Väljaspool liidu üldeelarvet eraldatakse Euroopa Arengufondist (EAF) rahalisi vahendeid, et viia Cotonou lepingu raames Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide rühmaga ellu ELi arengukoostöö poliitikat. 2003. aastal loodi EAFi raames Aafrika rahutagamisrahastu, mis on seni kõige kaugeleulatuvam vahend, millega käsitleda julgeoleku ja arengu vahelist seost; samuti toetatakse sellest sõjalist tegevust. Sellegipoolest esineb kõnealuse rahastu puhul hulk piiranguid, eriti seoses rahastu geograafilise ja üksnes piirkondliku ulatusega, mis ei lase kasutada rahastut riigi tasandil üleilmselt.

ELi ÜJKP sõjalisi operatsioone rahastatakse osalevate ELi liikmesriikide vahenditest ja mehhanismist Athena, mis on loodud ÜJKP raames elluviidavate ELi sõjaliste operatsioonide ühiste kulude rahastamise haldamiseks. Kõnealused kulud hõlmavad muu hulgas peakorterite rakendus- ja jooksvaid kulusid ning taristu-, logistika- ja missiooni toetuskulusid, kuid mitte kulusid, mis on tekkinud missiooni või operatsiooni kaudu toetatud partnerriigil.

Ühisteatises „Julgeoleku ja arengu toetamine suutlikkuse suurendamise kaudu“ (JOIN(2015) 17 (final)) on analüüsitud, kuidas oleks võimalik täiustada ELi abi, millega aidatakse suurendada partnerite suutlikkust ning edendatakse seega stabiilsust, julgeolekut ja arengut. Teatises on kindlaks tehtud lüngad ELi võimes toetada partnerite suutlikkuse suurendamist julgeolekusektoris, ehkki mitmesugust tegevust juba toetatakse, sealhulgas tegevust tõhusa tsiviiladministratsiooni ja julgeolekusüsteemi tsiviiljärelevalve valdkonnas. Ühisteatises jõutakse järeldusele, et „ELi eelarves [puudub praegu] rahastamisvahend, mis oleks mõeldud partnerriikides julgeolekusektori (eelkõige selle sõjalise komponendi) suutlikkuse suurendamise terviklikuks rahastamiseks“.

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) „Säästva arengu tegevuskava aastani 2013“ ja selle 16. säästva arengu eesmärgi „rahu ja õiglus“ vastuvõtmisega rõhutatakse, kui tähtis on edendada rahumeelseid ja kaasavaid ühiskondi, tagada kõigile juurdepääs õigusemõistmisele ning luua kõikidel tasanditel tõhusad ja vastutustundlikud asutused. 16. arengueesmärgiga toonitatakse vajadust tugevdada riikide asjakohaseid asutusi, sealhulgas rahvusvahelise koostöö kaudu, et suurendada suutlikkust kõikidel tasanditel. Investeeringute suunamine kooskõlas arengu tõhususe põhimõtetega aitab eeskätt ebakindlates ja konfliktist mõjutatud riikides tegeleda konflikti ja ebakindluse algpõhjustega. EL toetab uut kokkulepet tegevuse kohta ebakindlates riikides ja sealset rõhuasetust julgeoleku ja arengu vahelisele seosele.

Julgeoleku ja arengu vahelist seost on tunnistatud nii Euroopa kui ka rahvusvahelisel tasandil. Seda ELi välistegevuse tõhususe suurendamisel keskse tähtsusega seost on tunnistatud ka 2005. aasta Euroopa arengukonsensuses. Partnerriikide julgeolekusüsteemide toetamine osana ulatuslikumast reformist, et tagada riigile ja üksikisikutele tõhus ja vastutustundlik julgeolekusektor, aitab saavutada ELi eesmärke kaasava ja säästva arengu, riigi ülesehitamise ja õigusriigi valdkonnas. Inimeste julgeolek hõlmab inimesekeskseid, sektoritevahelisi, terviklikke, kontekstipõhiseid ja ennetusele keskenduvaid lähenemisviise. Seda eriti juhul, kui on selge, et juurdepääs inimestele, keda ähvardab kõige enam oht jääda maha konfliktipiirkondadesse, on ilma julgeolekuta piiratud, ja tõhusate tulemuste saavutamine humanitaar- või arendustegevuse valdkonnas on vähem tõenäoline.

Seadusandliku ettepaneku eesmärk on lisada määruse (EL) nr 230/2014 II jaotisesse uus artikkel, et võimaldada erandlikel asjaoludel kasutada liidu abi partnerriikide sõjaliste üksuste suutlikkuse suurendamiseks, et aidata kaasa säästva arengu saavutamisele ning eelkõige rahumeelse ja kaasava ühiskonna tagamisele.

Järelevalve ja hindamise kord on sätestatud määruse (EL) nr 236/2014 artiklites 12 ja 13, mida kohaldatakse kõikide ELi välistegevuse rahastamisvahendite, sealhulgas stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahendi suhtes, mis on eelistatud valik. Kõnealuse määrusega on ette nähtud ka aruandluse kord.

Kulude katmiseks vajalik eelarve on 2017.–2020. aastal 100 000 000 eurot. Algatust rahastatakse liidu üldeelarve rubriigi 4 vahendite ümberpaigutamise teel. Mingeid lisavahendeid ei kaasata. Rakendamine on reguleeritud määrusega (EL) nr 236/2014.

Seadusandliku ettepanekuga kantakse hoolt selle eest, et uute sätete kohaseid abimeetmeid, mis on seotud suutlikkuse suurendamisega julgeoleku ja arengu toetamiseks, rakendatakse kooskõlas rahvusvahelise õigusega, sealhulgas rahvusvahelise humanitaarõigusega. Komisjon jälgib kõnealuste abimeetmete rakendamist, et tagada inimõigustealaste kohustuste täitmine.

Mõjuhinnangus on jõutud järeldusele, et stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahendi muutmine oleks eesmärke, ajastust, geograafilist ulatust ja paindlikkust määruse rakendamisel kriisiolukorras silmas pidades kõige asjakohasem ja tõhusam valik lühemaks ajavahemikuks. Mõjuhinnangus on selgitatud ka seda, et selleks, et rakendada ulatuslikult algatust „Suutlikkuse suurendamine julgeoleku ja arengu toetamiseks“ (sh toetada kaitsega seotud eesmärkidel relvajõude), on vaja ühendada eelarvevahend (arenguülesannete jaoks) mõne muu, võimalik, et ka eelarve välise mehhanismiga.

Kavandatud seadusandlikku ettepanekut toetab mõjuhinnang. Mõjuhinnangu aruandes on uuritud erinevaid poliitikavalikuid, millega saavutada konkreetsed eesmärgid, ning on hinnatud valikuid, mis jäävad liidu üldeelarve piiridesse ja sellest väljapoole.

ELi meetmed on vajalikud ja õigustatud nii aluslepingus sätestatud eesmärkide kui ka subsidiaarsuse põhimõtte alusel. Julgeolekusektorile antava ulatusliku ja paindliku ELi toetuse lisaväärtus seisneb selles, et see võimaldab kaasata lühi- ja pikaajalistesse meetmetesse kõik riigi julgeolekusektori osalejad; lisaks on sellist toetust võimalik paremini kooskõlastada. Sekkumisega ELi tasandil on lihtsam saavutada julgeolekut ja stabiilsust ning see võib kaasa tuua tõhusamad rahvusvahelised jõupingutused julgeoleku ja arengu valdkonnas.

Arengukoostöö laiaulatuslikkust arvesse võttes ei ole suutlikkuse suurendamise rahastamine (koolituse ja varustuse valdkonnas) julgeolekusektoris ELi toimimise lepingu artiklite 209 ja 212 kohaselt iseenesest välistatud üksnes põhjusel, et tegemist on sõjalise valdkonna abisaajaga. Võttes arvesse liidu arengukoostöö eesmärke – aidata arenguriike nende püüdlustes saavutada säästev areng –, on relvajõudude rahastamine erandlikel asjaoludel võimalik (vt üksikasjalik selgitus 5. jaotises).

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Käesolevas jaos kommenteeritakse üksikasjalikult peamisi sätteid, mis lisatakse kavandatava määrusega muuta määrust (EL) nr 230/2014, millega luuakse stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahend.

(1)Reguleerimisese ja eesmärgid (artikkel 1, I jaotis „Üldsätted“)

Artikli 1 lõike 2 muutmise eesmärk on lisada määruse kohaldamisalasse abi julgeolekusektori osalejatele, sealhulgas sõjalistele üksustele. Abi võidakse anda allpool kirjeldatud erandlikel asjaoludel (vt 2. jagu) julgeolekusektori ulatuslikuma reformi raames ja/või suutlikkuse suurendamiseks julgeoleku ja arengu toetamise eesmärgil kooskõlas üldeesmärgiga saavutada säästev areng.

(2)Julgeoleku ja arengu toetamine suutlikkuse suurendamise kaudu (artikkel 3a, II jaotis „Liidu abi liigid“)

Kavandatava artikli 3a lõikes 1 sätestatakse, et erandlikel asjaoludel võib liidu abi kasutada partnerriikide sõjaliste üksuste suutlikkuse suurendamiseks, et aidata kaasa säästva arengu saavutamisele ning eelkõige stabiilse, rahumeelse ja kaasava ühiskonna tagamisele. Stabiilse, rahumeelse ja kaasava ühiskonna tagamine tugineb 16. säästva arengu eesmärgile „rahu ja õiglus“, milles on rõhutatud seda, kui tähtis on edendada rahumeelseid ja kaasavaid ühiskondi, tagada kõigile juurdepääs õigusemõistmisele ning luua kõikidel tasanditel tõhusad ja vastutustundlikud asutused. 16. säästva arengu eesmärgis on toonitatud vajadust tugevdada muu hulgas rahvusvahelise koostöö kaudu riikide asjakohaseid asutusi, eesmärgiga suurendada eriti arenguriikides suutlikkust kõikidel tasanditel, et hoida ära vägivald ning võidelda terrorismi ja kuritegevusega. Lõikes 1 nimetatud erandlikud asjaolud on määratletud üksikasjalikumalt uue artikli 3a lõikes 3.

Artikli 3a lõikes 2 kirjeldatakse tegevust, mida võidakse toetada: julgeolekut ja arengut toetavad suutlikkuse suurendamise programmid, sealhulgas koolitamine, juhendamine ja nõustamine ning varustuse tarnimine, taristu parandamine ja muude teenuste osutamine.

Artikli 3a lõikes 3 selgitatakse üksikasjalikumalt lõikes 1 nimetatud erandlikke asjaolusid, mille korral abi antakse. Lõike 3 punkte a ja b tuleb lugeda koos. Lõike 3 punktis a sätestatakse, et sõjalisi üksusi rahastatakse üksnes juhul, kui nõudeid, mis on vajalikud määruse (EL) nr 230/2014 kohaste liidu eesmärkide piisavaks saavutamiseks, ei ole võimalik täita pöördumisega mittesõjaliste osalejate poole, ning toimivate riigiasutuste olemasolu ähvardav tõsine oht kummutab stabiilse, rahumeelse ja kaasava ühiskonna saavutamise eelduse, või kui riigiasutused ei tule sellise tõsise ohuga enam toime (nt on kokku varisenud). Lõike 3 punktis b nõutakse, et rahvusvaheline kogukond ja/või liit ning asjaomane riik peavad olema ühel meelel selles, et julgeolekusektor ja eriti relvajõud on stabiilsuse, rahu ja arengu seisukohast üliolulised, iseäranis kriisi korral ja ebakindlates olukordades. Seda üksmeelt võidakse väljendada ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni või liidu ja muude rahvusvaheliste partnerite vahel kokku lepitava programmdokumendi (nt Somaalia kokkulepe) vormis või liidu tegevusega, mis toimub ELi lepingu V jaotise alusel.

Artikli 3a lõikes 4 esitatakse selle uue artikli alusel liidu abi andmisel kohaldatavad piirangud, millega jäetakse kõrvale korduvad sõjalised kulutused, relvade ja laskemoona tarnimine ning koolitus, mis on mõeldud üksnes relvajõudude võitlusvõime suurendamiseks.

Artikli 3a lõige 5 sisaldab üldpõhimõtteid, millest tuleb selle artikli kohasel abi andmisel lähtuda: partnerriigi vastus ning vajadus luua tingimused ja töötada välja head tavad, mis on vajalikud jätkusuutlikkuse tagamiseks keskmises ja pikas perspektiivis, ning edendada õigusriigi ja rahvusvahelise õiguse üldtunnustatud põhimõtteid.

Viimasena kutsutakse artikli 3a lõikes 6 üles kehtestama uue artikli kohaste abimeetmetega seotud riskihindamis-, järelevalve- ja hindamismenetlused.

(3)Eriabimeetmed ja vahereageerimisprogrammid (artikkel 7, III jaotis „Programmide koostamine ja rakendamine“)

Artikli 7 lõiget 1 muudetakse, et lisada viide uuele artiklile 3a, sätestades, et uue artikli 3a kohast liidu abi võib anda eriabimeetmete ja vahereageerimisprogrammide kaudu.

(4)Valdkondlikud strateegiadokumendid ja mitmeaastased sihtprogrammid (artikkel 8, III jaotis „Programmide koostamine ja rakendamine“)

Artikli 8 lõiget 1 muudetakse, et lisada viide uuele artiklile 3a, sätestades, et uue artikli 3a kohast liidu abi võib anda valdkondlike strateegiadokumentide kaudu.

(5)Inimõigused (artikkel 10, III jaotis „Programmide koostamine ja rakendamine“)

Artikli 10 lõiget 1 muudetakse, et laiendada kohustus rakendada abimeetmeid kooskõlas rahvusvahelise õiguse, sealhulgas rahvusvahelise humanitaarõigusega, kavandatava artikli 3a kohastele abimeetmetele, mis on seotud suutlikkuse suurendamisega julgeoleku ja arengu toetamiseks.

(6)Rahastamispakett (artikkel 13, IV jaotis „Lõppsätted“)

Artikli 13 lõikes 1 suurendatakse määruse rakendamise rahastamispaketti 100 000 000 euro võrra ning seega on stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahendi rahastamispaketi suurus edaspidi 2 438 719 000 eurot. Artikli 13 lõikes 3 esitatud jaotus jääb puutumata, et meetmeid, mis on seotud suutlikkuse suurendamisega julgeoleku ja arengu toetamiseks, saaks võtta eri artiklite ja rahastada eri eelarveridade alusel.