C 157/1

ET

Komisjoni teatis ohtlikkuse hindamise tulemuste ja ohu vähendamise strateegia kohta järgmiste ainete puhul: trikloroetüleen, benseen, 2-metoksü-2-metüülbutaan (TAME)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2008/C 157/01)

Nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 793/93 olemasolevate ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta (1) on ette nähtud andmete teatamine, erinimekirja kandmine, ohtlikkuse hindamine ja vajaduse korral strateegia väljatöötamine sellistest ainetest tingitud ohu vähendamiseks.

Määruse (EMÜ) nr 793/93 alusel on järgmised ühendid loetud eritähelepanu vajavateks ühenditeks, mida tuleb hinnata vastavalt komisjoni määrustele (EÜ) nr 1179/94 (2) ja (EÜ) nr 2364/2000 (3), milles määruse (EMÜ) nr 793/93 kohaselt käsitletakse eritähelepanu vajavate ainete esimest ja neljandat nimekirja:

Kõnealuste määrustega referendiks määratud liikmesriigid on lõpetanud asjaomastest ainetest inimesele ja keskkonnale tuleneva ohu hindamise vastavalt komisjoni 28. juuni 1994. aasta määrusele (EÜ) nr 1488/94, milles kehtestatakse registreeritud kemikaalide poolt inimesele ja keskkonnale põhjustatava ohtlikkuse hindamise põhimõtted (4), ja on vastavalt määrusele (EMÜ) nr 793/93 soovitanud strateegia ohu vähendamiseks.

Toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomiteega (SCTEE) ning tervise- ja keskkonnariskide teaduskomiteega (SCHER) on konsulteeritud ja komiteed on esitanud arvamuse referentide läbiviidud ohuhindamise kohta. Kõnealused arvamused on avaldatud teaduskomiteede veebilehel.

Määruse (EMÜ) nr 793/93 artikli 11 lõikega 2 on nähtud ette, et ohuhindamise tulemused ja ohu vähendamiseks soovitatud strateegia kinnitatakse ühenduse tasandil ja avaldatakse komisjoni poolt. Käesolevas teatises ja komisjoni asjaomases soovituses 2008/471/EÜ (5) on esitatud ohuhindamise tulemused (6) ja strateegia eespool nimetatud ainetest tingitud ohu vähendamiseks.

Käesolevas teatises esitatud ohuhindamise tulemused ja ohu vähendamise strateegia on kooskõlas määruse (EMÜ) nr 793/93 artikli 15 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega.

(1) EÜT L 84, 5.4.1993, lk 1.

(2) EÜT L 131, 26.5.1994, lk 3.

(3) EÜT L 273, 26.10.2000, lk 1.

(4) EÜT L 161, 29.6.1994, lk 3.

(5) ELT L 162, 20.6.2008.

(6) Põhjaliku ohuhindamisettekande ja selle kokkuvõtte võib leida Euroopa Kemikaalide Büroo veebilehelt:

http://ecb.jrc.it/existing-substances/

LISA

1. OSA

CASi nr: 79-01-6 Einecsi nr: 201-167-4 Struktuurivalem: HClC = CCl2 Einecsi nimetus: Trikloroetüleen IUPACi nimetus: Trikloroetüleen Referent: Ühendkuningriik Liigitus (1): Kantserogeenne, kategooria 2: R45 Mutageenne, kategooria 3: R68Xi: R36/38 R67 R52-53

Ohuhinnang põhineb Euroopa Ühenduses toodetud või sinna imporditud aine elutsükliga seotud praegusel kasutusel, mida kirjeldatakse referentliikmesriigi poolt komisjonile esitatud põhjalikus ohuhindamisettekandes (2).

Kättesaadava teabe põhjal on ohu hindamisel leitud, et Euroopa Ühenduses kasutatakse ainet peamiselt metalli puhastamiseks. Muud kasutusalad on kasutamine liimides ja vahesaadusena muude kemikaalide sünteesil. Kogu Euroopa Ühenduses toodetud või sinna imporditud aine kasutamise kohta ei olnud teavet võimalik saada, seepärast võib sel ainel olla teisi kasutusalasid, mida käesolevas ohuhinnangus ei arvestata.

Arengut mõjutava neurotoksilisuse kohta ei ole võimalik selgeid järeldusi teha ja seepärast ei käsitleta ohuhinnangus ühegi populatsiooni puhul seda aspekti. Kuid täiendavaid katseid ei ole nõutud, kuna aine on liigitatud künniseta kantserogeenide hulka.

OHTUDE HINDAMINE

A. Inimeste tervis

TÖÖTAJAID

ähvardava ohu hindamisel tehakse järeldus,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— kõigi kõnealuse ainega töötajate puhul võib korduval kokkupuutel avalduda neerusid kahjustav toksilisus, mutageensus ja kantserogeensus;

— kõnealuse aine kasutamisel metalli puhastamiseks ja liimide valmistamiseks ning selliste liimide kasutamisel võib aine põhjustada kesknärvisüsteemi ägedat depressiooni ja korduva kokkupuute korral kesknärvisüsteemi töö häireid.

TARBIJAID

ähvardava ohu hindamisel tehakse järeldus,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— kõnealuse ainega kokkupuutumisel seda ainet sisaldavate toodete kasutamisel võib avalduda aine mutageensus ja kantserogeensus.

KESKKONNA KAUDU INIMESI

ähvardava ohu hindamisel tehakse järeldus,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— ohtu ei saa välistada, kuna aine on liigitatud künniseta kantserogeenide hulka. Tuleb kaaluda olemasolevate kontrollimeetmete tõhusust ning täiendavate erimeetmete võimalikkust ja kasutatavust. Ohuhinnangu kohaselt on oht siiski juba praegu väike. Seda tuleb arvestada olemasolevate kontrollimeetmete piisavuse ning edasiste ohu vähendamise erimeetmete teostatavuse ja rakendatavuse kaalumisel.

INIMESTE TERVIST (füüsikaliste ja keemiliste omaduste kaudu)

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et praegu ei ole vaja lisateavet ja/või lisakatseid ega täiendavaid ohu vähendamise meetmeid lisaks juba kohaldatavatele meetmetele. Sellises järelduses arvestatakse järgmist:

— ohuhinnangu kohaselt ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

B. Keskkond

VÄLISÕHU

kaudu keskkonda ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— trikloroetüleeni õhkuheide seoses tootmisega ja vaheühendina töötlemisega, segamisega lahustina kasutamiseks või kasutamisega metalli puhastamiseks rasvast võib avaldada mõju taimedele.

VEEÖKOSÜSTEEMI ja MAISMAAÖKOSÜSTEEMI

ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et praegu ei ole vaja lisateavet ja/või lisakatseid ega täiendavaid ohu vähendamise meetmeid lisaks juba kohaldatavatele meetmetele. Sellises järelduses arvestatakse järgmist:

— ohuhinnangu kohaselt eespool nimetatud keskkonnakomponentidele ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

REOVEEPUHASTI MIKROORGANISME

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et praegu ei ole vaja lisateavet ja/või lisakatseid ega täiendavaid ohu vähendamise meetmeid lisaks juba kohaldatavatele meetmetele. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— ohuhinnangu kohaselt eespool nimetatud keskkonnakomponentidele ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

OHU VÄHENDAMISE STRATEEGIA

TÖÖTAJATE puhul

ühenduses praegu kehtivad töötajate kaitset käsitlevad õigusaktid loovad üldise arvamuse kohaselt piisava raamistiku selle aine ohtliku mõju vähendamiseks vajalikul määral. Ent metallide puhastamise korral, eriti käitistes, kus seda kasutatakse alla 1 tonni aastas, tuleb neid täiendada lisameetmetega:

— kehtestada ühenduse tasandil kas direktiivi 98/24/EÜ (3) või 2004/37/EÜ (4) alusel, vastavalt vajadusele, trikloroetüleeni piirnorm töökeskkonnas;

— paralleelselt vabatahtliku kokkuleppega, mille on sõlminud Euroopas asuvaid kõnealuse aine tootjaid ja müüjaid esindav Euroopa klooritud lahustite ühendus ning tarbijad (komisjoni soovitus 2008/471/EÜ (5)), kaaluda ühenduse tasandil piirangute kehtestamist trikloroetüleeni kasutamisele metalli puhastamiseks muudes süsteemides kui hermeetilised või suletud süsteemid vastavalt Euroopa standardi EN 12921 4. osas esitatud määratlusele, kui seire näitab, et vabatahtlikku kokkulepet piisavalt ei järgita ja kõnealuse ainega töötamise kultuur ei parane.

TARBIJATE JA KESKKONNA KAUDU KOKKUPUUTUVATE INIMESTE puhul

tarbijaid ja keskkonna kaudu inimesi ohustavate mõjurite eest kaitsvaid olemasolevaid õiguslikke meetmeid, eelkõige nõukogu direktiivi 76/769/EMÜ (nn turustamise ja kasutamise direktiiv) sätteid kantserogeensete, mutageensete ja reproduktiivtoksiliste ainete kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/1/EÜ (6) (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) sätteid, peetakse väljaselgitatud ohtudega tegelemisel piisavateks.

KESKKONNA puhul

olemasolevaid õiguslikke meetmeid, eelkõige nõukogu direktiivi 1999/13/EÜ (7) (nn orgaaniliste lahustite heite direktiiv) ning direktiivi 2008/1/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta), peetakse väljaselgitatud ohtudega tegelemisel piisavateks.

2. OSA

CASi nr: 71-43-2 Einecsi number: 200-753-7 Struktuurivalem: Einecsi nimetus: Benseen IUPACi nimetus: Benseen Referent: Saksamaa Liigitus (8): F; R11 Kantserogeenne, kategooria 1; R45 Mutageenne, kategooria 2; R46 T; R48/23/24/25 Xn; R65 Xi; R36/38 S53-45

Ohuhinnang põhineb Euroopa Ühenduses toodetud või sinna imporditud aine elutsükliga seotud praegusel kasutusel, mida kirjeldatakse referentliikmesriigi poolt komisjonile esitatud põhjalikus ohuhindamisettekandes (2).

Kättesaadava teabe põhjal on ohu hindamisel leitud, et Euroopa Ühenduses kasutatakse kõnealust ainet peamiselt vaheühendina plastmasside, sünteeskautšuki, värvainete, vaikude, detergentide lähteainete ja taimekaitsevahendite tootmisel.

Ohuhinnangus on kindlaks tehtud muid allikaid, mille kaudu inimesed puutuvad kokku selle ainega ja millest aine võib sattuda keskkonda; üks selline on eelkõige bensiini ja muude rafineeritud toodete koostises sisalduv benseen; sellised allikad ei ole seotud Euroopa Ühenduses toodetud või sinna imporditud aine elutsükliga. Sellisest kokkupuutest tulenevat ohtu ei ole ohu hindamisel arvesse võetud. Referentliikmesriigi poolt komisjonile saadetud põhjalik ohuhindamisaruanne sisaldab siiski teavet, mida saab kasutada sellise ohu hindamiseks.

OHTUDE HINDAMINE

A. Inimeste tervis

TÖÖTAJAID

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— kõigi kõnealuse ainega töötajate puhul võib aine sissehingamisel ja nahalesattumisel avalduda selle mutageenne ja kantserogeenne toime;

— lõhnaainete tootmisel (benseeni kasutamisega), toorbenseeni- ja bensiinitankide puhastamisel võib benseeni sissehingamisel avalduda selle äge mürgisus;

— lõhnaainete tootmisel (benseeni kasutamisega), toorbenseeni- ja bensiinitankide puhastamisel, benseeni taaskasutusse võtmisel koksistamistehastes, bensiini müümisel (kui puudub bensiiniaurude püüdur), valukodades (milles puudub kohalik tõmbeventilatsioon), benseeni tootmisel, töötlemisel ja rafineerimisel võib sissehingamisel avalduda kordusdoosi mürgisus ja arengut mõjutav mürgisus;

— lõhnaainete tootmisel (benseeni kasutamisega), toorbenseeni- ja bensiinitankide puhastamisel ning benseeni taaskasutusse võtmisel koksistamistehastes võib benseeni sissehingamisel avalduda selle viljakust kahjustav toime.

Benseen imendub kergesti sissehingamisel ja nahale sattumisel. Nahaga kokkupuutumisel satuvad organismi harilikult väikesed benseenikogused, kuna benseen aurustub kergesti; ohtlik võib olla üksnes pikaajaline kokkupuude. Benseeni pikaajalisel kokkupuutel nahaga ja sissehingamisel, kui benseeni sisaldus on alla 1 promilli (3,2 mg/m3), tuleb karta üksnes aine mutageenset ja kantserogeenset toimet.

TARBIJAID

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— sissehingamise kaudu toimuval kokkupuutel kõnealuse ainega saastatud värvainete ja auto salongiseadmete kaudu võib avalduda aine mutageenne ja kantserogeenne toime.

KESKKONNA KAUDU INIMESI

ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse, et

— aine puhul tuleb karta kordusdoosi mürgisust, mutageensust ja kantserogeensust.

INIMESTE TERVIST (füüsikaliste ja keemiliste omaduste kaudu)

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et praegu ei ole vaja rakendada täiendavaid meetmeid lisaks juba rakendatavatele meetmetele. Selles järelduses arvestatakse, et

— ohuhinnangu kohaselt ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

B. Keskkond

VÄLISÕHKU

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse, et

— eraldatud benseen võib anda oma panuse osooni ja muude kahjulike ainete moodustumisse ja kaasa aidata sudu tekkimisele.

VEEÖKOSÜSTEEMI

ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse, et

— kõnealuse aine tootmis- või töötlemiskohtadest eralduvad heited võivad sattuda lähedastesse veekogudesse ja avaldada neile mõju.

MAISMAAÖKOSÜSTEEMI

ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et praegu ei ole vaja rakendada täiendavaid meetmeid lisaks juba rakendatavatele meetmetele. Selles järelduses arvestatakse, et

— ohuhinnangu kohaselt ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

REOVEEPUHASTI MIKROORGANISME

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse, et

— mikroorganismid võivad ainega kokku puutuda 23 tootmiskoha, tootmis- ja töötlemiskoha või ainult töötlemiskoha reoveepuhastites.

OHU VÄHENDAMISE STRATEEGIA

TÖÖTAJATE puhul

Kohaldatakse ühenduses praegu kehtivaid töötajate kaitset käsitlevaid õigusakte, mis üldise arvamuse kohaselt loovad piisava raamistiku selle aine ohtliku mõju vajalikuks vähendamiseks.

Selles raamistikus soovitatakse järgmist:

— komisjoni juures asuv töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee (Scientific Committee for occupational exposure limits to chemical agents — SCOEL) peaks vaatama üle ohuhindamisaruandes sisalduva uue teabe ja soovitama, kas on vajadus vaadata üle ühenduse praegused ohtlike ainete piirnormid töökeskkonnas;

— tuleks kaaluda nõukogu direktiiviga 76/768/EMÜ (9) (liikmesriikides kosmeetikatoodete kohta vastuvõetud õigusaktide ühtlustamise kohta) piirangute kehtestamist ühenduse tasandil benseeni kasutamisele ekstrahendina parfümeeriatööstuses.

TARBIJATE puhul

tarbijaid ohustavate mõjurite puhul peetakse piisavaks tarbijakaitse olemasolevaid õiguslikke meetmeid, eelkõige direktiivi 76/769/EMÜ sätteid kantserogeenide, mutageenide või reproduktiivset funktsiooni kahjustavate ainete kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/95/EÜ (üldise tooteohutuse kohta).

KESKKONNA puhul

Ohuhinnangus tehti lisaks toodetud või imporditud benseenile kindlaks veel muud benseeniheite allikad (benseeni sisaldavatest toodetest nagu bensiin ja muud rafineerimissaadused). Täiendavate riskijuhtimismeetmete vajadust võib kaaluda põhjalikus ohuhindamisaruandes esitatud teabe alusel, tuginedes direktiividele 98/70/EÜ (10), milles on käsitletud bensiini ja diislikütuse kvaliteeti, 1999/13/EÜ (7), milles on käsitletud orgaanilistest lahustitest pärinevaid lenduvaid orgaanilisi ühendeid, 2000/69/EÜ (11), milles on käsitletud piirnorme välisõhus, 2001/81/EÜ (12) (teatavate õhusaasteainete siseriiklike ülemmäärade kohta) ja 2002/3/EÜ (13) (välisõhu osoonisisalduse kohta).

Välisõhu ja veekeskkonna puhul kindlakstehtud ohtude kõrvaldamiseks peetakse piisavaks olemasolevaid õiguslikke keskkonnakaitsemeetmeid, eelkõige direktiivide 1999/13/EÜ (orgaanilistest lahustitest pärinevad lenduvad orgaanilised ühendid), 2000/69/EÜ (piirnormid välisõhus), 2001/81/EÜ (õhusaasteainete siseriiklikud ülemmäärad), 2002/3/EÜ (välisõhu osoonisisaldus) ja 2000/60/EÜ (14) (vee raamdirektiiv, milles benseen on tunnistatud eritähelepanu vajavaks aineks).

3. OSA

CASi nr: 994-05-8 Einecsi nr: 213-611-4 Struktuurivalem: Einecsi nimetus: 2-metoksü-2-metüülbutaan. IUPACi nimetus: 2-metoksü-2-metüülbutaan. Referent: Soome

Ohuhinnang põhineb Euroopa Ühenduses toodetud või sinna imporditud aine elutsükliga seotud praegusel kasutamisel, nagu on kirjeldatud referentliikmesriigi poolt komisjonile esitatud ohuanalüüsis.

Ohu hindamisel kättesaadava teabe põhjal on leitud, et Euroopa Ühenduses kasutatakse seda ainet peamiselt standardse pliivaba bensiini komponendina.

Lisaks kasutatakse seda puhtal kujul veel kohapealse vaheühendina.

OHTUDE HINDAMINE

A. Inimeste tervis

TÖÖTAJAID, TARBIJAID ja KESKKONNA KAUDU INIMESI

ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et praegu ei ole vaja lisateavet ja/või lisakatseid ega täiendavaid ohu vähendamise meetmeid lisaks juba kohaldatavatele meetmetele. Sellises järelduses arvestatakse järgmist:

— ohuhinnangu kohaselt ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

INIMESTE TERVIST (füüsikaliste ja keemiliste omaduste kaudu)

ähvardava ohu hindamisel jõuti järgmistele järeldustele:

keskkonna kaudu kokkupuutuvad inimesed:

ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse, et

— maa-alustest lekkivatest tankidest ja tankide ületäitmise korral esineva avariilise mahasattumise kaudu võib aine sattuda joogivette ja muuta selle joomiskõlbmatuks ebameeldiva maitse ja lõhna tõttu.

B. Keskkond

VÄLISÕHKU ja MAISMAAÖKOSÜSTEEMI

ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et praegu ei ole vaja lisateavet ja/või lisakatseid ega täiendavaid ohu vähendamise meetmeid lisaks juba kohaldatavatele meetmetele. Selles järelduses arvestatakse, et

— ohuhinnangu kohaselt ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

VEEÖKOSÜSTEEMI (sealhulgas MEREKESKKONDA)

ähvardava ohu hindamisel tehti järeldus,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— tanklates peamiselt kütusetankide põhjaveest, aga ka muudest tankla tööga seotud allikatest aeg-ajalt toimuv ja pidev sattumine pinnavette ohustab veeökosüsteemi.

PÕHJAVETT

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et ohu vähendamiseks on vaja erimeetmeid. Selles järelduses arvestatakse järgmist:

— maa-alustest lekkivatest tankidest ja tankide ületäitmise korral esineva avariilise mahasattumise kaudu võib aine sattuda põhjavette ja muuta selle joomiskõlbmatuks ebameeldiva maitse ja lõhna tõttu.

REOVEEPUHASTI MIKROORGANISME

ähvardava ohu hindamisel jõuti järeldusele,

et praegu ei ole vaja lisateavet ja/või lisakatseid ega täiendavaid ohu vähendamise meetmeid lisaks juba kohaldatavatele meetmetele. Selles järelduses arvestatakse, et

— ohuhinnangu kohaselt ohtu karta ei ole; kohaldatavaid ohu vähendamise meetmeid peetakse piisavateks.

(1) Komisjoni 6. augusti 2001. aasta direktiiv 2001/59/EÜ, millega kahekümne kaheksandat korda kohandatakse tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta (EÜT L 225, 21.8.2001, lk 30).

(2) Põhjaliku ohuhindamisettekande ja selle kokkuvõtte võib leida Euroopa Kemikaalide Büroo veebilehelt:

http://ecb.jrc.it/existing-substances/

(3) EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.

(4) ELT L 158, 30.4.2004, lk 50.

(5) ELT L 162, 20.6.2008.

(6) ELT L 24, 29.1.2008, lk 8.

(7) ELT L 85, 29.3.1999, lk 1.

(8) Aine liigitus on kehtestatud komisjoni 29. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/73/EÜ, millega kohandatakse kahekümne üheksandat korda tehnika arenguga nõukogu direktiivi 67/548/EMÜ ohtlike ainete liigitamist, pakendamist ja märgistamist käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta (ELT L 152, 30.4.2004, lk 1, parandus: ELT L 216, 16.6.2004, lk 3).

(9) EÜT L 262, 27.9.1976, lk 169.

(10) EÜT L 84, 5.4.1993, lk 1; EÜT L 262, 27.9.1976, lk 201; EÜT L 11, 15.1.2002, lk 4; ELT L 143, 30.4.2004, lk 87; EÜT L 350, 28.12.1989, lk 58.

(11) EÜT L 313, 13.12.2000, lk 12.

(12) EÜT L 309, 27.11.2001, lk 22.

(13) EÜT L 67, 9.3.2002, lk 14.

(14) EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.