Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta (uuesti sõnastatud) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */





SELETUSKIRI 1. Ettepaneku taust Euroopa ühiskond vananeb. Euroopa Liidu pensionisüsteeme tuleb kohandada, et tagada inimestele piisav, kindel ja jätkusuutlik pension. See ei ole lihtne ülesanne. Selle ülesandega edukaks toimetulekuks tuleb liikmesriikidel teha tihedat koostööd. Direktiivi 2003/41/EÜ (tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta)[1] kavandatav läbivaatamine muudab kõnealused asutused paremini juhitavaks, läbipaistvamaks ja suurendab nende piiriülest tegevust, tugevdades nõnda siseturgu. Paljudes aspektides on direktiivi läbivaatamisega jäädud hiljaks. Esiteks on pärast majandus- ja finantskriisi vaja paremaid ja riikide head tava peegeldavaid juhtimisstandardeid, et kaitsta pensioniskeemiga hõlmatud isikuid ja hüvitisesaajaid ning lihtsustada turvalist piiriülest pensionide kogumist. Mõned tööandjapensioni kogumisasutused on suured finantsasutused, mille kokkuvarisemine võib mõjutada finantsstabiilsust ja tuua endaga kaasa märkimisväärseid sotsiaalseid tagajärgi. See on eriti asjakohane, sest üha enam tööandjapensione on määratud sissemaksega skeemid. Selliste pensioniskeemidega hõlmatud isikute pensionid satuvad ohtu ebapiisava riskijuhtimise või juhtimisvigade korral[2]. Teiseks tuleb vähendada õiguslikke erinevusi, kattuvaid nõudeid ja liigselt koormavaid piiriüleseid menetlusi. Komisjoni konsultatsioonid on näidanud, et need asjaolud takistavad tööandjapensionide piiriüleste turgude arendamist. Nende takistuste kõrvaldamine aitaks ettevõtjatel, sealhulgas VKEdel ja hargmaistel ettevõtjatel korraldada Euroopa tasandil pensionide kogumist tõhusamalt[3]. Üle-euroopaline liikuvate teadlaste pensionifond[4] ja kavandatav Austria tööandjate piiriülene pensioniskeem[5] on ühed vähesed piiriülesed tööandjapensioni kogumisasutused. Kuid tõenäoliselt kasvab surve tööandjapensionide sektorile märkimisväärselt, sest riiklike pensionisüsteemide võimalused on aina piiratumad, ning piiriülestel tööandjapensioni kogumisasutustel on potentsiaali oma osa tööandjapensionide pakkumisel suurendada. Mitmes liikmesriigis on juba vastu võetud uued õigusaktid, mille eesmärk on võimaldada neil saada piiriülese tööandjapensioni kogumisasutuse asukohaks[6]. Kolmandaks on leidnud kinnitust märkimisväärsete lünkade esinemine teabes, mida antakse pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele kogu ELis. Paljud pensioniskeemiga hõlmatud isikud ei ole teadlikud sellest, et nende pensioniõigused ei ole tagatud; samuti ei teata seda, et vastupidiselt muudele finantslepingutele võivad tööandjapensioni kogumisasutused kogunenud pensioniõigusi kärpida[7]. Samuti ei olda sageli teadlikud tasude märkimisväärsest mõjust pensioniõigustele. Ettepanekus on arvesse võetud viimaste aastate arvukaid algatusi, näiteks valge raamat pensionide kohta[8] ja roheline raamat Euroopa majanduse pikaajalise rahastamise kohta[9]. Lähtudes viimasest dokumendist, püütakse direktiivi läbivaatamisega tugevdada ka tööandjapensioni kogumisasutuste suutlikkust investeerida pikaajalise majandusprofiiliga varadesse ja toetada reaalmajanduse jätkusuutliku kasvu rahastamist. Tööandjapensioni kogumisasutuste sektorit arendatakse paljudes liikmesriikides, kus seni on tööandjapensionide roll olnud väike, sealhulgas reguleerivate raamistike loomise kaudu. Kui ajakohast ELi reguleerivat raamistikku ei looda, võib tekkida oht, et liikmesriigid jätkavad lahknevate lahenduste väljatöötamist, mis veelgi süvendab õiguslikku killustatust. Lisaks muutuvad tööandjapensionide toimimise parandamiseks tehtavate jõupingutuste viljad nähtavaks alles pika aja pärast. Kui nüüd ei tegutseta, kaovad võimalused kulude kokkuhoiuks ja investeeringute tasuvuseks, mille tulemuseks on miljonite eurooplaste puudulik finantsplaneerimine. Samuti suureneks ebaproportsionaalselt nooremate põlvkondade koormus ja kahjustada saaks põlvkondadevaheline solidaarsus. Käesolevas ettepanekus ei kaaluta uute maksevõime eeskirjade kehtestamist, mis igal juhul ei ole määratud sissemaksega skeemide puhul asjakohased. Lisaks leiti Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) 2013. aasta kvantitatiivses mõju-uuringus,[10] et eespool osutatud aspektide kohta saab otsuse teha alles pärast seda, kui maksevõime kohta on kogutud põhjalikke andmeid. 1.1. Ettepaneku eesmärgid Ettepaneku üldine eesmärk on lihtsustada tööandjapensioni kogumist. Kindlam ja tõhusam tööandjapension aitab tagada piisava ja jätkusuutliku pensioni, suurendades täiendavate pensionisäästude osa pensionipõlve sissetulekutes. Samuti tugevdab see tööandjapensioni kogumisasutuste rolli ELi reaalmajanduse institutsionaalsete investoritena ja suurendab Euroopa majanduse suutlikkust suunata pikaajalisi hoiuseid majanduskasvu suurendavatesse investeeringutesse. Ettepanekul on neli konkreetset eesmärki: 1) kõrvaldada allesjäänud usaldatavusnõuetega seotud tõkked, mis takistavad piiriüleste tööandjapensioni kogumisasutuste tööd, nähes eelkõige ette, et investeerimiseeskirjadena ja pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele teabe avalikustamise eeskirjadena tuleb kasutada päritoluliikmesriigi eeskirju, täpsustades piiriülese tegevuse menetlusi ja määrates selgelt kindlaks päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva liikmesriigi tegevuse ulatuse; 2) tagada hea juhtimistava ja riskijuhtimine; 3) esitada selget ja asjakohast teavet pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele; ja 4) tagada, et järelevalve tegijatel oleksid vajalikud vahendid, et teha tõhusat järelevalvet tööandjapensioni kogumisasutuste üle. 1.2. Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Ettepaneku eesmärgid on kooskõlas liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega. Euroopa Liidu toimimise lepinguga on ette nähtud meetmed, et tagada kõrgetasemelise tarbijakaitsega siseturu loomine ja toimimine ning teenuste osutamise vabadus. Käesolev ettepanek on kooskõlas valge raamatuga pensionide kohta. Samuti on ettepanek vastavuses strateegiaga „Euroopa 2020,” mille kohaselt peavad eelarve konsolideerimine ja pikaajaline rahanduslik jätkusuutlikkus käima käsikäes liikmesriikide pensionisüsteemide struktuurireformiga[11]. Ettepanek on kooskõlas ka finantsteenuste valdkonna muude algatustega, näiteks Solventsus II,[12] investeerimisfondide valitsejate direktiiv (AIFMD)[13] ja MiFID II[14]. Sellisena sobib see hästi kokku komisjoni tegevuskavaga saavutada majanduskasvu toetamiseks tugevam finantssektor[15]. Ettepanek toetab inimõigusi, kaitstes pensione. See on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 25, mille kohaselt tuleb tunnustada ja austada eakamate õigust elada inimväärset ja iseseisvat elu. Kavandatavatel meetmetel on positiivne mõju tarbijakaitsele (artikkel 38) ja ettevõtlusvabadusele (artikkel 16), tagades pensionide suurema läbipaistvuse, teadlikuma isikliku finants- ja pensionide planeerimise ning lihtsustades tööandjapensioni kogumisasutuste ja nende rahastajate piiriülest tegevust. Üldine eesmärk õigustab ettevõtlusvabaduse (artikkel 16) teatavaid piiranguid, sest ettepaneku eemärk on tagada turu usaldusväärsus ja stabiilsus. 2. Huvitatud isikutega konsulteerimise tulemused ja mõju hindamine Käesolevas ettepanekus on võetud aluseks arvukaid avalikke konsultatsioone seoses kvantitatiivseid aspekte, juhtimist ja teabe avalikustamist käsitlevate nõuetega. Arvestades tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse omapära, olid konsultatsioonidesse pidevalt kaasatud sotsiaalpartnerid (tööandjad ja ametiühingud). Juulis 2010 konsulteeris komisjon pensione käsitleva rohelise raamatu teemal, millest saadi palju mõtteid praeguse läbivaatamise jaoks[16]. Konsulteerimise käigus saadi 1700 vastust kogu EList, sealhulgas 350 vastust liikmesriikidelt, riikide parlamentidelt, ettevõtjatelt ja ametiühingu organisatsioonidelt, kodanikuühiskonnalt ja tööstusharu esindajatelt[17]. Võttes arvesse tagasisidet pensione käsitleva rohelise raamatu kohta, pöördusid komisjoni talitused aprillis 2011 EIOPA poole, et saada direktiivi muutmiseks vajalikke tehnilisi suuniseid. Arvestades proportsionaalsuse põhimõtet, soovitas EIOPA kohaldada tööandjapensioni kogumisasutuste suhtes Solventsus II direktiivis ette nähtud juhtimisraamistikku. Pärast suuniste eelnõu avaldamist[18] peeti laiaulatuslikke konsultatsioone[19]. Veebruaris 2012 esitas EIOPA lõplikud suunised, mille alusel korraldas siseturu ja teenuste peadirektoraat huvirühmadega arvamustevahetuse, mis toimus 1. märtsil 2012 avaliku arutelu raames. Seejärel tegid komisjoni talitused kvantitatiivseid nõudeid käsitleva kvantitatiivse mõju-uuringu ja halduskoormust käsitleva uuringu, milles vaadeldi juhtimise ja teabe avalikustamisega seonduvaid aspekte. Mõlemas uuringus kasutati tööstusharu ja sotsiaalpartnerite panust. Käesoleva ettepaneku juurde kuulub mõju hindamise aruanne, milles arutletakse mitme poliitikavaliku ja alamvaliku üle. 4. septembril 2013 esitati aruanne kõigepealt mõjuhindamiskomiteele. Komitee palus seda täiendada eri sidusrühmade seisukohtade, probleemi määratluse, subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse aspektide, valikuvõimaluste ja oodatava mõjuga. Aruanne vaadati vastavalt läbi ja peamised muudatused olid järgmised: i) kirjeldati põhjalikumalt liikmesriikide ja eri kategooriate sidusrühmade seisukohti; ii) selgitati üksikasjalikumalt probleeme, mida sooviti kavandatava meetmega lahendada; iii) seoses subsidiaarsusega selgitati täpsemalt ELi sekkumist; iv) selgitati, et ettepanekut järelevalvelise aruandluse edasiseks ühtlustamiseks ei tehta; v) lisati uus osa mõju kohta, mida algatus avaldab väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatele; ja vi) kirjeldati üksikasjalikumalt eeldusi, mida kasutati eri poliitikavalikute eeldatavate tulude ja kulude arvutamisel. Mõjuhinnang esitati uuesti 16. oktoobril 2013. Mõjuhindamiskomitee märkis 6. novembril, et ta ei saa anda positiivset arvamust, ja tegi ettepaneku teha täiendavaid parandusi. 3. Ettepaneku õiguslik külg 3.1. Õiguslik alus Ettepanekuga sõnastatakse uuesti direktiiv 2003/41/EÜ. Samal ajal kodifitseeritakse direktiivi muutmata sätted ja muudetakse direktiivi. Direktiivi 2003/41/EÜ õiguslikud alused on endised EÜ asutamislepingu artiklid 47 (lõige 2), 55 ja 95 (praegu ELi toimimise lepingu artiklid 53, 62 ja artikli 114 lõige 1). Ettepanekuga säilitatakse direktiivi õiguslikud alused. Sellega püütakse luua siseturg teenuste osutamise vabaduse ja asutamisvabaduse kaudu, reguleerides füüsilisest isikust ettevõtjana tegevuse alustamist ja jätkamist ning tagades tarbijate kõrgetasemelise kaitse. Direktiiv 2003/41/EÜ reguleerib selliseid valdkondi nagu tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse tingimused, sealhulgas registrisse kandmisel ja tegevuslubade andmisel kasutatav üldine lähenemisviis; eeskirjad ja menetlused, mida järgida siis, kui tööandjapensioni kogumisasutus soovib oma teenuseid pakkuda teistes liikmesriikides; kvantitatiivsed maksevõime eeskirjad; mõistlikkuse põhimõttel rajanevad investeerimiseeskirjad; tõhusa juhtimise nõuded, sealhulgas sobivus ja nõuetele vastavus, siseauditi ja aktuaari teenuste kasutamine, riskijuhtimise nõuded, depositooriumite kasutamine, pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele antav teave; järelevalvevolitused ja aruandluskohustused. Ettepanekus arendatakse neid elemente edasi. Seoses tööandjapensioni kogumisasutuse avalikustatava teabega nähakse ettepanekus ette kogu ELi hõlmav pensionihüvitise teatis. Tööandjapensioni kogumisasutuste tõhusaks juhtimiseks kehtestatakse ettepanekus üksikasjalikud eeskirjad sobivuse ja nõuetele vastavuse ning põhifunktsioonide, sealhulgas riskijuhtimise kohta. Samuti on ettepaneku eesmärk lihtsustada piiriülest tegevust. Direktiivi 2003/41/EÜ kaks eesmärki jäävad alles. Kumbagi eesmärki ei saa teisega võrreldes pidada teisejärguliseks või kaudseks. Näiteks tugevdab tarbijakaitset tööandjapensioni kogumisasutuste juhtimise professionaalsemaks muutmine juhtkonna ülesannete ja vastutuse täpsema piiritlemise ja tulevikule orienteeritud riskihindamise kasutuselevõtu kaudu. Samuti annab pensionihüvitise teatisest saadav teave pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele õiguse nõuda tööandjapensioni kogumisasutustelt suuremat vastutustundlikkust. Nende nõuete ühtlustamine kõrgemal tasandil lihtsustab piiriülest tegevust, vähendades tehingukulusid ja pakkudes turu-uuendusteks vajalikku stiimulit. 3.2. Subsidiaarsus ja proportsionaalsus ELi selle valdkonna tegevus annab lisaväärtust, mida liikmesriigid üksi ei suudaks pakkuda: i) kõrvaldab takistused tööandjapensioni kogumisasutuste piiriüleselt tegevuselt; ii) tagab ELis kõrgema tarbijakaitse miinimumtaseme; iii) aitab saavutada mastaabisäästu, riskide hajutamist ja piiriülesele tegevusele omast innovatsiooni; iv) väldib finantsteenuste sektorite vahelist õiguslikku arbitraaži; v) väldib liikmesriikide vahelist õiguslikku arbitraaži; ja vi) arvestab piiriüleste töötajate huvidega. Kavandatava meetme kohaselt jääb liikmesriikidele täielik vastutus oma pensionisüsteemide korraldamise eest. Läbivaatamine ei sea seda eesõigust kahtluse alla. Samuti ei hõlma läbivaatamine riikide sotsiaal-, töö-, maksu- ja lepinguõigusega seonduvaid küsimusi. Ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 5 lõikes 4 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega. Valitud poliitikavõimalustega püütakse leida tasakaal avaliku huvi, pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate kaitse ning asutuste, sponsorite ja järelevalve tegijate kulude vahel. Poliitikavõimalusi on hoolikalt analüüsitud, need on välja töötatud miinimumstandarditena ning seejärel kohandatud, võttes arvesse erinevaid ärimudeleid. Seepärast peaks ettepanek tööandjapensionide kogumist stimuleerima. 3.3. Viited muudele direktiividele Ettepaneku puhul on tegemist uuesti sõnastamisega ja selles viidatakse direktiividele 2003/41/EÜ, 2009/138/EÜ, 2010/78/EL,[20] 2011/61/EL ja 2013/14/EL[21]. Käesoleva direktiiviga tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/41/EÜ. 3.4. Ettepaneku üksikasjalik selgitus Kuna tegemist on direktiivi 2003/41/EÜ uuesti sõnastamisega, keskendutakse allpool esitatud üksikasjalikes kirjeldustes vaid uutele sätetele ning nendele sätetele, mida tuleb muuta. I jaotis – ÜLDSÄTTED Artikkel 6 sisaldab nüüd selliseid uusi ja/või täpsustatud mõisteid nagu „sponsorettevõtja”, „päritoluliikmesriik”, „vastuvõttev liikmesriik”, „ülekandev” ja „vastuvõttev” asutus, „reguleeritud turg”, „mitmepoolne kauplemissüsteem”, „organiseeritud kauplemissüsteem”, „püsiv andmekandja” ja „põhifunktsioonid”. Koostoimes artikliga 10 ei loetleta artiklis 9 tegevusele esitatavaid tingimusi enam eraldi, vaid antakse vastutus liikmesriikidele, kes peavad tagama iga kogumisasutuse registrisse kandmise või talle asjakohase tegevusloa andmise ning selle, et asutustel on nõuetekohaselt kehtestatud eeskirjad pensioniskeemide toimimiseks. Artiklit 12 muudetakse kolmel viisil. Esiteks täpsustatakse, et kogumisasutus viib ellu piiriülest tegevust siis, kui ta juhib pensioniskeemi, mis kuulub teise liikmesriigi sotsiaal- ja tööõigusaktide reguleerimisalasse, kaasa arvatud olukorrad, kus kogumisasutus ja sponsorettevõtja asuvad samas liikmesriigis[22]. Teiseks nähakse lõikes 4 ette nõue, mille kohaselt peab päritoluliikmesriigi pädev asutus esitama põhjendatud otsuse, kui ta peaks piiriülese tegevuse keelustama. Lisaks, kui päritoluliikmesriigi pädev asutus ei teavita vastuvõtva liikmesriigi pädevat asutust, tuleb tal esitada keeldumise põhjused. Kolmandaks ei tohi vastuvõttev liikmesriik enam kehtestada piiriülese tegevusega tegeleva asutuse suhtes täiendavaid teabe esitamise nõudeid. Põhjuseks on see, et ettepanekuga kehtestatakse standardne pensionihüvitise teatis (vt artiklid 40–54). Artiklis 13 nähakse ette uued eeskirjad pensioniskeemide piiriüleseks ülekandmiseks, milleks tuleb saada eelluba vastuvõtva kogumisasutuse päritoluliikmesriigi pädevalt asutuselt. Kui pensionisüsteemi korraldust käsitlevates siseriiklikes sotsiaal- ja tööõigusaktides ei ole ette nähtud teisiti, peavad pensioniskeemiga hõlmatud isikud ja hüvitisesaajad või vajaduse korral nende esindajad pensioniõiguste ülekandmise ja selle tingimused eelnevalt heaks kiitma. Artikkel 13 sisaldab ka teabevahetuse eeskirju nende kohaldatavate sotsiaal- ja tööõigusaktide kohta, mille kohaselt tuleb pensioniskeemi hallata. Kui vastuvõttev asutus soovib pärast ülekandmist ellu viia piiriülest tegevust, kohaldatakse artikli 12 lõikeid 8 ja 9. Kogumisasutus haldab pensioniskeemi kooskõlas vastuvõtva liikmesriigi sotsiaal- ja tööõigusaktidega,[23] muutmata seejuures kaitse taset pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate jaoks, keda ülekandmine puudutas. II jaotis – KVANTITATIIVSED NÕUDED Investeerimiseeskirju käsitlevat artiklit 20 muudetakse kolmel viisil. Esiteks ei tohi vastuvõttev liikmesriik enam kehtestada piiriülese tegevusega tegeleva asutuse suhtes täiendavaid investeerimisnõudeid. See lihtsustab investeeringute juhtimise korraldust, eriti määratud sissemaksega skeemide puhul. See ei vähenda pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate kaitset, sest lisaks nähakse ette tugevamad juhtimis- ja järelevalve-eeskirjad. Teiseks on ajakohastatud artikli 20 lõike 6 punkti a, et võtta arvesse määruses (EL) nr …/… [MiFIR] kasutatud terminoloogiat. Kolmandaks asendatakse mitmemõtteline mõiste „riskikapitaliturud” (artikli 20 lõike 6 punkt c) terminoloogiaga, mis peegeldab paremini kõnealuse sätte algset tähendust, mille kohaselt liikmesriigid ei saa piirata asutusi investeerimast pikaajalistesse vahenditesse, millega reguleeritud turgudel ei kaubelda. Lisaks ei tohiks investeerimiseeskirjad piirata investeeringuid noteerimata varasse, millega rahastatakse vähese süsinikdioksiidiheitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelisi infrastruktuuriprojekte. Asutuse maksevõimega seonduvate eeskirjade edasise ühtlustamise ettepanekut ei tehta. III jaotis – TEGEVUST REGULEERIVAD TINGIMUSED Ettepanekus jäetakse väikeste tööandjapensioni kogumisasutuste puhul alles võimalus, et liikmesriigid saavad direktiivi reguleerimisalast välja jätta asutused, kes haldavad skeeme, millega on hõlmatud kokku vähem kui 100 isikut. Teiste tööandjapensioni kogumisasutuste puhul tagatakse juhtimisnõuete proportsionaalsus erimeetmetega, näiteks seoses põhifunktsioonide ja riskihindamisega. 1. PEATÜKK – Juhtimissüsteem Välja arvatud artiklid 31 ja 32 (endised artiklid 10 ja 12), on käesolev jaotis direktiivi uus osa, milles nähakse ette tööandjapensioni kogumisasutuste uued üksikasjalikud juhtimisnõuded. Artiklis 21 sätestatakse, et tööandjapensioni kogumisasutuse haldus-, juhtimis- või järelevalveorgan vastutab lõplikult selle eest, et tööandjapensioni kogumisasutus järgiks käesoleva direktiivi alusel vastu võetud õigus- ja haldusnorme. Tööandjapensioni kogumisasutuste juhtimiseeskirjad ei piira sotsiaalpartnerite rolli asutuste juhtimises. Artiklis 22 sätestatakse, et asutustel peab olema tõhus juhtimissüsteem, mis tagab nende tegevuse kindla ja usaldusväärse juhtimise. Juhtimissüsteem peab vastama tööandjapensioni kogumisasutuse tegevuse laadile, ulatusele ja keerukusele, et vältida olukorda, kus juhtimisnõuded osutuvad näiteks väikeste asutuste jaoks liiga koormavaks. Artikli 23 kohaselt peavad tööandjapensioni kogumisasutused tagama, et kõigil isikutel, kes tegelikult juhivad tööandjapensioni kogumisasutust või kes täidavad põhifunktsioone, oleks kutsekvalifikatsioon, teadmised ja kogemused, mis võimaldavad tööandjapensioni kogumisasutuse kindlat ja usaldusväärset juhtimist või nende põhifunktsioonide nõuetekohast täitmist (sobivus), ja laitmatu maine ning et nad oleks usaldusväärsed (nõuetekohasus). Artiklis 24 sätestatakse, et asutustel peab olema tugev tasustamispoliitika, millest tuleb üldsust teavitada. Samuti tehakse artiklis ettepanek anda komisjonile volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte. Artiklis 25 kehtestatakse põhifunktsioonide üldpõhimõtted. Tööandjapensioni kogumisasutused võivad lubada ühel inimesel või organisatsiooni üksusel täita mitut põhifunktsiooni, kuid riskijuhtimise funktsioon tuleb alati anda siseauditi funktsiooni täitvast erinevale inimesele või organisatsiooni üksusele. Artiklis 26 märgitakse, et tööandjapensioni kogumisasutustel peab olema tõhus riskijuhtimissüsteem, mis on vajalik praeguste või võimalike tulevaste riskide, sealhulgas edasiantud ja uuesti edasiantud tegevusega seonduvate riskide ja nende vastastikmõju pidevaks tuvastamiseks, mõõtmiseks, kontrollimiseks, juhtimiseks ja nendega seotud aruandluseks. Riskijuhtimine peab olema proportsionaalne kogumisasutuse suuruse, sisekorralduse, tegevuse laadi, ulatuse ja keerukusega. Artiklis 27 nähakse ette tõhus siseauditi funktsioon, mis hõlmab selle hindamist, kas asutuse sisekontrollisüsteem ja tema juhtimissüsteemi teised elemendid, sealhulgas edasiantud tegevus ja uuesti edasiantud tegevus on asjakohased ja tõhusad. Siseauditi funktsiooni peab täitma vähemalt üks sõltumatu isik kas asutusest endast või väljastpoolt seda. Artiklis 28 nähakse ette tõhus aktuaari funktsioon, mille täitja ülesanne on kooskõlastada ja jälgida kindlustustehniliste eraldiste arvutamist ning hinnata metoodika ja aluseks olevate mudelite asjakohasust, kui pensioniskeemiga hõlmatud isikud ja hüvitisesaajad ei kanna kõiki riske. Artiklis 29 nähakse ette, et kogumisasutused teevad korrapäraselt ning pärast iga olulist muutust oma riskiprofiilis pensionide riskihindamise. Hindamises tuleb näidata mitme elemendi vastavust siseriiklikele nõuetele. Hindamine peaks hõlmama uusi või tekkivaid, kliimamuutuse, loodusvarade kasutamise ja keskkonnaga seotud riske. Pensionide riskihindamine peab olema proportsionaalne kogumisasutuse suuruse, sisekorralduse, tegevuse laadi, ulatuse ja keerukusega. Artiklis 30 tehakse ettepanek anda komisjonile volitused võtta vastu pensionide riskihindamist käsitlev delegeeritud õigusakt. 2. PEATÜKK – Tegevuse edasiandmine ja investeeringute juhtimine Artiklis 33 sätestatakse kolmandate pooltega lepingu sõlmimise eeskirjad (tegevuse või funktsiooni edasiandmine), sealhulgas edasiantud tegevuse uuesti edasiandmise korral. 3. PEATÜKK – Depositoorium Artiklites 35–37 sätestatakse, et tööandjapensioni kogumisasutused määravad oma varade hoidmiseks ja järelevalvekohustuste täitmiseks depositooriumi, kui investeerimisrisk lasub täielikult pensioniskeemiga hõlmatud isikutel ja hüvitisesaajatel. IV jaotis – PENSIONISKEEMIGA TULEVIKUS LIITUDA VÕIVATELE ISIKUTELE, PENSIONISKEEMIGA HÕLMATUD ISIKUTELE JA HÜVITISESAAJATELE EDASTATAV TEAVE 1. PEATÜKK – Üldsätted Kõnealuses peatükis esitatakse varasemale artiklile 11 tuginedes üksikasjad teabe kohta, mis tuleb esitada pensioniskeemiga hõlmatud isikutele, pensioniskeemiga tulevikus liituda võivatele isikutele ja pärast pensionilejäämist hüvitisesaajatele. Artiklis 38 sätestatakse teabe esitamise üldpõhimõtted. Artiklis 39 sätestatakse teave, mida pensioniskeemiga hõlmatud isikud (ja hüvitisesaajad) peavad saama, näiteks poolte õigused ja kohustused, riskid ja investeerimisvõimalused ning teave selle kohta, kas tegemist on vaikeväärtustega või ei. Konkreetse pensioniskeemi tingimused tuleb avaldada asjaomase kogumisasutuse veebisaidil. Artikliga 40 nähakse ette tööandjapensioni kogumisasutuste kohustus esitada isikule iga kaheteistkümne kuu järel pensionihüvitise teatis kõige selgemal võimalikul moel; see on ühtlasi aluseks, millele toetudes anda teavet võimaliku pensionide jälgimise teenuse tarbeks, nagu seda on kirjeldatud valges raamatus pensionide kohta[24]. Kui liikmesriigid juba annavad isikutele põhjalikku teavet ühe või enama pensionisamba kohta, jääb neile pandlikkus oma pensioniinfosüsteemide väljatöötamiseks, tingimusel et nad täidavad käesoleva ettepaneku nõudeid. 2. PEATÜKK – Pensionihüvitise teatis Artiklites 40–44 kehtestatakse üldsätted pensionihüvitise teatise jaoks, mis on ette nähtud pensioniskeemiga hõlmatud isikutele. Pensionihüvitise teatise idee on pärit EIOPA nõuandest, mille ta andis Euroopa Komisjonile tööandjapensioni kogumise asutuste direktiivi läbivaatamise käigus. Teatise koostamisel on arvesse võetud mitme liikmesriigi parimat tava ja OECD rahvusvahelist tööd[25]. Võttes arvesse tööandjapensionide sektori eripära, tagab pensionihüvitise teatis võrreldavuse teabega, mida nõutakse õigusaktidega mujal finantssektoris, näiteks avatud investeerimisfondide (UCITS) põhiteabe dokument. Lisaks annab pensionihüvitise teatis piisava paindlikkuse liikmesriikidele, kes soovivad lisada konkreetsemaid nõudeid ja integreeritud süsteeme, mis võimaldavad teha pensionisüsteemi eri sammaste vahelisi võrdlusi. Pensionihüvitise teatise standardvorm peaks võimaldama regulaarset teatist automaatselt esitada ja seda ülesannet edasi anda, hoides nõnda eriti väiksemate kogumisasutuste kulud madalal tasemel. Artiklites 46–53 kehtestatakse pensionihüvitise teatise koostisosad, mida tuleb lugeda koos artikliga 45. Koostisosad on järgmised: · pensioniskeemiga hõlmatud isiku isikuandmed; · asutuse andmed; · tagatised; · saldo, sissemaksed ja kulud; · pensioniprognoosid; · investeerimisprofiil; · eelnevate perioodide tootlus; ning · lisateave. Artiklis 54 tehakse ettepanek anda komisjonile volitused võtta vastu pensionihüvitise teatist käsitlev delegeeritud õigusakt. 3. PEATÜKK – Muud esitatavad andmed ja dokumendid Selles peatükis käsitletakse andmeid, mis tuleb tööandjapensioni kogumisasutustel esitada pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele pensioni eri etappides, nagu vahetult enne pensioniskeemiga liitumist, vahetult enne pensionile jäämist või pensioni väljamaksmise etapis. Artiklis 55 sätestatakse tööandjapensioni kogumisasutustele konkreetsed eeskirjad teabe esitamiseks pensioniskeemiga tulevikus liituda võivatele isikutele enne tööandjapensioni kogumisasutuse pensioniskeemiga liitumist. Artiklis 56 nähakse ette teave, mis tuleb pensioniskeemiga hõlmatud isikule esitada enne pensionile jäämist. See tuleb esitada lisaks pensionihüvitise teatisele vähemalt kaks aastat enne pensionile jäämist olenemata sellest, kas pensionile jäämine on eelnevalt kindlaksmääratud või mitte. Artiklis 57 sätestatakse täpne teave, mis tuleb pensioniskeemiga hõlmatud isikutele esitada pensioni väljamaksmise etapis. See hüvitisesaajatele antav teave peaks asendama pensionihüvitise teatise. Artiklis 58 nähakse ette teave, mis tuleb esitada pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate taotluse korral. V jaotis - USALDATAVUSNÕUETE TÄITMISE JÄRELEVALVE 1. PEATÜKK – Usaldatavusnõuete täitmise järelevalve üldeeskirjad Artiklis 59 sätestatakse, et usaldatavusnõuete täitmise järelevalve peamine eesmärk on pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate kaitse. Artiklis 60 täpsustatakse usaldatavusnõuete täitmise järelevalve alla kuuluvad valdkonnad käesoleva direktiivi tähenduses. Selle artikliga kõrvaldatakse tööandjapensioni kogumisasutuste ebakindlus, mis tulenes liikmesriikide usaldatavusnõuete täitmise järelevalve ulatuse erinevusest. Artiklis 61 kehtestatakse usaldatavusnõuete täitmise järelevalve üldpõhimõtted. Näiteks nähakse ette, et päritoluliikmesriigi pädev asutus on ainuisikuliselt vastutav kõigi tema jurisdiktsioonis registrisse kantud või tegevusloa saanud tööandjapensioni kogumisasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve eest. Lisaks kehtestatakse artiklis põhimõte, et tööandjapensioni kogumisasutuste järelevalve peab olema ettenägev ja riskipõhine ning ühtlasi õigeaegne ja proportsionaalne. Artiklis 63 nähakse ette järelevalvemenetlus, mille eesmärk on tuvastada tööandjapensioni kogumisasutused, millel on finantsilisi, organisatsioonilisi või muid omadusi, mis võivad suurendada riskiprofiili. Artiklis 64 tagatakse, et kõiki käesoleva ettepanekuga kehtestatud uusi nõudeid võetakse arvesse pädevatele ametiasutustele seoses teabe esitamisega antavates volitustes. Artiklis 65 sätestatakse, et pädevad ametiasutused peavad täitma oma ülesandeid läbipaistvalt ja vastutustundlikult. 2. PEATÜKK – Ametisaladus ja teabevahetus Artiklites 66–71 kehtestatakse sätted ja tingimused, mis reguleerivad teabevahetust pädevate ametiasutuste ja selliste ametiasutuste või organite vahel, kelle ülesandeks on kaasa aidata rahandussüsteemi stabiilsuse tugevdamisele. VI jaotis - LÕPPSÄTTED Artiklites 73–81 nähakse ette koostöö- ja aruandluskohustus ning isikuandmete töötlemise tingimused. Artiklites nähakse ette direktiivi hindamine ja läbivaatamine, Solventsus II direktiivi 2009/138/EÜ muutmine, direktiivi rakendamise tähtaeg, kehtetuks tunnistamine ja adressaadid. 4. Mõju eelarvele Mõju eelarvele hinnatakse finantsselgituses. Mõju on seotud Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvele (EIOPA) antud ülesannetega. ê 2003/41/EÜ 2014/0091 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta (uuesti sõnastatud) (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, Vvõttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 5347(2), artiklit 6255 ja artikli 114 lõiget 195(1), võttes arvesse Euroopa Kkomisjoni ettepanekut, ò uus olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, ê 2003/41/EÜ võttes arvesse Euroopa mMajandus- ja sSotsiaalkomitee arvamust, ò uus olles konsulteerinud Euroopa Andmekaitseinspektoriga, ê 2003/41/EÜ toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetluse kohaselt(3) seadusandliku tavamenetluse kohaselt, ning arvestades järgmist: ò uus (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/41/EÜ[26] on korduvalt oluliselt muudetud[27]. Kuna sellesse tuleb teha uusi muudatusi, tuleks see selguse huvides uuesti sõnastada. ê 2003/41/EÜ põhjendus 1 Finantsteenuste tõeline siseturg on äärmiselt oluline majanduskasvu suurendamiseks ja töökohtade loomiseks ühenduses. ê 2003/41/EÜ põhjendus 2 (kohandatud) ð uus (2) Kõnealuse siseturu loomises on juba tehtud suuri edusamme, mis Siseturg ð peaks võimaldama ï võimaldavad finants asutustel tegutseda teistes liikmesriikides ja mis tagamavad finantsteenuste tarbijatele ð pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele ï kõrgetasemelise kaitse. ê 2003/41/EÜ põhjendus 3 (kohandatud) Komisjoni teatises „Finantsturgude raamistiku rakendamine: tegevuskava” nähakse ette hulk meetmeid, mis on vajalikud finantsteenuste siseturu ülesehitamiseks, ja Euroopa Ülemkogu kutsus üles 23. ja 24. märtsi 2000. aasta Lissabonis toimunud kohtumisel rakendama nimetatud tegevuskava aastaks 2005. ê 2003/41/EÜ põhjendus 4 (kohandatud) Finantsteenuste tegevuskavas rõhutatakse prioriteedina vajadust koostada viivitamata direktiiv tööandjapensioni kogumisasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve kohta, kuna nimetatud asutused on finantsasutused, kellel on oluline roll finantsturgude integreerumise, tõhususe ja likviidsuse tagamisel, aga nende tegevust ei reguleeri ühtne ühenduse õiguslik raamistik, mis võimaldaks neil saada täielikku kasu siseturu eelistest. ò uus (3) Direktiiv 2003/41/EÜ oli esimene seadusandlik samm Euroopa tasandil korraldatud tööandjapensioni kogumise siseturu loomisel. Tööandjapensioni kogumise tõeline siseturg on äärmiselt oluline majanduskasvu suurendamiseks ja töökohtade loomiseks Euroopa Liidus ja Euroopa vananeva ühiskonnaga toimetulekuks. Seni ei ole 2003. aasta direktiivi märkimisväärselt muudetud, et võtta tänapäevane riskipõhine juhtimissüsteem kasutusele ka tööandjapensioni kogumisasutustes. ê 2003/41/EÜ põhjendus 5 (kohandatud) ð uus (4) ð Tuleb võtta meetmeid selliste täiendavate erapensionisäästude nagu tööandjapensionide arendamiseks. See on tähtis, sest sotsiaalkindlustussüsteemid on kasvava surve all, mis tähendab, et kodanikud hakkavad tulevikus tööandjapensioni hüvitisi kasutama üha enam neid täiendavana. ï Kuna sotsiaalkindlustussüsteemid on kasvava surve all, hakatakse tööandjapensioni hüvitisi kasutama tulevikus üha enam neid täiendavana. Seepärast tTuleks arendada tööandjapensioni hüvitisi, seadmata siiski kahtluse alla sotsiaalkindlustuse pensionisüsteemide tähtsust turvalise, kestva ja tõhusa sotsiaalkaitsena, mis peaks tagama vanaduses rahuldava elatustaseme ja peaks seetõttu olema Euroopa sotsiaalmudeli tugevdamisel kesksel kohal. ò uus (5) Käesolevas direktiivis võetakse arvesse põhiõigusi ja peetakse silmas eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatavaid põhimõtteid, eriti õigust isikuandmete kaitsele, ettevõtlusvabadusele ning kõrgetasemelisele tarbijakaitsele, tagades eelkõige pensionide kogumise suurema läbipaistvuse, teadlikuma isikliku finants- ja pensionide planeerimise ning lihtsustades tööandjapensioni kogumisasutuste ja ettevõtjate piiriülest tegevust. Käesolevat direktiivi tuleb rakendada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega. (6) Vaatamata direktiivi 2003/41/EÜ jõustumisele püsivad usaldatavusnõuetega seonduvad olulised takistused, mis muudavad kogumisasutuste jaoks pensioniskeemide piiriülese juhtimise kallimaks. Lisaks tuleb tõsta pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate praegust minimaalset kaitsetaset. See on üha olulisem, sest märkimisväärselt on suurenenud selliste eurooplaste arv, kes kasutavad pensioniskeeme, millega antakse üleelamisrisk ja tururiskid kogumisasutuselt või tööandjapensioni skeemi pakkuvalt ettevõtjalt („sponsorettevõte”) üle üksikisikule. Lisaks tuleb tõsta pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele antava teabe praegust miinimumtaset. Nende arengusuundumuste tõttu tuleb käesolevat direktiivi muuta. ê 2003/41/EÜ põhjendus 7 (7) Käesolevas direktiivis sätestatud usaldatavusnormatiivid peavad tagama rangete järelevalvestandardite kehtestamise abil kõrge turvalisuse taseme tulevastele pensionäridele ning võimaldama tööandjapensioni skeemide tõhusat juhtimist. ê 2003/41/EÜ põhjendus 8 (8) Asutused, kes tegutsevad täielikult eraldatult sponsorettevõtjatest ja kes tegutsevad rahastatuse põhimõttel ainueesmärgiga pakkuda pensionihüvitisi, peaksid omama teenuste osutamise vabadust ja investeerimisvabadust, mille teostamise suhtes kohaldatakse üksnes kooskõlastatud usaldatavusnõudeid, olenemata sellest, kas neid asutusi peetakse juriidilisteks isikuteks. ê 2003/41/EÜ põhjendus 9 (9) Vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele peaks liikmesriikidele jääma täielik vastutus pensionisüsteemide korraldamise eest, samuti pensionisüsteemi kolme eri „samba” rolli üle otsustamise eest eri liikmesriikides. Teise samba raames peaks neile samuti jääma täielik vastutus erinevate tööandjapensioni hüvitisi pakkuvate asutuste, nagu näiteks (majandussektorite) sektoraalsete pensionifondide, ettevõtete pensionifondide ja elukindlustusseltside ülesannete ja tegevuse eest. Käesolev direktiiv ei sea seda eesõigust kahtluse alla. ê 2003/41/EÜ põhjendus 10 (10) Füüsilisest isikust ettevõtjate osalust tööandjapensioni kogumisasutustes käsitlevates siseriiklikes eeskirjades esineb erinevusi. Mõnes liikmesriigis võivad tööandjapensioni kogumisasutused tegutseda selliste kutsealade või kutsealarühmadega sõlmitud kokkulepete alusel, mille liikmed tegutsevad füüsilisest isikust ettevõtjatena, või otse füüsilisest isikust ettevõtjatega ja töötajatega sõlmitud kokkulepete alusel. Mõnes liikmesriigis võib füüsilisest isikust ettevõtja samuti asutusega liituda, kui ta tegutseb tööandjana või osutab oma kutseala teenuseid teisele ettevõtjale. Mõnes liikmesriigis ei saa füüsilisest isikust ettevõtjad tööandjapensioni kogumisasutusega liituda enne, kui teatavad nõuded, sealhulgas sotsiaal- ja tööõigusaktides kehtestatud nõuded on täidetud. ê 2003/41/EÜ põhjendus 11 (11) Asutused, kes haldavad ühenduse liidu tasandil juba kooskõlastatud sotsiaalkindlustusskeeme, tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja jätta. Sellest olenemata tuleks arvesse võtta nende asutuste eripära, kes korraldavad ühes liikmesriigis nii sotsiaalkindlustusskeeme kui ka tööandjapensioni skeeme. ê 2003/41/EÜ põhjendus 12 (12) Finantsasutused, kelle tegevus on ühenduse liidu õigusliku raamistiku piires juba reguleeritud, tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisalast üldiselt välja jätta. Kuna kõnealused asutused võivad mõnel juhul siiski osutada tööandjapensionidega seotud teenuseid, siis on oluline tagada, et käesolev direktiiv ei põhjusta konkurentsimoonutusi. Selliseid moonutusi saab ära hoida, kohaldades käesoleva direktiivi usaldatavusnõudeid elukindlustusseltside tööandjapensionidega seotud tegevuse suhtes. Komisjon peaks samuti hoolikalt jälgima tööandjapensionide turuolukorda ja hindama võimalust laiendada käesoleva direktiivi vabatahtlikku kohaldamist teiste reguleeritud finantsasutuste suhtes. ê 2003/41/EÜ põhjendus 13 (13) Püüdes tagada finantsilist kindlust pensioniloleku ajal, peaksid tööandjapensioni kogumisasutuste makstavad hüvitised üldiselt katma pensioni maksmise kuni hüvitisesaaja surmani. Samuti peaks olema võimalik maksta hüvitisi teatud tähtaja jooksul või ühekordse summana. ê 2003/41/EÜ põhjendus 14 (14) Oluline on tagada, et vanurid ja puudega inimesed ei satuks vaesuse ohtu ja et neil oleks rahuldav elatustase. Biomeetriliste riskide piisav katmine tööandjapensioni korralduses on vanurite vaesuse ja kindlusetuse vastu võitlemise seisukohalt oluline. Pensioniskeemi loomisel peaksid tööandjad ja töötajad või nende esindajad võtma arvesse võimalust, et pensioniskeem sisaldaks vahendeid pikaealisuse üleelamis- ja töövõimetuse riskide katmiseks, samuti vahendeid toitja kaotanud ülalpeetavate jaoks. ê 2003/41/EÜ põhjendus 15 (15) Võimaldades liikmesriikidel jätta siseriiklike rakendusaktide kohaldamisalast välja asutused, kes haldavad skeeme, millega on hõlmatud vähem kui 100 isikut, võidakse järelevalvet mõnes liikmesriigis hõlbustada, ilma et see kahjustaks kõnealuse valdkonna siseturu nõuetekohast toimimist. See ei tohi aga piirata kõnealuste asutuste õigust nimetada oma investeerimisportfellide juhtimiseks ja varade haldamiseks investeerimisjuhte ja haldajaid, kelle elu- või asukoht on teises liikmesriigis ning kes on nõuetekohaselt saanud tegevusloa. ê 2003/41/EÜ põhjendus 16 (16) Asutused, kellega liitunutel ei ole õigust teatava suurusega hüvitistele ja nende liitunute huvid on kaitstud kohustusliku seadusejärgse maksevõimetusejõuetuse kindlustusega, nagu “Unterstützungskassen” Saksamaal, peaksid olema jäetud käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja. ê 2003/41/EÜ põhjendus 17 (17) Liitunute ja hüvitisesaajate kaitsmiseks peaksid tööandjapensioni kogumisasutused piirduma käesolevas direktiivis osutatud tegevuste ja nendest tulenevate tegevustega. ê 2003/41/EÜ põhjendus 18 (18) Sponsorettevõtja pankroti korral on liitunul oht kaotada nii oma töökoht kui ka omandatud pensioniõigused. Seetõttu tuleb tagada, et kõnealune ettevõtja ja asutus on üksteisest selgesti eraldatud ning liitunute kaitsmiseks on kehtestatud minimaalsed usaldatavusnormatiivid. ê 2003/41/EÜ põhjendus 19 (19) Tööandjapensioni kogumisasutuste tegutsemises ja järelevalve teostamises on liikmesriigiti olulisi erinevusi. Mõnes liikmesriigis ei saa saab järelevalvet teostada mitte üksnes asutuse enda üle, vaid ka nende üksuste või ettevõtjate üle, kes on volitatud kõnealuseid asutusi juhtima. Liikmesriigid peaksid saama seda eripära arvesse võtta, kuid tingimusel, et kõik käesolevas direktiivis sätestatud nõuded on täidetud. Liikmesriigid peaksid samuti saama lubada kindlustusüksustel ja teistel finantsteenuseid osutavatel üksustel juhtida tööandjapensioni kogumisasutusi. ê 2003/41/EÜ põhjendus 20 (20) Tööandjapensioni kogumisasutused on finantsteenuste osutajad, kes kannavad tööandjapensioni hüvitiste maksmise eest suurt vastutust, ning seetõttu peaksid nende tegevus ja tegutsemistingimused vastama teatavatele minimaalsetele usaldatavusnormatiividele. ê 2003/41/EÜ põhjendus 21 (21) Kuna teatavates liikmesriikides on asutusi eriti palju, tuleb asutustelt nõutava eelloa andmise suhtes leida praktiline lahendus. Kui aga asutus soovib juhtida skeemi teises liikmesriigis, tuleks sellelt asutuselt nõuda päritoluliikmesriigi pädeva asutuse eelluba. ê 2003/41/EC põhjendus 36 (kohandatud) ð uus (22) Asutustel peaks olema võimalus osutada oma teenuseid teistes liikmesriikides, ilma et see piiraks pensionisüsteemi korraldust käsitlevate siseriiklike sotsiaal- ja tööõigusaktide kohaldamist, kaasa arvatud kohustusliku liitumise ja kollektiivläbirääkimiste teel saavutatud kokkulepete tulemuste osas, ð kui nad saavad oma päritoluliikmesriigi pädeva asutuse loa ï. Asutustel tuleks lubada vastu võtta toetusi ð mis tahes ï teistes liikmesriikidesgis asutatud ettevõtjatelt ja juhtida pensioniskeeme, millel on liitunuid rohkem kui ühest liikmesriigist. Selle tulemusena saavutaksid kõnealused asutused märkimisväärse mastaabisäästu, paraneks liiduühenduse majanduse konkurentsivõime ja hõlbustuks tööjõu liikumine. See nõuab usaldatavusnormatiivide vastastikust tunnustamist. Järelevalvet kõnealuste usaldatavusnormatiivide nõuetekohase rakendamise üle teostavad päritoluliikmesriigi pädevad asutused, kui ei ole sätestatud teisiti. ê 2003/41/EÜ põhjendus 37 ð uus (23) Kui ühes liikmesriigis asuv asutus juhib teises liikmesriigis sõlmitud tööandjapensioni skeemi, siis peaks ta täielikult järgima vastuvõtvas liikmesriigis kehtivaid sotsiaal- ja tööõigusaktide sätteid selles osas, mis on seotud tööandjapensionidega, näiteks pensionihüvitiste määratlus ja maksmine ning pensioniõiguste üleandmise tingimused. ð Usaldatavusnormatiivide reguleerimisala tuleks täpsustada, et tagada kogumisasutuste piiriülese tegevuse õiguskindlus. ï ò uus (24) Kogumisasutustel peaks olema võimalik pensioniskeeme üle kanda teistele liidus asuvatele asutustele, et lihtsustada tööandjapensioni kogumise korraldamist liidu tasandil, kui selleks on pensioniskeemi vastuvõtva asutuse („vastuvõttev kogumisasutus”) päritoluliikmesriigi pädeva asutuse luba. Kui pensionisüsteemi käsitlevates siseriiklikes sotsiaal- ja tööõigusaktides ei ole ette nähtud teisiti, peavad pensioniskeemiga hõlmatud isikud ja hüvitisesaajad või vajaduse korral nende esindajad pensioniõiguste ülekandmise ja selle tingimused eelnevalt heaks kiitma. ê 2003/41/EÜ põhjendus 26 (25) KindlustustTehniliste eraldiste kaalutletud arvutamine on oluliseks tingimuseks selle tagamisel, et asutus suudab täita pensionihüvitiste maksmise kohustusi. KindlustustTehnilised eraldised tuleb arvutada tunnustatud kindlustusstatistiliste meetodite põhjal ja need tuleb kinnitada kvalifitseeritud isikutel. Maksimaalne intressimäär valitakse ettevaatuspõhimõtet järgides vastavalt asjakohastele siseriiklikele eeskirjadele. KindlustustTehniliste eraldiste miinimumsumma peaks olema piisav hüvitisesaajatele juba makstavate hüvitiste maksmise jätkamiseks ja kajastama liitunutele kogunenud pensioniõigustest tulenevaid kohustusi. ê 2003/41/EÜ põhjendus 27 (26) Asutuste poolt kaetud riskid erinevad liikmesriigiti oluliselt. Seepärast peaks päritoluliikmesriikidel olema võimalik arvutada kindlustustehnilisi eraldisi käesoleva direktiivi sätteid täiendavate ja nendest sätetest üksikasjalikumate eeskirjade kohaselt. ê 2003/41/EÜ põhjendus 28 (27) KindlustustTehniliste eraldiste katmine piisavate ja asjakohaste varadega kaitseb pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate huve sponsorettevõtja pankroti korral. Eriti piiriülese tegevuse korral on liikmesriikide kohaldatavate järelevalvepõhimõtete vastastikuse tunnustamise tõttu vajalik, et kindlustustehnilised eraldised oleksid alati täielikult kaetud. ê 2003/41/EÜ põhjendus 29 (28) Kui asutus ei tegutse piiriüleselt, peaks liikmesriikidel olema võimalik lubada alafinantseerimist tingimusel, et kehtestatakse nõuetekohane kava täieliku finantseerimise taastamiseks, ilma et see piiraks tööandja pankroti korral töötajate kaitset käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva nõukogu 20. oktoobri 1980. aasta direktiivi 80/987/EMÜ (töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)[28] kohaldamist. ê 2003/41/EÜ põhjendus 30 (29) Paljudel juhtudel võib tööandjapensioni kogumisasutuse asemel katta biomeetrilisi riske või tagada teatavaid hüvitisi või investeeringuid sponsorettevõtja. Mõnel juhul annab siiski asutus ise kõnealuse katte või tagatised ja sponsorettevõtja kohustused on üldjuhul täidetud vajalike osamaksude tasumisega. Sel juhul sarnanevad pakutavad tooted elukindlustusseltside toodetega, mistõttu peaks asjassepuutuvatelt asutustelt nõudma samasuguseid täiendavaid omavahendeid nagu elukindlustusseltsidelt. ê 2003/41/EÜ põhjendus 31 (30) Tööandjapensioni kogumisasutused on väga pikaajalised investeerijad. Asutuste varasid ei tohi üldjuhul kasutada muuks otstarbeks kui pensionihüvitiste maksmiseks. Pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate õiguste piisavaks kaitsmiseks peaksid asutused saama valida varade sellise jaotuse, mis sobib kõige paremini nende kohustuste täpse iseloomu ja ajalise kehtivusega. Nendel põhjustel on vaja tõhusat järelevalvet ja investeerimiseeskirjade suhtes tuleks kohaldada lähenemist, mis annab asutustele piisavalt paindlikkust kõige turvalisema ja tõhusama investeerimispoliitika määramiseks ning mis kohustab neid tegutsema kaalutletult. Ettevaatuspõhimõte nõuab seega iga tööandjapensioni kogumisasutuse liikmeskonna struktuuriga kohandatud investeerimispoliitikat. ê 2003/41/EÜ põhjendus 6 (kohandatud) (31) Käesolev direktiiv on seega esimeseks sammuks Euroopa tasandil korraldatud tööandjapensioni kogumise siseturu loomisel. Seades ettevaatuspõhimõtte kapitaliinvesteeringute aluspõhimõtteks ja võimaldades asutustel tegutseda piiriüleselt, soodustatakse säästude suunamist tööandjapensioni kogumisse, aidates seeläbi kaasa majanduslikule ja sotsiaalsele arengule. ê 2003/41/EÜ põhjendus 32 (kohandatud) (32) Järelevalve meetodid ja praktika erinevad liikmesriigiti. Seetõttu tuleks liikmesriikidele anda teatav õigus valida, milliseid konkreetseid investeerimist käsitlevaid eeskirju nad soovivad kehtestada oma territooriumil asuvate asutuste suhtes. Nende eeskirjadega ei tohi Ö ei tohiks Õ aga piirata kapitali vaba liikumist, kui see ei ole põhjendatud ettevaatuspõhimõttega. ê 2003/41/EÜ põhjendus 33 (kohandatud) ð uus (33) Kuna tööandjapensioni kogumisasutused on väga pikaajalised investeerijad, kellel on madal likviidsusrisk kelle likviidsusrisk on väike, siis võivad nad ettevaatuspõhimõtet järgides investeerida nii mittelikviidsesse varasse, nagu aktsiad, kui ka ð pikaajalise majandusprofiiliga instrumentidesse, millega reguleeritud turgudel ei kaubelda, mitmepoolsetesse kauplemissüsteemidesse või organiseeritud kauplemissüsteemidesse ï riskikapitaliturgudesse. Lisaks võivad nad saada kasu rahvusvahelise mitmekesistamise eelistest. Seetõttu ei tohiks piirata investeerimist aktsiatesse, riskikapitaliturgudesse ja valuutasse, mis on denomineeritud muus vääringus kui kohustused, ð pikaajalise majandusprofiiliga instrumentidesse, millega reguleeritud turgudel ei kaubelda, ega mitmepoolsetesse kauplemissüsteemidesse või organiseeritud kauplemissüsteemidesse, ï välja arvatud ettevaatuspõhimõttega põhjendatud juhtudel. ò uus (34) Mis on pikaajalise majandusprofiiliga instrumendid, võib laialt tõlgendada. Need instrumendid ei ole vabalt võõrandatavad väärtpaberid ja seetõttu ei ole neil juurdepääsu järelturu likviidsusele. Sageli eeldavad need tähtajaliste kohustuste võtmist, mis piiravad nende turustatavust. Need instrumendid hõlmavad osalusi, võlainstrumente börsil noteerimata äriühingutes ja nendele antud laenusid. Börsil noteerimata äriühingud hõlmavad taristuprojekte, börsil noteerimata äriühinguid, kes soovivad oma tegevust laiendada, ja kinnisvara või muud reaalvara, mis võiks sobida pikaajalise investeerimise eesmärgil. Vähese süsinikdioksiidiheitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimeliste infrastruktuuriprojektide puhul on sageli tegemist noteerimata varaga, mis sõltuvad projekti rahastamiseks antavatest pikaajalistest laenudest. ê 2003/41/EÜ põhjendus 34 (kohandatud) Kui aga asutus tegutseb piiriüleselt, võivad vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused nõuda teatavate piirangute kohaldamist investeerimisele aktsiatesse ja sarnastesse varadesse, millega ei ole lubatud reguleeritud turul kaubelda, sama ettevõtja emiteeritud aktsiatesse ja muudesse instrumentidesse või muus vääringus väljendatud varadesse tingimusel, et kõnealuseid nõudeid kohaldatakse ka vastuvõtvas liikmesriigis asuvate asutuste suhtes. ê 2003/41/EÜ põhjendus 35 (kohandatud) Piirates asutuste vabadust valida endale asjakohase tegevusloa saanud varahaldur, piiratakse konkurentsi siseturul, mistõttu sellised piirangud tuleks kõrvaldada. òuus (35) Kogumisasutustel peaks olema lubatud investeerida teistesse liikmesriikidesse kooskõlas päritoluliikmesriigi asjakohaste eeskirjadega, et vähendada piiriülese tegevuse kulusid. Seega ei tohiks vastuvõtval liikmesriigil olla lubatud kehtestada teistes liikmesriikides asuvatele kogumisasutustele täiendavaid investeerimisnõudeid. (36) Teatavaid riske ei saa tehniliste eraldiste kvantitatiivsete nõuete ja rahastamisnõuetega vähendada, vaid selliste riskidega saab nõuetekohaselt tegeleda ainult juhtimisnõuete kaudu. Seetõttu on tõhus juhtimissüsteem nõuetekohase riskijuhtimise seisukohalt väga tähtis. Need süsteemid peavad olema proportsionaalsed tegevuse laadi, ulatuse ja keerukusega. (37) Tasustamispoliitika, mis soodustab ülemääraste riskide võtmist, võib kahjustada asutuste usaldusväärset ja tõhusat riskijuhtimist. Tasustamispoliitika põhimõtteid ja avalikustamisnõudeid, mida kohaldatakse liidu muude finantsinstitutsioonide liikide suhtes, tuleks kohaldada ka kogumisasutuste suhtes, pidades siiski silmas ka kogumisasutuste juhtimisstruktuuri võrreldes muude finantsinstitutsioonide liikidega ja vajadust arvestada kogumisasutuste tegevuse laadi, ulatuse ja keerukusega. (38) Põhifunktsioon tähendab sisemist suutlikkust tagada konkreetsete juhtimisülesannete täitmine. Kogumisasutustel peaks olema piisav suutlikkus, et täita riskijuhtimise, siseauditi ja vajaduse korral ka aktuaari funktsioone. Konkreetse põhifunktsiooni sõnastamine ei võta asutuselt võimalust vabalt otsustada, kuidas seda funktsiooni praktikas täita, kui käesolevas direktiivis ei ole sätestatud teisiti. See ei tohiks kaasa tuua põhjendamatult koormavaid nõudeid, kuna arvesse tuleb võtta asutuse tegevuse laadi, mahtu ja keerukust. (39) Kõik põhifunktsioone täitvad isikud peaksid olema sobivad ja nõuetekohased. Siiski peaks pädeva asutuse teavitamise nõue kehtima ainult põhifunktsioonide täitjate suhtes. (40) Väiksema ja vähem keeruka tööandjapensioni kogumisasutuse puhul peaks olema võimalik, et üks inimene või organisatsiooni üksus täidab mitut põhifunktsiooni, välja arvatud siseauditi funktsioon. Siiski peab seda põhifunktsiooni täitev inimene või organisatsiooni üksus olema erinev kui sponsorettevõtjas samalaadset põhifunktsiooni täitev inimene või organisatsiooni üksus, kuigi pädevale asutusele tuleks anda volitused teha erandeid, võttes arvesse asutuste tegevuse mahtu, laadi, ulatust ja keerukust. (41) Tööandjapensioni kogumisasutustel tuleb riskijuhtimist tõhustada, et saada aru pensioniskeemi jätkusuutlikkusega seonduvatest võimalikest nõrkadest külgedest ja neid pädevate ametiasutustega arutada. Kogumisasutused peaksid riskijuhtimissüsteemi osana tegema oma pensionidega seonduva tegevuse riskihindamise. Riskihindamine tuleb teha kättesaadavaks ka pädevatele ametiasutustele. Sellise hindamise käigus peavad kogumisasutused muu hulgas esitama põhielementide kvalitatiivse kirjelduse, määrates kooskõlas siseriiklike õigusaktidega kindlaks oma finantseerimise positsiooni, riskijuhtimissüsteemi tõhususe ja suutlikkuse täita tehniliste eraldistega seonduvaid nõudeid. Riskihindamine peab hõlmama uusi ja tekkivaid riske, näiteks kliimamuutuse, loodusvarade kasutamise ja keskkonnaga seonduvad riskid. ê 2003/41/EÜ põhjendus 22 (42) Iga liikmesriik peaks nõudma, et iga tema territooriumil asuv asutus koostab raamatupidamise aastaaruande ja tegevusaruande majandusaasta aruande, mis võtavad arvesse iga asutuse juhitava pensioniskeemi, ning vajaduse korral iga pensioniskeemi raamatupidamise aastaaruande ja tegevusaruande majandusaasta aruande. Auditeerimise eest vastutava isiku poolt nõuetekohaselt kinnitatud raamatupidamise aastaaruanne ja tegevusaruanne majandusaasta aruanne, mis annavad asutuse varadest, kohustustest ja finantsseisundist tõese ja erapooletu ülevaate ning mis võtavad arvesse iga asutuse juhitava pensioniskeemi, on pensioniskeemiga hõlmatud isikutele, skeemi hüvitisesaajatele ja pädevatele asutustele oluliseks teabeallikaks. Nende abil saavad eelkõige pädevad asutused jälgida, kas asutus on majanduslikult usaldatav, ja hinnata asutuse suutlikkust täita kõiki oma lepingulisi kohustusi. ê 2003/41/EÜ põhjendus 24 (43) Tööandjapensioni kogumisasutuse investeerimispoliitika on otsustavaks teguriks nii tööandjapensionide turvalisuse kui ka taskukohasuse seisukohalt. Asutused peaksid seepärast koostama ülevaate investeerimispõhimõtete kohta ja selle vähemalt iga kolme aasta tagant läbi vaatama. Ülevaade peaks olema kättesaadav pädevatele asutustele ning soovi korral samuti igale pensioniskeemiga hõlmatud isikule ja hüvitisesaajale. ò uus (44) Kogumisasutustel võiks lubada juhtimise tervikuna või osaliselt üle anda teistele kõnealuste asutuste nimel tegutsevatele üksustele. Kui kogumisasutused annavad põhifunktsiooni või mis tahes muu tegevuse edasi, peaksid nad jääma täielikult vastutavaks käesoleva direktiivi kohaste kohustuste täitmise eest. (45) Kogumisasutuste varade hoidmise ja järelevalve ülesandeid tuleks tugevdada depositooriumi rolli ja ülesannete täpsustamise kaudu. Depositoorium tuleks määrata ainult nendel asutustel, kes haldavad pensioniskeeme, millega hõlmatud isikud ja hüvitisesaajad kannavad kõiki riske. ê 2003/41/EÜ põhjendus 23 (kohandatud) Asjakohase teabe andmine pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele on äärmiselt oluline. See on eriti oluline asutuse majandusliku usaldatavuse, lepingutingimuste, hüvitiste ja kogunenud pensioniõiguste tegeliku rahastatuse, investeerimispoliitika ning riskide ja kulude haldamisega seotud teabenõuete puhul. ò uus (46) Kogumisasutused peaksid võimalikele pensioniskeemiga liitujatele, pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele andma selget ja piisavat teavet, et aidata neil teha otsuseid pensioni kohta, ja tagada, et pensioniskeemi eri etapid, s.t nii liitumiseelne, pensioniskeemiga hõlmatud (sealhulgas eelpensioni) kui ka pensionijärgne etapp oleksid läbipaistvad. Eriti tuleks anda teavet kogunenud pensioniõiguste, pensionihüvitiste prognoositud tasemete, riskide ja tagatiste ning kulude kohta. Kui investeerimisriski kannavad pensioniskeemiga hõlmatud isikud, on oluline anda lisateavet ka investeerimisprofiili, olemasolevate valikuvõimaluste ja eelnevate perioodide tootluse kohta. (47) Enne pensioniskeemiga liitumist tuleks võimalikele pensioniskeemiga liitujatele anda kogu vajalik teave, et nad saaksid teha teadlikke valikuid, näiteks vastavalt olukorrale teave loobumisvõimaluste, osamaksude, kulude ja investeerimisvõimaluste kohta. (48) Kogumisasutuse pensioniskeemiga hõlmatud isikutele, kes ei ole veel pensionile jäänud, peaksid kogumisasutused koostama standardse pensionihüvitise teatise, mis sisaldab peamist isikukohast ja üldist teavet pensioniskeemi kohta. Pensionihüvitise teatisel peaks olema standardvorm, et lihtsustada arusaamist aja jooksul ja eri pensioniskeemidest kogunenud pensioniõigustest ja hõlbustada tööjõu liikumist. (49) Asutused peaksid pensioniskeemiga hõlmatud isikutele piisavalt vara enne pensionile jäämist teada andma nende pensioni väljamaksmise võimalustest. Kui pensionihüvitist ei maksta välja eluaegse annuiteedi alusel, peaksid pensioniskeemiga hõlmatud isikud, kelle pensioniiga läheneb, saama teavet kättesaadavate hüvitise väljamakse toodete kohta, et lihtsustada pensionipõlve rahalist planeerimist. (50) Pensionihüvitise maksmise etapis peaksid hüvitisesaajad samuti saama teavet oma hüvitiste ja vastavate maksevõimaluste kohta. See on eriti tähtis siis, kui hüvitisesaaja kannab märkimisväärse osa investeerimisriskist pensioni väljamaksmise etapis. (51) Pädev asutus peaks kasutama oma volitusi, et kaitsta esmase eesmärgina pensioniskeemiga hõlmatud isikuid ja hüvitisesaajaid. (52) Usaldatavusnõuete täitmise järelevalve ulatus on liikmesriigiti erinev. See võib põhjustada probleeme siis, kui asutus peab järgima päritoluliikmesriigi usaldatavusnormatiive ja samal ajal ka vastuvõtva liikmesriigi sotsiaal- ja tööõigusaktide nõudeid. Kui täpsustada, millised valdkonnad kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisel usaldatavusnõuete täitmise järelevalve kohaldamisalasse, vähendab see õiguslikku ebakindlust ja seonduvaid tehingukulusid. (53) Kogumisasutuste siseturu eelduseks on usaldatavusnormatiivide vastastikune tunnustamine. Järelevalvet usaldatavusnormatiividest kinnipidamise üle peavad tegema asutuse päritoluliikmesriigi pädevad asutused. Liikmesriikidel tuleks pädevatele asutustele anda vajalikud volitused, et neil oleks võimalik kasutada ennetavaid ja korrigeerivaid meetmeid, kui asutused rikuvad käesolevas direktiivis sätestatud mis tahes nõuet. ê 2003/41/EÜ põhjendus 25 (kohandatud) Oma põhikirjast tulenevate ülesannete täitmiseks tuleks pädevatele asutustele anda küllaldased õigused teabe saamiseks ja volitused sekkumiseks asutuste ja neid tegelikult juhtivate isikute suhtes. Kui tööandjapensioni kogumisasutus on andnud üle sisulise tähtsusega ülesanded nagu investeeringute juhtimine, infotehnoloogia või raamatupidamine teistele ettevõtjatele (allhange), siis peaks olema võimalik laiendada teabe saamise õigusi ja sekkumisvolitusi nendele allhanketeenustele, et kontrollida, kas kõnealuseid ülesandeid täidetakse järelevalve eeskirjade kohaselt. ò uus (54) Selleks et tagada tõhus järelevalve edasiantud, sealhulgas uuesti edasiantud tegevuse üle, on oluline, et pädeval asutusel oleks juurdepääs kõikidele asjaomastele andmetele, mis on selle teenuseosutaja valduses, kellele tegevus edasi anti, olenemata sellest, kas tegemist on reguleeritud või reguleerimata üksusega, ning õigus teha kohapealseid kontrolle. Turu arengu arvesse võtmiseks ja tagamaks, et jätkuvalt peetakse kinni edasiandmise tingimustest, peaksid kogumisasutused pädevaid asutusi oluliste või tähtsate tegevuste edasiandmisest eelnevalt teavitama. (55) Tuleks ette näha teabe vahetamine pädevate asutuste ning muude asutuste ja organite vahel, kelle ülesandeks on tugevdada finantsstabiilsust ja lõpetada pensioniskeeme. Seetõttu tuleks täpsustada sellist teabevahetust võimaldavad tingimused. Kui teavet võib avaldada üksnes pädevate asutuste sõnaselge nõusoleku alusel, peaks kõnealustel asutustel samuti olema vajaduse korral õigus seada oma nõusoleku andmisele ranged tingimused. (56) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 95/46/EÜ[29] reguleeritakse isikuandmete töötlemist liikmesriikides käesoleva direktiivi kontekstis ja pädevate asutuste järelevalve all. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 45/2001[30] reguleeritakse isikuandmete töötlemist Euroopa järelevalveasutuste poolt käesoleva direktiivi alusel ja Euroopa andmekaitseinspektori järelevalve all. Isikuandmete töötlemine käesoleva direktiivi raames, näiteks isikuandmete vahetamine või edastamine pädevate asutuste poolt, peaks toimuma kooskõlas siseriiklike eeskirjadega, millega rakendatakse direktiivi 95/46/EÜ, ning isikuandmete vahetamine või edastamine Euroopa järelevalveasutuste poolt peaks toimuma kooskõlas määrusega (EÜ) nr 45/2001. (57) Et tagada Euroopa tasandil korraldatud tööandjapensioni kogumise siseturu ladus toimimine, peaks komisjon pärast EIOPAga konsulteerimist vaatama käesoleva direktiivi kohaldamise läbi, koostama selle kohta aruande ning esitama selle Euroopa Parlamendile ja nõukogule neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Läbivaatamise käigus hinnatakse eelkõige tehniliste eraldiste arvutamist käsitlevate eeskirjade kohaldamist, tehniliste eraldiste rahastamist, regulatiivseid omavahendeid, solventsusmarginaale, investeerimiseeskirju ja muid kogumisasutuse solventsuse ja finantsseisundiga seonduvaid aspekte. (58) Kogumisasutuste vahelise ausa konkurentsi tagamiseks tuleks pikendada üleminekuperioodi, mille jooksul Euroopa parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ[31] reguleerimisalasse kuuluvad kindlustusseltsid võivad jätkata tööandjapensioni kogumisega seotud tegevust direktiivi 2009/138/EÜ artiklis 4 osutatud tingimustel kuni 31. detsembrini 2022. Seepärast tuleks vastavalt muuta direktiivi 2009/138/EÜ. (59) Käesolevas direktiivis sätestatud nõuete täpsustamiseks tuleks komisjonile ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt delegeerida volitused võtta vastu õigusakte, et selgitada tasustamispoliitikat, pensionide riskihindamist ja pensionihüvitise teatist. On eriti oluline, et komisjon peaks ettevalmistava töö käigus nõuetekohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning sobiva edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. ê 2003/41/EÜ põhjendus 38 (kohandatud) Kui pensioniskeem on muust tegevusest eraldatud, kohaldatakse käesoleva direktiivi sätteid sellele skeemi suhtes eraldi. ê 2003/41/EÜ põhjendus 39 (kohandatud) On oluline sätestada liikmesriikide pädevate asutuste vaheline koostöö järelevalve eesmärgil ning nende pädevate asutuste ja komisjoni vaheline muul eesmärgil tehtav koostöö. Oma kohustuste täitmiseks ja käesoleva direktiivi ühtsele ja õigeaegsele rakendamisele kaasaaitamiseks peaksid pädevad asutused andma üksteisele käesoleva direktiivi sätete kohaldamiseks vajalikku teavet. Komisjon on osutanud kavatsusele luua järelevaatajate komitee, et edendada riiklike pädevate asutuste vahelist koostööd, kooskõlastamist ja arvamuste vahetamist ning soodustada järjekindlust käesoleva direktiivi rakendamisel. ê 2003/41/EÜ põhjendus 40 (60) Tööandjapensioni kogumisasutusi hõlmava liidu ühenduse ühise õigusliku raamistiku loomise eesmärki ei suuda liikmesriigid piisavas ulatuses saavutada, vaid nimetatud eesmärki on selle saavutamiseks kavandatud meetmete ulatuse ja mõju tõttu parem saavutada liidu ühenduse tasandil, mistõttu võib liit ühendus võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Mainitud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik kõnesoleva eesmärgi saavutamiseks. ò uus (61) Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni 28. septembri 2011. aasta ühise poliitilise deklaratsiooniga selgitavate dokumentide kohta[32] kohustuvad liikmesriigid põhjendatud juhtudel lisama ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi osade ja ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et selliste dokumentide edastamine on põhjendatud. (62) Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise kohustus peaks piirduma sätetega, mille sisu on võrreldes varasemate direktiividega oluliselt muudetud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb varasematest direktiividest. (63) Käesolev direktiiv ei tohiks piirata liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas nimetatud direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega, ê 2003/41/EÜ ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: ò uus I jaotis ÜLDSÄTTED ê 2003/41/EÜ (kohandatud) Artikkel 1 Teema Ö Reguleerimisese Õ Käesoleva direktiiviga kehtestatakse tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse alustamise ja majandustegevuse eeskirjad. Artikkel 2 Reguleerimisala 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse tööandjapensioni kogumisasutuste suhtes. Kui vastavalt siseriiklikule õigusele tööandjapensioni kogumisasutused ei ole juriidilised isikud, kohaldavad liikmesriigid käesolevat direktiivi kas nende asutuste suhtes või, kooskõlas lõikega 2, nende asjakohase tegevusloa saanud üksuste suhtes, kes vastutavad kõnealuste asutuste juhtimise eest ning tegutsevad nende asutuste nimel. 2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata: ê 2003/41/EÜ (kohandatud) a) sotsiaalkindlustuse skeeme haldavate asutuste suhtes, mis kuuluvad Ö Euroopa Parlamendi ja nõukogu Õ määruse määruste (EMÜEÜ) nr 1408/71[33]883/2004[34] ja määruse (EMÜEÜ) nr 574/72[35]987/2009[36] reguleerimisalasse; ê 2011/61/EL artikli 62 lõige 1 b) asutuste suhtes, mis kuuluvad direktiivi direktiivide 73/239/EMÜ[37], direktiivi 85/611/EMÜ[38], direktiivi 93/22/EMÜ[39], direktiivi 2000/12/EÜ[40] ja direktiivi 2002/83/EÜ[41] 2004/39/EÜ[42], 2009/65/EÜ[43], 2009/138/EÜ, 2011/61/EL[44] ja 2013/36/EL[45] reguleerimisalasse; ê 2003/41/EÜ c) põlvkondadevahelise ümberjaotusskeemi alusel tegutsevate asutuste suhtes; d) asutuste suhtes, kelle sponsorettevõtja töötajatel ei ole õigusi hüvitistele ja kelle sponsorettevõtja saab varad lunastada igal ajal, täitmata vältimatult oma pensionihüvitiste maksmise kohustusi; e) äriühingute suhtes, kes kasutavad bilansilisi reserve oma töötajatele pensionihüvitiste maksmiseks reservfondil põhinevaid pensioniskeeme. Artikkel 3 Kohaldamine sotsiaalkindlustusskeeme haldavate asutuste suhtes Tööandjapensioni kogumisasutusedte suhtes, kes haldavad ka selliseid kohustuslikke töötamisega seotud pensioniskeeme, mida loetakse määruste (EMÜEÜ) nr 1408/71 883/2004 ja (EMÜEÜ) nr 574/72 987/2009 kohaldamisalasse kuuluvateks sotsiaalkindlustusskeemideks, kuuluvad käesoleva direktiivi kohaldamisalasse mittekohustusliku tööandjapensioni kogumisega seotud tegevuse osas. Sellisel juhul peab kohustusi ja neile vastavaid varasid hoidma eraldi muust tegevusest ning neid ei ole võimalik üle kanda sellistesse kohustuslikesse pensioniskeemidesse, mida loetakse sotsiaalkindlustusskeemideks, või vastupidi. Artikkel 4 Vabatahtlik kohaldamine direktiivi 2002/83/EÜ 2009/138/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate asutuste suhtes ê 2003/41/EÜ (kohandatud) Päritoluliikmesriigid võivad kohaldada käesoleva direktiivi artikleid 9–16 ja artikleid 18–20 Ö 9–15, artikleid 20–23, artikli 24 lõikeid 1–2, artikleid 25–29, artikleid 31–53 ja artikleid 55–71 Õ direktiivi 2002/83/EÜ 2009/138/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate Ö elukindlustusseltside Õ kindlustusseltside tööandjapensioni kogumisega seotud tegevuse suhtes. Sellisel juhul peab kõiki mainitud tegevusele vastavaid varasid ja kohustusi hoidma eraldi muust tegevusest ning neid haldama ja korraldama eraldi Ö elukindlustusseltsi Õ kindlustusseltsi muust tegevusest ilma et neid oleks võimalik üle kanda. Sellisel juhul ja ainult niivõrd, kui see puudutab seltside tööandjapensioni kogumisega seotud tegevust ei kohaldata Ö elukindlustusseltsi Õ kindlustusseltside suhtes direktiivi 2002/83/EÜ artikleid 20, 26, 31 ja 36 2009/138/EÜ artikleid Ö 76–86, artiklit 132, artikli 134 lõiget 2, artiklit 173, artikli 185 lõiget 5, artikli 185 lõikeid 7–8 ja artiklit 209 Õ. Päritoluliikmesriik tagab, et kas pädevad asutused või direktiivi 2002/83/EÜ 2009/138/EÜ reguleerimisalasse kuuluvate Ö elukindlustusseltsi Õ kindlustusseltside järelevalve eest vastutavad asutused kontrollivad osana oma järelevalvealasest tööst, et tööandjapensioni kogumisega seotud tegevus on rangelt eraldatud muust tegevusest. Artikkel 5 Väikesed pensioniasutused ja riiklikud sotsiaalkindlustusskeemid Liikmesriigid võivad otsustada mitte kohaldada käesolevat direktiivi kas tervikuna või osaliselt, välja arvatud artiklit 19 Ö artikleid 34–37 Õ, nende territooriumil asuva asutuse suhtes, kes haldab pensioniskeeme, millel on kokku vähem kui 100 liitunut. Kui artikli 2 lõikest 2 ei tulene teisiti, peab Ö tuleb Õ sellistele asutustele siiski andma õiguse kohaldada käesolevat direktiivi vabatahtlikult. Artiklit 20 12 võib kohaldada ainult siis, kui kohaldatakse direktiivi kõiki teisi sätteid. Liikmesriigid võivad otsustada valida mitte kohaldada artikleid 9–17 Ö 1–8, artiklit 12, artiklit 20 ja artikleid 34–37 Õ asutuste suhtes, kes tegelevad tööandjapensionide pakkumisega seaduse alusel ja ametiasutuste tagatisel. Artiklit 20 12 võib kohaldada ainult siis, kui kohaldatakse direktiivi kõiki teisi sätteid. ê 2003/41/EÜ Artikkel 6 Mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „tööandjapensioni kogumisasutus” või „asutus” – asutus, olenemata tema õiguslikust vormist, kes tegutseb rahastatuse põhimõttel, on loodud eraldi mis tahes sponsorettevõtjast või spondeerivast ettevõtlusharust eesmärgiga pakkuda tööandjapensioni hüvitisi kokkuleppe või lepingu alusel, mis on sõlmitud: – tööandja(te) ja töötaja(te) või nende vastavate esindajate vahel individuaalselt või kollektiivselt, või – füüsilisest isikust ettevõtjatega kooskõlas päritoluliikmesriigi ja vastuvõtva liikmesriigi õigusaktidega, ja kes teostab otseselt nendest tegevustest tulenevaid tegevusi; b) „pensioniskeem – leping, kokkulepe, usaldusleping või eeskiri, milles nähakse ette antavad pensionihüvitised ja nende andmise tingimused; ê 2003/41/EÜ (kohandatud) ð uus c) „sponsorettevõtja” – tööandjapensioni kogumisasutusele osamakseid tegev ettevõtja või muu organ, olenemata sellest, kas see hõlmab ühte või enamat juriidilist või füüsilist isikut või koosneb ühest või enamast juriidilisest või füüsilisest isikust, kes tegutseb tööandjana või füüsilisest isikust ettevõtjana või mis tahes nende kombinatsioonina; ð kes on siseriiklike õigusaktide kohaselt õiguslikult kohustatud pakkuma pensioniskeemi või kes on võtnud sellise kohustuse vabatahtlikult; ï ê 2003/41/EÜ d) „pensionihüvitised” – hüvitised, mida makstakse pensionilejäämise või oodatava pensionilejäämise korral või lisaks kõnealustele hüvitistele ja neid täiendavatena surma, töövõimetuse või töötamise lõpetamise korral või haiguse, vaesuse või surma korral toetustena tehtavad maksed või osutatavad teenused. Et soodustada finantsilist kindlust pensioniloleku ajal, makstakse neid hüvitisi tavaliselt kuni hüvitisesaaja surmani. Neid võib siiski maksta ka tähtajaliselt või ühekordse summana; e) liitunu või „pensioniskeemiga hõlmatud isik” – isik, kes on praegu või tulevikus oma kutsealase tegevuse alusel õigustatud saama pensionihüvitisi vastavalt pensioniskeemi tingimustele; f) „hüvitisesaaja” – isik, kes saab pensionihüvitisi; g) „pädev asutus” – riiklik asutus, kes on määratud täitma käesolevas direktiivis ettenähtud kohustusi; h) „biomeetrilised riskid” – surma, töövõimetusega ja pikaealisusega seotud üleelamisriskid; ê 2003/41/EÜ (kohandatud) ð uus i) „päritoluliikmesriik” – liikmesriik, ð kus asutusele on antud tegevusluba või kus on asutuse registrijärgne asukoht ja tema juhatuse peamine asukoht. „Juhatuse peamine asukoht” tähendab asukohta, kus asutuse otsuseid tegev organ teeb oma peamisi strateegilisi otsuseid; ï kus on asutuse registrijärgne asukoht ja tema juhatuse peamine asukoht, või kui asutusel ei ole registrijärgset asukohta, tema juhatuse peamine asukoht; ê 2003/41/EÜ (kohandatud) ð uus j) „vastuvõttev liikmesriik” – liikmesriik, kelle tööandjapensioni skeeme käsitlevaid sotsiaal- ja tööõigusakte kohaldatakse sponsorettevõtja ja pensioniskeemiga hõlmatud isikute ð või hüvitisesaajate ï vaheliste suhete suhtes;. ò uus k) „ülekandev asutus” – asutus, kes kannab kogu pensioniskeemi või osa sellest üle teises liikmesriigis asuvale asutusele; l) „vastuvõttev asutus” – asutus, kes võtab teises liikmesriigis asuvalt asutuselt vastu kogu pensioniskeemi või osa sellest; m) „reguleeritud turg” – liidu mitmepoolne süsteem [finantsinstrumentide turgude] määruse (EL) nr …/… artikli 2 lõike 1 punkti 5 tähenduses; n) „mitmepoolne kauplemissüsteem” – liidu mitmepoolne süsteem [finantsinstrumentide turgude] määruse (EL) nr …/… artikli 2 lõike 1 punkti 6 tähenduses; o) „organiseeritud kauplemissüsteem” – liidus kasutatav [finantsinstrumentide turgude] määruse (EL) nr …/… artikli 2 lõike 1 punktis 7 osutatud mis tahes süsteem; p) „püsiv andmekandja” – vahend, mis võimaldab pensionikeemiga hõlmatud isikul ja hüvitisesaajal isiklikult talle suunatud teavet salvestada nii, et seda saab tulevikus teabe otstarbe seisukohast piisava aja jooksul kasutada, ja mis võimaldab salvestatud teavet muutmata kujul taasesitada; q) juhtimissüsteemi „põhifunktsioon” – sisemine suutlikkus täita praktilisi ülesandeid; juhtimissüsteem hõlmab selliseid funktsioone nagu riskijuhtimise funktsioon, siseauditi funktsioon ja ka aktuaari funktsioon, kui asutus võtab finantskohustusi või moodustab tehnilisi eraldisi. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) ð uus Artikkel 7 Asutuse tegevus Liikmesriigid peavad nõudma nende territooriumil asuvatelt asutustelt oma tegevuse piiramist pensionihüvitistega seotud tegevuste ja nendest tulenevate tegevustega. Kui Ö elukindlustusselts Õ kindlustusselts korraldab tööandjapensioni kogumisega seotud tegevust vastavalt artiklile 4, hoides selle tegevusega seotud varad ja kohustused eraldi muust tegevusest, piiratakse kõnealuste varade ja kohustuste kasutamist pensionihüvitistega seotud tegevusteks ja otseselt nendest tulenevateks tegevusteks. Artikkel 8 Sponsorettevõtja ja tööandjapensioni kogumisasutuse õiguslik eraldatus Iga liikmesriik tagab Liikmesriigid tagavad sponsorettevõtja ja tööandjapensioni kogumisasutuse õigusliku eraldatuse selleks, et kaitsta asutuse varasid pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate huvides sponsorettevõtja pankroti korral. Artikkel 9 Tegevusele esitatavad tingimused ð Registreerimine või tegevusloa andmine ï 1. Iga liikmesriik Liikmesriigid tagavad tagab kõikide tema territooriumil nende territooriumidel asuvate asutuste suhtes, et: ê 2010/78/EL artikli 4 lõike 1 punkt a (kohandatud) a) asutus on kantud riiklikusse registrisse pädeva asutuse poolt või asutus on saanud Ö pädevalt asutuselt Õ asjakohase tegevusloa; artiklis 12 20 osutatud piiriülese tegevuse korral märgitakse registrisse ka need liikmesriigid, kus asutus tegutseb; see teave edastatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 asutatud Euroopa Järelevalveasutusele([46] Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvele, kes avaldab selle oma veebisaidil;. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) b) asutuse tegevjuhid on hea mainega isikud, kellel on asjakohane kutsekvalifikatsioon ja kogemus või kes palkavad asjakohase kutsekvalifikatsiooni ja kogemusega nõustajaid; ò uus Artikkel 10 Pensioniskeemi eeskirjad ê 2003/41/EÜ (c) Liikmesriigid tagavad, et kõikide nende territooriumidel asuvate kõikide asutuste hallatavate pensioniskeemide toimimise suhtes rakendatakse nõuetekohaselt kehtestatud eeskirjuja pensioniskeemiga hõlmatud isikuid on kõnealustest eeskirjadest nõuetekohaselt teavitatud. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) d) aktuaar või selle valdkonna muu spetsialist, näiteks audiitor arvutab ja kinnitab kõik kindlustustehnilised eraldised vastavalt siseriiklikele õigusaktidele päritoluliikmesriigi pädevate asutuste tunnustatud kindlustusstatistiliste meetodite alusel; ò uus Artikkel 11 Korrapärase rahastamise kohustus ja lisahüvitised ê 2003/41/EÜ e)1. Liikmesriigid tagavad kõikide nende territooriumidel asuvate asutuste puhul, et kui sponsorettevõtja tagab pensionihüvitiste maksmist, siis ta võtab endale kohustuse asutuse korrapäraseks rahastamiseks;. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) f) skeemiga hõlmatud isikuid teavitatakse piisavalt pensioniskeemi tingimustest, eriti: i) pensioniskeemi osapoolte õigustest ja kohustustest; ii) pensioniskeemiga seotud finants-, tehnilistest ja muudest riskidest; iii) kõnealuste riskide iseloomust ja jaotumisest. ê 2003/41/EÜ 2. Liikmesriigid võivad ette näha kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ja võttes arvesse sotsiaalkindlustussüsteemide pakutavate pensionihüvitiste ulatust, et pensioniskeemiga hõlmatud isikutele pakutakse lisahüvitistena võimalust pikaealisuse üleelamis- ja töövõimetuse riskide katteks, toitja kaotanud ülalpeetavate toetamiseks ja osamaksete tagasimaksmise tagamiseks, kui tööandjad ja töövõtjad või nende vastavad esindajad nii kokku lepivad. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) 3. Liikmesriigid võivad kehtestada tema territooriumil asuvate asutuste tegutsemisele muid nõudeid selleks, et tagada pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate nõuetekohane kaitse. ê 2010/78/EL artikli 4 lõike 1 punkt a (kohandatud) 5. Artiklis 20 viidatud piiriülese tegevuse korral peab asutusel tegutsemiseks olema päritoluliikmesriigi pädeva asutuse eelluba. Sellise loa andmisel teavitavad liikmesriigid viivitamata Euroopa Järelevalveasutusele (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionidejärelevalve). ê 2003/41/EÜ (kohandatud) ð uus Artikkel 2012 Piiriülene tegevus ð ja menetlused ï 1. Ilma et see piiraks pensionisüsteemide korraldust käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide kohaldamist, kaasa arvatud kohustuslik liikmelisus ja kollektiivläbirääkimiste teel saavutatud kokkulepete tulemused, lubavad liikmesriigid nende territooriumil asuvatel asutustel spondeerida teistes liikmesriikides tegevusloa saanud tööandjapensioni kogumisasutusi, ð kes soovivad tegeleda või tegelevad piiriülese tegevusega ï. Nad lubavad samuti Ö nende territooriumil tegevusloa saanud Õ tööandjapensioni kogumisasutustel asutustel ð tegeleda piiriülese tegevusega, ï vastu võtta, Ö võttes vastu Õ sponsorlust teiste ð mis tahes ï liikmesriikidegi territooriumil asuvatelt ettevõtjatelt. 2. Asutus, kes Ö soovib Õ soovib ð tegeleda piiriülese tegevusega ja ï vastu võtta sponsorlust teise liikmesriigi territooriumil asuvalt sponsorettevõtjalt, peab saama päritoluliikmesriigi pädeva asutuse , artikli 9 lõikes 5 osutatud eelloa. Kõnealune asutus teatab oma kavatsusest vastu võtta teise liikmesriigi territooriumil asuva sponsorettevõtja sponsorlust selle liikmesriigi päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele, kus ta on saanud tegevusloa. 3. Liikmesriigid peavad nõudma nende territooriumil asuvatelt asutustelt, keda teise liikmesriigi territooriumil asuv asutus kellele on nende territooriumil ð antud tegevusluba või kes on seal registreeritud ï ning kes soovivad soovib spondeerida Ö vastu võtta sponsorlust, Õ koos lõikes 2 nimetatud teatisega järgmiste andmete esitamist: (a) vastuvõttev liikmesriik või vastuvõtvad liikmesriigid; (b) sponsorettevõtja nimi ð ja juhatuse asukoht; ï (c) sponsorettevõtja jaoks hallatava pensioniskeemi peamised omadused. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) ð uus 4. Kui päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele on esitatud teatis vastavalt lõikele 2 kja kui tal ei ole põhjust kahelda, ð ta ei ole teinud otsust, ï et asutuse haldusstruktuur, finantsolukord, asutust juhtivate isikute hea maine ja või kutsealane kvalifikatsioon või kogemused on ð ei ole ï vastavuses vastuvõtvas liikmesriigis pakutavate Ö pakutavate Õ toimingutega, edastavad nad kolme kuu jooksul pärast lõikes 3 nimetatud teabe saamist selle teabe vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele, teavitades sellest ka asutust. ò uus Esimeses lõigus nimetatud otsus peab olema põhjendatud. Kui päritoluliikmesriigi pädev asutus keeldub edastamast esimeses lõigus osutatud teavet vastuvõtva liikmesriigi pädevatele asutustele, põhjendab ta kolme kuu jooksul pärast kogu lõikes 3 osutatud teabe saamist asjaomasele asutusele oma keeldumist. Andmete edastamisest keeldumine või tegevusetus annab õiguse pöörduda päritoluliikmesriigi kohtusse. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) ð uus 5. Enne kui asutus hakkab juhtima Ö tegelema piiriülese tegevusega Õ a sponsorettevõtja pensioniskeemi teises liikmesriigis, peavad vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused kahe ð ühe ï kuu jooksul pärast lõikes 3 nimetatud teabe saamist teatama vajaduse korral, päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele tööandjapensione käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide nõuetest, millele ettevõtja spondeeritava pensioniskeemi juhtimine peab vastuvõtvas liikmesriigis vastama, ning muudest eeskirjadest, mida tuleb vastavalt artikli 18 lõikele 7 ja käesoleva artikli lõikele 7 kohaldada. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused peavad selle teabe edastama asutusele. 6. Asutus võib Ö hakata piiriülese tegevusega tegelema Õ alustada ettevõtja poolt spondeeritava pensioniskeemi juhtimist teises liikmesriigis pärast lõikes 5 nimetatud teabetise saamist või teabete mittesaamise korral pärast lõikes 5 ettenähtud tähtaja möödumist kooskõlas vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensione käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide nõuetega, ja muude eeskirjadega, mida tuleb vastavalt artikli 18 lõikele 7 ja käesoleva artikli lõikele 7 kohaldada. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) 7. Teises liikmesriigis asuva ettevõtja spondeeritud asutuste suhtes kohaldatakse samuti vastavate pensioniskeemiga hõlmatud isikute osas samu teabe esitamise nõudeid nagu vastuvõtvas liikmesriigis asuvate asutuste suhtes on kehtestanud kõnealuse liikmesriigi pädevad asutused vastavalt artiklile 11. ê 2003/41/EÜ ð uus 87. Vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused teavitavad päritoluliikmesriigi pädevaid asutusi kõikidest olulistest muudatustest vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide nõuetes, mis võivad mõjutada pensioniskeemi omadusi niivõrd, kui see on seotud ð piiriülese tegevusega ï ettevõtja vastuvõtvas liikmesriigis spondeeritud pensioniskeemi juhtimisega, ja muudes eeskirjades, mida tuleb vastavalt artikli 18 lõikele 7 ja käesoleva artikli lõikele 7 kohaldada. 98. Vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus jälgib pidevalt, kas asutuse tegevus vastab vastuvõtva liikmesriigi lõikes 5 nimetatud tööandjapensioni skeeme käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide nõuetele ja lõikes 7 nimetatud teabe esitamise nõuetele. Kui selle järelevalve käigus ilmneb rikkumisi, teatab vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus sellest viivitamata päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele. Päritoluliikmesriigi pädevad asutused võtavad koostöös vastuvõtva liikmesriigi pädevate asutustega tarvitusele vajalikud meetmed tagamaks, et asutus lõpetab tuvastatud sotsiaal- ja tööõigusaktide rikkumise. ê 2003/41/EÜ 109. Kui päritoluliikmesriigi pädevate asutuste võetud meetmetest hoolimata või seetõttu, et asjakohased meetmed päritoluliikmesriigis puuduvad, jätkab asutus vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide nõuete rikkumist, võivad vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused pärast päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele teatamist võtta tarvitusele asjakohased meetmed rikkumiste ennetamiseks või nende eest karistamiseks, takistades sealhulgas, niivõrd kui see on tingimata vajalik, asutuse tegutsemist vastuvõtvas liikmesriigis sponsorettevõtja jaoks. ò uus 10. Liikmesriigid tagavad, et vastuvõtva liikmesriigi pädevad asutused ei kehtesta piiriülese tegevusega tegeleva asutuse suhtes pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele mis tahes teabe esitamise nõudeid seoses liikmetega, keda selline piiriülene tegevus puudutab. Artikkel 13 Pensioniskeemide piiriülene ülekandmine 1. Liikmesriigid lubavad nende territooriumil tegevusloa saanud või registrisse kantud asutustel üle kanda kõik pensioniskeemid või osa nendest teises liikmesriigis tegevusloa saanud või registrisse kantud vastuvõtvatele asutustele. 2. Kogu pensioniskeemi või selle osa ülekandmiseks ülekandvalt asutuselt eri liikmesriikides tegevusloa saanud või registrisse kantud vastuvõtvatele asutustele tuleb saada vastuvõtva asutuse päritoluliikmesriigi pädeva asutuse eelluba. Ülekandmisloa taotluse esitab vastuvõttev asutus. 3. Kui pensionisüsteemi korraldust käsitlevates siseriiklikes sotsiaal- ja tööõigusaktides ei ole ette nähtud teisiti, peavad asjaomase pensioniskeemiga hõlmatud isikud ja hüvitisesaajad või vajaduse korral nende esindajad pensioniõiguste ülekandmise ja selle tingimused eelnevalt heaks kiitma. Igal juhul tuleb teave ülekandmise tingimuste kohta teha kättesaadavaks asjaomastele pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele või vajaduse korral nende esindajatele vähemalt neli kuud enne lõikes 2 osutatud taotluse esitamist. 4. Lõikes 2 osutatud taotluses esitatakse järgmine teave: a) ülekandva ja vastuvõtva asutuse vaheline kirjalik kokkulepe, milles sätestatakse ülekandmise tingimused, sealhulgas pensioniskeemi peamised omadused, ülekantavate varade kirjeldus ja vajaduse korral nendega seonduvad kohustused; b) ülekandva asutuse nimi ja asukoht; c) sponsorettevõtja juhatuse asukoht ja sponsorettevõtja nimi; d) vastuvõttev liikmesriik või vastuvõtvad liikmesriigid, kui neid on rohkem kui üks. 5. Kui vastuvõtva asutuse päritoluliikmesriigi pädevale asutusele on esitatud lõikes 2 osutatud taotlus ja ta ei ole teinud otsust, et vastuvõtva asutuse haldusstruktuur, finantsolukord, asutust juhtivate isikute hea maine või kutsealane kvalifikatsioon või kogemused ei ole vastavuses vastuvõtva asutuse päritoluliikmesriigis pakutavate toimingutega, edastab ta kolme kuu jooksul pärast lõikes 4 nimetatud teabe saamist ülekandmist lubava otsuse vastuvõtvale asutusele ja ülekandva asutuse päritoluliikmesriigi pädevale asutusele. Ülekandva asutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus teavitab sellest otsusest ülekandvat asutust. Esimeses lõigus nimetatud otsused peavad olema põhjendatud. Kui vastuvõtva asutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus keeldub edastamast esimeses lõigus märgitud teavet ülekandva asutuse päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele, peab ta kolme kuu jooksul alates kogu lõikes 4 osutatud teabe saamisest asjaomasele asutusele oma keeldumist põhjendama. Andmete edastamisest keeldumine või tegevusetus annab õiguse pöörduda vastuvõtva asutuse päritoluliikmesriigi kohtusse. 6. Ülekandva asutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus teavitab ühe kuu jooksul alates lõikes 5 osutatud teabe saamisest vastuvõtva asutuse päritoluliikmesriigi pädevat asutust vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensioni skeeme käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide nõuetest, mille kohaselt tuleb pensioniskeemi juhtida. Vastuvõtva asutuse päritoluliikmesriigi pädev asutus edastab selle teabe vastuvõtvale asutusele. 7. Vastuvõttev asutus võib alustada pensioniskeemi juhtimist kooskõlas vastuvõtva liikmesriigi tööandjapensione käsitlevate sotsiaal- ja tööõigusaktide nõuetega pärast lõikes 6 nimetatud teabe saamist või teabe mittesaamise korral pärast lõikes 6 ettenähtud tähtaja möödumist. 8. Kui vastuvõttev asutus tegeleb piiriülese tegevusega, kohaldatakse artikli 12 lõikeid 8 ja 9. II jaotis KVANTITATIIVSED NÕUDED ê 2003/41/EÜ Artikkel 1514 KindlustustTehnilised eraldised 1. Päritoluliikmesriik tagab, et tööandjapensioni skeeme haldavad asutused kehtestavad alati kõikide oma pensioniskeemide kohta piisava suurusega kindlustusvastutuse, mis vastab olemasolevatest pensionilepingutest tulenevatele rahalistele kohustustele. 2. Päritoluliikmesriik tagab, et tööandjapensioni skeeme haldavad asutused määravad, kui need asutused katavad biomeetrilisi riske ja/või tagavad investeeringuid või teatavat hüvitiste taset, kõikide nende pensioniskeemide osas piisavad kindlustustehnilised eraldised. 3. KindlustustTehnilisi eraldisi arvutatakse igal aastal. Päritoluliikmesriik võib siiski lubada, et arvutus tehakse kord kolme aasta jooksul, kui asutus esitab pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja/või pädevatele asutustele tõendi või aruande vahepealsetel aastatel tehtud kohanduste kohta. Tõend või aruanne kajastab kindlustustehniliste eraldiste kohandatud arengut ja kaetud riskides esinenud muutusi. 4. Aktuaar või valdkonna muu spetsialist, näiteks audiitor, arvutab ja kinnitab kindlustustehnilised eraldised vastavalt siseriiklikele õigusaktidele päritoluliikmesriigi pädevate asutuste tunnustatud kindlustusstatistiliste meetodite alusel järgmiste põhimõtete kohaselt: a) kindlustustehniliste eraldiste miinimumsumma arvutatakse piisavalt kaalutletud kindlustusmatemaatilise hinnangu abil, võttes arvesse kõiki hüvitiste ja osamaksetega seotud kohustusi vastavalt asutuse pensionikorraldusele. See miinimumsumma peab olema piisav nii hüvitisesaajatele juba väljamakstavate pensionide ja hüvitiste maksmise jätkamiseks kui ka ning kajastama ühtlasi pensioniskeemiga hõlmatud isikutele kogunenud pensioniõigustest tulenevaid kohustusi. Kohustuste hindamiseks valitud majanduslikud ja kindlustusmatemaatilised eeldused peab samuti valima kaalutletult, võttes vajaduse korral arvesse sobivat marginaali ebasoodsa kõrvalekalde jaoks; b) kasutatav intressi maksimummäär valitakse kaalutletult ja määratakse kooskõlas päritoluliikmesriigi asjakohaste eeskirjadega. Sellise kaalutletud intressimäära määramisel võetakse arvesse: i) asutuse vastavate varade kasumit ja investeeringute tulevast kasumit, ja/või ii) kõrgekvaliteediliste või riigi võlakirjade turukasumit; c) kindlustustehniliste eraldiste arvutamiseks kasutatavad biomeetrilised tabelid peavad põhinema ettevaatuspõhimõttel, võttes arvesse pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja pensioniskeemide peamisi omadusi, eelkõige eeldatavaid muutusi asjakohastes riskides; d) kindlustustehniliste eraldiste arvutamise meetodid ja alused peavad üldiselt jääma ühest aruandeaastast teise muutumatuks. Nende muutmine võib siiski olla põhjendatud, kui eelduste aluseks olevad õiguslikud, demograafilised või majanduslikud asjaolud muutuvad. 5. Päritoluliikmesriik võib kindlustustehniliste eraldiste arvutamise suhtes kohaldada täiendavaid üksikasjalikumaid nõudeid, et tagada pensioniskeemiga hõlmatud isikute ja hüvitisesaajate huvide nõuetekohane kaitse. 2010/78/EL artikli 4 lõige 4 6. Kindlustustehniliste eraldiste arvutamist käsitlevate eeskirjade edasiseks harmoneerimiseks niivõrd, kui see on põhjendatud, –võttes arvesse eelkõige intressimäära ja muid tehniliste eraldiste taset mõjutavaid eeldusi,– esitab komisjon Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionidejärelevalve nõuannete põhjal iga kahe aasta tagant või liikmesriigi soovil aruande piiriülese tegevuse arenguga seotud olukorra kohta. ê 2003/41/EÜ Komisjon teeb ettepaneku vajalike meetmete kohta intressimäärade erinevatest tasemetest põhjustatud võimalike moonutuste vältimiseks ja pensioniskeemide hüvitisesaajate või pensioniskeemiga hõlmatud isikute huvide kaitsmiseks. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) Artikkel 16 15 KindlustustTehniliste eraldiste rahastamine 1. Päritoluliikmesriik nõuab, et igal asutusel oleks alati olemas piisavad ja asjakohased varad kõikide tema hallatavate pensioniskeemide osas kindlustustehniliste eraldiste katmiseks. 2. Päritoluliikmesriik võib lubada, et asutuse varad on piiratud ajavahemiku jooksul kindlustustehniliste eraldiste katmiseks ebapiisavad. Sellisel juhul nõuavad pädevad asutused, et asutus koostaks konkreetse ja teostatava taastamiskava lõikes 1 esitatud nõuete uuesti täitmise tagamiseks. Kava suhtes kohaldatakse järgmisi tingimusi: a) asutus koostab konkreetse ja teostatava kava kõikide kindlustustehniliste eraldiste katmiseks vajaliku varade koguse õigeaegseks taastamiseks. Kava peab olema kättesaadav pensioniskeemiga hõlmatud isikutele ja vajaduse korral nende esindajatele ja/või peab olema heaks kiidetud päritoluliikmesriigi pädevate asutuste poolt; b) kava koostamisel võetakse arvesse asutuse konkreetset olukorda, eelkõige varade ja kohustuste vastavust, riskiprofiili, likviidsusplaani, pensioniskeemiga hõlmatud ja pensionihüvitiste saamiseks õigustatud õigusega isikute eaprofiili, käivitamisel olevaid skeeme ja rahastamata või osaliselt rahastatavate skeemide muutmist täielikult rahastatud skeemideks; c) pensioniskeemi lõpetamise korral eespool käesoleva lõike Ö esimeses lauses Õ nimetatud ajavahemiku jooksul teavitab asutus sellest päritoluliikmesriigi pädevaid asutusi. Asutus kehtestab varade ja vastavate kohustuste teisele finantsasutusele või muule sarnasele organile üleandmise korra. Kõnealune kord avalikustatakse päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele ja korra põhisisu peab olema kättesaadav skeemiga hõlmatud isikutele või vajaduse korral nende esindajatele kooskõlas konfidentsiaalsuse põhimõttega. 3. Artiklis 1220 viidatud piiriülese tegevuse korral peavad tehnilised eraldised olema kõikide hallatavate pensioniskeemide osas alati täielikult kaetud. Kui neid tingimusi ei täideta, peavad päritoluliikmesriigi pädevad asutused sekkuma vastavalt artiklile 6214. Kõnealuse nõude täitmiseks võib päritoluliikmesriik nõuda varade ja kohustuste hoidmist eraldi asutuse muust tegevusest. Artikkel 17 16 Regulatiivsed omavahendid 1. Päritoluliikmesriik tagab, et juhul kui pensioniskeeme haldav asutus ise ja mitte sponsorettevõtja on võtnud kohustuse katta biomeetrilisi riske või tagab teatud investeeringute tootlust või väljamaksete suurust, peab ta pidevalt hoidma puhvrina täiendavat kapitali, mis ületab tehnilise reservi suuruse. Täiendava kapitali suurus peab vastama riski tüübile ja varade struktuurile kõikide asutuse hallatavate pensioniskeemide osas. See kapital peab olema vaba kõigist prognoositavatest kohustustest ja seda kasutatakse turvalisuskapitalina oodatud ja tegelike kulude ja tulude lahknevuste katmiseks. ê 2009/138/EÜ artikli 303 lõige 1 (kohandatud) 2. Täiendava kapitali miinimumsumma arvutamise suhtes kohaldatakse artiklites 17a kuni 17d17, 18 ja 19 sätestatud eeskirju. 2003/41/EÜ 3. Lõikes 1 sätestatu ei takista liikmesriiki nõuda tema territooriumil asuvalt asutuselt regulatiivsete omavahendite olemasolu või kehtestada üksikasjalikumaid eeskirju, tingimusel et need on põhjendatud ettevaatuspõhimõttega. ê 2009/138/EÜ artikli 303 lõige 2 (kohandatud) Artikkel 17a 17 Kasutusel olev solventsusmarginaal 1. Iga Lliikmesriikgid nõuabvad, et igal artikli 17 16 lõikes 1 osutatud asutusel, mis asub tema asub tema nende territooriumil, oleks igal ajahetkel kasutusel kogu tema tegevust hõlmav piisav solventsusmarginaal, mis vastab vähemalt käesoleva direktiivi nõuetele. 2. Kasutusel olev solventsusmarginaal on koosneb asutuse varadest, millest on maha arvatud kõik prognoositavad kohustused ja immateriaalne vara, sealhulgas: a) sissemakstud aktsiakapital või, kui asutus on vastastikune kindlustusandja, tegelikud esialgsed vahendid koos kõigi vastastikuse kindlustusandja liikmete kontodega, mis vastavad järgmistele tingimustele: i) asutamisleping ja põhikiri peavad ette nägema, et nendelt kontodelt võib vastastikuse kindlustusandja liikmetele makseid teha ainult niivõrd, kui see ei põhjusta kasutusel oleva solventsusmarginaali kahanemist nõutavast tasemest madalamale, või pärast kindlustusandja lõpetamist, kui kõik kindlustusandja muud võlad on makstud; ii) asutamisleping ja põhikiri peavad kõigi punktis i nimetatud maksete suhtes, mis ei ole seotud vastastikuse kindlustusandja liikmeksoleku isikliku lõpetamisega, ette nägema, et pädevatele asutustele tuleb teatada vähemalt kuu aega ette ja need võivad selle aja jooksul makse keelata; iii) asutamislepingu ja põhikirja asjakohaseid sätteid võib muuta ainult juhul, kui pädev asutus on kinnitanud, et tal ei ole muutmisele vastuväiteid, kui punktides i ja ii nimetatud tingimustest ei tulene teisiti; b) eraldised (kohustuslikud ja vabatahtlikud), mis ei vasta lepingulistele kohustustele; c) eelmiste perioodide jaotamata kasum või kahjum pärast dividendide mahaarvamist ning d) kuivõrd see on lubatud siseriiklike õigusaktidega, bilansis kajastatud kasumireserv, kui seda võib kasutada võimaliku kahjumi katmiseks ja kui see ei ole mõeldud liikmetele ja soodustatud isikutele skeemiga hõlmatud isikutele ja hüvitisesaajatele jagamiseks. Kasutusel olevat solventsusmarginaali vähendatakse asutuse otseses valduses olevate oma aktsiate summa võrra. 3. Liikmesriigid võivad sätestada, et kasutusel oleva solventsusmarginaali hulka võib samuti arvata järgmist: a) kumulatiivne eelisaktsiakapital ja allutatud laenukapital võivad moodustada kuni 50 % kasutusel olevast solventsusmarginaalist või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb summa on väiksem; sellest summast kuni 25 % võib olla fikseeritud tähtajaga allutatud laene või kumulatiivset eelisaktsiakapitali, tingimusel et asutuse pankroti või lõpetamise korral on olemas siduvad lepingud, mille alusel allutatud laenukapital või eelisaktsiad on väiksema tähtsusega kui kõigi teiste võlausaldajate nõuded ja need makstakse tagasi alles siis, kui kõik teised sel ajal maksmata võlad on tasutud; b) väärtpaberid, mille tagasimaksetähtaega ei ole määratud, ja muud instrumendid, sealhulgas muud kui punktis a osutatud kumulatiivsed eelisaktsiad, võivad koos punktis a nimetatud allutatud laenukapitaliga moodustada kuni 50 % kasutusel olevast või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb summa on väiksem, kui on täidetud järgmised tingimused: i) neid ei või tagasi maksta esitaja algatusel ega ilma pädeva asutuse eelneva nõusolekuta; ii) emissioonileping võimaldab asutusel laenuintressi maksmist edasi lükata; iii) laenuandja nõuded asutuse vastu täidetakse pärast kõigi võlausaldajate allutamata nõuete täitmist; iv) väärtpaberite väljalaset reguleerivad dokumendid näevad ette võla ja maksmata intresside kasutamise kahjumi katteks, võimaldades asutusel tegevust jätkata, ning v) arvesse võetakse ainult täies ulatuses sissemakstud summasid. Allutatud laenukapital peab lõike a kohaldamisel vastama ka järgmistele tingimustele: i) arvesse võetakse üksnes täies ulatuses sissemakstud vahendeid; ii) fikseeritud tähtajaga laenude puhul peab esialgne tähtaeg olema vähemalt viis aastat. Hiljemalt aasta enne tagasimaksetähtpäeva esitab asutus pädevatele asutustele heakskiitmiseks kava selle kohta, kuidas kasutusel olevat solventsusmarginaali hoitakse nõutaval tasemel või mida tähtpäevaks nende tase saavutatakse mis tähtpäevaks nõutav tase saavutatakse, välja arvatud juhul, kui määra, mille ulatuses laenu võib lugeda kasutusel oleva solventsusmarginaali osaks, vähendatakse järk-järgult vähemalt viimase viie aasta jooksul enne tagasimaksetähtpäeva. Pädevad asutused võivad lubada sellised laenud varem tagasi maksta juhul, kui taotluse esitab emiteerinud asutus ja selle kasutusel olev solventsusmarginaal ei lange nõutavast tasemest madalamale; iii) laenud, mille tagasimaksetähtpäeva ei ole määratud, võib tagasi maksta üksnes viieaastase etteteatamisega, välja arvatud juhul, kui laene ei käsitleta käsitata enam kasutusel oleva solventsusmarginaali osana või kui varasemaks tagasimaksmiseks on vaja pädeva asutuse eelnevat nõusolekut. Viimasel juhul teatab asutus pädevatele asutustele sellest vähemalt kuus kuud enne pakutavat tagasimaksekuupäeva, täpsustades kasutusel oleva ja nõutava solventsusmarginaali nii enne kui ka pärast kõnealust tagasimaksmist. Pädevad asutused lubavad tagasimaksmist ainult juhul, kui asutuse kasutusel olev solventsusmarginaal ei lange nõutavast tasemest madalamale; iv) laenuleping ei või sisaldada tingimusi, mille kohaselt teatud asjaoludel, välja arvatud asutuse lõpetamine, kuulub võlg tagasimaksmisele enne kokkulepitud tagasimaksekuupäeva; ning v) laenulepingut võib muuta ainult pärast seda, kui pädev asutus on kinnitanud, et temal ei ole muudatustele vastuväiteid. 4. Kui asutus on päritoluliikmesriigi pädevale asutusele esitanud põhjendatud taotluse ja pädev asutus on sellega nõustunud, võivad kasutusel oleva solventsusmarginaali moodustada: a) zillmereerimata või osaliselt zillmereeritud matemaatilise eraldise ja kindlustusmaksetes sisalduvate sõlmimisväljaminekute lisaga samaväärse määraga zillmereeritud matemaatilise eraldise vahe, kui zillmereerimist ei toimu või kui zillmereerimine on väiksema ulatusega kui kindlustusmaksetes sisalduvate sõlmimisväljaminekute lisa; b) varade hindamisel selguvad varjatud netovahendid, kui need ei ole erandlikku laadi; c) pool sissemaksmata aktsiakapitalist või esialgsetest vahenditest, kui makstud osa ulatub 25 %-ni nimetatud aktsiakapitalist või vahenditest, kuid kuni 50 %-ni kasutusel olevast või nõutavast solventsusmarginaalist, olenevalt sellest, kumb summa on väiksem. Punktis a osutatud summa ei tohi siiski olla suurem kui 3,5 % elukindlustus- ja tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse asjaomaste kogusummade ja kõigi zillmereerimist võimaldavate poliiside matemaatiliste eraldiste vahede summast. Nimetatud vahest arvatakse maha võimalikud varadena kirjendatud amortiseerimata sõlmimisväljaminekud. ê 2003/41/EÜ (kohandatud) 5.