Hindamisel käsitleti küsimust, mil määral töötati tarbijakaitsealase koostöö määruse rakendamise tagajärjel välja tõhusad vahendid tarbijate kollektiivsete huvide kaitsmiseks kogu ELis. Tarbijakaitsealase koostöö määruses on sätestatud liikmesriikide ametiasutuste ühtsed miinimumvolitused ja nende võimalus rikkumisi piiriüleselt peatada. Näiteks on alates 2007. aastast ELi õiguse rikkumise tuvastamiseks kontrollitud enam kui 4 500 e-kaubanduse veebisaiti mitmesugustes majandussektorites ning selle tulemusel on kasvanud nõuetele vastavuse tase.

Praegu hõlmab tarbijakaitsealase koostöö määrus 20 direktiivi ja määrust, mis on seotud liidu tarbija- ja turustamisõiguse valdkonna acquis’ga. Selle eesmärk on tagada kõnealuste õigusaktide nõuete järgimine, kaitsta tarbijate kollektiivseid majandushuve ja kaitsta seaduskuulekaid ettevõtjaid ebaausate konkurentide eest. Sellega tagatakse jaeturgude sujuv toimimine kogu ELis. Määruses on sätestatud liikmesriikide täitevasutuste vahelise koostöö toimimise mehhanismid, millega nähakse ette vastastikuse abi taotlused (seoses teabe ja täitemeetmetega) ning pädevate asutuste võimalus oma tegevust koordineerida, et tegeleda liidu tarbijaõiguse rikkumistega, mida ettevõtjad panevad toime piiriüleses kontekstis. Need mehhanismid võimaldavad ametiasutustel eirata riikide jurisdiktsioonide piiridest tulenevaid piiranguid, et nad saaksid tegeleda nende jurisdiktsioonis asutatud kauplejate probleemsete tavadega, kui need kahjustavad tarbijaid teistes ELi riikides.

Digitaalse ühtse turu strateegias on majanduskasvu elavdamise võimaluste hindamisel rõhutatud järgmist: „et tarbijakaitsenormid oleksid täielikult toimivad, tuleks kiiremini, paindlikumalt ja järjepidevamalt tagada nende täitmine veebis tehtud ja digitaalsete ostude puhul“. Komisjon võttis endale kohustuse „muuta täitevasutuste volitused selgemaks ja arendada neid ning parandada nende turuseire ja hoiatusmehhanismide koordineerimist, et rikkumisi kiiremini avastada“. Peale selle on ühtse turu strateegias rõhutatud täitmisalase koostöö tähtsust, et kõrvaldada kauplemisel põhjendamatu diskrimineerimine geograafiliste kriteeriumide alusel: „Samal ajal on vaja igas liikmesriigis rangemat jõustamist, mida tuleb digitaalse ühtse turu strateegia kohaselt veelgi edendada, uuendades tarbijakaitsealase koostöö määrust“.

2014. aastal tehti täitmisalases koostöös järgmine samm, kui algatati koordineeritud meetmed, millega nõutakse asjaomastelt kauplejatelt kogu ELis ebaausate kaubandustavade lõpetamist ühist huvi pakkuvates valdkondades (näiteks autorendisektoris või mobiilirakenduse kaudu ostude tegemist pakkuvate internetimängude sektoris).

Hoolimata positiivsetest tulemustest, mis näitasid määruse eesmärkide asjakohasust, osutasid välishinnang ja avalik konsultatsioon järgmistele määruse tõhusust takistavatele probleemidele.

Täitevasutuste miinimumvolitused ei ole piisavad tõhusa ja kiire koostöö tegemiseks, eriti digitaalses keskkonnas. Tarbijakaitsealase koostöö määrusega esitatakse liikmesriikide pädevatele asutustele loetelu minimaalsetest uurimis- ja täidesaatvatest volitustest, mis on vajalikud koostöö tagamiseks ja määruse kohaldamiseks . Nimetatud volitused on hädavajalikud näiteks selleks, et õiguslikult korrektsel viisil tõendeid koguda ja neid riikide vahel vahetada. Hinnangus uuriti mitut võimalikku kauplejate toimepandud rikkumist ning järeldati, et tarbijakaitsealase koostöö kehtiva raamistiku alusel ei ole võimalik nendega tegeleda. Eelkõige on tarbijakaitsealase koostöö asutustel piiratud volitused digitaalvaldkonnas toime pandud eeskirjade eiramise taga oleva kaupleja isiku kohta teabe hankimiseks ning teistelt ametiasutustelt (näiteks finantspolitsei) või kolmandatelt isikutelt (näiteks domeenide registreerijad) abi taotlemiseks.

Turuteabe ebapiisav jagamine. E-kaubanduse areng on teinud võimalikuks laiaulatuslikud turunduskampaaniad, mis võivad kohe jõuda miljonite tarbijateni. See nõuab ametiasutustelt palju kiirema teabekogumissüsteemi loomist kui see, mis oli vajalik veebivälise kauplemise ajastul, ning suutlikkust oma prioriteedid kiiremini ümber korraldada ja olla paindlikum. Välishinnangu ja komisjoni mõjuhinnangu kohaselt on rikkumiste hiline avastamine tingitud asjaolust, et praegune tarbijakaitsealase koostöö hoiatusmehhanism ei toimi nõuetekohaselt ja et prioriteete ei seata ühiselt. Näiteks saadetakse hoiatusteateid valimatult kõikidele tarbijakaitsealase koostöö andmebaasiga ühendatud ametiasutustele, olenemata teate asjakohasusest või prioriteetsusest.

Mehhanismi piiratus mitut riiki hõlmavate rikkumistega tegelemisel. Praegune tarbijakaitsealase koostöö valdkonna vastastikuse abistamise mehhanism (artiklid 6–8) on põhimõtteliselt ette nähtud selliste rikkumistega tegelemiseks, mille on toime pannud ühes riigis asutatud kaupleja, kelle tegevus on suunatud teise riigi tarbijatele. Siseturu arenemise tulemusel on jaemüük aga üha kiiremini rahvusvahelisemaks muutunud ning esirinnas on suurettevõtjad, kelle kohalikud tütarettevõtjad järgivad kõikjal ühetaolisi tavasid. Seepärast puutuvad liikmesriikide ametiasutused sageli kokku sarnaste rikkumistega, mis nende turgudel samal ajal aset leiavad. Tarbijakaitsealase koostöö määrus sisaldab sätteid selliste rikkumistega tegelemiseks. Selle kohaselt koordineerivad liikmesriikide ametiasutused oma tegevust, et ühele ja samale ELi õiguse rikkumisele järjepidevalt ühtemoodi reageerida (tarbijakaitsealase koostöö määruse artikkel 9 ). Välishinnangus on aga osutatud, et see ei võimalda saavutada mastaabisäästu, sest iga ametiasutus peab siiski individuaalselt tegutsema. Tegemist on täitemeetmete kuluka dubleerimisega: mõjuhinnangu aruandes on prognoositud, et ELi ühtlustatud koordineerimismenetluse abil oleks võimalik liikmesriikide kulusid poole võrra vähendada. Seepärast on vaja hästi koordineeritud lähenemisviise ELi tasandil ning selliste halbade tavade liidu mõõtmest tingituna võiks komisjonil olla oluline koordineeriv roll liikmesriikide asjaomaste ametiasutuste abistamisel . Nagu mõjuhinnangu aruandes on rõhutatud, on kahe koordineeritud meetme (mis käsitlesid autorenti ja mobiilirakenduse kaudu tehtavaid oste) elluviimisel saadud kogemused kinnitanud ka seda, et artikli 9 kohane kehtiv koordineerimisraamistik on liiga ebamäärane ning eeskätt puudub selles täpselt määratletud ja läbipaistev koordineerimismenetlus ning selgus seoses osalejate vastavate rollide ja vastutusaladega ja meetmete võtmata jätmise tagajärgedega.

2.Tarbijakaitsealase koostöö määruse lisa hindamine

Tarbijakaitsealase määruse alusel toimuv koostöö hõlmab tarbijakaitsealase määruse lisas loetletud direktiive (nagu need on liikmesriikide õiguskorda üle võetud) ja määrusi. Alates 2007. aastast on lisa kohaldamisala järk-järgult laiendatud, kuid praegu jääb sellest väljapoole mitu liidu õigusakti, milles on sätestatud tarbijate olulised õigused. Välishinnangus järeldati, et vajalikuks võib osutuda piiratud ajakohastamine lähtuvalt järgmistest kriteeriumidest: mõju tarbijate kollektiivsetele huvidele, piiriülene tähtsus, avalik-õigusliku nõuete täitmise tagamise mõõde ning kooskõla praegu lisas loetletud valdkondlike ja horisontaalsete õigusaktidega. Sellele tuginedes järeldati hinnangus, et lisa tuleb ajakohastada, et see kajastaks uute liidu õigusaktide jõustumist. Mõjuhinnangu põhjal soovitati kanda tarbijakaitsealase koostöö määruse lisasse järgmised õigusaktid: hüpoteekkrediidi direktiiv, rongireisijate õiguste määrus, määrus puudega ja liikumispuudega isikute õiguste kohta lennureisi puhul, lennuteenuste määruse hinnakujundust käsitlevad sätted ning maksekontode direktiiv. Lisaks järeldati 2015. aasta ühtse turu strateegias, et teenuste direktiivi artiklis 20 puudub tõhus piiriülese koostöö mehhanism ja seepärast tuleks see kanda tarbijakaitsealase koostöö määruse lisasse.

3. Edasised sammud: arukamad lahendused nõuete täitmise tagamiseks – tarbijakaitsealase koostöö määruse ajakohastamine

Eespool kirjeldatut arvesse võttes teeb komisjon ettepaneku kehtivat tarbijakaitsealase koostöö määrust ajakohastada, et parandada ELi tarbijaõiguse nõuete piiriülese täitmise tagamist.

Mõjuhinnangu tulemus Komisjoni ettepaneku peamised kulu- ja tuluelemendid Tarbijad saavad kasu paremini toimivatest turgudest, kus piiriüleste ostude (eriti veebiostude) tegemisel esineb vähem vaidlusi ja on tagatud kõrgem kaitsetase. Viie uuritud elektroonilise turu osa põhjal prognoositi, et 37 %-lise nõuetele mittevastavuse määra vähendamine kümne protsendipunkti võrra võiks vähendada kahju aastas hinnanguliselt 770 miljonilt eurolt ligikaudu 539 miljonile eurole, st 30 % võrra. Mis tahes uus ühtne tarbijakaitsealase koostöö meede, mis on suunatud mõne laialt levinud tava vastu, võib samuti oluliselt vähendada tarbijatele tekitatavat kahju kogu ELis (nt internetimängudes mobiilirakenduse kaudu tehtavate ostupakkumiste eksitava turustamise vastu suunatud koordineeritud meetme abil võib kahju väheneda hinnanguliselt 68 miljoni euro võrra). Komisjon toetab liikmesriike nõuete täitmise tagamisel selliste rikkumiste vastu, millel on oluline ELi tasandi mõõde, vältides seega dubleerivat tegevust, mis kaasneb samaaegsete menetlustega ühtede ja samade rikkumiste kõrvaldamiseks. Ametiasutused hoiavad kulusid kokku tänu võimalusele tõendeid korduvalt kasutada, vältida dubleerimist ja tagada täitemeetmete maksimaalne järjepidevus. Eeskirjade eiramise varasem avastamine ja prioriteetide kooskõlastamine võimaldab võtta paremini suunatud meetmeid laialt levinud rikkumistega tegelemiseks kogu ELis. Selle tulemusel on tarbijakaitsealase koostöö meetmete hoiatav mõju suurem. Mõnel liikmesriigil võib olla vaja oma siseriiklikku õigust mõnevõrra kohandada, et ametiasutused saaksid kasu tõendite jagamisest ja piiriüleses kontekstis koostöö tegemise volituste laiendatud loetelust. Põhiline kulu liikmesriikidele hõlmab uute volituste ja menetluste tutvustamist ning nendega seotud koolitusi (ligikaudu 3 000 eurot ametiasutuse kohta). Ühe kohustusliku koordineerimismenetluse kaudu algatatud lauskontrolli kulud kõikide liikmesriikide kohta kokku moodustavad hinnanguliselt ligikaudu 174 000 eurot. Tuleb aga rõhutada, et liikmesriikidel on igal juhul kohustus tegeleda ELi õigusega vastuolus olevate tavadega ning seega ei saa selle kulusid käsitada lisakuluna, mida vastasel korral ei oleks vaja kanda. Üldiselt prognoositakse keskpikas perspektiivis kokkuhoidu, mis saavutatakse tänu kogu liitu hõlmavatele paremini koordineeritud meetmetele. Komisjoni lisakulud, mis tulenevad tema koordineeriva rolli tugevdamisest, moodustavad hinnanguliselt alla 300 000 euro aastas ja need peaks olema võimalik katta komisjoni töötajate ümberpaigutamise teel. Mõju VKEdele ja konkurentsivõimele Ettevõtlussektorile ei kehtestata täiendavaid õiguslikke kohustusi. Piiriülese nõuete täitmise tugevdamine parandab õiguskeskkonda jaeturgude jaoks. See võimaldab ettevõtjatel, sealhulgas VKEdel, vältida oma toodete piiriülesel turustamisel õigusnõustamise kulusid ja annab neile suurema kindlustunde selle kohta, et teistes riikides, kus nad soovivad tegutseda, on samade ELi tarbijakaitsealaste õigusaktide täitmine samaväärselt tagatud. Järjepidevam piiriülene nõuete täitmine edendab ausate seaduskuulekate kauplejate konkurentsivõimet, suurendab konkurentsi ja tagab võrdsed võimalused siseturul. Kas mõju liikmesriikide eelarvetele ja ametiasutustele on suur? Võrreldes kokkuhoiuga, mida pakub ressursside koondamine laialt levinud rikkumistega tegelemiseks, on mõju liikmesriikide eelarvetele suhteliselt tagasihoidlik: kui 28 riikliku meetme asemel võetakse üks koordineeritud meede, võib sellest tuleneva kokkuhoiu netosumma jääda vahemikku ligikaudu 180 000 eurost (sellise koordineeritud meetme korral, mille tagajärjel suudetakse kauplejaga edukalt kokkuleppele jõuda) ligikaudu 815 000 euroni (juhul, kui läbirääkimised luhtuvad ja kaupleja suhtes tuleb algatada riiklikud täitemeetmed). Proportsionaalsus Kasu, mis saadakse tarbijatele tekitatava kahju ja kõikide ettevõtjate tehingukulude vähendamise, avaliku sekkumise tõhususe ja lõppkokkuvõttes suuremast tarbijanõudlusest tuleneva eeldatava majanduskasvu näol, kaalub oluliselt üles liikmesriikide ametiasutuste ja komisjoni kulude piiratud kasvu ning seepärast leitakse, et ettepanek kujutab endast proportsionaalset vastust praegusele tarbijakaitse-eeskirjade järgimise madalale tasemele piiriülestel turgudel.

Tarbijakaitsealase koostöö määruse kavandatud muudatused on seotud järgmiste aspektidega.

Kohaldamisala. Määruse kohaldamisala tuleb selgitada, et hõlmata sellesse samal ajal mitmes liikmesriigis aset leidvad liidu tarbijaõiguse laialt levinud rikkumised, olenemata asjaomase kaupleja organisatsioonilisest struktuurist (nt sõltumata sellest, kas kauplejal on tegevuskoht mitmes riigis või tegutseb ta otse piirkondlikust keskusest). Määrust tuleb laiendada sellistele rikkumistele, mis võivad kesta suhteliselt lühikest aega (nt paar päeva vältavad eksitavad reklaamikampaaniad), kuid mis avaldavad tarbijatele püsivat kahjulikku mõju või mida võidakse tulevikus korrata, juhul kui nendega piisavalt ei tegeleta.