KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

Mõjuhinnangu kommenteeritud kokkuvõte, mis on lisatud dokumendile VALGE RAAMAT Piisava, kindla ja jätkusuutliku pensioni tagamise tegevuskava

KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

Menetluse taust

Võttes arvesse rahvastiku vananemise kiirenemist, majanduskriisi ning aastakümne jooksul mitme liikmesriigi pensionisüsteemides tehtud suuri muudatusi, jõudis komisjon 2009. aastal järeldusele, et on vaja algatada arutelu selle üle, kuidas pensioniraamistikku ELi tasandil nii ajakohastada, et see toetaks liikmesriikide püüdlust tagada oma kodanikele piisav, jätkusuutlik ja kindel pension nii praegu kui ka tulevikus.

President Barroso sõnas oma 2009. aasta poliitilistes suunistes komisjonile: „Me peame tagama, et pension täidaks oma eesmärgi: kindlustaks maksimaalse toetuse praegustele ja tulevastele pensionäridele, kaasa arvatud haavatavatele elanikkonnarühmadele.” President tegi seejärel volinik Andorile ülesandeks töötada koos teiste volinikega välja ettepanekud Euroopa pensionisüsteemide turvalisemaks muutmiseks.

Euroopa Komisjon võttis mitmeid meetmeid, et kaardistada ja hinnata seda, mida ELi praegu üpris killustatud pensioniraamistik hõlmab, ning kas seda tuleks liikmesriikidele piisava toetuse pakkumiseks parandada. Selle tulemusena algatati avalik arutelu, mille aluseks oli 7. juulil 2010 avaldatud pensione käsitlev roheline raamat.

Rohelises raamatus läheneti kompleksselt majandus-, sotsiaal- ja finantsturupoliitikale ning võeti arvesse seoseid ja sünergiat pensionide ja Euroopa 2020. aasta aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia vahel. Rohelises raamatus tõdeti, et kuigi liikmesriigid vastutavad pensionisüsteemide eest, toetavad ELi tasandil riiklikke pensionisüsteeme mitmesugused meetmed, mis ulatuvad poliitika kooskõlastamisest õigusliku reguleerimiseni, kuna teatavaid ühiseid teemasid tuleb käsitleda koordineeritult. Sellisteks teemadeks on siseturu toimimine, stabiilsuse ja majanduskasvu pakt ning pensionireformide kooskõla Euroopa 2020 strateegiaga.

Koos rohelise raamatuga avaldatud dokumendis käsitleti praegust ELi õigusraamistikku, muid reguleerivaid õigusakte ja poliitika kooskõlastamist, sh tulemusi, mis saadi erapensionide kaardistamisel koostöös riiklike pensioniametitega Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Komitee kaudu.

Komisjoni 2011. aasta töökavas anti teada pensione käsitleva valge raamatu koostamisest, et rohelise raamatuga seotud arutelude põhjal täiustada ELi tasandi toetust liikmesriikidele pensionisüsteemide teostamisel.

Käesolevas mõjuhinnangus käsitletakse valikuid sellise valge raamatu jaoks, millega kavandatakse terviklik ELi tasandi raamistik ja strateegia, mis toetaks liikmesriike piisava, jätkusuutliku ja kindla pensionisüsteemi tagamisel.

Probleemi kirjeldus

Piisavate, jätkusuutlike ja kindlate pensionide tagamise eest vastutavad liikmesriigid ning ELil on siin piiratud ja üpris killustatud toetav roll. Pensionide tagamine on muutumas keerukamaks ning üha enam on see kogu ELi hõlmav probleem.

Pension on peamiseks sissetulekuallikaks suurele ning aina kasvavale osale ELi kodanikest (ligikaudu ühele neljandikule). Seepärast on pensionidel oluline roll elatustaseme säilitamises pensionieas ning vanemaealiste vaesuse vältimises. Lisaks sellele, et pensionisüsteemidel on tähtis koht sotsiaalsete tingimuste määratlemisel, on nad olulised ka majanduse seisukohast. ELis läheb ligikaudu 10 % SKPst pensionide maksmiseks (2010. aasta andmed) ning seega moodustavad nad märkimisväärse osa avalikest kuludest. Pensionisüsteemide ülesehitus ning nendes sisalduvad stiimulid varaseks või hilisemaks pensionilejäämiseks avaldavad märgatavat mõju tööhõivele ning seega ka majanduskasvule. Kui erapensionide süsteem on heal tasemel, on pensionifondid institutsionaalsete investoritena olulised tegijad finantsturgudel.

Pensionid avaldavad märkimisväärset mõju mitte ainult liikmesriikide eelarvetele, töö ja finantsturgudele, vaid neil on samalaadne mõju ka ELi tasandil, sh mõjutavad nad ka euro stabiilsust.

Majanduskriis ja väiksemad kasvuprognoosid on süvendanud liikmesriikide raskusi elanikkonna vananemisega toimetulemisel. Pensionide tagamine on muutunud üha keerukamaks ning üha enam sõltub see töö- ja finantsturu arengutest. Selle tulemuse taustaks on liikmesriikide viimase kümne aasta mõistlikud jõupingutused pensionide paremaks kohandamiseks elanikkonna vananemisega seotud väljakutsega − hüvitised on tihedalt seotud kogu tööea jooksul tehtud pensionimaksetega, inimesi julgustatakse kauem töötama ning täiendama riiklikke pensione eelnevalt rahastatud erapensionitega.

Ühe liikmesriigi ebapiisav, jätkusuutmatu ja ebakindel pensionisüsteem muutub ELi tasandil ühiseks mureküsimuseks. Eelkõige näitab see seda, kuidas rahvastiku üha kiirenev vananemine osutub tõsiseks väljakutseks majanduskriisi olukorras, kus riikide eelarved vähenevad ning võlad suurenevad ning kuidas see protsess mõjutab ühisraha ja liidu üldist sotsiaalset ja majanduslikku heaolu.

Seega on liikmesriikide pensionireformide edukusel oluline roll selles, kuidas EL suudab täita kahte strateegia „Euroopa 2020” viiest eesmärgist – tööhõive-eesmärki (75 %-line tööhõive 20–64aastaste seas), mis eeldab suurema arvu vanemaealiste töötajate kaasamist enamikes liikmesriikides ning vaesuse vähendamise eesmärki (vähendada vaesuses ja sotsiaalses tõrjutuses või selle riski piiril elavate inimeste arvu vähemalt 20 miljoni võrra), võttes eelkõige arvesse vanemaealiste vaesusriski.

Selleks et EL saaks piisavalt toetada liikmesriikide jõupingutusi selles uues olukorras, kus pensionide tagamine on muutunud keerulisemaks ning ühine mure pensionide pärast suureneb, peab EL loobuma senisest killustatud lähenemisest ning looma ühtse ja tervikliku pensionipoliitika raamistiku, millest liikmesriikidel abi oleks. See lähenemine tugineb arusaamisele, et pensioniga seotud otsused, sh otsus pensionile jääda, tehakse keerulise protsessi tulemusena, mida mõjutavad nii üksikisiku ja leibkonnaga seotud tegurid kui ka makromajanduslikud ja institutsionaalsed muutujad.

Ühendades omavahel paremini pensionidega seotud poliitika koordineerimise viisid ja seadusandluse, kohandades sama ajal nende ulatust ja rakendusala ning lisades proportsionaalseid uusi algatusi, võib EL märkimisväärselt suurendada Euroopa tasandi meetmete lisaväärtust. Sel viisil saaks EL paremini tegeleda liikmesriikide ühiste probleemidega, ennetades ja vajaduse korral leevendades pensioniprobleemide kuhjumise riski ühes liikmesriigis. Seda on võimalik saavutada, kui ühendada paremini olemasolevad seadusandluse ja poliitika koordineerimisega seotud pädevused ning kasutada neid koordineeritult ELi tervikliku lähenemisviisi elementidena.

Käesoleva mõjuhinnangu eesmärk on kindlaks teha, kuidas olemasolevaid meetmeid kohandada, milliseid algatusi lisada ning milliste mehhanismide abil koordineerida need liikmesriike toetavaks terviklikuks strateegiaks. Üks põhiküsimus on, kui palju tuleks tervikliku strateegia poole liikudes panna praegusel etapil rõhku seadusandlusele ja siduvatele õigusaktidele.

Protsess mõjutab enim liikmesriike ja muid põhilisi sidusrühmi, kes osalevad poliitika koordineerimise ja reguleerimise protsessis koos komisjoni talitustega. Peamised kasusaajad on aga kodanikud, sest see poliitika aitab liikmesriikidel paremini tagada piisavaid, jätkusuutlikke ja kindlaid pensione nii praegu kui ka tulevikus.

Käesolevas mõjuhinnangus järgitakse valge raamatu eeskuju ning põhitähelepanu pööratakse liikmesriikide ja põhiliste sidusrühmade saadavale ELi lisaväärtusele. Praeguses etapis ei saa otseselt hinnata kodanikele avalduvat mõju, kuivõrd see sõltub sellest, mil määral liikmesriigid ja sidusrühmad kasutatavad parendatud ELi tuge pensionide tagamist mõjutava poliitika ja tavade parandamiseks.

Käesolev mõjuhinnang ei välista edasiste mõjuhinnangute koostamist terviklikku paketti kuuluvate konkreetsete üksikmeetmete kohta, kui see valge raamatu järelmeetmena konkreetsetel juhtudel vajalikuks osutub.

Subsidiaarsuse analüüs

Pensionipoliitika on suures osas liikmesriikide vastutusel, kuid ELil on siin toetav roll.

Vastastikuste seoste kasvades võib ühe või mitme riigi läbikukkunud pensionipoliitika negatiivselt mõjutada euro stabiilsust ning ELi majanduslikku võimekust. Seda on praegune võlakriis ka näidanud. Lisaks sellele võib inimeste suurenevat liikuvust arvesse võttes ebaadekvaatne pensionipoliitika mõjutada otseselt teiste ELi riikide sotsiaalkindlustussüsteeme.

Selle tulemusena on pensionidest üha enam saamas ELi ühine probleem ning see on ka põhjuseks, miks Euroopa Ülemkogu kiitis 24. juunil heaks strateegia „Euroopa 2020” raames esitatud 2011. aasta riigispetsiifilised soovitused pensionide kohta.

Liikmesriikide suutlikkust neid soovitusi järgida mõjutab positiivselt ELi poliitika kõikides pensionidega seotud valdkondades. Euroopa Liit ei ole senini siiski suutnud oma pensionidega seotud meetmeid ja pädevusi koondada terviklikku, sidusasse ja kooskõlastatud raamistikku, mis keskenduks liikmesriikide toetamisele nende püüdlustes tagada kodanikele piisav, jätkusuutlik ja kindel pension. Kui raamistik hakkab valges raamatus kavandatud viisil toimima, aitaks see märkimisväärselt suurendada ELi toetuse lisaväärtust liikmesriikidele pensionide valdkonnas.

ELi algatuse eesmärgid

Rohelises raamatus ja muudes olulistes dokumentides esitatud analüüsi põhjal kirjeldatakse käesolevas mõjuhinnangus ELi tasandi pensionipoliitika ja -protsesside senist üpris killustatud arengut ning tõstetakse esile vajadust koostada terviklik ja integreeritud poliitikaraamistik ELi tulevaste pensionide tarbeks. See eesmärk leidis heakskiitu ka rohelise raamatu arutelude käigus, kus selgus, et sidusrühmad toetavad tugevalt rohelises raamatus esitatud innovatiivset terviklikku lähenemisviisi.

EL tunneb üha enam muret pensionide tagamisega seotud keskmise- ja pikemaajaliste raskuste ja pensionipoliitika võimaliku ebaõnnestumise pärast mõnes liikmesriigis ning seepärast tuleb välja töötada tõhusamad vahendid liikmesriikide poliitika toetamiseks.

Seepärast on ka pensione käsitleva valge raamatu üldeesmärk pakkuda liikmesriikidele tõhusat tuge nende püüdlustes piisavate, jätkusuutlike ja kindlate pensionide tagamiseks.

ELi poliitiliste suuniste koostamisel tuleb arvesse võtta kaht kõige võimsamat poliitilist vahendit liikmesriikide ees seisvate pensioniprobleemide lahendamisel: 1) tuleb saavutada suurem tasakaal töö- ja pensioniea vahel (ehk tõsta tegelikku pensioniiga) ja 2) suurendada erapensionisäästude panust pensionide piisavuse tagamisse. Lisaks sellele peab EL 3) tugevdama oma järelevalve- ja koordinatsioonivahendeid, töötades pensionisüsteemide finantsilise jätkusuutlikkuse järelevalve kõrval välja ka pensionide piisavuse kontrollimehhanismi (vt tabel 1).

Tabel 1: Eesmärgid ja poliitikavaldkonnad

Üldeesmärk || Konkreetsed eesmärgid ja poliitikavaldkonnad

Pakkuda liikmesriikidele tõhusamat tuge nende püüdlustes piisavate, jätkusuutlike ja kindlate pensionide tagamiseks rahvastiku vananemise ja riigieelarvepiirangute kontekstis. || 1. Toetada liikmesriike parema tasakaalu saavutamisel töö- ja pensioniaja kestuse vahel Poliitikavaldkonnad: Ø Pensionisüsteemi reform Ø Inimeste võime püsida kauem tööturul 2. Toetada liikmesriike nende püüdlustes parandada piisavust täiendavate[1] erapensionisäästude kaudu. Poliitikavaldkonnad: Ø Täiendavate erapensionide katvus ja kulutasuvus Ø Täiendavate erapensionisüsteemide kindlus Ø Lisapensionide[2] liikuvus 3. Tugevdada ELi järelevalve- ja koordinatsioonivahendeid pensionide valdkonnas Poliitikavaldkonnad: Ø Pensionide piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse koordineeritud järelevalve Ø Järjekindel poliitikakujundamine ELi tasandil

Need kolm on konkreetsed eesmärgid, millest igaüks haakub poliitikavaldkondadega, mis tuleb ühtsesse ELi tasandi raamistikku kokku tuua.

Parema tasakaalu saavutamiseks töö- ja pensioniea vahel tuleks ühendada pensionireform ja tööturumeetmed, mis toetavad inimeste suutlikkust kauem tööturul püsida. Selleks et parandada piisavust täiendavate erapensionisäästude abil, tuleks suurendada nii täiendavate erapensionide katvust ja kulutasuvust kui ka nende kindlust ja liikuvust. ELi järelevalve- ja koordineerimisvahendite parandamiseks tuleb korraldada pensionide piisavuse, kindluse ja jätkusuutlikkuse koordineeritud järelevalve ning tagada järjekindel poliitikakujundamine ELi tasandil.

Poliitikavalikud

Käesolevas mõjuhinnangus võrreldakse kolme võimalust, võttes seejuures täiel määral arvesse rohelise raamatuga seotud konsultatsioone ja pensionide tähtsust strateegia „Euroopa 2020” raames esitatud 2011. aasta riigikohastes soovitustes.

Esimene variant (status quo) oleks jätkata senisel viisil, nii et EL käsitleks pensionidega seotud küsimusi kitsalt ning konkreetsete juhtumite põhiselt. Puuduks ühine visioon sellest, kuidas tagada piisavad pensionid kogu liidus tervikuna.

ELi raamistik muutuks järk-järgult, kuid väljaspool strateegia „Euroopa 2020” reguleerivaid raame tehtaks vaid väheseid jõupingutusi asjakohaste eri poliitikavaldkondade integreerimiseks või selle raamistiku kohandamiseks liikmesriikide muutuvate vajadustega ajal kui pensionisüsteemid muutuvad. Kuigi strateegiasse „Euroopa 2020” lisataks koos riigieelarveküsimustega ka mõningaid tööhõive- ja pensionide minimaalse piisavusega seotud aspekte, ei käsitletaks neid seal ühtselt. Lisaks sellele käsitletaks erapensionide (mille tähtsus üldises pensionisüsteemis järjest suureneb) kindlust ja kulutasuvust jätkuvalt lahus üldistest piisavus- ja jätkusuutlikkusprobleemidest. Majanduspoliitika koordineerimisel käsitletaks pensione peamiselt riigieelarve seisukohast, põhitähelepanu pöörataks riiklike pensionidega seotud otsestele kuludele ning erapensionide maksuvabastustega seotud kaudsed kulud pälviksid palju vähem tähelepanu. Üksnes sotsiaalkaitsepoliitika koordineerimisel keskendutaks kõikidele pensionide piisavusega seotud aspektidele ning püütaks arvesse võtta eri pensioniliikide panust pensionisüsteemi. Jätkusuutlikkuse ja kindluse aspekt jääks siin siiski arutluse alt välja.

Teine variant (terviklik või integreeritud lähenemisviis) koosneb kahest allvariandist (IIa ja IIb), millest mõlemad esindavad terviklikku meetmepaketti. Oluline on märkida, et mõlemad paketid põhinevad terviklikul lähenemisel pensionidele, mis tähendab, et kõiki poliitikavaldkondi käsitletakse koos nii, et sünergiad on täiel määral ära kasutatud ning kompromissid tehakse tasakaalustatult. Mõlema allvariandi puhul on ühendatud suur hulk olemasolevaid ja uusi poliitilisi algatusi strateegilisse poliitikadokumenti (valge raamat), mille eesmärk on visandada ühtne nägemus piisavate, kindlate ja jätkusuutlike pensionide kohta ning koostada uus ELi raamistik selle tähtsa eesmärgi saavutamiseks lähematel aastatel.

Allvariandid on koostatud paralleelselt. Nende meetmepakettides on ühendatud seadusandlikud vahendid, poliitika koordineerimine ja finantsalgatused, mis tuleks käivitada aastatel 2012−2014.

- Erieesmärgi nr 1 (toetada liikmesriike nende püüdlustes saavutada parem tasakaal tööea ja pensionipõlve vahel) alla kuuluvas pensionisüsteemi reformi poliitikavaldkonnas püütakse mõlema variandi puhul tegeleda soolise võrdsuse küsimustega pensionide vallas, vähendada enneaegset pensionileminekut, hinnata liikmesriikide konkreetseid reformivajadusi ja edendada pensionireformi kooskõlas strateegia „Euroopa 2020” 2011. aasta pensionisoovitustega. Selliste algatuste poliitikavaldkonnas, mille eesmärk on toetada inimeste suutlikkust kauem tööturul püsida ning mis tuleks ühendada pensionisüsteemi reformiga, sisaldavad mõlemad variandid ettepanekuid meetmeteks, millega lõpetatakse kohustusliku pensioniea kehtestamine, edendatakse tervena vananemist töötades, kasutatakse ELi fonde töötamise võimaldamiseks vanemaealistele töötajatele, kohandatakse töökohti ja tööturgu pikema tööea vajadusteks ning luuakse võimalused pikemaks tööeluks, sh tööelu lõpetamiseks sobivad ametikohad.

- Erieesmärgi nr 2 (toetada liikmesriike nende püüdlustes parandada piisavust täiendavate erapensionisäästude kaudu) alla kuuluvas täiendavate erapensionide katvuse ja kulutasuvuse poliitikavaldkonnas tehakse mõlema variandi puhul ettepanek algatusteks, millega edendataks kulutasuvaid täiendavaid pensioniskeeme ja optimeeritaks maksukulude mõju erapensionsäästudele. Täiendavate erapensionide kindluse poliitikavaldkonnas pakutud algatuste eesmärk on suurendada tööandjapensioni skeemide kindlust, parandada kaitset pensioni rahastava tööandja maksejõuetuse korral, tõsta kolmanda samba pensionide kvaliteeti, tõhustada tarbijakaitset ning parandada tööandjapensioni kogumisskeemide kavandamist ja teostamist. Lisapensionide liikuvuse poliitikavaldkonnas pakutud meetmete eesmärk on vähendada lisapensioniõiguste piiriülese liikuvuse tõkkeid era- ja avalikus sektoris, parandada inimeste võimalusi oma eri pensioniõiguste väljaselgitamiseks, kõrvaldada pensionifondide ja elukindlustuse pakkujate piiriülese liikuvuse ja investeeringutega seotud maksutõkked ning suurendada ühest riigist teise liikuvate teadlaste tööandjapensioni õiguste piiriülest kindlust.

- Erieesmärgi nr 3 (tugevdada ELi järelevalve- ja koordineerimisvahendeid pensionide valdkonnas) alla kuuluvas pensionide piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse koordineeritud järelevalve poliitikavaldkonnas tehakse mõlema variandi puhul ettepanek algatusteks, millega koordineeritaks pensionide piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse järelevalvet ning tõstetaks piisavuse järelevalve kvaliteeti. ELi tasandil järjekindla poliitikakujundamise poliitikavaldkonnas pakutud meetmete eesmärk on tugevdada pensioneid mõjutava ELi poliitika järjekindlust ja integratsiooni ning kindlustada komisjoni pensionipoliitika täielik koordineerimine ja integratsioon ja ELis pensionide tagamisel tehtud edusammude terviklik järelevalve.

Kahe allvariandi erinevus seisneb selles, mil määral püütakse konkreetsetes meetmetes kasutada potentsiaalseid seadusandlikke volitusi ja mil määral toetutakse meetmetes sidusrühmade rohelisele raamatule antud vastustele. Allvariant IIa toetub otsesemalt konsultatsioonidele. Allvariandis IIb pannakse rohkem rõhku õiguslikult siduvatele vahenditele eesmärgiga suurendada toetust 2011. aasta riigipõhistele soovitustele. Mõlema allvariandi puhul ühendataks olemasolevad ELi meetmed terviklikku raamistikku ning lisataks mõned uued meetmed, millega toetatakse 2011. aasta riigipõhistes soovitustes esitatud rõhuasetust pensioniea tõstmisele ja selle sidumisele eluea pikenemisega.

Mõned allvariantide meetmed on identsed, allpool esitatud tabelis on esitatud nendevahelised erinevused.

Tabel 2. Allvariantide IIa ja IIb võrdlus

Erieesmärk nr 1: Toetada liikmesriike parema tasakaalu saavutamisel töö- ja pensioniea kestuse vahel

Pensionisüsteemi reform || Sooline võrdõiguslikkus pensionide valdkonnas

Esitada komisjoni soovitus, milles käsitletakse soolist võrdõiguslikkust pensioniea osas ning meeste ja naiste vahelist erinevust pensionide piisavuse osas || Ettepanek muuta 19. detsembri 1978. aasta direktiivi 79/7/EMÜ , et tagada naistele pensioniõigused meestega samas vanuses

Inimeste võime püsida kauem tööturul || Kohustusliku pensioniea kaotamine

Esitada komisjoni soovitus kohustusliku pensioniea ja muude tööea pikenemise takistuste kaotamise kohta || Ettepanek muuta direktiivi 2000/78/EÜ, et keelata tööalane diskrimineerimine eesmärgiga piirata kohustusliku pensioniea kasutamist

Anda vanemaealistele töötajatele võimalus püsida kauem tööturul

Julgustada liikmesriike kasutama Euroopa Sotsiaalfondi vahendeid meetmete toetuseks, millega antakse vanemaealistele töötajatele võimalus kauem töötada || Võtta ESFis kasutusele rangemad nõuded, kui liikmesriik ei järgi riigipõhiseid soovitusi meetmete kohta, millega antakse vanemaealistele töötajatele võimalus kauem töötada ega kasuta ESFi vahendeid sel eesmärgil

Erieesmärk nr 2: Toetada liikmesriike nende püüdlustes parandada piisavust täiendavate erapensionisäästude kaudu

Täiendavate erapensionisüsteemide kindlus || Parem kaitse pensioni rahastava tööandja maksejõetuse korral

Tagada maksejõuetust käsitleva direktiivi artikli 8 tõhusam jõustamine || Ettepanek muuta maksejõuetust käsitleva direktiivi artiklit 8, et tõhustada kaitset

Kolmanda samba pensionide kvaliteedi tõstmine ja tarbijakaitse tõhustamine

Kvaliteedi ja tarbijakaitse parandamine vabatahtlike koodeksite kaudu, sh kolmanda samba pensionitoodete ELi sertifitseerimine || Kvaliteedi ja tarbijakaitse parandamine siduvate standardite ja kolmanda samba pensionitoodete ELi sertifitseerimise kaudu

Lisapensionide liikuvus || Lisapensioniõiguste piiriülese ülekantavuse parandamine

Esitada ettepanek pensionide ülekantavust käsitleva direktiivi kohta, millega kehtestatakse pensioniõiguste omandamise ja säilitamise miinimumstandardid || Esitada ettepanek pensionide ülekantavust käsitleva direktiivi kohta, millega kehtestatakse pensioniõiguste ülekandmise, omandamise ja säilitamise miinimumstandardid

Parandada inimeste võimalusi saada ülevaade oma eri pensioniõigustest

Edendada ELi tasandil pensionide jälgimise süsteemi riiklike pensionide jälgimise süsteemide väljatöötamise kaudu || Töötada välja ELi tasandi pensionide jälgimise teenus, kasutades selleks riigihankeid ja seadusandlikke vahendeid

Erieesmärk nr 3: Tugevdada ELi järelevalve- ja koordineerimisvahendeid pensionide valdkonnas

Pensionide piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse koordineeritud järelevalve || Piisavuse järelevalve kvaliteedi tõstmine

Kasutada olemasolevaid protsesse ja näitajaid, et tõsta pensionide piisavuse ja tulemuslikkuse järelevalve kvaliteeti ning suurendada selle ulatust || Töötada välja ühised standardid pensionide piisavuse ja muude aspektide kohta, mida saaks kasutada riiklike /ELi tasandi eesmärkide seadmisel

Järjekindel poliitikakujundamine ELi tasandil || Tugevdada pensioneid mõjutava ELi poliitika järjekindlust ja integratsiooni

Tugevdada pensionifoorumi rolli ELi järjekindlas pensionipoliitikas || Asendada pensionifoorum uue Euroopa pensionifoorumiga, mis hõlmaks kõiki pensioniliike

Kindlustada ELis pensionide tagamisel tehtud edusammude terviklik järelevalve

Avaldada 2014. aastal üks aruanne pensionide piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse tagamisel tehtud edusammude kohta || Avaldada korrapäraselt aruandeid pensionide piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse tagamisel tehtud edusammude kohta

Kolmas variant on liikmesriikide pensionipoliitika üldine ühtlustamine, kuid seda ei ole sügavuti analüüsitud, sest see ei ole kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. Allvariant IIb sisaldab teatavaid elemente, mis sarnanevad ühtlustamisele valdkondades, mis on ELi õigusaktidega juba reguleeritud.

Mõju hindamine

Mõjuhinnangus ei hinnata üksikmeetmete mõju. Siin hinnatakse kavandatud meetmete mõju tervikuna, et anda üldhinnang võimalikule majanduslikule ja sotsiaalsele mõjule, mis kaasneb pensionipoliitika eri lähenemisviisidega ELi tasandil. Seadusandlikke meetmeid analüüsitakse vajaduse korral ükshaaval eraldi mõjuhinnangutes.

Pakutud võimaluste hindamine näitab, et keeruline on teha kindlaid järeldusi täpse majandusliku ja sotsiaalse mõju kohta, kuna see sõltub sellest, kuidas liikmesriigid uuele ELi poliitikaraamistikule vastavad.

Üldkokkuvõttes kaasneb II variandiga rohkem positiivset majanduslikku ja sotsiaalset mõju võrreldes senise olukorraga (I variant). Mõned peamised majandusmõjud oleksid ressursside tõhusam kasutamine ELi tasandil, töötajate suurem piiriülene liikuvus ja positiivne mõju ELi konkurentsivõimele. Lisaks sellele oleks II variandil positiivne mõju ettevõtlusele, sh väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, kuigi oodata oleks ka mõningaid ajutisi üleminekukulusid. Avaliku sektori kulusid saaks vähendada või neid optimeerida, kui võtta meetmeid erapensionide maksukulude kulutasuvuse suurendamiseks.

Sotsiaalsete mõjude osas aitaks pensionide parema piisavuse ja vaesusriski vähendamise saavutamisele kaasa see, kui pöörata rohkem tähelepanu piisavusele ja soolisele võrdõiguslikkusele, parandada ELi tasandi järelevalvet, võta meetmeid tööea pikendamiseks ja tõsta täiendavate erapensionide kvaliteeti, nagu nähakse ette II variandi puhul.

Kui allvariandi IIb seadusandlikud meetmed on edukalt rakendatud, on allvariandi IIb positiivne majanduslik ja sotsiaalne mõju tõenäoliselt suurem kui allvariandi IIa puhul. Kuid allvariandi IIb kohaselt kavandatud seadusandlike ettepanekute ettevalmistamine ja rakendamine on tõenäoliselt väga pikk ja keeruline protsess, mis eeldab palju suuremaid ressursse ELi ja liikmesriikide tasandil ning mis võib seetõttu vähendada mitmete sidusrühmade (sh liikmesriikide) toetust ELi meetmetele.

Hinnatud valikutega ei kaasne eeldatavasti mingit olulist otsest mõju keskkonnale ega kolmandatele riikidele.

Tabel 3. Peamiste sotsiaalsete ja majanduslike mõjude kokkuvõte

Poliitikavalik || Sotsiaalne mõju || Majanduslik mõju

I variant || Liiga vähe tähelepanu pensionide piisavusele ja vanemaealiste vaesusega seotud küsimustele Keskendumine pensioniea tõstmisele ilma meetmete võtmiseta pikema tööea toetuseks võib kaasa tuua negatiivsed sotsiaalsed mõjud (rohkem vanemaealisi töötajaid vajab sotsiaaltoetusi) Jätkuvalt pööratakse liiga vähe tähelepanu soopõhistele probleemidele Aeglus uute näitajate väljatöötamisel võib takistada ELi võimet pensionisüsteemi toimimist terviklikult hinnata || EL ei kasuta kättesaadavaid vahendeid parimal viisil (töö dubleerimine, eri struktuuride vaheline kehv koordineerimine) Kooskõlastatud lähenemisviisi puudumise tõttu võidakse välja töötada ebatõhusad ja killustatud meetmed, millega ei ole võimalik suurendada positiivset ega leevendada negatiivset majanduslikku mõju Vähene edu töötajate liikuvusega seotud takistuste kõrvaldamisel Nõrgeneb ELi võime reageerida kiiresti tulevikus esile kerkida võivatele sotsiaal-majanduslikele ja finantsprobleemidele ning väheneb suutlikkus nendega kohanduda

II variant || Allvariant IIa || Meetmetel tegeliku pensioniea tõstmiseks on positiivne mõju tööhõivele See võib suurendada vanemate inimeste pensionitulusid ning vähendada sotsiaalset isolatsiooni ja tõrjutust Rohkem tähelepanu soopõhistele küsimustele Pensionide piisavuse parem järelevalve Positiivne mõju põhiõigustele || Töötajate liikuvusega seotud takistuste kõrvaldamine aitab kaasa tööturu tõhusamale toimimisele, eriti kui arvesse võtta teatavate kutsealadega seotud eeldatavaid kitsaskohti tööturul Meetmetel tegeliku pensioniea tõstmiseks võib olla positiivne mõju riigieelarvele (suuremad tulud ja väiksemad kulud sotsiaaltoetustele), ELi konkurentsivõimele (suurenenud tööjõupakkumine) ja SKP kasvule Ressursside parem kasutamine ELi tasandil Positiivne mõju rahandussektorile Väiksemad üleminekulud ettevõtjate ja VKEde jaoks uue seadusandlusega kohanemisel Lisapensionide suurem kindlus Optimeeritakse maksukulude mõju erapensionisäästudele

Allvariant IIb || Kui on võimalik vältida liikmesriikide negatiivset reaktsiooni ELi suurema sekkumise suhtes, on selle variandi sotsiaalne mõju positiivsem kui allvariandi IIa puhul Võimalusel kanda tööandjapensioni õigused üle uude pensioniskeemi võib olla täiendav positiivne sotsiaalne mõju Suurem positiivne mõju põhiõigustele kui allvariandi IIa puhul || Suurem positiivne majanduslik mõju võrreldes allvariandiga IIa, kui kavandatud meetmeid edukalt ja õigeaegselt rakendatakse Siiski on oht, et liikmesriigid on pakutud lahenduste vastu ning see nõrgestab paketi üldist tõhusust ja vähendab positiivset majanduslikku mõju Maksujõuetust käsitleva direktiivi kohase kaitse suurenemisega ja pensioniõiguste ülekantavusega võivad kaasneda suuremad kulutused ettevõtjate ja VKEde jaoks

Poliitikavalikute võrdlus

Mõjuhinnangus võrreldi esmalt I ja II varianti ning jõuti järeldusele, et eelistada tuleks II varianti.

Esimene variant ei täida piisavalt eesmärki toetada liikmesriike tõhusamalt nende püüdlustes piisavate, jätkusuutlike ja kindlate pensionide tagamisel. I variant ei vasta vajadusele käsitleda pensionipoliitikat terviklikult, nagu on ette nähtud majanduspoliitika komitee ja sotsiaalkaitsekomitee ühises aruandes pensionide kohta ning nõukogu järeldustes. Eelkõige esineb seal puudusi nõukogu poolt rõhutatud vajaduse osas võtta arvesse tööturgude, sotsiaalkaitsesüsteemide ja finantsturupoliitika vahelisi seoseid, reformi edusammude analüüsi, kriisi mõjusid ning esilekerkinud probleeme. Lisaks ei vasta see variant sidusrühmade ootustele, kes avaldasid rohelisele raamatule antud vastustes tugevat toetust terviklikule lähenemisviisile pensionide suhtes.

Kolmas variant ei tundu käesoleval hetkel realistlikuna.

Mõjuhinnangus tehakse järeldus, et teise variandi puhul tuleks eelistada allvarianti IIa. Allvariandi IIa meetmete puhul on tõenäolisem, et saavutatakse kavandatud üldmõju ja sidusrühmade laialdane toetus, kui allvariandi IIb puhul. Et mitmete meetmete puhul on vajalik sidusrühmade koostöö, on sellel suur tähtsus poliitika elluviimisel.

Kuigi mõningaid allvariandi IIb meetmeid võib pidada tõhusamaks seetõttu, et kasutatakse rohkem õigusakte, avaldub see positiivne mõju üksnes juhul, kui õigusaktide osas saavutatakse kokkulepe ning nad rakendatakse mõistliku aja jooksul. Arvestades liikmesriikide olukorra suurt erinevust ning asjaolu, et EL saab õiguslikult reguleerida ainult väheseid vajalikest valdkondadest, on selge, et allvariandis IIb kavandatud täiendavate ELi õigusaktide väärtus on piiratud. Selleks et tähtaegadest kinni pidada ning liikmesriikide olukorda paremini arvesse võtta, oleks parem jätta meeste ja naiste pensioniea ja kohustusliku pensioniea reguleerimine riiklike pensionireformide ülesandeks, kuid pakkuda selleks nn pehmete meetmete kaudu võimalikult palju juhiseid ja toetust.

Allvariandis IIa käsitletakse tuvastatud probleeme seevastu proportsionaalselt mitmete ELi poliitikavahendite (õigusaktid ja nn pehmed meetmed) abil ning seega edendatakse tihedat partnerlust ELi, liikmesriikide ja muude sidusrühmade vahel, pakkudes juhiseid ja toetust reformide elluviimiseks piisavate, jätkusuutlike ja kindlate pensionide nimel.

Järelevalve ja hindamine

Mõjuhinnangus esitatakse järelevalvemehhanismid eelistatud paketi rakendamise jälgimiseks. Need sisaldavad nii 2012. aastal algavat ranget ja korrapärast järelevalvet riiklike pensionisüsteemide toimimise üle, mis tugineb avatud koordinatsiooni meetodi jaoks väljatöötatud vahenditel (ühisnäitajad ja kindel aruandlusstruktuur) kui ka korrapärast järelevalvet ELi lähenemise terviklikkuse üle, mida teostavad pensioneid käsitlev volinike töörühm ja talitustevaheline pensionideteemaline töörühm. Valge raamatu rakendamist hinnatakse aruandes pensionide piisavuse, jätkusuutlikkuse ja kindluse tagamisel tehtud edusammude kohta, mis avaldatakse 2014. aastal.

[1] Termin „täiendavad erapensionisäästud” osutab nii 2. kui ka 3. pensionisambale ehk et siia kuuluvad nii tööandjapensionid kui ka individuaalsed pensionisäästulepingud.

[2] Terminiga „lisapension” tähistatakse ELis tööandjapensionit.