I. SISSEJUHATUS

Euroopa naabruspoliitika (ENP) käivitati 2004. aastal, et aidata ELil toetada stabiilsust, turvalisust ja õitsengut piirilähedastes riikides. EL on nendele eesmärkidele pühendunud, kuid viimaste aastate sündmused on näidanud vajadust uue poliitika, uute prioriteetide ja uute tööviiside kasutuselevõtu järele.

Viimasel 12 aastal on ELi ümbritsevates riikides toimunud radikaalsed muutused. On olnud mõningaid häid arengusuundi: kohalikud osalejad võtsid meetmeid, et algatada reforme õigusriigi, sotsiaalse õigluse ja suurema vastutuse saavutamiseks ̶ seda ilmestab Nobeli rahupreemia, mis anti Tuneesia nelikule. Samal ajal on konfliktid, kasvav ekstremism ja terrorism, inimõiguste rikkumised ja muud probleemid rahvusvahelises õiguses ning majandusprobleemid toonud kaasa olulised põgenikevood. See on jätnud oma jälje kogu Põhja-Aafrikas ja Lähis-Idas, mille on tagajärjeks on Araabia ülestõusud ja Isil/Da'eshi esilekerkimine. Idas on aina agressiivsema Vene välispoliitika tagajärjel rikutud Ukraina suveräänsust, sõltumatust ja territoriaalset terviklikkust. Pikaleveninud konfliktid takistavad jätkuvalt regiooni arengut.

Samal ajal on sattunud fookusesse ELi ja tema naabrite omavaheline seotus. Euroopa piiridele saabub kasvavas koguses põgenikke, kes loodavad paremale tulevikule. Energiakriisid on rõhutanud liidu vajadust töötada koos naabritega seoses energiajulgeolekuga, mh energiaallikate, teede ja varustajate mitmekesistamiseks. On esinenud liitu ja naabreid ähvardavaid terroriakte, viimati õõvastavad terrorismiaktid Pariisis 13. novembril.

ENP praeguse läbivaatamise eesmärk on teha ettepanek, kuidas liit ja selle naabrid saavad luua tõhusama partnerluse naabruskonnas. Seejuures järgib EL oma huve, mis sisaldavad üldiste väärtuste edendamist. ELi enda stabiilsus on ehitatud demokraatiale, inimõigustele, õigusriigile ja majanduslikule avatusele ning uus naabruspoliitika on liidu põhiline poliitiline prioriteet selles mandaadis.

Eristumine ja suurem vastastikune vastutus on uue ENP märk, millega tunnustatakse asjaolu, et kõik partnerid ei püüa täita liidu reegleid ja standardeid, ja kajastatakse iga riigi soove seoses ELi partnerluse ja selle fookusega.

Liit ei saa regiooni paljusid probleeme üksi lahendada ja tema mõjul on piirid, kuid uus ENP mängib rolli selles, et luua tingimused positiivseks edasiminekuks.

Ülevaade, mille koostamise ettepaneku tegi president Juncker ning mida palusid ELi liikmesriigid, on toonud avalikule arutelule üle 250 vastuse liikmesriikide, partnerriikide valitsuste, ELi institutsioonide, rahvusvaheliste organisatsioonide, sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna, ettevõtete, mõttekodade, akadeemiliste ringkondade ja avalikkuse poolt, mis suures osas kinnitavad vajadust muutuse järele nii ENP sisus kui ka meetodites.

Avalik arutelu on näidanud, et sel ajal kui tihedamate suhete võimalus ELiga on mõnes neist riikidest, kes on võtnud haldusreforme, julgustanud tegema muutusi, peavad teised partnerid kehtivaid tavasid ja poliitikat liiga normatiivseks ja liiga vähe nende riikide püüdlusi peegeldavaks. Konsultatsiooniga kinnitati veel kord, et mõlema partneri ja ELi liikmesriikide vastutust tuleb tõhustada, et koostöö peaks olema tihedam, fookus asjakohasem ja et tuleb olla paindlikum, et võimaldada ELil ja tema partneritel reageerida pidevalt muutuvatele vajadustele ja asjaoludele.

Otsitakse tõhusamaid viise, kuidas edendada demokraatlikku, vastutustundlikku ja head juhtimist, samuti edendada kohtusüsteemi reformi, kus on ühine kohustus tagada õigusriik ja põhiõigused. Avatud turud ja kasv, kaasav majandusareng ja ennekõike noorte väljavaated on võti selleks, et stabiliseerida naaberühiskonnad. Rohkem tähelepanu pööratakse energiajulgeolekule ja kliimamuutustega võitlemisele nii ELis kui ka partnerite seas.

Uus fookus on suunatud partneritega koostöö edendamisele, et reformida julgeolekusektor, ennetada konflikte, võidelda terrorismi ja radikaliseerumise vastu kooskõlas rahvusvahelise inimõigustealase õigusega. Enamgi veel on see nii pärast 13. novembri terrorismiakte Pariisis – nendes valdkondades on vaja intensiivsemat koostööd meie naabritega. Ohutu ja seaduslik liikuvus ning võitlus ebaseadusliku rände, inimeste ebaseadusliku kaubanduse ja salakaubaveo vastu on samuti prioriteedid.

Uus ENP rakendab olemasolevaid vahendeid ja ressursse kooskõlastatumalt ja paindlikumalt. Lisaks on oluline kaasata liidu liikmesriike tihedamasse koostöösse meie naabritega. Samavõrra on eesmärk suurem kaasatus tsiviilühiskonna ja sotsiaalpartneritega.

Regionaalsel tasandil tugevdatakse idapartnerlust kooskõlas Riia 2015. aasta tippkohtumisel võetud kohustustega. Vahemere Liit saab mängida tugevamat rolli lõunas asuvate naabrite vahelise koostöö toetamisel. Uue ENPga kaasatakse regionaalsete probleemide lahendamisse vajaduse korral teisi regionaalseid tegijaid väljaspool naaberriike.

ÜRO Peaassamblee vastu võetud 2030. aasta tegevuskava säästva arengu ja säästva arengu eesmärkide (SDG) saavutamiseks ja ELi tugev toetus selle rakendamiseks on andnud uue üleminekulise poliitilise raamistiku, mille abil partneritega suhelda. Lisaks on läbivaatamine koordineeritud liidu laiema globaalse välis- ja julgeolekupoliitika strateegia raames.

Nende ja muude meetmetega püüab EL tugevdada ENPd kui raamistikku, milles kõik partnerid tulevikus suhtlevad.

II. NAABRUSE STABILISEERIMINE

ENP on pikaajaline koostöö Euroopa Liidu naabritega, kuid vaja on arvestada ka kõige pakilisemaid vajadusi. Järgmisel kolmel kuni viiel aastal on kõige pakilisem lahendust vajav probleem paljudes naaberriikides stabiliseerimine. Ebastabiilsuse põhjused on sageli väljaspool julgeolekuvaldkonda. Liidu käsitlus on otsida terviklikke lahendusi sektorite ebastabiilsuse allikatele. Vaesus, ebavõrdsus, ebaõiglus, korruptsioon, nõrk majanduslik ja sotsiaalne areng ja võimaluste puudumine, eriti noorte jaoks, võib põhjustada ebastabiilsust ja suurendada vastuvõtlikkust radikaliseerumisele. Uues ENPs tehakse kindel pingutus toetada majandusi ja parandada kohalike elanike väljavaateid. Poliitika peaks aitama partnerriike muutuda kohtadeks, kus inimesed tahavad oma tulevikku kujundada, ja lahendama inimeste kontrollimatu liikumise küsimuse.

Avalikul konsultatsioonil avaldasid mitmed sidusrühmad arvamust, et liit peaks suurendama koostööd partneritega julgeolekusektoris. Nagu muudeski valdkondades, pakub läbivaadatud naabruspoliitika kohandatud käsitlusviisi koostööle julgeolekuga seotud küsimustele ja tagab aktiivselt, et meie üldine tegevus on konfliktitundlikum ja täielikult kooskõlas rahvusvahelise õigusega, sealhulgas inimõigusi käsitleva rahvusvahelise õigusega. Uue Euroopa naabruspoliitika eesmärk on töötada konfliktide ennetamise kallal varajase hoiatamise kaudu, varajasi ennetavaid meetmeid rakendades ning suurendades partnerite suutlikkust selles osas. Selles ühisteatises sätestatud meetmete abil püütakse pakkuda võimalusi, kuidas tugevdada ELi partnerite vastupanuvõimet välisele survele ja nende võimet teha oma suveräänseid valikuid.