P9_TA(2021)0425

Strateegia „Talust taldrikule“

Euroopa Parlamendi 20. oktoobri 2021. aasta resolutsioon strateegia „Talust taldrikule“ kohta õiglase, tervisliku ja keskkonnahoidliku toidusüsteemi edendamiseks (2020/2260(INI))

(2022/C 184/01)

Euroopa Parlament,

— võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (ELi toimimise leping), eriti selle artikleid 11, 13, 39, artikli 168 lõiget 1, artikli 169 lõiget 1, artiklit 191, artikli 192 lõiget 1 ja artiklit 349,

— võttes arvesse 2004. aasta taimegeneetiliste ressursside toidu ja põllumajanduse tarbeks kasutamise rahvusvahelist lepingut,

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta määrust (EL) 2019/1381, mis käsitleb toiduahela ELi tasandi riskihindamise läbipaistvust ja kestlikkust (1),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrust (EL) 2019/6, mis käsitleb veterinaarravimeid (2),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1107/2009 taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta (3), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiivi 2009/128/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks (4), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1185/2009, mis käsitleb pestitsiidide statistikat (5),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta (6),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (7); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/118/EÜ, mis käsitleb põhjavee kaitset reostuse ja seisundi halvenemise eest (8) ning nõukogu 12. detsembri 1991. aasta direktiivi 91/676/EMÜ, mis käsitleb põhjavee kaitset reostuse ja seisundi halvenemise eest (9),

— võttes arvesse 20. juuli 1998. aasta nõukogu direktiivi 98/58/EÜ, mis käsitleb põllumajandusloomade kaitset (10), nõukogu 19. juuli 1999. aasta direktiivi 1999/74/EÜ, millega sätestatakse munakanade kaitse miinimumnõuded (11); nõukogu 28. juuni 2007. aasta direktiivi 2007/43/EÜ, millega sätestatakse lihakanade kaitse miinimumeeskirjad (12); nõukogu 18. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/120/EÜ, milles sätestatakse sigade kaitse miinimumnõuded (13); nõukogu 18. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/119/EÜ, milles sätestatakse vasikate kaitse miinimumnõuded (14); nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrust (EÜ) nr 1/2005, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seonduvate toimingute ajal (15); nõukogu 24. septembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1099/2009 loomade kaitse kohta surmamisel (16); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määrust (EL) 2016/429 loomataudide kohta, millega muudetakse teatavaid loomatervise valdkonna õigusakte või tunnistatakse need kehtetuks (loomatervise määrus (17)) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2010. aasta direktiiv 2010/63/EL teaduslikel eesmärkidel kasutatavate loomade kaitse kohta (18),

— võttes arvesse komisjoni 20. mai 2020. aasta teatist „Strateegia „Talust taldrikule“ õiglase, tervisliku ja keskkonnahoidliku toidusüsteemi edendamiseks“ (COM(2020)0381),

— võttes arvesse oma 19. juuni 2020. aasta resolutsiooni piiriüleste ja hooajatöötajate kaitse kohta Euroopas seoses COVID-19 kriisiga (19),

— võttes arvesse oma 18. detsembri 2019. aasta resolutsiooni tolmeldajaid käsitleva ELi algatuse kohta (20) ja 23. oktoobri 2019. aasta vastuväidet komisjoni määruse eelnõu kohta, millega muudetakse määrust (EL) nr 546/2011 taimekaitsevahendite mesilastele avalduva mõju hindamise osas (21),

— võttes arvesse oma 28. novembri 2019. aasta resolutsiooni kliima- ja keskkonnaalase hädaolukorra kohta (22),

— võttes arvesse oma 13. märtsi 2019. aasta resolutsiooni Euroopa kohta, mis kaitseb: puhas õhk kõigile (23),

— võttes arvesse oma 13. septembri 2018. aasta resolutsiooni antimikroobikumiresistentsuse vastu võitlemiseks ette nähtud Euroopa terviseühtsuse tegevuskava kohta (24),

— võttes arvesse oma 17. aprilli 2018. aasta resolutsiooni seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammi rakendamise kohta (25),

— võttes arvesse oma 16. mai 2017. aasta resolutsiooni ressursitõhususe algatuse ning toidujäätmete vähendamise ja toiduohutuse suurendamise kohta (26),

— võttes arvesse oma 4. aprilli 2017. aasta resolutsiooni naiste ja nende rollide kohta maapiirkondades (27) ning 16. jaanuari 2018. aasta resolutsiooni naiste, soolise võrdõiguslikkuse ja kliimaõigluse kohta (28),

— võttes arvesse oma 7. juuni 2016. aasta resolutsiooni tehnoloogiliste lahenduste kohta säästva põllumajanduse jaoks ELis (29),

— võttes arvesse oma 8. septembri 2015. aasta seadusandlikku resolutsiooni ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, milles käsitletakse veiste, sigade, lammaste, kitsede ja hobuslaste liiki kuuluvate põllumajandusloomade kloonimist (30),

— võttes arvesse oma 11. veebruari 2015. aasta resolutsiooni töödeldud toitudes sisalduva liha päritoluriigi märkimise kohta (31) ning 12. mai 2016. aasta resolutsiooni päritoluriigi või lähtekoha kohustusliku märkimise kohta teatavate toiduainete puhul (32),

— võttes arvesse Euroopa Kontrollikoja 9. juuli 2020. aasta eriaruannet 15/2020 „Looduslike tolmeldajate kaitse ELis: komisjoni algatused ei ole vilja kandnud“ ja 5. juuni 2020. aasta eriaruannet 13/2020 „Põllumajandusmaa bioloogiline mitmekesisus: ÜPP ei ole aidanud vähenemist peatada“, 5. veebruari 2020. aasta eriaruannet 05/2020 „Taimekaitsevahendite säästev kasutamine: piiratud edusammud riskide mõõtmisel ja vähendamisel“, 15. jaanuari 2019. aasta eriaruannet 02/2019 „Keemilised ohud meie toidus: ELi toiduohutuse poliitika küll kaitseb meid, ent seisab silmitsi probleemidega“, 14. novembri 2018. aasta eriaruannet 31/2018 „Loomade heaolu ELis: kuidas vähendada lõhet ambitsioonikate eesmärkide ja tegeliku rakendamise vahel“ ning 17. jaanuari 2017. aasta eriaruannet 34/2016 „Toidu raiskamise vastane võitlus: ELi võimalus parandada toiduainete tarneahela ressursitõhusust“ ning 19. novembri 2019. aasta eriaruannet nr 21/2019 „Võitlus antimikroobikumiresistentsusega“,

— võttes arvesse Euroopa Keskkonnaameti 11. mai 2020. aasta aruannet „The European environment – state and outlook 2020: knowledge for transition to a sustainable Europe“ (Euroopa keskkond: seisund ja väljavaated 2020. aastal: teadmised kestlikule Euroopale üleminekuks),

— võttes arvesse Euroopa sotsiaalõiguste sammast,

— võttes arvesse Euroopa Regioonide Komitee 2020. aasta detsembri arvamust strateegia „Talust taldrikule“ kohta pealkirjaga „Talust taldrikule: kohalik ja piirkondlik mõõde“ (NAT-VII/005),

— võttes arvesse kodukorra artiklit 54,

— võttes arvesse arengukomisjoni, rahvusvahelise kaubanduse komisjoni, siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni ja kalanduskomisjoni arvamusi,

— võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise ja toiduohutuse komisjoni ning põllumajanduse ja maaelu arengu komisjoni raportit (A9-0271/2021),

A. arvestades, et komisjoni teatises strateegia „Talust taldrikule“ kohta esitatakse terviklik lähenemisviis Euroopa toidusüsteemile, mille keskne element on põllumajandus, ning tunnistatakse kõigi tarneahelas osalejate omavahelist seotust ja nende ühist vastutust strateegia eesmärkide saavutamisel, samuti põllumajandustootjate keskset rolli avalike hüvede pakkumisel, sealhulgas võitluses kliimamuutuste vastu; arvestades siiski, et strateegiat tuleb edasi arendada ja võtta arvesse ka tarbijate rolli, õigusi ja kohustusi ning põllumajandustootjate pikaajalist majanduslikku elujõulisust; arvestades, et strateegial on väga suur mõju toiduks mittekasutatavate toodete põllumajanduslikule tootmisele ja seda tuleb täielikult arvesse võtta;

B. arvestades, et hiljuti avaldatud Teadusuuringute Ühiskeskuse uuringus „Modelling environmental and climate ambition in the agricultural sector with the CAPRI model: Exploring the potential effects of selected Farm to Fork and Biodiversity strategies targets in the framework of the 2030 Climate targets and the post 2020 Common Agricultural Policy“ (Keskkonna- ja kliimaeesmärkide modelleerimine põllumajandussektoris CAPRI mudeliga: strateegia „Talust taldrikule“ ja elurikkuse strateegia valitud eesmärkide võimaliku mõju uurimine 2030. aasta kliimaeesmärkide ja 2020. aasta järgse ühise põllumajanduspoliitika raames), nagu ka teistes hiljutistes uuringutes järeldatakse, et strateegia eesmärkide rakendamine mõjutaks oluliselt põllumajandustootmist ELis; arvestades, et nendes uuringutes rõhutatakse vajadust tugevate teaduslike eelhindamiste järele, mis hõlmaksid majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast kestlikkust ning vajadust võtta arvesse kumulatiivset mõju, võimalikke kompromisse, eesmärkide saavutamiseks vajalike vahendite kättesaadavust ja erinevaid põllumajandusmudeleid liikmesriikides osana mis tahes seadusandlikest ettepanekutest strateegia „Talust taldrikule“ raames;

C. arvestades, et Euroopa toidusüsteem peaks pakkuma kvaliteetset toitu ja toiduga kindlustatust viisil, mis aitab kaasa sotsiaalsele heaolule ja rahvatervisele, säilitab ja taastab ökosüsteemi tervislikku seisundit, austab meie planeedi piire ja tagab loomade tervise ja heaolu; arvestades, et kogu praegune toidusüsteem mõjutab mitmel viisil inimeste ja loomade tervist ja heaolu, keskkonda, kliimat ja bioloogilist mitmekesisust, kaasa arvatud metsade raadamist ja ökosüsteemide seisundi halvenemist väljaspool ELi; arvestades, et praegust toidu, jookide ja muude põllumajandustoodete tootmise ja tarbimise viisi tuleb kohandada, et tagada vastavus kestliku arengu eesmärkidele, Pariisi kokkuleppele, bioloogilise mitmekesisuse konventsioonile, taimegeneetiliste ressursside toidu ja põllumajanduse tarbeks kasutamise rahvusvahelisele lepingule ning ELi poliitikameetmetele ja kohustustele, samuti saavutada üldiselt sidus tasakaal kestlikkuse sammaste vahel, mille hulka kuuluvad keskkond, kliima, elurikkus, rahvatervis, majandus ja toidu taskukohasus, loomade heaolu ja põllumajandustootjate, kalurite ja toidutarneahelas allpool asuvate osalejate ning maa- ja rannikupiirkondade majanduslik kestlikkus, samuti sotsiaalsed aspektid, nagu töö- ja teenistustingimused ning töötervishoiu- ja tööohutusstandardid; arvestades, et arvesse tuleb võtta ka muid olulisi tegureid, nagu teadusuuringud ja innovatsioon, kaubanduspoliitika ja jäätmepoliitika;

D. arvestades, et on vajalik tagada kooskõla ja sidusus strateegias „Talust taldrikule“ kavandatud meetmete ning ühise põllumajandus- ja kalanduspoliitika, kaubanduspoliitika, ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia 2030, ELi metsastrateegia, ringmajanduse tegevuskava, biomajanduse tegevuskava ning muude seonduvate ELi poliitikavaldkondade ja strateegiate vahel; arvestades, et tuleb rõhutada, et kõik imporditud toiduained peavad vastama samadele säästvuse ja põllumajanduse toiduohutusstandarditele, mida ELis kohaldatakse;

E. arvestades, et valitsustevahelise bioloogilist mitmekesisust ja ökosüsteemi teenuseid käsitleva teaduslik-poliitiline foorumi (IPBES) hinnangul on 2050. aastaks plaanis oluliselt muuta 90 % maast ja 75 % maast on juba oluliselt muudetud; arvestades, et 85 % märgaladest on juba kadunud (33); arvestades, et bioloogiline mitmekesisus on väga oluline toiduga kindlustatuse, inimeste heaolu ja arengu jaoks kogu maailmas; arvestades, et bioloogilise mitmekesisuse vähenemine ohustab Euroopa ja ülemaailmset põllumajandustootmist, toidusüsteemi ja toitumist; arvestades, et mulla degradeerumisega seotud sotsiaalsed ja majanduslikud kulud kogu maailmas ulatuvad hinnanguliselt 5,5–10,5 triljoni euroni aastas (34);

F. arvestades, et umbes 80 % maailma metsade raadamisest on põhjustatud põllumajandusmaa laiendamisest (35), arvestades, et liidu nõudlus selliste toodete järele nagu palmiõli, liha, soja, kakao, mais, puit ja kautšuk, sealhulgas töödeldud toodete või teenuste kujul, on tugev raadamise, metsade seisundi halvenemise, ökosüsteemide hävitamise ja sellega seonduvate inimõiguste rikkumiste ajend väljaspool ELi ning põhjustab umbes 10 % kogu lõpptarbimisega seotud raadamisest maailmas (36); arvestades, et mittekestlikul kalapüügil on bioloogilisele mitmekesisusele tõsine negatiivne mõju;

G. arvestades, et põllumajandusest sõltuvad poollooduslikud elupaigad, näiteks rohumaad, on eriti ohustatud ja nende kaitsestaatus on oluliselt halvem kui muude elupaigatüüpide puhul, mis ei sõltu põllumajandusest, samas kui põllumajandusest sõltuvatest elupaikadest on 45 % hinnatud halvaks, võrreldes 31 %-ga muude elupaikade puhul;

H. arvestades, et pestitsiidide hooletu kasutamine on märkimisväärne pinnase-, vee- ja õhusaaste allikas ning mõjutab negatiivselt inimeste, loomade ja taimede tervist; arvestades, et seetõttu on vaja suurendada jõupingutusi, et oluliselt vähendada sõltuvust kahjulikest pestitsiididest, nendest tulenevat riski ja nende kasutamist ning väetiste ja antibiootikumide kasutamist; arvestades, et kestlikud põllumajandustavad, nagu integreeritud taimekaitse, agrometsandus, agroökoloogia ja mahepõllumajandus ning täppispõllumajanduse meetodid, võivad aidata leida lahendusi pestitsiidide kasutamise vähendamiseks ELi tasandil ja kogu maailmas ning neid tuleks toetada; arvestades, et teadusuuringud (37) näitavad, et pestitsiidide kasutamist on võimalik oluliselt vähendada, ilma et see mõjutaks kasumlikkust ja tootlikkust negatiivselt, eriti juhul, kui kestlike alternatiivide kättesaadavus suureneb;

I. arvestades, et 2018. aastal kiitsid ELi liikmesriigid heaks üle 81 000 tonni pestitsiidide ekspordi, mis sisaldasid Euroopas keelatud aineid (38); arvestades, et ohtlikud pestitsiidid võivad kujutada sihtriikides veelgi suuremat ohtu, sest kasutustingimused (nt kaitsevahendid, õhust pihustamine) ei ole alati nii ranged kui ELis; arvestades, et need keelustatud pestitsiidid võivad ELi turule tagasi tulla jääkidena imporditud toiduainetes; arvestades, et seireprogrammid on näidanud, et ELi turul müüdavas toidus avastati mitme ELis keelatud pestitsiidi jääke, 4,5 % juhtudest isegi kogustes, mis ületasid nende ainete suhtes tarbijaohutuse tagamiseks kehtestatud jääkide piirnormi (39);

J. arvestades, et ülekaalulisus ja rasvumine kasvavad ELis kiiresti (40) ning iga teine täiskasvanu on kas ülekaalus või rasvunud (41); arvestades, et ülekaalulisuse ja rasvumise põhjused on mitmetahulised, kuid ühekülgne toit ja toitumine on üks peamisi tegureid, mis toob kaasa ülekaalulisuse ja rasvumise suure esinemissageduse;

K. arvestades, et hinnangute kohaselt põhjustas ebatervislik toitumine ELis 2017. aastal üle 950 000 surmajuhtumi (üks viiest) ja lisaks kaotati 16 miljonit tervena elatud aastat, peamiselt südame-veresoonkonna haiguste ja vähktõve tulemusena (42); arvestades, et kokkupuude sisesekretsioonisüsteemi kahjustavate kemikaalidega toidu ja toidupakendite kaudu on samuti suur oht rahvatervisele (43);

L. arvestades, et umbes pooled zoonootilistest haigustest, mis on inimestel ilmnenud alates 1940. aastast, on tulenenud maakasutuse muutumisest (44); arvestades, et loomatervis on iga kestliku toidusüsteemi oluline osa ning mõju loomade tervisele mõjutab otseselt toidusüsteemi kestlikkust;

M. arvestades, et ELis tekib igal aastal hinnanguliselt 88 miljonit tonni toidujäätmeid ja selle hinnanguline maksumus on 143 miljardit eurot (45); arvestades, et toidujäätmetel on tohutu mõju keskkonnale ja need põhjustavad kogu ELi kasvuhoonegaaside heitkogustest umbes 6 %; (46) arvestades, et toidujäätmete peamised tekitajad ELis on kodumajapidamised (53 %) ja töötlemine (19 %) (47); arvestades, et 10 % ELi toidujäätmetest on seotud kuupäevamärgistusega ja tarbijate arusaamatustega kuupäevamärgistuse süsteemi lugemisel ja kasutamisel (48);

N. arvestades, et aastatel 2011–2016 vähenes antibiootikumide müük Euroopa loomakasvatusettevõtetele 18,5 %, (49) mille tulemusel vähenes antibiootikumide kasutamise koormus põllumajanduses 2011.–2018. aastal 35 %, samas kui enamikus liikmesriikides on antimikroobikumide tarbimine toiduloomadel väiksem või palju väiksem kui inimestel (50); arvestades siiski, et liikmesriikide vahel on suured erinevused ja mõnede antimikroobikumide tarbimine on endiselt liiga suur (51); arvestades, et antimikroobikumiresistentsus on suur oht ka inimeste tervisele; arvestades, et antibiootikumide kasutamise vähendamine ja minimeerimine loomakasvatuses aitab aeglustada selle tekkimist ja levikut;

O. arvestades, et IPCC avaldas juba 2018. aastal eriaruande globaalne soojenemise kohta 1,5 oC, milles väideti, et globaalse soojenemise piiramine 1,5 oC-ga nõuaks kiireid, ulatuslikke ja enneolematuid muutusi ühiskonna kõigis aspektides; arvestades, et kliimamuutused ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemine kujutavad endast üha suuremat ohtu toiduga kindlustatusele ja elatusallikatele korduvate põudade, üleujutuste, metsatulekahjude ja uute kahjurite tõttu; arvestades, et toidusüsteemid tekitavad 29 % ülemaailmsest kasvuhoonegaaside heitest, avaldades seega suurt mõju kliimale, bioloogilisele mitmekesisusele, veele, õhule, pinnasele ja süsiniku neeldajatele; arvestades, et ELi põllumajandussektor tekitab ligikaudu 10 % ELi kasvuhoonegaaside koguheitest, kusjuures liikmesriikide vahel on märkimisväärsed erinevused ning põllumajandus moodustab riigi kasvuhoonegaaside heitest 3–33 % (52);

P. arvestades, et Euroopa põllumajanduse kasvuhoonegaaside heitkoguseid on alates 1990. aastast vähendatud ligikaudu 20 %; arvestades, et kasvuhoonegaaside heitkoguste vähenemine põllumajanduses on alates 2012. aastast märkimisväärselt aeglustunud ja mõne aasta jooksul on kogused isegi suurenenud (53); arvestades, et põllumajandus saab süsiniku sidumisele aktiivselt kaasa aidata, suurendades looduslikke süsiniku neeldajaid, kui võetakse kasutusele loodus- ja ökosüsteemipõhiseid lahendusi, nagu laialdased külvikorrad, interpõllundus, permakultuur, agrometsandus, metsakasvatus, agroökoloogia ja ökosüsteemide taastamine, ning eelkõige turbaalade taastamist ja hooldamist, et suurendada looduslikke süsiniku neeldajaid ja CO2 sidumist;

Q. arvestades, et nagu Euroopa Keskkonnaamet on rõhutanud, on põllumajandus ELis suuruselt kolmas PM10-osakeste heite allikas; arvestades, et põllumajanduse ammoniaagi (NH3) heide põhjustab igal kevadel kogu Euroopas tahkete osakeste suuri kontsentratsioone ning nii lühi- kui ka pikaajalist kahjulikku mõju tervisele;

R. arvestades, et EL tarbib seitse korda rohkem lämmastikku ja kolm korda rohkem fosforit, kui võib pidada planeedi piirides jätkusuutlikuks ja õiglaseks (54);

S. arvestades, et Euroopa toidusüsteemi keskkonnamõju vähendamiseks tehtud edusammude mõõtmiseks on vaja rohkem teavet olelusringi kohta ning tarneahelat käsitleva teabe paremat jälgimist ja seiret;

T. arvestades, et Euroopa mitmeotstarbeline põllumajanduslik toidutööstus, mille moodustavad mitmesugused põllumajandusmudelid ja mis põhineb põllumajanduslikel pereettevõtetel, on ELi majanduse ja ühiskonna oluline komponent ning peab tagama konkurentsivõimelise, kvaliteetse ja mitmekesise toidu tootmise, toiduga kindlustatuse, kohalikud tarneahelad, head põllumajandustavad, maa ja veevarude kaitse, kõrged keskkonna- ja loomakaitse standardid ning elujõulised maapiirkonnad terves ELis; arvestades, et nõuetekohaselt toetatud põllumajanduspoliitika edendab üleminekut rohkem kohalikele tarneahelatele ja säästvamatele põllumajandustavadele, saavutades kõrgemad keskkonna- ja loomade heaolu standardid;

U. arvestades, et strateegia eesmärkide saavutamisel on oluline rõhutada mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate keskset rolli ELi põllumajanduslikus toidutööstuses tarneahela kõigis etappides alates töötlemisest kuni jaemüügini;

V. arvestades, et põllumajandussektor peab jätkama ohutu ja täisväärtusliku toidu tootmist, säilitades ja majandades maad kestlikumalt, mis kõik takistab maapiirkondade rahvastikukadu; arvestades, et Euroopa põllumajandustootjad vastavad rangeimatele ülemaailmsetele standarditele ja toodavad kvaliteetset toitu mitte ainult Euroopa kodanikele, vaid kogu maailmas; arvestades, et põllumajandussektor on tohutult väärtuslik, kuid veidi enam kui kümne aasta jooksul on tegevuse lõpetanud mitu miljonit põllumajandusettevõtet, mis moodustavad üle kolmandiku kõigist Euroopa põllumajandusettevõtetest, ning valdav enamik neist on väikesed pereettevõtted;

W. arvestades, et Euroopa põllumajanduse üleminek säästvamatele tavadele ja ringlusele nõuab märkimisväärseid investeeringuid ning selle eeltingimus on piisav juurdepääs rahastamisele; arvestades, et EIP on võtnud kohustuse suurendada kliimameetmetesse ja keskkonnasäästlikkusse investeerimise osa, nii et see moodustaks 2025. aastal ja edaspidi 50 % EIP tegevusest; arvestades, et seda võiks kasutada säästvatele tavadele kaasa aitavate tehnoloogiate kasutuselevõtuks ning põllumajanduse ja ringmajanduse vahelise seose tugevdamiseks;

X. arvestades, et mulla hea seisund parandab maa võimet toitu toota, vett filtreerida ja süsinikku siduda, aidates sellega kaasa mitte ainult kliima stabiliseerimisele, vaid ka toiduga kindlustatuse tagamisele, bioloogilise mitmekesisuse taastamisele, põllumajandusmaa kaitsmisele ja tervislikuma toidusüsteemi loomisele; arvestades, et regeneratiivne põllumajandus kui toiduainete tootmise ja maa majandamise lähenemisviis võiks neid probleeme leevendada, aidates minna üle väga vastupidavale põllumajandussüsteemile, mis põhineb maa ja mulla nõuetekohasel majandamisel;

Y. arvestades, et on oluline, et tarbijad oleksid täielikult informeeritud ja võimelised tegema teadlikke toiduvalikuid; arvestades, et selleks on vajalik tervislikku ja usaldusväärset toidukeskkonda, mis annab läbipaistvuse ja tagab, et tervislik ja kestlik valik on ühtlasi lihtne ja taskukohane valik, ning soodustab ja edendab inimeste tervisele kasulikke tarbimismustreid, tagades samal ajal looduslike ja inimressursside kestliku kasutamise ning loomade heaolu kõrge taseme; arvestades, et ainuüksi teavitus-, koolitus- ja teadlikkuse tõstmise kampaaniatest ei piisa, et saavutada vajalik muutus kestlikumate ja tervislikumate tarbijavalikute suunas, kuna neid võivad mõjutada sellised aspektid nagu normid ja konventsioonid, hind, mugavus, harjumus ja toiduvaliku esitusviis; arvestades siiski, et teadlikel kodanikel ja haridusel võib olla nõudluse poolelt tähtis roll Euroopa kliima-, ressursitõhusate ja bioloogilise mitmekesisuse eesmärkide saavutamisel; arvestades, et kohustuslik märgistus toitainesisalduse ja päritolu kohta, samuti arusaadav teave loomade heaolu ja jätkusuutlikkuse kohta põhimõtteliselt kõigil toiduainetel ning üldsuse teavitamine tegelikest tootmiskuludest võivad aidata suunata tarbijat tervisliku, säästva ja ohutu toitumise poole; arvestades, et tarbijale suunatud teavet tuleks kohandada ka digitaalajastuga, jätmata kedagi kõrvale;

Z. arvestades, et Vahemere dieet, mida UNESCO tunnustas 2010. aastal inimkonna vaimse kultuuripärandina, on tervislik, tasakaalustatud toitumine, millel on kõrge toiteväärtus, sotsiaalne ja kultuuriline väärtus, mis põhineb territooriumi ja bioloogilise mitmekesisuse austamisel, ühtlasi tagab see kalanduse, säästva jahipidamise ja põllumajandusega seotud traditsiooniliste tegevuste ja käsitöö säilitamise ja arendamise ning aitab kaasa peamiste krooniliste degeneratiivsete haiguste esmasele ja teisesele ennetamisele;

AA. arvestades, et vesi ja põllumajandus on omavahel lahutamatult seotud ning säästev veemajandus põllumajandussektoris on väga oluline, et võimaldada kvaliteetse ja piisava toidu tootmist ning tagada veevarude säilimine;

AB. arvestades, et toiduainete turu globaliseerumine on suurenenud, mistõttu suureneb ELi ja kolmandate riikide vaheliste vabakaubanduslepingute tähtsus;

AC. arvestades, et on vaja võtta arvesse praegu kehtivate keskkonnastandardite rakendamise tulemusi;

AD. arvestades, et COVID-19 pandeemia põhjustatud tõsine olukord on mõjutanud kõiki Euroopa toidutarneahela osalisi alates esmatootmisest kuni toitlustustööstuseni;

AE. arvestades, et Euroopa toidusüsteemil on olnud oluline roll COVID-19 pandeemia ajal, mis on hästi näidanud selle vastupanuvõimet, kui põllumajandustootjad ja nende kooperatiivid või tootjaorganisatsioonid, töötajad toiduainete väärtusahelas, toidutöötlejad ja jaemüüjad on teinud rasketes tingimustes, sh liikumispiirangute ja sanitaarriskide olukorras koostööd, sealhulgas liikumispiirangute ajal, et tagada Euroopa tarbijate takistusteta juurdepääs turvalistele, taskukohastele ja kvaliteetsetele toodetele, austades seejuures siseturu terviklikkust; arvestades, et ELi siseturg ja põllumajandussüsteem tuli COVID-19 kriisi ajal suuresti ja kiiresti toime tarnekatkestustega, mis tõid siiski esile teatavad nõrgad kohad keerukates toiduainete tarneahelates; see näitab, et on vaja tagada pikaajaline toiduga kindlustatus, vastupidavus ja lühikesed tarneahelad; arvestades, et sellega seoses on oluline rõhutada toiduga kindlustatuse ja tarneahelate kindluse väärtust kõigi ELi kodanike jaoks ning seda, kui oluline on, et põllumajandustootjatele oleksid kättesaadavad kõik vajalikud vahendid, et nad saaksid toota mitmekesist toitu jätkusuutlikult;

AF. arvestades, et kuigi põllumajandustootjate õigused kinnitati 2004. aastal FAO taimegeneetiliste ressursside toidu ja põllumajanduse tarbeks kasutamise rahvusvahelises lepingus, on intellektuaalomandit käsitlevad õigusnormid nendega sageli vastuolus, seades kohalikud, traditsioonilised ja põlised seemnesüsteemid ohtu;

AG. arvestades, et tarbijad tunnevad üha enam muret loomade heaolu ja loomatervise pärast; arvestades, et loomade heaolu kõrge tase on kestliku arengu jaoks oluline ning võib tugevdada Euroopa põllumajandustootjate majanduslikku ja keskkonnaalast kestlikkust, luues põllumajandustootjatele uue turu loomade heaolu kõrgematel standarditel põhinevate toodete müümiseks; arvestades, et komisjon on teatanud olemasolevate loomade heaolu käsitlevate õigusaktide, sealhulgas loomade vedu ja tapmist käsitlevate õigusaktide hindamisest ja läbivaatamisest; arvestades, et horisontaalsed õigusnormid põllumajandusloomade kaitseks koos teaduspõhiste ja liigispetsiifiliste loomade heaolu nõuetega kõikidele põllumajandusloomade liikidele tooksid loomade heaolule märkimisväärset kasu; arvestades, et üleminekuperioodid ja põllumajandustootjate toetamine on olulised õigusaktide muutmisel, et võimaldada kestlikumat põllumajandust ja saavutada loomade heaolu paranemine;

AH. arvestades, et geograafilised tähised tulenevad iidsest ELi pärandist ning need on inimese keskkonnaga kohanemise tulemus ja ELi identiteedi väljendus;

AI. arvestades, et väga oluline on toidupettuse ja ebaausate tavadega võidelda, tuvastades ja uurides pettusi;

1. väljendab heameelt strateegia „Talust taldrikule“ ambitsioonide ja eesmärkide üle oluliste sammudena kestliku, õiglase, tervisliku, loomahoidliku, piirkondlikuma, mitmekesise ja vastupanuvõimelise toidusüsteemi tagamiseks, mis on väga oluline Euroopa rohelise kokkuleppe ja kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks; rõhutab lahutamatut seost tervete inimeste, terve ühiskonna, tervete loomade ja terve planeedi vahel; rõhutab, et see strateegia on hädavajalik, et viia toidusüsteem, sealhulgas looma- ja taimekasvatus, planeedile talutavatesse piiridesse, kuid rõhutab samas, kui tähtis on saavutada inimväärsed töö- ja tööhõivetingimused ning õiglased võimalused kogu toiduainete väärtusahelas ning sobiv ja tasakaalustatud poliitiline lähenemisviis; julgustab komisjoni muutma strateegia võimalikult kiiresti konkreetseteks seadusandlikeks ja muudeks kui seadusandlikeks meetmeteks, millega kaasneb üleminekuks vajalik rahalise toetuse mehhanism;

Vajadus tegutseda

2. tuletab meelde, et mõjuhinnangud on ELi õigusloomeprotsessi lahutamatu osa; väljendab heameelt, et komisjon on teatanud kavatsusest läbi viia üksikasjalikud mõjuhinnangud, sealhulgas avalikud konsultatsioonid, kooskõlas parema õigusloome suunistega iga seadusandliku algatuse kohta strateegia „Talust taldrikule“ raames, sealhulgas tulemuslike kvantitatiivsete eesmärkide kohta ( 55 ) ; rõhutab, et need eelnevad teaduslikud mõjuhinnangud peaksid sisaldama põhjalikke keskkonnamõju hindamisi, hõlmama jätkusuutlikkuse kolme mõõdet (keskkonna-alane, majanduslik ja sotsiaalne mõõde, sealhulgas tervis) terviklikus ja süsteemses lähenemisviisis ning võtma arvesse kumulatiivset mõju, samuti peaksid need hõlmama tegevusetusest tulenevaid kulusid seoses vahetu ja pikaajalise mõjuga inimeste tervisele, keskkonnale, bioloogilisele mitmekesisusele ja üldisele jätkusuutlikkusele, samuti võtma arvesse põlvkondade vahetust, võimalikke kompromisse poliitiliste eesmärkide vahel, eesmärkide saavutamise vahendite kättesaadavust ja erinevaid põllumajandusmudeleid kõigis ELi liikmesriikides; märgib, kui oluline on kirjeldada iga individuaalse eesmärgi puhul arvutamismeetodeid, lähtetasemeid ja võrdlusperioode, ning rõhutab vajadust teha liikmesriikidega koostööd ja konsulteerida; võtab teadmiseks, et strateegia „Talust taldrikule“ esimene läbivaatamine on kavas 2023. aasta keskel; rõhutab, et see vahehindamine peab terviklikult ja süsteemselt ning põhjalikult kajastama kõigi meetmete kumulatiivset mõju, hõlmates kõiki kestlikkuse mõõtmeid, nii keskkonnaalaseid, majanduslikke kui ka sotsiaalseid, sealhulgas seoses tervisega;

3. väljendab heameelt, et on välja kuulutatud tõenditel põhinev ettepanek kestlike toidusüsteemide õigusliku raamistiku kohta, mis peaks põhinema läbipaistvatel andmetel ja mille puhul tuleks võtta arvesse uusimaid teaduslikke teadmisi; kutsub komisjoni üles kasutama seda ettepanekut, et kehtestada tulevikku suunatud terviklik, tasakaalustatud, integreeritud ning keskkonnaalaselt, sotsiaalselt ja majanduslikult kestlik ühine toidupoliitika, milles kõik osalejad annavad oma panuse, eesmärgiga vähendada ELi toidusüsteemi keskkonna- ja kliimajalajälge ning selle negatiivset mõju bioloogilisele mitmekesisusele ning inimeste ja loomade tervisele ja heaolule, et muuta Euroopa hiljemalt 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks ja peaaegu nullsaastega maailmajaoks ning tugevdada selle vastupanuvõimet, et tagada keskmises ja pikas perspektiivis toiduga kindlustatus kliimamuutuste, keskkonnaseisundi halvenemise ja elurikkuse vähenemise tingimustes; rõhutab, et on vaja tagada majanduslik ja sotsiaalne kestlikkus kogu toiduahelas, sest head sotsiaalmajanduslikud väljavaated ja asjaomaste eri sektorite konkurentsivõime aitavad saavutada strateegia eesmärke; julgustab ELi juhtima ülemaailmset üleminekut kestlikkusele talust taldrikuni, tuginedes keskkonna, sotsiaalse (sh tervise) ja majanduslikust seisukohast kestliku multifunktsionaalse põllumajandussektori põhimõttele, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni agroökoloogia põhimõtetele ja ÜRO õigusele toidule, tagades samal ajal poliitika suurema järjepidevuse ja sidususe, et võimaldada kõigil Euroopa toidusüsteemi osalistel viia ellu realistlikel ja läbipaistvatel SMART-eesmärkidel põhinevat pikaajalist planeerimist; rõhutab, et tuleb kiiresti teha julgeid poliitilisi ja seadusandlikke muudatusi, arvestades arvukaid teaduslikke tõendeid selle kohta, et praegust toidusüsteemi tuleb muuta kestlikumaks ning et tegutsemata jätmine toob kaasa suuremad kulud, ning toonitab, kui tähtis on innovatsioon ja kestlikud tavad; teeb ettepaneku, et arvesse võetaks iga liikmesriigi lähtepunkte ja edusamme, samuti nende konkreetseid (piirkondlikke) tingimusi, ning samal ajal edendataks teadmiste ja parimate tavade jagamist liikmesriikide vahel; rõhutab vajadust kaasata kõiki elemente toidu ja joogi tarneahelates, sealhulgas tootmist, töötlemist, turustamist, ladustamist, vedu, levitamist, külalismajandust ja jaemüüki, jäätmete kõrvaldamist ja teisese materjali ringlussevõttu; nõuab, et selles õigusakti ettepanekus pöörataks täit tähelepanu põllumajandusloomade heaolule, kuna see on toidu kestlikkuse lahutamatu osa;

4. toetab toidupoliitika strateegiakavade ( 56 ) väljatöötamist, mille eesmärk on hõlbustada, stimuleerida ja laiendada uut ja olemasolevat riiklikku, piirkondlikku ja kohalikku toidupoliitikat, pöörates tähelepanu ka toidupuuduse keerulisele probleemile Euroopas; rõhutab, kui oluline on, et nende kavade aluseks oleksid sõltumatud, erapooletud teadusuuringud ja mitmesuguseid seisukohti esindavate sidusrühmade kaasamine, et tagada õiguspärane ja kaasav protsess; rõhutab, et vaja on uut valdkonnaülest juhtimisviisi, et tagada sidusus ELi toidu- ja põllumajanduspoliitika ning seda mõjutavate poliitikavaldkondade vahel, nagu kaubandus-, energia-, konkurentsi- ja kliimapoliitika; see suurendaks koostoimet ja aitaks vältida ning hallata kompromisse; nõuab seetõttu struktureeritud dialoogi parlamendi, liikmesriikide ja kõigi toidusüsteemi osaliste, sealhulgas kodanike vahel, et kasutada ära kõiki selle strateegia pakutavaid võimalusi ning arutada lünki, võimalusi ja probleeme ELi tervikliku ühise toidupoliitika väljatöötamisel ja rakendamisel; palub, et kui komisjon koostab kestliku toidusüsteemi kohta seadusandliku raamistiku ettepanekut, mis peab põhinema kõigi kestlikkuse aspektide sidusal käsitusel, siis ta edendaks ühiskondlikku arutelu, et jõuda kestlikkusest ja selle eri komponentidest ühisele arusaamale;

5. tervitab komisjoni ettepanekut töötada välja hädaolukorra lahendamise plaan toiduga varustamise ja toiduga kindlustatuse tagamiseks, et koordineerida Euroopa ühist reageerimist toidusüsteeme mõjutavatele kriisidele; rõhutab, et inimeste, ettevõtete või liikmesriikide paanilise käitumise ja ülereageerimise vältimiseks on vaja ennetavat lähenemisviisi; on seisukohal, et see on asjakohane reaktsioon kasvavatele ootustele toiduga kindlustatuse osas, millega on tarvis tegeleda Euroopa tasandil; nõuab tungivalt, et komisjon suhtuks strateegiliste toiduvarude probleemi nii, nagu ta teeb seda Euroopa Liidu strateegiliste naftavarude puhul;

6. rõhutab vajadust meetmete järele, millega edendada säästvat põllumajandust, vähendada pestitsiidide kasutamist ja nendega seotud riske, kaitsta ja taastada mulla ökosüsteeme ning suurendada põllumajandusmaa maastikuelemente, mis toetavad loodusdirektiividega kaitstud liikide ja elupaikade, sealhulgas tolmeldajate ja nende elupaikade taastamist; tuletab meelde, et põllumajanduse tootlikkus ja vastupidavus sõltuvad loodusvarade kestlikust majandamisest, mis tagab meie toidusüsteemide pikaajalise kestlikkuse;

7. rõhutab, et Euroopa tarbijad, põllumajandustootjad ja ettevõtjad on huvitatud sellest, et kestlikumale toidusüsteemile üleminek õnnestuks; rõhutab, et üleminekut võivad toetada sidusrühmade parem teavitamine ja põllumajanduspoliitika; rõhutab, et toiduainete tootmise ökoloogiline üleminek ja sellest tulenev panus kliimamuutuste leevendamisse võib olla kasulik toormetootjatele, keskkonnale, majandusele ja ühiskonnale tervikuna, pakkudes kestlikku, ohutut, piisavat, taskukohast, tervislikku ja toitvat toitu, ning seda on võimalik saavutada tasakaalustatud lähenemisviisiga, mis loob koostoime kestlike tavade ja majanduslike võimaluste vahel; kordab, et selle sektori proportsionaalse panuse tagamiseks peaks põllumajandus olema eesmärgi- ja stiimulipõhine osa ELi eesmärgist liikuda hiljemalt sajandi keskpaigaks heiteneutraalsuse suunas, käsitledes samal ajal ka heidet, mis on seotud Euroopa toidutootmise ja -tarbimisega, kuid mis tekib väljaspool Euroopat; rõhutab, et põllumajandustootjate osalemine kliimameetmetes ja nende toetus on ülioluline, et saavutada ülemaailmsed leevendamiseesmärgid, seadmata ohtu ülemaailmset toiduga või toitumisalast kindlustatust ja jätmata kedagi kõrvale;

8. rõhutab vajadust tagada sidusus strateegia „Talust taldrikule“ ja Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkide vahel, sealhulgas kliima, bioloogilise mitmekesisuse, nullsaaste ja tervise valdkonnas; rõhutab, et ELi ja ülemaailmse toiduga kindlustatuse tagamiseks on väga oluline bioloogilise mitmekesisuse säilitamine ja suurendamine ning et tuleb tagada sidusus ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiaga, sealhulgas Natura 2000 ja merekaitsealade panusega tervisliku toidu tootmise toetamisse, samuti järjepidevus ühise põllumajanduspoliitika, ühise kalanduspoliitika, ELi kaubanduspoliitika ja ELi biomajanduse strateegia osas; rõhutab, et kestliku arengu eesmärgid pakuvad asjakohast raamistikku, et lõimida sidusal ja süsteemsel viisil keskkonna-, sotsiaal- ja majanduseesmärgid ning võimaldada selliste valdkondadevaheliste poliitikameetmete väljatöötamist, mis kajastavad paremini iga poliitikaeesmärgi omavahelist seotust; tuletab meelde, et sotsiaalne mõõde ning majandus- ja keskkonnaalased mõõtmed tuleb täielikult integreerida strateegia „Talust taldrikule“ kõigisse tulevastesse algatustesse, et saavutada kestliku arengu jaoks väga oluline poliitikavaldkondade sidusus; rõhutab, et jätkusuutlikkuse kriteeriumide hulka tuleks lisada töötingimuste parandamine kooskõlas Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kaheksa põhikonventsiooniga, kollektiivläbirääkimised ja sotsiaalkaitse;

Kodanike, töötajate, tootjate, turustajate ja keskkonna seisukohast toimiva toidutarneahela ülesehitamine

9. väljendab heameelt otsuse üle vaadata läbi pestitsiidide säästvat kasutamist käsitlev direktiiv ning pestitsiidide, orgaanilistest ja mineraalsetest allikatest pärit toitainete lekke ning antibiootikumide vähendamisega seotud eesmärgid, ning on veendunud, et need eesmärgid on täiesti saavutatavad, kuid nende saavutamine sõltub ohutumate, tõhusate ja toimivate alternatiivide kättesaadavusest; rõhutab, kui oluline on edasine terviklik haridus ja teabevahetus, sealhulgas nõustamisteenuste kaudu, et seda muutust saavutada; rõhutab, et need vähendamise eesmärgid peavad olema siduvad ning et nende poole tuleks püüelda terviklike, ennetavate ja ringluspõhiste lähenemisviiside kaudu, nagu orgaanilised ja agroökoloogilised tavad, uuenduslikud säästvad põllumajandustavad, täppispõllumajanduse ning vajaduse korral integreeritud põllukultuuride ja kahjuritõrje tavade rakendamine ning kestlike alternatiivide kasutamine, mida toetab olelusringi perspektiiv; rõhutab, et on vaja kehtestada mittekeemilistele madala riskiastmega pestitsiididele kiired hindamis-, loa andmise ja registreerimismenetlused, tagades samal ajal, et nende hindamine oleks sama range kui muude ainete puhul; rõhutab, et iga liikmesriik peaks vastavalt oma kliima- ja põllumajandusliku tootmise eripärale kehtestama ÜPP strateegiakavade ja muude asjakohaste poliitikavahendite läbivaatamisel kindlad, tõhusad ja ajaliselt piiritletud kvantitatiivsed vähendamise eesmärgid kooskõlas rohelise kokkuleppe nullsaaste eesmärgiga, et vähendada põllumajandusest lähtuvat pinnasesse, põhjavette, pinnavette ja õhku sattuvat heidet nullini, koos selgelt määratletud põllumajanduskultuuripõhiste toetusmeetmetega, mille abil tagatakse kõigil tasanditel vastutus ja jõustatavus, ning kasutades sõltumatuid ja täielikke andmeid, et aidata saavutada neid innovatiivseid põllumajandusliku tootmise alaseid lahendusi ning toetada ja koolitada nende rakendamist põllumajandusettevõtete tasandil; kutsub komisjoni üles toetama liikmesriike pestitsiidide kasutamist käsitlevate õigusnormide järelevalve-, seire- ja jõustamissüsteemide parandamisel ning tõhustama lõppkasutajate teavitamist ja suurendama nende teadlikkust; kordab oma nõudmist, et eespool nimetatud eesmärgid ja sihid muudetaks õigusaktideks, sealhulgas pestitsiidide säästvat kasutamist käsitleva direktiivi läbivaatamise kaudu, ning kutsub komisjoni üles selgitama, kuidas ta käsitleb üksikute liikmesriikide panust kogu liitu hõlmavatesse siduvatesse eesmärkidesse, tagades samal ajal võrdsed võimalused, ning selgitama nende eesmärkide lähtealuseid, võttes arvesse iga liikmesriigi erinevaid lähtekohti, tehtud jõupingutusi ja omadusi ning määrates selgelt kindlaks paljud mittesünteetilised ja muud alternatiivid, mis on praegu juba teada, nende kättesaadavuse ning mõju sektori elujõulisusele, põllumajandustootjate sissetulekutele ja toiduga kindlustatusele, ning kutsub komisjoni üles koostama kava sünteetiliste sisendite minimeerimiseks põllumajanduses; kutsub komisjoni üles toetama tõhusama teavitamise, järelevalve ja kontrollide abil liikmesriike, et pöörata erilist tähelepanu konkreetsetele eritingimustele, mida kohaldatakse pestitsiidide kasutamisel põhjavee kaitsealadel;

10. rõhutab integreeritud taimekaitse üliolulist rolli pestitsiididest sõltumise vähendamisel ja nõuab, et liikmesriigid tagaksid integreeritud taimekaitse kohaldamise ja selle rakendamise süstemaatilise järelevalve ja hindamise; kutsub liikmesriike üles muutma integreeritud taimekaitse üldpõhimõtted praktilisteks ja mõõdetavateks kriteeriumideks ning kontrollima neid kriteeriume põllumajandusettevõtte tasandil, ning kutsub komisjoni üles tagama, et liikmesriigid rakendaksid neid integreeritud taimekaitse põhimõtteid tõhusalt oma ÜPP strateegiakavade kaudu; nõuab tungivalt, et neisse lisataks iga põllumajanduskultuuri jaoks täpselt määratletud ja sihipärased meetmed ja tavad, näiteks õistaimede vööndid, mida kasutataks lähtejoonena pestitsiidide kasutamisele ja taimekahjustajate resistentsusele vastupidise suuna andmiseks; kutsub toiduainete tarneahelas tegutsevaid jaemüüjaid üles tegema põllumajandustootjatega ennetavalt koostööd, et rakendada ja laiendada kõiki oma tarneahela iga põllukultuuri integreeritud taimekaitse tavasid ja meetodeid, ning andma keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimisalase aruandluse raames aru oma panusest eesmärkide ja vähendamiseesmärkide saavutamisse;

11. on seisukohal, et kuigi ELil on üks maailma rangemaid süsteeme, on vaja parandada nii määrust pestitsiidide heakskiitmise kohta kui ka selle rakendamist; tuletab meelde oma resolutsiooni pestitsiididele lubade andmise liidu menetluse kohta ( 57 ) ning ootab, et komisjon ja liikmesriigid tegeleksid viivitamata kõikide selle nõudmistega, rõhutab, et õigusraamistik peaks ergutama innovatsiooni ja teadusuuringuid, et töötada välja paremad ja ohutumad taimekaitsevahendid ja alternatiivid; juhib tähelepanu sellele, et lisaks pestitsiidide säästva kasutamise direktiivi läbivaatamisele pestitsiidide kasutamise ja nendega seotud riskide vähendamiseks peaks komisjon, Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) ja Euroopa Ravimiamet (EMA) parandama taimekaitsevahendite keskkonnariski hindamist, muu hulgas võttes arvesse pestitsiidide mõju vee kvaliteedile ja joogiveeallikatele, sealhulgas kumulatiivset ja sünergilist mõju; nõuab tungivalt, et komisjon hindaks asjakohaselt poliitikaeesmärkide saavutamisel tehtud edusamme ja parandaks komisjoni direktiivis (EL) 2019/782 ( 58 ) sätestatud ühtlustatud riskinäitajaid, nii et need hõlmaksid ka mürgisust, püsivust ja bioakumulatsiooni, ning võtaks arvesse põllumajanduspiirkondi või toimeainete mahtusid ja taimekaitsevahendite kasutamise viisi, et tõhusalt vähendada sünteetiliste pestitsiidide ja raskmetallide kasutamist tavapärases ja mahepõllumajanduses, ning võtaks vastu selged teaduslikult põhjendatud kriteeriumid selle kohta, mida kujutab endast lubamatu keskkonnamõju, võttes arvesse tegelikku kokkupuudet (äge ja krooniline) mitme taimekaitsevahendiga, sealhulgas kumulatiivset ja sünergilist mõju; rõhutab, et pestitsiidide profülaktilist kasutamist, sealhulgas seemnete töötlemist süsteemsete pestitsiididega, tuleks piirata nii palju kui võimalik, kui see ohustab inimeste tervist või keskkonda; kutsub komisjoni üles esitama seadusandliku ettepaneku pestitsiidide andmete kohta hiljemalt 2022. aasta keskpaigaks;

12. palub komisjonil kindlustada määruse (EÜ) nr 1107/2009 sätete nõuetekohane kohaldamine ja seeläbi tagada muu hulgas pestitsiidide erakorralist lubamist käsitlevate teadete miinimumstandardid, mis hõlmab liikmesriikide kohustust esitada täielikud ja üksikasjalikud selgitused ning teha need teated üldsusele kättesaadavaks; kiidab heaks EFSA rolli nende erandite uurimisel;

13. nõuab, et jääkide piirnormide kehtestamisel võetaks täielikult arvesse pestitsiidide kumulatiivset ja sünergilist mõju ning et uute jääkide piirnormide taotluste hindamisel kooskõlas jääkide piirnormide määruse artikliga 14 võetaks paremini arvesse loomatervishoiu- ja keskkonnariskide kriteeriume; nõuab, et pestitsiididega kokkupuute prognoositud taseme õigsuse hindamiseks jääkide piirnormide kehtestamisel, samuti põllumajandusettevõtte töötajate, elanike, juuresolijate ja tarbijate ning põllumajandusloomade lubatud kokkupuute tasemete õigsuse hindamiseks kasutataks turustamisjärgse biojärelevalve kaudu kogutud andmeid; rõhutab, et tulevastes pestitsiidide kasutamisega seotud ELi seadusandlikes algatustes tuleb pöörata jätkuvalt suurt tähelepanu kasutajate tervise ja ohutuse kaitsele; tuletab meelde, kui oluline on tagada, et kõik kasutajad saaksid kaitsevahendid ning põhjaliku teabe ja koolituse pestitsiididega seotud ohtude kohta; rõhutab vajadust tagada, et igal põllumajandustöötajal oleks võimalik saada ametlik dokumentatsioon selle kohta, mis liiki pestitsiidi tema töö käigus on kasutatud; rõhutab, et nimetatud eesmärkide saavutamiseks on äärmiselt oluline vaadata uuesti läbi direktiiv 2004/37/EÜ (tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuute kohta) ( 59 ) , direktiiv 2009/128/EÜ pestitsiidide säästva kasutamise kohta ning direktiiv 98/24/EÜ töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl ( 60 )

14. tunnustab komisjoni püüet vähendada toitainete kadu vähemalt 50 %, tagades samal ajal, et mullaviljakus ei halvene, on veendunud, et seda oleks kõige parem saavutada toitainete ringluse sulgemise, toitainete taas- ja korduskasutamine kaudu ning julgustades ja premeerides põllumajandustootjaid kasvatama liblikõielisi kultuure; rõhutab, et selleks on vaja õiguslikult siduvaid seadusandlikke algatusi ja meetmeid, mille eesmärk on võimaldada põllumajandustootjatel parandada toitainete kasutamist; rõhutab, kui oluline on järgida neid eesmärke toitainete majandamise tervikliku ja ringmajandusliku lähenemise kaudu, nagu agroökoloogilised tavad ja nutipõllumajandus, mis võivad tulla kasuks mulla kvaliteedile ja bioloogilisele mitmekesisusele ning aidata põllumajandustootjatel lõpetada oma sõltuvus mineraalväetistest ning vähendada fosfori ja lämmastiku leket; juhib tähelepanu sellele, et ebatõhusa väetamise vähendamisel ja ülemäärase väetamise järkjärgulisel kaotamisel tuleks arvesse võtta eri väetiste kliima- ja keskkonnamõju, sealhulgas raskmetallide sisaldust; nõuab tungivalt, et liikmesriigid esitaksid oma strateegiakavades meetmed toitainete tõhusa majandamise ja ringluse edendamiseks, toetaksid jõuliselt põllumajandusnõustajate ja põllumajandustootjate harimist ning kasutaksid ühise põllumajanduspoliitika reformi võimalusena piirata põllumajandussektori ammoniaagi (NH 3 ) heitkoguseid; rõhutab, et toitainete parem kasutamine on kasulik nii majandusele kui ka keskkonnale; rõhutab, kui oluline on rakendada kaasaegseid ja innovaatilisi tehnoloogiaid ja lahendusi, nagu täppispõllumajandus, taimede nõudlusele kohandatud sihipärane väetamine ning taimede toitumisalase nõustamise teenused ja juhtimistoetus, samuti vajadust paigaldada selleks maapiirkondadesse lairibaühendus; on veendunud, et toetada tuleks kestlikke põllumajandustootmise ärimudeleid, et aidata kaasa toitainete taas- ja korduskasutamisele ning ringlussevõtule saasteainevabadest jäätmevoogudest;

15. rõhutab, et keemiliste pestitsiidide kasutamise ja nendega seotud riskide vähendamise ning toitainete kao vähendamise eesmärkide saavutamiseks tuleb teha kättesaadavaks ohutumad alternatiivid, et tagada toimiva taimekaitsevahendite kogumi kättesaadavus; rõhutab siiski hariduse tähtsust, et tagada vajalik ennetusmeetmete kohaldamine; nõuab, et suurendataks teadus- ja arendustegevust alternatiivsete taimekaitsevahendite, väetiste ja resistentsemate sortide valdkonnas, mis vajavad vähem sisendit stabiilse saagikuse ja digitaalsete vahendite tagamiseks, ning stiimuleid rakendusmeetodite ja -tehnoloogiate, näiteks täppispõllumajanduse jaoks; kutsub komisjoni üles kiirendama ja lihtsustama uute taimekaitselahenduste, sealhulgas väiksema mõjuga taimekaitsevahendite, näiteks madala riskiastmega ainete või biolahuste kasutusele võtmist ning võtma horisontaalsetes õigusaktides kasutusele looduslike ainete määratluse ja eraldi kategooria ning osalema algatustes, mille eesmärk on leida nende madala riskiga, põhiliste ja looduslike ainete jaoks alternatiivsed hindamisviisid; rõhutab lisaks, et pestitsiidide kasutamise vähendamisega peab kaasnema turul selliste kestlike alternatiivide suurem kättesaadavus, mis on taimekaitses sama tõhusad kui keemilised pestitsiidid, et vältida taimekahjurite levikut; nõuab ka meetmeid, et hõlbustada uue lähenemisviisi meetodite kasutamist toidu ja söödaga seotud keemiliste riskide hindamisel, vähendada vajadust loomkatsete järele ja aidata lõpptulemusena kaasa loomkatsete täielikule lõpetamisele;

16. kordab, kui oluline on kaitsta mesilasi ja teisi tolmeldajaid pestitsiidide ja haiguste kahjuliku mõju eest; tuletab meelde oma 23. oktoobri 2019. aasta vastuväidet ( 61 ) ja palub veel kord komisjonil tagada, et mesilasi käsitleva suunise läbivaatamine ja tulevased rakendusaktid ei tooks kaasa mesilaste kaitse madalamat taset kui on sätestatud 2013. aastal EFSA mesilasi käsitlevas suunises ning et need põhineksid uusimatel teaduslikel ja tehnilistel teadmistel, ning teeb ühtlasi ettepaneku muuta ühtseid põhimõtteid mitte ainult seoses mesilastel avalduva ägeda mürgisusega, vaid ka seoses mesilastel ja nende vastsetel avalduva kroonilise mürgisusega ning kimalastel avalduva ägeda mürgisusega; märgib, et Euroopa Toiduohutusamet kavandab oma modelleerimissüsteemi ApisRAM, mis näib paremini arvestavat meemesilaste bioloogiat kui BeeHAVE ja näib olevat vähem soodus huvide konflikti tekkeks; nõuab tungivalt, et komisjon hindaks kiiresti uuesti aineid, millel on sama toimemehhanism mis neonikotinoididel;

17. kordab oma üleskutset tolmeldajate näitaja ( 62 ) ja taastamiseesmärgi kehtestamise kohta; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tagama uue kogu ELi hõlmava tolmeldajate seireraamistikku koos liikmesriikide tasandil rakendatud rangete kavade, vahe-eesmärkide, kindlate tähtaegadega eesmärkide, näitajate ja eesmärkidega; rõhutab, et seiretegevus tuleb lisada ühise põllumajanduspoliitika uude seire- ja hindamisraamistikku;

18. kutsub liikmesriike üles korraldama põllumaade, sealhulgas tolmeldajate bioloogilise mitmekesisuse süstemaatilist ja standardiseeritud seiret, kaasates nii professionaale, põllumehi kui ka kodanikest teadlasi, ning kasutama andmeid ELi poliitika ja selle rakendamise hindamiseks;

19. tuletab meelde terviseühtsuse põhimõtte tähtsust; rõhutab, et antimikroobikumiresistentsus on kasvav rahvusvaheline ja piiriülene terviseoht, mille olukorda võib ELi kooskõlastatud tegevus oluliselt muuta; tunnustab märkimisväärseid jõupingutusi, mida on tehtud antimikroobikumide kasutamise vähendamiseks loomadel ja mis aitavad kaasa ülemaailmsetele püüdlustele vähendada antibiootikumiresistentsust; rõhutab siiski vajadust veelgi vähendada antibiootikumide kasutamist, sealhulgas toiduainete tootmises; väljendab heameelt komisjoni kava üle vähendada 2030. aastaks põllumajandusloomade ja vesiviljeluse antimikroobikumide kogumüüki 50 % võrra; rõhutab, et arvesse tuleb võtta liikmesriikide tasandil juba tehtud edusamme; juhib tähelepanu asjaolule, et selle eesmärgi saavutamiseks on vaja seada vahe-eesmärgid ning selged sammud ja meetmed, kaasa arvatud sanktsioonide kehtestamine kooskõlas ELi õigusaktidega; tuletab lisaks meelde, et selle eesmärgi saavutamiseks on väga tähtsad paremad loomakasvatusmeetodid, kuna loomade heaolu parandamine parandab loomade tervist, vähendades seega ravimivajadust; on veendunud, et veterinaarravimite määruse ( 63 ) ja ravimsööta käsitleva määruse (EL) 2019/4 ( 64 ) nõuetekohane rakendamine vähendab veelgi antibiootikumide kasutamist, ning kutsub komisjoni üles kontrollima rakendamist ja jõustamist liikmesriikides; rõhutab, et vajadusel peab jätkuvalt olema võimalik kasutada muid antimikroobikume kui inimmeditsiinis kasutatavad antibiootikumid, et loomade tervis ja heaolu oleks alati kaitstud;

20. väljendab heameelt selle üle, et pannakse rõhku vajadusele vähendada jätkuvalt põllumajandusloomadele ja vesiviljelusele mõeldud antibiootikumide kogumüüki ELis ning rõhutab, et ELi algatused selles valdkonnas on lähtunud ja lähtuvad edaspidigi terviseühtsuse põhimõttest, mis tunnistab inimeste, loomade ja keskkonna tervise ning heaolu omavahelist seotust; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles keskenduma täiendavatele meetmetele kestlike uuenduslike lahenduste võimaldamiseks ja stimuleerimiseks, eelkõige ennetusvahendites ning alternatiivsetes raviviisides; nõuab jõupingutusi, et tagada ELi imporditavatele loomsetele saadustele samaväärsed normid nagu on kehtestatud veterinaarravimite määruse alusel; märgib, et söödalisandeid käsitleva määruse ( 65 ) läbivaatamise raames on vaja käsitleda selliste ainete kasutamist, mida praegu ei klassifitseerita antibiootikumideks, kuid millel on antibiootikumide omadused kooskõlas veterinaarravimite määruse artikli 4 lõikega 14 ja mida võib kasutada loomakasvatuses ja vesiviljeluses ennetavaks kasutamiseks; juhib tähelepanu asjaolule, et toiduahela töötajad võivad nakatuda antimikroobikumiresistentsete patogeenidega, näiteks kui nad kasutavad veterinaarravimite manustamisel sööda pinnale kandmise tehnikat; rõhutab vajadust võtta asjakohaseid meetmeid, et vähendada seda tõsist töötervishoiu riski;

21. tuletab meelde, et põllumajandusel ja metsandusel on oluline roll kliimamuutustega kohanemisel ja nende leevendamisel; rõhutab, et on oluline tunnistada ja jälgida põllumajanduse ja loomakasvatuse mõju kasvuhoonegaaside heitkogustele ning maakasutusele rõhutab vajadust tõhustada looduslikke süsiniku sidujaid; rõhutab, et neid heitkoguseid tuleb vähendada, et aidata täita ELi kohustust saavutada Pariisi kokkuleppe eesmärgid; rõhutab vajadust ja võimalusi säilitada, taastada ja tõhustada looduslikke süsiniku sidujaid ning vähendada põllumajanduse põhjustatud süsinikdioksiidi, metaani ja lämmastikoksiidi heitkoguseid, seda eelkõige sööda- ja loomakasvatussektoris ning orgaaniliste ja mineraalväetiste sektoris, ilma et see kahjustaks veel enam loomade heaolu ning tagades samal ajal, et mulla viljakus ei vähene; tunnistab, et terved loomad vajavad vähem loodusvarasid ning kestlikud loomakasvatustavad võivad kasvuhoonegaaside heitkoguseid vähendada; nõuab asjakohaseid ja sihipäraseid regulatiivseid meetmeid ja eesmärke põllumajanduse põhjustatud ja sellega seotud maakasutusest lähtuva heite suhtes paketi „Eesmärk 55“ osana, et tagada nendes sektorites kõigi kasvuhoonegaaside heitkoguste ambitsioonikas vähendamine, muu hulgas tegeledes loomade asustustihedusega ELis ning imporditud sööda ja toidu tootmisega hõlmatud maakasutusest lähtuvate heitkoguste vähendamisega; nõuab sidusat poliitika loomist, et võimaldada üleminekut kestlikumatele tavadele, nagu rohumaade kasutamisel põhinev ekstensiivne loomakasvatus, mis on osa segapõllumajanduse süsteemist ning austab kohaliku keskkonna taluvusvõimet ja toetab bioloogilist mitmekesisust;

22. võtab teadmiseks paljulubavad arengud söödalisandite valdkonnas, mis aitavad vähendada kasvuhoonegaaside ning vee- ja õhusaasteainete heitkoguseid loomakasvatuses; väljendab sellega seoses heameelt komisjoni kavatsuse üle hõlbustada kestlike ja uuenduslike söödalisandite turuleviimist ning nõuab edasise arengu toetamist asjakohaste uurimisprogrammide kaudu;

23. juhib tähelepanu sellele, et ekstensiivne püsirohumaa-, puiskarjamaa- või ekstensiivne mahepõllumajanduslik loomakasvatus, mis sageli hõlmab kõrge keskkonnaväärtusega karjamaasid, on Euroopa toidusüsteemi ja selle kvaliteedikava põhitunnused ning paljude traditsiooniliste maakogukondade määrav element, mis võimaldab neil kasutada tootlikult maad, millest muidu oleks loobutud; rõhutab, et selline maapõhine ja väikese tihedusega põllumajandustootmine võib avaldada keskkonnale ja kultuurmaastike säilitamisele mitmesugust positiivset mõju, aitab kaitsta maapiirkondi rahvastiku vähenemise ja väljarände eest, aitab leevendada kliimamuutuste mõju ning aitab kaasa ringmajandusele ja bioloogilise mitmekesisuse taastamisele, ning seetõttu tuleb seda toetada ja ergutada; rõhutab, et toetada tuleks põllumajandusettevõtteid, kes lähevad üle säästvamatele tootmisviisidele ja eemalduvad sellistest põllumajandustavadest nagu suur loomkoormus ja monokultuurid; palub komisjonil tagada, et tema poliitika ja rahastamisprogrammid toetaksid traditsioonilist Euroopa kultuurimaastikku, nagu nõlvakutel asuvad ja astmelised viinamarjaistandused ning ulatuslik püsirohumaadel põhinev tootmine, mis toetab bioloogilist mitmekesisust; märgib, et liikmesriikide aruannetes vastavalt elupaikade direktiivi ( 66 ) artiklile 17 on märgitud, et paljudel poollooduslikel rohumaadel on ebasoodne, puudulik või halb kaitsestaatus ning et neist sõltuvad tolmeldajad on ohustatud, mis seab ohtu tolmeldamisteenused;

24. nõuab loomakasvatuse õigusraamistiku suuremat ühtlustamist ELis, kasutades ühiseid teaduspõhiseid loomade heaolu näitajaid, ning väljendab heameelt, et komisjon on võtnud kohustuse hinnata kehtivaid loomade heaolu käsitlevaid õigusakte ja need vajaduse korral läbi vaadata; rõhutab, kui oluline on võtta arvesse uusimaid teadusandmeid loomade heaolu kohta ning vastata üldsuse, poliitiliste ja turuvajaduste rahuldamisele seoses loomade heaolu kõrgemate standarditega; kutsub komisjoni üles esitama seadusandlikku ettepanekut eesmärgiga lõpetada järk-järgult puuride kasutamine ELi loomakasvatuses, hinnates võimalust see järk-järgult kaotada 2027. aastaks; rõhutab, et kõnealune järkjärguline lõpetamine peab põhinema teaduslikul mõjuhinnangul ja tagama asjakohase üleminekuperioodi; palub, et komisjon kasutaks liigipõhist lähenemisviisi, milles arvestatakse ja hinnatakse iga loomaliigi omadusi, kellel peaksid olema nende erivajadustele vastavad pidamissüsteemid, kaitstes samal ajal loomade ja inimeste tervist, tagades töötajate kaitse ning piisava toetuse ja üleminekuperioodi, et säilitada põllumajandustootjate ja aretajate konkurentsivõime;

25. tuletab meelde, kui oluline on kvaliteetne loomade heaolu süsteem, sealhulgas transpordi ja tapmise valdkonnas; rõhutab, et loomade heaolu kõrge tase on lahutamatu osa kestlikust arengust ja oluline parema toidukvaliteedi jaoks, mis hõlbustab tervislikumat toitumist, täites tarbijate nõudmisi, ning see aitab kaasa ka bioloogilise mitmekesisuse säilitamisele; rõhutab, et kestlikule toidusüsteemile viitamisel on vaja sidusat ja ühtlustatud lähenemisviisi, milles võetakse terviklikul ja ühisel viisil arvesse inimeste tervist, keskkonda, bioloogilist mitmekesisust, loomade tervist ja heaolu ning kliimat;

26. peab oluliseks alustada rikkumismenetlusi liikmesriikide vastu, kes kehtivate loomade heaolu käsitlevate õigusaktide rakendamisel ja jõustamisel süsteemselt nõudeid ei täida, ning vajaduse korral kõrvaldada õiguslikud lüngad ja kehtestada loomade heaolu käsitlevates õigusaktides rangemad standardid; rõhutab, et on oluline, et EL võtaks arvesse loomade heaolu standardite järgimist ELi mittekuuluvates riikides, eriti imporditud toodete puhul;

27. rõhutab, et loomad peaksid vedamisel ja tapmisel kogema võimalikult vähe stressi, ning tervitab seetõttu kavatsust vaadata läbi kehtivad õigusaktid loomade heaolu kohta nende vedamisel ja tapmisel; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles hõlbustama kohalikke tapalahendusi, sealhulgas mobiilset tapmist väiksemate üksustega ja töötajate paremat koolitamist, et vältida loomade kannatusi; kutsub komisjoni üles edendama võimaluse korral alternatiive elusloomade veole;

28. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles rakendama ja jõustama asjakohaseid ELi õigusakte, eelkõige nõukogu direktiivi (EÜ) nr 1/2005, mis käsitleb loomade kaitset vedamise ja sellega seotud toimingute ajal ( 67 ) ; peab kahetsusväärseks, et praegu ei täideta Euroopa Kohtu otsust, mille kohaselt loomade heaolu kaitse ei lõpe ELi välispiiril ning et Euroopa Liidust lahkuvad loomade vedajad peavad seepärast EList lahkudes täitma ka Euroopa loomade heaolu käsitlevaid õigusnorme, ning juhib tähelepanu selle kohaldamisel esinevatele raskustele, mis tulenevad jurisdiktsiooni puudumisest väljaspool ELi;

29. tuletab meelde, et IPBESi kohaselt on 70 % haigustest ja pandeemiatest loomset päritolu; väljendab sügavat muret üha sagedamini esinevate zoonootiliste haiguste pärast, mis kanduvad loomadelt inimestele (antropozoonoosid), näiteks Q-palavik, linnugripp, A-tüüpi gripiviiruse uus tüvi (H1N1), ning mida veelgi võimendavad kliimamuutus, keskkonnaseisundi halvenemine, maakasutuse muutused, metsade raadamine, bioloogilise mitmekesisuse ja looduslike elupaikade survestamine ja hävitamine, metsloomade salakaubavedu ning meie praegused toidutootmis- ning tarbimissüsteemid; rõhutab, et loomakasvatussüsteemid, mis vangistavad sarnase genotüübiga loomad üksteisega lähestikku, võivad oluliselt suurendada nende vastuvõtlikkust nakkushaigustele, luues tingimused zoonootiliste haiguste tekkeks ja levikuks ( 68 ) ; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles kiirendama loobumist sellistest põllumajandustavadest ja looduslike liikide mittekestlikust kasutamisest, sealhulgas ebaseaduslikust kauplemisest, ning minema üle veterinaarennetuse paremale juhtimisele ja edendama loomade tervise ja heaolu kõrgeid standardeid, sealhulgas koos ELi kaubanduspartneritega, et vältida zoonootiliste haiguste ja invasiivsete võõrliikide levikut, ning edendama ELi kõrgeid bioturvalisuse standardeid kui parimaid tavasid ülemaailmsel tasandil; tunnistab, et haiguste ennetamine ja nendeks valmisolek, st diagnoosi-, ennetus- ja ravimeetodite kättesaadavus on olulise tähtsusega, et hoida kontrolli all inimeste ja loomade tervist ähvardavaid uusi ohte;

30. väljendab heameelt selle üle, et komisjon tunnustab mahepõllumajandust kui üht tugevat komponenti ELi teel kestlikumate toidusüsteemide suunas, ning eesmärgi üle suurendada 2030. aastaks mahepõllumajanduse alla kuuluvat ELi põllumajandusmaad; toonitab, et enamik liikmesriike on juba vastu võtnud eesmärgid suurendada mahepõllumajanduslikus tootmises olevat põllumajandusmaad; ootab mahepõllumajandussektori analüüsi strateegia üldises mõjuhinnangus ja rõhutab mahepõllumajandust käsitleva Euroopa tegevuskava tähtsust selle kasutuselevõtu suurendamisel; rõhutab, et mahepõllumajandussektori arengu ja kasvuga peavad kaasnema turupõhised ja tarneahela arengud ning meetmed, millega stimuleeritakse täiendavat nõudlust mahepõllumajandusliku toidu järele ja tagatakse tarbijate usaldus, koos riigihangete, maksusoodustuste ja mitmesuguste müügiedendusmeetmete, teadusuuringute, innovatsiooni, koolituse ja teadusliku teadmussiirdega, mis kõik aitaksid kaasa mahepõllumajanduslike toodete turu stabiilsusele ja põllumajandustootjate õiglasele tasustamisele;

31. väljendab heameelt mullas süsiniku loodusliku sidumise edendamise, motiveerimise ja premeerimise üle, mis on mõnes põllumajandusettevõttes juba saavutatud, pakkudes põllumajandustootjatele lisasoodustusi süsiniku sidumise heade põllumajandustavade väljatöötamise ja säilitamise eest, mis peaks kaasa tooma süsiniku neeldajate suurenemise kogu ELis; rõhutab, et põllumajandus- ja toidupoliitika peaks hõlbustama üleminekut säästvale põllumajandusele, premeerides põllumajandustootjaid keskkonnale ja kliimale kasulike valikute eest; rõhutab, kui tähtis on võtta kasutusele looduspõhiseid lahendusi, nagu laialdased külvikorrad, interpõllundus, permakultuur, agroökoloogia ja ökosüsteemide taastamine, ning eelkõige turbaalade taastamist ja hooldamist, et suurendada looduslikke süsiniku neeldajaid ja CO 2 sidumist; rõhutab siiski, et põllumajandust ja põllumajandustavasid, millel on märkimisväärne negatiivne mõju kliimale, bioloogilisele mitmekesisusele, pinnasele, veele, õhule ja/või loomade heaolule, ei tohiks rahastada kliimameetmete kaudu ning neid ei tohiks stimuleerida ega nende eest premeerida; kutsub komisjoni üles uurima raamistikku CO 2 -heite usaldusväärseks kvantifitseerimiseks ja sertifitseerimiseks, et vältida valeandmete esitamise võimalust, mida tuntakse rohepesu nime all; palub komisjonil esitada süsinikku siduv põllumajanduse osas mitu võimalust ning rõhutab, et CO 2 -turud on osa palju laiemast regulatiivsete ja mitteregulatiivsete meetmete kogumist kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, ning rõhutab, et CO 2 -heite vähendamise kavad peaksid olema osa stiimulitest kliimaeesmärkide saavutamiseks; palub, et ettepanekud oleksid kooskõlas loomade heaolu ja Euroopa rohelise kokkuleppe keskkonnalaste eesmärkidega ning kahju mittetekitamise põhimõttega; toetab taastava põllumajanduse tavade juurutamist, parandades juurdepääsu tehnoloogiatele, andmetele, koolitusele ja teabele ning täiendades põllumajandustootjate sissetulekut süsiniku sidumise ja ökosüsteemi teenuste tasustamise kaudu, suurendades seeläbi nende vastupanuvõimet;

32. rõhutab, kui oluline on tagada seemnete ja taimede paljundusmaterjali turvalisus ja mitmekesisus, et tagada stabiilne saagikus ja taimesordid, mis on kohandatud kliimamuutustest tingitud survega, sealhulgas traditsioonilised ja kohalikud sordid, ning mahepõllumajanduslikuks tootmiseks sobivad sordid ja vähese sisendiga põllumajandussüsteemid, tagades samal ajal läbipaistvuse ja valikuvabaduse põllumajandustootjatele ning juurdepääsu geneetilistele ressurssidele ja uuenduslikele sordiaretustehnikatele, et aidata kaasa tervetele seemnetele ja kaitsta taimi kahjulike taimekahjustajate ja haiguste eest ning aidata põllumajandustootjatel võidelda kliimamuutustest tulenevate kasvavate riskidega, tagades stiimuli avatud innovatsiooniks taimede varieerimise kaudu;

33. suurendab teadlikkust seemnesektori kontsentreerumise ja monopoliseerumise võimalike negatiivsete tagajärgede kohta ning kutsub komisjoni üles määrama kindlaks meetmed nende vastu võitlemiseks, kui vaja; rõhutab sellega seoses avatud innovatsiooni tähtsust sordiaretajate õiguste kaudu ja märgib murega laia reguleerimisalaga patentide kahjulikku mõju seemnesektoris; leiab, et mittekaubandusliku tootmise ning traditsiooniliste ja kohalikult aretatud seemnesortide eraisikute ja väikepõllumajandustootjate poolt kasutamise suhtes ei tohiks kohaldada ebaproportsionaalset ELi ja riiklikku reguleerimist; rõhutab tugeva ühtse turu säilitamise tähtsust ELi seemnesektori jaoks;

34. nõuab tugevamat koordineerimist ELi tasandil, et ergutada geneetilise mitmekesisuse säilitamist ja säästvat kasutamist, ning ELi ühise platvormi loomist säilitatud geneetilisi ressursse käsitleva teabe vahetamiseks;

35. väljendab heameelt teate üle, et vaadatakse läbi traditsiooniliste ja kohalikele oludele kohandatud põllukultuuride turustamist käsitlevad õigusnormid, et aidata kaasa nende kultuuride säilitamisele ja säästvale kasutamisele; rõhutab, et on vaja meetmeid, et hõlbustada seemnesortide, sealhulgas mahepõllumajanduse jaoks mõeldud sortide registreerimist ning tagada, et traditsioonilistele ja kohalikele oludele kohandatud sordid jõuaksid lihtsamini turule;

36. võtab teadmiseks uuringu uute geenitehnoloogiate staatuse kohta liidu õiguses, võttes arvesse Euroopa Kohtu otsust kohtuasjas C-528/16 (SWD(2021)0092), ning komisjoni teadet, et ta kavatseb algatada regulatiivse poliitikameetme, sealhulgas mõjuhinnangu ja avaliku konsultatsiooni taimede kohta, mis on saadud teatavate uute geenitehnoloogiatega, mille eesmärk on säilitada inimeste ja loomade tervise ning keskkonna kaitse kõrge tase, kasutades samal ajal ära teaduse ja innovatsiooni võimalikku kasu, eelkõige selleks, et aidata kaasa kestlikkusele ning Euroopa rohelise kokkuleppe ja strateegia „Talust taldrikule“ kestlikkuse eesmärkide saavutamisele; rõhutab ettevaatuspõhimõtet ning vajadust tagada põllumajandustootjatele, töötlejatele ja tarbijatele läbipaistvus ja valikuvabadus ning rõhutab, et see poliitiline meede peaks hõlmama riskihindamist ning põhjalikku ülevaadet jälgitavuse ja märgistamise võimalustest, et saavutada nõuetekohane regulatiivne järelevalve ja anda tarbijatele asjakohast teavet, sealhulgas kolmandatest riikidest pärit toodete kohta, et tagada võrdsed tingimused;

37. kordab oma üleskutset komisjonile esitada kiiremas korras uus õigusakti ettepanek kloonimise ja nn kloonitud toidu kohta; nõuab, et see ettepanek hõlmaks kloonimise keelustamist, kloonitud loomade, nende paljundusmaterjali ja järglaste turuleviimise ja importimise keeldu ning kloonitud loomadest ja nende järeltulijatest pärit toidu turuleviimise ja importimise keeldu; peab väga kahetsusväärseks, et puuduvad kloonitud loomade ja nende järeltulijatega seotud reguleerivad meetmed ning kordab, et loomulikku või tehislikku aretamist või aretusmeetodeid, mis põhjustavad, või võivad põhjustada kannatusi või vigastusi asjaomastele loomadele ei tohi kasutada ning on vaja tagada, et kloonitud loomadest ja nende järeltulijatest pärinev toit ei satuks toiduahelasse;

38. rõhutab Euroopa põllumajandustootjate olulist rolli jätkusuutlikule toidusüsteemile üleminekul ning rõhutab, et selle saavutamiseks tuleb teha kättesaadavaks piisavad rahalised vahendid; rõhutab, et on vaja kasutada, edendada ja toetada kõiki erinevaid kestlikke tootmismeetodeid, sealhulgas mahepõllumajanduslikku, integreeritud tootmist ja agroökoloogiat, kuna need võivad tagada keskkonnasäästlikkuse, suurendada keskkonnasõbralikes süsteemides haritava maa osakaalu ning pakkuda tugevaid kvaliteedi-, ohutus-, kvantiteedi- ja hinnatagatisi;

39. nõuab kindlalt, et liikmesriikide koostatavad ja komisjoni poolt uue ÜPP raames heakskiidetavad riiklikud strateegiakavad tagaksid piisava rahalise toetuse kõigile ELi põllumajandus- ja metsandustootjatele, et tugevdada nende konkurentsivõimet ja sissetulekut, nii et nemad ja nende perekonnad saaksid saavutada inimväärse elatustaseme, võidelda maapiirkondade rahvastikukao vastu ja säilitada elujõulised maakogukonnad;

40. väljendab heameelt asjaolu üle, et uus ÜPP pakub stiimuleid uuenduslike, digitaalsete, ökoloogiliste, piirkondlike ja jätkusuutlike ärimudelite edendamiseks põllumajanduses ja käsitöönduslikus toidutootmises, eelkõige edendades lühikesi tarneahelaid, nagu kaitstud geograafiliste tähiste või päritolunimetustega tooted, järgides ühtse turu õigusnorme ja kasutades lähenemisviise, mis hõlmavad uuenduslikku kohalikku logistikat, nagu nn rohelised keskused, ning integreerides käsitööndusliku toidutootmise maapiirkondade muudesse teenustesse, nagu turism või gastronoomia; rõhutab, et kestlike tarneahelate edendamisel etendab olulist rolli põllumajandustoodete piirkondlik turustamine ja partnerlus; tunnistab, et kui kohapeal ei ole võimalik toota, tuleks neid tooteid importida;

41. palub komisjonil kiita heaks ainult sellised ÜPP riiklikud strateegiakavad, mis näitavad selgelt pühendumist majanduslikule, keskkonnaalasele ja sotsiaalsele kestlikkusele ning on kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppe, asjaomaste kogu ELi hõlmavate eesmärkide ja Pariisi kokkuleppega;

42. nõuab, et nendes kavades võetaks nõuetekohaselt arvesse ELi äärepoolseimate piirkondade konkreetseid probleeme seoses bioloogilise mitmekesisuse, põllumajandustootmise ning toiduainete ja toorainetega varustamisega; rõhutab, et ÜPP raames antav piisav rahaline toetus on ülioluline, et võimaldada ELi põllumajandusel aidata kaasa kliimaneutraalsusele üleminekule ja parandada bioloogilise mitmekesisuse kaitset; juhib tähelepanu sellele, et tõhustatud toetusmeetmed, sealhulgas koolitusprogrammid ja nõustamisteenused, on olulised, et võimaldada põllumajandustootjatel täita oma rolli strateegia eesmärkide saavutamisel; nõuab, et riiklikesse strateegiakavadesse lisataks Euroopa Parlamendi seisukohaga kooskõlas olevad tõhustatud keskkonnakavad, millega välditaks tingimuslikkuse kontrollide tarbetut dubleerimist;

43. rõhutab, et heas seisukorras mullad on toidu, söödaga kindlustatuse ja kiutootmise tagamise eeltingimus; kutsub seetõttu komisjoni ja liikmesriike üles vältima selle kvaliteedi edasist halvenemist ELi tasandil; rõhutab, et põllumajandusmaa on üks põhilisi loodusvarasid, mille hea seisund on strateegia „Talust taldrikule“ täitmiseks määrava tähtsusega; rõhutab sellega seoses uue mullastrateegia tähtsust ja kutsub komisjoni üles võtma selle alusel asjakohaseid meetmeid, et leida vajalikud lahendused; tunnistab mulla orgaanilise aine ja bioloogilise mitmekesisuse ning tema poolt pakutavate teenuste ja kaupade olulisust; peab kahetsusväärseks, et mullad on üha suurema surve all; leiab, et kõikides liikmesriikides tuleb kehtestada ja säilitada kogu ELi hõlmav põhjalik mullaorganismide seire ning nende ulatuse ja mahu suundumused;

44. tunnistab väga mitmekesiste maastikuelementide tähtsust, mis on olulised põhiliste ökosüsteemi teenuste, näiteks tolmeldamise ja loodusliku kahjuritõrje säilitamiseks põllumajandustootmises ning mis suurendavad pikas perspektiivis selle tootlikkust; väljendab heameelt ELi eesmärgi üle eraldada selleks vähemalt 10 % põllumajandusmaast; tuletab meelde 20. oktoobri 2011. aasta mõjuhinnangu „Common Agricultural Policy towards 2020“ (ÜPP aastani 2020) (SEC(2011)1153) tulemusi, milles märgitakse, et põllumajandusettevõtete tasandil ei teki tootmisele ega sissetulekule olulist mõju;

45. rõhutab, et põllumajandusmaa ei ole lõputu ja seetõttu tuleb seda tõhusalt kasutada; toonitab vajadust kaasata strateegiasse uuenduslikud põllumajandusmudelid, mille maakasutuse jalajälg on väike, nagu aiandus ja putukakasvatus;

46. märgib, et puu- ja köögivilja „kaitstud viljelemine“ nüüdisaegsetes kasvuhoonetes on väga jätkusuutlik toidutootmissüsteem, mida üha enam kasutatakse ja millel on palju eeliseid; kutsub komisjoni üles tunnustama käimasolevaid muutusi Euroopa aiandussektoris, mis võimaldavad jätkusuutlikumat toidutootmist ning aitavad kaasa toiduga kindlustatusele, toiduohutusele, suuremale ressursitõhususele ja toidujäätmete vähendamisele kogu toidutootmisahelas; toonitab, et tänapäeva aiandus aitab lisaks väiksele maakasutuse jalajäljele saavutada selle strateegia erinevaid eesmärke, nagu vähene vajadus sisendi järele, tõhus ressursside kasutamine ning puu- ja köögivilja tootmine tarbimiskoha lähedal, edendades seeläbi lühemaid tarneahelaid ja varustuskindlust; kutsub komisjoni üles kaaluma teadusuuringute ja innovatsiooni investeerimisfondidest vahendite eraldamist tänapäevaste kasvuhoonete kaitstud kasvusüsteemide jaoks, mis kasutavad sama saagikuse saavutamiseks vähem ressursse;

47. kutsub komisjoni üles julgustama liikmesriikide valitsusi laiendama või looma süsteeme, mis võimaldavad kodanikel rentida ja kasutada mahajäetud ja kasutamata valitsuse omandis olevat maad toidu tootmiseks;

48. rõhutab agrometsanduse ja metsakardinate kasutamise tähtsust, et vähendada survet looduslikele metsadele, aidata tegeleda kliimamuutusega ja suurendada tootlikkust ning pakkuda alternatiive väetiste kasutamisele põllumajanduslikus tootmises; ergutab komisjoni ja liikmesriike töötama oma tulevastes riiklikes strateegiakavades välja vahendeid, et soodustada taasmetsastamist ja metsastamist ning edendada säästvat agrometsandust, sealhulgas võimaluse korral metsas karjatamist; palub komisjonil edendada üleliidulisi sihipäraseid koolitusprogramme, mille kaudu põllumajandustootjatele teadvustataks, millist kasu toob puittaimestiku ja põllumajanduse ühitamine; rõhutab, et olemasolevate agrometsandussüsteemide taastamine ja noorendamine, samuti uute rajamine aitaks saavutada elurikkuse strateegia 3 miljardi puu eesmärki, teenides nii elurikkuse ja kliima kui ka mitmekesistamise ja ringluse eesmärke;

49. rõhutab, kui tähtis on kehtestada biomassil põhineva taastuvenergia tootmise kohta kindlad ja ranged kriteeriumid, ning palub komisjonil esitada taastuvenergia direktiivi läbivaatamise raames teaduspõhised kriteeriumid;

50. tuletab meelde, et Euroopa põllumajanduslike toiduainete ja kalandussüsteem peaks pakkuma kodanikele alati piisavat ja mitmekesist, turvalist, suure toiteväärtusega, tervislikku, taskukohast ja säästvalt toodetud toitu, ning rõhutab, et toiduainete tootmise majandusliku, keskkondliku ja sotsiaalse kestlikkuse suurendamine tõhustab ka nende keskpikka ja pikaajalist vastupanuvõimet ning loob uusi majandusvõimalusi ja aitab kaasa Euroopa päritolu toorainete kasutamisele; toonitab, et rohkem kohapeal toodetud toit võib aidata kaasa kõigi nende eesmärkide saavutamisele, sealhulgas toiduga kindlustatusele; tuletab meelde, et ELis ei saa 33 miljonit inimest ( 69 ) endale lubada kvaliteetset sööki igal teisel päeval; rõhutab, et toidu taskukohasuse ja kättesaadavuse tagamiseks on vaja asjakohaseid poliitikameetmeid ning need peavad jääma peamiseks kaalutluseks tootmiskulude, sealhulgas põllumajandustavade muutumisest tulenevate kulude suurenemise hindamisel; rõhutab vajadust toetada jätkusuutlike toiduainetega tegelevate VKEde arengut maapiirkondades;

51. nõuab tungivalt, et komisjon integreeriks strateegiasse „Talust taldrikule“ toiduabi küsimused, kuna paljud eurooplased kannatab toidupuuduse all, eriti üksikvanemaga pered ja üliõpilased, ning pandeemia sotsiaalsed ja majanduslikud tagajärjed suurendavad seda arvu veelgi; tunnistab kogu Euroopas Liidus toiduabi ühenduste ainulaadset rolli, mida tuleb paremini toetada, kuna abi vajavate inimeste hulk aina kasvab; on arvamusel, et meie toidusüsteemi vastupanuvõime suurendamiseks peame suurendama seoseid toidupoliitika ja põllumajanduspoliitika vahel igal tasandil, alates kohalikust tasandist kuni Euroopa tasandini välja;

52. väljendab heameelt asjaolu üle, et Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärk on tagada põllumajanduses ja kalanduses töötavatele inimestele ning nende perekondadele inimväärsed elutingimused; tuletab meelde, et sotsiaalne mõõde ning majandus- ja keskkonnaalased mõõtmed tuleb täielikult integreerida strateegia kõigisse tulevastesse algatustesse; rõhutab, et COVID-19 pandeemia on heitnud uut valgust keerulistele töö- ja elutingimustele, ning rõhutab seetõttu, kui oluline on kaitsta põllumajandustöötajate, sealhulgas ELi toiduainete tarneahelas töötavate hooajaliste ja liikuvate töötajate individuaalseid ja kollektiivseid töö- ja sotsiaalseid õigusi; nõuab kõigile sektori töötajatele nõuetekohaseid töö- ja elutingimusi, kollektiivläbirääkimisi ja sotsiaalkaitset;

53. julgustab komisjoni ja liikmesriike käsitlema põllumaad, põllumajanduslikku oskusteavet, toiduainete tarneahelat ja selle töötajaid strateegilise varana, mis on oluline kõigi eurooplaste turvalisuse ja heaolu tagamiseks, ning kindlustama, et kogu ELi toidutarneahelas vastavad töö- ja sotsiaalkaitse tingimused kõigi töötajate puhul riiklikele, ELi ja rahvusvahelistele standarditele, kaasa arvatud ebaõiglaste tavade nõuetekohane kontroll kõnealuses ahelas;

54. rõhutab hooajatöötajate tähtsust toimiva tarneahela jaoks ning nõuab kindlate meetmete võtmist, et tagada neile töötajaile nõuetele vastavad töö- ja elamistingimused; julgustab jaemüüjaid võtma vastutust ja järgima oma ostutavades sotsiaalseid, keskkonnaalaseid ja majanduslikke kestlikkuse kriteeriume;

55. väljendab heameelt komisjoni kavatsuse üle esitada toidukriiside lahendamiseks hädaolukorra lahendamise plaan, võttes arvesse COVID-19 pandeemia ajal saadud kogemusi, ja lisada siseturu nõuetekohase toimimise tagamiseks ühtlustatud meetmed; on arvamusel, et territoriaalsete toiduprojektide edendamine, mis stimuleerib lühikeste toiduahelate arengut liikmesriikides, võib aidata selliste kriisidega toime tulla;

56. nõustub seisukohaga, et COVID-19 pandeemia on esile toonud, kui oluline on usaldusväärne, kestlik ja vastupidav toidusüsteem, mis toimiks kõikides tingimustes ja oleks võimeline varustama Euroopa tarbijaid piisavas koguses taskukohaste hindadega ja kohalike toiduainetega; rõhutab sellega seoses vajadust säilitada ühtse turu sujuv toimimine ja eelkõige toiduainete ringlus, sealhulgas tervishoiukriiside ajal; rõhutab ka, et kuna kestlikkuse ja tervishoiu küsimused on omavahel seotud, tuleks pandeemiat ka näha võimalusena luua kestlik ja vastupidav toidusüsteem ning mitte ettekäändena vähendada eesmärke;

57. rõhutab, et osaliselt ülemaailmsetes tootmisahelates esinevate häirete ja COVID-19 pandeemiast tingitud suurema hinnavolatiilsuse tõttu peab EL arendama avatud strateegilist autonoomiat, et tagada juurdepääs peamistele turgudele ja vähendada sõltuvust selliste esmatähtsate kaupade impordist nagu taimsed valguallikad; kordab, et põllumajandusliku toidutööstuse süsteeme tuleb tunnustada ELi avatud strateegilise autonoomia olulise aspektina, et tagada ohutu ja kvaliteetse toidu piisav kättesaadavus ning säilitada tulevaste kriiside ajal toimivad ja vastupidavad toiduainete tarneahelad ja kaubavood kooskõlas Pariisi kokkuleppe artikli 2 lõikega 1;

58. rõhutab, et põllumajanduslik toidutööstus toetab põllumajandustootjaid ning tootmisahelas eelnevate ja järgnevate tegevustega seotud ettevõtteid, kindlustab ja loob töökohti ning on kogu toiduainetööstuse nurgakivi; rõhutab sellega seoses, et kultuurimaastiku säilitamine on aktiivsete maapiirkondade liikumapanev jõud; rõhutab traditsioonilise käsitöö tähtsust piirkondlikus ja kohalikus toiduainete tootmises ning sellest tulenevat rikkalikku kultuurilist mitmekesisust; tuletab meelde, et käsitöö säilitamist toidutootmises ja selle edasiandmist tuleks toetada strateegia „Talust taldrikule“ horisontaalosana, näiteks kaasates need paremini teadus- ja arendusprogrammidesse;

59. väljendab pettumust, et strateegias „Talust taldrikule“ ei peeta kalandus- ja vesiviljelussektori panust ja potentsiaali piisavalt tähtsaks ega seata sellele piisavalt suuri eesmärke; nõuab tungivalt, et komisjon pööraks kõigis tulevastes seadusandlikes ettepanekutes, strateegiates ja suunistes nõuetekohast tähelepanu kalandus- ja vesiviljelussektori eripärale; rõhutab vajadust ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi järele, mille eesmärk oleks viia kalapopulatsioonid kestlikule tasemele ning taastada mere- ja rannikualade ökosüsteemid ning mis peaks samuti keskenduma kalandus- ja vesiviljelussektori eelistele ning sotsiaalsele ja majanduslikule kestlikkusele ja keskkonnasäästlikkusele;

60. rõhutab, et kindlad ja usaldusväärsed õigusraamistikud kalandus-ja vesiviljelussektoris, kus kohaldataks järjepidevalt ettevaatuspõhimõtet ning mis oleksid kooskõlas ELi vesiviljeluse kestliku arengu ajakohastatud strateegiliste suunistega, peaksid olema selle sektori potentsiaali kestliku elluviimise ning paremate kaitse- ja loomade tervishoiumeetmete alus, sealhulgas veterinaarravimite ja antibiootikumide väiksem kasutus, ning need tooksid kaasa kalapopulatsioonide suurenemise ja rohkem selgust küsimustes, mis puudutavad ruumikasutust ja litsentseerimiskorda inimtekkelise kasutuse puhul, sealhulgas vesiviljeluses, võimaldades paremat prognoositavust investeeringute tegemiseks, kahjustamata keskkonnaalaseid õigusakte; rõhutab kooskõlas mereruumi planeerimise direktiiviga 2014/89/EL läbipaistva ja kaasava mehhanismi olulisust, et eraldada ruum võrdselt kõigile sidusrühmadele; rõhutab vajadust täielikult austada merekaitsealasid;

61. rõhutab, et head jälgitavuse mehhanismid, mis vastavad tarbijate nõudmistele, andes teavet selle kohta, kus, millal, kuidas ja missugust kala on püütud või kasvatatud, sealhulgas päritolu ja tootmisviisi märgistamine ning kõrged säästvuse ja loomade heaolu standardid kõigile ELi turgudel müüdavatele toodetele, sealhulgas väljastpoolt ELi imporditud toodetele, on väga olulised toiduohutuse, läbipaistvuse tagamiseks tarbijate, sektori ja eri haldusasutuste jaoks, ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata (ETR-) kalapüügi vastu võitlemiseks ning rohelise kokkuleppe ja kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks; rõhutab sel eesmärgil, kui oluline on küberturvaline tehnoloogia täpsete digitaalsete detsentraliseeritud jälgitavussüsteemide arendamisel; nõuab kooskõlastatud lähenemisviisi, et tagada selle valdkonna eri algatuste vaheline järjepidevus, kaasates kõik väärtusahela osalised; nõuab kontrollimeetmete võtmist tagamaks, et kõik ELi turule sisenevad imporditud kalandustooted vastaksid rahvusvaheliselt kokkulepitud sotsiaalstandarditele, nagu on sätestatud ILO konventsioonis nr 188 kalandustöö kohta, mida EL rakendab nõukogu direktiivi (EL) 2017/159 ( 70 ) kaudu, et vältida ELi turule selliste kalandustoodete laskmist, mille on püüdnud sotsiaalseid miinimumtingimusi mitte järgivad laevad;

62. tuletab meelde ühise kalanduspoliitika eesmärke tagada mere bioloogiliste elusressursside säästev kasutamine, taastada ja hoida kalapopulatsioonid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikust biomassi tasemest kõrgemal tasemel, samuti tagada püügitegevuse kasumlikkus ja aidata kaasa kõrge toiteväärtusega toidu tarnimisele ELi turule ning vähendada ELi turu sõltuvust toiduainete impordist, ning rõhutab vajadust parandada ühise kalanduspoliitika järelevalvet, kontrolli ja jõustamist, sealhulgas lossimiskohustuse täielikku rakendamist ja teatavate laevade elektroonilise seire kasutuselevõtmist;

63. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles tuginema olemasolevatele säästvatele tavadele ning hõlbustama, julgustama ja piisavalt toetama üleminekut vähese mõjuga kalandusele ja vesiviljelusele, ning sektorite – sealhulgas väikesemahulise rannapüügi – säästvat arengut näiteks selektiivsete püügivahendite kasutamise, keskkonnasõbraliku vesiviljeluse, sealhulgas mahevesiviljeluse, ja energiatõhususe lahenduste abil ning suurendades väikesemahulisele rannapüügile eraldatud riiklike kvootide osakaalu; rõhutab vajadust toetada kalureid ja kalatoodete tarneahelas osalejaid – sealhulgas ka äärepoolseimates piirkondades – üleminekul digitaalsematele tavadele, investeerides palju koolitusse ning pakkudes digitaliseerimise ning keskkonnahoidlikele tavadele ja vahenditele ülemineku rahastamist; toonitab sellega seoses Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) tähtsust säästva sinise majanduse arengu edendamisel ja kalandussektori ajakohastamisel kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkidega;

64. nõuab, et Euroopa Liidu Nõukogu avalikustaks ennetavalt kõik lubatud kogupüügi määruste vastuvõtmisega seotud dokumendid kooskõlas Euroopa Ombudsmani soovitusega juhtumi 640/2019/FP kohta;

65. rõhutab vajadust jälgida ja edendada kalavarude vastutustundlikku kasutamist, rakendades samal ajal nulltolerantsi võitluses ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu, kasutades täielikult ära ELi käsutuses olevaid vahendeid kooskõlas ETR-kalapüügi määrusega ( 71 ) , sealhulgas nn punaseid kaarte, kui riik ei täida ELi nõudeid, ning tugevdades ELi mittekuuluvate riikidega sõlmitud säästva kalapüügi kokkulepete poliitikat; toonitab, et need lepingud peavad olema täielikult kestlikud ja kooskõlas parima võimaliku teadusliku nõuandega ega tohi ohustada ELi mittekuuluvate riikide väikesemahulist kalapüügi sektorit ega kahjustada kohalikku toiduga kindlustatust;

66. nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid võtaksid lõpuks õiguslikult siduvad meetmed, mida komisjon kohustus võtma Natura 2000 merealade raames, ning võtaksid kasutusele tervikliku lähenemisviisi merekeskkonnale ja tegeleksid veereostuse algpõhjustega, sealhulgas mereprügi ning linna- ja tööstusreoveega, teeksid lõpu tavadele, mis kahjustavad merekeskkonda ja inimeste tervist, ergutaksid kalureid koguma merejäätmeid säästvalt, vältides samal ajal täiendavat kütusekulu ja heidet, samuti mereloomade ja kalade kaaspüüki ning kahjulikku keskkonnamõju, ning rakendaksid meetmeid, et parandada veemajanduse kvaliteeti ja tauditõrjet ning piiraksid vesiviljeluse puhul inimeste tervise ja loomade heaolu huvides loomkoormust;

67. toonitab naiste ja meeste töö väärtust kalandus- ja vesiviljelussektoris ning naiste olulist rolli püütud kala töötlemisel, reklaamimisel ja turustamisel; tuletab meelde säästva vesiviljeluse ja kalanduse potentsiaali keskkonnahoidlike töökohtade loomisel ning on seisukohal, et toidusüsteemide, sealhulgas kalanduse ökoloogiline üleminek peaks toimuma viisil, mis tagab õiglase sissetuleku ja tugeva positsiooni kogu väärtusahelas, ning rõhutab sellega seoses tootjaorganisatsioonide aktiivse osalemise tähtsust kalandus- ja vesiviljelussektoris;

68. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles toetama ja ergutama säästvamate kalapüügivahendite ja -tehnika ning paremate heaolumeetodite väljatöötamist kalade ja mereselgrootute püüdmiseks, lossimiseks, transportimiseks ja tapmiseks, tuginedes parimatele kättesaadavatele teadusandmetele, samuti tehistingimustes peetavate kalade loomade heaolu standardite parandamist, et vähendada stressi ja parandada kalade kvaliteeti; rõhutab, et liit peaks toetama ja ergutama investeeringuid sellistesse püügivahenditesse, meetoditesse ja täiustustesse;

69. rõhutab tiigipüügi panust strateegia „Talust taldrikule“ ja omavahel seotud elurikkuse strateegia eesmärkide saavutamisse oma traditsiooniliste majandamise tavade abil; rõhutab, et kultiveeritud tiigialad pakuvad haruldastele liikidele elupaiku, avaldavad positiivset mõju kliimale ja veevarudele, on toitainete sidujad, säilitavad setet ning aitavad kaasa piirkondliku toidu säästvale tootmisele; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles arvestama tiigipüügiga asjakohastes meetmetes ja programmides;

70. tuletab meelde, et esmatootjad on sissetulekute suhtes võrreldes teiste toiduainete tarneahelas tegutsevate ettevõtjatega ja ülejäänud majandusega oluliselt ebasoodsamas olukorras; rõhutab, et on oluline tugevdada esmatootjate positsiooni toiduainete tarneahelas, eriti seoses väikeste ja keskmise suurusega tootjatega, et võimaldada neil saada õiglane osa kestlikult toodetud toidu lisandväärtusest, sealhulgas koostöö ja kollektiivse tegutsemise ergutamise abil, kasutades põllumajandus-, kalandus- ja vesiviljelustoodete ühise turukorralduse pakutavaid võimalusi, sealhulgas konkurentsieeskirjade kohandamist;

71. rõhutab, et esmatootjatele stabiilse ja õiglase sissetuleku tagamine on ülioluline, et võimaldada toidusüsteemi üleminekut suuremale kestlikkusele ja ringluspõhisemale põllumajandusele, võidelda ebaausate kaubandustavade vastu ning ohjata riske ja kriise; nõuab, et kogu ELis toetataks esmatootjaid sellel üleminekul, sealhulgas uute tehnoloogiate kasutuselevõtu ning põllumajandussüsteemide, jäätmekäitluse ja sisendite tarnimise ja pakendamise tõhususe suurendamise abil; rõhutab, et tootjahinnad peaksid katma tootmiskulud ning kajastama sotsiaalset, majanduslikku ja keskkonnakestlikkust ning olema seega kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkidega;

72. on veendunud, et tarneahelalepinguid tuleks ergutada, et tagada väärtuse õiglane jagamine põllumajandusettevõtjatele ning kindlustada samal ajal tarneahela kui terviku suurem läbipaistvus ja jälgitavus, soodustades sektoris noorte tööhõivet;

73. väljendab heameelt tarneahelate lühendamise eesmärgi üle; rõhutab siiski tegelikku olukorda Mandri-Euroopast eraldatud ELi saareriikides ja -piirkondades, kus seistakse silmitsi eraldatuse ja sõltuvusega vajalike toodete impordist, näiteks loomasöödaks ettenähtud teraviljade puhul, ning seda tuleb silmas pidada pikamaatranspordist sõltuvust vähendavate ja muude meetmete kehtestamisel, mis lühendavad tarneahelaid; rõhutab, et ilma teatavate toiduainete pikamaaveota satuks selliste eraldatud piirkondade toiduga kindlustatus ohtu;

74. märgib, et kodanike ootused muutuvad ja põhjustavad toiduturul olulisi muutusi, mille tagajärjel kasvab kohalike toiduainete nõudlus; rõhutab kohalike toiduainete tähtsust, võimalusi, mida see meie põllumajandustootjatele pakub ja selle märkimisväärset positiivset panust meie keskkonda; julgustab seetõttu komisjoni ja liikmesriike aktiivselt edendama kohalike toidustrateegiate väljatöötamist koos lühikese tarneahela algatustega;

75. tunnistab kohaliku värske mahetoidu tähtsust, mis on kasulik tarbijate tervisele ja keskkonnale; rõhutab kohalike esmatootjate ja turismiteenuste osutajate vahelise koostöö suurt potentsiaali, mis võiks kasvatada värske kohaliku päritolu toiduainete tarbimist; nõuab toetusmeetmeid sellise koostöö edendamiseks;

76. nõuab selliste meetmete edendamist, mis võimaldaksid toorainet töödelda võimalikult lähedal nende päritolukohale, mis vähendab oluliselt CO 2 jalajälge ja tagab toiduainete parema jälgitavuse;

77. rõhutab, et kuigi uued jätkusuutlikud ärimudelid pakuvad VKEdele tohutult võimalusi, võivad mitmed strateegias kavandatud algatused põhjustada märkimisväärse bürokraatia tekkimist; väljendab heameelt komisjoni võetud kohustuse üle järgida parema õigusloome vahendeid, hinnata mõju VKEdele ning võtta meetmeid kestlike ja ringmajanduse ärimudelite edendamiseks eriti VKEde jaoks, kasutada InvestEU fondi, et hõlbustada VKEde juurdepääsu rahastamisele ning pakkuda kohandatud lahendusi, et aidata VKEdel arendada uusi oskusi ja ärimudeleid; nõuab tungivalt, et komisjon ja liikmesriigid vähendaksid toiduahelas väikeste ja keskmise suurusega osalejate halduskoormust registreerimisprotsesside lihtsustamise ning lubade, litsentside ja kinnituste andmise tõhusamaks muutmise abil ning tagades, et asjakohastel reguleerivatel asutustel oleks piisavalt töötajaid, et toiduainete väiketootjad saaksid oma tooted turule võimalikult kiiresti ja lihtsalt;

78. on seisukohal, et eraldatud eelarve ELi rohelise kokkuleppe ja õiglase ülemineku mehhanismi eesmärkide saavutamiseks on ebapiisav, et tegeleda eeldatava ümberkujundamise tagajärgedega sotsiaalselt kestlikul viisil; nõuab, et õiglase ülemineku mehhanism hõlmaks ka põllumajanduspiirkondi, mida see võib negatiivselt kahjustada, ning rõhutab vajadust tagada sotsiaalpartnerite nõuetekohane kaasamine strateegia tulevaste algatuste määratlemisse ja rakendamisse; tuletab meelde, et üleminek sellele süsteemile nõuab märkimisväärseid investeeringuid ja seda ei saa teostada ilma Euroopa põllumajandustootjate kaasosaluseta ja toeta;

79. nõuab tungivalt, et komisjon jõustaks täielikult direktiivi (EL) 2019/633, mis käsitleb ebaausaid kaubandustavasid, ning jälgiks tähelepanelikult direktiivi ülevõtmist siseriiklikku õigusesse; kutsub komisjoni üles suurendama jõupingutusi põllumajandustootjate positsiooni tugevdamiseks toiduainete tarneahelas ja esitama strateegiaga kooskõlas olevaid konkreetseid ettepanekuid;

80. kordab, et toidukaupade kvaliteedierinevused on vastuvõetamatud ja need tuleb täielikult kõrvaldada, et vältida ELi tarbijate diskrimineerimist ja eksitamist; on seetõttu seisukohal, et strateegia „Taldust taldrikule“ peab sisaldama sätteid, millega välditaks toidu kvaliteedi topeltstandardeid, ning kutsub sellega seoses komisjoni üles jälgima tähelepanelikult olukorda turul ja esitama vajaduse korral konkreetseid õigusakte; rõhutab ka tarbijaorganisatsioonide rolli selliste eksitavate tavade tuvastamisel;

81. tuletab seetõttu komisjonile meelde, et komisjon peaks järgima vastutustundliku ettevõtluse ja turunduse tavasid käsitlevat ELi tegevusjuhendit, luues selleks toidu- ja jaemüügisektorite järelevalveraamistiku ning rakendades õiguslikke meetmeid, kui selgub, et progress majandusliku, keskkonnaga seotud ja sotsiaalse kestlikkuse ning loomade heaolu kaalutluste lõimimisel ettevõtete strateegiasse on olnud ebapiisav, samal ajal edendades ja premeerides kestlikult käituvaid põllumajandustootjaid ning suurendades tervislike ja kestlike toiduvalikute kättesaadavust ja taskukohasust, samuti vähendades toidusüsteemi üldist ökoloogilist jalajälge ja ebatervisliku toitumise hinda ühiskonna jaoks;

82. rõhutab, et ELi tegevusjuhend toidu- ja jaemüügiettevõtetele peab keskenduma kohustustele, mis on olulised tervisliku ja kestliku toidukeskkonna kujundamiseks ning mis on konkreetsed, mõõdetavad ja ajaliselt piiritletud, mille abil on võimalik võidelda põllumajandusliku toidutööstuse tavade topeltstandardite vastu ning mis keskenduvad asjaomaste üksuste peamistele toimingutele;

83. rõhutab toiduainete jaemüügisektori konsolideerumise ja kontsentreerumisega tegelemise ja selle peatamise olulisust, et tagada õiglaste hindade maksmine põllumajandustootjatele ja inimväärsed töötingimused töötajatele; rõhutab, et tarneahela algusosas tegutsejad peavad võtma arvesse põllumajandustootmise kulusid ja et õiglaseid hindu tuleb kohaldada tarneahela kõigis lülides; tuletab meelde, kui oluline on muuta põllumajandustootjad turul vastupidavamaks, suurendades toiduahela väärtust, mis saavutatakse siis, kui julgustatakse neid osalema näiteks tootjaorganisatsioonides või ühistutes;

84. nõuab, et ELi põllumajandustoodete ja toiduainete müügiedenduspoliitikat, samuti ELi koolikava ja tervislike koolilõunate algatust täiustataks mittediskrimineerival viisil; on veendunud, et need täiustused peaksid tugevdama kvaliteetset Euroopa põllumajandustootmist ning aitama kaasa säästvale tootmisele ja tarbimisele kooskõlas kõnealuse strateegia, Euroopa rohelise kokkuleppe ja kestliku arengu eesmärkidega; on seisukohal, et need täiustused peaksid keskenduma hariduslikele sõnumitele, mis põhinevad kättesaadavatel teaduslikel andmetel, ELi kvaliteedimärgistele, nagu ELi mahemärgis ja geograafilised tähised, lühikestele, kohalikele ja piirkondlikele tarneahelatele, tervislikule toitumisele ja eluviisile, puu- ja köögiviljade suurema tarbimise edendamisele mitmekesise ja tasakaalustatud toitumise osana ning suhkru, soola ja rasvade väiksemale tarbimisele, eesmärgiga vähendada rasvumise määra;

85. rõhutab ka ELi edendamisprogrammi kontekstis keskkonnasäästlikumaks muutmise tähtsust nii siseruumides kui ka väljas, kuna see on loomulik lahendus nii kliimamuutuste kui ka õhusaaste mõjude vastu võitlemiseks, samuti tervisliku elukeskkonna ja inimeste heaolu saavutamiseks;

86. rõhutab vajadust suurendada Euroopa teabekampaaniaid mõõduka veinitarbimise kohta, jätkates samal ajal kvaliteetsete toodete edendamist; on seisukohal, et liigtarbimise vastasele tõhusale võitlusele aitavad kaasa vaid ulatuslikud teabe- ja koolituskampaaniad ning tuletab meelde, et mõõdukas veini tarbimine on osa Vahemeremaade toitumistavast;

87. tunnistab ELi kvaliteedisüsteemide ja geograafiliste tähiste rolli, nagu kaitstud päritolunimetus (KPN), kaitstud geograafiline tähis (KGT), piiritusjookide ja aromatiseeritud veinide geograafiline tähis (GI) ja garanteeritud traditsiooniline toode (GTT), mis on suurepärased näited ELi põllumajanduse kvaliteedistandardite kehtestamisest; väljendab heameelt ELi geograafiliste tähiste poliitika läbivaatamise üle, et võimaldada kaitstud geograafilistel tähistel või päritolunimetustel aidata veelgi rohkem kaasa Euroopa piirkondade majanduslikule, sotsiaalsele ja keskkonnaalasele kestlikkusele, tuues kasu tootjatele, tarbijatele ja ühiskonnale tervikuna kvaliteetsete toodete tootmise kaudu, mis loob tugeva seose piirkondadega; rõhutab vajadust parandada nende autentsuse tunnustamist tarbijate seas, kes ei suuda alati eristada Euroopa geograafilisi tähiseid teistest toodetest, millel tähis puudub; peab samuti vajalikuks vähendada väiketootjate halduskoormust, kes soovivad nende kvaliteedikavadega liituda, ja tugevdada rahvusvahelisel tasandil geograafilise tähise kaitset väärkasutuse või jäljendamise vastu; kordab nende olulist rolli ELi ja partnerriikide vahelises kaubanduses;

88. toonitab, et strateegias „Talust taldrikule“ tunnistatakse, et enamiku eurooplaste toitumisharjumused ei ole kooskõlas tervisliku toitumise alaste soovitustega, ning et kogu elanikkond peaks muutma tarbimisharjumusi, valides tervislikuma toidu, toitumise ja eluviisi, sealhulgas suurendama kestlikult ja piirkondlikult toodetud taimede ja taimse toidu, nagu värske puu- ja köögivilja, täisterasaaduste ja kaunviljade tarbimist, ning leidma lahenduse liha ja liigtöödeldud toodete ning suures koguses suhkrut, soola ja rasva sisaldavate toodete ületarbimisele, mis tooks kasu ka keskkonnale ja loomade heaolule ning tagaks vastupanuvõimelisema majan