P8_TA(2017)0015

Välispüügilaevastike jätkusuutlik majandamine ***I

Euroopa Parlamendi 2. veebruari 2017. aasta seadusandlik resolutsioon ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1006/2008 (COM(2015)0636 – C8-0393/2015 – 2015/0289(COD))

(Seadusandlik tavamenetlus: esimene lugemine)

(2018/C 252/32)

Euroopa Parlament,

(1) ELT C 303, 19.8.2016, lk 116.

P8_TC1-COD(2015)0289

Euroopa Parlamendi seisukoht, vastu võetud esimesel lugemisel 2. veebruaril 2017. aastal eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2017/…, milles käsitletakse välispüügilaevastike jätkusuutlikku majandamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1006/2008

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (2),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1006/2008 (2) (edaspidi „kalapüügilubade määrus“) loodi süsteem liidu kalalaevadele loa andmiseks püügitegevuseks liidu vetest väljaspool ning kolmandate riikide laevadele juurdepääsu lubamiseks liidu vetele.

(2) Liit on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguse konventsiooni (3) (UNCLOS) osaline ning ratifitseerinud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 4. augusti 1995. aasta rakenduskokkuleppe (4). Kõnealuste rahvusvaheliste sätetega nähakse ette põhimõte, et kõik riigid peavad võtma asjakohaseid meetmeid mereressursside säästva majandamise ja kaitsmise tagamiseks ja tegema sel eesmärgil koostööd teiste riikidega. [ME 1]

(3) Liit on kiitnud heaks Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) 24. novembri 1993. aasta kokkuleppe, mille eesmärk oli ergutada avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (FAO meetmete järgimise kokkulepe) (5). FAO meetmete järgimise kokkuleppes sätestati, et kokkuleppeosalised ei tohi anda luba laeva kasutamiseks avamerepüügiks juhul, kui teatavad tingimused ei ole täidetud, ning peavad konkreetsete aruandekohustuste täitmata jätmisel rakendama karistusi.

(3a) 2. aprillil 2015. aastal esitas Rahvusvaheline Mereõiguse Kohus nõuandva arvamuse vastuseks Lääne-Aafrika kalanduse alampiirkondliku komisjoni poolt esitatud taotlusele. Selle nõuandva arvamusega kinnitati, et liit kannab vastutust liikmesriikide lipu all sõitvate laevade tegevuse ning nõuetekohase hoolsuse eest, mida liit peab sel puhul rakendama. [ME 2]

(4) Liit kiitis heaks 2001. aastal vastu võetud FAO rahvusvahelise tegevuskava ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi (edaspidi „ETR-kalapüügi“) vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks. Kõnealuse rahvusvahelise tegevuskava ja lipuriikide tegevust käsitlevate FAO vabatahtlike suuniste (heaks kiidetud 2014. aastal) kohaselt peab lipuriik tagama mere bioloogiliste ressursside ja mereökosüsteemide pikaajalise kaitsmise ja säästva kasutamise. Rahvusvahelise tegevuskavaga nähti ette, et lipuriik peaks oma laevadele selle suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvatest vetest väljaspool toimuvaks püügitegevuseks väljastama lubasid. Peale selle soovitatakse vabatahtlikes suunistes, et lipuriik ja rannikuriik väljastaksid loa juhul, kui püügitegevus toimub püügilepingu alusel või ka väljaspool sellist lepingut. Mõlemad riigid peaksid veenduma, et asjaomane tegevus ei kahjusta rannikuriigi vetes kalavarude jätkusuutlikkust (punktid 40 ja 41).

(4a) 2014. aastal võtsid kõik FAO liikmed, kaasa arvatud Euroopa Liit ja selle arenguriikidest partnerid ühehäälselt vastu vabatahtlikud suunised säästva väikesemahulise kalapüügi säilitamiseks seoses toiduga kindlustatuse ja vaesuse kaotamisega, ning nende suuniste punktis 5.7 on toonitatud, et tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta väikesemahulist kalapüüki, enne kui sõlmitakse kolmandate riikide ja kolmandate osapooltega lepinguid, mis annavad juurdepääsu varudele. [ME 3]

(4b) Seoses FAO vabatahtlike suunistega säästva väikesemahulise kalapüügi säilitamiseks seoses toiduga kindlustatuse ja vaesuse kaotamisega on vaja võtta vastu kalavarude pikaajalise kaitsmise ja säästva kasutamise ning toidutootmise ökoloogilise aluse kindlustamise meetmed, rõhutades liidu vetest väljaspool toimuva püügitegevuse keskkonnastandardite tähtsust, mis hõlmavad ökosüsteemipõhist lähenemisviisi kalavarude majandamisel ning ettevaatuspõhimõtet, et võimaluse korral 2015. aastaks taastada kasutatavad kalavarud maksimaalse saagikuse saamiseks vajalikust kõrgemal tasemel ja seda taset hoida, ning hiljemalt 2020. aastaks kõigi kalavarude puhul. [ME 4]

(5) Rahvusvahelisel tasandil on hakatud üha rohkem tähelepanu pöörama lipuriigi ja vajaduse korral asjaomase rahvusvahelise lipuriikide organisatsiooni avamere elusressursside kaitsmise ja majandamise valdkonnas ette nähtud kohustustele ning kokkulangevatele vastutusaladele ja ülesannetele UNCLOSe raames. Sama kehtib ka UNCLOSes sätestatud hoolsuskohustuse punktist lähtuvalt rannikuriigi ja lipuriigi või vajaduse korral asjaomase rahvusvahelise lipuriikide lipu- ja rannikuriikide organisatsiooni samaaegse jurisdiktsiooni kohta mere bioloogiliste ressursside asjakohasel kaitsmisel riikliku jurisdiktsiooni alla kuuluvates merepiirkondades. Rahvusvahelise Mereõiguse Kohtu 2. aprilli 2015. aasta nõuandvas arvamuses vastusena Lääne-Aafrika kalanduse alampiirkondliku komisjoni poolt esitatud küsimustele kinnitati, et liit kannab kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide ees rahvusvahelist vastutust oma laevade tegevuse eest ning et see vastutus nõuab, et liit tegutseks oma hoolsuskohustust täites. Hoolsuskohustus tähendab, et riik peab tegema kõik endast oleneva ebaseadusliku kalapüügi vältimiseks, sealhulgas võtma vajalikud haldus- ja täitemeetmed selle tagamiseks, et tema lipu all sõitvad kalalaevad, tema kodanikud või tema vetes tegutsevad kalalaevad ei oleks seotud kaitse- ja majandamiseeskirjadega vastuolus oleva tegevusega. Neil põhjustel ja üldisemalt „sinise“ majanduse tugevdamiseks on oluline, et nii liidu kalalaevade tegevus liidu vetest väljaspool kui ka sellega seotud juhtimissüsteem oleks korraldatud viisil, mis tagab liidu rahvusvaheliste kohustuste tõhusa ja tulemusliku täitmise ning aitab vältida olukordi, kus liitu võidakse süüdistada rahvusvahelistes õigusrikkumistes. [ME 5]

(5a) 25. septembril 2015. aastal toimunud ÜRO säästva arengu tippkohtumisel võttis liit endale kohustuse rakendada resolutsiooni, mis sisaldab lõppdokumenti pealkirjaga „Kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 „Muudame oma maailma““, sealhulgas säästva arengu eesmärki 14 „kaitsta ja kasutada säästvalt ookeane, meresid ja mereressursse säästva arengu jaoks“, samuti säästva arengu eesmärki 12 „tagada jätkusuutlikud tarbimis- ja tootmismudelid“ ja nende alaeesmärke. [ME 6]

(6) Liidu välises kalanduspoliitikas ja kaubanduspoliitikas tuleks arvesse võtta ÜRO 2012. aasta säästva arengu konverentsil (Rio + 20) (6) tehtud järeldusi , samuti ELi tegevuskava vastuvõtmist looduslike taime- ja loomaliikidega ebaseadusliku kauplemise vastu ja ka ebaseadusliku looduslike liikidega kauplemise valdkonnas rahvusvahelisel tasandil täheldatud arengusuundumusi ning uusi säästva arengu eesmärke (17 eesmärki meie maailma muutmiseks, sh eesmärk 14 „Veealune elu“), mille ÜRO võttis vastu 2015. aasta septembris . [ME 7]

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 (edaspidi „alusmäärus“) (7) sätestatud ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada, et püügitegevus on keskkonnaalaselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik, et seda majandatakse kooskõlas majandusliku, sotsiaalse eesmärkidega saada majanduslikku , sotsiaalset ja tööhõivealase kasu saavutamise eesmärkidega tööhõivealast kasu ning taastada kalavarud ja säilitada neid tasemel, mis võimaldab maksimaalset jätkusuutlikku saagikust, ning et see toetab toiduvarude kättesaadavust. Selle poliitika rakendamisel on vaja arvestada ka arengukoostöö eesmärke vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 208 lõike 1 teisele lõigule. [ME 8]

(7a) Alusmääruses nõutakse ka, et säästva kalapüügi partnerluslepingud peaksid piirduma kogupüügi ülejäägiga, nagu on osutatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon artikli 62 lõigetes 2 ja 3. [ME 9]

(8) Määruses (EL) nr 1380/2013 Alusmääruses rõhutatakse vajadust edendada ühise kalanduspoliitika eesmärke rahvusvahelisel tasandil, tagades, et liidu püügitegevus liidu vetest väljaspool põhineb samadel põhimõtetel ja standarditel, mida rakendatakse liidu õiguse alusel, ning edendades võrdseid võimalusi liidu ja kolmandate riikide käitajatele. Kolmandates riikides vastu võetud sotsiaal- ja keskkonnaalased õigusaktid võivad erineda liidu omadest, mistõttu püügilaevastikele on kehtestatud erinevad standardid. See olukord võib viia mereressursside säästva majandamisega vastuolus oleva püügitegevuseni. Seepärast on vaja tagada kooskõla liidu keskkonna-, kalandus-, kaubandus- ja arengutegevusega, eelkõige kui see mõjutab kalandust arenguriikides, kus haldussuutlikkus on väike ja korruptsioonirisk suur. [ME 10]

(9) Nõukogu määruse (EÜ) nr 1006/2008 eesmärk oli luua ühtsed põhimõtted liidu laevadele liidu vetest väljaspool toimuvaks püügitegevuseks lubade andmise kohta, et toetada võitlust ETR-kalapüügi vastu ning tagada ELi liidu laevastiku tõhusam kontrollimine ja seire üle maailma ning sätestada kolmandate riikide laevade püügitegevuse lubamise tingimused liidu vetes . [ME 11]

(10) ETR-kalapüüki käsitlev nõukogu määrus (EÜ) nr 1005/2008 (8) võeti vastu samal ajal kui määrus (EÜ) nr 1006/2008 ning aasta hiljem võeti vastu nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009 (edaspidi „kontrollimäärus“) (9). Nende määruste puhul on tegemist kolme alustalaga ühise kalanduspoliitika kontrollisätete ja nõuete täitmise tagamist käsitlevate sätete rakendamisel.

(11) Neid kolme määrust ei rakendatud aga järjekindlalt; eeskätt esines ebakõlasid kalapüügilubade määruse ja sellele järgnevalt vastu võetud kontrollimääruse vahel. Peale selle täheldati kalapüügilubade määruse rakendamisel mitut lünka, kuna see ei hõlmanud teatavaid kontrollimisega seotud küsimusi, näiteks prahtimine, teise riigi lipu alla ümberregistreerimine ning olukorrad, kus kolmanda riigi pädev asutus väljastab liidu kalalaevadele lube väljaspool säästva kalapüügi partnerluslepingu raamistikku (nn otseload). Lisaks on mõned aruandekohustused osutunud keeruliseks, nagu ka haldusülesannete jaotamine liikmesriikide ja komisjoni vahel.

(12) Käesoleva määruse aluspõhimõtte kohaselt peaks kõikidel liidu vetest väljaspool kala püüdvatel liidu laevadel olema oma lipuliikmesriigi luba ning neid tuleks vastavalt sellele jälgida, olenemata sellest, kus ja millises raamistikus nad tegutsevad. Loa väljastamine peaks sõltuma teatavate põhiliste kõlblikkuskriteeriumide täitmisest. Liikmesriikide kogutud ja komisjonile esitatud teabe alusel peaks komisjonil olema võimalik igal ajal sekkuda kõikide selliste liidu kalalaevade seiresse, mis tegutsevad liidu vetest väljaspool. See on vajalik selleks, et komisjon saaks täita oma aluslepingute täitmise järelevalvaja kohustusi. [ME 12]

(12a) Liidu väline kalanduspoliitika on viimastel aastatel oluliselt paranenud, seda nii säästva kalanduse partnerluslepingute tingimuste osas kui ka hoolsuse osas, millega nende sätete täitmist tagatakse. Liidu välise kalanduspoliitika prioriteet peaks olema püügivõimaluste säilitamine liidu laevastikule säästva kalanduse partnerluslepingute raames, ning samasuguseid tingimusi tuleks kohaldada ka liidu tegevusele väljaspool säästva kalanduse partnerluslepingute kohaldamisala. [ME 13]

(12b) Komisjonil peaks olema vahendajaroll juhtudel, kui ilmneb tõendeid tõsise ohu kohta kalavarude kasutamisele ja seetõttu võidakse püügiluba peatada, tühistada või seda muuta. [ME 14]

(13) Abilaevad võivad oluliselt mõjutada kalalaevade püügitegevust ja kalakogust, mida nad tohivad püüda. Seetõttu on vaja neid käesolevas määruses sätestatud loa- ja aruandlusmenetluse puhul arvesse võtta.

(14) Ümberregistreerimine teise riigi lipu alla tekitab probleeme, kui selle eesmärk on hoiduda kõrvale ühise kalanduspoliitika eeskirjadest või kehtivatest kaitse- ja majandamismeetmetest. Seetõttu peaks liit suutma sellist tegevust määratleda, avastada ja takistada. Jälgitavus ja senise eeskirjade täitmise nõuetekohane kontroll tuleks tagada liidu käitajale kuuluva laeva kogu kasutusaja vältel , sõltumata sellest, millise lipu (või lippude) all see tegutseb . Sellele peaks kaasa aitama nõue, et igal laeval peab olema Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) määratud kordumatu number. [ME 15]

(15) Kolmandate riikide vetes võivad liidu laevad tegutseda kas liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepingute sätete alusel või kolmandatelt riikidelt saadud otseloa alusel, kui säästva kalapüügi partnerluslepingut ei ole sõlmitud. Mõlemal juhul peaks kalapüük toimuma läbipaistvalt ja jätkusuutlikult. Seetõttu peaks lipuliikmesriikidel olema õigus anda kindlaksmääratud kriteeriumide alusel ja seire kohaldamisel nende lipu all sõitvatele laevadele luba taotleda ja hankida rannikuäärsetelt kolmandatelt riikidelt otsest luba. Püügitegevuseks tuleks anda luba juhul, kui lipuliikmesriik on veendunud, et see ei kahjusta jätkusuutlikkust. Kui komisjon nõuetekohaselt põhjendatud vastuväidet ei esita, tuleks käitajal, kellele on andnud loa nii lipuliikmesriik kui ka rannikuriik, lubada alustada kalapüüki. [ME 16]

(16) Kõigis säästva kalapüügi partnerluslepingutes käsitletakse eraldi teemana alakasutatud kalapüügivõimaluste ümberjaotamist, mida kasutatakse juhul, kui asjakohaste nõukogu määrustega liikmesriikidele eraldatud kalapüügivõimalusi ei kasutata täielikult ära. Kuna säästva kalapüügi partnerluslepingutes sätestatud püügitasusid rahastatakse suures osas liidu eelarvest, on ajutine ümberjaotamissüsteem oluline vahend, millega kaitsta liidu finantshuve ja tagada, et kalapüügivõimalust, mille eest on tasutud, ei lasta raisku. Seetõttu on vaja täpsustada ja täiendada ümberjaotamissüsteemi, mida tuleks kasutada üksnes viimase võimalusena. Seda tuleks kohaldada ajutiselt ja see ei tohiks mõjutada kalapüügivõimaluste algset jaotust liikmesriikide vahel , mis tähendab, et see ei kahjusta suhtelist stabiilsust . Ümberjaotamist kui viimast võimalust tuleks kasutada üksnes juhul, kui asjaomased liikmesriigid on loobunud õigusest kalapüügivõimalusi omavahel vahetada. [ME 17]

(16a) „Soikunud lepingud“ on termin, mida kasutatakse juhul, kui riigid on võtnud vastu kalandusalase partnerluslepingu, kuid struktuurilistel põhjustel või asjaolude tõttu puudub jõustunud protokoll. Liidul on kolmandate riikidega mitmeid soikunud lepinguid. Liidu laevad ei tohi seega püüda kala vetes, mida reguleeritakse soikunud lepingutega. Komisjon peaks püüdma neid lepinguid nn äratada või lõpetama asjaomased partnerluslepingud. [ME 18]

(17) Piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames ja avamerel toimuva reguleerimata püügitegevuse jaoks peaks loa samuti andma lipuliikmesriik ning see peaks vastama piirkondliku kalandusorganisatsiooni erieeskirjadele või avamerel toimuvat kalapüüki reguleerivatele liidu õigusaktidele. [ME 19]

(18) Prahtimine võib kahjustada kaitse- ja majandamismeetmete tõhusust ning mõjuda negatiivselt mere bioloogiliste ressursside säästvale kasutamisele. Seetõttu on vaja kindlaks määrata õigusraamistik, mis aitab liidul paremini jälgida liidule kuuluvate prahitud liidu lipu all sõitvate ja kolmandate riikide käitajate poolt prahitavate kalalaevade tegevust, võttes aluseks asjaomase piirkondliku kalandusorganisatsiooni vastuvõetud eeskirjad. [ME 20]

(19) Menetluskord peaks olema läbipaistev , kasutatav ning liidu ja kolmandate riikide käitajate ja nende asjakohaste pädevate asutuste jaoks etteaimatav. [ME 21]

(19a) Liit peaks püüdlema selle poole, et rahvusvahelisel tasandil kehtiksid liidu ja teiste riikide kalalaevadele võrdsed võimalused; seega iga kord, kui liidu laevade puhul võetakse vastu ranged normid, tuleks turulepääsu reegleid vastavalt kohandada. [ME 22]

(20) Tagada tuleks kontrollimäärusega ette nähtud andmete elektrooniline vahetamine liikmesriikide ja komisjoni vahel. Liikmesriigid peaksid koguma oma laevastike ja nende püügitegevuse kohta kõik nõutud andmed, selliseid andmeid haldama ja muutma need komisjonile kättesaadavaks. Lisaks peaksid nad tegema üksteise, komisjoni ja kolmandate riikidega koostööd, kui see on sellise andmete kogumise kooskõlastamiseks asjakohane.

(21) Liidu kalapüügilubasid käsitleva teabe läbipaistvuse ja kättesaadavuse parandamiseks peaks komisjon looma elektroonilise kalapüügilubade registri, millel on nii avalik kui ka turvaline osa. Liidu kalapüügilubade registris talletatav teave sisaldab isikuandmeid. Käesoleva määruse alusel toimuv isikuandmete töötlemine peaks vastama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 45/2001, (10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 95/46/EÜ (11) ning kohaldatavatele siseriiklikule õigusele.

(22) Selleks et nõuetekohaselt käsitleda kolmanda riigi lipu all sõitvate kalalaevade juurdepääsu liidu vetesse, peaksid asjakohased õigusnormid olema kooskõlas nende õigusnormidega, mida kohaldatakse liidu kalalaevade suhtes kooskõlas kontrollimäärusega. Eelkõige peaks liidu vetes kala püüdvate kolmandate riikide laevade suhtes samuti kehtima nimetatud määruse artikkel 33 püügitegevusest ja püügiandmetest teatamise kohta.

(23) Kolmandate riikide kalalaevad, millel ei ole käesoleva määruse kohast luba, peaksid liidu vetes sõites olema kohustatud hoidma püügivahendeid nii, et need ei oleks kalapüügiks valmis.

(24) Liikmesriigid peaksid vastutama liidu vetes toimuva kolmandate riikide laevade püügitegevuse eest ja rikkumiste korral registreerima vahejuhtumid riiklikus registris, mis on ette nähtud kontrollimääruse artikliga 93.

(25) Loa andmise menetluse lihtsustamiseks peaksid liikmesriigid ja komisjon kasutama vajaliku teabe ja täienduste esitamiseks ühist andmete vahetamise ja säilitamise süsteemi, vähendades ühtlasi halduskoormust. Selles kontekstis tuleks täiel määral ära kasutada liidu laevastikuregistris sisalduvaid andmeid.

(26) Selleks et arvestada tehnoloogilise arengu ja sellega kaasnevate võimalike uute rahvusvahelise õiguse nõuetega, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte seoses muudatuste vastuvõtmisega käesoleva määruse lisades, milles on sätestatud loetelu andmetest, mida käitaja peab kalapüügiloa saamiseks esitama. On eriti oluline, et komisjon viiks oma ettevalmistava töö käigus läbi asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes (12) sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

(27) Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused seoses kalapüügilubadega seotud andmete salvestamise, vormindamise ning liikmesriikidelt komisjonile ja liidu kalapüügilubade registrile edastamisega, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused ja määrata kindlaks kasutamata kalapüügivõimaluste ümberjaotamise meetod. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011 (13).

(28) Kalapüügivõimaluste ümberjaotamisega seoses peaks komisjon nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, kui seda nõuavad eriti kiireloomulised asjaolud, vastu võtma viivitamata kohaldatavad rakendusaktid.

(29) Nõukogu määruses (EÜ) nr 1006/2008 tehtavate muudatuste arvu ja olulisuse tõttu tuleks kõnealune määrus tunnistada kehtetuks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Reguleerimisese

Käesolevas määruses sätestatakse kalapüügilubade väljastamisele ja haldamisele esitatavad nõuded järgmiste laevade puhul:

a) liidu kalalaevad, mis tegutsevad tegelevad kalapüügiga kolmanda riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes, piirkondliku kalandusorganisatsiooni raames , milles liit on osaline , liidu vetes või liidu vetest väljaspool või avamerel, ning

b) liidu vetes tegutsevad kalapüügiga tegelevad kolmandate riikide kalalaevad. [ME 23]

Artikkel 2

Seos rahvusvahelise ja liidu õigusega

Käesoleva määruse kohaldamine ei piira sätteid,

a) mis on kehtestatud liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepingutes ja samalaadsetes kalanduskokkulepetes;

b) mille on vastu võtnud piirkondlikud kalandusorganisatsioonid või samalaadsed kalandusorganisatsioonid, milles liit on lepinguosaline või koostööd tegev mitteosaline;

c) mis on kehtestatud liidu õigusaktides, millega rakendatakse või võetakse üle punktides a ja b osutatud sätted.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse alusmääruse artiklis 4 sätestatud mõisteid. Lisaks kasutatakse ka järgmisi mõisteid:

a) „abilaev“ – laev, mis ei ole varustatud kala püüdmiseks või ligi meelitamiseks loodud kalapüügivahenditega ning mis toetab, abistab või valmistab ette kalapüüki; [ME 24]

b) „kalapüügiluba“ – liidu kalalaevale või kolmanda riigi kalalaevale lisaks kalalaeva tunnistusele väljastatud luba kalapüügiluba , mis annab laevale õiguse tegeleda teatavatel tingimustel eriotstarbelise kalapüügiga kindla ajavahemiku jooksul teatavas piirkonnas ja/või teatud kalaliikidega seoses; [ME 25]

c) „kalapüügilubade register“ – kalapüügilubade haldamise süsteem ja sellega seotud andmebaas;

d) „otsene luba“ – kalapüügiluba, mille on väljastanud kolmanda riigi pädev asutus liidu kalalaevale väljaspool säästva kalapüügi partnerluslepingut;

e) „kolmanda riigi veed“ – veed, mis kuuluvad kolmanda riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;

f) „vaatlejate programm“ – piirkondliku kalandusorganisatsiooni , säästva kalapüügi partnerluslepingu, kolmanda riigi või liikmesriigi hallatav kava, mille raames saadetakse teatavatel tingimustel kalalaevade pardale vaatlejad, et koguda andmeid ja/või kontrollida laeva vastavust asjaomase organisatsiooni , säästva kalapüügi partnerluslepingu või riigi vastuvõetud eeskirjadele.; [ME 26]

fa) „osaline“ – piirkondlikule kalavarude majandamise organisatsioonile aluse pannud rahvusvahelise konventsiooni või kokkuleppe osaline, samuti riigid, kalastusüksused ja teised üksused, kes sellise organisatsiooniga koostööd teevad ja kellele on sellises organisatsioonis antud koostööd tegeva kolmanda riigi staatus; [ME 27]

fb) „prahtimine“ – kokkulepe, millega liikmesriigi lipu all sõitva kalalaeva kasutamiseks sõlmitakse kindlaksmääratud ajavahemikuks leping kas teise liikmesriigi või kolmanda riigi käitajaga ilma lippu vahetamata. [ME 77]

II JAOTIS

LIIDU KALALAEVADE PÜÜGITEGEVUS LIIDU VETEST VÄLJASPOOL

I peatükk

Ühissätted

Artikkel 4

Üldpõhimõte

Ilma et see piiraks nõuet hankida luba pädevalt organisatsioonilt või kolmandalt riigilt, ei tohi liidu kalalaev tegeleda kalapüügiga liidu vetest väljaspool, välja arvatud juhul, kui laeva lipuliikmesriik on väljastanud laevale kalapüügiloa.

Artikkel 5

Kõlblikkuskriteeriumid

1. Lipuliikmesriik tohib väljastada kalapüügiloa püügitegevuseks liidu vetest väljaspool üksnes järgmistel juhtudel:

a) ta on saanud kalalaeva ja sellega seotud abilaeva(de), sealhulgas kolmandate riikide abilaevade kohta täieliku ja täpse teabe kooskõlas 1. ja 2. lisaga; [ME 28]

b) kalalaeval on määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 6 sätestatud kehtiv kalalaevatunnistus;

c) kalalaeval ja kõikidel temaga seotud abilaevadel on olemas IMO number , kui liidu õigusaktid seda nõuavad ; [ME 29]

d) käitajale ja kalalaeva kaptenile ega asjaomasele kalalaevale ei ole kalapüügiloa taotlemisele eelneva 12 kuu jooksul määratud kooskõlas liikmesriigi siseriikliku õigusega karistust tõsise rikkumise eest vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1005/2008 artiklile 42 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklile 90; [ME 78]

e) kalalaev ei ole kantud ETR-kalapüügiga tegelevate laevade loetellu, mille piirkondlik kalandusorganisatsioon ja/või liit on vastu võtnud vastavalt määrusele (EÜ) nr 1005/2008;

f) lipuliikmesriigil on vajaduse korral olemas kalapüügivõimalused vastavalt asjakohasele kalanduskokkuleppele või piirkondliku kalandusorganisatsiooni asjakohastele sätetele ning

g) kalalaev vastab vajaduse korral artiklis 6 sätestatud nõuetele.

2. Komisjonil on õigus võtta lisa muutmiseks vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 43.

Artikkel 6

Teise riigi lipu alla ümberregistreerimine

1. Käesolevat artiklit kohaldatakse laevade suhtes, mis on viie kahe aasta jooksul alates enne kalapüügiloa taotlemisest taotlemist

a) liidu laevastikuregistrist välja arvatud ja registreeritud kolmandasse riiki ning

b) seejärel uuesti lisatud liidu laevastikuregistrisse 24 kuu jooksul pärast sellest väljaarvamise kuupäeva.

2. Lipuliikmesriik tohib väljastada kalapüügiloa üksnes juhul, kui ta on veendunud teinud kindlaks , et selle perioodi jooksul, mil lõikes 1 osutatud laev tegutses kolmanda riigi lipu all,

a) ei tegelenud see laev ETR-kalapüügiga ning

b) ei tegutsenud määruse (EÜ) nr 1005/2008 artiklites 31 ja 33 sätestatud koostööd mittetegeva kolmanda riigi ega Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1026/2012 (14) artikli 4 lõike 1 punkti a alusel mittesäästvat kalapüüki lubava riigina kindlaks tehtud kolmanda riigi vetes.

3. Selleks esitab kalalaeva käitaja kogu järgmise teabe, mida lipuriik asjaomase nõuab perioodi kohta nõuab, sealhulgas vähemalt järgmised andmed mille jooksul laev tegutses kolmanda riigi lipu all :

a) asjaomase perioodi püügiaruanne ja püügikoormus;

b) koopia lipuriigi väljastatud kalapüügiloast asjaomase perioodi kohta;

c) koopia kalapüügiloast, mis lubab püüda kala kolmanda riigi vetes asjaomasel perioodil;

d) laeva uueks lipuriigiks saanud kolmanda riigi ametlik avaldus, milles on loetletud karistused, mis asjaomasel perioodil laevale või laeva käitajale määrati.

da) täielikud andmed lipuriikide kohta ajavahemikus, mil laev ei olnud liidu laevastikuregistris.

4. Lipuliikmesriik ei väljasta kalapüügiluba laevale, mis on ümber registreeritud

a) kolmandasse riiki, mis on vastavalt määruse (EÜ) nr 1005/2008 artiklitele 31 ja 33 tehtud kindlaks või loetletud kui riik, mis ei tee ETR-kalapüügi vastu võitlemisel koostööd, või

b) kolmandasse riiki, mis on vastavalt määruse (EL) nr 1026/2012 artikli 4 lõike 1 punktile a tehtud kindlaks kui riik, mis lubab mittesäästvat kalapüüki.

5. Lõiget 4 ei kohaldata, kui lipuliikmesriik on veendunud, et niipea kui tehti kindlaks, et riik on ETR-kalapüügi vastu võitlemisel koostööd mittetegev riik või mittesäästvat kalapüüki lubav riik, käitaja

a) lõpetas püügitegevuse ning

b) astus kohe haldusmenetluslikke samme laeva eemaldamiseks kolmanda riigi kalalaevastiku registrist. [ME 31]

Artikkel 7

Kalapüügilubade seire

1. Kalapüügiloa taotlemisel esitab käitaja lipuliikmesriigile täielikud ja täpsed andmed.

2. Käitaja teavitab lipuliikmesriiki viivitamata mis tahes muutustest esitatud andmetes.

3. Lipuliikmesriik jälgib kontrollib vähemalt korra aastas , kas tingimused, mille alusel kalapüügiluba on väljastatud, on asjaomase loa kehtivusajal jätkuvalt täidetud.

4. Kui tingimus, mille alusel kalapüügiluba on väljastatud, ei ole enam täidetud, muudab võtab lipuliikmesriik vajalikud meetmed, sealhulgas muudab kalapüügiluba või tühistab selle, ning teavitab sellest viivitamata käitajat ja komisjoni , samuti piirkondliku kalandusorganisatsiooni sekretariaati või kolmandat riiki, kui see on asjakohane .

5. Komisjoni nõuetekohaselt põhjendatud nõudmise korral keeldub lipuliikmesriik loa väljastamisest, peatab või tühistab selle, kui seda tingivad kaalukad poliitilised põhjused, mis on seotud mere bioloogiliste ressursside säästva kasutamise, majandamise ja kaitsmisega või ebaseadusliku, teatamata või reguleerimata kalapüügi tõkestamisega, või järgmistel juhtudel:

a) tungiva kiireloomulisuse korral, kui esineb tõsine oht mere bioloogiliste ressursside säästvale kasutamisele, majandamisele ja kaitsmisele;

b) kui on tegemist tõsise rikkumisega määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 42 või määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90 lõike 1 tähenduses ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi raames, või selliste rikkumiste ärahoidmiseks kõrge riskitaseme korral; või

c) kui liit on otsustanud asjaomase kolmanda riigiga suhted peatada või katkestada.

Esimeses lõigus osutatud nõuetekohaselt põhjendatud taotlus tuleb esitada koos asjakohase teabega. Komisjon teavitab sellise nõuetekohaselt põhjendatud taotluse esitamisel kohe ka käitajat ja lipuliikmesriiki. Komisjoni taotlusele järgneb 15-päevane ajavahemik konsultatsioonideks komisjoni ja lipuliikmesriigi vahel.

6. Kui komisjon jääb lõikes 5 osutatud 15-päevase ajavahemiku lõpus oma taotlusele kindlaks ja kui lipuliikmesriik ei keeldu loa väljastamisest, ei muuda, peata või tühista seda kooskõlas lõigetega 4 ja 5, võib komisjon viie päeva pärast otsustada loa tühistada ja teavitada sellest ning teavitab oma otsusest lipuliikmesriiki ja käitajat. [ME 32]

II peatükk

Liidu kalalaevade püügitegevus kolmandate riikide vetes

1. JAGU

SÄÄSTVA KALAPÜÜGI PARTNERLUSLEPINGUTE ALUSEL TOIMUV PÜÜGITEGEVUS

Artikkel 8

Piirkondliku kalandusorganisatsiooni liikmesus

Liidu kalalaev tohib tegeleda kalapüügiga kolmanda riigi vetes piirkondliku kalandusorganisatsiooni majandatavate kalavarude suhtes üksnes juhul, kui asjaomane riik on sellise piirkondliku kalandusorganisatsiooni lepinguosaline või koostööd tegev mitteosaline. Kui säästva kalanduse partnerlusleping on sõlmitud enne … [käesoleva määruse jõustumise kuupäev], kohaldatakse käesolevat lõiget alates … [neli aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva]. [ME 33]

Liit võib eraldada osa valdkondlikku toetust kolmandatele riikidele, kellega ta on sõlminud säästva kalapüügi partnerluslepingud, et aidata neil kolmandatel riikidel liituda piirkondlike kalandusorganisatsioonidega. [ME 34]

Artikkel 9

Kohaldamisala

Käesolevat jagu kohaldatakse liidu kalalaevade püügitegevuse suhtes, mis toimub kolmanda riigi vetes säästva kalapüügi partnerluslepingu alusel.

Liit tagab, et säästva kalapüügi partnerluslepingud on käesoleva määrusega kooskõlas. [ME 35]

Artikkel 10

Kalapüügiload

Liidu kalalaev ei tohi tegeleda kalapüügiga kolmanda riigi vetes säästva kalapüügi partnerluslepingu alusel, välja arvatud juhul, kui talle on väljastanud kalapüügiloa

a) lipuliikmesriik; kolmas riik, kelle suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuulvad veed, kus kala püütakse, ning [ME 36]

b) kolmas riik, kelle suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuulvad veed, kus kala püütakse lipuliikmesriik . [ME 37]

Artikkel 11

Lipuliikmesriigi väljastatavate kalapüügilubade tingimused

Lipuliikmesriik tohib väljastada kalapüügiloa kolmanda riigi vetes säästva kalapüügi partnerluslepingu alusel toimuvaks püügitegevuseks üksnes järgmistel juhtudel:

a) artiklis 5 sätestatud kõlblikkuskriteeriumid on täidetud;

b) asjakohases säästva kalapüügi partnerluslepingus sätestatud tingimused on täidetud;

c) käitaja on tasunud kõik tasud;

ca) käitaja on tasunud kõik rahatrahvid, mida kolmanda riigi pädev asutus on viimase 12 kuu jooksul nõudnud määranud pärast kohaldatavate õiguslike menetluste lõpetamist; ning [ME 38]

cb) kalalaeval on asjaomase kolmanda riigi luba. [ME 39]

Artikkel 12

Kalapüügilubade haldamine

1. Pärast kalapüügiloa väljastamist Kui lipuliikmesriik on kontrollinud, et artikli 11 punktides a, b ja c sätestatud tingimused on täidetud, saadab lipuliikmesriik ta komisjonile vastava taotluse kolmanda riigi loa saamiseks.

2. Lõikes 1 osutatud taotlus sisaldab 1. ja 2. lisas loetletud teavet ning mis tahes muid andmeid, mida nõutakse säästva kalapüügi partnerluslepingu alusel.

3. Lipuliikmesriik saadab taotluse komisjonile vähemalt kümme 15 kalendripäeva enne säästva kalapüügi partnerluslepingus sätestatud taotluste edastamise tähtpäeva. Komisjon võib nõuda lipuliikmesriigilt saata lipuliikmesriigile nõuetekohaselt põhjendatud taotluse esitada mis tahes täiendavat teavet, mida ta vajalikuks peab.

4. Kui Kümne kalendripäeva jooksul alates taotluse saamisest või kui nõutakse lisateavet vastavalt lõikele 3, viib komisjon on veendunud 15 kalendripäeva jooksul alates taotluse saamisest läbi esialgse kontrolli , et artikli teha kindlaks, kas artiklis 11 sätestatud tingimused on täidetud, saadab ta . Seejärel komisjon kas saadab taotluse kolmandale riigile või teavitab liikmesriiki taotluse tagasi lükkamisest .

5. Kui kolmas riik teavitab komisjoni, et ta on otsustanud lepingu alusel väljastada liidu kalalaevale kalapüügiloa, keelduda selle väljastamisest või kalapüügiloa peatada või tühistada, teavitab komisjon sellest viivitamata lipuliikmesriiki , võimaluse korral elektrooniliselt. Lipuliikmesriik edastab kõnealuse teabe viivitamata laeva omanikule . [ME 40]

Artikkel 13

Kasutamata kalapüügivõimaluste ajutine ümberjaotamine säästva kalapüügi partnerluslepingute raames

1. Säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli rakendamise konkreetsel aastal või mis tahes muul asjakohasel perioodil perioodi esimese poole lõpus võib komisjon teha kindlaks kasutamata kalapüügivõimalused ja teavitada sellest liikmesriike, kellel on õigus vastavaid jaotusosasid kasutada.

2. Kümne Kahekümne päeva jooksul pärast sellekohase teabe saamist komisjonilt võivad lõikes 1 osutatud liikmesriigid

a) teatada komisjonile, et kasutavad oma kalapüügivõimalusi hiljem asjaomase aasta või rakendamisperioodi perioodi teise poole jooksul, esitades püügikava koos üksikasjaliku teabega taotletud kalapüügilubade arvu, hinnanguliste püügikoguste, püügipiirkonna ja -perioodi kohta, või

b) teatada komisjonile kalapüügivõimaluste vahetamisest vastavalt alusmääruse artikli 16 lõikele 8.

3. Kui teatavad liikmesriigid ei ole komisjonile ühest lõikes 2 osutatud tegevusest teatanud ja kui selle tulemusena on kalapüügivõimalused endiselt kasutamata, võib komisjon kümne päeva jooksul pärast lõikes 2 osutatud perioodi kuulutada välja konkursi olemasolevate kasutamata kalapüügivõimaluste jagamiseks teiste liikmesriikide vahel, kellel on õigus jaotusosa kasutada.

4. Kümne päeva jooksul alates konkursil osalemise kutse saamisest võivad asjaomased liikmesriigid teatada komisjonile huvist kasutamata kalapüügivõimaluste vastu. Koos taotlusega esitavad nad kalapüügikava ning üksikasjaliku teabe taotletud kalapüügilubade arvu, hinnanguliste püügikoguste, püügipiirkonna ja -perioodi kohta.

5. Komisjon võib nõuda asjaomastelt liikmesriikidelt lisateavet taotletud püügilubade arvu, hinnangulise püügi, püügipiirkonna ja püügiperioodi kohta , kui ta peab seda taotluse hindamiseks vajalikuks.

6. Kui liikmesriigid, kellel on õigus jaotusosa kasutada, ei näita kasutamata kalapüügivõimaluste vastu huvi üles kümne päeva jooksul , võib komisjon saata konkursil osalemise kutse kõikidele liikmesriikidele. Liikmesriik võib teatada huvist kasutamata kalapüügivõimaluste vastu lõikes 4 osutatud tingimustel.

7. Komisjon jaotab kasutamata kalapüügivõimalused ainult ajutiselt ümber artiklis 14 sätestatud meetodil, võttes aluseks teabe, mille liikmesriigid on esitanud vastavalt lõikele 4 või 5 , tehes seda tihedas koostöös liikmesriikidega .

7a. Lõikes 7 osutatud ümberjaotamist kohaldatakse ainult lõikes 1 osutatud rakendamisperioodi teises pooles ning ainult üks kord selle perioodi jooksul.

7b. Komisjon teavitab liikmesriike järgmisest:

a) millistele liikmesriikidele on püügivõimalused ümber jaotatud;

b) millistes kogustes on liikmesriikidele püügivõimalused ümber jaotatud ja

c) ümberjaotamiseks kasutatud jaotamise kriteeriumid. [ME 41]

Artikkel 13a

Olemasolevate kalapüügilubade iga-aastase uuendamise korra lihtsustamine perioodil, mil kohaldatakse kehtiva säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli

Liidu säästva kalapüügi partnerluslepingu kehtimise ajal tuleks võimaldada kiiremat, lihtsamat ja paindlikumat lubade uuendamist nende laevade jaoks, mille staatus (omadused, lipp, omanik või nõuete täitmine) ei ole aasta jooksul muutunud. [ME 42]

Artikkel 14

Ajutise ümberjaotamise meetod

1. Komisjon võib rakendusaktidega kindlaks määrata kasutamata kalapüügivõimaluste ajutise ümberjaotamise meetodi. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 45 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega.

2. Nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel, kui seda nõuavad eriti kiireloomulised asjaolud, võtab komisjon kooskõlas artikli 45 lõikes 3 osutatud menetlusega vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid. Sellised aktid kehtivad kuni kuus kuud.

3. Ümberjaotamise meetodi kindlaksmääramisel kohaldab komisjoni komisjon järgmisi läbipaistvaid ja objektiivseid kriteeriume , võttes arvesse keskkonna-, sotsiaalseid ja majanduslikke tegureid :

a) ümberjaotamiseks olemasolevad kalapüügivõimalused;

b) taotluse esitanud liikmesriikide arv;

c) osa, mis on eraldatud igale taotluse esitanud liikmesriigile kalapüügivõimaluste algse jaotuse kohaselt;

d) iga taotluse esitanud liikmesriigi varasem püügikogus ja -koormus;

e) kasutatavate laevade ja püügivahendite arv, liik ja omadused;

f) taotluse esitanud liikmesriigi esitatud kalapüügikava vastavus punktides a–e loetletud kriteeriumidele.

Komisjon avaldab ümberjaotamise põhjenduse. [ME 43]

Artikkel 15

Mitmeks järjestikuseks püügi piirnormiks jagatud aastase kvoodi jaotamine

1. Kui Mis puudutab kalapüügivõimaluste jaotamist olukorras, kus säästva kalapüügi partnerluslepingu protokollis on sätestatud kuu või kvartali püügi piirnormid või muud aastase kvoodi alajaotused, võib komisjon vastu võtta rakendusakti, millega kehtestatakse meetod vastavate kalapüügivõimaluste jaotamiseks liikmesriikide vahel kuu, kvartali või muu perioodi alusel. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 45 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlusega on liikmesriikide vahel jaotatud vastavad kalapüügivõimalused kooskõlas liikmesriikidele asjaomase liidu õigusaktiga eraldatud iga-aastaste kalapüügivõimalustega. Seda põhimõtete ei kohaldata üksnes siis , kui asjaomased liikmesriigid lepivad kokku ühistes püügikavades, milles võetakse arvesse kuu või kvartali püügi piirnorme või muid aastase kvoodi alajaotusi . [ME 44]

2. Lõikes 1 osutatud kalapüügivõimaluste jaotamine on kooskõlas asjakohase nõukogu määruse alusel liikmesriikidele eraldatud iga-aastaste kalapüügivõimalustega. [ME 45]

2. JAGU

OTSESTE LUBADE ALUSEL TOIMUV PÜÜGITEGEVUS

Artikkel 16

Kohaldamisala

Käesolevat jagu kohaldatakse liidu kalalaevade püügitegevuse suhtes, mis toimub kolmanda riigi vetes väljaspool säästva kalapüügi partnerluslepingut.

Artikkel 17

Kalapüügiload

Liidu kalalaev ei tohi tegeleda kalapüügiga kolmanda riigi vetes väljaspool säästva kalapüügi partnerluslepingut, välja arvatud juhul, kui talle on väljastanud kalapüügiloa:

(a) lipuliikmesriik kolmas riik, kelle suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, kus kala püütakse; ja [ME 46]

(b) kolmas riik, kelle suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuulvad veed, kus kala püütakse lipuliikmesriik . [ME 47]

Lipuliikmesriik tohib väljastada kalapüügiloa püügitegevuseks kolmanda riigi vetes, kui neid piirkondi hõlmava säästva kalapüügi partnerluslepingu protokoll asjaomase kolmanda riigiga ei ole olnud jõus vähemalt kolme eelmise aasta jooksul.

Protokolli uuendamise korral muutub luba automaatselt kehtetuks alates kõnealuse protokolli jõustumise kuupäevast. [ME 48]

Artikkel 18

Lipuliikmesriigi väljastatavate kalapüügilubade tingimused

Lipuliikmesriik tohib väljastada kalapüügiloa püügitegevuseks kolmanda riigi vetes väljaspool säästva kalapüügi partnerluslepingut üksnes järgmistel juhtudel:

a) asjaomase kolmanda riigiga puudub kehtiv säästva kalapüügi partnerlusleping või kehtivas säästva kalapüügi partnerluslepingus on sõnaselgelt sätestatud võimalus kasutada otsest luba;

b) artiklis 5 sätestatud kõlblikkuskriteeriumid on täidetud;

ba) on lubatud kogupüügi ülejääk, nagu on nõutud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni artikli 62 lõikes 2;

c) käitaja on esitanud kogu järgmise teabe: i) koopia kohaldatavatest kalandusalastest õigusaktidest, mille rannikuriik on käitajale esitanud; ii) käitaja ja kolmanda riigi vahelistel aruteludel põhinev kolmanda riigi kirjalik kinnitus kavandatava otseloa tingimuste kohta käitajale juurdepääsu võimaldamiseks kolmanda riigi kehtiv kalapüügiluba, mille kolmas riik on andnud soovitud püügitegevuseks ning mis sisaldab tingimusi juurdepääsuks kalavarudele, sealhulgas loa kestus, tingimused ja kalapüügivõimalused püügikoormuse või püügi piirnormidena; iii) tõendid kavandatava püügitegevuse jätkusuutlikkuse kohta, tuginedes järgmisele: — kolmanda riigi ja/või piirkondliku kalandusorganisatsiooni teaduslik hinnang , mille on esitanud kolmas riik ja/või piirkondlik kalandusorganisatsioon ja/või piirkondlik kalandusasutus, mille teaduslikku pädevust komisjon tunnistab; ning — kolmanda riigi poolse hindamise korral nimetatud hinnangu kontroll lipuliikmesriigis sealse riikliku teadusinstituudi arvamuse põhjal või, kui see on asjakohane, siis asjaomase kalavaru osas pädeva liikmesriigi teadusinstituudi arvamuse põhjal; — koopia kolmanda riigi kalandusõigusaktidest; iv) määratud avaliku sektori panga ametlik kontonumber kõikide tasude tasumiseks, ning

d) kalapüügi korral, mis hõlmab piirkondliku kalandusorganisatsiooni majandatavaid liike, on kolmas riik sellise organisatsiooni lepinguosaline või koostööd tegev mitteosaline. [ME 49]

Artikkel 19

Otseste lubade haldamine

1. Pärast kalapüügiloa väljastamist saadab lipuliikmesriik komisjonile 1. ja 2. Kui lipuliikmesriik on teinud kindlaks, et artiklis 18 sätestatud nõue on täidetud, saadab ta komisjonile lisas ning artiklis 18 loetletud asjakohase teabe.

2. Kui komisjon ei ole 15 kalendripäeva jooksul alates Komisjon teostab lõikes 1 osutatud teabe saatmisest nõudnud lisateavet või selgitusi, teatab lipuliikmesriik käitajale, et esmase kontrolli. Ta võib alustada kõnealust püügitegevust, eeldusel et on saanud ka kolmandalt riigilt otseloa 15 päeva jooksul nõuda lisateavet või selgitusi lõikes 1 osutatud teabe kohta .

3. Kui komisjon leiab pärast lõikes 2 osutatud lisateabe või selgituste nõudmist, et artikli 18 tingimused ei ole täidetud, võib ta kahe ühe kuu jooksul pärast kogu nõutud teabe või esmaste selgituste saamist keelata kalapüügiloa andmise.

3a. Olenemata käesoleva artikli lõigetest 1 kuni 3, kui püügiluba tuleb uuendada hiljemalt kahe aasta jooksul alates selle väljastamisest samadel tingimustel, mille kohaselt see algselt väljastati, võib liikmesriik väljastada loa otse, kui ta on teinud kindlaks, et artiklis 18 sätestatud tingimused on täidetud, ning teavitab sellest viivitamata komisjoni. Komisjon võib 15 päeva jooksul esitada vastuväite vastavalt artiklis 7 sätestatud korrale

4. Kui kolmas riik teatab komisjonile, et ta on otsustanud väljastada liidu kalalaevale otseloa, keelduda selle väljastamisest, selle peatada või tühistada, teavitab komisjon sellest viivitamata lipuliikmesriiki , kes teavitab laeva omanikku .

5. Kui kolmas riik teatab lipuliikmesriigile, et ta on otsustanud väljastada liidu kalalaevale otseloa, keelduda selle väljastamisest, selle peatada või tühistada, teavitab lipuliikmesriik sellest viivitamata komisjoni ja laeva omanikku .

6. Käitaja esitab lipuliikmesriigile koopia lõplikest tingimustest, milles tema ja kolmas riik kokku leppisid, sealhulgas otseloa koopia. [ME 50]

III peatükk

Liidu kalalaevade püügitegevus piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames

Artikkel 20

Kohaldamisala

Käesolevat peatükki kohaldatakse liidu kalalaevade püügitegevuse suhtes, mis toimub piirkondliku kalandusorganisatsiooni majandatavate kalavarude suhtes liidu vetes, avamerel ja kolmandate riikide vetes.

Artikkel 20a

Liidu rahvusvaheliste kohustuste täitmine piirkondlikes kalandusorganisatsioonides

Et täita liidu rahvusvahelisi kohustusi piirkondlikes kalandusorganisatsioonides ning alusmääruse artiklis 28 osutatud eesmärke, julgustab liit tegevuse perioodilist hindamist sõltumatute organite poolt ning osaleb aktiivselt rakenduskomiteede loomises ja tugevdamises kõikides piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, millesse ta kuulub. Eelkõige tagab ta, et need rakenduskomiteed teostaksid üldist järelevalvet välise kalanduspoliitika ning piirkondlikes kalandusorganisatsioonides kokku lepitud meetmete rakendamise üle. [ME 51]

Artikkel 21

Kalapüügiload

Liidu kalalaev ei tohi püüda kalavarusid, mida majandab piirkondlik kalandusorganisatsioon, välja arvatud järgmistel juhtudel:

-a) liit on piirkondliku kalandusorganisatsiooni lepinguosaline; [ME 52]

a) lipuliikmesriik on väljastanud laevale kalapüügiloa;

b) laev on kantud piirkondliku kalandusorganisatsiooni asjakohasesse loa saanud laevade registrisse või loetelusse ning [ME 53]

c) kolmanda riigi vetes toimuva püügitegevuse korral on asjaomane kolmas riik väljastanud laevale kalapüügiloa kooskõlas II peatükiga.

Artikkel 22

Lipuliikmesriikide väljastatavate kalapüügilubade tingimused

Lipuliikmesriik tohib väljastada kalapüügiloa üksnes järgmistel juhtudel:

a) artiklis 5 sätestatud kõlblikkuskriteeriumid on täidetud;

b) tagatud on vastavus piirkondliku kalandusorganisatsiooni sätestatud eeskirjadele või liidu õigusaktidele, millega nimetatud eeskirjad on üle võetud, ning

c) kolmanda riigi vetes toimuva püügitegevuse korral on täidetud artiklis 11 või 18 sätestatud kriteeriumid.

Artikkel 23

Registreerimine piirkondlikes kalandusorganisatsioonides

1. Lipuliikmesriik saadab komisjonile loetelu(d) laevadest, kalalaevadest, mis on määratletud alusmääruses aktiivsetena ning millel on – kui see on asjakohane – andmed saagi kohta , ning millele ta on andnud loa tegeleda kalapüügiga piirkondliku kalandusorganisatsiooni raames.

2. Lõikes 1 osutatud loetelu(d) koostatakse kooskõlas piirkondliku kalandusorganisatsiooni eeskirjadega ning lisatakse 1. ja 2. lisas nõutud teave.

3. Komisjon võib nõuda lipuliikmesriigilt mis tahes täiendavat teavet, mida ta peab vajalikuks , kümne päeva jooksul pärast lõikes 1 osutatud loetelu saamist. Sellisel juhul lisab ta nõudele alati selgituse .

4. Kui komisjon on veendunud, et artikli 22 tingimused on täidetud, saadab ta 15 päeva jooksul pärast lõikes 1 osutatud loetelu saamist loa saanud laevade loetelu(d) piirkondlikule kalandusorganisatsioonile.

5. Kui piirkondliku kalandusorganisatsiooni register või loetelu ei ole avalik, teavitab saadab komisjon lipuliikmesriiki registrisse või loetellu kantud laevadest loa saanud laevade loetelu asjaomase püügipiirkonnaga seotud liikmesriikidele . [ME 54]

IV peatükk

Liidu kalalaevade püügitegevus avamerel

Artikkel 24

Kohaldamisala

Käesolevat peatükki kohaldatakse liidu kalalaevade püügitegevuse suhtes, mis toimub üle 24 meetri pikkustel laevadel avamerel. [ME 55]

Artikkel 25

Kalapüügiload

Liidu kalalaev ei tohi tegeleda kalapüügiga avamerel, välja arvatud järgmistel juhtudel:

a) lipuliikmesriik on väljastanud laevale kalapüügiloa , mis põhineb teaduslikul hinnangul kavandatava püügitegevuse säästvuse kohta; nimetatud hinnangu on kinnitanud lipuliikmesriigi riiklik teadusinstituut või, kui see on asjakohane, siis sellise liikmesriigi teadusinstituut, kes on vastavate kalavarude osas pädev; ning [ME 56]

b) kalapüügiloast on teatatud komisjonile vastavalt artiklile 27.

Artikkel 26

Lipuliikmesriikide väljastatavate kalapüügilubade tingimused

Lipuliikmesriik tohib väljastada kalapüügiloa kalapüügitegevuseks püügitegevuseks avamerel üksnes juhul, kui järgmistel juhtudel:

a) artiklis 5 sätestatud kõlblikkuskriteeriumid on täidetud;

b) kavandatav püügitegevus: — põhineb alusmääruse artiklis 4 määratletud ökosüsteemipõhisel lähenemisviisil kalavarude majandamisele; ning — on kooskõlas kolmanda riigi ja/või piirkondliku kalandusorganisatsiooni teadusliku hinnanguga, milles võetakse arvesse mere elusressursside ja mere ökosüsteemide kaitsmist . [ME 57]

Artikkel 27

Komisjoni teavitamine

Lipuliikmesriik teavitab komisjoni kalapüügiloast hiljemalt 15 8,5 kalendripäeva enne kavandatava kalapüügitegevuse algust avamerel, esitades 1. ja 2. lisas sätestatud teabe. [ME 58]

V peatükk

Liidu kalalaevade prahtimine

Artikkel 28

Põhimõtted

1. Liidu kalalaev ei tohi tegeleda kalapüügiga prahilepingu alusel, kui olemas on kehtiv säästva kalapüügi partnerlusleping, välja arvatud juhul, kui nimetatud lepingus on sätestatud teisiti.

2. Liidu kalalaev ei tohi tegeleda kalapüügiga korraga rohkem kui ühe prahilepingu alusel ega kasutada allprahtimist.

2a. Liidu laevad võivad tegutseda prahilepingute alusel piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni hallatavates vetes ainult juhul, kui riik, millele laev on prahitud, on selle organisatsiooni lepinguosaline.

3. Liidu laev, mis on prahitud, ei tohi prahtimise perioodil kasutada lipuliikmesriigi kalapüügivõimalusi. Prahitud laeva püügikogus arvestatakse prahtiva riigi püügivõimalustest maha.

3a. Käesoleva määrusega ei vähendata mingil moel lipuliikmesriigi kohustusi, mis tulenevad rahvusvahelisest õigusest, määrusest (EÜ) nr 1224/2009, määrusest (EÜ) nr 1005/2008 või ühise kalanduspoliitika muudest sätetest, kaasa arvatud aruandluskohustusi. [ME 59]

Artikkel 29

Prahilepingu alusel väljastatud kalapüügilubade haldamine

Kalapüügiloa väljastamisel laevale artikli 11, 18, 22 või 26 alusel ning kui asjakohane püügitegevus toimub prahilepingu alusel, kontrollib lipuliikmesriik järgmist:

a) prahtiva riigi pädev asutus on ametlikult kinnitanud, et leping on kooskõlas siseriiklike õigusaktidega, ning

b) prahileping prahilepingu üksikasjad on märgitud kalapüügiloas , sealhulgas ajavahemik, püügivõimalused ja püügipiirkond . [ME 60]

VI peatükk

Kontrolli- ja aruandekohustused

Artikkel 30

Vaatlejate programmi andmed

Kui liidu kalalaeval kogutakse vastavalt piirkondliku kalandusorganisatsiooni või liidu õigusaktile andmeid vaatlejate programmi raames, saadab asjaomase laeva käitaja sellised andmed lipuliikmesriigile. [ME 61]

Artikkel 31

Kolmandatele riikidele edastatav teave

1. Käesolevas jaotises käsitletud püügitegevusega tegelemise korral ja kui säästva kalapüügi partnerlusleping kolmanda riigiga seda ette näeb, saadab liidu kalalaeva käitaja asjakohased püügi- ja lossimisaruanded kolmandale riigile ning saadab nii lipuliikmesriigile koopia sellisest teabevahetusest kui ka kolmandale riigile .

2. Lipuliikmesriik hindab kolmandale riigile lõike 1 alusel saadetud andmete vastavust andmetele, mis on talle edastatud vastavalt määrusele (EÜ) nr 1224/2009. Andmete mittevastavuse korral uurib liikmesriik, kas selline vastuolu tuleneb ETR-kalapüügist määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 3 lõike 1 punkti b tähendusest, ja võtab asjakohaseid meetmeid vastavalt nimetatud määruse artiklitele 43–47.

3. Lõikes 1 osutatud püügi- ja lossimisaruannete kolmandale riigile saatmata jätmist peetakse ühises kalanduspoliitikas sätestatud karistuste ja muude meetmete kohaldamisel tõsiseks rikkumiseks. Rikkumise raskusastme määrab kindlaks liikmesriigi pädev asutus, võttes arvesse eri kriteeriume, nagu kahju liik, väärtus, rikkuja majanduslik olukord ja rikkumise ulatus või selle korduvus. [ME 62]

Artikkel 31a

Nõuded piirkondliku kalandusorganisatsiooni liikmesusele

Kolmanda riigi kalalaev tohib püüda liidu vetes piirkondliku kalandusorganisatsiooni majandatavaid kalavarusid üksnes juhul, kui see kolmas riik on antud piirkondliku kalandusorganisatsiooni lepinguosaline. [ME 63]

III JAOTIS

KOLMANDATE RIIKIDE KALALAEVADE PÜÜGITEGEVUS LIIDU VETES

Artikkel 32

Üldpõhimõtted

1. Kolmanda riigi kalalaev ei tohi tegeleda kalapüügiga liidu vetes, välja arvatud juhul, kui komisjon on väljastanud laevale kalapüügiloa. Selline luba väljastatakse ainult juhul, kui laev vastab artiklis 5 sätestatud kõlblikkuskriteeriumitele. [ME 64]

2. Kolmanda riigi kalalaev, kellel on luba püüda kala liidu vetes, järgib eeskirju, millega reguleeritakse liidu kalalaevade püügitegevust selles püügipiirkonnas, milles asjaomane kolmanda riigi laev tegutseb, ning . Kui asjakohases kalanduskokkuleppes kehtestatud sätteid sätted peaksid olema erinevad, esitatakse sätted sõnaselgelt kas selles lepingus või eeskirjades, mis on kokku lepitud lepingut rakendava kolmanda riigiga . [ME 65]

3. Kui kolmanda riigi kalalaev sõidab läbi liidu vete ilma käesoleva määruse kohase loata, peavad laeva püügivahendid asetsema nii, et need ei oleks kalapüügiks valmis.

Artikkel 33

Kalapüügilubade väljastamise tingimused

Komisjon tohib väljastada kolmanda riigi kalalaevale loa kalapüügitegevuseks liidu vetes üksnes järgmistel juhtudel:

-a) on lubatud kogupüügi ülejääk, mis kataks kavandatud püügivõimalused, nagu on nõutud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni artikli 62 lõigetes 2 ja 3;

a) 1. ja 2. lisas sätestatud teave kalalaeva ja sellega seotud abilaeva(de) kohta on täielik ja täpne; laeval ja sellega seotud abilaeva(de)l on olemas IMO number , kui liidu õigusaktid seda nõuavad ;

b) käitajale kalalaeva kaptenile ega asjaomasele kalalaevale ei ole kalapüügiloa taotlemisele eelneva 12 kuu jooksul määratud kooskõlas liikmesriigi siseriikliku õigusega karistust tõsise rikkumise eest vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1005/2008 artiklile 42 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklile 90;

c) kalalaev ei ole kantud ühessegi ETR-kalapüügiga seotud laevade loetellu , mille on koostanud kolmas riik, piirkondlik kalandusorganisatsioon või liit vastavalt määrusele (EÜ) nr 1005/2008, ja/või kolmas riik ei ole vastavalt määrusele (EÜ) nr 1005/2008 tehtud kindlaks või loetletud kui koostööd mittetegev riik või vastavalt määrusele (EL) nr 1026/2012 kui riik, mis võimaldab mittesäästvat kalapüüki;

d) kalalaeval on õigus saada luba asjaomase kolmanda riigiga sõlmitud kalanduskokkuleppe alusel ja see on kantud vajaduse korral sellise kokkuleppe alusel koostatud laevade loetellu. [ME 66]

Artikkel 34

Kalapüügilubade väljastamise kord

1. Kolmas riik saadab komisjonile oma kalalaevade taotlused enne asjakohases lepingus sätestatud või komisjoni määratud tähtpäeva.

2. Komisjon võib nõuda kolmandalt riigilt mis tahes täiendavat teavet, mida ta vajalikuks peab.

3. Kui komisjon on veendunud, et artiklis 33 sätestatud tingimused on täidetud, väljastab ta kalapüügiloa ning teavitab sellest kolmandat riiki ja asjaomaseid liikmesriike.

Artikkel 35

Kalapüügilubade seire

1. Kui artiklis 33 sätestatud tingimus ei ole enam täidetud, muudab komisjon kalapüügiluba või tühistab selle ning teatab sellest kolmandale riigile ja asjaomastele liikmesriikidele.

2. Komisjon võib keelduda loa väljastamisest, selle peatada või tühistada:, kui ilmnenud on olulised muutused olukorras või kui seda tingivad kaalukad poliitilised põhjused,

a) põhjustel, mis on muu hulgas seotud inimõiguste rahvusvaheliste standarditega või ETR-kalapüügi vastase võitlusega, või

b) tungiva kiireloomulisuse korral, kui esineb tõsine oht mere bioloogiliste ressursside säästvale kasutamisele, majandamisele ja kaitsmisele;

c) kui on vaja meetmeid, et hoida ära ETR-kalapüügiga seotud tõsiseid rikkumisi määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 42 või määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90 lõike 1 tähenduses; või

d) kui sellisel või muul kaalukal poliitilisel põhjusel on liit otsustanud asjaomase kolmanda riigiga suhted peatada või katkestada.

Kui komisjon keeldub loa väljastamisest, peatab või tühistab selle vastavalt esimesele lõigule, teavitab ta sellest viivitamata kolmandat riiki. [ME 67]

Artikkel 36

Kalapüügitegevuse lõpetamine

1. Kui kolmandale riigile antud kalapüügivõimalusi peetakse ammendunuks, teatab komisjon sellest viivitamata kolmandale riigile ja liikmesriikide pädevatele inspekteerimisasutustele. Selleks et tagada selliste ammendamata kalapüügivõimaluste jätkuv kasutamine, mis võivad mõjutada ka ammendatud püügivõimalusi, esitab kolmas riik komisjonile tehnilised meetmed, millega takistatakse ammendunud kalapüügivõimalustele kahjuliku mõju avaldamist. Alates lõikes 1 osutatud teatamise kuupäevast loetakse asjaomase kolmanda riigi lipu all sõitvatele laevadele antud kalapüügilube asjaomase püügitegevuse suhtes peatatuks ning laevadel ei ole enam õigust sellise kalapüügiga tegeleda.

2. Kalapüügiluba loetakse tühistatuks, kui lõike 2 kohaselt peatatud püügitegevus hõlmab kogu püügitegevust, mille jaoks luba oli antud.

3. Kolmas riik tagab, et asjaomaseid kalapüügilaevu teavitatakse viivitamata käesoleva artikli kohaldamisest ja et nad peatavad kogu asjakohase kalapüügitegevuse.

Artikkel 37

Püügikvootide ületamine liidu vetes

1. Kui komisjon teeb kindlaks, et kolmas riik on ületanud talle kalavaru või kalavarude rühma suhtes määratud kvoote, vähendab komisjon kvoote, mis on asjaomasele riigile kõnealuste kalavaru või kalavarude rühmade suhtes järgmisteks aastateks määratud. Vähendamise ulatus peab olema kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikliga 105. [ME 68]

2. Kui lõike 1 kohast vähendamist ei saa ülepüütud kalavaru või kalavarude rühma suhtes teha, kuna sellise kalavaru või kalavarude rühma puhul ei ole asjaomasel kolmandal riigil piisavalt kvoote järel, võib komisjon pärast asjaomase kolmanda riigiga konsulteerimist vähendada muude kalavarude või kalavarude rühma kvoote, mida asjaomane kolmas riik kasutab samas geograafilises piirkonnas või millel on sama kaubanduslik väärtus.

Artikkel 38

Kontroll ja täitmise tagamine

1. Kolmanda riigi laev, millel on luba liidu vetes kala püüda, järgib kontrollinõudeid, millega reguleeritakse liidu laevade püügitegevust püügipiirkonnas, kus kolmanda riigi laev tegutseb.

2. Kolmanda riigi laev, millel on luba liidu vetes kala püüda, esitab komisjonile või komisjoni määratud asutusele ning vajaduse korral ka rannikuäärsele liikmesriigile andmed, mida määruse (EÜ) nr 1224/2009 kohaselt on liidu laevad kohustatud lipuliikmesriigile saatma.

3. Komisjon või komisjoni määratud asutus saadab lõikes 2 osutatud andmed rannikuäärsele liikmesriigile.

4. Kolmanda riigi laev, millel on luba liidu vetes kala püüda, esitab nõudmise korral komisjonile või komisjoni määratud asutusele kohaldatava vaatlejate programmi raames koostatud vaatlusaruanded.

5. Rannikuäärne liikmesriik registreerib kõik kolmanda riigi laevade sooritatud rikkumised, sealhulgas seonduvad karistused, riiklikus registris, mis on ette nähtud määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikliga 93.

6. Komisjon saadab lõikes 5 osutatud teabe kolmandale riigile, et tagada kolmandas riigis asjakohaste meetmete võtmine.

Lõige 1 ei piira liidu ja kolmandate riikide vahelisi konsultatsioone. Sellega seoses on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 44 vastu delegeeritud õigusakte, et rakendada liidu õiguses kolmandate riikidega peetud konsultatsioonide tulemusi seoses juurdepääsu käsitlevate kokkulepetega.

IV JAOTIS

ANDMED JA TEAVE

Artikkel 39

Liidu kalapüügilubade register

1. Komisjon loob liidu kalapüügilubade elektroonilise registri, mis sisaldab kõiki II ja III jaotise alusel antud kalapüügilube ning millel on avalik osa ja turvaline osa, ning haldab seda. Registril on järgmised omadused:

a) selles salvestatakse kogu 1. ja 2. lisas sätestatud teave ning kuvatakse kõikide lubade staatus reaalajas;

b) seda kasutatakse andmete ja teabe vahetamiseks komisjoni ja liikmesriigi vahel ning

c) seda kasutatakse üksnes kalalaevastike jätkusuutlikuks majandamiseks.

2. Registris sisalduv kalapüügilubade loetelu on üldsusele kättesaadav ja sisaldab iga loa kohta järgmist teavet:

a) laeva nimi ja lipuriik ning laeva ühenduse laevastikuregistri (CFR) tunnusnumber ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) tunnusnumber, kui liidu õigusaktid seda nõuavad ;

aa) ettevõtte omaniku ja kasusaava omaniku nimi ning elukohalinn ja -riik;

b) loa liik , sh kalapüügivõimalused ;

c) püügitegevuse lubatud aeg ja piirkond (algus- ja lõppkuupäev, püügipiirkond).

3. Liikmesriik kasutab registrit kalapüügilubade esitamiseks komisjonile ja lubade andmete ajakohastamiseks, nagu on nõutud artiklites 12, 19, 23 ja 27. [ME 69]

Artikkel 40

Tehnilised nõuded

II, III ja IV jaotises osutatud teabevahetus toimub elektrooniliselt. Komisjon võib võtta vastu rakendusakte tehniliste tegevusnõuete kehtestamiseks nimetatud jaotistes osutatud teabe salvestamisele, vormindamisele ja edastamisele, piiramata seejuures Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/2/EÜ (15) sätteid. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artiklis 45 osutatud kontrollmenetlusega.

Et panna liidu kalapüügilubade register toimima ja võimaldada liikmesriikidel täita tehnilisele edastamisele esitatavaid nõudeid, pakub komisjon asjaomastele liikmesriikidele tehnilist abi. Selleks aitab ta riiklikel ametiasutustel edastada teavet, mida käitajad peavad igat tüüpi lubade jaoks esitama, ning töötab … [kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist] välja IT-rakenduse, et liikmesriigid saaksid edastada liidu kalapüügilubade registrisse andmeid lubade taotluste ja laevade omaduste kohta automaatselt ja reaalajas. [ME 70]

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 508/2014 (16) artikli 76 lõike 2 punktile a võivad liikmesriigid saada teabe edastamise tehniliseks ja rahaliseks toetamiseks rahalist abi Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist. [ME 71]

Artikkel 41

Juurdepääs andmetele

Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 110 kohaldamist, võimaldavad liikmesriigid või komisjon juurdepääsu artiklis 39 osutatud liidu kalapüügilubade registri turvalisele osale ka laevastike majandamises osalevatele asjakohastele pädevatele haldusteenistustele.

Artikkel 42

Andmehaldus, isikuandmete kaitse ja konfidentsiaalsus

Käesoleva määruse alusel kogutud andmeid töödeldakse kooskõlas määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklitega 109, 110, 111 ja 113, määrusega (EÜ) nr 45/2001 ning direktiiviga 95/46/EÜ ja selle siseriiklike rakendusnormidega.

Artikkel 43

Suhted kolmandate riikidega ja piirkondlike kalandusorganisatsioonidega

1. Kui liikmesriik saab kolmandalt riigilt või piirkondlikult kalandusorganisatsioonilt teavet, mis on käesoleva määruse tõhusa kohaldamise seisukohast asjakohane, edastab ta sellise teabe teistele asjaomastele liikmesriikidele ja komisjonile või komisjoni määratud asutusele, eeldusel et tal on asjaomase kolmanda riigiga sõlmitud kahepoolse lepingu või asjaomase piirkondliku kalandusorganisatsiooni eeskirjade kohaselt õigus seda teha.

2. Komisjon või komisjoni määratud asutus võib liidu ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kalanduskokkulepete raames, piirkondlike kalandusorganisatsioonide või samalaadsete kalandusorganisatsioonide raames, milles liit on lepinguosaline või koostööd tegev mitteosaline, edastada käesolevas määruses sätestatud eeskirjade eiramist või määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 42 lõike 1 punktis a ja määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90 lõikes 1 osutatud tõsiseid rikkumisi käsitleva teabe nimetatud kokkulepete või organisatsioonide teistele osalistele vastavalt teabe esitanud liikmesriigi nõusolekule ja kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001. [ME 72 ei puuduta eestikeelset versiooni]

V JAOTIS

MENETLUSED, DELEGEERIMINE JA RAKENDUSMEETMED

Artikkel 44

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel.

2. Artikli 5 lõikes 2 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates … [käesoleva määruse jõustumise kuupäev]. Komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist . [ME 73]

3. Euroopa Parlament või nõukogu võivad artikli 5 lõikes 2 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

3a. Enne delegeeritud õigusakti vastuvõtmist konsulteerib komisjon kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonivahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega iga liikmesriigi määratud ekspertidega.

4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

5. Artikli 5 lõike 2 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.

Artikkel 45

Komiteemenetlus

1. Komisjoni abistab kalanduse ja vesiviljeluse komitee, mis on asutatud alusmääruse artikli 47 alusel. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5.

3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes nimetatud määruse artikliga 5.

VI JAOTIS

LÕPPSÄTTED

Artikkel 46

Kehtetuks tunnistamine

1. Määrus (EÜ) nr 1006/2008 tunnistatakse kehtetuks.

2. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele.

Artikkel 47

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. …, Euroopa Parlamendi nimel president Nõukogu nimel eesistuja

(2) ELT C 303, 19.8.2016, lk 116.

(1) Euroopa Parlamendi 2. veebruari 2017. aasta seisukoht ja nõukogu … otsus.

(2) Nõukogu 29. septembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1006/2008, mis käsitleb ühenduse kalalaevadele loa andmist püügitegevuseks ühenduse vetest väljaspool ning kolmandate riikide laevade juurdepääsu ühenduse vetele ja millega muudetakse määruseid (EMÜ) nr 2847/93 ja (EÜ) nr 1627/94 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 3317/94 (ELT L 286, 29.10.2008, lk 33).

(3) Nõukogu 23. märtsi 1998. aasta otsus 98/392/EÜ, mis käsitleb 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni ja selle XI osa rakendamist käsitleva 28. juuli 1994. aasta lepingu sõlmimist Euroopa Ühenduse poolt (EÜT L 179, 23.6.1998, lk 1).

(4) Nõukogu 8. juuni 1998. aasta otsus 98/414/EÜ Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 10. detsembri 1982. aasta mereõiguste konventsiooni nende sätete rakendamise kokkuleppe ratifitseerimise kohta Euroopa Ühenduse poolt, mis käsitlevad piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist (EÜT L 189, 3.7.1998, lk 14).

(5) Nõukogu 25. juuni 1996. aasta otsus 96/428/EÜ, millega ühendus kiidab heaks kokkuleppe, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju (EÜT L 177, 16.7.1996, lk 24).

(6) ÜRO Peaassamblee 27. juuli 2012. aasta resolutsioon A/Res/66/288 Rio + 20 konverentsi järelduste kohta, pealkiri „The Future We Want“ („Tulevik, mida soovime“).

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

(8) Nõukogu 29. septembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999 (ELT L 286, 29.10.2008, lk 1).

(9) Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 008, 12.1.2001, lk 1).

(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31).

(12) ELT L 123, 12.5.2016, lk 1.

(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).

(14) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL) nr 1026/2012, milles käsitletakse kalavarude kaitseks võetavaid teatavaid meetmeid seoses mittesäästvat kalapüüki lubavate riikidega (ELT L 316, 14.11.2012, lk 34).

(15) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. märtsi 2007. aasta direktiiv 2007/2/EÜ, millega rajatakse Euroopa Ühenduse ruumiandmete infrastruktuur (INSPIRE) (ELT L 108, 25.4.2007, lk 1).

(16) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrus (EL) nr 508/2014 Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2328/2003, (EÜ) nr 861/2006, (EÜ) nr 1198/2006 ja (EÜ) nr 791/2007 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1255/2011 (ELT L 149, 20.5.2014, lk 1).

1. lisa Loetelu teabest, mis tuleb esitada kalapüügiloa väljastamiseks I TAOTLEJA 1 Ettevõtja nimi (*1) 2 E-post (*1) 3 Aadress 4 Faks 5 Maksukohustuslasena registreerimise number (SIRET, NIF jne) (*1) 6 Telefon 7 Esindaja nimi (vastavalt protokolli sätetele) (*1) 8 E-post (*1) 9 Aadress 10 Faks 11 Telefon 12 Ettevõtjat esindava ühingu või esindaja nimi (*1) 13 E-post (*1) 14 Aadress 15 Faks 16 Telefon 17 Kapteni nimi (Kaptenite nimed) (*1) 18 E-post (*1) 19 Kodakondsus (*1) 20 Faks 21 Telefon

II LAEVA TUNNUSANDMED, TEHNILISED NÄITAJAD JA VARUSTUS 22 Laeva nimi (*1) 23 Lipuriik (*1) 24 Mis kuupäevast sõidab praeguse lipu all (*1) 25 Pardatähis (*1) 26 IMO (UVI) number (*1) 27 CFR number (*1) 28 Rahvusvaheline raadiokutsung (IRCS) (*1) 29 Raadiokutsungi sagedus (*1) 30 Satelliittelefoni number 31 MMSI (*1) 32 Ehitusaasta ja -koht (*1) 33 Varasem lipuriik ja omandamise kuupäev (vajaduse korral) (*1) 34 Kere materjal: teras/puit/polüester/muu (*1) 35 VMSi transponder (*1) 36 Mudel (*1) 37 Seerianumber (*1) 38 Tarkvara versioon (*1) 39 Satelliidioperaator (*1) 40 VMSi tootja (nimi) 41 Laeva kogupikkus (*1) 42 Laeva laius (*1) 43 Süvis (*1) 44 Tonnaaž (brutoregistertonnides) (*1) 45 Peamasina võimsus (kW) (*1) 46 Mootori tüüp 47 Tähis 48 Mootori seerianumber (*1)

III PÜÜGIKATEGOORIA, MILLE KOHTA PÜÜGILUBA TAOTLETAKSE 49 Laeva tüüp (FAO kood) (*1) 50 Püügivahendi tüüp (FAO kood) (*1) 53 Püügipiirkond (FAO kood) (*1) 54 Püügirajoonid – FAO või rannikuriik (*1) 55 Lossimissadam(ad) 56 Ümberlaadimissadam(ad) 57 Sihtliigid (FAO kood) või püügikategooria (kalandusalane partnerlusleping) (*1) 58 Taotletud kehtivusaeg (algus- ja lõppkuupäev) 59 Piirkondliku kalandusorganisatsiooni registrinumber (*1) (kui on teada) 60 Piirkondliku kalandusorganisatsiooni registrisse kandmise kuupäev (*1)(kui on teada) 61 Meeskonnaliikmete maksimaalne koguarv (*1): 62 … [PARTNERRIIGIST]: 63 AKV riigist: 64 Kala säilitus-/töötlemisviis pardal (*1): värske kala / jahutamine / külmutamine / kalajahu / õli / fileerimine 65 Abilaevade nimekiri: nimi / IMO number / CFR number

IV PRAHTIMINE 66 Prahilepingu alusel tegutsev laev (*1): Jah/Ei 67 Prahilepingu liik 68 Prahilepingu kehtivusaeg (algus- ja lõppkuupäevad) (*1) 69 Prahilepingu alusel tegutsevale laevale eraldatud kalapüügivõimalused (tonnides) (*1) 70 Kolmas riik, kes eraldab kalapüügivõimalusi prahilepingu alusel tegutsevatele laevadele (*1) Lisatud dokumendid (loetelu): [ME 74] (*1) Kohustuslikud väljad (väljad 22–25 ja 28–48 võib jätta tühjaks, kui teave on automaatselt kättesaadav liidu laevastikuregistrist CFR või IMO numbri alusel)

2. lisa Loetelu teabest, mis tuleb esitada 1. lisas kirjeldatud kalalaeva toetava abilaeva kohta I ABILAEVA KÄITAJA 1 Ettevõtja nimi (*1) 2 E-post (*1) 3 Aadress 4 Faks 5 Maksukohustuslasena registreerimise number (SIRET, NIF jne) (*1) 6 Telefon 7 Esindaja nimi (vastavalt protokolli sätetele) (*1) 8 E-post (*1) 9 Aadress 10 Faks 11 Telefon 12 Ettevõtjat esindava ühingu või esindaja nimi (*1) 13 E-post (*1) 14 Aadress 15 Faks 16 Telefon 17 Kapteni nimi (Kaptenite nimed) (*1) 18 E-post (*1) 19 Kodakondsus (*1) 20 Faks 21 Telefon

II ABILAEVA TUNNUSANDMED, TEHNILISED NÄITAJAD JA VARUSTUS 22 Laeva nimi (*1) 23 Lipuriik (*1) 24 Mis kuupäevast sõidab praeguse lipu all (*1) 25 Pardatähis (*1) 26 IMO (UVI) number (*1) 27 CFR number (liidu laevade puhul, kui on teada) (*1) 28 Rahvusvaheline raadiokutsung (IRCS) (*1) 29 Raadiokutsungi sagedus (*1) 30 Satelliittelefoni number 31 MMSI (*1) 32 Ehitusaasta ja -koht 33 Varasem lipuriik ja omandamise kuupäev (vajaduse korral) (*1) 34 Kere materjal: teras/puit/polüester/muu 35 VMSi transponder 36 Mudel 37 Seerianumber 38 Tarkvara versioon 39 Satelliidioperaator 40 VMSi tootja (nimi) 41 Laeva kogupikkus 42 Laeva laius 43 Süvis 44 Tonnaaž (brutoregistertonnides) 45 Peamasina võimsus (kW) 47 Mootori tüüp 48 Tähis 49 Mootori seerianumber

III TEAVE TOETATAVA PÜÜGITEGEVUSE KOHTA 50 Püügipiirkond (FAO kood) 51 Püügirajoonid (FAO) 52 Sihtliigid (FAO kood) 53 Piirkondliku kalandusorganisatsiooni registrinumber (*1) 54 Piirkondliku kalandusorganisatsiooni registrisse kandmise kuupäev Lisatud dokumendid (loetelu): [ME 75] (*1) Kohustuslikud väljad (väljad 22–25 ja 28–33 võib jätta liidu lipu all sõitva abilaeva puhul tühjaks, kui teave on automaatselt kättesaadav liidu laevastikuregistrist CFR numbri alusel)