ET Euroopa Liidu Teataja C 6/5

Komisjoni teatis – Euroopa Liidu riigiabi meetmete ajutine raamistik praeguses finants- ja majanduskriisis rahastamisele juurdepääsu toetamiseks

(EMPs kohaldatav tekst)

2011/C 6/05

1. Majandus- ja finantskriis, selle mõju reaalmajandusele ja vajadus ajutiste meetmete järele

1.1. Majandus- ja finantskriis ning selle mõju reaalmajandusele

Alates üleilmse majandus- ja finantskriisi algusest 2008. aasta sügisel on komisjon avaldanud mitu teatist, milles sätestatakse üksikasjalikud suunised liikmesriikide poolt pankadele ja finantssektorivälistele ettevõtjatele antava abi kokkusobivuse kohta Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 107 lõike 3 punktiga b. 19. jaanuaril 2009 võeti vastu komisjoni teatis – ühenduse riigiabi meetmete ajutine raamistik praeguses finants- ja majanduskriisis rahastamisele juurdepääsu toetamiseks („ajutine raamistik”) (1).

Majandus- ja finantskriisi tagajärjeks oli reaalmajanduse tõsine langus, mis tabas majapidamisi, ettevõtjaid ja töökohti. Majanduskasvu ootused kahanesid ruttu ja nii kaubandus kui ka investeeringud vähenesid samuti kiiresti. Pankadel tuli ühelt poolt vähendada finantsvõimendust ja kanda kahjumeid ning teiselt poolt hinnata ümber riskid, muutudes seeläbi riskikartlikumaks. Isegi krediidivõimelistel ettevõtjatel tuli silmitsi seista ootamatute probleemidega rahastamisele juurdepääsul (2).

Ajutise raamistikuga oli kavas pakkuda liikmesriikidele võimalus võtta täiendavaid riigiabi meetmeid, et lihtsustada ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele ja toetada neid investeeringute tegemisel praeguses erakorralises olukorras. Erakorralise raamistiku kehtivusaeg pidi lõppema 31. detsembril 2010. Võttes vastu ühtse, kõikides liikmesriikides kohaldatava raamistiku, julgustas komisjon tegutsema kooskõlastatult, et tagada nii ettevõtjatele kui ka liikmesriikidele ühtsel turul läbipaistvus ja võrdsed tingimused.

Ajutist raamistikku muudeti ja konsolideeriti 2009. aasta veebruaris (3) ja muudeti uuesti detsembris (4), et teha mõned tehnilised kohandused, eelkõige garantiidena antava riigiabi puhul. 2009. aasta oktoobris esitas komisjon veel ühe ajutise raamistiku muudatuse, et lubada anda põllumajandussektoris siseturuga kokkusobivat abi piiratud summas 15 000 eurot (5).

1.2. Ajutise raamistiku kasutamine ja vajadus selle teatud meetmeid muuta ning see asendada

Pärast ajutise raamistiku vastuvõtmist on liikmesriigid saanud selle pakutavatest võimalustest märkimisväärset kasu. Komisjoni kogutud tõendid näitavad, et raamistik on kasulik lisavahend ettevõtjatele krediidivoogude tagamiseks kriisiolukorras.

Komisjon viis 2009. aasta oktoobris läbi ajutise raamistiku esimese hindamise, et otsustada, kas raamistikku oleks vaja kohaldada ka pärast 31. detsembrit 2009. 17. märtsil 2010 korraldati teine avalik küsitlus, milles keskenduti ajutise raamistiku mõjule ja selle tõhususele rahastamisele juurdepääsu taastamisel.

Otsuse tegemisel ajutise raamistiku meetmete kohaldamise järkjärgulise lõpetamise kohta tuleks arvestada järgmiste asjaoludega: ühest küljest majandusliku olukorra arengu ning finantseerimisasutuste ja turu suutlikkusega pakkuda krediidivõimelisele ettevõtlussektorile piisavalt rahalisi vahendeid, teisest küljest ajutise raamistiku sobivusega majanduse pikaajalise elavdamise vahendiks ja raamistiku mõjuga konkurentsile nii ettevõtjate kui ka liikmesriikide vahel.

Majanduslik taastumine, mis algas 2010. aasta alguses, on toimunud mõnevõrra kiiremini, kui aasta alguses oodati. Kuigi taastumine on Euroopa Liidus piirkonniti ebaühtlane, on mõnes liikmesriigis tagasihoidlik või isegi suurem kasvumäär. Hoolimata teatavast nõrkusest siin-seal, on pangandussektori olukord üldiselt parem kui aasta tagasi. Laenude andmine erasektorile on paranenud sarnaselt minevikutrendidega. Kuivõrd majanduse taastumine on kindlam ja fiskaalne jätkusuutlikkuse murega on tegeldud, peaksid tingimused finantsturgudel järkjärgult paranema ja toetama taastumist. Siiski on ebakindlus teatud turusegmentide ja teatud riikide osas (6). Ei ole veel selge, milliseks kujunevad rahastamisvõimalused tulevikus, ning püsib oht, et pangandussüsteem ei ole valmis laenunõudluse kasvades taastumist toetama, kui pangad ei tule toime oma ümberkorraldusvajadustega.

Arvestades finantsturgude jätkuvat volatiilsust ja majanduse väljavaadete ebakindlust, õigustavad turutingimused ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele lihtsustavate ajutise raamistiku meetmete kohaldamise pikendamist 31. detsembrini 2011. aastal. Keskkonnasäästlike toodete tootmiseks ajutiselt antava abi puhul on sama olukord, ettevõtjatel on majandus- ja finantskriisi tõttu endiselt raske saada rahastamist keskkonnasäästlike toodete tootmiseks.

Võimalus jätkata erandlike turutingimuste tõttu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b kohaste abimeetmete kohaldamist ei tohiks siiski takistada ajutistest erakorralistest toetusmeetmetest eemaldumise protsessi. Pangandussektori osas kinnitas 2. detsembril 2009. aastal kokku tulnud majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) oma järeldustes vajadust koostada toetusmeetmetest järkjärgulise loobumise strateegia, mis peaks olema läbipaistev ja liikmesriikide vahel nõuetekohaselt kooskõlastatud, et vältida negatiivsete mõjude ülekandumist. Seda silmas pidades on komisjon rakendanud pankadele suunatud meetmetest järkjärgulise loobumise esimest etappi juba 2010. aastal (7).

Ajutise raamistiku meetmete puhul ei ole selliseid samme veel astutud. Seepärast on komisjon arvamusel, et ajutise raamistiku teatud meetmete kohaldamise piiratud pikendamine, millega kaasneb pikendatud meetmete suhtes karmimate tingimuste kasutuselevõtmine, on kesksel kohal järkjärgulises tagasipöördumises tavapäraste riigiabieeskirjade juurde, sest nii piiratakse nende meetmete mõju konkurentsile. Eelkõige saavutatakse see kohaldatavate vähenduste vähendamisega ja suurettevõtjatele väikeettevõtjatega võrreldes rangemate tingimuste kehtestamisega.

Lisaks tuleks abimeetmetega toetada investeeringuid, millega aidatakse elujõuliste ettevõtete toetamise kaudu kaasa pikaajalisele jätkusuutlikule majandusarengule. Isegi majandus- ja finantskriisi ajal tuleks majandusraskustes olevad ettevõtted vajaduse korral ümber korraldada, et tagada nende tugevus pikemas perspektiivis. See on oluline selleks, et ei viivitataks majanduse vajaliku ümberkorraldamisega ega süvendataks seega majanduslangust ja selle pikaajalist mõju. Seetõttu ei tohiks majandusraskustes olevad ettevõtjad edaspidi ajutise raamistiku meetmetest kasu saada.

Siseturuga kokkusobiv piiratud summas abi viidi sisse ajutise raamistikuga kui erakorraline abi, et aidata liikmesriike lisavahendiga ajal, mil majandus- ja finantskriis oli kõige raskem, isegi kui see ei olnud suunatud ühegi konkreetse eesmärgi saavutamiseks. Oluline on märkida, et see abi kuulub ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaldamisalasse, kuna see ületab komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1998/2006, milles käsitletakse asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (8) ettenähtud piiri 200 000 eurot ettevõtte kohta.

Ajutise raamistiku kohaldamisaja vältel kasutas enamik liikmesriike meedet (23 kava 23 liikmesriigis). Ainult väike osa meetme alusel liikmesriikide määratud ja komisjoni heakskiidetud summadest on välja makstud (umbes 7 %). Enamus meetme alusel antud abist on koondunud ühte liikmesriiki, Saksamaale (üle 78 % antud abist), samas Itaalia ja Ühendkuningriik kulutasid vastavalt 8 % ja 1,1 % meetme alusel antud abist (9).

Sellest nähtub et meede võis olla kasulik lühiajalise vahendina ajal, mil majanduse väljavaade oli ebakindlaim, aga see tekitas ka ebavõrdust siseturul. Komisjon usub, et ajutise raamistiku kohaldamise järkjärgulise lõpetamise kontekstis tuleks tagasi pöörduda riigiabi vähem moondavate ja rohkem kasvule orienteeritud meetmete juurde, eriti nõudes abisaajalt vastusooritust, mis on suunatud konkreetsele üldisele hüvele. Seega leiab komisjon, et siseturuga kokkusobivaid piiratud summas abi meetmeid ei tohiks jätkata pärast 31. detsembrit 2010; see ei piira selliste abitaotluste menetlemist, mis on esitatud komisjoni poolt selleks kuupäevaks juba heaks kiidetud abikavade raames.

Ühenduse suuniste (väikestesse ja keskmise suurusega ettevõtetesse tehtavatele riskikapitaliinvesteeringutele antava riigiabi kohta) (Riskikapitali suunised) (10) ajutine kohandamine andis liikmesriikidele ja turuosalistele positiivse signaali. Andmed näitavad, et finantskriis avaldas mõju riskikapitaliturule ja VKEde omakapitali puudujäägi ülemine piir on tõusnud. Seetõttu kaalub komisjon võimalust kohaldada kõrgemat lubatud rahaliste vahendite osamaksete ülempiiri VKE kohta 12kuulise ajavahemiku jooksul ka pärast majandus- ja finantskriisi möödumist. Komisjon muudab vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktil c põhinevaid riskikapitali suuniseid.

Andmete ja liikmesriikide edastatud teabe põhjal võib järeldada, et turutingimused juurdepääsuks kaubanduse rahastamise vahenditele on aeglaselt paranemas, kuid ettevõtjate arvates on mitmes sektoris ja paljudes liikmesriikides ikka veel raske saada kindlustusvaldkonna eraettevõtjate pakutavat kindlustuskaitset. Seetõttu on lühiajalist ekspordikrediidikindlustust käsitlevas teatises (11) ette nähtud menetluse lihtsustamine, mis kehtestati ajutise raamistikuga, 2011. aastal endiselt õigustatud.

Kuna ajutise raamistiku teatud meetmeid on kohandatud ja neid tuleb praeguse majandusolukorra jaoks veel muuta ja kohandada, on selguse huvides kohane asendada olemasolev raamistik käesoleva teatisega.

2. Artikli 107 lõike 3 punkti b kohaldatavus

2.1. Üldpõhimõtted

Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punktile b võib komisjon pidada siseturuga kokkusobivaks abi „mõne liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks”. Sellise juhtumi puhuks on Üldkohus teinud otsuse, et selline häire peab mõjutama asjaomase liikmesriigi majandust tervikuna ning mitte üksnes ühte selle piirkonda või mõnda territooriumi osa. Lahendus on kooskõlas vajadusega anda range tõlgendus sellisele erandisättele nagu ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkt b (12).

Kõnealust ranget tõlgendamist on komisjon (13) oma otsuste tegemisel järjepidevalt kohaldanud.

Kõnealuses kontekstis leiab komisjon, et lisaks finantssüsteemi erakorralisele toetamisele võivad praeguse ülemaailmse kriisi puhul ka edaspidi osutuda vajalikuks erakorralised otsused poliitilisel tasandil. Kuna praegune kriis mõjutab erineval moel ja määral kõiki liikmesriike ning praegune Euroopa riikide majanduse ja finantsturgude integreeritus ja haavatavus suurendavad ohtu, et üksik kriis kandub üle tervele süsteemile, peaks ka edaspidi olema põhjendatud juhtudel võimalik kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b.

Arvestades praeguse majandus- ja finantskriisi tõsidust ja selle mõju liikmesriikide majandusele üldiselt, leiab komisjon, et teatavat liiki riigiabi võib olla õigustatud nende raskuste leevendamiseks piiratud ajavahemikul ning seda võib ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel pidada siseturuga kokkusobivaks.

Seega peavad liikmesriigid näitama, et käesoleva raamistiku kohaselt komisjonile teatatud riigiabi meetmed on liikmesriigi majanduses tõsise häire kõrvaldamiseks vajalikud, asjakohased ja proportsionaalsed ning et kõik tingimused on täielikult täidetud.

2.2. Siseturuga kokkusobiv piiratud abisumma

Komisjon käsitleb sellist riigiabi siseturuga kokkusobivana ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel, kui täidetud on järgmised tingimused:

a) abisaaja on esitanud komisjoni poolt ajutise raamistiku alusel heakskiidetud riikliku abikava raames täieliku taotluse hiljemalt 31. detsembril 2010 ja põllumajandustoodete esmatootmisega tegelevatele ettevõtjad hiljemalt 31. märtsil 2011 (14);

b) abina antav rahaline toetus ei ületa 500 000 eurot ettevõtja kohta; kõik kasutatud arvud väljendavad brutomäärasid, see tähendab, et neist ei ole maha arvatud otseseid makse; kui abi antakse muus vormis kui toetus, on abi suuruseks abi brutotoetusekvivalent;

c) abi antakse abikava raames;

d) kõnealust meedet kohaldatakse ainult ettevõtjate suhtes, kes ei olnud 1. juuli 2008. aasta seisuga raskustes (15); meedet võib kohaldada ettevõtjate suhtes, kes ei olnud nimetatud kuupäeval raskustes, kuid sattusid ülemaailmse finants- ja majanduskriisi tõttu raskustesse pärast seda kuupäeva;

e) abikava ei kohaldata kalandussektoris tegutsevate ettevõtjate suhtes;

f) abiks ei ole ekspordiabi ega selline abi, millega soodustatakse kodumaiste toodete kasutamist importtoodete asemel;

g) abikava kohaldatakse sellisel kujul ettevõtjatele, kes tegelevad põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega (16), välja arvatud juhtudel, kui abi tingimustes on sätestatud selle osaline või täielik edasiandmine esmatootjatele. Kui põllumajandustoodete esmatootmisega tegelevatele ettevõtjatele (17) antakse abi (kas otse või siis põllumajandustooteid töötlevate ja turustavate ettevõtjate kaudu), ei või sularahatoetus (või sellega samaväärne brutotoetus) ületada 15 000 eurot ettevõtja kohta; põllumajandustoodete esmatootmisega tegelevatele ettevõtjatele antava abi suurus ei ole turuleviidud toodete hinna ega koguse alusel kindlaks määratud; põllumajandustoodete töötlemise ja turustamisega tegelevatele ettevõtjatele antava abi suurus ei ole kindlaks määratud esmatootjatelt ostetud toodete või asjaomaste ettevõtjate endi poolt turuleviidud toodete hinna ega koguse alusel;

h) enne abi andmist võtab liikmesriik asjaomaselt ettevõtjalt kirjaliku või elektroonilise kinnituse muu vähese tähtsusega abi ja käesoleva meetme kohase abi kohta, mida ettevõtja on saanud jooksva eelarveaasta jooksul, ning kontrollib, et kõnealune abi ei too kaasa ajavahemikul 1. jaanuarist 2008 kuni 31. detsembrini 2011 abi saanud ettevõtja abi kogusumma suurenemist üle 500 000 euro, põllumajandustoodete esmatootmisega tegelevatele ettevõtjatele antava abi puhul aga vastavalt üle 15 000 euro;

i) abi antakse hiljemalt 31. detsembril 2011;

j) liikmesriik on riikliku abikava pikendamisest teatanud ja komisjon on selle ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt heaks kiitnud.

2.3. Garantiidena antav abi

Et toetada juurdepääsu rahastamisele ja vähendada pankade soovimatust võtta praegu suuri riske, võiksid subsideeritud laenugarantiid piiratud ajavahemikul pakkuda asjakohast ja õigesti suunatud lahendust, mis lihtsustaks ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele.

Komisjon peab sellist riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel siseturuga kokkusobivaks, kui täidetud on järgmised tingimused:

a) VKEde puhul vähendavad liikmesriigid uute garantiide puhul makstavat iga-aastast garantiipreemiat kuni 15 % võrra kooskõlas lisas esitatud „safe-harbour” preemiatega;

b) suurettevõtjate puhul võivad liikmesriigid uute garantiide puhul makstava iga-aastase garantiipreemia arvutada samade, lisas esitatud „safe-harbour” preemiate alusel;

c) kui garantiikavade abielementi arvutatakse komisjoni heakskiidetud meetoditega pärast seda, kui abist on komisjoni poolt riigiabi valdkonnas vastuvõetud määruse kohaselt teatatud (18), võivad liikmesriigid uute garantiide puhul makstava iga-aastase garantiipreemia suhtes kohaldada VKEde puhul samasugust kuni 15 % suurust vähendamist;

d) maksimaalne laenusumma ei tohi ületada abisaaja 2010. aasta palgakulusid (sh sotsiaalmaksud ning ettevõtja juures töötava, kuid ametlikult alltöövõtjate palgal oleva personaliga seotud kulud). 1. jaanuaril 2010 või hiljem asutatud ettevõtjate puhul ei tohi maksimaalne laenusumma ületada esimese kahe tegevusaasta hinnangulisi palgakulusid; investeerimislaenu puhul võib liikmesriik soovi korral arvutada maksimaalse laenusumma ELi 27 liikmesriigi ühe aasta keskmiste tööjõukulude põhjal (19);

e) garantiisid antakse kuni 31. detsembrini 2011;

f) garantii ei ole suurem kui 80 % laenust kogu laenu kestuse ajal;

g) VKEde puhul võib garantii hõlmata nii investeeringu- kui käibekapitalilaenu, suurettevõtjate puhul ainult investeeringulaenu;

h) garantiipreemia vähendamist VKEde puhul kohaldatakse maksimaalselt kahe aasta jooksul alates garantii andmisest. Kui garantii aluseks oleva laenu kestus ületab kahte aastat, võib liikmesriik täiendava kuni kaheksa-aastase perioodi jooksul vähenduseta kohaldada lisas esitatud „safe-harbour” preemiaid; suurettevõtjate puhul võivad liikmesriigid kohaldada lisas esitatud „safe-harbour” preemiat käsitlevaid sätteid maksimaalselt kümne aasta jooksul;

i) meedet ei kohaldata raskustes olevate ettevõtjate (20) suhtes.

2.4. Subsideeritud intressimäärana antav abi

Praeguses turuolukorras võib ettevõtjatel olla rahastamisega probleeme. Seepärast on komisjon nõus, kui riigi või eralaene antakse intressimääraga, mis on vähemalt võrdne keskpanga üleööintressi määraga, millele on lisatud preemia, mis on võrdne üheaastase keskmise pankadevahelise määra ja keskpanga üleööintressi keskmise määra vahega ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 30. juunini 2008, millele omakorda on lisatud laenusaaja riskiprofiilile vastav krediidiriski garantiipreemia, nagu on ette nähtud komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (21).

Kõnealuse intressimäära ja komisjoni teatises (viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta) määratletud viitemäära vahes sisalduvat abielementi peetakse ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel aluslepinguga ajutiselt kooskõlas olevaks, kui täidetud on järgmised tingimused:

a) kõnealust meetodit kohaldatakse kõigi hiljemalt 31. detsembril 2011 sõlmitud lepingute suhtes. See võib hõlmata mis tahes kestusega laene. Vähendatud intressimäärasid võib kohaldada kuni 31. detsembrini 2013 tehtavate intressimaksete suhtes (22). Pärast nimetatud kuupäeva kohaldatakse intressimäära, mis on vähemalt võrdne viite- ja diskontomäära käsitlevas teatises määratletud määraga;

b) VKEde puhul võib vähendatud intressimäärasid kohaldada nii investeeringu- kui käibekapitalilaenu, suurettevõtjate puhul aga ainult investeeringulaenu suhtes;

c) meedet ei kohaldata raskustes olevate ettevõtjate (23) suhtes.

2.5. Keskkonnasäästlike toodete tootmiseks antav abi

Praeguse majandus- ja finantskriisi tõttu on ettevõtetel ka raskem leida juurdepääsu rahalistele vahenditele, mille abil toota keskkonnasõbralikumaid tooteid. Garantiidena antav abi ei pruugi olla piisav, et rahastada kulukaid projekte, mille eesmärk on tõsta keskkonnakaitse taset, tehes juba varakult kohandusi tulevastele veel jõustumata normidele või neist rangematele normidele vastamiseks.

Komisjon leiab, et keskkonnaalaste eesmärkide saavutamine peaks vaatamata majandus- ja finantskriisile jääma esmatähtsaks. Keskkonnasõbralikumate, s.h varu- ja energiatõhusate toodete tootmine on Euroopa 2020. aasta strateegiaga kooskõlas ja Euroopa Liidu huvides ja majandus- ja finantskriis ei tohiks saada takistuseks selle eesmärgi saavutamisele.

Seepärast võiksid täiendavad meetmed subsideeritud laenude näol aidata kaasa keskkonnasäästlike toodete tootmisele. Subsideeritud laenud võivad siiski põhjustada suuri konkurentsimoonutusi ning seega tuleks neid anda üksnes eriolukordades ja sihtotstarbelisteks investeeringuteks.

Komisjon leiab, et piiratud ajavahemikuks tuleks liikmesriikidele pakkuda võimalust anda abi intressimäärade vähendamise vormis.

ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel peab komisjon siseturuga kokkusobivaks kõigile järgnevatele tingimustele vastavate investeerimislaenude intressitoetust:

a) abi hõlmab investeerimislaene selliste projektide rahastamiseks, mis on suunatud keskkonnakaitse taset oluliselt tõstvate uute toodete tootmiseks (24);

b) abi on vajalik uue projekti alustamiseks; olemasolevate projektide puhul tohib anda abi, kui see on vajalik projekti jätkamiseks uues majandusolukorras;

c) abi tohib anda üksnes projektidele selliste toodete tootmiseks, mis on juba varakult kohandatud liidu tulevaste tootestandardite või neist rangemate standarditega (25) ja millega parandatakse keskkonnakaitset, kuid mis ei ole veel jõustunud;

d) toodete jaoks, mis on juba varakult kohandatud liidu tulevastele keskkonnanormatiividele või neid ületavad, tuleb hakata tegema investeeringuid hiljemalt 31. detsembril 2011 eesmärgiga viia tooted turule vähemalt kaks aastat enne normatiivi jõustumist;

e) laenud võivad hõlmata investeeringuid materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse (26), välja arvatud investeerimislaenud, mis suurendavad rohkem kui 3 % võrra tootmisvõimsust tooteturgudel (27), kus EMP turu nähtava tarbimise väärtusandmetes mõõdetud aastane keskmine kasvumäär viimase viie aasta jooksul enne investeeringut on Euroopa Majanduspiirkonna SKP keskmisest aastasest kasvumäärast sama viieaastase võrdlusperioodi jooksul madalam;

f) laene antakse hiljemalt 31. detsembril 2011;

g) abi arvutamisel tuleks lähtuda abisaaja individuaalsest määrast, mis on arvutatud käesoleva teatise punktis 2.3 esitatud meetodi alusel. Selle meetodi kohaselt võib ettevõtja intressimäära vähendada järgmiselt: — 15 % võrra suurettevõtjate puhul; — 25 % võrra VKEde puhul;

h) subsideeritud intressimäära kohaldatakse maksimaalselt kahe aasta jooksul alates laenu andmisest;

i) intressimäära vähendamist tohib kohaldada riigi või avalik-õiguslike ja eraõiguslike finantseerimisasutuste antud laenude suhtes. Tagatud peab olema avalik-õiguslike ja eraõiguslike üksuste samaväärne kohtlemine;

j) meedet ei kohaldata raskustes olevate ettevõtjate (28) suhtes;

k) liikmesriigid tagavad, et abi ei kanta otse või kaudselt üle finantsüksustele.

2.6. Kumuleerumine

Käesolevas teatises sätestatud abi ülemmäärasid kohaldatakse olenemata sellest, kas abi saavat projekti toetatakse täies ulatuses riigi vahenditest või rahastab seda osaliselt Euroopa Liit.

Käesoleva teatisega ettenähtud ajutisi abimeetmeid ei tohi samade abikõlblike kulude katmiseks kumuleerida vähese tähtsusega abi määruse kohaldamisalasse jääva abiga.

Ajutisi abimeetmeid tohib kumuleerida muu siseturuga kokkusobiva abiga või muude liidu rahastamisvormidega, tingimusel et kinni peetakse asjaomastes suunistes või grupierandi määrustes sätestatud abi maksimaalsest osatähtsusest.

Kui abimeetmeid kaasrahastatakse ELi struktuurifondidest ja muudest ELi rahastamisvahenditest, tuleb järgida asjaomaseid eeskirju.

3. Lihtsustamismeetmed

3.1. Lühiajaline ekspordikrediidikindlustus

EÜ asutamislepingu artikli 93 lõike 1 kohases komisjoni teatises (liikmesriikidele asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamise kohta lühiajalise ekspordikrediidikindlustuse suhtes) (29) on sätestatud, et turukõlblikke riske ei saa katta riigi poolt tagatavatest ekspordikrediidikindlustustest. Turukõlblikud riskid on eespool osutatud teatise lisas loetletud riikides asuvate avalik-õiguslike ja eraõiguslike võlgnike kaubanduslikud ja poliitilised riskid riskiperioodi pikkusega kuni kaks aastat. Turukõlblike riskidena käsitatakse riske, mis on seotud võlgnikega, kes asuvad liikmesriikides või kaheksas muus Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) liikmesriigis.

Komisjon leiab, et praeguse majandus- ja finantskriisi tulemusena ei esine kindlustuse või edasikindlustuse probleeme küll mitte igas liikmesriigis, kuid ei saa välistada, et teatavates riikides võivad turukõlblikud riskid ajutiselt katmata jääda.

Teatise punktis 4.4 on sätestatud:

„sellistel asjaoludel võib avalik-õiguslik või riigi toetust saav ekspordikrediidikindlustuse andja, kes kindlustab muid kui tururiske [Termin on muutunud. Uus termin on „turukõlblikud riskid”.] riigi nimel või riigi tagatisega, kindlustada kõnesolevaid ajutiselt muid kui tururiske. Kindlustuseandja peaks võimaluse korral ühtlustama oma selliste riskide kindlustusmaksete määrad nendega, mille eraõiguslikud ekspordikrediidikindlustuse andjad on mujal kehtestanud kõnealuse riskiliigi suhtes. Liikmesriik, kes kavatseb kohaldada kõnesolevat vabastusklauslit, peab teatama komisjonile viivitamata oma otsuse eelnõust. Teatis peaks sisaldama turuaruannet, millest nähtub, et riskidel puudub kate eraõiguslikul kindlustusturul, kusjuures kaks suurt tuntud rahvusvahelist eraõiguslikku ekspordikrediidikindlustuse andjat ja siseriiklik krediidikindlustuse andja esitavad sellekohased tõendid, põhjendades sellega vabastusklausli kasutamist. Lisaks peaks see sisaldama nende tingimuste kirjeldust, mida avalik-õiguslik või riigi toetust saav ekspordikrediidikindlustuse andja soovib kohaldada kõnealuste riskide suhtes. Komisjon kontrollib kahe kuu jooksul pärast sellise teatise saamist, kas vabastusklausli kasutamine vastab eespool nimetatud tingimustele ja on kooskõlas asutamislepinguga. Kui komisjon leiab, et vabastusklausli kasutamise tingimused on täidetud, kehtib vastavust käsitlev otsus kaks aastat alates otsuse kuupäevast, tingimusel et vabastusklausli kasutamist õigustavad turutingimused ei muutu kõnealuse ajavahemiku jooksul. Peale selle võib komisjon, konsulteerides teiste liikmesriikidega, läbi vaadata vabastusklausli kasutamise tingimused; samuti võib ta otsustada vabastusklausli kohaldamine lõpetada või asendada see muu asjakohase süsteemiga.”

Osutatud sätted, mida kohaldatakse nii suurettevõtjate kui ka VKEde suhtes, on praeguses majandussituatsioonis asjakohased juhul, kui liikmesriik leiab, et teatavatel turukõlblikel krediidiriskidel ja/või teatavatel riskikaitse ostjatel puudub kate eraõiguslikul kindlustusturul.

Et sellises olukorras liikmesriigi jaoks menetlust kiirendada, leiab komisjon, et kuni 31. detsembrini 2011 võivad liikmesriigid näidata turu toimimise puudusi, esitades piisavad tõendid riskikatte puudumise kohta eraõiguslikul kindlustusturul. Vabastusklausli kasutamist peetakse õigustatuks, kui

a) üks suur tuntud rahvusvaheline eraõiguslik ekspordikrediidikindlustuse andja ja üks riiklik krediidikindlustuse andja esitavad tõendid sellise katte puudumise kohta või

b) vähemalt neli liikmesriigis asuvat usaldusväärset eksportijat esitavad tõendid kindlustusandjate keeldumise kohta kindlustuskatte andmisest.

Komisjon tagab tihedas koostöös asjaomaste liikmesriikidega vabastusklausli kohaldamist käsitlevate otsuste kiire vastuvõtmise.

4. Järelevalve ja aruandlus

Vastavalt nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (30) ja komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (31) peavad liikmesriigid esitama komisjonile aastaaruandeid.

Liikmesriigid peavad tagama, et käesolevas teatises käsitletud abi andmise kohta säilitataks üksikasjalik dokumentatsioon. Kõnealust dokumentatsiooni, mis peab sisaldama kogu vajalikku teavet, mis võimaldab kontrollida vajalike tingimuste arvestamist, tuleb säilitada kümme aastat ja see tuleb esitada taotluse korral komisjonile.

Lisaks peavad liikmesriigid 15. septembriks 2011 esitama komisjonile aruande käesoleva teatise alusel võetud meetmete kohta.

Komisjon võib paluda antud abi kohta täiendavat teavet, et kontrollida, kas on järgitud tingimusi, mis on sätestatud komisjoni otsuses abimeetme heakskiitmise kohta.

5. Lõppsätted

Käesolevat teatist kohaldatakse 1. jaanuarist 201131. detsembrini 2011.

Teatis on koostatud lähtuvalt praegustest erakorralistest ja ajutistest finantsprobleemidest seoses panganduskriisiga. Pärast liikmesriikidega konsulteerimist võib komisjon teatise enne 31. detsembrini 2011 uuesti läbi vaadata olulistel konkurentsi- või riskikapitalipoliitikaga seotud kaalutlustel. Komisjon võib ka esitada täiendavaid selgitusi oma lähenemisviisi kohta konkreetsetele küsimustele, kui see võib osutuda kasulikuks.

Teatist ei kohaldata järgmiste abimeetmete suhtes:

a) abikavad, millega ei ole selgesõnaliselt välistatud üksiktoetuse maksmine ettevõtjale, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks;

b) sellisele ettevõtjale antav erakorraline abi, kellele komisjoni eelneva otsuse alusel, millega abi on tunnistatud ebaseaduslikuks ja siseturuga kokkusobimatuks, on esitatud seni täitmata korraldus abi tagasimaksmiseks.

Kooskõlas komisjoni teatisega kohaldatavate eeskirjade kindlaksmääramise kohta õigusvastase riigiabi hindamiseks (32) kohaldab komisjon abi suhtes, millest ei ole teatatud, järgmisi dokumente:

a) käesolevat teatist, kui abi anti pärast 1. jaanuari 2011;

b) muudel juhtudel abi andmise ajal kohaldatud suuniseid.

(1) ELT C 16, 22.1.2009, lk 1.

(2) Vt Euroopa Komisjon, majandus- ja rahandusküsimused, 2010. aasta vaheprognoos, ning IMFi aruanne „World Economic Outlook” (Maailma majanduse väljavaade), oktoober 2010. Vt ka Euroopa Keskpank, „The Euro Area Bank Lending Survey” (Euroala pankade laenutegevuse uuring), oktoober 2010, ja Euroopa Keskpank, „Survey on the access to finance of SMEs in the Euro area” (Uuring VKEde rahastamisele juurdepääsu kohta euroalas), märts kuni september 2010.

(3) Komisjoni teatis – Ühenduse riigiabi meetmete ajutine raamistik praeguses finants- ja majanduskriisis rahastamisele juurdepääsu toetamiseks (ELT C 83, 7.4.2009, lk 1).

(4) Komisjoni teatis, millega muudetakse riigiabi meetmete ajutist ühenduse raamistikku, et toetada praeguses finants- ja majanduskriisis juurdepääsu rahastamisele (ELT C 303, 15.12.2009, lk 6).

(5) Komisjoni teatis, millega muudetakse ühenduse riigiabi meetmete ajutist raamistikku praeguses finants- ja majanduskriisis rahastamisele juurdepääsu toetamiseks (ELT C 261, 31.10.2009, lk 2).

(6) Vt Euroopa Komisjon, majandus- ja rahandusküsimused, 2010. aasta vaheprognoos (29. november 2010).

(7) Alates 1. juulist 2010 kohaldab komisjon artikli 107 lõike 3 punkti b kohaste valitsuse garantiide siseturuga kokkusobivuse suhtes rangemaid tingimusi. Vt konkurentsi peadirektoraadi komisjoni talituste 30. aprilli 2010. aasta töödokument riigiabieeskirjade kohaldamisest pärast 30. juuni 2010 antud pangalaenudele antavate valitsuse garantiide kohta.

(8) ELT L 379, 28.12.2006, lk 5.

(9) Põhineb andmetel, mis liikmesriigid esitasid vastuseks komisjoni küsimustikule ajutise raamistiku kohaldamise kohta, avalikus arutelus, mis toimus 18.3.2010 kuni 26.4.2010, Portugal ja Slovakkia ei vastanud ning Prantsusmaa ei esitanud selle meetme kohta andmeid.

(10) ELT C 194, 18.8.2006, lk 2.

(11) EÜ asutamislepingu artikli 93 lõike 1 kohane komisjoni teatis liikmesriikidele asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamise kohta lühiajalise ekspordikrediidikindlustuse suhtes (EÜT C 281, 17.9.1997, lk 4).

(12) Ühendatud kohtuasjad T-132/96 ja T-143/96 Freistaat Sachsen ja Volkswagen AG vs. komisjon (EKL 1999, lk II-3663, punkt 167).

(13) Komisjoni otsus 98/490/EÜ kohtuasjas C 47/96 Crédit Lyonnais (EÜT L 221, 8.8.1998, lk 28), punkt 10.1; komisjoni otsus 2005/345/EÜ kohtuasjas C 28/02 Bankgesellschaft Berlin (EÜT L 116, 4.5.2005, lk 1), punkt 153 et seq.; ja komisjoni otsus 2008/263/EÜ kohtuasjas C 50/06 BAWAG (ELT L 83, 26.3.2008, lk 7), punkt 166. Vt komisjoni otsus juhtumi NN 70/07 Northern Rock kohta (ELT C 43, 16.2.2008, lk 1), komisjoni otsus juhtumi NN 25/08 Päästmisabi ettevõtjale WestLB kohta (ELT C 189, 26.7.2008, lk 3), komisjoni 4. juuni 2008. aasta otsus juhtumi C 9/08 SachsenLB kohta (ELT L 104, 24.4.2009, lk 34).

(14) Määratletud komisjoni 15. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1857/2006, mis käsitleb asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist põllumajandustoodete tootmisega tegelevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi suhtes ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 70/2001 (ELT L 358, 16.12.2006, lk 3), artikli 2 lõigetes 3 ja 4.

(15) Komisjoni teatise – Ühenduse suuniste (raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta) punktis 2.1 esitatud määratluse kohaselt (ELT C 244, 1.10.2004, lk 2).

(16) Määratletud määruse (EÜ) nr 1857/2006 artikli 2 lõigetes 3 ja 4.

(17) Määratletud määruse (EÜ) nr 1857/2006 artikli 2 lõikes 2.

(18) Näiteks komisjoni 6. augusti 2008. aasta määrus (EÜ) nr 800/2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus) (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3), või komisjoni 24. oktoobri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1628/2006, mis käsitleb asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist investeeringuteks ette nähtud regionaalabi suhtes (ELT L 302, 1.11.2006, lk 29), või määrus (EÜ) nr 1857/2006, tingimusel, et heakskiidetud meetodites käsitletakse selgesõnaliselt asjaomaste garantiide ja aluseks olevate tehingute liike.

(19) Allikas: Eurostat. Kõige viimased kättesaadavad andmed ELi 27 liikmesriigi kohta hõlmavad 2007. aastat. Tööjõukulu ühes kuus: 3 028 eurot.

(20) Vt joonealu märku 15.

(21) ELT C 14, 19.1.2008, lk 6.

(22) Liikmesriigid, kes soovivad kõnealust meetodit kasutada, peavad igapäevased üleööintressi määrad avaldama Internetis ja tegema need komisjonile kättesaadavaks.

(23) Vt joonealu märku 15.

(24) Vastavalt ühenduse suuniste (keskkonnakaitsele antava riigiabi kohta) 2. jao 2. alajao (mõisted) punkti 70 lõikele 1 (ELT C 82, 1.4.2008, lk 1).

(25) Liidu tulevane tootestandard tähendab ELis müüdavatele toodetele kehtestatud kohustuslikku liidu keskkonnastandardit, mis on vastu võetud, kuid ei ole veel jõustunud.

(26) Vastavalt ühenduse suuniste (keskkonnakaitsele antava riigiabi kohta) punktile 70.

(27) Määratletud vastavalt 2007.–2013. aasta regionaalabi suuniste punktile 69.

(28) Vt joonealune märkus 15.

(29) EÜT C 281, 17.9.1997, lk 4.

(30) EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1.

(31) ELT L 140, 30.4.2004, lk 1.

(32) EÜT C 119, 22.5.2002, lk 22.