1. Sissejuhatus

21. juunil 2013, pärast komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi ja liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogrammidele antud hinnangu avaldamist otsustas nõukogu, et tuleb ette näha mitmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse (aluslepingu artikkel 126) kohaseid samme Belgia, Hispaania, Prantsusmaa, Malta, Madalmaade, Portugali ja Sloveenia puhul[1].

Nõukogu vaatas läbi ülemäärase eelarvepuudujäägi hetkeolukorra Hispaanias, Prantsusmaal, Madalamaades, Portugalis ja Sloveenias. Nõukogu leidis, et nimetatud liikmesriigid olid kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud nõukogu soovitustega võtnud tõhusaid meetmeid ja et pärast nende algsete soovituste vastuvõtmist oli neis liikmesriikides aset leidnud ootamatuid majanduslikke sündmusi, millel oli riigi rahandusele oluline negatiivne mõju. Seepärast leidis nõukogu (komisjoni soovitusi järgides), et kõnealuste liikmesriikide puhul olid täidetud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 sätestatud tingimused uute soovituste andmiseks aluslepingu artikli 126 lõike 7 alusel. Nõukogu pikendas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega Madalmaade jaoks 2014. aastani, Prantsusmaa, Portugali ja Sloveenia jaoks 2015. aastani ja Hispaania jaoks 2016. aastani. Nõukogu kehtestatud tähtajaks, 1. oktoobriks, peavad nimetatud riigid võtma tõhusad meetmed ja (välja arvatud Portugal[2]) esitama nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97[3]artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande eesmärkide saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia kohta.

Lisaks tegi nõukogu, lähtudes komisjoni soovitusest, aluslepingu artikli 126 lõike 8 kohase otsuse, et Belgia ei olnud võtnud tõhusaid meetmeid järgimaks 2. detsembril 2009 antud nõukogu soovitust korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk aastaks 2012, ning otsustas teatada aluslepingu artikli 126 lõike 9 kohaselt Belgiale, et tal tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeerida aastaks 2013. Belgiale anti tähtajaks 15. september, et teatada selle otsuse järgimiseks võetud meetmetest vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõikele 1a.

Nõukogu otsustas (komisjoni ettepanekul) algatada ülemäärast eelarvepuudujääki käsitleva uue menetluse Malta suhtes kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 6 ja esitas artikli 126 lõike 7 alusel Maltale soovituse, et riik peab korrigeerima ülemäärase eelarvepuudujäägi 2014. aastaks. Nõukogu kehtestatud tähtajaks, 1. oktoobriks, peab Malta võtma tõhusad meetmed ja esitama nõukogu määruse (EU) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande eesmärkide saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia kohta.

2. Võetud meetmete hinnang

Kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1467/97 ja muudetud tegevusjuhendiga[4] tuleb liikmesriigi võetud meetmeid pidada tõhusaks, kui riik on toiminud kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikes 7 sätestatud soovitusega. Tegevusjuhendis on märgitud, et meetmete hindamisel tuleks eelkõige silmas pidada, kas asjaomane liikmesriik on nõukogu varasema soovituse kohaselt saavutanud iga-aastased eelarve-eesmärgid ja igal aastal parandanud tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni, arvestamata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid. Kui eelarvepositsiooni paranemine osutub soovitatust tagasihoidlikumaks või kui tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni paranemine, arvestamata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid, ei küüni eelarve-eesmärkide täitmiseks vajaliku tasemeni, tuleb selle põhjuseid põhjalikult analüüsida. Mitmeaastase kohandamise korral on tegevusjuhendis kindlaks määratud, et hindamisel tuleks peamiselt keskenduda meetmetele, mis on juba kavandatud või võetud, et tagada asjakohane tegevus ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks nõukogu seatud tähtajaks.

Belgia, Hispaania, Prantsusmaa, Malta, Madalmaad ja Sloveenia esitasid komisjonile aruande nõukogu 21. juuni soovituste ja nõukogu otsuse järgimiseks võetud meetmete kohta. Portugal, kelle suhtes rakendatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, esitab aruande oma eelarvestrateegia kohta programmi raames vastavalt 30. mail 2013 jõustunud määruse (EL) nr 472/2013 artikli 10 lõikele 2. Belgia, Hispaania, Prantsusmaa, Malta, Madalmaad ja Sloveenia esitasid samuti komisjonile ja eurorühmale oma järgmise aasta eelarvekavad kooskõlas määrusega (EL) nr 473/2013[5].

Komisjon vaatas läbi liikmesriikidest laekunud aruanded rakendatud tõhusate meetmete kohta ja hindas neid meetmeid 5. novembril 2013 avaldatud komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi taustal. Euroala liikmesriikide Belgia, Hispaania, Prantsusmaa, Malta, Madalmaade ja Sloveenia puhul kajastus see hinnang ka komisjoni 15. novembri 2013. aasta arvamuses kõnealuste liikmesriikide eelarvekavade kohta[6]. Hindamise peamised järeldused on esitatud käesoleva teatise lisas.

3. Euroala liikmesriigid, mille suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi

Alates 30. maist 2013, kui jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel, toimub järelevalve sellistele euroala liikmesriikidele, mille suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi, ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituste (mis nimetatud määruse artikli 10 lõike 2 punkti b kohaselt sisaldavad makromajandusliku kohandamisprogrammi iga-aastaseid eelarve-eesmärke) järgimise üle kõnealuse programmi tavapärase jälgimise raames, mis on ette nähtud nimetatud määruse artikli 7 lõikega 4.

Selles artiklis on sätestatud, et komisjon jälgib liikmesriigi edusamme makromajandusliku kohandamisprogrammi rakendamisel ja annab iga kolme kuu järel saavutatust teada majandus- ja rahanduskomiteele. Komisjonis väljakujunenud tava kohaselt keskendutakse asjaomase liikmesriigi eelarvepoliitiliste edusammude jälgimisel sellele, kas liikmesriigiga kokkulepitud parandusmeetmed on nõuetekohaselt rakendatud. Kui eelarve-eesmärkide saavutamiseks programmis kavandatud meetmete tõhusus on tõendatud, siis loetakse seda seega piisavaks, et järeldada, et asjaomane liikmesriik on võtnud tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklite 3 ja 5 tähenduses.

Kõnealune metoodika – mis asendab tegevusjuhendis kirjeldatud meetodit – võtab arvesse majandus- ja eelarvedistsipliini eripära nendes liikmesriikides, mille suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi. Eelkõige võtab see arvesse asjaolu, et rakendatav majandusstsenaarium ja võetavad meetmed on kooskõlastatud ja üksikasjalikud.

4. Kokkuvõte

Komisjon on hinnanud eelarveseisundit ja eelkõige meetmeid, mis on võetud nõukogu soovituste (Belgia puhul teatamise otsuse) järgimiseks. Komisjon leiab, et Belgia, Hispaania, Prantsusmaa, Malta, Madalmaad ja Sloveenia on võtnud tõhusaid meetmeid ja et hetkel ei ole nende riikide puhul ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames vaja edasisi meetmeid võtta. Hindamise üksikasjad on esitatud nende riikide eelarvekava kohta esitatud komisjoni arvamustes. Lõpuks tuletab komisjon meelde, et Portugali puhul lõppes viimane programmi järgimist kontrolliv läbivaatamine 3. oktoobril 2013 ja selle tulemus oli positiivne.

Vastavalt aluslepingule ning stabiilsuse ja kasvu paktile jälgib komisjon eelarveseisundi muutusi tähelepanelikult ka edaspidi.

[1] Kõik liikmessriikides rakendatavaid ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi käsitlevad dokumendid on kättesaadavad aadressil:

http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/corrective_arm/index_en.htm

Märkus: 21. juunil andis nõukogu Poolale välja uued soovitused artikli 126 lõike 7 alusel. Poola ametiasutused esitasid komisjonile aruande soovituste järgimiseks võetud meetmete kohta. Selle aruande hindamise alusel esitab komisjon nõukogule soovituse otsuse tegemiseks artikli 126 lõike 8 alusel, mis võeti samuti vastu 15. novembril 2013.

[2] Portugal esitab vastava aruande oma makromajandusliku kohandamisprogrammi raames. Kooskõlas määruse (EL) nr 472/2013 artikli 10 lõike 2 punktiga a on Portugal vabastatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohasest eraldi aruandlusest.

[3] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

[4] „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise juhend ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide vormi ja sisu kohta” on kättesaadav aadressil: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/index_en.htm .

[5] Poola (kes ei ole euroala riik) ja Portugal (kelle suhtes kohaldatakse makromajanduslikku kohandamisprogrammi) ei pea eelarvekava esitama.

[6] Komisjoni talituste koostatud analüüs, millel kõnealune hindamine põhineb, on avaldatud komisjoni arvamustele lisatud komisjoni talituste töödokumentides.

Lisa: riikide võetud meetmete hindamine 1. Belgia

2013. aastal on eelarvekavas ette nähtud valitsemissektori eelarvepuudujääk alla 3 % SKPst ehk alla kontrollväärtuse. Vastavalt komisjoni 2013. aasta sügisprognoosile oodatakse valitsemissektori eelarvepuudujäägiks nüüd veidi üle 2,7 % SKPst, mis oli seatud eesmärgiks nõukogu 21. juuni 2013. aasta otsuses teatamise kohta. Nõukogu teatamisotsuse tegemise ajal prognoositi eelarve konsolideerimise määraks 2013. aastal 0,75 % SKPst. Pärast seda otsust on nii föderaalvalitsus kui ka kohalikud omavalitsused võtnud täiendavaid meetmeid eelarve kontrolli all hoidmiseks. Eelarve konsolideerimise ulatus on praegu eeldatavalt 0,8 % SKPst. Pärast korrigeerimist, mille eesmärk oli arvesse võtta nõukogu otsuse järgselt tehtud potentsiaalse majanduskasvu prognoosi allapoole korrigeerimist ja tulude alalaekumist võrreldes nõukogu otsuse aluseks olnud prognoosiga, on kohandatud struktuurne paranemine siiski hinnanguliselt 1 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu nõutud konsolideerimisega 1 % ulatuses SKPst. Nii võib öelda, et Belgia on võtnud tulemuslikke meetmeid kooskõlas nõukogu 21. juuni 2013. aasta otsusega. Seda järeldust toetab alt-üles-hindamine, mille raames hinnatakse kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmete ning valitsuse kontrolli all olevate kulude arengu alusel 2013. aasta jaoks vajaliku täiendava eelarve konsolideerimise ulatust nõukogu otsuse aluseks oleva baasstsenaariumi ja komisjoni sügisprognoosi vahel[1] ning millest nähtub, et Belgia on võtnud 2013. aastal täiendavaid meetmeid enam kui 0,25 % protsendi ulatuses SKPst, mis on kooskõlas nõukogu otsuses esitatud struktuurse kohandamise eesmärgi saavutamiseks vajalikuks peetud meetmete ulatusega.

2. Hispaania

Komisjoni 2013. aasta sügisprognoosis eeldatakse, et valitsemissektori eelarvepuudujääk väheneb 2013. aastal 6,8 %ni SKPst (6,5 % finantssektori programmi raames pankade rekapitaliseerimiskulusid arvestamata), mis ületab nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituses seatud eesmärki. 2014. aastal langeb puudujääk veelgi, s.o 5,9 %ni SKPst, mis ületab marginaalselt nõukogu soovitatud eesmärki. Struktuurse eelarvepositsiooni vastav paranemine, mida on korrigeeritud potentsiaalse majanduskasvu ja tulu ettenägematu alalaekumise/ülelaekumise läbivaatamiste arvessevõtmiseks, jääb alla nõukogu poolt soovitatule, seda eelkõige 2014. aasta puhul. Võttes aluseks alt-üles-hindamise, mille raames hinnatakse kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmete ja valitsuse kontrolli all olevate kulude arengu alusel 2013. aasta jaoks vajaliku täiendava konsolideerimise ulatust nõukogu soovituse aluseks oleva baasstsenaariumi ja komisjoni sügisprognoosi vahel, ei võetud 2013. aastal täiendavaid neto konsolideerimise meetmeid vastavalt sellele, mis oli vajalik ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses esitatud struktuurse kohandamise eesmärkide saavutamiseks. 2014. aasta eelarve konsolideerimise alt-üles hindamise tulemus on 1,75 % SKPst, mis jääks ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses esitatud struktuurse kohandamise eesmärkide saavutamiseks vajalikule mõnevõrra alla. Sellest tulenevalt, kuigi 2013. aasta puhul tundub, et Hispaania täidab nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovitust tingimusel, et eelarve-eesmärki ohustavad riskid kõrvaldatakse, viitab 2014. aastat käsitlev hindamine, et eesmärki ei täideta.

2015. ja 2016. aasta puhul ei ole Hispaania veel esitanud piisavaid meetmeid, millega valitsemissektori eelarvepuudujääk nõukogu soovitatud eesmärkidega kooskõlla viia. Lisaks sellele suurendab varasematel aastatel võetud ajutiste meetmete võimalik aegumine 2015. aastal lõhet ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses seatud eesmärgi suhtes. Eelarve kohandamine 2015. ja 2016. aastal ei täida siiski kaugeltki läbivaadatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovitust.

3. Prantsusmaa

Komisjoni prognoosi kohaselt on nominaalne puudujääk soovitustes ette nähtust suurem nii 2013. kui ka 2014. aastal. Muutused valitsemissektori eelarvetulemuse prognoosi aluseks olevas struktuurses eelarvepositsioonis on vastavalt 0,9 % ja 0,7 % SKPst. Siiski, korrigeerides seda potentsiaalse SKP kasvu prognooside läbivaatamiste ja maksutulu alalaekumise arvessevõtmiseks võrreldes nõukogu soovituse ajal kehtinud prognoosiga, toimub struktuurne kohandamine tasemel vastavalt 1,3 % ja 0,8 % SKPst. 2013. aasta eelarve täitmisega seoses näitavad viimased andmed, et kevadega võrreldes on tulude alalaekumine oluliselt suurenenud. See võib tuleneda majandustegevusest saadava maksutulu vähenemisest, kuid ka kaalutlusõiguse alusel võetud meetmete esialgselt arvatust väiksemast mõjust eelarvele. Kõnealuste meetmete prognoositava mõju suhtes eelarvele ei ole siiani siiski olulisi muudatusi tehtud, kuna ametiasutuste kinnitusel ei oleks sellised muudatused põhjendatud enne, kui on olemas andmed kogu 2013. aasta kohta. Sellega seoses hõlmab komisjoni prognoos ametlike prognoosidega võrreldes teatavat langust, kuid ei saa välistada, et tulemus on veel kehvem. 2014. aasta korrigeeritud struktuurne kohandamine tundub olevat nõukogu soovitusega samuti vaid napilt kooskõlas. Komisjoni prognoosi aluseks olev eelarve konsolideerimine on oma struktuuri poolest eelarvekavas esitatuga siiski mõnevõrra vastuolus. Viimase eesmärk on tõepoolest kulude kärpimine, mis moodustab 80 % kogu kohandamisest (mõõdetuna struktuurse eelarvepositsiooni paranemisena), komisjoni prognoos näeb aga ette, et kärped moodustavad sellest alla poole, seda eelkõige oodatavate ülekulude ja ühekordsete tulumeetmete erineva käsitlemise tõttu. Alt-üles-hindamine näitab, et 2013. aastal rakendatud meetmete kogumaht jääb mõnevõrra alla nõukogu soovituses osutatud määrale 1,5 % SKPst. 2014. aasta puhul jääb alt-üles-hindamisel põhinev eelarve konsolideerimise tulemus soovituses esitatud struktuurse kohandamise eesmärgi saavutamiseks vajalikule (üle 1 % SKPst) pisut alla, mis on järjekordseks tunnistuseks eelarveväljavaadet ümbritsevast ebakindlusest. 2015. aasta puhul prognoositakse eelarvekavas, et puudujääk jõuab tasemele 2,8 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu soovitusega. Komisjoni prognoosis eeldatakse tavalise muutumatu poliitika eelduse alusel siiski, et puudujääk on 3,7 % SKPst, mis tähendab, et 2015. aasta eesmärkide saavutamise tagamiseks on vaja võtta lisaks juba esitatud meetmetele veel olulisel hulgal uusi meetmeid. Kuigi eelarve täitmisel ning seega struktuurse eelarvepositsiooni paranemisel võib esineda nii positiivseid kui ka negatiivseid riske, võib öelda, et Prantsusmaa on võtnud tõhusaid meetmeid kooskõlas nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusega.

4. Malta

Komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi järgi vastab 2013. aastaks prognoositud eelarvepuudujääk ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses seatud eesmärgile. Eelarve konsolideerimise ulatus on siiski 0,3 % SKPst. Pärast korrigeerimist, mille eesmärk oli arvesse võtta ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse järgset potentsiaalse majanduskasvu prognoosi allapoole korrigeerimist ja majanduskasvu koosseisu mõju tulule, jääb kohandatud struktuurse eelarvepositsiooni muutus (0,5 % SKPst) aga veidi väiksemaks kui soovitatud iga-aastane struktuuriline kohandamine (0,7 % SKPst). Kuigi võib olla seisukohal, et Malta on seni nõukogu 2013. aasta 21. juuni soovitust järginud, on siiski oht, et puudujääki ei suudeta ebapiisavana näiva kohandamise tõttu korrigeerida. Olukorda tuleb 2014. aasta kevadel esitatavate andmete põhjal uuesti hinnata. 2014. aasta eelarve eelseisvat hindamist oodates võib aga öelda, et eelarvepuudujäägi menetluse nõuded 2014. aastaks ei ole täidetud ei nominaalses ega struktuurses plaanis, sest komisjoni prognoosi järgi on eelarvepuudujääk 2014. aastal suurem kui kõnealuses menetluses seatud eesmärk 2,7 % SKPst ja kohandatud struktuurne eelarvepositsioon (0,34 % SKPst) on kehvem kui soovitatud iga-aastane eelarve kohandamine (0,7 % SKPst). 2014. aastaks prognoositud puudujäägi (3,4 % SKPst, kuigi soovitatud näitaja on 2,7 % SKPst) puhul ei ole aga arvesse võetud konsolideerimismeetmeid 2014. aasta eelarves, mille üksikasjad ei olnud prognoosi viimistlemise tähtajal kättesaadavad. Tuleb märkida, et nominaalväärtuses vähendaksid eelarvekavas sisalduvad meetmed prognoositud puudujääki 0,2 % ulatuses SKPst. Ka sellest ei piisaks ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse järgimiseks.

5. Madalmaad

2013. aasta valitsemissektori eelarvepuudujääk jääb eeldatavalt alla nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituses seatud eesmärgile 3,6 % SKPst. 2013. aasta suhtes on ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse nõuded täidetud nii valitsemissektori kui ka struktuurse eelarvepuudujäägi seisukohast ning võetud on nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse kohaseid tulemuslikke meetmeid. 2014. aasta valitsemissektori eelarvepuudujääk jääb eeldatavalt kõrgemale soovitatud nominaalsest eesmärgist 2,8 % SKPst. 2013. aasta sügisprognoosi põhjal on struktuurse eelarvepositsiooni muutus, mida on korrigeeritud potentsiaalse majanduskasvu muutustega ning tulude ettenägematu alalaekumisega, 0,5 % SKPst, mis jääb alla ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovitusele (ligikaudu 0,7 % SKPst). Alt-üles-hindamine, mille raames hinnatakse täiendavate tulumeetmete ning valitsuse kontrolli all olevate kulude arengu alusel 2014. aasta jaoks vajaliku eelarve konsolideerimise ulatust ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse stsenaariumi ja komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi vahel , näitab, et Madalmaad on võtnud 2014. aastaks täiendavaid meetmeid ligikaudu 1 % ulatuses SKPst, mis on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames esitatud struktuurilise kohandamise eesmärkide saavutamiseks vajalikuks peetud meetmete ulatusega.

6. Sloveenia

Eelarvekava kohaselt on valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärk 2013. aastal 5,6 % SKPst ja 2014. aastal 6,7 % SKPst – mõlemad on suuremad kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames seatud eesmärgid, milleks on vastavalt 4,9 % ja 3,3 % SKPst. Puudujäägid peaksid 2013. aasta juunis nõukogu soovitatud eesmärke ületama ka komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi järgi. Komisjoni kõnealuse prognoosi põhjal peaks struktuurse eelarvepositsiooni muutus olema 2013. aastal –0,1 % SKPst ja 2014. aastal 0,7 % SKPst. Tulude alalaekumisega ja potentsiaalse majanduskasvu korrigeerimisega kohandatuna on struktuurse paranemise ulatus nii 2013. kui ka 2014. aastal 0,6 % SKPst. Kuigi see on pisut vähem kui 2013. aastaks soovitatud aastane struktuuriline kohandamine (0,7 % SKPst), on see veidi rohkem kui 2014. aastaks soovitatud 0,5 % SKPst. Lähtudes alt-üles-hindamisest, mille raames hinnati kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmete ning valitsuse kontrolli all olevate kulude arengu alusel eelarve täiendava konsolideerimise ulatust nõukogu soovituse aluseks oleva baasstsenaariumi ja komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi vahel, on konsolideerimise ulatus 2013. aastal kokkuvõttes ligikaudu 1,1 % SKPst, st veidi suurem kui 1 % SKPst, mis 2013. aasta juunis ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse järgi peaks olema täiendavate konsolideerimismeetmete maht selleks, et saavutada 2013. aasta struktuurse kohandamise eesmärk. Pärast kõnealuse soovituse esitamist vastu võetud 2014. aasta konsolideerimismeetmete kogumaht on alt-üles-hindamise põhjal ligikaudu 1,4 % SKPst. See on veidi vähem kui 1,5 % SKPst, mis 2013. aasta juunis ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse järgi peaks olema täiendavate konsolideerimismeetmete maht selleks, et saavutada 2014. aasta struktuurse kohandamise eesmärk. Selle taustal tundub praeguse teabe põhjal, et Sloveenia võttis 2013. aastal tõhusaid meetmeid ja peaks 2014. aastal saavutama soovitatud struktuurse paranemise, kuigi ilma varuta.

[1] Välja arvatud eeskätt töötushüvitised, mis on seotud töötute arvu suurenemisega, ja muutused intressikuludes seoses intressimäärade ja vahetuskursside muutumisega.