EUROOPA KOMISJON Brüssel,8.12.2016 COM(2016) 780 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Viies aruanne raudteeturu arengu seire kohta {SWD(2016) 427 final}



KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Viies aruanne raudteeturu arengu seire kohta 1.Sissejuhatus Raudteesektor annab olulise panuse ELi majandusse, pakkudes otseselt tööd ligikaudu 900 000 inimesele. Raudteetransport on väga oluline ka ELi strateegia jaoks, mille eesmärk on parandada transpordisektori keskkonnatoimet, majanduslikku ja sotsiaalset sidusust ning ühenduvust liikmesriikide sees ja nende vahel. Käesolev aruanne on järjekorras viies turujärelevalve aruanne, mille komisjon esitas Euroopa Parlamendile ja nõukogule vastavalt direktiivi 2012/34/EL artikli 15 lõikele 4 (edaspidi „uuesti sõnastatud direktiiv“). Aruande eesmärk on anda ülevaade raudteeturgude peamistest arengutest seoses ELi raudteeturu poliitiliste eesmärkidega. Selles käsitletakse paljusid teemasid, nagu raudteeteenuste ja raudteeveo-ettevõtjatele osutatavate teenuste siseturu areng, raamtingimused, sealhulgas avalike transporditeenuste osutamine raudteel, liidu raudteevõrgu olukord, juurdepääsuõiguste kasutamine, tõhusamate raudteeteenuste osutamise takistused, taristu piirangud ja vajadus õigusaktide järele. Täielik analüüs on esitatud lisatud komisjoni talituste töödokumendis. Käesolev aruanne põhineb andmetel ja teabel, mis on saadud mitmest allikast, sealhulgas liikmesriikide vastustest raudteeturu-uuringule (rail market monitoring survey (RMMS)), statistika käsiraamatust „ELi transpordistatistika“, Euroopa Liidu Raudteeameti aruannetest, Eurostatilt ja muudest eri allikatest. Juulis 2015 võttis komisjon vastu rakendusmääruse raudteeturu järelevalve kohta, millega kehtestatakse uus kohustuslik andmekogumismehhanism, mis peaks tulevikus tagama järjepidevama ja sidusama aruandluse. 2.Liidu raudteevõrgu olukord Raudteevõrgu kogupikkus oli 2014. aastal umbes 220 000 kilomeetrit, mis on ligikaudu 2 % rohkem kui 2009. aastal. Alates 2009. aastast on lisatud 2800 km elektrifitseeritud liine, samas kui nende osakaal kõikidest liinidest on suurenenud 1,6 protsendipunkti võrra. Lähiaastateks on Banedanmark (Taani taristuettevõtja) ja Network Rail (Ühendkuningriigi taristuettevõtja) käivitanud suuremahulised projektid suurema osa oma võrgustike elektrifitseerimiseks. Sõidukiiruse osas esineb liikmesriikide vahel suuri erinevusi. On tehtud märkimisväärseid investeeringuid, et ajakohastada Ida-Euroopa raudteevõrku ja arendada Lääne-Euroopa kiirraudteeliine. Suurem sõidukiirus on parandanud raudteetranspordi atraktiivsust reisijate jaoks. Ida-Euroopas on veel siiski piirkondlikke reisijateveovõrke, kus suurim lubatud sõidukiirus on 120 km/h või alla selle. Kaubarongide sõidukiirus on mõnes riiklikus raudteevõrgus ja rahvusvahelises raudtee-kaubaveokoridoris 50–60 km/h. Suurema osa rahvusvaheliste kaubarongide keskmine sõidukiirus on Kesk- ja Ida-Euroopas 20–30 km/h, kuid mõnel rahvusvahelisel marsruudil on kaubarongide keskmine kiiruse ainult 18 km/h. 3.Raudteeteenuste siseturu areng Vaatamata ebasoodsale majanduskliimale alates 2009. aastast ei mõjutanud see eriti raudtee-reisijateveo mahtu reisijakilomeetrites väljendatuna. Seevastu vähenes raudtee-kaubaveo maht tonnkilomeetrites järsult 2009. aastal ehk majanduse madalseisu ajal ning see ei ole veel siiani täielikult taastunud. Reisirong- ja kaubarong-kilomeetrite koguarv ei ole kasvanud. Reisijatevedu Joonis 1.Raudtee-reisijateveo mahtude areng Allikas: raudteeturu-uuring Reisijateveo vajadused ELis on ajavahemikus 2009–2014 suurenenud 30 miljardi reisijakilomeetri võrra ehk keskmiselt 1,5 % aastas. Suurimat suhtelist kasvu täheldati Ühendkuningriigis, Tšehhi Vabariigis ja Luksemburgis, samal ajal kui Horvaatia teatas reisijate arvu vähenemisest poole võrra. Ainult 6 % reisijateveost oli 2014. aastal rahvusvaheline ja rahvusvaheliste reisijakilomeetrite arv on alates 2011. aastast olnud enam-vähem püsiv.



Joonis 2.Reisijate maismaavedu transpordiliikide kaupa (%) Allikas: statistika käsiraamat 2016, Eurostat. Kuigi transpordimahud on kasvanud, suurenes raudtee osakaal reisijate maismaaveost ELis alates 2009. aastast üksnes poole protsendipunkti võrra ehk 7,1 %-lt 7,5 %-le. ELi keskmise taseme kõrval on märgatavaid erinevusi eri liikmesriikide tulemustes: oluline paranemine Madalmaades ja Ühendkuningriigis ning langus Lätis, Sloveenias, Bulgaarias ja Horvaatias.

Kaubavedu Joonis 3.Raudtee-kaubaveo mahtude areng Allikas: raudteeturu-uuring Kaubaveomaht tonnkilomeetrites oli 2014. aastal endiselt 7 % madalam kui 2007. aasta tipptase, kuid kasvas 417,6 miljardi tonnkilomeetrini, mis tähendab aastas keskmiselt 3 %-list kasvu. Rohkem kui 50 % kaubaveost oli 2014. aastal rahvusvaheline, mis tähendab, et raudteekaubaveo puhul oli Euroopa mõõde tugevam kui reisijateveo puhul.

Joonis 4.Kauba maismaavedu transpordiliikide kaupa (%) Allikas: statistika käsiraamat 2016, Eurostat. 2014. aastal oli raudteekaubaveo osakaal sisemaises kaubaveos 18 %, mis on peaaegu sama kui kümme aastat tagasi. Sarnaselt reisijateveole on suundumused liikmesriigiti väga erinevad: kasv on suurim Sloveenias, Rumeenias ja Ungaris. Tonnkilomeetrite koguarv on võrreldes 2009. aastaga vähenenud üksnes Horvaatias, Slovakkias, Kreekas ja Eestis. 4.Teenused raudteeveo-ettevõtjatele Uuesti sõnastatud direktiiviga kehtestati uued eeskirjad teenindusrajatistele ja raudteega seotud teenustele eesmärgiga parandada kohaldatavate tingimuste ja tasude läbipaistvust ning tagada ettevõtjatele mittediskrimineeriv juurdepääs. Teenindusrajatiste turul (jaamad, kaubaterminalid, sorteerimisjaamad, rongide koostamise rajatised, mere- ja siseveesadamad jne) on palju eri omanikke ja eri suurusega ettevõtjaid. Teenindusrajatiste kaardistamine ja kindlaksmääramine on riikide reguleerivate asutuste ja komisjoni talituste jaoks jätkuv ülesanne. Kättesaadavate raudteeturu-uuringu andmete kohaselt oli 2014. aastal 30 000 reisijaama; 3 600 kaubaterminali; 1 700 sorteerimisjaama; 28 500 ladustusteed; 1 300 hooldusrajatist; 650 meretranspordi- ja sadamarajatist ning 650 tankimisrajatist. 5.Raamtingimuste areng raudteesektoris 5.1.Taristukasutustasud ELi raudteealaste õigusaktide eesmärk on vähendada taristukasutustasusid, säilitades parima võimaliku taristukvaliteedi. Seda tehakse kolmeosalise lähenemisviisi abil. Esiteks on uues rakendusmääruses (EL) 2015/909 ühtlustatud meetodid taristu kasutamisega seotud otseste kulude arvutamiseks, mis on minimaalse juurdepääsupaketi aluseks. Teiseks saab lisaks otsestele kuludele kohaldada lisatasusid üksnes nendes segmentides, mis suudavad kõrgemaid tasusid maksta. Kolmandaks julgustatakse taristuettevõtjaid kasutama taristu kasutamise optimeerimiseks stiimuleid, mis on omased teatavatele maksustamiselementidele, nagu läbilaskevõime nappusega seotud tasud, reserveerimistasud, taristu hoolduseks kasutatavad tasud, keskkonnatasud ja tulemuslikkuse kavad.

Selle ja muude tegurite tulemusena võib maksustamise tase ja viis erineda nii ühe taristuettevõtja maksustamiskava piires kui ka liikmesriikide vahel. Joonis 5.Raudteekasutustasud eri rongikategooriatele (eurodes rongikilomeetri kohta, kohaldatav aastal 2016) Kõrgemad, kombineeritud või võrdsed reisijatasud Kõrgemad kaubaveotasud Allikas: raudteeturu-uuring

Märkus: Horvaatia ja Saksamaa kohta 2014. aasta tasud, Läti kohta 2015. aasta minimaalsete/maksimaalsete tasude aritmeetiline keskmine, Kreeka ja Iirimaa kohta andmed puuduvad. Joonis 5 kirjeldab erinevat olukorda liikmesriikides. Enamikus liikmesriikides on kaubarongidele kehtestatud tasud kõrgemad kui reisirongidele kehtestatud tasud, kuid Saksamaal, Hispaanias, Belgias, Prantsusmaal, Luksemburgis ja Portugalis on olukord vastupidine. Austrias, Itaalias, Rootsis ja Taanis ei ole suuri erinevusi või on tulemused ebaühtlased. Kaubaveokulud Balti riikides on eriti suured, mis on osaliselt põhjendatud suurema lubatud teljekoormuse tõttu. Linnadevahelised tasud on Belgias, Saksamaal, Hispaanias ja Prantsusmaal suhteliselt kõrged, sest need hõlmavad kiirraudteeliinidega seotud tasusid. Linnalähiliinide tasud on kõige kõikuvamad (ulatudes 0,17 eurost Ühendkuningriigis 11,50 euroni Prantsusmaal), kuna nende tase sõltub riiklikust lähenemisviisist avaliku teenindamise lepingutele ja raudtee rahastamisele. Näiteks Prantsusmaal maksavad piirkonnad ise (mitte raudteeveo-ettevõtjad) nn juurdepääsutasu (redevance d’access) taristuettevõtjale raudteeteenuste eest, mida viimane avaliku teenindamise lepingute alusel osutab. Tasude kujunemise areng on olnud erinev. 5.2.Läbilaskevõime jaotamine ja taristu piirangud Ühendkuningriigis, Luksemburgis, Taanis, Austrias, Belgias ja Saksamaal on võrgu kasutamise tase ligikaudu 60 % kõrgem kui ELis keskmiselt. Lisaks on Madalmaad selgelt kõige ülekoormatum võrk – umbes 50 000 rongikilomeetrit iga liinikilomeetri kohta aastas. Nõudlus raudteetranspordi järele kasvab kõigis nendes liikmesriikides jätkuvalt. Joonis 6.Võrgu kasutamise tase (tuhat rongikilomeetrit liinikilomeetri kohta, 2014) ja suhteline muutus alates 2009. aastast Allikas: Eurostat ja statistika käsiraamat 2016 (põhineb Rahvusvahelise Raudteeliidu andmetel, reguleerivate asutuste töörühma iga-aastastel turuseirearuannetel, riiklikel statistilistel andmetel ja prognoosidel). Raudteeturu-uuringu 2014. aasta andmete järgi deklareerisid kümme liikmesriiki, et mõned nende võrgu osad on ülekoormatud. Läbilaskevõime haldamiseks kitsendatud tingimustes kasutavad taristuettevõtjad läbilaskevõime nappusega seotud tasusid ja erinevaid prioriteetsuse eeskirju. Komisjon on täpsustanud 2016. aasta rakendusmääruses kriteeriumid raamkokkulepete sõlmimise ja muutmise kohta, et tagada taristu optimaalne kasutamine.



5.3.Taristukulud ja rahastamine Joonis 7.Taristukulude areng ning hooldus- ja uuenduskulude osakaal Allikas: raudteeturu-uuring Riiklik toetus on üldlevinud arvamuse kohaselt vähenenud, kuid on taristukulud on pidevalt kasvanud: 29 miljardilt eurolt 2011. aastal 45 miljardile eurole 2014. aastal. Hoolduskulud on kõikunud, kuid uuendamise ja täiustamisega seotud investeeringud on pidevalt kasvanud. Kiirraudteeliinidele kulutati vähemalt 7 miljardit eurot (ehk 16 % kogukuludest). Olemasoleva võrgu hooldamine, et säilitada selle ohutus ja tõhusus ning tagada usaldusväärne teenus, on paljude taristuettevõtjate jaoks püsiv ja kulukas väljakutse. Taristu kogukulud olid suurimad Ühendkuningriigis ja Prantsusmaal, kus taristuettevõtjad peavad kõrvaldama aastaid kestnud alainvesteeringutest põhjustatud mahajäämuse samal ajal, kui neil on käsil märkimisväärsed täiustamisprojektid. Saksamaal kasvasid taristukulud 2014. aastal samuti oluliselt. EL saab kaasrahastada või toetada raudteeinvesteeringute projekte Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa ühendamise rahastu, Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi kaudu. Raudteeinvesteeringuteks on kehtiva ELi finantsraamistiku (2014–2020) alusel eraldatud toetustena üle 33 miljardi euro. 5.4.Reisijateveoteenuste hinnad ja kvaliteet Teenuste ja hindade mitmekesisuse tõttu on raske hinnata raudteeteenuste hindade üldist arengut ELi tasandil. Reisijateveoteenuste hinnad on liikmesriigiti väga erinevad ning piletite liigid ja broneerimise tasemed on sageli reguleeritud.



Joonis 8.Tarbijahindade harmoneeritud indeks: raudteetransport võrreldes kogutranspordiga Allikas: Steer Davies Gleave’i uuring „Prices and Quality of Rail Passenger Services“, Eurostati tarbijahindade harmoneeritud indeksi analüüs.

Üldiselt on sõidutariifid raudteel tõusnud suhteliselt kiiremini kui muude transpordiliikide puhul (vt joonis 8). On siiski näiteid, mille puhul avatud juurdepääsul põhinev konkurents (nt Austrias, Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Itaalias ja Rootsis) on toonud kaasa piletihindade languse teatavatel liinidel. Liikmesriikidest võrreldavate andmete saamine sõidugraafikust kinnipidamise kohta on siiani keerukas. Tundub, et parimad tulemused on liikmesriikidel, kus on väikesed reisijateveo võrgustikud või madalad võrgu kasutamise määrad. Sõidugraafikust kinnipidamist võib olla kõige raskem säilitada tiheda liiklusega liinidel, eelkõige siis, kui neil osutatakse nii kaug- ja piirkondlikke reisijateveoteenuseid kui ka kaubaveoteenuseid. Sõidugraafikust kinnipidamine kaugveoteenuste puhul kipub olema halvem kui piirkondlike ja kohalike teenuste puhul. Talitluskindluse kohta võib öelda, et 2014. aastal tühistati Kesk- ja Lääne-Euroopa liikmesriikides kuni 3 % piirkondlikest või 5 % kaugveoteenustest. Sõitude tühistamise määr oli kõrgem mõnes Ida-Euroopa liikmesriigis. Ohutusest rääkides on raudtee üks turvalisemaid transpordiliike. Euroopa Liidu Raudteeameti (edaspidi „amet“) andmetel hukkus Euroopas 2014. aastal raudteel ligikaudu 1000 inimest. Raudteede ohutus paranes aastatel 2010–2014 jätkuvalt ning sellega kaasnes surmajuhtumite, tõsiste vigastuste ja märkimisväärsete õnnetuste arvu vähenemine. 2013. aastal oli surmaga lõppevate õnnetuste risk rongireisijate jaoks 16 korda väiksem kui autoga reisijate jaoks. 5.5.Avaliku teenindamise lepingutega hõlmatud raudteeveoteenused Rohkem kui kaks kolmandikku 2014. aasta reisijateveoteenustest osutati avaliku teenindamise lepingute alusel, mida kasutatakse peamiselt piirkondlikel ja linnalähiliinidel. Enamikus liikmesriikides oli avaliku teenindamise kohustusega seotud hüvitis rongkilomeetri kohta suurem kui viis eurot ja kogutoetused ulatusid ligikaudu 20 miljardi euroni. Piletitulu osakaal kogutulust on erinev: rohkem kui 90 % Leedus, Madalmaades ja Ühendkuningriigis ning vähem kui 20 % Ungaris. 5.6.Tegevuslubade väljaandmine Tegutsevate raudtee-ettevõtjate arv oli 2014. aastal 323 Saksamaal ja üks Soomes. Võrreldes 2013. aastaga kasvas tegutsevate raudteeveo-ettevõtjate arv Poolas, Prantsusmaal, Saksamaal ja Ungaris ning vähenes veidi Bulgaarias ja Madalmaades. Tegevusloa väljaandmise tasud võivad ulatuvad nullist kuni 70 000 euroni olenevalt liikmesriigist ja taotluse sisust. ELi raudteepoliitika eesmärgid on järgmised: piirata tegevusloa väljaandmise tasusid; kiirendada tegevusloa saamist; suurendada kehtivate tegevuslubade läbipaistvust; ning tagada, et turutingimustel ja ilma diskrimineerimiseta antakse õnnetusjuhtumikindlustuskaitse. Sel eesmärgil võttis EL 2015. aastal vastu tegevuslubasid käsitleva rakendusakti. Lisaks tehti neljanda raudteepaketiga ettepanek luua ühtne kontrollpunkt, mis oleks Euroopas ühtne digitaalne kontaktpunkt veeremilubade ja ohutustunnistuste jaoks. Eesmärk on lihtsustada menetlusi ja tagada taotlejate võrdne kohtlemine kogu Euroopas. Ametil on ka oluline roll selles, et saada kogu ELi hõlmavaks asutuseks, kes annab välja ohutustunnistusi. 5.7.Turu avatuse määr ja juurdepääsuõiguste kasutamine Raudteekaubaveo turu avamine 2007. aastal langes kokku majanduskriisiga, mis mõjutas raskelt kaubaveoteenuseid kõikide transpordiliikide puhul. Arvestades seda, et konkureerivate raudteeveo-ettevõtjate turuosa on järjepidevalt kasvanud peaaegu kõikides liikmesriikides, tundub, et uued turuletulijad on raskustega suhteliselt hästi toime tulnud. Keskmiselt oli konkureerivate kaubaveoettevõtjate turuosa (2006. aastal 15 %) aastaks 2014 rohkem kui kahekordistunud. 2014. aasta lõpus oli 100 % raudtee-kaubavedudest riiklike turgu valitsevate ettevõtjate käes Soomes, Kreekas, Iirimaal, Leedus ja Luksemburgis. Joonis 9.Konkurentide turuosa kaubaveoturul (2014, % tonnkilomeetritest)

ja areng aastatel 2011–2014 (protsendipunktides) Allikas: raudteeturu-uuring, 2011–2014, v.a Rootsi (2011. aasta jaoks kasutati 2010. aasta andmeid), Portugal ja Sloveenia (2011. aasta jaoks kasutati 2012. aasta andmeid), Luksemburg (2011. aasta jaoks kasutati 2010. aasta andmeid ja 2014. aasta jaoks 2012. aasta andmeid), Itaalia (2014. aasta jaoks kasutati reguleerivate asutuste töörühma 2016. aasta turuseirearuande andmeid). Konkurentide turuosad reisijateveoturgudel on turu avamise erinevaid etappe arvestades väiksemad ehk tunduvalt alla 20 % kõikides liikmesriikides, välja arvatud Poolas ja Ühendkuningriigis. Avatud juurdepääsul põhinev konkurents on arenenud Austris, Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Itaalias, Slovakkias, Rootsis ja Ühendkuningriigis ning selle tasemed ja tulemused on erinevad. Vähemalt 15 liikmesriigis on konkureerivad ettevõtjad sisenenud raudtee-reisijateveo turgudele. Joonis 10.Konkurentide turuosa reisijateveoturul (2014, % tonnkilomeetritest)

ja areng aastatel 2011–2014 (protsendipunktides) Allikas: raudteeturu-uuring, 2011–2014, v.a Iirimaa (2014. aasta jaoks kasutati 2013. aasta andmeid), Portugal (2011. aasta jaoks kasutati 2012. aasta andmeid), Luksemburg (hinnangulised andmed), Itaalia (kasutati reguleerivate asutuste töörühma 2016. aasta turuseirearuande andmeid). Madalmaade ja Rootsi andmed on konfidentsiaalsed.