SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa rohelist kokkulepet käsitleva teatisega algatati ELi uus majanduskasvu strateegia, mille eesmärk on muuta EL õiglaseks ja jõukaks, tänapäevase, ressursitõhusa ja konkurentsivõimelise majandusega ühiskonnaks. Teatises kinnitati taas komisjoni soovi suurendada kliimaeesmärke ja muuta Euroopa 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks. Lisaks on selle eesmärk kaitsta kodanike tervist ja heaolu keskkonnaga seotud riskide ja mõjude eest. Arvestades et COVID-19 pandeemial on olnud väga tõsised tagajärjed liidu kodanike tervisele, elu- ja töötingimustele ning heaolule, on Euroopa rohelise kokkuleppe vajalikkus ja väärtus üksnes kasvanud.

Kliimamuutuste vastu võitlemine on kiireloomuline ülesanne. Vastavalt valitsustevahelise kliimamuutuste rühma (IPCC) eriaruande teaduslikele järeldustele tuleb 2050. aasta paiku saavutada kogu maailmas CO2-neutraalsus ja sajandi teises pooles võimalikult kiiresti kõigi muude kasvuhoonegaaside neutraalsus. Selle kiireloomulise ülesande tõttu tuleb ELil oma tegevust tõhustada ja asuda üleilmselt juhtpositsioonile, saavutades 2050. aastaks kliimaneutraalsuse. See eesmärk on seatud teatises „Puhas planeet kõigi jaoks – Euroopa pikaajaline strateegiline visioon, et jõuda jõuka, nüüdisaegse, konkurentsivõimelise ja kliimaneutraalse majanduseni“.

Tuginedes Euroopa rohelise kokkuleppe strateegiale ja põhjalikule mõjuhinnangule, tehti komisjoni 2020. aasta septembri teatises Euroopa 2030. aasta kliimaeesmärgi suurendamise kohta (edaspidi „2030. aasta kliimaeesmärgi kava“) ettepanek seada ELile kõrgemad eesmärgid ja esitada terviklik kava, et suurendada vastutustundlikul viisil Euroopa Liidu 2030. aasta siduvat eesmärki vähendada netoheidet vähemalt 55 %. Praegu 2030. aastaks kõrgema eesmärgi seadmine aitab anda poliitikakujundajatele ja investoritele kindlustunnet, et lähiaastatel tehtavate otsustega ei kinnistata heitkoguste tasemeid, mis lähevad vastuollu ELi eesmärgiga saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus. 2030. aasta eesmärk on kooskõlas Pariisi kokkuleppe eesmärgiga hoida üleilmne temperatuuri tõus tunduvalt alla 2 °C ja jätkata jõupingutusi temperatuuri tõusu hoidmiseks tasemel 1,5 °C.

Euroopa Ülemkogu andis 2020. aasta detsembri kohtumisel uuele ELi 2030. aasta siduvale eesmärgile oma heakskiidu. Samuti palus ta komisjonil hinnata, kuidas saaksid kõik majandussektorid kõige paremini kaasa aidata 2030. aasta eesmärgi saavutamisele, ning esitada vajalikud ettepanekud koos põhjaliku analüüsiga liikmesriikide tasandil avalduva keskkonnaalase, majandusliku ja sotsiaalse mõju kohta, võttes arvesse riiklikke energia- ja kliimakavasid ja vaadates üle olemasoleva paindlikkuse.

Selleks muudetakse kaasseadusandjatega kokku lepitud Euroopa kliimamäärusega ELi kliimaneutraalsuse eesmärk õiguslikult siduvaks ja seatakse 2030. aastaks kõrgem eesmärk vähendada netoheidet võrreldes 1990. aastaga vähemalt 55 %.

Selleks et järgida Euroopa kliimamääruses kavandatud suunda ja saavutada 2030. aastaks seatud kõrgem eesmärk, on komisjon vaadanud läbi kehtivad kliima- ja energiaalased õigusaktid, millega vähendatakse kasvuhoonegaaside heidet 2030. aastaks eeldatavasti ainult 40 % ja 2050. aastaks 60 %. Õigusaktide pakett „Eesmärk 55“ (Fit for 55), mis kuulutati välja 2030. aasta kliimaeesmärgi kavas, on uue ambitsioonika 2030. aasta kliimaeesmärgi elluviimiseks tehtava töö kõige ulatuslikum osa ning oma panuse peavad andma kõik majandussektorid ja poliitikavaldkonnad.

Selle paketi osana peab komisjon suurendama ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (ELi HKS) keskkonnaalast panust, muutes Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ (ELi HKSi direktiiv) vastavalt üldisele eesmärgile. Lisaks on lähiajal vaja enneolematuid investeeringuid, et saada üle COVID-19 kriisi negatiivsest mõjust töökohtadele, sissetulekutele ja ettevõtjatele, sealhulgas ELi HKSiga hõlmatud sektorites.

Selleks et vähendada struktuurset tasakaalustamatust lubatud heitkoguse ühikute (LHÜd) pakkumise ja nõudluse vahel turul ning parandada ELi HKSi vastupidavust suurtele vapustustele, loodi 2018. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega (EL) 2015/1814 (edaspidi „turustabiilsusreservi otsus“) turustabiilsusreserv. See reserv on toiminud alates 2019. aastast.

Reserv toimib selliselt, et kohandatakse igal aastal enampakkumisel müüdavate LHÜde arvu. Võimalikult suure prognoositavuse säilitamiseks kehtestati otsusega (EL) 2015/1814 (turustabiilsusreservi otsus) selged eeskirjad LHÜde reservi lisamise ja sealt vabastamise kohta.

Neid eeskirju muudeti Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/410. Direktiiviga (EL) 2018/410 kahekordistati kuni 2023. aastani reservi lisamise määra (ringluses olevate LHÜde koguarvust reservi paigutatav protsent) 12 %-lt 24 %-le ja reservi lisatavate LHÜde miinimumkogust 100 miljonilt 200 miljonile.

Tuleb märkida, et reservi kantavate LHÜde miinimumkogus määrab kaudselt kindlaks ringluses olevate LHÜde minimaalse koguarvu, mis on vajalik LHÜde reservi lisamise käivitamiseks (st reservi ülempiir). Ringluses olevate LHÜde koguarv peab olema vähemalt 833 miljonit, nii et 12 % sellest arvust tähendab vähemalt 100 miljoni LHÜ paigutamist reservi. Seda miinimumkogust kahekordistati koos reservi lisamise protsendi kahekordistamisega, nii et reservi ülempiir jäi samaks (24 % 833st on 200).

ELi HKSi muudatused, millega soovitakse suurendada 2030. aastaks seatud eesmärki, ning välistegurite, näiteks COVID-19 mõju, või riiklikud meetmed, nagu kivisöe kasutuse järkjärguline lõpetamine, tähendavad, et turustabiilsusreservi põhieeskirjad peavad ka edaspidi olema sobivad selleks, et jätkata pakkumise ja nõudluse struktuurse tasakaalustamatuse vähendamist kogu kümnendi jooksul. Lisaks on turustabiilsusreservi otsuse artikliga 3 antud komisjonile ülesanne vaadata reservi toimimine läbi kolme aasta jooksul alates selle käivitamisest, tuginedes Euroopa CO2-turu nõuetekohase toimimise analüüsile. Läbivaatamisel tuleb pöörata erilist tähelepanu turustabiilsusreservi peamistele arvulistele parameetritele ja kehtetuks tunnistamise reeglile ning uurida reservi mõju majanduskasvule, töökohtadele, liidu tööstuse konkurentsivõimele ja kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohule.

Läbivaatamise raames koostatud mõjuhinnangus tehtud analüüs näitab, et turustabiilsusreservi tuleks kohandada vastavalt uuele poliitikale ja turutingimustele ning vapustustele. Samuti leiti analüüsis, et turustabiilsusreserv peaks hõlmama lennunduse pakkumist ja nõudlust. Veel selgus analüüsist, et reservi lisamisel kipub tekkima künniseefekt, mida tuleks korrigeerida.

Nende elementide läbivaatamist tuleks kaaluda koos ELi HKSi eesmärgi suurendamise mõjuga turu stabiilsusele. Seetõttu toimub läbivaatamine osana ettepanekust võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse ELi HKSi direktiivi ja turustabiilsusreservi otsust, et tugevdada ELi HKSi.

Turustabiilsusreservi otsuse artikli 1 lõike 5 kohaselt on reservi lisamise määr pärast 2023. aastat taas 12 %. Kui turustabiilsusreservi parameetreid sobivalt ja õigel ajal ei kohandata, võib selle tagajärjel ülejääk kahjulikul määral suureneda. Seega tuleks direktiivi (EL) 2018/410 kohaselt kehtestatud turustabiilsusreservi praeguste parameetrite (reservi lisamise määr 24 % ja reservi lisatavate LHÜde miinimumarv 200 miljonit) säilitamine ette näha eraldi ELi HKSi üldisest läbivaatamisest paketi „Eesmärk 55“ osana, et tagada turu prognoositavus.

Seetõttu tuleks turustabiilsusreservi otsust muuta, et teha see oluline kohandus hästitoimiva ja kõrgete eesmärkidega ELi HKSi säilitamiseks.