Tõendite kohaselt on liidu eeskirjad selles valdkonnas olulised, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine. Kuna praegune suveaja kord tekitab üha enam küsimusi, siis on ühtlustatud lähenemise tagamiseks ainus võimalus tühistada kooskõlastatult kaks korda aastas toimuv kellakeeramine, nagu on välja toodud käesolevas ettepanekus. Seepärast teeb komisjon ühtlustatud lähenemisviisi jätkuvaks tagamiseks ettepaneku lõpetada liidus aastaaegadega seotud kellakeeramine, jättes samas igale liikmesriigile pädevuse otsustada oma vööndiaja üle ja eelkõige selle üle, kas liikmesriik muudab alaliselt oma vööndiaega (ühe tunni võrra edasi), et see langeks kokku tema praeguse suveajaga, või kohaldab alaliselt vööndiaega, mis langeb kokku tema praeguse talveajaga.

Ettepaneku eesmärk on tagada siseturu nõuetekohane toimimine. Seepärast on ELi toimimise lepingu artikkel 114 sobiv õiguslik alus. See on ka direktiivi 2000/84/EÜ õiguslik alus.

Tõendid osutavad sellele, et hästi toimiva siseturu jaoks on vaja selles valdkonnas ühtlustatud lähenemist. Tühistades kõikides liikmesriikides kaks korda aastas toimuva kellakeeramise, säilitatakse käesoleva ettepanekuga selles valdkonnas üldine reegel, mis on oluline liidu siseturu nõuetekohaseks toimimiseks.

Kaks korda aastas toimuva kellakeeramise on seadnud üha enam kahtluse alla kodanikud, Euroopa Parlament ja üha rohkem liikmesriike. Seepärast on komisjon analüüsinud kättesaadavaid tõendeid, mis viitavad liidu ühtlustatud eeskirjade olulisusele selles valdkonnas, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine. Seda seisukohta toetavad ka Euroopa Parlament ja teised osalised (nt transpordisektoris). Komisjon korraldas ka avaliku konsultatsiooni, mille käigus saadi 4,6 miljonit vastust; 84 % vastajatest pooldas kaks korda aastas toimuva kellakeeramise lõpetamist ja 16 % soovis seda säilitada. Lisaks tõstatasid selle küsimuse 2018. juunis ja 2017. aasta detsembris toimunud nõukogu istungitel transpordiministrid ning ka paljud liikmesriigid on väljendanud oma eelistust lõpetada kehtiva suveaja korra kohaldamine.

ELi õigusakt suveaja korra kohta võeti esimest korda vastu 1980. aastal, et ühtlustada riikides kehtivad erinevad suveajale ülemineku tavad ja kavad, tagades seeläbi ühtlustatud lähenemise suveajale üleminekule ühtse turu tingimustes. 2001. aastast alates on ELi suveaja korda reguleeritud direktiiviga 2000/84/EÜ, milles on sätestatud kõikide liikmesriikide kohustus minna suveajale üle märtsi viimasel pühapäeval ja tagasi nende vööndiajale (talveajale) oktoobri viimasel pühapäeval.

Ajaloolistel põhjustel otsustasid liikmesriigid minevikus kehtestada suveaja korra. Selle korra võtsid esimese maailmasõja ajal kõigepealt vastu Saksamaa ja Prantsusmaa, et hoida kokku kivisütt ja eelkõige seda sütt, mida kasutati valgustamise eesmärgil. Neile järgnesid juba sõja ajal Suurbritannia, suurem osa tema liitlastest ja paljud Euroopa neutraalsed riigid. Pärast teise maailmasõja lõppu loobusid mitmed Euroopa riigid sellest meetmest. Praegune suveaja kord sai alguse 1970. aastatel, kui selle võtsid kasutusele Itaalia (1966) ja Kreeka (1971). Ühendkuningriik ja Iirimaa tühistasid suveaja korra 1968. aastal, et ühtlustada oma kellaaega ülejäänud Euroopaga, kuid taastasid selle korra uuesti 1972. aastal. Hispaania läks suveajale üle 1974. aastal ja Prantsusmaa 1976. aastal, tuues põhjuseks energia kokkuhoiu. Aastatel 1976–1981 kehtestasid kümme ELi liikmesriiki suveaja korra, mille eesmärk oli eelkõige ühtlustada oma kellaega naaberriikidega.

ELi suveaja korra kohaselt tuleb kaks korda aastas vastavalt muutuvale päevavalgusajale kella keerata, et teatava perioodi päevavalgust maksimaalselt ära kasutada. Kella keeratakse märtsi viimasel pühapäeval ühe tunni võrra edasi ja oktoobri viimasel pühapäeval ühe tunni võrra tagasi, et taastada vööndiaeg.

•Proportsionaalsus

Komisjoni ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, kuna see ei lähe kõnealuse eesmärgi – jätkata siseturu nõuetekohase toimimise tagamist seoses kellaaja korraga – saavutamiseks vajalikust kaugemale. Selleks sätestatakse ettepanekus ühtlustatud kellaaja kord liidus, ilma et liikmesriikidelt võetaks ära õigus otsustada, kas nad soovivad kohaldada suveaega või talveaega. Ettepanek ei mõjuta liikmesriikide õigust otsustada nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatel territooriumidel kohaldatava vööndiaja või -aegade üle.

•Vahendi valik

Võttes arvesse, et liikmesriikidele jäetakse õigus valida oma vööndiaeg või -ajad, ja eelkõige seda, et 2019. aastal peavad nad otsustama, kas nad kohaldavad suve- või talveaega, ning samuti seda, et selleks on vaja liikmesriigi õiguse alusel vastu võtta vajalikud sätted, siis on direktiiv käesoleva ettepaneku jaoks kõige sobivam vahend.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

Aastate jooksul on korraldatud arvukalt uuringuid, et hinnata ELi suveaja korda. Nende hulka kuuluvad mitmesugused uuringud ja aruanded, mis on tellitud väljastpoolt või mille on koostanud komisjon: näiteks 1999. aasta hinnang ELi suveaja korra mõjust peamistele majandussektoritele ning tervisele ja vabaaja veetmisele, komisjoni 2007. aasta aruanne suveaega käsitleva direktiivi mõju kohta ja 2014. aasta uuring ühtlustamata suveajasüsteemi võimalike tagajärgede kohta ELis. 2016. aasta veebruaris avaldas Saksamaa Liidupäev aruande suveaja mõju kohta ja 2017 aasta oktoobris esitles Euroopa Parlamendi uuringuteenistus aruannet, milles tehakse kokkuvõte suveaega puudutavate olemasolevate tõendite olukorra kohta.

Suveaja korra mõjuga seoses näitavad eespool nimetatud aruannetes osutatud tõendid järgmist.

·Siseturg. Praegu on tõendeid ühe asjaolu kohta: kui suve- ja talveajale üleminekut liikmesriikide vahel ei koordineerita, on see kahjulik siseturule, sest piiriülese kaubanduse kulud suureneksid, transport, kommunikatsioon ja reisimine oleks ebamugavam ja võimalike häiretega ning kaupade ja teenuste siseturul tootlikkus langeks.

·Energia. Kuigi energiasääst on olnud üks kehtiva korra olulisematest põhjendustest, näitavad uuringud, et suveajale üleminekul on energiasäästule väga väike mõju. Tulemused võivad siiski sõltuvalt teatavatest asjaoludest, nagu geograafiline asukoht, veidi erineda. Mõned näited liikmesriikidest.

·Itaalia põhivõrguettevõtja Terna teatas 2016. aastal, et tänu suveajale säästeti Itaalias aastas energiat umbes 580 GWh (~0,2 % aastasest elektritarbimisest), mis tähendab aastas 94,5 miljoni euro suurust kokkuhoidu.

·Prantsusmaal hindas ADEME (Agence de l'Environnement et de la Maitrise de l'Energie) 2010. aastal, et valgustuse puhul säästeti energiat umbes 440 GWh (~0,1 % aastasest elektritarbimisest) ja tõenäoliselt säästeti ka soojusenergiat. EDF hindas 1995. aastal, et energiasääst oli umbes 1200 GWh, hilisemad hinnangud aga on pigem 2010. aasta tulemuste sarnased.

·Saksa energeetika- ja vee-ettevõtete ühendus (BDEW) märkis 2015. aastal, et kokkuhoid Saksamaal on muutunud ebaoluliseks, kuna valgustuse energiakasutus on vähenenud kuni 8 %-ni elektritarbimisest, samas kui vabaajategevustega seotud elektritarbimine on suurenenud.

·Hispaanias teatas energiaallikate mitmekesistamise ja energiasäästu instituut (IDAE), et 2015. aastal vähenes tänu suveajale valgustusega seotud elektritarbimine 5 %, mis tähendab aastas 300 miljoni euro suurust kokkuhoidu.

·Komisjoni poolt 2014. aastal tellitud uuring näitas, et suveaja kord põhjustas gaasiettevõtjatele haldusprobleeme, kui nad esitasid tellimusi ülekandesüsteemi halduritele.

Valgustuse valdkonnas uute tehnoloogiate (ja nutiarvestite, programmeerimisseadmete jne) kasutuselevõtt vähendab juba suveaja korrast saadava energiasäästu potentsiaali.

·Tervis. Mõned uuringud näitavad, et suveajal võib olla positiivne mõju, mis on seotud rohkemate võimalustega veeta oma vaba aega väljas. Teisalt osutavad kronobioloogilised uuringud sellele, et suveajale üleminekul võib olla inimeste biorütmile suurem mõju, kui varem arvati. Näiteks Saksamaa Liidupäeva 2016. aasta aruandes viidati tulemustele, mis näitasid, et inimeste biorütm ei kohane kevadise kellakeeramisega üldse mitte nii hästi, kui varem arvati, ja et teatava kronotüübiga inimestel võib kohanemine võtta mitu nädalat, samas kui sügisene kellakeeramine tekitab vähem probleeme. Üldise tervisemõju kohta ei ole siiski kindlaid tõendeid, sest ei teata, kas oletatav positiivne mõju on negatiivsest suurem.

·Liiklusohutus. Puuduvad kindlad tõendid suveaja ja liiklusõnnetuste arvu vahelise seose kohta. Mõned uuringud näitavad, et unepuudus võib pärast kevadist kellakeeramist suurendada õnnetuste riski. Üldiselt on siiski keeruline suveaja mõju ja liiklusõnnetuste määra otseselt seostada, sest liiklusohutust mõjutavad ka muud tegurid.

·Põllumajandus. Suveaja kord on tekitanud muret, et kellakeeramine häirib loomade biorütmi ning sunnib muutma lüpsi- ja söötmisaega. Tundub siiski, et see mure hakkab tasapisi taanduma, kuna kasutusele on võetud uued seadmed, kunstlik valgus ja automatiseeritud tehnika.

•Konsulteerimine sidusrühmadega