SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand kõnealuse direktiivi sätetest selleks, et lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust või ära hoida teatavat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Komisjonis 23. märtsil 2018 registreeritud kirjaga taotles Austria luba jätkata sellise meetme kohaldamist, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artiklite 168 ja 168a sätetest, et jätta käibemaksu mahaarvamisõiguse kohaldamisalast välja kaubad ja teenused, mida maksukohustuslane kasutab enam kui 90 % ulatuses enda või oma töötajate tarbeks või üldisemalt muul kui ettevõtluse eesmärgil või mittemajanduslikuks tegevuseks. Kirjas, mille komisjon registreeris 4. aprillil 2018, saatis Austria kõnealuse meetme kohaldamise kohta aruande, mis sisaldas käibemaksu mahaarvamise õiguse jaotusmäära läbivaatamist, nagu on nõutud rakendusotsuse 2009/1013/EL (mida on muudetud nõukogu rakendusotsusega (EL) 2015/2428) artiklis 2.

Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon 11. aprilli 2018. aasta kirjaga teisi liikmesriike Austria taotlusest. Komisjon teatas 12. aprilli 2018. aasta kirjaga Austriale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

Üldine taust

Direktiivi 2006/112/EÜ artiklis 168 on sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha maksustatavate tehingute tarbeks tehtud ostude ja osutatud teenuste eest tasutud käibemaks. Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 168a lõikega 1 on ette nähtud, et maksukohustuslase ettevõtte vara hulka kuuluva kinnisasja kasutamisel nii maksukohustuslase ettevõtte tegevuse eesmärgil kui muul kui ettevõtluse eesmärgil tohib kõnealuse kinnisasjaga seotud käibemaksu maha arvata üksnes selles ulatuses, milles kinnisasja kasutatakse maksukohustuslase ettevõtte tegevuse eesmärgil. Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 168a lõike 2 kohaselt võivad liikmesriigid neile sobival viisil kohaldada seda eeskirja ka muude ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupadega seotud kulutuste käibemaksuga maksustamisel.

Austria rakendatav meede kaldub neist põhimõtetest kõrvale ning sellega jäetakse käibemaksu mahaarvamisõiguse kohaldamisalast täielikult välja kaubad ja teenused, mida maksukohustuslane kasutab üle 90 % ulatuses isiklikuks tarbeks või muul kui ettevõtluse eesmärgil, sealhulgas mittemajandusliku tegevuse tarbeks.

Austriale anti algselt luba kasutada erandmeedet nõukogu 13. detsembri 2004. aasta otsusega 2004/866/EÜ kuni 31. detsembrini 2009 ja seejärel nõukogu 22. detsembri 2009. aasta otsusega 2009/1013/EL kuni 31. detsembrini 2012, nõukogu 13. novembri 2012. aasta rakendusotsusega 2012/705/EL kuni 31. detsembrini 2015 ja nõukogu 10. detsembri 2015. aasta rakendusotsusega (EL) 2015/2428 kuni 31. detsembrini 2018.

Praeguses taotluses teatas Austria komisjonile, et ta on kõnealust erimeedet siiani edukalt kasutanud, märkides, et meede on väga kasulik käibemaksu kogumise lihtsustamiseks ning maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise ärahoidmiseks ning see aitab tõhustada õiglast maksustamist, mis omakorda suurendab maksukuulekust. Erandi tühistamine tooks kaasa põhjendamatu rahavoo eelise isikule, kes kasutab kaupa või teenust ärilisel eesmärgil üksnes marginaalselt ja kellel on lubatud käibemaksu maha arvata seoses selle minimaalse äriotstarbelise kasutusega, võrreldes maksukohustuslasega, kes kasutab kaupa või teenust üksnes ettevõtluse eesmärgil. Kauba või teenuse isikliku ja ärikasutuse suhte minimaalne muutus, kui neid kasutatakse ettevõtluse eesmärgil üksnes marginaalselt, viiks käibemaksu mahaarvamise korrigeerimiseni. Selline väike korrigeerimine oleks ebaproportsionaalne nii maksumaksja kui ka maksuhalduri seisukohast.

Üldiselt on erandid ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata erimeetme asjakohasust ja tõhusust. Seda arvestades ning toetudes Austria esitatud teabele leiab komisjon, et jaotus 90 % / 10 % vastavalt muu kasutuse ja ettevõtlusotstarbelise kasutuse vahel on mõistlik alus selleks, et teha kindlaks tehingud, mille puhul ettevõtlusotstarbelist kasutust võib pidada tähtsusetuks.

Selle tulemusel vähendab kõnealune erimeede nii maksuhaldurite kui ka ettevõtjate tööd, kuna ei ole vaja jälgida selliste kaupade ja teenuste edasist kasutamist, mille suhtes nende omandamise ajal mahaarvamisõigus kohaldamisele ei kuulunud, eelkõige seoses isiklikuks tarbeks kasutamise võimaliku maksustamisega vastavalt direktiivi 2006/112/EÜ artiklitele 16 või 26 või mahaarvamise korrigeerimisega, mida nõutakse kõnealuse direktiivi artiklitega 184–192. Erandit lubava meetme pikendamine on seepärast asjakohane.

Siiski peaks mis tahes pikendamine olema ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata, kas tingimused, millel erand põhineb, ikka veel kehtivad. Seepärast tehakse ettepanek pikendada erandit kuni 2021. aasta lõpuni ja paluda, et Austria esitaks koos pikendamistaotlusega hiljemalt 31. märtsiks 2021 aruande, milles on ülevaade ettevõtlusotstarbelise ja muu kasutuse jaotuse kohta, mille alusel kohaldatakse mahaarvamisõiguse kohaldamisalast väljajätmist, kui erandit kavatsetakse pikendada pärast 2021. aastat.

Ettepaneku valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid

Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 176 on ette nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei arvata. Kuni kõnealuste kulude kindlaksmääramiseni lubatakse liikmesriikidel säilitada 1. jaanuaril 1979 kehtinud erandid. Seepärast kehtivad mitmed senist olukorda säilitavad sätted, millega piiratakse maksukohustuslaste õigust teha mahaarvamisi.

Hoolimata varasematest algatustest kehtestada eeskirjad selle kohta, milliste kulukategooriate korral võib mahaarvamisõigust piirata, on selline erand asjakohane seni, kuni kõnealuseid eeskirju ELi tasandil ühtlustatakse.

2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Konsulteerimine huvitatud isikutega

Ei kohaldata.