KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE

konsultatsioonide alustamise kohta Burundiga Cotonou partnerluslepingu artikli 96 alusel

Komisjon teeb ettepaneku, et EL alustaks konsultatsioone Burundiga Cotonous 23. juunil 2000 allakirjutatud AKV–ELi partnerluslepingu (edaspidi „Cotonou leping”), mille lepinguosaline Burundi on, artikli 96 kohaselt. See ettepanek on tiheda poliitilise dialoogi tulemus ja põhineb Cotonou lepingu artikli 8 alusel juba peetud poliitilisel dialoogil. 2014. aasta oktoobrist kuni 2015. aasta maini toimunud tiheda dialoogi käigus keskenduti Burundi poliitilisele kliimale, arvestades eelkõige olukorra halvenemist enne 2015. aasta suve parlamendi- ja presidendivalimisi. Dialoogis käsitleti järgmisi küsimusi: inimõiguste rikkumine, sõltumatu kohtusüsteemi puudumine, valitsuspartei CNDD-FDD (National Council for the Defence of Democracy–Forces for the Defence of Democracy) noorteorganisatsiooni Imbonerakure toime pandud poliitiline vägivald, kodanikuvabaduste ja sõna- ja kogunemisvabaduse piiramine ning teisitimõtlejate (sealhulgas valitsuspartei liikmete) ähvardamine.

Ehkki artikli 8 kohased tihedad arutelud toimusid korrapäraselt ja käsitlesid sisulisi küsimusi, näitas Burundi reaktsioon läbirääkimistel seda, et riik minimeerib tuvastatud probleeme ja nendega seotud poliitilisi riske. Poliitilise kriisi võimalikkus on endiselt suur.

Poliitiline vägivald eskaleerus pärast seda, kui 25. aprillil 2015 teatati, et president Pierre Nkurunziza pürib võimule kolmandaks ametiajaks. Kriisi tõttu on praeguse seisuga hukkunud üle 120 inimese, tuhanded inimesed on haavata saanud ja rohkem kui 190 000 inimest on olnud sunnitud põgenema Tansaaniasse, Ugandasse, Rwandasse ja Kongo Demokraatlikku Vabariiki, suurendades riski, et vägivald levib naaberaladele. Opositsiooni meeleavaldused on karmilt maha surutud, mitmed meediaväljaanded on suletud ja vägivalla kasutamine poliitilistel eesmärkidel on kasvanud kogu poliitilise spektri ulatuses. Siinkohal võib mainida ebaõnnestunud riigipööret ja eri poliitilise orientatsiooniga relvastatud rühmituste rünnakuid, näiteks viimati kindral Adolphe Nshimirimana mõrvamine, tuntud inimõiguste kaitsja Pierre Claver Mbonimpa mõrvakatse ja sõjaväe endise ülemjuhataja kolonel Jean Bikomagu mõrvamine 15. augustil 2015.

Praegune kriis annab tunnistust nii vägivalla eskaleerumisest kui ka sellest, et poliitilised positsioonid on jäänud samaks riigis, mis oli juba enne nõrk ja killustunud ning kus ei ole kunagi suudetud tagada õigusriigi ja demokraatia põhimõtete järgimist.

Negatiivsed suundumused Burundis ilmnesid selgelt enne juuni ja juuli parlamendi- ja presidendivalimisi. Ametivõimud ei täitnud oma kohustust rakendada 2013. aastal vastu võetud valimisi käsitlevat tegevuskava ja valimiskomisjon (CENI) ei suutnud tõestada oma sõltumatust valitsusest. Laiemas plaanis ei võimaldanud eelkõige põhiõigustega seonduv poliitiline kliima avatud ja võistluslikke valimisi. Otsus valimised siiski korraldada tehti ühepoolselt, hoolimata sellest, et sobivad tingimused selleks puudusid. See vähendas Burundi partnerite usaldust valimiste vastu ning opositsioonierakonnad boikoteerisid valimisi suurel määral. Vastusena sellisele olukorrale ja olles konsulteerinud ELi valimisvaatlusmissiooni juhi ja Euroopa Parlamendi liikme David Martiniga, otsustas liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni asepresident 28. mail 2015 peatada Euroopa Liidu valimisvaatlusmissioon Burundis. Valimisvaatlusmissioon tühistati ametlikult 29. juunil 2015. Otsus põhines sellel, et valimisprotsessi rikuti jätkuvalt piirangutega sõltumatule meediale, ülemäärase jõu kasutamisega meeleavaldajate vastu, opositsioonierakondade ja kodanikuühiskonna hirmutamisega ning usalduse puudumisega valimiste korraldamise eest vastutavate ametivõimude vastu.

Poliitilise olukorra halvenemise tagajärjel astusid nii Ida-Aafrika Ühendus kui ka Aafrika Liit samme esiteks selleks, et lihtsustada dialoogi Burundi elanike vahel ja saavutada poliitiline konsensus edasiseks tegevuseks, ja teiseks selleks, et esitada soovitusi, mille elluviimine oleks võimaldanud korraldada usaldusväärsed ja kaasavad valimised. Burundi ametiasutused aga jätsid Aafrika Liidu ja Ida-Aafrika Ühenduse otsused ja soovitused ellu viimata.

Aafrika Liit (AL) tegi 28. juunil erandliku otsuse, et valimisi ei vaadelda (otsus on kooskõlas Aafrika Liidu poliitika- ja julgeolekukomitee 13. juuni 2015. aasta kommünikeega), märkides, et puuduvad vajalikud tingimused vabade, õiglaste, läbipaistvate ja usaldusväärsete valimiste läbiviimiseks vastavalt demokraatia, valimiste ja valitsemise Aafrika harta asjakohaste sätetega.

Ida-Aafrika Ühendus vaatles presidendivalimisi ja tõdes 23. juuli esialgses avalduses, et valimisprotsess ei vastanud eri rahvusvaheliste, Aafrika ja Ida-Aafrika Ühenduse valimisvaatlust ja hindamist käsitlevatele põhimõtetele ja nõuetele vabade, õiglaste, rahumeelsete, läbipaistvate ja usaldusväärsete valimiste korraldamiseks.

Ka ÜRO valimisvaatlusmissioon Burundis jälgis alates 2015. aasta jaanuarist ÜRO julgeolekunõukogu 2014. aasta resolutsiooni 2137 alusel valimisprotsessi ja jõudis samadele järeldustele. 21. juuli esialgses avalduses tõdes ÜRO valimisvaatlusmissioon Burundis, et sõna-, kogunemis- ja ühinemisvabadus, mis on olulised tingimused hääleõiguse tegelikuks kasutamiseks, on tõsiselt häiritud [...] ajakirjandusvabadus oluliselt piiratud […] üldine õhkkond ei soodusta kaasavat, vaba ja usaldusväärset valimisprotsessi.

Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja tegi 23. juulil 2015 ELi nimel avalduse, milles märkis, et EL teeb ettevalmistusi, et alustada artikli 96 kohaseid konsultatsioone, mille eesmärk on tagada, et Burundi ametiasutused võtaksid meetmeid kriisi lahendamiseks. EL oli juba andnud ELi välisasjade nõukogu 22. juuni järeldustes sellesisulise eelneva hoiatuse. Neis märgiti, et „EL tuletab meelde Cotonou lepingu kohaseid kohustusi inimõiguste, demokraatlike väärtuste ja õigusriigi põhimõtete austamise valdkonnas ning võimalust alustada lepingus, sealhulgas artiklis 96, ette nähtud nõuandemenetlust”. Sõltuvalt Burundi valitsuse reageerimisest ALi rahu- ja julgeolekunõukogu otsustele ning edasistest arengutest on EL valmis alustama kõnealuseid menetlusi ka koostöö valdkonnas, et tagada kõnealuste kohustuste täitmine Burundi poolt”.

Cotonous lepingu artiklis 9 on määratletud need peamised elemendid, millel partnerlus põhineb, näiteks demokraatia ja õigusriigi põhimõtete järgimine. Neil põhineb ka sise- ja välispoliitika. Sellele sättele tuginedes on Euroopa Komisjon seisukohal, et dialoog Burundi uute ametivõimudega on vajalik. Praegune olukord annab põhjust alustada konsultatsioone Cotonou lepingu artiklite 9 ja 96 alusel. Neis keskendutaks järgmistele küsimustele:

1.demokraatia põhimõtted (poliitiline keskkond ja valimisprotsess, kohtusüsteem, teatavad õigusriigiga seotud küsimused, sealhulgas hirmutamine ja ahistamine, meelevaldne vahistamine ja vangistamine). See aspekt hõlmaks riigi demokraatlikku tulevikku käsitleva konsensusraamistiku jälgimist, et aidata Aafrika Liitu ja Ida-Aafrika Ühendust ja toetada nende otsuseid, pidades silmas juba käimasolevat tegevust, näiteks Aafrika Liidu inimõiguste ja sõjaliste vaatlejate lähetamine, mida toetatakse ELi rahaliste vahenditega;

2.inimõigused (nt põhiõigused, ebaproportsionaalse jõukasutuse vältimine meeleavaldajate vastu ja piinamiste lõpetamine).

Neid küsimusi käsitleva dialoogi üldine eesmärk on julgustada Burundi ametivõime võtma teatava aja jooksul meetmeid sellistes otsustavates valdkondades nagu demokraatia, inimõigused ja õigusriik Arusha kokkulepetes sätestatud põhimõtete kohaselt.

See dialoog annaks Burundi ametivõimudele võimaluse esitada oma seisukoht ELi tõstatatud küsimustes. Seejärel saaks komisjon selle põhjal otsustada, kas ta saab toetada riigi jõupingutusi, mille abil parandada vastavust Cotonou partnerluslepingu artiklile 9.

Seepärast teeb komisjon nõukogule ettepaneku kutsuda Burundi Cotonou lepingu artiklite 9 ja 96 kohastele konsultatsioonidele. Käesolevale ettepanekule on lisatud sellekohase kirja kavand.

Komisjon teeb ettepaneku, et Euroopa Arengufondist või muudest ELi üldeelarve vahenditest rahastatav käimasolev koostöötegevus jätkuks ka konsultatsioonide ajal, tingimusel et rahastamislepingutes sätestatud konkreetsed tingimused on täidetud.