EUROOPA KOMISJON Brüssel,27.10.2022 COM(2022) 480 final 2022/0288(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona impordi, ekspordi ja transiidi kohta, millega rakendatakse rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (ÜRO tulirelvade protokoll) artiklit 10 (uuesti sõnastatud) {SEC(2022) 330 final} - {SWD(2022) 298 final} - {SWD(2022) 299 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Ebaseaduslikud tulirelvade vood hõlbustavad rasket ja organiseeritud kuritegevust, sealhulgas terrorismi, võimaldades kasutada kuritegelike eesmärkide saavutamiseks vägivalda ning toetades ebaseaduslikku äritegevust ja kaitstes seda konkurentsi eest. Ebaseaduslikud tulirelvad mõjutavad ka muid organiseeritud kuritegevuse valdkondi, nagu ebaseaduslik uimastikaubandus ja inimkaubandus. Hinnangute kohaselt oli 2017. aastal ELis tsiviilelanike valduses 35 miljonit ebaseaduslikku tulirelva (56 % kogu tulirelvade hinnangulisest koguarvust). Vastavalt hinnangutele ületab ebaseaduslike tulirelvade arv kaheteistkümnes ELi liikmesriigis seaduslike tulirelvade arvu. Kehtivad tulirelvade importi, eksporti ja transiiti käsitlevad ELi eeskirjad on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2012. aasta määruses (EL) nr 258/2012, millega rakendatakse rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (ÜRO tulirelvade protokoll) artiklit 10 ning kehtestatakse tulirelvade, nende osade ja laskemoona ekspordilubade andmise menetlus ning importi ja transiiti käsitlevad meetmed (edaspidi „tulirelvade määrus“). Määruse eesmärk on lahendada peamisi tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade jälgimisega ja nendega ebaseadusliku kauplemisega seotud probleeme, kehtestades ekspordi-, impordi- ja transiidiprotseduuride jaoks ühised määratlused, eeskirjad ja põhimõtted. Selle üldine strateegiline eesmärk on vähendada tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvadega ebaseadusliku kauplemise riski, tagades väliskaubanduse eeskirjade sidususe kõigis liikmesriikides kooskõlas ÜRO tulirelvade protokolli artikliga 10. Tulirelvade määruses on määratud kindlaks nõuded seaduslike ekspordiprotseduuride jaoks ja tulirelvade jälgimiseks rahvusvahelise veo ajal, mida tuleb rakendada horisontaalselt kõigis ELi liikmesriikides. Seega, olles suunatud eraisikutele ja ettevõtjatele, kes tegutsevad seaduslikul turul, on tulirelvade määrus mõeldud avaldama kaudset mõju ebaseaduslikule kauplemisele. Konkreetsemalt reguleeritakse tulirelvade määrusega tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade ekspordilubade andmist ning nende tulirelvade transiiti ja importi. Sellega on kehtestatud ka tolliformaalsused, lihtsustatud ekspordiprotseduurid, karistused, arvestuse pidamise kohustus ning kohustus jagada teavet ja teha halduskoostööd. Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) avaldatud 2021. aasta hinnangus raske ja organiseeritud kuritegevuse põhjustatud ohtudele on märgitud, et ebaseaduslikud tulirelvad on pärit EList, ent samuti relvavarudest, mis paiknevad väljaspool ELi. Projekti SAFTE raames, kus uuriti, kuidas terroristid omandavad Euroopas ebaseaduslikke tulirelvi, leiti, et ELis on välised tarnekanalid ebaseaduslike tulirelvade turu varustamisel olulisemad kui ELi-sisesed kanalid. Kõige olulisemaks varustusmehhanismiks peeti kolmandatest riikidest tulirelvade ebaseaduslikku üle piiri toimetamist. Tulirelvade vastupidavuse tõttu võivad relvad, mis on toimetatud ebaseaduslikult liikmesriiki, jääda ELi aastateks ja hõlpsasti üle piiride liikuda. ÜRO narkootikumide ja kuritegevuse büroo (UNODC) hiljutisest uuringust on samuti näha, et ELi ebaseaduslike tulirelvade turu senine suletus on vähenemas, kuna jätkuvalt toimetatakse tulirelvi ebaseaduslikult ELi konfliktijärgsetest riikidest, suurenenud on hõlpsasti taaskomplekteeritavate või ümberehitatavate relvade kättesaadavus ja paranenud on juurdepääs tulirelvadele internetiturgude kaudu. Selle tulemusel on eri liiki tulirelvad muutunud kurjategijatele, sealhulgas õigete kuritegelike sidemetega terroristidele, kergemini kättesaadavaks. Peale selle aitab eeskirjadest kõrvalehoidmine ja tulirelvade kõrvalesuunamine kaasa ebaseaduslikule kauplemisele tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoonaga. Üks hiljutisi suundumusi ebaseadusliku tulirelvakaubandusega tegelevate kurjategijate seas on otsida nii ELis kui ka väljaspool ELi turge, kus tulirelvade omamist käsitlevad õigusaktid on vähem piiravad. Kurjategijad hangivad ühes riigis seaduslikult tulirelvad, et toimetada need ebaseaduslikult teistesse riikidesse kas enda kuritegelikel eesmärkidel kasutamiseks või teistele levitamiseks. Nagu eespool märgitud, kujutab tulirelvade ebaseaduslik toimetamine konfliktijärgsetest riikidest ELi endast üht peamistest tarneahelatest. Lääne-Balkani relvakonfliktidest jäänud relvavarud on suurim allikas, kust tulirelvi üle piiri ELi toimetatakse. Venemaa provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressioon Ukraina vastu avaldab märkimisväärset mõju ka väljaspool Ukrainat, meie naabruskonnale ja ELi sisejulgeolekule. Kuigi ettepaneku ja sõjalisel otstarbel kasutatavate tulirelvade Ukrainasse eksportimise vahel puudub otsene seos, vähendab läbivaadatud tulirelvade määrus, kui see jõustub, tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade ekspordi puhul embargodest kõrvalehoidmise ohtu ning suurendab kontrolli tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade importimise üle kolmandatest riikidest (sealhulgas konfliktijärgses olukorras olevatest riikidest), mida tuleb nõuetekohaselt jälgida. Selle ettepaneku eesmärk on hoida ära ELi ja EList välja suunatud ebaseaduslik tulirelvakaubandus ja selle vastu võidelda, sealhulgas käsitledes importimisel ja eksportimisel esinevaid riske. Importimisel on kaks peamist riski seotud ebaselgete eeskirjadega, mille vältimine võimaldab importida poolvalmis tulirelvi ja nende osi. Neid poolvalmis tulirelvi ja osi saab kasutada selleks, et valmistada kodus tulirelvi, mis ei ole nõuetekohaselt märgistatud ega registreeritud (nn kummitusrelvad). Peale selle kasutatakse kõikjal ELis kuritegelikus maailmas hoiatus- ja signaalrelvi, mida saab ehitada ümber surmavateks tulirelvadeks. Eksportimisel on peamine risk kolmandasse riiki saadetud tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade kõrvalesuunamine ja reeksport riikidesse, mille suhtes on kehtestatud relvaembargo, või müümine kurjategijatele ja relvajõududele, kuna kontroll ja järelevalve enne ja pärast eksporti on puudulik. Kõrvalesuunatud tulirelvad võivad aidata kaasa destabiliseerimisele ELi piiride lähedal või need võidakse toimetada ebaseaduslikult tagasi ELi. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk võimaldada teha liikmesriikide vahelisi kooskõlastatud kontrolle ja tagada tulirelvade jälgitavus. Eelkõige nähakse ettepanekuga ette tulirelvadega seotud teabe nõuetekohane talletamine, reageeritakse vajadusele parandada tolliasutuste tööd ebaseaduslike tulirelvade, nende osade ja laskemoona avastamisel ning lubatakse importida poolvalmis tulirelvi ja olulisi osa üksnes relvakaupmeestel ja vahendajatel, mis on tähtis uuendus. Peale selle on ettepaneku eesmärk selgitada lube andvate asutuste rolli. Samuti on selle eesmärk tõhustada õiguskaitseasutuste (sh tolli) ja lube andvate asutuste vahelist koostööd nii impordi kui ka ekspordi valdkonnas, et parandada tulirelvade, nende osade ja laskemoona jälgitavust. Ettepanekuga püütakse ka parandada süstemaatilist andmete kogumist tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade rahvusvahelise liikumise ja konfiskeeritud tulirelvade kohta. Riigi tasandi tsentraliseeritud andmete puudumine ja andmete tundlikkusest tingitud läbipaistmatus takistavad kvalitatiivsete andmete kogumist. Kvalitatiivsete andmete nappus omakorda takistab ebaseadusliku tulirelvakaubanduse valdkonnas sihipäraste poliitikameetmete väljatöötamist ja uuringute tegemist. Seepärast peetakse ettepanekus tähtsaks saada liikmesriikidelt igal aastal andmed lubade arvu ja loa andmisest keeldumise juhtumite arvu kohta ning tsiviilkasutuseks mõeldud imporditud ja eksporditud tulirelvade koguste ja väärtuse kohta päritolu- ja sihtriikide lõikes. Peale selle on vaja süstemaatiliselt koguda konfiskeerimist käsitlevaid andmeid, et töötada välja sihipärased poliitikameetmed, millega ära hoida ebaseaduslik tulirelvakaubandus ja selle vastu võidelda. Lisaks on ettepaneku eesmärk viia tasakaalu ühelt poolt vajadus suurendada julgeolekut ja teiselt poolt vajadus hõlbustada seaduslikku tulirelvakaubandust. Sellega seoses püütakse ettepanekuga tagada võrdsed tingimused ning vähendada ettevõtjate ja tulirelvade kasutajate halduskoormust, kuna ettevõtjad seisavad ekspordi- või impordiloa hankimisel endiselt silmitsi erinevate siseriiklike õigusnormide, menetluste ja tavadega. Peale selle kohaldatakse ELi ettevõtjate suhtes erinevaid nõudeid ja haldusmenetlusi, mistõttu kannavad nad erinevaid kulusid sõltuvalt liikmesriigist, kus nad tegutsevad. Samuti tuleb neil rinda pista koormavate paberipõhiste menetlustega. Käesoleva ettepanekuga püütakse neid probleeme lahendada, luues selge õigusraamistiku, keskendudes menetluste digitaliseerimisele ning suurendades tolliasutuste ja lube andvate asutuste koostööd, et hõlbustada impordi-, ekspordi- ja transiidiprotseduure. Tulirelvaomanike seisukohast hõlbustavad asjakohased sätted tulirelvade ajutist liikumist ilma pikkade loa andmise menetlusteta, sest jahimehed, laskesportlased ja kollektsionäärid vabastatakse teatavatel juhtudel impordi- või ekspordiloa nõudest. Lõpuks püütakse käesoleva ettepanekuga kaotada praegune hall ala ning tulirelvade määruse kohaldamisala ja 8. detsembri 2008. aasta ühise seisukoha 2008/944/ÜVJP (millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad) (edaspidi „ühine seisukoht“) kohaldamisala kattumine. See kattumine jätab võimalusi erinevaks tõlgendamiseks ja ebajärjepidevuseks õige (sõjalise või tsiviil-) ekspordikorra kohaldamisel sellesse valdkonda kuuluvate toodete suhtes. Lisaks valmistab probleeme see, et puuduvad nii tulirelvade määruses kui ka ühises seisukohas sätestatud selged objektiivsed kriteeriumid selle kindlaksmääramiseks, kas tulirelvad või laskemoon on mõeldud sõjaliseks otstarbeks või tsiviilkasutuseks. Sellega seoses on käesoleva ettepaneku kohaldamisala viidud täielikult vastavusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. märtsi 2021. aasta direktiivi (EL) 2021/555 (relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta) (edaspidi „tulirelvade direktiiv“) kohaldamisalaga (mis hõlmab A-klassi ehk kõige ohtlikumaid tulirelvi). Käesoleva algatuse kohaldamisalasse ei kuulu riikidevahelised (st valitsuste vahelised) tehingud ega otsemüük relvajõududele, politseile või avaliku sektori asutustele, mis on ka edaspidi reguleeritud ühise seisukohaga. Kõiki teisi tehinguid peetakse laadilt tsiviiltehinguteks ning seepärast kohaldatakse nende suhtes üksnes eeskirju ja menetlusi, mis on ette nähtud käesolevas ettepanekus. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev ettepanek on kooskõlas prioriteetidega, mis on sätestatud komisjoni koostatud ELi julgeolekuliidu strateegias, milles kutsutakse üles hindama, kas tulirelvade ekspordilubasid, importi ja transiiti käsitlevad eeskirjad on endiselt eesmärgikohased. Tähelepanu keskmes on jätkuvalt relvade jälgitavuse parandamine ning lube andvate asutuste ja õiguskaitseasutuste vahelise teabevahetuse tagamine.

Käesolev ettepanek kajastab ka prioriteete, mis on kindlaks määratud komisjoni välja töötatud ELi organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise strateegias, milles on öeldud, et tulirelvad soodustavad oluliselt kuritegelike organisatsioonide kasvavat vägivaldsust, võimaldades neil hirmutada oma vastaseid ning kontrollida oma liikmeid ja turge. Peale selle on käesolev ettepanek kooskõlas ebaseadusliku tulirelvakaubanduse vastase ELi tegevuskavaga 2020–2025. Selles tegevuskavas on kindlaks määratud neli peamist prioriteeti, mille saavutamisele käesolev ettepanek samuti kaasa aitab: seadusliku turu kaitse ja kõrvalesuunamise piiramine, parema luurepildi loomine, suurem surve kuritegelikele turgudele ning rahvusvahelise koostöö tugevdamine. Täpsemalt nõuab tegevuskava meede 1.4, et „komisjon koostab mõjuhinnangu, mis hõlmab tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade impordi ja ekspordi kontrolli käsitlevaid ELi õigusakte [---], et uurida viise, kuidas parandada tulirelvade jälgitavust (impordi ühtlustatud märgistamine) ja teabevahetust riikide ametiasutuste vahel, et vältida ekspordikeeldudest kõrvalehoidmist, ning kuidas suurendada tulirelvade ekspordi- ja impordikontrolli menetluste turvalisust (lihtsustatud menetluste suurem selgus). Komisjon uurib, kuidas tagada määruse (EL) nr 258/2012 ja tulirelvade direktiivi sidusus, näiteks selleks, et paremini käsitleda hõlpsasti ümberehitatavate hoiatus- ja signaalrelvade importi või kohaldada ekspordikontrolli kõikide direktiiviga reguleeritud relvade suhtes. Et tagada eeskirjade range täitmine, kavatseb komisjon hakata kohaldama isikute suhtes, kes teatavad muudetud määruse nr 258/2012 rikkumisest, direktiiviga (EL) 2019/1937 sisse seatud rikkumisest teavitajate kaitse korda.“ Käesolevas ettepanekus käsitletakse kõiki neid küsimusi. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolevas ettepanekus võetakse arvesse ka asjakohaseid ELi poliitikameetmeid, mis on vastu võetud või mida on hakatud rakendama pärast tulirelvade määruse jõustumist. Nende hulka kuuluvad liidu tolliseadustiku määrus (EL) nr 952/2013, mida on mitu korda muudetud, delegeeritud määrus (EL) 2015/2446, millega täiendatakse liidu tolliseadustiku määrust, ning rakendusmäärus (EL) 2015/2447, millega nähakse ette liidu tolliseadustiku üksikasjalikud rakenduseeskirjad. Samuti on ettepanek kooskõlas üleminekuga täielikult elektroonilisele tollikeskkonnale liidu tolliseadustikus. Mis puudutab ELi tollipoliitikat, siis käesolevas ettepanekus võetakse arvesse ELi tollialast tegevuskava, millega toetatakse ELi tolliasutusi, et kaitsta tulusid, jõukust ja turvalisust. Peale selle on käesolev algatus kooskõlas ELi tollivaldkonna riskijuhtimise prioriteetide ja strateegiaga. Mõni selle strateegia põhieesmärk, nagu andmete kvaliteedi parandamine, teabe jagamine, tõhus kontroll, riskide maandamine ja asutustevaheline koostöö on käesoleva ettepaneku jaoks väga väärtuslik. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207, mis käsitleb ELi ühist kaubanduspoliitikat. ELi ühise kaubanduspoliitika valdkonnas vastu võetavad õigusaktid kuuluvad ELi ainupädevusse. ELi toimimise lepingu artiklis 207 on osutatud meetmetele, millega määratletakse ühise kaubanduspoliitika rakendamise raamistik. Need meetmed peavad rajanema ühtsetel põhimõtetel, eriti mis puutub tariifide muutmisse, kauba- ja teenustevahetusega ning intellektuaalomandi kaubandusaspektidega seotud tolli- ja kaubanduskokkulepete sõlmimisse, välismaistesse otseinvesteeringutesse, liberaliseerimismeetmete ühtlustamisse, ekspordipoliitikasse ning kaubanduse kaitsemeetmetesse, näiteks meetmetesse, mida võetakse dumpingu või subsiidiumide puhul. ELi toimimise lepingu artikkel 207 oli ka tulirelvade määruse õiguslik alus. Lisaks ELi toimimise lepingu artiklile 207 on käesoleva ettepaneku õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikkel 33, kuna selles käsitletakse tolliasutuste, tolliasutuste ja pädevate lube andvate asutuste ning nende asutuste ja komisjoni vahelise teabevahetuse ja koostöö aspekte. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Subsidiaarsuse kontroll ei ole ELi ainupädevusse kuuluvas valdkonnas nõutav; vajadus ELi meetmete järele on siiski selge. Õigusakti eesmärk on tagada, et ükski õiguslik lünk ei hõlbustaks tulirelvi, nende olulisi osi ja laskemoona käsitlevate ELi impordi-, ekspordi- ja transiidialaste õigusaktide järgimisest kõrvalehoidmist. •Proportsionaalsus Ettepanek on nimetatud üldeesmärkidega proportsionaalne. Ehkki liikmesriikidele pandavad kohustused võivad teatavatel juhtudel kaasa tuua mõningase täiendava halduskoormuse (nt kui liikmesriigid peavad looma keskse elektroonilise andmekogumissüsteemi, süstemaatiliselt kontrollima, kas laskekõlbmatuks muudetud tulirelvad on nõuetekohaselt märgistatud ja kas nendega on kaasas tõend tulirelvade laskekõlbmatuks muutmise kohta, või deklareerima poolvalmis tulirelvad ja olulised osad), on selliste juhtude arv üldjuhul eeldatavasti piiratud või piirduvad need ühekordsete investeeringutega. Sellega seoses tuleks märkida, et paljudes liikmesriikides on tavad juba välja kujunenud ja mõnda ettepanekuga ette nähtud kohustustest kohaldatakse ELi-siseste vedude puhul juba praegu. Mis puudutab ettepaneku konkreetseid sätteid, nagu nimekirja koostamine tulirelvadest, mida tuleks eksportimisel jälgida ja mis tuleks registreerida, siis need ei avalda lube andvatele asutustele märkimisväärset mõju ega ole seega ebaproportsionaalsed, kuna selline teave nagu tootja nimi või kaubamärk, tootjariik või tootmiskoht, seerianumber ja valmistamisaasta on juba praegu tulirelvade direktiivi alusel osa ainulaadsest märgistusest. Seega on see teave liikmesriikide elektroonilistes andmekogumissüsteemides ja ELis leiduvatel tulirelvadel juba olemas. Ainus mõju seisneb vajaduses tagada, et ekspordilubade jaoks kasutatavad andmekogumissüsteemid sisaldavad sama teavet. Kuna iga eksport tähendab vastavat importi kolmandas riigis, ei tekita impordideklaratsiooni koopia esitamine lisakoormust, välja arvatud riikides, kus lokkab korruptsioon või kus on ebatõhusad haldusstruktuurid. Liikmesriikide võimalus anda kolmandatele isikutele õigus teha enda nimel saatmisjärgset kontrolli hõlbustaks seda kontrolli, tekitamata liikmesriikide haldusasutustele või ettevõtjatele täiendavat halduskoormust. Mis puudutab teabevahetust, siis kohustus esitada ühises andmebaasis teavet keeldumiste kohta võib võrreldes olukorraga, kus teavitamist ei toimu, suurendada lube andvate asutuste halduskoormust, kuid väga piiratul määral, võttes arvesse, et keeldumiste arv aastas on väike (umbes 30). Kui kasutada sama süsteemi kui süsteem, mida kasutatakse praegu kahesuguse kasutusega kaupade puhul, oleks lisakoormus väga väike, kuna enamikul ekspordilube andvatel asutustel juba on juurdepääs kahesuguse kasutusega kaupade elektroonilisele süsteemile. Seepärast ei oleks see säte taotletava eesmärgiga võrreldes ebaproportsionaalne. Proportsionaalne on ka ekspordilube andvate asutuste kohustus kontrollida Schengeni infosüsteemis, kas on teatatud eksporditavate tulirelvade kadumisest või varastamisest teises liikmesriigis, kuna see kohustus kehtiks vaid kahtlaste juhtumite korral ega puuduta relvi, mis on registreeritud ekspordiliikmesriigi andmekogumissüsteemis, ega uusi tulirelvi. Lubades importida poolvalmis tulirelvi ja olulisi osi vaid litsentseeritud relvakaupmeestel ja vahendajatel (ja keelates neid importida eraisikutel), suurendatakse veidi tolliasutuste kulusid, mis on seotud täitmise tagamisega. Võttes arvesse seda, et tulirelvade ekspordi osakaal kogu kaubanduses on väike, ja seda, et tolliasutused teevad riskihindamisel põhinevaid sihipäraseid kontrolle, peetakse seda mõju tühiseks. Kokkuvõttes avaldavad käesoleva ettepanekuga ette nähtud lihtsustused (nt ühendamine ELi tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonnaga, kohaldamisala selgitamine, menetluste edasine lihtsustamine, sealhulgas volitatud ettevõtjate puhul, ajutine eksport) positiivset mõju nii tulirelvade määruse nõuetekohasele ja täielikule rakendamisele kui ka ettevõtjate ja tulirelvaomanike halduskoormusele. Investeeringud ja haldustöö, mis on vajalikud digitaalsete menetluste loomiseks ja süsteemide omavaheliseks ühendamiseks, on ühekordsed ja proportsionaalsed, võttes arvesse nende väga positiivset mõju. •Vahendi valik

Kuna käesoleva ettepanekuga sõnastatakse uuesti tulirelvade määrus, peab uuesti sõnastatud tekst olema samuti määrus. Määrus sõnastatakse uuesti põhjusel, et käesolev seadusandlik ettepanek sisaldab suurt arvu uusi sätteid. Uuestisõnastamine võimaldab tagada teksti loetavuse ja loogilise ülesehituse. V lisa sisaldab vastavustabelit. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll 2017. aastal hinnati tulirelvade määrust, et anda hinnang selle rakendamisele asjakohasuse, sidususe, tulemuslikkuse, tõhususe, ELi lisaväärtuse ja jätkusuutlikkuse seisukohast. Hindamise käigus tehti kindlaks lüngad, mis olid tingitud sellest, et määrust ei rakendatud ühetaoliselt. Eelkõige rõhutati hindamisel, et tulirelvade määruse lisaväärtus on piiratud, kuna siseriiklikke õigusnorme ja protsesse ei ole tõeliselt ühtlustatud. Peale selle ei olnud tulirelvade määrus tulemuslik sõjalise otstarbega tulirelvadel ja tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvadel vahet tegemisel, relvade täieliku jälgitavuse tagamisel ning liikmesriikidevahelise nõuetekohase teabevahetuse kindlustamisel (eelkõige ekspordiloa andmisest keeldumise kohta). Hindamisaruandes leiti ka seda, et tulirelvade määrus oli ettevõtjate halduskulude vähendamise vaatenurgast ebatõhus. Lisaks leiti hindamise raames, et tulirelvade määrus ei olnud vastavuses muude asjakohaste ELi õigusaktidega, eelkõige läbivaadatud tulirelvade direktiiviga ja ELi ühise seisukohaga. Komisjon avaldas pärast hindamist 2018. aasta aprillis soovituse, milles kutsuti üles tugevdama ELi eeskirjade rakendamist, et parandada jälgitavust, ekspordi- ja impordikontrolli menetluste turvalisust ning ametiasutuste koostööd ebaseadusliku tulirelvakaubanduse vastases võitluses. •Konsulteerimine sidusrühmadega Käesoleva ettepaneku koostamisel konsulteeris komisjon mitmesuguste sidusrühmadega, sealhulgas liikmesriikide pädevate asutustega, nagu impordi- ja ekspordilubade eest vastutavad ametiasutused ja õiguskaitseasutused (politsei ja toll), tulirelvade kasutajatega (eelkõige laskesportlaste, jahimeeste ja kollektsionääridega) ning ettevõtjatega (eeskätt relvakaupmeestega, sh tootjate ja vahendajatega). Sidusrühmadega konsulteeriti mitmel viisil, mille hulka kuulusid üldsuselt käesoleva ettepaneku esialgse mõjuhinnangu kohta tagasiside küsimine, kahepoolne teabevahetus, avalik konsultatsioon ja konfidentsiaalne uuring. Peale selle korraldas väline töövõtja, kes vastutas mõjuhinnangu koostamist toetanud teostatavusuuringu eest, konsultatsioonid mitme sidusrühmaga, kasutades näiteks veebiküsimustikku, mille täiendamiseks oli võimalik esitada kirjalikke seisukohti, ja vahetuid kohtumisi. Need konsultatsioonid võimaldasid komisjonil hinnata tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade praeguste impordi-, ekspordi- ja transiidiprotseduuride tõhusust, tulemuslikkust, asjakohasust, sidusust ja ELi lisaväärtust (st lähteolukorda), praeguseid lünki ja probleeme, erinevaid poliitikavariante, mida võiks nende probleemide lahendamiseks kaaluda, ning konkreetset mõju, mida need variandid võivad avaldada. Sidusrühmade seas valitses üldiselt üksmeel valdkondade osas, mida tuleks parandada, nimelt vajaduses ühtlustada paremini ELi eeskirjad ja üha suuremas vajaduses menetluste digitaliseerimise järele. Lõviosa avalikul konsultatsioonil vastanutest oli nõus, et komisjoni kindlaks tehtud probleemid põhjustasid tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade seadusliku liikumise kontekstis suurt kuni väga suurt koormust. Kui teemaks olid võimalikud poliitikavariandid, mis olid seotud tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade seadusliku impordi, ekspordi ja transiidi parandamisega, märkis enamik vastanutest, et suur kuni väga suur mõju oleks digitaalsetel impordi- ja ekspordilubadel, selgetel eeskirjadel lihtsustatud menetluste kohta ja pädevate asutuste nimekirja avaldamisel. Sama lubade andmise korra kohaldamist nii tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade kui ka sõjalise otstarbega tulirelvade puhul ei peetud üldse oluliseks või peeti vaid vähesel määral oluliseks, et parandada tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade seaduslikku importi, eksporti ja transiiti. Komisjon võttis seda seisukohta arvesse ja piirdus seadusandlikus ettepanekus vaid tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvadega. Avalikul konsultatsioonil vastanud olid mures ka poolvalmis osade müügi piiramise pärast. Käesoleva algatuse kohaselt on lubatud müüa neid osi vaid litsentseeritud relvakaupmeestele. Seega saavad laskesportlased ja jahimehed endiselt osta varuosi ELi litsentseeritud relvakaupmeeste kaudu. Konfidentsiaalne uuring võimaldas esitada üksikasjalikumaid küsimusi kui avalik konsultatsioon, keskendudes konkreetselt ebaseaduslikule tulirelvakaubandusele. Vastustes kinnitati ühtlustamata impordi- ja ekspordiprotseduuridega seotud probleeme, millele oli osutatud avaliku konsultatsiooni raames. Konfidentsiaalne uuring andis kinnitust sellele, et teabevahetus, eelkõige Europoli turvalise teabevahetusvõrgu (SIENA) süstemaatiline kasutamine, teabe vahetamine loa andmisest keeldumise kohta, riskiteabelehtede koostamine ja tolliasutuste riskijuhtimissüsteemi kasutamine ei olnud piisav. Konfidentsiaalne uuring kinnitas ka lünki hoiatus- ja signaalrelvade, karistusregistri kontrolli, laskekõlbmatuks muudetud tulirelvade ja poolvalmis osade puhul. Enamik vastanutest märkis, et komisjoni kindlaks määratud ja käesolevas algatuses esitatud poliitikavariandid avaldaksid võitlusele ebaseadusliku tulirelvakaubanduse vastu suurt kuni väga suurt mõju. Kahepoolsetel konsultatsioonidel liikmesriikide ja ettevõtjatega keskenduti mõlema eespool nimetatud konsultatsiooni raames saadud vastustele. Arutati erinevaid variante ja märkusi, et saada põhjalikke teadmisi erinevate osalejate vajaduste ja vastutuse kohta. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Nagu eelmises jaos märgitud, kasutas komisjon liikmesriikide, ettevõtjate ja tulirelvaomanikega konsulteerimisel välisekspertide abi. •Mõjuhinnang Mõjuhinnangus, millele toetuti käesoleva ettepaneku väljatöötamisel, uuriti eri poliitikavariante eespool kirjeldatud üldiste ja konkreetsete probleemide lahendamiseks. Lisaks lähteolukorrale, millega ei kaasneks praeguses olukorras mingit muutust, hõlmasid need variandid järgmist. Variant 1: pehme õiguse lähenemisviis. Tähelepanu keskmes oleks komisjoni 2018. aasta soovituse (mis käsitleb tulirelvade, nende osade ja oluliste osade ning laskemoona ekspordi, impordi ja transiidi turvalisuse parandamiseks viivitamata võetavaid meetmeid) täielik rakendamine, milleks koostatakse konkreetsed suunised ja soovitused. Variant 2: kehtiva õigusraamistiku selgitamine. Sellega kaotataks ebaselgus kohaldatavate õigusaktide tõlgendamisel (nt talletatava teabe või teatavate relvade ja osade tulirelvadena liigitamise osas), loodaks õiguslik alus, et nõuda pädevatelt asutustelt teabe vahetamiseks olemasolevate süsteemide kasutamist, ühtlustataks olemasolevaid lihtsustatud menetlusi, kooskõlastataks tähtaegu, muudetaks selgemaks importijate ja eksportijate roll ning viidaks määruse kohaldamisala kooskõlla ELi-siseste eeskirjadega (samad relvaklassid, samad ettevõtjad). See variant tähendaks sisuliselt enamiku variandi 1 meetmete sätestamist määruses. Variant 3: uued õigusnormid. See variant tugineb variandile 2 ja täiendab seda uute õigusnormidega. Sellega tagataks imporditavate ja eksporditavate tulirelvade täielik jälgitavus, näiteks imporditavate tulirelvade kohustuslik märgistamine, poolvalmis osade importimine üksnes relvakaupmeestele, elektrooniline andmete kogumine, lõppkasutaja sertifikaadid selliste tulirelvade eksportimiseks, mis on keelatud või mille jaoks on vaja luba (A- ja B-klass), ning veojärgsed kontrollid. Selleks peavad liikmesriikide ametiasutused jagama statistilisi andmeid ning parandama lube andvate asutuste ja tolliasutuste vahelist teabevahetust. Samuti tehtaks uusi lihtsustusi (ajutine import, üldine ekspordiluba, e-menetlused) ning kaotataks kohaldamisala kattuvus sõjavarustuse eksporti käsitlevate ELi normide (ühise seisukoha) kohaldamisalaga, kohaldades asjaomaseid õigusnorme eranditult kõigi tsiviilisikute vaheliste tehingute suhtes.

Variant 3a: uued õigusnormid, muutmata koostoimet ühise seisukohaga. See variant on põhimõtteliselt sama mis variant 3, kuid ühe erandiga: selle asemel, et järgida sõjaliste tehingute ja tsiviiltehingute eristamisel tulirelvade direktiivi loogikat, jääks tulirelvade määrusesse viide tulirelvadele, „mis on mõeldud spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks“. Sellega seoses oleks vaja kindlaks määrata tehnilised omadused, millest lähtuvalt tuleb tsiviilisikule kuuluvat tulirelva käsitada vastavalt kas sõjalise otstarbega või tsiviilotstarbega relvana. Võttes arvesse iga variandi mitmesugust majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnamõju, aga ka variantide väärtust tulemuslikkuse, tõhususe ja proportsionaalsuse seisukohast, leiti mõju hindamisel, et eelistatud poliitikavariant on variant 3. Kui variandid 1 ja 2 ei tooks probleemi lahendamiseks vajalikke muudatusi, siis variandil 3 oleks suurim ELi lisaväärtus. Kohaldamisala täielik vastavusse viimine 2021. aastal kodifitseeritud tulirelvade direktiivi kohaldamisalaga tähendaks seda, et määrusega reguleeritaks kõiki tulirelvadega tehtavaid tsiviiltehinguid, sealhulgas tsiviilisikute vahelist automaattulirelvadega, suure mahutavusega padrunisalvega poolautomaatsete tulirelvadega ja kokkupandava kabaga või teleskoopkabaga poolautomaatsete tulirelvadega kauplemist. Nagu ka tulirelvade direktiivi puhul jääksid määruse kohaldamisalast välja valitsustevahelised tehingud, müük sõjaväele või relvajõududele, mis tähendab, et julgeoleku ja lihtsustamise eesmärgid saab saavutada üksnes tsiviilkasutuseks ettenähtud tulirelvade puhul. Uute lihtsustuste tegemisega reageeritaks sidusrühmade (relvade jaemüüjate, tootjate, jahimeeste ja laskesportlaste) palvetele vähendada nende halduskoormust ja näha ette ühtne ELi lähenemisviis. Varianti 3a ei peetud tulemuslikuks ega teostatavaks, kuna sõjaliste tulirelvade nimekirja koostamine võib tekitada õigusvaidlusi. Mõjuhinnangut kontrollis õiguskontrollikomitee (edaspidi „komitee“), kes esitas 8. aprillil 2022 heakskiitva arvamuse koos märkustega. Komitee juhtis tähelepanu mitmele mõjuhinnangu elemendile, millega tuleks tegeleda. Eelkõige palus komitee lisada käsitlemist vajava kaaluka probleemina usaldusväärsete andmete puudumise, kirjeldada paremini probleemide eeldatavat arengut, täpsustada veelgi ühise seisukoha rolli ja selgitada pehme õiguse variandi (variandi 1) lisaväärtust. Peale selle pidas komitee vajalikuks täiustada osa, mis käsitleb tulevast järelevalvet ja hindamist, eeskätt lisades kogutavate andmete näitajad. Samuti palus komitee veelgi selgitada hinnanguid ettevõtjate ja kodanike halduskulude ja säästu kohta. Lõpetuseks palus komitee seoses variantide võrdlemisega lisaselgitusi tulemuslikkuse, tõhususe ja sidususe kohta. Nende ja komitee esitatud muude üksikasjalikumate märkustega on arvestatud mõjuhinnangu lõplikus versioonis. Komitee märkusi on arvesse võetud ka käesolevas ettepanekus. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Kooskõlas komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga (REFIT) tuleks kõigi algatustega, mille eesmärk on muuta kehtivaid ELi õigusakte, püüelda lihtsustamise poole ja püüda saavutada seatud poliitikaeesmärke tõhusamalt. Mõjuanalüüsist on näha, et eelistatud variandi rakendamisel piiratakse eeldatavasti liikmesriikidele tekitatavat üldist koormust. Täiustatud teabevahetus ja sihipärased kontrollid tähendavad töökoormuse kasvu, eelkõige tolliasutustele, kuid küsitletud pädevad asutused leidsid, et lisanduv töökoormus oleks mõõdukas, eriti kuna kontrollid jäävad sihipärasteks ja riskipõhisteks ega muutu süstemaatilisteks. Peale selle moodustab tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvadega kauplemine tühise osa koguimpordist ja -ekspordist. Lube andvate asutuste tehtavad lisakontrollid hõlmavad kohustust süstemaatiliselt kontrollida teiste liikmesriikide keeldumisi, kahtluse korral teha päringuid Schengeni infosüsteemis, teha päringuid Euroopa karistusregistrite infosüsteemis, vastata kehtestatud 60päevase (erandkorras 90päevase) tähtaja jooksul impordiloa taotlusele ja esitada igal aastal statistikat. Peale selle sisaldab ettepanek meetmeid, et vähendada pädevate asutuste töökoormust. Need hõlmavad eelkõige ajutise impordi ja ekspordi jaoks lihtsustatud menetluste kehtestamist, millega vähendatakse sellise lihtsa liikumise jaoks lube andvate asutuste töökoormust; hoiatus- ja signaalrelvade impordisertifikaatide lisamist kesksesse andmebaasi, mis hõlbustab tolliasutuste tehtavaid kontrolle; võimalust anda kolmandale isikule õigus teha pädeva asutuse nimel saatmisjärgseid kontrolle ning impordi- ja ekspordilubade andmise täielikku digitaliseerimist, millega kaotatakse vajadus sisestada andmeid käsitsi ja kontrollida paberil esitatud taotlusi. Kokkuvõttes on lihtsustamine üks ettepaneku peamisi eesmärke. Tähelepanu keskmes ei ole üksnes digitaliseerimine, vaid ka lihtsama ja ühtsema õigusraamistiku loomine, ennekõike kaotades määrusega reguleeritud, tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade ja ühise seisukoha menetlustega hõlmatud, spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks mõeldud tulirelvade vaheline hall ala. Käesolev ettepanek on kohaldatav väikeettevõtjate suhtes, kes moodustavad 90 % asjaomastest ettevõtjatest. Samas langeb 82 % tulirelvade tootmise kogukäibest suurettevõtjate arvele, mistõttu mõjutab ettepanek VKEsid vaid vähesel määral. •Põhiõigused Kuna kõik kavandatud variandid vähendavad ebaseadusliku tulirelvakaubanduse põhjustatavaid ohte, on neil positiivne mõju põhiõiguste harta artiklis 6 sätestatud õigust turvalisusele. Harta artiklis 16 tunnustatakse ettevõtlusvabadust „liidu õiguse ning siseriiklike õigusaktide ja tavade kohaselt“. Käesolev ettepanek ei mõjuta ettevõtlusvabadust, kuna juba praegu tohivad tulirelvadega kaubelda üksnes volitatud relvakaupmehed. Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt ei ole harta artiklis 17 sätestatud õigus omandile absoluutne, vaid selle suhtes kohaldatakse üldist huvi pakkuvate eesmärkide edendamisel proportsionaalseid piiranguid. Ühegi kavandatud variandi rakendamisel ei jäetaks seaduslikke omanikke ilma nende omandist. Sätted, mille alusel poolvalmis tulirelvade ja oluliste osade importimine muude isikute poolt kui litsentseeritud relvakaupmehed on ebaseaduslik, ei ole tagasiulatuva mõjuga (eeldusel, et varem imporditud poolvalmis tulirelvad või osad on kehtiva õigusraamistiku alusel nõuetekohaselt deklareeritud). Peale selle on kavandatud variandid ELi kodanike liikumisvabaduse osas igati kooskõlas harta artikli 45 eesmärkidega, kuna nendega kinnitatakse kodanike võimalust lahkuda sportimise või jahipidamise eesmärgil ajutiselt EList (ja tagasi tulla) koos oma isikliku tulirelvaga. Liikumist peaksid hõlbustama ka täiendavad lihtsustused kollektsionääride ja muuseumide jaoks. Lisaks tuleb isikuandmete töötlemisel alati järgida isikuandmete kaitset käsitlevaid liidu õigusnorme, sealhulgas isikuandmete kaitse üldmäärust. 4.MÕJU EELARVELE Seadusandlik ettepanek mõjutab liidu eelarvet. Käesoleva ettepaneku rakendamise toetamiseks on vaja aastatel 2022–2027 hinnangute kohaselt kokku 4,654 miljonit eurot, sellest 2,904 miljonit eurot halduskulude jaoks, et muu hulgas katta nelja täiendavat ametikohta, mida on vaja kogu mitmeaastase finantsraamistiku perioodi jaoks. Üksikasjalikumat teavet leiab käesolevale ettepanekule lisatud finantsselgitusest. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Kavandatud määruse rakendamine vaadatakse esimest korda läbi ja kohaldamise vahearuanne esitatakse viie aasta jooksul pärast määruse jõustumist. Aruandes hinnatakse, millises ulatuses on liikmesriigid võtnud määruse järgimiseks vajalikke meetmeid. Kümme aastat pärast määruse jõustumist saadetakse Euroopa Parlamendile ja Euroopa Liidu Nõukogule täielik aruanne. Neis kahes aruandes võetakse arvesse aega, mida on vaja digitaliseeritud menetluste täielikuks kasutuselevõtmiseks ja süsteemide ühendamiseks ELi tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonnaga. Aruanded hõlmavad spetsiaalset konsultatsiooni sidusrühmadega, mille eesmärk on hinnata määruse edukust. Selle konsultatsiooni raames hinnatakse asjaomase sektori vaatenurgast seda, millist mõju on avaldanud volitatud ettevõtjate puhul koondloa asendamine üldise ekspordiloaga, lihtsustatud ajutine eksport ja import, vaikimisi transiidiriigiks oleva kolmanda riigi kaudse nõusoleku eeldamine ja menetluste digitaliseerimine.

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus I peatükk. Reguleerimisese, mõisted ja kohaldamisala (artiklid 1–3) Artiklis 1 sätestatakse määruse reguleerimisese ja eesmärk, mis keskendub rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli artikli 10 rakendamisele. Artiklis 2 esitatakse määruses kasutatavate mõistete loetelu. Artiklis 3 sätestatakse määruse kohaldamisala, täpsustades, mis selle alla ei kuulu, nimelt riikidevahelised tehingud või riiklikud veod, tulirelvad, nende olulised osad ja laskemoon, mis on mõeldud relvajõududele, politseile või riigiasutustele, ning antiiksed tulirelvad ja nende koopiad kõnealuses artiklis määratletud tähenduses. Sellega kaotatakse tulirelvade määruse kohaldamisala ja ühise seisukoha kohaldamisala vahele jääv hall ala. II peatükk. Sisenemis- ja impordinõuded (artiklid 4–11) Kõik selle peatüki artiklid lisatakse käesoleva seadusandliku ettepanekuga. Artikliga 4 kehtestatakse erandid liidu tollilihtsustustest ja vähendatud andmestik käesoleva määruse I lisas loetletud tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona kohta. Kuna tulirelvad on tundlik kaup, peaksid tollimenetlused olema võimalikult põhjalikud, et suurendada riskihindamise võimalust. Seepärast on vaja teha kohaldatavatest lihtsustustest erand. Artiklis 5 määratakse kindlaks ettevõtjate ülesanded importimisel. Ettevõtjatele antakse hulk ülesandeid, näiteks peavad nad kontrollima imporditavaid tooteid, hoidma alles kõik tõendid ja dokumendid ning tegema kahtluse või taotluse korral koostööd ametiasutustega. Ülesannete ja rollide selge kindlaksmääramine on oluline selleks, et oleks lihtsam aru saada eri osalejate kohustustest impordiprotseduurides. Artiklis 6 sätestatakse, et igasugused, ka laskekõlbmatuks muudetud tulirelvad tuleb märgistada enne selle importimist ELi vastavalt ELi tulirelvade direktiivile. Lisaks, kui tulirelv on märgistatud vastavalt ÜRO protokollile, kuid mitte vastavalt tulirelvade direktiivile, võidakse tulirelv reeksportida või kohaldada selle suhtes tolliprotseduuri. Kui tulirelval ei ole ei ELi tulirelvade direktiivi ega ÜRO protokolli kohast märgistust, tuleks tulirelv konfiskeerida ja hävitada. Selle sättega tagatakse tulirelva nõuetekohane märgistamine enne selle importimist ELi ning samuti takistatakse selliste tulirelvade edasist levitamist, mis on märgistatud ebaõigelt või ei ole märgistatud ÜRO protokolli kohaselt. Lõppeesmärk on parandada tulirelvade jälgitavust. Artiklis 7 sätestatakse, et iga laskekõlbmatuks muudetud tulirelvaga peab kaasas olema tõend relva laskekõlbmatuks muutmise kohta, nagu on ette nähtud tulirelvade direktiiviga. Kui laskekõlbmatuks muudetud tulirelvaga ei ole seda tõendit kaasas, võib sellise tulirelva suunata tolliprotseduurile või importida seda tulirelvana. Selle sättega hoitakse ära valesti laskekõlbmatuks muudetud tulirelvade import, mis kujutab endast ohtu, kuna need tulirelvad võidakse uuesti laskekõlblikuks muuta. Artikliga 8 kehtestatakse direktiivi (EL) 2019/69 nõuetele vastavate hoiatus- ja signaalrelvade suhtes kohaldatavad impordieeskirjad, nagu kohustus märkida impordiloale, et relva ei ole võimalik ümber ehitada. Sellega reguleeritakse ka komisjoni ja liikmesriikide vahelist teabevahetust selliste hoiatus- ja signaalrelvade kohta, mida ei ole võimalik ümber ehitada. See säte on oluline, et takistada ümberehitatavate hoiatus- ja signaalrelvade importimist ilma tulirelvade puhul nõutava loata. Artiklis 9 määratakse kindlaks, kes võib taotleda impordiluba. Lisaks määratakse selles kindlaks see, kuidas liikmesriigid peavad menetlema taotlusi, keeldumise põhjused ja vajadus teha taotluse esitaja kohta päring Euroopa karistusregistrite infosüsteemis (ECRIS), kandmaks hoolt selle eest, et süüdimõistetud isikud ei saaks tulirelvi importida. Lisaks lubatakse sellega importida poolvalmis tulirelvi ja olulisi osi vaid litsentseeritud relvakaupmeestel ja vahendajatel, mis on tähtis uuendus, millega väheneb märkimisväärselt kodus valmistatud märgistamata või registreerimata tulirelvade (nn kummitusrelvade) oht. Veel sätestatakse selles, et impordiloa taotluse esitamise ja menetlemise eest ei küsita tasu. See säte hõlbustab impordilube käsitlevate eeskirjade ühtlustamist ELis. Artikliga 10 nähakse ette haldusalane lihtsustamine impordilubade valdkonnas, määrates kindlaks impordiprotseduurid, mille puhul ei ole eelnevat impordiluba vaja, ja neile järgneva tollideklaratsiooniga seotud menetluse. See tähendab, et tulirelvaomanikud vabastatakse teatavatel põhjustel, nagu jahipidamine, laskesport ja tulirelvanäitused, impordiloa nõudest ja nad ei pea ajutist vedu eelnevalt registreerima ega küsima sellise liikumise jaoks eelnevat nõusolekut, eeldusel et liikumine ei kesta kauem kui 24 kuud. Sellised tulirelvaomanikud peavad üksnes järgima asjakohaseid tolliprotseduure, mis võimaldavad tollil kontrollida, kas EList ajutiselt eksporditud ja ELi reimporditud tulirelvade kogus ja liik on sama. Selle uue sätte eesmärk on hõlbustada haldusalast lihtsustamist käsitlevate eeskirjade ühtlustamist ELis. See aitab vähendada halduskoormust jahimeeste, laskesportlaste ja kollektsionääride jaoks ning tulirelvade liikumisel seoses näitustega. Artikliga 11 nähakse ette võimalus kinnitada käesoleva määruse I lisas loetletud imporditud tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona kättesaamist. See säte võimaldab eksportivatel kolmandatel riikidel kontrollida tulirelvade tegelikku importi, et avastada vähese impordi korral kõrvalesuunamine. III peatükk. Transiidinõuded (artiklid 12–13) Artiklis 12 määratakse kindlaks ELi-sisese transiidi korral järgitav kord ja vahetatavad dokumendid. See säte edendab tulirelvade ELis liikumise korra ühtlustamist ning võimaldab tolliasutustel ja pädevatel asutustel jälgida kõigi tulirelvade liikumist enne nende tegelikku importimist ELi. Pärast importimist reguleeritakse tulirelvade liikumist tulirelvade direktiiviga. Artiklis 13 määratakse kindlaks välistransiidi korral järgitav kord ja vahetatavad dokumendid. Lisaks sätestatakse selles, et liikmesriigid peavad arvesse võtma riiklikku välis- ja julgeolekupoliitikat, sealhulgas kaalutlusi, mida on käsitletud ühises seisukohas. See säte edendab tulirelvade ELis liikumise korra ühtlustamist ning võimaldab tolliasutustel ja pädevatel asutustel jälgida kõigi tulirelvade liikumist, ehkki asjaomaseid tulirelvi ei impordita tegelikult kunagi ELi. IV peatükk. Ekspordinõuded (artiklid 14–21) Artiklis 14 määratakse kindlaks, kes võib taotleda ekspordiluba. Samuti sätestatakse selles lisakohustus esitada I lisa I osas loetletud A- ja B-klassi tulirelvade puhul lõppkasutaja sertifikaat ning nimetatakse, millist teavet see sertifikaat peab sisaldama. Lisaks määratakse selles kindlaks kord juhuks, kui eksporditav kaup asub ühes või mitmes muus liikmesriigis kui see, kus esitati ekspordiloa taotlus. See säte hõlbustab ekspordilube käsitlevate eeskirjade ühtlustamist ELis. Veel nähakse sellega ette lõppkasutaja sertifikaat kui ennetusmeede, vältimaks tulirelvade kõrvalesuunamist eksportimise ajal või pärast eksportimist. Lõppkasutaja sertifikaadi esitamise nõue ei kehti tulirelvaomanikele, kelle suhtes kohaldatakse artiklites 10 ja 17 sätetatud haldusalaseid lihtsustusi, nagu jahimehed, laskesportlased ja kollektsionäärid, kes on impordi- ja ekspordiloa nõudest vabastatud.

Artiklis 15 sätestatakse, mida liikmesriigid peavad kontrollima enne ekspordiloa andmist: menetluse tähtajad, ühekordse, mitmekordse ja liidu üldise ekspordiloa kehtivusaega käsitlevad eeskirjad ning kohustus kasutada elektroonilist menetlust. Lisaks nähakse sellega ette, et eksportija peab esitama liikmesriigi pädevale asutusele vajalikud dokumendid ning et ekspordiloa taotluse esitamise ja menetlemise eest ei küsita tasu. Veel sätestatakse selles, et komisjon võtab liidu üldise ekspordiloa kehtestamiseks vastu delegeeritud õigusakti. See säte edendab eeskirjade ühtlustamist ELis. Artiklis 16 määratakse kindlaks, millist teavet peavad sisaldama ekspordiluba ja importiva kolmanda riigi välja antav impordilitsents või -luba. Lisaks sätestatakse selles, et tulirelvad, nende olulised osad ja laskemoon peavad olema enne eksportimist märgistatud. Selle sätte eesmärk on parandada tulirelvade jälgitavust. Artikliga 17 nähakse ette haldusalased lihtsustused ekspordilubade valdkonnas, määrates kindlaks ekspordiprotseduurid, mille puhul ei ole eelnevat ekspordiluba vaja, ja neile järgneva tollideklaratsiooniga seotud menetluse. See võimaldab lihtsustada ekspordiprotseduure analoogselt artiklis 10 kirjeldatud impordiprotseduuridega, st tulirelvaomanikud vabastatakse teatavatel juhtudel ekspordiloa nõudest ja nad peavad üksnes järgima asjakohaseid tolliprotseduure, ilma et nad peaksid ajutist vedu eelnevalt registreerima ega küsima sellise liikumise jaoks eelnevat nõusolekut, eeldusel et liikumine ei kesta kauem kui 24 kuud. Sellega kehtestatakse kohustus kasutada Euroopa tulirelvapassi kooskõlas tulirelvadirektiiviga. ELis tegutsevatel tulirelvaomanikel on juba kohustus täita tulirelvadirektiivi nõudeid, mistõttu ei too see säte nende jaoks kaasa täiendavaid kohustusi. Selle asemel tagab see suurema sidususe tulirelvamääruse ja tulirelvadirektiivi vahel, mis omakorda toob suuremat selgust tulirelvaomanikele. Peale selle sätestatakse selles, et liikmesriik võib ekspordi peatada, ning määratakse kindlaks tähtaeg, mille jooksul kolmas riik saab esitada transiidile vastuväiteid. Kuigi käesolevas määruses on juba sätestatud ekspordiprotseduuride haldusalased lihtsustused, ühtlustatakse selle sättega haldusalast lihtsustamist käsitlevaid norme ELis. See aitab vähendada halduskoormust jahimeeste, laskesportlaste ja kollektsionääride jaoks ning tulirelvade liikumisel seoses näitustega. Artiklis 18 sätestatakse, et liikmesriigid peavad ekspordiloa andmise üle otsustades võtma arvesse kõiki asjakohaseid kaalutlusi ja kohustusi. Selle eesmärk on ära hoida relvaembargode ja muude julgeolekukaalutluste eiramine. Artikliga 19 kehtestatakse liikmesriikidele ekspordiloa andmisest keeldumise alused, nõue teha päring ECRISes ja Schengeni infosüsteemis, kohustus teatada keeldumisest, kasutades artiklis 30 osutatud süsteemi, ning kohustus teha selles samas süsteemis päring enne ekspordiloa andmist. Lisaks nähakse sellega ette, et liikmesriigid peavad kontrollima kord aastas, kas lubade tingimused on täidetud. Selle sätte eesmärk on ära hoida ekspordilubade väärkasutus. Artiklis 20 sätestatakse, et eksportijad peavad esitama kahe kuu jooksul tõendi saadetise kättesaamise kohta, ning määratakse kindlaks, milliseid samme tuleb astuda, kui selliseid dokumente ei ole esitatud. Selle sätte eesmärk on veenduda, et eksporditud kaup tõepoolest imporditi ekspordiloal märgitud riiki. Sellega püütakse ära hoida tulirelvade kõrvalesuunamine. Artikliga 21 nähakse ette, et liikmesriik korraldab kahtluse korral saatmisjärgse kontrolli ning et selle kontrolli võib teha kolmas isik. Selle sättega vähendatakse ekspordijärgse kõrvalesuunamise riski. V peatükk. Järelevalve ja kontroll (artiklid 22–25) See peatükk sisaldab palju uusi sätteid. Artiklis 22 keskendutakse pädevusele ja vastutusele määruse rakendamisel. Selles sätestatakse, et määruse täitmise tagamise eest vastutavad pädevad asutused ning et tolliasutused vastutavad riskianalüüsil põhinevate kontrollide eest. Selle sättega selgitatakse liikmesriikide pädevate asutuste erinevaid rolle määruse rakendamisel. Artikliga 23 nähakse ette teabevahetus ja koostöö eri ametiasutuste seas. Selle sätte eesmärk on luua tolliasutuste ja lube andvate pädevate asutuste vahel parem side. Artiklis 24 sätestatakse importija ja eksportija kohustus tõendada tolliformaalsuste täitmisel loa olemasolu. Lisaks nähakse sellega ette, et liikmesriik võib peatada impordi või ekspordi kümneks tööpäevaks. Selle sätte eesmärk on hõlbustada tollikontrolli ja riskihindamist. Artiklis 25 kirjeldatakse tolliasutuste kohustusi lähtuvalt kontrolli tulemustest. Selles sätestatakse, et ebaseadusliku saadetise avastamise korral peab tolliasutus teavitama pädevaid asutusi. Samuti nimetatakse selles, millist teavet tuleb jagada Europoli turvalise teabevahetusvõrgu kaudu ebaseadusliku kauplemise kahtluse ja konfiskeerimise korral. See säte on oluline, et hõlbustada tulirelvade importimisel ja eksportimisel tulirelvade konfiskeerimise kohta teabe vahetamist. VI peatükk. Digitaliseerimine ja halduskoostöö (artikli 26–29) Käesoleva seadusandliku ettepanekuga suurendatakse märkimisväärselt digitaliseerimist ja halduskoostööd. Artikliga 26 kehtestatakse liikmesriikidele kohustus säilitada teavet tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona kohta vähemalt kakskümmend aastat. Selle eesmärk on parandada tulirelvade jälgitavust. Artiklis 27 sätestatakse, et liikmesriigid peavad esitama igal aastal komisjonile statistikat, ja määratakse kindlaks selle statistika sisu. See säte võimaldab pidevalt jälgida arengusuundumusi impordi ja ekspordi valdkonnas. Pikas plaanis võimaldab see avastada ohte ja aitab välja kujundada poliitikat. Artikliga 28 nähakse ette elektroonilise lubade andmise süsteemi loomine ja selle süsteemi vastastikune ühendamine ELi tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonnaga, et hõlbustada teabevahetust tolliasutuste ja pädevate asutuste vahel, ent samuti lihtsustada impordi- ja ekspordiloa taotlemise menetlust. Selle sättega nähakse ette menetluste digitaliseerimine, millega väheneb ettevõtjate ja liikmesriikide pädevate asutuste halduskoormus. Ettevõtjate ja füüsiliste isikute registreerimist elektroonilises litsentsisüsteemis nõutakse üksnes juhul, kui neil on vaja taotleda impordi- või ekspordiluba. Sellest tulenevalt ei pea süsteemis registreerima tulirelvaomanikke, kelle suhtes kohaldatakse artiklites 10 ja 17 sätetatud haldusalaseid lihtsustusi, nagu jahimehed, laskesportlased ja kollektsionäärid, kes on impordi- ja ekspordiloa nõudest vabastatud. Artiklis 29 kirjeldatakse turvalise süsteemi loomist, millega vahetada teavet impordi- või ekspordiloa andmisest keeldumise kohta. See säte võimaldab lube andvatel pädevatel asutustel kindlaks teha isikud, kes otsivad ELi eri paigust soodsaimat võimalust saada impordi- või ekspordiluba. VII peatükk. Üld- ja lõppsätted (artiklid 29–40) Artiklis 30 sätestatakse, et liikmesriigid võtavad meetmeid selle tagamiseks, et nende loa andmise menetlused on turvalised. Artiklis 31 sätestatakse, et liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, võimaldamaks oma pädevatel asutustel koguda teavet ning teha impordi- ja ekspordikontrolle, et tagada määruse nõuetekohane kohaldamine.

Artiklis 32 sätestatakse, et liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva määruse rikkumise korral kohaldatavate karistuste kohta. Artikliga 33 luuakse impordi ja ekspordi koordineerimise rühm ning määratakse kindlaks, kes peavad selles rühmas esindatud olema ja millised on selle rühma ülesanded. Artiklis 34 sätestatakse liikmesriikide kohustus teavitada komisjoni käesoleva määruse rakendamisel vastu võetud meetmetest ning teavitada teisi liikmesriike ja komisjoni vastutavatest liikmesriigi pädevatest asutustest. Samuti kehtestatakse sellega määruse rakendamise läbivaatamise tähtajad. Artikliga 35 antakse komisjonile õigus võtta mitmes küsimuses vastu delegeeritud õigusakte. Artikliga 36 kehtestatakse nende delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise kord. Artikliga 37 kehtestatakse rakendusaktide vastuvõtmise kord. Artiklis 38 sätestatakse nõuded, mida kohaldatakse üleminekuperioodil enne artiklis 28 osutatud elektroonilise lubade andmise süsteemi ning artiklis 29 osutatud impordi- ja ekspordiloa andmisest keeldumise kohta teabe vahetamise süsteemi loomist. Artikliga 39 tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 258/2012 ja artiklis 40 sätestatakse käesoleva määruse jõustumine. Käesoleva määruse lisad I lisas loetletakse käesoleva määrusega hõlmatud tulirelvad, nende olulised osad, laskemoon ning hoiatus- ja signaalrelvad koos CN-koodidega. II lisas esitatakse impordiloa vormi näidis. III lisas esitatakse ekspordiloa vormi näidis. IV lisas loetletakse teave, mis tuleb esitada lõppkasutaja sertifikaadis, ja V lisa sisaldab vastavustabelit. 🡻 (EL) nr 258/2012 (kohandatud) ⇨ uus 2022/0288 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS ⇨ tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona impordi, ekspordi ja transiidi kohta ⇦, millega rakendatakse rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (ÜRO tulirelvade protokoll) artiklit 10 ning kehtestatakse tulirelvade, nende osade ja laskemoona ekspordilubade andmise menetlus ning importi ja transiiti käsitlevad meetmed (uuesti sõnastatud) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid ⇨ 33 ja ⇦ 207, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist: ⇩ uus (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 258/2012 tuleb teha mitmeid muudatusi. Selguse huvides tuleks kõnealune määrus uuesti sõnastada. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 1 (kohandatud) (2)Vastavalt nõukogu 16. oktoobri 2001. aasta otsusele 2001/748/EÜ, mis käsitleb rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsioonile lisatud tulirelvade, nende osade, lisaseadiste ja laskemoona ebaseadusliku valmistamise ja nendega kauplemise vastu võitlemise ÜRO protokolli allakirjutamist Euroopa Ühenduse nimel, kirjutas komisjon kõnealusele ⌦ rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsioonile lisatud tulirelvade, nende osade, lisaseadiste ja laskemoona ebaseadusliku valmistamise ja nendega kauplemise vastu võitlemise ⌫ ⌦ ÜRO ⌫ protokollile (edaspidi „ÜRO tulirelvade protokoll“) ühenduse Euroopa Liidu nimel alla 16. jaanuaril 2002. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 2 ⇨ uus (3)ÜRO tulirelvade protokoll, mille eesmärk on edendada, hõlbustada ja tugevdada protokolliosaliste koostööd, et ära hoida tulirelvade, nende osade ⇨ oluliste osade ⇦ ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega kauplemist, jõustus 3. juulil 2005. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 5 (kohandatud) Oma 18. juuli 2005. aasta teatises meetmetest lõhkeainete, detonaatorite, pommide valmistamiseks vajalike seadmete ja tulirelvade julgeoleku tõhustamiseks (5) teatas komisjon kavatsusest rakendada ÜRO tulirelvade protokolli artiklit 10 osana meetmetest, mis tuleb võtta selleks, et liidul oleks võimalik kõnealune protokoll sõlmida. ⇩ uus (4)Liit võttis ÜRO tulirelvade protokolli rakendamiseks vastu määruse (EL) nr 258/2012. Liit ratifitseeris ÜRO tulirelvade protokolli nõukogu otsusega 2014/164/EL. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 6 (5)ÜRO tulirelvade protokolliga nõutakse protokolliosalistelt haldusmenetluste või -süsteemide kehtestamist või parandamist tulirelvade valmistamise, märgistamise, impordi ja ekspordi tõhusaks kontrollimiseks.

🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 8 ⇨ uus (6)Käesolevat määrust ei tuleks kohaldada spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks ⇨ relvajõududele ⇦ mõeldud tulirelvade, nende osade, oluliste osade ja laskemoonaga ⇨ tehtavate tehingute ⇦ suhtes. ÜRO tulirelvade protokolli artikli 10 nõuete täitmiseks võetud meetmeid tuleks kohandada, et näha ette tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade suhtes kohaldatav lihtsustatud menetlus. Seetõttu tuleks tagada kaupade saatmiseks mitmekordse loa andmise, transiiti käsitlevate meetmete ja seaduslikel eesmärkidel toimuva ajutise ⇨ impordi ja ⇦ ekspordi teatav lihtsustamine. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 9 (kohandatud) (7)Käesolev määrus ei mõjuta liikmesriikide olulisi julgeolekuhuve käsitleva Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 346 kohaldamist, samuti ei ole käesoleval määrusel mingit mõju Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiivile 2009/43/EÜ (kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo tingimuste lihtsustamise kohta) nõukogu 18. juuni 1991. aasta direktiivile 91/477/EMÜ (relvade omandamise ja valduse kontrolli kohta) ⌦ ega direktiivile (EL) 2021/555 ⌫. Lisaks ei kohaldata ÜRO tulirelvade protokolli ja sellest tulenevalt ka käesolevat määrust riikidevaheliste tehingute ega riiklike vedude suhtes juhtudel, mil protokolli kohaldamine rikuks osalisriigi õigust võtta kooskõlas ÜRO hartaga meetmeid riikliku julgeoleku huvides. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 10 (kohandatud) ⇨ uus (8)Direktiivis 91/477/EMÜ ⌦ (EL) 2021/555 ⌫ käsitletakse tsiviilkasutuseks mõeldud tulirelvade vedu liidu territooriumil, samas kui käesolevas määruses keskendutakse meetmetele, mis käsitlevad tulirelvade ⇨ importi ja ⇦ eksporti liidu tolliterritooriumilt kolmandatesse riikidesse või nende territooriumi kaudu. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 11 (kohandatud) ⇨ uus (9)Kolmandatest riikidest imporditud tulirelvade, nende osade, oluliste osade, laskemoona ⇨ ning hoiatus- ja signaalrelvade ⇦ suhtes kehtib liidu õigus, eelkõige direktiivi 91/477/EMÜ ⌦ (EL) 2021/555 nõuded. ⌫ 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 17 (kohandatud) (10)Käesolev määrus ei piira nõukogu määrusega (EÜ) nr 428/2009 ⌦ Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2021/821 ⌫ kehtestatud liidu korda kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimiseks. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 18 (kohandatud)

⇨ uus (11)Käesolev määrus on ⌦ peaks olema ⌫ kooskõlas muude asjakohaste sätetega, mis käsitlevad sõjaliseks otstarbeks kasutatavaid tulirelvi, nende osi, olulisi osi ja laskemoona, julgeolekustrateegiaid, väike- ja kergrelvadega ebaseaduslikku kauplemist ning sõjatehnoloogia eksporti, sealhulgas nõukogu ühise seisukohaga 2008/944/ÜVJP (8. detsembri 2008. aasta millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad) ⇨ ja nõukogu otsusega (ÜVJP) 2021/38 . ⇦ 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 15 (kohandatud) (12)Liit on vastu võtnud tollieeskirjad, mis on sätestatud nõukogu 12. oktoobri 1992. aasta määruses (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik) (EL) nr 952/2013 ja selle rakendussätetes, mis on kehtestatud komisjoni määrusega (EMÜ) nr 2454/93. komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2015/2446 , Arvesse tuleks võtta ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta määrust (EÜ) nr 450/2008 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ajakohastatud tolliseadustik)), mille sätteid kohaldatakse etapikaupa vastavalt nimetatud määruse (EL) nr 952/2013 artiklile 188 288. Käesoleva määrusega ei kitsendata mingil viisil ühenduse tolliseadustiku ja selle rakendussätetega ⌦ määrusega (EL) nr 952/2013 ja komisjoni delegeeritud määrusega (EL) 2015/2446 ⌫ ettenähtud ega neist tulenevaid volitusi. ⇩ uus (13)Mitu mõistet on kopeeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist (EL) 2021/555 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusest (EL) nr 952/2013. ⇩ uus (14)Kohaldatavate tollialaste õigusaktide kohaselt ei saa tulirelva deklareerida suuliselt. (15)Pädevad asutused peaksid saama teabe ATA-märkmiku kasutamise kohta. ATA on süsteem, mis võimaldab kaupade vaba liikumist üle piiride ning imporditollimaksu- ja impordimaksuvaba ajutist importi tolliterritooriumile. Kaupade kohta käib ühtne dokument, mida nimetatakse ATA-märkmikuks ja millel on rahvusvahelise garantiisüsteemi tagatis. Tolliformaalsuste selline lihtsustamine ei tohiks vähendada läbipaistvust. ⇩ uus (16)Tulirelvi, nende olulisi osi ja laskemoona tuleks vabasse ringlusse lubada vaid siis, kui need on nõuetekohaselt märgistatud vastavalt tulirelvade direktiivile. Kuni sellise märgistamiseni peaksid importijad suunama tulirelvad mõnele muule tolliprotseduurile, näiteks tolliladustamisse või vabatsooni, ning selle protseduuri ajal võivad nad täita märgistamisnõude kas oma valdustes või muus vastava loaga kohas, näiteks riiklikus katse- või kontrolliasutuses, kooskõlas liidu tollialaste õigusaktidega. (17)Kui tulirelvad ja nende olulised osad ei ole nõuetekohaselt märgistatud vastavalt ÜRO tulirelvade protokolli artiklile 8 või tulirelvade direktiivile, võib liikmesriik otsustada arestitud tulirelvad importija kulul hävitada. (18)Laskekõlbmatuks muudetud tulirelvi tohiks vabasse ringlusse lubada ainult siis, kui nendega on kaasas tõend laskekõlbmatuks muutmise kohta ja kui need on märgistatud vastavalt rakendusmääruse (EL) 2015/2403 artiklile 5. Kuni sellise tõendi kättesaamiseni või korrektse märgistamiseni peaksid importijad suunama laskekõlbmatuks muudetud tulirelvad mõnele muule tolliprotseduurile, näiteks tolliladustamisse või vabatsooni, ning selle protseduuri ajal võivad nad taotleda, et direktiivi (EL) 2021/555 artikli 15 kohaselt määratud kontrollimisasutus kontrolliks laskekõlbmatuks muutmist ja tõendi väljastamist vastavalt komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/2403 artiklile 3. (19)Mitte tulirelvadeks, vaid hoiatus- ja signaalrelvadeks võiks lugeda üksnes hoiatus- ja signaalrelvi, mis vastavad komisjoni rakendusdirektiivi (EL) 2019/69 nõuetele. Seadmed, mille saab hõlpsasti kohandada tulirelvaks, tuleks alati liigitada tulirelvaks vastavalt tollinomenklatuurile ja toll peaks neid käsitama tulirelvadena. Kõrvalesuunamise riski ärahoidmiseks tuleb tagada, et riikide tolliasutuste tegevus impordil hoiatus- ja signaalrelvadena deklareeritud seadmete liigitamisel oleks järjepidev. (20)Risk, et lõpetamata ja märgistamata toodetest valmistatakse ebaseaduslikult tulirelvi, on suur ja seepärast peaks poolvalmis tulirelvi ja olulisi osi olema lubatud importida üksnes nõuetekohaselt litsentseeritud relvakaupmeestel ja vahendajatel. (21)Impordiloa taotleja karistusregistri andmeid tuleks nõukogu raamotsusega 2009/315/JSK loodud Euroopa karistusregistrite infosüsteemis (ECRIS) kontrollida sama rangelt nagu ekspordiloa taotleja puhul. Eeskätt peaksid pädevad asutused kontrollima, kas imporditud tulirelvad on Schengeni infosüsteemis ja Interpoli andmebaasis iARMS registreeritud kadunud, varastatud või muul viisil arestimiseks otsitavate tulirelvadena.

(22)Kui isiku karistusregistris on andmed nõukogu raamotsuse 2002/584/JSK artikli 2 lõikes 2 loetletud kuriteo kohta, peaks see olema põhjus keelata tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona import. (23)Ajutiseks impordiks deklareeritud tulirelvade kohta käiv teave peaks olema selgelt sõnastatud, et toll ja pädevad asutused saaksid tolliprotseduuriga tõhusalt edasi minna, mis piiraks ohtu, et tulirelvad jäävad ebaseaduslikult liidu tolliterritooriumile. (24)Et haldusmenetlusi hõlbustada, tuleks ajutise impordi ja reekspordi või ajutise ekspordi ja reimpordi tollideklaratsiooni käsitada ajutise impordi ja reekspordi või reimpordi jaoks ettenähtud impordi- või ekspordiloana. Sellest tulenevalt vabastatakse tulirelvaomanikud, kelle suhtes kohaldatakse konkreetsel juhul haldusalaseid lihtsustusi, impordi- ja ekspordiloa nõudest. (25)Kuna esineb oht, et ELi-välistest riikidest pärit tulirelvad, nende olulised osad, laskemoon või hoiatus- ja signaalrelvad, mille sihtkoht on mõnes teises ELi-välises riigis, suunatakse liidus toimuva välistransiidi käigus kõrvale, peaksid toll ja pädevad asutused andma selliseks välistransiidiprotseduuriks liidu territooriumil selge loa enne, kui see liidu tolliterritooriumil aset leiab. (26)Õiguskindluse ja prognoositavuse parandamiseks tuleks transiidiriigiks oleva kolmanda riigi nõusolek lugeda antuks, kui transiidi kohta ei ole 20 tööpäeva jooksul saadud vastuväiteid. Liikmesriikide otsus nõuda sõnaselget nõusolekut peaks olema kõigi ettevõtjate jaoks läbipaistev. (27)Sihtkohaks olevasse kolmandasse riiki importimise tõendite kohta kehtivaid norme on vaja ühtlustada. Seepärast peaksid eksportijad olema kohustatud esitama ekspordiloa väljastanud pädevale asutusele tõendid tulirelvi, nende olulisi osi või laskemoona sisaldava saadetise kättesaamise kohta impordiriigiks olevas kolmandas riigis; eeskätt tuleks selleks esitada asjaomast importi käsitlevad tollidokumendid. (28)Eksportijad peaksid saama kasutada ekspordiluba, mis kehtib kuni kolm aastat, seda ka juhul, kui see kattub mitme järjestikuse lühiajalise impordiloaga, mille on väljastanud importivad ELi-välised riigid. (29)Tuleb tagada, et ekspordiloa tingimused oleksid jätkuvalt täidetud kogu loa kehtivusaja jooksul, nii nagu Euroopa Liidus tulirelva omandamise või omamise loa puhul vastavalt direktiivile (EL) 2021/555. (30)Et hoida ära kõrvalesuunamise ohtu ja piirata samas halduskoormust, on vaja uurida kahtlasi olukordi, kus liikmesriigid peaksid taotlema sihtriigiks oleva kolmanda riigi ametivõimude kinnitust kättesaamise kohta. (31)Tuleks selgitada, millised on pädevate asutuste kohustused seoses saatmisjärgse kontrollimisega. Halduskoormus, mille selline kontrollimine liikmesriikidele tekitab, võib õigustada nõukogu määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 20 kohaldamist. Ühtlasi on selleks vaja, et kolmandaid isikuid saaks usaldada tegema saatmisjärgset kontrollimist liikmesriikide nimel, eeskätt nõukogu otsuse (ÜVJP) 2019/2191 rakendamise kaudu. (32)Liikmesriigid peaksid käesoleva määruse rakendamiseks andma pädevatele asutustele juurdepääsu Euroopa karistusregistrite infosüsteemile (ECRIS). (33)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2018/1862 artiklis 47 on sätestatud tulirelvade registreerimisega tegelevate teenistuste juurdepääs teise põlvkonna Schengeni infosüsteemile (SIS II). Käesoleva määruse rakendamisel tuleks tolliasutusi käsitada tulirelvade registreerimisega tegelevate teenistustena. (34)Tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona jälgitavuse tagamiseks on äärmiselt oluline anda tollile juurdepääs Europoli turvalisele teabevahetusvõrgule (SIENA). Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2016/794 kohaldavad liikmesriigid peaksid andma sellise juurdepääsu. (35)Et kasutada liidu turule sisenevate või sealt väljuvate I lisas loetletud tulirelvade, nende oluliste osade, laskemoona ning hoiatus- ja signaalrelvade puhul artikli 22 lõikes 6 osutatud riskipõhist lähenemisviisi ning tagada, et kontrollimine on tulemuslik ja toimub kooskõlas käesoleva määruse nõuetega, teevad komisjon, pädevad asutused ja toll tihedat koostööd ja vahetavad teavet. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 3 (36)Tulirelvade liikumise jälgimise hõlbustamiseks ja tõhusaks võitluseks tulirelvade, nende osade, oluliste osade ja laskemoonaga ebaseadusliku kauplemise vastu on vaja parandada teabevahetust liikmesriikide vahel, eelkõige olemasolevate sidekanalite tõhusama kasutamise abil. ⇩ uus (37)Vastavalt määruse (EL) nr 952/2013 artiklile 128 peaks esimene sisenemistolliasutus enne tulirelvade, nende oluliste osade, laskemoona ning hoiatus- ja signaalrelvade saabumist tagama, et julgeoleku ja ohutuse eesmärgil tehakse sisenemise ülddeklaratsiooni põhjal riskianalüüs, ja võtma selle riskianalüüsi tulemuste põhjal vajalikud meetmed.

🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 4 (38)Isikuandmeid tuleb töödelda kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/679 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2018/1725 . 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 12 (39)Tuleks tagada kooskõla liidu õigusaktide alusel kehtivate andmete säilitamist käsitlevate sätetega. ⇩ uus (40)Teabe tulemusliku liikumise tagamiseks peaksid kõik pädevad asutused olema ühendatud määrusega (EÜ) nr 515/97 loodud tolliinfosüsteemi ning pädevate asutuste koostatud või vahetatavad andmed peaksid olema ühilduvad ja võrreldavad. (41)Tuleb märkida, et Schengeni õigustik sisaldab täitevkomitee 28. aprilli 1999. aasta otsust ebaseadusliku tulirelvakaubanduse kohta (CH/Com-ex (99) 10) ning selle kohaselt peavad liikmesriigid esitama iga aasta 31. juuliks statistika koostamise ühistabeli põhjal oma riigi aastaandmed eelmise aasta ebaseadusliku tulirelvadega kauplemise kohta. Lisaks soovitas komisjon 2018. aastal, et liikmesriigid peaksid koguma üksikasjalikke statistilisi andmeid eelmise aasta tulirelvade ekspordi ja impordi lubade, lubade andmisest keeldumiste, koguste ja väärtuste kohta päritolu või sihtriigi kaupa ning esitama selle statistika komisjonile. (42)Käesoleva määruse täitmise üldist tagamist hõlbustab käesoleva määrusega loodava elektroonilise litsentsisüsteemi ning [lisada vastav pealkiri ja joonealuses märkuses esitatav teave kohe pärast dokumendi vastuvõtmist] loodud Euroopa Liidu tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonna sidumine. Elektroonilise litsentsisüsteemiga nähakse muu hulgas ette selliste ettevõtjate ja füüsiliste isikute registreerimine, kellel on vastavalt tulirelvade direktiivile lubatud valmistada, omandada, omada või vallata tulirelvi, nende olulisi osi, laskemoona või hoiatus- ja signaalrelvi või nendega kaubelda. Nad peavad registreeruma enne impordi- või ekspordiloa taotlemist. Sellest tulenevalt ei pea tulirelvaomanikke, kelle suhtes kohaldatakse lihtsustatud haldusmenetlust, süsteemis registreerima. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 13 (43)Käesoleva määruse nõuetekohase kohaldamise tagamiseks peaks liikmesriigid võtma meetmeid, mis annavad pädevatele asutustele asjakohased volitused. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 7 (44)ÜRO tulirelvade protokolli järgimine nõuab ka tulirelvade, nende osade, oluliste osade ja laskemoona ebaseadusliku valmistamise või nendega ebaseadusliku kauplemise kriminaliseerimist ning meetmete võtmist, mille alusel on võimalik konfiskeerida esemeid, mis on ebaseaduslikult valmistatud või millega kaubeldi ebaseaduslikult. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 16 (45)Liikmesriigid peaksid kehtestama eeskirjad käesoleva määruse rikkumiste eest kohaldatavate karistuste kohta ja tagama nende rakendamise. Karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad.

⇩ uus (46)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2019/1937 kehtestatud rikkumisest teavitajate kaitse korda tuleks kohaldada ka isikute suhtes, kes teatavad tulirelvade impordi ja ekspordiga seotud õigusnormide rikkumisest. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 14 (kohandatud) ⇨ uus (47)Selleks et ⇨ kehtestada poolvalmis tulirelvade ja oluliste osade tehnilised näitajad, muuta käesoleva määruse II ja III lisa ning ⇦ hallata nimekirja tulirelvadest, nende osadest, olulistest osadest ja, laskemoonast ⇨ ning hoiatus- ja signaalrelvadest ⇦, milleks käesoleva määruse alusel on nõutav luba, peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte, et viia käesoleva määruse I lisa vastavusse nõukogu 23. juuli 1987. aasta määruse (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) I lisaga ja direktiivi 91/477/EMÜ (EL) 2021/555 I lisaga ⇨ ning kehtestada poolvalmis tulirelvade ja nende oluliste osade tehnilised näitajad ja kohandada käesoleva määruse II ja III lisa tolliprotseduuride digitaliseerimise ja muutmisega ⇦ . On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ⇨ ning et need konsultatsioonid toimuksid kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. ⇦ ⇩ uus (48)Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 291. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 19 (49)Komisjon ja liikmesriigid peaksid teatama üksteisele käesoleva määruse alusel võetud meetmetest ja edastama üksteisele muu nende käsutuses oleva käesoleva määrusega seotud asjakohase teabe. 🡻 (EL) nr 258/2012, põhjendus 20 (kohandatud) (50)Käesolev määrus ei takista ⌦ ei tohiks takistada ⌫ liikmesriike rakendamast oma põhiseaduslikke norme, mis käsitlevad üldsuse juurdepääsu ametlikele dokumentidele, võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 1049/2001 (üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele), 🡻 (EL) nr 258/2012 (kohandatud) ⇨ uus ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

REGULEERIMISESE, MÕISTED JA KOHALDAMISALA Artikkel 1

⌦ Reguleerimisese ⌫ Käesoleva määrusega kehtestatakse eeskirjad tulirelvade, nende osade, oluliste osade, ja laskemoona ⇨ ning hoiatus- ja signaalrelvade ⇦ ⇨ impordi- ja ⇦ ekspordilubade andmise menetluse ning importi, ⇨ eksporti ⇦ ja transiiti käsitlevate meetmete kohta, et rakendada rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni täiendava tulirelvade, nende osade ja laskemoona ebaseaduslikku valmistamist ja nendega ebaseaduslikku kauplemist tõkestava ÜRO protokolli (edaspidi „ÜRO tulirelvade protokoll“) artiklit 10. Artikkel 2

⌦ Mõisted ⌫ Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: 1.„tulirelv“ – I lisas osutatud igasugune kaasaskantav relvarauaga relv, mis laengu toimel laseb välja haavli, kuuli või lendkeha või mis on selleks ette nähtud või mida on võimalik selleks kohandada. Eset saab kohandada haavli, kuuli või lendkeha väljalaskmiseks laengu toimel, kui (a)sellel on tulirelva väljanägemine ja (b)seda saab vastavalt kohandada tänu selle konstruktsioonile või valmistamismaterjalile; (2)„osad“ – I lisas osutatud mis tahes osa või varuosa, mis on spetsiaalselt tulirelva jaoks konstrueeritud ja vajalik selle kasutamiseks, sealhulgas relvaraud, relvaraam, relva lukukoda, püstolikelk, trummel, lukk või kaitseriiv, ning mis tahes seadis, mis on valmistatud või kohandatud tulistamisel tekkiva heli summutamiseks; ⇩ uus 2.„identsed relvad“ – relvad, mille tehnilised näitajad on tootja, kaubamärgi või margi, liigi, mudeli, materjali, kaliibri ja toimimise poolest identsed; 🡻 (EL) nr 258/2012 ⇨ uus 3.„olulised osad“ – tulirelva lukustusmehhanism, padrunipesa ja relvaraud, ⇨ raam, lukukoda, hõlmates vajaduse korral nii lukukoja kui ka relvaraami, püstolikelk, trummel, lukk ja sulgur ⇦ , mis eraldi esemetena kuuluvad samasse klassi kui tulirelv, mille külge need on kinnitatud või mille külge kinnitamiseks need on mõeldud;

⇩ uus 4.„poolvalmis tulirelvad“ – tulirelvad, mis ei ole valmis vahetuks kasutamiseks ja mille kuju või kontuur sarnaneb valmis tulirelva omaga ning mida saab kasutada üksnes selleks, et töödelda neist valmis tulirelv, kui just pole tegemist erandjuhuga; 5.„poolvalmis olulised osad“ – olulised osad, mis ei ole valmis vahetuks kasutamiseks ja mille kuju või kontuur sarnaneb valmis olulise osa omaga ning mida saab kasutada üksnes selleks, et töödelda neist valmis oluline osa, kui just pole tegemist erandjuhuga; 🡻 (EL) nr 258/2012 ⇨ uus 64. „laskemoon“ – terviklaeng või selle komponent, sealhulgas I lisas osutatud tulirelvas kasutatav padrunikest, süüte- või paiskelaeng, kuul või lendkeha, tingimusel et nimetatud komponentide jaoks on asjaomases liikmesriigis vajalik luba; 75. „laskekõlbmatuks muudetud tulirelv“ – tulirelva määratlusele vastav ese, mis on ⇨ vastavalt rakendusmäärusele (EL) 2015/2403 ⇦ muudetud lõplikult kasutuskõlbmatuks kahjutustamisega, mis tagab, et tulirelva kõik olulised osad on muudetud jäädavalt kasutamatuks ning et neid ei ole võimalik taaskomplekteerimiseks eemaldada, asendada või muuta;. Liikmesriigid võtavad vastu kõik vajalikud sätted, et kõnealuseid kahjutustamise meetmeid kontrolliks pädev asutus. Liikmesriigid näevad ette, et nimetatud kontrollimise raames antakse tulirelva laskekõlbmatuks muutmise kohta välja tõend või muu dokument või tehakse tulirelvale sellekohane selgesti nähtav märge; ⇩ uus 8. „hoiatus- ja signaalrelvad“ – seadmed, millel on padrunipesa, mis on kavandatud üksnes paukpadrunite, ärritavate või muude toimeainete või pürotehnilise signaali andmiseks mõeldud laskemoonaga tulistamiseks ning mida ei ole võimalik ümber ehitada laengu toimel haavli, kuuli või lendkeha väljalaskmiseks; 🡻 (EL) nr 258/2012 97. „isik“ – füüsiline isik, juriidiline isik, ja kui kehtivad eeskirjad seda ette näevad, isikute ühendus, kes saab teha õigustoiminguid, kuid kellel puudub juriidilise isiku õiguslik seisund; 109. „liidu tolliterritoorium“ – territoorium määruse (EMÜ) nr 2913/92 (EL) nr 952/2013 artikli 4 3 tähenduses; ⇩ uus 11. „liidu kaup“ – kaup, mis kuulub mõne järgmise kategooria alla: (a)täielikult liidu tolliterritooriumil saadud kaup, mis ei hõlma väljaspool liidu tolliterritooriumi asuvatest riikidest või territooriumidelt imporditud kaupa; (b)väljastpoolt liidu tolliterritooriumi asuvatest riikidest või territooriumidelt liidu tolliterritooriumile toodud ja vabasse ringlusse lubatud kaup;

(c)ainult punktis b osutatud kaubast või punktides a ja b osutatud kaubast liidu tolliterritooriumil saadud või toodetud kaup; 12. „liiduväline kaup“ – määruse (EL) nr 952/2013 artikli 5 punktis 23 nimetamata kaup või kaup, mis on kaotanud liidu kauba tollistaatuse; 13. „toll“ – määruse (EL) nr 952/2013 artikli 5 punktis 1 osutatud asutused; 14. „tolliasutus“ – asutus, kus võib täita kõiki või osa tollialastes õigusaktides ettenähtud formaalsusi; 15. „tollialased õigusaktid“ – määruse (EL) nr 952/2013 artikli 5 punktis 2 osutatud õigusaktide kogum; 16. „tolliformaalsused“ – kõik toimingud, mida isik ja tolliasutused peavad tegema tollialaste õigusaktide täitmiseks; 17. „tollikontroll“ – tolliasutuste eritoimingud, mille eesmärk on tagada kooskõla tollialaste õigusaktide ja muude õigusaktidega, mis käsitlevad liidu tolliterritooriumi ja sellest territooriumist väljaspool asuvate riikide või territooriumide vahel liikuva kauba sisenemist, väljumist, transiiti, liikumist, ladustamist ja lõppkasutust ning liiduvälise kauba ja lõppkasutusprotseduurile suunatud kauba liidu tolliterritooriumil liikumist ja olemasolu; 18. „tollideklaratsioon“ – toiming, millega isik avaldab ettenähtud vormis ja viisil soovi suunata kaup teatavale tolliprotseduurile, vajaduse korral koos viitega mis tahes erikorra kohaldamiseks; 19. „impordideklaratsioon“ – dokument, millega isik väljendab ettenähtud vormis ja viisil oma kavatsust suunata tulirelvad, nende olulised osad ja laskemoon impordiprotseduurile; 🡻 (EL) nr 258/2012 2010. „ekspordideklaratsioon“ – dokument, millega isik väljendab ettenähtud vormis ja viisil oma kavatsust suunata tulirelvad, nende osad, olulised osad ja laskemoon ekspordiprotseduurile; ⇩ uus 21. „sisenemine“ – liiduvälise kauba toomine liidu tolliterritooriumile sisenemise ülddeklaratsiooni alusel, et lasta see kaup vabasse ringlusse või suunata eriprotseduuridele vastavalt määrusele (EL) nr 952/2013; 22. „import“ – kaupade vabasse ringlusse lubamine, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 952/2013 artiklis 201, või liidu kaupade reimport pärast ajutist eksporti, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 952/2013 artiklis 259; 23. „importija“ – isik, kelle asukoht on liidu tolliterritooriumil ja kes esitab impordideklaratsiooni või ajutise impordi deklaratsiooni enda nimel või kelle nimel selline deklaratsioon esitatakse; 🡻 (EL) nr 258/2012 246. „eksport“:

(a)ekspordiprotseduur määruse (EMÜ) nr 2913/92 (EL) nr 952/2013 artikli 161 269 tähenduses; (b)reeksport määruse (EMÜ) nr 2913/92 (EL) nr 952/2013 artikli 182 270 tähenduses, mis ei hõlma kaupu, mis liiguvad välistransiidiprotseduuri alusel, nagu on osutatud kõnealuse määruse artiklis 91, kui ükski nimetatud määruse artikli 182 lõikes 2 osutatud reekspordi formaalsus ei ole täidetud; ⇩ uus 25. „väljumine“ – kaupade väljumine Euroopa Liidu tolliterritooriumilt; 🡻 (EL) nr 258/2012 (kohandatud) ⇨ uus 268. „eksportija“ – isik, kelle asukoht on liidu ⇨ tolliterritooriumil ⇦ ja kes esitab ekspordideklaratsiooni või ⌦ ajutise ekspordi deklaratsiooni enda nimel või kelle nimel selline deklaratsioon esitatakse ⌫ kelle nimel see esitatakse, st isik, kellel on deklaratsiooni aktsepteerimise ajal leping kolmanda riigi kaubasaajaga ning kellel on õigus teha otsus kauba saatmise kohta väljapoole liidu tolliterritooriumi. Kui ekspordilepingut ei ole sõlmitud või kui lepingupool ei tegutse iseenda nimel, on eksportija isik, kellel on õigus teha otsus kauba saatmise kohta väljapoole liidu tolliterritooriumi. ⇩ uus 27. „ettevõtja“: (a)valmistaja, relvakaupmees või vahendaja, kelle asukoht on liidu tolliterritooriumil; (b)kui valmistaja asukoht ei ole liidu tolliterritooriumil, siis importija; (c)volitatud esindaja, kellel on valmistaja kirjalik volitus, millega ta määratakse täitma valmistaja nimel artikli 5 lõikes 2 sätestatud ülesandeid; 28. „deklarant“ – isik, kes esitab impordi-, transiidi-, ekspordi- või reekspordideklaratsiooni enda nimel, või isik, kelle nimel selline deklaratsioon esitatakse; 29. „relvakaupmees“ – isik, kelle kaubandus- või äritegevus koosneb täielikult või osaliselt ühest järgnevast: (a)tulirelvade või nende oluliste osade valmistamine, nendega kauplemine, nende vahetamine, rendile andmine, parandamine, muutmine või kohandamine; (b)laskemoona valmistamine, sellega kauplemine, selle vahetamine, muutmine või kohandamine; 30. „vahendaja“ – isik, välja arvatud relvakaupmees, kelle kaubandus- või äritegevus koosneb täielikult või osaliselt ühest järgnevast:

(a)tulirelvade, nende oluliste osade või laskemoona ostu-, müügi- või tarnimistehingute üle läbirääkimiste pidamine või selliste tehingute korraldamine; (b)tulirelvade, nende oluliste osade või laskemoona üleandmise korraldamine liikmesriigi siseselt, ühest liikmesriigist teise, liikmesriigist kolmandasse riiki või kolmandast riigist liikmesriiki; 31. „impordiluba“: (a)ühekordne luba, mis antakse ühele kindlale importijale või deklarandile määruse (EL) nr 952/2013 artiklis 210 osutatud tolli eriprotseduuride jaoks ühe või mitme tulirelva, nende oluliste osade ja laskemoona ühekordseks saatmiseks ühele tuvastatud lõppsaajale või kaubasaajale liidu tolliterritooriumil; (b)mitmekordne luba, mis antakse ühele kindlale importijale ühe või mitme tulirelva, nende oluliste osade ja laskemoona mitmekordseks saatmiseks ühele tuvastatud lõppsaajale või kaubasaajale liidu tolliterritooriumil; (c)liidu tolliterritooriumile importijatele mõeldud liidu üldine impordiluba, mis on kättesaadav kõigile importijatele, kes täidavad käesoleva määruse II peatükis ja käesoleva määruse artikli 9 lõikes 8 osutatud rakendusaktis loetletud tingimusi ja nõudeid; 🡻 (EL) nr 258/2012 (kohandatud) ⇨ uus 3214. „ekspordiluba“: (a)ühekordne luba või litsents, mis antakse ühele kindlale eksportijale ühe või mitme tulirelva, selle osade, oluliste osade ja laskemoona ühekordseks saatmiseks ühele tuvastatud lõppsaajale või kaubasaajale kolmandas riigis, või (b)mitmekordne luba või litsents, mis antakse ühele kindlale eksportijale ühe või mitme tulirelva, tulirelvade osade, oluliste osade ja laskemoona mitmekordseks saatmiseks ühele tuvastatud lõppsaajale või kaubasaajale kolmandas riigis, või (c)koondluba ⇨ liidu üldine ekspordiluba, ⇦ või -litsents, mis antakse ühele kindlale eksportijale ühe või enama tulirelva, selle osade, oluliste osade ja laskemoona mitmekordseks saatmiseks mitmele tuvastatud lõppsaajale või kaubasaajale ühes või mitmes kolmandas riigis ⇨ mis on mõeldud ekspordiks teatavatesse sihtriikidesse ja mis on kättesaadav kõigile eksportijatele, kes täidavad käesoleva määruse III peatükis ja artikli 15 lõikes 7 osutatud rakendusaktis loetletud tingimusi ja nõudeid ⇦ ; 3311. „ajutine eksport“ – liidu tolliterritooriumilt välja viidavate ja reimpordiks mõeldud tulirelvade, ⇨ nende oluliste osade, laskemoona ning hoiatus- ja signaalrelvade ⇦ vedu ajavahemikus, mis ei ületa 24 kuud; ⇩ uus 34. „ajutine import“ – liidu tolliterritooriumile sisenevate ja reekspordiks mõeldud tulirelvade, nende oluliste osade, laskemoona ning hoiatus- ja signaalrelvade vedu ajavahemikus, mis ei ületa 24 kuud; 35. „välistöötlemisprotseduur“ – ajutine eksport määruse (EL) nr 952/2013 artikli 259 tähenduses; 36. „seestöötlemisprotseduur“ – protseduur, millega antakse reekspordiks mõeldud liiduvälisele kaubale juurdepääs liidu tolliterritooriumile;

🡻 (EL) nr 258/2012 12. „transiit“ – liidu tolliterritooriumilt välja viidavate ning ühe või mitme kolmanda riigi territooriumi läbivate kaupade transpordi toiming, kusjuures lõplik sihtkoht asub muus kolmandas riigis; ⇩ uus 37. „ELi-sisene transiit“: (a)selliste I lisas loetletud liiduväliste tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona transportimine, mis sisenevad liidu tolliterritooriumile ja kulgevad läbi ühe või mitme ELi liikmesriigi territooriumi ning mille lõppsihtkoht on mõnes muus ELi liikmesriigis, või (b)selliste I lisas loetletud liidu tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona transportimine, mis eksporditakse ühest ELi liikmesriigist ja mis kulgevad enne liidu tolliterritooriumilt väljaviimist läbi ühe või mitme ELi liikmesriigi territooriumi; 38. „välistransiit“ – I lisas loetletud tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona transportimine kolmandast riigist läbi liidu tolliterritooriumi kolmandas riigis asuvasse sihtkohta, ilma neid kaupu tegelikult importimata; 39. „ajutine import“ – protseduur, millega antakse reekspordiks mõeldud liiduvälisele kaubale, käesoleval juhul I lisas loetletud tulirelvadele, nende olulistele osadele, laskemoonale ning hoiatus- ja signaalrelvadele, juurdepääs liidu tolliterritooriumile; 🡻 (EL) nr 258/2012 ⇨ uus 4013. „ümberlaadimisega transiit“ – transiit, mis hõlmab kauba tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona füüsilist mahalaadimist seda importivalt transpordivahendilt, millele järgneb kauba pealelaadimine reekspordi eesmärgil üldjuhul teisele transpordivahendile; 4115. „ebaseaduslik kauplemine“ – tulirelvade, nende osade, oluliste osade või laskemoona import, eksport, müük, tarnimine, vedamine või üleandmine ühe liikmesriigi territooriumilt või tema territooriumi kaudu kolmanda riigi territooriumile, kui täidetud on mõni järgmistest tingimustest: (a)asjaomane liikmesriik ei ole selleks andnud käesoleva määruse kohast luba; (b)tulirelvad, ⇨ nende olulised osad ja laskemoon ⇦ ei ole märgistatud vastavalt direktiivi 91/477/EMÜ (EL) 2021/555 artikli 4 lõigetele 1 ja 2; (c)imporditud tulirelvad ei ole impordi toimumise ajal märgistatud vähemalt lihtsa märgistusega, mille alusel oleks võimalik välja selgitada esimene Euroopa Liidu riik, kuhu relvad imporditi, või juhul, kui tulirelvadel sellist märgistust ei ole, ainulaadse märgistusega, mille alusel on võimalik imporditud tulirelvad tuvastada; 4216. „jälgimine“ – tulirelvade ja võimaluse korral ka nende osade, oluliste osade ja laskemoona liikumise korrapärane jälgimine teel valmistajast ostjani, et aidata liikmesriikide pädevatel asutustel avastada ebaseadusliku valmistamise ja kauplemise juhtumid ning neid uurida ja analüüsida. ⇩ uus

43. „tulirelvi käsitlevad liidu õigusaktid“ – kõik liidu õigusaktid, mis puudutavad relvi, nende olulisi osi ja laskemoona, eeskätt direktiiv (EL) 2021/555 ja sellel direktiivil põhinevad õigusaktid; 44. „pädev asutus“ – riigi ametiasutused käesoleva määruse artikli 34 tähenduses; 45. „lähtekoha pädev asutus“ – selle piirkonna pädev asutus, kust saadetise vedu kavatsetakse alustada või alustatakse; 46. „sihtkoha pädev asutus“ – selle piirkonna pädev asutus, kuhu saadetis kavatsetakse viia või importida või kus see imporditakse; 47. „transiidikoha pädev asutus“ – pädev asutus igas riigis, mille kaudu saadetist on kavatsetud lähetada või lähetatakse, välja arvatud siht- ja lähteriigi pädevad asutused; 48. „ebaseaduslik saadetis“ – igasugune saadetis, mis ei vasta käesolevas määruses või määruses (EL) nr 952/2013 sätestatud kohustustele; 49. „integreeritud andmestu“ – [ELi tollivaldkonna ühtse teeninduskeskkonna] määruse artikli 38 lõikes 3 osutatud integreeritud andmestu, mis sisaldab kõiki andmeid, mida pädevad asutused ja toll nõuavad tulirelvade, nende oluliste osade, laskemoona ning hoiatus- ja signaalrelvade suunamiseks konkreetsele tolliprotseduurile või reeksportimiseks. 🡻 (EL) nr 258/2012 (kohandatud) Artikkel 3

⌦ Kohaldamisala ⌫ 1. Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise suhtes: (a)riikidevahelised tehingud ja riiklikud veod; b) tulirelvad, nende osad, olulised osad ja laskemoon, mis on mõeldud spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks, ning igal juhul täisautomaatsed tulirelvad; (bc) tulirelvad, nende osad, olulised osad ja laskemoon, mis on mõeldud liikmesriikide relvajõududele, politseile või riigiasutustele; d) käesoleva määruse mõistes asukohaliikmesriigi tunnustatud kollektsionäärid ja organid, keda huvitab tulirelvade, nende osade, oluliste osade ja laskemoona kultuuriline või ajalooline külg, tingimusel et tagatud on relvade jälgimise meetmed; e) laskekõlbmatuks muudetud tulirelvad; (cf) antiiksed tulirelvad ja nende koopiad siseriiklikes õigusaktides määratletud tähenduses, tingimusel et antiiksed tulirelvad on valmistatud aastal 1899 või enne seda. 2. Käesolev määrus ei piira määruse (EMÜ) nr 2913/92 (ühenduse tolliseadustik), määruse (EMÜ) nr 2454/93 (ühenduse tolliseadustiku rakendussätted) ja määruse (EÜ) nr 450/2008 (ajakohastatud tolliseadustik) kohaldamist ega määrusega (EÜ) nr 428/2009 (kahesuguse kasutuse määrus) kehtestatud kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi, edasitoimetamise, vahendamise ja transiidi kontrollimise korda. II peatükk EKSPORDILUBA, -MENETLUS JA -KONTROLL NING IMPORTI JA TRANSIITI KÄSITLEVAD MEETMED

⌦ Sisenemis- ja impordinõuded ⌫

⇩ uus Artikkel 4

Erandid liidu tolliprotseduuridest

1.Käesoleva määruse I lisas loetletud tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoonagaga seoses ei tohi teha järgmisi toiminguid: (a)tolliprotseduurile suunamine määruse (EL) nr 952/2013 artikliga 166 kehtestatud lihtsustatud deklaratsiooni alusel; (b)deklarandi arvestuskande tegemine vastavalt määruse (EL) nr 952/2013 artiklile 182; (c)enesehindamine vastavalt määruse (EL) nr 952/2013 artiklile 185; (d)deklareerimine delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 artiklis 143a osutatud spetsiaalset andmestut sisaldavas tollideklaratsioonis; (e)deklareerimine delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 artiklis 144 osutatud vähendatud andmestut sisaldavas tollideklaratsioonis. 2.Käesoleva artikli lõike 1 punkte a ja b ei kohaldata käesoleva määruse I lisas loetletud tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona suhtes, kui tegemist on lihtsustatud protseduuride ühtse loaga, mis on veel kehtiv vastavalt rakendusmääruse (EL) 2015/2447 artikli 345 lõikele 4. 3.Määruse (EL) nr 952/2013 artiklis 226 sätestatud ELi-sisese transiidi ja välistransiidiprotseduuri korral on tulirelvade, nende oluliste osade ja laskemoona jaoks vaja luba vastavalt käesoleva määruse artiklitele 12 ja 13. Artikkel 5

Ettevõtjate ülesanded importimise korral 1.Ettevõtjad, kelle asukoht on liidu tolliterritooriumil, võivad importida I lisas loetletud tulirelvi, nende olulisi osi, laskemoona, ning hoiatus- ja signaalrelvi üksnes juhul, kui nad täidavad lõikes 2 sätestatud kohustusi. 2.Ettevõtjad peavad: (a)kontrollima, et imporditud tulirelvad, nende olulised osad, laskemoon ning hoiatus- ja signaalrelvad vastavad (a)õigusnormidele, mis käsitlevad direktiivi (EL) 2021/555 artiklis 4 osutatud märgistamist; (b)direktiivi (EL) 2021/555 artikli 14 lõikes 3 osutatud õigusaktidele, mis käsitlevad relvade ümberehitamise keeldu; (c)direktiivi (EL) 2021/555 artikli 15 lõikes 3 osutatud õigusaktidele, mis käsitlevad relvade laskekõlbmatuks muutmist; (b)säilitama kõiki käesoleva artikli lõike 2 punkti a kohaseid sertifikaate ja käesoleva määruse artiklite 9 ja 10 kohaseid asjaomaseid dokumente käesoleva määruse artikli 34 lõikes 2 osutatud asutustele kättesaadavana ning tagavad, et tehnilised dokumendid tehakse neile asutustele taotluse korral kättesaadavaks; (c)esitama artikli 34 lõikes 2 osutatud asutuse põhjendatud palve korral sellele asutusele kogu tulirelvade, nende oluliste osade, laskemoona ning hoiatus- ja signaalrelvade nõuetele vastavuse tõendamiseks vajaliku teabe ja dokumentatsiooni sellele asutusele kergesti arusaadavas keeles;

(d)kui on põhjust uskuda, et konkreetne tulirelv, tulirelvade olulised osad, laskemoon või hoiatus- ja signaalrelv ei pruugi olla vastavuses tulirelvi käsitlevate liidu õigusaktidega, teavitama sellest käesoleva määruse artikli 34 lõikes 2 osutatud asutust; (e)tegema koostööd käesoleva määruse artikli 34 lõikes 2 osutatud asutustega, muu hulgas pärast põhjendatud palve esitamist, ning tagavad, et tulirelvi käsitlevate liidu õigusaktide nõuete rikkumise korral võetakse olukorra parandamiseks viivitamata vajalikud parandusmeetmed. 3.Lõikest 2 tulenevad kohustused ei mõjuta ettevõtjate muid kohustusi, mis tulenevad kohaldatavatest tulirelvi käsitlevatest liidu õigusaktidest. Artikkel 6

Märgistus importimisel 1.Tulirelvi või nende olulisi osi imporditakse eeldusel, et need on märgistatud vastavalt direktiivi (EL) 2021/555 artiklile 4. 2.Kui käesoleva artikli lõike 1 kohane nõutav märgistus puudub, suunatakse tulirelvad või nende olulised osad mõnele muule tolliprotseduurile. 3.Vastavalt ÜRO protokolli artiklile 8 peavad kõik tulirelvad ja nende olulised osad olema tähistatud kordumatu märgistusega, millel on valmistaja nimi, valmistamise riik või koht ning seerianumber, või muu kordumatu kasutajasõbraliku märgistusega, millel on lihtsad geomeetrilised sümbolid koos numberkoodi või täht- ja numberkoodiga ja mille abil saab valmistamisriigi hõlpsasti tuvastada. 4.Kui lõike 3 kohane märgistus puudub, on reeksport keelatud ning tulirelvad ja nende olulised osad arestitakse ja hävitatakse. Artikkel 7

Laskekõlbmatuks muudetud tulirelvad 1.Laskekõlbmatuks muudetud tulirelvi imporditakse eeldusel, et nendega on kaasas käesoleva määruse artiklis 9 osutatud impordiluba ja direktiivi (EL) 2021/555 artiklis 15 osutatud tõend laskekõlbmatuks muutmise kohta. 2.Kui tõend laskekõlbmatuks muutmise kohta puudub, suunatakse laskekõlbmatuks muudetud tulirelv mõnele muule tolliprotseduurile või deklareeritakse tulirelvana. Artikkel 8

Hoiatus- ja signaalrelvad 1.Hoiatus- ja signaalrelvi imporditakse hoiatus- ja signaalrelvadena eeldusel, et artiklis 9 osutatud impordiloas on märgitud, et need relvad ei ole ümberehitatavad ja et käesoleva artikli lõikes 3 osutatud asutused on need sellisena deklareerinud. See impordiluba väljastatakse tingimusteta, nagu on viidatud artikli 9 lõikes 2. 2.Hoiatus- ja signaalrelvad, mis ei vasta direktiivi (EL) 2021/555 artiklis 14 osutatud tehnilisele spetsifikatsioonile, liigitatakse liidu tolliterritooriumile sisenemisel tulirelvadeks vastavalt käesoleva määruse I lisale. 3.Liikmesriigid edastavad komisjonile iga aasta 1. jaanuaril ja 1. juulil aruande hoiatus- ja signaalrelvade kohta, mis on liigitatud mitteümberehitatavateks. Nende aruannete üle arutletakse käesoleva määruse artiklis 33 osutatud koordineerimisrühmas. 4.Kui liikmesriikide tavad lahknevad, võtab komisjon vastu rakendusaktid, millega kehtestatakse mitteümberehitatavate hoiatus- ja signaalrelvade loetelu. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 37 osutatud komiteemenetlusega. Artikkel 9

Impordiluba 1.Tulirelvade, nende oluliste osade, laskemoona ning hoiatus- ja signaalrelvade importimiseks liidu tolliterritooriumile on vaja impordiluba. Selline impordiluba vormistatakse II lisa I osas sätestatud vormi kohaselt. Sellise loa annavad importija asukohaliikmesriigi pädevad asutused ning see väljastatakse elektrooniliselt artiklis 28 osutatud elektroonilise litsentsisüsteemi kaudu. 2.Impordiluba võib taotleda iga isik, kellel on vastavalt direktiivile (EL) 2021/555 õigus valmistada, omandada, omada või vallata käesoleva määruse I lisas loetletud tulirelvi, nende olulisi osi ja laskemoona või nendega kaubelda.

3.Poolvalmis tulirelvi ja poolvalmis olulisi osi on lubatud importida üksnes relvakaupmeestel ja vahendajatel. 4.Pädevad asutused menetlevad impordilubade taotlusi ajavahemiku jooksul, mis ei ületa 60 tööpäeva alates kuupäevast, mil pädevatele asutustele esitati kogu nõutud teave. Erandlikel asjaoludel ja nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võib kõnealust ajavahemikku pikendada 90 tööpäevani. 5.Pädevad asutused keelduvad impordiloa andmisest, kui: (a)taotlejale ei ole antud luba tulirelva, selle olulisi osi või laskemoona omandada ja omada või kui tal on keelatud seda teha vastavalt direktiivi (EL) 2021/555 artiklile 6; (b)taotlejat on kriminaalkorras karistatud teo eest, mis sisaldub nõukogu raamotsuse 2002/584/JSK artikli 2 lõikes 2 esitatud kuritegude loetelus, või muu teo eest, mida käsitatakse kuriteona, mille eest on maksimaalse karistusena ette nähtud vähemalt nelja aasta pikkune vangistus; (c)imporditav tulirelv on asjaomastes ELi, riiklikes või rahvusvahelistes andmebaasides deklareeritud kadunud, varastatud või muul viisil arestimiseks otsitava tulirelvana. Esimene lõik ei piira liikmesriikide õigusaktidega kehtestatud rangemate normide kohaldamist. 6.Pädevad asutused tühistavad või peatavad impordiloa, muudavad seda või tunnistavad selle kehtetuks, kui selle andmise tingimused ei ole täidetud või ei ole enam täidetud. Kui pädevad asutused teevad need otsused, teevad nad selle teabe tollile teatavaks artiklis 28 osutatud elektroonilise litsentsisüsteemi kaudu. 7.Lõike 5 kohaldamiseks kontrollivad liikmesriigid, et Euroopa karistusregistrite infosüsteemis ECRIS ei ole karistusregistri kirjet ja et asjaomastes ELi, riiklikes või rahvusvahelistes andmebaasides ei ole tulirelva deklareeritud kadunud, varastatud või uurimise all olevana. 8.Komisjon võtab vastu rakendusakti, et kehtestada liidu üldine impordiluba ja sätestada tingimused, mille alusel võivad tulirelvi, nende olulisi osi ja laskemoona importida turvalisuse ja julgeoleku valdkonna volitatud ettevõtjad vastavalt määruse (EL) nr 952/2013 artikli 38 lõike 2 punktile b. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 37 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega. 9.Importijalt ei nõuta impordiloa taotluse eest lõivu või tasu maksmist, välja arvatud saatevalve tasud. Artikkel 10

Haldusalased lihtsustused 1.Olenemata käesoleva määruse ja direktiivi (EL) 2021/555 muudest sätetest ei nõuta impordiluba järgmistel juhtudel: (a)ajutine import hindamiseks, müügita näitusel väljapanekuks või parandamise eesmärgil seestöötlemiseks, tingimusel et I lisas loetletud tulirelvad, nende olulised osad, laskemoon ning hoiatus- ja signaalrelvad jäävad väljaspool liidu tolliterritooriumi asuva isiku omandisse ning need tulirelvad, nende olulised osad, laskemoon ning hoiatus- ja signaalrelvad reeksporditakse kõnealusele isikule; (b)import, mis järgneb hindamise, parandamise või müügita näitusele väljapaneku eesmärgil toimunud ajutisele eksportimisele välistöötlemisprotseduuri või ajut