Ettepanek: Nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) /* KOM/2007/0854 lõplik - CNS 2007/0290 */





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel 20.12.2007 KOM(2007) 854 lõplik 2007/0290 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (komisjoni esitatud) SELETUSKIRI 1. Taust - Ettepaneku põhjused ja eesmärgid: ühise põllumajanduspoliitika uue õigusraamistiku väljakujundamine, ühise turukorralduse ühtne määrus (EÜ) nr 1234/2007 Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus), vaadati läbi konkreetsete sektorite turu ühist korraldust käsitlevad 21 olemasolevat määrust ja koondati need üheks kõikehõlmavaks määruseks, et ühtlustada ja lihtsustada õigusraamistikku ilma selle aluspõhimõtteid muutmata ja esitada seega ühtsustatud eeskirjad, mis käsitlevad selliseid klassikalisi turupoliitika valdkondi nagu sekkumine, eraladustamine, impordi tariifikvoodid, eksporditoetused, kaitsemeetmed, riigiabi ja konkurentsieeskirjad ning andmete edastamine ja aruandlus. Komisjon esitas 2006. aasta detsembris ettepaneku võtta vastu ühise turukorralduse ühtne määrus ja ettepanek oli koostatud nii, et ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas aastate jooksul vastu võetud poliitilisi otsuseid kahtluse alla ei seatud. Seepärast piirduti ettepanekus ja seejärel nõukogus vastu võetud määruses tehnilise lihtsustamisega, mis põhines 2006. aasta detsembri õiguslikul olukorral. Nõukogu on pärast ühise turukorralduse ühtse määruse vastuvõtmist võtnud vastu olulisi muudatusi suhkrusektoris, puu- ja köögiviljasektoris, töödeldud puu- ja köögivilja sektoris, seemnesektoris, veiseliha-, piima- ja piimatootesektoris ning kõnealuseid muudatusi ei saanud ühise turukorralduse ühtse määruse vastuvõtmisel veel arvesse võtta, seetõttu tuleks need nüüd sinna lisada. - Üldine taust Käesolev ettepanek on oluline osa komisjoni kavast muuta ühine põllumajanduspoliitika ühtlasemaks ja lihtsamaks. Komisjoni lähenemisviisi põhiküsimused on esitatud komisjoni 2005. aasta teatises ühise põllumajanduspoliitika lihtsustamise ja parema õigusloome kohta (edaspidi „teatis”)[1]. Selles dokumendis rõhutas komisjon järgmist: „Muutes bürokraatia vähendamisega põllumajandussektoris eeskirju läbipaistvamaks, kergesti mõistetavaks ja vähem tülikaks, vähendatakse ettevõtete kulusid ning tagatakse Euroopa kodanikele kulutustele vastav tulu.” - Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Suhkruturu, seemneturu ning piima- ja piimatooteturu ühises korralduses kujutab ühise turukorralduse ühtne määrus juba uut õigusraamistikku ja muudab kehtetuks kehtivad konkreetsete sektorite turu ühist korraldust käsitlevad määrused alates kuupäevast, mil ühise turukorralduse ühtset määrust hakatakse iga nimetatud sektori suhtes kohaldama, st seemnesektori ning piima- ja piimatootesektori puhul alates 1. juulist 2008 ning suhkrusektori puhul alates 1. oktoobrist 2008. Puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris eksisteerivad turu ühist korraldust käsitlevad määrused ühise turukorralduse ühtse määruse kõrval edasi ja need tunnistatakse kehtetuks käesoleva määruse ettepanekuga ning nende sisu võetakse täielikult üle ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse. Veise- ja vasikaliha turu ühist korraldust käsitlev määrus on juba ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse täielikult üle võetud ning määruses (EÜ) nr 700/2007 sisalduvad uued turustamiseeskirjad on praegu ainukesed eeskirjad, mis veel ei ole uude horisontaalsesse õigusraamistikku lisatud. - Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Käesolev põllumajandusvaldkonda käsitlev ettepanek on osa komisjoni lähenemisviisist paremale õiguslikule reguleerimisele ja lihtsustamisele, nagu see on väljendatud komisjoni 25. oktoobri 2005. aasta teatises „Ühenduse Lissaboni kava rakendamine – õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia”[2] ja heaks kiidetud 16. detsembril 2003. aastal sõlmitud paremat seadusloomet käsitlevas institutsioonidevahelises kokkuleppes[3]. 2. konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine - Konsulteerimine huvitatud isikutega Huvitatud isikutega konsulteeriti ühise turukorralduse ühtse määruse ettevalmistamise raames ning lõpuks peeti seda üldiselt positiivseks sammuks, kuna see muudab ühise põllumajanduspoliitika turukorralduse valdkonnas kohaldatavad õigusaktid läbipaistvamaks ja hõlbustab neile juurdepääsu. Edasine konsulteerimine ei ole vajalik, arvestades, et käesoleva ettepanekuga üksnes täiendatakse ühise turukorralduse ühtset määrust ega lisata sellesse olulisi muudatusi. - Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. - Mõju hindamine Ei kohaldata. Ettepaneku suhtes ei kohaldata mõju hindamise nõudeid, sest see ei kuulu komisjoni õigusloome- ja tööprogrammi. 3. Horisontaalse ühise turukorralduse õiguslik külg ja põhijooned - Õiguslik alus Asutamislepingu artiklid 36 ja 37. - Ettepaneku sisu Pärast ühise turukorralduse ühtse määruse ettepaneku esitamist on varasemates suhkru- ja seemneturu ning piima- ja piimatooteturu ühise korralduse määrustes tehtud olulisi muudatusi. Kõnealuseid muudatusi ei ole ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse veel sisse viidud. Muudatused tuleb määrusesse lisada just nüüd, vältimaks vanade õigusaktide taaskehtestamist ühise turukorralduse ühtse määruse jõustumisel. Lisaks ei hõlma ühise turukorralduse ühtne määrus veel puu- ja köögiviljasektorit, töödeldud puu- ja köögivilja sektori ega veinisektorit (nimetatud sektorite puhul nähakse turu ühise korralduse määrusega ette korralduskomitee menetluse kohaldamine), sest nimetatud sektorites viiakse või on läbi viidud üldisi poliitilisi reforme. Ühise turukorralduse ühtse määruse põhjenduses 8 on sedastatud, et nimetatud sektorid tuleb täies ulatuses inkorporeerida siis, kui vastavad poliitilised reformid on läbi viidud. Viimati öeldu kehtib puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori puhul, mida on oluliselt muudetud nõukogu 26. septembri 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 1182/2007, millega kehtestatakse puu- ja köögiviljasektori erieeskirjad, muudetakse direktiive 2001/112/EÜ ja 2001/113/EÜ ning määrusi (EMÜ) nr 827/68, (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96, (EÜ) nr 2826/2000, (EÜ) nr 1782/2003 ja (EÜ) nr 318/2006 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2202/96[4]. Lõpetuseks võttis nõukogu 11. juuni 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 700/2007 vastu kuni 12 kuu vanuste veiste liha turustamise eeskirjad[5]. Arvestades, et ühise turukorralduse ühtse määruse üldeesmärk on luua kõigile ühise põllumajanduspoliitika turueeskirjadele ühtne horisontaalne õigusraamistik, tuleks ka kõnealused eeskirjad määrusesse lülitada. - Subsidiaarsuse põhimõte Ettepaneku eesmärk on sama, mis ühise turukorralduse ühtsel määrusel, nimelt lihtsustada ühise turukorralduse õigusraamistikku ilma nende aluspõhimõtete poliitilist suundumust muutmata. - Õigusakti valik Kavandatud õigusaktid: määrus. Muud õigusaktid ei oleks asjakohased, sest ettepaneku eesmärk on kehtestada horisontaalne ühine turukorraldus, mis on vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. 4. Mõju eelarvele Arvestades, et ettepanekuga ei muudeta kehtivaid ühise põllumajanduspoliitika meetmeid, ei mõjuta see eelarvet. 5. Lihtsustamine Käesoleva ettepanekuga täiendatakse õigusakti, mis on võetud vastu tehnilise lihtsustamise eesmärgil. Käesoleva ettepanekuga lihtsustatakse veelgi ühise põllumajanduspoliitika õiguskeskkonda ja lisatakse ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse sealt seni puudunud eeskirjad. Ettepaneku tulemusena oodatakse kehtivate õigusaktide olulist lihtsustamist. Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmise tulemusena tunnistatakse kehtetuks veel neli nõukogu määrust. 2007/0290 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 36 ja 37, võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[6] võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[7] ning arvestades järgmist: (1) Ühise põllumajanduspoliitika reguleeriva keskkonna lihtsustamise eesmärgil tunnistati nõukogu määrusega (EÜ) nr 1234/2007 (edaspidi „ühise turukorralduse ühtne määrus”)[8] kehtetuks ja asendati ühtse õigusaktiga kõik määrused, mis nõukogu oli vastu võtnud alates ühise põllumajanduspoliitika sisseviimisest põllumajandustoodete või -tooterühmade turgude ühise korralduse kehtestamise raames. (2) Vastavalt ühise turukorralduse ühtse määruse põhjendusele 7 ei olnud lihtsustamise eesmärgiks seada kahtluse alla ühises põllumajanduspoliitikas aastate jooksul tehtud poliitilisi otsuseid ja seetõttu ei sätestatud määruses uusi õigusakte või meetmeid. Seetõttu peegeldab ühise turukorralduse ühtne määrus poliitilisi otsuseid, mis olid vastu võetud kuupäevaks, mil komisjon esitas ühise turukorralduse ühtse määruse teksti. (3) Paralleelselt ühise turukorralduse ühtse määruse vastuvõtmise läbirääkimistega nõukogus pidas nõukogu läbirääkimisi ja võttis vastu rea poliitilisi otsuseid mitmes sektoris. Eelkõige hõlmavad nimetatud otsused suhkrusektorit, seemnesektorit ning piima- ja piimatootesektorit. (4) Nõukogu 20. veebruari 2006. aasta määrust (EÜ) nr 318/2006 suhkrusektori turgude ühise korralduse kohta[9] muudeti peamiselt eesmärgiga saavutada asjaomasel turul struktuuriline tasakaal. Kõnealused muudatused võeti vastu ja avaldati vahetult enne ühise turukorralduse ühtse määruse avaldamist. (5) Nõukogu 23. novembri 2005. aasta määrust (EÜ) nr 1947/2005, mis käsitleb seemneturu ühist korraldust,[10] muudeti samal ajal, kui võeti vastu ühise turukorralduse ühtne määrus. Muudatusega lõpetatakse Soome võimalus anda riigiabi seemne ja teraviljaseemne puhul ning eesmärgiga valmistada Soome põllumajandustootjaid ette olukorra jaoks, kus on vaja toime tulla ilma riigiabita, sätestatakse Soome suhtes viimane täiendav üleminekuaeg abi andmiseks seemnete ja teraviljaseemnete, v.a timutiseemnete tootmiseks. (6) Nõukogu 17. mai 1999. aasta määrust (EÜ) nr 1255/1999piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta[11] muudeti vahetult enne ühise turukorralduse ühtse määruse vastuvõtmist ning tehti mitmesugused muudatused või ja lõssipulbri riikliku sekkumise kavasse ja eraladustuskavasse, kaotati sõjaväe võimalus osta võid alandatud hinnaga ja kehtestati kindlasummaline toetus haridusasutuste õpilastele tarnitavate kõikide piimakategooriate suhtes. Määruse (EÜ) nr 1255/1999 muutmisega samal ajal muudeti ka nõukogu 18. detsembri 1997. aasta määrust (EÜ) nr 2597/97, millega sätestatakse täiendavad eeskirjad piima- ja piimatooteturu ühise korralduse kohta joogipiima osas,[12] ja anti luba turustada joogipiimana muu rasvasisaldusega tooteid kui need, mis olid määruses algselt sätestatud. (7) Kõnealused muudatused tuleb lülitada ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse, tagamaks, et ühise turukorralduse ühtse määruse rakendamisel asjaomastes sektorites säiliksid nimetatud poliitilised otsused. (8) Paralleelselt ühise turukorralduse ühtse määruse vastuvõtmise läbirääkimistega nõukogus pidas nõukogu läbirääkimisi ja võttis vastu poliitilise reformi puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris. Sel eesmärgil on vastu võetud nõukogu 26. septembri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1182/2007, millega kehtestatakse puu- ja köögiviljasektori erieeskirjad, muudetakse direktiive 2001/112/EÜ ja 2001/113/EÜ ning määrusi (EMÜ) nr 827/68, (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96, (EÜ) nr 2826/2000, (EÜ) nr 1782/2003 ja (EÜ) nr 318/2006 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2202/96[13]. Nagu on sedastatud ühise turukorralduse ühtse määruse põhjenduses 8, inkorporeeriti ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse algusest peale ainult need nimetatud kahe sektori sätted, mille suhtes ei viidud läbi poliitilisi reforme, ja nende põllumajandusturgude ühise korralduse sisulised sätted, mida reformiti, tuleks kaasata alles siis, kui vastavad poliitilised reformid on läbi viidud. Kuna need on nüüd toimunud, siis tuleks puu- ja köögiviljasektor ning töödeldud puu- ja köögivilja sektor lülitada nüüd täielikult ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse, lisades ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse poliitilised otsused, mis võeti vastu määrusega (EÜ) nr 1182/2007, mis käsitleb nimetatud kahe sektori turgude ühist korraldust. (9) Nõukogu 11. juuni 2007. aasta määrusega (EÜ) nr 700/2007 kuni 12 kuu vanuste veiste liha turustamise kohta[14] on asjaomaste toodete suhtes kehtestatud uued turustamiseeskirjad. Ühise turukorralduse ühtse määruse eesmärgiks oli koondada kõik turgude ühist korraldust käsitlevad kehtivad eeskirjad ühtsesse õigusraamistikku ja asendada sektoripõhine lähenemine horisontaalse lähenemisega. Ühise turukorralduse ühtne määrus sisaldab mitmete sektorite turustamiseeskirju ja seetõttu on asjakohane kaasata määruses (EÜ) nr 700/2007 kehtestatud uued turustamiseeskirjad ühise turukorralduse ühtsesse määrusesse. (10) Seepärast tuleks ühise turukorralduse ühtset määrust vastavalt muuta. (11) Muudatusi tuleks kohaldada hiljemalt alates samadest kuupäevadest, millest alates kohaldatakse ühise turukorralduse ühtset määrust asjaomaste sektorite suhtes vastavalt määruse artikli 204 lõikele 2. Seemnesektori, veise- ja vasikalihasektori ning piima- ja piimatootesektori puhul sätestatakse määruse artikli 204 lõike 2 teise lõigu punktides a ja f, et ühise turukorralduse ühtset määrust kohaldatakse alates 1. juulist 2008. Seetõttu tuleks käesolevat määrust kõnealuste sektorite suhtes kohaldada samuti alates 1. juulist 2008. (12) Neid väheseid puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori sätteid, mida ühise turukorralduse ühtne määrus juba sisaldas, kohaldatakse vastavalt määruse artikli 204 lõike 2 esimesele lõigule alates 1. jaanuarist 2008. Käesoleva määrusega ette nähtud muudatusi võiks seetõttu kohaldada alates samast kuupäevast, millest alates kohaldatakse muudatusi seemnesektori, veise- ja vasikalihasektori ning piima- ja piimatootesektori suhtes, s.o alates 1. juulist 2008. (13) Määruse (EÜ) nr 1152/2007 artikli 2 teise lõigu teises lauses sätestatakse, et nimetatud määrusega kehtestatud teatavaid muudatusi kohaldatakse alates 1. septembrist 2008. Seetõttu tuleks käesoleva määrusega ette nähtud muudatusi kohaldada alates samast kuupäevast. (14) Suhkrusektori suhtes kohaldatakse ühise turukorralduse ühtset määrust vastavalt määruse artikli 204 lõike 2 teise lõigu punktile c alates 1. oktoobrist 2008. Käesoleva määrusega ette nähtud muudatusi tuleks seetõttu kohaldada samuti alates 1. oktoobrist 2008, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määrust (EÜ) nr 1234/2007 muudetakse järgmiselt. 1) Artiklit 1 muudetakse järgmiselt: a) lõige 2 asendatakse järgmisega: „Veinisektori suhtes kohaldatakse üksnes käesoleva määruse artiklit 195.”; b) lisatakse järgmine lõik: „4. CN-koodi 0701 alla kuuluva värske või jahutatud kartuli suhtes kohaldatakse II peatüki IV osa.” 2) Artiklisse 3 lisatakse järgmine lõik: „Puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori puhul kehtestab turustusaastad vajaduse korral komisjon.” 3) Artikli 6 lõike 2 punktid c ja d asendatakse järgmisega: c) „koor” – otseselt ja ainult piimast saadud koor.” 4) Artikli 8 lõike 1 punkti e alapunkt ii asendatakse järgmisega: „ii) 169,80 eurot 100 kg lõssipulbri kohta;”. 5) Artikli 10 lõike 1 punkt f asendatakse järgmisega: „f) kõrgeima kvaliteediga lõssipulber, mis on valmistatud pihustusmenetlusel ja saadud ühenduses tunnustatud ettevõttes otseselt ja ainult lõssist, mille valgusisaldus on vähemalt 34,0 % rasvata kuivekstrakti massist.” 6) Artikkel 15 asendatakse järgmisega: „Artikkel 15 Või 1. Või puhul toimub riiklik sekkumine igal aastal ajavahemikul 1. märtsist 31. augustini. 2. Komisjon võib riikliku sekkumise korras kokkuostu peatada niipea, kui eespool nimetatud ajavahemikul sekkumiseks pakutavad kogused ületavad 30 000 tonni. Sellisel juhul on sekkumisametitel õigus korraldada kokkuost alalise pakkumismenetluse alusel komisjoni poolt kindlaks määratavate tingimuste kohaselt.” 7) Artikli 23 teine lõik jäetakse välja. 8) Artikli 26 punkti a alapunkt ii asendatakse järgmisega: „ii) ekspordiks kas lisatöötluseta või asutamislepingu I lisas loetletud toodeteks või käesoleva määruse XX lisa III osas loetletud toodeteks töödelduna või iii) artiklis 62 osutatud tööstuslikuks kasutamiseks;”. 9) Artikli 28 punkt a asendatakse järgmisega: „a) piimatoodete puhul: i) ühenduse tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud mage või, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 82 % massist, rasvata piimakuivaine sisaldus kõige enam 2 % massist ja veesisaldus kõige rohkem 16 % massist, ii) ühenduse tunnustatud ettevõttes koorest või piimast valmistatud soolavõi, mille piimarasvasisaldus on vähemalt 80 % massist, rasvata piimakuivaine sisaldus kõige rohkem 2 % massist, veesisaldus kõige rohkem 16 % massist ja soolasisaldus kõige rohkem 2 % massist;”. 10) Artikkel 29 asendatakse järgmisega: „Artikkel 29 Võile kohaldatavad tingimused ja abimäär Komisjon määrab kindlaks või jaoks antava abi suuruse, pidades silmas ladustamiskulusid ning värske või ja varudest pärineva või eeldatavaid hindu. Abi võib suurendada, kui laost väljaviimise ajaks on lattu paigutamise ajaga võrreldes turul toimunud etteaimamatu muutus halvenemise suunas.” 11) Artiklit 31 muudetakse järgmiselt: a) lõike 1 punktid d–g asendatakse järgmisega: „d) kaua säilivad juustud ning lamba- ja/või kitsepiimast valmistatud juustud, mille valmimisaeg on vähemalt kuus kuud; e) sealiha; f) lamba- ja kitseliha.”; b) lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Komisjon määrab lõikes 1 sätestatud eraladustusabi kindlaks eelnevalt või pakkumismenetluste teel. Lõike 1 punktis d sätestatud juustude jaoks määratakse abisumma kindlaks, võttes arvesse ladustamiskulusid ja tasakaalu säilitamist abiga hõlmatud juustude ja turule tulevate muude juustude vahel.” 12) Artikkel 35 jäetakse välja. 13) Artikli 36 lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Komisjon võib otsustada anda eraladustamise abi, kui artikli 31 lõike 1 punktis d osutatud juustutoodete hindade areng ja varude olukord viitavad turu tõsisele tasakaalutusele, mida võib hooajalise ladustamisega kõrvaldada või vähendada.” 14) Artikli 50 lõiked 5 ja 6 asendatakse järgmisega: „5. Suhkruettevõtjad, kes ei ole sõlminud külvieelset tarnelepingut, millega määratakse kindlaks kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhind nende kvoodikohasele suhkrule vastava suhkrupeedikoguse kohta, mida on vajaduse korral kohandatud artikli 52 lõike 2 esimese lõigu kohaselt kehtestatud kõrvaldamise protsendimäära võrra, peavad maksma vähemalt kvoodikohase suhkrupeedi miinimumhinna suhkru tootmiseks ette nähtud kogu suhkrupeedi eest. 6. Sõltuvalt asjaomase liikmesriigi heakskiidust võivad majandusharusisesed kokkulepped kalduda kõrvale lõigetest 3, 4 ja 5.” 15) Artikkel 52 asendatakse järgmisega: „Artikkel 52 Suhkru turult kõrvaldamine 1. Selleks et säilitada turu struktuurilist tasakaalu võrdlushinna lähedasel tasemel, võib komisjon otsustada kõrvaldada asjaomasel turustusaastal turult need kvoodikohase suhkru või isoglükoosi kogused, mis ületavad käesoleva artikli lõike 2 kohaselt arvutatud künnise, võttes arvesse asutamislepingu artikli 300 alusel sõlmitud lepingutest tulenevaid ühenduse kohustusi. 2. Käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud kõrvaldamiskünnis arvutatakse iga ettevõtja puhul, kellele on eraldatud kvoot, välja järgmiselt: ettevõtja kvoot korrutatakse koefitsiendiga, mille komisjon määrab kindlaks hiljemalt eelmise turustusaasta 16. märtsiks, võttes aluseks eeldatavad turusuundumused. Turustusaastal 2008/2009 kohaldatakse seda koefitsienti määruse (EÜ) nr 320/2006 kohaselt hiljemalt 15. märtsil 2008 rahuldatud loobumiste järgse kvoodi suhtes. Ajakohastatud turusuundumuste alusel võib komisjon otsustada asjaomase turustusaasta 31. oktoobriks, kas koefitsienti kohandada või juhul, kui käesoleva lõike esimese lõigu kohaselt sellist otsust ei ole tehtud, koefitsient kindlaks määrata. 3. Iga ettevõtja, kellele on määratud kvoot, ladustab kuni järgmise turustusaasta alguseni omaenda kulul kvoodi alusel toodetud suhkrukogused, mis ületavad lõike 2 kohaselt arvutatud künnise. Turustusaasta jooksul turult kõrvaldatud suhkru või isoglükoosi koguseid käsitatakse esimeste järgmisel turustusaastal kvoodikohaselt toodetud kogustena. Erandina käesoleva lõike esimesest lõigust võib komisjon eeldatavaid suhkruturu suundumusi arvesse võttes otsustada käsitada kogu turult kõrvaldatud suhkrut või isoglükoosi või osa sellest jooksval ja/või järgneval turustusaastal: a) suhkru või isoglükoosi ülejäägina, mida võib kasutada tööstusliku suhkru või tööstusliku isoglükoosina, või b) täiendava kvoodikohase toodanguna, millest ühe osa võib reserveerida ekspordiks vastavalt asutamislepingu artikli 300 alusel sõlmitud lepingutest tulenevatele ühenduse kohustustele. 4. Juhul kui ühenduse suhkruvarud on ebapiisavad, võib komisjon otsustada, et teatava koguse turult kõrvaldatud suhkrut või isoglükoosi võib müüa ühenduse turul enne kõrvaldamisperioodi lõppu. 5. Juhul kui turult kõrvaldatud suhkrut käsitatakse esimese järgmisel turustusaastal toodetud suhkrukogusena, makstakse suhkrupeedikasvatajatele järgmise turustusaasta miinimumhinda. Juhul kui turult kõrvaldatud suhkrut kasutatakse tööstusliku suhkruna või kui see eksporditakse vastavalt käesoleva artikli lõike 3 punktidele a ja b, siis artiklis 49 sätestatud miinimumhinna nõudeid ei kohaldata. Juhul kui turult kõrvaldatud suhkur müüakse ühenduse turul enne kõrvaldamisperioodi lõppu vastavalt lõikele 4, makstakse suhkrupeedikasvatajatele jooksva turustusaasta miinimumhinda. Artikkel 52a Suhkru turult kõrvaldamine turustusaastatel 2008/2009 ja 2009/2010 1. Erandina käesoleva määruse artikli 52 lõikest 2 määrab komisjon turustusaastateks 2008/2009 ja 2009/2010 koefitsiendi, mida kohaldatakse liikmesriikide suhtes, kelle riiklikke suhkrukvoote on vähendatud määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 ja artikli 4a lõike 4 kohase kvootidest loobumise tagajärjel, kohaldades käesoleva määruse VIIc lisa. 2. Ettevõtja suhtes, kes loobub määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 lõike 1 punktide a või b kohaselt täielikult talle järgnevaks turustusaastaks määratud kvoodist, ei kohaldata tema taotlusel käesoleva määruse artikli 52 lõikes 2 osutatud koefitsiente. Kõnealune taotlus esitatakse enne selle turustusaasta lõppu, mille suhtes kõrvaldamist kohaldatakse.” 16) Artikkel 59 asendatakse järgmisega: „Artikkel 59Kvootide haldamine 1. Komisjon kohandab VI lisas kehtestatud kvoote turustusaasta 2008/2009 puhul hiljemalt 30. aprilliks 2008 ja turustusaastate 2009/2010 ja 2010/2011 puhul vastavalt hiljemalt 2009. ja 2010. aasta veebruarikuu lõpuks. Kõnealused kohandused tulenevad käesoleva artikli lõike 2, käesoleva määruse artikli 58 ning määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 ja artikli 4a lõike 4 kohaldamisest. 2. Võttes arvesse määruses (EÜ) nr 320/2006 sätestatud ümberkorralduskava tulemusi, määrab komisjon hiljemalt 2010. aasta veebruari lõpuks kindlaks, milline on vajaminev protsendimäär kehtivate suhkru- ja isoglükoosikvootide vähendamiseks liikmesriigi või piirkonna kohta, pidades silmas turgude tasakaalustamatuse vältimist alates turustusaastast 2010/2011. Vastavalt sellele kohandavad liikmesriigid iga ettevõtja kvoodi. Erandina käesoleva lõike esimesest lõigust määrab komisjon protsendimäära, mida kohaldatakse liikmesriikide suhtes, kelle riiklikke suhkrukvoote on vähendatud määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 3 ja artikli 4a lõike 4 kohase kvootidest loobumise tagajärjel, kohaldades käesoleva määruse VIIa lisa. Vastavalt sellele kohandavad asjaomased liikmesriigid iga oma territooriumil asuva kvoodiga ettevõtja suhtes kohaldatavat protsendimäära käesoleva määruse VIIb lisa kohaselt. Käesoleva lõike esimest ja teist lõiku ei kohaldata asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 osutatud äärepoolseimate piirkondade suhtes.” 17) Artiklit 60 muudetakse järgmiselt: a) pealkiri asendatakse järgmisega: „Artikkel 60Riigisiseste kvootide määramine ja kvootide vähendamine”; b) lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Liikmesriik võib vähendada oma territooriumil asutatud ettevõtjale määratud suhkru- või isoglükoosikvooti kuni 10 % turustusaastaks 2008/2009 ja järgnevateks turustusaastateks, austades ettevõtjate vabadust osaleda määrusega (EÜ) nr 320/2006 kehtestatud mehhanismides. Seejuures kohaldavad liikmesriigid objektiivseid ja mittediskrimineerivaid kriteeriume.”; c) lisatakse järgmine lõige: „4. Erandina käesoleva artikli lõikest 3 kohandavad liikmesriigid määruse (EÜ) nr 320/2006 artikli 4a kohaldamisel asjaomasele ettevõtjale eraldatud suhkrukvooti, vähendades kvoote vastavalt kõnealuse artikli lõikele 4 ja käesoleva artikli lõikes 1 määratud protsendimäära piires.” 18) Artikli 64 punkt c asendatakse järgmisega: „c) suhkur ja isoglükoos, mis on kõrvaldatud turult kooskõlas artiklitega 52 ja 52a ning mille puhul ei ole täidetud artikli 52 lõikes 3 sätestatud kohustusi.” 19) Artikli 101 punktid b–e asendatakse järgmisega: „b) kondiitritoodete ja jäätise tootjad; c) muude komisjoni kindlaksmääratavate toiduainete tootjad; d) kontsentreeritud või otsetarbijad.” 20) Artikli 102 lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Ühenduse abi kogu piima puhul on 18,15 eurot 100 kg kohta. Muude abikõlblike piimatoodete puhul määratakse abi suurus vastavalt asjaomaste toodete piimasisaldusele.” 21) II osa I jaotise IV peatüki IV jao järele lisatakse järgmine IVa jagu: „IVa JAGUPuu- ja köögiviljasektori toetused I ALAJAGUTOOTJARÜHMAD ARTIKKEL 103A TOOTJARÜHMADE TOETUSED 1. Üleminekuperioodil, mis on artikli 125e alusel lubatud puu- ja köögiviljasektori tootjarühmadele, kes taotlevad tootjaorganisatsiooni tunnustust, võivad liikmesriigid anda sellistele rühmadele: a) abi nende moodustamise soodustamiseks ja haldustegevuse hõlbustamiseks; b) kas otse või krediidiasutuste kaudu abi selleks, et katta osa tunnustuse saamiseks vajalikest ja artikli 125e lõike 1 kolmandas lõigus nimetatud tunnustuskavas kirjeldatud investeeringutest. 2. Lõikes 1 osutatud abi hüvitab ühendus vastavalt komisjonis vastu võetavatele selliste meetmete rahastamise eeskirjadele, sealhulgas abi künniseid, ülemmäärasid ja ühendusepoolse rahastamise määra käsitlevatele eeskirjadele. 3. Lõike 1 punktis a osutatud abi määratakse iga tootjarühma puhul kindlaks tootjarühma turustatud toodangu põhjal ning selle suurus esimesel, teisel, kolmandal, neljandal ja viiendal aastal on: a) vastavalt 10 %, 10 %, 8 %, 6 % ja 4 % turustatud toodangu väärtusest liikmesriikides, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või pärast seda, ning b) vastavalt 5 %, 5 %, 4 %, 3 % ja 2 % turustatud toodangu väärtusest asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 osutatud ühenduse äärepoolseimates piirkondades või määruse (EÜ) nr 1405/2006 artikli 1 lõikes 2 osutatud Egeuse mere väikesaartel*. Nimetatud määrasid võib vähendada seoses turustatud toodangu väärtusega, mis ületab piirmäära. Tootjarühmale makstava abi suhtes võib igal aastal kohaldada ülemmäära. II ALAJAGURAKENDUSFONDID JA -KAVAD ARTIKKEL 103B RAKENDUSFONDID 1. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonid võivad moodustada rakendusfonde. Fondi rahastatakse: a) tootjaorganisatsioonilt või tema liikmetelt saadavast rahalisest toetusest; b) ühenduse finantsabist, mida võib anda tootjaorganisatsioonidele. 2. Rakendusfonde võib kasutada üksnes artikli 103f kohaselt liikmesriikides heaks kiidetud rakenduskavade rahastamiseks. Artikkel 103c Rakenduskavad 1. Rakenduskaval peab olema kaks või enam artikli 122 punktis c osutatud eesmärki või järgmist eesmärki: a) toodangu planeerimine; b) toodete kvaliteedi parandamine; c) toodete kaubandusliku väärtuse suurendamine; d) värskete või töödeldud toodete tarbimise edendamine; e) keskkonnameetmed ja keskkonnasõbralikud tootmismeetodid, sealhulgas mahepõllumajandus; f) riskide vältimine ja juhtimine. 2. Riskide vältimine ja juhtimine on seotud puu- ja köögiviljaturu riskide vältimise ja tekkinud kriiside lahendamisega ning hõlmab sellega seoses: a) toodete turult kõrvaldamist; b) puu- ja köögivilja toorelt koristamist või koristamata jätmist; c) toodete tarbimise edendamist ja neist teavitamist; d) koolitusmeetmeid; e) saagikindlustust; f) toetust investeerimisfondide moodustamise halduskulude katmiseks. Riskide vältimise ja juhtimise meetmed, sealhulgas kolmandas lõigus osutatud laenude põhiosa ja intressi tagasimaksed, ei moodusta üle ühe kolmandiku rakenduskava kuludest. Riskide vältimise ja juhtimise meetmete rahastamiseks võivad tootjaorganisatsioonid võtta laene kaubanduslikel tingimustel. Sel juhul võib nende laenude põhiosa ja intressi tagasimaksmine olla rakenduskava osaks ning seega võib seda 103d alusel ühenduse finantsabist rahastada. Mis tahes riskide vältimise ja juhtimisega seotud tegevust rahastatakse kas selliste laenude abil või otseselt, kuid mitte mõlemal viisil. 3. Liikmesriigid näevad ette, et: a) rakenduskavad hõlmavad kahte või enamat keskkonnameedet või b) vähemalt 10 % rakenduskavade kuludest kasutatakse keskkonnameetmete rahastamiseks. Keskkonnameetmete puhul järgitakse nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruse (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta) artikli 39 lõike 3 esimeses lõigus sätestatud põllumajandusliku keskkonnatoetusega seotud tingimusi**. Kui vähemalt 80 % tootjaorganisatsiooni tootjaliikmetest on võtnud ühe või mitu ühesugust põllumajanduse keskkonna kohustust nimetatud sätte alusel, siis käsitatakse iga sellist kohustust esimese lõigu punktis a osutatud keskkonnameetmena. Esimeses lõigus osutatud keskkonnameetmetele antav toetus hõlmab täiendavaid kulusid ja kõnealusest tegevusest tulenevalt saamata jäänud tulu. 4. Lõiget 3 kohaldatakse Bulgaaria ja Rumeenia suhtes alates 1. jaanuarist 2011. 5. Keskkonnale avaldatavat survet suurendavad investeeringud on lubatud üksnes siis, kui on kasutusele võetud tõhusad meetmed keskkonna kaitsmiseks sellise surve eest. Artikkel 103d Ühenduse finantsabi 1. Ühenduse finantsabi on võrdne artikli 103b lõike 1 punktis a osutatud rahalise toetuse summaga, kuid mitte suurem kui 50 % tegelikest kuludest. 2. Ühenduse finantsabi ülempiir on 4,1 % iga tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu väärtusest. Kõnealust protsendimäära võib suurendada 4,6 %-le turustatud toodangu väärtusest, tingimusel et summat, mis ületab 4,1 % turustatud toodangu väärtusest, kasutatakse üksnes riskide vältimise ja juhtimise meetmeteks. 3. Tootjaorganisatsiooni taotlusel on lõikes 1 sätestatud abimäär 60 % ühe rakenduskava või rakenduskava osa kohta, kui see vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest: a) selle on esitanud mitu ühenduse tootjaorganisatsiooni, kes tegelevad eri liikmesriikides rahvusvaheliste kavadega; b) selle on esitanud üks või mitu tootmisharudevahelistel alustel toimivate kavadega tegelevat tootjaorganisatsiooni; c) sellega kaetakse üksnes nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrusega (EMÜ) nr 834/2007 (mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise kohta)*** hõlmatud mahepõllundustoodete tootmiseks antavaid eritoetusi; d) selle on esitanud Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või pärast seda ühinenud liikmesriigi tootjaorganisatsioon enne 2013. aasta lõppu rakendatavate meetmete jaoks; e) see on esimene kava, mille esitab tunnustatud tootjaorganisatsioon, mis on ühinenud teise tunnustatud tootjaorganisatsiooniga; f) see on esimene kava, mille esitab tunnustatud tootjaorganisatsioonide liit; g) selle on esitanud tootjaorganisatsioonid nendest liikmesriikidest, kus tootjaorganisatsioonid turustavad vähem kui 20 % puu- ja köögiviljatoodangust; h) selle on esitanud tootjaorganisatsioon ühenduse ühest äärepoolseimast piirkonnast; i) see hõlmab üksnes eritoetusi meetmeteks, mille eesmärk on propageerida haridusasutuses viibivate laste hulgas puu- ja köögivilja tarbimist. 4. Lõikes 1 sätestatud määr on 100 % puu- ja köögivilja turult kõrvaldamiste puhul, kui kõrvaldatav kogus ei ületa 5 % iga tootjaorganisatsiooni turustatud toodangu mahust ning kui kõrvaldamine on toimunud järgmisel viisil: a) tasuta jagamine heategevusorganisatsioonidele ja -fondidele, mille liikmesriigid on sel eesmärgil heaks kiitnud, kasutamiseks nende tegevuses selliste inimeste aitamiseks, kellel on riigi seaduste kohaselt õigus saada sotsiaalabi, eelkõige piisavate elatusvahendite puudumise tõttu; b) tasuta jagamine karistusasutustele, koolidele, riiklikele haridusasutustele ja laste puhkelaagritele, samuti liikmesriikide määratud haiglatele ja vanadekodudele; liikmesriigid teevad kõik vajaliku tagamaks, et sel viisil jagatud kogused täiendavad selliste asutuste tavaliselt ostetavaid koguseid. Artikkel 103e Riiklik finantsabi 1. Liikmesriikide nendes piirkondades, kus tootjate organiseerituse tase on eriti madal, võib komisjon lubada liikmesriikidel nõuetekohaselt põhjendatud taotluse alusel maksta tootjaorganisatsioonidele riiklikku finantsabi, mis moodustab maksimaalselt 80 % artikli 103b lõike 1 punktis a osutatud rahalisest toetusest. Nimetatud finantsabi täiendab rakendusfondi kaudu toimuvat rahastamist. Liikmesriikides, milles tootjaorganisatsioonid turustavad alla 15 % puu- ja köögiviljatoodangu väärtusest ning mille puu- ja köögiviljatoodang annab vähemalt 15 % nende põllumajanduse kogutoodangust, võib ühendus asjaomase liikmesriigi taotluse põhjal esimeses lõigus nimetatud finantsabi hüvitada. 2. Erandina käesoleva määruse artiklist 180 ei kohaldata asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89 riikliku finantsabi suhtes, mis on lubatud vastavalt lõikele 1. Artikkel 103f Rakenduskavade riiklik raamistik ja riiklik strateegia 1. Liikmesriigid kehtestavad riigisisesed raamistikud artikli 103c lõikes 3 nimetatud meetmetega seotud üldtingimuste väljatöötamiseks. Raamistikes sätestatakse eelkõige, et selliste meetmete puhul järgitakse määruses (EÜ) nr 1698/2005****, sealhulgas nimetatud määruse artiklis 5 sätestatud nõudeid vastastikuse täiendavuse, kooskõla ja nõuetekohasuse kohta. Liikmesriigid esitavad oma raamistiku kavandi komisjonile, kes võib kolme kuu jooksul nõuda muudatusi, kui ta leiab, et kõnealune kavand ei võimalda saavutada asutamislepingu artiklis 174 ning ühenduse kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis***** sätestatud eesmärke. Samu eesmärke tuleb järgida ka rakenduskavadest toetatavate üksikutesse põllumajandusettevõtetesse tehtavate investeeringute puhul. 2. Liikmesriigid koostavad puu- ja köögiviljaturu säästvate rakenduskavade riikliku strateegia. Strateegia koosneb järgmistest osadest: a) olukorra tugevate ja nõrkade külgede analüüs ning arengupotentsiaal; b) valitud prioriteetide põhjendus; c) rakenduskavade ja rahastamisvahendite eesmärgid, samuti tulemuslikkuse näitajad; d) rakenduskavade hindamine; e) tootjaorganisatsioonide aruandluskohustus. Riiklikus strateegias sisaldub ka lõikes 1 nimetatud riigisisene raamistik. 3. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata liikmesriikide suhtes, kellel ei ole tunnustatud tootjaorganisatsioone. Artikkel 103g Rakenduskavade heakskiitmine 1. Rakenduskavade projektid esitatakse riigi pädevatele ametiasutustele, kes kiidavad need heaks või lükkavad tagasi või nõuavad nende muutmist, et viia need kooskõlla käesoleva alajao sätetega. 2. Tootjaorganisatsioonid edastavad liikmesriigile igal aastal rakendusfondi hinnangulise mahu ja esitavad selleks asjakohased põhjendused, mis rajanevad rakenduskava eelarvel, jooksva aasta kuludel ja võimaluse korral varasemate aastate kuludel ning vajaduse korral järgmise aasta hinnangulistel tootmismahtudel. 3. Liikmesriik teatab tootjaorganisatsioonile või tootjaorganisatsioonide liidule ühenduse finantsabi hinnangulise suuruse, järgides artiklis 103d sätestatud piiranguid. 4. Ühenduse finantsabi makstakse rakenduskavaga hõlmatud kavade raames tehtud kulutuste alusel. Samade kavade puhul võib teha ettemakseid, juhul kui esitatakse garantii või tagatis. 5. Tootjaorganisatsioon teatab liikmesriigile eelmise aasta kulude lõpliku summa koos vajalike tõendavate dokumentidega, et talle saaks teha ühenduse finantsabi lõppmakse. 6. Rakenduskavad ja nende rahastamine ühelt poolt tootjate ja tootjaorganisatsioonide poolt ning teiselt poolt ühenduse vahenditest kestavad vähemalt kolm aastat ja kõige enam viis aastat. Artikkel 103h Rakenduseeskirjad Komisjon võtab vastu käesoleva jao üksikasjalikud rakenduseeskirjad, eelkõige: a) artiklis 103a osutatud meetmete rahastamise eeskirjad, muu hulgas abi künnised ja ülemmäärad ning ühendusepoolset rahastamise määra käsitlevad eeskirjad; b) artikli 103e lõikes 1 osutatud abi osatähtsust ja hüvitamist käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad; c) üksikutesse põllumajandusettevõtetesse tehtavaid investeeringuid käsitlevad eeskirjad; d) artiklis 103g osutatud teabe esitamise ja teavitamise tähtajad; e) artiklis 103g osutatud ühenduse finantsabi osamakseid käsitlevad sätted. * ELT L 265, 26.9.2006, lk 1. ** ELT L 277, 21.10.2005, lk 1. *** ELT L 189, 20.7.2007, lk 1. **** ELT L 277, 21.10.2005, lk 1. ***** Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1600/2002/EÜ, 22. juuli 2002, millega võetakse vastu kuues keskkonnaalane tegevusprogramm (EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1).” 22) Artiklit 113 muudetakse järgmiselt: a) lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Komisjon võib ette näha järgmiste sektorite ühe või mitme toote turustamisstandardid: a) oliiviõli ja lauaoliivid I lisa VII osa punktis a osutatud toodete puhul; b) puu- ja köögivili; c) töödeldud puu- ja köögivili; d) banaanid; e) elustaimed.”; b) lõiget 2 muudetakse järgmiselt: i) punkti a muudetakse järgmiselt: i a ) alapunkt iii asendatakse järgmisega: „iii) tarbijate huvi piisavate ja läbipaistvate tootekirjelduste saamise vastu, eelkõige seoses toote päritoluriigi, klassi ja vajaduse korral sordiga (või kaubandusliku tüübiga);”; i b ) lisatakse järgmine punkt: „v) puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori puhul Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) poolt vastu võetud standardeid käsitlevaid soovitusi;”; ii) punkt b asendatakse järgmisega: „b) võivad eelkõige olla seotud kvaliteedi, klassidesse liigitamise, suuruse järgi jaotamise, pakendamise, ladustamise, transpordi, esitluse, turustamise, päritolu ja märgistamisega.” 23) Artikli 113 järele lisatakse järgmised artiklid 113a ja 113b: „Artikkel 113a Lisanõuded puu- ja köögiviljasektori toodete turustamiseks 1. Puu- ja köögiviljatooteid, mis on mõeldud tarbijale värskelt müümiseks, võib turustada üksnes siis, kui need on veatu ja standardse turustuskvaliteediga ning kui on näidatud nende päritoluriik. 2. Vastuvõetud turustamisstandarditega hõlmatud puu- ja köögiviljasektori ning töödeldud puu- ja köögivilja sektori toodete valdaja vastutab artikli 113 lõike 3 esimeses lõigus osutatud vastavuse tagamise eest. 3. Artikli 113 lõike 3 teise lõigu kohaselt ja ilma, et see piiraks erisätteid, mille komisjon võib vastu võtta artikli 194 kohaselt, eelkõige vastavuskontrollide järjekindla kohaldamise kohta, kontrollivad liikmesriigid puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris riskianalüüsi alusel valikuliselt, kas asjaomased tooted vastavad turustamisstandarditele. Kontrollimisel pööratakse peatähelepanu etapile, mis eelneb tootmispiirkonnast väljaveole, kui tooteid pakitakse või laaditakse. Kolmandatest riikidest pärit toodete puhul tehakse kontrollimine enne nende toodete vabasse ringlusesse lubamist. Artikkel 113b Kuni 12 kuu vanuste veiste liha turustamine 1. Ilma et see piiraks artikli 42 lõike 1 punkti a ja lõike 2 ning V lisa punkti A kohaldamist, kohaldatakse kas ühenduses toodetud või kolmandatest riikidest imporditud pärast 1. juulit 2008 tapetud kuni 12 kuu vanuste veiste liha suhtes XIa lisas sätestatud nõudeid, eelkõige III punktis esitatud kasutatavaid müüginimetusi. Enne 1. juulit 2008 tapetud kuni 12 kuu vanuste veiste liha võib siiski jätkuvalt turustada ilma käesoleva määruse XIa lisas sätestatud nõudeid täitmata. 2. Lõikes 1 esitatud nõudeid ei kohaldata veiste liha suhtes, mille kohta on enne 29. juunit 2007 registreeritud kaitstud päritolunimetus või kaitstud geograafiline tähis vastavalt määrusele (EÜ) nr 510/2006.” 24) Artiklit 121 muudetakse järgmiselt: a) punkt a asendatakse järgmisega: „a) artiklis 113 ja 113a osutatud turustamisstandardid, sealhulgas: i) standarditest erandite tegemise või vabastamise eeskirjad, ii) standardites nõutud üksikasjade esitamise eeskirjad, samuti turustamis- ja märgistamiseeskirjad; iii) ühendusse imporditavate ja ühendusest eksporditavate toodete suhtes standardite kohaldamise eeskirjad; iv) seoses artikli 113a lõikega 1 eeskirjad, mille abil määratletakse veatu ja standardse turustuskvaliteediga toode;”; b) lisatakse järgmine punkt j: „j) järgmiste nõuete puhul, mida kasutatakse vastavalt artiklile 113b kuni 12 kuu vanuste veiste liha turustamisel: i) käesoleva määruse XIa lisa II punktis määratletud kategooriat tähistava tähe märkimise praktiline meetod, eelkõige kasutatavate tähtede suurus ja asukoht; ii) käesoleva määruse XIa lisa VIII punktis osutatud kolmandatest riikidest liha import, eelkõige käesolevale määrusele vastavuse kontrollimise meetod.”; c) lisatakse järgmine lõik: „Komisjon võib muuta XIa lisa III punkti alapunktis 2 esitatud tabeli B-osa.” 25) Artiklit 122 muudetakse järgmiselt: a) punkt a asendatakse järgmisega: „a) koosnevad tootjatest, kes kuuluvad ühte järgmistest sektoritest: i) humalasektor; ii) oliiviõli ja lauaoliivide sektor; iii) puu- ja köögiviljasektor tootjate puhul, kes kasvatavad ühte või mitut nimetatud sektori toodet ja/või kõnealuseid tooteid, mis on mõeldud üksnes töötlemiseks; iv) siidiussisektor;”; b) punkti c alapunkt iii asendatakse järgmisega: „iii) tootmise ratsionaliseerimise ja mehhaniseerimise edendamine, eelkõige tootmiskulude optimeerimise ja omahindade tasakaalustamise eesmärgil.” 26) Artiklit 123 muudetakse järgmiselt: a) esimene lõik muudetakse lõikeks 1; b) teine lõik asendatakse järgmisega: „2. Kui lõikes 1 osutatud tootmisharudevahelised organisatsioonid tegutsevad mitme liikmesriigi territooriumil, annab komisjon neile tunnustuse ilma artiklis 195 nimetatud komitee abita. 3. Lisaks lõikele 1 tunnustavad liikmesriigid ka neid tootmisharudevahelisi organisatsioone, mis: a) on moodustatud puu- ja köögiviljasektori toodete tootmise, müügi ja/või töötlemisega seotud majandustegevuse esindajatest; b) on moodustatud kõigi või osa liikmesorganisatsioonide või -ühenduste algatusel; c) teostavad ühenduse ühes või mitmes piirkonnas kahte või enamat järgmist tegevust, võttes arvesse tarbijate huve: i) tootmise ja turuga seotud teadlikkuse ja läbipaistvuse suurendamine; ii) puu- ja köögivilja turuleviimise paremale koordineerimisele kaasaaitamine, eelkõige teadus- ja turu-uuringute kaudu, iii) ühenduse eeskirjadega kokkusobivate standardsete lepinguvormide koostamine, iv) toodetud puu- ja köögivilja potentsiaali täielikum ärakasutamine, v) teabe kogumine ja uuringute tegemine, mis on vajalik selleks, et kohandada tootmist paremini turu nõuete ning tarbijate eelistuste ja ootustega, eelkõige tootekvaliteedi ja keskkonnakaitse seisukohast, vi) taimekaitsevahendite ja muude lähteainete kasutamise piiramise ning tootekvaliteedi ning mulla ja vee kaitse tagamise võimaluste otsimine, vii) tootekvaliteedi parandamise meetodite ja vahendite arendamine, viii) mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste potentsiaali kasutamine ning kaitsmine, ix) integreeritud tootmise või muude keskkonnasäästlike tootmismeetodite edendamine, x) XVIa lisa punktides 2 ja 3 osutatud tootmis- ja turustamiseeskirjade puhul ühenduse või riigi eeskirjadest karmimate eeskirjade sätestamine.” 27) II osa II jaotise II peatüki I jao järele lisatakse järgmine Ia jagu: „IA JAGU TOOTJAORGANISATSIOONE JA TOOTMISHARUDEVAHELISI ORGANISATSIOONE KÄSITLEVAD EESKIRJAD PUU- JA KÖÖGIVILJASEKTORIS I ALAJAGU TOOTJAORGANISATSIOONIDE PÕHIKIRI JA NENDE TUNNUSTAMISE EESKIRJAD Artikkel 125a Tootjaorganisatsioonide põhikiri 1. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsiooni põhikirjaga nõutakse selle tootjaliikmetelt eelkõige: a) tootjaorganisatsioonis vastu võetud eeskirjade kohaldamist, mis käsitlevad aruandlust toodangu kohta, toodangut, turustamist ja keskkonnakaitset; b) kuulumist üksnes ühte tootjaorganisatsiooni seoses artikli 122 punkti a alapunktis iii osutatud mis tahes toote tootmisega asjaomases põllumajandusettevõttes; c) kogu oma vastava toodangu turustamist tootjaorganisatsiooni kaudu; d) tootjaorganisatsiooni poolt statistilistel eesmärkidel nõutava teabe esitamist, eriti viljeluspiirkondade, saagikoguste, saagikuse ja otsemüügi kohta; e) põhikirjas sätestatud rahalise toetuse maksmist artiklis 103b sätestatud rakendusfondi moodustamiseks ja rahastamiseks. 2. Olenemata lõike 1 punktist c ja kui tootjaorganisatsioon seda lubab ning kui see on kooskõlas tootjaorganisatsiooni sätestatud tingimustega, võivad tootjaliikmed: a) müüa vaid kindlaksmääratud osa oma toodangust ja/või toodetest otse oma põllumajandusettevõttest ja/või väljaspool seda tarbijatele nende isiklike vajaduste rahuldamiseks; nimetatud osa suuruse määrab kindlaks liikmesriik ja see ei või olla väiksem kui 10 %; b) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid kogustes, mis on nende organisatsioonis turustatava toodangu mahuga võrreldes tähtsusetud; c) turustada ise või oma organisatsiooni määratud teise tootjaorganisatsiooni kaudu tooteid, mis nende omaduste tõttu ei kuulu tavaliselt asjaomase organisatsiooni äritegevuse alla. 3. Tootjaorganisatsiooni põhikirjas sätestatakse samuti: a) lõikes 1 nimetatud eeskirjade kindlaksmääramise, vastuvõtmise ja muutmise kord; b) liikmete kohustus maksta tootjaorganisatsiooni rahastamiseks vajalikku rahalist toetust; c) eeskirjad, mis võimaldavad tootjaliikmetel demokraatlikult kontrollida oma organisatsiooni ja tema otsuseid; d) sanktsioonid põhikirjajärgsete kohustuste täitmata jätmise, eelkõige rahalise toetuse maksmata jätmise ja tootjaorganisatsiooni eeskirjade rikkumise eest; e) uute liikmete vastuvõtmise eeskirjad, eelkõige minimaalne liikmeksoleku aeg; f) organisatsiooni toimimiseks vajalikud raamatupidamis- ja eelarve-eeskirjad. 4. Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioone käsitatakse organisatsioonidena, mis tegutsevad majandusküsimustes oma liikmete nimel ja huvides. Artikkel 125b Tunnustamine 1. Liikmesriigid tunnustavad tootjaorganisatsioonidena kõiki sellist tunnustamist taotlevaid juriidilisi isikuid või juriidiliste isikute selgelt määratletud osi, tingimusel et: a) nende eesmärk on kasutada keskkonnasäästlikke viljelustavasid ja tootmistehnikaid ning eelkõige jäätmekäitlustavasid, mille abil nad kaitsevad vee, mulla ja maastiku kvaliteeti, säilitavad või soodustavad bioloogilist mitmekesisust ja vastavad artiklites 122 ja 125a sätestatud nõuetele ning esitavad selle kohta asjakohased tõendid; b) neil on ettenähtud miinimumarv liikmeid ja nende turustatav toodang vastab miinimummahule või miinimumväärtusele, mille kehtestavad liikmesriigid, ning nad esitavad asjakohased tõendid; c) on piisavad tõendid selle kohta, et nad suudavad tegutseda pikema aja jooksul nõuetekohaselt ja tõhusalt ning piisava varude kontsentratsiooni olukorras; sel eesmärgil võivad liikmesriigid otsustada, milliseid artikli 122 punkti a alapunktis iii nimetatud tooteid või tooterühmi peaksid tootjaorganisatsioonid hõlmama; d) nad võimaldavad oma liikmetel saada tõhusat tehnilist abi keskkonnasäästlike viljelustavade kasutamisel; e) nad annavad oma liikmetele vajaduse korral tehnilisi vahendeid toodangu korjamiseks, ladustamiseks, pakkimiseks ning turustamiseks; f) nad tagavad oma tegevuse nõuetekohase äri- ja raamatupidamiskorralduse ja g) neil ei ole asjaomasel turul valitsevat seisundit, kui see ei ole vajalik asutamislepingu artikli 33 eesmärkide saavutamiseks. 2. Liikmesriigid: a) teevad otsuse tootjaorganisatsiooni tunnustamise kohta kolme kuu jooksul alates taotluse ja kõigi vastavate tõendite esitamisest; b) teostavad korrapäraselt kontrolle veendumaks, et tootjaorganisatsioonid järgivad käesoleva jaotise sätteid; kehtestavad käesoleva määruse sätete eiramise või täitmata jätmise korral selliste organisatsioonide suhtes karistusi ja võtavad vajaduse korral vastu otsuse tunnustus tühistada; c) teatavad komisjonile üks kord aastas igast tunnustuse andmise, andmata jätmise või tühistamise otsusest. II alajaguTootjaorganisatsioonide liidud ja tootjarühmad Artikkel 125c Tootjaorganisatsioonide liidud puu- ja köögiviljasektoris Puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsioonide liit moodustatakse tunnustatud tootjaorganisatsioonide algatusel ning see võib tegeleda tootjaorganisatsiooni mis tahes käesolevas määruses osutatud tegevusega. Sel eesmärgil võivad liikmesriigid tootjaorganisatsioonide liitu selle taotlusel tunnustada, kui: a) liikmesriik leiab, et kõnealune liit suudab asjaomast tegevust tõhusalt teostada, ja b) liidul ei ole kõnealusel turul valitsevat seisundit, kui see ei ole vajalik asutamislepingu artikli 33 eesmärkide saavutamiseks. Artikli 125a lõiget 4 kohaldatakse mutatis mutandis . Artikkel 125d Allhanked Liikmesriigid võivad lubada puu- ja köögiviljasektori tunnustatud tootjaorganisatsioonil või kõnealuse sektori tunnustatud tootjaorganisatsioonide liidul anda oma mis tahes ülesandeid allhankijatele, sealhulgas tütarettevõtjatele, tingimusel et ta esitab liikmesriigile piisavad tõendid selle kohta, et selline tegevus on asjakohane kõnealuse tootjaorganisatsiooni või tootjaorganisatsioonide liidu eesmärkide saavutamiseks. Artikkel 125e Puu- ja köögiviljasektori tootjarühmad 1. 1. mail 2004 või pärast seda kuupäeva Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide tootjatel või asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 osutatud ühenduse äärepoolseimate piirkondade või määruse (EÜ) nr 1405/2006 artikli 1 lõikes 2 osutatud Egeuse mere väikesaarte tootjatel, kes kasvatavad ühte või mitut puu- ja köögiviljasektori toodet ja/või sellist toodet, mis on mõeldud üksnes töötlemiseks, võib lubada oma algatusel moodustada tootjarühmi eesmärgiga saada tunnustatud tootjaorganisatsioonina. Nimetatud tootjarühmadel võib lubada kasutada üleminekuperioodi, mis peab vastama artiklis 122 sätestatud tootjaorganisatsioonide tunnustamise tingimustele. Tunnustuse saamiseks esitavad kõnealused tootjarühmad asjaomasele liikmesriigile järkjärgulise tunnustuskava, mille heakskiitmine tähendab teises lõigus nimetatud üleminekuperioodi algust ja kujutab endast eeltunnustuse andmist. Üleminekuperiood ei või olla pikem kui viis aastat. 2. Enne tunnustuskava heakskiitmist teatavad liikmesriigid komisjonile oma kavatsustest ja nende võimalikust finantsmõjust. III alajaguEeskirjade laiendamine majanduspiirkonna tootjatele Artikkel 125f Eeskirjade laiendamine 1. Kui teatavas majanduspiirkonnas tegutsevat puu- ja köögiviljasektori tootjaorganisatsiooni käsitatakse teatava toote puhul selle piirkonna tootmist ja toojaid esindavana, võib asjaomane liikmesriik tootjaorganisatsiooni taotlusel kehtestada selles majanduspiirkonnas tegutsevate tootjaorganisatsiooni mittekuuluvate tootjate suhtes järgmised siduvad eeskirjad: a) artikli 125a lõike 1 punktis a osutatud eeskirjad, b) eeskirjad, mis on vajalikud artikli 103c lõike 2 punktis c osutatud meetmete rakendamiseks. Esimest lõiku kohaldatakse tingimusel, et eeskirjad: a) on kehtinud vähemalt ühe turustusaasta jooksul, b) kuuluvad XVIa lisa täielikku loetellu, c) muudetakse siduvaks kõige rohkem kolmeks turustusaastaks. Teise lõigu punktis a osutatud tingimust ei kohaldata siiski juhul, kui kõnealusteks eeskirjadeks on XVIa lisa punktides 1, 3 ja 5 nimetatud eeskirjad. Sel juhul ei või eeskirjade laiendamist kohaldada pikema perioodi kui ühe turustusaasta suhtes. 2. Käesoleva alajao kohaldamisel tähendab „majanduspiirkond“ kõrvuti või naabruses asetsevatest tootmispiirkondadest koosnevat geograafilist ala, kus on ühesugused tootmis- ja turustustingimused. Liikmesriigid edastavad majanduspiirkondade nimekirja komisjonile. Ühe kuu jooksul pärast nimekirja edastamist kiidab komisjon selle heaks või otsustab pärast konsulteerimist asjaomase liikmesriigiga, millised muudatused peab viimane sellesse sisse viima. Komisjon teeb heakskiidetud nimekirja avalikult kättesaadavaks talle sobival viisil. 3. Tootjaorganisatsiooni käsitatakse lõike 1 tähenduses esindavana, kui selle liikmed moodustavad vähemalt 50 % selle tegutsemispiirkonna tootjatest ja see hõlmab vähemalt 60 % selle piirkonna toodangu mahust. Ilma et see piiraks lõike 5 kohaldamist, ei võeta nimetatud protsendimäärade arvutamisel arvesse määrusega (EÜ) nr 834/2007 hõlmatud mahepõllundustooteid või nende tootjaid. 4. Teatavas majanduspiirkonnas kõigile tootjatele siduvaks muudetud eeskirjad: a) ei põhjusta mingit kahju teistele tootjatele asjaomases liikmesriigis ega ühenduses; b) ei ole kohaldatavad enne turustusaasta algust sõlmitud lepingu alusel otse töötlemiseks tarnitavate toodete suhtes, kui need eeskirjad kõnealuseid tooteid otseselt ei käsitle, välja arvatud artikli 125a lõike 1 punktis a nimetatud toodangu aruandlust käsitlevad eeskirjad; c) ei ole vastuolus kehtivate ühenduse ja riigi eeskirjadega. 5. Eeskirjad ei pea olema siduvad määrusega (EÜ) nr 834/2007 hõlmatud mahepõllundustoodete tootjatele, välja arvatud siis, kui sellise meetme suhtes on kokku leppinud vähemalt 50 % nimetatud majanduspiirkonna asjakohastest tootjatest ning kui organisatsioon hõlmab vähemalt 60 % selle piirkonna vastavast toodangust. Artikkel 125g Teatamine Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata eeskirjadest, mille nad konkreetses majanduspiirkonnas on muutnud vastavalt artikli 125f lõikele 1 siduvaks kõigile tootjatele. Komisjon avaldab need eeskirjad talle sobival viisil. Artikkel 125h Eeskirjade laiendamise kehtetuks tunnistamine Komisjon otsustab, et liikmesriik peab tunnistama vastavalt artikli 125f lõikele 1 eeskirjade laiendamise kohta tehtud otsuse kehtetuks, kui komisjon: a) teeb kindlaks, et laiendamine teistele tootjatele välistab konkurentsi olulisel osal siseturust või ähvardab vaba kaubandust või ohustab asutamislepingu artikli 33 eesmärke; b) teeb kindlaks, et teistele tootjatele laiendatud eeskirjade suhtes kohaldatakse asutamislepingu artikli 81 lõiget 1. Komisjoni otsust nende eeskirjade kohta kohaldatakse alles alates kindlakstegemise kuupäevast; c) leiab pärast kontrollimist, et käesolevat alajaotist ei ole järgitud. Artikkel 125i Mitteliikmetest tootjatelt saadav rahaline toetus Kui kohaldatakse artikli 125f lõiget 1, võib asjaomane liikmesriik esitatud tõendite kontrollimise põhjal otsustada, et mitteliikmetest tootjad peavad tootjaorganisatsioonile maksma ühe osa liikmetest tootjatelt nõutavast rahalisest toetusest, millega kaetakse: a) artikli 125f lõikes 1 nimetatud eeskirjade kohaldamisest tulenevad halduskulud; b) kulud organisatsiooni või liidu korraldatud teadus- ja turu-uuringutele ning tarbimise edendamisele, millest saavad kasu kõik selle piirkonna tootjad. Artikkel 125j Eeskirjade laiendamine tootjaorganisatsioonide liitudele Käesoleva alajao kohaldamisel käsitatakse kõiki viiteid tootjaorganisatsioonidele ka viidetena tunnustatud tootjaorganisatsioonide liitudele. IV alajaguTootmisharudevahelised organisatsioonid puu- ja köögiviljasektoris Artikkel 125k Tunnustamine ja tunnustuse tühistamine 1. Kui liikmesriigi struktuurid seda õigustavad, võib liikmesriik tootmisharudevaheliste organisatsioonidena tunnustada kõiki tema territooriumil tegutsevaid organisatsioone, kes esitavad nõuetekohase taotluse, tingimusel et need: a) tegutsevad selle liikmesriigi ühes või mitmes piirkonnas; b) toodavad märkimisväärse osa kõnealuses piirkonnas või kõnealustes piirkondades toodetavast, müüdavast ja/või töödeldavast puu- ja köögiviljast ning puu- ja köögiviljatoodetest ning suudavad rohkem kui ühe piirkonna puhul näidata igas piirkonnas iga ühendatava tegevusala kohta minimaalset esindatuse taset; c) teostavad kahte või enamat artikli 123 lõike 3 punktis c nimetatud tegevust; d) ei tegele ise puu- ja köögivilja või puu- ja köögiviljatoodete tootmise, töötlemise ega turustamisega; e) ei ole seotud mitte ühegi artikli 176a lõikes 4 osutatud kokkuleppe, otsuse ega kooskõlastatud tegevusega. 2. Enne tunnustuse andmist teatab liikmesriik komisjonile, millised tootmisharudevahelised organisatsioonid tunnustust taotlevad, edastades kogu asjakohase teabe nende esindavuse ja eri tegevusvaldkondade kohta koos hinnangu andmiseks vajaliku muu teabega. Komisjon võib tunnustamisele vastuväiteid esitada kahe kuu jooksul pärast teatamist. 3. Liikmesriigid: a) teevad otsuse tunnustamise kohta kolme kuu jooksul pärast taotluse ja kõigi asjakohaste tõendavate dokumentide saamist; b) teostavad korrapäraseid kontrolle veendumaks, et tootmisharudevahelised organisatsioonid vastavad tunnustuse tingimustele, kohaldavad käesoleva määruse mittejärgimise või eiramise korral selliste organisatsioonide suhtes karistusi ning teevad vajaduse korral otsuse tunnustuse tühistamise kohta; c) tühistavad tunnustuse, kui: i) enam ei täideta käesolevas alajaos sätestatud tunnustuse nõudeid ja tingimusi; ii) tootmisharudevaheline organisatsioon osaleb mõnes artikli 176a lõikes 3 osutatud kokkuleppes, otsuses või kooskõlastatud tegevuses, ilma et see piiraks mis tahes muude riigi õiguse kohaste karistuste kohaldamist; iii) tootmisharudevaheline organisatsioon ei täida artikli 176a lõikes 2 nimetatud teatamiskohustust; d) teatavad komisjonile kahe kuu jooksul igast otsusest tunnustuse andmise, selle andmisest keeldumise või selle tühistamise kohta. 4. Komisjon sätestab liikmesriikide jaoks tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevuse kohta aruandmise tingimused ning sageduse. Komisjon võib kontrollimiste tulemuste põhjal nõuda liikmesriigilt tunnustuse tühistamist. 5. Tunnustus kujutab endast luba teostada artikli 123 lõike 3 punktis c loetletud tegevusi kooskõlas käesoleva määruse tingimustega. 6. Komisjon avaldab talle sobival viisil tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide nimekirja, märkides ära nende majandusvaldkonna või tegevusala ning toimingud, mida teostatakse artikli 125 l tähenduses. Tunnustuse tühistamine kuulub samuti avaldamisele. Artikkel 125 l Eeskirjade laiendamine 1. Kui liikmesriigi teatavas piirkonnas või teatavates piirkondades tegutsevat tootmisharudevahelist organisatsiooni käsitatakse teatava toote tootmist või müüki või töötlemist esindavana, võib asjaomane liikmesriik selle tootmisharudevahelise organisatsiooni taotluse põhjal muuta mõned selle organisatsiooni kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevused piiratud ajaks siduvaks teistele asjaomases piirkonnas või asjaomastes piirkondades üksi või rühmadena tegutsevatele ettevõtjatele, kes ei kuulu sellesse organisatsiooni. 2. Tootmisharudevahelist organisatsiooni käsitatakse lõike 1 tähenduses esindavana, kui ta hõlmab vähemalt kahte kolmandikku liikmesriigi asjaomase piirkonna või asjaomaste piirkondade vastava toote või vastavate toodete tootmisest, müügist või töötlemisest. Kui eeskirjade laiendamise taotlus hõlmab rohkem kui ühte piirkonda, peab tootmisharudevaheline organisatsioon tõendama esindavuse minimaalset taset iga tootmisharu puhul, mida ta asjaomases piirkonnas ühendab. 3. Eeskirjad, mille puhul võib taotleda nende teistele ettevõtjatele laiendamist: a) täidavad ühte järgmistest eesmärkidest: i) aruandlus toodangu ja turu kohta, ii) ühenduse või riigi eeskirjadest karmimad tootmiseeskirjad, iii) ühenduse eeskirjadega vastavuses olevate standardlepingute koostamine, iv) turustuseeskirjad, v) keskkonnakaitse eeskirjad, vi) meetmed toodete müügi edendamiseks ja nende kasutamiseks, vii) meetmed mahepõllumajanduse, samuti päritolunimetuste, kvaliteedimärkide ja geograafiliste tähiste kaitseks; b) on olnud jõus vähemalt ühe turustusaasta vältel; c) võib muuta siduvaks maksimaalselt kolmeks turustusaastaks; d) ei põhjusta kahju asjaomase liikmesriigi või ühenduse teistele ettevõtjatele. Esimese lõigu punktis b osutatud tingimust ei kohaldata siiski juhul, kui kõnealusteks eeskirjadeks on XVIa lisa punktides 1, 3 ja 5 nimetatud eeskirjad. Sel juhul ei või eeskirjade laiendamist kohaldada pikema perioodi kui ühe turustusaasta suhtes. 4. Lõike 3 punkti a alapunktides ii, iv ja v osutatud eeskirjad on üksnes XVIa lisas sätestatud eeskirjad. Lõike 3 punkti a alapunktis ii osutatud eeskirju ei kohaldata toodete suhtes, mis on toodetud väljaspool lõikes 1 osutatud teatavat piirkonda või teatavaid piirkondi. Artikkel 125m Eeskirjade laiendamisest teatamine ja laiendamise kehtetuks tunnistamine 1. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata eeskirjadest, mille nad on muutnud siduvaks kõigile ettevõtjatele ühes või mitmes kindlas piirkonnas vastavalt artikli 125 l lõikele 1. Komisjon avaldab need eeskirjad talle sobival viisil. 2. Enne eeskirjade avalikustamist teatab komisjon artikli 195 kohaselt asutatud komiteele kõikidest tootmisharudevaheliste kokkulepete laiendamise teatistest. 3. Artiklis 125h nimetatud juhtudel otsustab komisjon, et liikmesriik peab eeskirjade laienemise tühistama. Artikkel 125n Mitteliikmetelt saadav rahaline toetus Kui laiendatakse ühte või mitut toodet käsitlevaid eeskirju ja kui tunnustatud tootmisharudevaheline organisatsioon tegeleb ühe või mitme artikli 125 l lõike 3 punktis a nimetatud tegevusega, mis on nende isikute üldistes majanduslikes huvides, kelle tegevus on seotud ühe või mitme asjaomase tootega, võib tunnustuse andnud liikmesriik otsustada, et üksikisikud või rühmad, kes ei ole selle tootmisharudevahelise organisatsiooni liikmed, kuid saavad tegevusest kasu, maksavad organisatsioonile summa, mis vastab täielikult või osaliselt organisatsiooni liikmetelt nõutavale rahalisele toetusele, tingimusel et asjaomane summa on ette nähtud otseselt kõnealusest tegevusest tulenevate kulude katmiseks.” 28) Artikli 127 punkt e asendatakse järgmisega: „e) vajaduse korral eeskirjad, mis käsitlevad riikidevahelisi tootjaorganisatsioone ja riikidevahelisi tootjaorganisatsioonide liitusid, sealhulgas riikidevahelise koostöö korral asjaomaste pädevate asutuste poolt antavat haldusabi käsitlevad eeskirjad; f) vajaduse korral tootmisharudevahelise organisatsioonina tunnustamise mis tahes mõju.” 29) Artikli 130 punktid g–o asendatakse järgmisega: „g) puu- ja köögivili; h) töödeldud puu- ja köögivili; i) banaanid; j) elustaimed; k) veise- ja vasikaliha; l) piim ja piimatooted; m) sealiha; n) lamba- ja kitseliha; o) munad; p) linnuliha; q) põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol.” 30) Artikli 140 järele lisatakse järgmine artikkel 140a: „Artikkel 140a Piiril kehtiva hinna süsteem puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris 1. Kui ühise tollitariifistiku tollimaksumäära kohaldamine sõltub imporditud saadetise hinnast piiril, kontrollitakse selle hinna tõepärasust, kasutades kauba väärtust importimisel, mille arvutab toodete ja päritolumaade kaupa välja komisjon, lähtudes liikmesriikide tüüpilistel imporditurgudel või vajaduse korral muudel turgudel kehtivate toote hindade kaalutud keskmisest. Põhiliselt töötlemiseks imporditavate saaduste ja toodete puhul piiril kehtiva hinna kontrollimiseks võib komisjon siiski vastu võtta erisätteid. 2. Kui kõnealuse kaubasaadetise deklareeritud hind piiril on kõrgem kui kauba kindel väärtus importimisel, millele on liidetud komisjoni kehtestatud protsendimäär, mis ei tohi ületada kõnealust kindlat väärtust rohkem kui 10 % võrra, nõutakse nimetatud kindla väärtuse põhjal määratud imporditollimaksudega võrduva tagatise esitamist. 3. Kui kõnealuse kaubasaadetise hinda piiril tollivormistusel ei deklareerita, sõltub ühise tollitariifistiku tollimaksumäärade kohaldamine kaupade kindlast väärtusest importimisel või tollialaste õigusaktide asjakohaste sätete kohaldamisest tingimustel, mis määratakse kindlaks komisjoni poolt.” 31) Artikli 141 lõike 1 sissejuhatus asendatakse järgmisega: „Täiendavat imporditollimaksu kohaldatakse artiklites 135–140 sätestatud maksumääraga teravilja-, riisi- ja suhkrusektori, puu- ja köögiviljasektori, töödeldud puu- ja köögivilja sektori, veise- ja vasikaliha-, piima- ja piimatoote-, sealiha-, lamba- ja kitseliha-, muna-, linnuliha- ja banaanisektori ühe või mitme toote impordi puhul, et vältida või kõrvaldada nende toodete impordist ühenduse turule avalduvat ebasoodsat mõju, kui:” 32) Artikli 153 lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Kindlaksmääratud traditsiooniline tarnevajadus ühenduses suhkru rafineerimiseks on 2 324 735 tonni turustusaasta kohta, väljendatuna valge suhkruna.” 33) Artikli 161 lõikesse 1 lisatakse punkti d järele järgmised punktid: „e) puu- ja köögivili; f) töödeldud puu- ja köögivili; g) veise- ja vasikaliha; h) piim ja piimatooted; i) sealiha; j) lamba- ja kitseliha; k) munad; l) linnuliha; m) põllumajandusliku päritoluga etüülalkohol.” 34) Artikli 176 järele lisatakse järgmine artikkel: „Artikkel 176a Kokkulepped ja kooskõlastatud tegevus puu- ja köögiviljasektoris 1. Asutamislepingu artikli 81 lõiget 1 ei kohaldata tunnustatud tootmisharudevaheliste organisatsioonide kokkulepete, otsuste ja kooskõlastatud tegevuse suhtes, mille eesmärk on käesoleva määruse artikli 123 lõike 3 punktis c osutatud tegevuse teostamine. 2. Lõiget 1 kohaldatakse ainult juhul, kui: a) kokkulepetest, otsustest ja kooskõlastatud tegevusest on komisjonile teatatud; b) komisjon ei leia kahe kuu jooksul pärast vajalike andmete saamist, et kõnealused kokkulepped, otsused või kooskõlastatud tegevus on ühenduse eeskirjadega vastuolus. 3. Kokkuleppeid, otsuseid ja kooskõlastatud tegevust ei või rakendada enne lõike 2 punktis b osutatud ajavahemiku lõppemist. 4. Igal juhul tunnistatakse ühenduse eeskirjadega vastuolus olevaks kokkulepped, otsused ja kooskõlastatud tegevus, mis: a) võivad põhjustada ühenduse turgude mis tahes vormis jaotamist; b) võivad mõjutada turukorralduse nõuetekohast toimimist; c) võivad tekitada konkurentsimoonutusi, mis ei ole vajalikud tootmisharudevahelise organisatsiooni tegevuse kaudu taotletavate ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks; d) kätkevad hindade kindlaksmääramist, ilma et see piiraks tootmisharudevaheliste organisatsioonide tegevust ühenduse teatavate eeskirjade kohaldamisel; e) võivad põhjustada diskrimineerimist või kõrvaldada konkurentsi kõnealuste toodete olulise osa puhul. 5. Kui komisjon leiab pärast lõike 2 punktis b osutatud kahekuulise ajavahemiku lõppu, et lõike 1 kohaldamise tingimused ei ole täidetud, teeb ta otsuse asutamislepingu artikli 81 lõike 1 kohaldamise kohta kõnealuse kokkuleppe, otsuse või kooskõlastatud tegevuse suhtes. Kõnealust komisjoni otsust ei kohaldata enne sellest asjaomasele tootmisharudevahelisele organisatsioonile teatamise kuupäeva, välja arvatud juhul, kui tootmisharudevaheline organisatsioon on esitanud ebaõigeid andmeid või kuritarvitanud lõikes 1 sätestatud erandit. 6. Mitmeaastaste lepingute puhul kehtib esimese aasta kohta teatamine ka lepingu järgnevatel aastatel. Sel juhul võib komisjon siiski igal ajal omal algatusel või mõne teise liikmesriigi taotlusel teha avalduse mittevastavuse tuvastamise kohta.” 35) Artikkel 179 asendatakse järgmisega: „Artikkel 179 Puu- ja köögivilja- ja tubakasektori kokkulepete ja kooskõlastatud tegevuse rakenduseeskirjad Komisjon võib võtta vastu artiklite 176a, 177 ja 178 üksikasjalikud rakenduseeskirjad, sealhulgas teatamist ja avaldamist käsitlevad eeskirjad.” 36) Artiklit 182 muudetakse järgmiselt: a) lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Soome võib komisjoni loal anda abi ainult kõnealuses liikmesriigis toodetud teatavate koguste seemnete, välja arvatud timutiseemnete ( Phleum pratense L.), ja teatavate koguste teraviljaseemnete jaoks kuni 2010. aasta saagikoristuseni (kaasa arvatud). Hiljemalt 31. detsembriks 2008 esitab Soome komisjonile üksikasjaliku aruande lubatud abi tulemuste kohta.”; b) lisatakse järgmised lõiked: „5. Liikmesriigid võivad jätkata riigiabi andmist kehtivate kavade alusel CN-koodiga 0701 värske või jahutatud kartuli tootmise ja sellega kauplemise puhul kuni 31. detsembrini 2011. 6. Liikmesriigid võivad puu- ja köögiviljasektoris maksta riigiabi kuni 31. detsembrini 2010 järgmistel tingimustel: a) riigiabi makstakse üksnes puu- ja köögiviljatootjatele, kes ei ole tunnustatud tootjaorganisatsiooni liikmed ning kes allkirjastavad tunnustatud tootjaorganisatsiooniga lepingu, milles nad nõustuvad kohaldama asjaomase tootjaorganisatsiooni riskide vältimise ja juhtimise meetmeid; b) sellistele tootjatele makstava abi osakaal ei ületa 75 % ühenduse toetusest, mida saavad asjaomase tootjaorganisatsiooni liikmed, ning c) asjaomane liikmesriik esitab komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 2010 aruande riigiabi mõju ja tõhususe kohta, analüüsides eelkõige seda, kui palju see on toetanud nimetatud sektori korraldust. Komisjon vaatab aruande läbi ning otsustab, kas ta peaks tegema asjakohaseid ettepanekuid.” 37) Artiklisse 184 lisatakse järgmine punkt: „4) Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. detsembriks 2013 aruande II osa I jaotise IV peatüki IVa jao ja II osa II jaotise II peatüki rakendamise kohta seoses tootjaorganisatsioonide, rakendusfondide ja rakenduskavadega puu- ja köögiviljasektoris.” 38) Artikli 203 järele lisatakse järgmine artikkel: „Artikkel 203a Üleminekueeskirjad puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris 1. Määrustega (EÜ) nr 2201/96 ja (EÜ) nr 2202/96 kehtestatud toetuskavad, mis tunnistati kehtetuks määrusega (EÜ) nr 1182/2007, jäävad asjaomaste toodete suhtes kehtima kuni kõnealuse toote turustusaasta lõpuni, mis lõpeb 2008. aastal. 2. Käesoleva määruse alusel jätkatakse nende tootjaorganisatsioonide ja tootjaorganisatsioonide liitude tunnustamist, mida on juba tunnustatud määruse (EÜ) nr 2200/96 alusel enne käesoleva määruse jõustumist. Vajaduse korral teevad nad käesoleva määruse nõuetest tulenevad kohandused hiljemalt 31. detsembriks 2010. Määruse (EÜ) nr 1182/2007 alusel juba tunnustatud tootjaorganisatsioonide ja tootjaorganisatsioonide liitude tunnustamist jätkatakse käesoleva määruse alusel. 3. Tootjaorganisatsiooni taotlusel võib määruse (EÜ) nr 2200/96 alusel enne määruse (EÜ) nr 1182/2007 kohaldamist kinnitatud rakenduskava puhul: a) jätkata selle elluviimist kuni kava lõpuni või b) muuta seda vastavalt käesoleva määruse nõuetele või c) asendada see uue, käesoleva määruse alusel kinnitatud rakenduskavaga. Artikli 103d lõike 3 punkte e ja f kohaldatakse 2007. aastal esitatud rakenduskavade suhtes, mida ei ole käesoleva määruse jõustumiskuupäevaks veel heaks kiidetud, kuid mis muus osas vastavad nendes punktides sätestatud kriteeriumidele. 4. Tootjarühmade suhtes, kellele anti eeltunnustus määruse (EÜ) nr 2200/96 alusel, kehtib nimetatud eeltunnustus jätkuvalt ka käesoleva määruse alusel. Määruse (EÜ) nr 2200/96 alusel heaks kiidetud tunnustuskavade suhtes kehtib nimetatud heakskiit jätkuvalt ka käesoleva määruse alusel. Vajaduse korral kavasid siiski muudetakse, et võimaldada tootjarühmal täita käesoleva määruse artiklis 125b sätestatud kriteeriume, mis on vajalikud selle tunnustamiseks tootjaorganisatsioonina. Nende liikmesriikide tootjarühmade tunnustuskavade suhtes, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004 või pärast seda, kohaldatakse artikli 103a lõike 3 punktis a kehtestatud abimäärasid alates käesoleva määruse kohaldamise kuupäevast. 5. Määruse (EÜ) nr 2202/96 artikli 3 lõikes 2 osutatud lepinguid, mis hõlmavad rohkem kui ühte tsitrusviljade töötlemise toetuskava turustusaastat ning mis on seotud 1. oktoobril 2008 algava turustusaastaga või sellele järgnevate turustusaastatega, võib mõlema lepinguosalise nõusolekul muuta või need lõpetada, et võtta arvesse nimetatud määruse kehtetuks tunnistamist määrusega (EÜ) nr 1182/2007 ning sellest tulenevat kõnealuse toetuse kaotamist. Sellisest lepingu muutmisest või lõpetamisest tulenevalt ei kohaldata asjaomaste lepinguosaliste suhtes karistusi nimetatud määruse ega selle rakendamiseeskirjade alusel. 6. Kui liikmesriik kasutab määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklite 68b või 143bc kohast üleminekukorda, kohaldatakse tema territooriumil koristatud toorainete suhtes jätkuvalt määruse (EÜ) nr 2201/96 artikli 6 või määruse (EÜ) nr 2202/96 artikli 6 kohaseid eeskirju töötlemiseks tarnitud toorainete miinimumnõuete ja valmistoodete kvaliteedi miinimumnõuete kohta. 7. Kuni uute turustamisstandardite vastuvõtmiseni puu- ja köögiviljasektoris ning töödeldud puu- ja köögivilja sektoris vastavalt artiklitele 113 ja 113a, kohaldatakse jätkuvalt määrustes (EÜ) nr 2200/96 ja (EÜ) nr 2201/96 sätestatud turustamisstandardeid. 8. Komisjon võib võtta meetmeid, mis hõlbustavad üleminekut määrustes (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96, (EÜ) nr 2202/96 ja (EÜ) nr 1182/2007 sätestatud korralt käesoleva määrusega kehtestatud korrale, sealhulgas käesoleva artikli lõigetes 1–7 sätestatud korra rakendamist käsitlevaid meetmeid.” 39) Lisasid muudetakse järgmiselt: a) VII lisa järele lisatakse VIIa, VIIb ja VIIc lisad, mille tekst on esitatud käesoleva määruse I lisas; b) VIII lisa VI punkt asendatakse järgmisega: „VI. Kui kohaldatakse artikli 59 lõiget 2, määravad liikmesriigid kohandatud kvoodid hiljemalt veebruari lõpuks, et kohaldada neid järgmisel turustusaastal.”; c) XI lisa järele lisatakse XIa lisa, mille tekst on esitatud käesoleva määruse II lisas; d) XIII lisa III punkti alapunkti 1 lisatakse järgmine lõik: „Kuumtöödeldud piima, mille rasvasisaldus ei vasta esimese lõigu punktides b, c ja d sätestatud nõuetele, käsitatakse joogipiimana tingimusel, et rasvasisaldus on pakendil ühe kümnendkoha täpsusega selgelt ära märgitud ja kergesti loetav kujul „rasvasisaldus … %”. Sellist piima ei nimetata täispiimaks, madala rasvasisaldusega piimaks ega rasvatuks piimaks.”; e) XVI lisa järele lisatakse XVIa lisa, mille tekst on esitatud käesoleva määruse III lisas; f) XXII lisa muudetakse vastavalt käesoleva määruse IV lisale. Artikkel 2Kehtetuks tunnistamine Määrused (EÜ) nr 2200/96, (EÜ) nr 2201/96, (EÜ) nr 700/2007 ja (EÜ) nr 1182/2007 tunnistatakse kehtetuks. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrustele käsitatakse viidetena määrusele (EÜ) nr 1234/2007 ning nende lugemisel võetakse aluseks nimetatud määruse XXII lisas esitatud vastavustabelid. Artikkel 3 Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. juulist 2008. Sellele vaatamata kohaldatakse: a) artikli 1 punkte 3, 4, 5, 7, 11 ja 12 alates 1. septembrist 2008; b) artikli 1 punkte 8, 13–17 ja 30 alates 1. oktoobrist 2008. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja I LISA „VIIa LISA Artikli 59 lõike 2 teise lõigu kohaselt kindlaks määratava protsendimäära arvutamine 1. Punktis 2 esitatud arvutuse puhul kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „protsendimäär liikmesriigi tasandil” – protsendimäär, mis arvutatakse punkti 2 kohaselt eesmärgiga määrata kindlaks asjaomase liikmesriigi tasandil vähendatav kogus kokku; b) „ühine protsendimäär” – ühine protsendimäär, mille komisjon määrab kindlaks vastavalt artikli 59 lõike 2 esimesele lõigule; c) „vähendus” – arv, mis saadakse liikmesriigi poolt täielikult loobutud kvoodi jagamisel määruse (EÜ) nr 318/2006 (1. juulist 2006 kehtinud versioon) III lisas sätestatud riiklike kvootidega. Liikmesriikide puhul, kes ei olnud 1. juulil 2006 ühenduse liikmed, tuleb viidet kõnealusele lisale käsitada viitena versioonile, mida kohaldati nende ühendusega liitumise kuupäeval. 2. Protsendimäär liikmesriigi tasandil võrdub ühise protsendimääraga, mis on korrutatud järgmise arvuga: 1 – [1/0,6 × vähendus]. Kui tulemus on väiksem kui 0, on kohaldatav protsendimäär 0. VIIb LISA Artikli 59 lõike 2 teise lõigu kohaselt ettevõtjate suhtes kohaldatava protsendimäära arvutamine 1. Punktis 2 esitatud arvutuse puhul kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „kohaldatav protsendimäär” – punkti 2 kohaselt määratav protsendimäär, mida kohaldatakse asjaomasele ettevõtjale eraldatud kvoodi suhtes; b) „ühine protsendimäär liikmesriigi tasandil” – protsendimäär, mis arvutakse asjaomase liikmesriigi jaoks järgmiselt: Qty / Σ [ (1– R/K ) × Q] kusjuures Qty = VIIa lisa punkti 1 alapunktis a osutatud liikmesriigi tasandil vähendatav kogus, R = alapunktis c osutatud loobumine asjaomase ettevõtja puhul, Q = sama asjaomase ettevõtja kvoot 2010. aasta veebruari lõpus, K = alapunkti d kohaselt arvutatud arv, Σ = (1 – R/K) × Q tulemuste summa, mis arvutatakse iga ettevõtja jaoks, kellel on liikmesriigi territooriumil kvoot; kui (1 – R/K) × Q tulemus on väiksem kui 0, on see 0; c) „loobumine” – arv, mis saadakse asjaomase ettevõtja poolt loobutud kvootide koguse jagamisel talle artiklite 56 ja 60 kohaselt eraldatud kvoodiga. d) „K” arvutatakse igas liikmesriigis, jagades kogu kvoodi vähendamise kõnealuses liikmesriigis (vabatahtlikud loobumised, millele liidetakse VIIa lisa punkti 1 alapunktis a osutatud liikmesriigi tasandil vähendatav kogus) liikmesriigi algse kvoodiga, mis on kindlaks määratud määruse (EÜ) nr 318/2006 (1. juulil 2006 kehtinud versioon) III lisas. Liikmesriikide puhul, kes ei olnud 1. juulil 2006 ühenduse liikmed, tuleb viidet kõnealusele lisale käsitada viitena versioonile, mida kohaldati nende ühendusega liitumise kuupäeval. 2. Kohaldatav protsendimäär võrdub ühise protsendimääraga liikmesriigi tasandil, mis on korrutatud järgmise arvuga: 1 – [1/K × loobumine]. Kui tulemus on väiksem kui 0, on kohaldatav protsendimäär 0. VIIc LISA Artikli 52a lõike 1 kohaselt määratava koefitsiendi arvutamine 1. Punktides 2 ja 3 esitatud arvutuste puhul kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „koefitsient liikmesriigi tasandil” – punkti 2 kohaselt määratav koefitsient; b) „vähendus” – arv, mis saadakse liikmesriigi poolt täielikult loobutud suhkrukvoodi (sh selle turustusaasta loobumised, mille suhtes kohaldatakse turult kõrvaldamist) jagamisel (EÜ) nr 318/2006 (1. juulist 2006 kehtinud versioon) III lisas sätestatud riiklike suhkrukvootidega; liikmesriikide puhul, kes ei olnud 1. juulil 2006 ühenduse liikmed, tuleb viidet kõnealusele lisale käsitada viitena versioonile, mida kohaldati nende ühendusega liitumise kuupäeval; c) „koefitsient” – koefitsient, mille komisjon määrab vastavalt artikli 52 lõikele 2. 2. Turustusaastatel 2008/2009 ja 2009/2010 võrdub koefitsient liikmesriigi tasandil koefitsiendiga, mida on suurendatud järgmiselt: [(1/0,6) × vähendus] × (1 – koefitsient). Kui tulemus on suurem kui 1, on kohaldatav koefitsient 1.“ II LISA „XIa lisa Kuni 12 kuu vanuste veiste liha turustamine vastavalt artiklile 113b I. Mõiste Käesoleva lisa kohaldamisel tähendab mõiste „liha” kuni 12 kuu vanuste veiste rümpasid, kondiga ja kondita liha ning viilutatud või viilutamata rupsi, mis on ette nähtud inimtoiduks ning mida pakutakse värskelt, külmutatult või sügavkülmutatult ning mis on pakitud või pakkimata. II. Kuni 12 kuu vanuste veiste kategooriatesse liigitamine tapamajas Tapmise ajal liigitavad ettevõtjad käesoleva lisa VII punkti alapunktis 1 osutatud pädeva asutuse järelevalve all kõik kuni 12 kuu vanused veised ühte järgmistest kategooriatest: A) V-kategooria: kuni 8 kuu vanused veised Kategooriat tähistav täht: V; B) Z-kategooria: rohkem kui 8, kuid mitte rohkem kui 12 kuu vanused veised Kategooriat tähistav täht: Z. Kõnealune liigitamine toimub veisega kaasas olevas passis sisalduva teabe põhjal või selle puudumisel Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määruse (EÜ) nr 1760/2000 (veiste identifitseerimise ja registreerimise süsteemi loomise, veiseliha ja veiselihatoodete märgistamise ning nõukogu määruse (EÜ) nr 820/97 kehtetuks tunnistamise kohta)* artiklis 5 sätestatud elektroonilises andmebaasis sisalduvate andmete põhjal. * EÜT L 204, 11.8.2000, lk 1. III. Müüginimetused 1. Müüginimetus on nimetus, mille all toitu müüakse, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/13/EÜ (toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)* artikli 5 lõikes 1 määratletud tähenduses. 2. Kuni 12 kuu vanuste veiste liha turustatakse liikmesriikides üksnes järgmiste müüginimetuste all: A) V-kategooria veiste liha puhul: Turustav riik | Kasutatav müüginimetus | Belgia | veau, viande de veau / kalfsvlees / Kalbfleisch | Bulgaaria | месо от малки телета | Tšehhi Vabariik | Telecí | Taani | lyst kalvekød | Saksamaa | Kalbfleisch | Eesti | Vasikaliha | Kreeka | μοσχάρι γάλακτος | Hispaania | ternera blanca, carne de ternera blanca | Prantsusmaa | veau, viande de veau | Iirimaa | Veal | Itaalia | vitello, carne di vitello | Küpros | μοσχάρι γάλακτος | Läti | teļa gaļa | Leedu | veršiena | Luksemburg | veau, viande de veau / Kalbfleisch | Ungari | Borjúhús | Malta | Vitella | Madalmaad | Kalfsvlees | Austria | Kalbfleisch | Poola | Cielęcina | Portugal | Vitela | Rumeenia | carne de vițel | Sloveenia | Teletina | Slovakkia | teľacie mäso | Soome | vaalea vasikanliha / ljust kalvkött | Rootsi | ljust kalvkött | Ühendkuningriik | Veal | B) Z-kategooria veiste liha puhul: Turustav riik | Kasutatav müüginimetus | Belgia | jeune bovin, viande de jeune bovin / jongrundvlees / Jungrindfleisch | Bulgaaria | телешко месо | Tšehhi Vabariik | hovězí maso z mladého skotu | Taani | Kalvekød | Saksamaa | Jungrindfleisch | Eesti | Noorloomaliha | Kreeka | νεαρό μοσχάρι | Hispaania | ternera, carne de ternera | Prantsusmaa | jeune bovin, viande de jeune bovin | Iirimaa | rosé Veal | Itaalia | vitellone, carne di vitellone | Küpros | νεαρό μοσχάρι | Läti | jaunlopa gaļa | Leedu | Jautiena | Luksemburg | jeune bovin, viande de jeune bovin / Jungrindfleisch | Ungari | növendék marha húsa | Malta | Vitellun | Madalmaad | rosé kalfsvlees | Austria | Jungrindfleisch | Poola | młoda wołowina | Portugal | Vitelão | Rumeenia | carne de tineret bovin | Sloveenia | meso težjih telet | Slovakkia | mäso z mladého dobytka | Soome | vasikanliha / kalvkött | Rootsi | Kalvkött | Ühendkuningriik | Beef | 3. Alapunktis 1 osutatud müüginimetusi võib täiendada vastava lihatüki või rupsi nime või nimetusega. 4. Alapunkti 2 alapunkti A tabelis esitatud V-kategooria müüginimetusi ning nendest müüginimetustest tuletatud mis tahes uut nime võib kasutada üksnes siis, kui on täidetud kõik käesolevas lisas sätestatud tingimused. Eelkõige ei kasutata üle 12 kuu vanuste veiste liha müüginimetuses ega etiketil sõnu „veau”, „telecí”, „Kalb”, „μοσχάρι”, „ternera”, „kalv”, „veal”, „vitello”, „vitella”, „kalf”, „vitela” ja „teletina”. * EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29. IV. Kohustuslik teave etiketil 1. Ilma et see piiraks direktiivi 2000/13/EÜ artikli 3 lõike 1 ja määruse (EÜ) nr 1760/2000 artiklite 13, 14 ja 15 kohaldamist, märgistavad ettevõtjad kuni 12 kuu vanuste veiste liha igas tootmis- ja turustamisetapis järgmise teabega: a) loomade tapavanus, mis on vastavalt olukorrale esitatud kas kujul „tapavanus: kuni 8 kuud”, kui loomad on 8 kuu vanused või nooremad, või „tapavanus: 8 kuni 12 kuud”, kui loomad on enam kui 8 kuu vanused, kuid mitte vanemad kui 12 kuud; b) müüginimetus vastavalt käesoleva lisa III punktile. Erandina käesoleva lõike punktist a võivad ettevõtjad siiski igas tootmis- ja turustusetapis (välja arvatud lõpptarbijale väljastamise etapp) asendada tapavanuse kategooriat tähistava tähega, mis on määratletud käesoleva lisa II punktis. 2. Kuni 12 kuu vanuste veiste liha puhul, mis esitatakse lõpptarbijale müügiks jaemüügikohtades eelnevalt pakendamata kujul, kehtestavad liikmesriigid lõikes 1 osutatud teabe esitamise eeskirjad. V. Vabatahtlik teave etiketil Ettevõtjad võivad täiendada IV punktis osutatud kohustuslikku teavet määruse (EÜ) nr 1760/2000 artiklites 16 või 17 sätestatud korras heaks kiidetud vabatahtliku teabega. VI. Registreerimine Etiketil vastavalt IV ja V punktile esitatava teabe õigsuse tagamiseks registreerivad ettevõtjad igas kuni 12 kuu vanuste veiste liha tootmis- ja turustusetapis eelkõige järgmise teabe: a) loomade identifitseerimisnumber ja sünniaeg (üksnes tapamaja tasandil); b) viitenumber, mis võimaldab tõendada seost ühelt poolt liha päritolu ja teiselt poolt liha etiketil esitatud müüginimetuse, tapavanuse ja kategooriat tähistava tähe vahel; c) loomade ja liha ettevõttesse saabumise ja sealt väljumise kuupäev, et tagada seos saabumiste ja väljumiste vahel. VII. Ametlik kontrollimine 1. Liikmesriigid nimetavad enne 1. juulit 2008 pädeva asutuse või asutused, kes vastutavad artikli 113a ja käesoleva lisa kohaldamise ametliku kontrollimise eest, ja teavitavad sellest komisjoni. 2. Ametlikke kontrollimisi viib läbi pädev asutus või viivad läbi pädevad asutused kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 882/2004 (ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks)* sätestatud üldpõhimõtetega. 3. Komisjon tagab koos pädevate asutustega, et liikmesriigid järgivad artikli 113a ja käesoleva lisa sätteid. 4. Komisjoni eksperdid teevad vajaduse korral koos asjaomaste pädevate asutuste ja liikmesriikide ekspertidega kohapealseid kontrollimisi, et veenduda artikli 113a ja käesoleva lisa rakendamises. 5. Liikmesriik, kelle territooriumil kontrollimised toimuvad, osutab komisjonile tema ülesannete täitmiseks vajalikku abi. * ELT L 165, 30.4.2004, lk 1. VIII. Kolmandatest riikidest imporditud liha 1. Kolmandatest riikidest imporditud kuni 12 kuu vanuste veiste liha turustatakse ühenduses vastavalt käesolevale lisale. 2. Kolmanda riigi ettevõtjad, kes soovivad tuua ühenduse turule alapunktis 1 osutatud liha, võimaldavad oma tegevust kontrollida asjaomase kolmanda riigi määratud pädeval asutusel või selle puudumisel välisel sõltumatul organil. Sõltumatu organ peab täielikult tagama Euroopa standardis EN 45011 või ISO/IEC juhendis 65 („Üldnõuded toote sertifitseerimisorganitele“) sätestatud tingimuste järgimise. 3. Määratud pädev asutus või väline sõltumatu organ tagab käesoleva lisa nõuete täitmise. IX. Sanktsioonid Ilma et see piiraks komisjoni poolt vastavalt käesoleva määruse artiklile 194 vastu võetavaid erisätteid, kehtestavad liikmesriigid eeskirjad sanktsioonide kohta, mida rakendatakse käesoleva lisa sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Ettenähtud sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad sanktsioone käsitlevatest sätetest komisjonile hiljemalt 1. juuliks 2009 ja annavad viivitamata teada nende edaspidistest muudatustest.” III LISA „XVIa lisa Täielik nimekiri eeskirjadest, mida võib laiendada mitteliikmetest tootjatele vastavalt artiklitele 125f ja 125 l 1. Tootmisest teavitamise eeskirjad: a) teatamine kasvatamiskavatsustest saaduste ja vajaduse korral sortide kaupa; b) teatamine külvist ja istutamisest; c) teatamine üldkasvualast saaduste ja võimaluse korral sortide kaupa; d) teatamine eeldatavatest kogustest ja prognoositud koristuskuupäevadest saaduste ja võimaluse korral sortide kaupa; e) korrapärane teatamine koristatud kogustest ja kättesaadavatest varudest sortide kaupa; f) teatamine ladustusvõimsustest. 2. Tootmiseeskirjad: a) kasutatava seemne valimine vastavalt kavandatud eesmärgile (värskete saaduste turg / tööstuslik töötlemine); b) viljapuuaia harvendamine. 3. Turustuseeskirjad: a) kindlaksmääratud kuupäevad koristuse alustamiseks, turustamise järgustamine; b) kvaliteedi ja suuruse miinimumnõuded; c) ettevalmistamine, esitlemine, pakkimine ja märgistus esimeses turustusetapis; d) toote päritolutähis. 4. Keskkonnakaitse eeskirjad: a) väetise ja sõnniku kasutamine; b) taimekaitsevahendite ja muude saagi kaitsmise meetodite kasutamine; c) taimekaitsevahendite ja väetiste maksimaalne jääksisaldus puu- ja köögiviljas; d) kõrvalsaaduste ja kasutatud materjali hävitamise eeskirjad; e) turult kõrvaldatud toodete kasutamise eeskirjad. 5. Eeskirjad, mis käsitlevad artikli 103c lõike 2 punktis c osutatud toodete tarbimise edendamist ja neist teavitamist seoses riskide vältimise ja juhtimisega.” IV LISAMääruse (EÜ) nr 1234/2007 XXII lisa muudatused 1) Punkti 4 tabelis määruse (EMÜ) nr 2759/75 kohta asendatakse rida, mis näitab vastavust nimetatud määruse artikli 3 esimese lõigu esimese taande ja ühise turukorralduse ühtse määruse vastava sätte vahel, järgmisega: „Artikli 3 esimese lõigu esimene taane | Artikli 31 lõike 1 punkt e” | 2) Punkti 26 tabelis määruse (EÜ) nr 1255/1999 kohta asendatakse read, mis näitavad vastavust nimetatud määruse artiklite 6–9 ja ühise turukorralduse ühtse määruse vastavate sätete vahel, järgmisega: „Artikli 6 lõike 1 esimene lõik | Artikli 15 lõige 1 ja artikkel 22 | Artikli 6 lõike 1 teine ja kolmas lõik | Artikli 15 lõige 2 | Artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a esimene taane | Artikli 10 lõike 1 punkt e | Artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a teine ja kolmas taane ja punkt b | Artikkel 10 koostoimes artikli 43 punktiga a | Artikli 6 lõike 2 teine lõik | Artikkel 10 koostoimes artikli 43 punktiga a | Artikli 6 lõike 3 esimene lõik | Artikli 28 punkt a | Artikli 6 lõike 3 teine lõik | Artikkel 29 | Artikli 6 lõike 3 kolmas lõik | Artikli 43 punkti d alapunkt i | Artikli 6 lõike 3 neljas lõik | Artikli 43 punkti d alapunkt iii | Artikli 6 lõike 4 esimene lõik ja teise lõigu esimene lause | Artikkel 25 ja artikli 43 punkt f | Artikli 6 lõike 4 teise lõigu teine lause | Artikli 43 punkti d alapunkt iii | Artikli 6 lõige 5 | – | Artikli 6 lõige 6 | Artikli 6 lõike 2 punktid b ja c | Artikli 7 lõike 1 esimene lõik | Artikli 10 lõike 1 punkt f, artikli 16 esimene lõik ja artikli 43 punkt a | Artikli 7 lõike 1 teine lõik | Artikkel 23 ja artikli 43 punkt a | Artikli 7 lõike 1 kolmas lõik | Artikli 43 punkt l | Artikli 7 lõige 2 | Artikli 16 teine lõik | Artikli 7 lõige 4 | Artikkel 25 ja artikli 43 punkt e | Artikli 8 lõige 1 | Artikli 28 punkt b | Artikli 8 lõiked 2 ja 3 | Artikkel 30 ja artikli 43 punkti d alapunktid i ja iii | Artikli 9 lõige 1 | Artikli 31 lõike 1 punkt d ja artikli 36 lõige 1 | Artikli 9 lõige 2 | Artikli 31 lõige 2 | Artikli 9 lõige 3 | Artikli 43 punkti d alapunkt iii | Artikli 9 lõige 4 | Artikli 36 lõige 2” | 3) Punkti 30 tabelis määruse (EÜ) nr 2529/2001 kohta asendatakse rida, mis näitab vastavust nimetatud määruse artikli 12 ja ühise turukorralduse ühtse määruse vastava sätte vahel, järgmisega: „Artikkel 12 | Artikli 31 lõike 1 punkt f ja artikkel 38” | 4) Punkti 40 tabelisse määruse (EÜ) nr 318/2006 kohta lisatakse nimetatud määruse artiklit 19 käsitleva rea järele järgmine punkt: „Artikkel 19a | Artikkel 52a” | 5) Lisatakse järgmised tabelid. „45. Määrus (EÜ) nr 700/2007 Määrus (EÜ) nr 700/2007 | Käesolev määrus | Artikli 1 lõiked 1 ja 2 | Artikli 113b lõike 1 esimene lõik | Artikli 1 lõige 3 | Artikli 113b lõige 2 | Artikkel 2 | XIa lisa I punkt | Artikkel 3 | XIa lisa II punkt | Artikkel 4 | XIa lisa III punkt | Artikkel 5 | XIa lisa IV punkt | Artikkel 6 | XIa lisa V punkt | Artikkel 7 | XIa lisa VI punkt | Artikkel 8 | XIa lisa VII punkt | Artikkel 9 | XIa lisa VIII punkt | Artikkel 10 | XIa lisa IX punkt | Artikli 11 lõige 1 | Artikli 121 esimese lõigu punkt j | Artikli 11 lõige 2 | Artikli 121 teine lõik | Artikkel 12 | Artikkel 195 | Artikkel 13 | Artikli 113b lõike 1 teine lõik | 46. Määrus (EÜ) nr 1182/2007 Määrus (EÜ) nr 1182/2007 | Käesolev määrus | Artikli 1 lõige 1 | Artikli 1 lõike 1 punktid i ja j | Artikli 1 lõige 2 | Artikli 1 lõige 4 | Artikli 2 lõige 1 | Artikli 113a lõige 1 | Artikli 2 lõige 2 | Artikli 113 lõike 1 punktid b ja c | Artikli 2 lõige 3 | Artikli 113 lõike 2 punkti a alapunkt ii | Artikli 2 lõike 4 punkt a | Artikli 121 punkt a | Artikli 2 lõike 4 punkt b | Artikli 113 lõike 2 punkt a | Artikli 2 lõike 4 punkt c | Artikli 113 lõike 2 punkt b | Artikli 2 lõige 5 | Artikli 113a lõige 2 | Artikli 2 lõige 6 | Artikli 113a lõige 3 | Artikli 2 lõige 7 | Artikli 203a lõige 7 | Artikli 3 lõike 1 punkt a | Artikli 122 punktid a ja b | Artikli 3 lõike 1 punkt b | Artikli 125b lõike 1 punkt a | Artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkt i | Artikli 122 punkti c alapunkt ii | Artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkt ii | Artikli 122 punkti c alapunkt i | Artikli 3 lõike 1 punkti c alapunkt iii | Artikli 122 punkti c alapunkt iii | Artikli 3 lõike 1 punkt d | Artikli 125a lõike 1 sissejuhatus | Artikli 3 lõike 1 punkt e | Artikkel 122 | Artikli 3 lõiked 2–5 | Artikkel 125a | Artikkel 4 | Artikkel 125b | Artikkel 5 | Artikkel 125c | Artikkel 6 | Artikkel 125d | Artikli 7 lõiked 1 ja 2 | Artikkel 125e | Artikli 7 lõiked 3–5 | Artikkel 103a | Artikkel 8 | Artikkel 103b | Artikkel 9 | Artikkel 103c | Artikkel 10 | Artikkel 103d | Artikkel 11 | Artikkel 103e | Artikkel 12 | Artikkel 103f | Artikkel 13 | Artikkel 103g | Artikkel 14 | Artikkel 125f | Artikkel 15 | Artikkel 125g | Artikkel 16 | Artikkel 125h | Artikkel 17 | Artikkel 125i | Artikkel 18 | Artikkel 125j | Artikkel 19 | Artikli 184 lõige 4 | Artikkel 20 | Artikli 123 lõige 3 | Artikkel 21 | Artikkel 125k | Artikkel 22 | Artikkel 176a | Artikkel 23 | Artikkel 125 l | Artikkel 24 | Artikkel 125m | Artikkel 25 | Artikkel 125n | Artikkel 26 | Artikkel 128 | Artikkel 27 | Artikkel 129 | Artikkel 28 | Artikli 130 lõike 1 punktid g ja h | Artikkel 29 | Artikkel 131 | Artikkel 30 | Artikkel 132 | Artikkel 31 | Artikkel 133 | Artikkel 32 | Artikkel 134 | Artikkel 33 | Artikkel 135 | Artikkel 34 | Artikkel 140a | Artikli 35 lõiked 1–3 | Artikkel 141 | Artikli 35 lõige 4 | Artikkel 143 | Artikkel 36 | Artikkel 144 | Artikli 37 esimene lõik | Artikkel 145 | Artikli 37 teise lõigu punktid a, b ja c | Artikkel 148 | Artikkel 38 | Artikkel 159 | Artikkel 39 | Artikkel 160 | Artikkel 40 | Artikli 161 lõike 1 punktid e ja f | Artikkel 41 | Artikkel 174 | Artikli 42 punkti a alapunkt i | Artikli 121 punkt a | Artikli 42 punkti a alapunkt ii | Artikli 113a lõige 3 | Artikli 42 punkti a alapunkt iii | Artikli 121 punkti a alapunkt i | Artikli 42 punkti a alapunkt iv | Artikli 121 punkti a alapunkt ii | Artikli 42 punkti a alapunkt v | Artikli 121 punkti a alapunkt iii | Artikli 42 punkti b alapunkt i | Artikli 127 punkt e | Artikli 42 punkti b alapunkt ii | Artikli 103h punkt a | Artikli 42 punkti b alapunkt iii | Artikli 103h punkt b | Artikli 42 punkti b alapunkt iv | Artikli 103h punkt c | Artikli 42 punkti b alapunkt v | Artikli 103h punkt d | Artikli 42 punkti b alapunkt vi | Artikli 103h punkt e | Artikli 42 punkt c | Artiklid 127 ja 179 | Artikli 42 punktid d– g | Artikkel 194 | Artikli 42 punkt h | Artikkel 134, artikli 143 punkt b ja artikkel 148 | Artikli 42 punkt i | Artikkel 192 | Artikli 42 punkt j | Artikli 203a lõige 8 | Artikli 43 esimene lõik | Artikli 1 lõige 4 ja artikkel 180 | Artikli 43 teise lõigu punkt a | Artikli 182 lõige 5 | Artikli 43 teise lõigu punkt b | - | Artikli 43 teise lõigu punkt c | Artikli 182 lõige 6 | Artikkel 44 | Artikkel 192 | Artikkel 45 | Artikkel 190 | Artiklid 46–54 | - | Artikkel 55 | Artikli 203a lõiked 1–6 | ” [1] KOM(2005) 509 (lõplik). [2] KOM(2005) 535 (lõplik). [3] ELT C 321, 31.12.2003, lk 1. [4] ELT L 273, 17.10.2007, lk 1. [5] ELT L 161, 22.6.2007, lk 1. [6] ELT C ..., ..., lk .... [7] ELT C ..., ..., lk .... [8] ELT L 299, 16.11.2007, lk 1. [9] ELT L 58, 28.2.2006, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1260/2007 (ELT L 283, 27.10.2007, lk 1). [10] ELT L 312, 29.11.2005, lk 3. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1247/2007 (ELT L 282, 26.10.2007, lk 1). [11] EÜT L 160, 26.6.1999, lk 48. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1152/2007 (ELT L 258, 4.10.2007, lk 3). [12] EÜT L 351, 23.12.1997, lk 13. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1153/2007 (ELT L 258, 4.10.2007, lk 6). [13] ELT L 273, 17.10.2007, lk 1. [14] ELT L 161, 22.6.2007, lk 1.