ET Euroopa Liidu Teataja C 69/1

Belgia Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Eesti Vabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Itaalia Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Ungari Vabariigi, Austria Vabariigi, Portugali Vabariigi, Rumeenia, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi algatus eesmärgiga võtta vastu euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiiv õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses

(2010/C 69/01)

EUROOPA PARLAMEND JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 82 lõike 2 punkti b,

võttes arvesse nõukogu 30. novembri 2009. aasta resolutsiooni teekaardi kohta, mille eesmärk on tugevdada kahtlustatavate või süüdistatavate isikute menetlusõigusi kriminaalmenetluses (1), eriti selle lisas esitatud meedet A,

võttes arvesse Belgia Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Eesti Vabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Itaalia Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Ungari Vabariigi, Austria Vabariigi, Portugali Vabariigi, Rumeenia, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi algatust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liit on seadnud endale eesmärgiks säilitada ja arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala. 15.–16. oktoobril 1999. aastal Tamperes toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise järelduste kohaselt ning eelkõige järelduste punkti 33 kohaselt peaks vastastikuse tunnustamise põhimõte saama Euroopa Liidus nii tsiviil- kui ka kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö nurgakiviks.

(2) Kooskõlas Tamperes toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise järeldustega võttis nõukogu 29. novembril 2000. aastal vastu meetmeprogrammi, mille eesmärk on kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamine (3). Meetmeprogrammi sissejuhatuses märgitakse, et vastastikune tunnustamine on „mõeldud tugevdama koostööd liikmesriikide vahel, aga ka tõhustama üksikisiku õiguste kaitset”.

(3) Kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamine eeldab, et liikmesriigid usaldavad üksteiste kriminaalõigussüsteeme. Vastastikuse tunnustamise ulatus sõltub suuresti mitmest näitajast, mille hulka kuuluvad kahtlustatavate õiguste kaitse mehhanismid ja ühised miinimumnõuded, mis on vajalikud vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamise hõlbustamiseks.

(4) Vastastikune tunnustamine saab toimida tõhusalt üksnes usalduse õhkkonnas, milles mitte üksnes õigusasutused, vaid kõik kriminaalmenetluses osalejad peavad teiste liikmesriikide õigusasutuste otsuseid samaväärseks enda omadega viisil, mis ei väljenda mitte üksnes usaldust partneri eeskirjade adekvaatsusse, vaid ka veendumust, et neid eeskirju kohaldatakse õigesti.

(5) Kuigi kõik liikmesriigid on Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni osalised, näitavad kogemused, et see iseenesest ei tekita piisavat usaldust teiste liikmesriikide kriminaalõigussüsteemide vastu.

(6) Aluslepingu artikli 82 lõikes 2 nähakse ette liikmesriikides kohaldatavate miinimumeeskirjade kehtestamine, et hõlbustada kohtuotsuste ja õigusasutuste otsuste vastastikust tunnustamist ning politsei- ja õiguskoostööd piiriülese mõõtmega kriminaalasjades. Aluslepingu artikli 82 lõike 2 punkt b viitab isikute õigustele kriminaalmenetluses kui ühele valdkonnale, kus võib kehtestada miinimumeeskirjad.

(7) Ühised miinimumeeskirjad peaksid suurendama usaldust kõikide liikmesriikide kriminaalõigussüsteemide vastu, mis omakorda peaks viima tõhusama õiguskoostööni vastastikuse usalduse õhkkonnas. Selliseid ühiseid miinimumeeskirju tuleks kohaldada suulise ja kirjaliku tõlke suhtes kriminaalmenetluses.

(8) Nende isikute õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele, kes ei mõista menetluses kasutatavat keelt, on sätestatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklis 6, mida on edasi arendanud Euroopa Inimõiguste Kohus oma kohtupraktikas. Käesoleva direktiiviga lihtsustatakse nende õiguste kasutamist praktikas. Sel eesmärgil kavatsetakse käesoleva direktiiviga tagada kahtlustatavate või süüdistatavate isikute õigus suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses, mille eesmärgiks on tagada asjaomase isiku õigus õiglasele menetlusele.

(9) Käesoleva direktiiviga ettenähtud õigusi tuleks kohaldada ka Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluse suhtes, tehes seda käesolevas direktiivis sätestatud piirides. Täitvad liikmesriigid peaksid tagama suulise ja kirjaliku tõlke ning katma sellega seotud kulud isikute puhul, kelle vahistamist taotletakse ning kes ei mõista või ei räägi menetluses kasutatavat keelt.

(10) Käesoleva direktiiviga tuleks tasuta ja täpse keeleabi andmise abil tagada sellisele kahtlustatavale või süüdistatavale isikule, kes ei räägi või ei mõista menetluses kasutatavat keelt, õigus saada aru tema suhtes tekkinud kahtlustustest või talle esitatud süüdistusest ja menetlusest, et ta saaks kasutada oma õigusi. Kahtlustataval või süüdistataval isikul peaks muu hulgas olema võimalus esitada oma õigusnõustajale oma versioon juhtunust, juhtida tähelepanu tunnistustele, millega ta nõus ei ole ning teavitada oma õigusnõustajat kõigist asjaoludest, mida tuleks tema kaitsel kasutada. Sellega seoses tuletatakse meelde, et käesoleva direktiiviga sätestatakse miinimumeeskirjad. Liikmesriigid võivad käesolevas direktiivis sätestatud õigusi laiendada, et tagada kõrgem kaitstuse tase ka sellistel juhtudel, mida käesolevas direktiivis ei ole otseselt reguleeritud. Kaitstuse tase ei tohiks mingil juhul langeda allapoole standarditest, mis on sätestatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga, mida on tõlgendanud oma kohtupraktikas Euroopa Inimõiguste Kohus.

(11) Liikmesriigid ei peaks olema kohustatud tagama suulist tõlget suhtluseks kahtlustatava või süüdistatava isiku ja tema õigusnõustaja vahel, kui nad saavad omavahel ühes keeles tõhusalt suhelda. Samuti ei peaks liikmesriigid olema kohustatud tagama suulist tõlget sellise suhtluse korral, mida asjaomase menetluse raames ilmselgelt kasutatakse muul eesmärgil kui õiglase kohtumõistmise õiguse kasutamine.

(12) Tuleks tagada võimalus vaadata kooskõlas siseriiklike õigusaktidega läbi otsus, mille kohaselt suulist või kirjalikku tõlget ei ole vaja. Sellise läbivaatamise võib näiteks läbi viia spetsiaalse kaebemenetluse abil või seoses otsuste sisuliseks uuesti läbivaatamiseks kasutatava tavalise edasikaebamise menetlusega.

(13) Asjakohast abi tuleks anda ka kuulmishäiretega kahtlustatavatele või süüdistatavatele isikutele.

(14) Õiglase kohtumõistmise aluseks on kohustus hoolitseda kahtlustatavate või süüdistatavate isikute eest, kes on potentsiaalselt ebasoodsas olukorras ning seda eelkõige füüsilise puude tõttu, mis mõjutab nende võimet tõhusalt suhelda. Seetõttu peaksid prokuratuur, õiguskaitseasutused ja kohtud tagama, et sellistel isikutel on võimalik tõhusalt kasutada käesoleva direktiiviga sätestatud õigusi, näiteks pöörates tähelepanu igasugusele võimalikule haavatavusele, mis mõjutab nende võimet menetlust jälgida ja end mõistetavalt väljendada, ning võttes asjakohaseid meetmeid kõnealuste õiguste tagamiseks.

(15) Menetluse õigluse tagamine eeldab, et kahtlustatava või süüdistatava isiku huvides tuleb tõlkida olulised dokumendid või vähemalt nende olulised lõigud. Liikmesriikide asutused otsustavad kookõlas siseriiklike õigusaktidega, millised dokumendid tuleks tõlkida. Teatud liiki dokumente tuleks alati käsitada oluliste ja tõlkimist vajavatena, sellised on näiteks otsused, millega võetakse inimeselt vabadus, süüdistused või süüdistusaktid ja igasugused kohtuotsused.

(16) Dokumentide kirjaliku tõlke õigusest loobumine peaks olema selgesõnaliselt väljendatud, minimaalsed kaitsemeetmed peaksid olema tagatud ning kõnealusest õigusest loobumine ei tohi olla vastuolus mis tahes olulise avaliku huviga.

(17) Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige soovitakse käesoleva direktiiviga edendada õigust isikuvabadusele, õiglasele kohtumõistmisele ja kaitsele.

(18) Liikmesriigid peaksid tagama, et juhul kui käesoleva direktiivi sätted vastavad Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga tagatud õigustele, rakendatakse neid sätteid järjepidevalt kooskõlas kõnealuse konventsiooni sätetega ning kooskõlas Euroopa Inimõiguste Kohtu asjaomases praktikas antud tõlgendustega.

(19) Kuna käesoleva direktiivi eesmärki, nimelt kehtestada ühised miinimumnõuded, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning esitatud meetme ulatuse ja toime tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Kohaldamisala

1. Käesoleva direktiiviga sätestatakse eeskirjad õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluses.

2. Need õigused tekivad isikul hetkest, mil liikmesriigi pädevad asutused on sellele isikule teatavaks teinud, et teda kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo toimepanekus, ning kehtivad kuni tema suhtes menetluse lõpetamiseni, mille all mõistetakse lõpliku otsuse tegemist küsimuses, kas kahtlustatav või süüdistatav isik on kuriteo toime pannud.

3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste menetluste suhtes, kus karistuse määrab muu asutus kui kriminaalkohus, tingimusel et kõnealused menetlused ei ole pooleli kriminaalasjades pädevas kohtus.

Artikkel 2

Õigus suulisele tõlkele

1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustatavale või süüdistatavale isikule, kes ei mõista või ei räägi asjaomases kriminaalmenetluses kasutatavat keelt, võimaldatakse suuline tõlge tema emakeelde või mõnda muusse talle arusaadavasse keelde, et tagada tema õigus õiglasele menetlusele. Suuline tõlge, sh kahtlustatava või süüdistatava isiku ja tema õigusnõustaja vahelise suhtluse suuline tõlge, võimaldatakse kriminaalmenetluse ajal uurimisasutustes ja kohtutes, sh politseis toimuva küsitluse ajal ning kõikide kohtuistungite ja kõikide vajalike vaheistungite ajal ning seda võidakse võimaldada ka teistes olukordades. Käesolev säte ei mõjuta siseriikliku õiguse norme, mis käsitlevad õigusnõustaja kohalolekut kriminaalmenetluse mis tahes etapis.

2. Liikmesriigid tagavad, et kuulmishäiretega isikutele võimaldatakse vajadusel tõlkealast abi.

3. Liikmesriigid tagavad, et asjakohasel viisil, sealhulgas kahtlustatava või süüdistatava isikuga konsulteerides kontrollitakse, kas ta mõistab ja räägib kriminaalmenetluses kasutatavat keelt ja vajab tõlgi abi.

4. Liikmesriigid tagavad, et menetluse käigus on kooskõlas siseriiklike õigusaktidega võimalik läbi vaadata otsus, mille kohaselt ei ole tõlge vajalik. Selline läbivaatamine ei pane liikmesriikidele kohustust näha ette eraldiseisev mehhanism, mille kohaselt on läbivaatamise ainupõhjuseks sellise otsuse vaidlustamine.

5. Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluse puhul tagab täitev liikmesriik, et tema pädevad asutused võimaldavad vastavalt käesolevale artiklile tõlkealast abi igale isikule, kelle suhtes seda menetlust täidetakse ja kes ei mõista või ei räägi menetluses kasutatavat keelt.

Artikkel 3

Õigus oluliste dokumentide tõlkele

1. Liikmesriigid tagavad, et kahtlustatavale või süüdistatavale isikule, kes ei mõista asjaomases kriminaalmenetluses kasutatavat keelt, võimaldatakse kõikide oluliste dokumentide või vähemalt nende oluliste lõikude kirjalik tõlge tema emakeelde või mõnda teise keelde, mida ta valdab, et kindlustada tema õigus õiglasele menetlusele ning seda tingimusel, et asjaomasel isikul on siseriikliku õiguse kohaselt juurdepääsuõigus asjaomastele dokumentidele.

2. Pädevad asutused otsustavad, millised on lõike 1 kohaselt tõlkimist vajavad olulised dokumendid. Tervikuna või oluliste lõikude osas kuuluvad tõlkimisele vähemalt kinnipidamismäärused või samaväärsed otsused, millega võetakse inimeselt vabadus, süüdistus või süüdistusakt ja igat liiki kohtuotsused, kui sellised dokumendid on olemas.

3. Kahtlustatav või süüdistatav isik või tema õigusnõustaja võivad esitada põhjendatud taotluse täiendavate dokumentide tõlkimiseks, mis on vajalikud, et tõhusalt teostada õigust kaitsele.

4. Liikmesriigid tagavad, et menetluse käigus on kooskõlas siseriiklike õigusaktidega võimalik teostada läbivaatamine, kui lõigetes 2 ja 3 osutatud dokumenti ei ole tõlgitud. Selline läbivaatamine ei pane liikmesriikidele kohustust näha ette eraldiseisev mehhanism, mille kohaselt on läbivaatamise ainupõhjuseks sellise otsuse vaidlustamine.

5. Euroopa vahistamismääruse täitmise menetluse puhul tagab täitev liikmesriik, et tema pädevad asutused võimaldavad kõnealuse dokumendi tõlke isikule, kelle suhtes seda menetlust täidetakse ning kes ei mõista keelt, milles Euroopa vahistamismäärus on koostatud või keelt, millesse vahistamismääruse teinud liikmesriik on selle tõlkinud.

6. Tingimusel, et sellega ei mõjutata menetluse õiglust, võib vajadusel kirjaliku tõlke asemel teha käesolevas artiklis viidatud dokumentide suulise tõlke või suulise kokkuvõtte.

7. Isik, kellel on käesoleva artikli kohaselt õigus dokumentide tõlkele, võib igal ajal sellest loobuda.

Artikkel 4

Suulise ja kirjaliku tõlke kulud

Liikmesriigid katavad artiklite 2 ja 3 kohaldamisel tekkivad suulise ja kirjaliku tõlke kulud, sõltumata menetluse tulemusest.

Artikkel 5

Kirjaliku ja suulise tõlke kvaliteet

Liikmesriigid võtavad konkreetseid meetmeid, tagamaks et pakutav suuline või kirjalik tõlge on nõuetekohase kvaliteediga ning võimaldab kahtlustataval või süüdistataval isikul ja isikul, kelle suhtes täidetakse Euroopa vahistamismääruse täitmise menetlust, oma õigusi täielikult kasutada.

Artikkel 6

Tagasiulatuva mõju puudumine

Ühtegi käesoleva direktiivi sätet ei tõlgendata Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, rahvusvahelise õiguse teiste asjakohaste sätete ega liikmesriikide õigusaktide alusel tagatud kõrgema tasemega kaitset pakkuvate õiguste ja menetluslike tagatiste piiramisena või nende suhtes erandi kehtestamisena.

Artikkel 7

Rakendamine

Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi sätete järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt … (4).

Liikmesriigid edastavad samaks kuupäevaks nõukogule ja komisjonile nende sätete teksti, millega võetakse nende siseriiklikku õigusse üle käesolevast direktiivist tulenevad kohustused.

Artikkel 8

Aruanne

Komisjon esitab hiljemalt … (5) Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles hinnatakse, millises ulatuses on liikmesriigid võtnud käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikke meetmeid, ning millele vajaduse korral lisatakse seadusandlikke ettepanekuid.

Artikkel 9

Jõustumine

Käesolev raamotsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Brüssel, … Euroopa Parlamendi nimel president … Nõukogu nimel eesistuja …

(1) ELT C 295, 4.12.2009, lk 1.

(2) … arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3) EÜT C 12, 15.1.2001, lk 10.

(4) 30 kuud pärast käesoleva direktiivi avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

(5) 42 kuud pärast käesoleva direktiivi avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.