[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 29.7.2009

KOM(2009) 399 lõplik

2009/0112 (CNS)

Ettepanek

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega kehtestatakse Biskaia lahe anšoovisevaru ja selle püügi pikaajaline kava {SEC(2009) 1076 final}{SEC(2009) 1077 final}

SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST |

110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Kavandatud määrusega kehtestatakse Biskaia lahe anšoovisevaru majandamise ja selle püügi pikaajaline kava. Kõnealuse kava eesmärk on teaduslikke arvamusi aluseks võttes säilitada Biskaia lahe anšoovisevaru biomass tasemel, mis võimaldab selle säästvat kasutamist kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega, tagades samaaegselt kalandussektori võimalikult suure stabiilsuse ja kasumlikkuse. Need eesmärgid on kooskõlas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[1] artiklis 2 sätestatud ühise kalanduspoliitika eesmärkidega ning 2002. aastal Johannesburgis toimunud ülemaailmse säästva arengu tippkohtumisel vastuvõetud tegevuskava punktiga 30. Uue kava põhielemendid on järgmised: vajadus kehtestada iga-aastaste ühekordsete püügivõimaluste asemel pikaajaline majandamiskava; Biskaia lahe anšoovisepüügipiirkond on praegu suletud. Komisjon nõustub teaduslike arvamuste ja sidusrühmade väljendatud seisukohtadega, et püügipiirkonna võib uuesti avada vaid asjakohaseid püügieeskirju hõlmava pikaajalise strateegia alusel; pakutakse välja asjakohased püügikontrollieeskirjad püügi stabiilsuse tagamiseks. Kõnealune pikaajaline kava järgib püügikontrollieeskirju, mis peaksid tagama anšoovisevaru kasutamise suure saagikuse ja püügi stabiilsuse ning mis ei põhjusta varu hävimist. Hinnatakse erinevaid võimalikke eeskirju. Hindamistulemused näitavad, et asjakohane eeskiri lubatud kogupüügi arvutamiseks on järgmine. [pic] Kasutatud sümbolid tähendavad järgmist: TACy – lubatud kogupüük majandamisaastal y, mis kestab ühe aasta juulist kuni järgmise aasta juunini; TAC min – minimaalne lubatud kogupüük; TAC max – maksimaalne lubatud kogupüük; Bpa – kõnealuse varu kudekarja biomassi ennetuslik tase; γ – püügimaht; SSBy – kudekarja tegelik biomass, mida mõõdetakse iga aasta mais. Teaduslike arvamuste põhjal ja Biskaia lahe anšoovisevaru majandamist arvestades oleks eespool nimetatud valemi puhul asjakohane kasutada järgmisi parameetreid: TAC min = 7 000 tonni; TAC max = 33 000 tonni; Bpa = 33 000 tonni; γ = 0,3. Kontrolli ja sanktsioonide tugevdamine Pikaajaline kava peab sisaldama ka kontrollisätteid. Need sätted peaksid olema aluseks tugevdatud kontrollirežiimile, täiendades seega praegu läbivaatamisel oleva ühise kalanduspoliitika üldise kontrollisüsteemi nõudeid. Pärast kontrolle käsitleva uue määruse vastuvõtmist tuleks käesoleva määruse vastav peatükk tühistada. |

120 | Üldine taust Ühise kalanduspoliitika reformiga pandi 2002 aastal alus pikaajaliste kavade rakendamisele lühiajalisel lähenemisviisil põhinevate, vabalt kaubeldavate iga-aastaste otsuste asemel. Samuti leppisid komisjon ja nõukogu 2002. aastal aset leidnud ühise kalanduspoliitika reformi käigus kokku ühendusele huvi pakkuvaid kalavarusid käsitlevate mitmeaastaste kavade ja taastamiskavade järkjärgulises rakendamises. Pikaajalistel kavadel põhinev ressursside majandamine on sobivaim viis tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Kavad on kehtestatud enamiku ühenduse vetes asuvate tursavarude, kahe merluusivaru, norra salehomaari kahe varu, hariliku merikeele kahe varu ning Põhjameres asuvate atlandi merilesta ja hariliku merikeele varude suhtes. |

130 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid: - nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) on kehtestatud kalavarude säästva kasutamise üldine raamistik; - nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2847/1993, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem; - nõukogu 27. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta. |

40 | Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepaneku eesmärk – säästev areng – on kooskõlas ühenduse keskkonnapoliitikaga ning eelkõige nende keskkonnapoliitika valdkondadega, mille raames tegeldakse looduslike elupaikade kaitse ja loodusvarade säilitamisega. |

KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |

Konsulteerimine huvitatud isikutega |

211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Ettepanekus võetakse arvesse komisjoni algatatud ning liikmesriikide ja piirkondlike nõuandekomisjonide sidusrühmade esindajaid hõlmava arutelu tulemusi. Komisjon esitas 2007. aasta novembris liikmesriikidele mitteametliku tehnilise dokumendi. Dokumendis käsitleti majandamiskava võimalikke eri elemente, kaasa arvaud alternatiivsed lähenemisviisid; Püügikontrollieeskirjadega seotud erinevad valikud. Võimalikke valikuid hinnati nende potentsiaalse haldustõhususe ning saagikuse ja varu vähenemise ohu vaheliste seoste seisukohalt. Püügimahu/püügikoormuse võimalik majandamine. Kõnealuse varu nõuetekohaseks majandamiseks on vaja kehtestada kava, mis tagaks, et aastane püügikoormus vastaks püügivõimalustele. Tehnilised meetmed. Noorkalade kaitseala, mis võimaldaks enamusel noorkaladest sigida ja/või täiskasvanud kalade kaitsealade võimalik sisseseadmine. Kontrollimeetmed. Vajadus range kontrollirežiimi järele, kaasa arvatud liikmesriikide kohustus luua riiklikud kontrollikavad. Turumeetmed. Eri turumeetmeid käsitlevad valikud, mis põhinevad kalade lubatud arvul ühe kilogrammi kohta. Teadusuuringud. Vajadus edasi arendada teaduslikke meetodeid noorkalade arvukuse hindamise tõhustamiseks eelkõige sügisesel püügihooajal toimuvate uuringute abil, pidades silmas uue lubatud kogupüügi kehtestamist järgmisel (hilis)kevadel. Aruteludokument saadeti ka edelapiirkonna vete piirkondlikule nõuandekomisjonile (SWWRAC). Euroopa Ühendus on kõnealuse organi loonud selleks, et võimaldada kalapüügi- ja kalatöötlemissektorite, valitsusväliste keskkonnaorganisatsioonide, harrastuskalastajate ja muude rühmituste esindajatel pakkuda Euroopa Komisjonile tagasisidet ja nõuandeid seoses kõnealuse kalavaru püügikohaks olevate edelapiirkonna vete arengupoliitika ja nende suhtes kavandatud meetmetega. SWWRACiga arutati teadlaste ja tehnikaekspertide rühma (vt järgmine osa) esitatud eri aruandeid, mis käsitlesid kõnealuse kalavaru majandamisega seotud valikuid. SWWRAC andis arutelusse tõhusa panuse ja käesolevas ettepanekus on arvestatud mitmeid kõnealuses kontekstis tõstatatud küsimusi. |

212 | Vastuste kokkuvõte SWWRAC nõustus vajadusega kehtestada Biskaia lahe anšoovisevaru majandamise pikaajaline kava. SWWRAC nõustus ka püügikontrollieeskirjadega, mis on väga sarnased käesolevas ettepanekus esitatud eeskirjadega. Siiski toetab kõnealune nõuandekomisjon püügimahu näitaja (suurendamist 0,4-ni (kavandatud 0,3 asemel). See tõstab oluliselt riskitaset, suurendades varu Blim tasemest allapoole langemise ja püügi lõpetamise tõenäosust. Muus osas koondas komisjon ettepanekut koostades arutelu tulemustest lähtuvalt peatähelepanu püügikontrollieeskirjadele ja kontrollisätetele, kusjuures kaalumisele võib tulla ka mitteametlikus tehnilises dokumendis käsitletud muude võimalike elementide kasutamine eri õigusaktides (näiteks piirkondlikud tehnilised meetmed ja/või teadusuuringud komisjoni nõuandeorganite kontekstis). |

Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |

221 | Asjaomased teadus-/erialavaldkonnad Komisjoni kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomiteel (STECF) paluti esitada anšoovise pikaajalist majandamist käsitlev eksperdiarvamus. Ühekordsetele eksperdirühmadele korraldati kaks kohtumist: esimene 14.–18. aprillini 2008 Hamburgis ja teine 2.–6. juunini 2008 San Sebastianis. STECF esitas oma arvamuse 2.–4. juulini 2008 toimunud plenaaristungil. Lisaks sellele analüüsiti 20.–24. aprillini 2009 piirkondliku nõuandekomisjoni poolt esitatud uusi, kõrgema Blim väärtusega eeskirju. |

2249 | Saadud ja arvessevõetud arvamuste kokkuvõte Olulisemad punktid on järgmised. Nii STECF kui ka SWWRAC leiavad, et üleminek praegu kehtivalt iga-aastaste ühekordsete meetmete süsteemilt pikaajalisele kavale toob märkimisväärset kasu. STECF esitab eri püügikontrollieeskirjade rakendamise tulemused, mis põhinevad järgmiste püügistsenaariumide riskianalüüsil: valik A: merre kudema jõudmise taset ületava kindla osa väljapüük; valik B: kindla osa väljapüük kudekarja biomassi tasemel; valik C: kudekarja biomassi (SSB) taset ületava kindla osa väljapüük noorkalade vähese juurdekasvu puhul. Selle valiku pakkus välja piirkondlik nõuandekomisjon; valik D: kindla osa väljapüük kudekarja biomassi tasemel, koos teatavate piirangutega biomassi miinimumtaseme suhtes. Ka selle valiku pakkus välja piirkondlik nõuandekomisjon. Analüüs põhines simulatsioonimudelil, millega hinnati varu allapoole Blim taset langemise tõenäosust ja püügi lõpetamise tõenäosust 10 aasta jooksul. Käesolev ettepanek põhineb valikul D. |

225 |

226 | Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid STECFi arvamused on avalikkusele kättesaadavad veebisaidil (fishnet.jrc.it/web/stecf). |

230 | Mõju hindamine Mõju hindamine põhineb eelkõige kahel peamisel poliitikavalikul, kusjuures teisel valikul on kolm alamvalikut: poliitika muutmata jätmine (status quo); pikaajalise kava kehtestamine STECFi poolt esitatud kolme alternatiivi alusel; mõjuhinnangut järgides pakkus piirkondlik nõuandekomisjon välja täiendava valiku (valik D eespool). STECFi poolt teostatud mõjuhinnang näitas, et kõnealune valik oli võrreldav mõjuhinnangu eelistatud valikuga C, pakkudes kalavaru seisukohalt samu eeliseid ja vähendades samas varu hävimise ohtu. Kuna kõnealust valikut eelistab ka piirkondlik nõuandekomisjon, on kavandatud määruse aluseks võetud valik D. Mõjuhinnang on avaldatud veebiaadressil http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm. |

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |

310 | Õiguslik alus Pikaajaliste kavade kehtestamise õiguslik alus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 37. |

329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. |

Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. |

331 |

MÕJU EELARVELE |

409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |

TÄIENDAV TEAVE |

Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel |

531 | Ettepanek sisaldab sätet, mille kohaselt majandamiskava hinnatakse iga kolme aasta tagant pärast määruse jõustumist. |

532 | Kavandatud/Esitatud? kavaga kehtestatakse STECFi ja ICESi teaduslikel arvamustel põhinev kudekarja biomassi miinimumtase, millest allpool peaks püügipiirkond jääma suletuks. Ettepanek sisaldab hindamisklauslit, et oleks võimalik tagada kõnealuse väärtuse muutmine juhul, kui see osutub uute teaduslike andmete ja arvamuste alusel põhjendatuks. |

2009/0112 (CNS)

Ettepanek

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega kehtestatakse Biskaia lahe anšoovisevaru ja selle püügi pikaajaline kava

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]

ning arvestades järgmist:

(1) 2002. aastal Johannesburgis toimunud ÜRO ülemaailmse säästva arengu tippkohtumisel vastu võetud tegevuskava arvesse võttes on Euroopa Ühendus muu hulgas võtnud kohustuse säilitada kalavarud tasemel, mis võimaldab maksimaalset jätkusuutlikku saagikust või taastada need selle tasemeni, et saavutada kõnealused eesmärgid ammendunud varude osas kiiresti ja võimaluse korral hiljemalt 2015. aastal.

(2) Biskaia lahe anšoovisepüügipiirkond suleti alates 2005. aastast sealse kalavaru halva olukorra tõttu.

(3) Selleks et viia Biskaia lahe anšoovisevaru tasemele, mis võimaldab selle säästvat kasutamise kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega, on vaja sätestada kõnealuse kalavaru pikaajalise majandamise meetmed, mis tagaksid varu kasutamise maksimaalse jätkusuutliku saagikusega kooskõlas oleval suure saagikuse tasemel, säilitaks kalandussektori võimalikult suure stabiilsuse ega põhjustaks varu hävimist.

(4) Anšoovisepüügi hooaeg Biskaia lahes kestab iga aasta 1. juulist kuni järgmise aasta 31. juunini. Lihtsustamise eesmärgil on asjakohane sätestada lubatud kogupüügi kehtestamise erimeetmed igaks püügiperioodiks ja kalapüügivõimaluste eraldamine liikmesriikidele viisil, mis on kooskõlas asjaomase majandamisperioodiga ja mis põhineb kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECFi) arvamusel. Seetõttu tuleb järgida nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[4] artiklis 20 sätestatust erinevat menetlust.

(5) See rajaneb STECFi arvamusel, et kudekarja biomassi kindla osa väljapüük tagab kalavaru säästva majandamise. Lisaks sellele on STECF seisukohal, et kudekarja minimaalse biomassi tasemeks, mille puhul püüki võib alustada, tuleks sätestada 24 000 tonni, ennetusliku biomassi tasemeks aga 33 000 tonni. Asjakohaseid piiranguid arvesse võttes peaks põhjendatud püügimaht igal aastal moodustama 30 % kudekarja biomassist. Kõnealune püügimaht väldib varu vähenemist allapoole kudekarja biomassi miinimumtaset ja püügipiirkonna sulgemise tõenäosust, tagades samas suure saagikuse.

(6) Juhuks kui STECF ei saa piisavalt täpse ja representatiivse teabe puudumisel lubatud kogupüügi kohta arvamust avaldada, tuleb kehtestada sätted, mis tagavad, et lubatud kogupüüki on võimalik järjekindlalt kehtestada.

(7) Kui hindamine näitab, et kavas kehtestatud kudekarja biomassi miinimumtase või lubatud kogupüügi tasemed ei ole enam asjakohased, tuleks tagada kava kohandamine. Arvestades, et kalapüügivõimaluste kehtestamine ja nende jaotamine on ühise kalanduspoliitika seisukohalt esmatähtsad meetmed ja need mõjutavad otseselt liikmesriikide kalalaevastike sotsiaal-majanduslikku olukorda, on asjakohane, et nõukogu jätaks endale otseselt nende küsimustega seotud rakendusvolituste kasutamise õiguse.

(8) Lisaks nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 2847/93 (millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem)[5] kehtestatud meetmetele tuleks sisse seada kontrollimeetmeid, et tagada vastavus käesolevas määruses kehtestatud meetmetega. Arvestades anšoovisepüügiga tegelevate alla 15 meetri pikkuste laevade suurt arvu, on asjakohane laiendada komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määruses (EÜ) nr 2244/2003 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad laevaseire satelliitsüsteemide kohta)[6] sätestatud kohustused kõigile anšoovisepüügiga tegelevatele laevadele.

(9) Asjakohane on tagada kava korrapärane hindamine ja juhul, kui kõnealune hindamine näitab, et püügikontrollieeskirjad ei taga enam ettevaatusprintsiibil põhinevat majandamist, tuleb tagada kava kohandamine.

(10) Nõukogu 27. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1198/2006 (Euroopa Kalandusfondi kohta)[7] artikli 21 punkti a alapunktide i ja iv kohaldamiseks peaks kava olema taastamiskava määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 5 tähenduses, kui varu on kudekarja biomassi ennetuslikust tasemest väiksem, ja majandamiskava määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 6 tähenduses kõikides muudes olukordades,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKKSISU, KOHALDAMISALA JA MÕISTED

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega kehtestatakse Biskaia lahe anšoovisevaru kaitse ja majandamise pikaajaline kava (edaspidi „kava”).

Artikkel 2

Kohaldamisala

Käesolevat määrust kohaldatakse ICESi VIII püügipiirkonnas paikneva anšoovisevaru suhtes.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „püügihooaeg” – ajavahemik alates 1. juulist kuni järgmise aasta 31. juunini;

b) „lubatud kogupüük” (TAC) – anšoovisevarust artiklis 2 osutatud vööndis igal aastal püüda ja lossida või elussöödana kasutada lubatav kalakogus;

c) „kvoot” – liikmesriigile eraldatud osa lubatud kogupüügist;

d) „biomassi ennetuslik tase” – kudekarja biomassi tase 33 000 tonni;

e) „praegune biomass” – anšoovisevaru biomassi mediaanväärtus püügihooajal.

II PEATÜKKPIKAAJALISE MAJANDAMISE EESMÄRK

Artikkel 4

Kava eesmärk

Kava eesmärgid on järgmised:

a) tagada anšoovisevaru kasutamine maksimaalse jätkusuutliku saagikusega kooskõlas oleval suure saagikuse tasemel ja

b) tagada püügi võimalikult suur stabiilsus, mis ei põhjusta varu hävimist.

III PEATÜKK

PÜÜGIEESKIRJAD

Artikkel 5

Lubatud kogupüük ja liikmesriikidele eraldatud püügivõimalused

1. Lubatud kogupüük ja liikmesriikidele igaks püügihooajaks eraldatud püügivõimalused (tonnides) vastavalt STECFi poolt hinnatud praegusele biomassile on esitatud I lisa tabelis.

2. Kui STECF ei saa piisaval täpsete ja representatiivsete andmete puudumise tõttu esitada oma arvamust praeguse biomassi kohta, on lubatud kogupüük ja kvoodid järgmised:

a) kui STECF soovitab vähendada anšoovisepüüki madalaima võimaliku tasemeni, kehtestatakse lubatud kogupüük ja kvoodid tasemel, mis on eelmisel püügihooajal kohaldatud lubatud kogupüügist ja kvootidest 25 % väiksem;

b) muudel juhtudel jäävad lubatud kogupüük ja kvoodid eelmisel püügihooajal kohaldatud tasemele (tonnides).

3. Komisjon teavitab igal aastal asjaomaseid liikmesriike STECFi arvamusest ja kinnitab I lisa kohase STECFi arvamusel põhineva lubatud kogupüügi ja vastavad kvoodid, mida kohaldatakse alates asjaomase aasta 1. juulist, ning avaldab selle Euroopa Liidu Teataja C seerias ja komisjoni veebisaidil.

Artikkel 6

Meetmete kohandamine

Kui STECFi arvates ei võimalda määruse artikli 3 kohane biomassi ennetuslik tase või I lisas osutatud vastava biomassi kohased lubatud kogupüügi tasemed enam anšoovisevaru säästvat kasutamist, kehtestab nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 20 sätestatud menetluse kohaselt uued asjaomased tasemed.

Artikkel 7

Seos määrusega (EÜ) nr 847/96

Igal püügihooajal kohaldatavate lubatud kogupüügi ja kvootide suhtes kohaldatakse 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 (millega kehtestatakse lubatud kogupüügi ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel)[8] artikli 5 lõiget 2.

IV PEATÜKK

SEIRE, INSPEKTEERIMINE JA JÄRELEVALVE

Artikkel 8

Seos määrusega (EMÜ) nr 2847/93

Käesolevas peatükis sätestatud kontrollimeetmeid kohaldatakse lisaks määrusega (EMÜ) nr 2847/93 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 V peatükiga ning nende rakenduseeskirjadega ette nähtud kontrollimeetmetele.

Artikkel 9

Kalapüügiluba

1. Biskaia lahes anšoovist püüdvatel laevadel on vastavalt nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrusele (EÜ) nr 1627/94 (millega nähakse ette kalapüügilube käsitlevad üldsätted)[9] väljaantud kalapüügiload.

2. Kõigil kalalaevadel, millel ei ole lõikes 1 osutatud kalapüügiluba, on keelatud anšoovist püüda või pardal hoida ükskõik millises koguses, kui laev on püügiretkel, mis hõlmab selle laeva viibimist mõnes artiklis 2 nimetatud ICESi püügipiirkonnas.

3. Enne püügitegevuse alustamist peavad liikmesriigid igal püügihooajal koostama nimekirja lõikes 1 viidatud eriluba omavatest laevadest, avaldama selle oma ametlikul veebisaidil ning saatma komisjonile ja teistele liikmesriikidele internetilingi kõnealusele veebilehele. Liikmesriigid ajakohastavad nimekirja pidevalt ning teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike viivitamata kõigist veebilehel asuval originaallingil tehtud muudatustest.

Artikkel 10 Laevaseiresüsteemid

Lisaks määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 22 lõike 1 punktile b kohaldatakse komisjoni määruses (EÜ) nr 2244/2003 sätestatud kohustusi alates 1. juulist 2010 kõnealuse määruse artiklis 9 osutatud laevade suhtes, mille kogupikkus ei ületa 15 meetrit.

Artikkel 11 Ristkontrollid

1. Liikmesriigid kohaldavad anšoovise suhtes määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklis 19 sätestatud administratiivseid ristkontrolle ja andmete kontrollimist. Erilist tähelepanu pööratakse võimalusele, et anšoovisena registreeritakse muid liike, ja vastupidi.

2. Liikmesriigid kontrollivad laevaseiresüsteemi andmeid kasutades, kas kalapüügi seirekeskustele edastatud teave vastab püügipäevikusse kantud tegevusele. Ristkontrollide andmeid säilitatakse elektroonilisel kujul kolm aastat.

3. Kõik liikmesriigid teevad oma ametlikul veebisaidil kättesaadavaks püügipäevikute ja lossimisdeklaratsioonide esitamiseks vajalikud kontaktandmed.

Artikkel 12

Anšoovise kaalumine

Kalalaeva kapten tagab, et kõik anšoovisekogused, mis on püütud artiklis 2 sätestatud piirkonnas ja mida hoitakse pardal või lossitakse ühenduse sadamas, kaalutakse pardal või lossimissadamas enne müümist või mujale transportimist. Kaalumiseks kasutatava kaalu peab olema heaks kiitnud pädev riigiasutus. Kaalumisel saadud arvväärtust kasutatakse määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklis 8 osutatud deklaratsiooni täitmiseks.

Artikkel 13

Ümberlaadimise keeld

Anšoovise ümberlaadimine merel on keelatud artiklis 2 osutatud piirkonnas.

Artikkel 14

Eelnev teavitamine

1. Ühenduse sellise kalalaeva kapten või tema esindaja, mille pardal on rohkem kui üks tonn anšoovist, teatab vähemalt neli tundi enne liikmesriigi sadamasse või lossimiskohta sisenemist kõnealuse liikmesriigi pädevale asutusele järgmised andmed:

a) sadama või lossimiskoha nimi;

b) sadamasse või lossimiskohta saabumise eeldatav aeg;

c) eluskaalu kogused kilogrammides iga liigi kohta, mida pardal on rohkem kui 50 kg.

2. Selle liikmesriigi pädevad asutused, kus kavatsetakse lossida rohkem kui üks tonn anšoovist, võivad nõuda, et pardal asuva püügikoguse lossimine ei algaks enne, kui selleks on saadud kõnealuste asutuste luba.

3. Ühenduse kalalaeva kapten või tema esindaja, kes soovib merel ümber laadida või lossida pardal hoitavat mis tahes kogust või lossida kolmanda riigi sadamas või lossimispaigas, edastab lõikes 1 osutatud teabe lipuriigiks oleva liikmesriigi pädevale asutusele vähemalt 24 tundi enne ümberlaadimist või lossimist merel või enne kolmandas riigis lossimist.

Artikkel 15

Määratud sadamad

1. Kui ühenduse kalalaevalt ühenduses lossitav anšoovisekogus on suurem kui kaks tonni, peab laeva kapten tagama, et lossimised toimuvad ainult selleks määratud sadamates.

2. Iga liikmesriik määrab sadamad, kus lossitakse üle kahe tonni suuruseid anšoovisekoguseid.

3. Iga liikmesriik teeb 15 päeva jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest oma ametlikul veebisaidil avalikkusele kättesaadavaks määratud sadamate loetelu ning pärast seda 30 päeva jooksul nende sadamatega seotud asjakohased inspekteerimis- ja järelevalvemenetlused, sealhulgas korraga lossitavate anšoovisekoguste registreerimise ja nendest aru andmise tingimused.

Artikkel 16

Lubatud erinevus püügipäevikusse kantud koguste hindamisel

Erandina komisjoni 22. septembri 1983. aasta määruse (EMÜ) nr 2807/83 (milles sätestatakse liikmesriikide kalasaaki käsitleva teabe registreerimise üksikasjalikud eeskirjad)[10] artikli 5 lõikest 2 võivad pardal asuvad kogused erineda püügipäevikusse kantud näitajast 5 % ulatuses.

Artikkel 17

Anšoovise eraldi hoidmine

Ühenduse kalalaeva pardal ei tohi üheski konteineris hoida ükskõik millist anšoovisekogust segamini muud liiki mereorganismidega. Anšoovisekonteinerid asetatakse trümmi muudest konteineritest eraldi.

Artikkel 18

Anšoovise transportimine

1. Liikmesriigi pädevad asutused võivad nõuda, et kõik anšoovisekogused, mis on püütud artiklis 2 osutatud piirkonnas ning mida esmakordselt lossitakse selles liikmesriigis, tuleb enne esimesest lossimissadamast mujale transportimist kontrolöride juuresolekul kaaluda. Anšoovise esmakordsel lossimisel artikli 15 kohaselt määratud sadamas kaalutakse liikmesriikide volitatud kontrolöride juuresolekul representatiivsed proovid, mis moodustavad vähemalt 20 % lossitavatest kogustest, enne kui need esmakordselt müügiks pakutakse ja müüakse. Selleks esitavad liikmesriigid komisjonile ühe kuu jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest üksikasjalikud andmed kasutatava proovivõtukorra kohta.

2. Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 13 tuleb mujale kui esmakordse lossimise kohta või importimiskohta transporditavatele üle 50 kg anšoovisekogustele lisada koopia ühest kõnealuse määruse artikli 8 lõikes 1 sätestatud deklaratsioonist, mis käsitleb transporditavaid anšoovisekoguseid. Kõnealuse määruse artikli 13 lõike 4 punktis b sätestatud erandit ei kohaldata.

Artikkel 19

Riiklikud kontrollimeetmete programmid

1. Liikmesriigid, kelle laevu käesolev määrus hõlmab, koostavad riikliku kontrollimeetmete programmi vastavalt II lisale ja tagavad, et määruse (EÜ) nr 2847/93 artikli 6 lõikes 6 osutatud proovivõtuplaanides pööratakse kõnealuste laevade tegevuse seirele erilist tähelepanu.

2. Liikmesriigid, kelle laevu käesolev määrus hõlmab, teevad igal aastal enne 30. jaanuari komisjonile ja teistele käesoleva määrusega hõlmatud liikmesriikidele oma ametlikul veebisaidil kättesaadavaks riikliku kontrollimeetmete programmi koos selle rakendamise ajakavaga ning lõikes 1 osutatud proovivõtuplaanid.

3. Komisjon kutsub vähemalt korra aastas kokku kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitee koosoleku, et hinnata riiklike kontrollimeetmete programmide kohaldamist ja tulemusi.

Artikkel 20

Kontrollikriteeriumid

Artiklis 21 osutatud riiklikes kontrollimeetmete programmides sätestatakse kontrollimise erikriteeriumid. Need kriteeriumid vaadatakse korrapäraselt läbi pärast saadud tulemuste analüüsi. Kontrollikriteeriume täiustatakse järk-järgult, kuni III lisas kindlaksmääratud sihtkriteeriumid on saavutatud.

Artikkel 21

Kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammid

Erandina määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 34c lõikest 1 võivad anšoovisevaru kontrolli ja inspekteerimise eriprogrammid kesta kauem kui kolm aastat alates nende jõustumiskuupäevast.

V PEATÜKKJÄRELMEETMED

Artikkel 22

Kava hindamine

Komisjon hindab hiljemalt käesoleva määruse kolmandal kohaldamisaastal ja seejärel selle igal kolmandal järjestikusel kohaldamisaastal STECFi arvamuse põhjal ja pärast asjaomase piirkondliku nõuandekomisjoniga konsulteerimist kava mõju anšoovisevarule ja selle püügile ning esitab vajadusel ettepanekuid kõnealuse kava muutmise meetmete kohta.

VII PEATÜKKLÕPPSÄTTED

Artikkel 23

Euroopa Kalandusfondist antav abi

1. Nendel püügihooaegadel, mil varu on väiksem kui biomassi ennetuslik tase, käsitatakse kava taastamiskavana määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 5 tähenduses ja määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 21 punkti a alapunkti i kohaldamise eesmärgil.

2. Nendel püügihooaegadel, mil varu on biomassi ennetusliku tasemega võrdne või sellest suurem, käsitatakse kava majandamiskavana määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 6 tähenduses ja määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 21 punkti a alapunkti iv kohaldamise eesmärgil.

Artikkel 24

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

I LISA

Allpool toodud tabelis näidatud lubatud kogupüügi tasemed on arvutatud järgmiste eeskirjade kohaselt.

[pic]

Kasutatud sümbolid tähendavad järgmist:

TAC y – lubatud kogupüük majandamisaastal y , mis kestab ühe aasta juulist kuni järgmise aasta juunini;

TAC min – minimaalne lubatud kogupüük;

TAC max – maksimaalne lubatud kogupüük;

B pa – kõnealuse varu kudekarja biomassi ennetuslik tase;

γ – püügimaht;

SSB y – kudekarja tegelik biomass, mida mõõdetakse iga aasta mais.

Teaduslike arvamuste põhjal ja Biskaia lahe anšoovisevaru majandamist arvestades oleks eespool nimetatud valemi puhul asjakohane kasutada järgmisi parameetreid:

TAC min = 7 000 tonni;

TAC max = 33 000 tonni;

B pa = 33 000 tonni;

γ = 0,3.

Biomassi praegused tasemed ning vastavad lubatud kogupüügi ja kvootide tasemed

PRAEGUNE HINNANGULINE BIOMASS (TONNIDES) | VASTAV LUBATUD KOGUPÜÜK (TONNIDES) | KVOODID (TONNIDES) |

PRANTSUSMAA | HISPAANIA |

KUNI 24 000 | 0 | 0 | 0 |

24 001 – 33 000 | 7 000 | 700 | 6 300 |

33 001 – 34 000 | 10 200 | 1 020 | 9 180 |

34 001 – 35 000 | 10 500 | 1 050 | 9 450 |

35 001 – 36 000 | 10 800 | 1 080 | 9 720 |

36 001 – 37 000 | 11 100 | 1 110 | 9 990 |

37 001 – 38 000 | 11 400 | 1 140 | 10 260 |

38 001 – 39 000 | 11 700 | 1 170 | 10 530 |

39 001 – 40 000 | 12 000 | 1 200 | 10 800 |

40 001 – 41 000 | 12 300 | 1 230 | 11 070 |

41 001 – 42 000 | 12 600 | 1 260 | 11 340 |

42 001 – 43 000 | 12 900 | 1 290 | 11 610 |

43 001 – 44 000 | 13 200 | 1 320 | 11 880 |

44 001 – 45 000 | 13 500 | 1 350 | 12 150 |

45 001 – 46 000 | 13 800 | 1 380 | 12 420 |

46 001 – 47 000 | 14 100 | 1 410 | 12 690 |

47 001 – 48 000 | 14 400 | 1 440 | 12 960 |

48 001 – 49 000 | 14 700 | 1 470 | 13 230 |

49 001 – 50 000 | 15 000 | 1 500 | 13 500 |

50 001 – 51 000 | 15 300 | 1 530 | 13 770 |

51 001 – 52 000 | 15 600 | 1 560 | 14 040 |

52 001 – 53 000 | 15 900 | 1 590 | 14 310 |

53 001 – 54 000 | 16 200 | 1 620 | 14 580 |

54 001 – 55 000 | 16 500 | 1 650 | 14 850 |

55 001 – 56 000 | 16 800 | 1 680 | 15 120 |

56 001 – 57 000 | 17 100 | 1 710 | 15 390 |

57 001 – 58 000 | 17 400 | 1 740 | 15 660 |

58 001 – 59 000 | 17 700 | 1 770 | 15 930 |

59 001 – 60 000 | 18 000 | 1 800 | 16 200 |

60 001 – 61 000 | 18 300 | 1 830 | 16 470 |

61 001 – 62 000 | 18 600 | 1 860 | 16 740 |

62 001 - 63 000 | 18 900 | 1 890 | 17 010 |

63 001 – 64 000 | 19 200 | 1 920 | 17 280 |

64 001 – 65 000 | 19 500 | 1 950 | 17 550 |

65 001 – 66 000 | 19 800 | 1 980 | 17 820 |

66 001 – 67 000 | 20 100 | 2 010 | 18 090 |

67 001 – 68 000 | 20 400 | 2 040 | 18 360 |

68 001 – 69 000 | 20 700 | 2 070 | 18 630 |

69 001 – 70 000 | 21 000 | 2 100 | 18 900 |

70 001 – 71 000 | 21 300 | 2 130 | 19 170 |

71 001 – 72 000 | 21 600 | 2 160 | 19 440 |

72 001 – 73 000 | 21 900 | 2 190 | 19 710 |

73 001 – 74 000 | 22 200 | 2 220 | 19 980 |

74 001 – 75 000 | 22 500 | 2 250 | 20 250 |

75 001 – 76 000 | 22 800 | 2 280 | 20 520 |

76 001 – 77 000 | 23 100 | 2 310 | 20 790 |

77 001 – 78 000 | 23 400 | 2 340 | 21 060 |

78 001 – 79 000 | 23 700 | 2 370 | 21 330 |

79 001 – 80 000 | 24 000 | 2 400 | 21 600 |

80 001 – 81 000 | 24 300 | 2 430 | 21 870 |

81 001 – 82 000 | 24 600 | 2 460 | 22 140 |

82 001 – 83 000 | 24 900 | 2 490 | 22 410 |

83 001 – 84 000 | 25 200 | 2 520 | 22 680 |

84 001 – 85 000 | 25 500 | 2 550 | 22 950 |

85 001 – 86 000 | 25 800 | 2 580 | 23 220 |

86 001 – 87 000 | 26 100 | 2 610 | 23 490 |

87 001 – 88 000 | 26 400 | 2 640 | 23 760 |

88 001 – 89 000 | 26 700 | 2 670 | 24 030 |

89 001 – 90 000 | 27 000 | 2 700 | 24 300 |

90 001 – 91 000 | 27 300 | 2 730 | 24 570 |

91 001 – 92 000 | 27 600 | 2 760 | 24 840 |

92 001 – 93 000 | 27 900 | 2 790 | 25 110 |

93 001 – 94 000 | 28 200 | 2 820 | 25 380 |

94 001 – 95 000 | 28 500 | 2 850 | 25 650 |

95 001 – 96 000 | 28 800 | 2 880 | 25 920 |

96 001 – 97 000 | 29 100 | 2 910 | 26 190 |

97 001 – 98 000 | 29 400 | 2 940 | 26 460 |

98 001 – 99 000 | 29 700 | 2 970 | 26 730 |

99 001 – 100 000 | 30 000 | 3 000 | 27 000 |

ÜLE 100 000 | 33 000 | 3 300 | 29 700 |

II LISA

Riiklike kontrollimeetmete programmide sisu

Riiklike kontrollimeetmete programmide eesmärk on täpsustada muu hulgas järgmist.

1. KONTROLLIVAHENDID

Inimressursid

1.1. Kaldal ja merel tegutsevate inspektorite arv ning nende lähetamise ajavahemikud ja vööndid.

Tehnilised vahendid

1.2. Patrull-laevade ja õhusõidukite arv ning nende lähetamise ajavahemikud ja vööndid.

Rahalised vahendid

1.3. Inimressursside, patrull-laevade ja õhusõidukite lähetamise eelarve.

2. KALAPÜÜGIGA SEOTUD TEABE ELEKTROONILINE REGISTREERIMINE JA EDASTAMINE

Artiklite 11, 12, 15 ja 17 täitmise tagamiseks rakendatud süsteemide kirjeldus.

3. SADAMATE MÄÄRAMINE

Vajaduse korral anšoovise lossimiseks määratud sadamate loetelu kooskõlas artikliga 16.

4. TEAVITAMINE ENNE LOSSIMIST

Artikli 14 täitmise tagamiseks rakendatud süsteemide kirjeldus.

5. LOSSIMISTE KONTROLL

Artiklite 12, 14, 15, 16 ja 18 sätete järgimise tagamiseks rakendatud vahendite ja süsteemide kirjeldus.

6. KONTROLLIMISE KORD

Riiklikes kontrollimeetmete programmides täpsustatakse kord, mida järgitakse:

a) merel ja maal teostatava kontrolli puhul;

b) suhtlemisel teiste liikmesriikide määratud pädevate asutustega, kes vastutavad anšoovisega seotud riiklike kontrollimeetmete programmi eest;

c) ühise järelevalve puhul ja inspektorite vahetamisel, sealhulgas teiste liikmesriikide vetes töötavate inspektorite pädevuse ja volituste kirjeldus.

III LISA

KONTROLLI ERIKRITEERIUMID

Eesmärk

1. Iga liikmesriik sätestab kontrolli erikriteeriumid vastavalt käesolevale lisale.

Strateegia

2. Kalapüügi kontroll ja järelevalve keskenduvad laevadele, mis võivad püüda anšoovist. Anšoovise transpordi ja turustamise pistelist kontrolli kasutatakse täiendava ristkontrolli mehhanismina, et hinnata kontrolli ja järelevalve tõhusust.

Prioriteedid

3. Kalapüügivahendite eri liikide puhul seatakse prioriteedid erinevalt, sõltuvalt sellest, mil määral mõjutavad laevu püügivõimaluste piirangud. Seepärast sätestab iga liikmesriik konkreetsed prioriteedid.

Sihtkriteeriumid

4. Vähemalt üks kuu pärast käesoleva määruse jõustumist rakendavad liikmesriigid oma kontrollikava, arvestades järgmisi eesmärke.

Liikmesriigid määravad kindlaks kohaldatava proovivõtustrateegia ning kirjeldavad seda.

Komisjonile antakse taotluse korral juurdepääs proovivõtukavale, mida liikmesriik kasutab.

a) Sadamates kontrollimise tase

Üldreeglina peaks täpsus olema vähemalt samaväärne sellega, mis saavutatakse tavalise pistelise proovide võtmisega, mille puhul kontrollitakse 20 % kõigist anšoovise lossimistest liikmesriigis.

b) Turustamise kontrolli tase

Kontrollitakse 5 % oksjonimüügiks pakutavast anšoovisekogusest.

c) Merel kontrollimise tase

Paindlik kriteerium: sätestatakse pärast iga piirkonna püügitegevuse üksikasjalikku analüüsi. Merel kontrollimise kriteeriume väljendatakse patrullimispäevade arvuna anšoovise majandamise aladel, konkreetsetes piirkondades patrullimisel võivad eri päevadel olla eri kriteeriumid.

d) Õhuseire tase

Paindlik kriteerium: sätestatakse pärast igas piirkonnas teostatud kalapüügi üksikasjalikku analüüsi, võttes arvesse liikmesriikide käsutuses olevaid ressursse.

[1] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.

[2] ELT C, lk.

[3] ELT ...

[4] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.

[5] EÜT L 261, 20.10.1993, lk 1.

[6] ELT L 333, 20.12.2003, lk 17.

[7] ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.

[8] EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3.

[9] EÜT L 171, 6.7.1994, lk 7.

[10] EÜT L 276, 10.10.1983, lk 1.