Asbestiga kokkupuute oht on peamiselt seotud asbesti käitlemisega ja asbestikiudude levimisega õhus selliste ehitustööde ajal nagu renoveerimine ja lammutustööd. Asbestiga puutub kokku hinnanguliselt 4,1–7,3 miljonit töötajat, kellest 97 % töötab ehitussektoris ja sellega seotud kutsealadel, nagu katusetööd, torustiku- ja puusepatööd või põrandakatete paigaldamine, ning 2 % jäätmekäitluses. Töökeskkonnast põhjustatud vähk on tööga seotud surmade esimene põhjus ELis, kusjuures 78 % kõigist töökeskkonnast põhjustatud vähijuhtudest on seotud asbestiga . Seepärast on töökohal asbestiga kokkupuute vähendamine üks ELi töötervishoiu ja tööohutuse strateegilise raamistiku (2021–2027) prioriteete.

Asbestiga kokkupuute oht on suurim töökeskkonnas. 2016. aastal oli EL 27s hinnanguliselt 66 808 surmajuhtu, mis olid tingitud varasemast kokkupuutest asbestiga töökeskkonnas. 2019. aastal oli see näitaja juba 71 750 . Selleks et töötajatel oleks juurdepääs asjakohastele hüvitusskeemidele, tuleb tunnistada, et asbestiga seotud haiguste puhul on tegemist kutsehaigusega. Kuna alusleping ei võimalda komisjonil teha ettepanekut õiguslikult siduva õigusakti kohta selles valdkonnas, on kutsehaiguste tunnustamise edendamise peamine alus ELi tasandil komisjoni soovitus 2003/670/EÜ . Kõnealune soovitus hõlmab praegu vähktõbe ja muid haigusi, mida põhjustab kokkupuude asbestiga töökeskkonnas. Komisjon konsulteerib kolmepoolse tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomiteega (ACSH) seoses vajadusega seda soovitust ajakohastada, et võtta arvesse uusimaid teaduslikke andmeid.

Sõeluuring ja varajane diagnoosimine on vähktõve ennetamisel keskse tähtsusega. Komisjon on võtnud Euroopa vähktõvevastase võitluse kava osana kohustuse esitada uus ELi toetatav vähktõve sõeluuringute kava, et aidata liikmesriikidel parandada varajase diagnoosimise kättesaadavust. Selle uue kava põhielement on komisjoni ettepanek ajakohastada nõukogu 2003. aasta soovitust vähktõve sõeluuringute kohta, mis hõlmab ka elanikkonna sõeluuringute laiendamist kopsuvähile. Lisaks toetatakse seda kava vähktõve piltdiagnostika Euroopa algatusega. Tuginedes vähktõvega seotud kujutiste ja andmete „atlasele“ ning uutele vahenditele, nagu kõrgjõudlusega andmetöötlus ja tehisintellekt, luuakse algatusega ökosüsteem uute sõeluuringumeetodite ja algoritmide väljatöötamiseks. Investeeringud sõeluuringutesse ja varajasesse diagnoosimisse võivad märkimisväärselt aidata asbestiga kokkupuute ohvreid, sest kiire diagnoosimine ja ravi leevendavad asbestiga seotud haiguste, sealhulgas vähktõve mõju. Lisaks keskendutakse vähktõvevastase võitluse kava mitmes põhimeetmes vähipatsientide diagnoosimise, ravi ja hoolduse optimeerimisele, sealhulgas sellised halva prognoosiga kompleksvähid nagu asbestiga kokkupuutest tingitud vähk. Näiteks parandab igas liikmesriigis tunnustatud kõikehõlmavaid vähikeskusi ühendava ELi võrgustiku loomine kvaliteetset diagnoosimist ja hooldust, algatusega „Vähktõve diagnostika ja ravi kõigile“ parandatakse uuendusliku vähiravi kättesaadavust ning onkoloogiale, kirurgiale, radioloogiale ja õendusabile keskenduv erialadevaheline koolitusprogramm parandab vähiravitöötajate oskusi.

Tugev ja ambitsioonikas asbestipoliitika tooks märkimisväärset kasu inimeste tervisele ja heaolule. Kokkupuude asbestiga võib põhjustada selliseid haigusi nagu mesotelioom, asbestoos ja kopsuvähk. Asbestist põhjustatud vähktõved on rasked ja elulemus halb. Mesotelioomi ei saa ravida ja patsiendid elavad eeldatavalt keskmiselt 4–18 kuud. Kokkupuude asbestiga põhjustab 92 % kõigist mesotelioomijuhtudest. Kopsuvähi puhul, mis on meestel teine ja naistel kolmas kõige sagedamini diagnoositud vähivorm, on elulemus pärast diagnoosimist suhteliselt halb võrreldes muude levinud vähitüüpidega.

Inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks on vaja asbesti käsitlevat Euroopa lähenemisviisi, eelkõige Euroopa rohelise kokkuleppe ja Euroopa vähktõvevastase võitluse kava rakendamisel. Selle eesmärgi saavutamiseks esitatakse käesolevas teatises olelusringil põhinev käsitlusviis, mida toetab rahvatervise üldeesmärk. See hõlmab meetmeid, mida on vaja hoonetes leiduva asbesti kindlakstegemiseks ja sellise teabe registreerimiseks, et tagada asbesti ohutu kõrvaldamine või vajaduse korral töötlemine ja asbesti sisaldavate jäätmete käitlemine, maksimeerides samal ajal töötajate kaitset ja tagades asbestiga seotud haiguste nõuetekohased järelmeetmed. Käesoleva teatisega seatakse EL asbestist tulenevate ohtude vastases võitluses rahvusvaheliseks liidriks. Samuti tuuakse selles esile asbesti ohutuks kõrvaldamiseks riigi, piirkonna ja kohalikul tasandil kättesaadavad ELi rahalised vahendid. Võetud meetmed aitaksid saavutada ka kestliku arengu eesmärke.

2021. aasta oktoobris võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, milles kutsuti üles koostama Euroopa strateegiat kogu asbesti kõrvaldamiseks. Parlament kutsus selles resolutsioonis üles võtma täiendavaid ELi meetmeid, et kaitsta töötajaid ja kodanikke asbestiga kokkupuutest tulenevate terviseriskide eest, eelkõige energiasüsteemi ümberkujundamise kontekstis. Samuti kutsus Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee üles kõrvaldama kogu asbesti, rõhutades, et energiatõhusaks renoveerimisel tehtavate tööde käigus kõrvaldatakse ka kahjulikud ained. Euroopa tuleviku konverentsi raames esitatud kodanike soovitustes rõhutati ka õiglaste töötingimuste, eelkõige töökohal asbestiga kokkupuutumist käsitleva direktiivi (edaspidi „asbestidirektiiv“) läbivaatamise, ja tervikliku tervisekäsitluse tähtsust.

Elanikkonna tõhusam kaitsmine asbestiga kokkupuute eest on eriti oluline, kuna EL käivitab Euroopa rohelise kokkuleppe, mis hõlmab eesmärki suurendada hoonete renoveerimise määra. Hoonete arvele langeb 36 % energiaga seotud kasvuhoonegaaside heitest. Kuna hinnangute kohaselt jääb 2050. aastaks püsima üle 85 % olemasolevatest hoonetest, on energiatõhusaks renoveerimine Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkide saavutamiseks hädavajalik. Sellega seoses on renoveerimislaine strateegia eesmärk hoonete renoveerimise iga-aastast määra 2030. aastaks kahekordistada. Spetsiaalsed renoveerimistööd energiatarbimise vähendamiseks võivad parandada elanike tervise- ja elutingimusi ning õhu kvaliteeti, leevendada energiaostuvõimetust ja edendada sotsiaalset kaasatust. Need tööd võivad suurendada kinnisvara pikaajalist väärtust ning luua töökohti ja investeeringuid, mis on sageli seotud kohalike tarneahelatega. Kuna paljude halva energiatõhususega hoonete ehitamisel kasutati asbesti, võib hoonete renoveerimise kiirendamine siiski märkimisväärselt suurendada asbestiga seotud terviseriskidega kokku puutuvate inimeste arvu, kuna hoonetes leiduv asbest võib renoveerimistööde käigus sattuda keskkonda. Asbestiga kokku puutuvate töötajate arv (praegu 4,1–7,3 miljonit) peaks järgmise kümne aasta jooksul suurenema 4 % aastas.

Vähktõvevastane võitlus on ELi prioriteet. Komisjon on võtnud kohustuse vähendada tõhusalt kokkupuudet selliste kantserogeensete ainetega nagu asbest osana Euroopa vähktõvevastase võitluse kavast ja nullsaaste tegevuskavast. Kuna asbesti leidub endiselt paljudes hoonetes, sealhulgas eramajades, on vaja terviklikku ja integreeritud lähenemisviisi, et tegeleda selle varasemast ajast pärit probleemiga mitmes poliitikavaldkonnas. Täiendavate meetmete võtmine asbestiga kokkupuute riskide juhtimiseks kaitseb inimesi haiguste eest, suurendab heaolu ja aitab tugevdada Euroopa terviseliitu.

Viimase 40 aasta jooksul on EL võtnud meetmeid, et asbesti kasutamist piirata ja seejärel keelustada. Ajavahemikul 1983–1985 piiras EL kuut liiki asbestikiudude kasutamist. 1991. aastal keelas EL muu hulgas viie sellise liigi turule laskmise ja kasutamise ning krüsotiilasbesti kasutamise ehitussektoris laialdaselt kasutatavates toodetes. 1999. aastal keelustati kõik kuus asbestikiu liiki ning 2005. aastal jõustus ELi asbestikeeld. Keeld kehtib nii ELis toodetud kui ka ELi imporditud kaupade suhtes.

Asbest on äärmiselt ohtlik vähki tekitav aine. Keskkonnas ja töökeskkonnas asbestiga kokkupuude suurendab teadaolevalt vähktõvest tingitud koormust Euroopas, põhjustades arvukalt surmajuhtumeid, mida saanuks vältida. 78 % ELis töökeskkonnast tulenevaks tunnistatud vähijuhtudest ja 88 % töökeskkonnast põhjustatud kopsuvähijuhtudest on seotud asbestiga. 2019. aastal nõudis tööalane kokkupuude asbestiga EL 27s üle 70 000 inimelu. Kuigi see on peamiselt tingitud varasemast tööga seotud kokkupuutest, kinnitab see asbestiga kokkupuute raskeid tagajärgi.

ELi õigusega on juba alates 1983. aastast nähtud ette kaitsta töötajaid töökohal asbestiga kokkupuute konkreetsete ohtude eest. Sellest ajast alates on seda mitu korda ajakohastatud. Kõige hiljutisem õigusakt on asbestidirektiiv 2009/148/EÜ, milles on kehtestatud tööandjatele ranged kaitse-, planeerimis- ja koolituskohustused. Kuna asbest on kantserogeenne aine, kohaldatakse direktiivi 2004/37/EÜ (töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide, mutageenide ja reproduktiivtoksiliste ainetega kokkupuutest tulenevate ohtude eest) alati, kui need on töötajate tervisele ja ohutusele soodsamad.

Üldiselt on asbestidirektiiv endiselt eesmärgipärane . Kõige uuemad teadusandmed toetavad siiski kehtiva tööalase kokkupuute piirnormi vähendamist . Neljas liikmesriigis (Taani, Prantsusmaa, Saksamaa ja Madalmaad) on kehtestatud siduvad tööalase kokkupuute piirnormid, mis on ELis kehtivast tööalase kokkupuute piirnormist rangemad. Saksamaa on kehtestanud lisaks siduvale tööalase kokkupuute piirnormile ka vastuvõetava kontsentratsiooni piirnormi. Selleks et hoida kokkupuute tase allpool vastuvõetavat riskitaset, tuleks kohustuslike suuniste kohaselt kaaluda praktikas meetmete kehtestamist. Ülejäänud ELi liikmesriigid kasutavad kehtivat ELi tööalase kokkupuute piirnormi.

Komisjon võtab täna vastu seadusandliku ettepaneku vähendada märkimisväärselt kehtivat asbestiga tööalase kokkupuute piirnormi 0,1 kiudu / cm³ kümnekordselt ehk tasemeni 0,01 kiudu / cm³. Tööalase kokkupuute piirnormi läbivaatamine aitaks piirnorme kogu ELis veelgi ühtlustada. See peaks kaasa tooma paremad töötingimused, sealhulgas märkimisväärse arvu lähetatud töötajate jaoks ehitussektoris, ja tervishoiukulude õiglasema jaotuse liikmesriikide vahel.

Selleks et kaitsta töötajaid asbestiga kokkupuute eest, on oluline kasutada asbestikiudude kontsentratsiooni mõõtmiseks õhus kõige ajakohasemaid teaduslikke meetodeid. See võimaldab riske täpselt hinnata ja seega töötajaid paremini kaitsta. Kuigi praegu on kõige enam kasutatav meetod Maailma Terviseorganisatsiooni poolt 1997. aastal soovitatud faasikontrastmikroskoopia, on olemas ka muud tõhusad meetodid. Teaduslike tõendite kohaselt saaks elektronmikroskoopial põhineva meetodi abil loendada kiude täpsemalt, mille tulemuseks võivad olla paremad kaitsemeetmed. Seepärast on komisjon asbestidirektiivi muutmise ettepanekus käsitlenud ka mõõtemeetodite kasutamist.

Asbestidirektiivi rakendamist toetavad suunised

Lähiaastatel on oodata suurt hulka renoveerimis- ja lammutustöid ning see tähendab, et töötajate täielikuks kaitsmiseks tuleb asbestidirektiivi nõuetekohaselt rakendada. Liikmesriigid, tööandjad (eriti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd), kes moodustavad 99 % kõigist asbestiga töötavatest ettevõtjatest) ja töötajad võiksid saada kasu täiendavast toetusest, et tagada nõuetele vastavus. Selleks töötab komisjon pärast läbivaadatud asbestidirektiivi vastuvõtmist välja suunised, et aidata seda rakendada. Suunistes antakse põhjalikku teavet praegu kehtiva asbestidirektiivi sätete kohta (mis käsitlevad näiteks koolitust ja isikukaitsevahendeid), kuid mis vajavad selgitamist ja nõustamist. Oluline on edendada asjakohast koolitust töötajatele, kes käitlevad asbesti ehitus-, renoveerimis- ja lammutustööde käigus. Suunised võiksid aidata liikmesriikidel ja tööandjatel, eelkõige VKEdel, tagada, et töötajad oleksid teadlikud ettevaatusabinõudest, mida on vaja selleks, et saavutada kõrgeim kaitsetase. Suunistes võiks käsitleda ka mõningaid sätteid, mis kuuluvad liikmesriikide pädevusse (nt asbesti kõrvaldamisega tegelevate ettevõtjate sertifitseerimine), kuid mille puhul on vaja täiendavaid selgitusi. See võimaldaks kõigil asjaosalistel teha kavandatud hulga renoveerimistöid, tagades samal ajal töötajate kõrgeima kaitse asbestiga kokkupuute eest.

Teadlikkuse suurendamine

Osana Euroopa vähktõvevastase võitluse kavast valmistab Euroopa Tööohutuse ja Töötervishoiu Amet (EU-OSHA) ette töötajate vähktõve riskiteguritega kokkupuute uuringut Euroopas. Uuritakse kõige levinumaid kokkupuuteolukordi ning nende töötajate arvu ja omadusi, kes puutuvad kokku mitmesuguste vähktõve riskiteguritega, sealhulgas asbestiga. See annab võimaluse sihipärasemate teadlikkuse suurendamise kampaaniate ja ennetusmeetmete jaoks ning aitab kujundada tõenditel põhinevat poliitikat. See on eriti oluline, võttes arvesse selliste ettevõtjate, töötajate ning era- ja avaliku sektori hoonete omanike arvu suurenemist, keda asbesti kõrvaldamine mõjutab. Samadel põhjustel teeb komisjon koostööd kõrgemate tööinspektorite komiteega (SLIC), et käivitada ajakohastatud teadlikkuse suurendamise kampaania.

Komisjon ·teeb ettepaneku vaadata läbi asbestidirektiiv, et vähendada kehtivat tööalase kokkupuute piirnormi ja selgitada sellega seotud sätteid (mis on lisatud käesolevale teatisele), ning kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles seda kiiresti vastu võtma; ·koostab ajakohastatud suunised, et toetada liikmesriike, tööandjaid ja töötajaid läbivaadatud direktiivi rakendamisel; ·teeb koostööd kõrgemate tööinspektorite komiteega (SLIC), et käivitada ettevõtjatele, töötajatele, omanikele ja haldusasutustele suunatud ajakohastatud teadlikkuse suurendamise kampaania asbesti ohutu kõrvaldamise kohta.

4.Hoonetes leiduva asbestiga tegelemine

Enne ELi asbestikeeldu kasutati seda laialdaselt, peamiselt ehitussektoris. 70–80 % asbestist kasutati tsemenditoodete valmistamiseks, ülejäänut peamiselt muude ehitustoodete jaoks, nagu põrandakatted, tekstiil- ja papptooted või isoleerplaadid. 1970. aastal tarbiti praegustes ELi riikides üle 920 000 tonni toorasbesti, 1980. aastal tõusis see näitaja 1 200 000 tonnini ja seejärel langes 2000. aastal alla 40 000 tonni. Arvestades seda, et rohkem kui 220 miljonit hoonet (85 % kõigist hoonetest) ehitati enne 2001. aastat, siis on tõenäoline, et märkimisväärne osa tänapäeva hoonetest sisaldab asbesti .

Asbesti tarbimise tippaeg on liikmesriigiti erinev (vt joonis 1). Kõigis liikmesriikides oli ajavahemikul 1970–1990 asbesti tarbimise osakaal suur. Küprosel, Belgias, Taanis, Luksemburgis, Madalmaades ja Rootsis tarbiti osa asbestist siiski enne 1970. aastaid, samal ajal kui Horvaatia, Iirimaa, Portugal, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia registreerisid asbesti tarbimise kõrge taseme 1990. aastatel või 2000. aastate alguses.

Allikas: Teadusuuringute Ühiskeskuse näitajad.

Varasemast ajast pärit asbestiprobleemide ulatus on piirkonniti erinev. Võttes aluseks eluhoonete keskmise vanuse ja hinnangulise asbestikoguse (kg eluaseme kohta), näitab alljärgnev kaart asbestiga seotud haavatavust ELi piirkondades, ulatudes nii ehitistes leiduva asbesti madalast tasemest (väike asbestikogus, uuemad hooned) kuni kõrge tasemeni (suur asbestikogus, vanemad hooned). Näib, et ELi kesksetes piirkondades on enamasti vanad hooned ja suur asbestikogus, samas kui ELi ida- ja kirdepiirkondades leidub üldiselt palju asbesti uuemates hoonetes. Tulemused võiksid osutada liikmesriikidele ja piirkondadele, kus asbesti kontrollimine enne renoveerimist peaks olema prioriteet.

Joonis 2. Kahe muutujaga kaart, millel on näidatud eluhoonete keskmine vanus (aastates) ja asbesti keskmine kogus (kg eluhoone kohta)

Allikas: Teadusuuringute Ühiskeskuse näitajad.