Koostisosade loetelu ulatub tagasi liidu tasandil vastu võetud esimese üldise märgistamisalase õigusaktini, milles oli sätestatud, et „jookide puhul, milles on alkoholi üle 1,2 mahuprotsendi, määrab nõukogu komisjoni ettepanekul kindlaks koostisosade märgistamise eeskirjad enne 22. detsembrit 1982“.

Määrusega on loodud alus kõrgetasemeliseks tarbijakaitseks toidualase teabe valdkonnas ning tagatud, et toidu märgistus ei eksitaks tarbijaid ja tarbijad saaksid teha teadlikke valikuid. Neid teadlikke valikuid võimaldavate põhiandmete hulka kuuluvad koostisosade loetelu ja toitumisalane teave.

Käesolev aruanne on vastus komisjoni kohustusele, mis on sätestatud määruse (EL) nr 1169/2011 (milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele) (edaspidi „määrus“) artikli 16 lõikes 4. Nimetatud sättega on ette nähtud, et selliste alkohoolsed jookide puhul, mille etanoolisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi, ei ole koostisosade loetelu ja toitumisalase teabe esitamise kohustust, samuti on ette nähtud, et komisjon koostab aruande, milles käsitletakse küsimust, kas alkohoolsete jookide suhtes tuleks tulevikus kohaldada eelkõige energiasisalduse teabe esitamise nõuet, ja võimalike erandite põhjendusi, võttes arvesse vajadust tagada sidusus muude asjaomaste liidu poliitikameetmetega ning kaaludes sellega seoses vajadust teha ettepanek lahjade alkohoolsete segujookide määratluse kohta.

Alkohoolsete jookide märgistusel ei tohi esitada tervisealaseid väiteid, ainsad toitumisalased väited, mida võib esitada, on selliseid, mis osutavad madalale alkoholisisaldusele ning alkoholi- või energiasisalduse vähendamisele. Selliste toitumisalaste väidete esitamise korral on toitumisalane teave nõutav.

Nõukogu määruses (EL) nr 1308/2013, on ammendavalt sätestatud tehnilised nõuded, mis hõlmavad täielikult kõiki veinivalmistustavasid, tootmismeetodeid ning veinide esitlemis- ja märgistamisviise. Selles määruses on kirjeldatud tootmisprotsessis tõenäoliselt kasutatavaid aineid ja nende kasutustingimusi veinivalmistustavade ja töötlusviiside positiivse loetelu kaudu.

Määruse artikli 9 punktis k on sätestatud, et jookide puhul, mille etanoolisisaldus on üle 1,2 mahuprotsendi, tuleb esitada märgistusel tegelik etanoolisisaldus mahuprotsentides – selle teabe esitamise kohustus oli sätestatud juba varasemas õigusaktis .

Määrusega on säilitatud kohustuslik koostisosade loetelu ja kehtestatud kohustusliku toitumisalase teabe (energiasisaldus ning rasvade, küllastunud rasvhapete, süsivesikute, suhkrute, valkude ja soola sisaldus) esitamise nõue alates 16. detsembrist 2016. Need sätted ei hõlma alkohoolseid jooke.

Rahvatervise ühendused toetavad koostisosade ja toitumisalase teabe kohustuslikku esitamist märgistusel kui tarbijate alkoholialase teavitamise ja harimise tervikliku strateegia osa, sest nagu alkoholist põhjustatud kahju ennetamist ja vähendamist Euroopas toetavate valitsusväliste ja rahvatervise organisatsioonide rühm leiab, on tarbijatel õigus teada, milliseid koostisosi nende joodavad alkohoolsed joogid sisaldavad. Veelgi olulisem on esitada sellist toitumisalast teavet nagu energiasisaldus, et võimaldada tarbijatel oma toitumist paremini jälgida ja edendada tervislikku eluviisi.

Tarbijate esindajad väidavad, et alkohoolsete jookide ja muu toidu märgistamise järjekindlusetus on vastuvõetamatu ning koostisosade loetelu ja toitumisalane teave peaksid olema kõikide alkohoolsete jookide puhul kohustuslikud, et aidata tarbijatel teadlikult valida, mida ja kui palju juua.

Lähtepunktiks on eri osalejate seisukoht alkoholi märgistamise suhtes vastavalt uuringule, mis korraldati ajal, kui komisjon esitas ettepaneku määruse kohta, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele. See hõlmab tootjate, jaemüüjate, avaliku sektori asutuste ja valitsusväliste organisatsioonide seisukohti.

Õlletootjate ühenduse tellitud ja 2014. aastal korraldatud uuringu kohaselt on tarbijate teadmised alkohoolsete jookide toiteväärtusest ja koostisosadest piiratud. Uuringu eesmärk oli anda esinduslik ülevaade ning selles osales ligikaudu 5 400 vastajat kuuest liikmesriigist. Uuringu tulemused näitavad, et tarbijate teadmised uuritud eri liiki alkohoolsete jookide (õlu, vein ja piiritusjoogid) süsivesiku-, kalori- ja rasvasisaldusest ning nende tootmisel kasutatavatest eri koostisosadest on puudulikud. Nagu selgub jooniselt 1, tõendab see uuring ka suurt huvi saada alkohoolsete jookide koostisosade ning toiteväärtuse kohta sama teavet, mida praegu esitatakse muude toitude ja jookide kohta.

Tarbijakäitumist seoses alkohoolseid jooke käsitleva teabega uuriti ühe osana komisjoni tellitud uuringust toidualase teabe mõju kohta tarbijate otsustele. Pärast alkohoolsete jookide, nagu õlu, vein ja piiritusjoogid energiasisaldusest teavitamist küsiti 2031 vastajalt kaheksast liikmesriigist, milline on ideaalne teave, mida tuleks alkohoolsete jookide kohta edaspidi esitada, ning peaaegu pooled (49 %) osalenutest tahtsid teavet alkohoolsete jookide energiasisalduse kohta ja 16 % kinnitasid, et kavatsevad selle teabe põhjal vähendada oma alkoholitarbimist.

Tootmisharu seisukoht on selles küsimuses viimasel ajal märkimisväärselt muutunud. Kui varem olid toidukäitlejad vastu igasugustele täiendavatele märgistamisnõuetele, siis praegu tunnistab enamik sektoreid, et tarbijatel on õigus oma jookide koostist teada, ning eri sektorite osalejad töötavad välja ja rakendavad mitmesuguseid kooskõlastatud või iseseisvaid vabatahtlikke algatusi tarbijatele lisateabe andmiseks.

Euroopa õlletootjaid esindava ühenduse arvates on tarbijatel õigus teada, mida nad tarbivad. Need õlletootjad korraldasid Euroopas vabatahtliku algatuse European Beer Pledge, mille liikmed kohustusid võtma kooskõlastatud ja mõõdetavaid meetmeid tarbijateabe parandamiseks, esitades muu hulgas õlle toitumisalast teavet. Nad leiavad, et ettevõtjatele tuleks anda võimalus esitada see teave märgistusel või muudel platvormidel, nagu veebisaidid, või QR-koodidel põhinevate rakenduste abil, ja sel juhul peaks õlle märgistusel olema selge viide teabele. Mõned organisatsiooni liikmed esitavad juba vabatahtlikult kas märgistusel või selle väliselt koostisosade loetelu ja kalorisisalduse teavet või täielikku toitumisalast teavet (energia-, rasva-, küllastunud rasvhapete, süsivesiku-, suhkru-, valgu- ja soolasisaldus).

Piiritusjookide sektor on arvamusel, et tarbijatel oleks kasulik saada selgemat ja sisukamat teavet oma jookide koostise kohta ning tarbijad peaksid saama piiritusjookide vastutustundliku tarvitamise kohta järjekindlat teavet, mis võimaldaks neil teha tervislikumaid elustiilivalikuid. Sektor toetab tarbijatele kalorisisalduse kohta konkreetse teabe andmist. Seda teavet saaks esitada muul viisil kui märgistusel. Sellisele teabele võiks täielik juurdepääs olla tarbijasõbralikemate alternatiivsete vahendite kaudu. Samal ajal kui osa tootjaid on otsustanud esitada kõnealuse teabe märgistusel, avaldavad paljud piiritusjookide tootjad juba praegu energiasisalduse andmed oma veebisaidil ning sotsiaalmeedia ja muude platvormide kaudu ning mõni neist on kohustunud selle teabe sisu laiendama, et esitada täielik toitumisalane teave.

Veinisektor leiab, et tasakaalustatud toitumine on tervisliku elustiili oluline osa ning tarbijad peaksid hoolikalt valima, mida nad joovad ja söövad. Sektor on otsustanud esitada tarbijatele vabatahtlikult kalorisisaldust käsitlevat kohandatud toitumisalast teavet ja suurt tähelepanu pööratakse teabe märgistusevälisele esitamisele. Sektor on algatanud kooskõlastatud meetmed ning esitab ühisel veebsaidil kalorisisalduse teabe portsjoni ja veiniliigi kohta.

Piiritusjooke, veini ja õlut tootev hargmaine ettevõtja on otsustanud esitada kõikide oma alkohoolsete jookide kohta tarbijatele märgistusel täielikku toitumisalast teavet portsjoni ja 100 ml kohta. Uus pakendile lisatav toitumisalane märgistus on juba välja töötatud ülemaailmse uuringu põhjal, mis korraldati selleks, et kindlaks määrata, millist teavet esitada ja kuidas seda oleks kõige parem teha. Pakenditele tehakse muudatused järk-järgult ning eesmärk on hakata esimesi uue märgistusega tooteid turustama alates 2017. aastast.

Osa neist kohustustest võetakse ka Euroopa alkoholi- ja tervisefoorumi raames; see on platvorm, kus Euroopa tasandil tegutsevad üksused saavad aru pidada, võrrelda oma lähenemisviise ja võidelda alkoholist põhjustatud kahju vastu.

Nende hiljutiste vabatahtlike algatuste mõju on liiga vara hinnata. Ometigi võib eeldada, et need võivad suurendada tarbijate huvi koostisosade loetelu ja toitumisalase teabe süstemaatilisema esitamise vastu.

Alkohoolsete jookide tootjad on üldiselt seisukohal, et kõik uued märgistamisnõuded peaksid kehtima võrdselt igat liiki alkohoolsete jookide suhtes.

7.Meetmete ettepanekud

7.1.Maailma Terviseorganisatsioon

Vastavalt Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa tegevuskavale alkoholi kuritarvitamise vähendamiseks 2012–2020 tuleks märgistusel esitada tervise seisukohast olulised koostisosad, sealhulgas kalorisisaldus, ja üldiselt tuleks alkohoolseid jooke märgistada sarnaselt muude toiduainetega, et tagada tarbijate juurdepääs toote sisu ja koostist käsitlevale täielikule teabele, mis kaitseb nii nende tervist kui ka huve. Selle tegevuskava kiitsid 2011. aasta septembris Euroopa piirkondliku komitee kohtumisel heaks 53 riiki, sealhulgas ELi liikmesriigid.

Peale selle leiab Maailma Terviseorganisatsioon, et kõige olulisem toitumisalane teave märgistusel on energiasisaldus.

7.2.Euroopa Parlament ja nõukogu

Euroopa Parlament kutsub 29. aprillil 2015 vastu võetud resolutsioonis muu hulgas komisjoni üles esitama 2016. aastaks seadusandliku ettepaneku, mis nõuaks kalorisisalduse esitamist alkohoolsete jookide märgistusel. Resolutsioonis on märgitud, et kuigi määrusega (EL) nr 1169/2011 vabastati alkohoolsed joogid koostisosade loetelu ja toitumisalase teabe kohustusliku esitamise nõudest, on põhjalik teave alkohoolsete jookide kohta siiski vajalik, võttes arvesse alkoholiga seotud riskide laadi.

Samuti esitati komisjonile arvukalt kirjalikke küsimusi alkohoolsete jookide märgistuse kohta, paludes esitada käesoleva aruande, rõhutades koostisosade loetelu ja toitumisalase teabe suhtes praegu kohaldatavate erandite puudulikku põhjendatust ning kutsudes üles tegema seadusandlikke algatusi alkohoolsete jookide märgistuse edendamiseks.

Nõukogu kutsus oma 7. detsembri 2015. aasta järeldustes komisjoni üles kaaluma alkohoolsete jookide koostisosade loetelu ja toitumisalase teabe, eelkõige alkohoolsete jookide energiasisalduse kohustusliku märkimise kehtestamise võimalust.

7.3.Komisjoni konsulteerimine liikmesriikide ekspertidega

Käesoleva aruande ettevalmistamisel korraldati 28. oktoobril 2013 komisjoni määruse (EL) nr 1169/2011 töörühma kohtumine, et arutada aruandes käsitletavaid küsimusi liikmesriikide pädevate asutuste ekspertidega; arutelu hõlmas ka lahjade alkohoolsete segujookide mõistet, mille alla kuuluvad üldiselt alkohoolsed ja mittealkohoolsed segud. Paljud liikmesriikide eksperdid peavad põhjendamatuks ja ebajärjekindlaks, et karastusjookide märgistusel ei tule esitada alkoholiga segatud koostisosi, samal ajal kui alkoholita karastusjoogi koostisosade esitamine on kohustuslik. Samuti ei ole põhjendatud, et karastusjoogi puhul tuleb toitumisalane teave esitada, kuid piiritusjoogiga segatult on sama karastusjook sellise teabe esitamisest vabastatud.

Lisaks selgus arutelude käigus, et lahjade alkohoolsete segujookide mõiste on liikmesriikide tasandil sageli asjakohatu ja ka liiga ebamäärane, et seda oleks võimalik konstruktiivselt määratleda. Peale selle leiti, et põhimõtteliselt ja ilma et see piiraks põhjendatud erandite kohaldamist, tuleks kõiki alkohoolseid jooke, sealhulgas lahjasid alkohoolseid segujooke kohelda kõnealuste märgistusel esitavate andmete puhul võrdselt.

8.Kokkuvõte