P6_TA(2005)0207

ELi ja Venemaa suhted

Euroopa Parlamendi resolutsioon ELi ja Venemaa suhete kohta (2004/2170(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Venemaa Föderatsiooni vahelist 1. detsembril 1997 jõustunud partnerlus- ja koostöölepingut [1];

- võttes arvesse pärast 31. mai 2003. aasta Peterburi tippkohtumist ühisavaldusega kinnitatud ELi ja Venemaa eesmärki ühise majandusruumi, ühise rahu-, julgeoleku- ja õigusruumi, välisjulgeoleku alase koostöö ruumi ning teadus- ja haridusruumi loomise kohta, kaasa arvatud kultuuriaspektides;

- võttes arvesse paljusid usaldusväärseid vene ja rahvusvaheliste valitsusväliste organisatsioonide raporteid jätkuvate inimõiguste raskete rikkumiste kohta Tšetšeenias, Euroopa Inimõiguste Kohtu 24. veebruari 2005 otsuseid kuues Tšetšeeniaga seotud asjas ja paljusid sarnaseid kohtu menetluses olevaid asju;

- võttes arvesse oma 26. veebruari 2004. aasta soovitust nõukogule ELi ja Venemaa suhete kohta [2] ja oma 15. detsembri 2004. aasta resolutsiooni Haagis 25. novembril 2004 peetud ELi ja Venemaa tippkohtumise kohta [3];

- võttes arvesse oma 13. jaanuari 2005. aasta resolutsiooni Ukraina valimistulemuste kohta [4];

- võttes arvesse oma 10. märtsi 2005. aasta resolutsiooni Valgevene kohta [5];

- võttes arvesse 10. mail 2005. aastal toimunud ELi ja Venemaa 15. tippkohtumise tulemusi;

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse väliskomisjoni raportit ja rahvusvahelise kaubanduse komisjoni arvamust (A6-0135/2005);

A. arvestades, et heanaaberlikud suhted ja koostöö ELi ja Venemaa vahel on otsustava tähtsusega kogu Euroopa kontinendi stabiilsuse, julgeoleku ja heaolu tagamisel; ning arvestades, et need suhted peavad põhinema ühistel väärtustel, hõlmates inimõigusi, turumajandust, õigusriigi põhimõtteid ja demokraatiat;

B. arvestades, et ELil ja Venemaal on partnerluse osas suured ambitsioonid; tervitades edusamme seoses Kyoto protokolli ratifitseerimisega Venemaa poolt, partnerlus- ja koostöölepingu laiendamise ning Kaliningradi inimeste transiidiga ja seoses edasiminekuga läbirääkimistel Venemaa WTOga ühinemise tingimuste osas;

C. arvestades, et Venemaa rõhutab multilateralismi olulisust ja näeb oma täielikku osalust ÜROs, G-8s ja Euroopa Nõukogus Venemaa välispoliitika nurgakivina;

D. arvestades, et Venemaal on demokraatiat oluliselt nõrgendatud, eriti suuremate telejaamade ja enamiku raadiojaamade valitsuse kontrolli alla toomise, trükimeedia enesetsensuuri, avalike meeleavalduste korraldamise õigusele uute piirangute kehtestamise, valitsusvälise sektori halveneva olukorra, kohtunike suureneva poliitilise kontrolli ja riigiduuma liikmete valimise korra muutmise kaudu, mis on kõik mõeldud Kremli võimu suurendamiseks;

E. avaldab kahetsust, et olukord Tšetšeenias on jätkuvalt kontrolli alt väljas ning et Põhja-Kaukaasias ja Moskvas on toimunud äärmuslikke terrorirünnakuid; usub, et tungivalt on vaja uut lähenemisviisi, mille kujundamiseks on EL valmis andma oma toetuse;

F. arvestades, et EL soovib tagada, et ELi laienemine ei tekitaks Euroopas uusi eraldusjooni, vaid aitaks kaasa heaolu ja arengu edasisele levimisele; ning arvestades, et EL soovib pidada Venemaaga dialoogi ühise naabruspoliitika üle;

G. tunnustades täielikult Nõukogude Liidu rahvaste suuri jõupingutusi ja ohvreid natsliku režiimiga võitlemisel ning paljude Euroopa riikide ja rahvaste vabastamist natslikust hirmuvalitsusest, millele ei ole ajaloos võrdset, kuid mõistes hukka Nõukogude Liidu poolt mitmete rahvaste ja riikide, sealhulgas Balti riikide okupeerimine ja sellele järgnenud annekteerimise ja türannia tõttu inimestele äärmiselt raske olukorra ja arvukate ohvrite põhjustamine; ning lootes, et nende faktide tunnistamine Venemaa poolt saab aluseks täielikule leppimisele Venemaa ja kõikide ELi liikmesriikide vahel;

H. arvestades, et ELi ja liikmesriikide selged ning objektiivsed seisukohad on põhjendatud ja tõhusa Venemaa-poliitika vajalik eeltingimus; arvestades, et komisjon ja nõukogu tunnistasid 2004. aasta alguses suuri vigu, mida EL on teinud oma Venemaa-poliitika teostamisel, ning poliitikate sidususe tagamiseks on kasutusele võetud uus meetod, mille alusdokumendis määratletakse võtmeküsimused ja nende "teostamise kursid"; ning arvestades, et see ei ole viinud piisavate edusammudeni ja et juurutada tuleb avaliku ja parlamentaarse kontrolli meetmeid,

ELi ja liikmesriikide poliitika

1. tunnistab Venemaa tähtsust pragmaatilise koostööpartnerina, kellega Euroopa Liit ei jaga mitte üksnes majandus- ja kaubandushuvisid, vaid ka eesmärki tegutseda strateegilise partnerina nii rahvusvahelisel areenil kui ka ühises naabruses;

2. tunnustab Venemaa potentsiaali strateegilise partnerina rahu, stabiilsuse ja julgeoleku tagamisel ja rahvusvahelise terrorismi ja vägivaldse ekstremismi vastu võitlemisel, aga ka koostöös OSCE ja muude rahvusvaheliste organisatsioonidega "pehme julgeoleku", näiteks keskkonna- ja tuumaohtude, narkootikumi- , relva- ja inimkaubanduse ning piiriülese kuritegevuse küsimustega tegelemisel Euroopa naabrusriikides;

3. rõhutab vajadust jätkuvalt arendada ja rakendada Euroopas ühtset energiastrateegiat, kaasates tootjaid, tarnijaid ja tarbijaid, et luua läbipaistev ja säästlik energiasüsteem ning edendada energiavarustuse regionaalset mitmekesisust; märgib, et niisuguse strateegia arendamine vastaks nii Euroopa Liidu kui ka Venemaa huvidele;

4. kutsub komisjoni ja nõukogunäitama üles solidaarsust ja ühtsust uute ning vanade liikmesriikide vahel, juhul kui Venemaa soovib oma lähenemist nende suhtes eristada;

5. kutsub nõukogu üles leppima kokku raporteerimise nõuetes ja muudes mehhanismides, millega saaks alati tagada kokkulepitud seisukohtade järgimise nii ELi kui ka liikmesriikide poolt nende suhetes Venemaaga ning mida peaks järgima ka suhetes muude kolmandate riikidega; nõuab tungivalt, et kahepoolsetes suhetes Venemaaga toetataks ELi ühisseisukohti, tagades läbipaistvuse ja asjakohased konsultatsioonid;

6. rõhutab, et laienenud liidus ja eelkõige uue finantsraamistiku ja välissuhete vahendite kontekstis tuleks enam rõhutada regionaalse koostöö osatähtsust ning et põhjadimensioon peaks ELi põhjaregioonides ja Venemaa looderegioonides nägema ette raamistiku sellisele regionaalsele koostööle;

Neli ühisruumi

7. toetab nelja ühise poliitikaruumi loomise eesmärki ja tegevuskava koostamist igale ruumile; nõuab kindlalt nimetatud nelja ruumi käsitlemist ühtse paketina ja et kvaliteeti tuleb pidada kiirusest tähtsamaks; pöörab lisaks vajadusele leppida kokku sõnastuses tähelepanu ka tundlikes võtmeküsimustes tegelike seisukohtade lähendamise osas;

8. tervitab iseäranis Euroopa Liidu ja Venemaa eesmärki teha tulevikus koostööd Transnistria, Abhaasia, Lõuna-Osseetia ja Mägi-Karabahhi piirkondlike konfliktide lahendamisel ja rõhutab, et Venemaa peab nüüdsest järgima Euroopa Liidu valmisolekut, et aidata nii humanitaarsel kui poliitilisel tasandil kaasa ka Tšetšeenia konflikti stabiliseerimisele;

9. loodab, et nõukogu ja komisjon, aga ka Venemaa kasutavad ära tippkohumisel tekkinud võimalust ning võtavad konkreetseid meetmeid tegevuskavade ellurakendamiseks; soovitab pöörata erilist tähelepanu järgmistele valdkondadele neljas ühises ruumis:

- Ühine majandusruum: tervitab kokkulepet tugevdada keskkonna alast koostööd, parandada koostööd telekommunikatsiooni, transpordi ja energia alal, aga rõhutab jätkuvat vajadust arendada konkurentsi ning investeerimistingimuste parandamise vajadust nende ettenähtavuse ja õiguskindluse suurendamise läbi;

- Ühine vabaduse, julgeoleku- ja õigusruum: rõhutab, et areng selles ruumis ei saa piirduda vaid tagasivõtmise ja viisasüsteemi lihtsustamisega, samuti tuleb tugevdada demokraatiat, õigusriigi põhimõtet ja meedia sõltumatust; rõhutab, et inimõiguste alased konsultatsioonid peavad saama ELi ja Venemaa partnerluse lahutamatuks osaks;

- Ühine välisjulgeoleku ruum: ootab konkreetset tegevust jätkuks uuendatud kohustusele lahendada Kaukaasia ja Transnistria pikaleveninud konfliktid ning dialoogi suurendamist kriisijuhtimise ja julgeoleku alal;

- Ühine teadus-, haridus- ja kultuuriruum: tervitab otsust luua 2006. aastal Moskvasse Euroopa-instituut, kuna see on konkreetne samm tõhusama koostöö suunas selles valdkonnas;

10. rõhutab, et tagasivõtulepingu sõlmimine on ELi ja Venemaa vahelise viisarežiimi lihtsustamise lepingule allakirjutamise eeltingimus; on veendunud, et EL peaks olema nõus Venemaa eesmärgiga, mis näeb ette viisarežiimi lihtsustamist Schengeni riikidega ja pikemas perspektiivis viisavaba reisimist, ning sätestama kõik vajalikud tingimused selges tegevuskavas, kus on toodud konkreetsed meetmed;

11. toetab Venemaa ambitsioone liituda WTOga ja näeb ühist huvi Venemaa toetamisel avatud, dünaamilise ja mitmekesise majandusega partneriks saamisel; rõhutab vajadust tugevdada kohtusüsteemi sõltumatust ja läbipaistvust investeerimiskliima parandamise eesmärgil;

12. märgib, et WTO liikmeksolek saadab olulise signaali välisinvestoritele, aidates sellega tugevdada ja mitmekesistada kaubandussidemeid;

13. kutsub komisjoni üles jätkama ja tugevdama dialoogi Venemaa võimuesindajate ja majanduspartneritega kaubandus- ja majanduskoostöö probleemide valdkonnas, eelkõige tehniliste normide ja tolliprotseduuride ühtlustamise, teenuste liberaliseerimise, monopolide keelustamise ning pangandussüsteemi avamise vallas, ning tagama, et Venemaa kehtestaks intellektuaalse omandi rakendusmeetmed, mis vähendaksid oluliselt intellektuaalse omandi õiguste piraatlust enne Venemaa ühinemist WTOga;

14. ergutab Venemaa valitsust kohaldama WTO nõuetele vastavat energiavarude (gaasi) hindamise süsteemi ja kaotama diskrimineerivad raudteetariifid, mis annavad Läänemere piirkonnas Vene sadamatele eelise muude sadamate ees, olles seega vastuolus turumajanduse põhimõtetega ning mõjutades negatiivselt Euroopa Liidu ja Venemaa vahelist kaubandust;

15. kutsub ELi ja Venemaad üles arendama sügavamat integratsiooni, valmistades ette ja alustades läbirääkimisi vabakaubanduspiirkonna üle vahetult pärast Venemaa ühinemist WTOga; peab ELi ja Venemaa vabakaubanduspiirkonna kokkulepet ambitsioonikaks vaheastmeks ühise majandusruumi loomisel, hõlmates kauplemist kaupade ja teenustega, asutamisvabadust, riigihangete eeskirju, regulatiivset ühildatavust ja teisi kaubanduslikke tahke;

16. tervitab käimasolevaid läbirääkimisi Euroopa Galileo programmi ja Venemaa satelliitnavigatsioonisüsteemi Glonass vahelise koostöö tihendamise osas ja ergutab mõlemat poolt sõlmima lepingu kahe navigatsioonisüsteemi vastavuse ja täiendavuse kohta;

Demokraatia, inimõigused ja õigusriik Venemaal

17. väljendab muret seoses Venemaa demokraatiale, turumajandusele ja inimõiguste kaitsele pühendumise ilmse nõrgenemisega; kahetseb vaba ja sõltumatu meedia tegevuse piiramist; on jätkuvalt kriitiline seoses kohtusüsteemi kasutamisega ilmsete poliitiliste eesmärkide saavutamisel; märgib, et need arengud mõjutavad nii Venemaa inimeste olukorda kui ka Venemaa välissuhteid, ning et ELi ja Venemaa partnerlus on takistatud niikaua, kui need arengusuunad Venemaal ei ole pöördunud;

18. asub seisukohale, et Jukose juhtum on oluline test Venemaa poolt õigusriigi, omandiõiguse, läbipaistvuse põhimõtete ning investeerijate jaoks õiglase ja avatud turu austamise jaoks;

19. võtab teadmiseks ELi ja Venemaa vahel hiljuti alustatud regulaarseid konsultatsioone inimõiguste ja põhivabaduste teemal, sealhulgas vähemusrühmadesse kuuluvate inimeste õiguste osas; rõhutab sellega seoses, et sellised konsultatsioonid peavad vastama EL suunistele inimõigustealaste dialoogide pidamise kohta ja seetõttu tuleks nimetatud protsessi kaasata Euroopa Parlament ja valitsusvälised organisatsioonid, et määratleda peamised tõstatatavad probleemid;

20. rõhutab, et kõik riigid peaksid täielikult järgima endale võetud riigisiseseid ja rahvusvahelisi kohustusi vähemusrahvuste õiguste osas; on mures teadete pärast seoses teatud etniliste rühmade, näiteks mari rahva diskrimineerimisega;

21. väljendab muret seoses Venemaal aset leidvate antisemitismi ilmingutega;

Naabrus- ja välispoliitika

22. ei tunnusta välispoliitikat, mille eesmärk on mõjusfääride loomine; rõhutab vajadust täielikult austada kõikide riikide suveräänsust ja territoriaalset terviklikkust, kaasa arvatud iga riigi õigust arendada suhteid teiste riikide ja organisatsioonidega oma huvide kohaselt ja kooskõlas ÜRO, OSCE ja Euroopa Nõukogu raamistikus sätestatud põhimõtetega;

23. palub, et Venemaa ei peaks demokraatia levimist oma naabruses ega sidemete tugevnemist ELiga, sealhulgas ELi laienemist, ohuks Venemaa positsioonile, vaid võimaluseks uuendada poliitilist ja majanduslikku koostööd nende riikidega võrdsuse ja vastastikuse austuse alusel;

24. kutsub Venemaad ja kõiki liikmesriike üles tegema täielikult kättesaadavaks II Maailmasõja saladokumendid ning võimaldada ajaloolastele neile juurdepääs vastastikuseks uurimiseks ja usalduse loomiseks;

25. kutsub Venemaad üles lahendama ummikseis suhetes OSCEga, täites oma kohustused seoses osamaksetega OSCE eelarvesse; märgib, et eelarve puudumine takistab OSCE tegevuste läbiviimist, mille tagajärjel jookseb ummikusse demokraatia ja julgeoleku edendamine Kesk- ja Ida-Euroopas; toetab OSCE tegevuse edasist arendamist julgeoleku alal ja avaldab kahetsust, et Venemaa toetuse puudumine tegi võimatuks piirikontrollimissiooni jätkamise Gruusias; avaldab kahetsust, et nõukogu otsuses ei pakuta mingit asendust sellele missioonile; toetab samuti Venemaa nõuet otsida võimalusi OSCE majandus- ja keskkonnaalase koostöö tugevdamiseks; on siiski kindlalt vastu OSCE kontrolli nõrgendamisele valimistel ja teiste tegevuste nõrgendamisele, mis on seotud inimaspektidega ja mis väljendavad konkreetseid ühisväärtusi, millel põhineb ELi ja Venemaa partnerlus;

26. rõhutab välisjulgeoleku ühisruumi loomise tähtsust, mis ajapikku võib viia ELi ja Venemaa julgeoleku, konfliktide ennetamise ja lahendamise, tuumarelvade leviku tõkestamise ja desarmeerimise alase dialoogi kõrgetasemelise foorumi loomiseni; toetab Venemaa osalemist ELi juhitud kriisijuhtimisel Sevilla 2002. aasta juuni Euroopa Ülemkogul kindlaks määratud tingimustel [6], eeldusel, et Vene relvajõud demonstreerivad oma suutlikkust võtta kasutusele ELi standardid ja tegevuskorrad ning üldisemalt arendada Euroopa julgeoleku- ja kaitsekultuuri;

27. rõhutab Vene Föderatsiooni osa või naaberriike puudutavate territoriaalsete ja poliitiliste konfliktide, sealhulgas konfliktid Kaukaasias ja Transnistria konflikt Moldovas, rahuliku ja poliitilise lahendamise tähtsust; kutsub Venemaad üles austama kõiki rahulikke reformiliikumisi SRÜ riikides ning julgustama demokraatlikke reforme Kesk-Aasia riikides;

28. palub Venemaal uuesti kinnitada Gruusia ja Moldova territoriaalse terviklikkuse tunnustamist ja vastavalt nii endale OSCEs võetud kohustusele kui ka nende suveräänsete riikide nõudele oma sõjaväe Gruusiast ja Moldovast välja viia;

29. on veendunud, et tänu äsja tagasi võidetud demokraatiale parandavad edukad reformid Ukrainas majandusliku, sotsiaalse ja moraalse kasu saamise väljavaateid nii Venemaale kui ka ELile; kutsub nõukogu ja komisjoni üles andma oma igakülgne panus taolise kasu saamise lihtsustamiseks;

30. nõuab tungivalt, et nõukogu tõstataks Venemaaga suheldes Valgevene küsimuse, pöörates tähelepanu sellele, et Valgevene demokraatlikuks muutmine on nii ELi kui ka Vene Föderatsiooni huvides ning et selles suhtes tuleb teha ühiseid jõupingutusi;

31. rõhutab kavandatava Euroopa naabrus- ja partnerlusprogrammi uuendusliku piiriülese komponendi tähtsust, mis on ette nähtud Venemaal ja teistes riikides TACISe programmi asendamiseks; rõhutab piiriüleste majandus- ja sotsiaalsete sidemete edendamise tähtsust ja vajadust oluliselt tugevdada ELi tegevust selles osas;

32. rõhutab multilateralismi tähtsust ning peab oluliseks, et EL ja Venemaa teeksid koostööd ÜRO mandaadi toetamisel ja ÜRO reformi seisukohtade koordineerimisel, eriti julgeolekunõukogu osas; rõhutab, kui tähtis on Venemaa toetus Rahvusvahelisele Kriminaalkohtule ja Kyoto protokollile;

33. märgib, et terrorismivastane võitlus on toonud massihävitusrelvade leviku ja tuumaarsenali ohutuse küsimuse globaalse julgeoleku esiritta; kutsub Venemaad üles töötama globaalselt tuumarelvade leviku tõkestamise ja desarmeerimise suunas, sealhulgas Iraanis, eriti uute tuumarelvatüüpide arendamise lõpetamise, tuumajäätmete ohutu hävitamise ning jätkuva ja kontrollitud tuumaarsenali demonteerimise kaudu; kutsub komisjoni ja nõukogu üles pakkuma Venemaale tuumaarsenali demonteerimiseks märkimisväärset tehnilist ja materiaalset abi; kutsub nõukogu ja liikmesriike - "tõhusa multilaterismi" ja solidaarsuse vaimus ning ELi massihävitusrelvade leviku vastase strateegia raames - tegema ja toetama uusi algatusi tuumadesarmeerimiseks ning ÜRO desarmeerimiskonverentsi taaselustamiseks;

34. tunnistab Venemaa kriitilist tähtsust Euroopat Aasiaga ühendava potentsiaalselt väga tähtsa transpordikoridori loomisel ning julgustab Vene Föderatsiooni tegema tihedamat koostööd transpordi infrastruktuuri arendamiseks;

35. palub Venemaal lõpetada riigi kontrollitavate energiaettevõtete kasutamine naaberriikidele poliitilise surve avaldamise vahendina;

Konkreetsed Balti riikidega seotud küsimused

36. kordab oma nõuet, et Venemaa ratifitseeriks edasise viivituseta hiljuti allkirjastatud piirilepingu Eestiga ning allkirjastaks ja ratifitseeriks piirilepingu Lätiga; peab ELi uute liikmesriikide ja Venemaa kõikide ühiste piiride lõplikku määramist ning tagasivõtulepingu sõlmimist ELi ja Venemaa viisasoodusrežiimi allkirjastamise eeltingimusteks ning usub, et kui kõik ELi poolt konkreetseid meetmeid sisaldavas selges tegevuskavas kehtestatud vajalikud tingimused on Venemaa poolt täidetud, siis tuleks ELil tervitada Venemaa eesmärki saavutada lihtsustatud viisarežiim Schengeni piirkonnaga, mille pikaajaline eesmärk oleks viisavaba reisimine;

37. soovitab Venemaal kustutada oma kehtivatest sotsiaalkindlustust reguleerivatest õigusaktidest viite Balti riikidele kui piirkonnale, kus Venemaa sõjaväelasi võidakse isegi praegu kasutada ning haavata sõjalises tegevuses;

Kaliningrad

38. tervitab edu, mis on saavutatud seoses probleemide lahendamisega transiidi ja inimeste liikumise küsimuses Venemaa koosseisu kuuluvate piirkondade vahel; märgib Venemaa suurema panuse ja ELi suurema toetuse vajalikkust Kaliningradi piirkonna kui tulevase koostöömudeli sotsiaalse ja majandusliku arengu stimuleerimiseks, ning pöörates erilist tähelepanu tervisega seotud küsimustele (sealhulgas HIVi/AIDSi levik), võitlusele korruptsiooni ja kuritegevusega, rõhutab vajadust tagada täielik navigatsioonivabadus Läänemerel, kaasa arvatud Wisła lahes ja Kaliningradi lahes, ning vaba pääs läbi Pilava väina (Baltijskij Proliv);

Tšetšeenia

39. mõistab hukka suure rahva toetusega Tšetšeenia Vabariigi viimase presidendi hr Mašhadovi tapmise; kutsub kõiki pooli üles lõpetama vägivalda;

40. arvab, et on äärmiselt oluline leida poliitiline lahendus, mis hõlmab Tšetšeenia ühiskonna kõiki demokraatlikke komponente ja tagab kõikidele Tšetšeenias elavatele või sinna tagasipöörduvatele inimestele reaalse õiguse elule, vabadusele ja julgeolekule ning tšetšeeni rahvale kultuurilise ja rahvusliku identiteedi ja väärikuse; samal ajal peaks see lahendus austama Vene Föderatsiooni territoriaalset ühtsust ja olema täielikult kooskõlas eesmärgiga saavutada õiguspäraste ja tõhusate vahenditega stabiilsus ja turvalisus kogu Põhja-Kaukaasias ja terves Vene Föderatsioonis;

41. on sügavalt mures jätkuva suutmatuse pärast leida lahendus seaduserikkumistele Tšetšeenias ning lõpetada terrorirünnakud, kaasa arvatud föderaalvalitsuse ja kohaliku valitsuse vägede poolt; nõuab karistamatuse ja vägivalla viivitamatut lõpetamist mõlemal poolel ning poliitilise lahenduse leidmist ja austust Venemaa territoriaalse ühtsuse vastu;

42. meenutab oma 26. veebruari 2004. aasta resolutsiooni lõikes 14 nõukogule seoses Tšetšeeniaga esitatud soovitusi, sealhulgas seoses vajadusega otsida aktiivsemalt poliitilist lahendust ning ELi valmidusega aidata rahumeelse ja konstruktiivse dialoogi läbiviimisel; avaldab kahetsust, et nõukogu ei ole neid soovitusi ellu viinud ning usub, et need soovitused jäävad jõusse, ja kutsub nõukogu üles tegutsema;

43. on sügavalt mures seetõttu, et inimõiguste kaitsjad, kes uurivad inimõiguste rikkumisi seoses relvastatud konfliktiga Tšetšeenias ja toovad neid rikkumisi avalikkuse ette, satuvad järjest sagedamini rünnaku alla, kus seatakse ohtu nende vabadus ja julgeolek; nõuab tungivalt Vene võimudelt lõpu tegemist niisugusele ahistamisele; kutsub sellega seoses nõukogu üles pöörama erilist tähelepanu nende inimeste kaitsele vastavalt ELi suunistele inimõiguste kaitsjate kohta, mis võeti vastu 2004. aasta juunis, ja seada kõnealune teema ELi ja Venemaa inimõigustealaste konsultatsioonide teemade etteotsa;

44. kutsub Venemaad üles kaitsma inimõiguste järelevalve teostajaid, kes satuvad järjest sagedamini rünnaku alla, ning tagama ÜRO eriraportööridele ja teistele rahvusvahelistele inimõiguste jälgijatele, sõltumatule meediale ja rahvusvahelistele humanitaarabiorganisatsioonidele pääs Tšetšeeniasse, luues neile võimaluse korral kõik vajalikud julgeolekutingimused nende töö tegemiseks;

45. mõistab jätkuvalt hukka kõik terrorismiaktid; usub, et terrorismil on Põhja-Kaukaasia sotsiaalmajanduslikus olukorras sügavad juured, nagu tunnistas president Putin pärast Beslani tragöödiat; teatab oma soovist ühena kahest eelarvepädevast institutsioonist võtta arvesse ettepanekuid ELi osalemiseks ülesehituseks ja rahu sõlmimiseks võetavates meetmetes juhul, kui neid meetmeid saab tulevikuks algatada osana meetmete paketist rahu tagamiseks Tšetšeenias koos mõistliku garantiiga, et abi jõuab ettenähtud abisaajateni;

Võitlus terrorismiga

46. rõhutab, et rahvusvaheline koostöö terrorismivastases võitluses peab muutuma tõhusamaks ja et lahknevad arvamused terrorismi tekkepõhjuste ja selle kohta, keda tuleb pidada terroristiks, takistavad koostööd, rõhutab veel kord, et seda võitlust ei saa pidada inimõiguste ja kodanikuvabaduste hinnaga;

Keskkond ja tuumaohutus

47. kutsub üles edasisele koostööle mereohutuse valdkonnas, nimelt seoses ühepõhjaliste tankerite Läänemere ja Musta mere Venemaa territoriaalvetesse sisenemise keelustamisega; kutsub üles sõlmima kokkulepet Venemaa valitsuse kontrolli all oleva äriühingu Lukoil ja Leedu valitsuse vahel hüvitiste tagatiste kohta keskkonnakatastroofi korral nafta puurkohas D-6 Neringa poolsaare lähedal - mis kuulub UNESCO maailma kultuuripärandi nimistusse;

48. kutsub Venemaad üles lõpetama järk-järgult esimese põlvkonna tuumareaktorite kasutamise ja suurendama jõupingutusi tuumajäätmete ohutu hävitamise tagamiseks; rõhutab, kui tähtis on Venemaa valmisolek teha koostööd põhjamaade keskkonnaalase koostöö toetusfondiga;

49. avaldab veel kord toetust ELi turu avamise osas Venemaa elektriekspordile tingimusel, et Venemaa viib asjakohased ohutusstandardid ELi tasemele, eelkõige tuumaelektrijaamade ning tuumajäätmete ohutu töötlemise ja hävitamise osas, nii et oleks välditud keskkonnaalase dumpingu oht;

50. tervitab Kyoto protokolli ratifitseerimist Vene riigiduuma poolt 2004. aasta oktoobris ning loodab, et ülejäänud riigid, mis paiskavad suurtes kogustes õhku CO2, järgivad seda eeskuju; nõuab, et viidaks läbi ühiseid uurimusi ELi ja Venemaa uute strateegiate väljatöötamiseks, et saavutada 2005. aasta kevadise Euroopa Ülemkogu tippkohtumise järelduste vaimus kasvuhoonegaaside heidete edasine vähendamine ka pärast 2012. aastat, mil lõpeb protokolli kehtivusaeg;

51. kutsub komisjoni ja nõukogu üles võtma uusi meetmeid tõeliselt ühise strateegia väljatöötamiseks suhetes Venemaaga, mis võtab arvesse ELi 2004. aasta laienemist, hõlmab nelja ühishuvide valdkonda ja käsitleb Venemaal demokraatia arengu ja inimõiguste kaitsega seonduvaid probleeme; kutsub nõukogu üles tegema seda Euroopa Liidu eelmise ühise Venemaa-strateegia vaimus;

*

* *

52. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide ja Venemaa valitsustele ja parlamentidele.

[1] EÜT L 327, 28.11.1997, lk 1.

[2] ELT C 98 E, 23.4.2004, lk 182.

[3] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2004)0099.

[4] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0009.

[5] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0080.

[6] Konsultatsioonide ja koostöö korraldus ELi ja Venemaa vahelisel kriisijuhtimisel - Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikat käsitleva eesituja raporti (10160/2/02 REV2) IV lisa, millele on osutatud Sevilla 21.- 22. juuni 2002 Euroopa Ülemkogu eesistuja lõppjärelduste VIII lisas.

--------------------------------------------------