Amet on koostanud andmekaitse valdkonnas mitmesugused uuringud, nagu Euroopa andmekaitseõiguse käsiraamat kohtupraktika kohta, uuring õiguskaitsevahendite kohta, mis on jälgimisega seoses inimestele kättesaadavad, ning tegeleb praegu uuringuga biomeetriliste andmete kasutamise mõju kohta põhiõiguste seisukohast. On oluline, et amet suurendaks oma teadmisi ja koguks andmeid digimaailmaga – sealhulgas meediasisuga – ja interneti haldamisega seotud põhiõiguslike küsimuste kohta ning reaalsete probleemide kohta, mis on seotud ELi õiguse rakendamisega asjaomases valdkonnas. Amet teeb tihedat koostööd muude neis valdkondades tegutsevate ELi asutustega ja selliste osalejatega nagu Euroopa Andmekaitseinspektor, Euroopa Andmekaitsenõukogu, ENISA, eu-LISA ning Teadusuuringute Ühiskeskus.

– Õigusalane ja politseikoostöö: oma teatises ELi õigusalase tegevuskava kohta aastaks 2020 toonitas komisjon, kui oluline on suurendada vastastikust usaldust, püüdes siluda lahknevusi liikmesriikide erisuguste õigus- ja haldussüsteemide vahel. See kehtib tsiviil-, kaubandus- ja haldusküsimustes ning kriminaalasjades ning eeldab kohtu-, haldus- ja õiguskaitseasutuste vahelise koostöö edendamist ning miinimumnõuete väljatöötamist kogu ELis. On oluline, et amet suudaks pakkuda toetust oma teadus- ja andmealaste algatustega, millega püütakse tugevdada õigusalast koostööd. Seepärast peaks nimetatud teema jääma aastateks 2018–2022 ettenähtud mitmeaastasesse raamistikku.

Tuleb märkida, et nõukogu jättis õigusalase koostöö kriminaalasjades ajavahemiku 2013–2017 mitmeaastasest raamistikust välja. Komisjon oli aga lisanud selle valdkonna oma 2011. aasta ettepanekusse. Ka Euroopa Parlament toetas jõuliselt politsei- ja õigusalase koostöö lisamist kehtivasse mitmeaastasesse raamistikku ning pidas sügavalt kahetsusväärseks, et nõukoguga ei jõutud selles küsimuses kokkuleppele. Alates Lissaboni lepingu jõustumisest on õigusalane koostöö kriminaalasjades osa ELi õigustikust ning selles valdkonnas on astutud ELis olulisi samme, näiteks loodud Euroopa prokuratuur ning kehtestatud ühised nõuded kahtlustatavate või süüdistatavate õiguste kaitsmiseks kriminaalmenetlustes. Euroopa Ülemkogu toonitas oma 27. juuni 2014. aasta järeldustes, milles määratleti strateegilised suunised vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala piires, muu hulgas vajadust jätkata jõupingutusi selleks, et tugevdada kahtlustatavate ja süüdistatavate õigusi kriminaalmenetluses. Neis kutsuti üles koondama sellega seoses ameti eriteadmised. Lisaks lõppes 2014. aasta lõpus Lissaboni lepingus õigusel rajaneva ala suhtes kehtestatud üleminekuetapp. See kõrvaldas piirangud, mis kehtisid Euroopa Liidu Kohtu kohtuliku kontrolli ja komisjoni nn lepingute kaitsja rolli suhtes kriminaalasjades tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö valdkonnas. Seega on andmed ja teave tegeliku olukorra kohta komisjoni järelevalverolli täitmise seisukohalt olulised. Ameti töö kriminaalõiguse valdkonnas on osutunud juba praegu kasulikuks, võttes aluseks komisjoni taotlusel tehtud sihtuuringud (kriminaalmenetlusega seotud laste kohta, vangide ümberpaigutamise kohta, õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele ning teabele kriminaalmenetluses). See peaks nüüd kuuluma täiel määral õigusalase koostöö teemaderingi. Seda toetas oma arvamuses jõuliselt ameti haldusnõukogu ning küsimus tõstatati ka ameti 2012. aastal toimunud välishindamises.

Sama kehtib ka politseikoostöö suhtes, mis tuleks aastate 2018–2022 mitmeaastases raamistikus selgelt ära märkida. Politseikoostöö tugevdamise olulisust toonitas juba Euroopa Ülemkogu oma 27. juuni 2014. aasta järeldustes ning veelgi selgemaks sai see pärast 2015. aastal ELi liikmesriikides toimunud terrorirünnakuid. Põhiõiguslik mõõde on siinkohal ülioluline. Komisjon toonitas seda oma teatises „Euroopa julgeoleku tegevuskava“. Ka selles valdkonnas pakkus amet komisjoni talituste ad hoc taotluste alusel väärtuslikku toetust. Aidates liikmesriikidel töötada välja asjakohaseid põhiõiguslikke nõudeid broneeringuinfo andmete töötlemisel, koostas amet näiteks dokumendi „Twelve operational fundamental rights considerations for law enforcement when processing Passenger Name Record (PNR) data“ („Kaksteist operatiivset põhiõiguslikku kaalutlust õiguskaitse jaoks broneeringuinfo andmete töötlemisel“). Tugevamat politseikoostööd on vaja ka pagulaskriisi olukorras, millega kaasneb inimkaubandus ja rändajate ebaseaduslik üle piiri toimetamine. On oluline, et amet saab pakkuda toetust usaldusväärsete ja võrreldavate andmete ning parimate tavade kogumise kaudu, algatustega näiteks rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise, organiseeritud kuritegevuse ja terrorismivastase võitluse valdkonnas.

– Ränne, piirid, varjupaigaküsimused ning pagulaste ja rändajate integreerimine: varjupaigataotlejate arvu järsu suurenemise tõttu viimastel aastatel on rändeküsimus tõusnud komisjoni jaoks väga olulisele kohale, mida rõhutas president Juncker oma 9. septembril 2015 peetud kõnes olukorrast Euroopa Liidus ning mida näitasid Euroopa rände tegevuskava vastuvõtmine 2015. aasta mais ja mitmesugused algatused, mis komisjon selles valdkonnas on juba käivitanud või kavatseb käivitada. Sellistes oludes ning võttes arvesse aina suuremaid ELi saabuvaid rändevooge on ameti töö tegelike probleemide esiletoomisel ülioluline. Amet peaks jätkama selle valdkonna andmete kogumist tihedas koostöös muude ELi ametite, eriti Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti ja Frontexiga. Viimastel aastatel on amet avaldanud juba mitu aruannet (nt ELi kodakondsete ohustatud laste tagasisaatmise/üleandmise kohta, sotsiaalse kaasamise ja rändajate osalemise kohta ühiskonnas, varjupaigataotlejate ja tagasisaatmismenetlusega seotud isikute alternatiivse kinnipidamise kohta, tervishoiusüsteemist väljajätmise kulude kohta ebaseaduslike sisserändajate korral, põhiõiguste kohta maismaapiiridel ja tähelepanekute kohta Euroopa Liidu teatud piiriületuspunktidest, seaduslike ELi sisenemise võimaluste kohta rahvusvahelist kaitset vajavate isikute jaoks ning sellega seotud töövahendi kohta, põhiõiguste kohta lennujaamades ja maismaapiiridel, Euroopa varjupaiga-, piiri- ja sisserändeõiguse käsiraamat) ning osales koostöös Frontexiga piirivalveametnikele suunatud põhiõigustealasel koolitusel. Lisaks avaldab amet korrapäraseid andmekogusid rändeolukorra hetkeseisu kohta ELis. Rändajate (sealhulgas pagulaste) integreerimisega seoses viib amet 2016. ja 2017. aastal ellu kaks suurt rändajate integreerimisele suunatud projekti. Esimene on ELi vähemuste ja diskrimineerimise uuringu teine osa (EU-MIDIS II), mis võimaldab teha kindlaks suundumused. Teise raames kogutakse ameti teadusvõrgustiku FRANETi kaudu teavet riiklike ja piirkondlike/kohalike poliitikameetmete kohta, mille eesmärk on sotsiaalne kaasamine ja rändajate osalemine ühiskonnas (SIMPS). See oluline töö rändajate diskrimineerimise ja sotsiaalse kaasamise küsimustega peab jätkuma ka pärast 2018. aastat. Sidusrühmad toetavad suuresti ameti jätkuvat tööd rändeküsimustega. Ka ameti haldusnõukogu kutsus üles jätkama tööd nende küsimuste lahendamiseks.

– Rassism, ksenofoobia ja nendega seotud sallimatus: see teemavaldkond tuleb lisada mitmeaastasesse raamistikku, nagu on ette nähtud määruse artikli 5 lõike 2 punktis b. Rassism, ksenofoobia ja muud sallimatuse ilmingud on ELis tõusuteel nii veebi- kui ka veebivälises keskkonnas. Võitluses terrorismi ja radikaliseerumisega ning rändevaldkonnas ilmnevad aina suuremad probleemid. EL on kasutanud rassismi ja ksenofoobia vastu võitlemise ühist raamistikku, mida komisjon tähelepanelikult jälgib. Komisjoni esimese iga-aastase põhiõiguste kollokviumi tulemuseks oli hulk meetmeid, millega võidelda vihakuritegude ja vihakõne vastu ning edendada ELis kaasava sallivuse kultuuri. Kollokviumi käigus toodi esile vihakuritegusid käsitlevate usaldusväärsete ja võrreldavate andmete puudumine. Seepärast on oluline, et amet püüaks oma töö keskse osana aidata liikmesriikidel teha selles valdkonnas edusamme, sealhulgas töötades vihakuritegude registreerimiseks välja ühise metoodika. Seda tuleks teha koostöös Eurostatiga. Lisaks on oluline, et suundumuste kindlakstegemiseks kordaks amet regulaarselt oma ulatuslikke uuringud, näiteks antisemitismi käsitlevat uuringut, ning arendaks rändeolukorda arvestades muslimite vastu suunatud viha kajastavat andmekogu ning eraldi andmekogu ksenofoobia kohta.

– Lapse õigused: lapse õiguste kaitse on sätestatud ELi põhiõiguste hartas ja see on ELi jaoks prioriteet. Aastate 2013–2017 mitmeaastases raamistikus oli tegemist ameti jaoks ülimalt olulise valdkonnaga. Amet on avaldanud lapse õiguste kohta rikkalikult teadusuuringuid, mis on olulised ka mitme muu poliitikavaldkonna jaoks, nagu varjupaigaküsimused ja ränne, sotsiaalne kaasamine, õigusemõistmine, diskrimineerimiskeeld, rassism ja ksenofoobia, lastevastane vägivald, lastekaitse ja laste heaolu. Komisjon korraldab iga-aastase Euroopa lapse õiguste foorumi ning on hiljuti võtnud meetmeid lastekaitsesüsteemide ja lapsrändajate valdkonnas. Lapse õigustele keskendunud teadusuuringud ja andmed on ELi ja riiklike algatuste toetamiseks ja lähtepunktina hädavajalikud. On oluline, et lapse õigused jääksid aastatel 2018–2022 ameti jaoks keskseks valdkonnaks, et amet saaks jätkata andmete kogumist ning jälgida aja jooksul tehtavaid edusamme ja ilmnevaid suundumusi sellistes valdkondades nagu lapsesõbralik õigusemõistmine ja haavatavas olukorras olevad lapsed, võttes kasutusele ameti väljatöötatud lapse õiguste näitajad. Seda toetas jõuliselt ameti haldusnõukogu.

– Romade integreerimine ja sotsiaalne kaasamine: romade integreerimine on ELi jaoks selge prioriteet. Teatise „Romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistik aastani 2020“ kohaselt peab amet koguma liikmesriikides andmeid romade olukorra kohta tööhõive, hariduse, tervishoiu ja eluaseme valdkonnas ning töötama koostöös liikmesriikidega välja järelevalvemeetodid, mis võimaldaksid romade olukorra võrdlevat analüüsi kogu Euroopa lõikes. Viimastel aastatel on amet täiendanud teadmisi andmete kogumisel romade küsimuste kohta, nagu nähtub ameti aruannetest „Romade olukord Euroopa Liidu 11 liikmesriigis“, „Teistesse Euroopa Liidu liikmesriikidesse liikuvate ja elama asuvate romadest Euroopa Liidu kodanike olukord“ ning Euroopa Liidu vähemuste ja diskrimineerimise uuringust. Romade säilitamist peamise temaatilise prioriteedina nõudsid sidusrühmad, nagu näitasid ameti korraldatud avaliku konsultatsiooni tulemused. Seda toetas selgelt ka ameti haldusnõukogu. Seepärast peaks amet jätkama oma jõupingutusi esitada andmed kõikide liikmesriikide kohta, tuginedes ka romade integreerimise näitajatele, mille amet töötab välja täienduseks komisjoni loodud veebipõhisele teatamisvahendile. Seda silmas pidades väärib sotsiaalne kaasamine suuremat tähelepanu, võttes arvesse, kui oluline on võitlus vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega, mis on Euroopa 2020. aasta majanduskasvu strateegias üks ELi viiest eesmärgist. Ameti kogemus teabe kogumisel romade ja muude vähemuste ja haavatavate rühmade kogetud sotsiaalse kaasamise kohta (nt selliste uuringutega nagu ELi vähemuste ja diskrimineerimise uuring (EU-MIDIS) või projektidega nagu SIMPS (teabe kogumine riiklike ja piirkondlike/kohalike poliitikameetmete kohta, mille eesmärk on sotsiaalne kaasamine ja rändajate osalemine ühiskonnas)) võib pakkuda kasu ka ameti edasiseks tööks, näiteks eelseisva põhiõiguste uuringu või tulevase Euroopa sotsiaalõiguste sambaga seotud ELi prioriteetide raames. Püüelda tuleks vastastikuse täiendavuse ja koostoime poole muude osalejate, näiteks Eurofoundi või Eurostati tööga, mis tugevdab olemasolevat koostööd. Tuleb märkida, et sidusrühmad nõudsid avaliku konsultatsiooni raames, mille amet korraldas 2015. aastal, mitmeaastases raamistikus sotsiaalsele kaasamisele suurema tähelepanu pööramist. Sama nõudmise esitas ka ameti haldusnõukogu oma arvamuses järgmise mitmeaastase raamistiku kohta. Seda nõudis ka Euroopa Parlament.