Andmemuutujate (liigirühm, vilja värvus, saagikoristuse aeg, vanus, tihedus) risttabelis esitamisel on kaks tagajärge. Esiteks peavad liikmesriigid kasutama väga suuri proovivõtumäärasid. Nendel riikidel, kellel ei olnud viljapuuaedade registrit, oli keskmine proovivõtumäär väga kõrge – 54 %. Seega pidi nendest riikidest viis riiki korraldama loenduse, et viljapuuaedade kohta andmeid koguda. Teiseks eeldab andmete üksikasjalik liigendamine kulukat ja aeganõudvat andmekogumist. Viljapuuaedade andmete kogumise keskmine maksumus (vaatlusaasta kohta) on ligikaudu 220 000 eurot riigi kohta, ulatudes 2 500 eurost kuni 900 000 euroni. Statistikaasutuste tööjõusisend ulatub 0,1 täistööaja ekvivalendist kuni 6,2 täistööaja ekvivalendini. Lisaks on andmeesitajatele suureks koormaks suured proovivõtumäärad ja pikad küsimustikud, mille jaoks on vaja teha palju pindalamõõtmisi.

Andmete ja kvaliteediaruannete analüüsi põhjal on selge, et viljapuuaedade ja viinamarjaistanduste andmete kogumisel esineb teatud probleeme.

Määrust (EL) nr 1337/2011 on teatud määral keeruline rakendada, nagu selgub 2012. ja 2017. aastal viljapuuaedade andmete kogumisel ning 2015. aastal viinamarjaistanduste andmete kogumisel saadud kogemuste, erinevate eksperdirühmade kohtumistel antud tagasiside ja liikmesriikide esitatud kvaliteediaruannete põhjal. Lisaks on möödunud aastakümne jooksul muutunud ka kasutajate vajadused.

Käesolevas aruandes on tehtud kokkuvõte määruse toimimise läbivaatamise peamistest järeldustest. Aruandes viidatakse Euroopa 2020. aasta põllumajandusstatistika strateegiale, mille Euroopa statistikasüsteemi komitee kiitis heaks oma 27. koosolekul, mis toimus 19. novembril 2015. aastal. Aruandes tutvustatakse püsikultuuride struktuurilise statistika uut õigusraamistikku, millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 1337/2011, mille toimimine on käesoleva aruande teema.

Määruse artiklis 13 on sätestatud: „Komisjon vaatab käesoleva määruse toimimise läbi 31. detsembriks 2018 ja seejärel iga viie aasta tagant. Läbivaatamise raames hindab komisjon artiklis 4 osutatud andmete koostamise vajadust. Kui komisjon leiab, et osa neist andmetest ei ole enam vajalikud, on tal volitus võtta artiklis 11 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte, millega teatavad andmed I ja II lisast kustutatakse.“

Väga üksikasjaliku teabe kogumiseks riiklikul tasandil tehtavad suured investeeringud ei too kahjuks täit kasu andmekasutajatele, kuna mõningaid kogutud andmeid ei saa statistilise konfidentsiaalsuse tõttu avaldada.

Määruse I lisas määratletud liigirühmad, eelkõige õunte ja pirnide puhul, ei kajasta hästi liigirühmade jaotust ELis. Lauaõunu kandvate õunapuudega kaetud aladest on 34 % liigitatud rühma „Muud“ alla ja pirnipuude puhul on see osakaal 18 %. Probleem on veelgi suurem Euroopa põhja- ja idaosas, kus mõne riigi puhul kuuluvad peaaegu kõik viljapuuaiad rühma „Muud“ alla.

Raske on koguda vabatahtlikult esitatavaid andmeid õuna-, pirni- ja virsikupuude kohta, mille viljad on nähtud ette tööstuslikuks töötlemiseks, kuna otsuse tegemisel, kas müüa puuvilju tarbimiseks või tööstuslikuks töötlemiseks, juhinduvad põllumajandustootjad igal aastal paljudel juhtudel pigem ilmast, turutingimustest ja kvaliteediaspektidest kui viljapuusordist.

2.1.2 Viinamarjaistanduste andmete kogumine

Määruse artikli 3 lõikes 4 on sätestatud, et muuks otstarbeks kui lauaviinamarjadeks ette nähtud viinamarjasortide (määruse II lisa) andmete „esitamiseks kasutatakse andmeid, mis on saadud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 185a kohaselt loodud istandusregistrist, kõigi kõnealusesse registrisse kantud põllumajandusettevõtete puhul määruse (EÜ) nr 436/2009 artikli 3 lõike 1 punktis a määratletu kohaselt“. Määruse kohane kohustuslik side istandusregistri ja viinamarjaistanduste andmete kogumise vahel põhjustab mitmes liikmesriigis probleeme, kuna kõnealune register ei ole alati ajakohane ega sisalda kõiki määruses loetletud muutujaid. Kohustus kasutada kõnealust registrit ainsa andmeallikana on probleemne ka Euroopa statistika tegevusjuhise seisukohalt, kuna selle punktis 6.2 on sätestatud, et statistiliste allikate valik peaks põhinema statistilistel kaalutlustel, ning punktis 12.1 on sätestatud, et algandmeid tuleb regulaarselt hinnata ja kinnitada.

2.2. Kasutajate vajadused

Konsulteerimisel asjakohase poliitikavaldkonna peadirektoraatidega saadi kinnitust, et komisjoni tuleb täpselt teavitada ELi istandike potentsiaalist toota püsikultuuride teatavaid liike. Et tagada ühise põllumajanduspoliitika nõuetekohane haldamine, nõuab komisjon, et püsikultuuride kohta esitatakse korrapäraselt andmeid. Andmete uurimine näitas aga, et koormuse vähendamiseks, eelkõige viljapuuaedade andmete kogumisel, on võimalik võtta olulisi meetmeid.



Enam ei ole vajalik, et järgmised muutujad kuuluksid struktuuriliste statistiliste andmete hulka, mis esitatakse poliitika üle järelevalve teostamise eesmärgil:

•õunte ja pirnide liigirühmad;

•virsikute, nektariinide ja lauaviinamarjade värvus ning

•virsikute, nektariinide, aprikooside, apelsinide ja väikeseviljaliste tsitrusviljade saagikoristusaeg.

Lisaks ei ole enam vaja esitada vanuse- ja tihedusemuutujaid risttabelis, kuigi neid muutujaid võib eraldi koguda. Andmete kogumise sagedus võib olla 6 või 7 aastat, kuna viljapuuaedade ja viinamarjaistanduste struktuur on suhteliselt muutumatu. Määruse kohaselt pidid andmete kogumise kohustust täitma liikmesriigid, kus kasvatatakse viinamarju vähemalt 500 hektari suurusel alal. Viljapuuaedade puhul oli lävendiks ühe viljapuuliigi kohta 1000 hektari suurune ala riiklikul tasandil. Et lävend oleks vastavuses veinisektori muude meetmete ja registritega, peaks viinamarjaistanduste lävend olema samuti 1000 hektarit.

Poliitikakujundamiseks on vaja piirkondi paremini kajastavaid andmeid. Määruse kohaselt koguti andmeid viljapuude kohta NUTS 1 tasandil ja andmeid veini tootmiseks ette nähtud viinamarjaistanduste kohta NUTS 2 tasandil. Kuna need andmed on olulised, et analüüsida viljapuuaedade ja viinamarjaistanduste piirkondlikku potentsiaali nii turukorralduse kontekstis kui ka kriisi korral, on viljapuuaedade ja viinamarjaistanduste kohta vaja koguda kõiki struktuurseid andmeid NUTS 2 tasandil.

3. EUROOPA 2020. AASTA PÕLLUMAJANDUSSTATISTIKA STRATEEGIA JA UUE PÕLVKONNA PÕLLUMAJANDUSSTATISTIKA: MÕJU MÄÄRUSELE (EL) nr 1337/2011

Alates 2014. aastast on Eurostat teinud koos andmekasutajate (peamiselt muud komisjoni talitused ja ELi institutsioonid) ja riiklike statistikaametitega intensiivselt tööd 2020. aasta ja järgnevate aastate põllumajandusstatistika strateegia kallal. Põllumajandusstatistika strateegia eesmärgid on:

·koostada tõhusalt sellist statistikat, mis vastab kasutaja vajadustele;

·mitte suurendada oluliselt andmeesitajate ja statistikasüsteemide koormust ning teha kättesaadavaks rohkem statistikat;

·parandada põllumajandusstatistika alamvaldkondade järjepidevust;