Brüssel 2.09.2004

KOM(2004) 579 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega lubatakse Saksamaal kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklist 17

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Komisjoni peasekretariaadis 22.03.2004 registreeritud kirjaga taotlesid Saksamaa ametiasutused nõukogu 17. mai 1977. aasta direktiivi 77/388/EMÜ (kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta - ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas,[1] edaspidi "kuues direktiiv") artikli 27 alusel luba jätkata erimeetme kohaldamist, milleks nõukogu oli algselt andnud loa 28. veebruari 2000. aasta otsuse 2000/186/EÜ[2] artiklis 1.

Kuuenda direktiivi artikli 27 lõike 2 kohaselt teatas komisjon 06.08.2004 kirjaga teistele liikmesriikidele Saksamaa valitsuse esitatud taotlusest ning 10.08.2004 kirjaga teatas komisjon Saksamaale, et tal on kogu teave, mida ta peab vajalikuks selle taotluse hindamiseks.

Otsuse 2000/186/EÜ artikliga 1 antakse luba meetme jaoks, millega jäetakse kulutused kaupadele ja teenustele täielikult välja käibemaksu mahaarvamisõiguse kohaldamisalast, kui alla 10% kõnealustest kaupadest ja teenustest kasutatakse äriotstarbeks.

Vastavalt kõnealuse otsuse artiklile 3 lõppes loa kehtivusaeg 31. detsembril 2002. Kõnealuses artiklis sätestatakse ka otsuse tagasiulatuv kohaldamine. Võttes arvesse pooleliolevat menetlust Euroopa Kohtus, pikendati loa kehtivusaega nõukogu 13. mai 2003. aasta otsusega 2003/354/EÜ[3] üksnes 30. juunini 2004, et võtta edasisel pikendamisel arvesse Euroopa Kohtu järeldusi.

Tegelikult tõstatati 28. veebruari 2000. aasta otsuse 2000/186/EÜ kehtivuse kohta teatavas osas küsimus eelkohtumenetluses C-17/01, milles Saksa "Bundesfinanzhof" taotles eelotsust kõnealuse otsuse vastuvõtmismenetluse kehtivuse ja otsuse 2000/186/EÜ artikli 3 tagasiulatuva kohaldamise kehtivuse küsimuses. Oma hiljutises, 29. aprilli 2004. aasta otsuses leidis kohus, et nõukogu 28. veebruari 2000. aasta otsuse 200/186/EÜ vastuvõtmisele eelnenud menetluse uurimisel ei täheldatud eeskirjade eiramist, mis mõjutaks kõnealuse otsuse kehtivust. Samuti otsustas kohus, et otsuse 2000/186/EÜ artikkel 3 on kehtetu üksnes niivõrd, kuivõrd selles sätestatakse Euroopa Liidu Nõukogu poolt Saksamaa Liitvabariigile antud loa tagasiulatuv kohaldamine alates 1. aprillist 1999.

Saksamaa taotleb nüüd luba jätkata kõnealuse otsuse artiklis 1 sätestatud meetme kohaldamist. Komisjon märkis juba oma ettepanekus[4] otsuse 2000/186/EÜ kohta, et ta leiab, et kõnealune meede on kooskõlas kuuenda käibemaksudirektiivi artikliga 27 ning eelkõige, et erandi õigustuseks on vajadus lihtsustada käibemaksuga maksustamise korda; meede mõjutab lõpptarbimisetapil tasumisele kuuluvat maksusummat üksnes tühises ulatuses. Eespool nimetatud otsuses ei tõstatanud kohus küsimust otsuse 2000/186/EÜ artikli 1 kehtivuse kohta. Seepärast tuleks erandit lubada.

Kõnealuse otsuse artiklis 3 sätestatud tagasiulatuva kohaldamise kehtivuse küsimus ei mõjuta artiklis 1 sätestatud meetme võimalikku pikendamist.

Loa kehtivusaega tuleks seepärast pikendada 31. detsembrini 2009.

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega lubatakse Saksamaal kohaldada meedet, mis kaldub kõrvale kumuleeruvaid käibemakse käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamist käsitleva kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ artiklist 17

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuendat direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta - ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, eriti selle artikli 27 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[5]

ning arvestades järgmist:

(1) Komisjoni peasekretariaadis 22.03.2004 registreeritud kirjaga taotlesid Saksamaa ametiasutused luba jätkata erandi kohaldamist, mis oli lubatud nõukogu 28. veebruari 2000. aasta otsuse 2000/186/EÜ artikliga 1.

(2) Teisi liikmesriike teavitati taotlusest 06.08.2004.

(3) Kõrvalekalduva meetme eesmärk on jätta kulutused kaupadele ja teenustele täielikult välja käibemaksu mahaarvamisõiguse kohaldamisalast, kui kõnealuseid kaupu ja teenuseid kasutatakse üle 90% ulatuses maksukohustuslase või tema töötajate eraotstarbeks või üldiselt mitteäriliseks otstarbeks. Kõnealune meede on erand direktiivi 77/388/EMÜ artiklist 17, muudetud kõnealuse direktiivi artikliga 28f, ning selle õigustuseks on vajadus lihtsustada käibemaksuga maksustamise korda; meede mõjutab lõpptarbimisetapil tasumisele kuuluvat maksusummat üksnes tühises ulatuses.

(4) Loa kehtivusaeg lõppes 30. juunil 2004[6], kuid õiguslik olukord ja faktid, mis õigustasid kõnealuse lihtsustusmeetme kohaldamist, ei ole muutunud ja on endiselt jõus.

(5) Oma hiljutises, 29. aprilli 2004. aasta otsuses leidis kohus, et nõukogu 28. veebruari 2000. aasta otsuse 200/186/EÜ vastuvõtmisele eelnenud menetluse uurimisel ei täheldatud eeskirjade eiramist, mis mõjutaks kõnealuse otsuse kehtivust; uue loa kehtivusaega tuleks seepärast pikendada 31. detsembrini 2009.

(6) Erand ei mõju ebasoodsalt käibemaksust tulenevatele ühenduste omavahenditele,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Erandina direktiivi 77/388/EMÜ artikli 17 lõikest 2 on Saksamaal lubatud jätta kulutused kaupadele ja teenustele täielikult välja käibemaksu mahaarvamisõiguse kohaldamisalast, kui kõnealuseid kaupu ja teenuseid kasutatakse üle 90% ulatuses maksukohustuslase või tema töötajate eraotstarbeks või üldiselt mitteäriliseks otstarbeks.

Artikkel 2

Käesolevat otsust kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2009.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

-----------------------[1] ELT L 145, 13.6.1977, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2004/7/EÜ (ELT L 27, 30.1.2004, lk 44).

[2] ELT L 59, 4.3.2000, lk 12.

[3] Nõukogu 13. mai 2003. aasta otsus 2003/354/EÜ, ELT L 123, 17.5.2003, lk 47.

[4] KOM(1999) 690 lõplik.

[5] ELT C [...], [...], lk [...].

[6] Nõukogu 13. mai 2003. aasta otsus 2003/354/EÜ, ELT L 123, 17.5.2003, lk 47