See menetlus näitas, et viisamääruses sätestatud ühekuuline tähtaeg on väga lühike, võttes arvesse nõutavat põhjalikku läbivaatamist ja võimalust võtta sama ajavahemiku jooksul vastu rakendusakt. Seda tähtaega õigustab aga erakorralise olukorra lahendamisele suunatud korra olemus ja eesmärk.

Kuigi viisanõudest vabastamise peatamise korda on ühel korral rakendatud, ei ole see toonud kaasa viisavabaduse peatamist. Viisanõudest vabastamise peatamise korra olemasolu on aidanud tõhusalt kaasa sellele, et viisanõudest vabastatud kolmandad riigid täidavad viisamääruse artiklis 1 sätestatud kriteeriume, mille alusel hinnati viisanõudest vabastamise asjakohasust.

Komisjon võib korra rakendamise käivitada ka omal algatusel, kui eespool nimetatud tingimused on täidetud või kui viisanõudest vabastamise peatamise korra raames koostatud aruandes jõutakse järeldusele, et teatavad viisanõude kaotamise kriteeriumid ei ole enam täidetud.

Viisanõudest vabastamise peatamise korda võib rakendada, kui üks või mitu liikmesriiki teatavad komisjonile, et täidetud on vähemalt üks järgmistest tingimustest:

Käesolevate aruannete vastuvõtmise aega on kohandatud, et võtta arvesse viisanõudest vabastamise peatamise korra raames koostatud neljanda aruande järeldusi.

Kuigi kõnealune kord ei ole toonud kordagi kaasa viisanõudest vabastamise peatamist, on selle olemasolu andnud viisanõudest vabastatud kolmandates riikides alust olulisteks reformideks rändehalduse, julgeoleku, õigusriigi ja inimõiguste valdkonnas. Viisanõudest vabastamise peatamise korra raames esitatud neljas aruanne näitab, et see mõju on olnud eriti oluline Lääne-Balkanil ja idapartnerluse riikides, kus viisanõude kaotamise kriteeriumide täitmisel ja komisjoni soovituste järelmeetmete võtmisel on tehtud edusamme ka pärast viisanõude kaotamise dialoogi edukat lõpuleviimist ja veel hulk aega pärast viisavabaduse algust.

Kuigi neid edusamme ei saa seostada ainuüksi viisanõudest vabastamise peatamise korraga, leiab komisjon, et see kord on teataval määral olnud lisastiimuliks.

Viisanõude kiire ajutise ja osalise taaskehtestamise võimalus on tõenäoliselt ühtlasi takistanud kolmandaid riike jätkamast sellise poliitika rakendamist, millel võib olla negatiivne mõju ELi viisavabadusele. See hõlmab näiteks investoritele kodakondsuse andmise kavasid. Moldova lõpetas investoritele kodakondsuse andmise kava 2020. aastal ja Montenegro on otsustanud oma kava pärast 2021. aasta lõppu mitte pikendada.

See tuleb ilmsiks ka teatavate viisanõudest vabastatud kolmandate riikide reformides ja koostöös, eelkõige rände ja julgeoleku valdkonnas, näiteks terrorismivastase võitluse alases koostöös, piiripunktides tehtavas rangemas kontrollis või viisavaba reisimise õiguste ja kohustuste alase teadlikkuse suurendamise kampaaniate korraldamises, eesmärgiga vältida viisavabaduse kuritarvitamist.

III. ARUANNE, MIS KÄSITLEB DELEGEERITUD ÕIGUSAKTIDE KASUTAMIST VIISANÕUDEST VABASTAMISE PEATAMISE KORRA ALUSEL

Viisamääruse artikli 10 lõike 3 kohaselt antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte viieks aastaks alates 28. märtsist 2017 ning komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist. Käesolevaga teatab komisjon, et ei ole siiani seda õigust kasutanud.

IV. JÄRELDUSED

Viisanõudest vabastamise peatamise kord on andnud tõuke mitmesugusteks reformideks viisanõudest vabastatud riikides, seda eelkõige riikides, kes vabastati viisanõudest vastava dialoogi tulemusena. Teataval määral on korra olemasolul olnud ennetav mõju ka juhtudel, kui kolmas riik on kaalunud selliste meetmete võtmist, mis võiksid mõjutada viisavabadust.

Artikli 8 lõike 6 alusel ei ole seni vastu võetud ühtegi delegeeritud õigusakti, aga viisamääruses sätestatud viisanõudest vabastamise peatamise korra tähtaegu ja menetlusi selle esimeses etapis edukalt katsetatud. Lühikesed menetlustähtajad on põhjendatud korra kui kiirmenetluse eesmärgi ja olemusega.

Seetõttu ei pea komisjon vajalikuks esitada seoses viisanõudest vabastamise peatamise korraga seadusandlikku ettepanekut viisamääruse muutmiseks. Selleks et komisjonil ja liikmesriikidel säiliks võimalus reageerida erakorralistele olukordadele, kui viisanõudest vabastamise peatamise korra kohaldamise tingimused on täidetud, soovitab komisjon kooskõlas viisamäärusega pikendada volituste delegeerimist automaatselt veel viieks aastaks alates 2022. aasta märtsist.