[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 11.4.2011

KOM(2011) 193 lõplik

2011/0075 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega määratakse kindlaks põllumajandusturgude ühise korraldusega seotud teatavate toetuste ja hindade kehtestamise meetmed

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

21. detsembril 2010 võttis komisjon vastu ettepaneku Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus),[1] mille eesmärk on viia nõukogu määrus (EÜ) nr 1234/2007[2] (ühise turukorralduse kohta) vastavusse komisjoni delegeeritud volituste ja rakendamisvolituste vahelise eristusega, mis võeti kasutusele Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291.

Eespool nimetatud ettepanekus pani komisjon ette, et nõukogu peaks kindlaks määrama teatavate toetuste ja hindade kehtestamise meetmed Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt.

Lissaboni lepingu jõustumisest alates on seadusandlik tavamenetlus nüüd ELi õigusaktide vastuvõtmise tavamenetlus. Eelkõige Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt on nõutud seadusandliku tavamenetluse kasutamist, et kehtestada põllumajandusturgude ühine korraldus ja muud ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks vajalikud sätted.

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikes 3 on sätestatud et „nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed hindade ja maksude, toetuste ja koguseliste piirangute kehtestamise (…) kohta”. Erandina tavamenetlusest tuleb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõiget 3 tõlgendada kitsendavalt, et seadusandja saaks rakendada oma seadusandlikke volitusi Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt. Seega reguleerib seadusandja ühise põllumajanduspoliitika põhielemente ning teeb poliitilisi otsuseid, mis kujundavad selle struktuuri, vahendeid ja mõju. Seepärast tuleks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikes 3 sätestatud erimenetlust kohaldada üksnes juhul, kui kõnealuses sättes osutatud asjaolu ei kuulu seadusandjale Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 kohaselt jäetud poliitiliste põhiotsuste hulka. Kui selline asjaolu on lahutamatult seotud seadusandja poolt tehtava otsuse poliitilise sisuga, siis Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõiget 3 ei kohaldata.

Sellest tulenevalt on komisjon oma ettepanekus uue ÜTK määruse kohta pannud ette, et nõukogu võtab artikli 43 lõikes 3 osutatud toetuste ja hindade kehtestamise meetmed, mis ei kuulu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 reguleerimisalasse. Ühist turukorraldust käsitleva ettepaneku asjaomased artiklid on järgmised:

i) artiklid 20 ja 21 või kohustusliku eraladustusabi kohta;

ii) artikkel 99 suhkrusektori tootmistoetuse kohta ;

iii) artikkel 101 toetuse kohta lõssi ja lõssipulbri kasutamiseks loomasöödana;

iv) artikkel 102 kaseiiniks või kaseinaatideks töödeldud lõssipulbri toetuse kohta;

v) artikkel 108 toetuse kohta õpilaste varustamiseks piimatoodetega;

vi) artikkel 155 siidiussikasvatajate toetuse kohta;

vii) artikkel 273 eksporditoetuse kindlaksmääramise kohta ning

viii) artikkel 281 elustaimede ekspordi miinimumhindade kohta.

Eespool nimetatud sätete puhul on ettepanekuga ette nähtud, et meetmed toetussummade, eksporditoetuste ja ekspordi miinimumhindade kehtestamiseks määrab kindlaks nõukogu Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt ning selliste toetuste summad, toetused ja hinnad peaks kindlaks määrama komisjon rakendusaktidega.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Huvitatud isikutega ei olnud vaja konsulteerida ning mõju hindamine ei olnud vajalik, kuna ettepanekuga ei tehta olulisi muudatusi olemasolevas olukorras. Pigem on käesoleva ettepaneku eesmärk üksnes kohandada ühist turukorraldust Lissaboni lepinguga kehtestatud uute nõuetega, mis on institutsioonidevaheline küsimus.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

- Ettepaneku kokkuvõte

Kehtestada ühise turukorraldusega seotud ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 2 reguleerimisalasse mittekuuluvate õigusaktide vastuvõtmiseks vajalik menetlus.

- Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3.

- Subsidiaarsuse põhimõte

Põllumajanduspoliitika kuulub ELi ja liikmesriikide jagatud pädevusse. See tähendab, et seni kuni EL ei ole ühes valdkonnas õigusakte kehtestanud säilitavad liikmesriigid oma pädevuse. Nii käesoleva ettepaneku kui ka komisjoni paralleelse ettepaneku (KOM(2010) 799 (lõplik)) eesmärk on üksnes kohandada ühist turukorraldust Lissaboni lepinguga. Praeguse ühise turukorralduse ülesanne on määratluse kohaselt reguleerida põllumajandustoodete turge ning määratleda kõnealuste toodete ühiseeskirjad. Kehtivate turumehhanismide eesmärk on välistada liidu piires igasugune tootjate või tarbijate diskrimineerimine (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 40 lõige 2). Käesolev ettepanek ei mõjuta kõnealust lähenemisviisi, olles kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega seoses liikmesriikide pädevusega põllumajandussektoris.

- Proportsionaalsuse põhimõte

Käesolev ettepanek ei muuda kehtivat olukorda finantsmõju ja -kohustuste osas.

- Õigusakti valik

Kavandatud õigusakt: nõukogu määrus

4. MÕJU EELARVELE

Käesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid liidu kulusid.

5. TÄIENDAV TEAVE

Käesolev ettepanek on otseselt seotud ettepanekuga Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus).

2011/0075 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr …/…,

[kuupäev],

millega määratakse kindlaks põllumajandusturgude ühise korraldusega seotud teatavate toetuste ja hindade kehtestamise meetmed

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr [xxxx/yyyy], millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ÜTK määrus),[3] osutatakse nõukogu poolt kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikega 3 vastuvõetavatele meetmetele.

2. Selleks et tagada või eraladustusabi andmise korra nõuetekohane toimimine, tuleks kindlaks määrata asjakohased tingimused abisummade kehtestamiseks ja abikava kohandamiseks juhul, kui turutingimustes toimuvad ebasoodsad muutused, mida või ladustamise ajal ei olnud võimalik ette näha.

3. Selleks et tagada suhkrusektori teatavatele toodetele tootmistoetuse andmise tõhus kord, tuleks sätestada asjakohased tingimused tootmistoetuse suuruse kehtestamiseks.

4. Loomasöödaks kasutatava lõssi ja lõssipulbri puhul antava toetuse eesmärgi saavutamiseks tuleks sätestada asjakohased tingimused toetuse suuruse kehtestamiseks.

5. Kaseiiniks või kaseinaatideks töödeldud lõssi puhul antava toetuse eesmärgi saavutamiseks tuleks sätestada asjakohased tingimused toetuse suuruse kehtestamiseks ning toetuse kohandamiseks vastavalt sellele, mis liiki tooteks lõss töödeldakse, ning vastavalt kõnealuste toodete kvaliteedile.

6. Selleks et toetuskava haridusasutuste õpilaste varustamiseks teatavate töödeldud piimatoodetega toimiks nõuetekohaselt ja sujuvalt ning toetuskava hallataks paindlikult, tuleks sätestada asjakohased tingimused piima ja muude abikõlblike piimatoodete puhul antava toetuse suuruse kehtestamiseks.

7. Siidiussikasvatajate toetuskava tõhusa toimimise ja pandliku haldamise tagamiseks tuleks sätestada asjakohased tingimused toetuse suuruse kehtestamiseks.

8. Eksporditoetuste süsteemi nõuetekohase toimimise tagamiseks tuleks sätestada asjakohased meetmed toetuste suuruse kehtestamiseks. Lisaks tuleks teravilja- ja riisisektoris sätestada asjakohased meetmed korrigeerivate summade kehtestamiseks ning näha ette toetussumma kohandamine vastavalt muutustele sekkumishinna tasemes.

9. Teatavate elustaimede ekspordisüsteemi nõuetekohase toimimise tagamiseks ning eelkõige turuarengute arvesse võtmiseks tuleks sätestada asjakohased meetmed ekspordi miinimumhindade kehtestamiseks.

10. Ühise põllumajanduspoliitika tõhusa igapäevase juhtimise tagamiseks peaksid käesolevas määruses sätestatud toetuste ja hindade kehtestamise meetmed piirduma üldiste tingimustega, mis võimaldavad kehtestada konkreetsed summad lähtuvalt iga juhtumi konkreetsetest asjaoludest. Käesoleva määruse rakendamiseks ühetaoliste tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused kõnealuste summade kehtestamiseks. Neid volitusi tuleks teostada määruse (EL) nr [xxxx/yyyy] artikli 323 lõike 1 alusel loodud komitee abiga ning vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[4]. Selleks et tagada komisjoni kiire reageerimine kiiresti muutuvale turuolukorrale, tuleks komisjonile anda lisaks volitused kehtestada uued toetuste tasemed ning kohandada korrigeerivaid summasid teravilja- ja riisisektoris ilma määruse (EL) nr [xxxx/yyyy] artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1 Reguleerimisala

Käesolevas määruses sätestatakse määrusega (EL) nr [xxxx/yyyy ] („ÜTK määrus”) kehtestatud põllumajandusturgude ühise korraldusega seotud teatavate toetuste ja hindade kehtestamise meetmed.

Artikkel 2 Komisjoni volitused

Kui käesoleva määrusega ei ole sätestatud teisiti, võtab komisjon talle antud volituste korral rakendusaktid vastu ÜTK määruse artikli 323 lõikes 2 osutatud korras.

Artikkel 3 Või eraladustusabi

Komisjon kehtestab ÜTK määruse artiklis 20 osutatud või eraladustusabi summa, võttes arvesse ladustamiskulusid ning värske või ja varudest pärineva või eeldatavaid hindu.

Komisjon võib abisummat suurendada, kui laost väljaviimise ajaks on lattu paigutamise ajaga võrreldes turul toimunud etteaimamatu muutus halvenemise suunas.

Artikkel 4 Suhkrusektori tootmistoetus

Komisjon kehtestab ÜTK määruse artiklis 99 osutatud suhkrusektori toodete tootmistoetuse, võttes arvesse eelkõige järgmist:

a) imporditud suhkru kasutamisest tingitud kulusid, mis sektoril tuleks kanda maailmaturult tarnimise korral ning

b) liidu turul olemasoleva suhkru ülejäägi hinda või suhkru ülejäägi puudumisel ÜTK määruse artikli 8 lõike 1 punktis c kehtestatud võrdlushinda.

Artikkel 5 Toetus lõssi ja lõssipulbri kasutamiseks loomasöödana

Komisjon kehtestab ÜTK määruse artiklis 101 osutatud loomasöödaks kasutatava lõssi ja lõssipulbri puhul antava toetuse summa, võttes arvesse ÜTK määruse artikli 8 lõike 1 punkti e alapunktis ii kehtestatud lõssipulbri võrdlushinda ning lõssi ja lõssipulbri turuolukorra muutumist.

Artikkel 6 Kaseiiniks või kaseinaatideks töödeldud lõssi toetus

Komisjon kehtestab ÜTK määruse artiklis 102 osutatud kaseiiniks või kaseinaatideks töödeldud lõssi puhul antava toetuse summa, võttes arvesse ÜTK määruse artikli 8 lõike 1 punkti e alapunktis ii kehtestatud lõssipulbri võrdlushinda ning lõssi ja lõssipulbri turuolukorra muutumist.

Komisjon võib esimeses lõigus osutatud toetuse suurust kohandada vastavalt sellele, kas lõss on töödeldud kaseiiniks või kaseinaatideks, ning vastavalt kõnealuste toodete kvaliteedile.

Artikkel 7 Toetus õpilaste varustamiseks piimatoodetega

Komisjon kehtestab ÜTK määruse artiklis 108 osutatud õpilaste piimatoodetega varustamise toetuse summa, võttes arvesse vajadust edendada küllaldasel määral haridusasutuste varustamist piimatoodetega.

Komisjon kehtestab abikõlblike piimatoodete (v.a piima) toetussumma, võttes arvesse asjaomaste toodete piimasisaldust.

Artikkel 8 Siidiussikasvatajate toetus

Komisjon kehtestab ÜTK määruse artiklis 155 osutatud siidiussikasvatajatele antava toetuse summa, võttes arvesse siidiussikasvatussektori korraldust liidu teatavates piirkondades ning vajadust hõlbustada pakkumise kohandamist turuolukorraga.

Artikkel 9 Eksporditoetuse kindlaksmääramine

1. Komisjon kehtestab ÜTK määruse artiklis 273 osutatud eksporditoetused.

2. Komisjon võib toetused kehtestada:

a) korrapäraste ajavahemike järel;

b) teravilja, riisi, suhkru, piima ja piimatoodete puhul hankemenetluste teel.

Nende toodete loetelu, mille puhul antakse eksporditoetust, ning toetuse suuruse kehtestab komisjon vähemalt kord kolme kuu jooksul, kui seda ei kehtestata hankemenetluse teel. Toetuse suurus võib jääda muutumatuks rohkem kui kolmeks kuuks ja vajaduse korral võib komisjon seda liikmesriigi taotlusel või omal algatusel ilma ÜTK määruse artikli 323 lõikes 1 nimetatud komitee abita vahepeal muuta.

3. Teatava toote puhul antava toetuse kehtestamisel võetakse arvesse üht või mitut järgmist asjaolu:

a) senist olukorda ja tulevikusuundumusi, pidades silmas:

i) kõnealuse toote hindu ja kättesaadavust liidu turul;

ii) kõnealuse toote hindu maailmaturul;

b) turu ühise korralduse eesmärke, s.o tasakaalu ning hindade ja kaubanduse loomuliku arengu tagamist turul;

c) vajadust vältida häireid, mis võivad põhjustada pikaajalise tasakaalutuse nõudmise ja pakkumise vahel liidu turul;

d) kavandatava ekspordi majanduslikku aspekti;

e) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 kohaselt sõlmitud lepingutest tulenevaid piiranguid;

f) vajadust tasakaalustada liidu põhiliste põllumajandustoodete kasutamine kolmandatesse riikidesse eksporditavate kaupade tootmisel ning nendest riikidest töötlemiseks sissetoodud põhiliste põllumajandustoodete kasutamine;

g) kõige soodsamaid turustuskulusid ning transpordikulusid liidu turgudelt liidu sadamatesse või muudesse ekspordikohtadesse, samuti kõnealuse kauba sihtriikidesse saatmise kulusid;

h) nõudlust liidu turul;

i) sealiha-, muna- ja linnulihasektori puhul nende sektorite toodete liidus tootmiseks vajaliku söödateravilja koguse liidu hindade ja maailmaturu hindade erinevust.

Artikkel 10 Teravilja ja riisi eksporditoetuste erimeetmed

1. Komisjon võib kehtestada teravilja- ja riisisektori puhul kehtestatud eksporditoetuste suhtes kohaldatava korrigeeriva summa. Vajaduse korral võib komisjon korrigeerivaid summasid muuta ilma ÜTK määruse artikli 323 lõikes 1 osutatud komitee abita.

Komisjon võib esimest lõiku kohaldada teravilja- ja riisisektori toodete suhtes, mida eksporditakse ÜTK määruse XVII lisas loetletud kaupade kujul.

2. Turustusaasta esimese kolme kuu jooksul kohaldatakse kas eelneva turustusaasta lõpus ladustatud linnaste või sel ajal ladustatud odrast valmistatud linnaste ekspordi suhtes toetust, mida oleks kõnealuse ekspordilitsentsi suhtes kohaldatud eksportimisele eelneva turustusaasta viimasel kuul.

3. Komisjon võib ÜTK määruse I lisa I osa punktides a ja b loetletud toodete suhtes vastavalt ÜTK määruse artikli 274 lõikele 2 kehtestatud toetust kohandada vastavalt muutustele sekkumishinna tasemes.

Esimest lõiku võib täielikult või osaliselt kohaldada ÜTK määruse I lisa I osa punktides c ja d loetletud toodete ning ka ÜTK määruse XVII lisa I osas osutatud kauba kujul eksporditavate kõnealuse I lisa I osas loetletud toodete suhtes. Sel juhul korrigeerib komisjon esimeses lõigus nimetatud kohandust, rakendades koefitsienti, mis väljendab suhet põhitoote koguse ning eksporditavas töödeldud tootes sisalduva või eksporditavas kaubas kasutatud põhitoote koguse vahel.

Artikkel 11 Elustaimede ekspordi miinimumhinnad

Komisjon võib kehtestada ühe või mitu miinimumhinda elustaimesektori toodete ekspordiks kolmandatesse riikidesse, millele on osutatud ÜTK määruse artiklis 281, võttes eelkõige arvesse hindu rahvusvahelistel turgudel.

Artikkel 12 Jõustumine

Käesolev määrus jõustub seitsmendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] KOM(2010) 799 (lõplik).

[2] ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.

[3] ELT […], […], lk […].

[4] ELT L 55, 28.2.2011.