Euroopa Regioonide Komitee arvamus teemal „ELi tulevane riigiabi põllumajandusele, metsandusele ja maapiirkondadele“

(2022/C 301/10)

Raportöör: Guido MILANA (IT/PES), Olevano Romano (Rooma) vallavolikogu liige

POLIITILISED SOOVITUSED

EUROOPA REGIOONIDE KOMITEE

1. väljendab heameelt, et Euroopa Komisjon esitas hiljuti põllumajanduses riigiabi andmiseks ettepanekud, mida hakatakse kohaldama alates 1. jaanuarist 2023;

2. tuletab meelde, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõikes 1 on sätestatud, et ettevõtjatele antav riigiabi, kui selline abi võib moonutada liikmesriikidevahelist konkurentsi, on siseturuga kokkusobimatu, kehtestades samas teatavad erandid;

3. tuletab meelde, et põllumajanduse, metsanduse ja maapiirkondade puhul tugineb komisjon sellise moonutuse tekkimisvõimalust hinnates põllumajandusele, metsandusele ja maapiirkondadele riigiabi andmise suunistele ning et need suunised hõlmavad programmitöö perioodi 2014–2022;

4. rõhutab, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1305/2013 ( 1 ) (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist antavate maaelu arengu toetuste kohta) artiklis 81 on sätestatud, et ELi toimimise lepingu I lisaga hõlmamata meetmeid tuleb rahastada riigiabi eeskirjade alusel;

5. rõhutab, et selline ühtlustamine tagab, et riigiabi eeskirjade kestus on kooskõlas maaelu arengu eeskirjade kestusega;

6. märgib, et sel eesmärgil algatas komisjon 2019. aastal konsultatsiooni, mille tulemused on esitatud töödokumendis SWD(2021) 107 final; ( 2 )

7. tuletab meelde, et vahepeal on Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu võtnud vastu uut ühist põllumajanduspoliitikat reguleerivad määrused, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2021/2115, ( 3 ) millega kehtestatakse strateegiakavade toetamise reeglid ning milles võetakse arvesse ka Euroopa Regioonide Komitee arvamust uue ühise põllumajanduspoliitika kohta;

8. rõhutab, et uutes riigiabi andmise ettepanekutes tuleb arvesse võtta uut ühist põllumajanduspoliitikat ja need peavad olema sellega jätkuvalt kooskõlas;

9. rõhutab, et põllumajandusettevõtted peavad rakendama rohelise kokkuleppe strateegiaid, eelkõige elurikkuse strateegiat ja strateegiat „Talust taldrikule“;

10. rõhutab, et oluline on toetada põllumajandus- ja metsandusettevõtteid rohepöörde tegemisel, eriti väiksemaid ettevõtteid, mis asuvad piirkondade strateegilistes osades ning millel on oluline roll piirkonna edendamisel ja kaitsmisel;

11. palub komisjonil sätestada imporditud toodetele siduvad Euroopa tootmisstandardid ja vastastikkuse või peegelklauslid, nagu on kehtestatud ELi tootjatele;

12. kutsub komisjoni üles suurendama piirikontrollide arvu ja nõudma imporditud toodete puhul teatavat käitlemist, näiteks külmtöötlemist;

13. tuletab meelde, et Euroopa Regioonide Komitee on juba väljendanud oma seisukohti nende kahe strateegia osas arvamuses „Elurikkad linnad ja piirkonnad pärast 2020. aastat ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osaliste konverentsi 15. istungjärgul ja ELi elurikkuse strateegias aastani 2030“ ( 4 ) ning arvamuses „Talust taldrikule: kohalik ja piirkondlik mõõde“; ( 5 )

14. rõhutab kohalike omavalitsuste olulist rolli teatavate toetuste hüvitamisega seotud menetluste, eelkõige põllumajanduses riskijuhtimisega seotud abi kindlaksmääramisel ja haldamisel;

15. tuletab meelde, et piirkonnad, maakonnad, provintsid ja vallad ei osale mitte ainult nende riiklike strateegiakavade kindlaksmääramisel, mis on sätestatud määruses (EL) 2021/2115, vaid nad saavad toetust ka maaelu arengu sekkumistest ja aitavad kaasa LEADERi algatuses ette nähtud alt üles lähenemisviisi kindlaksmääramisele;

16. märgib, et aastatel 2014–2019 kahanes Euroopa tasandil põllumajandusele antud riigiabi 7,6 miljardilt 6 miljardile eurole, kuid kasvas taas COVID-19 pandeemia ajal;

17. rõhutab, et pandeemia ajal ei ole põllumajanduse, metsanduse ja põllumajandusliku toidutööstuse ettevõtted kordagi tootmist katkestanud, tagades varustuskindluse, nagu on nõutud ELi toimimise lepingu artiklis 39;

18. rõhutab, et Venemaa ja Ukraina vaheline sõda on tekitanud ebastabiilse olukorra tooraine- ja toiduainete turgudel;

19. rõhutab rolli, mida ühine põllumajanduspoliitika peaks täitma toidualase sõltumatuse ja toiduga kindlustatuse tagamisel;

20. tuletab meelde, et selline varustamine oli võimalik ka tänu võimalusele saada abi, mille komisjon COVID-19 põhjustatud majanduskriisi tõttu ajutiselt kehtestas;

21. märgib lisaks, et suurim osa riigiabist, välja arvatud COVID-19 kriisiga seotud eriabi, anti peamiselt maaelu arengukavade alusel ja eelkõige aluslepingu I lisa eesmärkidest välja jäävatele meetmetele (põllumajandustooted);

22. võtab teadmiseks, et riigiabi maaelu arengu programmidesse lisamise menetlus osutus keeruliseks;

23. märgib, et kuigi määrus (EL) nr 1305/2013 Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta ning 2014.–2020. aasta suunised riigiabi andmiseks põllumajanduses, metsanduses ja maapiirkondades on väga sarnased, ei ole maaelu arengu sekkumised alati täielikult kooskõlas riigiabi eeskirjadega;

24. võtab teadmiseks asjaolu, et komisjoni algatatud konsultatsioon tõi esile mõned kehtivate riigiabi eeskirjade aspektid, mis on aegunud;

25. rõhutab, et põhieesmärk on ka edaspidi tagada kõigile Euroopa Liidu ettevõtjatele võrdsed tingimused;

26. märgib, et mõned sekkumised tuleb säilitada ja neid kohandada, eelkõige seoses riskijuhtimisega;

27. märgib, et metsanduse puhul on abi kasutatud peamiselt maaelu arengu sekkumisteks ning metsade olulist rolli arvestades on vaja abi rakendamist lihtsustada;

28. peab vajalikuks toetada põllumajandus- ja metsandusettevõtteid rohepöörde tegemisel, eriti mikroettevõtjaid, kohalikke väikepõllumajandustootjaid ja lühikesi toidutarneahelaid, kes – arvestades muu hulgas toiduainete kõrgeid hindu ja tootmiskulusid, nagu energia ja väetised, mida on mõjutanud sõda Ukrainas – ei suudaks nende tagajärgedega üksi toime tulla. Komitee kiidab sellega seoses heaks Euroopa Komisjoni teatise toiduga kindlustatuse tagamise ja toidusüsteemide vastupanuvõime suurendamise kohta;

29. leiab, et ühtlustada tuleb teavitamis- ja avalikustamisnõuetega seotud kriteeriume, eelkõige seoses grupierandi määrustega hõlmatud abikavadest teatamise tähtaegadega;

30. rõhutab, et äsja vastu võetud ühise põllumajanduspoliitika reform põhineb subsidiaarsuse põhimõttel ning seepärast on oluline, et seda põhimõtet järgitaks ka riigiabi eeskirjades, kahjustamata samal ajal konkurentsi eri liikmesriikide põllumajandustootjate vahel;

31. peab väga oluliseks subsidiaarsuse põhimõtte säilitamist, eriti seoses rolliga, mida täidavad kohalikud omavalitsused, kes on kõige lähemal kohalikele asutustele, kellel on oluline roll kohaliku tasandi meetmete juhtimisel.

Seepärast soovitab komitee järgmisi meetmeid:

Lihtsustamine

32. mitte kohustada liikmesriike saatma igal aastal teateid loodusõnnetuste, looma- või taimehaiguste või nakkustega võrreldavate sündmuste kohta, sest kui riiklikud ametiasutused on neid sellistena tunnustanud, ei ole vaja neist komisjonile täiendavalt teatada;

33. mitte kohustada liikmesriike avaldama teavet individuaalsete abisaajate kohta, kes saavad vähem kui 75 000 eurot põllumajanduslikuks tootmiseks ning vähem kui 500 000 eurot põllumajandustoodete töötlemiseks ja turustamiseks;

34. mitte muuta teatatud abi ühise hindamisega seotud menetlusi koormavamaks;

35. näha ette võimalus anda põllumajanduse grupierandi määruse ( 6 ) alusel investeerimisabi, ka vaid ühe sektori toodetele, eelkõige juhul, kui sellise abi eesmärk on leevendada loodusõnnetustega võrreldavate sündmuste tagajärgi või hüvitada looma- või taimehaigustest või kahjuritest põhjustatud kahju;

36. näha ette nn ühe akna süsteem määruses (EL) 2021/2115 osutatud riiklikes strateegiakavades riigiabist teatamiseks;

37. kehtestada erinormid vähese tähtsusega abi määruse kohaldamiseks põllumajanduses, võttes arvesse suuri erinevusi põllumajanduse ja teiste sektorite vahel. Eelkõige palutakse suurendada vähese tähtsusega abi ülemmäära 50 000 euroni kolme aasta jooksul ja näha ette summa (nt 1 000 eurot), millest väiksema summa puhul vähese tähtsusega abi määruste ei kohaldata (väga väikesed abisummad);

38. muuta vähese tähtsusega abi määrust põllumajandussektori jaoks nii, et see muutuks lihtsamaks, kaotades eelkõige ühe ettevõtja nõude kontrollimine;

39. jätta raskustes oleva ettevõtja määratlus liikmesriikide otsustada;

40. lihtsustada haldusmenetlusi kohalikele omavalitsustele antava abi puhul, eriti kui nad on riigiabimeetmetest kasu saajad. Eelkõige nõutakse, et neid ei käsitataks suurettevõtjatena;

41. luua lihtsamad menetlused, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused suudaksid hallata kohalikke ja piirkondlikke vajadusi ja hädaolukordi;

42. lihtsustada reklaami- ja müügiedendustegevusele riigiabi andmise korda, eelkõige MITTE pidades abiks üldist institutsioonilist edendustegevust, milles ei viidata konkreetsetele kaubamärkidele ega õhutata tarbijaid tooteid ostma;

43. võimaldada lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamine, olenemata ELi kaasrahastamise olemasolust, sest praegu on lihtsustatud kulud riigiabi eeskirjadega kooskõlas ainult siis, kui need puudutavad ELi vahenditest kaasrahastatavaid abimeetmeid. Tundub, et puudub mõjuv põhjendus, miks jätkata abikõlblike kulude arvutamisel sõltuvalt abikava rahastamise allikast erinevate meetodite kasutamist;

Keskkonnasäästlikumaks muutmine

44. toetada põllumajandus- ja metsandusettevõtjaid, eelkõige mikroettevõtjaid, rohepöörde tegemisel;

45. tagada piisav paindlikkus riigiabi eeskirjade kohaldamisel selliste kriiside korral nagu COVID-19 kriis ja sõda Ukrainas, nähes ette asjakohased ja järjepidevad abi ülemmäärad, et põllumajandustootjad saaksid jätkuvalt toota toitu ja tarbijad saaksid kasu õiglastest tarbijahindadest. Selleks võiks lihtsustada ka abi rakendamise ja andmise menetlusi, vähendades samal ajal bürokraatiat, eelkõige lõplike abisaajate jaoks;

46. lihtsustada teatavaid riigiabi andmise menetlusi taastuvenergia tootmisse tehtavate investeeringute puhul, eelkõige seoses stiimuli suurusega;

47. kehtestada rohepöördesse investeerivatele põllumajandussektori VKEdele kõrgemad investeerimismäärad;

48. luua sihtotstarbeline abi CO 2 sidumise meetmetele, et tasustada põllumajandustootjaid selle olulise ülesande täitmise eest;

49. pidada põllumajandusettevõtjate killustatust negatiivseks teguriks, mis takistab nende turuletulekut ja rohepöörde alustamist, milleks põllumajandust innustatakse;

Territoriaalne ühtekuuluvus

50. määratleda uuesti põllumajandussektori VKEde mõiste ning vaadata läbi määruse (EL) nr 702/2014 I lisa artikli 2 lõikes 3 esitatud mikroettevõtjate määratlus, et luua põllumajandussektori jaoks eraldi määratlus, arvestades sektori eripära, ning määratleda seega põllumajanduses uut tüüpi mikroettevõtted;

51. toetada mägedes ja sisemaal ning äärepoolseimates piirkondades asuvaid väikeseid ja keskmise suurusega põllumajandus- ja metsandusettevõtjaid nende piirkonna edendamisel ja kaitsmisel;

52. premeerida elupaikade säilitamise ja kaitse eest põllumajandussektori VKEsid, kes vastavad punktis 50 nimetatud parameetritele ja asuvad mägipiirkondades või sisemaal või vähem soodsates piirkondades, nagu liikmesriigid on oma riiklikes strateegiakavades määratlenud;

53. anda kõrgmäestikus asuvatele ettevõtjatele võimalus osta maad summas, mis ületab 10 % asjaomase tegevuse rahastamiskõlblikest kogukuludest, nagu on sätestatud määruse (EL) 2021/2115 artikli 73 lõike 3 punktis c, et võimaldada maakorraldust, mis on vajalik nende majanduslikult aktiivsena hoidmiseks ning piirkonna edendamise ja kaitsmisega seotud ülesannete täitmiseks;

54. võimaldada metsandussektoril kasutada teatamiskohustusest vabastamise menetlust ka väljaspool riikliku strateegiakava sekkumisi;

55. MITTE käsitada metsandussektori puhul taristumeetmeid vaikimisi abina, kui need puudutavad mittetootlikke investeeringuid;

56. muuta kehtivaid riskijuhtimiseeskirju, eelkõige vähendades kahjukünnist loodusõnnetustega võrreldavate sündmuste puhul 20 %-ni, nagu on sätestatud määruses (EL) 2021/2115;

57. suurendada soodustingimustel kindlustuse ja muude riskijuhtimisvahendite hüvituskünnist, nagu on sätestatud määruse (EL) 2021/2115 artiklis 76. Künnis peab võimaldama säilitada põllumajandusettevõtete praegused kindlustuskulud;

58. vabastada kaitsealuste loomade tekitatud kahju hüvitamiseks antav abi teavitamiskohustusest;

59. võimaldada hüvitada sellise kahju korral saamata jäänud tulu, nagu on juba ette nähtud kahju korral, mis põhjustab tootmisvahendite kaotust;

60. võimaldada lisaks kaitsealuste loomade põhjustatud kahjule ette näha ka muude loomade põhjustatud kahju hüvitamise, jättes selliste loomade määratluse riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste pädevusse, sest esinemissagedus on riigiti erinev;

61. MITTE käsitada abina institutsioonilist edendustegevust, milles ei viidata konkreetsetele kaubamärkidele;

62. pakkuda piisavat toetust maapiirkondades mittepõllumajanduslikku tegevust alustavatele ettevõtjatele. Piiratud summas antava abi ülemmäär peaks olema vastavuses põllumajandusettevõtete loomiseks antava abi ülemmääraga (100 000 eurot). Ei ole põhjust teha vahet, mis karistaks mitmekesistamist mittepõllumajanduslikes ettevõtetes, sest kõnealused summad on igal juhul väga väikesed;

63. kogukonna juhitud kohaliku arengu (CLLD) projektides või Euroopa innovatsioonipartnerluse töörühma projektides osalevate VKEde toetamiseks — laiendada kohaldamisala kohalikele omavalitsustele, kohalikele tegevusrühmadele, ülikoolidele ja muudele üksustele, olenemata nende suurusest, võttes arvesse kõnealuste projektide suurt mitmekesisust, sest neis osaleb palju erinevaid, omavahel koostööd tegevaid üksusi; — suurendada piiratud summas antava abi kogusummat projekti kohta 300 000 euroni kogukonna juhitud kohaliku arengu projektide puhul ja 500 000 euroni Euroopa innovatsioonipartnerluse töörühma projektide puhul.

Brüssel, 28. aprill 2022 Euroopa Regioonide Komitee president Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1305/2013 Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 487).

(2) Vt komisjoni talituste töödokument „Evaluation of the instruments applicable to State aid in the agricultural and forestry sectors and in rural areas“.

(3) Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. detsembri 2021. aasta määrus (EL) 2021/2115, millega kehtestatakse liikmesriikide koostatavate Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) rahastatavate ühise põllumajanduspoliitika strateegiakavade (ÜPP strateegiakavad) toetamise reeglid ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EL) nr 1305/2013 ja (EL) nr 1307/2013 (ELT L 435, 6.12.2021, lk 1).

(4) ELT C 440, 18.12.2020, lk 20.

(5) ELT C 37, 2.2.2021, lk 22.

(6) Komisjoni 25. juuni 2014. aasta määrus (EL) nr 702/2014, Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi põllumajandus- ja metsandussektoris ja maapiirkondades tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (ELT L 193, 1.7.2014, lk 1).