisturu 
organisatsioonide jaoks, m oodustades erandid, mis määratletakse vajaduse korral 
kooskõlas artikli 95 lõikega 2. 
 
ET 17   ET 6. Liikmesriigid tagavad, et fondi raha statavad ettevõtmised on vastavuses 
asutamislepingu ja kõigi selle alusel vastuvõetud seadustega. 
Artikkel 6 
Partnerlus 
1. Fondi toetusi rakendatakse tihedate nõupida miste teel, edaspidi „partnerlus“, milles 
osalevad ühendus, liikmesriigid ja liikmesr iigi järgmised ametivõimud ja -asutused, 
mis on määratud siseriiklike kehtivat e õigusnormide ja tavade alusel: 
a) kompetentsed piirkondlikud, kohalikud ja teised avalikud ametivõimud; 
b) majanduspartnerid ja töösuhte pooled; 
c) kõik teised asjassepuutuvad elanikkonda ja mittetulundusühinguid esindavad 
ning võrdõiguslikkuse eest seisvad asutused. 
Liikmesriik määrab riiklikul, piirkondli kul ja kohalikul tasandil ning majanduse, 
sotsiaal-, keskkonna ja teistel aladel kõige  pädevamad pooled, edaspidi „pooled“. See 
loob tingimused asjakohaste asutuste laiema ks ja tõhusamaks kaasamiseks vastavalt 
riigi seadustele ja tavadele, võttes arvesse vajadust edendada naiste ja meeste võrdõiguslikkust ning säästvat arengut ke skkonnakaitse ja edendamise nõudmiste 
kaasamise teel. 
2. Partnerlust täidetakse, võttes hoolikalt arve sse iga poole vastavat institutsionaalset, 
seaduslikku ja finantsvastutust. 
3. Partnerlus kaasatakse riikliku strateegiaplaani ettevalmistamisse ja järelevalvesse 
ning maaelu arengu programmide ettevalmistu sse, elluviimisse, järelevalvesse ning 
hindamisse. Liikmesriigid kaasavad kõi k asjassepuutuvad pooled erinevatesse 
programmitöö etappidesse, arvestades iga etapi ajalist piirangut. 
Artikkel 7 
Subsidiaarsus 
Liikmesriigid vastutavad maaelu arengu programmi de elluviimise eest vastaval territoriaalsel 
tasemel vastavalt nende institutsioonilisele korral dusele. Seda vastutust rakendatakse vastavalt 
käesolevale määrusele. 
Artikkel 8 
Naiste ja meeste võrdõiguslikkus  
Liikmesriigid ja komisjon edendavad naiste ja meeste võrdõiguslikkus t igal programmitöö 
etapil.  
Siia kuuluvad ideearenduse, rakenduse , järelevalve ja hindamise etapid. 
 
ET 18   ET II JAOTIS 
STRATEEGILINE  LÄHENEMINE  MAAELU  ARENDAMISELE 
I PEATÜKK 
Ühenduse strateegilised suunised 
Artikkel 9 
Sisu ja vastuvõtmine 
1. Nõukogu võtab ühenduse tasandil vastu maaelu arendamise strateegilised suunised 
programmitöö ajavahemikuks 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2013, pidades silmas ühenduse tasandil sätest atud poliitilisi prioriteete. 
Need suunised sätestavad ühenduse tasa ndil maaelu arendamise strateegilised 
prioriteedid programmitöö ajal , selleks et rakendada käesolevas määruses sätestatud 
prioriteete. 
2. Hiljemalt kolm kuud peale selle määrus e vastuvõtmist võetakse vastu ühenduse 
strateegilised suunised vast avalt asutamislepingu artik lis 37 toodud menetlusele. See 
otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas . 
Artikkel 10 
Ülevaade 
Võtmaks arvesse eelkõige ühenduse prioritee tide muutusi, võib ühenduse strateegiliste 
suuniste puhul vajalikuks os utuda vahekokkuvõtte tegemine. 
II PEATÜKK 
Riiklik stra teegiakava 
Artikkel 11 
Sisu 
1. Liikmesriik esitab riikliku strateegiakava , mis näitab fondi ja liikmesriigi tegevuse 
prioriteete, mis võtavad arvesse ühenduse strateegilisi suuniseid maaelu arendamise 
kohta, nende eriomaseid eesmärke ning fondi ja teiste allikate rahalisi toetusi.  
2. Riiklik strateegiakava tagab, et ühenduse toetus maaelu arendamisele on vastavuses 
ühenduse strateegiliste suunistega ja et  ühenduse, riiklikud ja piirkondlikud 
prioriteedid on omavahel kooskõlas. 
Riiklik strateegiakava on viitevahendiks f ondi programmitöö ettevalmistamisel. Seda 
viiakse ellu maaelu arengu programmide abil. 
3. Kõik riiklikud strateegiakavad peavad sisaldama järgmist: 
a) hinnang majanduslikule, sotsiaalsele ja keskkonnaolukorrale ning võimalikud 
arengusuunad; 
b) ühenduse ja asjassepuutuva liikmesriigi vali tud ühine strateegia, näidates tehtud 
valikute vastavuse ühenduse st rateegiliste suunistega; 
 
ET 19   ET c) maaelu arengu temaatilised ja territo riaalsed prioriteedid vastavalt igale 
prioriteetsele põhisuunale, kaasates p eamisi kvantifitseeritud eesmärke ja 
asjassepuutuvad järelevalv e- ja hindamisnäitajad; 
d) riiklikku strateegiakava rakendavate  maaelu arengu programmide loetelu ja 
igale programmile vastava fondi eraldise , kaasa arvatud kohandustest tulenevad 
summad vastavalt määruse (EÜ) nr  1782/2003 artikli 10 lõikele 2; 
e) vahendid, millega tagatakse kooskõlasta tus teiste ühise põllumajanduspoliitika 
vahendite ja ühtekuuluvuspoliitikaga; 
f) vajaduse korral määruse (EÜ) nr …/… artiklis 3 sätestatud lähenemiseesmärgi 
saavutamise eelarve (ühtekuuluvus); 
g) korra kirjeldus ja artikli 67 lõike 2 kolmandas lõigus ja artiklis 69 nimetatud 
siseriikliku maapiirkondade võrgustiku väljaarendamiseks suunatud summad, 
seejuures ka nende liikmesriikide puhul, kes on valinud piirkondlikud programmid. 
Artikkel 11a 
Ettevalmistus 
1. Iga liikmesriik valmistab vahetult peale ühenduse strateegiliste  suuniste vastuvõtmist 
ette siseriikliku strateegiakava. 
See kava valmistatakse ette vastavalt liik mesriigi institutsioonilisele korraldusele, 
tehes tihedat koostööd arti klis 6 nimetatud pooltega . Kava koostatakse tihedas 
koostöös komisjoniga ja hõlmab ajavahem ikku 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 
2013. 
2. Iga liikmesriik saadab oma riikliku strat eegiakava komisjonile enne maaelu arengu 
programmide vahekokkuvõtete tegemist. 
III PEATÜKK 
STRATEEGILINE JÄRELEVALVE 
Artikkel 12 
Liikmesriigi kokkuvõtlik aastaaruanne   
1. Esimest korda 2008. aastal ja mitte hiljem  kui 1. oktoobril igal aastal peab iga 
liikmesriik esitama komisjonile kokkuvõtliku aruande, mis näitab selle strateegia 
rakendamisel tehtud edusamme ja eesmärke ning nende panust ühenduse põllumajandusliku arengu strateegili ste juhiste saavutamisse .  
2. Aruanne võtab kokku aastaprogrammi rake ndamise aruanded, millele viidatakse 
artiklis 86, ja kirj eldab eelkõige:  
a) põllumajandusliku arengu programmide saa vutusi ja tulemusise oses näitajatega, 
mis on esitatud riikliku strateegiakavas;  
b) iga-aastaste kestva hindamise tule musi, mis on tehtud iga programmi kohta.  
 
ET 20   ET 3. Olenemata lõikest 1, võivad liikmesriigi d üksikute artikli 14 lõikes 2 nimetatud 
programmide , artiklis 86 nimetatud iga-aa stastesse rakendamis aruannetesse lisada 
lõikes 2 esitatud artikli 86 ajavahem iku piiresse jäävaid elemente.  
Artikkel 13 
Komisjoni aastaaruanne 
1. Esimest korda 2009. aastal ja iga aasta alguses esitab komisjon aastaaruande, mis 
võtab kokku peamise arengu, suunad ja vä ljakutsed, mis on seotud riiklike 
strateegiakavade ja ühenduse strateegiliste juhiste rakendamisega.  
Selle aruande aluseks on komisjoni analüüs ja liikmesriikide kokkuvõtlike 
aastaaruanne hindamine, millele viidat akse artiklis 12, ning igasugune muu 
kättesaadav teave. See näitab meetmeid, mi da liikmesriigid ja komisjon võtavad või 
peavad võtma tarvitusele , et tagada asjakohane aruande järelduste kontroll. 
2. Komisjoni aastaaruanne saadetakse nõukogul e, parlamendile, Euroopa majandus- ja 
sotsiaalkomiteele ja regioonide komiteele.  
III JAOTIS 
PROGRAMMITÖÖ 
I PEATÜKK 
Programmitöö sisu 
Artikkel 14 
Maaelu arenguprogrammid 
1. Fond tegutseb liikmesriikides maaelu arenguprogrammide näol. Need programmid 
rakendavad fondist vajaliku toetuse saamisek s maaelu arengu strateegiat meetmestiku 
abil, mis on rühmitatud vastavalt prioriteetsetele põhisuundadele. 
Kõik maaelu arenguprogrammid jääv ad ajavahemikku 1. jaanuar 2007. kuni 
31. detsember 2013. 
2. Liikmesriik võib esitada kas üksikprogr ammi oma kogu territooriumi jaoks või 
programmi iga piirkonna tarbeks. 
Artikkel 15 
Programmide sisu  
Iga maaelu arenguprogramm peab sisaldama:  
a) olukorra analüüsi tugevuste ja  nõrkuste osas, nendele vast avalt valitud strateegiat ja 
eelhindamist, millele viidatakse artiklis 89; 
 
ET 21   ET b) valitud prioriteetide õigu stust, võttes arvesse ühenduse strateegilised suunised ja 
riikliku strateegiaplaani, ni ng loodetud mõju eelhindamist; 
c) teavet prioriteetse põhisuuna ja iga prioriteetse üldsuuna puhul soovitatavate 
vahendite kohta koos nende kirjeldustega, k aasa arvatud kontrollitavad erieesmärgid 
ja näitajad, millele viidatakse artiklis  85 ja on vajalikud programmi edenemise, 
tõhususe ja tulemuslikkude mõõtmiseks; 
d) finantsplaani, mis sisaldab kahte tabelit: 
i) tabel, mis näitab kooskõlas artikli 70 lõigetega 5 ja 6 kogu fondi toetust, mis 
planeeritakse iga aasta kohta. Vajaduse korral peab finantsplaan eraldi näitama 
assigneeringuid kogu fondi toetuse pi ires lähenemiseesmärgi alusel 
toetuskõlbulike piirkondadel e . Iga-aastane kavandatud fondi toetus peab olema 
kooskõlas finantsperspektiividega; 
ii) tabel, mis täpsustab kogu programmitöö ajaks ühenduse kogu kavandatud 
toetuse ja sobiva siseriikliku av aliku sektori fi nantseeringu iga 
prioriteetsepõhisuuna osas, fondi toetus e määra igale prior iteetsele põhisuunale 
ja tehnilisele abile ettenäht ud koguse osas. Vajaduse korral peab see tabel eraldi 
näitama ka lähenemiseesmärgi alusel toetuskõlbulike piirkondadele kavandatud 
fondi toetust ja siseriikliku ava liku sektori finantseeringu sobivust; 
e) teabe eesmärgil esialgse summa suunavat jaotust avalike ja isiklike kulutuste osas; 
f) vajalikke elemente konkurentsireegli tele hindamiseks ja vajaduse korral 
asutamislepingu artikli 87 alusel lubatud toetuskavade nimekiri; 
g) teavet vastastikuse täiend avuse kohta teiste ühtse põl lumajanduspoliitika vahenditest, 
ühtekuuluvuspoliitika raames ja Euroopa ka landusfondi poolt raha statud meetmete 
osas; 
h) järgmist sisaldavaid menetlusi rakendavat programmi:  
i) liikmesriigipoolne artikliga 76 ettenähtud asutuste määramine;  
ii) järelevalve- ja hindamissüsteemide ni ng järelevalvekomitee koosseisu kirjeldus;  
iii) LEADER lähenemise rakendamise üksikasjad;  iv) kontrollsüsteemide kirjeldus, mis hõlma b eriti programmi rakendamise eest 
vastutavate asutuste organisatsioon i, korra ja sisekontrolli süsteemi;  
v) sätted kindlustamaks, et pr ogramm oleks avalikustatud;  
vi) komisjoni ja liikmesriikide vahe l kokkulepitud korralduste kirjeldus, mis 
puutub elektrooniliste andmete vahetust, mi s on vajalik, et täita selle määruse 
nõudeid maksete, järelevalve ja hindamise osas; 
i) poolte määramine, millele viidatakse arti klis 6, ja poolte konsultatsioonide tulemused. 
 
ET 22   ET Artikkel 16 
Tasakaal prioriteetide vahel   
Ühenduse finantstoetus kõigile artiklis 4 viid atud kolmele eesmärgile peab katma vähemalt 
15% fondi kogupanusest programmi I ja III priorite etse üldsuuna jaoks, millele viidatakse I 
ja III osas vastavalt IV jaot ise I peatüki alusel  ja 25% fondi kogupanusest programmi II 
prioriteetse põhisuuna jaoks, millele  viidatakse I peatüki II osas. 
II PEATÜKK 
Ettevalmistus, heakskiit ja ülevaade 
Artikkel 17 
Ettevalmistus ja heakskiit 
1. Liikmesriigid peavad koostama maaelu arengu programmid järgnevas tihedas 
koostöös artiklis 6 nimetatud pooltega. 
2. Liikmesriigid peavad esitama komisjonile et tepaneku iga artiklis 15 nimetatud teavet 
sisaldava maaelu arengu programmi kohta nii ruttu kui võimalik pärast tema strateegiakava esitamist komisjoni le kooskõlas artikli 11a lõikega 2. 
3. Komisjon hindab kavandatud programme  nende ühenduse maaelu arendamise 
strateegilistele suunistele, riiklikule strateeg iakavale ja käesolevale määrusele 
vastavuse alusel. 
Kui komisjon leiab, et maaelu are ngu programm pole kooskõlas ühenduse 
strateegiliste juhistega, riik liku strateegiakava või käesoleva määrusega, kohustab ta 
liikmesriiki kavandatud programmi vastavalt üle vaatama. 
4. Iga maaelu arengu programm võetakse pärast selle liikmesriigipoolset esitamist vastu 
nii kiiresti kui võimalik kooskõlas artikli 95 lõikes 2 sätestatud korraga. 
Artikkel 18 
Ülevaade 
1. Maaelu arengu programmid tuleb uuesti ül e vaadata ja vajaduse korral kohandada 
järelejäänud perioodiks liikmesriigi või  komisjoni initsiatiivil, järgides 
järelevalvekomitee heaksk iitu. Vastava läbivaatamise põhjus on hinnangute ja 
komisjoni aastaaruannete tulemuste arvess evõtmine eelkõige eesmärgiga tugevdada 
või kohandada ühenduse prioriteetide ar vessevõtmise viisi. Maaelu arengu 
programmid tuleb vajaduse korral läbi vaadata artiklis 92 nimetatud LEADER 
reservide jaotamise järel. 
2. Komisjon võtab taotluse alusel vaadat a läbi maaelu arengu programmid võimalikult 
ruttu pärast liikmesriigipoolse  taotluse esitamist vastu ar tikli 95 lõikes 2 esitatud 
korra kohase otsuse.  
Muudatused, mis vajavad komisjoni heakskiitvat otsust, tuleb määratleda kooskõlas 
artikli 95 lõikes 2sätestatud korraga.  
 
ET 23   ET IV JAOTIS 
MAAELU ARENGU PRIORITEEDID 
I PEATÜKK 
PRIORITEEDID 
1. jagu 
1. PRIORITEETNE  PÕHISUUND: 
Konkurentsivõime parandamine põllumajandus- ja metsandussektoris  
Artikkel 19 
Meetmed 
Toetus põllumajandus- ja metsandussektori konkuren tsivõime suurendamisele peab sisaldama: 
a) meetmeid inimpotentsiaali suurendamiseks järgmise abil:  
i) kutseõpe ja teabealane tegevus põllumajandus- ja metsandussektoris 
tegutsevatele isikutele,  
ii) noortele talupida jate starditoetus, 
iii) põllumajandustootjate ja -töötajat e varajane pensionilejäämine,  
iv) põllumajandustootjate ja metsaomanike poolne nõustamisteenuste kasutamine ,  
v) põllumajandusettevõtte juhtimis-, asendus- ja nõustamisteenused, samuti 
metsanduse nõustamisteenuste loomine;  
b) meetmeid füüsilise potentsiaali ümberkorraldamiseks järgmise abil: 
i) talumajapidamise ajakohastamine,  
ii) metsade majandusliku väärtuse tõstmine,  iii) esmase põllumajandusliku ja metsatööstusl iku tootmise suurem väärtustamine,  
iv) põllumajanduse ja metsanduse arengu ja kohandamisega seotud infrastruktuuri 
parandamine ja arendamine,  
v) loodusõnnetuste tõttu kahjustatud põ llumajandusliku tootmise potentsiaali 
taastamine ja sobivate e nnetustegevuste esitamine;  
c) meetmeid põllumajandustoodangu ja -toodete  kvaliteedi tõstmiseks järgmise abil:  
i) aidates põllumajandusto otjatel kohaneda nõutud standarditega, mis põhinevad 
ühenduse seadusandlusel,  
ii) toetades põllumajandustootjaid, kes os alevad toidu kvaliteedi programmides,  
iii) toetades tootjagruppe te abe ja edendamise osas toidu kvaliteedi programmide 
toodete puhul; 
 
ET 24   ET d) üleminekumeetmeid uutele liikmesriikidele, mis puudutab:  
i) toetust restruktureeritava tele osaelatustaludele,  
ii) tootjarühmade loomise toetamist.  
1. alajagu 
Inimpotentsiaali tugevdamise Meetmete tingimused 
Artikkel 20 
Kutseõpe ja teabealane tegevus   
Toetus, mis on ette nähtud artikli 19 punkti a ala punktis i, ei hõlma se llist teoreetilist või 
praktilist õpet, mis moodustab põllumajandus - või metsandusalase kesk- või kõrghariduse 
tavaprogrammide või -süsteemide osa.  
Artikkel 21 
Noorte talupidajate starditoetus 
1. Toetust, mis on ette nähtud artikli 19 punkti a alapunktis ii, hakatakse andma 
isikutele, kes: 
a) on vähem kui 40 aastat vanad ja on e ttevõtte juhina esimest korda rajamas 
põllumajanduslikku tootmisettevõtet;  
b) on piisavate kutseoskus te ja pädevustega;  
c) esitavad äriplaani oma tal upidamistegevuse arendamiseks.  
2. Toetust antakse üksiktoet usena I lisas sätestatud maksimumsumma piires.  
Artikkel 22 
Ennetähtaegne pensionilejäämine  
1. Toetust, mis on sätestatud artik li 19 punkti a alapunktis iii, antakse: 
a) põllumajandustootjatele, kes otsustavad peatada oma põllumajandusliku 
tegevuse teistele põllumajandustootjatele majapidamise üleandmise tõttu; 
b) põllumajandustöötajatele, kes otsustav ad täielikult lõpetada põllumajandustöö.  
2. Üleandja:  
a) peab üleandeajal olema vähemalt 55aastane, kuid mitte pensionieas või 
vähemalt kümme aastat noorem asjaomase liikmesriigi pensioniealistest;  
b) peab täielikult lõpetama põ llumajandusliku tulundustegevuse;  
c) peab olema tegutsenud põllumajandus tootjana üleandmisele eelnevad kümme 
aastat.  
 
ET 25   ET Õigusjärglane:  
a) võtab üleandjalt üle ettevõtte j uhi nagu on sätestatud artiklis 21, või  
b) olles alla 50aastane põllumajandus tootja, võtab üleandja poolt loovutatud 
talumajapidamise üle, et tõsta selle suurust.  
Põllumajandustöötaja:  a) peab olema vähemalt 55aastane, kuid mitte pensionieas või vähemalt kümme 
aastat noorem kui asjaomase liikmesriigi pensioniealised;  
b) peab olema viimase viie aasta jooksul  vähemalt poole tööaja  ulatuses töötanud 
põllumajanduses abistava pereliikme või põllumajandustöötajana;  
c) peab olema töötanud üleandja ennetä htaegselt pensionile  jäämisele eelneva 
nelja aasta vältel tema talumajapidamises vähemalt kaks täistööaastat;  
d) kuulub sotsiaalhoolduse skeemi.  
3. Kogu ennetähtaegselt pensionile jäämis e toetuse kestus ei ületa üleandja ja 
põllumajandustöötaja puhul kümneaastast peri oodi. Seda ei maks ta pärast üleandja 
70. sünnipäeva ja põllumajandustöötaja pensioniikka jõudmist.  
Kui üleandja tavapensionit maksab liikmesriik, antakse ennetähtaegselt pensionile 
jäämise toetust sellele lisaks, võtte s arvesse riikliku pensionisummat.  
4. Seda toetust antakse iga-aastaste maksete vormis kuni I lisas sätestatud 
maksimumsummani.  
Artikkel 23 
Nõustamisteenuste kasutamine 
1. Toetust, mis on sätestatud artikli 19 punkti a alapunktis iv, antakse, et: 
a) aidata põllumajandustootjatel ja me tsaomanikel katta nende majapidamiste 
üldise toimimise parandamiseks kasutatud nõustamisteenuste kulusid; 
b) aidata põllumajandustootjatel katta kulusid, mis tekivad nõustamisteenuste 
kasutamisel seoses ühenduse seadusjä rgsete standardite järgimisse 
keskkonnakaitse, avaliku tervishoiu, loomade ja taimede tervise, loomade heaolu ja tööohutuse standardite alal.  
2. Nõustamisteenuste toetusele kehtes tatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 24 
Juhtimis-, asendus- ja nõustamisteenuste loomine 
Toetust, mis on sätestatud artikli 19 punkti a alapunktis v, antakse, et katta kulusid, mis 
tekivad juhtimis-, asendus- ja nõustamisteenuste  loomise tõttu, ja see on maksimaalselt 5 aasta 
vältel järk-järgult vähenev, alustades loomishetkest.  
 
ET 26   ET 2. alajagu 
füüsilise potentsiaali restr uktureerimisele suunatud meetmete tingimused  
Artikkel 25 
Talumajapidamise ajakohastamine 
1. Toetust, mis on sätestatud artikli 19 punkti b alapunktis i, hakatakse andma 
talupidajatele investeeringuteks, mis: 
a) parandavad talumajapidamise üldist toimimist ja  b) järgivad asjakohastele investeeringutele kohaldatav aid ühenduse standardeid. 
Kui investeeringud on tehtud ühenduse sta ndarditele vastamise eesmärgil, võib 
toetust anda üksnes nendele, mis on tehtud hiljuti kehtima hakanud ühenduse standarditele vastamiseks. Sellisel juhul võib põllumajandustootjale anda 
sellisele standardile vastamise saavutam iseks ajapikendust, mis ei ületa 36 kuud 
päevast, kuivastav standard muutub põllumajandustootjale kohustuslikuks. 
2. Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 26 
Metsade majandusliku väärtuse tõstmine 
1. Investeeringute toetust, mis on sätest atud artikli 19 punkti b alapunktis ii antakse 
eraomanik või nende ühenduste, omavalits uste või nende ühenduste valduses 
olevatele metsadele. Seda piirangut ei  kohaldata subtroopilistele metsadele ja 
Assooride, Madeira ja Prantsuse ülemeredepartemangude metsamaadele. 
2. Investeeringud peavad põhine ma metsamajandusplaanidel. 
3. Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär.  
Artikkel 27 
Esmase põllumajandusliku- ja metsatööstusliku tootmise suurem väärtustamine 
1. Toetust, mis on sätestatud artikli 19 punkti b alapunktis iii, antakse investeeringutele, 
mis:  
a) tõstavad ettevõtte üldist tulemuslikkust;  b) on seotud toodete töötlemise ja turu stamisega, mis on esitatud asutamislepingu 
I lisas , välja arvatud kalandustoot ed ja metsandustooted, ning  
c) järgivad asjakohastele investeeringutele kohaldatavaid ühendus e standardeid.  
Kui investeeringud on tehtud ühenduse st andarditele vastamise eesmärgil, võib 
toetust anda vastavalt lõikele 2 üksnes mikroettevõtete hiljuti kehtima hakanud 
ühenduse standarditele vastamiseks tehtud investeeringutele. Sellisel juhul võib 
põllumajandustootjale anda sellisele standardile vastamise saavutamiseks 
ajapikendust, mis ei ületa 36 kuud päev ast, kui vastav standard muutub 
põllumajandustootjale kohustuslikuks. 
 
ET 27   ET 2. Lõike 1 kohane toetus piirdub komisjoni soovituse 2003/361/EÜ11 mõistes mikro- ja 
väikeettevõtetega. Metsandustoodete puhul piirdub toetus mikroettevõtetega.  
Toetust ei anta raskustes ettevõtetele ra skustes olevate äriühingute päästmiseks ja 
ümberkorraldamiseks antavat riig iabi käsitlevate ühenduse suuniste12 mõistes.  
3. Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 28 
Põllumajanduse ja metsanduse arengu ja  kohanemisega seotud infrastruktuur 
Toetus, mis on sätestatud arti kli 19 punkti b alapunktis iv, või b hõlmata eelkõige toimingud, 
mis on seotud juurdepääsuga talu- ja metsamaale, energiavarudele ja veejuhtimisele.  
3. alajagu 
Põllumajandustoodangu ja -toodet e kvaliteedi tõstmisele suunatud 
meetmete tingimused  
Artikkel 29 
Ühenduse seadusandlusel põhinev atele standarditele vastamine   
1. Toetus, mis on sätestatud artikli 19 punkt i c alapunktis i, katab osaliselt nende 
põllumajandustootjate tehtud kulutused ja s aamata jäänud tulu, kes peavad rakendama 
standardeid keskkonnakaitse, in imeste tervise, loomade ja taimetervise, loomade 
heaolu ning tööohutuse alal. 
Need standardid peavad olema hiljuti siseriiklikusse õigusaktidesse lisatud ja 
kehtestama uusi kohustusi või piiranguid talumajandusele, mis omab märkimisväärset 
mõju tüüpilisele põllumajandusettevõtete tegevuskuludele ja on seotud märkimisväärse hulga põllumajandustootjatega. 
2. Toetus antakse kindla summana, ajut ine ja vähenev toetus iga-aastaselt, 
maksimumkestuseks 5 aastat kuupäevast, kui  vastav standard muutub kohustuslikuks 
kooskõlas ühenduse õigusaktidega.  
Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 30 
Põllumajandustootjate osalemine toidu kvaliteedi programmides 
1. Artikli 19 punkti c alapunk tis ii sätestatud toetus: 
a) katab üksnes inimtoiduks ettenähtud põllumajandussaadusi; b) on ühenduse toidu kvaliteedi programm ide jaoks, või nende jaoks, mis on 
tunnustatud liikmesriikide poolt, vastates  täpsele kriteeriu mile, mis tuleb 
määratleda kooskõlas artikli 95 lõikes 2 osutatud korraga; programmid, mille 
                                                
 
11 ELT L 124, 20.5.2003, lk 36. 
12 EÜT C 288, 9.10.1999, lk 2. 
 
ET 28   ET ainus eesmärk on pakkuda kõrgemat kohus tuslike standard ite järgimise 
kontrolli taset ühenduse või riikliku õigusakti de alusel, ei ole toetuskõlbulikud,  
c) antakse maksimaalselt 5 aastaks iga-aas tase ergutusmaksena neile, kelle tase 
määratakse kindlaks vastavalt fikseer itud kulude tasemele, mis tekivad 
toetusprogrammides osalemisel. 
2. Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 31 
Teave ja edendustegevus   
Toetus, mis on sätestatud artikli 19 punkti c al apunktis iii, puudutab artiklis 30 nimetatud 
kvaliteedikavade toetusega hõlmatud tooteid.  
Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
4. alajagu 
Üleminekumeetmete tingimused  
Artikkel 32 
Osaelatustalud 
1. Artikli 19 punkti d alapunktis i sätestatud to etust talumajapidamistele, mis toodavad 
peamiselt oma tarbeks ja turustavad t eatud osa oma toodangust (osaelatustalud), 
antakse põllumajandusto otjatele äriplaani. 
2. Äriplaanile vastavat arengut, millele v iidatakse lõikes 1, hinnatakse kolme aasta 
pärast. 
3. Toetust makstakse I lisas sätestatud maksimumsummaga piiratud kindla summana 
ajavahemikul, mis ei ületa 5 aastat.  
4. Toetust, millele viidatakse lõikes 3, an takse vastavalt taotlustele, mis on heaks 
kiidetud hiljemalt 31. detsembriks 2008. 
Artikkel 33 
Tootjagrupid 
1. Toetust, mis on sätestatud artikli 19 punk ti d alapunktis ii, antakse tootjagruppide 
asutamise ja majandustegevuselihts ustamise põhjusel, selleks et: 
a) kõnealustesse rühmadesse kuuluvate t ootjate toodangut ja tootmisprotsessi 
turunõuetele kohandada; 
b) tootmisprotsessi ühiselt turunõuete le kohandada ning kaupa ühisturustada, 
kaasa arvatud müügi tsentraliseerimine,  kauba müügiks ettevalmistamine ja 
müük hulgiostjatele; 
c) välja töötada esmajoones saagi kor istamise ja kättesaadavusega seotud 
ühiseeskirjad. 
 
ET 29   ET 2. Toetust makstakse kindla summana aastast e osamaksetena, esimese 5 aasta jooksul 
alates kuupäevast, millest al ates tootjarühma tunnustati. See tuleb arvutada rühma 
aastase turutoodangu põhjal, maksimumsuurus on sätestatud I lisas.  
3. Toetust antakse tootjagruppidele, mida  liikmesriigi pädev asutus on ametlikult 
tunnustanud hiljemalt 31. detsembriks 2008.  
2. jagu 
2. PRIORITEETNE  PÕHISUUND: 
MAAHARIMINE 
Artikkel 34 
Meetmed 
Selle osa toetus hõlmab järgmisi meetmeid: 
a) meetmed, mis on suunatud põllumajandusmaa säästvale kasutamisele: 
i) toetuste maksmise teel mägipiirkonda de talupidajatele ebasoodsate looduslike 
tingimuste korvamiseks,  
ii) toetustena ebasoodsate tingimusteg a piirkondade, mis pole mägipiirkonnad, 
talupidajatele,  
iii) NATURA 2000 toetustena,  iv) põllumajandusliku keskkonna ja loomade heaolu toetustena,  v) mittetootlike investeeringute toetusena;  
b) meetmetele, mis on suunatud metsamaa säästvale kasutamisele:  
i) põllumajandusmaa esmase metsastamise teel,  
ii) põllumajandusmaade agrometsandussüsteemide esmase loomise teel,  
iii) muude kui põllumajandusmaade esmase metsastamise teel,  iv) NATURA 2000 toetustena, v) metsakeskkonna toetustena, vi) metsamajanduse tootmispotentsiaali taastamine ning vältimisabinõude 
kasutuselevõtmise teel,  
vii) vähetootlike investeeringute toetusena.  
1. alajagu 
Põllumajandusmaa säästvale kasutamise le suunatud meetmete tingimused 
Artikkel 35 
Toetuste maksmine mägipiirkondade talupidajatele ebasoodsate  
looduslike tingimu ste korvamiseks 
1. Toetusi, mis on sätestatud artikli 34 punkti a alapunktides i ja ii, antakse iga-aastaselt 
kasutatud põllumajandusmaahektari kohta. 
 
ET 30   ET Need peaksid talupidajatele kompenseerim a lisakulud ja sissetuleku vähenemise, mis 
on seotud põllumajandustootmisele ebasoodsate tingimustega asjaomastes piirkondades.  
2. Toetusi antakse talupidajatele, kes kohustuvad tegelema põllumajandusega 
piirkondades, mis on määratletud vastavalt arti kli 47 lõigetele 2 ja  3 , vähemalt viie 
aasta jooksul alates esimesest maksest. 
3. Hüvitiste suurus määratakse kindlaks I lisas sätestatud alam- ja ülemmäärade 
vahemikus.  
Toetusi, mis on kõrgemad kui maksimumsumma, võidakse välja maksta 
nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, tingimusel et kõigi vastava liikmesriigi tasemel 
makstud toetuste keskmine suur us ei ületa ma ksimumsummat. 
4. Toetusi makstakse järk-järgult vähe neva summana, olles kõrgemal piirkonna 
majapidamise kohta arvestatavast läveta semest, mis määratletakse programmis. 
Artikkel 36 
NATURA 2000 toetuste maksmine 
Toetust, mis on sätestatud artikli 34 punkti a al apunktis iii, makstakse talupidajatele iga-
aastaselt ja kasutatud põllumajandusmaa hektar i kohta, et kompenseerida tekkinud kulusid ja 
vähenenud sissetulekut, mis on tingitud ebasoodsast olukorrast asjaomastes piirkondades 
seoses direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ rakendamisega. 
Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 37 
Põllumajandusliku keskkonna ja loomade heaolu toetused  
1. Liikmesriigid võimaldavad toetust, mis on sätestatud artikli 34 punkti a alapunktis iv 
kõigi oma territooriumide ulatuses koos kõlas nende spetsiifiliste vajadustega. 
2. Põllumajandusliku keskkonna ja loomade heaolu toetusi makstakse 
põllumajandustootjatele, kes võtavad endale vabatahtlikkuse alusel põllumajandusliku keskkonna alaseid ja l oomade heaoluga seotud kohustusi. Kui 
keskkondlike eesmärkide saavutamin e on nõuetekohaselt põhjendatud, võib 
põllumajandusliku keskkonna toetust maks ta ka teistele maaharijatele.  
3. Põllumajandusliku keskkonna ja heaolu toet used katavad ainult need kohustused, mis 
lähevad kaugemale asjakohastest kohustuslik est standarditest, mis on kehtestatud 
vastavalt artiklitele 4 ja 5 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1782 /2003 III ja IV lisale, ning 
teistest asjakohastest kohus tuslikest nõuetest, mis on ke htestatud siseriiklikes 
õigusaktides ja on tuvastatud programmis. Lisaks, põllumajandustootjad ja teised 
maahaldajad, kes võtavad üle põlluma jandusliku keskkonna kohustused, peavad 
arvestama programmis määratletud väetamis e ja taimekaitseproduktide kasutamise 
miinimumnõuetega. 
Need kohustused tuleb üle võtta viieks aastaks. Vajaduse korral ja kui see on 
õigustatud, võib teatavate kohustuse puhul määr atleda pikema ajavahemiku vastavalt 
korrale, millele viidatakse artikli 95 lõikes 2. 
 
ET 31   ET 4. Toetusi antakse iga-aastasel t ja need katavad lisakulusid ja saamata jäänud tulu, mis 
tulenevad antud kohustusest; vajaduse korral võivad need katta ka tehingute kulusid. 
Vajaduse korral valitakse kasusaajad välja pakkumiskutsete põhjal, rakendades 
majanduslikke, keskkonna- ja loomade heaolu tõhususe kriteeriumeid.  
Toetusele kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 38 
Mittetootlikud investeeringud   
Toetust, mis on ette nähtud artikli 34 punkti a alapunktis v, antakse: 
a) kohustuste saavutamisega seotud investeeri ngutele, mis on võetud va stavalt artikli 34 
punkti a alapunktis iv sä testatus abinõudele; 
b) põllumajandusettevõtete tasandi invest eeringutele, mis tõstavad asjaomaste 
NATURA 2000 alade puhkamisväärtust  
2. alajagu 
Metsamaa säästvale kasutamisele  suunatud meetmete tingimused 
Artikkel 39 
Üldtingimused 
1. Kõnealuse alajao alusel antakse toetust vaid metsade ja metsastatud alade jaoks, mis 
kuuluvad eraomanikele või nende ühenduste le või omavalitsustele või nende 
ühendustele. 
Kõnealust piirangut ei kohaldat a artikli 34 punkti b alapunktides i, vi ja vii ettenähtud 
toetusele. 
2. Käesolevas alajaos kavandatavad meetmed aladel, mis seoses ühenduse metsade 
kaitsega tulekahjude eest on liigitatud keskmi se või suure tuleohuga aladeks, peavad 
olema kooskõlas liikmesriikide poolt kõnealuste alad e jaoks koostatud 
metsakaitsekavadega. 
Artikkel 40 
Põllumajandusmaade esmane metsastamine 
1. Artikli 34 punkti b alapunktis i) ettenähtud toetus võib hõlmata: 
a) sisseseadmiskulusid; b) metsastatud hektarite kohta makstavaid  iga-aastasi lisatasusid, mis on ette 
nähtud metsastatud alade säilitamiskulude  katmiseks kuni viie aasta jooksul, 
c) hektarite kohta makstavaid iga-aastasi  lisatasusid, mis on ette nähtud kuni 
kümne aasta jooksul metsastamise tõttu saamata jäänud tulu katmiseks põllumajandustootjatele või nende ühendus tele või teistele eraõiguslikele 
isikutele, kes on asjaomast maad enne metsastamist harinud. 
 
ET 32   ET 2. Toetus, mida makstakse riigiasutustele kuuluva põllumajandusmaa metsastamise eest, 
katab ainult sisseseadmiskulud. Kui põlluma jandusmaad, mida tahetakse metsastada, 
rendib eraõiguslik isik või ühing, võib maksta lõikes 1 viidatud iga-aastasi lisatasusid. 
3. Toetust põllumaade metsastamiseks ei anta: 
a) põllumajandustootjatele, kellele maksta kse ennetähtaegselt pensionile jäämise 
toetust; 
b) jõulukuuskede istutamiseks. Lühikese raieringiga kiirekasvuliste puuliikide puhul antakse metsastamistoetust 
ainult istutamiskulude katteks. 
4. Põllumajandustootjatele või teistele eraõig uslikele isikutele ja ühingutele antava 
toetuse osas kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 41 
Põllumajandusmaade agrometsan dussüsteemide esmane loomine 
1. Artikli 34 punkti b alapunktis ii ettenähtud to etust makstakse talupidajatele, et luua 
agrometsandussüsteeme, mis ühendaksid ulatuslikud põllumajanduslikud ja metsandussüsteemid. 
See katab sisseseadmiskulud. 
2. Agrometsandussüsteemid  puudutavad maakorraldussüsteeme, kus puid kasvatatakse 
kombineeritult põllumajanduskultuuridega samal maal. 
3. Jõulukuused ja lühikese raie ringiga kiirekasvulised puuliigi d arvatakse antava toetuse 
hulgast välja. 
4. Toetuse osas kehtestatakse I lisas sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 42 
Muude kui põllumajandusmaade esmane metsastamine 
1. Artikli 34 punkti b alapunktis iii ettenähtud toetus katab artikli 34 punkti b alapunkti i 
alusel abi saamiseks sobimatuks tunnistat ud maade metsastamise sisseseadmiskulud.  
2. Toetust ei anta jõulukuuskedele. 3. Eraõiguslikele isikutele ja  ühingutele antava toetuse osas kehtestatakse I lisas 
sätestatud ülemmäär. 
Artikkel 43 
NATURA 2000 toetused 
Artikli 31 punkti b alapunktis iv ettenähtud toetus i makstakse igal aastal ning hektari metsa 
kohta erametsaomanikele või nende ühingutele, et hüvitada tehtud kulutusi, mida on 
põhjustanud metsade ning teiste metsastatud maad e kasutusele piirangute kehtestamine seoses 
direktiivide 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ rakendamisega asjaomasel alal. 
 
ET 33   ET Hüvitiste suurus määratakse kindlaks I lisa s sätestatud alam- ja ülemmäärade vahemikus. 
Artikkel 44 
Metsakeskkonna toetused  
1. Artikli 34 punkti b alapunktis v ettenähtud metsatoetusi makstakse hektari metsa 
kohta saajariikidele, kes teevad vabatahtlikult kulutusi metsakeskkonnale. 
Kõnealused toetused katavad vaid neid  kulutusi, mis lähevad asjakohastest 
kohustuslikest nõudmistest kaugemale. 
Kõnealuseid kulutusi tehakse viie aasta j ooksul. Kui on vajalik ning õigustatud, 
määratakse teatud tüüpi kul utustele muu ajavahemik. 
2. Hüvitised katavad kohustusest tulenevad li sakulud. Neid arvestatakse tegelike kulude 
põhjal. 
Hüvitiste suurus määratakse kindlaks I lisas sätestatud alam- ja ülemmäärade 
vahemikus. 
Artikkel 45 
Metsamajanduse tootmispotentsiaali taasta mine ning vältimisabinõude kasutuselevõtmine 
1. Artikli 34 punkti b alapunktis vi ettenäht ud toetust antakse loodusõnnetuste ja 
tulekahjude poolt kahjustatud metsamajanduse tootmispotentsiaali taastamiseks ning 
asjakohaste vältimisabinõude kasutuselevõtmiseks. 
2. Ennetavad abinõud tulekahjude vastu puudut avad metsasid, mis on liikmesriikide 
poolt liigitatud keskmise või suure tu leohuga metsadeks vastavalt nende 
metsakaitsekavadele. 
Artikkel 46 
Vähetootlikud investeeringud 
Artikli 34 punkti b alapunktis vii ettenäht ud toetust antakse metsainvesteeringutele: 
a) mis on seotud maksekohustuste täitmise ga vastavalt artikli 34 punkti b alapunktis v 
sätestatud meetmele, või 
b) mis suurendavad asjaomase pi irkonna avalikke puhkamisväärtusi. 
3. alajagu 
Piirkondade määramine 
Artikkel 47 
Toetuskõlbulikud alad 
1. Liikmesriigid määravad artikli 34 artikli punk ti a alapunktides i, ii ja iii, samuti 
kõnealuse artikli punkti b alapunkt ides i, iii, iv ja vi sätestatud hüvitiste suhtes 
toetuskõlbulikud alad, võttes arvesse kõnealuse artikli lõikeid 2, 3, 4 ja 5.  
 
ET 34   ET 2. Selleks, et vastata hüvitiste suhtes artikli  34 punkti a alapunktis i sätestatud nõuetele, 
peavad mägipiirkonnad olema piirkonnad, kus maakasutusvõimalused on märkimisväärselt piiratud ja selle kasuta miskulud märgatavalt kasvanud järgmistel 
põhjustel: 
a) eriti rasked kõrgusest tingitud ilmastikutingimused, mille tagajärjel 
kasvuperiood oluliselt lüheneb; 
b) madalamal kõrgusel ei ole suuremal osal kõnesolevast alast kõrgete nõlvade 
tõttu võimalik kasutada masinaid või see nõuab väga kalleid eriseadmeid, või 
kahe nimetatud teguri kombinatsioon, kui igast üksikust asjaolust eraldi 
tulenevad ebasoodsad tingimused ei ole nii rasked, kuid nende koosmõju 
põhjustab samaväärsed ebasoodsad tingimused. 
Mägipiirkondadena käsitatakse 62. laiuskr aadist põhja pool paikne vaid piirkondi ning 
nendega külgnevaid alasid. 
Programmides kinnitavad liikmesriigid oma mägipiirkondade olemasolevat 
piiritlemist või muudavad seda vastavalt erisätetele, mis määratletakse kooskõlas 
artikli 95 lõikes 2 viidatud menetlusega. 
3. Selleks, et vastata hüvitiste suhtes artikli 34 punkti a alapunktis ii sätestatud nõuetele, 
peavad kõnealuse artikli lõ ikes 2 viidatud muud alad kui mägipiirkonnad olema: 
a) mõjutatud märkimisväärsetest ebas oodsatest looduslikest tingimustest, eriti 
pinnase madal tootlikkus või halvad  kliimatingimused ja kus ulatusliku 
põllumajandusliku tegevuse jätkamine on m aaharimise seiskohast oluline, või 
b) mõjutatud erilistest ebasoodsatest lo oduslikest tingimustest ja kus maaharimist 
peaks jätkama, et kaitsta või paranda da keskkonda, säilit ada paikkonda ja 
nimetatud piirkonna turismipotents iaali või kaitsta rannikut.  
Kõnealused alad on looduslike toot mistingimuste seisukohalt homogeensed 
põllumajanduspiirkonnad. 
Mis puudutab esimese alalõigu punktis b viidat ud erilistest ebas oodsatest looduslikest 
tingimustest mõjutatud alasid, siis nende kogupindala ei tohi ületada 10% asjaomase 
liikmesriigi pindalast. 
Liikmesriigid piiritlevad programmides kõneal used piirkonnad vastavalt erisätetele, 
mis määratletakse kooskõlas artikli 95 lõikes 2 viidatud menetlusega. 
4. NATURA 2000 põllumajanduslikud piirkon nad, mis on määratud vastavalt 
direktiividele 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ, vast avad hüvitiste suhtes artikli 34 punkti 
a alapunktis iii sätestatud nõuetele. 
5. Piirkonnad, mille puhul metsastamine on asjakohane, kuna seda tingib keskkond nagu 
näiteks kaitse erosiooni ee st või metsaressursside laiendamine, et leevendada 
kliimamuutusi, vastavad hüvitiste suhtes artikli 34 punktib alapunktides i ja iii 
sätestatud nõuetele. 
Vastavalt direktiividele 79/409/EMÜ ja 92/43/EMÜ määratud NATURA 2000 
metsaalad vastavad hüvitiste suhtes artik li 34 punkti b alapunkt is iv sätestatud 
nõuetele.  
 
ET 35   ET Keskmise või suure tuleohuga metsaalad va stavad hüvitiste suht es artikli 34 punkti b 
alapunktis vi sätestatud nõuete le seoses ennetavate abinõudega tulekahjude vastu. 
4. alajagu 
Standardite arvestamine 
Artikkel 48 
Toetuse vähendamine või tühistamine 
Kui saajariigid, kes saavad hüvitust vastavalt ar tikli 34 punkti a alapunk tidele i–iv ja punkti b 
alapunktidele i, iv ja v neile omistatava tegevus e või tegevusetuse tule musel, ei arvesta kogu 
valduse suhtes komisjoni määruse (EÜ) nr 17 82/2003 artiklites 4 ja 5 ning III ja IV lisas 
sätestatud kohustuslikke nõudeid, vähendatakse sell el kalendriaastal makstavate otsetoetuste 
kogusummat, mil tingimusi ei täidet ud, või tühistatakse see summa. 
Üksikasjalikud eeskirjad toetuse vähendamise või tühistamise osas sätestatakse kooskõlas 
artikli 95 lõikes 2 osutatud korraga. Sellega seoses võetakse arvesse tuvastatud rikkumiste 
tõsidust, ulatust, püsivust ja korduvust. 
3. JAGU 
3. PRIORITEETNEPÕHISUUND: 
MAAPIIRKONDADE  MAJANDUSE  MITMEKESISTAMINE   
JA ELUKVALITEET  MAAPIIRKONDADES 
Artikkel 49 
Meetmed 
Kõnealuses jaos sätestatud toetus hõlmab: 
a) meetmeid, millega mitmekesistada m aapiirkondade majandust, kaasa arvatud: 
i) mittepõllumajandusliku tegevuse mitmekesistamine,  
ii) toetus mikroettevõtete loomiseks ja  arendamiseks, eesmärgiga soodustada 
ettevõtlust ning arendada majanduslikku terviklikkust, 
iii) turismiga seotud tegevuse toetamine, iv) looduspärandi kaitse ja haldamine,  selle kvaliteedi parandamine, mille 
eesmärgiks on majanduse püsiv areng; 
b) meetmed parandamaks maapiirkondade  elukvaliteeti, kaasa arvatud: 
i) oluliste teenuste osutamine maap iirkondade majandusele ja maaelanikkonnale, 
ii) külade renoveerimine ja arendamine  ning maapiirkondade kultuuripärandi 
kaitsmine ning selle kvaliteedi parandamine; 
c) kutseõppe meede ettevõtjatele, kes te gutsevad valdkondades, mida hõlmab 
3. prioriteetne põhisuund; 
 
ET 36   ET d) kutseoskuste ja entusiasmi meede, mille eesmärgiks on valmistada ette ja rakendada 
kohalikku arengustrateegiat. 
1. alajagu 
maapiirkondade majanduse mitmekes istamise meetmete tingimused 
Artikkel 50 
Mittepõllumajandusliku te gevuse mitmekesistamine 
Artikli 49 punkti a alapunktis i sätestatud toetus e saaja on kas talupida ja, tema abikaasa või 
üks nende lastest. 
Artikkel 51 
Ettevõtete asutamise ja nende arendamise toetus 
Artikli 49 punkti a alapunktis ii sätestatud to etus puudutab ainult mikr oettevõtteid, nagu on 
määratletud komisjoni 6. mai 2003. aasta soovituses 2003/361/EÜ. 
Artikkel 52 
Turismiga seotud tegevuse toetamine 
Artikli 49 punkti a alapunktis iii sä testatud toetus hõlmab järgmist: 
a) väikesemahulised infrastruktuurid, nagu näiteks teabekeskused ja turismipaikade 
tähistamine; 
b) vabaajainfrastruktuur, mis pakub juurde pääsu looduslikele al adele, ni ng väikese 
mahutavusega majutus; 
c) maapiirkondade turismiga seotud turismit oodete arendamine ja turuleviimine. 
Artikkel 53 
Looduspärandi kaitse ja haldamine ni ng selle kvaliteedi parandamine  
Artikli 49 punkti a alapunktis iv sätestatud toetus hõlmab keskkonnateadlikke meetmeid, 
turismi parandamist ning NATURA 2000 paikade ning teiste kõrge loodusliku väärtusega 
paikadega seotud kaitse- ning ha ldusplaanide väljatöötamist. 
2. alajagu 
Maapiirkondade elukvaliteedi parandamise meetmete tingimused 
Artikkel 54 
Põhiteenuste osutamine maapiirkondade  majandusele ja maaelanikkonnale 
Artikli 49 punkti b alapunktis i sätestatud toetus  katab põhiteenuste sisseseadmise küladele või 
külade rühmadele ja nendega seotud väik esemahulistele infrastruktuuridele. 
 
ET 37   ET Artikkel 55 
Külade renoveerimine ja arendamine ning maapiirkondade kultuuripärandi kaitsmine 
Artikli 49 punkti b alapunktis ii sätestatud toet us puudutab uurimusi ja investeeringuid, mis on 
seotud: 
a) külade parandamise või arendamise programmiga; 
b) maapiirkondade kultuuripärandi säilitamise, taastamise ja selle kvaliteedi 
parandamisega küla tasandil või külaosa tasandil, nagu näiteks küla keskus, 
ajaloolised paigad või monumendid. 
3. alajagu 
 Kutseõpe ning kutseoskuste omandamine ja arendamine 
Artikkel 56 
Kutseõpe 
Artikli 49 punktis c sätestatud kuts eõppetoetus ei hõlma sellist te oreetilist või pr aktilist õpet, 
mis moodustab kesk- või kõrghariduse ta vaprogrammide või -süsteemide osa. 
Artikkel 57 
Oskuste omandamine ja arendamine  
Artikli 49 punktis d nime tatud toetus hõlmab: 
a) vastava valdkonna uuringud; 
b) valdkonda ja kohalikku arengustrateegiat puudutavad informatsiooni levitamise 
vahendid; 
c) maaelu arengu programmi ettevalmistu sse ja rakendamisse kaasatud personali 
väljaõppe; 
d) reklaamiüritused ja juhtide väljaõppe. 
4. alajagu 
prioriteetsete põhisuundade rakendamine 
Artikkel 58 
Kohalikud arengustrateegiad 
Artiklis 49 toodud meetmeid rakendatakse eelis tatavalt kohalike arengustrateegiate raames. 
Artikkel 59 
Piiritlemine  
Kui selle lõike alla kuuluv meede on toetuskõlbulik ka ühenduse teiste abivahendite raames, 
sealhulgas struktuurifondide ja Euroopa Kalandus fondi raames, peab iga liikmesriik sätestama 
piiritlemiskriteeriumid, millistel alustel toetatak se ettevõtmisi fondi vahenditega ja millistel 
alustel toetatakse ettevõtmisi ühenduse teiste abivahenditega. 
 
ET 38   ET 2. PEATÜKK 
LEADER 
1. JAGU  
LEADER  LÄHENEMINE  
Artikkel 60 
Mõiste  
LEADER lähenemine on kohalik arengustrateegia, mis hõlmab vähemalt järgnevaid elemente: 
a) selgelt määratletud ma aterritooriumite allpiirkonda dele suunatud piirkondlikud 
kavad; 
b) altpoolt tulev algatus, m ille kohalikku arengustrateegia vä ljatöötamist ja rakendamist 
puudutav otsustamisõigus on kohalikel tegevusrühmadel; 
c) kohalikud riigi- ja erao salusega partnerlused; 
d) mitmeetapiline üldine lähenemine , mis põhineb kohaliku majanduse erinevate 
sektorite asjaosaliste ja projektide vastastoimel; 
e) uuenduslike lähenemiste rakendamine; f) koostööprojektide rakendamine; g) kohalike partnerite võrgustikud 
Artikkel 61 
Kohalikud tegevusrühmad 
1. Partnerlusel põhinevat lähenemisviisi kohalikule arengule ra kendavad kohalikud 
tegevusrühmad, kes vastavad järgmistele tingimustele: 
a) nad peavad välja pakkuma  integreeritud kohaliku arengu strateegia ja vastutama 
selle rakendamise ees; 
b) nad peavad koosnema kas rühmast, mis on juba kvalifitseeritud LEADER II
13 
poolt või LEADER+14 algatajate poolt vastaval t LEADER lähenemisele, või 
moodustama uue rühma, kes esindab partnereid erinevatest sotsiaal-
majanduslikest sektoritest asjaomases piirkonnas. Otsustamistasandil peavad 
majanduslikud ja sotsiaalsed partnerid kaasamaks põllumajanduslikke ühendusi, põllumajandusega seotud naisi, noori ja ühendusi moodustama vähemalt 50% kohalikust osalusest; 
c) nad peavad olema võimelised määrat lema ja rakendama arengustrateegiat 
asjaomases piirkonnas; 
                                                
 
13 Komisjoni 19. märtsi 1991. aasta teatis (EÜT C 73, 19.3.1991). 
14 Komisjoni 14. aprilli 2000. aasta teatis (EÜT C 139, 18.5.2000, lk 5). 
 
ET 39   ET d) nad peavad valima kas haldus- ja  rahandusealase juhi, kes on võimeline 
haldama avalikke fonde ja tagama partne rluse rahuldava toimimise, või tulema 
kokku seaduslikult konstitutsiooniga ära määratletud ühise struktuurina, mis garanteerib partnerluse rahuldava toimim ise ja võime hallata avalikke fonde. 
2. Selle strateegiaga hõlmatud ala peab olem a ühtne ja pakkuma inimeste osas tõhusat 
kriitilist massi, rahandusli kke ja majanduslikke vahendeid toetamaks elujõulist 
arengustrateegiat. 
3. Kohalikud tegevusrühmad peavad valima projektid, mida selle strateegia raames 
finantseeritakse. Nad võivad välj a valida ka koostöö projektid. 
2. JAGU 
Abi piirkonnad 
Artikkel 62 
Meetmed 
Toetus, mida antakse LEADER`i priorite etse üldsuunaraames, on ette nähtud: 
a) kohalike maaelu arengu st rateegiate rakendamiseks LEADER lähenemise teel, 
eesmärgiga saavutada kolme prioriteet se üldsuuna hulgast ühe või rohkema 
eesmärgid, mis on määratletud ära käesoleva jaotise I peatükis; 
b) koostööprojektide rakendamiseks, mi s hõlmavad punktis a esitatud eesmärke; 
c) kohaliku tegevusgrupi juhtimiseks, mis nõua b oskusi ja territooriumi arendamist. 
1. alajagu 
Tingimused 
Artikkel 63 
Kohalike strateegiate rakendamine 
1. Selle toetuse puhul, millele on viidatud ka artikli 62 punktis a, strateegia raames 
tehtavad toimingud peavad vastama eesmä rkidele, mis sätestatud käesolevas 
määruses iga prioriteetse üldsuuna kohta eraldi. 
2. Kui planeeritud meetmed vastavad meetmetele, mis käesolevas määruses sätestatud 
iga prioriteetse põhisuuna jaoks, tuleb tähtsamaid tingimusi kohaldada kooskõlas 
käesoleva jaotise I peatükiga. 
Artikkel 64 
Koostöö  
1. Toetust, millele on viidatud artikli 62 punktis  b, antakse territoor iumitevahelistele ja 
rahvusvahelistele koos tööprojektidele. 
Piirkondadevaheline koostöö  – koostöö liikmesriigi piires.  
 
ET 40   ET Rahvusvaheline koostöö  – koostööderinevate liikmesriik ide territooriumite vahel ja 
liitu mittekuuluvate riikide territooriumitega . 
2. Toetuskõlbulikud on vaid Euroopa Lii du territooriumitega seotud kulutused. 
3. Artiklit 63 kohaldatakse ka koostööprojektide puhul 
Artikkel 65 
Kutseoskuste omandamine 
Kutseoskuste omandamise toetust, millele on viidatud artikli 62 punktis c, antakse esmajoones 
uutele piirkondadele, kus LEADER lähe nemisviisi pole veel kohaldatud. 
2. alajagu 
Prioriteetse põhisuuna rakendamine 
Artikkel 66 
Prioriteetse põhisuuna rahastamine 
Kogu fondi toetusest programmile peab vä hemalt 7% eraldama LEADER prioriteetse 
põhisuuna rakendamisele. 
III PEATÜKK 
TEHNILINE TOETUS 
Artikkel 67 
Tehnilise toetuse rahastamine 
1. Vastavalt määruse .../... [ühise põllumaja nduspoliitika rahastamin e ] artiklile 5 võib 
fond kasutada kuni 0,30% oma aastasest raha eraldusest ettevalmis tava, järelevalve, 
haldustoetuse, hindamise ja kontrollimeetmete rahastamiseks komisjoni algatusel ja/või selle nimel. Neid te guviise viiakse täide vastavalt määruse (EÜ, Euratom) nr 
1605/2002 artikli 53 lõikele 2 ning kõigile teis tele antud määruse sätetele ja selle 
rakendusviisidele, mida kohaldatakse  eelarve täitmisele sellel kujul. 
2. Liikmesriikide algatusel võib fond ig a maaelu arengu programmi puhul rahastada 
programmi toetuse ettevalmistuse, haldamis e, järelevalve, hindamise, informatsiooni 
ja kontrollimehhanisme. 
Iga programmi kogusummast võib ant ud meetmetele eraldada kuni 4%. 
Eelnevas alalõigus antud piirmäära piires  peab iga programm reserveerima summa, 
artiklis 69 osutatud riikliku maaelu võrgus tiku rajamiseks ja tööshoidmiseks .  
Artikkel 68 
Euroopa maaelu arengu võrgustik 
Ühenduse tasemel maaelu arenguga tegelevate  siseriiklike võrgus tike, ettevõtete ja 
administratsioonide omavahelise võrgustiku moodustamiseks tuleb paika panna Euroopa 
maaelu arengu võrgustik vastavalt artikli 67 lõikele 1. 
 
ET 41   ET Euroopa võrgustiku eesmärgid on: 
a) koguda, analüüsida ja levitada teavet  ühenduse maaelu arengu meetmete kohta, 
b) koondada, levitada ja kindlustada ühendus e tasandil hästi toimivat maaelu arengu 
alast tegevust, 
c) tagada teave ühenduse maapiirkondades ning  liitu mittekuuluvates riikides toimuva 
arengu kohta, 
d) organiseerida ühenduse tasandil koosolekui d ja seminare neile, kes maaelu arenguga 
aktiivselt tegelevad, 
e) rajada ning juhtida eksper tvõrgustikke, selleks et aida ta kaasa kogemuste vahetusele 
ja maaelu arengu poliitika rakendamise ning hindamise toetamisele, 
f) toetada siseriiklikke võrgustikke ning riikideülese koostöö algatusi. 
Artikkel 69 
Siseriiklik maaeluvõrgustik 
1. Iga liikmesriik asutab riikliku maaeluvõr gustiku, mis koondab kõik maaelu arengus 
osalevad organisatsioonid ja asutused. 
2. Toetust, millele viidatakse artikli 67 punktis 2, antakse:  
a) võrgustiku haldamiseks vajalikele struktuuridele; b) tegevuskava jaoks, mis sisaldab vähe malt heade loovutatavate tavade tunnuseid 
ja sätteid teabega nende kohta, võrgus tiku haldamist, kogemuste ja oskusteabe 
vahetamise korraldust, treeningprogr ammide ettevalmistamist kohalikele 
tegevusrühmadele koos ja riigisisese ja  rahvusvaheliseks koostöö loomise ja 
tehnilise abiga . 
V JAOTIS 
FONDI  TOETUS 
Artikkel 70 
Vahendid ja nende jaotus 
1. Kulutusteks ettenähtud Fondi rahalis ed vahendid ajavahemikuks 2007–2013 on 88.75 
miljardit eurot vastavalt 2004. aasta hindadele . Aastane analüüs on esitatud II lisas. 
Nendest rahalistest vahenditest, vähemalt 31.3 miljardit eurot koondatakse vastavalt 2004. aasta hindadele lähenemiseesmärgi s uhtes toetuskõlbulik ele piirkondadele. 
2. 3% lõikes 1 viidatud rahalistest vahenditest, koguseliselt 2.66 miljardit eurot vastavalt 
2004. aasta hindadele , paigutatakse  artiklis 92 mainitud varusse. 
3. 0,30% lõikes 1 viidatud vahenditest, kogus eliselt 0,27 miljardit eurot vastavalt 2004. 
aasta hindadele, antakse komisjoni tehnilise ks abistamiseks nagu on viidatud artikli 
67 lõikes 1. 
 
ET 42   ET 4. Lõikes 1 nimetatud summade programmeerimiseks ja edasiseks Euroopa ühenduste 
üldeelarvesse lülitamiseks seotakse need  summad iga-aastase 2% indeksiga.  
5. Komisjon teeb liikmesriigiti pärast lõiget es 2 ja 3 esitatud summade mahaarvamist 
lõikes 1 nimetatud summade esialgse ig a-aastase suunava jaotuse, mis põhineb 
objektiivsetel kriteeriumitel ja võtab arvesse järgmist: 
a) lähenemiseesmärgi suhtes toetuskõlb ulikele piirkondadele eraldatud summad; 
b) varasemad tulemused ja c) ekriolukorrad ja -vajadused. 
Komisjon vaatab 2011. aastal läbi 2012. ja  2013. aasta aastaer aldused lõikes 2 
viidatud summade jaotamise eesmärgil.  
6. Lisaks lõikes 5 toodud kogustele võtab liikmesriik programmeerimise eesmärgil 
arvesse kohandustest tulenevad kogused na gu on sätestatud määruse (EÜ) nr…/… [ 
ühise põllumajanduspoliitika raha stamine] artikli 12 lõikes 2. 
7 Komisjon kinnitab, et kogu aastaeraldus EAGGF arendusrahastust pärit fondist 
ükskõik millisele liikmesriigile vastavalt käesolevale määrusele, ERFst ja ESFst vastavalt määrusele (EÜ) nr .../… [k.a  ERFi panus Euroopa naaberriikide 
rahastamisvahendi (vastavalt määrusel e (EÜ) nr…/…) ja ühinemiseelse 
rahastamisvahendi (vastavalt määrusel e (EÜ) nr…/…) piiriülese koostöö 
rahastamisse] ning osast FIFGist lähenemisobjektiivi toetamisel, ei ületa 4% selle liikmesriigi SKTst, nagu on määratud institutsioonidevahelise kokkuleppe vastuvõtmise hetkel. 
Artikkel 71 
Fondi toetus 
1. Otsus, mis võtab vastu maaelu arengu progr ammi, määrab maksimaalse toetuse hulga 
fondilt iga prioriteetse valdkonna kohta. Otsus peab vajaduse korral selgelt määratlema lähenemiseesmärgi alusel toetuskõlbulikele piirkondadele ettenähtud 
assigneeringud. 
2. Fondi toetus tuleb arvutada toetuskõlbu like siseriiklike kulud e kogusumma põhjal.  
3. Fondi toetusmäär tuleb paika panna ig a prioriteetse põhisuuna puhul. Esimese 
(konkurentsivõime) ja kolmanda põhisuuna puh ul (mitmekesistamine ja elukvaliteet) 
tuleb rakendada vastaval t järgmiseid ülemmääri: 
a) 75% toetuskõlbulikest siseriikli kest kuludest määruse (EÜ) nr…/… 
[ühtekuuluvus] artikli 5 lõigetes 1 ja 2 nimetatud piirkondades ];  
b) 50% toetuskõlbulikest siseriikli kest kuludest teistes piirkondades.  
Teise prioriteetse põhisuuna korral (m aaharimine) ja LEADER põhisuuna korral 
kohaldatakse vastavalt järgmisi ülemmääri: 
a) 80% toetuskõlbulikest siseriikli kest kuludest määruse (EÜ) nr…/… 
[ühtekuuluvus] artikli 5 lõigetes 1 ja 2 nimetatud piirkondades;  
 
ET 43   ET b) 55% toetuskõlbulikest siseriikli kest kuludest teistes piirkondades.  
Minimaalne fondi toetusmäär põhi suuna tasandil peab olema 20%.  
4. Hoolimata lõikes 3 sätestatud ülemmääras t, võib fondi toetus t suurendada viie 
protsendi võrra äärepoolsemate piirkonda de ja väiksemate Egeuse saarte 
programmide osas.  
5. Komisjoni initsiatiivil või tema nimel kasutusele võetud tehnilise abi meetmeid 
võidakse toetada kuni 100% ulatuses.  
6. Fondi finantseeritud Toiming ei tohi om a toetuskõlbulikkuse ajal samaaegselt kasu 
saada struktuurifondidelt, ühtekuuluvus fondidelt või ükskõik milliselt ühenduse 
finantsasutuselt. Fondi kaasrahastatud kulut usi ei tohi kaasrahastada mõne teise 
ühenduse rahandusvahendi abil. 
Toiming võib saada fondi toetust ainult ühe  maaelu arengu programmi alusel korraga. 
Seda võib rahastada ainult ühe põhisuuna  ulatuses maaelu arengu programmis. 
7. Siseriiklikud kulud ettevõte te toetuse puhul peab olema kooskõlas riiklikku toetust 
arvesse võttes sätestatud toetusmääradega, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti. 
Artikkel 72 
Kulude toetuskõlblikkus  
1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr .../ ... [Ühise põllumajanduspoliitika rahastamine] 
artikli 39 lõike 1kohaldamist, on kulud fondi suhtes toetuskõlbulikud, kui asjaomast 
toetust maksab makseasutus ajavahemi kus 1. jaanuar 2007 kuni 31. detsember 2015. 
Kaasrahastatud toiminguid ei või lõpeta da enne toetuskõlbulikkuse algkuupäeva. 
Programmi artikli 18 kohase l muutmisel lisanduvad uue d kulutused muutuvad 
toetuskõlbulikeks kuupäevast, kui komisj on programmimuutuste taotluse vastu on 
võtnud . 
2. Kulud on fondi suhtes toetuskõlbulikud ai nult siis, kui need on tehtud kõnealuse 
programmi korraldusasutuse otsustatud ja selle vastutusel ol evatele toimingutele 
kooskõlas korraldusasutuse sätestatud kriteeriumitele. 
3. Kulude toetuskõlbulikkuse reeglid tule b sätestada riiklikul  tasandil, kooskõlas 
käesolevas määruses sätestatud teatavat ele maaelu arengu meetmete tingimustele. 
Järgnevad kulud ei ole siiski fondi suhtes to etuskõlbulikud: 
a) käibemaks, b) võlaintress, c) maaost, mille maksumus ületab 10% kogu antud toimingu toetuskõlbulikest 
kuludest.  
4. Lõigete 1–3 sätteid ei rake ndata artikli 67 lõike 1. 
 
ET 44   ET 5. Fondi toetus võib olla muul kujul kui  rahaline toetus. Vajaduse korral võidakse 
määratleda vastavalt artikli 95 lõikes 2 sätestatud korrale täpsed reeglid. 
Artikkel 73 
Investeeringutega seotud toimingute kestus 
1. Ilma et see piiraks teenuste vaba liikum ise ja asutamisvabadusega seonduvate reeglite 
kohaldamist artiklite 43 kuni 49 mõistes, peab Liikmesriik või korraldusasutus 
tagama, et investeerimistoiming säilitab fondi  toetuse, kui nimetatud toimingu osas ei 
tehta seitsme aasta jooksul al ates korraldusasutuse otsuse st olulisi muudatusi, mis: 
a) mõjutaksid selle laadi või rakendusti ngimusi või annaks õigustamata eelise 
mõnele ettevõttele või riigiorganile; 
b) tulenevad omandisuhete muutuses t infrastruktuuri te atavas osas või 
tootmistegevuse lõpetamisest või selle asukoha muutmisest. 
2. Määrustikuvastaselt makstud summad tuleb ta gasi maksta vastavalt määruse (EÜ) nr 
…/… [Ühtse põllumajanduspoliitik a rahastamine] artiklile 33. 
VI JAOTIS 
JUHTIMINE,  KONTROLL  JA TEAVE 
I PEATÜKK 
JUHTIMINE JA KONTROLL 
Artikkel 74 
Komisjoni vastutus 
Usaldusväärse finantsjuhtimise kindlustamiseks ühise juhtimise kontekstis vastavalt EÜ 
asutamislepingu artiklile 274 tegeleb komisjon m ääruse (EÜ) nr .../... artiklis 9 sätestatud 
meetmete ja kontrolliga [Ühise põllumajanduspoliitika rahastamine]. 
Artikkel 75 
Liikmesriikide vastutus 
1. Tagamaks et ühenduse finantshuvid on efek tiivselt kaitstud, võt avad liikmesriigid 
vastu kõik määruse nr…/… artiklis 9 sätestatud õigusnormid [Ühise 
põllumajanduspoliitika rahastamine]. 
2. Enne programmi vastuvõtmist tagavad liikmesriigid olulis te juhtimis- ja 
kontrollisüsteemide rajamise kooskõlas järgmiste nõuetega: 
a) juhtimise ja kontrolliga seotud organite  ülesannete selge määratlemine ja iga 
organi sisemiste ülesannete selge jaotus; 
b) adekvaatne ülesannete lahusus juhtimis e ja kontrolliga seotud organite vahel ja 
iga taolise organi sees; 
 
ET 45   ET c) piisavad rahalised va hendid igale organile tall e määratud ülesannete 
teostamiseks; 
d) efektiivne sisekontrolli korraldam ine, k.a ühenduse nõuete, mis puudutavad 
riiklike abide kombina tsioone, järgimine; 
e) efektiivne aruandlus- ja kontrollisüs teem, kus ülesannete täitmine on 
delegeeritud; 
f) täitmisele kuuluvate ülesannetega seotud menetluskäsiraamatu olemasolu; 
g) korraldused süsteemi tõhusa toimimise auditeerimise kohta; 
h) usaldusväärsed raamatupidamis-, kontro lli- ja finantsaruandlussüsteemid 
elektroonilisel kujul; 
i) piisavat kontrolljälge tagavad süsteemid ja meetmed. Liikmesriigid vastutavad süsteemide tõhus a toimimise tagamise eest kogu programmi 
jooksul.  
3. Liikmesriigid tagavad kontrolli vastavalt üksikasjalikele rakenduseeskirjadele, mis 
võetakse vastu kooskõlas artikli 95 punktis 2 viidatud menetlusele, eriti mis puudutab 
kontrolli tüüpi ja tugevust, mida rakenda takse erinevate maaelu arengu meetmete 
eripärale. 
Artikkel 76 
Ametiasutuste määramine 
Liikmesriik määrab iga maaelu arengu programmi jaoks:  
a) juhtiva ametiasutuse programmi haldamiseks, milleks on liikmesriigi poolt määratud 
avalik või eraviisiline riiklik, piirkondlik võ i kohalik organ või liikmesriik ise, juhul 
kui see täidab antud ülesandeid; 
b) makseasutuse, mis on ette nähtud m ääruse (EÜ) nr…/… artikliga 6 [Ühise 
põllumajanduspoliitika rahastamine];  
c) kinnitava organi, mis on ette nähtud määruse (EÜ) nr.../... artikliga 7 [Ühise 
põllumajanduspoliitika rahastamine];  
Artikkel 77 
Juhtiv ametiasutus 
1. Juhtiv ametiasutus vastutab programmi tõhusa, tõhusa ja korrektse haldamise ja 
rakendamise eest ning eriti järgneva eest: 
a) tagab, et vahendite eraldamiseks valitud tegevus on kooskõlas maaelu arengu 
programmile rakendatava kriteeriu miga ning see vastab selle kogu 
rakendamisperioodi jooksul kohaldat avate ühenduse ja siseriiklikele 
eeskirjadele ja ühenduse poliitikale; 
 
ET 46   ET b) tagab, et eksisteerib elektroonilises vor mis süsteem rakendamise  statistilise info 
salvestamise ja säilitamise kohta, mi s on piisav järelevalve ja hindamise 
eesmärgiks; 
c) tagab, et vahendite saajad ja muud tegevuse rakendamisega seotud organid: 
i) on teadlikud kohustustest, mis tu lenevad eraldatud toetustest ning 
säilitavad kas eraldi raamatupi damissüsteemi või adekvaatse 
raamatupidamiseeskirja kõigi tehingut e jaoks, mis on tegevustega seotud, 
ja 
ii) on teadlikud nõuetest, mis puudutav ad andmete edastamist juhtivale 
ametiasutusele ning toodangu väljal aske ja tulemuste aruandlust; 
d) tagab, et programmi hindamine viiaks e läbi käesolevas määruses sätestatud 
ajavahemiku jooksul ning see on vastavuses üldise kontrolli- ja hindamisraamistikuga ja teostatud hinda mine esitatakse olu listele riiklikele 
ametivõimudele ja komisjonile; 
e) koordineerib järelevalvekomiteed ja saadab sellele dokumendid, mis on 
vajalikud programmi rakendamise kontrollimiseks selle konkreetsete eesmärkide valguses; 
f) tagab kooskõlastatuse kohustustega,  mis puudutavad artiklis 80 viidatud 
avalikustamist;  
g) koostab iga-aastase arenguaruande ni ng peale järelevalvekomiteelt heakskiidu 
saamist esitab selle komisjonile; 
h) tagab, et makseasutus saaks kogu vaja liku informatsiooni võetud meetmete ja 
läbiviidud kontrollide kohta, mis on seot ud vahendite eraldamise jaoks valitud 
tegevustega, enne kui on antud volitused maksete tegemiseks. 
Juhul kui osa selle ülesandeid on delege eritud teisele organi le, säilitab juhtiv 
ametiasutus täieliku vastutuse nende ülesanne te juhtimise ja rakendamise tõhususe ja 
korrektsuse eest. 
Artikkel 78 
Makseasutus 
Makseasutus vastutab saajatele väljamakstava te toetuste kinnitamise, väljamaksmise ja 
raamatupidamisarvestuse eest ni ng ühenduse toetuse vastuvõtmi se eest vastavalt määrusele 
(EÜ) nr.../... [Ühise põllumajanduspoliitika rahastamine]. 
Artikkel 79 
Kinnitav organ 
Kinnitav organ kontrollib maaelu arengu programmi  juhtimis- ja kontrollisüsteemi tõhusat 
toimimist kooskõlas määrusega (EÜ) nr.../... [Ühise põllumajanduspoliitika rahastamine]. 
 
ET 47   ET II PEATÜKK 
TEAVE JA AVALIKKUS  
Artikkel 80 
Teave ja avalikkus 
1. Liikmesriigid edastavad osaliselt rahastatud tegevuste kohta teavet ja avalikustavad 
neid. See teave on suunatud Euroopa kodanikele. Sellega tõstetakse esile ühenduse 
roll ja kindlustatakse fondi  toetuste läbipaistvus.  
2. Programmi juhtiv ametiasutus vastutab selle avalikustamise eest: 
a) asutus teavitab potents iaalseid tulusaajaid, profe ssionaalseid organisatsioone, 
majanduspartnereid ja tö ösuhte pooli, sugude võrdõi guslikkuse edendamisega 
seotud organeid ja asjassepuutuvaid mitte riiklikke organisatsioone võimalustest, 
mida programm pakub ja programmi rahaliste vahendite kättesaadavuse 
eeskirjadest; 
b) asutus teavitab abisaajaid ühenduse toetuse suurusest; c) asutus teavitab Eur oopa kodanikke ühenduse rollist programmides ja selle 
tulemustest. 
VII  JAOTIS 
JÄRELEVALVE,  HINDAMINE  JA RESERV 
I PEATÜKK 
JÄRELEVALVE 
Artikkel 81 
Järelevalvekomitee 
1. Liikmesriik moodustab järelevalvekom itee iga maaelu arengu programmi jaoks 
korraldusasutuse nõusolekul ning pä rast pooltega konsulteerimist. 
Iga järelevalvekomitee moodustatakse hiljem alt kolme kuu jooksul pärast programmi 
heakskiitmist. 
Iga komitee koostab vastava liikmesriigi institu tsioonilise, õigus- ja finantsraamistiku 
piires oma töökorra ning kooskõlastab selle korraldusasutusega täitmaks oma 
kohustusi vastavalt käesolevale määrusele. 
2. Järelevalvekomitee eesistu jaks on liikmesriigi või ko rraldusasutuse esindaja.  
Selle koosseisu määrab liikmesriik poolt ja see kaasab ka artikli 6 lõikes 1 nimetatud 
pooli 
Komisjoni esindaja võib osaleda jä relevalvekomitee töös nõuandjana. 
 
ET 48   ET Artikkel 82 
Järelevalvekomitee kohustused 
Järelevalvekomitee peab tagama, maaelu arengu programmi rakendamise tõhususe. Sellest 
tulenevalt järelevalvekomitee: 
a) peab programmi heakskiitmisele järgneva  nelja kuu vältel hindama ja heaks kiitma 
rahastatud tegevuste valikukr iteeriumid. Valikukriteeriume id muudetakse vastavalt 
programmi vajadustele; 
b) peab korrapäraselt korraldusasutuse es itatud dokumentide põhjal jälgima arengut 
kindlate programmi eesmärkide saavutamise suunas; 
c) peab uurima rakendamise tulemusi, iseäran is prioriteetsete põhisuundade eesmärkide 
saavutamist ja käimasolevaid hinnanguid; 
d) peab enne komisjonile saatmist aasta te gevusaruande ja viimase tegevusaruande üle 
arutama ja need heaks kiitma; 
e) võib teha ettepaneku korraldusasutusele programmi muutmiseks või läbivaatuseks, 
artiklis 4 määratletud fondi eesmärki de saavutamiseks või selle juhtimise 
parandamiseks, kaasa arvatud finantsjuhtimine; 
f) peab hindama ja heaks kiitma iga ette panekut muuta komisjoni otsuse sisu fondi 
toetuse osas. 
Artikkel 83 
Järelevalve alane tegevus 
1. Korraldusasutus ja järelevalvekomitee jä lgivad programmi rakendamise kvaliteeti. 
2. Korraldusasutus ja järelevalvekomitee v iivad läbi maaelu arengu programmide alast 
järelevalvet rahandus-, rakendus - ja tulemusnäitajate abil. 
Artikkel 84 
Ühine järelevalve ja hindamise raamistik 
Ühine järelevalve ja hindamise raamistik koos tatakse komisjoni ja liikmesriikide koostöös 
ning kohandatakse vastavalt artikli 95 lõikes 2 sätestatud korrale. Raamistik määratleb piiratud 
arvu igale programmile kohandatavaid ühiseid näitajaid. 
Artikkel 85 
Näitajad 
1. Maaelu arengu programmide arengut, tõhususust ja tulemuslikkust nende eesmärkide 
suhtes mõõdetakse programmide algolukorra  näitajate, rahastamise, rakenduse, 
tulemuste ja mõju põhjal. 
2. Iga maaelu arengu programm määratleb piiratud arvu programmile eriomaseid 
lisanäitajaid. 
3. Kui abi iseloom seda võimaldab, jaotatakse  näitajate andmed kasusaajate soo ning 
vanuse järgi. 
 
ET 49   ET Artikkel 86 
Iga-aastane arenguaruanne 
1. Esmakordselt 2008. aastal ja 30. juuniks  igal aastal saadab korraldusasutus 
komisjonile iga-aastase arenguarua nde programmi rakendamise kohta. 
Korraldusasutus saadab viimase arengua ruande programmi rakendamise kohta 
komisjonile hiljemalt 30. juuniks 2016. 
2. Iga-aastane arenguaruanne peab sisaldama järgmiseid elemente: 
a) iga üldtingimuste muutus, mis mõ jutab otseselt programmi rakendamise 
tingimusi, samuti iga muutus ühenduse ja siseriiklikus poliitikas, mis mõjutab 
fondi ja teiste finantsvahe ndite vahelist kooskõlastatust; 
b) programmi areng seatud eesmärkide suht es, väljund- ja tulemusnäitajate põhjal; 
c) programmi rahandusalane rakendamine , esitades iga meetme osas aruande 
abisaajatele makstud kulude kohta; kui  programm hõlmab lähenemiseesmärgi 
alusel toetuskõlbulikku piirkonda, määratletakse kulusid eraldi; 
d) korraldusasutuse ja järelevalv ekomitee astutud sammud programmi 
rakendamise kvaliteedi ja tõhususe tagamiseks, täpsemalt: 
i) järelevalve- ja hinnangumeetmed; ii) kokkuvõte programmi haldamisel te kkinud põhiprobleemidest ja võetud 
meetmetest, k.a vastusena artiklis 87 toodud märkustele; 
iii) tehnilise abi kasutamine; iv) astutud sammud programmi ava likustamise tagamiseks kooskõlas 
artikliga 80; 
e) avaldus ühenduse poliitikaga nõus tumise kohta toetuse kontekstis, k.a 
ettetulnud probleemide määratlemine  ning nende lahendamiseks võetud 
meetmed; 
f) eraldi peatükk meetmete arengu ja rahastamise kohta LEADER lähenemise all; 
g) vajaduse korral tagastatud toetuse taas kasutamine määruse artiklis 33 (EÜ) 
nr…/…. [ Ühise põllumajanduspoliitika rahastamine]. 
3. Aruanne loetakse määruse (EÜ) nr …/… [ Ühise põllumajanduspo liitika rahastamine] 
artikli 26 kohaldamist silmas pidades vastuvõe tavaks, kui see sisaldab kõiki lõikes 2 
loetletud elemente ja võimaldab programmi rakendatavuse hindamist . 
Komisjonil on aega kaks kuud aastategevusar uande kommenteerimiseks peale seda, 
kui korraldusasutus on selle saatnud. See ajapiirangut võib pike ndada viiele kuule 
programmi viimase aruande puhul. Kui komi sjon ei vasta seatud ajapiirangu vältel, 
loetakse aruanne vastuvõetuks. 
 
ET 50   ET Artikkel 87 
Iga-aastane programmide läbivaatamine 
1. Igal aastal, iga-aastase arenguarua nde esitamisel vaatavad komisjon ja 
korraldusasutus läbi eelnenud aasta peamised tulemused kooskõlas asjaomase liikmesriigi ja korraldusasutuse vahelises lepingus määratletava korraga.  
2. Pärast läbivaatamist võib komisjon esitada arvamusi liikmesriigile ja 
korraldusasutusele, mis teavitab nendest  järelevalvekomiteed. Liikmesriik peab 
teavitama komisjoni oma tegevuses t vastusena neile arvamustele. 
II PEATÜKK 
HINDAMINE 
Artikkel 88 
Üldsätted 
1. Maaelu arengupoliitika ja programmid alluvad eel -, kestvale ja jä relhindamisele 
kooskõlas artiklitega 89–91. 
2. Hinnangud peavad olema suunatud maaelu arengu programmide kvaliteedi, 
tulemuslikkuse ja tõhususe parandamisele. Need peavad andma hinnangu programmide mõju kohta artiklis 9 sätestat ud ühenduse strateeg iliste suuniste ning 
liikmesriikide eriomaste maaelu arengu probleemide osas, võttes arvesse säästva arengu nõudeid ja keskkonnamõju, olles vast avuses asjakohaste ühenduse õigusaktide 
nõuetega.  
3. Hindamistöö peab olema organiseeritud vastavalt vajadusele liikmesriigi või 
Komisjoni vastutusel. 
4. Hindamist teostatavad sõltumatud hinda jad. Tulemused avaldatakse vastavalt 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määruse (EÜ) nr 1049/2001 
sätetele, üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 
dokumentidele
15. 
5. Liikmesriigid peavad tagama inimressu rsid ja rahalised vahendid hindamiste 
läbiviimiseks, korraldama nõutavate andmete esitamise ja kogumise, ja peab kasutama järelevalvesüsteemi kaudu saadud erinevat teavet. 
6. Liikmesriigid ja komisjon lepivad kokku komisjoni algatuse l kohaldatavates 
hindamismeetodites ja standardites artiklis 84 esitatud raamkava piires. 
Artikkel 89 
Eelhindamine 
1. Eelhindamine peab moodustama osa iga maaelu arengu programmi koostamisest ja 
olema suunatud eelarveliste vahendite jaotamise optimeerimisele ja parandama 
programmitöö kvaliteeti. See peab määr atlema ning hindama keskmiseid ja 
                                                
 
15 EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43. 
 
ET 51   ET pikemaajalisi vajadusi, saa vutatavad eesmärgid, oodatava d tulemused, kvalifitseeritud 
eesmärgid iseäranis algsituatsioonile mõ ju avaldamise osas, ühenduse lisanduvat 
väärtust, ühenduse prioriteeti arvessevõtmi se ulatust, eelmistest programmidest 
saadud kogemusi ja rakendamiskorra, järele valve, hindamise ja finantsjuhtimise 
kvaliteeti. 
2. Eelhindamine teostatakse liikmesriigi vastutusel. 
Artikkel 90 
Kestev hindamine 
1. Liikmesriigid peavad looma kestva aasta hindamise süsteemi iga maaelu arengu 
programmi jaoks. 
2. Programmi korraldusasutus ja järeleva lvekomitee kasutavad kestvat iga-aastast 
hindamist:  
a) uurimaks programmi arengut selle ees märkide suunas tulemuse ja vajaduse 
korral mõjunäitajate abil; 
b) parandamaks programmide ja nende rakendamise kvaliteeti; c) uurimaks ettepanekuid oluliste m uutuste tegemiseks programmides; 
d) valmistuma vahe- ning järelhindamiseks. 
3. Alates 2008. aastast esitab korraldusasutus  igal aastal järelevalvekomiteele aruande, 
mis sisaldab kestva hindamise tulemusi. Pe ale arutelu saadetakse aruanne komisjonile 
koos aastategevusaruandega ar tiklis 86 toodud tingimustel. 
4. Aastal 2010 muutub kestev iga-aasta ne hindamine vahehindamiseks. See 
vahehindamine võimaldab esitada ettepa nekuid meetmeteks programmide kvaliteedi 
ja nende rakendamise parandamiseks. 
Vahehindamise aruannete kokkuvõtted tehakse komisjoni algatusel. 
5. Aastal 2015 muutub kestev iga-aasta ne hindamine järelhindamiseks. 
6. Vahe- ja järelhindamine uurib vahendite kasutamise astet, fondi programmitöö 
tulemuslikkust ja tõhusust, selle so tsiaalmajanduslikku mõju ning mõju ühenduse 
prioriteetidele. See hõlmab programmi eesmärke ja on suunatud maaelu arengupoliitika alaste kogemu ste omandamisele. See määratleb tegurid, mis aitavad 
kaasa programmi rakendamise õnnestumisel e või läbikukkumisele säästlikkuse osas, 
ning parima toimimisviisi. 
7. Kestva iga-aastase hindamise organiseerib  korraldusasutus koostöös komisjoniga. See 
organiseeritakse mitme aasta põh jal ja see hõlm ab perioodi 2007 −2015. 
8. Komisjon võtab meetmeid treeningu, parima toimimisviisi vahetuse ja teabe vahetuse 
tegevhindajatele, liikmesriikide ekspertidele ja järelevalvekomittee liikmetele, samuti temaatilise ja kokkuvõtliku hindamise tagamiseks. 
 
ET 52   ET Artikkel 91 
Järelhindamise kokkuvõte 
1. Järelhindamise kokkuvõtte koostamise eest va stutab komisjon koostöös liikmesriigi ja 
korraldusasutusega, mis kogub selle koos tamiseks vajalikud andmed. Kokkuvõte 
hõlmab kõiki maaelu arengu programme 
2. Järelhindamiste kokkuvõte lõpetata kse hiljemalt 31. detsembriks 2016. 
III PEATÜKK 
RESERV 
Artikkel 92 
Ühenduse reserv LEADER prioriteetse põhisuuna jaoks 
1. Reservi eraldatud kogus, millele on viidatud artikli 70 lõikes 2, kasutatakse 
programmides LEADER lähenemise rakendamise toetamiseks . 
2. LEADER lähenemise rakendamine väärtustat akse objektiivsete kriteeriumite põhjal, 
kaasa arvatud: 
a) LEADER lähenemise prioriteet, b) LEADER lähenemise territoriaalne ulatus, c) tase, mis saavutatud LEADER prio riteetse üldsuuna rakendamisel, 
d) soodustav mõju erakapitalile, e) vahehindamise tulemused. 
VIII  JAOTIS 
RIIGIABI 
Artikkel 93 
Riikliku toetuse reeglite kohaldamine 
1. Kui käesolevas jaotises ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse liikmesriikidele maaelu 
arengu toetamise meetmetele antud toet use suhtes asutamislepingu artikleid 87–89. 
Siiski ei kohaldata asutamislepingu artiklei d 87, 88 ja 89 liikme sriikide rahalistele 
toetustele, mida tehakse ühenduse toetust saavatele meetmetele kooskõlas käesoleva 
määruse sätetega. 
2. Kooskõlas artikli 25 lõikega 2 keelatakse talumajapidamiste ajakohastamise toetused, 
mis ületavad I lisas esitatud protsendimäära. 
See keeld ei rakendu järgmiste investeeringute toetustele: 
a) peamiselt üldistes huvides tehtavat e investeeringud, mis on seotud põllu- ja 
metsamajanduse tulemusel kujunenud trad itsiooniliste maastike säilitamisega 
ning taluhoonete ümberpaigutamisega; 
 
ET 53   ET b) keskkonna kaitse ja pa randamise investeeringud; 
c) karjakasvatusettevõtete hügieenitingimu ste parandamise ja loomade heaoluga 
seotud investeeringud. 
3. Põllumajandusettevõtjatele antav riikli k toetus kompenseerimaks ebasoodsaid 
looduslikke tingimusi mägialadel  ja teistel ebasoodsate l ooduslike tingimustega aladel 
keelustatakse, kui see ei vasta artiklis  35 sätestatud tingimustele. Siiski võib 
nõuetekohaselt põhjendatud juhtud el määrata artikli 35 lõik es 3 sätestatud summasid 
ületava lisatoetuse. 
4. Riiklikku toetust põllumaja ndustootjate toetamiseks, kes võtavad põllumajanduse 
keskkonnapoliitika või loomade heaoluga se otud kohustusi, mis ei vasta artiklis 37 
toodud tingimustele, keelustatakse. Siiski võidakse kooskõlas artikli 37 lõikega 4 
määrata I lisas toodud ülemmäära ületav  lisatoetus, kui s ee on nõuetekohaselt 
põhjendatud. Erandjuhtudel võidakse l ubada nõuetekohaselt põhjendatud erandit 
lähtuvalt artikli 37 lõikes 3 sätestat ud kohustuste minimaalkestusest. 
5. Riiklikku toetust põlluma jandustootjatele, kes võtavad omaks ranged nõuded, mis 
põhinevad ühenduse keskkonna, inimeste ja loomade tervise ning taimetervise, 
loomade heaolu ja tööohutusega seotud õigus aktidel, ei tohi anda , kui see ei vasta 
artiklis 29 sätestatud tingimustele. Põ llumajandustootjatele võib siiski maksta 
lisatoetusi, mis ületavad va stavalt kõnealusele artiklile määratud ülemmäärasid, et 
aidata neil järgida siseriiklikke õi gusakte, mis on ühenduse nõuetest rangemad. 
Ühenduse õigusaktide puudumisel ei  tohi anda r iiklikku toetust 
põllumajandustootjatele, kes võtavad omaks ranged nõuded, mis põhinevad keskkonna, inimeste ja loomade tervise ning taimetervise, loomade heaolu ja tööohutusega seotud siseriiklike õigusaktid el, kui see ei vast a artiklis 29 toodud 
tingimustele. Kooskõlas artikli 29 lõikega 2 võib määrata lisatoetuse, mis ületab I 
lisas sätestatud ülemmäärasid, kui see on artikli 29 kohaselt põhjendatud. 
Artikkel 94 
Täiendav siseriiklik rahastamine 
Liikmesriigid peavad teatama riiklikust toet usest eesmärgiga täiendavalt rahastada ühenduse 
toetatavaid maaelu arengu meetmeid ja komis jon peab selle kooskõlas käesoleva määruse 
sätetega artiklis 15 osutatud programmitöö osana heaks kiitma. Sel viisil teada antud toetuse 
suhtes ei kohaldata asutamislepingu artikli 88 lõike 3 esimest lauset.  
IX JAOTIS   
ÜLEMINEKU-  JA LÕPPSÄTTED 
Artikkel 95 
Komitee 
1. Komisjoni abistab maaelu arengu komitee (edaspidi „komitee“). 
 
ET 54   ET 2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatak se otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7. 
Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 ettenähtud ajavahemik on üks kuu. 
3. Komitee võtab vastu oma töökorra. 
Artikkel 96 
Rakenduseeskirjad 
Lisaks eelkõige käesoleva määruse sätete s ettenähtud meetmetele, võetakse kooskõlas 
artikli 95 lõikes 2 osutatud korrale vast u käesoleva määruse ra kenduseeskirjad. Need 
hõlmavad eelkõige järgmist: 
a) ettepandud maaelu arengu programmide esitlemine; 
b) maaelu arengu meetmeid reguleerivad tingimused.  
Artikkel 97 
Üleminekusätted 
Kui seniselt süsteemilt käesoleva määrusega kehtestatud süsteemile ülemineku hõlbustamiseks 
on vajalikud erimeetmed, võetakse sellised meetmed artikli 95 lõikes 2 sätestatud korras.  
Need meetmed võetakse eelkõige integreerida olemasolev ühenduse toetus, mille komisjon on 
heaks kiitnud ajavahemikuks, mis lõpeb 1. ja anuaril 2007, käesoleva määrusega sätestatud 
maaelu arengu teotusse. 
Artikkel 98 
Kehtetuks tunnistamine 
1. Määrus (EÜ) nr 1257/1999 tunnistat akse 1. jaanuarist 2007 kehtetuks. 
Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele tõlgendatakse viidetena käesolevale 
määrusele. 
Kehtetuks tunnistatud määrust kohaldatakse  komisjoni poolt enne 1. jaanuari 2007 
heaks kiidetud tegevuste suhtes. 
2. Nõokogu direktiivid ja otsused, mis sätestav ad ja muudavad määruse (EÜ) nr 950/97 
artikli 21 lõikes 2 osutatud ebasoodsamat e piirkondade loetelusid, tunnistatakse 
kehtetuks. 
Artikkel 99 
Jõustumine 
Käesolev määrus jõustub […] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . 
Käesolevat määrust kohaldatakse ühenduse toetuse suhtes alat es 1. jaanuarist 2007. 
Artiklit 10 kohaldatakse siiski alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast. 
 
ET 55   ET Käesolev määrus on tervikuna siduv ja va hetult kohaldatav kõiki des liikmesriikides. 
Brüssel, 
 Nõukogu nimel 
 eesistuja 
 
ET 56   ET I LISA  
 
TOETUSE SUMMAD JA MÄÄRAD  
Artikkel Teema Summa 
eurodes või 
määr   
21 lõige 2 Toetuse määramine 40 000  
22 lõige 3 Ennetähtaegne 
pensionilejäämine 18 000 Ülekandja kohta aastas  
  180 000 Kogusumma ülekandja kohta 
  4 000 Töötaja kohta aastas 
  40 000 Kogusumma töötaja kohta 
23 lõige 2 Nõustamisteenused 80% Toetuskõlbulikust maksumusest 
nõustamisteenuse kohta 
  1 500 Maksimaalne toetuskõlbulik 
summa 
25 lõige 2 Talumajapidamise 
ajakohastamise toetuse määr 60% Noorte talupidajate 
toetuskõlbulike investeeringute 
summast artikli 34 punkti a alapunktides i, ii ja iii viidatud 
piirkondades 
  50% Noorte talupidajate 
toetuskõlbulike investeeringute 
summast artikli 34 punkti a 
alapunktides i, ii ja iii viidatud 
piirkondades  
  50% Noorte talupidajate 
toetuskõlbulike investeeringute summast teistes piirkondades 
 
  40% Teiste talupidajate 
toetuskõlbulike investeeringute 
summast teistes piirkondades 
  75%  Toetuskõlbulike investeeringute 
hulgast äärepoolseimates 
piirkondades ja Egeuse mere 
saartel  
26 lõige 3 Toetuse määr metsade 
majandusliku väärtuse 
tõstmisel 50% Toetuskõlbulike investeeringute 
summast artikli 34 punkti a alapunktides i, ii ja iii viidatud piirkondades 
  40% Toetuskõlbulike investeeringute 
summast teistes piirkondades 
  75% Toetuskõlbulike investeeringute 
summast äärepoolseimates 
piirkondades 
 
ET 57   ET 27 lõige 3 Toetuse määr esmase 
põllumajandusliku- ja metsatööstusliku tootmise väärtuse tõstmiseks 50% Lähenemisprintsiibiga hõlmatud 
piirkondades toetuskõlbulike investeeringute summast 
  40% Toetuskõlbulike investeeringute 
summast teistes piirkondades 
  65% Toetuskõlbulike investeeringute 
summast äärepoolseimates piirkondades ja Egeuse mere 
saartel 
29 lõige 2 Maksimaalne toetuse määr 
standarditele vastamiseks 10 000 Majapidamise kohta 
30 lõige 2 Maksimaalne toetuse määr 
osalemiseks toidu kvaliteedi programmides 3 000 Majapidamise kohta 
31 Toetuse intensiivsus teabe- ja 
etendustegevuseks 70% Tegevuse toetuskõlbulikust 
maksumusest 
32 lõige 3 Maksimaalne kogus 
osaelatustaludele 1 500 Talu kohta aastas 
33 lõige 2 Tootjagrupid: ülemmäär 
protsendina turustatud 
toodangust esimese viie aasta 
jooksul peale tunnustamist 5%, 5%, 4%, 3%, 
and 2% (*) Esimesele, teisele, kolmandale, 
neljandale ja viiendale aastale 
vastavalt turustatud toodangule 
kuni 1 000 000 eurot 
  2,5%, 2,5%, 
2,0%, 1,5% ja 
1,5% Esimesele, teisele, kolmandale, 
neljandale ja viiendale aastale vastavalt turustatud toodangule üle 1 000 000 euro 
 Kuid pole lubatud ületada iga 
esimese viie aasta puhul summat:  100 000 
100 000 
80 000 60 000 50 000 Esimese aasta kohta 
Teise aasta kohta Kolmanda aasta kohta Neljanda aasta kohta Viienda aasta kohta 
35 lõige 3 Ebasoodsate looduslike 
tingimuste korvamise toetuse alammäär 25 Põllumajandusliku kõlviku 
hektari kohta 
 Ebasoodsate looduslike 
tingimuste korvamise toetuse 
ülemmäär 250 Põllumajandusliku kõlviku 
hektari kohta 
 Muude ebasoodsate 
tingimuste korvamise toetuse ülemmäär 150 Põllumajandusliku kõlviku 
hektari kohta 
36 Esialgne Natura 2000 toetuse 
ülemmäär alla viieaastase ajavahemiku puhul  500 (**)  Põllumajandusliku kõlviku 
hektari kohta 
 Natura 2000 tavatoetuse 
ülemmäär 200 (**) Põllumajandusliku kõlviku 
hektari kohta 
 
ET 58   ET 37 lõige 4 Aastane saak 600 (**) Hektari kohta 
 Mitmeaastased taimed 900 (**) Hektari kohta 
 Muu maakasutus 450 (**) Hektari kohta 
 Kadumisohus olevad 
kohalikud tõud  200 (**) Loomühiku kohta 
 Loomade heaolu 500 Loomühiku kohta 
40 lõike 1 
teine taane Maksimaalne iga-aastane 
toetus metsandamise tõttu 
saamata jäänud tulu 
katmiseks:   
 – vastavatele 
põllumajandustootjatele ja nende ühendustele 500 Hektari kohta 
 – kõikidele teistele 
eraõiguslikele isikutele 150 Hektari kohta 
40 lõige 4, 
41 lõige 4 ja 
42 lõige 3 – sisseseadmiskulude toetuse 
määr 50% Toetuskõlbulike investeeringute 
summast artikli 34 punkti a alapunktides ii ja iii viidatud piirkondades 
 – 40% Toetuskõlbulike investeeringute 
summast teistes piirkondades 
 – 75% Toetuskõlbulike investeeringute 
hulgast äärepoolseimates 
piirkondades  
43 ja 
44 lõige 2 – Natura 2000 ja 
metsakeskkonna iga-
aastane toetus   
 – alammäär 40 Hektari kohta 
 – ülemmäär 200 Hektari kohta 
(*) Malta puhul võib komisjon määrata minimaalsed toetussummad tootmissektoritele, kus kogusaak 
on eriti väike. 
(**) Need summad võivad tõusta erandlikes olukordades, võttes arvesse eriomaseid asjaolusid, mida 
tuleb põhjendada maaelu arengu programmides. 
 
ET 59   ET II LISA  
Fondi aastaanalüüs  ajavahemikul 2007–2013  
(viidatud artikli 70 lõikes1) 
(miljonites eurodes – 2004. aasta hindades) 
Aasta 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 
 11 759 12 235 12 700 12 825 12 952 13 077 13 205 
 
ET 60   ET FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE  
Domaines politiques: Agriculture et développement rural 
Activité: Développement rural 
 
DÉNOMINATION DE L ’ACTION : RÈGLEMENT DU CONSEIL CONCERNANT LE SOUTIEN AU 
DÉVELOPPEMENT RURAL PAR LE FONDS EUROPÉEN AGRICOLE POUR LE 
DÉVELOPPEMENT RURAL (FEADER) 
1. LIGNE(S)  BUDGÉTAIRE(S)  + INTITULÉ(S) 
2. DONNÉES  CHIFFRÉES  GLOBALES 
2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): 88 753,- millions d'euros en CE (prix 
constant 2004) 
2.2 Période d’application: du 1 janvier 2007 au 31 décembre 2013  
2.3 Estimation globale pl uriannuelle des dépenses: 
a) Échéancier crédits d'engagement/crédits  de paiement (intervention financière) 
(cf. point 6.1.1) 
millions d'euros ( à la 3e décimale) 
 Année 
2007  Année 
2008  Année 
2009  Année 
2010  Année 
2011  Année 
2012 Année 
2013 et 
exercices 
suivants 
Crédits 
d'engagement 11 724 12 198 12 662 12 787 12 913 13 038 13 165 
Crédits de 
paiement 3 426 7 317 7 696 9 091 10 738 12 133 38 086 
b) Assistance technique et  administrative (ATA) et  dépenses d’appui (DDA) 
(cf. point 6.1.2)  
CE 35 37 38 38 39 39 40 
CP 35 37 38 38 39 39 40 
 
Sous-total a+b        
CE 11 759 12 235 12 700 12 825 12 952 13 077 13 205 
CP 3 461 7 354 7 734 9 129 10 777 12 172 38 086 
c) Incidence financière globale des ress ources humaines et autres dépenses de 
fonctionnement (cf. points 7.2 et 7.3) 
C E / C P         
 
 
ET 61   ET TOTAL a+b+c        
C E         
C P         
2.4 Compatibilité avec la programmation fina ncière et les perspectives financières 
[X] Proposition compatible avec la  programmation financière 2007–2013. 
 Cette proposition nécessite une reprogram mation de la rubrique concernée des 
perspectives financières, 
 y compris, le cas échéant, un recours aux dispositions de l’accord 
interinstitutionnel. 
2.5 Incidence financière sur les recettes 
[X] Aucune implication financière. 
millions d'euros (à la première décimale)  
  Situation après l'action  
Ligne 
budgétaire  Recettes  Avant 
l'action 
(anné
e n–
1) Anné
e n3 n+1  n+2  n+3  n+4  n+5  
a) Recettes en termes 
absolus1         
b)Modification des recettes2  ∆       
3. CARACTÉRISTIQUES  BUDGÉTAIRES 
Nature de la dépense Nouvelle Participation 
AELE Participation 
pays candidats Rubrique PF 
DNO  CD NON  NON   N° 2 
4. BASE  JURIDIQUE 
Article 36 et 37 du traité. 
5. DESCRIPTION  ET JUSTIFICATION 
5.1 Nécessité d'une intervention communautaire 5.1.1 Objectifs poursuivis 
La politique de développement rural accompagne  la politique commune relative aux marchés 
agricoles et elle contribue aux objectifs énoncés à l’article 33 du traité. La présente proposition 
établit le cadre de soutien du dévelo ppement rural par l’Union européenne. 
 
ET 62   ET Le soutien de la Communauté en faveur d’un développement rural, financé par le Fonds 
agricole pour le développement rural (FEADE R), contribuera à la réalisation des objectifs 
suivants : 
• l’amélioration de la compétitivité de l’agriculture et de la sylviculture par un soutien à la 
restructuration ; 
• l’amélioration de l’environnement et l’espace ru ral par le soutien à la  gestion du territoire ; 
• l’amélioration de la qualité de la vie dans les zones rurales et l’encouragement de la 
diversification des activités économiques. 
5.1.2 Dispositions prises relevant de l’évaluation ex ante   
(Il s’agit ici: 
a) d'expliquer comment et quand l'évaluation ex ante a été effectuée (auteur, calendrier 
et si le(s) rapport(s) est/sont disponib le(s) ou comment l'information correspondante 
a été collectée. 
 Une étude d’impact a été élaborée et accompagne la proposition. 
b) de décrire brièvement les constatations  et enseignements tirés de l'évaluation ex ante ) 
 Les conclusions figurent à la partie 5 de l’étude d’impact. 
5.1.3 Dispositions prises à la suite de l’évaluation  ex post  
(Dans le cas du renouvellement d’un programme, il s’agit aussi de décrire brièvement les 
enseignements à tirer d’une évaluation intérimaire ou ex post. ) 
 Voir partie 5 de l’étude d’impact. 
5.2 Actions envisagées et modalités  de l'intervention budgétaire 
La politique de développement rural sera implémentée par des programmes pluriannuels 
couvrant la période 2007 – 2013. Ils seront articulés autour de 3 axes prioritaires et de l’axe 
LEADER conformément aux dispositions de s titres III et IV  de la proposition. 
5.3 Modalités de mise en œuvre 
Les programmes de développement rural sont ét ablis et présentés à la Commission par les 
Etats membres à l’issue d’une concertati on avec les partenaire s régionaux, locaux, 
économiques et sociaux. L’Etat membre peut présenter soit un seul programme couvrant tout 
son territoire soit un programme par région. 
La Commission approuve les programmes en fonc tion de leur cohérence avec les orientations 
stratégiques de l’Union sur le développement rural, le plan st ratégique national présenté par 
l’Etat membre, ainsi qu’avec le présent règlemen t. La mise en œuvre des programmes et leur 
contrôle relève de la gestion pa rtagée (art. 53 du Règlement 1605/2002). 
L’assistance technique à l’initiative de la Co mmission est implémentée en gestion directe. 
 
ET 63   ET 6. INCIDENCE  FINANCIÈRE  
6.1 Incidence financière totale sur la partie B (pour toute la période de 
programmation) 
(Le mode de calcul des montants totaux présenté s dans le tableau ci-après doit être expliqué 
par la ventilation dans le tableau 6.2.) 
6.1.1 Intervention financière 
Crédits d'engagement en millions d'euros (à la 3e décimale)  
 
Ventilation Année 
2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013 
Action 1        
Action 2        
etc.        
TOTAL 11 724 12 198 12 662 12 787 12 913 13 038 13 165 
 
ET 64   ET 6.1.2 Assistance technique et admin istrative (ATA), dépenses d' appui (DDA) et dépenses TI 
(crédits d’engagement) 
 Année 
2007  2008  2009  2010  2011  2012  2013 
1) Assistance technique et 
administrative (ATA):        
a) Bureaux d’assistance  
technique (BAT)        
b) Autre assistance  
technique et administrative: 
– intra-muros: – extra-muros: 
dont pour la construction et 
la maintenance de systèmes de gestion informatisés:        
Sous-total 1        
2) Dépenses d’appui (DDA):        
a) Études        
b) Réunion d’experts        
c) Information et  
publications        
Sous-total 2        
TOTAL  35 37 38 38 39 39 40 
6.2. Calcul des coûts par mesure envisagée en partie B (pour toute la période de 
programmation) 
(Dans le cas où il y a plusieur s actions, il y a lieu de donner, sur les mesures concrètes à 
prendre pour chaque action, les précisions nécessair es à l'estimation du volu me et du coût des 
réalisations.) 
Crédits d'engagement en millions d'euros (à la 3e décimale)  
Ventilation Type  
de réalisations 
/outputs 
(projets, 
dossiers …) Nombre de 
réalisations/ 
outputs 
(total pour 
années 1…n)  Coût unitaire 
moyen Coût total 
(total pour années 
1…n)  
 
 1 2 3 4=(2X3) 
Action 1  
– Mesure 1 
– Mesure 2   
Action 2  
– Mesure 1 
– Mesure 2 – Mesure 3 
etc.     
COÛT TOTAL     
(Si nécessaire, expliquer le mode de calcul.) 
 
ET 65   ET 7. INCIDENCE  SUR  LES  EFFECTIFS  ET LES  DÉPENSES  ADMINISTRATIVES   
7.1. Incidence sur les ressources humaines 
Effectifs à affecter à la gestion de l’action 
par utilisation des ressources existantes 
et/ou supplémentaires Description des tâches découlant de 
l’action 
Types d’emplois 
Nombre d’emplois 
permanents Nombre d’emplois 
temporaires Total 
 
Fonctionnaires ou 
agents 
temporaires A 
B 
C    (Si nécessaire, une description plus 
complète des tâches peut être annexée.) 
Autres ressources humaines     
Total     
7.2 Incidence financière globale des ressources humaines 
Type de ressources humaines Montants en euros Mode de calcul *  
Fonctionnaires 
Agents temporaires  
  
Autres ressources humaines 
(indiquer la ligne budgétaire)   
Total   
Les montants correspondent aux dépenses totales pour 12 mois. 
7.3 Autres dépenses de fonctionnement découlant de l’action 
Ligne budgétaire  
(n° et intitulé) Montants en euros Mode de calcul 
Enveloppe globale (Titre A7) 
A0701 – Missions 
A07030 – Réunions 
A07031 – Comités obligatoires (1) 
A07032 – Comités non obligatoires (1) 
A07040 – Conférences 
A0705 – Études et consultations 
 Autres dépenses (indiquer lesquelles)  
  
Systèmes d’informat ion (A-5001 /A-4300)    
Autres dépenses – partie A (indiquer lesquelles)   
Total   
Les montants correspondent aux dépenses  totales de l’action pour 12 mois. 
(1) Préciser le type de comité ainsi que le groupe auquel il appartient. 
I. Total annuel (7.2 + 7.3) 
II. Durée de l’action III. Coût total de l’action (I x II) euros 
années euros 
(Dans l’estimation des ressources humaines et administratives nécessaires pour l’action, les 
DG/services devront tenir compte des décisions  arrêtées par la Commission lors du débat 
 
ET 66   ET d’orientation et de l’approbation de l’avant-projet de budget (APB ). Ceci signifie que les DG 
devront indiquer que les ressources humaines pe uvent être couvertes à l’intérieur de la 
préallocation indicati ve prévue lors de l’adoption de l’APB.  
Dans des cas exceptionnels où les actions visées n’étaient pas prévisibles lors de la 
préparation de l’APB, la Commission devra être saisie afin de déci der si la mise en œuvre de 
l’action proposée peut être acce ptée et selon quelles modalités (à travers une modification de 
la préallocation indicative, une opération ad ho c de redéploiement, un budget rectificatif et 
supplémentaire ou une lettre rect ificative au projet de budget.) 
Les besoins en ressources humaines et administ ratives seront couverts à l’intérieur de la 
dotation allouée à la DG gestionn aire dans le cadre de la pr océdure d’allocation annuelle. 
8. SUIVI  ET ÉVALUATION 
8.1 Système de suivi 
Il est défini a ux articles 81 à 87. 
8.2 Modalités et périodicité de l’évaluation prévue 
Les programmes de développement rural font  l’objet d’évaluations conformément aux 
dispositions des articles 88 à 91. 
9. MESURES  ANTIFRAUDE 
Les Etats membres assument en premier ressort  la responsabilité du contrôle financier des 
interventions. A cette fin, les Etats membres prennent toutes les dispositions et mesures nécessaires pour s’assurer de la réalité et ré gularité des opérations fi nancées par le FEADER, 
prévenir et détecter les irrégularités, poursu ivre et récupérer les fonds perdus en cas 
d’irrégularité. La Commission, pour  sa part, s’assure de l’existence et du bon fonctionnement 
des systèmes de gestion et de contrôle dans le s Etats membres et elle applique les corrections 
financières en cas de défaillance de ces syst èmes. Il convient de noter que la procédure 
d’apurement des comptes s’applique.