EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOON,  
17. aprill 2013,  
kontrollikoja eriaruannete kohta komisjoni 2011. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise 
kontekstis  
EUROOPA PARLAMENT,  
— võttes arvesse Euroopa Liidu 2011. eelarveaasta üldeelarvet (  1 ), 
— võttes arvesse Euroopa Liidu 2011. aasta konsolideeritud raamatupidamise aastaaruannet (COM(2012) 
436 – C7-0224/2012) (  2 ), 
— võttes arvesse Euroopa Kontrollikoja aastaaruannet eelarveaasta 2011 eelarve täitmise kohta koos 
institutsioonide vastustega (  3 ) ja kontrollikoja eriaruandeid,  
— võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 kohaselt 2011. aasta kohta koostatud 
kontrollikoja kinnitavat avaldust, (  4 ) mis kinnitab raamatupidamiskontode usaldatavust ja nende aluseks 
olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust,  
— võttes arvesse oma 17. aprilli 2013. aasta otsust Euroopa Liidu 2011. aasta üldeelarve (III jagu – 
Komisjon) täitmisele heakskiidu andmise kohta (  5 ) ning oma resolutsiooni tähelepanekutega, mis on 
kõnealuse otsuse lahutamatu osa,  
— võttes arvesse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 teisele lõigule koostatud 
kontrollikoja eriaruandeid,  
— võttes arvesse nõukogu 12. veebruari 2013. aasta soovitust komisjoni tegevusele heakskiidu andmise 
kohta Euroopa Liidu 2011. aasta üldeelarve täitmisel (05752/2013 – C7-0038/2013),  
— võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikleid 317, 318 ja 319 ning Euratomi asutamislepingu 
artiklit 106a,  
— võttes arvesse nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb 
Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust), (  6 ) eriti selle artikleid 55, 145, 146 
ja 147,  
— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrust (EL, Euratom) nr 
966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega 
tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002), (  7 ) eriti selle artikleid 62, 
164, 165 ja 166,  
— võttes arvesse kodukorra artiklit 76 ja VI lisa,  
— võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni raportit (A7-0096/2013),  
A. arvestades, et Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõike 1 kohaselt täidab komisjon eelarvet ja haldab 
programme ning teeb seda vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 317 koostöös liikmesrii ­
kidega omal vastutusel ning võttes arvesse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid;  
B. arvestades, et kontrollikoja eriaruannetes esitatakse teavet niisuguste probleemsete teemade kohta, mis 
on seotud rahaliste vahendite kasutamisega, ning need on seega Euroopa Parlamendi jaoks kasulikud 
eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutava institutsiooni rolli täitmisel;ET L 308/68 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) ELT L 68, 15.3.2011.  
( 2 ) ELT C 348, 14.11.2012, lk 1.  
( 3 ) ELT C 344, 12.11.2012, lk 1.  
( 4 ) ELT C 348, 14.11.2012, lk 130.  
( 5 ) Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2013) 122 (vt käesoleva  Euroopa Liidu Teataja  lk 25).  
( 6 ) EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.  
( 7 ) ELT L 298, 26.10.2012, lk 1.
C. arvestades, et Euroopa Parlamendi tähelepanekud kontrollikoja eriaruannete kohta moodustavad 
Euroopa Parlamendi 17. aprilli 2013. aasta otsuse (Euroopa Liidu 2011. aasta üldeelarve täitmisele 
heakskiidu andmise kohta, III jagu – Komisjon) lahutamatu osa;  
I osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 12/2011 „Kas Euroopa Liidu meetmed on aidanud kohan ­
dada kalalaevastike püügivõimsust olemasolevate püügivõimalustega?”  
1. tunneb heameelt kontrollikoja aruande üle ja võtab teadmiseks selles sisalduva hävitava hinnangu nii 
komisjoni kui ka liikmesriikide võetud meetmetele;  
2. rõhutab, et ühise kalanduspoliitika eesmärk on edendada jätkusuutlikku kalapüüki, mis eeldab kalan ­
dussektori elujõulisust pikemas perspektiivis ning tasakaalu kalavarude ja laevastiku püügivõimsuse 
vahel, et vältida kalavarude ülepüüki;  
3. võtab teadmiseks, et ehkki liigsete püügivõimsuste vähendamine on olnud varasemate ühise kalandus ­
poliitika reformide ajal pidevalt kõneaineks ning seda on käsitletud kontrollikoja eriaruannetes nr 
3/1993 ja nr 7/2007, ei ole kulukad meetmed, mida on võetud püügivõimsuste vähendamiseks 
kalalaevastike varude suurusega vastavusse viimise teel, siiani tulemusi andnud;  
4. tunnistab, et 1995. aastast saadik on liidu kalasaagid olnud langusteel ning et ühise kalanduspoliitika 
reformi käsitleva 2009. aasta 22. aprilli komisjoni rohelise raamatu (COM(2009) 163) andmetel on 
selle languse põhjuseks peamiselt ülepüük ning et see moodustab nõiaringi, mis hõlmab liigseid 
püügivõimsusi ja kalalaevastike kehvi majandustulemusi;  
5. on mures selle pärast, et 2002. aastal toimunud viimasest ühise kalanduspoliitika reformist saadik on 
kalasaagid vähenenud 1 000 000 tonni võrra ning töökohtade arv kalandussektoris on langenud 
421 000-lt 351 000-le;  
6. märgib, et kuigi liigne püügivõimsus ei ole ametlikult määratletud, on ülepüütud kalavarude tõttu 
vähenev püük ja kaotatud töökohad tegelik tõendus selle kohta, et püügivõimsus on liiga suur; kutsub 
seetõttu komisjoni üles määratlema liigse püügivõimsuse mõistet ning kaaluma asjakohasemaid ja 
tõhusamaid meetmeid, millega soodustada püügivõimsuse tasakaalustamist püügivõimalustega;  
7. on arvamusel, et komisjon peaks viivitamata koostama aruande, mis sisaldab andmeid liidu liigse 
püügivõimsuse kohta kalavarude ja riikide kaupa;  
8. tunneb lisaks muret selle pärast, et kalalaevastiku püügivõimsuse ülemmäärad on laevastiku suuruse 
piiramise vahendina muutunud kasutuks, sest kalalaevastiku tegelik suurus jääb ülemmääradele tublisti 
alla – see võiks olla koguni 200 000 tonni võrra suurem ja oleks ikkagi eeskirjadega kooskõlas; 
rõhutab, et samal ajal on kalalaevastiku püügivõimsus tänu tehnoloogilisele arengule viimase kümne 
aastaga tõusnud keskmiselt 3 % aastas;  
9. märgib, et ühise kalanduspoliitika raames mõõdetakse aluste võimsust (kilovattides) ja suurust (bru ­
totonnaaž) ning et nende näitajate puhul ei võeta arvesse püügitehnoloogia arengut, mis raskendab 
nende vähendamiseks sobivate eesmärkide seadmist; märgib, et komisjon tahab säilitada nimetatud 
staatilisi näitajaid kuni 2015. aasta lõpuni;  
10. palub komisjonil jõustada liikmesriikide kohustus korrektselt ajakohastada laevandusregistri andmeid 
ning kehtestada aruande esitamise kohustus nende jõupingutuste kohta püügivõimsuse tasakaalusta ­
misel püügivõimalustega;  
11. märgib püügivõimsuse vähendamisega seoses, et komisjoni uus ettepanek ühise kalanduspoliitika 
kohta põhineb uuel turupõhisel lähenemisviisil (ülekantavate kalapüügiõiguste toetuskavad), kuna 
komisjon on jõudnud järeldusele, et neil kavadel on püügivõimsuse vähendamisel oluline osa;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/69
12. väljendab muret seoses puudustega püügiõiguste käsitlemise eeskirjades juhtudeks, kui kalalaevad 
avaliku sektori toetusega lammutatakse, samuti seoses selgete ja tulemuslike kriteeriumide puudumi ­
sega kalalaevade valimiseks; on seisukohal, et lammutuskavasid on osaliselt puudulikult rakendatud, 
maksumaksja raha on kasutatud näiteks juba kasutusest kõrvaldatud laevade lammutamiseks või 
kaudselt isegi uute laevade ehitamiseks; märgib aga, et mõnedes liikmesriikides on lammutuskavad 
täitnud oma eesmärgi; rõhutab seetõttu liigse püügivõimsuse vähendamise eesmärgil rakendatavate 
lammutuskavade kasutamise korral vajadust range järelevalve järele, et vältida nende kavade kuritar ­
vitamist;  
13. peab kahetsusväärseks, et Euroopa Kalandusfondist (EKF) rahastatavad investeeringud kalalaevade 
pardavarustusse võivad suurendada konkreetsete laevade püügivõimet; peab ebapiisavaks tõlgendavat 
märkust, mille komisjon koostas ja saatis liikmesriikidele pärast laevade püügivõimele pühendatud 
kontrollikoja eriaruannet, milles kontrollikoda nõudis riigiasutustelt rangemate kontrollide jõustamist, 
enne kui teha otsuseid pardal tehtavate investeeringute projektide rahastamise kohta;  
14. märgib, et eriaruande nr 12/2011 punktis 36 on kirjas, et 2010. aasta lõpuks oli liikmesriikide 
sertifitseeritud kulutuste kohaselt EKF kasutanud 645 miljonit eurot ehk 15 % perioodil 2007–2013 
kättesaadavast summast, ja et enamik sellest summast deklareeriti 2010. aastal ning seisuga 
31.12.2010 oli komisjonil välja maksmata veel 292 miljonit eurot, kuna nõukogu võttis oma 27. juuli 
2006. aasta määruse (EÜ) nr 1198/2006 (Euroopa Kalandusfondi kohta) (  1 ) vastu plaanitust hiljem 
ning liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemide esialgne sisseseadmine oli keerukas; märgib, et 
2011. aasta detsembri lõpuks moodustasid liikmesriikide tõendatud vahemaksed 28 % EKFi kogueral ­
distest ehk kokku 1,188 miljardit eurot, ja peab tervitatavaks tõsiasja, et EKFi raha kasutamine on 
nüüd kiirenenud;  
15. soovitab liikmesriikidel võtta meetmed, et teha järgmist:  
— kohandada oma laevastik olemasolevate kalapüügivõimalustega;  
— tagada, et kalalaevade kasutusest kõrvaldamise kavade valikukriteeriumid koostatakse nii, et need 
avaldavad sihtliigi kalavarude jätkusuutlikkusele positiivset mõju ning hoiavad ära riigiabi andmise 
mittetöötavate kalalaevade kasutusest kõrvaldamiseks;  
16. palub komisjonil kehtestada kalalaevastiku püügivõimsuse tõhusad ülemmäärad;  
17. on arvamusel, et ühise kalanduspoliitika elluviimiseks piirkondades ning selle programmide ja meet ­
mete vastavaks haldamiseks tuleb ühist kalanduspoliitikat reformida;  
18. kiidab heaks kontrollikoja soovitused, mille kohaselt:  
— tuleb välja töötada meetmed, et vähendada tulemuslikult kalalaevastiku liigset püügivõimsust ning 
määratleda paremini püügivõimsus ja liigne püügivõimsus ja neid mõõta, unustamata seejuures 
vajadust hoida kalandussektoris veel säilinud töökohti;  
— laevade moderniseerimise riigiabi kord tuleb läbi vaadata ja kalapüügiõiguste ülekandmise mehha ­
nismide roll tuleb muuta selgemaks;  
— kalalaevade kasutusest kõrvaldamise kavade jaoks tuleb kehtestada selged valikueeskirjad;  
— liikmesriigid peavad EKFi vahendid õigeaegselt ära kasutama ja avaliku sektori vahenditest rahas ­
tatavad investeeringud pardavarustusse ei tohi suurendada laevade püügivõimet;  
— kalalaevade registrit tuleb korrektselt ajakohastada ning liikmesriikide aruanded peaksid sisaldama 
nõutavat teavet ja olema asjakohase kvaliteediga;  
19. on lisaks seisukohal, et tänu kontrollikoja kriitikale on selgunud, et EKFi ja ühise kalanduspoliitika 
puhul ei kasutata praegu ühiseid vahendeid tõhusalt, ning peab seetõttu tervitavaks tõsiasja, et kogu 
süsteem vaadatakse lähiajal läbi; toonitab, kui oluline on süsteemi ümbertöötamise juures keskenduda 
pigem kalanduspoliitika nendele valdkondadele, millega on kõige parem tegelda liidu tasandil (nagu 
näiteks keskkonnaalased aspektid), kui mitut tüüpi ebatõhusatele subsideerimiskavadele;ET L 308/70 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.
II osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 13/2011 „Kas tolliprotseduuri 42 kontroll on käibemak ­
sust kõrvalehoidumise ärahoidmiseks ja avastamiseks piisav?”  
20. väljendab heameelt Euroopa Kontrollikoja eriaruande nr 13/2011 üle;  
21. tuletab meelde, et käibemaksu korrektsest kogumisest sõltub otseselt nii liikmesriikide majandus kui ka 
liidu eelarve, sest maksupettus ja eelkõige käibemaksupettus tekitab liidu eelarves ja liikmesriikide 
majanduses suurt saamata jäänud tulu ning süvendab seetõttu võlakriisi veelgi; juhib tähelepanu sellele, 
et hinnanguliselt sooritatakse aastas käibemaksupettusi umbes 1,4 miljardi euro eest;  
22. on seisukohal, et eriti praeguses majanduskeskkonnas tuleks keskenduda tulemuslikumatele ja õigla ­
sematele maksukogumissüsteemidele; rõhutab, et selliste süsteemide parandamine peaks olema liidu ja 
kõigi, eelkõige suurimates majandusraskustes olevate liikmesriikide olulisim prioriteet;  
23. tuletab meelde, et vastavalt komisjoni tellimusel teostatud uuringule on keskmine liidu käibemaksu ­
lõhe hinnanguliselt 12 %; juhib eriti tähelepanu sellele, et kõige sügavamas võlakriisis olevates liik ­
mesriikides Kreekas ja Itaalias on käibemaksulõhe tõusnud murettekitavale tasemele, sest see on 
esimeses 30 % ja teises 22 %;  
24. rõhutab, et lisaks maksust kõrvalehoidumisele ja makseviivituste tagajärjel saamata jäänud tulule on 
käibemaksulõhes oma osa ka pettusel, läbipaistmatutel eeskirjadel, üksteisega ühildamata kontrolli ­
süsteemidel ja liidu õigusaktide rakendamata jätmisel või vaid osalisel rakendamisel liikmesriikides ning 
et saamata jäänud käibemaksu, mis ulatub miljarditesse eurodesse, korvavad suuresti liidu kodanikke 
mõjutavad kokkuhoiumeetmed ja selle võtavad enda kanda kodanikud, kelle sissetulek on dokumen ­
teeritud ja hästi kontrollitav;  
25. on väga mures kontrollikoja auditileidude pärast ja eelkõige selle pärast, et juba üksnes tolliprotseduuri 
42 (  1 ) rakendamine tõi endaga kaasa hinnanguliselt ligikaudu 2,2 miljardi euro suuruse kahju seitsmes 
liikmesriigis, mida kontrollikoda 2009. aastal auditeeris, see moodustab 29 % käibemaksust, mis on 
teoreetiliselt kohaldatav nendes liikmesriikides 2009. aastal tolliprotseduuri 42 alusel imporditud 
kauba maksustatava koguse suhtes;  
26. märgib murelikult, et kontrollikoda tegi kindlaks, et liidu õigusraamistik ei taga kõnealuse käibemak ­
suvabastuse ühetaolist ja usaldusväärset haldamist liikmesriikide tolliasutuste poolt ning et see õigus ­
raamistik ei taga, et vastavaid tehinguid puudutav teave oleks sihtliikmesriigi maksuhaldurile alati 
kättesaadav, mis tähendab, et süsteemi on võimalik nii organiseeritud kuritegevuse raames kui ka 
üksikute petturite poolt ära kasutada, mille tagajärjel jäävad heausksed ettevõtjad konkurentsis suurde 
kaotusseisu;  
27. juhib tähelepanu kontrollikoja leiule, mille kohaselt ei taga auditeeritud liikmesriikide tolliasutused 
andmete kehtivust ja täielikkust ega muude maksuvabastuse saamise tingimuste täitmist;  
28. on mures selle pärast, et kontrollikoda leidis lihtsustatud tolliprotseduurides, mis moodustavad kõigist 
tolliprotseduuridest 70 %, suuri puudusi ja eelkõige puudutas see puuduliku kvaliteediga või puuduli ­
kult dokumenteeritud auditeid ning lihtsustatud protseduuride töötlemise käigus kontrolli tegemiseks 
automatiseeritud andmetöötlusmeetodite vähest kasutust; juhib tähelepanu sellele, et need puudused 
on tekitanud liidu eelarves põhjendamatult suure saamata jäänud tulu ning et korrektsetel tolliprot ­
seduuridel on käibemaksu arvutamisele otsene mõju; peab kahetsusväärseks, et komisjon ei ole viimase 
10 aasta jooksul võtnud nende puuduste kõrvaldamiseks vajalikke meetmeid, vaid on toonud ette ­
käändeks eeskirjad, mis teoreetiliselt tunduvad üsna piisavad;  
29. märgib kahetsusega, et käibemaksu kogumise mudelit ei ole selle kasutuselevõtust saadik muudetud; 
arvab, et see mudel on aegunud, arvestades mitmeid tehnoloogias ning majanduskeskkonnas 
toimunud muutusi;  
30. kutsub nii komisjoni kui ka liikmesriike tungivalt üles jälgima seniseid ja uusi pettusevõtteid ning 
võtma nendega seoses tulemuslikke vastumeetmeid, ning palub, et komisjon annaks eelarvekontrolli ­
komisjonile 2013. aasta septembriks teada, milliseid ajutisi ja alalisi meetmeid on tolliprotseduuri 42 
alusel võetud mitte ainult liidu, vaid ka liikmesriikide tasandil, ja kuidas on need pettuste arvuET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/71  
( 1 ) Protseduur, mida kasutab importija, et saada käibemaksuvabastust, kui imporditav kaup transporditakse teise liikmes ­
riiki ning kui sihtliikmesriigis on käibemaksukohustus.
mõjutanud; võtab teadmiseks komisjoni rohelise raamatu käibemaksu tuleviku ning lihtsama, kind ­
lama ja tõhusama käibemaksusüsteemi kohta (COM(2010) 695) ning nõuab käibemaksureformi kohta 
konkreetsete ettepanekute tegemist;  
31. kutsub komisjoni üles nõudma tungivalt, et liikmesriigid lihtsustaksid oma käibemaksualaseid õigus ­
akte, võtaksid maksuhalduritele käibemaksu tasumisest teatamiseks kasutusele standardvormi, kehtes ­
taksid liikmesriikide tolliasutuste kohaldatava käibemaksuvabastuse juhtumite puhul ühtse ja nõuete ­
kohase haldamiskorra ning tagaksid ka vastavate õigusaktide parema kättesaadavuse, tõlkides need 
vähemalt inglise, prantsuse ja saksa keelde;  
32. peab kahetsusväärseks, et ajakohastatud tolliseadustiku jõustamine, mis on sätestatud komisjoni ette ­
panekus võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühenduse tollisea ­
dustik (COM(2012) 64), on edasi lükatud, ning leiab, et uus kavandatud tähtaeg, 31. detsember 2020, 
on vastuvõetamatu; tuletab meelde, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. määruses (EÜ) 
nr 450/2008, millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik (ajakohastatud tolliseadustik), (  1 ) oli sätes ­
tatud, et ajakohastatud tolliseadustik jõustub 24. juunil 2013, ning nõuab tungivalt, et komisjon ja 
liikmesriigid võtaksid ettevalmistusprotsessi kiirendamiseks vajalikke meetmeid;  
33. soovitab tungivalt kõigil liikmesriikidel osaleda Eurofisci töövaldkonnas nr 3, milles tegeletakse tolli ­
protseduuri 42 väärkasutuse juhtumitega;  
34. toetab komisjoni ettepanekut võtta vastu nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 
2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) seoses maksudest kõrvalehoidumisega impor ­
timisel ja muude piiriüleste tehingute tegemisel (COM(2008) 805) ning mille eesmärk on kehtestada 
liidusiseseid tehinguid tegevate ettevõtjate solidaarvastutus, mille kohaselt vastutavad importijad soli ­
daarselt, kui käibemaksust kõrvalehoidumise põhjuseks on käibemaksu kogumise eest vastutavale 
ametiasutusele esitatud ebakorrektsed, hilinenud või puudulikud tehinguaruanded, ning kannavad 
asjakohast karistust;  
35. rõhutab, et liikmesriikide vaheline koostöö peaks olema tihedam ja ladusam, teabevahetus paremini 
kontrollitud ning kohalike maksu- ja tolliasutuste vahel peaks olema rohkem otsekontakte, sealhulgas 
internetipõhise käibemaksuteabe vahetamise süsteemi (VIES) kaudu, mis aitab tagada tõhusama vastas ­
tikuse abi liikmesriikide vahel;  
36. soovitab liikmesriikidel anda viivitamata tolliasutustele internetis juurdepääs käibemaksuteabe vaheta ­
mise süsteemis sisalduvatele käibemaksukohustuslasena registreerimise numbritele, et tolliasutustel 
oleks võimalik täita oma kohustust kontrollida tollideklaratsioonidesse kantud käibemaksukohustus ­
lasena registreerimise numbreid; palub komisjonil Euroopa Parlamendi asjaomastele komisjonidele ja 
kontrollikojale kord kuus teada anda, mida on kõigis liikmesriikides tolliprotseduuri 42 raames esineva 
pettuse ärahoidmiseks ette võetud;  
37. kutsub komisjoni üles looma süsteemi, mis ühitaks tollialase abi ja käibemaksualase halduskoostöö, et 
tagada tulemuslik teabevahetus, nii et ühe valdkonna asjaomaseid asutusi teavitataks korrapäraselt teise 
valdkonna tegevusest; on seisukohal, et see muudaks pädevate asutuste vahelise koostöö ja käibemak ­
suga maksustamise sihtriigis tulemuslikumaks ja kiiremaks;  
38. rõhutab e-halduse tähtsust läbipaistvuse suurendamisel ning pettuse ja korruptsiooniga võitlemisel 
ning seeläbi avaliku sektori raha kaitsmisel; rõhutab, et liit on oma tööstuspartneritest maha jäänud 
ja seda muu hulgas ka süsteemide koostalitluse puudumise tõttu; (  2 ) rõhutab, et liit peab uue põlv ­
konna e-halduseni jõudmiseks oma pingutusi suurendama;  
39. juhib tähelepanu sellele, et dokumenteeritud elektrooniliste mittesularahatehingute puhul on varima ­
janduses osalemine raskem ning et riigis tehtavate e-maksete ja riigis valitseva varimajanduse vahekorra 
vahel paistab valitsevat tihe seos; (  3 ) innustab liikmesriike kohustuslikele mittesularahamaksetele seatud 
künnist madalamale seadma;ET L 308/72 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) ELT L 145, 4.6.2008, lk 1.  
( 2 ) Komisjoni 19. mai 2010. aasta teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning 
Regioonide Komiteele „Euroopa digitaalne tegevuskava” (COM(2010) 245).  
( 3 ) Varimajandus Euroopas aastal 2010: elektrooniliste maksesüsteemide kasutamine varimajanduse vastu võitlemiseks, 
Friedrich Schneider, A. T. Kearney, 2010.
40. kiidab heaks kontrollikoja soovitused, eelkõige:  
— soovituse muuta tolliseadustiku rakendussätteid, et teha kohustuslikuks asjakohaste käibemaksu ­
kohustuslasena registreerimise numbrite edastamine;  
— soovituse muuta käibemaksudirektiivi nii, et importijad oleksid solidaarselt vastutavad käibemak ­
sust kõrvalehoidumise eest;  
— komisjonile antud soovituse anda liikmesriikidele juhiseid abi ja halduskoostöö kohta;  
— soovituse tagada käibemaksukohustuslasena registreerimise numbrite kehtivuse automaatne kont ­
rollimine ja luua tolliprotseduuri 42 alusel ELi riskiprofiil;  
— soovituse muuta käibemaksudirektiivi, et võimaldada tolli- ja maksuandmete võrdlemist;  
— soovituse tagada käibemaksu korrektseks sissenõudmiseks vajalik teabevahetus;  
— soovituse luua tolliprotseduuri 42 alusel tehtavaid riskantseid tehinguid puudutav automatiseeritud 
teabe otsevahetussüsteem;  
palub komisjonil iga kuue kuu järel aru anda, kuidas ja millal ta kavatseb need soovitused ellu viia;  
III osa. Kontrollikoja eruaruanne nr 14/2011 „Kas ELi toetus on suurendanud Horvaatia 
suutlikkust ühinemisjärgse rahastamise haldamiseks?”  
41. tunneb heameelt kontrollikoja eriaruande nr 14/2011 üle ja toetab kontrollikoja järeldusi, eelkõige 
kontrollikoja tähelepanekut, et „üldiselt on Horvaatia ELi ühinemiseelse abi toel teinud suuri 
edusamme oma haldussuutlikkuse suurendamisel, et olla valmis suurenenud ELi vahendite haldamiseks 
pärast ühinemist”; tunnustab märkimisväärset ja positiivset osa, mis ühinemiseelsel abil on olnud 
Horvaatia ametivõimude ettevalmistamisel ühtekuuluvuspoliitika ja maaelu arengu poliitika rakenda ­
miseks ühinemisjärgsel perioodil;  
42. peab kahetsusväärseks, et kontrollikoja aruanne ei sisalda piisavalt teavet vigade või pettuste taseme ja 
järelmeetmete, sh vajaduse korral õiguslike järelmeetmete kohta ning tulemuslikkuse hindamise kohta;  
43. rõhutab siiski, et kontrollikoda järeldas, et siiani on abi „olnud eesmärkide saavutamisel vaid osaliselt 
edukas ning suutlikkuse arendamise edenemist tuleb toetada mitmetes kesksetes valdkondades nii enne 
kui pärast ühinemist”; võtab teadmiseks kontrollikoja auditileiu, et „suuremas osas ühinemiseelse abi 
valdkondadest ei ole komisjon veel hinnanud, kas Horvaatia suutlikkus on piisav selleks, et võimaldada 
rakendada abi ilma komisjonipoolsete eelkontrollideta” ja et „vaatamata viimasel ajal tehtud edusam ­
mudele on hankesuutlikkus ja korruptsiooniga võitlemine need kaks valdkonda, milles Horvaatia 
ametiasutused rohkem tuge vajavad”;  
44. tunneb muret selle pärast, et kuidas oleks teatavate haldusasutuste ja institutsioonide puudulikku 
valmisolekut ning eelmiste liiduga ühinemiste käigus ühinemiseelselt rahastamiselt struktuurifondidel 
põhinevale rahastamisele üleminekut arvestades võimalik sarnaseid riske vältida Horvaatia osas;  
45. väljendab muret, et lisaks kontrollikoja poolt rõhutatud õigusaktide ühtlustamisele on tarvis pidevat 
järelevalvet ning meetmeid, et tegeleda:  
— toetuste ebapiisavate kasutusmääradega mitmete hiljutiste programmide puhul;  
— välisauditite ja sisekontrolli suutlikkuse asjakohasusega;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/73
— rahastamisprogrammide menetluste stabiilsusega;  
— läbipaistvuse küsimustega ning vajadusega tõsta sidusrühmade ja üldsuse teadlikkust;  
— vahendite kasutamise tulemuslikkuse, tõhususe ja säästlikkuse küsimustega tulemuslikkuse hinda ­
mise abil;  
46. toetab kontrollikoja soovitusi ning eelkõige kutsub komisjoni ja Horvaatia ametiasutusi üles tegema 
tihedat koostööd, et seada veelgi suuremaks prioriteediks hankesuutlikkuse suurendamise, viies ellu 
töökohal ja väljaspool töökohta toimuvad kavandatud koolitused, võtta rohkem meetmeid piirkond ­
liku ja kohaliku tasandi vajadustele vastava suutlikkuse arendamiseks, arendada edasi projektide mõju ­
suse hindamist, koostada valik küpsetest projektidest, et ühinemisjärgset suurenenud rahastamist oleks 
võimalik täiel määral ära kasutada, võtta meetmeid maaelu arengukavade osas ja tugevdada korrupt ­
sioonivastaseid meetmeid;  
47. toetab kontrollikoja soovitust komisjonile võtta teistele riikidele antava ühinemiseelse abi puhul vaja ­
duse korral arvesse Horvaatiale antud ühinemiseelsest abist saadud kogemusi;  
48. tunneb heameelt komisjoni 24. aprilli 2012. aasta seirearuandes Horvaatia ühinemisettevalmistuste 
kohta antud hinnangu üle, et „Horvaatia ühinemisettevalmistused kulgevad üldiselt kavakohaselt. Riik 
on saavutanud märkimisväärse taseme oma õigusaktide  acquis ’ga vastavusseviimises. aasta eduaruande 
esitamisest ja 2011. aasta sügisel toimunud seiretabelite viimasest ajakohastamisest saadik on tehtud 
hulk edusamme. Komisjon tuvastas sellegipoolest piiratud arvu küsimusi, millega tuleb edasi tegele ­
da” (  1 ); 
49. märgib, et mitme õigustiku peatüki puhul on jäänud veel hulk küsimusi, mis vajavad lahendamist; 
eelkõige tuleb tähelepanu pöörata riigihankeid käsitlevate teiseste õigusaktide vastavusseviimisele, eriti 
kaitsehangete puhul, ning vastuvõetud uute õigusaktide nõuetekohasele rakendamisele, eelkõige koha ­
likul tasandil, pidades silmas ka struktuurifondide tulevast haldamist;  
50. märgib lisaks, et vaja on jätkata jõupingutusi finantskontrolli valdkonnas, et parandada avaliku sektori 
sisefinantskontrolli ning kesk- ja kohalikul tasandil tehtavate välisauditite toimimist üldiselt, samuti 
finants- ja eelarvesätete valdkonnas, kus on vaja jätkata suutlikkuse suurendamist, et olla pärast 
ühinemist võimeline tõhusalt koordineerima omavahendite üldist süsteemi, ning jõudsamalt tuleb 
ajakohastada tollikontrolli strateegiat, keskendudes rohkem tollivormistusjärgsetele kontrollidele;  
51. rõhutab, et mõnes valdkonnas on vaja teha suuremaid pingutusi, eriti põllumajanduse ja maaelu 
arengu valdkonnas, kus tuleb jätkata õigusaktide vastavusseviimist ning suurendada suutlikkust otse ­
toetuste haldamiseks ja maaelu arengu küsimustega tegelemiseks;  
52. väljendab muret SAPARDi ja IPARDi vahendite madala kasutusmäära pärast – meetme 1 (investee ­
ringud põllumajandusettevõtetesse) rakendamisel olid mõned sektorid eriti alaesindatud, eelkõige 
piimandus-, kasvuhoone- ning puu- ja köögiviljasektor; on seisukohal, et see osutab tõsistele puudus ­
tele nende sektorite suutlikkuses ja valmisolekus liidu vahendite kasutamiseks;  
53. võtab teadmiseks viivitused ühinemiseelse abi rakendamisel; tunneb heameelt probleemiga tegelemisel 
saavutatud edu üle ning nõuab tungivalt, et komisjon ja Horvaatia ametivõimud jätkaksid abi raken ­
damise kiiruse tõstmist, eriti suutlikkuse kiirema suurendamise teel; rõhutab, et ühinemiseelse abi 
raames suutlikkuse suurendamine peaks olema suunatud nii keskasutustele kui piirkondlikele ja koha ­
likele struktuuridele; avaldab muret selle üle, et Horvaatia puhul võib viimatinimetatutele mitteküllal ­
dase tähelepanu pööramine tuua kaasa liidu abi rakendamiseks ebapiisava haldussuutlikkuse ja -koge ­
muse;ET L 308/74 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) Komisjoni 24. aprilli 2012. aasta teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule: Seirearuanne Horvaatia ühinemisetteval ­
mistuste kohta, lk 12.
54. kordab, et ühinemiseelse abi üks eesmärk on toetada kandidaatriikide võimet kasutada tulevast liidu 
rahastamist tõhusalt ja läbipaistvalt; tervitab seetõttu komisjoni uusi lähenemisviise Horvaatiale antava 
ühinemiseelse abi kavandamisel, nagu konkreetsete suutlikkuse arendamise projektide sidumine ühine ­
misläbirääkimistega ja mitmeaastaste rakenduskavade võimaldamine;  
55. kutsub komisjoni üles võimalikult palju suurendama institutsioonilise õppimise ja suutlikkuse aren ­
damise võimet kandidaatriikides ja võimalikes kandidaatriikides, eelkõige ühtlustades veelgi ühinemis ­
eelse abi andmise menetlused nendega, mida kasutatakse struktuurifondide, Euroopa Sotsiaalfondi ja 
Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi raames;  
56. märgib samuti, et regionaalpoliitika ja struktuurivahendite koordineerimise valdkonnas tuleb jätkata 
jõupingutusi, et teha tõhusalt teoks ühtekuuluvuspoliitika tulevaseks rakendamiseks vajaliku haldus ­
suutlikkuse suurendamise kava ja töötada välja lõpuni kavandatud projektide esitamise süsteem;  
57. kutsub Horvaatia ametiasutusi üles võtma meetmeid eespool mainitud probleemide lahendamiseks 
ning palub komisjonil anda aru edusammudest, mida Horvaatia on teinud nende ja teiste probleemide 
lahendamisel;  
58. tunnustab Horvaatia edusamme oma institutsioonilise ja haldussuutlikkuse suurendamisel ning ühine ­
miseelse abi juhtimise konsolideerimisel;  
59. tunneb heameelt selle üle, et 2011. aasta detsembris loodi Horvaatia regionaalarengu ja ELi rahaliste 
vahendite kasutamise eest vastutav ministeerium, ning asjaolu üle, et regionaalarengu ja ELi rahaliste 
vahendite kasutamise eest vastutav minister on määratud ka asepeaministriks, mis näitab uue valitsuse 
pühendumist regionaalarengut ja liidu rahaliste vahendite kasutamist puudutavatele küsimustele;  
60. märgib, et Horvaatia on teinud märkimisväärseid jõupingutusi usaldusväärse finantshaldus- ja -kont ­
rollisüsteemi loomiseks, mistõttu on 2012. aasta teises pooles oodata eelkontrollide kaotamist; rõhu ­
tab, et sellegipoolest on tarvis võtta edasisi järjepidevaid meetmeid, kuna suuremas osas valdkondadest 
ei ole komisjon veel volitanud Horvaatiat rakendama ühinemiseelset abi ilma eelkontrollideta;  
61. tunneb heameelt asjaolu üle, et 2012. aasta jaanuaris jõustus uus avalikke hankeid käsitlev õigusakt, 
mis tagab suurema läbipaistvuse, ja et 2011. aastal viidi ellu ühinemiseelse abi rahastamisvahendi 
(2008) kergmestimisvahendi (Twinning Light facility) projekt, et suurendada suutlikkust avalike 
hangete menetlustes esinevate eeskirjade eiramiste kõrvaldamiseks, mis sisaldas muu hulgas ka tead ­
likkuse tõstmise meetmeid;  
62. nõuab tungivalt, et komisjon ja Horvaatia ametivõimud võtaksid esmajoones käsile tugeva avalike 
hangete süsteemi ülesehitamise; rõhutab sellega seoses, et korruptsioonivastasel võitlusel on keskne osa 
ühinemisprotsessis tervikuna ja et suutmatus rakendada korruptsioonivastaseid ennetusmeetmeid 
kahjustab suutlikkust liidu abi vastu võtta;  
IV osa. Kontrollikoja eruaruanne nr 16/2011 „ELi finantsabi Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia 
tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimiseks: saavutused ja tulevased probleemid”  
63. rõhutab, et dekomisjoneerimine muutub lähiaastatel üha tähtsamaks küsimuseks, sest 2025. aastaks 
tuleb sulgeda üks kolmandik 14 liikmesriigis tegutsevast 133 tuumareaktorist (  1 ); 
64. palub eelarvekomisjonil ning tööstuse, teadusuuringute ja energeetikakomisjonil 2014.–2020. aasta 
finantsraamistiku üle peetavatel läbirääkimistel eelarvekontrollikomisjoni leide arvesse võtta;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/75  
( 1 ) Komisjoni 12. detsembri 2007. aasta teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Teine aruanne tuumarajatiste, kasu ­
tatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete dekomisjoneerimiseks eraldatud rahaliste vahendite kasutamise kohta” 
(COM(2007) 794, lk 10).
Kontrollikoja auditileiud  
65. rõhutab, et kontrollikoja auditileiud võib kokku võtta järgmiselt:  
„a) Tulenevalt väga laialivalguvast poliitikaraamistikust ei teostata programmide puhul põhjalikku 
vajaduste hindamist ega prioriseerimist, ei seata konkreetseid eesmärke ega määratleta tulemusi, 
mida tahetakse saavutada. Vastutus on hajutatud, seda eriti programmide järelevalve ja eesmärkide 
saavutamise osas. Komisjonipoolne järelevalve keskendub eelarve täitmisele ja projektide elluvii ­
misele.  
b) Puudub põhjalik hinnang dekomisjoneerimise ja ohtude leevendamise protsessi edenemisele. Esma ­
tähtsate infrastruktuuriprojektide juures täheldati viivitusi ja ülekulusid.  
c) Kuigi reaktorid suleti ajavahemikus 2002–2009, ei ole programmidega kaasnenud vajalikke orga ­
nisatsioonilisi arenguid, mis võimaldaks operaatoritel muutuda efektiivseteks dekomisjoneerimis ­
organisatsioonideks.  
d) Olemasolevatest rahalistest vahenditest (k.a 2013. aastani ELi toetusena eraldatud 2,85 miljardit 
eurot) ei piisa ning puudu jääb oluline summa (umbes 2,5 miljardit eurot) (  1 )”; 
66. märgib samuti, et komisjoni esitatud rahastamiskava suhtes ei viidud läbi põhjalikku eelhindamist;  
Euroopa Parlamendi järeldused  
67. märgib, et kontrollikoja aruandes kirjeldatud olukord peegeldab ajavahemikku 2010. aasta lõpuni ning 
komisjon on pärast seda teinud rea algatusi;  
68. märgib, et liidu üldeesmärk tuumaenergia valdkonnas on maksimaalne tuumaohutus;  
69. võtab teadmiseks komisjoni väite, et ta on kehtestanud menetlusraamistiku, mis seab konkreetsed 
eesmärgid, määrab kindlaks rollid ja vastutuse ning määratleb selgelt aruandlus- ja järelevalvenõu ­
ded (  2 ); 
70. võtab teadmiseks komisjoni vastuse, milles komisjon selgitab, et vajaduste hindamine oli osa 2011. 
aastal läbi viidud mõjuhinnangust (SEC(2011)1387); märgib, et mõjuhinnangus käsitleti seni tehtud 
edusamme, lahendamist vajavaid probleeme ja rahastamisolukorda;  
71. tuletab meelde, et Bulgaaria ja Slovakkia ühinemislepingutes on sätestatud liidupoolse finantsabi 
pakkumise ajaline piir (vastavalt 2009. ja 2006. aasta);  
72. tunneb heameelt ettepaneku üle võtta vastu nõukogu määrus liidu toetuse kohta tuumarajatiste 
dekomisjoneerimise abiprogrammidele Bulgaarias, Leedus ja Slovakkias (COM(2011) 783), mis 
põhineb sidusrühmade, asjaomaste liikmesriikide - Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia - ning dekomisjonee ­
rimise eksperdirühmadega ulatuslikul konsulteerimisel; tunneb heameelt selle üle, et ettepanekus võeti 
arvesse ka Euroopa Parlamendi 5. aprilli 2011. aasta resolutsiooni (  3 ) ning kontrollikoja 2011. aasta 
dekomisjoneerimise tulemusauditi järeldusi ja soovitusi;  
73. märgib, et eksperdid nõudsid, et liidu lisatoetuse rakendamine põhineks kindlal, täielikul ja üksik ­
asjalikul dekomisjoneerimiskaval, mis hõlmaks täielikku kuluarvutust kuni dekomisjoneerimise lõpp ­
tähtajani; on seisukohal, et selgesti tuleks märkida riigipoolne kaasrahastamine ja see, kuidas kõne ­
alused riiklikud rahalised vahendid pikas perspektiivis tagatakse;ET L 308/76 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) Eriaruanne nr 16/2011, lk 7.  
( 2 ) Komisjoni 13. juuli 2011. aasta aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Ühinemisaktide alusel Leedule, Slovak ­
kiale ja Bulgaariale tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimise toetamiseks seoses varase sulgemisega aastatel 
2004–2009 antud rahaliste vahendite kasutamise kohta” (COM(2011) 432).  
( 3 ) Euroopa Parlamendi 5. aprilli 2011. aasta resolutsioon uutes liikmesriikides asuvate tuumaelektrijaamade dekomisjo ­
neerimiseks eraldatavate ELi vahendite tõhususe ja tulemuslikkuse kohta (ELT C 296 E, 2.10.2012, lk 19).
74. märgib rahuloluga, et sidusrühmad toetasid selgelt komisjoni ülalnimetatud mõjuhinnangus (  1 ) esitatud 
keskseid eesmärke, samuti liidu toetuse suunamist suurimat liidu lisandväärtust pakkuvate konkreetsete 
eesmärkide saavutamiseks; märgib, et algusest peale tuleks kaaluda vastavusmenetlust ja kulutuste 
hoolsat jälgimist;  
75. tuletab meelde ja rõhutab vastastikuseid kohustusi, mille liit ning Bulgaaria, Slovakkia ja Leedu vasta ­
valt seoses Kozloduj tuumaelektrijaama nelja reaktori, Bohunice V1 tuumaelektrijaama reaktorite 1 ja 
2 ning Ignalina tuumaelektrijaama reaktorite 1 ja 2 dekomisjoneerimisega võtnud on;  
76. taunib asjaolu, et Ignalina tuumaelektrijaama puhul on niisuguste äärmiselt oluliste projektide nagu B1 
ja B234 rakendamisel esinenud tõsiseid viivitusi tehniliste ja äriliste vaidluste tõttu, mis on põhjus ­
tanud suurt majanduslikku kahju ning katkestusi dekomisjoneerimisprotsessis;  
77. usub, et 2012. aasta juulis Ignalina tuumaelektrijaama ja NUKEM/GNS vahel kokku lepitud tehnilistel 
lahendustel põhinev tegevuskava on oluline samm projekti B1 kasutatud tuumkütuse vahelao prob ­
leemi tõttu kujunenud ummikseisu lahendamisel;  
78. taunib asjaolu, et üksikasjalikku tegevuskava rakendamise eduaruannet, mille tähtaeg oli 5. oktoober 
2012, ei ole esitatud;  
79. tunneb heameelt edu üle, mida on saavutatud mõnes tegevuskavas käsitletud küsimuses, näiteks 
mahutite heakskiitmine ja kraanadega seotud tõhustamismeetmed;  
80. tunneb siiski endiselt muret, et seni lahendamata küsimustes, nagu amortisaatorite probleem ning 
lekete ja ebakvaliteetse kütuse käitlemine, ei ole kokkulepet saavutatud ning see takistab eespool 
nimetatud tegevuskava kiiret rakendamist;  
81. nõuab tungivalt mõlemalt asjaomaselt poolelt, et kõigis veel lahendamata küsimustes jõutaks kiirelt ja 
õigeaegselt kokkuleppele;  
82. toetab eelarvekontrollikomisjoni 10.–12. juuli 2012. aastal Leedus korraldatud teabekogumismissiooni 
leide ning on sellega seoses veendunud, et liidu rahalise abi andmine tuleks peatada projektide B1 ja 
B234 osas kokkuleppele jõudmiseni;  
83. toetab komisjoni ettepanekut eraldada Ignalina tuumaelektrijaamale ajavahemikul 2014–2017 täien ­
davalt 230 miljonit eurot; kinnitab, et raha tuleks eraldada üksnes juhul, kui eespool nimetatud 
nõukogu määruse ettepanekus sätestatud eeltingimused on täidetud; usub, et pärast seda tähtaega 
tuleks liidu rahalise abi andmine lõpetada;  
84. rõhutab, et dekomisjoneerimistegevused peaksid olema kavandatud ohutult ja tõhusalt, et need võimal ­
daksid kiiret dekomisjoneerimislubade väljastamist vastavalt asjaomastes dekomisjoneerimiskavades 
sätestatud ajakavadele;  
85. kutsub komisjoni üles esitama Euroopa Parlamendile hinnangut kolme tuumaelektrijaama pöördumatu 
ja täieliku dekomisjoneerimise rahastamisvajaduse kohta;  
86. tuletab meelde, et ainult riiklikud tuumaenergiaalased reguleerivad ametiasutused võivad väljastada 
ranges vastavuses riiklike õigusaktidega juriidilistele isikutele dekomisjoneerimislube;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/77  
( 1 ) SEC(2011) 1387, lk 34, vt lisa 1.
87. palub Leedu valitsusel moodustada seoses projektidega B1 ja B234 sõltumatu projektijuhtimismees ­
konna; märgib, et tagada tuleb ka Ignalina tuumaelektrijaama projektide sõltumatu juhtimine, mida 
soovib ka Leedu riigikontroll;  
88. nõuab dekomisjoneerimislubade hankimiseks selge tähtaja määramist, kui seda ei ole veel määratud;  
89. võtab murelikult teadmiseks viivitused kasutatud kütuse ajutiseks hoiustamiseks mõeldud rajatiste 
ehitamisel ja valmimisel ja on seisukohal, et tuumkütuste vardaid ei saa jaamadest välja viia, kuni 
sellised rajatised ei ole valmis; märgib, et Ignalina elektrijaama puhul peab olema esmatähtis teise 
reaktori tuumkütuse varraste eemaldamine ja ohutu vaheladustamine;  
90. nõuab, et Ignalina tuumaelektrijaama ja kahe projekti peatöövõtja vahelised erimeelsused seoses alus ­
lepingute tõlgendamisega ja lepingute sõlmimisega ning jätkuvad erimeelsused tehnilistes ja ärilistes 
vaidlustes lahendataks vahekohtu menetluse raames; märgib, et liidu täiendava rahalise abi andmine 
tuleks peatada kuni erimeelsuste lahendamiseni; palub komisjonil esitada Euroopa Parlamendile igal 
aastal aruande olukorra kohta;  
91. on sügavalt mures, et kontrollikoja hinnangul on dekomisjoneerimisprojektide lõpuleviimiseks puudu 
umbes 2,5 miljardit eurot; see tähendab, et puudu on ikkagi märkimisväärsed rahasummad;  
92. kutsub komisjoni üles tegema koostööd Bulgaaria, Leedu ja Slovakkia valitsustega ning püüdma 
saavutada võimalikult suurt edu tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimisel, tehes sel eesmärgil 2017. 
aastaks või vajaduse korral 2020. aastaks kättesaadavaks piisavalt rahalisi vahendeid; palub komisjonil 
ühtlasi seada kaugeleulatuvad rakenduseesmärgid ja jälgida eesmärkide poole liikumist; on seisukohal, 
et kui kehtestatud eesmärke ei täideta, tuleb rakendada karistusi; nõuab, et Euroopa Parlamendile 
esitataks igal aastal aruanne tehtud edusammude kohta;  
93. märgib, et Leedu, Slovakkia ja Bulgaaria tuumaelektrijaamade dekomisjoneerimise käigus ei ole selles 
protsessis osalevate liikmesriikide vastutust ega kohustusi selgelt määratletud; märgib, et tuumaelekt ­
rijaamade dekomisjoneerimisega seotud vastutuskoorem on olnud oma tuumajaamu sulgevate liikmes ­
riikide jaoks ebaproportsionaalne;  
94. väljendab heameelt asjaolu üle, et ülalnimetatud nõukogu määruse ettepanekus (COM(2011) 783) ei 
ole seatud mitte üksnes üldisi eesmärke, vaid ka konkreetsed, mõõdetavad, saavutatavad, asjakohased 
ja tähtajalised eesmärgid kolme liikmesriigi jaoks; märgib, et täiendavad eesmärgid ja tulemusnäitajad 
määratakse kindlaks projekti tasandil, rakendusmeetmetes ja iga-aastastes tööprogrammides;  
95. on seisukohal, et ettepanekus võtta vastu nõukogu määrus peaks olema Ignalina programmile täien ­
davate vahendite eraldamise õiguslik alus ühinemisakti protokoll nr 4 ja mitte Euroopa Aatomiener ­
giaühenduse asutamislepingu artikkel 203;  
96. väljendab heameelt asjaolu üle, et hiljemalt 2015. aasta lõpuks kinnitab komisjon aruande, milles 
hinnatakse kõikide meetmete eesmärkide saavutamist tulemuste ja mõjude tasandil, vahendite kasuta ­
mise tõhusust ning selle liidu lisandväärtust, et otsustada meetmete muutmine või peatamine; palub 
komisjonil esitada Euroopa Parlamendile hindamisaruande koopia;  
97. palub Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangal (EBRD) teha Bulgaarias, Leedus ja Slovakkias 
elluviidavate projektide teostamise aruanded Euroopa Parlamendile kättesaadavaks;  
98. palub komisjonil ja kontrollikojal hinnata EBRD-ga tehtava koostöö lisandväärtust ja tema võimet 
tegutseda rahaliste vahendite haldajana, arvestades et liit annab 96 % rahalistest vahenditest;ET L 308/78 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013
99. palub komisjonil koostada aruande dekomisjoneerimisprotsessi kohta neis kolmes riigis; palub komis ­
jonil koostada ka aruande Greifswaldi tuumaelektrijaama dekomisjoneerimise kohta, et määrata kind ­
laks parimad tehnoloogilised ja korralduslikud tavad ning luua võrdlusalus tulevaste dekomisjonee ­
rimisprojektide jaoks;  
V osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 1/2012 „Euroopa Liidu arenguabi mõjusus toiduga kind ­
lustatuse tagamiseks Sahara-taguses Aafrikas”  
100. on rahul kontrollikoja aruande ja selle üldise järeldusega, et liidu arenguabi, mille eesmärk on toiduga 
kindlustatuse tagamine Sahara-taguses Aafrikas, on enamasti tõhus ning aitab oluliselt kaasa toiduga 
kindlustatuse tagamisele partnerriikides, mille põllumajandussektor ei ole veel jätkusuutlik ja kindel; 
märgib sellegipoolest, et kontrollikoja sõnul on mitmes valdkonnas siiski veel märkimisväärselt aren ­
guruumi;  
101. võtab rahuloluga teadmiseks kontrollikoja auditileiud, et seal, kus toiduga kindlustatus on osa Euroopa 
Arengufondi (EAF) strateegiast, vastab liidu arenguabi suurel määral Sahara-taguse Aafrika riikide 
vajadustele ja prioriteetidele, ning et komisjon suunas liidu arenguabi riikidele, kus alatoitumuses 
inimeste arv on kõige suurem;  
102. nõustub kontrollikojaga selles osas, et liidu arenguabis tuleb panna suuremat rõhku toiduga kindlus ­
tatusele;  
103. taunib asjaolu, et toiduga kindlustatust, põllumajandust ja maaelu arengut on kümnenda EAFi puhul 
valitud sihtvaldkonnaks väiksema arvu partnerriikide jaoks kui üheksanda EAFi puhul ning et mitu 
toiduga kindlustamata riiki on selles valdkonnas saanud vähe liidu arenguabi või pole seda üldse 
saanud; nõustub kontrollikojaga, et see ei ole kooskõlas kriitilise olukorraga seoses aastatuhande 
arengueesmärgiga nr 1 (kaotada äärmine vaesus ja nälg) ning asjaoluga, et EAF pidi omistama toiduga 
kindlustatusele suuremat tähtsust; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles pöörama rohkem tähelepanu 
sellele valdkonnale EAFi riigistrateegia dokumentide koostamisel ning eraldama selleks eesmärgiks 
rohkem rahalisi vahendeid;  
104. toetab kontrollikoja soovitust, et Euroopa välisteenistus ja komisjon viiksid igas riigis läbi toiduga 
kindlustatuse olukorra struktureeritud hindamise ning kaaluksid ELi arenguabi kavandamisel süstemaa ­
tiliselt liidu antava asjakohase toetuse võimalikku ulatust; kutsub komisjoni arengu ja koostöö peadi ­
rektoraati EuropeAid üles kasutama humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi kohalikest büroo ­
dest ja teistest allikatest pärinevaid andmeid ja analüüse ning aitama kaasa sellele, et kehtestataks 
tõhusad varajase hoiatamise süsteemid toiduga kindlustamatuse puhuks; samuti kutsub Euroopa välis ­
teenistust üles aitama tagada, et nende süsteemide jätkusuutlikuks toimimiseks suurendataks vastavat 
haldussuutlikkust ning rakendataks ennetusstrateegiaid, mis aitaksid kõige kehvemas olukorras olevatel 
inimestel oma eluga paremini toime tulla;  
105. märgib, et pärast 2008. aasta toidukriisi, mille tagajärjel mitmed Sahara-taguse Aafrika riigid tõsiselt 
kannatasid, on toiduainete hinnad järk-järgult taastunud endisel tasemel ning volatiilsus ja spekulee ­
rimine tõenäoliselt jätkuvad; kutsub komisjoni üles välja töötama reageerimisstrateegiaid erinevate 
ettenägematute olukordade jaoks ja tegema asjakohaseid ettepanekuid; kutsub komisjoni üles võtma 
teadmiseks ka asjaolu, et toiduainete järkjärguline hinnatõus ei ole lühiajaline probleem, vaid osa 
märgatavast pikaajalisest tõusutendentsist, mistõttu on vaja laiemate arengueesmärkidega otseses seoses 
olevat pikemaajalist ja terviklikku strateegiat; nõuab, et mitmeaastane finantsraamistik aastateks 
2014–2020 hõlmaks uut toiduainete rahastamisvahendit või samaväärset mehhanismi, mis tagaks 
selle, et liit suudaks sarnaste fondide abil kiiresti reageerida uutele toidukriisidele, võttes arvesse 
nende ettenägematust ja toiduainete hindade volatiilsuse kasvu; on arvamusel, et finantsspekulat ­
sioonid suurendavad toiduainete hindade volatiilsust ning seetõttu on vaja võtta tõhusaid meetmeid 
niisuguse spekuleerimise vastu, sealhulgas tuletisinstrumentide turu reguleerimise ja kontrollimise 
kaudu;  
106. taunib asjaolu, et suurest majanduskasvust hoolimata kannatab neljandik Sahara-taguse Aafrika elanik ­
konnast endiselt alatoitumuse all; juhib tähelepanu sellele, et piirkonnal on olemas tehnoloogia, 
teadmised ja loodusvarad, et olukorda muuta; rõhutab, et ülioluline on rahu, demokraatia ja poliitiline 
stabiilsus, kuna juurdepääs maale ja turgudele, omandiõigused ja haridus võimaldavad suurendada 
valitsuste ja ametivõimude mõju ja vastutust;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/79
107. võtab teadmiseks kontrollikoja väljatoodud puudused seoses EAFi kaudu eraldatud vahendite ning 
perioodi 1996–2006 toiduga kindlustatuse eelarverea vahendite kasutamise koordineerimisega; kutsub 
komisjoni üles nimetatud kahe vahendi eesmärke ühtlustama, et need oleks üksteist vastastikku 
täiendavad ning et vahendeid kasutataks võimalikult tõhusalt;  
108. on seisukohal, et komisjon peaks võtma liidu arengupoliitika elluviimisel süstemaatiliselt arvesse 
olukorda toiduga kindlustamisel ning eelkõige kroonilist toiduga kindlustamatust;  
109. rõhutab, kui oluline on hädaabi, taastustöö ja arengu suurem ühendamine, et tagada abi mõjusus; 
kordab, kui tähtis on eraldada piisav osa liidu ülemeremaade arenguabist põllumajandussektorile; 
peaks kahetsusväärseks, et alates 1980. aastatest on põllumajandusele eraldatavat arenguabi väga 
tugevalt vähendatud, ning kutsub komisjoni üles eelistama põllumajandust arenguabi andmisel, seal ­
hulgas ka toetama põllumajandusettevõtjate turulepääsu; juhib tähelepanu sellele, et arenguabi on osa 
laiemast skeemist, milles kaubandus, rahaülekanded ja muud tuluallikad on enamikus arengumaades 
tänapäeval olulisemad kui kõik ametliku arenguabi maksed kokku, ning et ühine põllumajanduspolii ­
tika takistab vaba ja õiglast kaubandust kiiresti arenevate turgudega;  
110. rõhutab, et põllumajandussektori vastupidavuse suurendamiseks tuleb käsitleda kogu toiduainete 
tarneahelat alates põllumajandusettevõttest kuni tarbija toidulauani; on veendunud, et põllumajandus ­
sektori haavatavuse vähendamiseks peavad Sahara-taguse Aafrika valitsused võtma pikaajalisi poliitilisi 
kohustusi; juhib tähelepanu sellele, et ajutised toetused, mida antakse ekstreemseid ilmastikutingimusi 
taluva seemne kujul, võivad olla oluliseks kaitsemehhanismiks väiketootjatele ja peredele, kes vastasel 
korral rängalt kannataksid; rõhutab varajaste hoiatuste ning sanitaartingimuste, seemnete ja 
loomasööda alase ennetustöö olulisust; peab kahetsusväärseks, et vägivald ja ebakindlus on suureks 
takistuseks toiduga kindlustatusele tulevikus;  
111. rõhutab vajadust keskenduda Euroopa ja maailma tasandil toiduabist kaugemale ulatuvale toidupolii ­
tikale, abistajate vahelisele ning abistajate ja abi saajate vahelisele koostööle koos kohaliku partnerluse 
tugevdamisega ning partnerriikide otsustavale rollile tagada selles sektoris märgatavaks eduks vajalikud 
põhitingimused, nagu riigis valitsev rahu ja investeeringud maapiirkondade infrastruktuuri; rõhutab 
lisaks, et pikaajaline ühiskondlik ja majanduslik areng vajab lisaks abile jätkusuutlikke tuluallikaid; on 
seisukohal, et vabad ja õiglased kaubandussuhted Euroopa ja arengumaade vahel lähtuvalt Maailma 
Kaubandusorganisatsiooni põhimõtetest on otsustava tähtsusega, et parandada toiduga kindlustatust ja 
kiirendada inimarengut Sahara-taguses Aafrikas;  
112. jagab kontrollikoja seisukohta, et arvestades toiduainete rahastamisvahendi (2008–2010) eesmärke ja 
rahastamislünka selle programmitöö perioodi lõpu ja järgmise EAFi programmitöö perioodi (alates 
2014) vahel oleks pikem rakendusperiood olnud asjakohasem; rõhutab, kui oluline on tagada abi 
järjepidevus toorainehindade jätkuvat volatiilsust ja kõrget taset arvestades; rõhutab vajadust püüda 
saavutada tihedas koostöös Maailma Toiduprogrammi, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni 
ning Põllumajanduse Arendamise Rahvusvahelise Fondiga vastastikune täiendavus ja sünergia liidu 
korraldatavate toiduga kindlustatuse programmide ning nimetatud ja teiste rahvusvaheliste abiandjate 
programmide vahel;  
113. väljendab sügavat muret kontrollikoja auditileiu pärast, mille kohaselt ei ole toitumisele piisavalt 
tähelepanu pööratud, ja peab seda murettekitavaks, sest alatoitumise tagajärjed on äärmiselt rasked, 
eelkõige kui alatoitumust esineb raseduse ajal või esimesel kahel eluaastal, ning need võivad põhjustada 
pöördumatuid kahjustusi; juhib tähelepanu sellele, et alatoitumus on takistuseks inimarengule, teki ­
tades üksikisikutele pöördumatuid kahjustusi ning põhjustades riikidele suuri majanduslikke ja sotsiaal ­
seid kaotusi; kiidab heaks komisjoni otsuse, mis on esitatud komisjoni teatises ELi poliitilise raamistikuET L 308/80 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013
kohta, millega toetatakse arenguriike toiduga kindlustatuse probleemide lahendamisel (COM(2010) 
127), lisada toitumisalane mõõde liidu programmidesse; kordab oma üleskutset komisjonile koostada 
kõnelause mõõtme kohta eraldi teatis ja lisada oma arengupoliitikasse usaldusväärsed ja mitut vald ­
konda hõlmavad toitumisstrateegiad; juhib tähelepanu sellele, et üheks kõige olulisemaks ja kulusääst ­
likumaks sekkumisvahendiks on naiste mõjuvõimu suurendamine, millega saab olulisel määral kaasa 
aidata sellele, et leibkonnad tähtsustaksid tervishoidu ja laste toitumist;  
114. võtab teadmiseks kontrollikoja auditileiu, et liidu sekkumismeetmed on üldiselt hästi kavandatud ja 
saavutavad suurema osa kavandatud tulemustest, kuid peab kahetsusväärseks, et puuduvate tulemus ­
näitajate tõttu on eesmärkide kvaliteet olnud kõikuv ja raskesti mõõdetav ning poolte auditeeritud 
sekkumismeetmete puhul on tulemuste jätkusuutlikkus olnud küsitav; palub komisjonil seada realist ­
likumad ja mõõdetavamad sekkumiste eesmärgid ning parandada nende määratlust üldise eelarvetoe ­
tuse programmides, kus erilist tähelepanu tuleks pöörata ettevõtlikkuse ergutamisele kasvava noorsoo 
seas ja põllumajandussektoris naiste diskrimineerimise kõrvaldamisele;  
115. on jätkuvalt veendunud, et toiduga kindlustatuse seisukohalt on oluline suurendada toitumise aspekti 
osakaalu arenguabis, ning palub, et komisjon esitaks selle kohta 2013. aasta kevadeks kirjaliku 
eduaruande;  
116. märgib, et toiduga kindlustatuse tagamiseks võetavate liidu meetmete üldise mõju määravad ära ka 
liidu põllumajandus-, kalandus-, energia- ja kaubanduspoliitika; rõhutab, et vaja on kindlustada polii ­
tikavaldkondade arengusidusus kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 208 ning et need poliitika ­
valdkonnad peaksid hõlmama ja järgima nn mittekahjustamise põhimõtet;  
117. on ühel arvamusel kontrollikojaga selles, et komisjon peaks paremini toetama põllumajandus- ja 
sotsiaaltoetusprogrammide rahalist jätkusuutlikkust;  
VI osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 2/2012 „Euroopa Regionaalarengu Fondi kaasrahastatud 
VKEde finantskorraldusvahendid”  
118. väljendab heameelt kontrollikoja eriaruande nr 2/2012 üle, milles keskendutakse Euroopa Regionaal ­
arengu Fondi (ERF) kaasrahastatud finantskorraldusvahenditele programmitöö perioodidel 2000–2006 
ja 2007–2013; tunnustab, et eriaruandes nr 2/2012 antakse teavet ERFi kaasrahastatud finantskorral ­
dusvahendite mõjususe ja tõhususe kohta ning see põhineb Ühendkuningriigi, Saksamaa, Slovakkia, 
Ungari ja Portugali projektide auditivalimil;  
119. on arvamusel, et selline auditiaruanne oleks väga väärtuslik ka programmitöö perioodi 2007–2013 
lõpus, võimaldades teha uusi järeldusi ERFi kaasrahastatud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate 
(VKEd) rahastamisvahendite tulemuslikkuse kohta; on ühtlasi seisukohal, et kui nimetatud perioodi 
lõpus selline aruanne koostada, oleks tänu sellele võimalik vältida korduvaid vigu ning suurendada 
ERFi kaasrahastatavate tulevaste finantskorraldusmeetmete mõjusust ja tõhusust;  
120. rõhutab, et VKEd on liidu majanduse nurgakivi, sest nad loovad töökohti, innovatsiooni ja jõukust; 
märgib siiski, et VKEde tegutsemist võivad raskendada rahastamislüngad, st teatud faasis ei anta neile 
vajalikku liiki ja vajalikus mahus rahastamist;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/81
121. tunnistab, et eelarvepiirangute ja erasektori laenuvõtmise võime vähenemise ajal on kõige rohkem 
kannatanud VKEd ja eelkõige mikroettevõtted ning neile tuleks seetõttu anda rohkem liidu toetust, et 
jätkuks töökohtade loomine, innovatsioon ja majanduskasv; märgib, et erilist tähelepanu tuleb pöörata 
VKEdele, kes tagavad kohalikul tasandil säästva arengu, ja et ühtekuuluvuspoliitika kui peamine 
lähenemise ja jätkusuutliku arengu edendamise vahend kogu liidus on üks kahest peamisest kanalist, 
mille kaudu liidu toetus VKEdeni jõuab; toonitab seetõttu, et rahastamisvahendite kasutamist ühtekuu ­
luvuspoliitikas seoses VKEdega tuleks edaspidi tugevdada, kuna sellega saab tagada käibefondid, eden ­
dada avaliku ja erasektori partnerlusi ning saavutada liidu eelarve mitmekordistav mõju;  
122. tuletab meelde, et ettevõtluse toetamiseks viib liit ellu oma ettevõtlus- ja ühtekuuluvuspoliitikat, 
kasutades selleks peamiselt toetusi, kuid järjest rohkem ka ERFi raames eraldatavaid rahastamisvahen ­
deid; võtab teadmiseks, et rahastamisvahendid on tagasimakstavad ja kapitali taaskasutavad, tagades 
seeläbi VKEdele järjepideva rahalise toetuse;  
123. tunnistab, et rahastamisprogrammidele juurdepääsu elluviimiseks on vaja aktiivselt kaasata finants ­
vahendajaid, kes muundavad avaliku sektori rahalised vahendid VKEde rahastamisvahenditeks; märgib, 
et avaliku sektori rahalisi vahendeid võib täiendada erasektori lisavahenditega, mis suurendavad 
VKEdesse investeerimiseks saadaval olevat kogusummat; märgib, et sellist tegevust määratletakse tava ­
liselt finantsvõimendusena või mitmekordistava mõjuna;  
124. rõhutab, et rahastamisvõimaluste puudumise tõttu on idufirmade arv vähenenud, mis tähendab seda, 
et ERFi kaasrahastatavad rahastamisvahendid muutuvad ettevõtluse soodustamisel järjest tähtsamaks;  
125. tuletab meelde, et kontrollikoja auditis keskenduti ERFi poolt programmitöö perioodidel 2000–2006 
ja 2007–2013 kaasrahastatud finantskorraldusvahenditele ja et auditileiud põhinevad projektide valimi 
otsesel läbivaatamisel ning komisjoni ja liikmesriikide juhtimis-, järelevalve- ja teabesüsteemide kont ­
rollimisel;  
126. märgib, et kontrollikoda keskendus oma auditis kolme peamist tüüpi rahastamisvahenditele: omaka ­
pitali-, laenu- ja tagatisvahendid; märgib, et need kõik on ERFi kaasrahastamiseks kõlblikud, kuid 
peavad vastama liidu ja liikmesriikide rahastamiskõlblikkuse eeskirjadele; kinnitab, et auditi peamine 
eesmärk oli hinnata, kas ERFi kulutused VKEde finantskorraldusvahenditele on olnud mõjusad ja 
tõhusad;  
127. väljendab heameelt kontrollikoja leidude ja soovituste üle, mis puudutavad rahastamislünkade hinda ­
mist; märgib, et järgmist programmitöö perioodi käsitlevas seadusandlikus ettepanekus (  1 ) on selline 
hindamine tehtud kohustuslikuks ja peab toimuma eelhindamisena; kutsub komisjoni üles lisama 
asjaomasesse määrusesse alusakti osana vastavad nõuded, sealhulgas kvantitatiivsed võrdlusalused, 
mis käsitlevad eelhindamise rolli ja kasutamist; on seisukohal, et vahendite taaskasutamist puudutavate 
sätete küsimust tuleks järgmist programmitöö perioodi käsitlevas seadusandlikus ettepanekus samuti 
käsitleda;  
128. märgib, et struktuurifondide määrused võimaldavad erasektori eeliskohtlemist võrreldes avaliku sekto ­
riga; kutsub komisjoni üles erasektori eelisseisundit asjakohaselt põhjendama, sest selline käitumine 
võib piirata suutlikkust nõuda tagasi kõik liigsed vahendid ja võimalust need teistele VKEdele ümber 
jagada;ET L 308/82 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) Ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühissätted ühisesse strateegilisse 
raamistikku kuuluvate fondide – Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa 
Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi – kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa 
Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu 
määrus (EÜ) nr 1083/2006 (COM(2011) 615/2).
129. on mures selle pärast, et kontrollikoda leidis, et meetmete mõjusust ja tõhusust takistasid järgmised 
olulised puudused:  
— kättesaadavates VKEde rahastamislünkade hinnangutes esines tõsiseid puudusi ja neid hinnanguid 
ei avaldatud korrapäraselt;  
— algselt toetuste andmiseks kavandatud struktuurifondide määrused sisaldavad olulisi puudusi, kuna 
neis ei käsitleta rahastamisvahendite eripärasid;  
— enne rahaliste vahendite VKEdeni jõudmist esines olulisi viivitusi ja teiste VKEdele suunatud ELi 
programmidega võrreldes puudub ERFil rahuldav võime erasektori investeeringute abil finants ­
võimenduse tekitamiseks;  
130. tuletab samuti meelde, et oma arvamuses uudsete rahastamisvahendite kohta seoses järgmise 
mitmeaastase finantsraamistikuga (  1 ) nõudis Euroopa Parlamendi regionaalarengukomisjon rahastamis ­
vahendite õigusraamistiku kohese selguse, lihtsuse ja läbipaistvuse tagamist ning ühtset mõistetele 
viitamist rahastamisvahendeid käsitlevates õigusaktides;  
131. võtab murega teadmiseks, et varasemaid iga-aastasi rakendamisaruandeid, järelevalvekomiteesid ja 
rakenduskavade näitajaid on peetud rahastamisvahendite eesmärkide ja ülesannete täitmiseks ebapii ­
savateks või mittesoovitavateks; tunneb heameelt algatuse JEREMIE raames tuvastatud aruandluse ja 
järelevalvetegevuse edusammude üle;  
132. peab kahetsusväärseks, et valdusfondide tasandil ei tuvastanud kontrollikoda ei programmitöö 
perioodil 2000–2006 ega 2007–2013 märkimisväärset erasektoripoolset finantsvõimendust; avaldab 
imestust selle üle, et korraldusasutuste ja finantsvahendajate vahelistes rahastamislepingutes puuduvad 
tavaliselt selged finantsvõimendusele esitatavad nõuded, välja arvatud teatavate omakapitalifondide 
puhul, millel olid erasektori kaasrahastajatele siduvad finantsvõimendusnõuded;  
133. toetab kontrollikoja nõudmist, et rahastamisvahendite finantsvõimenduse kontseptsioon oleks selge ­
malt määratletud; rõhutab siiski, et arvestades survet saavutada kõrgem finantsvõimendus, on oluline 
meelde tuletada, et ühtekuuluvuspoliitika rahastamisvahenditest rahastatakse tavaliselt projekte vähem ­
arenenud piirkondades ja majandusraskustega piirkondades, eesmärgiga parandada olukorda turutõr ­
gete ja mitteoptimaalse investeerimise korral, mistõttu ühtekuuluvuspoliitika rahastamisvahendid ei ole 
suunatud mitte ainult lühiajalise kasumlikkuse, vaid ka suure sotsiaalmajandusliku kasu saamisele 
eelkõige piirkondlikul ja kohalikul tasandil; juhib tähelepanu sellele, et mitmetasandiline valitsemine 
ja liikmesriikidega programmide kavandamisel ja täitmisel tehtav koostöö on ühtekuuluvuspoliitika 
aluspõhimõtted, mis võimaldavad piirkondlikel ja riikide ametiasutustel osaleda programmide planee ­
rimises ja rakendamises; toonitab seetõttu, et õigusraamistikus tuleb säilitada teatud paindlikkus ka 
finantsvõimenduse määratlemise ja nõuete osas;  
134. tunnistab uuenduslike finantskorraldusvahendite potentsiaali kapitali kasvatamisel ja investeeringute 
tõhustamisel, erinevalt toetustest, mida toetuste saajad peavad sageli üleliia tülikateks ja bürokraatli ­
keks; rõhutab, et finantskorraldusvahenditel võiks olla oluline osa strateegia „Euroopa 2020” eesmär ­
kide saavutamisel, sest nad aitavad leida muudelt investoritelt vahendeid liidule suurt huvi pakkuvates 
valdkondades;  
135. märgib ka seda, et omakapitali- ja laenuvahendite puhul leidis kontrollikoda, et saavutatud finants ­
võimendus on olnud vähene ja võrdlusalustega võrreldes väiksem; märgib rahuloluga, et tagatisvahen ­
dite puhul oli finantsvõimendus vastupidiselt kõrgem;  
136. nõuab, et komisjon võtaks kontrollikoja auditileidudega seoses viivitamata meetmeid; peab eriti oluli ­
seks, et tulevikus suureneks ERFi võimalused võimendada avaliku sektori investeeringutega sobivaid 
erasektori investeeringud;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/83  
( 1 ) Raportile A7-0270/2012 lisatud arvamus.
137. väljendab muret ulatuslike viivituste pärast liikmesriikides seoses VKEde juurdepääsuga rahastamisele; 
kutsub komisjoni ja korraldusasutusi üles vältima peamiselt haldus-, õigus-, organisatsioonilistest või 
strateegilistest põhjustest tulenevaid viivitusi VKEdele juurdepääsu andmisel rahastamisele; peab kahet ­
susväärseks, et korraldusasutuste seisukohast tähendab see seda, et alternatiiv – VKEdele toetuse 
andmine – muutub atraktiivsemaks;  
138. nõuab tungivalt, et komisjon esitaks võimalikult kiiresti tervikliku, selgitava ettepaneku, kus käsitle ­
takse probleeme, mis tulenevad sellest, et liidus on praegu käibel mitmesuguseid VKEde määratlusi 
vastavalt eri otstarbele ja eesmärkidele, ja pakuks välja võimalikke viise selle olukorra lahendamiseks;  
139. taunib asjaolu, et teatud juhtudel ei olnud teave VKEde halduskulude kohta kättesaadav või usaldus ­
väärne; kutsub pädevaid asutusi üles praegust olukorda parandama ja esitama tulevikus kogu asjako ­
hase teabe; tunnistab, et eristada tuleks finantskorraldusvahendite kulusid (JEREMIE haldusfondi ja 
finantsvahendajate halduskulud) ja kulusid VKEdele;  
140. taunib seda, et paljudel juhtudel nõudsid korraldusasutuste määratud finantsvahendajad üksikutelt 
VKEdelt sisse refinantseerimis- ja töötlemiskulud; rõhutab, et refinantseerimis- ja töötlemiskulud 
peaksid kuuluma finantsvahendajate tavaliste tegevuskulude hulka;  
141. rõhutab rahastamisele juurdepääsu puudutavate haldusmenetluste lihtsustamise ja kaasrahastamise 
nõuete vähendamise tähtsust;  
142. on mures selle pärast, et komisjoni juhistes ei sätestata tingimusi, mis piiravad VKEdelt selliste kulude 
tasumise nõudmist, mis ei põhine ei VKE võetaval tegelikul riskil ega finantsvahendajate osutataval 
teenusel;  
143. soovitab, et rahastamisvahendite, koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise ning riigiabi ja 
struktuurifondide eeskirjade keerulise kombinatsiooni tõttu peaks komisjon tõhustama komisjoni, 
korraldusasutuste ja toetusesaajate (finantsvahendajate) vahelisi suhtlus-ja seiresüsteeme ning pakkuma 
reguleeriva raamistiku 2007–2013 uusi sätteid silmas pidades paremaid suuniseid ja paremat nõusta ­
mist;  
144. toetab kontrollikoja soovitust, et komisjon peaks tagama rahastamisvahenditele spetsiifilise usaldus ­
väärse ja tehniliselt püsiva järelevalve- ja hindamissüsteemi; kutsub komisjoni samuti üles järgima 
kontrollikoja soovitust ja sõlmima liikmesriikidega kokkuleppe väikese arvu mõõdetavate, asjakohaste, 
spetsiifiliste ja ühtsete rahastamisvahendite tulemusnäitajate kohta, millega tugevdataks nii järelevalve- 
kui ka auditeerimisprotsesse;  
145. märgib, et territoriaalne killustatus ja ebapiisav kriitiline mass mõjutavad finantsvahendite atraktiivsust, 
põhjustavad teatavaid finantseerimistingimusi ja võivad kaasa tuua suhteliselt suured halduskulud; 
märgib, et need ERFi omadused takistasid rahastamisvahendite nõuetekohast finantsjuhtimist program ­
mitöö eri perioodidel fondist abi andmisel VKEdele;  
146. peab kahetsusväärseks, et rakenduskava alusel rahastamise eraldamisel eraldasid riiklikud ametiasutu ­
sed, kes tavaliselt ei tunne hästi VKEde rahastamist, avaliku sektori toetusi fondidesse nii, et nende 
maht oli sageli kriitilisest massist väiksem; toonitab, et sellise olukorra põhjustasid eri temaatilised 
rakenduskavad, millel on mitmed majanduslikud, keskkonnaalased, sotsiaalsed ja territoriaalsed 
eesmärgid;ET L 308/84 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013
147. on seisukohal, et kui korraldusasutused teevad ettepaneku finantskorraldusmeetmete kasutamiseks, siis 
peaksid nad tagama, et nende ettepaneku nõuetekohaseks põhjenduseks on kvaliteetne VKEde rahas ­
tamislünga hindamine, mis põhineb standardsel ja ühiselt kokku lepitud metoodikal; toetab seda, et 
enne rakenduskavade, sealhulgas finantskorraldusmeetmete heakskiitmist kontrolliks komisjon nende 
kokkusobivust VKEde rahastamislünga hindamisega ja tagaks selle hindamise kvaliteedi;  
148. on mures, et liikmesriikides ei ole piisavalt teavet VKEde juurdepääsu kohta rahastamisallikatele; toetab 
kontrollikoja soovitust, et VKEde rahastamise mahu optimeerimiseks on vaja võimaluste piires tõsta 
sidusrühmade teadlikkust konkreetsetest VKEde rahastamisvajadustest;  
149. on arvamusel, et mitmekordistav mõju peaks demonstreerima seda, mil määral on nii Euroopa Liidu 
kui ka liikmesriikide algsed sissemaksed ligi meelitanud erasektori investeeringuid; on seisukohal, et 
rahastamisvahendite liikmesriikidepoolset kaasrahastamist tuleks koos liidu rahalise toetusega käsitleda 
osana rahastamisest avaliku sektori vahenditest;  
150. on veendunud, et küsimused, mis on hõlmatud delegeeritud õigusaktidega (mõeldud liidu õigusaktide 
vähemoluliste osade jaoks), ei tohiks tegelikkuses käsitleda tulevase ühtekuuluvuskava põhielemente (  1 ); 
151. pooldab tugevalt seda, et nõukogu ja komisjon koostaks struktuurifondide määruste ettepanekute 
väljatöötamisel asjakohasema õigusraamistiku, et finantskorraldusmeetmete kavandamine ja rakenda ­
mine struktuurifondide õigusraamistiku puuduste, geograafiliste piirangute ja vahendite hajutamise 
tõttu ei kannataks; palub, et käesoleva programmitöö perioodi käigus saadud kogemusi võetaks 
arvesse struktuurifonde käsitlevate määruse ettepanekute koostamisel; leiab eelkõige, et ettepanekud 
peaksid olema suunatud pigem tulemuslikkusele ja tulemustele kui lihtsalt nõuete järgimisele;  
152. kinnitab, et komisjon peaks tagama rahastamisvahenditele spetsiifilise ning usaldusväärse ja tehniliselt 
töökindla järelevalve- ja hindamissüsteemi, mis hõlmaks rahastamisvahendite eraldamist tavapärastest 
toetustest komisjoni kontrolli-, aruandlus- ja auditeerimisprotsessis, ning VKEdele tegelikult makstud 
summa peaks olema läbipaistev; ergutab eelkõige komisjoni ja liikmesriike leppima kokku väikeses 
arvus mõõdetavates, asjakohastes, täpsetes ja ühtsetes rahastamisvahendite tulemusnäitajates;  
153. jagab arvamust, et komisjon peaks püüdma pakkuda liikmesriikidele VKEdele suunatud kasutuskõlb ­
likke finantskorraldusstruktuure ja -vahendeid (kasutustasudega toetused, sihtotstarbelised investee ­
rimisvahendid) ainult siis, kui see kiirendab rakendamist ja vähendab halduskulusid, kuid siiski nii, 
et see eeltingimus ei kahjustaks liialt VKEde võimalusi neid rahastamisskeeme kasutada; rõhutab, kui 
tähtis on tagada finantskorralduse jätkuv paindlikkus, et kohandada seda vastavalt piirkondlikele 
erinevustele ja turumuutustele;  
154. märgib, et liikmesriigid peaksid komisjoni toetusel püüdma koondada kõik ERFi kaasfinantseeritavad 
VKEde rahastamisvahendid ühte rakenduskavasse liikmesriigi kohta või liikmesriigi rakenduskava ühte 
prioriteetsesse suunda, et lihtsustada kavandamisprotsessi ja kõrvaldada üks peamisi esiletoodud 
viivitusi põhjustavaid tegureid;  
155. on seisukohal, et komisjon peaks esitama struktuurifondide määrustes mitmekordistava mõju mõiste 
ühtse määratluse ja taaskasutuse standardkontseptsioonid sõltuvalt valdusfondi või fondi tüübist ning 
nõudma lepinguliselt siduvaid finantsvõimenduse miinimumsuhtarve, fondi kapitali taaskasutamiseET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/85  
( 1 ) Näiteks ühise strateegilise raamistiku vastuvõtmine; rahastamisvahendite kohta üksikasjalike eeskirjade vastuvõtmine; 
liikmesriikide kohustused seoses eeskirjade rikkumisest teatamise menetlusega ja põhjendamatult makstud summade 
tagasinõudmisega; riiklike auditite tingimused; korraldus- ja sertifitseerimisasutuste akrediteerimise kriteeriumid.
miinimumperioode ja andmeid finantsvõimenduse näitajate arvutamiseks; on seisukohal, et lisaväärtuse 
kontseptiooni tuleks pidada vajalikuks komponendiks finantsvõimenduse näitajate arvutamisel, et 
saavutada asjakohased poliitilised eesmärgid ja võtta arvesse turutingimusi; on seisukohal, et selleks 
oleks soovitatav määratleda Euroopa lisaväärtuse kontseptsioon 2014.–2020. aasta õigusraamistikus;  
156. palub, et nõukogu ja komisjon kaaluksid alternatiivseid võimalusi VKEde toetamise jätkamiseks 
finantskorraldusvahendite abil, kui ühtekuuluvuspoliitika raamistik osutub ebasobivaks; märgib, et 
nimetatud vahendeid tuleks toetada kas komisjoni tsentraalselt hallatavatest programmidest, komisjoni 
ja liikmesriikide vahelises koostöös hallatavatest sihtotstarbelistest investeerimisvahenditest või otseselt 
liikmesriikide poolt;  
157. tuletab meelde, et regionaalarengukomisjoni ülalmainitud arvamuses uudsete rahastamisvahendite 
kohta seoses järgmise mitmeaastase finantsraamistikuga peeti kiiduväärseks seda, et järgmisel program ­
mitöö perioodil on rahastamisvahendeid ühtekuuluvuspoliitika raames laiendatud kõigile temaatilistele 
eesmärkidele ja kõigile ühise strateegilise raamistiku fondidele;  
VII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 3/2012 „Struktuurifondid: kas komisjon kohaldas liikmes ­
riikide juhtimis- ja kontrollisüsteemides tuvastatud puuduste korral asjakohaseid 
meetmeid?”  
158. väljendab heameelt kontrollikoja eriaruande nr 3/2012 üle; toetab kõiki kontrollikoja soovitusi ja 
kutsub komisjoni üles rakendama neid mõjusalt ning võimalikult kiiresti;  
159. väljendab heameelt selle üle, et komisjon algatas süstemaatiliselt parandusmeetmeid ning nõutud 
meetmed olid asjakohased puuduste kõrvaldamiseks 90 % juhtudest (punkt 27);  
160. märgib, et ligikaudu 75 % komisjoni määruse (EÜ) 438/2001 (  1 ) artiklis 13 osutatud aastaaruannetel 
põhinevatest nõuetest ei viinud finantskorrektsioonini; kutsub seetõttu komisjoni üles andma teavet 
finantskorrektsioonide puudumise kohta;  
161. on mures komisjoni eri nõuete pärast 2000.–2006. aasta programmiperioodil, mis puudutavad esma ­
tasandi kontrollide tegemist, kuna seetõttu võivad ebakorrektsed kulud jääda märkamata; palub komis ­
jonil kohaldada sidusat lähenemist esmatasandi kontrolli puudutavate nõuete osas ja anda teavet 
aastatele 2000–2006 järgnevate programmiperioodide kohta; märgib, et perioodi 2007–2013 õiguslik 
alus näeb ette, et haldusasutused kontrolliksid kõiki toetusesaajate esitatavaid kulude hüvitamise taot ­
lusi vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1828/2006 (  2 ) artikli 13 lõikele 2;  
162. palub komisjonil levitada veelgi laialdasemalt väljatöötatud kontrollnimekirju ja parima tava juhendeid 
(erilise tähelepanuga rahastamiskõlblikkuse eeskirjadel), mida liikmesriigid peavad järgima, ning tugev ­
dada järelevalvet selle üle, kuidas neid elemente arvesse võetakse;ET L 308/86 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) Komisjoni 2. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 438/2001, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 
1260/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad juhtimis- ja kontrollisüsteemide kohta seoses struktuurifondidest antava 
abiga (EÜT L 63, 3.3.2001, lk 21).  
( 2 ) Komisjoni 8. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1828/2006, milles sätestatakse rakenduseeskirjad nõukogu 
määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi 
ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb 
Euroopa Regionaalarengu Fondi (ELT L 371, 27.12.2006, lk 1).
163. peab esmatasandi kontrolli ülimalt oluliseks, et tagada rakendamisprotsessi algusest peale usaldus ­
väärne veamäär; on seepärast seisukohal, et komisjon peaks kas andma haldusasutusele volitused 
või haldusasutusi eelnimetatud esmatasandi kontrolli läbiviimisel abistama ja juhendama;  
164. on siiski mures eelkõige järgmiste tähelepanekute pärast:  
— parandusmeetmeteks kulus aega keskmiselt 30 kuud (punkt 32) ja enamusel juhtudel tekkisid 
viivitused asjaomaste liikmesriikide tõttu, kuid komisjon oli osaliselt vastutav 39 % juhtudest ja 
täielikult vastutav 5 % juhtudest (punkt 35);  
— ainult 67 % juhtudest oli komisjoni saadud kindluse tase finantskorrektsioonide täpsuse suhtes 
kõrge (punkt 55);  
— ainult 28 % juhtudest oli komisjoni kindluse tase, et liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemid 
muutusid finantskorrektsioonide tulemusel paremaks, kõrge (punkt 64), mis tähendab seda, et 
lõpetamisprotsessis tuleb teha märkimisväärseid pingutusi;  
165. on ka mures kontrollikoja leiu üle, et komisjoni järelauditid liikmesriikide esitatud kinnituste usaldus ­
väärsuse kontrollimiseks tõid 78 % juhtudest kaasa liikmesriikide täiendavad parandusmeetmed (punkt 
45); on seetõttu mures, et komisjon võis mõnikord tugineda mitteusaldusväärsele teabele, kuna ei 
kahelnud piisavalt liikmesriikide esitatud teabes (nt punkt 57, selgitused 9 ja 12) ning ei kontrollinud 
piisavalt teabe usaldusväärsust; juhib tähelepanu sellele, et liikmesriikide esitatud kinnituste mitteusal ­
dusväärsus eeldab komisjonilt täiendavaid auditivahendeid; tunnistab ühtlasi vajadust tasakaalustada 
asjakohaselt sellistest järelaudititest saadav kasu ja sellega kaasnevad kulud (punkt 46);  
166. on veendunud, et komisjoni rolli suurendamisega eelkontrollis (ja mitte järelkontrollis) on võimalik 
tõhusust oluliselt suurendada;  
167. tuletab komisjonile meelde, et ühtekuuluvuse poliitikavaldkonna veamäär kontrollikoja 2010. aasta 
aruande kohaselt suurenes, millega anti tagasikäik eelnenud aastatel täheldatud positiivsele suundu ­
musele ja mis on vastuolus veamäära kiire vähendamisega, mida Euroopa Parlament 2008. aasta 
eelarvele heakskiidu andmise kontekstis nõudis (  1 ); 
168. kordab, kui oluline on komisjoni teostatav järelevalve, selleks et komisjon saaks võtta lõpliku vastutuse 
eelarve täitmise eest, kaasa arvatud valdkondades, kus eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega; 
tuletab meelde tegevuskava komisjoni järelevalverolli tugevdamiseks struktuurimeetmete ühisel juhti ­
misel (COM(2008) 97) ja programmitöö perioodi 2007–2013 õigusraamistiku täiustamiseks, mille 
eesmärk on vähendada struktuurimeetmete veamäära ja seeläbi kaitsta liidu eelarvet; märgib samas, et 
2008. aasta tegevuskava jõustus alles 2000.–2006. aasta programmiperioodi lõpus ning saab seepärast 
hõlmata ainult selle perioodi lõpetamisprotsessi; kutsub seetõttu komisjoni üles jõustama meetmed 
täies mahus, nagu on osutatud 2007.–2013. aasta programmiperioodi ja selle järgses tegevuskavas; 
ootab sellega seoses komisjonilt märkimisväärset ja pidevat veamäärade kahanemist, eriti programmide 
osas, millelt eeldatakse kõige kõrgemaid veamäärasid; teeb ettepaneku, et kontrollikoda hindaks regu ­
laarselt riiklike auditeerimisasutuste tehnilist ja eetilist kvaliteeti, eeskätt sõltumatuse osas, ning teavi ­
taks Euroopa Parlamenti ja nõukogu hindamise tulemustest ja järeldustest;  
169. rõhutab, et kontrollide läbiviimisel on kiirus ülimalt tähtis, et tagada liidu maksumaksjate finants ­
huvide kaitse; palub, et komisjon seaks nende vahendite haldamise järelevalves edaspidi prioriteediks 
võimalikult varajase kontrolli, hindamise ja järelmeetmed;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/87  
( 1 ) Vt Euroopa Parlamendi 5. mai 2010. aasta resolutsiooni tähelepanekutega, mis on Euroopa Liidu 2008. aasta 
üldeelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitlevate otsuste lahutamatu osa, III jagu – Komisjon ja rakendusametid, 
lõige 4 (ELT L 252, 25.9.2010. lk 39).
170. on seisukohal, et komisjoni järelevalverolli tugevdamine on pidev protsess; juhib sellega seoses tähe ­
lepanu kontrollikoja märkusele, et kuigi juhtimis- ja kontrollisüsteemid olid mõjusad teatud ajal, ei 
tähenda see tingimata seda, et nad on jätkuvalt mõjusad, kuna süsteemid, töötajad ja struktuurimeet ­
mete juhtimise eest vastutavad üksused võivad muutuda; kutsub komisjoni üles kinnitama kontrolli ­
koja soovitused täies mahus; on seisukohal, et tegevuskava parandamine on vajalik, kui ootused 
komisjoni finantsjuhtimise paranemise suhtes ei täitu;  
171. palub, et komisjon püüaks tagada, et liikmesriigid ei mõjutaks programmide järjepidevust, vahetades 
välja struktuurifondide kontrolliga tegelevaid üksusi, süsteeme ja personali, kelle tõhusust komisjon on 
juba kinnitanud;  
172. võtab rahuloluga teadmiseks arvukad ennetavad meetmed, sealhulgas finantskorrektsioonid, mille 
komisjon jõustas pärast 2008. aasta tegevuskava vastuvõtmist; palub komisjonil anda seetõttu teavet 
nende korrektsioonide mõju kohta üldisele veamäärale 2000.–2006. aasta programmiperioodil;  
173. kordab nn ühtse auditi mõtet, mille kontrollikoda esitas oma arvamuses nr 2/2004; on seisukohal, et 
mõjusas ja tõhusas sisekontrollisüsteemis peaks haldus tuginema kõigil tasanditel ühistele põhimõtetele 
ja standarditele (  1 ); 
174. on veendunud, et komisjon peaks võtma jätkuvalt eesmärgiks ühtse auditi põhimõtte järgimise; 
toonitab, et äärmiselt oluline on tagada auditeerimisasutuste töö kvaliteet praegusel ja tulevastel 
perioodidel ja tagada asutuste sõltumatus, ning et selle saavutamiseks on ülimalt oluline kehtestada 
neile audititele selged ja läbipaistvad ühised standardid; märgib, et (kui auditeerimisasutuste töö tule ­
mused on usaldusväärsed) liidu eelarve võiks olla piisavalt kaitstud ka kõrge veamäära korral, kuna 
komisjon saaks kohaldada finantskorrektsioone veamäärade korrigeerimiseks; kordab siiski asjaolu, et 
sellistel juhtudel peab liikmesriigi maksumaksja maksma kaks korda, mistõttu vigade ärahoidmine on 
alati nii komisjonile kui asjaomasele liikmesriigile tõhusam kui vea hilisem parandamine; toonitab 
sellega seoses eriti kontrollikoja soovituse 1 teist taanet ja nõuab komisjonilt selle soovituse täitmist;  
175. kutsub komisjoni üles viima kontrollikoja tähelepanekuid arvestades 2000.–2006. aasta programmitöö 
perioodi lõpetamine nõuetekohaselt lõpuni ja esitama Euroopa Parlamendile aruande selle kohta, 
kuidas komisjon tagab protsessi seaduslikkuse ja korrektsuse;  
176. kutsub komisjoni ühtlasi üles arvestama kontrollikoja aruandest saadud õppetunde ja jälgima 
2007.–2013. aasta programmiperioodi struktuurimeetmete rakendamist ning pidama aruteludes 
aastaid 2014–2020 hõlmavate tulevaste struktuurimeetmete üle kontrollikoja tähelepanekuid silmas;  
177. on kindlalt seisukohal, et komisjon peaks struktuurifondide järelevalves põhjalikumalt osalema, abis ­
tades ja kontrollides liikmesriikide haldus- ja sertifitseerimisasutusi, samuti toetuse lõpetamisega tege ­
levaid asutusi rakendamise ja kontrolli kõikides etappides, et tagada veelgi tõhusam ning vähem aega 
ja ressursse nõudev protsess;  
VIII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 4/2012 „Kas struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi 
kasutamine meresadamate infrastruktuuride kaasrahastamiseks on mõjus investee ­
ring?”  
Sissejuhatus  
178. avaldab heameelt kontrollikoja aruande üle ja märgib selle negatiivset hinnangut nii komisjoni kui ka 
liikmesriikide tegevusele seoses vahendite kasutamise tõhususe ja kulutasuvusega kaasrahastatud mere ­
sadamate projektide valdkonnas;ET L 308/88 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) Vt Euroopa Parlamendi 10. mai 2011. aasta resolutsiooni tähelepanekutega, mis on Euroopa Liidu 2009. aasta 
üldeelarve täitmisele heakskiidu andmist käsitlevate otsuste lahutamatu osa, III jagu – Komisjon ja rakendusametid, 
lõige 61 (ELT L 250, 27.9.2011, lk 33).
179. avaldab heameelt, et komisjon toetab enamikku kontrollikoja soovitustest;  
180. leiab, et enamiku komisjoni võetud meetmetega, mille eesmärgiks oli vältida selliseid tulevasi 
puudujääke, mis olid aruandes esile toodud, on võimalik saavutada tõhusama ja kulutasuvama rahas ­
tamise eesmärk;  
181. on siiski seisukohal, et komisjonil on vaja võtta edasisi meetmeid;  
Auditileiud  
182. tunneb muret asjaolu üle, et  
— 27 uuritud projektist neli ei olnud aruande koostamise ajaks lõpetatud ning kaks projekti olid 
2012. aasta jaanuariks endiselt lõpetamata;  
— haldusmenetlused ehituslubade saamiseks olid tihti aeganõudvad ja keerukad ning põhjustasid 
mõnel juhul viivitusi ning lisakulusid;  
— kahe projekti eesmärgid ei olnud kooskõlas ei transpordipoliitika ega rakenduskavadega, mille 
raames neid rahastati;  
183. märgib, et  
— aruande koostamise ajaks ei olnud neli projekti vaatamata valmisolekule kasutuses, kuid on nüüd ­
seks kasutuses;  
— ühelgi piirkonnal ei olnud pikaajalist sadamate arengukava; sellised kavad ei olnud siiski rahasta ­
mise tingimuseks;  
184. nõustub komisjoniga, et transpordi infrastruktuuri rahastamise tulemused ja mõju ei ole alati vahetult 
pärast ehitustööde lõpetamist käegakatsutavad, kuna nad vajavad realiseerumiseks aega;  
185. järeldab, et  
— komisjon ei saa piisavalt teavet projektide edusammude kohta, kuna kättesaadav teave ei viinud 
meetmete võtmiseni puuduste parandamiseks;  
— komisjoni pakutud suunistest ja koolitusseminaridest iseenesest ei piisanud, et suurendada teadlik ­
kust usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohta;  
— õiguslikud sätted, millega pannakse paika komisjoni nõuandev roll seirekomisjonides, võivad olla 
liiga piiravad, ning teised vahendid, mille eesmärgiks on mõjutada vahendite kasutamist, võivad 
olla ebatõhusad, kuna kontrollikoda leidis vähe tõendeid, et komisjon oleks sekkunud seirekomis ­
jonide töösse eesmärgiga tagada vahendite mõjus kasutamine või seada tulemus- ja mõjunäitajad;  
— kuna jahisadamad võimaldavad juurdepääsu ainule väiksele osale elanikkonnast, ei saa neid pidada 
vahendiks, mis parandavad ühendust saartega, ning seega ei ole nende ehitamine kooskõlas trans ­
pordipoliitikaga, v.a juhul, kui väikelaevu kasutatakse regulaarseks transpordiks saarte vahel ning 
jahisadama ehitamine parandaks kogu elanikkonna transpordivõimalusi;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/89
— erikonstruktsioonidele rajatud kaid ei ole kooskõlas üleeuroopaliste transpordivõrkude suuniste 
eesmärkidega, isegi juhul, kui neid kasutatakse hooldustöödeks, kuna nad ei täida ühtegi nõuet, 
mis on esitatud meresadamavõrguga seotud ühist huvi pakkuvate projektide spetsifikaatides, nagu 
need on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 1692/96/EÜ (  1 ) (mida on muudetud 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1346/2001/EÜ) (  2 ) II lisa 5. jao 2. punkti 
alapunktis III;  
Kontrollikoja soovitused  
186. toetab kontrollikoja soovitusi, mille kohaselt peaks komisjon  
— töötama selles suunas, et seada Ühtekuuluvusfondist meresadamatele antava toetuse tingimuseks, et 
sadamate jaoks on koostatud põhjalik arengustrateegia;  
— tegema ehitustööde ajal kohapealseid külastusi tõhususe kontrollimiseks;  
— tegema riskipõhiseid järelkontrolle kaasrahastatud infrastruktuuride kasutamise ja tulemuslikkuse 
kohta;  
— tugevdama suurprojektide ja Ühtekuuluvusfondi projektide hindamismenetlusi, mis parandaksid 
tõsiste puuduste avastamist ja nende kõrvaldamiseks võetavate asjakohaste meetmete rakendamist;  
— astuma samme, et kehtestada põhimõte, mille kohaselt sõltub liidupoolne rahastamine tulemustest;  
— julgustama korraldusasutusi kasutama tulemus- ja mõjunäitajaid;  
187. tunnustab, et komisjon on  
— pakkunud välja eeltingimuse, millega tagatakse, et enne mis tahes rahastamisotsuse vastuvõtmist 
2014.-2020. aasta ühtekuuluvuspoliitika raamistikus on läbi viidud pikaajaline strateegiline kavan ­
damine;  
— kehtestanud projektide kohapealse kontrolli ning korraldanud tehnilised kohtumised asjaomaste 
asutustega;  
— algatanud Euroopa Regionaalarengu Fondist ja Ühtekuuluvusfondist 2000.–2006. aasta program ­
mitöö perioodil kaasrahastatud projektide riskipõhiste lõppauditite läbiviimise;  
— tugevdanud aastatel 2007–2012 otsustamismenetlust, kehtestades suurprojektide otsustamismenet ­
luse standardimise, standardiseeritud taotlusvormid ja kohustusliku konsulteerimise komisjoni asja ­
omaste osakondadega ning luues algatuse JASPERS (Ühine abi projektide toetuseks Euroopa piir ­
kondades), mis peaks aitama liikmesriikidel esitada paremaid taotlusi;  
— töötanud välja tulemusauditite raamistiku, mis peaks looma aluse esimestele audititele, mis viiakse 
läbi alates 2012. aastast, ning nõudnud oma ettepanekus tulemusraamistiku kehtestamist 
2014.–2020. aasta ühtekuuluvuspoliitika raamistikus, millega kaasneks komisjoni õigus peatada 
maksed juhtudel, kus sätestatud vahe-eesmärkide või eesmärkide saavutamisest on oluliselt maha 
jäädud;  
Edasised soovitused  
188. palub komisjonil  
— toetada täielikult kontrollikoja soovitusi kasutada tulemus- ja mõjunäitajaid mitte ainult prioriteedi 
tasandil, vaid üksiku projekti võimalikule mõjule vastavas mahus ka projekti tasandil;ET L 308/90 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) EÜT L 228, 9.9.1996, lk 1.  
( 2 ) EÜT L 185, 6.7.2001, lk 1.
— kehtestada kord, mille kohaselt hinnatakse transpordi infrastruktuuri suunatud investeeringu tule ­
musi ja mõju pärast ehitustööde lõppu, mil selle tulemused ja mõju on eeldatavasti nähtavaks 
muutunud;  
— teostada analüüs, milles võrreldakse liikmesriikide haldusmenetluste keskmist kestust ja kvaliteeti 
võrreldavate kaasrahastatud projektide puhul, et soovitada parimate tavade rakendamist;  
— võtta arvesse asjaolu, et puudujäägid kehtestatud vahe-eesmärkide saavutamises ei ole alati 
puuduliku korraldamise tulemus, ning jätta oma tulemusraamistikku käsitlevast ettepanekust 
välja rahastamisest keeldumine juhtudel, kus olukorda, kus investeeringutega ei saavutatud 
soovitud tulemusi, ei oleks saanud ennetada ja/või ette näha;  
— suurendada kättesaadava teabe hulka projektide edusammude kohta ning nõuda meetmeid tuvas ­
tatud puuduste kõrvaldamiseks edasise rahastamise eeltingimusena; teabe puudumine projekti 
rakendamise kohta ei ole vastuvõetav;  
— analüüsida usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetest teavitavate koolitusseminaride ja suuniste 
tõhusust;  
— teha ettepanekuid õiguslike sätete muutmiseks, et võimaldada tõhusam nõuandev roll seirekomis ­
jonides, ning teha analüüs, milles uuritakse eelnimetatud muude vahendite tulemuslikkust tõhusa 
rahastamise saavutamisel;  
IX osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 5/2012 „Arenguabiprogrammide teabesüsteem (CRIS)”  
189. on rahul kontrollikoja eriaruandega nr 5/2012, sest see annab Euroopa Parlamendile kui järelevalve ja 
eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile teavet eelarve täitmise kohta;  
190. on rahul kontrollikoja üldise järeldusega, mille kohaselt „CRIS rahuldab enamasti mõjusalt komisjoni 
teabevajadused välistegevuse valdkonnas” (punkt 75); on aga mures aruandes osutatud teatavate tõsiste 
puudujääkide pärast;  
191. kutsub komisjoni üles määratlema CRISi rolli ja eesmärgid, mida ei ole ajakohastatud pärast seda, kui 
süsteem 2002. aastal kasutusele võeti – hoolimata asjaolust, et süsteemi sisu on vahepeal paljuski 
muutunud;  
192. kiidab heaks kõik kontrollikoja soovitused; palub komisjonil need soovitused võimalikult kiiresti ellu 
viia, et puudused likvideerida;  
193. rõhutab, et mis tahes CRISi rolli muutmine või CRISi teisendamine peaks olema kooskõlas liidu 
välispoliitika uute, Euroopa Liidu toimimise lepingust tulenevate ülesannetega, et saavutada andmete 
parem kvaliteet ja sidusus;  
194. rõhutab vajadust kohandada CRISi aruandlusfunktsioonid Euroopa Parlamendi pädevusega välispolii ­
tika ja eelarvekontrolli valdkonnas;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/91
195. peab kõige olulisemaks 1. soovitust, mille kohaselt on vaja määratleda CRISi kui infosüsteemi soovitud 
roll ja eriti selle seos komisjoni tekkepõhise arvestussüsteemiga (ABAC);  
196. on seisukohal, et liidu välistegevust puudutava sidusa, läbipaistva, ajakohastatud ja usaldusväärse 
aruandluse saavutamiseks tuleb täiustada andmeterviklust CRISi ja ABACi vahel; rõhutab, et ABACi 
funktsioonide kordamist CRISis tuleks vältida;  
197. on mures kontrollikoja järgmiste tähelepanekute pärast, mis puudutavad CRISi tõhusust ja mõjusust:  
— CRISi roll ABACis ei ole asjakohaselt määratletud, mistõttu on osa funktsioone dubleeritud 
(punktid 34 ja 35) ning pole selge, millist lisandväärtust pakub praktika kodeerida finantstehinguid 
endiselt CRISis (punkt 35);  
— CRISist saadav teave võib olla ebausaldusväärne (punktid 39–41, 49–52 ja 54–56) ning mõnikord 
tuleb seda käsitsi parandada (komisjoni vastus punktile 52), sest esineb puudujääke andmekodee ­
rimises (punktid 38–41), puuduvaid kirjeid ja kehtetuid kirjeid (punktid 49–51, 54 ja 55);  
— andmete (arvete ja auditiaruannete) registreerimisel CRISis on esinenud märkimisväärseid viivitusi 
(punkt 57);  
— CRISi kõige kiireloomulisem probleem on endiselt kasutajasõbralikkus (punkt 43 ja joonis 3);  
198. on mures selle pärast, et nende puuduste tõttu võib Euroopa Parlamendile kui eelarve täitmisele 
heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile esitatud teave olla ebausaldusväärne (nt punkt 
39 puudutab makseid riikide lõikes); võtab teadmiseks komisjoni seni tehtud jõupingutused (eelkõige 
komisjoni vastused punktidele 35, 52 ja 54); nõuab siiski, et komisjon need puudused võimalikult 
kiiresti kõrvaldaks, et tagada CRISi usaldusväärne finantsjuhtimine; on seisukohal, et eriti oluliseks 
tuleb pidada funktsioonide dubleerimise vältimist, sest see on ebatõhus ja võib põhjustada kirjete 
ebaõigsust;  
199. märgib samuti, et tuleks ajakohastada CRISi funktsioone, et esitada kokkuvõtlikku teavet abi saavate 
riikide, poliitikavaldkondade ja rahastamisvahendite kohta, mis on praegu raske kui mitte võimatu; 
rõhutab, et süsteemi tõhusust ja tulemuslikkust tuleb osaliste jaoks parandada andmekodeerimise 
ratsionaliseerimise ja konsolideerimise abil;  
200. võtab teadmiseks kontrollikoja selgitused CRISi kuluanalüüsi puudumise kohta, mis tuleneb sellest, et 
auditi eesmärk oli analüüsida CRISi suutlikkust rahuldada komisjoni teabevajadused, mitte selle haldus ­
kulusid; peab siiski kahetsusväärseks, et puudub teave CRISi kulutõhususe kohta;  
201. peab kahetsusväärseks, et CRISi loomise ajal ei koostatud selget pikaajalist strateegiat, kus oleks 
kindlaks määratud süsteemi eesmärgid ja toimimispõhimõtted, sest strateegia puudumine on kaasa 
toonud CRISi ülesannete lisandumise ilma konkreetse visioonita;  
202. rõhutab, et CRIS peaks hõlmama standardset mehhanismi andmete konfidentsiaalsuse ja kasutajate 
juurdepääsuõiguste diferentseerimiseks; on seisukohal, et selline mehhanism tuleks luua, et tagada 
piisav konfidentsiaalsus ja andmeterviklus;ET L 308/92 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013
203. tunneb muret selle pärast, et süsteem ei ole piisavalt turvaline; märgib samuti, et julgeolekuvaldkonna 
vastutusalade määratlemine on endiselt ebaselge, mis andmekaitse seisukohalt kujutab endast tõsist 
turvariski; toonitab, et andmed peavad täielikult vastama OECD arenguabi komitee kriteeriumidele;  
204. tuletab komisjonile meelde andmekaitse-eeskirjade järgimise olulisust; märgib kriitiliselt, et andmekait ­
seametnikule saadetud teated ei puudutanud otseselt CRISi kirjetele lisatud elulookirjeldusi (punkt 74);  
205. kutsub komisjoni üles viivitamata tegelema kõikide puuduste ja soovitustega, mille Euroopa Parlament 
ja kontrollikoda välja tõid;  
X osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 6/2012 „Euroopa Liidu abi Küprose türgi kogukonnale”  
206. arvestades, et auditiga otsiti vastust üldisele küsimusele „Kas komisjon haldab tulemuslikult liidu 
vahendeid Küprose türgi kogukonnale rahalise toetuse andmiseks?”;  
207. kutsub Euroopa Parlamendi eelarvekomisjoni ja eelarvekontrollikomisjoni üles võtma uue mitmeaas ­
tase finantsraamistiku (2014–2020) läbirääkimistel arvesse selle resolutsiooni järeldusi, ilma et see 
piiraks läbirääkimiste lõpptulemust, selleks et arvestada kontrollikoja soovitusega tagada parem kavan ­
damine, rakendamine ja jätkusuutlikkus kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 389/2006 (  1 ) selliselt, 
et see ei hõlmaks välisterritooriumi;  
208. väljendab nõusolekut kontrollikoja eriaruandes väljendatud järelduste üle, et „kavaga on saavutatud 
mitmeid positiivseid tulemusi, kuid tulemuste jätkusuutlikkus on paljudel juhtudel kaheldav, eelkõige 
arvestades ebakindlust, mis valitseb edaspidise ELi-poolse rahastamise suhtes” ning et komisjon on 
„suutnud välja töötada kava, milles käsitletakse kõiki määruse eesmärkidega hõlmatud valdkondi ja 
seatakse need asjakohaselt tähtsuse järjekorda. Samuti õnnestus komisjonil hoolimata märkimisväär ­
setest piirangutest rajada Küprose põhjaossa kiiresti kava juhtimisbüroo ja kasutusele võtta üldjuhul 
sobivad rakendusmeetodid ning riskimaandamismeetmed. Kava haldamise peamised puudused tule ­
nesid sellest, et kohalik tugibüroo ei tegutsenud rohkem delegeeritud korra alusel, nagu see toimib 
liidu delegatsioonide puhul, ning et töötajate töölepingud sõlmiti liiga lühikeseks ajaks, mis ei võimal ­
danud neil juhtida rahastatavaid projekte algusest lõpuni. Kava haldamise peamised puudused tulenesid 
sellest, et kohalik tugibüroo ei tegutsenud rohkem delegeeritud korra alusel, nagu see toimib ELi 
delegatsioonide puhul, ning et töötajate töölepingud sõlmiti liiga lühikeseks ajaks, mis ei võimaldanud 
neil juhtida rahastatavaid projekte algusest lõpuni. Lisaks ei olnud järelevalve ÜROga ühiselt hallatud 
projektide puhul piisav.”;  
209. märgib, et programmiga on aidatud paljusid Küprose türgi kogukonda kuuluvaid toetusesaajaid; 
kahetseb siiski, et Türgi sõjaväe kehtestatud piirangute tõttu ei ole olnud võimalik teostada suurimat 
projekti – merevee magestamise tehase ehitamist (27,5 miljonit eurot); märgib, et see on programmi 
jaoks suur tagasilöök;  
210. rõhutab, et Küprose türgi kogukonnale jätkuva abi osutamine (vastavalt määrusele (EÜ) nr 389/2006) 
on väga oluline, nagu on märkinud ka komisjon oma vastuses kontrollikoja eriaruandele; rõhutab, et 
Küprose taasühendamisprotsessi hõlbustamiseks tuleb tuua Küprose türgi kogukond liidule lähemale; 
on seetõttu seisukohal, et edaspidi tuleks suurendada vahendeid, mis eraldatakse i) sotsiaalse ja 
majandusliku arengu edendamiseks, ii) taristu arendamiseks ja ümberkorraldamiseks, iii) leppimisele 
kaasaaitamiseks, usaldust suurendavateks meetmeteks ja kodanikuühiskonna toetamiseks, iv) Küprose 
türgi kogukonna lähendamiseks liidule, v) ühenduse õigustikuga vastavusse viidud õigusaktide etteval ­
mistamiseks, vi) ühenduse õigustiku rakendamise ettevalmistamiseks, samuti esmatähtsana majandus ­
liku integratsiooni edendamiseks, kusjuures sellega seotud kahte kogukonda hõlmavaid programme 
tuleks tugevdada;  
211. juhib erilist tähelepanu väga olulisele rollile, mis on kaht kogukonda hõlmavatel projektidel, nt 
kadunud isikutega tegeleva komisjonil teadmata kadunud inimestega juhtunu välja selgitamisel ning 
kogukondade lepitamisele kaasa aitamisel; toonitab, et väga oluline on tagada teadmata kadunudET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/93  
( 1 ) Nõukogu 27. veebruari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 389/2006, millega luuakse rahalise toetuse programm Küprose 
türgi kogukonna majandusarengu soodustamiseks ja millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2667/2000 
Euroopa Ülesehitusameti kohta (ELT L 65, 7.3.2006, lk 5).
isikutega tegeleva komisjoni tegevuseks vajalikud vahendid ja palub komisjonil kutsuda kadunud 
isikutega tegeleva komisjoni toetuseks Türgi sõjalisi jõude üles lubama juurdepääsu militaartsoonidele; 
rõhutab vajadust rahastada kaht kogukonda hõlmavaid infrastruktuuriprojekte ja teha tõhusamat 
koostööd ÜRO agentuuride ja programmidega;  
212. märgib ka, kui tähtis on jätkata kultuuripärandit käsitleva tehnilise komitee töö toetamist, et tagada, et 
restaureeritaks ja säilitataks ajaloolised ja religioossed objektid, mis on lahutamatu osa Küprose ja kogu 
maailma kultuuripärandist;  
213. märgib, et laiemas plaanis on projektide jätkusuutlikkus sageli kahtluse all, tingituna ametiasutuste 
piiratud haldussuutlikkusest, asjakohaste õigusaktide hilinenud vastuvõtmisest ning toetusesaajate 
ebakindlusest seoses edaspidise rahastamisega;  
214. peab ühtlasi oluliseks tuletada meelde, et auditi toimumise ajaks ei olnud veel selge, kas liidu toetus ­
kava raames jätkatakse rahaliste vahendite eraldamist märkimisväärses mahus; märgib, et selline 
ebaselgus raskendab kava haldamist ning mõjutab negatiivselt selle mõjusust ja jätkusuutlikkust;  
215. võtab teadmiseks kontrollikoja soovitused, mis lähtuvad eri stsenaariumitest, arvestades nii taasühen ­
damisprotsessi arengut kui ka liidupoolse edaspidise rahastamise määra;  
216. nõustub komisjoniga, et kuni Küprose probleemile lahendust ei ole leitud, peaks toetuse andmine 
Küprose türgi kogukonnale jätkuma määruse (EÜ) nr 389/2006 alusel;  
217. võtab rahuloluga teadmiseks, et sekkumismeetmed vastasid kava eesmärkidele, hoolimata hõlmatavate 
valdkondade rohkusest, viivitustest määruse (EÜ) nr 389/2006 vastuvõtmisel ja mitmeaastase lähene ­
mise puudumisest;  
218. märgib siiski murelikult, et komisjon puutub programmi koostamisel ja rakendamisel kokku märki ­
misväärsete piirangutega, mitmed tegurid on komisjoni kohaliku tugibüroo töö efektiivsust vähenda ­
nud, programmi rakendusmenetlused ei ole alati tõhusad ning projektide jätkusuutlikkus on endiselt 
ohus, ehkki mõningaid tulemusi on saavutatud;  
219. võtab teadmiseks kontrollikoja eriaruandes kirjeldatud olukorra; märgib, et komisjon on võtnud rea 
meetmeid ning pärast auditit on tõhusust suurendatud;  
220. tunneb ühtlasi heameelt koos ÜRO Arenguprogrammiga juhitud meetmete eduka lõpuleviimise üle;  
221. peab kahetsusväärseks merevee magestamise tehase projekti ebaõnnestumist, mis oli ebameeldiv taga ­
silöök; tuletab meelde, et see projekt polnud mitte ainult veesektori suurim projekt, vaid ka suurim 
selle programmi alusel rahastatud projekt (mille maksumus oli umbes 10 % rahastamise kokkulepitud 
kogusummast) ning et tehas pidi andma 23 000 m  3 puhast joogivett päevas, mis katab hinnanguliselt 
100 000 inimese vajadused, ning tuletab meelde, et veevarustus muutub saarel üha suuremaks prob ­
leemiks, kuna aasta keskmine sademete hulk on viimase 30 aasta jooksul 40 % vähenenud; tunneb 
suurt muret, et projekti tühistamine piirangute tõttu, mille Türgi sõjavägi Küprose kreeka kogukonda 
esindava töövõtja suhtes kehtestas, ja seetõttu, et kui piirangud 2010. aasta märtsis kaotati, ei nõus ­
tunud töövõtja tööd jätkama, tuues põhjenduseks negatiivsed tingimused, tähendab seda, et selle 
olulise keskkonnaprobleemiga ei tegeleta; kutsub komisjoni üles kaaluma võimalust projekti jätkata;  
222. rõhutab siiski, et komisjoni finantshuvid on merevee magestamise projekti poolelijätmisega kaitstud; 
märgib, et ehituslepingu kohaselt ei ole makseid tehtud;ET L 308/94 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013
223. peab äärmiselt kahetsusväärseks, et enamik kohaliku ja linnainfrastruktuuriga seotud meetmeid on 
edasi lükatud, ehkki enamikul juhtudel olid viivitused tingitud poliitilistest raskustest ja maaomandi 
kindlaks tegemisest ning need küsimused ei kuulu üldjuhul komisjoni ja ÜRO Arenguprogrammi 
kontrolli alla;  
224. toetab kontrollikoja järeldusi, et kavaga on juba saavutatud positiivseid tulemusi ja aidatud paljusid 
Küprose türgi kogukonda kuuluvaid toetusesaajaid, nagu põllumajandusettevõtjad, üliõpilased ja uute 
piiriületuspunktide kasutajad; märgib, et kava jätkusuutlikkus on sageli kahtluse all, eelkõige arvestades 
ebakindlust, mis valitseb edaspidise liidupoolse rahastamise suhtes;  
225. tunneb heameelt kontrollikoja järelduse üle, et keerulisest poliitilisest olukorrast ja lühikestest täht ­
aegadest hoolimata õnnestus komisjonil koostada programm, mis vastas määruse (EÜ) nr 389/2006 
eesmärkidele, ning rajada kiiresti programmi juhtimisbüroo ja võtta kasutusele sobivad rakendusmeh ­
hanismid;  
226. toonitab Türgi küprose kogukonnale antava liidu abi erakorralist ja ajutist laadi, sest seda antakse kuni 
Küprose taasühinemiseni; märgib, et komisjon toetab Küprose probleemile tervikliku lahenduse leid ­
miseni abi jätkamist Küprose türgi kogukonnale vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) 389/2006;  
227. võtab teadmiseks eriaruande nr 6/2012 järeldused ja soovitused; soovitab komisjonil arvestada 
programmi rakendamisel saadud kogemustega ja vajaduse korral esitada meetmed selle täiendavaks 
parandamiseks ning teavitada asjakohaselt Euroopa Parlamenti; teeb ettepaneku, et Küprose türgi 
kogukonna majandusliku arengu soodustamiseks antava liidu rahalise abi puhul võetaks arvesse 
mitte üksnes uusi projekte, vaid ka vajadust aidata tagada olemasolevate projektide jätkusuutlikkus 
mis tahes edaspidise rahastamise üle otsustamisel kehtiva õigusraamistiku alusel ja kooskõlas määruse 
(EÜ) nr 389/2006 eesmärkidega;  
228. on seisukohal, et liidu abiga tuleks ka edaspidi toetada Küprose taasühendamisprotsessi; soovitab 
sellega seoses komisjonil jätkata määruse (EÜ) nr 389/2006 viie eesmärgi täitmist, toetades muu 
hulgas mõlema kogukonnaga seotud meetmeid, usaldust suurendavad meetmeid, kadunud isikutega 
seotud tegevust, kodanikuühiskonda (kaasa arvatud armeenlaste ja maroniitide vähemust), ajaloolist 
objektide säilitamist ja taastamist, keskkonnakaitset, majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning ühen ­
duse õigustiku rakendamist;  
229. palub komisjonil levitada võimalikult laialdaselt teavet lepitamise ja kodanikuühiskonna tugevdamise 
programmide hangete kohta; märgib eelkõige vajadust toetada Küprose türgi kogukonna naiste 
sotsiaalmajandusliku integratsiooni ja mõjuvõimu suurendamise programme;  
XI osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 7/2012 „Veinituru ühise korralduse reform: senised 
edusammud”  
230. tunneb heameelt kontrollikoja eriaruande nr 7/2012 „Veinituru ühise korralduse reform: senised 
edusammud” üle, milles analüüsitakse peamiselt tulemusi, mida on saavutatud veinituru ühise korral ­
duse reformiga, mille nõukogu algatas 2008. aastal; märgib, et auditi peamine eesmärk oli hinnata 
edusamme reformi ühe peamise eesmärgi – so pakkumise ja nõudluse tasakaalu parandamise – 
saavutamisel;  
231. tuletab meelde, et veinituru ühise korralduse reformi eesmärk oli tasakaalustada nõudluse ja pakkumise 
vahekorda ning et reformi peamine rahastamisvahend hõlmas ajutist väljajuurimiskava ja riiklikeET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/95
tugiprogrammide loomist, tänu millele oli igal liikmesriigil võimalik valida (11 olemasoleva meetme 
hulgast) oma konkreetsele olukorrale kõige paremini sobivad meetmed;  
232. rõhutab, et audit keskendus kahele suurimale kuluvaldkonnale, milleks on väljajuurimismeede ning 
viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeede, kusjuures väljajuurimismeetmele eraldati 
aastatel 2008/2009 kuni 2010/2011 kestnud 3-aastase kohaldamisaja jooksul 1,074 miljardit eurot 
ning ümberkorraldamis- ja muutmismeetmele aastatel 2001 – 2010 kestnud 10-aastase perioodi 
jooksul 4,2 miljardit eurot;  
233. märgib, et liit on maailma suurim veinitootja ja tal on 3,5 miljoni hektari (ha) suurune viinapuid 
kattev ala; tuletab meelde, et liit tootis veiniaastal 2007/2008 ligikaudu 160 miljonit hektoliitrit (hl) 
veini, mis moodustab maailma veinitoodangust ligikaudu 60 %; lisaks märgib, et 2009. aastale 
eelnenud 20 aasta jooksul veinide tootjahinnad langesid ja üldine veini tarbimine ELis vähenes;  
234. märgib, et eriaruandes nr 7/2012 märgitakse, et kuigi nõudlus väljajuurimise järele ületas 350 000 ha, 
piiras meetme mõju kindlaksmääratud eesmärk, so 175 000 ha, ja lõpuks juuriti liidu abi kasutades 
välja ainult 160 550 ha; kontrollikoja hinnangul vähenes väljajuurimiskava abil viinamarjaistanduste 
alust ala ligikaudu 5 %, mis vastab umbes 10,2 miljoni hl kõrvaldatud veinile või 6 protsendile 
kasutatavast veinitoodangust; juhib siiski tähelepanu asjaolule, et alates reformist on väljajuurimist 
teostatud palju suuremal (kokku 300 000 ha suurusel) maa-alal ning et niisugust abi ei antud selle 
maa-alaga seoses umbes 140 000 ha puhul – arvnäitaja, mida kontrollikoja eriaruandes nr 7/2012 ei 
mainita;  
235. märgib, et kontrollikoda jõudis järeldusele, et väljajuurimismeetme puhul oleks kava pidanud mõjusam 
ja vähem kulukas olema, sest kava esimese kahe aasta jooksul olid abimäärad liiga kõrged ja nõudlus 
meetme järele ületas sihteesmärgi isegi siis, kui abimäärad kolmandal ja viimasel aastal algsele tasemele 
tagasi viidi;  
236. märgib, et kontrollikoda on arvamusel, et väljajuurimise sihtgrupiks ei olnud tingimata väiksema 
konkurentsivõimega või vähem elujõulisemad viinamarjaistandused ning et kavast rahastati teatavate 
selliste viinamarjaistanduste väljajuurimist, mis on juba ümber korraldatud ja põhimõtteliselt konku ­
rentsivõimelised; märgib kahetsusega, et sellised juhtumid on vastuolus reformi poliitikaeesmärkidega;  
237. märgib, et eriaruandes nr 7/2012 rõhutatakse, et loodetud tootmismahu vähenemist ei saavutatud ja 
seda ühise turukorralduse teatavate vahendite, nagu rohelise korje ja müügiedendusmeetme ebapiisava 
kasutamise tagajärjel ning seetõttu, et nõukogu lükkas sahharoosiga rikastamise keeldu käsitleva 
komisjoni ettepaneku tagasi;  
238. märgib, et eriaruandes nr 7/2012 märgitakse, et ümberkorraldamismeetmed aitasid küll suurendada 
veinisektori konkurentsivõimet, kuid nende tagajärjel suurenes ka teatavates liikmesriikides saagikus, 
mis tähendab, et pakkumise vähendamiseks tehtud pingutuste tulemus muutus olematuks;  
239. võtab teadmiseks, et kontrollikoda märgib, et komisjon ei ole põhjalikult analüüsinud, milline mõju 
hiljemalt 2018. aastaks plaanitud istutusõiguste liberaliseerimisel võib olla, ning arvab, et selline 
analüüs on veinisektori nõudluse ja pakkumise tasakaalu kohta hinnangu koostamiseks vajalik;  
240. võtab teadmiseks kontrollikoja mure asjaolu pärast, et liit toetas veinitootmise ülejäägi vähendamise 
eesmärgil istanduste väljajuurimist, kuid ümberkorraldamis- ja muutmismeetmed tõid teatavatel 
juhtudel kaasa viinamarjaistanduste saagikuse mõningase suurenemise; on siiski seisukohal, et suurem 
saagikus võib muuta veinid konkurentsivõimelisemaks, kuid palub komisjonil igal juhul tagada, et 
tasakaalustamatuse vältimiseks oleks olemas asjakohane strateegia;ET L 308/96 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013
241. on täielikult nõus, et teatavate moderniseeritud viinamarjaistanduste väljajuurimise vältimiseks oleks 
tulnud kaaluda kehtivate eeskirjade täpsustamist ulatuslike tõlgendusvõimaluste vältimiseks ning 
viinamarjaistanduse, ning mitte ainult põllumajandustootjaga seotud täiendavate tingimuste kehtesta ­
mist;  
242. on seisukohal, et komisjon peaks sektori konkurentsivõime suurendamiseks ümberkorraldusmeetmed 
tõhusamaks muutma ja säilitama eelmise programmi edukaks osutunud meetmed; ootab, et komisjon 
tagaks selle, et liikmesriikide riiklikud programmid ning ümberkorraldamis- ja muutmismeetmed 
oleksid kooskõlas reformi eesmärgiga, eelkõige ühtse otsemaksete kavaga; palub komisjonil ühtlasi 
parandada kehtivaid eeskirju, et võimaldada põllumajandustootjatel paremini kohaneda turusignaa ­
lidega ning viia pakkumine rohkem vastavusse nõutavate toodetega;  
243. kutsub komisjoni üles edendama meetmeid, mille eesmärk on liidu parimate veinivalmistamise tradit ­
sioonide säilitamine, mis peamiselt tähendab sotsiaal-majandusliku ühtekuuluvuse tagamist ning kesk ­
konna- ja maastikukaitset paljudes maapiirkondades, kus veini valmistatakse;  
244. on seisukohal, et komisjon peaks koostama veinisektori nõudluse ja pakkumise vahekorra korrapära ­
selt ajakohastatava hinnangu, mis põhineb kõnesoleva sektori näitajate statistilisel analüüsil, milles 
võetakse arvesse ümberkorraldamis- ja muutmismeetmete soodsat mõju toodangule; on seisukohal, 
et selle hinnangu alusel peaks komisjon kindlaks tegema väljajuurimismeetme sihtala ning hindama 
edaspidi, kas võimaliku tasakaalustamatusega tegelemiseks on vaja parandada muid meetmeid;  
245. rõhutab, et kontrollikoja soovituse kohaselt tuleb istutusõiguste liberaliseerimise kohta koostada 
põhjalik mõjuhinnang; palub komisjonil hinnata sellise süsteemi kaotamise võimalikke tagajärgi, et 
võtta veinituru tasakaalustamiseks vastu kõige paremad otsused; märgib, et enamik liikmesriike ei 
poolda selle süsteemi kaotamist, ja seda seisukohta pooldab ka Euroopa Parlament oma 23. juuni 
2011. aasta resolutsioonis ühise põllumajanduspoliitika eesmärkide kohta 2020. aastaks: toidu, 
loodusvarade ja territooriumiga seotud tulevikuprobleemide lahendamine (  1 ); 
246. rõhutab, et kuigi veininõudlus on liidus viimastel kümnenditel vähenenud, on eksport kolmandatesse 
riikidesse viimastel aastatel märgatavalt suurenenud, mida ei ole käsitletud eriaruandes nr 7/2012; on 
veendunud, et kvaliteetveinide ekspordi edendamise meetmete rakendamine aitaks ületoodangut 
vähendada;  
247. nõuab tungivalt, et komisjon võtaks meetmeid, millega tagatakse, et liikmesriigid, kus arvutatakse 
hektari kohta maksed ühtse määra alusel, seaksid sisse nõuetekohased kontrollimehhanismid makse ­
asutuste jaoks, kes tagavad, et põllumajandustootjaid ei hüvitata ülemääraselt, standardiseeriksid kulude 
eelarvestamise nii, et erinevused võrreldavate meetmete hinnangulistes kuludes viidaks miinimumini;  
248. nõuab tungivalt, et komisjon võtaks piisavaid meetmeid võrreldavuse ja vastuvõetaval tasemel stan ­
dardiseerituse tagamiseks meetmete puhul, mille aluseks on nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta 
määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis 
käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid) (ühise turukorralduse ühtne määrus) (  2 ) 
artikkel 103q;  
249. on veendunud, et lisaks kvaliteetveinide ekspordile kolmandatesse riikidesse aitaks ületoodangut 
vähendada ka Euroopa veinide tarbimise suurem toetamine liidus;ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/97  
( 1 ) ELT C 390 E, 18.12.2012, lk 49.  
( 2 ) ELT L 299, 16.11.2007, lk 1.
250. palub komisjonil käivitada taas poliitika, mille eesmärk on edendada veinisektorit ja parandada selle 
konkurentsivõimet siseturul, hõlmates täiskasvanutele suunatud teabekampaaniaid veini vastutustund ­
liku tarbimise kohta ning veini eriomaduste ja eripära kohta, ning milles rõhutatakse Euroopa veinide 
kultuuritraditsiooni; kutsub ühtlasi komisjoni koostama ELi strateegiat ekspordi suurendamiseks 
kolmandatesse riikidesse;  
XII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 9/2012 „Mahepõllumajanduslike toodete tootmise, tööt ­
lemise, turustamise ja impordi kontrollisüsteemi audit”  
251. tunneb heameelt kontrollikoja aruande nr 9/2012 üle ning toetab selles toodud järeldusi; peab siiski 
kahetsusväärseks, et auditivisiite on tehtud ainult kuues liikmesriigis, isegi kui arvestada seda, et 
tegemist on riikidega, keda teema kõige rohkem puudutab;  
252. kiidab heaks kontrollikoja soovitused, eelkõige seoses mahepõllumajanduslike toodete jälgitavuse ja 
piiriülese kaubandusega;  
253. märgib, et mahepõllumajanduslike toodete tarbimise osakaal kogu toiduainete turust on väiksem kui 
2 %, kuigi see tõenäoliselt suureneb;  
254. rõhutab, et mahepõllumajandusliku tootmise tähtsus ulatub tervislikust toitumisest kaugemale; mahe ­
põllumajandus on innovatiivne, teadmistepõhine lähenemine ressursitõhusale põllumajanduslikule 
tootmisele, mis võib olla maaelu arengu ja tööhõive edasiviivaks jõuks; biotehnoloogiate ja mahepõl ­
lumajandusliku tootmise suurem kasutamine või luua põllumajanduse valdkonnas Euroopa lisand ­
väärtust, mis annaks Euroopale ülemaailmses konkurentsis tugevama rolli; märgib peale selle, et see 
aitab saavutada pikas perspektiivis keskkonnaalast, majanduslikku ja sotsiaalset jätkusuutlikkust, 
näiteks kliimamuutuste leevendamine ja nendega kohanemine, bioloogilise mitmekesisuse vähenemise 
aeglustamine ja loomade heaolu normide täiustamine;  
255. tuletab meelde, et Euroopa Parlament on alati toetanud mahepõllumajandust ja jätkab nimetatud 
valdkonna toetamist ning on aktiivselt osalenud mahepõllumajanduslike toodete tootmis- ja märgis ­
tamiseeskirjade alaste õigusaktide koostamises;  
256. on veendunud, et järgmise mitmeaastase finantsraamistiku raames tuleb rohkem tähelepanu pöörata ja 
toetust anda mahepõllumajanduslike toodete tootmisele;  
257. väljendab muret seoses sellega, et paljud mahepõllumajanduslikud tooted on kulukamad kui mitte ­
mahepõllumajanduslikud tooted; seetõttu ei saa hinnatundlikud ja madalama sissetulekuga tarbijad 
kõnealuseid tooteid tarbida või saavad neid endale vähemal määral lubada;  
258. tunnistab, et mahepõllumajandusliku tootmise tulemuslik kontrollisüsteem loob ettevõtjate (sealhulgas 
tootjad, importijad ja töötlejad) jaoks hulga tõkkeid, mis on vaja ületada, kuid samal ajal kinnitab 
nende kvaliteeti, andes seeläbi ettevõtjatele usaldusväärsuse ja võimaldades tarbijatel olla kindel mahe ­
põllumajanduslike toodetena märgitud toodetes;  
259. juhib tähelepanu liidus toodetud ja liitu imporditud mahepõllumajandusliku toidu turu kasvule, mille 
tulemusena võib suureneda ebaausate kaubandustavade risk, ja juhib tähelepanu sellele, et see nõuab 
tugevamaid järelevalvesüsteeme nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil; rõhutab, et kontrollid peavad 
tagama, et mahepõllumajanduslike toodetena märgitud tooted on ka tegelikult mahepõllumajandus ­
likud tooted;ET L 308/98 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013
260. tuletab meelde, et komisjon vastutab kontrollisüsteemide järelevalve eest, ning kutsub komisjoni üles 
hindama kontrollikoja peamisi tähelepanekuid koos liikmesriikidega, kellel on suur vastutus kontroll ­
süsteemide toimimise eest;  
261. peab oluliseks tagada piisaval määral, et süsteem toimiks tõhusalt ja aitaks säilitada tarbijate usaldust;  
262. palub seetõttu komisjonilt esitada algatusi ja regulatiivseid ettepanekuid, mille eesmärk on tagada, et 
kõik eriaruandes nr 9/2012 esitatud puudused on 2013. aasta lõpuks kaotatud;  
263. tunneb heameelt komisjoni eelseisva järelevalvealaste õigusaktide läbivaatamise ja Euroopa akreditee ­
rimiskoostöö organisatsioonis hetkel ettevalmistamisel olevate akrediteerimissuuniste üle, mis aitavad 
märkimisväärselt parandada järelevalve rakendamist tulevikus;  
264. peab väga oluliseks, et kontrolliasutused kiidetakse heaks ja neid kontrollitakse võrdsetel alustel; 
märgib, et vastasel juhul hakkab mahepõllumajanduslike toodete märgistuse kontroll erinema, mis 
suurendab pettuse või mahepõllumajanduslike toodete märgistuse ostmise ohtu ja seepärast mõjutab 
negatiivselt tarbijate usaldust mahepõllumajanduslike toodete märgistuse vastu;  
265. avaldab üllatust ja rahulolematust kontrollikoja järelduse üle, et liikmesriikide pädevad asutused ei ole 
või ei ole piisavalt dokumenteerinud kontrolliasutuste heakskiitmise ja nende järelevalve menetlusi, 
mille eesmärk on tagada õiguslike nõuete täitmine; nõuab, et liikmesriikide valitsuste kontrollimise eest 
vastutavaid riikide parlamente teavitataks sellest järeldusest;  
266. rõhutab, et kontrolliasutused, kaasa arvatud siis, kui tegemist on riikliku asutusega, peavad olema 
sõltumatud, kui mahepõllumajanduslike toodete märgistuse mainet soovitakse säilitada;  
267. tunneb heameelt infosüsteemides tehtud paranduste üle ning on seisukohal, et infosüsteemid on 
oluline osa tõhusast edaspidisest kontrollist;  
268. rõhutab liikmesriikide vastutust ka selles valdkonnas, pidades silmas korrapäraselt toimuvaid kohtumisi 
mahepõllumajanduse alalise komiteega (SFOC), mis on väga oluliseks kanaliks teabe ja parimate tavade 
vahetamiseks liikmesriikide, komisjoni ja kontrollisüsteemides osalevate kolmandate riikide esindajate 
vahel; võtab siiski teadmiseks kontrollikoja märkuse (punkti 75), et nimetatud organ peaks parandama 
oma suutlikkust vahetada teavet impordilubade süsteemi kohta;  
269. rõhutab liikmesriikide sees ning liikmesriikide ja komisjoni vahel peetava teabevahetuse tähtsust; 
nõuab seepärast, et komisjon kehtestaks asjakohased meetmed, et tagada teabevoo asjakohasus, usal ­
dusväärsus ja õigeaegsus; palub komisjonil eelkõige võtta asjakohaseid meetmeid, et kiirendada ja 
suurendada mahepõllumajanduslike toodete sertifitseerimisega seotud küsimusi käsitlevate teatiste, 
näiteks mahepõllumajanduse teabesüsteemi kaudu edastatavate teatiste usaldusväärsust;  
270. nõuab, et liikmesriigid juba varakult lõpetaksid ajutiste impordilubade andmise, mis on ette nähtud 
nõukogu määruses (EMÜ) nr 2083/92, (  1 ) mille andmise õigust on mitu korda pikendatud ja midaET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/99  
( 1 ) Nõukogu 14. juuli 1992. aasta määrus (EMÜ) nr 2083/92, millega muudetakse põllumajandustoodete mahepõllun ­
dustootmist ning põllumajandustoodete ja toiduainete puhul sellele viitavaid märgiseid käsitlevat määrust (EMÜ) nr 
2092/91 (EÜT L 208, 24.7.1992, lk 15).
komisjoni kehtiva 6. detsembri 2011. aasta rakendusmääruse (EL) nr 1267/2011 (  1 ) kohaselt ei või 
enam anda pärast 1. juulit 2014;  
271. juhib tähelepanu komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi 2011. aasta tegevus ­
aruandele, mille kohaselt süüdistati mahetooteid ekslikult  E.coli  bakterite epideemia võimalikuks alli ­
kaks olemises, mis tõstatas kahtlused seoses mahepõllumajanduslike toodete järelevalvega ja meedia 
pööras kogu aasta jooksul palju tähelepanu puudustele mahepõllumajandussektori järelevalves ja 
kontrollis, (  2 ) eriti seoses aasta lõpul avastatud pettusega, mis puudutas võltsitud andmeid ja ekslikult 
mahepõllumajanduslike toodetena märgistatud tooteid;  
272. võtab teadmiseks 2011. aasta tegevusaruandes esitatud märkuse seoses mahepõllumajandusliku toot ­
mise järelevalvesüsteemi maine ohustamisega juhul, kui nimetatud süsteemi ei rakendata nõuetekoha ­
selt liidus ja selle välispiiridest väljapool;  
273. ootab kontrollikoja järelauditit kolme aasta jooksul, et saada ülevaadet kehtestatud heastamismeetme ­
test ja nende tulemustest;  
XIII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 12/2012 „Kas komisjon ja Eurostat on parandanud usal ­
dusväärse ja usutava Euroopa statistika koostamise protsessi?”  
274. rõhutab, et:  
a) Euroopa statistikasüsteem hõlmab koostööd liidu statistikaameti Eurostati ning riiklike statistika ­
ametite vahel, kes koordineerivad riiklikul tasandil Euroopa statistika väljatöötamise, koostamise ja 
levitamisega seotud tegevust ning võivad ilma eelneva konkursita saada liidu eelarvest toetusi;  
b) Euroopa statistikasüsteemi komitee annab Euroopa statistikasüsteemile erialast nõu;  
275. märgib, et:  
a) auditi üldeesmärk oli hinnata, kas komisjon ja Eurostat on parandanud usaldusväärse ja usutava 
Euroopa statistika koostamise protsessi;  
b) sel eesmärgil käsitles kontrollikoda kahte punkti: Euroopa statistika tegevusjuhiste rakendamine 
ning Euroopa mitmeaastase statistikaprogrammi haldamine Eurostati poolt;  
c) audit hõlmas ka Euroopa statistika haldamise nõuandekogu (ESGAB) ja Euroopa statistika nõuande ­
komitee panust;  
276. toetab kontrollikoja kolme peamist soovitust:  
a) kuna liidu ja tema liikmesriikide statistikaametid vastutavad ühiselt usalduse säilitamise eest 
Euroopa demokraatlikku protsessi vastu, peaksid nad Euroopa statistikasüsteemi tugevdama, et 
tagataks ametialane sõltumatus, piisavad vahendid ja tõhus järelevalve koos karistustega ning kiired 
parandusmeetmed juhul, kui kvaliteedinõudeid ei järgita;  
b) tegevusjuhiste täielikuks rakendamiseks peaks komisjon:  
— tegema ettepanekuid Euroopa statistika koostamisega seotud õigusraamistiku muudatusteks, mis 
annaksid usaldusväärse aluse statistika ülevaatamisele, jõustamisele ja vajaduse korral kontrolli ­
misele ja uurimisele, hõlmates statistika koostamise institutsioonilist keskkonda, statistilist prot ­
sessi ja statistilisi andmeid nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil;ET L 308/100 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) Komisjoni 6. detsembri 2011. aasta rakendusmäärus (EL) nr 1267/2011, millega muudetakse komisjoni määrust (EÜ) 
nr 1235/2008, millega sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad mahepõl ­
lumajanduslike toodete kolmandatest riikidest importimise korra kohta (ELT L 324, 7.12.2011, lk 9).  
( 2 ) Vt komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi 2011. aasta tegevusaruannet, lk 25.
— võtma vajalikud meetmed tegevusjuhiste järgimiskohustuse iseloomu osas õiguskindluse taga ­
miseks;  
— kehtestama järelevalvefunktsiooni, mis koosneks statistika läbivaatamiste, kontrollimiste ja 
uurimiste järelevalvest, ning lisama selle nt ESGABi praegustele vastutusaladele;  
— suurendama Euroopa Liidu peastatistiku ametialast sõltumatust;  
— kooskõlastama Eurostati ülesannete kohta tehtud asutusesisese otsuse tegevusjuhiste nõuetega, 
võimaldama Eurostatil ilma piiranguteta kohaldada oma reegleid andmetele erapooletu juurde ­
pääsu osas (ja lõpetama järk-järgult statistika koostamise tegevuskulude edasidelegeerimise 
mehhanismi kasutamise, mis muudab Eurostati komisjoni talitustest osaliselt rahaliselt sõltu ­
vaks);  
— käivitama komisjoni poolt 2013. aastasse kavandatud vastastikuste eksperthinnangute uue 
vooru, mis hõlmab tegevusjuhiste kõikide põhimõtete järgimist ning sisaldab tugevat välis ­
elementi, mis võimaldab teha sõltumatuid hindamisi ja saada võrreldavaid tulemusi;  
— kaaluma kõige olulisemate statistikavaldkondade puhul, mis hõlmavad tervet statistika koos ­
tamise ahelat (sh haldusteabe koostajaid), jooksvate vastastikuste eksperthinnangute kasutusele ­
võttu;  
c) Eurostat peaks maksimaalselt kasutama järgmise, aastate 2013–2017 Euroopa statistikaprogrammi 
potentsiaali ning eelkõige tegema järgmist:  
— määrama igal aastal kindlaks iga-aastaste statistikaprogrammide täpsed eesmärgid ja vahe- 
eesmärgid ning võtma sobivad järelmeetmed;  
— kaaluma vajaduse korral programmi läbivaatamist selle rakendamise jooksul ning selle koos ­
kõlastamist mitmeaastase finantsraamistikuga;  
— vaatama süsteemselt läbi statistikaga seotud prioriteete, võttes arvesse toodetud statistika asja ­
kohasust ning selle tootmise kulusid ning tootmisest tulenevat koormust Euroopa statistikasüs ­
teemile, selle liikmetele ja vastajatele, ning ergutama uute prioriteetide määramisel statistika 
innovatsiooni;  
— suurendama oma toetust Euroopa statistika nõuandekomitee toimimisele, edastades suuremal 
hulgal paremini koostatud teavet statistika kavandamisega seotud valikute eelarvelise ja rahalise 
mõju ning statistikaprogrammide rakendamise kohta;  
— lihtsustama ja parandama toetuste haldamise tõhusust, kasutades personalikulude puhul ühiku ­
kulude standardiseeritud astmikke ja küsimustike abil saadud andmekogumike puhul ühekord ­
seid makseid;  
— uurima võimalust hallata toetusi tulemuspõhise süsteemiga, mis tugineks kokkulepitud näitajatel 
ja eesmärkidel;  
— suurendama hankemenetluste konkurentsi, eelkõige andes majanduslikult soodsaima pakkumise 
valimisel suurema kaalu hinnakriteeriumile ja vältides hinnakonkurentsi nõrgestavaid 
miinimummäärasid;  
277. väljendab heameelt komisjoni üldiselt konstruktiivsete vastuste üle ning märgib eelkõige, et komisjon 
nõustub kontrollikojaga, et liit, liikmesriigid ja nende statistikaametid vastutavad ühiselt usalduse 
säilitamise eest Euroopa demokraatlikku protsessi vastu;  
278. märgib, et vastavalt kontrollikoja nõudmisele tegi komisjon järgmist:  
a) esitas ettepaneku võtta vastu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 223/2009 (COM(2012) 
167);ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/101
b) võttis 17. septembril 2012 vastu uue asutusesisese otsuse Eurostati kohta ning  
c) kiitis 2011. aasta septembris heaks tegevusjuhiste läbivaatamise;  
279. rõhutab, et riiklike statistikaametite ja Eurostati koordineerivat rolli Euroopa statistika koostamisel 
tuleb vajaduse korral tugevdada ja toetada täiendavate muudatustega õigusaktides; nõuab, et ESGAB 
muudetaks sõltumatuks järelevalveasutuseks, millele tuleks teha ülesandeks Euroopa statistikasüsteemi 
läbivaatamiste, kontrollimiste ja uurimiste järelevalve; sel eesmärgil palub komisjonil koostada ettepa ­
neku võtta vastu määrus, mis peaks asendama praegu kehtivat Euroopa Parlamendi ja nõukogu 
11. märtsi 2008. aasta otsust nr 235/2008/EÜ, millega moodustatakse Euroopa statistika haldamise 
nõuandekogu (  1 ); 
280. rõhutab, et Euroopa statistikasüsteem ise peab olema süsteemse arengu vedaja, et viia oma struktuurid 
ja vahendid vastavusse uute väljakutsetega; märgib, et kuna nõudlus statistika järele suureneb, samal 
ajal kui vahendid vähenevad, on vaja süsteemselt muuta statistika koostamise viise, et suurendada 
tõhusust; rõhutab, et järgmise aastakümne visiooni rakendamist ning sellega seotud ühise Euroopa 
statistikasüsteemi strateegiat ei saa enam edasi lükata;  
281. rõhutab vajadust tugevdada veelgi Euroopa statistikasüsteemi juhtimist ning rõhutab, et Euroopa 
statistikasüsteemi juhtimisstruktuuri jätkuv läbivaatamine tuleb kiiresti lõpule viia, et tõhustada otsus ­
tamisprotsesse ning anda komitoloogiapädevused üle Euroopa statistikasüsteemi komiteele; palub 
komisjonil täpsustada ESGABi positsiooni Euroopa statistikasüsteemi juhtimisstruktuuris;  
282. väljendab heameelt, et komisjon on lubanud tegevusjuhiseid täielikult rakendada; märgib siiski, et 
tegevusjuhised on Euroopa statistikasüsteemi kui terviku jaoks endiselt probleem ning Eurostati ja 
riiklike statistikaametite jõupingutusi tegevusjuhiste täielikul rakendamisel on vaja toetada;  
283. peab kahetsusväärseks, et 2006.–2008. aasta vastastikuste eksperthinnangute käigus Euroopa statisti ­
kasüsteemi jaoks algselt tuvastatud 677 parandusmeetmest oli 2012. aastaks lõpule viidud ainult 71 %; 
märgib, et ülejäänud parandusmeetmed on juba aegunud ning nende rakendamine on takerdunud; 
seepärast väljendab heameelt, et 2013. aastaks on kavandatud uued vastastikused eksperthinnangud, 
samuti ülejäänud meetmete nimekirja ja nende rakendamise ajakava avaldamise üle; rõhutab välise 
kontrolliprotsessi tähtsust uute vastastikuste eksperthinnangute andmisel;  
284. väljendab heameelt, et komisjon aktsepteerib põhimõtteliselt soovitusi vastastikuste eksperthinnangute, 
iga-aastaste statistikaprogrammide täpsete eesmärkide ja vahe-eesmärkide kehtestamise, 2013.–2017. 
aasta programmi prioriteetide muutmise ja läbivaatamise, innovatsiooni ergutamise, Euroopa statistika 
nõuandekomitee parema kaasamise ning toetuste finantsjuhtimise lihtsustamise ja tõhususe paranda ­
mise kohta; märgib, et komisjon nõustub samuti vältima hinnakonkurentsi nõrgestamist hankemenet ­
lustes ning kohandama olemasolevat piirmäära ja suhet majanduslikult parima pakkumise valimiseks, 
ning on rahul, et komisjoni esitatud ettepanekus võtta vastu määrus määruse (EÜ) nr 223/2009 
muutmiseks sisalduvad sätted ühekordsete maksete ja ühikukulude standardiseeritud astmiku kasuta ­
mise kokkuleppe kohta;  
285. märgib, et komisjoni esitatud ettepanekus võtta vastu määrus määruse (EÜ) nr 223/2009 muutmiseks 
sisaldub säte, mis tugevdab Euroopa Liidu peastatistiku sõltumatuse põhimõtet, kuid ettepanekusET L 308/102 Euroopa Liidu Teataja 16.11.2013  
( 1 ) ELT L 73, 15.3.2008, lk 17.
ei nähta ette kontrollikoja soovitatud mehhanisme tema ametisse määramiseks; rõhutab, et muudetud 
määruses tuleb kindlaks määrata ESGABi roll komisjoni poolt kohaldatavas peastatistiku valikumenet ­
luses ning et tegevusjuhistega kooskõlas olevate avatud konkursside ja fikseeritud ametiaegade abil 
tuleks tagada peastatistiku selged ja avalikkusele ligipääsetavad ametisse määramise ja ametist taanda ­
mise eeskirjad;  
286. võtab teadmiseks komisjoni seisukoha statistika koostamise vahendite edasidelegeerimise järkjärgulise 
lõpetamise küsimuses;  
287. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa Liidu 
Kohtule ja kontrollikojale ning korraldada selle avaldamine  Euroopa Liidu Teatajas  (L-seerias).ET 16.11.2013 Euroopa Liidu Teataja L 308/103