Ühendkuningriik ja Ühendkuningriigi üksused, samuti teiste liikmesriikide üksused, kelle rahastamiskõlblikkust Ühendkuningriigi lahkumine mõjutab, saavad jätkuvalt liidu rahalisi vahendeid käesolevas ettepanekus sätestatud tingimustel. See leevendaks väljaastumise kahjulikku mõju kehtivatele kokkulepetele ja otsustele. See võimaldaks eelarve nõuetekohast täitmist seoses Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigi üksustega enne väljaastumise kuupäeva allkirjastatud või vastu võetud juriidiliste kohustustega.

Kavandatud eriolukorra raamistik näeb ette võimaluse säilitada Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigi üksuste õigus saada pärast kõnealust kuupäeva ja piiratud ajavahemiku jooksul (kuni 31. detsembrini 2019) liidu rahalisi vahendeid enne väljaastumise kuupäeva jõustunud juriidiliste kohustuste raames. Seda tingimusel, et Ühendkuningriik esitab kirjaliku kohustuse ning osaleb 2019. aasta eelarve rahastamises käesolevas ettepanekus sätestatud tingimustel. Lisaks peaks Ühendkuningriik kirjalikult nõustuma kontrollide ja audititega, mis hõlmavad kogu programmide või meetmete rakendusperioodi. Neil tingimustel on liidu finantshuvid kaitstud.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on vältida või vähemalt vähendada tarbetuid häireid ELi kuluprogrammide ja muude meetmete toetusesaajate jaoks väljaastumise ajal, samuti eeldades, et see hõlbustab finantsarveldust liidu ja Ühendkuningriigi vahel.

Komisjoni 13. novembri 2018. aasta teatises „Valmistumine Ühendkuningriigi väljaastumiseks Euroopa Liidust 30. märtsil 2019: erandolukorra tegevuskava“ on esitatud eriolukorra meetmed, mida komisjon kavatseb võtta juhul, kui väljaastumisleping ei jõustu väljaastumise kuupäeval. Kõnealuses teatises esitas komisjon loetelu meetmetest, mida ta pidas vajalikuks, kuid tuletas meelde, et hilisemas etapis võib olla vaja lisameetmeid. Samuti esitati teatises kuus üldpõhimõtet, millele eriolukorra meetmed kõigil tasanditel peaksid vastama. Nendeks põhimõteteks on, et meetmetega ei tohiks dubleerida liidu liikmesusest tulenevaid eeliseid ega väljaastumislepinguga ettenähtud üleminekuperioodi tingimusi; need peavad olema ajutised ega tohiks põhimõtteliselt kehtida kauem kui 2019. aasta lõpuni; ning meetmed võtab ühepoolselt vastu Euroopa Liit oma huvide kaitseks ja seetõttu võib Euroopa Liit need põhimõtteliselt igal ajal tühistada.

Alates sellest, kui Ühendkuningriik teatas oma väljaastumise kavatsusest, on Euroopa Liit järjepidevalt kinnitanud, et liit ja Ühendkuningriik peavad mõlemad täitma kõiki kohustusi, mis tulenevad kogu perioodist, mil Ühendkuningriik oli Euroopa Liidu liige. Seda põhimõtet tuletati meelde Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta järeldustes ning kajastati 27 liikmesriigi ja Ühendkuningriigi valitsuse poolt 14. novembril 2018 kokku lepitud väljaastumislepingu projekti sissejuhatuses. Väljaastumislepingu puudumine väljaastumise kuupäeval seda juhtpõhimõtet ei muudaks.

Arvestades, et on vaja õiguslikult siduvat akti, mis oleks vahetult kohaldatav, on määrus ainus asjakohane vorm.

Ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mida on vaja meetme eesmärkide saavutamiseks, kuna see on piiratud Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigi üksuste rahastamiskõlblikkust käsitlevate tingimuste kindlaksmääramisega ja on ajaliselt piiratud.

ELi eelarvepädevad institutsioonid on vastu võtnud liidu 2019. aasta eelarve, et rahastada 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku meetmeid ja kuluprogramme, mille on vastu võtnud liidu seadusandja. Kavandatud meetmete eesmärke saab seega saavutada ainult liidu tasandil võetud meetmega.

ELi toimimise lepingu artikkel 352 ja Euratomi lepingu artikkel 203 võimaldavad liidul võtta asjakohaseid meetmeid juhul, kui aluslepingutes määratletud poliitika raames osutub aluslepingute mõne eesmärgi saavutamiseks vajalikuks liidu meede ning aluslepingutes ei ole sätestatud selleks vajalikke volitusi. Kavandatav määrus kujutab endast meedet, mis võimaldab üleminekut pärast ühe liikmesriigi väljaastumist seoses rahastamise ja meetmete rakendamisega liidu eelarvest olukorras, kus selle riigiga ei ole kokkulepet sõlmitud. Selline meede on vajalik, et täita liidu jooksva eelarveaasta (2019) eelarvet, see võimaldab saada makseid väljaastuvalt liikmesriigilt ning pakub lahenduse käimasolevate meetmete jaoks, mida rahastatakse liidu eelarvest Ühendkuningriigile ja Ühendkuningriigi toetusesaajatele ja uute meetmete jaoks, mis on põhjendatud Ühendkuningriigi osamaksuga 2019. aasta eelarvesse. Aluslepingutes ei ole sätestatud vajalikke volitusi, et võtta vastu sellised üleminekumeetmed ning seetõttu on ELi toimimise lepingu artikkel 352 ja Euratomi lepingu artikkel 203 sobiv õiguslik alus.

Käesolev ettepanek ei piira läbirääkimiste pidamist Ühendkuningriigiga, et saavutada kokkulepe kõiki vastastikuseid kohustusi hõlmava ühtse finantsarvelduse osas. Kui 2019. aastal kokkuleppele ei jõuta, on olukord 2020. aasta alguses liidu ja Ühendkuningriigi võetud vastastikuste kohustuste osas samaväärne olukorraga väljaastumise kuupäeval. Igal juhul peavad liit ja Ühendkuningriik täitma oma vastavaid kohustusi, mis tulenevad kogu perioodist, mil Ühendkuningriik oli Euroopa Liidu liige.

Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigis asutatud üksuste rahastamiskõlblikkust saab hakata kohaldama alles pärast seda, kui käesolevas ettepankus sätestatud tingimused on täidetud, sealhulgas kui Ühendkuningriik on teinud esimese makse ELi eelarvesse pärast liidust väljaastumist. Kui Ühendkuningriik lõpetab maksete tegemise või kui kontrollide ja auditite käigus on täheldatud olulisi puudusi, ei kohaldata enam eriolukorra raamistikku, millega sätestatakse Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigis asutatud üksuste rahastamiskõlblikkus.

Kavandatud eriolukorra raamistik võimaldab rahastada ka meetmeid, mille puhul toetusesaajad on liikmesriigid või liikmesriikide üksused ning mille puhul rahastamiskõlblikkus sõltub sellest, kas Ühendkuningriik on liidu liige, tingimusel, et neid erimeetmeid rakendatakse enne väljaastumise kuupäeva alla kirjutatud või vastu võetud juriidiliste kohustuste alusel.

(1)29. märtsil 2017 esitas Ühendkuningriik Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohase teate oma kavatsuse kohta EList välja astuda. Kui Ühendkuningriigiga ei ole väljaastumislepingut sõlmitud ega Euroopa Liidu lepingu artikli 50 lõikes 3 osutatud kaheaastast perioodi pikendatud, lõpetatakse Ühendkuningriigi suhtes Euroopa Liidu aluslepingute kohaldamine 30. märtsil 2019. Ühendkuningriigi liidu liikmesusest tulenevate finantskohustustega seotud finantsarvelduses tuleb seega kokku leppida tulevases Ühendkuningriigi ja liidu vahelises rahvusvahelises lepingus.

(2)Seepärast on vaja kehtestada eeskirjad, et reguleerida ühelt poolt liidu ning teiselt poolt Ühendkuningriigi ja tema toetusesaajate suhteid 2019. aastal Euroopa Liidu üldeelarve („eelarve“) rahastamise ja täitmise kontekstis.

(3)Asutamislepingutes ei nähta 2019. aastal eelarve täitmise ja rahastamisega seotud meetmete vastuvõtmiseks seoses Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega ette muid volitusi peale nende, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 352 ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklis 203.

(4)Ühendkuningriik ning Ühendkuningriigis asutatud isikud ja üksused osalevad Ühendkuningriigi liidu liikmeks olemise alusel mitmes liidu programmis või meetmes. Osalemine toimub selliste Ühendkuningriigiga või Ühendkuningriigis asutatud isikute või üksustega sõlmitud lepingute või Ühendkuningriigi või Ühendkuningriigis asutatud isikute või üksuste kasuks tehtud otsuste alusel, mille näol on tegemist juriidiliste kohustustega.

(5)Paljude selliste lepingute ja otsuste puhul on rahastamiskõlblikkuse nõuetes ette nähtud, et toetusesaaja peab olema liikmesriik või liikmesriigis asutatud isik või üksus. Ühendkuningriigi või Ühendkuningriigis asutatud isikute või üksuste rahastamiskõlblikkus on sellisel juhul seotud sellega, et Ühendkuningriik on liikmesriik. Ühendkuningriigi liidust väljaastumise tõttu ei ole sellised toetusesaajad seega enam lepingute ja otsuste alusel liidu rahastamise saamiseks rahastamiskõlblikud. Siiski ei kehti see juhtudel, kui Ühendkuningriigis asutatud isikud või üksused osaleksid meetmes kolmandas riigis asutatud isiku või üksusena sellistele isikutele ja üksustele liidu kehtestatud tingimustel.

(6)Nii liidule ja selle liikmesriikidele kui ka Ühendkuningriigile ja Ühendkuningriigis asutatud isikutele ja üksustele oleks kasulik täita 2019. aasta eelarvet sellisena nagu see selle aasta kohta vastu võeti. Samuti oleks kasulik, kui enne väljaastumise kuupäeva alla kirjutatud ja vastu võetud juriidiliste kohustuste täitmine saaks jätkuda.

(7)Seepärast on asjakohane sätestada tingimused, mille alusel 2019. aastal jätkuks Ühendkuningriigi ning Ühendkuningriigis asutatud isikute ja üksuste rahastamiskõlblikus seoses lepingute ja otsustega, mis on nendega alla kirjutatud või nende kohta tehtud kuni kuupäevani, mil lõpetatakse aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis („väljaastumise kuupäev“). Tingimused oleksid need, mille täitmiseks kohustudes on Ühendkuningriik komisjonile kirjalikult kinnitanud, et ta jätkab 2019. aastal eelarve sissemakseid, mis on arvutatud 2019. aasta heakskiidetud eelarves Ühendkuningriigi prognoositavate omavahendite alusel, ja mille esimese osamakse on Ühendkuningriik tasunud ning mille puhul Ühendkuningriik on kirjalikult kinnitanud võetud kohustust lubada kõiki liidu kontrollimisi või auditeid kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega. Õiguskindlust silmas pidades on sobiv tingimuste täitmise aega piirata. Komisjon peaks võtma vastu otsuse tingimuste täitmise kohta.

(8)Eeldusel, et käesoleva määrusega kehtestatud rahastamiskõlblikkuse tingimused on Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigis asutatud isikute ja üksuste puhul jätkuvalt täidetud, on samuti asjakohane ette näha, et nad võivad tingimuste suhtes osaleda projektikonkurssidel, pakkumismenetlustes, auhinnakonkurssidel või muudes menetlustes, mille tulemuseks võib olla rahastamine liidu eelarvest, välja arvatud konkreetsetel julgeolekuga ja Ühendkuningriigi Euroopa Investeerimispanga liikmesuse lõpetamisega seotud juhtudel, ning on kõlblikud liidu vahendeid saama.

(9)Samuti on asjakohane ette näha, et Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigis asutatud isikute ja üksuste rahastamiskõlblikkus jätkuks tingimusel, et Ühendkuningriik jätkab makseid liidu 2019. aasta eelarvesse ning kontrolle ja auditeid saab teha tulemuslikult. Kui need tingimused ei ole enam täidetud, peaks komisjon vastu võtma otsuse, millega selline rikkumine tuvastatakse. Sellisel juhul ei peaks Ühendkuningriik ega Ühendkuningriigis asutatud isikud ja üksused enam olema liidupoolse rahastamise jaoks kõlblikud.

(10)Samuti on asjakohane ette näha 2019. aastal selliste meetmete jätkuv rahastamiskõlblikkus, mille puhul liikmesriigid või liikmesriikides asutatud isikud või üksused saavad liidu vahendeid ja mis on seotud Ühendkuningriigiga. Siiski juhul kui Ühendkuningriik peaks kontrollidest ja audititest keelduma, tuleks seda asjaolu kõnealuste meetmete rakendamise hindamisel arvesse võtta finantsjuhtimise usaldusväärsuse seisukohast.

(11)Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, vaid neid on parem saavutada liidu tasandil, sest need puudutavad liidu eelarvet ning liidu elluviidavaid programme ja meetmeid, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(12)Teatava paindlikkuse võimaldamiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte artikli 2 lõike 1 punktides a, b ja c sätestatud tähtaegade võimaliku pikendamise kohta ning 2019. aasta augustile järgnevate kuude maksegraafikus tehtavate muudatuste kohta. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. Kui on oht, et liidu eelarve täitmisel ja rahastamisel võib 2019. aastal tekkida tõsine häire, ja see on tungiva kiireloomulisuse tõttu vajalik, peaks delegeeritud õigusakt jõustuma viivitamatult ja seda tuleks kohaldada seni, kuni Euroopa Parlament ega nõukogu ei esita selle suhtes vastuväidet.

(13)Käesolev määrus peaks jõustuma võimalikult kiiresti ja seda tuleks kohaldada alates päevast, mis järgneb päevale, mil lõpetatakse aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis. Kuna väljaastumise kuupäeval on liidu eelarvega, milles on ette nähtud Ühendkuningriigi osalemine selle rahastamises, kaetud üksnes 2019. aasta, tuleks seda kohaldada üksnes 2019. aastat puudutava rahastamiskõlblikkuse suhtes,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

1.Käesoleva määrusega sätestatakse liidu üldeelarve („eelarve“) täitmise ja rahastamise eeskirjad 2019. aastal seoses Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega ning otsese, kaudse või liikmesriikidega koostöös toimuva eelarve täitmise raames elluviidavate meetmetega, mille puhul rahastamiskõlblikkus tuleneb Ühendkuningriigi liikmesusest liidus kuupäeval, mil lõpetatakse aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis („väljaastumise kuupäev“).

2.Käesoleva määruse kohaldamine ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2019/... hõlmatud territoriaalse koostöö programmide ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2019/... hõlmatud programmi „Erasmus+“ kohaste õpirände meetmete kohaldamist.

Artikkel 2

Rahastamiskõlblikkuse tingimused

1.Kui Ühendkuningriik või Ühendkuningriigis asutatud isik või üksus saab liidult rahalisi vahendeid otsese, kaudse või jagatud eelarve täitmise alusel rakendatava meetme raames vastavalt juriidilistele kohustustele, mis on alla kirjutatud või vastu võetud enne väljaastumise kuupäeva, ning kui rahastamiskõlblikkus selle meetme raames sõltub Ühendkuningriigi liidu liikmesusest, on Ühendkuningriik või see isik või üksus 2019. aastal pärast väljaastumise kuupäeva endiselt rahastamiskõlblik eeldusel, et täidetud on järgmised tingimused:

(a)Ühendkuningriik on komisjonile hiljemalt 18. aprillil 2019 kirjalikult kinnitanud, et ta teeb ka 2019. aastal kooskõlas käesolevas määruses sätestatud maksegraafikuga eelarvesse osamaksu summas, mis on kantud 2019. aasta üldeearve lõplikku vastuvõtmist käsitlevas dokumendis (EL, Euratom) 2019/... sisalduva eelarve A osa „Sissejuhatus ja liidu üldeelarve rahastamine“ tulude poolel esitatud tabeli 7 eelarvereale „Ühendkuningriik“ ja veergu „Omavahendid kokku“, ning mida on vähendatud nende omavahendite summa võrra, mille Ühendkuningriik on 2019. aastaks kättesaadavaks teinud enne väljaastumise kuupäeva;