[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 28.4.2010

KOM(2010)190 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Aruanne programmi Tempus kolmanda etapi (2000-2006) välise järelhindamise kohta

SISUKORD

Aruanne programmi Tempus kolmanda etapi (2000-2006) välise järelhindamise kohta

1. Sissejuhatus 3

2. Taustateave 3

3. Programmi lühikirjeldus 4

4. Hindamine 4

5. Hindajate järeldused 4

5.1. Asjakohasus 4

5.2. Tulemuslikkus 5

5.3. Tõhusus 6

5.4. Mõju 7

5.5. Jätkusuutlikkus 7

6. Hindajate soovitused ja komisjoni kommentaarid 8

7. Kokkuvõte 11

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Aruanne programmi Tempus kolmanda etapi (2000-2006) välise järelhindamise kohta

SISSEJUHATUS

Käesolev aruanne esitatakse vastavalt nõukogu 29. aprilli 1999. aasta otsuse 1999/311/EÜ artiklile 12. Selles esitatakse komisjoni seisukoht programmi Tempus kolmanda etapi (Tempus III) välise järelhindamise peamiste järelduste ja soovituste kohta, mis on kättesaadav aadressil: http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2009/tempusreport_en.pdf .

TAUSTATEAVE

Aastal 1990 loodud programmi Tempus[1] esimese, algselt Kesk- ja Ida-Euroopa riike hõlmanud etapiga püüti kaasa aidata sotsiaal-majanduslikule reformile, toetades koostööd ELi ja partnerriikide kõrgharidusasutuste vahel. Programmi eesmärk oli edendada uute õppekavade ühist väljatöötamist, akadeemilise ja halduspersonali uute juhtimisoskuste omandamist ning partnerriikide haridussüsteemi avamist kodanikuühiskonnale.

Programmi teise etapiga laiendati programmi geograafilist ulatust ja tõsteti ambitsioonide ja ootuste taset. Kehtestati konkreetsed riiklikud prioriteedid, mis täiendavad algset alt ülespoole suunatud lähenemisviisi, mille puhul tuli initsiatiiv ainult ülikoolidelt. See muudatus võimaldas programmil käia kaasas poliitilise tausta muutustega ja toetas Kesk- ja Ida-Euroopa riikide ühinemist Euroopa Liiduga.

Aastal 2000 lisati programmi Tempus kolmandasse etappi (Tempus III) kaks uuenduslikku aspekti[2]. Lisaks läbiproovitud riigipõhisele lähenemisviisile rõhutati eriti programmi suutlikkust edendada regionaalset koostööd ning viidati selgemalt vajadusele tagada kooskõla ja vastastikune täiendavus muude ühenduse programmidega ning luua sünergia partnerriikide abistamise muude viisidega.

Tempus III laiendamisega[3] Vahemere lõuna- ja idapiirkonna riikidele taotletakse ka kultuuridevahelise dialoogi ja mõistmise edendamist, et tagada jätkusuutlik kasv, rahu ja stabiilsus ning tugevdada programmi kultuuridevahelist ja kodanikuühiskonna mõõdet.

Tempus III lõppes detsembris 2006[4]. Programmi neljas etapp algas 2007. aastal ja alates 2009. aasta aprillist haldab seda Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutus.

PROGRAMMI LÜHIKIRJELDUS

Selleks et suurendada reformiprotsessi mõju, ühendab Tempus III alt ülespoole suunatud lähenemisviisi, kus initsiatiiv on jäetud peamiselt ülikoolidele, ülevalt alla lähenemisviisiga, mille puhul on igale partnerriigile kehtestatud riiklikud prioriteedid.

Nende eesmärkide saavutamiseks toetas Tempus III kolme liiki projekte:

- Euroopa ühisprojektid: mitmepoolsed projektid eesmärgiga toetada jõupingutusi õppekavade arendamiseks ja parandamiseks, õpetajate koolitamiseks, moodsa õppematerjali väljatöötamiseks, ülikoolide juhtimise parandamiseks ja institutsioonilise raamistiku väljaarendamiseks partnerriikides.

- Struktuuri- ja täiendmeetmed: mitmepoolsed projektid lühemaajaliste meetmete toetamiseks, mis on mõeldud süsteemi ümberkujundamiseks ja on tihedalt seotud partnerriikide prioriteetidega.

- Üksikisikute liikuvustoetused: eraldatakse üksikisikutele tööalaseks reisimiseks seoses konkreetse reformiprotsessiga ja akadeemilise koostööga.

Programmi Tempus abisaavad partnerriigid on:

- Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Montenegro, Kosovo ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1244 alusel ja Serbia.

- Armeenia, Aserbaidžaan, Valgevene, Gruusia, Kasahstan, Kõrgõzstan, Moldova, Mongoolia, Venemaa, Tadžikistan, Türkmenistan, Ukraina ja Usbekistan.

- Alžeeria, Egiptus, Iisrael[5], Jordaania, Liibanon, Maroko, Palestiina okupeeritud alad, Süüria ja Tuneesia.

HINDAMINE

Välise järelhindamise eesmärk oli saada parem ülevaade programmist Tempus III, pakkuda järeldusi ja konkreetseid soovitusi praeguse etapi juhtimise kohta, et paremini kõrvaldada avastatud puudusi ja suurendada programmi olulisust ja mõju ning ära kasutada heade tavade näiteid.

HINDAJATE JÄRELDUSED

Asjakohasus

Tempus III on jäänud asjakohaseks nii oma üldiste, konkreetsete kui ka rakenduslike eesmärkide seisukohast. Selle põhjuseks on asjaolu, et mitmesugused sotsiaal-majanduslikud ja demokraatlikud reformiprotsessid on veel käimas ja kõrghariduse kvaliteet on partnerriikides endiselt oluline teema. Iga konkreetse eesmärgi asjakohasus on riigiti siiski erinev, sõltuvalt riigi osalusest Bologna protsessis ja/või sellest, kas riigi tasandil on käivitatud olulisi kõrghariduse reforme.

Tempus III on oluline ka seoses programmi alt ülespoole suunatud lähenemisviisiga, mis võimaldab koostada riiklikke prioriteete ja võtta arvesse reformiprotsessi eri etappe ja vajadusi. Enamikus, kui mitte kõigis riikides sobis Tempuse programm hästi riiklike strateegiatega, kuigi mõnel juhul ei olnud strateegilised eesmärgid selgelt määratletud.

Programmi lähenemisviiside kombineerimine oli oluline vahend programmi oodatavate tulemuste, tagajärgede ja mõju saavutamiseks ning tänu sellele meetmete mitmekesisusele saavutas Tempuse programm oma konkreetsed eesmärgid, kuigi see oli näiteks õppekavade reformi või juhtimiskoolitust puudutavate eesmärkide puhul ilmsem kui demokraatia tugevdamise eesmärgi puhul, mida on eriti raske hinnata.

Lisaks oma seosele Bologna protsessiga, mis on tugevdanud veelgi programmi asjakohasust, ning Euroopa kõrgharidussüsteemi moderniseerimise kavaga, ei olnud Tempus ka muudest aspektidest vaadates isoleeritud koostööprogramm. Programmil oli selge roll muudes ELi poliitikavaldkondades, kuigi hindamine näitas, et seda saaks parandada, eriti seoses täiendavusega Tempuse ja Erasmus Munduse programmi vahel, mis käivitati aastal 2004 ja mis muutus eriti oluliseks siis, kui Tempuse programmist kaotati üksikisikute liikuvustoetused. Samuti tuli ühinemiseelse abi rahastamisvahendi ja Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi eesmärkidest selgelt välja, et Tempuse programm võib mängida olulist rolli, näiteks (kõrgharidus-)asutuste tugevdamisel ning kultuuridevahelise üksteisemõistmise ja lähenemise edendamisel ja inimressursside arendamisel, kuigi programmi erirolli ei ole piisavalt käsitletud.

Lisaks osatähtsusele ELi välispoliitikaprogrammides võib öelda, et Tempuse programmil on täiendav roll Euroopa teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse edendamise kuuendas raamprogrammis. Vastastikust täiendavust võib leida näiteks Marie Curie nimelise meetmete kogumiga, mis on avatud kolmandate riikide kodanikele, kes soovivad töötada Euroopas, ning teadusuuringutega tegelevatele avalik-õiguslikele ja eraõiguslikele organisatsioonidele või äriühingutele, kes soovivad liituda Marie Curie rahvusvahelise konsortsiumiga. Nende kahe programmi vahelise suhte kohta jõuti hindamises järeldusele, et selleks et akadeemiline haridus ja teadusuuringud võiksid üksteisest täielikult kasu saada, peaks hariduse reformikavade vastastikusele täiendavusele või oodatavale sünergiale pöörama rohkem tähelepanu, kui siiani tehtud on.

Tulemuslikkus

Üldiselt leiti, et Tempus III rahastamise tase on programmi suurejoonelisi eesmärke silmas pidades liiga madal. Arvestades abikõlblikes riikides valitsevaid suuri probleeme, on asjaolu, et kogu eelarve kulutati ära ning et rahastamise tase oli ebapiisav kõigi asjakohaste ja kvaliteetsete ettepanekute rahastamiseks, käsitletav tõendina alarahastamise kohta. Üldiselt tundus projektide rahastamise tase olevat piisav.

Tempus oli hinnangu kohaselt kulutõhus programm, võrreldes (tehnilise abi) koostööprogrammidega. Programmi mitmepoolne laad on muutnud selle poliitikavahendi üldiselt tasuvaks, kuigi tasuvus oli instrumenditi erinev.

Vastajad olid üldiselt rahul valikuprotsessi rangusega. Nende ainus suurem mure oli tugev rõhuasetus tehnilisele küljele, samas kui riiklike vajaduste ja kohapealsete prioriteetide tähtsust oleks pidanud suurendama.

Järelevalve protsess on pärast vahehindamist märkimisväärselt paranenud ja ainus järelejäänud probleem puudutas piiratud tagasisidet (kõigile konsortsiumi liikmetele) kohapealse järelevalve kohta.

Tempuse riiklikud bürood, riiklikud kontaktpunktid ja ELi delegatsioonid täitsid oma rolli programmi ja selle osaliste toetamises. Siiski näitas hindamine, et see, millisel määral need osalejad oma rolle täitsid, oli riigiti väga erinev ja et arenguruumi veel on.

Tõhusus

Tempus III aitas oluliselt kaasa kõrgharidussüsteemide arendamisele, sealhulgas Bologna protsessi viiele konkreetsele tegevussuunisele. See saavutus hõlmab nii peamisi kõrgharidusalaseid eesmärke, nagu õppekavade arendamine, võrreldavate ja ühitatavate teaduskraadide kolmeastmelise struktuuri väljatöötamine, kvaliteedi tagamine, välisriikide kraadide tunnustamine, kõrgharidusstruktuuride ja -asutuste reformimine ja kvalifikatsiooninõuete arendamine – kuigi seda rohkem individuaalsete institutsioonide kui riikliku poliitika tasandil, kus mõju oli mõnikord kaudsem. Selle põhjuseks oli struktuuri- ja täiendmeetmete kestus ja nendega pakutavad võimalused ning kõrgema tasandi poliitiliste osaliste vähene kättesaadavus.

Sõltuvalt projektide tegelikust sisust ja kõrgharidussüsteemide omadustest aitas Tempuse programm kaasa ka kõrghariduse ühiskondliku olulisuse suurendamisele, näiteks luues või parandades seoseid kõrgkoolide, ettevõtete, teadusuuringute ja innovatsiooni vahel. Tempus III alt ülespoole suunatud lähenemisviis ja tihedad inimestevahelised kontaktid on kindlasti aidanud edendada kultuuridevahelist üksteisemõistmist ja lähenemist, kuid selgemaks tuleks muuta programmi panust vaba ja õitsva kodanikuühiskonna loomisse ja valitsusväliste organisatsioonide rolli.

Peamiselt on osalemisest kasu saanud õpetajad: nad on loonud kontakte välismaa kolleegidega, suurendanud oma teadmisi teistest kultuuridest ja ELi institutsioonidest, nende koolitused on paranenud ning karjääri kujundamise ja liikuvuse võimalused on turgutanud enesetunnet. Samuti on kasu saanud üliõpilased, kes on saanud juurdepääsu uutele õppematerjalidele ja -meetoditele, nende kvalifikatsioonid on paranenud ja neil on suuremad teadmised teistest kultuuridest, kuid mõju nende tööalase konkurentsivõime parandamisele on olnud kaudsem.

Osalemine oli geograafiliselt tasakaalus. ELi kõrgharidusasutuste hinnangul oli Tempus III programmis osalemise suurim kasutegur suurem rahvusvaheliseks muutumine, rahalised kaalutlused olid harva ainsaks osalemise põhjuseks, ning mõnel juhul olid need põhjuseks, miks osaleti vähem ja miks oli osalemine suhteliselt kontsentreeritud. Geograafiline hõlmatus partnerriikides oli tasakaalus, enamik kõrgharidusasutusi osales. Muud asutused peale ülikoolide (nt ministeeriumid ja akrediteerimis-/koolitusasutused) olid üldiselt kaasatud, kuid nende osalus ei olnud nii suur ega kõrgetasemeline kui oodati.

Tempus III programmi suurus, ulatus ja ainulaadne olemus viis selleni, et partnerriikides arenes äratuntav, kvaliteetne Tempuse „kaubamärk” – eelkõige ülikooli halduspersonali, osalevate ülikoolitöötajate ja siseriiklike kõrghariduse valdkonnas tegutsejate hulgas, kuid võib-olla vähemal määral üliõpilaste ja muude töötajate hulgas. ELi liikmesriikides oli „kaubamärk” vähem väljapaistev, võisteldes sageli kolmandate riikide toetus- või koostööprogrammidega riigi tasandil.

Mõju

Hoolimata suurtest erinevustest regioonide, riikide ja isegi üksikute kõrgharidusasutuste tasandil aitas Tempus III programm oluliselt haridust moderniseerida ning viia see rohkem vastavusse ühiskonna ja tööturu vajadustega. Välja on töötatud palju uusi õppekavasid, mis sageli vastavad väga spetsiifilistele ja varem täitmata jäänud tööturu vajadustele. Siiski võtab aega, enne kui Tempus III programmi kaudu koolitatud koolilõpetajatest tekkiv „kriitiline mass” saab anda selge panuse riikliku tasandi tööturul.

Programm mõjutas märkimisväärselt ka üksikisikuid, kuna see aitas saavutada mõttemallide muutumist ja motiveerida eelkõige noori inimesi vajalikke reforme toetama ja läbi viima. Samuti aitas see muuta suhtumist ja avada inimeste mõtlemine muutustele ja uuendustele, pakkudes samal ajal osalejatele uusi karjäärivõimalusi.

Mõju kõrgharidusasutuste tasandil oli positiivne, kuna kõrghariduse valdkonna otsuste tegijad kasutasid Tempus III kaudu omandatud oskusi oma õppeasutuse mõjutamiseks. Projektides osales palju otsustajaid, kes saavad edaspidi mõjutada reforme oma õppeasutuses. Riiklikul tasandil ei suutnud Tempus III nii aktiivselt poliitikakujundajaid kaasata, sest see on grupp, kus on sageli väga suur personalivoolavus. See tähendab, et kuigi Tempus III andis märkimisväärseid tulemusi üksikute institutsioonide tasandil sellistes valdkondades nagu kvaliteedi tagamine või üldine ülikoolide juhtimine, siis mõju siseriiklikule õigusloomele – välja arvatud kandidaatriikides, kus oli mitu selget näidet – oli kaudsem; programm küll toetas poliitilist dialoogi, kuid ei toonud kaasa otseseid muutusi.

Tempus III aitas luua paindlikumaid ja suurema rahvusvahelise suunitlusega kõrgharidusasutusi, rajades aluse, millelt lähtudes saavad üksikud kõrgkoolid edaspidi veel professionaalsemaks muutuda. Kirjeldatud mõju ja nendega seotud mõju üksikisikute tasandil on tõenäoliselt programmi kõige suurem saavutus. Samuti aitas see pikas perspektiivis oluliselt lähendada partnerriike ELi kõrghariduse standarditele ja tavadele, mis on talletatud peamiselt Bologna protsessis ja laiemas kõrghariduse reformikavas. Lõpuks aitas Tempus III ka oluliselt luua või taaskäivitada piirkondlikku koostööd partnerriikide kõigis piirkondades ja avaldas olulist mõju, mida küll sageli alahinnatakse, koostöö tugevdamisele partnerriikide vahel.

Jätkusuutlikkus

Paljud programmi eelised ja tulemused olid jätkusuutlikud. Projektide käigus saadud kogemused ja teadmised, suuremad teadmised uurimisvaldkonnast, paranenud töövõtted, õpetamis- ja juhtimisoskused, suurem teadlikkus teistest kultuuridest ja ELi institutsioonidest, uued õppekavad ja uuenduslik kultuur õppeasutustes jäävad alles ka pärast projektide lõpetamist. Struktuurireformide toetamise laadist tulenevalt on struktuuri- ja täiendmeetmete tulemused vähem käegakatsutavad, kuid suur osa väljunditest on asjaomastes organisatsioonides endiselt kasutusel.

Paljudel juhtudel ergutas programm jätkusuutliku partnerlust kõrghariduse valdkonnas, kaasates ELi ja partnerriike eri tasanditel, sõltuvalt projektide laadist. Akadeemiline koostöö osapoolte vahel jätkus pärast projekti lõppemist.

Osalenud asutused andsid olulise panuse järelmeetmete rahastamisse: pooled partneritest jätkasid projektiga seotud tegevust oma rahastamisallikatest, nagu siseriiklik eelarve, muud mitme-või kahepoolsed rahastamisallikad ja välisrahastamine. Tundub, et erinevad sidusrühmad on selles osas võtnud endale kõrgetasemelise rahastamiskohustuse alustatud tegevuste ja võrgustike jätkamiseks. Sidusrühmi tuleks siiski julgustada tegema aktiivsemalt koostööd tulemuste levitamisel ja saavutuste tutvustamisel – see kipub jääma piiratuks kõrgkoolidevahelise konkurentsi tõttu.

HINDAJATE SOOVITUSED JA KOMISJONI KOMMENTAARID

Hindamisaruandes esitatakse rida soovitusi, mis on allpool esitatud koos komisjoni kommentaaridega.

1. soovitus – tugevdada programmi strateegilist suunitlust

Komisjon on nõus, et poliitilist dialoogi saab kindlasti tugevdada. Tempus IV puhul on tehtud suuri jõupingutusi, et tugevdada dialoogi ministeeriumidega. Ministeeriumid kinnitavad ise riiklikud prioriteedid, tehes seda delegatsioonide kaudu ja pärast konsulteerimist sidusrühmadega riiklikul tasandil. Ministeeriumidega konsulteeritakse ka rahastamiseks välja valitud projektide nimekirja teemal. Partnerriikides on loodud kõrgharidusreformi ekspertide rühm, mille ministeeriumid on heaks kiitnud. Need eksperdid on oluline ühenduslüli akadeemilise maailma ja poliitikakujunduse vahel ning nad on sageli kaasatud ministeeriumide nõustamisse. Lõpuks tuleb märkida ka seda, et tulemuslikkuse näitajad, mille põhjal peavad projektid aruandeid esitama, on hiljuti läbi vaadatud ja lihtsustavad projektide järelevalve sidumist riiklike strateegiliste raamistikega.

2. soovitus – parandada tõhusat koostoimet Erasmus Munduse ja muude ühenduse meetmetega ja toetada seoseid teadusuuringutega

Komisjon on teinud märkimisväärseid jõupingutusi selle nimel, et Tempus IV ja Erasmus Munduse programm teineteist täiendaksid (institutsioonidevaheline koostöö/reformid vs . liikuvuse edendamine). Tempuse riiklikel büroodel (NTO) on nüüd sõnaselged volitused ja ülesanne edendada Erasmus Mundust ja muid ELi kõrgharidusealaseid algatusi. Ajakohane teave Erasmus Munduse kohta on NTOde ja riiklike kontaktpunktide kohtumistel tavapärane päevakorrapunkt ja Erasmus Mundus investeerib üha enam selleks, et hoida NTOsid pidevalt kursis uute arengutega.

Üks komisjoni prioriteet on ka edendada kontakte teaduspoliitika ja -programmidega ja eelkõige Marie Curie meetmetega, mille eesmärk on teadlaste rahvusvahelise liikuvuse ja nende karjääri kujundamise toetamine. Tempus IV meetmete peamine teema on toetada teadmiste kolmnurga arendamist partnerriikides. Äsja on käivitatud uuring ülevaate saamiseks doktoriõppe võimalustest naaberriikides, mis hõlmab ka teaduspoliitika ja -programmidega seotud elemente.

Täiendavust käsitlev soovitus ei peaks tegelikult piirduma Erasmus Munduse ja teadusuuringutega, vaid hõlmama ka muid kõrgharidusalaseid kahepoolseid toetusmeetmeid, mida komisjon paljudes partnerriikides peamiselt delegatsioonide kaudu pakub (eelarvetoetus, valdkondlikud programmid). Samuti peaks see viitama asjakohastele programmidele, mis hõlmavad muid piirkondi, nimelt Edulink, mis on ette nähtud edendama Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide (AKV) ja ELi kõrgkoolide piirkondliku ja mitmepoolse võrgustiku loomist, ja Nyerere, mis edendab akadeemilist liikuvust samas piirkonnas. Samuti peaks soovitus hõlmama olemasolevate piirkondlike algatuste sidumist haridusalase poliitilise dialoogiga riigi tasandil.

3. soovitus – vaadata üle rahastamise tase arvestades Tempuse eesmärke

Komisjon on nõus, et on piisavalt kvaliteetseid projekte, mis võiksid õigustada eelarve suurendamist, eelkõige arvestades, et programmi vastu on väga suur huvi (Tempus IV 1. konkursikutse: saadi 530 ettepanekut ja valiti välja 76 projekti; 2. konkursikutse: saadi 610 ettepanekut ja valiti välja 69 projekti). Valitud ettepanekute osakaal on väga väike, st umbes 12 protsenti. Paljusid häid projekte ei saa eelarvepiirangute tõttu rahastada. Tempuse toetuse vastuvõtmise suutlikkus on väga suur.

Üksikute projektide eelarved on Tempus IV raames suurenenud. Mõned Tempus IV esimese põlvkonna projektid lõpetatakse 2011. aasta lõpus. Oleks kasulik uurida, kas kõik projekti vahendid on ära kulutatud ja vajadusel üksikud projektieelarved uuesti üle vaadata, arvestades programmi tulevasi finantsperspektiive. Samuti oleks oluline arutada mõtet, et rahastamise suurendamist tuleks kaaluda ka kõigi osalevate piirkondade tasandil, et vältida suurt ebavõrdsust riikide (näiteks Venemaa Föderatsioon) ja piirkondade (nt Vahemere piirkonna riigid) vahel.

4. soovitus – parandada projektiettepanekute kvaliteeti

Viimastel aastatel on komisjon panustanud tugevalt Tempuse riiklike büroode ja riiklike kontaktpunktide koolitamisse projektide ettevalmistamise oskuste osas. Teavet eelmiste projektide kohta tehakse kättesaadavaks üha süstemaatilisemalt (veebilehel, konverentsidel ja muudel üritustel – projektide lühikokkuvõtted, uuringud projektide heade tavade kohta).

5. soovitus – parandada kohapealse järelevalve tõhusust

Tempus IV jaoks on välja töötatud ajakohastatud kohapealse järelevalve meetod. Selles on määratletud kolm järelevalve eesmärki: ennetav (projekti algusjärgus), nõuandev (keskel) ja kontrolliv (tagantjärele). Kindlaks on määratud koguselised sihtmärgid, keskendudes tugevalt ennetavale funktsioonile, st kõiki uusi projekte peaks külastama esimese kuue kuu jooksul. Kohapeal korraldatakse aruandekoosolekuid ja antakse süstemaatiliselt tagasisidet, et osalejad saaksid oma projekte paremaks muuta.

Paljudes riikides korraldatakse lisaks ka tulemusele suunatud kontrollkäike.

6. soovitus – toetada rohkem riiklikke kontaktpunkte uutes liikmesriikides

Uutes liikmesriikides suudavad kõige paremini jagada programmi värskete toetusesaajate kogemusi ülikoolid, kes on seega kõige olulisemad asjaosalised. Poola, Sloveenia, Tšehhi Vabariigi ja Balti riikide ülikoolid on osalenud väga aktiivselt programmis Tempus III ja jätkavad osalemist programmis Tempus IV. Riiklike kontaktpunktide, milleks on liikmesriikide teabepunktid, rahastamisvõimalusi ei ole võimalik arutada.

7. soovitus – määratleda paremini ELi delegatsioonide roll, et parandada kõrghariduse teemalist (struktuurset) dialoogi riiklike ametiasutustega

ELi delegatsioonide roll on tõenäoliselt valdkond, kus viimastel aastatel on toimunud kõige suurem areng. Delegatsioonid on kaasatud kõigis programmi rakendamise etappides. Nad osalevad konsultatsioonides ministeeriumidega programmi prioriteetide kehtestamiseks, nendega konsulteeritakse väljavalitud projektide teemal, neid kutsutakse teabepäevadele ja nad osalevad projektide kohapealses järelevalves. Nad on peamised partnerid suhetes ministeeriumidega ja nad osalevad ka kõrgharidusreformi ekspertide rühmas ja selle tegevustes.

8. soovitus – Tempuse-laadsete projektide jätkamine pärast ELiga ühinemist

ELi liikmesriikide kõrgharidusalase koostöö instrument on elukestva õppe programm (Erasmus) ja kandidaatriikide kõrgharidusasutused saavad automaatselt õiguse Erasmuse programmis osaleda, kui riigid on Euroopa Liiduga ühinenud. Komisjon on teinud suuri pingutusi kandidaatriikide ettevalmistamiseks elukestva õppe programmis osalemiseks ja teeb lisaks ettepaneku lisada Tempuse teabepäevale ka Tempuse programmile järgnevat aega käsitlev osa (nagu on juba tehtud Horvaatias).

9. soovitus – rõhutada rohkem häid tavasid – teave seose kohta tööturuga ja kodanikuühiskonnaga

Ülikoolide ja ettevõtete koostöö on üks Tempus IV prioriteetseid teemasid. Üha enam projekte toimuvad selles valdkonnas ja konkursikutses toetatakse ettevõtjate osalemist (mitut poolt hõlmavad partnerlused). See on 2007. aastal Ammanis toimunud ülikoolide ja ettevõtete vahelise koostöö alase konverentsi konkreetne tulemus (vt ka aruanne „Linking the world of works and education through Tempus”[6]).

10. soovitus – rõhutada rohkem juhtimissüsteemi reformiga seotud projekte

Juhtimissüsteemi reform on üks Tempus IV selgeid prioriteete ja üha enam projekte on selle teemaga seotud. 2009. aastal viidi lõpule uurimus ülikoolide juhtimise kohta, mis põhines Tempuse parimatel tavadel selles valdkonnas ja nii ELis kui ka partnerriikides toimuvatel poliitilistel arengutel. Aastal 2010 toimub Ukrainas, Kasahstanis ja Marokos kolm poliitikaseminari, kus eksperdid ja poliitikakujundajad arutavad, kuidas muuta ülikoolide juhtimine läbipaistvamaks ja tõhusamaks.

11. soovitus – pöörata rohkem tähelepanu projektide kättesaadavusele (võrdsetele võimalustele)

Võrdsed võimalused on selgelt välja toodud Tempus IV konkursikutse kvaliteedikriteeriumide seas ja neid võib veelgi rõhutada Tempuse teabepäevadel.

12. soovitus – toetada projektide lisaeesmärke, nagu ühiste teaduskraadide ja topeltkraadide puhul

Komisjon uurib selliseid lisaeesmärke ja analüüsib, milliste probleemidega sellised projektid võivad kokku puutuda. ELi delegatsioon Moskvas on hiljuti alustanud uuringut ühiste teaduskraadide kohta Venemaal, sellest uuringust tuleb kindlasti välja teemasid, mida peaks põhjalikumalt uurima.

13. soovitus – parandada projektide tulemuste levitamist ja kasutamist

Levitamine on ettepanekute hindamise kvaliteedikriteerium ja oluline punkt, mida arvestatakse projektide järelevalve puhul. Viimastel aastatel on selles valdkonnas palju ära tehtud. On tehtud temaatilisi uurimusi ülikoolide ja ettevõtete koostöö, kvaliteedi tagamise ja juhtimise kohta ning korraldatud paljude sidusrühmade osalusega seminare. Koostatakse projektide lühikokkuvõtteid ja ajakohastatakse neid pidevalt ning eriti edukatel projektidel palutakse jagada oma kogemusi eri foorumite raames.

KOKKUVÕTE

Tempuse programm on jäänud väga oluliseks seoses oma peamise eesmärgiga, milleks on edendada kõrghariduse reformi ja moderniseerimist haridusasutuste tasandil. Meetmetega on eri tasanditel toetatud reforme, mida muidu ei oleks tõenäoliselt ellu viidud või mis oleksid edasi jõudnud tunduvalt aeglasemalt. Samal ajal on selge, et paljudes riikides on kõrgharidussektori reformimisel veel palju teha ning et olulised kõrgharidusstruktuuride reformiga seotud probleemid on alles ees või just esile kerkinud. Tempus kujutab paljude partnerriikide jaoks ainsat võimalust koostööks teiste riikide asutustega ja see on ainus toimiv koostööprogramm, mida EL (ja liikmesriigid) saavad mõnele riigile pakkuda.

Tegevuse loogika ja protsessi toetavad peamised juhtimismehhanismid on täielikult välja töötatud ja neid on oluliselt täiustatud programmi viimases etapis, st Tempus IV raames.

Programmi originaalsus ja edu on tulenevad peamiselt alt ülespoole suunatud, nõudlusest lähtuvast lähenemisviisist, kus kõrgharidusasutused esitavad laialdasi võimalusi pakkuvate konkursikutsete raames oma algatusi, ning asjaolust, et suurt rõhku pannakse asutustevahelisele koostööle. Tihedad inimestevahelised kontaktid on aidanud edendada kultuuridevahelist üksteisemõistmist ja lähenemist. Neid omadusi tuleks säilitada. Tänu oma mitmepoolsele laadile, projektidele keskendunud lähenemisviisile ja juhtimismehhanismidele on Tempus osutunud väga kulutõhusaks poliitikavahendiks, eriti võrreldes muude klassikaliste tehnilise abi programmidega.

On selge, et Tempuse projektid on üldiselt väga tugevad, kui arvestada nende olulisust partnerriikide kõrgharidussüsteemide reformimisel ja ajakohastamisel, nende mõju üksikisikutele, kutsealadele, sisule, meetoditele, paranenud kvalifikatsioonidele, rahvusvaheliseks muutumisele ja õppetöö korraldusele ning õppeasutustele. Projektide tulemused on jätkusuutlikud ning haridusasutused saavad neid säilitada, neile toetuda ja neid kasutada. Tempus on instrument, mida partnerriikide akadeemiline kogukond saab katsetada, kasutada ja rakendada oma vajadustele vastamiseks ning arengute toetamiseks nii riiklikul tasandil kui ka Bologna kõrgharidusringkondade raames. Tempus on partnerriikides tuntud ja kvaliteetne märk. See on hinnatud programm ka ELis ja liikmesriikides.

Programm äratab jätkuvalt huvi ja toob palju väga kvaliteetseid taotlusi, mida eelarvepiirangute tõttu siiski rahastada ei saa. Komisjon võiks kaaluda võimalust suurendada kõigi programmiga hõlmatud piirkondade rahastamist, kui finantsraamistik seda lubab ja ilma et see kahjustaks muid koostööprioriteete, et täielikult toetada kõrgharidusega seotud väga ambitsioonikaid eesmärke ja probleeme ning rahvusvahelistes kõrgharidusringkondades toimuvaid olulisi arenguid.

[1] Nõukogu otsus 90/233/EMÜ, 7. mai 1990.

[2] Nõukogu otsus 1999/311/EÜ, 29. aprill 1999.

[3] Nõukogu otsus 2002/601/EÜ, 27. juuni 2002.

[4] Tempuse programmi laienemist MEDA riikidele käsitleva otsusega muudeti programmi kestust, nii et programmid Tempus, Socrates ja Leonardo da Vinci lõppeksid samal ajal.

[5] Iisraeli osalus on võimalik ainult omafinantseerimise alusel.

[6] http://eacea.ec.europa.eu/tempus/doc/linking.pdf