(5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit. Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises esitas komisjon oma seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Võttes arvesse suurenenud ebakindlust ja majandusväljavaateid ohustavaid suuri langusriske Euroopas toimuva sõja kontekstis, enneolematut energiahindade tõusu ja jätkuvaid häireid tarneahelates, on põhjendatud stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamisaja pikendamine 2023. aastani.

(4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

(3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv, millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele. Ungarile on algatuse „Ühtekuuluvusmeetmed pagulaste toetamiseks Euroopas“ (CARE) ning programmi „Ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetav taasteabi“ (REACT-EU) täiendavate eelmaksete kaudu tehtud kättesaadavaks erakorraline toetus, et kiiresti reageerida Ukrainast põgenevate inimeste vastuvõtu ja integreerimise vajadustele.

(1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241, millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

(6)2021. aasta lähenemisprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisi kohaselt on eelarvepoliitikat praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastavaid kulusid. Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, tuleks üldisest eelarvepoliitikast kaugemale minnes pöörata tähelepanu ka riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja välja jäetud COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

(7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist. Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosi makromajandusliku prognoosi kohaselt näib üleminek 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale 2023. aastal asjakohane, kuid samal ajal tuleb olla valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti diferentseeritud ja nendes tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles kajastama suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandusarengut ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

(8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aasta eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja täiendavaid langusriske ning võrreldes talveprognoosiga kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvemeetmete abil suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, et leevendada energiahinna tõusu mõju ja aidata piirata teisest inflatsioonisurvet sihipäraste ja ajutiste meetmete abil; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks, et kohaneda kiiresti muutuvate oludega, ning see peab olema riigiti diferentseeritud sõltuvalt nende eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas võttes arvesse kriisi mõju ja Ukrainast põgenenud inimeste sisserännet.

(9)29. aprillil 2022 esitas Ungari oma 2022. aasta riikliku reformikava ja 2022. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos.

(10)23. mail 2022 avaldas komisjon Ungari kohta 2022. aasta riigiaruande. Ta hindas Ungari edusamme riigipõhiste soovituste täitmisel, mille nõukogu võttis vastu 2019, 2020 ja 2021. aastal. Samuti hinnati Ungari edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

(11)29. aprillil 2022 esitas Ungari kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtajaga oma 2022. aasta lähenemisprogrammi.

(12)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Selles aruandes käsitleti Ungari eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2021. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (3 % SKPst) ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (60 % SKPst) ega järginud võla vähendamise sihttaset. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägi- ja võlakriteerium ei ole täidetud. Komisjon võttis kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega kõigi asjakohaste tegurite hindamisel arvesse, et võla vähendamise sihttaseme järgimine tähendaks liiga järsku ja varast eelarve kohandamist, mis võib ohustada majanduskasvu. Seepärast on komisjon seisukohal, et praegustes erandlikes majandustingimustes ei ole võla vähendamise sihttaseme järgimine põhjendatud. Nagu on teatatud, ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ja ta hindab ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluste algatamise võimalust uuesti 2022. aasta sügisel.

(13)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Ungaril võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Ungaril juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal vähenes Ungari valitsemissektori eelarvepuudujääk 7,8 %-lt SKPst 2020. aastal 6,8 %-le SKPst 2021. aastal. Ungari eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, samal ajal kui ajutised erakorralised toetusmeetmed vähenesid 4,0 %-lt SKPst 2020. aastal 0,8 %-le SKPst 2021. aastal. Ungari 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. 2020. ja 2021. aastal valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel võetud eelarvemeetmed olid enamasti ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Samas ei olnud ajavahemikus 2020–2021 valitsuse võetud teatavad kaalutlusõigusel põhinevad meetmed ajutised või neil ei olnud tasakaalustavaid meetmeid, eelkõige tööandjate sotsiaalmaksete vähendamine, koolitusmaksu tühistamine, füüsilise isiku tulumaksu vabastus alla 25 aasta vanustele töötajatele, 13. kuu pensionimakse taaskehtestamine ja arstide palga tõstmine. Eurostati kinnitatud andmete kohaselt oli valitsemissektori võlg 2021. aastal 76,8 % SKPst.

(14)2022. aasta lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 4,3 % ja 2023. aastal 4,1 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis eeldatakse sellega võrreldes väiksemat SKP reaalkasvu 2022. aastal 3,6 % ja 2023. aastal 2,6 % peamiselt kuna eeldatakse, et Venemaa agressioonisõda Ukraina vastu avaldab püsivamat makromajanduslikku mõju. Komisjoni prognoosi kohaselt kasvab eratarbimine vähem, eelkõige 2023. aastal ja investeeringud kasvavad nii 2022. kui ka 2023. aastal aeglasemalt. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta lähenemisprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 4,9 %-le SKPst ja 2023. aastal 3,5 %-le SKPst. 2022. aastal on vähenemine tingitud peamiselt nominaalse SKP jätkuvast kiirest kasvust. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastal 76,1 %-le ja 2023. aastal 73,8 %-le. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. ja 2023. aastal vastavalt 6,0 % SKPst ja 4,9 % SKPst. See on 2022. aasta lähenemisprogrammis prognoositud puudujäägist suurem peamiselt prognoositud vähem soodsate makromajanduslike väljavaadete tõttu, eelkõige 2023. aastal, ning suurema kulude kasvu tõttu, mis hõlmab kapitalisüste kommunaalettevõtetele ulatuses 1,1 % SKPst 2022. aastal ja täiendavad 0,7 % SKPst 2023. aastal. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse kõrgem, s.o 2022. aastal 76,4 % ja 2023. aastal 76,1 %. Erinevus tuleneb suuremast esmasest eelarvepositsioonist ja vähem soodsast nominaalse SKP dünaamikast.

Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümme aastat) keskmine potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 3,2 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Ungari potentsiaalset majanduskasvu.

(15)2022. aastal kaotab valitsus järk-järgult COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmed, nii et ajutised erakorralised toetusmeetmed peaksid prognooside kohaselt vähenema 0,8 %-lt SKPst 2021. aastal 0,0 %-le SKPst 2022. aastal. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetud meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 1,2 % SKPst ja 2023. aastal 0,7 % SKPst. Need meetmed hõlmavad valitsuse hüvitisi kommunaalettevõtetele, mis seisnevad kapitalisiiretes reguleeritud energiahindadest tuleneva eeldatava kahju katmiseks, kütuseaktsiiside ajutises vähendamises ning hüvitistes väikestele tanklatele. Kõigist meetmetest on teatatud ajutiste meetmetena, v.a gaasi ja elektri jaehindade alaline ülempiir. Kui aga energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest säilitada. Mõned neis meetmetest ei ole oma olemuselt suunatud, eelkõige energia jaehindade üldised ülempiirid ja aktsiisi vähendamine. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulud, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,2 % SKPst ja 2023. aastal 0,3 % SKPst.

(16)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Ungaril säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning riiklikult rahastatavad investeeringud. Samuti soovitati Ungaril juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis ning samal ajal suurendada investeeringuid.

(17)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Ungari 2022. aasta lähenemisprogrammis esitatud teabe põhjal prognoositakse, et eelarvepoliitika on 2022. aastal üldiselt neutraalne (–0,1 % SKPst), samas kui nõukogu soovitas toetavad eelarvepoliitikat. Ungari kavatseb jätkuvalt toetada majanduse taastamist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut täiendavate investeeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga vähenema 1,0 protsendipunkti SKPst ELi vahendite eeldatava aeglasema kasutamise tõttu. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2022. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,2 protsendipunkti. Seepärast kavatseb Ungari säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud, nagu on soovitanud nõukogu. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2022. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,4 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetavate meetmete (0,1 % SKPst) ning Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse andmise kulude (0,2 % SKPst) täiendavat mõju. Riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasvu (ilma uute tulumeetmeteta) panustab ka mitu kaalutlusõigusel põhinevat meedet, näiteks 13. kuu pensionimakse taaskehtestamine, palgalisad õiguskaitseasutuste töötajatele ja sõjaväeametnikele ning tööandjate sotsiaalmaksete ja koolitusmaksu vähendamine.

(18)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, eeldusel et poliitikat ei muudeta, 2023. aastal 1,9 % SKPst. Prognooside kohaselt jätkab Ungari 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste kasutamist, et rahastada täiendavaid investeeringuid majanduse taastamise toetuseks. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks 2023. aastal suurenema 0,3 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,4 protsendipunkti. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse pärssiva panuse 1,9 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete (0,1 % SKPst) järkjärgulise kaotamise ja Ukrainast põgenenud inimestele ajutise kaitse andmisega seotud täiendavate kulude (0,1 % SKPst) mõju.

(19)2022. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järk-järgult vähenema 2,5 %-le SKPst 2024. aastal ja 1,5 %-le SKPst 2025. aastal. Seega peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk jääma 2024. aastal alla 3 % SKPst. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastani vähenema – 2024. aastal 70,4 %-le ja 2025. aastal 66,9 %-le. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla kestlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis keskmised.

(20)Elanikkonna vananemise ja COVID-19 kriisi ajal valitsemissektori võla suurenemise mõju suurendab pikas perspektiivis eeldatavasti Ungari riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud probleeme. Pensionikulud suurenevad prognoosi kohaselt märkimisväärselt 2019. aasta ligikaudu 8 %-lt SKPst 2070. aastaks üle 12 %-le SKPst. Riigi rahanduse jätkusuutlikkuse näitajad osutavad keskpikas perspektiivis keskmistele ja pikas perspektiivis märkimisväärsetele jätkusuutlikkusriskidele. Hiljutised poliitikameetmed võimendavad jätkusuutlikkusprobleeme, suurendades valitsuse pikaajalisi pensionikohustisi. 2021. ja 2022. aastal uuesti kehtestatud 13. kuu pensionimakse suurendab eeldatavasti pensionikulusid. Maksu- ja pensionisüsteemis viimasel kümnendil tehtud muudatused suurendavad prognoosi kohaselt kulutusi kõrgepalgaliste pensionäride pensionile ning suurendavad pensionäride ebavõrdsust. Need meetmed hõlmavad pensioni arvutamisel arvesse võetava töötasu ja pensionide ülempiiri kõrvaldamist ning kindlasummalise füüsilise isiku tulumaksu kehtestamist, mis suurendab kõrget palka teenivate isikute pensioni arvutamisel arvesse võetavat töötasu. Miinimumpension on jäänud alates 2008. aastast sisuliselt muutumatuks, mis mõjutab nende olukorda, kes on jäänud vahepeal töötuks või kes on teeninud oma karjääri jooksul keskmiselt madalat palka.

(21)Ungari esitas ühtekuuluvusprogammi dokumendid: partnerluslepingu 30. detsembril 2021 ning majandusarengu ja innovatsiooni programm+-i 26. jaanuaril 2022 [lisada rohkem rakenduskavasid, kui need esitatakse enne kevadpaketi avaldamist]. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1060 peab Ungari arvesse võtma asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi ühtekuuluvuspoliitika 2021.–2027. aasta fondide programmitöös. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärisvad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

(22)Ungari tööturg on üldiselt heas seisukorras, kuid jätkuvalt esineb probleeme seoses naiste ja ebasoodsas olukorras olevate rühmade madala tööhõive määraga. Noorte lastega emad jäävad tööturult üldjuhul pikaks ajaks kõrvale, osaliselt alla kolme aasta vanuste laste lapsehoiukohtade puudumise tõttu. Lapsehoiukohtade arv suureneb järk-järgult tänu sihtotstarbelistele programmidele, aga ka neil asutustel on töötajaid puudu. On märkimisväärseid võimalusi teatavate ebasoodsas olukorras olevate rühmade (nt madala kvalifikatsiooniga töötajad, pikaajalised töötud, puudega inimesed ja romad) tööhõive määra suurendamiseks. Neid rühmi oleks võimalik paremini rakendada, tagades neile vajalikud oskused ja aidates neil aktiivselt tööd otsida. Tööotsingu ajal antav abi on piiratud ja ainult pooled registreeritud töötutest saavad rahalist toetust. Töötushüvitise tasumise kestus on üks ELi lühematest. Töötus on koondunud vähem arenenud ja maapiirkondadesse.

(23)Vaesusrisk on märkimisväärselt vähenenud, aga paljud inimesed ei saa endale jätkuvalt esmatarbekaupu lubada. Materiaalse ja sotsiaalse puuduse määrad on jätkuvalt ühed ELi kõrgeimad, eelkõige laste puhul. Vaesus ja sotsiaalne tõrjutus esineb eelkõige konkreetsete rühmade puhul ja konkreetsetel territooriumidel. Vaesuse määrad on romade puhul kolm kuni neli korda kõrgemad, mis tuleneb nende piiratumast juurdepääsust tööturule ja avalikele teenustele. Ilma stabiilse töökohata perede sotsiaalne turvavõrk on viimasel kümnendil nõrgenenud ja vaesuse süvik on hiljuti laienenud. Maksusüsteem avaldab ebaproportsionaalselt suurt koormust madalamapalgalistele töötajatele. Madalapalgalised pered saavad ka väiksema tõenäosusega lapse kohta tulumaksusoodustust. Nende peamised sissetulekuallikad, näiteks riiklike tööde palk, miinimumpalk ja peretoetus ei ole elukallidusega sammu pidanud. Elamute reguleeritud energiahinnad on jäänud muutumatuks, mis kaitseb kodumajapidamisi osaliselt hiljutise toormehindade kasvu eest. Kuid see ei aita vaeseid maapiirkondade kodumajapidamisi, kes kasutavad kütteks tahkekütuseid. Tõusvad eluasemehinnad tekitavad täiendavaid probleeme madala sissetulekuga peredele, kellel on probleeme sotsiaaleluruumide toetuskavades osalemisel. Samal ajal on pakutavaid sotsiaaleluruume vähe ja need on sageli halvas seisukorras.

(24)Ungari haridustulemused jäävad alla ELi keskmise. 15 aasta vanuste põhioskused on märkimisväärselt alla ELi ja piirkondlike keskmiste ning on viimasel kümnendil vähenenud. Vastupidiselt Euroopa seaduspäradele suurenes haridussüsteemist varakult lahkumine viimasel kümnendil ja oli 2021. aastal 12,0 %, mis on suurem kui ELi keskmine 9,7 %. Haridussüsteemist varakult lahkumine on suurem vähem arenenud piirkondades ja kuus korda suurem romade kui muude inimrühmade hulgas. Kolmanda taseme hariduse diplomiga 25–34-aastaste inimeste osakaal on alates 2010. aastast suurenenud, aga on jätkuvalt üks ELi madalamaid. Osalemine täiskasvanuõppes on veidi üle poole ELi keskmisest. Digioskused on ebapiisavad, eelkõige vaesemate inimeste hulgas. Kahes kõige madalama sissetulekuga kvartiilis on elementaarsed digioskused ainult 13 %-l ja 18 %-l ungarlastest, mis on ELis ühed kõige madalamad protsendid. Ebasoodsas olukorras õpilastel on vähe võimalusi kõrghariduses osaleda. Ebavõrdsus hariduses vähendab sotsiaalse liikuvuse võimalust. Koolisüsteemi vähene tulemuslikkus ja võrdsus on tõenäoliselt seotud väheste võimalustega iseseisvalt õppekava kindlaks määrata, koolides sotsiaal-majandusliku mitmekesisuse puudumise ja õpetajate madalate palkadega. Õpetajate puudus on üha suurem probleem. Kuigi koodnäitajad, näiteks õpetajate ja õpilaste suhtarv, ei osuta märkimisväärsele puudujäägile, näitab üksikasjalikum analüüs, et õpetajaid on puudu konkreetsete õppeainete, näiteks matemaatika, loodusteaduste ja võõrkeelte puhul. Õpetajate puudus on samuti seotud koolisüsteemi killustatusega, kuna pooltel kõigist alg- ja põhikoolidest on vähem kui 150 õpilast. Ebasoodsas olukorras õpilaste suure osakaaluga koolid kannatavad üldjuhul eriti suurel määral kvalifitseeritud õpetajate puuduse all. Rohkem kui pooled õpetajahariduse eriala lõpetanudest asuvad tööle muul ametikohal, kuna õpetajate töökoormus on suur ja nad saavad madalat palka, eelkõige oma karjääri alustades. Lisaks sellele jätab koolide keskne juhtimine koolidirektoritele piiratud iseseisvuse ja vahendid õppekvaliteedi parandamiseks.