KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTELisatud dokumendile:Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIVkriminaaltulu arestimise ja konfiskeerimise kohta Euroopa Liidus /* SWD/2012/0032 - COD/2012/0036 */





KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumendile: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV kriminaaltulu arestimise ja konfiskeerimise kohta Euroopa Liidus Vastutuse välistamine: Käesolev kokkuvõte esindab ainult selle koostamises osalenud Euroopa Komisjoni talituste seisukohti ega piira ühtki komisjoni lõplikku otsust. 1. Probleemi Kirjeldus Organiseeritud kuritegevuse tõkestamiseks on oluline jätta kurjategijad ilma kriminaaltulust. Organiseeritud kuritegevus on oma olemuselt orienteeritud kasu saamisele. Kui võetakse tagasi võimalikult palju sellisel teel saadud kasust, takistab see kuritegevust, hoiab ära kriminaalset tegevust näidates, et see ei tasu end ära, ning annab vahendid, mis reinvesteeritakse õigusaktide täitmise tagamise või kuritegude tõkestamise meetmetesse. Käesolevas mõjuhinnangus käsitletakse kuritegeliku vara ebapiisava tagasivõitmise probleemi ELis. Seni on liikmesriikides organiseeritud kuritegevuse tõttu kaotatud raha kogusumma hinnangud ja andmed kriminaaltulu tagasivõitmise edukuse kohta ebapiisavad. Mõnes hiljutises aruandes ja mitteametlikus allikas esitatud hinnangu kohaselt on osas liikmesriikides organiseeritud kuritegevusest saadav iga-aastane tulu väga suur[1]. Need andmed on vastuolus igal aastal liidus tagasivõidetud summadega[2]. Kuigi ainult mõnes liikmesriigis on olemas statistika igal aastal tagasivõidetud kriminaaltulu kohta, näib praegu ELi arestimis- ja konfiskeerimismenetluste arv ning organiseeritud kuritegevuse teel saadud kriminaaltulu kogusumma, mis tagasi võidetakse, olevat ebapiisav võrreldes organiseeritud kuritegelike rühmituste hinnangulise tuluga või kohtute poolt raskete kuritegude korral tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste arvuga. Organiseeritud kuritegevus on sageli rahvusvaheline ja kuritegelike rühmituste vara investeeritakse üha sagedamini teistesse liikmesriikidesse. Välisriigis asuva vara kättesaamine on alati keerulisem, kuna on raskem seda jälitada ning tõendite kogumine ja arestimis- ja konfiskeerimisotsuste täitmisele pööramine on seotud õiguslike takistustega. Kuigi vara konfiskeerimine on reguleeritud rahvusvahelise, ELi ja liikmesriikide õigusega, ei ole kõnealune õigus piisavalt väljakujunenud ning seda kohaldatakse liiga vähe. Ikka veel on ebatõenäoline, et liikmesriik konfiskeerib märkimisväärses ulatuses kuritegelikku vara ning et õigusaktides sätestatud eesmärk saavutatakse. 2. Subsidiaarsuse analüüs EL on juba võtnud meetmeid seoses kuritegeliku vara konfiskeerimise ja tagasivõitmisega. Pärast Lissaboni lepingu jõustumist on kõnealuses valdkonnas võetavate meetmete õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 82 lõiked 1 ja 2 ning artikli 83 lõige 1. Kõige asjakohasem õiguslik alus ja ELi ühtlustamise pädevuse ulatus sõltuvad sellest, kas konkreetne norm on seotud ühtlustamise või vastastikuse tunnustamisega. ELi lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt võtab liit meetmeid ainult siis, kui liikmesriigid ei suuda piisavalt saavutada kavandatava meetme eesmärke. ELi toimimise lepingu artiklis 67 nähakse ette, et liit tagab kodanikele kõrge turvalisuse taseme kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise teel. Organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemisel on üha tähtsamaks vahendiks kuritegeliku vara konfiskeerimine, sest organiseeritud kuritegevus on sageli rahvusvahelise iseloomuga ning selle vastu tuleb seega võidelda ühiselt. See on eriti oluline ELis, kus sisepiiride kaotamine muudab piiriüleste kuritegude toimepanemise lihtsamaks. 2010–2014 aasta Stockholmi programmis on märgitud, et liit peab vähendama kuritegelike organisatsioonide võimalusi kasutada majanduse üleilmastumisega kaasnevaid võimalusi, eriti praeguses finantssüsteemi haavatavust suurendavas kriisiolukorras. ELil on seetõttu paremad võimalused kui liikmesriikidel, et võitluses organiseeritud kuritegelike rühmitustega veelgi tulemuslikumalt kasutada ühte tõhusaimatest vahenditest. Organiseeritud kuritegevuse teel saadud vara piiriülene mõõde (vara investeeritakse üha sagedamini välisriiki, sageli ka mitmesse riiki) õigustab samuti üleeuroopaliste meetmete võtmist. 3. Eesmärgid Pikaajaline üldine eesmärk on organiseeritud kuritegevuse teel saadud tulu ja vara märkimisväärne vähendamine ELis. Üldeesmärgid on võidelda organiseeritud kuritegevusega, tagada ohvrite õiglane kohtlemine ning suurendada avalikkuse usaldust kriminaalõigussüsteemi vastu. Võttes arvesse probleemi erinevaid tahke, võib välja tuua neli konkreetset poliitilist eesmärki: i) veelgi enam ühtlustada norme, mis võimaldavad kuritegelikku vara konfiskeerida, austades samas põhiõigusi; ii) näha ette minimaalsed ühtlustatud õigusnormid, mis võimaldavad liikmesriigil koos valduse ülevõtmisega või ilma selleta arestida ja hallata kuritegelikku vara enne konfiskeerimist, austades samas põhiõigusi; iii) lihtsustada liikmesriigi jaoks vara piiriülest arestimist koos valduse ülevõtmisega või ilma selleta ning iv) suurendada arestimis- ja konfiskeerimisvahendite kasutamist liikmesriikides. 4. Poliitikavalikud Selleks et heastada probleemi kirjelduses esitatud puudused, töötati välja 21 ELi tasandi poliitikameedet (osa neist täiendavad üksteist). Arvestades kavandatud poliitikameetmete arvukust, uuriti kõigepealt kõigi 21 ELi tasandi meetme rakendamise takistusi, nagu i) võimalus anda ELile nõuetekohaselt volitused; ii) proportsionaalsus ning iii) vastavus liikmesriigi põhiseaduse või kriminaalõiguse aluspõhimõtetele. Samuti analüüsiti Euroopa Inimõiguste Kohtu asjaomase kohtupraktika alusel üksikasjalikult mõju põhiõigustele. Pärast rakendamist takistavate asjaolude uurimist jäeti kõrvale neli poliitikameedet. Ülejäänud poliitikameetmed jaotati poliitikavalikute vahel vastavalt ELi sekkumise ulatusele: poliitikavalik, mis ei eelda õigusaktide vastuvõtmist; minimaalselt reguleeriv õiguslik meede (millega kõrvaldatakse praeguses ELi õigusraamistikus puudujäägid, mis takistavad selle toimimist kavandatud viisil) ning maksimaalselt reguleeriv õiguslik meede (millega minnakse kaugemale praeguse ELi õigusraamistiku eesmärkidest). Viimase poliitikavaliku raames analüüsiti kahte maksimaalselt reguleerivat õiguslikku meedet: ühega neist kaasneb ELi tasandi meetmete võtmine seoses vastastikuse tunnustamisega, teisega ei kaasne. 4.1. 1. poliitikavalik – praeguse olukorra säilitamine Selle poliitikavalikuga ei kaasneks ELi tasandil uusi meetmeid, vaid olemasolevate rakendamist tuleks jätkata. See aga ei tähenda, et ELi tasandil ei toimuks muutusi. Lissaboni lepingu kohaselt tuleb tagada 1. detsembriks 2014 ELi õigusraamistiku ülevõtmine ning pärast seda saab algatada rikkumismenetluse liikmesriigi vastu. 4.2. 2. poliitikavalik – poliitikavalik, mis ei eelda õigusaktide vastuvõtmist Selle poliitikavaliku kohaselt korraldatakse õpikodasid, et edendada kehtiva konfiskeerimiskohustuse rakendamist (1. poliitikameede) ja vastastikuse tunnustamise kohustuse rakendamist (12. poliitikameede). Teatavates liikmesriikides võiksid valitsusliikmetele korraldatavad kasutamist tutvustavad õpikojad, kus käsitletakse vara konfiskeerimise tulusust (15. poliitikameede), suurendada selle võimaluse kasutamist ning olla kokkusaamiskoht, kus vahetada teadmisi ja kogemusi. 4.3. 3. poliitikavalik – minimaalselt reguleeriv õiguslik meede See poliitikavalik koosneb ülevõtmist ja kasutamist tutvustavatest õpikodadest, millele lisanduvad täiendavad poliitikameetmed, mille eesmärk on vastastikust tunnustamist käsitlevas õigusraamistikus kindlakstehtud puuduste kõrvaldamine. Seoses konfiskeerimisotsuste täitmisele pööramisega nähakse selle poliitikavalikuga ette, et õigusraamistikku võiks lihtsustada, konsolideerides raamotsused 2006/783/JSK ja 2005/214/JSK ning laiendades nende reguleerimisala, et see hõlmaks kõiki kriminaalmenetluse raames tehtud kompenseerimisotsuseid (14. poliitikameede). See poliitikavalik hõlmaks ka konsolideeritud vastastikuse tunnustamise vormide kasutuselevõttu (19. poliitikameede). Samuti kaasneks selle poliitikavalikuga vastastikuse tunnustamise ülimuslikkus vastastikkuse õigusabi konventsioonide suhtes, kui tegemist on liikmesriikide taotlustega (20. poliitikameede). 4.4. Poliitikavalik 4.1 – maksimaalselt reguleeriv õiguslik meede ilma vastastikkuse tunnustamiseta See poliitikavalik koosneks kõikidest poliitikameetmetest, millega ei kaasne õiguslikud meetmed seoses vastastikuse tunnustamisega. Selleks et tõhustada konfiskeerimisvolitusi, näeks see poliitikavalik ette, et konfiskeeritakse kogu väärtust omav tulem, mis on kriminaaltulust saadud, sh kaudne tulu (2. poliitikameede), võttes kasutusele „kriminaaltulu” laia määratluse. Selleks et lahendada probleem, et kriminaalmenetluse lõpus võib konfiskeerimine olla välistatud, nähakse selle poliitikavalikuga ette konfiskeerimismenetluse eraldamine kriminaalmenetlusest (4. poliitikameede), et oleks võimalik viia lõpule finantsuurimine ja täitmata kohtuotsused oleks võimalik täitmisele pöörata ka pärast kriminaalmenetluse lõppu. Samuti tugevdataks selle poliitikavaliku raames laiendatud konfiskeerimist (5. poliitikameede), laiendades nende õigusrikkumiste ulatust, mille suhtes laiendatud konfiskeerimist kohaldatakse, ning nähes selle võimaluse ette vähemalt juhul, kui kohus peab konkreetsetele faktidele tuginedes oluliselt tõenäolisemaks, et ELi toimimise lepingu artikli 83 lõikes 1 nimetatud kuriteos süüdimõistetu on saanud asjaomase vara muudest samasugustest kuritegudest. Selleks et lihtsustada süüdistuse esitamist, peaks piiratud asjaoludel olema võimalik konfiskeerimine ilma süüdimõistva kohtuotsuseta (6. poliitikameede). Nii oleks võimalik vara konfiskeerida olukorras, kus süüdimõistva kohtuotsuse tegemine on võimatu, sest kahtlustatav on surnud, kohtu alla andmise või süüdimõistmise eest põgenenud või ei ole ta võimeline vaimuhaiguse tõttu kohtumenetluses osalema. Kurjategijad võõrandavad oma vara konfiskeerimise vältimiseks sageli asjast teadlikule kolmandale isikule niipea, kui nende suhtes algatatakse uurimine. See poliitikavalik hõlmaks ka konfiskeerimist kolmandalt isikult (7. poliitikameede), kui kolmas isik on saanud vara turuväärtusest madalama hinnaga ja mõistlik isik tema olukorras kahtlustaks, et see vara on saadud kuritegelikul teel. Kuritegeliku vara arestimiseks koos valduse ülevõtmisega või ilma selleta nähakse selle poliitikavaliku raames ette ühtlustatud miinimumnõuded (8. poliitikameede). Samuti nähakse ette arestimise kaitsemeetmed (9. poliitikameede), et liikmesriigid kehtestaksid asjaomase mehhanismi, millega tagatakse, et pädev asutus saab isegi enne kohtu korraldust viivitamata arestida koos valduse ülevõtmisega või ilma selleta vara, mille puhul on olemas kaotsimineku või välismaale võõrandamise oht. Seoses varade säilitamisega antakse selle poliitikavaliku raames volitused realiseerida arestitud vara vähemalt juhul, kui selle väärtus võib väheneda või vara haldamine ei ole enam majanduslikult otstarbekas (10. poliitikameede). Volituste kasutamise valdkonnas kehtestataks selle poliitikavalikuga liikmesriikidele aruandluskohustus (16. poliitikameede), et aidata koguda hindamiseks kasutatavaid statistilisi andmeid. 4.5. Poliitikavalik 4.2 – maksimaalselt reguleeriv õiguslik meede, mis hõlmab vastastikust tunnustamist See poliitikavalik sisaldab kõiki kavandatud poliitikameetmeid (19. ja 20. poliitikameede kattuvad osaliselt). Võrreldes poliitikavalikuga 4.1 sisaldab see ka iga liiki otsuste vastastikust tunnustamist (13. poliitikameede). See sisaldaks ka hüvitamisotsuste vastastikust tunnustamist (14. poliitikameede), konsolideerides raamotsused 2006/783/JSK ja 2005/214/JSK ning laiendades nende reguleerimisala nii, et sellesse kuuluksid kõik kriminaalmenetluse käigus tehtud hüvitamisotsused. Samuti nähakse selle poliitikavalikuga ette konsolideeritud vastastikuse tunnustamise vormid (19. poliitikameede) ja meetmed, millega tagatakse vastastikuse tunnustamise ülimuslikkus (20. poliitikameede). 5. Mõju hindamine 5.1. 1. poliitikavaliku analüüs – praeguse olukorra säilitamine Kui valida võimalus meetmeid mitte võtta, on konkreetsete eesmärkide saavutamine eeldatavalt aeglane. Võimaluse majanduslik mõju on väike, tulenedes tagasivõidetud vara loomulikust kasvust. Tõenäoliselt kasvaks vahe kuritegelikul teel omandatud vara ja riigi tagasivõidetud vara vahel. Valiku sotsiaalne mõju on tõenäoliselt väike, sest ohvritele tagasivõidetud kuritegeliku vara kogusumma suureneb vähe. See poliitikavalik ei mõjutaks kuritegelikku käitumist. Ilma lisameetmeteta ELi tasandil investeerivad kurjategijad ilmselt ka tulevikus oma vara teistesse liikmesriikidesse, suurendades nii vajadust piiriüleste konfiskeerimismeetmete järele. Üldiselt jääksid alles märkimisväärsed puudused, vastastikuse tunnustamise vahendeid kasutataks ka edaspidi vähe ning ELis konfiskeeritud kuritegeliku vara kogusumma oleks väike võrreldes organiseeritud kuritegevuse hinnangulise käibega. Isegi kui olukord ilma ELi sekkumiseta muutuks, toimuksid muutused liiga aeglaselt. Selle poliitikavaliku valimine ei aitaks seega saavutada eesmärki suurendada kuritegeliku vara tagasivõitmist liidus. Liikmesriigid tõenäoliselt ei toetaks seda poliitikavalikut. Euroopa Parlament ei oleks sellise lahendusega üldse rahul. 5.2. 2. poliitikavaliku analüüs – poliitikavalik, mis ei eelda õigusaktide vastuvõtmist Selle poliitikavaliku majanduslik mõju oleks väike. Ülevõtmist käsitlevad töökojad võiksid omada väikest positiivset mõju ülevõtmisele liikmesriikides, kes ei ole asjaomaseid õigusakte veel täielikult üle võtnud. Kasutamist käsitleva töökoja korralduskulud oleksid väga väiksed ning töökoja kasulikkus sõltuks korraldamise ulatusest. Võttes arvesse konfiskeerimismenetluse vähest kasutamist, võiks sel teemal toimuval töökojal olla menetluse kasutamisele suurem mõju ning see võiks aidata vältida otsuste tegemist oletuse põhjal, et vara konfiskeerimine ei ole kasumlik. Sotsiaalne mõju oleks väike ja mõju kuritegelikule käitumisele jääks piiratuks. Poliitikavalikuga, mis ei eelda õigusaktide vastuvõtmist, kaasneks üldiselt väike lisaväärtus ja sellest saadav suurim kasu oleks seotud kasutamist käsitlevate töökodadega. Selle poliitikavaliku korral oleks vaevalt võimalik saavutada eesmärk suurendada kuritegeliku vara tagasivõitmist liidus ning sellega kaasneks Euroopa Parlamendi suur kriitika. 5.3. 3. poliitikavaliku analüüs – minimaalselt reguleeriv õiguslik meede Lisaks ülevõtmist ja konfiskeerimisvolituste kasutamist käsitlevate töökodade majanduslikule mõjule suurendaks vastastikust tunnustamist käsitlevate vahendite tõhustamine oluliselt piiriüleste otsuste täitmisele pööramist ja teataval määral tagasivõidetud vara. Siiski on raske hinnata majanduslikku lisaväärtust isegi juhul, kui vastastikuse tunnustamise vahendite kasutamine lisandub märkimisväärselt. Vastastikuse tunnustamise vahendite kasutamise lisandumisega kaasneks halduskulude üleminek keskasutustelt kohalikele õigusasutustele ning teise liikmesriigi esitatud taotluste läbivaatamise halduskulud peaksid põhimõtteliselt vähenema. Kui vastastikuse tunnustamise meetmeid (vastandina vastastikusele õigusabile) kasutataks rohkem, võimaldaks kokkuhoitud aeg otsuseid kiiremini piiriüleselt täitmisele pöörata ja suurendada vara edukat tagasivõitmist, vähendades vara kaotsimineku ohtu. Vastastikuse tunnustamise vormide kavandatud ühtlustamisega võib kaasneda vajadus õigusala töötajaid koolitada, kuid sellest saadav kasu teeks tasa sellega seotud kulutused. Tagasivõidetud varade arvu ja väärtuse tagasihoidlik suurenemine peaks loogiliselt vastama sotsiaalse mõju teatavale lisandumisele ohvritele antava kompensatsiooni näol. Tõhusamate piiriüleste menetluste tulemusel suureneks tõenäoliselt usaldus liikmesriikide kriminaalõigussüsteemide ning ELi õigusel, vabadusel ja turvalisusel rajaneva ala vastu. Põhiõiguste valdkonnas oleks väike mõju omandiõigusele. Võib oodata ka teatavat mõju kuritegelikule käitumisele. Tõhusamate piiriüleste menetlustega võib kaasneda teatav netokapitali ümberpaiknemine, mille tulemusel kuritegelik vara viiakse EList välja, ning ühtlasi kaasneks teatav negatiivne mõju ebaseaduslikule majandusele ja kolmandate riikide majandusele. Üldiselt oleks minimaalselt reguleeriva õigusliku meetme lisaväärtus tõenäoliselt tagasihoidlik. See poliitikavalik ei aitaks piisavalt saavutada eesmärki suurendada kuritegeliku tulu tagasivõitmist liidus ning Euroopa Parlament ei peaks seda tõenäoliselt piisavaks lahenduseks probleemile. 5.4. Poliitikavaliku 4.1 analüüs – maksimaalselt reguleeriv õiguslik meede, mis ei hõlma vastastikust tunnustamist Lisaks ülevõtmist ja kasutamist käsitlevatele töökodadele on igal poliitikameetmel eraldi võetuna vähemalt tagasihoidlik majanduslik mõju. Poliitikameetmete arvu ning arestitud, konfiskeeritud ja tagasivõidetud summasid käsitlevate ebapiisavate andmete ja konfiskeerimisega seotud meetmete kulude tõttu ei ole võimalik esitada andmeid selle poliitikavaliku kulude kohta. Paljudel juhtudel võivad rakenduskulud liikmesriigiti erineda. Selleks et lahendada puuduvate andmete probleemi, põhineb esitatud peamine majandusanalüüs EL 27 kasumlikkuse hinnangul, mille aluseks on mudel, kus kasutatakse representatiivseid näitajaid, et ekstrapoleerida Ühendkuningriigi (ainus liikmesriik, mille puhul on võimalik hinnata varade konfiskeerimise süsteemi kõikide elementidega seotud tulusid ja kulusid, ning kus on konfiskeerimissüsteem, mis kujutab endast maksimaalselt reguleeriva õigusliku meetme mõistlikku lähendit) tulude ja kulude üksikasjalikust analüüsist. Kuigi tulemused on üksnes ligikaudsed, on need paljulubavad. 27st liikmesriigist 21s oleks see poliitikavalik on mudeli kohaselt kasumlik (paljudes väga kasumlik). Asjaolu, et vara konfiskeerimine osutub tõenäoliselt kasumlikuks enamikus liikmesriikides, on tõend ELi tasandil sekkumise otstarbekusest. Võib oletada, et kui riik võidab tagasi rohkem vara, on sellel suur sotsiaalne mõju, sest vähemalt teatavates liikmesriikides tähendab see ka suuremate summade tagastamist kuriteoohvritele. Kuritegeliku vara konfiskeerimine suurendab avalikkuse usaldust kriminaalõigussüsteemi vastu. Meetmed, millel on märkimisväärne positiivne mõju konfiskeerimisele (st 5. meede, mis käsitleb laiendatud konfiskeerimist, 6. meede, mis käsitleb konfiskeerimist ilma süüdimõistva kohtuotsuseta või 7. meede, mis käsitleb kolmandalt isikult konfiskeerimist), on ühtlasi meetmed, millel on suurim mõju põhiõigustele. Kui piiratakse õigust omandile ja süüdistatava õigust õiglasele kohtulikule arutamisele, siis tuleb seda põhjendada, austada proportsionaalsuse põhimõtet ja tagada nõuetekohased kaitsemeetmed. Euroopa Inimõiguste Kohus on mitmes otsuses kinnitanud, et ta pooldab konfiskeerimist ilma süüdimõistva kohtuotsuseta teatavatel juhtudel. Ta on siiski hoidunud tegemast otsuseid põhimõttelises küsimuses selle kokkusobivuse kohta Euroopa inimõiguste kaitse konventsiooniga. Asjaolu, et tõendamiskohustus vara seaduslikkuse kohta on nö ümber pööratud, ei ole siiani põhjustanud otsuse läbivaatamist Euroopa Inimõiguste Kohtus, sest seda on kohaldatud teatavatel juhtudel, kui on võetud ka nõuetekohased kaitsemeetmed, et asjaomane isik saaks need iuris tantum eeldused vaidlustada. Euroopa Inimõiguste Kohtus on järjekindlalt toetanud laiendatud konfiskeerimist konkreetsetel juhtudel eeldusel, et selle kooskõla konventsiooniga hinnatakse juhtumipõhiselt. Süüdistatavale ette nähtud menetluslikud tagatised on meetme proportsionaalsuse hindamisel keskse tähtsusega. Oluline argument, mis õigustab kolmandalt isikult konfiskeerimist, on olukord, kus vara nõuavad nii kolmas isik kui ka ohver. Kui kuriteo toimepanijal ei ole piisavalt vara nõude rahuldamiseks (nagu see sageli on), nõrgestaksid kolmanda isiku huvides võetavad meetmed ohvri olukorda. Ajutised meetmed, nagu arestimisotsus, võivad oma ajutise iseloomu tõttu õigustada teatavate õiguste ja nõuetekohase menetluse põhimõtte edasist piiramist, eeldusel et on võimalik kohaldada piisavaid kaitsemeetmeid ja õiguskaitsevahendeid ning nende piirangutega ei rikuta kõnealuste õiguste ja põhimõtete põhiolemust. Kui meetmeid kohaldatakse proportsionaalselt ja koos nõuetekohaste kaitsemeetmetega, mis on sätestatud ELi seadusandlikes ettepanekutes, järgiksid selle poliitikavaliku kohaselt võetavad meetmed põhiõigusi. Selle poliitikavaliku mõju kuritegelikule käitumisele oleks märkimisväärne, sest konfiskeerimise ilma süüdimõistva kohtuotsuseta (isegi juhul, kui seda tehakse piiratud asjaoludel) ja konfiskeerimise kolmandalt isikult sunniksid kurjategijaid oma tavasid muutma ning neil oleks raskem oma vara peita. See poliitikavalik võiks põhjustada kuritegeliku vara teatava põgenemise kolmandatesse riikidesse ning sellel võiks olla märkimisväärne negatiivne mõju ebaseaduslikule majandusele ja kolmandate riikide majandustele. Üldiselt oleks selle poliitikavaliku lisaväärtus tõenäoliselt märkimisväärne. Selle poliitikavaliku rakendamise vahetu mõju hõlmab ka tõhusamaid vara konfiskeerimise, arestimise ja haldamise süsteeme. Sellel poliitikavalikul oleks märkimisväärne mõju kasutamisele. Kasutamist käsitlevates töökodades teavitataks liikmesriikide otsusetegijaid vara konfiskeerimise võimalikust kasumlikkusest ning volitataks neid seega edendama muudatusi, tõhusamad õiguslikud vahendid soodustaksid aga kasutamist, suurendades eduka sekkumise võimalusi. Konfiskeerimist käsitlevate õigusaktide ühtlustamine võib ka de facto edendada vastastikust tunnustamist, tagades esitatud nõuete vastavuse selle liikmesriigi õigussüsteemile, kus nõue täitmisele pööratakse. Selle poliitikavaliku valimine aitaks saavutada eesmärki suurendada kuritegeliku vara tagasivõitmist liidus. Euroopa Parlamendi heakskiit oleks tõenäoliselt tagasihoidlik. 5.5. Poliitikavaliku 4.2 analüüs – maksimaalselt reguleeriv õiguslik meede, mis hõlmab vastastikust tunnustamist Kui pidada silmas majanduslikku mõju, siis vastastikust tunnustamist käsitlevate ELi tasandi meetmete lisamine parandaks veelgi EL 27 kasumlikkuse analüüsi tulemusi. Võttes siiski arvesse andmete vähesust teistes liikmesriikides täitmisele pööratavate otsuste arvu ja nendega seotud summade kohta, ei ole selle poliitikavaliku jaoks võimalik koostada üksikasjalikku kasumlikkuse analüüsi iga liikmesriigi jaoks. Lisakulud, mis tekiksid liikmesriikidele, kes võivad saada täitmisele pööramiseks palju otsuseid, mis käsitlevad konfiskeerimist ilma süüdimõistva kohtuotsuseta, hüvitataks täielikult olemasoleva sätte kohaselt (raamotsuses 2006/783/JSK), millega nähakse ette, et liikmesriigil, kus pööratakse täitmisele konfiskeerimisotsus, on õigus saada 50 % tagasivõidetud vara väärtusest. Sotsiaalne mõju oleks märkimisväärne. Lisaks mõjule, mis on maksimaalselt reguleerival õiguslikul meetmel, mis ei hõlma vastastikust tunnustamist, võib eeldada, et vastastikuse tunnustamise paranemise tulemusel suureneb usaldus ELi õigusel, vabadusel ja turvalisusel rajaneva ala vastu. Samuti oleks mõju kuritegelikule käitumisele märkimisväärne. Maksimaalselt reguleeriva õigusliku meetme raames võetavad meetmed koos oluliselt tõhusamate piiriüleste menetlustega sunniksid tõenäoliselt kurjategijad muutma oma tavasid ning kaasneks teatav netokapitali ümberpaiknemine, mille tulemusel kuritegelik vara viiakse EList välja. Sellel oleks veelgi suurem mõju ebaseaduslikule majandusele ja kolmandate riikide majandustele. Üldiselt oleks selle poliitikavaliku lisaväärtus tõenäoliselt väga märkimisväärne. Majandusliku kasumlikkuse, märkimisväärse sotsiaalse mõju ja ulatuslikuma kasutamise kombineeritud mõju suurendaksid veelgi vastastikust tunnustamist käsitlevad meetmed, mis ulatuksid kaugemale kui minimaalselt reguleeriva õigusliku meetme korral. See poliitikavalik oleks täielikult kooskõlas eesmärgiga suurendada kuritegeliku vara tagasivõitmist liidus. Euroopa Parlament kiidaks selle tõenäoliselt heaks. 6. Valikute võrdlemine Eelistatud poliitikavalik on maksimaalselt reguleeriv õiguslik meede, mis hõlmab vastastikust tunnustamist. Maksimaalselt reguleeriv õiguslik meede ilma vastastikuse tunnustamiseta ja minimaalselt reguleeriv õiguslik meede on võrdselt teisel kohal. Eelistatud valikus järgitakse subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid, sest ei minda kaugemale sellest, mis on vajalik kirjeldatud eesmärkide saavutamiseks, austades seejuures põhiõigusi. See aitaks märkimisväärselt kaasa eeskirjade ühtlustamisele ja otsuste täitmisele pööramisele liikmesriikides, muu hulgas laiendatud konfiskeerimist käsitlevate olemasolevate õigusnormide muutmise teel, ning kehtestades õigusnormid, mis käsitlevad konfiskeerimist ilma süüdimõistva kohtuotsuseta ja kolmandatelt isikutelt konfiskeerimist ning kehtestades iga liiki otsuste vastastikuse tunnustamise (sealhulgas otsuste, mis käsitlevad konfiskeerimist ilma süüdimõistva kohtuotsuseta). Selle valiku raames võetavad poliitikameetmed on jaotatud nii, et need oleksid proportsionaalsed ega mõjutaks ebaõiglaselt põhiõigusi. Selleks et vastata kaitseadvokaatide väljendatud murele, on ette nähtud minimaalsed kaitsemeetmed ELi tasandil, et Euroopa Liidu põhiõiguste hartat oleks võimalik täielikult järgida. Järelevalve ja hindamine Eelistatud poliitikavaliku rakendamise üle tuleks teostada järelevalvet ja selle rakendamist tuleks hinnata. Kuna statistilised andmed vara konfiskeerimise kohta on ebapiisavad ja nende kvaliteet on halb, ei ole praegu võimalik ELi või siseriiklike uute poliitikameetmete/õigusaktide mõju nõuetekohaselt tõenditepõhiselt hinnata. Lisaks sellele ei ole kättesaadav teave selle kohta, mil määral vastastikune tunnustamine lihtsustab otsuste piiriülest täitmist. Seetõttu sisaldab eelistatud poliitikavalik liikmesriikide kohustust anda aru vara konfiskeerimise meetmete kohta. Andmeid koguvad õigusasutuste (kohtud, prokuratuurid) varahaldusosakonnad ja muud varade käsutamise eest vastutavad ametid vähemalt korra aastas. Kogutud andmeid kasutatakse järelevalve ja hindamise otstarbel ning nende abil saab komisjon hinnata, mil määral kavandatud õigusaktiga on saavutatud selle eesmärk. Erilist tähelepanu tuleks pöörata nendele liikmesriikidele, kus andmete kogumine ei ole piisavalt väljakujunenud. Selleks et jälgida kavandatud õigusakti tõhusat rakendamist, koostab komisjon rakenduskava ja esitab rakendamise kohta korrapäraseid aruandeid, mis põhinevad liikmesriikide ja sidusrühmadega toimuvatel konsultatsioonidel. Esimene aruanne on kavas esitada kolm aastat pärast õigusakti jõustumist. Käesoleva mõjuhinnangu ettevalmistamise käigus toimunud vara konfiskeerimist käsitleva õigusaktiga seotud kaardistamist liikmesriikides saaks kasutada lähtekohana liikmesriikide õigusaktide arengu ja kohaldamise järelevalves. Korrapäraselt toimuvad hindamised, esimene aruanne on kavas esitada viis aastat pärast õigusakti jõustumist. Hindamisaruanded võiksid sisaldada kulude ja tulude modelleerimist, et hinnata vara konfiskeerimise meetmete praegust ja tulevast kasumlikkust. Samuti toimuvad ülevõtmist käsitlevad töökojad ja muud ekspertide kohtumised, et arutada rakendamisega seotud probleeme. Hea tava vahetamine konfiskeerimisprotsessi kõikides etappides jätkub ka tulevikus ELi kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi tegevuse raames. [1] Itaalias oli organiseeritud kuritegevuse teel saadud kriminaaltulu 2011. aastal hinnanguliselt 150 miljardit eurot (Itaalia Pank, 2011). Ühendkuningriigis oli 2006. aasta ametlikul hinnangul organiseeritud kuritegevuse teel saadud tulu 15 miljardit naelsterlingit aastas. [2] Näiteks võideti 2009. aastal Ühendkuningriigis tagasi 189 miljonit naelsterlingit ja Madalmaades 60 miljonit eurot.