SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käesoleva ettepanekuga nähakse ette sihipärased muudatused Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi koostööprogrammide jaoks loodud 2014.–2020. aasta õigusraamistikus, et reageerida esiteks Venemaa provotseerimata ja põhjendamatule sõjalisele agressioonile Ukraina vastu ning sellest tulenevale mõjule Euroopa Liidule ja eelkõige mitmele selle idapiirkonnale ning teiseks COVID-19 pandeemia laiendatud mõjule ELile tervikuna.

Esiteks on Venemaa provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni tõttu ning Valgevene osalemise tõttu selles agressioonis erinevatel põhjustel märkimisväärselt häiritud kolmeteistkümne piiriülese ja kahe riikidevahelise koostöö programmi rakendamine ühelt poolt üheksa liikmesriigi ja Ukraina ja Moldova ning teiselt poolt Venemaa ja Valgevene vahel. Ukrainaga elluviidavate programmide puhul seisneb häire Venemaa sissetungi mõjus programmide ja projektide rakendamisele Ukraina osalejate poolt. Lisaks on märkimisväärsed põgenike vood nii Ukrainas kui ka Ukrainast, eelkõige Moldovasse, sundinud avaliku sektori asutusi ja üksikisikuid keskenduma pigem humanitaar- ja kohesele abile kui jätkama koostööprojekte.

Venemaad ja Valgevenet hõlmavate programmide häire on tingitud sellest, et märtsi alguses tuli peatada ELi ning Venemaa ja Valgevene vahelised rahastamislepingud seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. See on tähendanud selliste programmide ja projektide rakendamise peatamist, milles osalevad nende kahe riigi ametiasutused ja toetusesaajad. Peatamine on kooskõlas keeluga anda Venemaa avalik-õiguslikele üksustele rahalist toetust, mille nõukogu kehtestas 8. aprillil 2022.

Teiseks tegelevad EL ja eelkõige mitu tema idapiirkonda jätkuvalt märkimisväärse hulga Ukrainast saabuvate põgenikega. Seetõttu on loogiline ja vajalik laiendada mitmesuguseid paindlikke meetmeid, mis on juba kehtestatud ühtekuuluvuspoliitika programmidele, sealhulgas liikmesriikidevahelistele piiriülese koostöö programmidele, ka nendele programmidele, mille raames tehakse koostööd otse Ukraina ja Moldovaga, et võimaldada neil selle erakorralise olukorraga toime tulla.

Kolmandaks on COVID-19 pandeemia kestnud kauem, kui oleks võinud eeldada. Pandeemia otsene ja kaudne mõju püsib kõigis liikmesriikides, mistõttu on kõige enam mõjutatud territoriaalsete piirkondade ja majandussektorite taastumiseks vaja pikaajalist avaliku sektori toetust. See on tekitanud liikmesriikide eelarvetele väga suure surve, mistõttu tuleb sellises olukorras kohaldada täiendavaid erakorralisi meetmeid.

Koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatuse (CRII) ja CRII+ kahe meetmepaketiga, mis kiideti 2020. aasta kevadel heaks vastavalt määrustega (EL) 2020/460 ja (EL) 2020/558, tehti mitu olulist muudatust, mis võimaldasid tõhusamat reageerimist ja pakkusid enneolematule olukorrale reageerimiseks erakorralist lisapaindlikkust. Neid meetmeid kohaldati ka Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi koostööprogrammide suhtes, tehes Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi piiriülese koostöö määruses sihipäraseid muudatusi.

Sellest tulenevalt tuleks fondidest makstav toetus kiiresti kasutusele võtta, et leevendada koormust liikmesriikide eelarvetele. Seepärast on vaja ajutise ja erakorralise meetmena ning ilma, et see piiraks eeskirju, mida tuleks kohaldada tavapärastes tingimustes, laiendada viiele Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi piiriülesele programmile Moldova ja Ukrainaga vastavalt 1. juulist 2021, 1. juulist 2022 ja 1. juulist 2023 algavatel aruandeaastatel võimalust suurendada ELi eelarvest antavat kaasrahastamist 90 %-lt 100 %-le, mille tulemusena kaob vajadus edasise riikliku kaasrahastamise järele.