[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 11.1.2008

KOM(2007) 873 lõplik

2007/0299 (COD)

Ettepanek

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamise kohta (kodifitseeritud versioon)

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. Kodanike Euroopa jaoks peab komisjon oluliseks ühenduse õigust lihtsustada ja selgemaks muuta, nii et see oleks kodanikule loetavam ja kättesaadavam; see annab kodanikule parema võimaluse talle antud õigusi kasutada.

Seda eesmärki ei ole võimalik saavutada, kuni arvukad sätted, mida on korduvalt ja sageli oluliselt muudetud, asuvad laiali, osad esialgses õigusaktis ja osad muutvates õigusaktides. Nii tuleb kehtiva õiguse kindlakstegemiseks uurida ja võrrelda suurt hulka õigusakte.

Muudetud õigusaktide kodifitseerimine on seega oluline ühenduse õiguse selguse ja loetavuse saavutamiseks.

2. 1. aprillil 1987. aastal otsustas[1] komisjon anda oma talitustele ülesande kodifitseerida kõik õigusaktid hiljemalt kümnenda muudatuse järel. Komisjon rõhutas, et see on minimaalne nõue ning et ühenduse õiguse arusaadavuse ja selguse jaoks tuleks talitustel püüda nende vastutusalas olevaid tekste kodifitseerida veel tihedamini.

3. Seda kinnitati Edinburghi Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldustega detsembris 1992[2], rõhutades kodifitseerimise tähtsust, mis annab õiguskindlust konkreetsel ajahetkel asjas kohaldamisele kuuluva õiguse osas.

Kodifitseerides tuleb täpselt järgida ühenduse tavapärast seadusloomemenetlust.

Kuna kodifitseeritavatesse õigusaktidesse ei või teha sisulisi muudatusi, otsustasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon 20. detsembri 1994. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes, et kodifitseeritavate õigusaktide kiiremaks vastuvõtmiseks võib kasutada kiirendatud menetlust.

4. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kodifitseerida nõukogu 15. märtsi 1993. aasta direktiiv 93/7/EMÜ liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamise kohta[3]. Uus direktiiv asendab sellesse inkorporeeritud õigusaktid[4]; käesolevas ettepanekus on säilitatud kodifitseeritud õigusaktide sisu ja nende kokkupanemisel on tehtud ainult kodifitseerimiseks vajalikud vormilised muudatused .

5. Kodifitseerimise ettepanek on koostatud direktiivi 93/7/EMÜ ja selle muutmisaktide eelneva konsolideerimise alusel kõikides ametlikes keeltes, mis on teostatud Euroopa Ühenduste Ametlike Väljaannete talituse poolt andmetöötluse abil. Juhul kui artiklitele on antud uued numbrid, siis vastavus vanade ja uute numbrite vahel on näidatud tabelis, mis on kodifitseeritud direktiivi III lisas.

ê 93/7/EMÜ (kohandatud) (adapted)

2007/0299 (COD)

Ettepanek

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit Ö 95 Õ,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust1,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras2,

ning arvestades järgmist:

ê

(1) Nõukogu 15. märtsi 1993. aasta direktiivi 93/7/EMÜ liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamise kohta3 on korduvalt oluliselt muudetud4. Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks kõnealune direktiiv kodifitseerida.

ê 93/7/EMÜ põhjendus 2 (kohandatud)

(2) Asutamislepingu artikli 30 piires ja tingimuste kohaselt Ö säilitatakse Õ liikmesriikidel õigus määratleda oma rahvuslikud rikkused ja võtta nende kaitsmiseks vajalikke meetmeid.

ê 93/7/EMÜ põhjendus 3 (kohandatud)

(3) Tuleks Ö säilitada Õ meetmed, mis võimaldaksid liikmesriikidel kindlustada, et tagastatakse lepingu artikli 30 kohaselt rahvuslikuks rikkuseks peetavad kultuuriväärtused, mis on nende territooriumilt välja viidud eespool nimetatud siseriiklikke meetmeid või [nõukogu 9. detsembri 1992. aasta] määruse [(EMÜ) nr 3911/92] (kultuuriväärtuste ekspordi kohta)[5] sätteid rikkudes. meetmete rakendamine peaks olema võimalikult lihtne ja tõhus. Et hõlbustada tagastamisel tehtavat koostööd, peaks meetmete reguleerimisala piirduma kultuuriväärtuste ühistesse kategooriatesse kuuluvate esemetega. Käesoleva direktiivi I lisa eesmärk ei ole määratleda nimetatud artikli 30 tähenduses „rahvuslike rikkuste” hulka kuuluvaid esemeid, vaid määrata kindlaks esemete kategooriad, mida võib selliselt klassifitseerida ja mille suhtes seega kohaldatakse käesoleva direktiiviga kehtestatavat tagastamiskorda.

ê 93/7/EMÜ põhjendus 4

(4) Käesoleva direktiivi reguleerimisalasse peaksid kuuluma ka nimetatud ühistest kategooriatest väljajäävad rahvuslikuks rikkuseks peetavad kultuuriväärtused, mis on riiklike kogude või vaimulike asutuste varade lahutamatud osad.

ê 93/7/EMÜ põhjendus 5 (kohandatud)

(5) Rahvuslike rikkuste valdkonnas tuleks Ö säilitada Õ liikmesriikide vahel halduskoostöö, mis oleks tihedalt seotud nende koostööga varastatud kunstiteoste alal ja seisneks eelkõige rahvuslike rikkuste hulka ja riiklikesse kogudesse kuuluvate kaotatud, varastatud või ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste registreerimises Interpoli ja muude samasuguseid nimekirju koostavate pädevate organite juures.

ê 93/7/EMÜ põhjendus 6 (kohandatud)

(6) Käesoleva direktiiviga Ö ette nähtud Õ kord on sellealase liikmesriikidevahelise koostöö Ö sisse viimine Õ siseturu raames. Eesmärk on asjaomaste siseriiklike õigusaktide vastastikune tunnustamine. Tuleks sätestada eelkõige see, et komisjoni abistab nõuandekomitee.

ê 93/7/EMÜ põhjendus 7 (kohandatud)

(7) Määrusega [(EMÜ) nr 3911/92] ja käesoleva direktiiviga kehtestatakse ühenduse süsteem liikmesriikide kultuuriväärtuste kaitsmiseks.

ê

(8) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega,

ê 93/7/EMÜ

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. Kultuuriväärtus – ese, mis:

a) on enne või pärast ebaseaduslikku väljaviimist liikmesriigi territooriumilt klassifitseeritud siseriiklike õigusaktide või haldusmenetluse kohaselt „kunstilise, ajaloolise või arheoloogilise väärtusega rahvusliku rikkusena” asutamislepingu artikli 30 tähenduses,

ja

b) mis kuulub ühte I lisas loetletud kategooriatest või ei kuulu ühtegi neist kategooriatest, kuid on järgmiste varade lahutamatu osa:

i. muuseumide, arhiivide või raamatukogude säilituskogude nimistus loetletud riiklikud kogud.

ii. vaimulike asutuste varad.

2. Riiklik kogu - kogu, mis kuulub liikmesriigile, liikmesriigi kohalikule või piirkondlikule ametiasutusele või liikmesriigi territooriumil asuvale ja kõnealuse liikmesriigi õigusaktide tähenduses riiklikule institutsioonile, mis kuulub liikmesriigile või kohalikule või piirkondlikule ametiasutusele või kui need seda märkimisväärselt rahastavad.

3. Liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud :

a) väljaviimine liikmesriigi territooriumilt, rikkudes kõnealuse liikmesriigi eeskirju rahvuslike rikkuste kaitse kohta või määruse [(EMÜ) nr 3911/92] sätteid

või

b) tagastamata jätmine pärast ajutise seadusliku väljaviimise tähtaega või sellise ajutise väljaviimise muu tingimuse rikkumine.

4. Taotluse esitanud liikmesriik – liikmesriik, kelle territooriumilt kultuuriväärtus on ebaseaduslikult välja viidud.

5. Taotluse saanud liikmesriik – liikmesriik, kelle territooriumil asub teise liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtus.

6. Tagastamine – kultuuriväärtuse tegelik tagastamine taotluse esitanud liikmesriigi territooriumile.

7. Omanik – isik, kelle valduses on kultuuriväärtus tema enda nimel.

8. Valdaja – isik, kelle valduses on kultuuriväärtus kolmandate isikute nimel.

Artikkel 2

Liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtused tagastatakse käesolevas direktiivis sätestatud korras ja tingimustel.

Artikkel 3

Iga liikmesriik määrab ametisse ühe või mitu keskasutust, kes hakkavad tegelema käesolevas direktiivis ettenähtud ülesannetega.

Liikmesriigid teatavad komisjonile kõik käesoleva artikli kohaselt ametisse määratud keskasutused.

Komisjon avaldab nende keskasutuste nimekirja ja kõik selles tehtavad muudatused Euroopa Liidu Teataja C-seerias.

Artikkel 4

Liikmesriikide keskasutused teevad koostööd ja konsulteerivad liikmesriikide pädevate siseriiklike ametiasutustega. Pädevad siseriiklikud asutused tegelevad eelkõige järgmiste küsimustega:

1) otsivad taotleva liikmesriigi taotluse peale üles asjaomasest liikmesriigist ebaseaduslikult väljaviidud konkreetse kultuuriväärtuse ja teevad kindlaks selle omaniku ja/või valdaja. Taotluses tuleb esitada kogu selliseks otsimiseks vajalik teave, eelkõige viited kultuuriväärtuse tegelikule või oletatavale asukohale;

2) kui nende riigi territooriumilt leitakse kultuuriväärtus ja on põhjust oletada, et see on ebaseaduslikult välja viidud mõne teise liikmesriigi territooriumilt, teatavad nad sellest asjaomastele liikmesriikidele;

3) võimaldavad taotluse esitanud liikmesriigi pädevatel asutustel kontrollida, kas kõnealuse eseme puhul on tegemist kultuuriväärtusega, tingimusel et kontrollimine toimub kahe kuu jooksul pärast lõikes 2 nimetatud teatamist. Kui seda nimetatud aja jooksul ei tehta, ei kohaldata punkte 4 ja 5;

4) võtavad koostöös asjaomase liikmesriigiga kõik vajalikud meetmed kultuuriväärtuse füüsiliseks säilitamiseks;

5) välistavad vajalike ajutiste meetmetega kõik püüded tagastamisest kõrvale hoida;

6) tegutsevad tagastamise puhul vahendajana omaniku ja/või valdaja ning taotluse esitanud liikmesriigi vahel. Sellel eesmärgil võivad taotluse saanud liikmesriigi pädevad asutused kõigepealt, ilma et see piiraks artikli 5 kohaldamist, aidata kaasa vahekohtumenetluse rakendamisele vastavalt taotluse saanud liikmesriigi siseriiklikele õigusaktidele ja tingimusel, et taotluse esitanud riik ja omanik või valdaja annavad selleks oma ametliku nõusoleku.

Artikkel 5

Taotluse esitanud liikmesriik võib algatada taotluse saanud liikmesriigi pädevas kohtus kohtuasja omaniku vastu või, kui see ei ole võimalik, valdaja vastu, et kindlustada oma territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuse tagastamine.

Kohtuasja saab algatada ainult juhul, kui selleks esitatavale dokumendile lisatakse:

a) dokument, milles kirjeldatakse taotluses käsitletavat eset ja sedastatakse, et tegemist on kultuuriväärtusega;

b) taotluse esitanud liikmesriigi pädevate asutuste kinnitus selle kohta, et kultuuriväärtus on nende territooriumilt välja viidud ebaseaduslikult.

Artikkel 6

Taotluse esitanud liikmesriigi keskasutus teatab taotluse saanud liikmesriigi keskasutusele viivitamatult, kui on algatatud kohtuasi, et kindlustada kõnealuse eseme tagastamine.

Taotluse saanud liikmesriigi keskasutus teatab sellest viivitamatult teiste liikmesriikide keskasutustele.

Artikkel 7

1. Liikmesriigid näevad oma õigusaktidega ette, et käesolevas direktiivis sätestatud tagastamisnõude võib esitada kuni ühe aasta jooksul pärast seda, kui taotluse esitanud liikmesriik on saanud teada kultuuriväärtuse asukoha ja selle omaniku või valdaja.

Sellist nõuet ei saa esitada, kui kultuuriväärtuse ebaseaduslikust väljaviimisest taotluse esitanud liikmesriigi territooriumilt on möödunud rohkem kui 30 aastat. Artikli 1 punktis 1 nimetatud riiklikesse kogudesse kuuluvate kultuuriväärtuste ja liikmesriikides asuvate vaimulike asutuste varade puhul, mille suhtes kohaldatakse siseriiklike õigusaktidega erikaitsekorda, võib tagastamisnõude esitada 75 aasta jooksul, välja arvatud liikmesriikides, kus kohtuasjade algatamise suhtes ei kohaldata aegumistähtaega, või juhul, kui liikmesriikidevaheliste kahepoolsete lepingutega on ette nähtud 75 aastast pikem tähtaeg.

2. Tagastamisnõuet ei saa esitada, kui väljaviimine taotluse esitanud liikmesriigi territooriumilt ei ole nõude esitamise ajal enam ebaseaduslik.

ê 93/7/EMÜ (kohandatud)

Artikkel 8

Kui artiklites 7 ja 13 ei ole sätestatud teisiti, otsustab pädev kohus kõnealuse kultuuriväärtuse tagastamise, kui selgub, et tegemist on kultuuriväärtusega ja see on asjaomase riigi territooriumilt välja viidud ebaseaduslikult.

ê 93/7/EMÜ

Artikkel 9

Kui kultuuriväärtus on otsustatud tagastada, määrab taotluse saanud liikmesriigi pädev kohus kultuuriväärtuse omanikule hüvituse, mida ta peab asjaolude korral õiglaseks, kui nimetatud kohus on veendunud, et omanik oli kõnealust kultuuriväärtust omandades nõuetekohaselt hoolikas ja tähelepanelik.

Tõendamiskohustuse suhtes kohaldatakse taotluse saanud liikmesriigi õigusakte.

Annetuse või pärandi puhul ei ole omanik soodsamas olukorras kui isik, kellelt ta kultuuriväärtuse sellisel teel sai.

Kultuuriväärtuse tagastamise korral maksab sellist hüvitust taotluse esitanud liikmesriik.

Artikkel 10

Kultuuriväärtuse tagastamisotsuse elluviimisega seotud kulud kannab taotluse esitanud liikmesriik. Sama kehtib ka artikli 4 punktis 4 nimetatud meetmetega seotud kulude puhul.

Artikkel 11

Vastavalt artiklites 9 ja 10 nimetatud õiglase hüvituse ja kulude tasumine ei piira taotluse esitanud liikmesriigi õigust võtta meetmeid asjaomaste summade tagasinõudmiseks isikutelt, kes vastutavad kultuuriväärtuse ebaseadusliku väljaviimise eest kõnealuse riigi territooriumilt.

Artikkel 12

Pärast tagastamist kohaldatakse kultuuriväärtuse omandiõiguse suhtes taotluse esitanud liikmesriigi õigusakte.

Artikkel 13

Käesolevat direktiivi kohaldatakse ainult nende kultuuriväärtuste suhtes, mis on liikmesriigi territooriumilt ebaseaduslikult välja viidud 1. jaanuaril 1993 või hiljem.

Artikkel 14

1. Iga liikmesriik võib laiendada kultuuriväärtuste tagastamiskohustust ka I lisas nimetamata kultuuriväärtuste kategooriatele.

2. Iga liikmesriik võib kohaldada käesolevas direktiivis sätestatud korda taotluste suhtes, mis esitatakse enne 1. jaanuari 1993 liikmesriikide territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamiseks.

Artikkel 15

Käesolev direktiiv ei piira võimalikke tsiviil- või kriminaalasjade menetlemist, mida võib liikmesriikide seaduste põhjal algatada taotluse esitanud liikmesriik ja/või varastatud kultuuriväärtuse omanik.

ê 93/7/EMÜ (kohandatud)

Artikkel 16

1. Liikmesriigid saadavad komisjonile iga kolme aasta järel aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.

2. Iga kolme aasta järel esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.

4. Nõukogu vaatab komisjoni ettepanekul iga kolme aasta järel läbi määruse I lisas märgitud summad, ja kui see on vajalik, ajakohastab neid ühenduse majandus- ja rahandusnäitajate alusel.

ê 93/7/EMÜ

Artikkel 17

Komisjoni abistab määruse [(EMÜ) nr 3911/92] artikli 8 alusel loodud komitee.

Komitee uurib kõiki käesoleva direktiivi I lisa kohaldamisega seotud küsimusi, mis eesistuja on talle esitanud kas oma algatusel või liikmesriigi esindaja taotluse korral.

ê 93/7/EMÜ (kohandatud)

Artikkel 18

Liikmesriigid Ö informeerivad komisjoni Õ käesoleva direktiivi järgimiseks vajalike õigusnormide Ö vastu võtmisest Õ.

ê 93/7/EMÜ

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

ê

Artikkel 19

Direktiiv 93/7/EMÜ, mida on muudetud II lisa A osas loetletud direktiividega tunnistatakse kehtetuks; see ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud II lisa B osas esitatud direktiivide ülevõtmise tähtaegadega.

Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiivile käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile kooskõlas III lisas esitatud vastavustabeliga.

Artikkel 20

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

ê 93/7/EMÜ

Artikkel 21

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

ê 93/7/EMÜ

I LISA

Artikli 1 punkti 1 alapunkti b) nimetatud kategooriad, millesse peavad asutamislepingu artikli 30 tähenduses „rahvuslikuks rikkuseks” peetavad esemed kuuluma, et nende suhtes saaks kohaldada käes-olevas direktiivis sätestatud tagastamist

A. 1. Rohkem kui 100 aastat vanad arheoloogilise väärtusega esemed, mis pärinevad:

- maapealsete või veealuste arheoloogiliste kaevamiste või leidude hulgast,

- arheoloogilistest asulakohtadest,

- arheoloogilistest kollektsioonidest.

2. Rohkem kui 100 aastat vanad kunsti-, ajaloo- või religioosse mälestise elemendid, mis moodustavad mälestise olulise osa, aga on sellest eraldatud.

ê 96/100/EÜ art 1 punkt 1 alapunkt a

3. Kategooriatesse 4 ja 5 mittekuuluvad täielikult käsitsi teostatud joonistused ja maalid mis tahes materjalil ja mis tahes materjalist1

ê 96/100/EÜ art 1 punkt 1 alapunkt b

4. Täielikult käsitsi teostatud vesivärvi-, guaši- ja pastellitehnikas teosed mis tahes materjalil1

ê 96/100/EÜ art 1 punkt 1 alapunkt c

5. Mis tahes materjalist täielikult käsitsi teostatud mosaiigid, mis ei kuulu 1. ega 2. kategooriasse, ja täielikult käsitsi teostatud joonistused mis tahes materjalist ja mis tahes materjalil1

ê 93/7/EMÜ

6. Gravüüride, estampide, serigraafiate ja litograafiate originaalid koos vastavate trükiplaatidega ning originaalplakatid1.

7. Originaalskulptuurid ning originaalteosega1 samal viisil valmistatud koopiad, mis ei kuulu 1. kategooriasse.

8. Fotod, filmid ja nende negatiivid1.

9. Inkunaablid ja käsikirjad, sealhulgas maakaardid ning partituurid, üksikult või kollektsioonidena1.

10. Rohkem kui 100 aastat vanad raamatud, üksikult või kollektsioonidena.

11. Rohkem kui 200 aastat vanad trükitud maakaardid.

12. Rohkem kui 50 aastat vanad mis tahes liiki või mis tahes vormis arhiivid ning nende arhivaalid.

13. a) Zooloogia-, botaanika-, mineraloogia- või anatoomiakollektsioonide kollektsioonid2 ja kollektsiooniobjektid.

b) Ajaloo, paleontoloogia, etnograafia või numismaatika valdkonna kollektsioonid2.

14. Rohkem kui 75 aastat vanad transpordivahendid.

15. Kategooriates A.1–A.14 nimetamata antiikesemed, mis on rohkem kui 50 aastat vanad.

Käesolevat direktiivi kohaldatakse kategooriatesse A.1–A.15 kuuluvate kultuuriväärtuste suhtes ainult siis, kui nende väärtus vastab punktis B esitatud väärtuslävele või ületab selle.

B. Teatavate punktis A esitatud kategooriate suhtes kohaldatavad väärtusläved (eurodes)

ê 2001/38/EÜ art 1 punkt 1

VÄÄRTUS:

mis tahes väärtus

ê 93/7/EMÜ

- 1 (Arheoloogilise väärtusega esemed)

- 2 (Mälestistest eraldatud osad)

- 9 (Inkunaablid ja käsikirjad)

- 12 (Arhiivid)

15 000

- 5 (Mosaiigid ja joonistused)

- 6 (Gravüürid)

- 8 (Fotod)

- 11 (Trükitud maakaardid)

ê 96/100/EÜ art 1 punkt 2

30 000

- 4 (Vesivärvi-, guaši- ja pastellitehnikas teosed)

ê 93/7/EMÜ

50 000

- 7 (Skulptuurid)

- 10 (Raamatud)

- 13 (Kollektsioonid)

- 14 (Transpordivahendid)

- 15 (Kõik muud esemed)

150 000

- 3 (Pildid)

Hinnang selle kohta, kas rahalise väärtusega seotud tingimused on täidetud või mitte, tuleb anda tagastamistaotluse esitamisel. Rahaline väärtus on eseme väärtus taotluse saanud liikmesriigis.

ê 2001/38/EÜ art 1 punkt 2 (kohandatud)

Liikmesriikides, kus ei kasutata eurot omavääringuna, konverteeritakse Ö käesolevas Õ lisas esitatud väärtused eurodes omavääringusse ja neid väljendatakse omavääringus 31. detsembril 2001 Euroopa Liidu Teataja s avaldatud vahetuskursi alusel. Eurole vastav omavääringu väärtus vaadatakse läbi iga kahe aasta järel alates 31. detsembrist 2001. Eurole vastavate omavääringu väärtuste arvutamisel võetakse aluseks eurodes väljendatud omavääringute keskmine päevakurss 24 kuu pikkuse ajavahemiku jooksul, mis lõpeb 31. detsembril toimuvale läbivaatamisele eelneva augustikuu viimasel päeval. Üldiselt vaatab kultuuriväärtuste nõuandekomitee komisjoni ettepanekul sellise arvutamismeetodi läbi iga kahe aasta järel pärast selle esmakordset avaldamist. Pärast läbivaatamist avaldatakse eurodes väljendatud väärtused ja eurole vastavad omavääringu väärtused perioodiliselt Euroopa Liidu Teataja s läbivaatamise jõustumise kuupäevale eelneva novembrikuu esimestel päevadel.

___________

é

II LISA

A osa

Kehtetuks tunnistatud direktiiv koos muudatustega(artikkel 19)

Nõukogu direktiiv 93/7/EMÜ | (EÜT L 74, 27.3.1993, lk 74) |

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 96/100/EÜ | (EÜT L 60, 1.3.1997, lk 59) |

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/38/EÜ | (EÜT L 187, 10.7.2001, lk 43) |

B osa

Siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtajad (artikkel 19)

Direktiiv | ülevõtmise tähtaeg |

Direktiiv 93/7/EMÜ | 15.12.19931 |

Direktiiv 96/100/EÜ | 1.9.1997 |

Direktiiv 2001/38/EÜ | 31.12.2001 |

_____________

III LISA

Vastavustabel

Direktiiv 93/7/EMÜ | Käesolev direktiiv |

Artikkel 1 punkt 1 esimene taane | Artikkel 1 punkt 1 alapunkt a) |

Artikkel 1 punkt 1 teine taane | Artikkel 1 punkt 1 alapunkt b) |

Artikkel 1 punkt 1 teine taane esimene alltaane | Artikkel 1 punkt 1 alapunkt b alapunkt i |

Artikkel 1 punkt 1 teine taane esimene alltaane, esimene lõik | Artikkel 1 punkt 2 |

Artikkel 1 punkt 1 teine taane teine alltaane | Artikkel 1 punkt 1 alapunkt b alapunkt ii |

Artikkel 1 punkt 2 esimene taane | Artikkel 1 punkt 3 alapunkt a) |

Artikkel 1 punkt 2 teine taane | Artikkel 1 punkt 3 alapunkt b) |

Artikkel 1 punktid 3 kuni 7 | Artikkel 1 punktid 4 kuni 8 |

Artiklid 2 kuni 4 | Artiklid 2 kuni 4 |

Artikkel 5 esimene lõik | Artikkel 5 esimene lõik |

Artikkel 5 teine lõik esimene taane | Artikkel 5 teine lõik punkt a) |

Artikkel 5 teine lõik teine lõik | Artikkel 5 teine lõik punkt b) |

Artiklid 6 kuni 15 | Artiklid 6 kuni 15 |

Artikkel 16 lõiked 1 ja 2 | Artikkel 16 lõiked 1 ja 2 |

Artikkel 16 lõige 3 | _______ |

Artikkel 16 lõige 4 | Artikkel 16 lõige 3 |

Artiklid 17 ja 18 | Artiklid 17 ja 18 |

Artikkel 19 | Artikkel 21 |

_______ | Artikkel 19 |

_______ | Artikkel 20 |

Lisa A osa punktid 1 kuni 3 | I lisa A osa punktid 1 kuni 3 |

Lisa A osa punkt 3A | I lisa A osa punkt 4 |

Lisa A osa punktid 4 kuni 14 | I lisa A osa punktid 5 kuni 15 |

Lisa B osa | I lisa B osa |

______ | II lisa |

______ | III lisa |

_____________

[1] KOM(87) 868 PV.

[2] Vt järelduste A osa 3. lisa.

[3] Teostatud vastavalt komisjoni teatisele Euroopa Parlamendile ja nõukogule - acquis communautaire ’i kodifitseerimisest KOM(2001) 645 lõplik.

[4] Vt käesoleva ettepaneku II lisa A osa.

1 ELT C , , lk .

2 ELT C , , lk .

3 EÜT L 74, 27.3.1993, lk 74. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/38/EÜ (EÜT L 187, 10.7.2001, lk 43).

4 Vt II lisa A osa.

[5] EÜT L 395, 31.12.1992, lk 1. Ö Määrust on viimati muudetud nõukogu määruseg (EÜ) nr 806/2003, (ELT L 122, 16.5.2003, lk 1). Õ

1 Mis on rohkem kui 50 aastat vanad ning ei kuulu nende loojatele.

2 Nagu on määratletud Euroopa Kohtu otsuses kohtuasjas 252/84: „Ühise tollitariifistiku rubriigi nr 99.05 tähenduses peetakse kollektsioneeritavateks esemeteks neid esemeid, mis vastavad kollektsiooni võtmiseks nõutavatele tingimustele, see tähendab, et esemed on suhteliselt haruldased, neid üldiselt ei kasutata nende algsel otstarbel, nendega sooritatakse eritehinguid väljaspool tavakauplemist samasuguste tarbeesemetega ning need on väga väärtuslikud.”

1 Ülevõtmise tähtaeg Belgiale, Saksamaa Liitvabariigile ja Madalmaadele oli 15. märts 1994.