KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE Euroopa standardimist käsitlev liidu iga-aastane töökava /* COM/2013/0561 final */





KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE Euroopa standardimist käsitlev liidu iga-aastane töökava (EMPs kohaldatav tekst) 1. Sissejuhatus Euroopa eesmärgiks on tagada majanduskasv ja luua töökohti arukal, jätkusuutlikul ja kaasaval viisil Euroopa 2020. aasta strateegia[1] ja selle raames ellu viidavate juhtalgatuste kaudu. Standardimise tähtsust töökohtade loomise, majanduskasvu ja majanduse taastamise jaoks rõhutati hiljuti komisjoni tööstuspoliitika ajakohastatud teatises „Tugevam Euroopa tööstus majanduse kasvuks ja taastumiseks”, mis võeti vastu oktoobris 2012[2]. Euroopa standardid kõrvaldavad tõkkeid uurimistegevusest tootmiseni, tootjast tarbijani, Euroopast muu maailmani, tagavad kasutajate ohutuse, kaitsevad keskkonda, kindlustavad koostalitlusvõime, vähendavad kulusid ja soodustavad konkurentsi. Uuringud näitavad, et standardimine suurendab SKPd 0,3–1 %,[3] aidates sel viisil tööstusel saavutada 2020. aastaks seatud eesmärgi anda 20 % Euroopa Liidu SKPst[4]. Euroopa standardimissüsteemi vastavuse tagamiseks tänapäeva kiire innovatsiooni, jätkusuutlikkuse, tehnoloogiate lähendamise ja karmi üleilmse konkurentsi nõuetele esitas komisjon 2011. aastal reformipaketi,[5] mis sisaldas uut, 1. jaanuarist 2013 jõustunud määrust[6]. Reformi eesmärgiks oli suurendada süsteemi kaasavust, reageerimisvalmidust, läbipaistvust, paindlikkust ja laiendada rakendusala. Reformi tulemusel on komisjon saanud kohustuse välja töötada Euroopa standardimist käsitleva liidu iga-aastase töökava. Kõnealuses töökavas, mis võtab arvesse liidu majanduskasvu pikaajalised strateegiad, püstitatakse Euroopa standardimise strateegilised prioriteedid ning sätestatakse liidu õigustikku ja poliitilisi põhimõtteid toetavad Euroopa standardimise eesmärgid rahvusvahelisel tasandil. Töökavas käsitletakse Euroopa standardeid ja muid standardimisdokumente, mille väljatöötamist komisjon kavatseb eesoleval aastal taotleda Euroopa standardiorganisatsioonidelt – milleks on Euroopa Standardikomitee (CEN), Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (CENELEC) ja Euroopa Telekommunikatsioonistandardite Instituut (ETSI) – ning konkreetseid eesmärke ja põhimõtteid, mida standardid toetavad. Esmajärjekorras on tegemist standarditega, mis määravad kindlaks liidu ühtlustamisaktide nõuetele vastavuse eelduse. Komisjon toetab ka Euroopa standardimistegevust, mis aitab saavutada muid ELi poliitilisi eesmärke, ning käesoleva töökavaga kutsutakse standardiorganisatsioone alustama tegevust kõikides esmatähtsates valdkondades, sealhulgas valdkonnad, mille reguleerimiseks puuduvad õigusnormid, mis toetaksid komisjoni ametlikku standardimistaotlust (volitust). Käesolev töökava ei hõlma Euroopa standardiorganisatsioonide poolt ettevõtete, riikide standardiorganisatsioonide või muude sidusrühmade initsiatiivil välja töötatud Euroopa standardeid, mis ei ole seotud ELi poliitikaga. Käesolevas iga-aastases töökavas määratakse kindlaks tulevased suundumused ja tegevus nii täpselt kui võimalik. Nendel suundumustel on eelarvele ainult ettenähtud ulatusega mõju ja konkreetsete tööülesannete toetamine sõltub rahaliste vahendite olemasolust, esitatavate ettepanekute kvaliteedist ja kokkuleppe saavutamisest asjaomaste Euroopa standardiorganisatsioonidega, riikide standardiorganisatsioonide või muude määruses nimetatud organitega. Kiiret lahendamist vajavate küsimuste, näiteks ametlike vastuväidete korral ühtlustatud standarditele võib komisjon väljastada käesoleva töökavaga sätestamata volitusi. Eeldatavalt suurendab käesoleva liidu töökava avalikustamisega saavutatud läbipaistvus eelseisva töö tõhusust ja läbimõeldumat kavandamist. Samal ajal kavatseb komisjon: – võimaluse korral täiendada sellel aastal lõppeva kehtivusajaga partnerluse raamkokkuleppeid Euroopa standardiorganisatsioonidega, et tagada ka edaspidi töö võimalikult kõrge kvaliteet ja vähendada standardimisdokumentide väljatöötamise keskmist ajakulu; – korraldada projektikonkursse Euroopa VKEde, tarbijate ning keskkondlike ja sotsiaalsete huvirühmade organisatsioonide standardimistöös esindatuse suurendamiseks. Arvestades, et rahalise toetuse võimaldamine soodustab VKEde kaasamist, jätkab komisjon konkreetsete projektide toetamist, mis hõlbustavad VKEde juurdepääsu standardimisele ja selles osalemist; – jätkata oma tööd info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) standardimise alal mitmepoolse platvormi[7] kaudu, mis on üks 2011. aasta standardimispaketi uuendustest. Pidev dialoog avalik-õiguslike asutuste, sidusrühmade ja standardite väljatöötamisega tegelevate organisatsioonide vahel, sealhulgas globaalsed foorumid ja konsortsiumid, on tõestanud alles lühikest aega tegutsenud platvormi suutlikkust reageerida valdkonnas toimuvatele kiiretele muudatustele. Välja on töötatud IKT standardimise pidevalt ajakohastatav üksikasjalik tööplaan, mille ajakohastamine võimaldab liidul reageerida digitaalmaailma kiirele arengule. Komisjon algatab enne 2013. aasta lõppu standardimissüsteemi sõltumatu läbivaatamise, et hinnata reformi strateegiliste eesmärkide täitmist. Hinnatakse Euroopa standardimissüsteemi suutlikkust pikemaajalises perspektiivis kohaneda kiiresti muutuva keskkonnaga ning toetada Euroopa strateegiliste sise- ja väliseesmärkide saavutamist, eelkõige tööstuspoliitika, innovatsiooni ja tehnoloogilise arengu valdkonnas. Samuti uuritakse, kas Euroopa standardimissüsteem on piisav turu vajaduste, kaasavuse ja esindatavuse seisukohalt. Komisjon hindab sõltumatu läbivaatamise tulemusi, et välja selgitada Euroopa standardimissüsteemi edaspidise täiustamise võimalused ja süsteemi suutlikkus Euroopa strateegiliste poliitiliste eesmärkide täitmise toetamiseks. 2. Euroopa standardimise strateegilised prioriteedid 2.1. Tugevam Euroopa tööstus majanduse kasvuks ja taastumiseks Komisjoni hiljuti avaldatud tööstuspoliitika ajakohastatud teatises märgiti vajadust arendada standardeid uute tehnoloogiate jaoks enne nende esmakordset turuleviimist. Teatises määratakse kindlaks kuus kiirelt kasvavat esmatähtsat tegevusvaldkonda: arenenud tootmistehnoloogiad, progressi võimaldavad tehnoloogiad, bioressursipõhised tooted, kestlik tööstus- ja ehituspoliitika ning toormaterjalid, keskkonnasäästlikud sõidukid ja arukad võrgud. 2.1.1. Arenenud tootmistehnoloogiad Komisjoni juhitud keskkonnasäästliku tootmise jaoks mõeldud arenenud tootmistehnoloogiate rakkerühm määrab kindlaks valdkonna, mille edasine standardimine toetab turu hõlvamist. Pärast seda võib komisjon algatada selles valdkonnas Euroopa ja rahvusvahelise standardimise teostatavusuuringu. 2.1.2. Peamised progressi võimaldavad tehnoloogiad Komisjon selgitab eelseisva aasta jooksul välja, milliste progressi võimaldavate võtmetehnoloogiate valdkonnas tagaks standardimine kõnealustel tehnoloogiatel põhinevate toodete siseturu õigeaegse arengu, mis omakorda kujutab endast komisjoni algatatud tööstustoodete siseturgu käsitlevate õigusaktide[8] läbivaatamise ühte aspekti. Komisjon toetab oma teadusrajatiste ja rahastamisprogrammide kaudu Euroopa standardite väljatöötamist kirjeldamismeetodite osas, mis on vajalik tööstuslikult toodetud nanomaterjalide toksilise ja ökotoksilise mõju testimisel, samuti proovide võtmise ja mõõtmise meetodite ja nanomaterjalidega kokkupuute simulatsioonimeetodite arendamist. Vajalik on sidus lähenemisviis OECD tegevusele ning Euroopa standardiorganisatsioonid peaksid tegema tihedat koostööd rahvusvaheliste standardimisorganitega. 2.1.3. Bioressursipõhised tooted Bioressursipõhiste toodete siseturu loomine nõuab standardite väljatöötamist ja eeskirjade ajakohastamist. Komisjon loodab, et Euroopa standardiorganisatsioonid jätkavad tööd biokütuseid ja bioressursipõhiseid tooteid hõlmavate standardimisvolituste, sealhulgas biokütuste suhtes kehtivate üldiste volituste ning biopolümeeride, määrdeainete, lahustite ja pindaktiivsete ainete osas kehtivate erivolituste alusel. Käsitletakse ka normide kehtestamisele eelnevat uuringut katsemeetodite arendamiseks, mida rakendatakse bioressursipõhise sisu mõõtmiseks, toote kasutamisvõimaluste ja innovatiivsete bioressursipõhiste toodete, näiteks biopolümeerid, määrdeained, lahustid ja pindaktiivsed ained, säästvuskriteeriumide kindlaksmääramiseks. Biokütustega seotud standardimine võiks hõlmata ka pürolüüsiõlid ja vetikad. 2.1.4. Säästev tööstuspoliitika, ehitus ja toormaterjalid 2.1.4.1. Ehitustooted Siseturu tugevdamiseks tuleks Euroopa standardid viia vastavusse uute nõuetega, mis võtavad arvesse ehitustoodete, -protsesside ja -tööde säästvaid aspekte, samuti innovatiivseid tooteid. Komisjon on taganud tehnilise pädevuse töötamaks välja horisontaalstandardi projekti, mis on mõeldud ehitustoodetes esinevate reguleeritud ohtlike ainete heite kindlaksmääramiseks. ELi ehitusteenuste konkurentsivõime suurendamise eesmärgil toetab komisjon ehitussektori jätkusuutliku konkurentsivõime strateegia raames[9] eurokoodeksi (Eurocodes) konstruktiivsete lahenduste standardite kasutuselevõtmist. Komisjoni 2012. aasta lõpus läbi viidud TOP 10 küsitluse[10] käigus märkisid mõned vastajad, et ehitustoodete määruse viimase läbivaatamise tulemuste põhjal toimunud lihtsustamisest täiel määral kasu saamise võimalus sõltus nende puhul teras- ja alumiiniumkonstruktsioonide suhtes kohaldatava Euroopa standardi ajakohastamisest. Komisjon konsulteerib sidusrühmadega ja võib taotleda standardi kiiret ajakohastamist. 2.1.4.2. Teras Euroopa standardid võivad edendada terasest ehitustoodete säästlikku tootmist. Terasetööstus töötab juba välja terasest ehitustoodete märki – SustSteel. Komisjon kavatseb uurida SustSteeli potentsiaali Euroopa säästvate terasest ehitustoodete turuosa suurendamiseks ja võib taotleda konkreetset standardimistegevust. 2.1.4.3. Ökodisainiga/energiamõjuga tooted Ökodisaini direktiivis[11] on sätestatud paljude energiamõjuga toodete, sealhulgas mootorite, pumpade, ventilaatorite, valgustustoodete ja kodumasinate suhtes kohaldatavad nõuded. Kuigi seni on tähelepanu olnud koondatud peamiselt energiakasutusele, käsitleb direktiiv kõiki keskkonnaaspekte, muu hulgas ressursitõhusust. Selles valdkonnas arendatakse loodusvarade tõhusa kasutamisega seotud standardeid, nagu ringlussevõetavuse indeksid või komponentide vastupidavus või muud keskkonnaparameetrid (näiteks saasteainete heide õhku), et hõlbustada potentsiaalsete ökodisaini nõuete kirjeldamist täiendavates valdkondades. Komisjon valmistab ette olemasolevate, ökodisaini valdkonna ühtlustatud standarditega[12] seotud volituste tehnilised muudatused, et toetada järgmiste toodete ökodisaini reguleerimist: · väikesed, keskmised ja suured jõutrafod; · tööstuslikud säilitusseadmed, kiirjahutuskapid, protsessijahutid, kondensatsiooniseadmed ja külmkambrid; · ventilatsioonisüsteemid; · valgustustooted; · ruumi- ja veesoojendajad. Sõltuvalt rakendamismeetmete edasisest arengust on võimalik välja töötada tehnilised uuendused olemasoleva volitusega hõlmatud toodete jaoks. Ökodisaini töökava 2012–2014[13] kohaselt vaadeldakse võimalikke ökodisaini ja/või energiamärgistuse nõudeid uute tooterühmade jaoks. Prioriteetide loetelu sisaldab aknatooteid, arukaid seadmeid/arvesteid, veinisäilitusseadmeid, auruboilereid, ettevõtteservereid, jõukaableid ja veega seotud tooteid. Komisjon kavatseb ajakohastada ökodisaini volituse, et vajaduse korral saaks välja anda tehnilised muudatused konkreetsete toodete kohta. 2.1.4.4. Jäätmete ringlussevõtt Uued Euroopa standardid ringlussevõetud materjalide (nt metallid, puit ja tekstiilmaterjalid) kvaliteeditaseme kohta soodustaksid turu arengut. Komisjon kavandab uute standardimisülesannete algatamist, et välja töötada ja kinnitada (laboritevahelise võrdluse) meetodid, millega: · kirjeldada jäätmeid ohtliku omaduse (H12) osas – väga mürgise, 1., 2. või 3. kategooria gaasi eraldamine; · kindlaks määrata jäätmetes sisalduvaid elemente ja aineid, mis on olulised tervise ja keskkonnaohtude seisukohalt (ohtlikud omadused H4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14); · välja töötada säästlikkus- ja toksilisusstandardeid ringlusse võetud biojäätmete või põllumajanduslike kõrvalsaaduste jaoks (muud kui väetised). 2.1.4.5. Mitteenergiamahukad, mittepõllumajanduslikud toormaterjalid Tooraineid käsitlev Euroopa innovatsioonipartnerlus[14] koondab kõik asjaomased sidusrühmad, et kiirendada tehnoloogiliste ja muude rakenduste kättesaadavaks tegemist turul. Komisjon koostab sidusrühmade ettepanekute alusel strateegilise rakenduskava, millega võib ette näha standardimisülesanded. 2.1.5. Keskkonnahoidlikud sõidukid ja laevad Teatisega CARS 2020[15] nähakse ette koordineeritud poliitilised meetmed, mis toetavad keskkonnahoidlike sõidukite turuletoomist, sealhulgas vooluvõrgust laetavate elektrisõidukite ja hübriidsõidukite kasutuselevõtt, mis vajab õigeaegseid standardeid või nõudeid laadimisjaamade taristu jaoks. Puhta energia ja transpordi paketi[16] kohaselt peab komisjon taotlema uute Euroopa standardite väljatöötamist. Rahvusvahelised kokkulepped ühtsete standardite ja eeskirjade kohta, eelkõige ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) raamistikus, vähendavad kulusid ja kiirendavad turu kasvu. Komisjon on käivitanud ka ühisalgatuse koos USA, Hiina ja Jaapaniga, et uurida täiendavaid ühtseid reguleerivaid lähenemisviise elektrisõidukite ohutusele ja keskkonnaalastele aspektidele. Komisjon kavatseb läbi viia normide kehtestamisele eelneva uuringu autotööstuses kasutatavate akude ohutuse ja vesiniku ladustamise kohta. Selle tulemused annavad teadusliku ja tehnilise baasi laetavate energiasalvestussüsteemide elektrikomponentide ohutusega seotud küsimuste jaoks. Komisjon viib läbi ka – rahvusvahelise koostöö raamistikus, eelkõige koos USAga – normide kehtestamisele eelneva uuringu mõõtmise ja katsetamise metodoloogiate alal, mida kasutatakse vesiniku- ja kütuseelementide valdkonna tehnoloogiate tõhususe iseloomustamiseks. Komisjon annab ka tehnilise panuse kergsõidukite ja elektrisõidukite puhul rakendatavate üleilmselt standarditud/ühtlustatud katsetsüklite ja menetluste väljatöötamisse. 2.1.6. Arukad võrgud Taastuvenergia integreerimiseks elektrisüsteemi, energiatõhususe suurendamiseks ja täiendava nõudluse rahuldamiseks on vaja piisavat taristut, sh elektri säilitamise ja võimsuse tasakaalustamise lahendusi. Vaja on luua standardid, millega tagatakse arukate võrkude piiriülene koostalitlusvõime, ning sätestada ühiste miinimumstandardite kogum. Komisjoni 2009. aastal loodud arukate võrkude töökonna[17] juhtkomitee kiitis detsembris 2012 veelkord heaks volituse[18] Euroopa arukate võrkude kasutuselevõtu toetamiseks aastatel 2013–2014, et arendada kahte peamist valdkonda: · süsteemide koostalitlusvõime katsetamismeetodid ja vastavustestimise kava, · väljatöötatud meetodite ja standardite teise kogumi rakendamine. Komisjon võtab selles töös osaledes arvesse Euroopa poliitilisi eesmärke ja Atlandi-ülese majandusnõukogu arukate võrkude/e-sõidukite koostalitlusvõime töökava. 2.2. Kaupade ja teenuste siseturu tugevdamine Siseturg on majanduskasvu ja töökohtade loomise liikumapanev jõud. Euroopa standardid suurendavad konkurentsivõimet, vähendades tootmiskulusid, kindlustades kvaliteeti ja tulemuslikkust ning tagades innovatiivsete tehnoloogiate turulepääsu. Ühtlustatud standardid võimaldavad veelgi enamat: nõuetele vastavus tagab toodete ettenähtud ohutustaseme. 2.2.1. Laste ohutus Komisjon taotleb Euroopa standardite väljatöötamist imiku kandelinadele, pehmetele ja toestatud kandekottidele, imiku lamamistoolidele, kiikedele ja sarnastele toodetele, et toetada üldist tooteohutust käsitlevat direktiivi[19]. Võimalik on taotleda ka standardite väljatöötamist mänguväljakute ning mängualade seadmete jaoks. 2.2.2. Muude tarbekaupade ohutus Ehkki ohtlike mittetoidukaupade kiirhoiatussüsteem RAPEX tagab nüüd ohtlike toodete kiirema avastamise ja kõrvaldamise ELi turult, on põhimõte „ohutus ennekõike” endiselt tähelepanu keskmes. Komisjon kavatseb üldist tooteohutust käsitleva direktiivi alusel väljastada taotlused Euroopa standardite väljatöötamiseks piirituskaminate, küünalde, grillseadmete ja õuemööbli kohta. Nende valdkondade tähtsust rõhutati veelkord komisjoni veebruaris 2013 avaldatud tooteohutuse ja turujärelevalve paketis,[20] mis sisaldab ettepanekut tarbekaupade ohutust käsitleva uue määruse väljatöötamiseks. 2.2.3. Sööda ja toidu kvaliteet ning ohutus Vaja on uusi või täiendatud üleilmselt tunnustatavaid standardeid toidu ohutuse ja kvaliteedi kohta, et tasakaalustada üleilmastumise mõju toidu tootmisele, kaubandusele ja tarbimisele, sealhulgas mahetoiduained, mille hulk rahvusvahelises kaubavahetuses suureneb. See nõuab kõrgetasemelisi uuringuid toiduohutuse standardite valdkonnas ning uusi meetodeid ja/või võrdlusmaterjali, mis tuleb enne toidu ja sööda ametlikuks kontrollimiseks kasutamist heaks kiita ja sertifitseerida. Olemasolevaid meetodeid on vaja täiustada, edasi tuleb arendada standarditud analüüsimeetodeid ja kinnitada olemasolevate standardite kohaldamine uute toiduainete suhtes, et tagada ELi õigusaktide[21] ühesugune ja tõhus rakendamine kõikides liikmesriikides ning saavutada ohutuse kõrge tase. Komisjon pakub selleks omalt poolt tehnilist ekspertiisi ja ühiselt heaks kiidetud meetodeid soovimatute ainete avastamiseks ja kindlaksmääramiseks toidus ja söödas. 2.2.4. Kosmeetikatooted Komisjon võib kosmeetikatooteid käsitleva määruse[22] kohaselt taotleda hea tootmistavaga ning kosmeetikatoodete proovide võtmise ja analüüsimisega seotud standardimist. 2.2.5. Tekstiiltoodete kiukoostis Komisjon kavatseb tekstiilkiudude nimetusi ja tekstiiltoodete kiukoostise märgistamist ja tähistamist käsitleva määruse[23] kohaselt väljastada standardimisvolituse tekstiilkiudude segude kvantitatiivse analüüsi kohta, sest praegu kasutatavad EN ISO standarditel põhinevad kvantifitseerimismeetodid ei vasta määruses sätestatud nõuetele. 2.2.6. Väetised Väetisi käsitleva määruse[24] kavandatud ümbervaatamise ettepaneku peamine eesmärk on laiendada määruse kohaldamisala üksnes anorgaanilistelt väetistelt teistele tootekategooriatele, mida praegu reguleerivad riigisisesed eeskirjad. Komisjon taotleb eeldatavalt terminoloogia, konkreetsete tootekategooriate tüüpide loetelu, sildistamisnõuete edasise selgitamise, keemilise koostise suhtes kehtivate nõuete ja põllumajandusliku toime, samuti katsetamismeetodite hõlmamist uute standarditega. Euroopa standardiorganisatsioonidel palutakse kontrollida, et reoveesette, biolagunevate jäätmete ja pinnase jaoks välja töötatud horisontaalsed analüüsistandardid oleksid kohaldatavad ka orgaaniliste väetiste ja orgaaniliste mullaparandusainete suhtes. Välja töötada ja heaks kiita tuleb erimeetodid taimede biostimulantide ja spetsiaalsete väetiselisandite sisalduse määramiseks. 2.2.7. Avamereseadmete ohutus Standardimine on vajalik avamere nafta- ja gaasitööstuses kasutatavate seadmete ohutuse suurendamiseks. Pärast avamere nafta- ja gaasitööstuses kasutatavate seadmete valdkonna standardimisvolituse[25] tagasilükkamist Euroopa standardiorganisatsioonide poolt taotleb komisjon teatud konkreetsete seadmete standardimist, mille ohutus on äärmiselt oluline. 2.2.8. Õhutransport Koostalitlusvõime määrus[26] käsitleb Euroopa lennuliikluse korraldamise võrgu ajakohastamist. Märtsis 2013 anti välja volitus[27], millega taotletakse Euroopa standardiorganisatsioonidelt koostöös Euroopa Tsiviillennunduse Seadmete Organisatsiooniga (EUROCAE) ja tihedas koostöös Euroopa Lennundusohutusametiga (EASA) Euroopa lennuliikluse korraldamise (ATM) üldkava rakendusplaanis loetletud Euroopa standardite väljatöötamist. EUROCAE juba tegeleb sellega. Standardite üksikasjalik nimekiri on esitatud volituse lisana, kuid seda muudetakse kooskõlas ATM üldkava järjepideva ajakohastamisega. ATM üldkava 2. ja 3. etapis „Olulised talituslikud täiustused” ette nähtud ülemaailmse satelliitnavigatsioonisüsteemi (GNSS, seotud EGNOS ja GALILEO programmidega) lennundusstandardeid käsitletakse jaotises 2.2.13.2 ja teatud spetsiifilisi lennundusohutusstandardeid töökava jaotises 2.2.14. Kõnealuseid Euroopa standardeid on vaja edendada kogu maailmas, peamiselt Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) kaudu, et tagada üleilmne koostalitlusvõime. Tekkimas on kaugjuhitavate lennumasinate süsteemide (RPAS) turg, millel on märkimisväärne potentsiaal majanduskasvu ja tööhõive suurendamiseks. Selle potentsiaali realiseerimiseks on vaja standardeid, mille toel ühendada kaugjuhitavate lennumasinate süsteemid järk-järgult Euroopa lennuliikluse korraldamise süsteemiga. Standardid lisatakse ATM üldkava läbivaadatud standardimise rakendusplaanile. 2.2.9. Raudteetransport Sisepiirideta territooriumi loomise eeliste täielikuks ärakasutamiseks tuleb suurendada riikide raudteevõrgustike sidusust ja koostalitlusvõimet ning võrkudele juurdepääsu. Uusi Euroopa standardeid taotletakse järgmiste valdkondade toetamiseks: · tule leviku tõkestamise meetmed; · piletivaba eurooplane ja enne väljumist väljavõetav pilet. Komisjon esitab ettepaneku läbi vaadata koostalitlusvõime tehniline kirjeldus seoses liikumispuudega isikute vajadustega, et lihtsustada selle sisu ja hõlbustada kirjelduse kohaldamist. Komisjon valmistab praegu ette algatust innovatiivsete lahenduste leviku kiirendamiseks, et saavutada Euroopa raudteesüsteemi täielik integreeritus ja koostalitlus. Algatuses selgitatakse ka, kuidas paremini koordineerida Euroopa teadus- ja innovatsioonitegevust, mis hõlmab kogu innovatsioonitsüklit, ja sel viisil keskenduda nii ühtse Euroopa raudteepiirkonna (SERA) kui ka Euroopa raudteesektori konkurentsivõime toetamisele. 2.2.10. Alternatiivsed kütused Standardimine on vajalik paketi „Puhas energia ja transport” rakendamiseks, mis sisaldab alternatiivkütuste Euroopa strateegiat ja alternatiivkütuste taristu kasutuselevõttu käsitleva direktiivi eelnõu[28]. Direktiivi eelnõus käsitletavad elektri, vesiniku, veeldatud maagaasi (LNG) ja surumaagaasi (CNG) laadimispunktide ja tanklate koostalitlusvõime tehnilised kirjeldused tuleks kindlaks määrata Euroopa standarditega, mis on täielikult ühilduvad asjaomaste rahvusvaheliste standarditega. Ehkki Euroopa standardiorganisatsioonid töötavad juba volituse põhjal biometaani suunamiseks maagaasivõrku ja rasvhapete metüülestrite (FAME) sisalduse suurendamiseks raskeveokites kasutatavas diislikütuses, tuleks välja töötada standardid ka suurema etanoolisisaldusega bensiini kohta. Komisjon toetab standardimistööd, mis käsitleb biometaani suunamist maagaasitorustikku, biometaani kasutamist mootorikütusena ja biometaani sisalduse mõõtmise meetodeid maagaasivõrgus. Komisjon toetab ka arenenud kontseptsioonide kiiremat turuletoomist fotogalvaanilise tehnoloogia standardite harmoneerimise ja väljatöötamise kaudu. 2.2.11. Taristu ohutus[29] Komisjon korraldab esmatähtsate taristute kaitse sidusrühmade võrgustiku tööd üheksas valdkonnas (lennundusohutus, lõhkeained, konstruktsioonide vastupidavus, keemilised ja bioloogilised ohud vees, radioloogilised ja tuumaohud, maavärinad, videovalve ja biomeetria). Katsetamissuuniste, ühtsete katseprotokollide, katsetamisstandardite ning sertifitseerimist ja poliitilisi nõudeid käsitlevate soovitustega seotud töö toetab samuti olemasolevaid ja tulevikus väljastatavaid volitusi. Komisjon võib samuti konsulteerida sidusrühmadega seoses maanteede infrastruktuuri ohutuse korraldamist käsitleva direktiiviga,[30] mille tagajärjel on võimalik väljastada volitus maanteede ohutuse ühtse sertifitseerimissüsteemi loomiseks. Järgmiseks sammuks oleks nõuete kehtestamine, mis tagavad ohutuse miinimumtaseme kogu üleeuroopalises transpordivõrgus, ilma et see piiraks ehitustooteid käsitleva määruse[31] rakendamist. 2.2.12. Traadita side Oluline on välja töötada ja ajakohastada harmoneeritud standardeid olemasolevate volituste põhjal. Komisjonil on võimalik ette valmistada uued volitused, mis käsitlevad: (1) mobiilside standardite (UMTS, LTE, LTE advanced…) arengut ja säilitamist 3. põlvkonna partnerlusprojekti (3GPP) raames, (2) raadiospektri tõhusat kasutamist mobiilsideteenuste kooseksisteerimiseks ning raadioseadmete ja ringhäälingu vastuvõtjate käitamiseks naabersagedusalades. 2.2.13. Kosmos kodanike teenistuses[32] 2.2.13.1. Standardid kosmosetööstusele Kosmosetööstuse standardimine võimaldab ellu viia ELi kosmosestrateegias ja Euroopa kosmosetööstuse poliitikas sätestatud prioriteete. Vajadused on määratud kindlaks volitusega, millega nähakse ette kosmosetööstusega seotud standardimise arendamine[33] ajavahemikul 2011–2013, kuid komisjon saab vajaduse korral volitust pikendada aastateks 2014-2015. Selle volituse kohaselt peaksid Euroopa standardiorganisatsioonid käsitlema tervet rida teemasid, mille hulgas on navigeerimine ja positsioneerimissignaali vastuvõtjad, navigatsiooni ja positsioneerimise integreerimine telekommunikatsiooniga, andmevahetus, andmeformaadid, mobiilsete, püsi- ja üleilmsete navigatsiooni satelliitsüsteemide integreerimine, planeedi kaitse, kosmoses valitseva olukorra seire, maapealse segmendi hübriidsed kasutajaliidesed ja kasuliku koormusega liidesed. 2.2.13.2. Standardid Euroopa GNSS programmide jaoks Standardimine toetab Euroopa satelliitnavigatsioonisüsteemide (EGNOS ja Galileo) juurutamist ja rakendamist. Standardimisega on vaja hõlmata maapealsete rakenduste massituru vastuvõtjad, järgmise põlvkonna satelliidipõhised laiendussüsteemid, EUROCAE määratletud tsiviillennunduse kasutajaseadmed, ICAO määratletud Galileo signaalid ja teenused, Galileo juurutamine mobiilseadmete positsioneerimiseks ja Euroopa Geostatsionaarse Navigatsioonilisasüsteemi märgistuse („EGNOS Enabled”) rakendusplaan, ehkki nende täpset küpsuse astet konkreetsel aastal on raske prognoosida. 2.2.14. Julgeolek Standardimistegevused on algatatud julgeoleku valdkonna tööstuspoliitika teatise „Julgeoleku valdkonna tööstuspoliitika – innovatiivse ja konkurentsivõimelise julgeolekupoliitika tegevuskava”[34] alusel. Kehtiva volituse kohaselt saavutatud tulemuste põhjal kavatseb komisjon välja arendada: · keemiliste, bioloogiliste, radioaktiivsete, tuuma- ja lõhkeainete avastamise miinimumstandardid ja proovivõtustandardid, sealhulgas lennundusjulgestuse valdkonnas, · ühised tehnilised ja koostalitlusvõime standardid automatiseeritud piirikontrollisüsteemide jaoks, samuti biomeetriliste tunnuste standardid, · standardid kommunikatsiooni-, juhtimis- ja kontrollisüsteemide koostalitlusvõime, samuti elanikkonna massiteavitust hõlmava korraldusliku koostalitusvõime valdkonnas, kriisiohje/tsiviilkaitse valdkonnas. Lisaks sellele nähakse ette edasine standardimine järgmistes valdkondades: · nn hübriidstandardid, mida kohaldatakse nii tsiviiljulgeoleku- kui ka kaitsetehnoloogiate suhtes, näiteks keemiliste, bioloogiliste, radioaktiivsete, tuuma- ja lõhkeainete puhul, ning äratundmis- ja vältimistehnoloogiad, · lõimitud andmekaitse/eraelu kaitsvate vaikesätete standardite rakendamine eraelu puutumatuse kindlustamiseks julgeolekutehnoloogiate ja -toodete arendamise ja tootmise ajal. 2.2.15. Tuumaohutus ja julgeolek ELi eesmärgiks on tagada tuumaenergia rahumeelne ja ohutu kasutamine tuumaohutuse, julgeoleku ja tuumarelvade leviku tõkestamise kõrgeimate standardite kohaselt. Rahvusvaheline algatus, mille sisuks on tuumaenergia kasutamise terviklik ohutuse, julgeoleku ja kaitsemeetmete (3S) kontseptsioon, käivitati koos tuumaohutuse ja -julgeoleku töörühmaga (NSSG) G8 tippkohtumisel 2008. aastal, ning selle raames töötatakse idee ümber rahvusvaheliselt siduvateks julgeoleku- ja ohutusstandarditeks. Komisjon osaleb peamistes tuumaohutuse ja -julgeoleku valdkonna standardimistegevustes, mis hõlmavad järgmist: · koostegutsemine tehnomaterjalide andmete valdkonnas, · radioaktiivsete materjalide salakaubaveo hindamise programm, et hinnata ja võrrelda kiirguse kindlakstegemise seadmete tulemuslikkust, · andmete esitusviisi, tuumamaterjalide seires kasutatavate võrdlusmaterjalide ja tuumaekspertiisi standardimine, · radioloogia-/tuumaalase teabe vahetus Euroopas, · ohutuse ja julgeoleku seisukohalt olulised tuumaelektrijaamade seadmed ja kontrollisüsteemid. Komisjon on valmis toetama ka tehnomaterjalide andmete jaoks standardvormide väljatöötamist ja nende andmevormide kasutamist tuumamaterjalide kohta käiva teabe tõhusaks säilitamiseks ja edastamiseks. 2.2.16. Kemikaalid Standardid aitavad saavutada kooskõlastatud lähenemisviisi kemikaalide registreerimise, hindamise, autoriseerimise ja piiramise määruse (REACH)[35] rakendamisele liikmesriikides. Käesoleval ajal on Euroopa standardiorganisatsioonidel vaja välja töötada (täiendavaid) analüüsimeetodeid: · plii (metalli kujul) esinemise/kontsentratsiooni kindlaksmääramiseks tarbekaupade eri vormides, · tarbekaupadest eralduvate plii ühendite migratsiooni tuvastamiseks, võttes arvesse erinevaid vorme, · kaheksa polütsüklilise aromaatse süsivesiniku (BaP, BeP, BaA, CHR, BbFA, BjFA, BkFA, DBAhA) esinemise/kontsentratsiooni kindlaksmääramiseks tarbekaupades, · kroom(VI) ühendite kontsentratsiooni kindlaksmääramiseks nahatoodetes, · eespool nimetatud ainete (kaheksa polütsüklilist aromaatset süsivesinikku ja kroom(VI) ühendid) eraldumise tuvastamiseks tarbekaupadest mõistlikult ettenähtavate kasutustingimuste puhul. Standardse andmestiku koostamine kemikaalide kohta soodustab selle tunnustamist kõikide sidusrühmade poolt ja vähendab tööstuse jaoks kemikaalide hindamiseks tehtavaid kulutusi. 2.2.17. Horisontaalteenuste standardid[36] Teenuste siseturu lõpuleviimise hõlbustamiseks andis komisjon välja volituse[37] horisontaalteenuste standardite kavandamiseks ja väljatöötamiseks 2013. aastal. 2.2.18. Eriteenuste ohutus See ettepanek tehti sidusrühmadega peetud ulatuslike konsultatsioonide tulemusena ja töö on esialgselt kavandatud 2013. aasta teiseks pooleks. Kui sidusrühmade ettepanekud lubavad järeldada, et teenuse ohutuse standardimine, näiteks hotellide tuleohutuse valdkonnas, leiab laialdast toetust, jäetakse see valdkond avatuks. 2.2.19. Tervishoiuteenused[38] Teenustega seotud standardite tähtis funktsioon on ühtse võrdlusaluse kehtestamine olulistele teenustele. See kehtib kasvavas tervishoiuteenuste valdkonnas eriti seoses krooniliste, mittenakkuslike haigustega. Euroopa standardiorganisatsioonide volitustega võiks hõlmata horisontaalsete valdkondade teatud aspektid, nagu patsiendi ohutus ja registreerimine, konkreetse haigusega seotud skeemid, näiteks rinnavähiga seotud hooldusteenused, ja etapipõhised teenused, näiteks taastumisega seotud teenused. Komisjon algatab teostatavusuuringu olemasolevate rahvusvaheliste ja riigisiseste standardite kindlaksmääramiseks ning selgitab välja nende kasutamise ulatuse ja vastavuse tervishoiusüsteemi vajadustele. Komisjon määrab ära ka tervishoiuteenuste standardite väljatöötamise tingimused, mis hõlmavad kliinilisi standardeid ja asjassepuutuvate sidusrühmade osalust standardite väljatöötamises. 2.2.20. Juurdepääsetavus Komisjon valmistab ette Euroopa juurdepääsetavuse akti ja kavatseb taotleda teatud kaupade ja teenuste, mille suhtes ei ole kehtestatud juurdepääsetavuse standardeid ELi tasandil, hõlmamist standardimistööga. Komisjon kaalub ka vajadust täiendava töö järele valdkondades, mida praegu reguleerib ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon. Lisaks kiitis komisjon hiljuti heaks direktiivi eelnõu juurdepääsetavuse kohta avaliku sektori asutuste veebisaitidele. Komisjon kaalub täiendava standardimistöö vajadust mõlema õigusakti toetamiseks, arvestades volituste alusel käimasolevat tööd, mille eesmärgiks on täiustada Euroopa juurdepääsetavuse nõudeid IKT alaste riigihangete valdkonnas[39] ja tehiskeskkonnas,[40] ning põhimõtte „disain kõigi jaoks” lisamist volitusele kõikide asjaomaste standardimisalgatuste puhul[41]. Arendades edasi komisjoni teatise „Euroopa kui maailma soosituim turismisihtkoht”[42] põhimõtteid, kaalutakse standardimisdokumentide kasutamist, et kindlaks määrata ühiselt kokku lepitud kirjeldused turismiteenuste ühtseks kujundamiseks ning lahendada väljaõppe nõuete küsimus, mis muudab turismiteenused juurdepääsetavamaks. 2.3. Innovatsioon Konkreetse tehnoloogia praegust taset kajastava teabe kodifitseerimise korral võimaldavad standardid edasi anda teadmisi, kindlustada uute toodete, teenuste ja digitaalse sisu vahelist koostalitlusvõimet ning pakkuda innovatsioonile uut platvormi. Kõrgtehnoloogia valdkondades toetavad standardid majanduskasvu rahvusvaheliselt kokkulepitud terminoloogia, mõõtmis- ja kirjeldamismeetodite kaudu. Ka tervishoiu ja ohutuse hindamise eeskirjad võivad vältida innovatsiooni tõkestamist valdkondades nagu nanotehnoloogia, mis võivad saada tulevaste volituste objektiks. Teadustegevus on standardimisprotsessi kõige suurem toetaja. Metoodikad, protsessid ja materjalid, mis annavad ajendi standardite väljatöötamiseks, koostatakse osaliselt või tervikuna kättesaadava teadusliku teabe alusel. Komisjon võib näiteks aidata kindlaks määrata tehnoloogia edasisi arenguvaldkondi, mille õigeaegne standardimine võib tuua kasu Euroopa tööstusele. Ökoinnovatsiooni valdkonnas võib komisjon eelistada ka süsteemi, kus järgmine ressursitõhususe kaudu väljendatud võrdlusalus on ette teada, võimaldades sel viisil eesrindlikel ettevõtetel suurendada oma konkurentsivõimet maailmas. 2.3.1. Innovatsioonialased partnerlused Euroopa innovatsioonialaste partnerluste akt ühendab kogu teadustegevuse ja innovatsiooniahela, tuues kokku kõik ELi asjaomased osalejad riiklikul ja piirkondlikul tasandil, mis võimaldab märgata mis tahes reguleerimise ja standardimise vajadust ja sellele kiirelt reageerida. Täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitlev innovatsioonipartnerlus[43] on seadnud eesmärgiks tagada koostalitlusvõime ning võidelda võimalike turulepääsu tõketega standardite ja etalonkirjelduste koostamise kaudu uute seadmete ja teenuste jaoks, mis on seotud integreeritud hoolduse ja iseseisva eluviisiga. Standardid peaksid mängima tähtsat rolli ka teiste innovatsioonialaste partnerluste raames, nagu näiteks põllumajanduse tootlikkus ja jätkusuutlikkus,[44] arukad linnad ja kogukonnad[45] ning veealane innovatsioonipartnerlus[46]. 2.3.2. Teadus standardites CEN/CENELEC töögrupp STAIR, mis tegeleb standardimise, innovatsiooni ja teadustegevuse teemaga, on ilmekas näide selle kohta, kuidas Euroopa standardiorganisatsioonid hoiavad pidevat sidet teadlaskonnaga, kuid neid sidemeid on vaja laiendada. Seetõttu loob komisjon ühise kokkuleppe alusel Euroopa Uurimis- ja Tehnoloogiaorganisatsioonide Assotsiatsiooniga (EARTO) ja Euroopa standardiorganisatsioonidega foorumi teaduse ja standardite vaheliste seoste täiustamiseks. 2.3.3. Süsteemide süsteem Tulevikule mõeldes peaks üha suurem tehnoloogiline omavaheline põimumine, mis on vajalik sotsiaalsete probleemide lahendamiseks, kajastuma süsteemses lähenemises teatud standardimistegevusele. Euroopa standardiorganisatsioonid on mujal osutatud valdkondade jaoks (arukad linnad, arukad võrgud, elektrisõidukid jms) loonud pühendunud koordinatsioonirühmad, mis ühendavad ja suunavad kaasatud tehniliste organite tegevust. Lähiaastatel on sedalaadi rühmadele oodata lisa, eriti horisontaalsete valdkondade volituste toetamiseks. On võimalik luua erilised süsteemirühmad, näiteks hindamisrühmad piiride seadmiseks, süsteemide tasandil töötavad rühmad või ressursirühmad, mis töötavad välja spetsiaalseid töövahendeid ja tarkvara. 2.4. Euroopa digitaalarengu tegevuskava[47] Standardid on väga vajalikud IKT toodete, teenuste, rakenduste ja digitaalse sisu koostalitlusvõime edendamiseks, mis on hästitoimiva digitaalse ühiskonna ülesehitamise jaoks eluliselt oluline. Võttes arvesse IKT turu üleilmset iseloomu, peavad Euroopa standardiorganisatsioonid ning asjaomased foorumid ja konsortsiumid tegema koostööd, et rahuldada pidevalt kasvavat nõudlust standardite järele, mis toetaksid selle kiirelt areneva valdkonna koostalitlusvõimet. Praegu kehtiv pidevalt ajakohastatav IKT standardimise plaanis[48] on üksikasjalikumalt toodud välja valdkonnad, kus standardid saaksid kaasa aidata IKT alase poliitika eesmärkide saavutamisele ka vastastikku täiendava koostalitlusvõime testimise ja teadlikkuse suurendamise kampaaniate kaudu, et tagada standardite tõhus kasutuselevõtmine. 2.4.1. E-tervis Koostalitlusvõime, eriti piiriülene, on eluliselt oluline IKT laialdase kasutamise tagamiseks tervishoiusektoris, nagu sätestatakse direktiivis, mis käsitleb patsiendiõiguste kohaldamist piiriüleses tervishoius[49]. Uute toodete ja teenuste täies ulatuses ärakasutamiseks tuleb samal ajal lahendada andmekaitse küsimused. Eesmärgiks on olemasolevate standardite tõhusam kasutamine ning vajaduse korral uute väljatöötamine. Uuringud näitavad, et Euroopa ja rahvusvahelised standardid ei ole sageli piisavalt konkreetsed, et tagada IKT lahenduste koostalitlusvõime e-tervise valdkonnas[50]. E-tervise võrgu kaudu saadud soovituste põhjal koostatakse üksikasjalikumad kirjeldused, näiteks avalike hangete jaoks, et toetada e-tervise koostalitlusvõime raamistikku. Komisjon teeb ettepaneku koostalitlusvõimet veelgi suurendada, jätkates kirjelduste ja komponentide väljatöötamist ja kinnitamist, samuti vajaduse korral standardimisvolituste väljastamist. 2.4.2. Raadiosagedustuvastus Andmekaitse, eraelu puutumatuse ja infoturbe aspektidega tegelemise aluseks on volitus, mis käsitleb raadiosagedustuvastuse puhul rakendatavat IKT valdkonda[51]. Esimese etapi eesmärgiks oli ette valmistada täielik raamistik edaspidiseks raadiosagedustuvastuse standardite väljatöötamiseks ning käimasolevas teises etapis jätkuva töö tulemusena koostatakse 2014. aasta alguses Euroopa standardite, tehniliste kirjelduste ja aruannete kogumik. 2.4.3. E-oskused ja e-õpe Nagu märgitakse komisjoni teatises „E-oskused kui konkurentsivõime, majanduskasvu ja töökohtade arvu edendajad 21. sajandil”,[52] soodustavad üleeuroopalised pädevusraamistikud, tööriistad ning tõhusad ja koostalitlevad e-õppe lahendused IKT alaste oskuste arengut ja toetavad elukestvat õpet. Uued standardimismeetmed on ette nähtud järgmistes valdkondades: · e-pädevuste raamistik IKT kasutajatele, IKT spetsialistidele ja e-juhtidele, · soovitused ja suunised uue õppekava väljatöötamiseks IKT spetsialistidele ja e-juhtidele, · Euroopa e-õppe kvaliteedistandardid, et tagada ühtlustamine, kasutamine ja rakendamine, · e-õppe kursused, infosisuhoidlad ja vahetusmehhanismid, · koostalitlusvõime standardid interaktiivsete e-raamatute ja teiste digitaalsete õppematerjalide jaoks. 2.4.4. E-hange/e-kataloogid Komisjoni eesmärgiks on muuta e-hange selgeks, toetades koostalitleva Euroopa raamistiku loomist, mis põhineb võimalikult suures ulatuses Euroopa standarditel. Võimalik, et käimasolevat standardimistööd on vaja tugevdada või lõpule viia. Standardid peaksid aitama e-hanget tõhustada, võttes arvesse selliste ELi projektide tulemusi nagu üleeuroopalise avalike hangete veebipõhise süsteemi loomise projekt (Pan-European Public Procurement Online, PEPPOL) ja Euroopa Standardikomitee (CEN) tehtav töö. E-kataloogi ühtse määratluse puudumine ELi tasandil ning toodete ja teenuste arvukate klassifitseerimisskeemide kasutamine kujutavad endast ettevõtete, eriti VKEde jaoks, takistusi e-hanke käigus. Ühetaoliste ja kõikehõlmavate lahenduste tagamiseks peaks CEN käsitlema nii lepingu sõlmimisele eelnevat kui ka sellele järgnevat etappi, sealhulgas nii e-arvete kui ka maksete kasutajaliideste lahendused. 2.4.5. Elektroonilised arved (e-arved) Komisjoni eesmärgiks on muuta veebipõhised tehingud lihtsaks, tagades ühtse euromaksete piirkonna (SEPA) lõpuleviimise ja toetades koostalitleva Euroopa e-arvete raamistiku loomist. E-arveid käsitlev Euroopa mitmepoolse osalusega sidusrühmade foorum annab nõu konkreetsete standardimisvajaduste kohta. Komisjon ja CEN hindavad ettepanekuid, et tagada asjakohaste Euroopa standardite olemasolu. E-arvete valdkonna standardid peavad kindlustama seose e-hanke süsteemi ja SEPA asjakohaste standarditega. Peale selle peaksid Euroopa ja rahvusvahelised standardimisorganid kiirendama e-arvet täiendavate e-andmesõnumimudelite väljatöötamist, et parandada toodete ja teenuste vahetuse tõhusust. Komisjon võib välja anda volituse, mis hõlmab semantilise koostalitlusvõime mudeli määratlust ja Euroopa e-arve andmemudelit. 2.4.6. E-kaubanduse tehingutega seotud vaidluste veebipõhine lahendamine Tarbijavaidluste veebipõhise lahendamise määrusega[53] sätestatakse Euroopa veebipõhise vaidluste lahendamise platvormi loomine. Vaja on välja selgitada ja kindlaks määrata rahvusvahelise ja Euroopa standardimise roll koostalitlusvõime loomises veebipõhise vaidluste lahendamise platvormi ja riigi tasandil toimivate veebipõhiste vaidluste lahendamise skeemide vahel. Komisjon peab oma esmaseks eesmärgiks vaidluste lahendamise koostalitlusvõimelise andmevahetuse raamistiku väljatöötamise toetamist, mis põhineks ÜRO kaubanduse hõlbustamise ja elektroonilise äritegevuse keskuse (UN/CEFACT) rahvusvahelistel standarditel ja tavadel. 2.4.7. Asjade internet Asjade internet viitab miljardite internetiga ühendatud objektide nähtamatule seosele, mis võimaldab eemal asuvalt süsteemilt vastu võtta või sellele saata teavet, sageli ilma inimese otsese sekkumiseta. See ei ole piiratud spetsiifilise kommunikatsioonitehnoloogiaga ja hõlmab mitmeid tehnilisi lahendusi (raadiosagedustuvastus, internetiprotokoll TCP/IP, andurid, täiturid, kasutajaliidesed jms), mis on seotud objekti tuvastamisega ja andmete salvestamise, säilitamise, töötlemise ja edastamisega füüsilistes keskkondades ning füüsiliste ja virtuaalsete kontekstide vahel. Asjade interneti standardimisvolituse kohaselt uuritakse esimeses etapis (1–2 aastat), kas standardid suudavad tagada (õiguspärase) andmekaitse ja turvanõuete täitmise, ning teises etapis töötatakse vajalikud standardid välja. 2.4.8. Elektrooniline identimine ja usaldusteenused, sealhulgas elektroonilised allkirjad Võttes arvesse elektroonilisi allkirju käsitlevat direktiivi,[54] andis komisjon 2010. aasta alguses välja volituse[55] e-allkirjadega seotud standardite täpsustamiseks ja viimiseks sidusasse ajakohastatud raamistikku seonduvate usaldusteenuste teabega. Täpsustatud raamistik koosneb kuuest elemendist: e-allkirja loomine ja valideerimine; allkirjade loomisega seotud seadmed; krüptograafilised algoritmid; usaldusteenuste osutamistugi, nagu sertifikaatide väljastamine; lisandväärtusega teenused, nagu registreeritud post või andmete säilitamine; ja usaldusteenuste loetelu pakkumine. Põhitulemusi oodatakse pärast 2014. aastat. Juunis 2012 esitas komisjon määruse ettepaneku e-identimise ja e-tehingute jaoks vajalike usaldusteenuste kohta siseturul,[56] et asendada elektroonilisi allkirju käsitlev direktiiv ja laiendada selle rakendusala sellistele valdkondadele nagu e-identimine, e-allkirjad, e-templid, ajatemplid, andmevahetus, dokumentide või veebisaidi autentimiseks vajalikud sertifikaadid. Määruse rakendamist on vaja toetada uute standardimisvolitustega. 2.4.9. Kaardi-, interneti- ja mobiilimaksed Standardite ja koostalitlusvõime puudumine kaardi-, interneti- ja mobiilimaksete valdkonna erinevate osalejate ja lahenduste vahel põhjustab turu killustamist ja aeglustab uudsete üleeuroopaliste maksemeetodite laialdast kasutuselevõtmist. Komisjon kavatseb koostöös Euroopa Keskpangaga toetada käimasolevate standardimistegevuste ühtlustamist kaardimaksete valdkonnas ja hoogustada üleeuroopaliste standardite väljatöötamist mobiilimaksete ja internetimaksete jaoks. Esimese sammuna kavatseb komisjon kutsuda Euroopa standardiorganisatsioone ja teisi asjaomaseid organeid, nagu SEPA nõukogu, üles kaardistama ettevõtluse ja kasutajate vajadusi ning hindama olemasolevaid standardimislünki. 2.4.10. Intelligentsed transpordisüsteemid[57] Ühtsed Euroopa standardid ja tehnilised kirjeldused on möödapääsmatud intelligentsete transpordisüsteemide teenuste ja rakenduste koostalitlusvõime tagamiseks, nad kiirendavad nende kasutuselevõtmist ja muudavad nende mõju võimalikult suureks. Uute standardite väljatöötamine hõlmab järgmist: · intelligentse transpordi koostöösüsteemid, · mitut transpordiliiki kaasava teekonna kavandamine, · avatud sõidukisisese platvormi ülesehitus, · digitaalkaardid, · ühistranspordi koostalitlusvõime ja intelligentse linnatranspordi keskkond, · suunised ja tehnilised kirjeldused sõidukis inimese ja masina ohutu koostoimimise tagamiseks, · elektrooniliste tasude kogumine, · rahvusvaheline koostöö, mille eesmärgiks on standardite üleilmne ühtlustamine (lepped USA ja Jaapaniga IKT rakendamise kohta maanteetranspordis). 2.5. Kliimamuutus ja ressursitõhus Euroopa[58] 2.5.1. Kohanemine kliimamuutusega Peatselt avaldatava ELi kohanemisstrateegia koostamise käigus loeti standardid potentsiaalselt tähtsaks taristute vastupidavuse tagamisel teatud sektorites: transporditaristu, energiataristu ja ehitised/hooned. Asjakohane oleks kindlaks määrata, milliseid standardeid tuleb edendada ja/või muuta, et taristutesse investeerimise otsuseid tehes paremini arvesse võtta käesoleval ajal ja tulevikus avalduvaid kliimamuutuse mõjusid. Üks võimalus ELi kliimapoliitika ja ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni eesmärkide elluviimise toetamiseks on välja töötada Euroopa standardid kasvuhoonegaaside heitkoguste (GHG) kindlaksmääramiseks energiamahukates tööstusharudes. Praegu kehtiva volituse alusel töötatakse välja ELi tehnilisi standardeid kasvuhoonegaaside heitkoguste jaoks[59] terase, tsemendi, alumiiniumi, lubja ja rauasulamite sektoris, aruanded kontrollkatsete tulemuste kohta avaldatakse 2013. aastal. Komisjoni ülesandeks on tagada esitatud standarditud mõõtmismeetodite täpsuse ja korratavuse kinnitamine katsete käigus. 2.5.2. Määrus osoonikihti kahandavate ainete kohta Osoonikihti kahandavaid aineid käsitlev määrus[60] piirab terve rea ohtlike ainete kasutamist, sealhulgas tetraklorometaan ja triklorotrifluoroetaanid, ning teatud kehtivate standardite puhul on vaja kontrollida vastavust kasutuspiirangute tingimustele. 2.5.3. Õhu kvaliteet Direktiiviga välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta[61] sätestatakse osooni eellaste seire nõuded. Komisjon kavatseb saata Euroopa standardiorganisatsioonidele uue volituse ühtlustatud mõõtmisstandardite väljatöötamiseks. 2.5.4. Jäätmed Euroopa standardiorganisatsioonidelt oodatakse elektri- ja elektroonikaseadmetest tekkinud jäätmeid käsitleva direktiivi[62] rakendusalas ühe või mitme Euroopa standardi väljatöötamist, mis kajastaksid jäätmekäitluse (sealhulgas taaskasutus, ringlussevõtt ja ettevalmistamine korduskasutuseks) kõige uuemaid seadmeid. Jäätmedirektiivi[63] rakendamise toetamiseks valmistab komisjon ette uued volitused, mille alusel töötatakse välja meetodid toksiliste gaaside tekke ning tervisele ja keskkonnale ohtlike elementide ja ainete sisalduse kindlakstegemiseks jäätmetes. 2.5.5. Jätkusuutlik toit Komisjon võtab 2013. aastal ressursitõhusa Euroopa tegevuskava raames vastu teatise kestliku toidu kohta, millele võivad järgneda standardimistaotlused. 3. Euroopa standardimise rahvusvaheline mõõde Üldiseks eesmärgiks on tugevdada Euroopa tööstuse globaalset haaret ja konkurentsivõimet tehniliste kaubandustõkete vähendamise kaudu. Ühtsed või tehniliselt ühtlustatud standardid toetavad kaupade ja teenuste vahetamist koostalitlusvõime suurendamise kaudu üleilmsel tasandil. Selle eesmärgi täitmiseks: · püütakse saavutada võimalikult suur sidusus rahvusvaheliste ja Euroopa standardite vahel (rahvusvahelise standardimise esmatähtsus koos Euroopa tugeva juhtpositsiooniga paljudes valdkondades) ja laiendada/hõlbustada Euroopa ja/või rahvusvaheliste standardite kasutamist või nende tehnilist ühtlustamist väljaspool Euroopa Liitu, · suurendatakse teadlikkust ja tutvustatakse Euroopa standardimise eeliseid kui sidusat piirkondlikku süsteemi, mis on rahvusvahelise standardimise ja mitmepoolse reguleerimise lahutamatu osa ning toetab seda täielikult, · soodustatakse kahepoolseid õigusalaseid/poliitilisi dialooge ELi ja kolmandate riikide vahel, samuti vabakaubanduslepingute läbirääkimisi asjakohaste peatükkide üle. Praegused prioriteedid keskenduvad USAle (töö leppega „Sildade rajamise” kohta USA ja ELi standardisüsteemide vahele[64] ja eelseisvad läbirääkimised Atlandi-ülese kaubandus- ja investeerimispartnerluse üle), Hiinale (dialoog õigus- ja tööstuspoliitika üle, strateegilised partnerlused), Venemaale (moderniseerimispartnerlus), Indiale, Jaapanile, Koreale, ASEANi riikidele ja Ladina-Ameerikale, · laiendatakse ühtset turgu eelkõige Euroopa Liidu laienemisprotsessi, Euroopa naabruspoliitika ja läbirääkimiste kaudu tööstustoodete vastavushindamise ja tunnustamise lepingute üle kolmandate riikidega, mis rakendavad Euroopa tooteohutuse suhtes kohaldatavaid õigusakte, mida toetavad Euroopa standardid. · viiakse läbi strateegilist tegevust esmatähtsates riikides, mille sisuks on: · Euroopa standardimisekspertide lähetamine, käesoleval ajal Hiinasse ja Indiasse (ja tulevikus ilmselt Brasiiliasse), mis tagab Euroopa standardimise kohaloleku ja teabevoo juurdepääsu kohta võtmetähtsusega turgudele; · teabeplatvormide veebipõhine standardimine, (koostöös Hiinaga,[65] mille puhul rõhk asetatakse laienemisele praegu hõlmatud sektoritest väljapoole, ja edaspidi loodetavasti USAga), asjakohaste standardimismaastike, sealhulgas standardimisega otseselt seotud turulepääsu aspektide kaardistamine; · Aafrika suutlikkuse toetamine ja tugevdamine standardite alal, kooskõlas EL-Aafrika ühistegevuse kavaga, peamiselt tehnilise ja poliitilise dialoogi kaudu Aafrika asjaomaste standardimis- ja piirkondlike organisatsioonidega. 4. Kokkuvõte Liidu esimene standardimist käsitlev iga-aastane töökava, mis võeti vastu standardimismääruse kohaselt, on komisjoni jaoks standardimisprotsesside kiirendamise peamine alus. Töökava võimaldab standardimistegevusi tõhusamalt prognoosida ja planeerida ning vastavaid jõupingutusi tugevdavad edaspidi kavandatud volituste vastuvõtmise lühemad tähtajad. Selline ajastus võimaldab sünkroniseerida ettevalmistustöid Euroopa standardiorganisatsioonidega ning komisjon kutsub Euroopa standardiorganisatsioone arvestama käesoleva töökavaga oma iga-aastaste töökavade väljatöötamisel, mida tehakse aasta jooksul hiljem. Programm on koostatud sidusrühmadega konsulteerides ja see pakub platvormi arvukate ettepanekute koondamiseks standardimise tulevaste prioriteetide kohta. Kõnealuse töökava alusel algatatud standardimistegevusi puudutav teave lisatakse järgmisele liidu töökavale, mis käsitleb Euroopa standardimist, et tagada kõikide huvitatud isikutele tagasiside. [1] KOM(2010) 2020 lõplik. [2] COM(2012) 582 final. [3] Swann G.M.P., „The Economics of Standardisation: An Update”, Report for the UK Department of Business, Innovation and Skills, 2010. [4] Sihtväärtus on sätestatud oktoobris 2012 avaldatud tööstuspoliitika teatises. [5] KOM(2011) 311 lõplik. [6] Määrus (EL) nr 1025/2012. [7] Komisjoni 28.11.2011 otsus, ELT C 349, 30.11.2011. Esimest korda vastu võetud 26.3.2012 [8] http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/docs/2013_entr_003_industrial_products_en.pdf. [9] COM(2012) 433final. [10] COM(2013)122 final ja SWD(2013)60 final. [11] Direktiiv 2009/125/EÜ. [12] M/495. [13] SWD(2012) 434 final. [14] COM(2012) 082 final. [15] COM(2012) 636 final. [16] COM(2013) 17 final. [17] http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/smartgrids/taskforce_en.htm. [18] M/490. [19] Direktiiv 2001/95/EÜ. [20] COM(2013) 78 final. [21] Määrus (EÜ) nr 882/2004. [22] Määrus (EÜ) nr 1223/2009. [23] Määrus (EL) nr 1007/2011. [24] Määrus (EÜ) nr 2003/2003. [25] M/501. [26] Määrus (EÜ) nr 552/2004. [27] M/524. [28] COM(2013)18. [29] KOM(2010)560. [30] Direktiiv 2008/96/EÜ. [31] Määrus (EL) nr 305/2011. [32] Määrus (EÜ) nr 683/2008. [33] M/496. [34] COM(2012) 417. [35] Määrus (EÜ) nr 1907/2006. [36] Direktiiv 2006/123/EÜ. [37] M/517. [38] Direktiiv 2011/24/EL, nõukogu soovitus 2009/C 151/01. [39] M/376. [40] M/420. [41] M/473. [42] KOM(2010) 352 lõplik. [43] COM(2012) 083 final. [44] COM(2012) 79 final. [45] COM(2012) 4701 final. [46] COM(2012) 216 final. [47] KOM(2010) 245. [48] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/files/ict-policies/2010-2013_ict_standardisation_work_programme_2nd_update_en.pdf. [49] Direktiiv 2011/24/EL. [50] http://www.ehealth-strategies.eu/. [51] M/436. [52] KOM(2007)496. [53] Viide lisatakse pärast vastuvõtmist 2013. aasta kevadel. [54] Direktiiv 1999/93/EÜ. [55] M/460r. [56] COM(2012)238. [57] Direktiiv 2010/40/EL, KOM(2008) 886. [58] KOM(2011) 21. [59] M/478. [60] Määrus (EÜ) nr 1005/2009. [61] Direktiiv 2008/50/EÜ. [62] Direktiiv 2012/19/EL. [63] Direktiiv 2008/98/EÜ. [64] http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2011/december/tradoc_148393.pdf. [65] http://EÜ.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=6271&lang=en.