ET Euroopa Liidu Teataja C 108/22

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine

(2016/C 108/09)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlus kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga

„HUILE D’OLIVE DE HAUTE-PROVENCE”

ELi nr: FR-PDO-0105-01340 – 27.5.2015

KPN ( X ) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Syndicat AOP Huile d’olive de Haute-Provence Chambre d’Agriculture Avenue Charles Richard 04700 Oraison FRANCE Tel +33 492305787 Faks: +33 492787000 E-post: contact@aochuiledolive-hauteprovence.com

Kutseliitu AOP Huile d’olive de Haute-Provence, mis on 21. märtsi 1884. aasta muudetud seaduse alusel tegutsev ametiühing, kuuluvad oliivitootjad ja -töötlejad (ligikaudu 400 ettevõtjat), mistõttu on tal õigustatud huvi esitada muutmistaotlus.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

— ☐ Toote nimetus — ☒ Toote kirjeldus — ☒ Geograafiline piirkond — ☒ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☐ Seos geograafilise piirkonnaga — ☒ Märgistus — ☒ Muu (kontroll, pädevate ja kontrolliasutuste kontaktandmed, seos geograafilise piirkonnaga)

4. Muudatus(t)e liik

— ☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline — ☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud ja mida ei käsitleta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena

5. Muudatus(ed)

Toote kirjeldus

Tootekirjeldus vaadati läbi ja seda täpsustati, et täiendada toote eripära, selle analüütilisi ning maitse- ja lõhnaomadusi.

— Oliiviõli värvi (visuaalne välimus on kollane, mis hõlmab järk-järgult hääbuvat rohekat varjundit) puhul täpsustatakse, et õli rohekus võib aja jooksul hääbuda, mis tuleneb eelkõige õlis sisalduva klorofüllpigmendi lagunemisest.

— Oliiviõli kvaliteedi optimaalseks säilitamiseks vähendatakse vabade hapete maksimumsisaldust 0,8 grammini 100 grammi toote kohta (varem 1 g/100 g). Päritolunimetusega õli kontrolli raames teostatud füsikokeemilistel analüüsidel ilmnes, et õli vabade hapete maksimumsisaldus ei ületa seda määra.

— Lõhnaomaduste kirjeldusi täpsustatakse taotlejate rühma ja oliiviõli tehnilise keskuse teostatud organoleptiliste testide põhjal: lõhna puhul täpsustatakse, et domineerivad aroomid võivad esineda kombineeritult või eraldi. Lisatakse banaani, värskelt niidetud rohu ja värske mandli aroom, pirni aroom jäetakse välja. Maitse puhul täpsustatakse, et domineerib toores artišokk ning lisatakse järelmaitsed: banaan, rohi, õun ja värske mandel (kombineeritult või eraldi).

— Määratakse kindlaks ja kantakse tootespetsifikaati mõruduse (≥ oliivinõukogu organoleptilisel skaalal 1) ja kibeduse tase (≥ oliivinõukogu organoleptilisel skaalal 2). Neid kohaldatakse enne esmakordset turustamist ja nii täpsustatakse ka algselt märgitud „teravuse” mõistet, aga ka mõisteid „mahe” ja „kergelt mõru”.

Muu hulgas vähendati peroksiidiarvu tasemele 15 mekv O2/kg (varem 20), et edukamalt säilitada toote kvaliteet tarbijani jõudmisel.

Teguri K270 piirmäär jäeti välja, kuna see näitaja on tugevas korrelatsioonis happesuse ja peroksiidiarvuga. Väljajätmine ei mõjuta õli kvaliteeti ega omadusi, kuna happesuse ja peroksiidiarvu lubatud ülemmäärad on kindlaks määratud.

Õli kirjeldusest jäeti välja viide neitsioliiviõlile, sest kirjeldus hõlmab ainult õli analüütilisi omadusi ning õli võib kuuluda nii neitsioliiviõli kui ka ekstra neitsioliiviõli kategooriasse.

Geograafiline piirkond

Päritolunimetuse geograafilise piirkonna piire ei muudetud, kuid täpsustati selle määratlust. Täpsustused hõlmasid geograafilise piirkonna kommuunide ammendava nimekirja esitamist (kuna see oli võimalik, rühmitati kommuunid koonddokumendis kantonite kaupa).

Ühtlasi täpsustati tootespetsifikaadis maatükkide kindlakstegemise korda vastavalt uutele riiklikele menetlustele.

Täpsustati geograafilises piirkonnas aset leidvaid tootmisetappe: „Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni oliiviõliks tuleb teha geograafilises piirkonnas.”

Päritolutõend

Võttes arvesse riiklikes õigusaktides ja eeskirjades tehtud muudatusi, muudeti osa „Üksikasjad, mis tõendavad toote päritolu geograafilisest piirkonnast” seoses riiklike õigusaktide ja eeskirjade muudatustega ning nüüd on selles esitatud eelkõige ainult deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustused, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootmistingimuste järgimine. Lisati ka viited kontrollikorrale. Jäeti välja algselt tootespetsifikaadi selles osas käsitletud üksikasjad toote ajaloo ja tuntuse kohta.

Tootmismeetod

— Esimene lause „Õli peab olema toodetud määratletud tootmispiirkonnas asuvatest kindlaksmääratud oliiviistandustest korjatud oliividest. Maatükkide identifitseerimise kriteeriumitega välistatakse kvaliteetseks õlitootmiseks sobimatud piirkonnad.” jäeti spetsifikaadi sellest osast välja, kuna maatükkide identifitseerimise menetlust käsitleti kõnealuse tootespetsifikaadi osas „Geograafiline piirkond”.

— Lubatud sordid: mõisted „peamine sort” ja „täiendavad sordid” jäetakse välja sealt, kus määrati kindlaks erinevate sortide minimaalne või maksimaalne osakaal. Muu hulgas täpsustatakse nn tolmlevate sortide maksimaalset osakaalu (5 %) ning nende istutustava (hajutatuna kõnealusel maatükil), mis aitab tagada oliiviõli toorainena soovitavad sordid. Selleks et vältida kontrollimisel erinevat tõlgendamist, täpsustatakse ka viisi, mille alusel hinnatakse istandusse istutatud sortide vastavust kindlaksmääratud osakaaludele: „Istanduse sortide vastavust hinnatakse kaitstud päritolunimetusega õli tootvate maatükkide tervikus, välja arvatud tolmlevate sortide puhul, kus hinnatakse osakaalusid igal maatükil eraldi.” Samuti täpsustatakse seda, et algselt nimetatud sortide hulgas kuuluvad nn kohalike traditsiooniliste sortide hulka sordid „Colombale”, „Estoublaisse”, „Filaïre”, „Grappier” ja „Rosée-du-Mont-d’Or”, kuna need on istutatud enne 1956. aasta külmalainet, kuid moodustavad tootmispiirkonna puudest märkimisväärse osa.

— Sort „Aglandau”: 2014. aastal kindlaksmääratud tähtaeg, mis kanti algselt kokkuvõttesse ja tootespetsifikaati, et saavutada põhisordi minimaalseks osakaaluks 80 %, jäetakse välja, kuna tähtaeg on möödunud.

— Istutustihedus: selleks et vältida mis tahes kahetimõistetavust ja lihtsustada kontrolli, täpsustati ja täiendati esialgset sätet: „Igal tüvel peab olema vähemalt 24 m2 kasvupinda.” Mõiste „tüvi” asendatakse täpsema mõistega „puu”, täpsustatakse istutustiheduse arvutusmeetodit („pindala on saadud kahekordse reavahe korrutamisel puude vahekaugusega”), eelkõige nn terrassistanduste puhul (puudevahelise minimaalse kauguse puhul võetakse arvesse terrassi kõrgust), samuti kehtestatakse puudevaheline minimaalne kaugus (4 meetrit).

— Vahekultuuride kasvatamine: kaitstud päritolunimetusega istandustes kehtestatakse vahekultuuride kasvatamise keeld, et vältida konkureerimist oliivipuudega, eriti noorte oliivipuudega. Sellest hoolimata võib kohalikele tavadele toetudes olla oliiviistanduses ka viljapuid, kuna see ei halvenda hinnangute kohaselt lõpptoote kvaliteeti, tingimusel et viljapuude hulk ei ületa 5 % asjaomase maatüki puudest.

— Lõikamine: selleks et võtta arvesse lõikamise head tava, täpsustatakse, et lõigatud oksad viiakse istandustest ära enne järgmist saagikoristust, samuti lisatakse võimalus purustada need kohapeal.

— Niisutamine: selleks et lihtsustada jõustamist ja kontrolli, asendatakse niisutamise lõpetamise tähtpäev (algselt iga sordi valmimise kuupäev) kindlaksmääratud tähtpäevaga (30. september).

— Vanus, mil puud hakkavad vilja kandma: selleks et täpsustada sõnastust, sätestatakse, et kaitstud päritolunimetusega puude vanus, mil need hakkavad vilja kandma (viis aastat), hakkab kulgema „pärast puu istutamist maatükile” (st päritolunimetuses kindlaksmääratud maatükile).

— Saagikus: täpsustati saagikuse arvutamise meetodit, et vältida mitmeti tõlgendamist. Uute suuniste kohaselt arvutatakse saagikus koristatud saagi järgi (ja mitte puu kogutoodangu järgi, mis hõlmab ka maha kukkunud ja korjamata jäänud oliive, mis ei ole päritolunimetusega hõlmatud), sõltumata oliivide otstarbest ja põllumajandusettevõtte kohta keskmiselt.

— Saagikoristus: kehtestatakse erinevad saagikoristust käsitlevad sätted. Nende hulka kuuluvad saagikoristuse alustamise ja lõpetamise kord, mis võimaldab tagada oliivide korje soovitud piisavas küpsusastmes, ning lubatud saagikoristusmeetodid (lubatud mehaanilised saagikoristustehnikad, nn alaliste võrkude kasutamise keeld), mis lubavad põlistada kohaliku tava, mis toetab kvaliteetõli tootmist kahjustamata oliividest, mis on terved.

— Õli tootmiseks kasutatavate oliivide küpsus, kvaliteet ja tarnetähtaeg: selleks et tagada toote eripära, mis seondub muu hulgas korjatud oliivide küpsusastmega, täpsustatakse õli tootmiseks kasutatavate oliivide küpsusastet sõltuvalt Haute-Provence’i oliivide traditsioonilisest koristusperioodist: partiid ei tohi sisaldada rohkem kui 30 % musti oliive. Õli tootmiseks kasutatavate oliivide kahjustamatust käsitlevat sätet täiendatakse puudustega oliivide ülemmäära määratlusega: „Igas õli tootmiseks kasutatavas partiis võib olla kuni 10 % ussitanud, nokitud, külmunud või pruunistunud oliive. Hallitanud või käärinud oliive ei tohi kaitstud päritolunimetusega õli tootmiseks kasutada.” Kõnealuse sätte eesmärk on täpsustada mõistet „kahjustamata oliivid”, et paremini tagada toote lõppkvaliteet. Selleks et võtta arvesse praegust tava, mis toetab kvaliteetõli tootmist, lühendati koristuse ja tarnimise ning koristuse ja pressimise vahelist tähtaega vastavalt kolmele ja kuuele päevale praeguse nelja ja seitsme päeva asemel.

— Õli pressimine: Selleks et võtta arvesse külmpressimisele seatud eeskirjade arengut, vähendati oliivipasta maksimumtemperatuuri kõigis töötlemisetappides 27 °C-le (varem 30 °C). Loetletakse lubatud tootmismeetodid ja -etapid („Lubatud ei ole ükski eelnev töötlemismeetod (välja arvatud pesemine ja kivide eemaldamine) ega järgnev töötlemismeetod (välja arvatud dekanteerimine, tsentrifuugimine ja filtreerimine.”), sätestades seega oliivikivide eemaldamise võimaluse enne õli pressimist. Täpsustatakse, et „Huile d’olive de Haute-Provence” toodetakse sortide segust, samas suhtes, kui istandustes kasvavad puud. Õli tootmine ühest sordist („Aglandau”) on lubatud.

Märgistamine

Päritolunimetust hõlmavad märked toote märgisel viidi vastavusse määruse (EL) nr 1151/2012 sätetega. Kohustuslik on esitada kaitstud päritolunimetusega toote „Huile d’olive de Haute-Provence” märgisel Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol ja märge „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus).

Muu: kontroll, kontrolliasutuste ja taotlejate rühma kontaktandmete ajakohastamine ning seos geograafilise piirkonnaga

— Seoses riiklike õigusaktide ja eeskirjade muutumisega esitati punkt „Riiklikud nõuded” tabelina, milles on loetletud peamised kontrollimist vajavad üksikasjad, nende kontrollväärtused ja hindamismeetodid.

— Punktid „Kontrolliasutus” ja „Liikmesriigi pädev ametiasutus”: ajakohastati ametlike kontrolliasutuste ja taotlejate rühma nime ja kontaktandmeid.

— Seos geograafilise piirkonnaga: punktist „Päritolutõend” välja jäetud teave päritolunimetuse ajaloo kohta paigutatakse osaliselt punkti „Seos geograafilise piirkonnaga” ning esitatakse muu hulgas viisil, et selgitada pigem geograafilise piirkonna ja toote eripära ning põhjuslikku seost geograafilise piirkonna ja toote eripära vahel.

KOONDDOKUMENT

„HUILE D’OLIVE DE HAUTE-PROVENCE”

ELi nr: FR-PDO-0105-01340 – 27.5.2015

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

Huile d’olive de Haute-Provence

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Huile d’olive de Haute-Provence” on oliiviõli, mida iseloomustab:

— kollane visuaalne välimus, mis hõlmab järk-järgult hääbuvat rohekat varjundit;

— intensiivne aroom, milles domineerivad toores artišokk, õun, banaan, värskelt niidetud rohi ja värske mandel (kombineeritult või eraldi);

— maitses domineerib toores artišokk ning järelmaitsed: banaan, rohi, õun ja värske mandel (kombineeritult või eraldi).

Enne esmakordset turustamist on kibedus (edaspidi „teravus”) rahvusvahelise oliivinõukogu organoleptilisel skaala kohaselt 2 punkti või suurem ning mõrudus 1 punkt või suurem.

Oleiinhappena väljendatud vaba happe sisaldus on kuni 0,8 grammi 100 grammi oliiviõli kohta. Peroksiidiarv oliiviõli esmakordsel turustamisel on 15 mekv O2/kg.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

„Huile d’olive de Haute-Provence” toodetakse oliividest või õlist, mis on toodetud järgmist sorti oliividest:

— „Aglandau” (80–100 %);

— „Picholine”, „Bouteillan”, „Tanche” ja kohalikud traditsioonilised sordid (tegemist on enne 1956. aasta külma olemas olnud sortidega, millesse kuulub märkimisväärne osa tootmispiirkonna puudest) (0–20 %).

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni oliiviõliks tuleb teha määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kaitstud päritolunimetusega oliiviõli „Huile d’olive de Haute-Provence” märgistus hõlmab järgmist:

— kaitstud päritolunimetus „Huile d’olive de Haute-Provence” ja märge „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus). Need tähistused paigutatakse ühel märgisel nähtavale samale väljale. Tähistused kujutatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, mis eristuvad selgelt taustal, millele need on trükitud nii, et tähistus oleks selgelt eristatav kõikidest muudest kirjutatud tähistest ja joonistest;

— Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab järgmisi kommuune.

Alpes-de-Haute-Provence’i departemang:

— Digne-les-Bains, Entrepierres, Revest-des-Brousses, Simiane-la-Rotonde, Sisteron;

— Digne-les-Bains-Ouesti kantoni kommuunid, välja arvatud Le Castellard-Mélan, Hautes-Duyes ja Thoard, Forcalquieri kanton, Manosque-Sud-Esti kanton, Manosque-Nordi kanton, Manosque-Sud-Ouesti kanton, Les Méesi kanton, Mézeli kantoni kommuunid, välja arvatud Majastres, Moustiers-Sainte-Marie kantoni kommuunid, välja arvatud La Palud-sur-Verdon, Peyruisi kanton, Reillanne’i kanton, Riezi kanton, Saint-Étienne-les-Orguesi kantoni kommuunid, välja arvatud Lardiers ja Saint-Étienne-les-Orgues, Valensole’i kanton, Volonne’i kanton.

Bouches-du-Rhône’i departemang: Jouques, Saint-Paul-lès-Durance.

Vari departemang: Ginasservis, Rians, Saint-Julien, Vinon-sur-Verdon.

Vaucluse’i departemang: La Bastide-des-Jourdans, Beaumont-de-Pertuis, Grambois, Mirabeau, Peypin-d’Aigues, Vitrolles-en-Lubéron.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Geograafilise piirkonna silmapaistvaks eripäraks on ühest küljest geograafiline üksus ise (Durance’i org) ja teisest küljest selle kõrgus (400–750 m).

Geograafilise piirkonna pinnasel on ühtlased omadused: kivisus (oligotseeniaegsed settekivimid, veeris, nurgelised ja lamedad tükid, mis tihtipeale koosnevad jäätumisrabenenud kivimitest) ning lubjasisaldus (pinnas on kõikjal karbonaatne).

Haute-Provence’i iseloomustab muu hulgas Provence’i piirkonna kontinentaalse mõjuga vahemereline kliima, millele on omased soojad ja kuivad suved, aga ka öised ja talvised temperatuurid, mis on mõnikord päris madalal miinuspoolel, väga lai aastane temperatuurivahemik (keskmiselt 17–18 °C) ning lai päevane temperatuurivahemik ja inversioon.

Oliivikasvatust Haute-Provence’i Alpides on mainitud juba keskajal. Selle tipphetk saabus XVIII–XIX sajandil, mil vastupidavus karmile külmale paranes.

Inimestel õnnestus sajandite jooksul välja valida sordid, mis olid kohalikule kliimale sobivaimad ning valdavaks sai eelkõige „Aglandau”. Oliivipuid kasvatatakse selleks rajatud terrassidel (kõrvuti asetsevad peaaegu horisontaalsed maatükid, mida eraldavad sideaineta kividest tugimüürid, mis lubab ära kasutada maatüki loomulikku langust). Oliivid korjatakse terves geograafilises piirkonnas tavapäraselt suhteliselt rohelistena, novembris, suhteliselt lühikese aja jooksul (maksimaalselt 55 päeva).

„Huile d’olive de Haute-Provence” on tarbijate poolt väga hinnatud oma maine ja omaduste tõttu. Toote „Huile d’olive de Haute-Provence” kvaliteet on olnud väga pikka aega tuntud ja regulaarselt tunnustatud erinevatel kohalikel, piirkondlikel ja riiklikel konkurssidel.

Toote eripära

Toote „Huile d’olive de Haute-Provence” eripära tuleneb eelkõige sordi Aglandau valdavast kasutamisest: selle osakaal õli tootmiseks kasutatavates sortides on 80–100 %. Selliselt toodetud õli on hea struktuuriga, peen ja aroomikas: domineerivad toores artišokk, õun, banaan, värskelt niidetud rohi ja värske mandel. Konkreetne teravus on mõrudusest üldiselt suurem ning roheka varjundiga kollane värv on iseloomulik, eelkõige saagikoristuse alguses.

Põhjuslik seos

Piirkonna reljeef, mis tuleneb geograafilise piirkonna kõrgusest, ning kontinentaalse mõjuga vahemerelise kliima omadused sunnivad oliivipuid kasvatama põhiliselt terrassidel. Sideaineta kividest laotud terrasside tugimüürid lasevad pinnasel niiskel aastaajal kuivada, kuid kuival aastaajal ka niiskust akumuleerida (öise õhuniiskuse kondenseerumise teel). Oma päikeseenergia salvestamise võimega reguleerivad nad temperatuuri, kaitstes sellega saaki esimeste külmade ajal, samuti oliiviistanduse vastupidavust, mida mõnikord ohustavad geograafilise piirkonna kõige külmemad perioodid, tavaliselt veebruaris. Geograafilisele piirkonnale iseloomulik peene saviliiva või liivsaviga kivirikas karbonaatpinnas on iseäranis sobilik oliivikasvatuseks, mille puhul hinnatakse õhurikkaid ja vett läbilaskvaid maatükke. Pinnase ja kliima omaduste kombinatsioon avaldas sajandite jooksul survet sortide valikule ning valdavaks sai sort „Aglandau”. Hoolimata nende hilisest valmimisest peavad novembris koristatud sorti „Aglandau” kuuluvad oliivid tõepoolest hästi vastu saagikoristuse ajal esinevatele külmadele. Erakordsed külmalained, mida esineb 2–3 korda sajandis, on järkjärgult kindlustanud sordi „Aglandau” edu. See sort on esindatud peaaegu kõikjal Provence’is, kuid valdav on ta vaid Haute-Provence’is.

Sordi „Aglandau” olemasolu istandustes nagu ka õli koostises vähemalt 80 % ulatuses on määrava mõjuga õli omadustele, mis eristab seda teistest õlidest suurel määral. Selle sordi oliiv on hilisest valmimisest hoolimata koristamise ajal tõepoolest madala vee- ja kõrge õlisisaldusega, mis tagab selle hea vastupidavuse esimestele sügiskülmadele, mis ei halvenda õli kvaliteeti. Oliivid koristatakse siiski enne suuri külmasid, mis saabuvad tavaliselt detsembri kahe esimese nädala jooksul. Seetõttu on veel roheliste oliivide osakaal juba koristatud saagis tavaliselt märkimisväärne. Õlis sisalduv rasvlahustuv klorofüll annab sellele pressimisele järgneva mõne nädala jooksul iseloomuliku roheka varjundi. Rohekas varjund aja jooksul järk-järgult hääbub, ilma et õli organoleptilised omadused muutuksid. Seejärel omandab õli kuldse varjundi. Klorofüllpigment laguneb tegelikult valguse toimel. Õli sisaldab ka rohkelt polüfenoole, mis annavad teravuse ja mõruduse, mis muu hulgas tagavad õli hea säilimise ajas.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-5703c586-9a23-41bb-8b07-0b449c7ecead

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.