ET Euroopa Liidu Teataja C 157/83

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus teemal “Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta: meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine tööhõive ja elukutse küsimustes”

KOM(2004) 279 lõplik — 2004/0084 (COD)

(2005/C 157/14)

18. mail 2004. aastal otsustas nõukogu vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega ülalmainitus seoses.

Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon, mis vastutas selle küsimusega seoses komitee töö ettevalmistamise eest, võttis oma arvamuse vastu 25.novembril 2004. Raportööriks oli pr Sharma.

413. plenaaristungil 15.–16. detsembril 2004 (15. detsembri 2004 kohtumisel), võttis Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee vastu (147 poolt- ja üks vastuhääl, 6 inimest ei hääletanud) järgmise arvamuse.

1. Sissejuhatus

1.1 Ettepaneku peamine eesmärk on suurendada võrdse kohtlemise alaste õigusaktide läbipaistvust ja selgust ning muuta hõlpsamaks nende tõhus kohaldamine, tugevdades ühenduse õigustikku ja vältides tagasilangust. Aitamaks saavutada üht ühenduse sotsiaalmajanduspoliitika eesmärki, milleks on, et naistel oleks rohkem ja paremaid töökohti, on vaja selge struktuuriga, lihtsalt juurdepääsetavat ja loetavat terviklikku õigusakti.

1.2 Töö saamist, võrdset tasu, kutsealast sotsiaalkindlustust ja tõendamiskohustust käsitlevate direktiivide sätete ümberrühmitamine annab võimaluse esitada ühtlane terviktekst, milles ei esine vasturääkivaid mõisteid. Ettepanekus arvestatakse hiljutisi arenguid Euroopa kohtupraktikas, ajakohastades olemasolevaid teiseseid õigusakte kooskõlas Euroopa Kohtu otsustega, mis on võrdõiguslikkuse mõistet selgitanud ja edasi arendanud. Samuti tagab see suure õiguskindluse, koondades temaatiliselt seotud direktiivide sätted — kõike seda uue poliitilise keskkonna kontekstis, mille tingimustes peab ühendus olema avatum, mõistvam ja elulähedasem.

1.3 Direktiivi kohaldatakse töötava elanikkonna — kaasa arvatud füüsilistest isikutest ettevõtjad, isikud, kelle töötamine on katkenud haiguse, raseduse ja sünnituse, õnnetuse või sunnitud töötuse tõttu, ja tööotsijad — ning pensionile jäänud või invaliidistunud töötajate suhtes, samuti isikute suhtes, kellele laienevad töötajate õigused kooskõlas siseriiklike seaduste ja/või tavaga.

2. Taust

2.1 Amsterdami leping tugevdas ühenduse pädevust meeste ja naiste võrdõiguslikkuse valdkonnas ning selles püstitati eesmärk kõrvaldada ebavõrdsus kõikides eluvaldkondades ja edendada soolist võrdõiguslikkust. Ebavõrdne kohtlemine ei riku mitte ainult üht Euroopa Liidu kõige olulisemat põhimõtet, vaid pärsib ka majanduskasvu ja rahvamajanduse õitsengut.

2.2 Võrdne kohtlemine on Euroopa Liidu eesmärgiks oleva kasvu ning jätkusuutliku majandusliku, sotsiaalse ja keskkondliku arengu saavutamise eeltingimus. Euroopa peab rohkem kui kunagi varem toetuma palju suuremale naiste osakaalule töötavas elanikkonnas, mida on võimalik saavutada vaid kõikidele võrdseid võimalusi tagades.

2.3 Uuringud on näidanud, et sooline diskrimineerimine ja perekondlike kohustustega töötajate mittetoetamine on juba eos märkimisväärseks takistuseks naiste tööhõive suurenemisele.

2.4 Meeste ja naiste võrdse kohtlemise alaste õigusaktide areng

Meeste ja naiste võrdne kohtlemine on Euroopa Ühenduse sotsiaalkontseptsiooni oluline osa. Juba 1976. aastal kirjeldas Euroopa Kohus EMÜ asutamislepingu artiklis 119 (EÜ asutamislepingu artiklis 141) sätestatud meeste ja naiste võrdse tasu põhimõtet kui üht ühenduse õiguse aluspõhimõtet. (1)

— Esimene võrdse kohtlemise direktiiv, mis võeti vastu 1975. aastal, käsitleb võrdset tasu. (2)

— 1976. aastal järgnes direktiiv võrdse kohtlemise kohta töö saamisel. (3) Nimetatud direktiivi muudeti 2002. aastal märkimisväärselt direktiiviga 2002/73, kus olid määratletud mõisted “ahistamine” ja “seksuaalne ahistamine”. (4)

— 1978. aastal võeti vastu riiklikke sotsiaalkindlustuskavasid käsitlev direktiiv. (5)

— 1986. aastal võeti vastu direktiiv, millega sätestati naiste ja meeste võrdse kohtlemise põhimõte kutsealastes sotsiaalkindlustuskavades. (6) Hiljem nimetatud direktiivi muudeti. (7)

— 1986. aastal esitati direktiiv füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise kohta, mis sisaldas sätted füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega. (8)

— 1992. aastal võeti tervishoiu- ja ohutusmeetmena vastu direktiiv rasedate töötajate kaitse kohta, milles olid sätestatud seadusjärgne õigus vähemalt 14nädalasele sünnituspuhkusele, vaba aeg sünnituseelseteks läbivaatusteks ja kaitse vallandamise eest. (9)

— 1995. aastal sõlmisid Euroopa tööandjate ja töövõtjate organisatsioonid raamkokkuleppe lapsehoolduspuhkuse kohta ja hiljem võeti see vastu direktiivina. (10) Selles märgitakse, et võrdne kohtlemine tähendab ka meeste suhtes meetmete kohaldamist ja tunnistab isade tähtsust lapsehoolduses. Hiljem kõnealust direktiivi muudeti ja laiendati Ühendkuningriigi suhtes. (11)

— 1997. aastal võeti vastu tõendamiskohustuse direktiiv. (12) Hiljem muudeti ka seda direktiivi ja laiendati Ühendkuningriigi suhtes. (13)

Euroopa Kohus on alati tõhusalt kaasa aidanud naiste tööalase diskrimineerimise vähendamisele. Euroopa Kohus tõlgendab ühenduse õigust ja arendab ühenduse suhteliselt noored õigustiku ebatäielikud õiguskontseptsioonid loomulikult sidusaks õigussüsteemiks (14). Võrdsete võimaluste valdkonnas on Euroopa Kohus võrdse kohtlemise alaste õigusaktide tõhusa kohaldamise poole püüdlemisel ülekaalukalt kasutanud otsese ja kaudse diskrimineerimise konstruktsiooni (15) ning on selgelt väljendanud, et kaitse seksuaalse diskrimineerimise eest käib ka meeste kohta. (16)

3. Konkreetsed märkused

3.1 EMSK õnnitleb komisjoni selle töö puhul soolise võrdõiguslikkuse direktiivide kogumi lihtsustamise ja juurdepääsetavamaks muutmise suunas. Sooline võrdõiguslikkus on sotsiaal- ja majanduselu kõikides aspektides üks kõige olulisemaid õigusi ning seetõttu peab vastav seadusandlus olema kõikidele selgelt ja loetavalt sätestatud.

3.2 Soolise võrdõiguslikkuse alase seadusloome 30aastase protsessi käigus on koostatud 12 direktiivi ja komitee märgib, et komisjon ühendab nüüd neist võrdset kohtlemist käsitlevatest direktiividest seitse terviklikku uuestisõnastatud versiooni. (17) Komisjon on otsustanud need seitse direktiivi uuesti sõnastada, kuna neis direktiivides on palju ühiseid jooni, mis põhjustavad kordusi ja kattumisi, kuid mõningal määral ka ühtluse puudumist mõistetes.

3.3 Uuestisõnastamise käigus tänapäevastatakse, selgitatakse ja lihtsustatakse kõnealust seitset ja liidetakse üheks, vähendades tekstide üldpikkust ja kasutades ühtseid mõisteid kogumit, kaasa arvatud otsese ja kaudse diskrimineerimise ja ahistamise mõisteid. Komitee tervitab seda sammu laienemise kontekstis ning samuti komisjoni pühendumust parema õigusregulatsiooni loomisele.

3.4 Komitee märgib, et viit soolise võrdõiguslikkuse direktiivi ei ole ühisosa vähesuse tõttu uuestisõnastamisel kasutatud. (18) Nimetatud direktiivide hulka kuuluvad kaks vanemaõiguste direktiivi, mis koostati koostöös töötajate ja tööandjate organisatsioonidega ning mida ei peeta võrdse kohtlemise alla kuuluvaks; direktiiv raseduse ja sünnituse ning imetavate emade õiguste kohta, mis kuulub tervishoiu- ja ohutusalaste õigusaktide hulka; direktiiv võrdse kohtlemise kohta sotsiaalkindlustuse küsimustes ja direktiiv füüsilisest isikutest ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses, tegutsevate naiste õiguste kaitse kohta.

3.5 Komitee toetab komisjoni seisukohta, et nende direktiivide kaasamine komplitseeriks ja pikendaks direktiivi uuestisõnastamist. Ent EMSK soovib juhtida tähelepanu sellele, et direktiiv 86/613/EMÜ (19) vajab põllumajanduses tegutsevate füüsilisest isikust ettevõtjatest naiste ja naistöötajate hulka arvestades kohest taasläbivaatamist. EMSK seisukoht on, et nimetatud õigusakt on sisult nõrk ja ei taga naistele piisavat kaitset. Arvestades selle olulisust Lissaboni eesmärkide aspektist, on vajalik selle kiire ajakohastamine.

3.6 Komisjon on lisanud direktiividele kaks täiendust, mis kajastavad otseselt kinnistunud kohtupraktikat ja seega lihtsalt selgitavad olemasolevaid õigusakte. Need täiendused on seotud võrdse tasuga (artikkel 4) ja riigiteenistujate ametipensionidega (artikkel 6). (20) EMSK märgib, et Euroopa Kohtul on Euroopa õiguse tugevdamisel oluline roll. Kohtupraktika arvestamine uuestisõnastatud direktiivis lisab selgust ja eesmärgipärasust.

3.7 Kodifitseerimisülesanne on tehnilist laadi ja komisjon on märkinud, et direktiivide sisu ei ole selle käigus lisatud, välja arvatud artikkel 21, mis käsitleb võrdse kohtlemise edendamisega seotud organeid III jaotise horisontaalsätetes. Horisontaalsätete lisamine kogu direktiivi ulatusse suurendab nüüd tänu kohaldamisala laiendamisele, ehkki marginaalselt, võrdõiguslikkusega tegelevate organite volitusi. See võib anda võimaluse volituste edaspidiseks täiendavaks suurendamiseks. EMSK juhib tähelepanu sellele, et kuigi sisu pole muutunud, võib direktiivide ajakohastamine ja tänapäevastamine koos sellest tuleneva kohtupraktikaga pikemas perspektiivis muutusi kaasa tuua.

4. Järeldus

4.1 Soolist võrdõiguslikkust on õigusaktid toetanud 30 aastat ja kuigi EMSK kiidab komisjoni direktiivi lihtsustamise ja loetavamaks muutmise suunas võetud sammu eest, ei saa tõelist võrdsust kogu Euroopas saavutada kõikide liikmesriikide vastava tegevuseta meeste ja naiste võrdse kohtlemise nõudmisel. Komitee arvates on heade praktiliste kogemuste vahetamine ja propageerimine ning sotsiaalse dialoogi suurendamine selles valdkonnas konkreetseks edu saavutamise viisiks ja komitee tunnustab täiel määral sotsiaalpartnerite olulise tähtsusega rolli, tõstes esile nende tegevust 'Euroopa sotsiaalpartnerite tööprogrammi 2003-2005' raames. Komisjon peab Lissaboni eesmärkide saavutamiseks veelgi rohkem edendama võrdset kohtlemist, võrdseid võimalusi ja rõhutama naiste olulisust Euroopa majandusele.

4.2 EMSK palub komisjonil kaaluda liikmesriikide julgustamist, et need koostaksid juhendava brošüüri, milles oleks esile toodud Euroopa soolise võrdõiguslikkuse direktiivide peamised jooned, nagu nad on siseriiklikku õigusesse üle võetud, ning tööandjate kohustused ja töötajate õigused, et vabaneda võrdse kohtlemise alaste teadmiste puudulikkusest ja suurendada majandusele tõusvat tulu.

Brüssel, 15. detsember 2004. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee president Anne-Marie SIGMUND

(1) Euroopa Kohus 08.04.1976 – C-43/75 Defrenne II, EKL 1976, lk 455.

(2) Nõukogu direktiiv 75/117/EMÜ, 10.02.1975, meeste ja naiste võrdse tasustamise kohaldamisega seotud seaduste ühtlustamise kohta liikmesriikides.

(3) Nõukogu direktiiv 76/207/EMÜ, 09.02.1976 meeste ja naiste võrde kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega.

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/73/EÜ, 23.09.2002, millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega.

(5) Nõukogu direktiiv 79/7/EMÜ, 19.12.1978, meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte järkjärgulise rakendamise kohta sotsiaalkindlustuse valdkonnas.

(6) Nõukogu direktiiv 86/378/EMÜ, 24.07.1986, meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta kutsealastes sotsiaalkindlustuskavades.

(7) Nõukogu direktiiv 96/97/EÜ, 20.12.1996, millega muudetakse 24. juuli 1986. aasta direktiivi 86/378/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta kutsealastes sotsiaalkindlustuskavades.

(8) Nõukogu direktiiv 86/613/EMÜ, 11.12.1986, füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega.

(9) Nõukogu direktiiv 92/85/EMÜ, 19.10.1992, rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate töökaitse täiustamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta.

(10) Nõukogu direktiiv 96/34/EÜ, 03.06.1996, Euroopa Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni poolt lapsehoolduspuhkuse kohta sõlmitud raamkokkuleppe kohta.

(11) Nõukogu direktiiv 97/75/EÜ, 15.12.1997, millega muudetakse direktiivi 96/34/EÜ Tööandjate Föderatsiooni, Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni sõlmitud ja lapsehoolduspuhkust käsitleva raamkokkuleppe kohta ning laiendatakse seda Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suhtes.

(12) Nõukogu direktiiv 97/80/EÜ,15.12.1997, soolise diskrimineerimise juhtude tõendamiskohustuse kohta.

(13) Nõukogu direktiiv 98/52/EÜ, 13.07.1998, soolise diskrimineerimise juhtude tõendamiskohustust puudutava direktiivi 97/80/EÜ, laiendamise kohta Suurbritannia ja Ühendkuningriigi suhtes.

(14) Streinz, Europarecht, 4. trükk, Heidelberg 1999, par. 494.

(15) Alates Euroopa Kohtu kohtuasjast C-96/80 Jenkins, kohtuasjast C-170/84 Bilka v Weber von Hartz, kohtuasjast C-171/88 Rinner-Kühn ja kohtuasjast C-184/89 Nimz v Freie und Hansestadt Hamburg.

(16) Euroopa Kohtu kohtuasi C-450/93 Kalanke; Euroopa Kohtu kohtuasi C-409/95 Marschall.

(17) Nõukogu direktiiv75/117/EMÜ, nõukogu direktiiv 76/207/EMÜ, nõukogu direktiiv 86/378/EMÜ, nõukogu direktiiv 96/97/EÜ, nõukogu direktiiv 97/80/EÜ, nõukogu direktiiv 98/52/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/73/EÜ.

(18) Nõukogu direktiiv 79/7/EMÜ, nõukogu direktiiv 86/613/EMÜ, nõukogu direktiiv 92/85/EMÜ, nõukogu direktiiv 96/34/EÜ, nõukogu direktiiv 97/75/EÜ.

(19) Nõukogu direktiiv 86/613/EMÜ, 11.12.1986, füüsilisest isikust ettevõtjatena, kaasa arvatud põllumajanduses füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, ja füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate naiste kaitse kohta seoses raseduse ning sünnitusega.

(20) Uue direktiivi artikkel 4 kajastab, et Euroopa Kohtu arvamuse kohaselt “ei viita (miski) EÜ asutamislepingu artikli 141 lõikes 1 (...) sellele, et selle sätte kohaldamine peaks piirnema olukordadega, kui mehed ja naised töötavad sama tööandja juures”, samas kui artikkel 6 selgitab, et see käib ka teatavat liiki riigiteenistujate sotsiaalkindlustuskavade kohta, kui asjaomaseid hüvitisi makstakse teenistussuhte tõttu, need on otseselt seotud lõppenud teenistusperioodiga ja summat arvestatakse viimase tasu põhjal.