ET Euroopa Liidu Teataja C 150/11

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2015/C 150/11)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 artiklile 51 (1).

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE/KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlus kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga.

„OLIVE DE NICE”

ELi nr: FR-PDO-0105-01277 – 17.11.2014

KPN ( X ) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Syndicat interprofessionnel de l’olive de Nice

Box 58 MIN Fleurs 6 06296 Nice Cedex 3 FRANCE Tel: +33 497257644 Faks: +33 493176404 E-post: aoc.olive@aocolivedenice.com

Oliivide „Olive de Nice” ametiühing koosneb nimetatud oliivide tootjatest ja töötlejatest ja tal on seega õigustatud huvi esitada muutmistaotlus.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine (muutmised) hõlmab (hõlmavad)

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

4. Muudatus(t)e liik

—

☒

—

☐

5. Muudatus(ed)

Toote kirjeldus

Nice’i lauaoliivide ja oliivipasta kirjeldus vaadati läbi ja täiendati seda. Muudatused hõlmavad järgmist.

Lauaoliivid:

— oliivide lubatud suurust suurendati märkimisväärselt, 50–70 oliivi asemel mahub hektogrammi nüüd 40–70 oliivi. Tänu tootjate professionaalsemaks muutumisele, niisutamismeetodite täiustumisele ja paremini suunatud väetamisele on oliivid märkimisväärselt suuremad. Siiski ei muuda suuruse teatav kasv Nice’i oliivide väikest suurust, mis eristab neid muudest lauaoliividest;

— täpsustati värvust: kasutati väljendeid „kollakasrohelise kuni pruuni tooniga” ja „rohekaskollase kuni pruuni tooniga” KPNi registreerimistaotluse raames esitatud dokumentides läbisegi. Selguse huvides tehti ettepanek ühtlustada sõnakasutust ja kasutada vaid väljendit „kollakasrohelise kuni pruuni tooniga”;

— täpsustati, et oliivide „Olive de Nice” kest on sile, samuti seda, et oliivid ei ole liiga soolased, mis on seotud nende mõruduse eemaldamise tehnoloogiaga;

— täiendati aroomibuketi kirjeldust, kuna kuivatatud puuviljade aroomist ei piisanud, et iseloomustada oliive „Olive de Nice”, milles on tunda ka suhkrustatud puuviljade, puuviljavormiroa (clafoutis), laagerdunud veinide ja naha aroomi;

— kohustuslikuks tehti küllaltki suur hulk viljavarsi, mis on kas oliivide küljes kinni või ujuvad vabalt lahuses. Viljavarte olemasolu on oliivide „Olive de Nice” iseloomulik omadus. See on seletatav nii sordi omaduste (viljad ripuvad pikkade viljavarte küljes) kui ka saagikoristussüsteemiga, mille käigus koputatakse kepiga tüve;

— mainiti, et oliivid on terved ja neid ei ole purustatud, poolitatud ega maitsestatud, et iseloomustada neid paremini lauaoliive käsitleva Codexi standardi kohaselt (CODEX STAN 66-1981, läbi vaadatud 1987. aastal).

Oliivipasta:

— täpsustati oliivipasta värvust. Nõue, mille kohaselt peab oliivipasta olema „lillakaspunase värvusega, selles ei tohi olla rohelist ja see ei tohi olla liiga tume”, asendati kirjeldusega „oliivipasta värvus varieerub pruunist ja lillakaspunasest mustani”. Nimetatud täpsustus lisati, võttes arvesse oliivide nüansirikkaid toone. Kuna oliivipastat valmistatakse lisaaineteta, on selles säilinud tooraine omadused. Seega ei ole pasta alati lillakaspunase värvusega, vaid võib olla ka pruun või must;

— täpsustati oliivipasta õlisust ja peeneteralisust. Pasta tekstuur peab olema mõõdukalt õline ja ühtlane. Omadust, mille kohaselt oliivipasta ei ole tükiline, hinnatakse osakeste mõõtmise teel ja sõela augu suurus ei või ületada 3,5 mm. Märgiti, et oliivipastas võib esineda ka piiratud määral kesta- või viljavarte tükikesi;

— nagu lauaoliivide puhul täiendati ka oliivipasta aroomibuketi kirjeldust. Oliivipastal on sama aroomibukett nagu lauaoliividel: suhkrustatud puuviljad, kuivatatud puuviljad, puuviljavormiroog (clafoutis), laagerdunud veinid ja nahk, aga ka kondiitritooted, röstitud sai ja kirsibrändi. Kirjeldust täiendav kondiitritoodete, röstitud saia ja kirsibrändi aroom tuleneb oliiviõli „Huile d’olive de Nice” lisamisest, kuid samuti töötlemisprotsessist;

— täpsustati, et oliivipasta „ei ole liiga soolane ega liiga mõru, samuti ei ole see kunagi hapu”, ühtlasi mainiti, et pastat ei ole lubatud maitsestada.

Geograafiline piirkond

Tootespetsifikaadis parandati vead päritolunimetuse geograafilisse piirkonda kuuluvate kommuunide nimedes, kuid kõnealused parandused ei muuda geograafilise tootmispiirkonna piire, mis jäid samaks.

Täpsustati geograafilises piirkonnas aset leidvaid tootmisetappe: „Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni lauaoliivideks või oliivipastaks tuleb teha määratletud geograafilises piirkonnas.”

Ühtlasi täpsustati maatükkide kindlakstegemise korda vastavalt uutele riiklikele menetlustele.

Üksikasjad, mis tõendavad toote päritolu geograafilisest piirkonnast

Võttes arvesse riiklikes õigusaktides ja eeskirjades tehtud muudatusi, konsolideeriti osa „Tõendid selle kohta, et toode pärineb määratletud geograafilisest piirkonnast” ning selles on esitatud eelkõige deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustused, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootmistingimuste järgimine.

Seda osa täiendati lisaks mitme sättega registrite ja deklareerimisdokumentide kohta, mis võimaldavad tagada toodete jälgitavuse ja kontrollida nende vastavust tootespetsifikaadi nõuetele.

Tootmismeetod

Sordid

Võeti kasutusele mõiste „kohalikud traditsioonilised sordid”. Tegemist on enne 1956. aasta külma olemas olnud sortidega, millesse kuulub märkimisväärne osa tootmispiirkonna puudest.

Istutustihedus

Muudatuse eesmärk on võtta arvesse terrassidele istutatud oliivipuude eriolukorda, võrreldes tasasele maale istutatud oliivipuudega, kuna väga järskudel nõlvadel asuvad oliiviistandikud moodustavad suurema osa päritolunimetusega oliivide istandikest ja asukoht on isegi üks nende iseloomulikke tunnuseid. Nõlvadel paiknev kasvuala ei raskenda puude juurdumist ega tekita konkurentsi valgusele juurdepääsu pärast. Seega tehti ettepanek, et puudevahelise minimaalse kauguse arvutamiseks võetaks arvesse terrassi asukoha kõrgust, selle asemel et rakendada 24 m2 suurust miinimumpindala puu kohta.

Täpsustati sätteid, mis käsitlevad puudevahelist minimaalset kaugust (4 m) seoses alates 27. aprillist 2001 istutatud puudega (kaitstud päritolunimetuse tunnustamist käsitleva esialgse määruse avaldamiskuupäev).

Vahekultuuride kasvatamine

Kohalikele tavadele toetudes võib oliiviistandikus olla ka viljapuid, kuna see ei halvenda hinnangute kohaselt lõpptoote kvaliteeti, tingimusel et nende hulk ei ületa 5 % asjaomase maatüki puudest.

Niisutamine

Tehti ettepanek määrata kindlaks niisutamise lõpetamise tähtpäev. Sellega asendatakse esialgne säte, millega lubatati niisutamist oliivide küpseks saamiseni. Nimetatud säte on ebatäpne, kuna oliivide küpseks saamine võib geograafilise piirkonna eri osades (rannikuala või sisemaa) teataval määral varieeruda, tekitades seega raskusi selle kontrollimisel.

Niisutamise lõpetamise tähtajaks määrati seega 1. november.

Saagikus

Lubatud maksimumsaagikust suurendati 10 tonnini hektari kohta (6 t/ha asemel). See tuleneb sellest, et noorte istandike puud hakkavad nüüd oliive tootma ja nimetatud istandike toodang ulatub 8–10 tonnini hektari kohta. Harvad ei ole ka sajanditevanused oliiviistandikud, kus oliivipuudel on märkimisväärselt laiad oksad ja sellest tulenevalt ka suur saagikus. Saagikuse optimeerimisele aitavad kaasa ka tootjate professionaalsemaks muutumine ja maatükkide uuendamine.

Lisaks täpsustati saagikuse arvutamise meetodit, et vältida mitmeti tõlgendamist. Uute suuniste kohaselt arvutatakse saagikus koristatud saagi järgi (ja mitte puu kogutoodangu järgi, mis hõlmab ka maha kukkunud ja korjamata jäänud oliive, mis ei ole päritolunimetusega hõlmatud).

Täpsustati vanust, mil puud hakkavad vilja kandma (vähemalt 5 aastat), et tagada töödeldavate oliivide piisav kvaliteet.

Saagikoristuse kuupäev

Saagikoristuse alguskuupäev oli esialgu kindlaks määratud pädevate asutuste ettepanekul põhineva prefekti korraldusega.

Riiklike haldusmenetluste lihtsustamiseks tehti ettepanek, et nimetatud kuupäev määrataks kindlaks INAO (Institut National de l’Origine et de la Qualité) direktori otsusega, mis tehakse taotlejarühma põhjendatud ettepaneku alusel.

Saagikoristus

Väljend „tüvede mehaaniline koputamine” asendati väljendiga „mehaanilised meetodid”. Nimetatud muudatus sõnastuses ei muuda KPNiga „Olive de Nice” hõlmatud oliivide puhul lubatud saagikoristusmeetodeid.

Oliivide ladustamine saagikoristuse ajal

Lauaoliivide tooraine maksimaalse kvaliteedi säilitamiseks tehti ettepanek jätta välja võimalus ladustada oliive pärast saagikoristust sõrestikulistes kastides, mis ei ole oma suure mahutavuse tõttu sobivad (oliivide ülekuumenemise ja muljumise oht). Lubatud on üksnes virna laotavad kastid.

Töötlemistingimused

Tootespetsifikaadi uues versioonis täpsustati selgemalt järjestikused etapid, mille tulemusena saadakse lauaoliive ja oliivipastat: esimene etapp koosneb nn hõrkude oliivide tootmisest, seejärel valmistatakse nendest oliividest lauaoliivid ja oliivipasta.

Oliivide lahusesse asetamine ja sorteerimine

Tehti ettepanek jätta välja oliivide eelneva pesemise kohustus. Esiteks ei ole pesemine hädavajalik, kuna võrkudesse korjatud oliivid on puhtad, ja teiseks võib pesemine teatavate uuringute kohaselt soodustada soolalahuses säilitatud oliivide bakteriaalset haigust Alambrado.

Samuti soovitati, et oliivid sorteeritaks pärast soolalahusesse asetamist, vahetult enne lauaoliivideks või oliivipastaks töötlemist. Kui varasematel aegadel sorteeriti korjatud oliivid sama päeva õhtul, siis tänapäeval seda enam ei tehta. Saagikoristuse mehhaniseerimisest tulenevalt on päeva jooksul korjatud kogused nii suured, et nimetatud aeganõudev tööetapp on lükatud edasi saagikoristusele järgnevale rahulikumale ajale.

Nõue, mille kohaselt peavad oliivid olema siledad, terved, purustamata ja lõhenemata, soovitati oliivipasta valmistamiseks ettenähtud oliivide sorteerimisel välja jätta, kuna see ei mõjuta toote lõppkvaliteeti.

Selle asemel lisati nõue, mille kohaselt tuleb oliivipuu lehed enne sorteerimist eemaldada. Seda on alati tehtud, kuid varasemas tootespetsifikaadis ei ole seda mainitud. Kehtestati 24-tunnine tähtaeg, mille jooksul tuleb oliivid pärast saagikoristust soolalahusesse asetada, et säilitada töödeldavate oliivide esialgne kvaliteet. Samal eesmärgil kehtestati nõuded, mis hõlmavad nende oliivide kvaliteeti, mis töödeldakse lauaoliivideks või oliivipastaks: oliivid peavad olema terved, st neil ei tohi olla putukahammustusi ega haigusi. 5 % oliividest võib olla siiski putukahammustusi või haigusi, kuid ussitanud oliivide kasutamine on välistatud.

Oliivipasta valmistamine

Oliivipasta ühtlustamiseks lisatava päritolunimetusega oliiviõli „Huile d’olive de Nice” maksimumkogust suurendati 7 protsendilt 12 protsendini, et oleks võimalik tagada oliivipasta õlisus ja maitseomadused.

Märgistus

Päritolunimetust hõlmavad märked toote märgisel viidi vastavusse määruse (EL) nr 1151/2012 sätetega.

Oliivipasta puhul tehti lisaks päritolunimetusele kohustuslikuks märke „pâte d’olive” (oliivipasta) lisamine. Lisaks on kohustuslik esitada kaitstud päritolunimetusega toote „Olive de Nice” märgisel Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol ja märge „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus) või „A.O.P.” (KPN).

Muu

Seoses riiklike õigusaktide ja eeskirjade arenguga esitatakse punkt „Riiklikud nõuded” tabelina, milles on loetletud peamised kontrollimist vajavad üksikasjad, nende viiteandmed ja hindamismeetod.

KOONDDOKUMENT

„OLIVE DE NICE”

ELi nr: FR-PDO-0105-01277 – 17.11.2014

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Olive de Nice”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Kaitstud päritolunimetus „Olive de Nice” hõlmab nii lauaoliive kui ka oliivipastat, mida saadakse üksnes sordist „Cailletier”.

Lauaoliivid „Olive de Nice” on väikesemõõdulised oliivid (vähemalt 40 ja maksimaalselt 70 oliivi hektogrammis), mille vahelduv värvus on kollakasroheline kuni pruun või lillakaspunane kuni mustjaslilla. Oliivide kest on sile, viljaliha on tihke ja eraldub kergesti kivist. Maitse on kergelt mõrkjas, aga mitte kunagi hapu ega liiga soolane. Oliividel on suhkrustatud puuviljade (ploom, kirss), puuviljavormiroa (clafoutis), kuivatatud puuviljade, laagerdunud veinide ja naha aroom.

Viljad on terved ja neid ei ole purustatud, poolitatud ega maitsestatud. Neid iseloomustab ka küllaltki suur hulk viljavarsi, mis on kas oliivide küljes kinni või ujuvad vabalt lahuses.

Oliivipastal „Olive de Nice” on suhkrustatud puuviljadele (ploom, kirss), puuviljavormiroale (clafoutis), kondiitritoodetele, röstitud saiale ja kuivatatud puuviljadele iseloomulik aroom ning tunda on ka laagerdunud veinide, kirsibrändi ja naha nüansse. Värvus varieerub pruunist ja lillakaspunasest mustani. Pasta tekstuur on ühtlane ja mõõdukalt õline. Võib esineda ka piiratud määral kesta- või viljavarte tükikesi. Oliivipasta ei ole tükiline (see hõõrutakse läbi sõela, mille augu suurus ei ületa 3,5 mm), liiga soolane ega liiga mõru, samuti ei ole see kunagi hapu. Igasugune maitsestamine on keelatud.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni lauaoliivideks või oliivipastaks tuleb teha määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele üksikasjadele esitatakse kaitstud päritolunimetust „Olive de Nice” kandvate lauaoliivide ja oliivipasta märgistusel järgmised andmed:

— kaitstud päritolunimetus „Olive de Nice”, märge „pâte d’olive” oliivipasta puhul ja märge „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus) või „A.O.P.” (KPN). Need märked on rühmitatud samasse vaatevälja ja need kujutatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis eristuvad selgelt taustal, millele need on trükitud nii, et tähistus oleks selgelt eristatav kõikidest muudest kirjutatud tähistest ja joonistest.

— Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud päritolunimetust kandvate oliivide ja oliivipasta määratletud geograafiline piirkond asub Alpes-Maritimesi departemangu järgmistes kommuunides:

— Aiglun, Antibes, Biot, Bouyon, Cannes, Clans, Conségude, Les Ferres, Malaussène, Mandelieu-la-Napoule, Massoins, Nice, Roquestéron-Grasse, La Tour, Tournefort, Vallauris, Villars-sur-Var,

— järgmiste kantonite kommuunides: Le Bar-sur-Loup (v.a kommuunid Caussols ja Courmes), Breil-sur-Roya, Cagnes-sur-Mer-Centre, Cagnes-sur-Mer-Ouest, Le Cannet, Carros, Contes, L’Escarène, Grasse-Nord, Grasse-Sud, Lantosque, Levens, Menton-Est, Menton-Ouest (v.a kommuun Roquebrune-Cap-Martin), Mougins, Nice 13. kanton, Roquebillière (v.a kommuun Belvédère), Roquesteron, Saint-Laurent-du-Var-Cagnes-sur-Mer-Est, Saint-Vallier-de-Thiey (v.a kommuunid Escragnolles ja Saint-Vallier-de-Thiey), Sospel (v.a kommuun Moulinet), Vence, Villefranche-sur-Mer (v.a kommuunid Cap-d’Ail ja Saint-Jean-Cap-Ferrat).

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Nimetatud geograafiline piirkond on moodustunud oliiviistandike istutustavadest, töötlemisettevõtetest ja erilistest keskkonnatingimustest (pinnamood, mullastik ja kliima) lähtuvalt.

Nice’i oliiviistandikud on istutatud sellise piirkonna südamesse, kus mäed ja meri kokku saavad ja ühte sulavad. Piirkonna olulisim äravoolusüsteem on Vari jõgi koos oma lisajõgede Vésubie, Tinée ja Estéroni orgudega. Oliivikasvatus on arenenud nende jõgede orgude alamjooksul, kus maastik on avatum kui ülevalpool. Oliiviistandikud asuvad küngastel, rannikuäärsetel tasandikel ja nõlvadel, mis on sageli muudetud terrassaedadeks. Oliivikasvatuseks on eriti soodne kolluviaalne pinnas, mis sisaldab rohkesti lubjakivi või mergli-lubjakivi ning mille tekstuur on möllisavine.

Piirkonna kliima on vahemereline, milles vahel esineb mägikliima mõjutusi. Õhutemperatuur on mahe (4–11 °C talvel), sademeid esineb rohkesti (800 – 1 100 mm) ja päike paistab erakordselt sageli (2 760 h/aastas). Külmakraade rannikualal ei esine ja neid on harva ka sisemaal (vähem kui 750 m kõrgusel). Kuna tugevaid tuuli ei esine, on sajandite vältel saanud Nice’i oliiviaedade põhiliseks sordiks „Cailletier”, millele on omane hoogne kasv ning pikad ja allapoole painduvad oksad.

Oliivipuu on alati olnud üks Nice’i krahvkonna (Savoia kuningakoja valduste haldusjaotus aastatel 1526–1847) ja Côte d’Azuri põhilisi viljeluskultuure. Saagikoristus algab tavaliselt novembris ja kestab aprillini, kusjuures intensiivsem koristusperiood on jaanuarist märtsini, mil korjatakse peaaegu küpsed (tournantes) oliivid (vähemalt 50 % oliividest on lillakaspunased). Oliivid korjatakse otse puult, kasutamata mahakukkumist soodustavaid aineid, või koristatakse viljad traditsiooniliselt kepiga tüve koputades või mehaanilisi meetodeid rakendades.

Oliive „Olive de Nice” kasutatakse traditsiooniliselt kuulsas Nizza salatis. Seda valmistatakse Nice’i piirkonna traditsioonilise meetodi järgi, kasutades nn hõrke oliive, mis saadakse leotades oliive enne turustamist vähemalt kolm kuud keedusoolalahuses, kuhu ei ole lisatud muid lisaaineid peale soola.

Oliivipastat valmistatakse otse soolveelahuses oliividest. Pasta valmistamiseks oliivid nõrutatakse, leotatakse välja sool, võetakse tsentrifuugimise teel välja oliivikivid ja segatakse mass ühtlaseks, lisades sellesse kaitstud päritolunimetusega „Huile d’olive de Nice” oliiviõli (kuni 12 % oliivipasta kaalust).

5.2. Toote eripära

Lauaoliivid „Olive de Nice” on väikesemõõdulised oliivid (vähemalt 40 ja maksimaalselt 70 oliivi hektogrammis); viljad on terved ja neid ei ole purustatud, poolitatud ega maitsestatud ning neid iseloomustab vahelduv värvus kollakasrohelisest pruunini või lillakaspunasest mustjaslillani. Oliivide kest on sile, viljaliha on tihke ja eraldub suuremõõdulisest kivist kergesti. Oliive iseloomustab vähene mõrudus ja hapu maitse puudumine. Iseloomulikus aroomibuketis on tunda suhkrustatud puuvilju (ploom, kirss), puuviljavormirooga (clafoutis), kuivatatud puuvilju, laagerdunud veine ja nahka. Tüüpilised on ka viljavarred, mis on veel oliivide küljes kinni või ujuvad vabalt lahuses. Oliive „Olive de Nice” saadakse üksnes sordist „Cailletier”. Oliivipastal on suhkrustatud puuviljade (ploom, kirss), puuviljavormiroa (clafoutis), kondiitritoodete, röstitud saia ja kuivatatud puuviljade aroom ning tunda on ka laagerdunud veinide, kirsibrändi ja naha nüansse. Nagu lauaoliividel varieerub ka oliivipasta värvus pruunist ja lillakaspunasest mustani. Pasta tekstuur on ühtlane ja mõõdukalt õline. Oliivipastat hinnatakse selle maitse poolest, mis ei ole liiga soolane ega liiga mõru, samuti ei ole see kunagi hapu.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Määratletud geograafilise piirkonna erijooned on kujundanud Nice’i oliivikasvatusmaastikku ja oliivide „Olive de Nice” omadusi. Alpes-Maritimesi piirkonnas on selle geograafilisest asendist tingituna (Alpide ääremäestik, mis laskub merre) vähe põllumajandusmaad. Põllumaad napib, mistõttu oliivipuud on istutatud terrassidele. Nice’i oliiviistandikud asuvad nõlvadel, kuhu on ehitatud kivipiirded, mis hoiavad pinnast paigal ja pakuvad kaitset erosiooni vastu. Oliivikasvatus on teatavatel ohustatud aladel ainus viis vältida maa kasutamata jätmist.

Geograafilises piirkonnas on vahemereline kliima, millele iseloomulikult on tugevaid tuuli ja öökülmi vähe, samas on rohkesti päikesepaistet ning kevad- ja sügisvihmasid. Seega sobib kliima oliivikasvatuseks kuni 700 m kõrguseni.

Geograafilise piirkonna oliiviistandikes kasvatatakse 95 % ulatuses sorti „Cailletier”, mis on piirkonna eriliste tingimustega suurepäraselt kohastunud. Kuna kliima on mahe ja oliiviistandikud paiknevad peamiselt terrasspõldudel nii rannikualadel kui ka mägedes, kestab saagikoristusperiood alates oliivide valmimisest novembrist aprillini. Oliivide värvus varieerub, mis tuleneb lisaks sordi iseloomulikele omadustele (suured puud, mille oksad painduvad allapoole) ka sellest, et saak koristatakse ühe korraga ja puud saavad erineval hulgal päikesekiirgust. Seega on korjatud oliivid kollakasrohelise kuni pruuni tooniga ja lillakaspunased kuni mustjaslillad.

Nimetatud sorti oliivid on väikesed, suure kivi ja tihke viljalihaga. Seega ei ole oliivid väga lihavad ja sobivad eriti hästi keedusoolalahuses valmistamiseks, mis võimaldab mõrudust aeglaselt eemaldada. Tegemist on Nice’i piirkonna traditsioonilise valmistusviisiga. Tänu valmistusviisile, kus ei kasutata muid lisaaineid peale soola, säilivad tooraine omadused, mistõttu oliiviõlis „Huile d’olive de Nice” leiduvat kuivatatud puuviljade aroomi on tunda ka lauaoliivides. Nimetatud tehnoloogia abil kaotavad oliivid järk-järgult oma mõruduse ja küllastuvad. Esile tulevad ka muud aroomid, nagu suhkrustatud puuviljade, kondiitritoodete ja laagerdunud veinide aroom, ning oliivide kest püsib sile. Selliste viljavarte olemasolu, mis on veel oliivide küljes kinni või ujuvad vabalt lahuses, on seletatav nii sordi omaduste (viljad ripuvad pikkade viljavarte küljes) kui ka saagikoristussüsteemiga, mille käigus koputatakse kepiga oliivipuu tüve.

Ka oliivipasta on tänu lihtsale valmistusmeetodile originaalne, naturaalne, lisaaineteta toode, milles on säilinud tooraine omadused ja milles võib tunda lauaoliivide iseloomulikke aroome. Piiratud koguse „Huile d’olive de Nice” oliiviõli lisamisega tagatakse oliivipasta iseloomulik ühtlane ja õline tekstuur.

Oliivide „Olive de Nice” maine ulatub piirkondlikust tasandist ja Vahemere köögiga seotud traditsioonilisest tarbimispiirkonnast märkimisväärselt kaugemale. Oliive turustatakse eelkõige Pariisis ja Pariisi piirkonnas, kuid samuti paljudes teistes riikides, nagu Ameerika Ühendriigid, Ühendkuningriik, Saksamaa ja Põhja-Euroopa riigid.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Käesoleva määruse (2) artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-41f32a74-4491-4034-a352-eb0a9979554c/telechargement

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) Vt joonealune märkus 1.