KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Välispiirifondi järelhindamise kohta, mis käsitleb aastaid 2007-2010 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. mai 2007. aasta otsuse nr 574/2007/EÜ artikli 52 lõike 3 punkti c kohane aruanne) /* COM/2014/0235 final */





1. ARUANDE ULATUS JA EESMÄRK[1] Välispiirifond[2] loodi ajavahemikuks 2007–2013 ja sellele eraldati 1 858 miljoni euro suurune eelarve. Fond on osa üldprogrammist „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine”,[3] mille kogueelarve on 4 032,23 miljonit eurot. Välispiirifondi eesmärk on aidata luua pidev suutlikkus juhtida rändevooge ning kohaldada kogu Schengeni alal ühiseid piiri- ja viisahaldusnõudeid. Fond loodi selleks, et suurendada solidaarsust liikmesriikide[4] seas, andes neile nende rändevoogude juhtimiseks rahalist abi ja aidates välja töötada ühise integreeritud piirihaldussüsteemi. Välispiirifondi rakendatakse 28 riigis[5] ja selle tegevuse aluseks on strateegiline mitmeaastane programm, mis hõlmab kogu programmiperioodi. Iga-aastastes rahaeraldistes lepitakse eraldi kokku ja need sätestatakse aastaprogrammides. Välispiirifondi loomise otsuses on sätestatud, et komisjon esitab 31. detsembriks 2012 järelhindamise aruande, milles käsitletakse Välispiirifondi rakendamist ajavahemikul 2007–2010[6]. See aruanne peab põhinema riikide aruannetel, milles hinnatakse Välispiirifondi kaasrahastatud riiklike meetmete tulemusi ja mõju[7]. Liikmesriigid pidid algselt esitama oma aruanded 30. juuniks 2012. Kuna see tähtaeg langes kokku 2010. aasta programmi meetmete rahastamiskõlblikkuse perioodi lõpuga, pikendati tähtaega siiski 31. oktoobrini 2012, et oleks võimalik arvesse võtta ka nende meetmete üldisi tulemusi. Käesolevas aruandes on esitatud 26 osaleva riigi peamised järelhindamise tulemused[8]. Need hõlmavad 630 miljoni euro ulatuses eraldatud summasid, mis moodustavad 40 % Välispiirifondist kokku eraldatud summadest. Selleks et tagada liikmesriikide andmete võrreldavus, anti riikidele eelnevalt kokkulepitud aruandevormid, mida oli arutatud ja muudetud solidaarsuse ja rändevoogude juhtimise ühiskomitees[9]. Liikmesriikide järelhindamise aruannete kokkuvõtte on koostanud eraettevõtja lepingu alusel. Järgmistes peatükkides käsitletakse ajavahemikul 2007–2010 rakendatud Välispiirifondi olulisust, tõhusust, tulemuslikkust, vastastikust täiendavust ja lisaväärtust. VÄLISPIIRIFONDI OLULISUS EUROOPA LIIDU JA OSALEVATE RIIKIDE JAOKS Välispiirifondi olulisus ELi jaoks fondi loomise ajal Pärast 2004. ja 2007. aastal toimunud ELi laienemist lootis enneolematu arv ELi kodanikke kasutada võimalusi elada vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajaneval alal. Samal ajal seisis EL silmitsi vajadusega lahendada uusi raskeid ülesandeid oma välispiiri kindlustamisel. 2007. ja 2008. aastal, mil Schengeni acquis jõustus kümnes uues riigis, said Austria, Tšehhi Vabariigi, Saksamaa, Poola ja Slovaki Vabariigi välispiiridest sisepiirid. Rändevoogude juhtimiseks ei piisanud üksnes liikmesriikide meetmetest ega ka ELi tasandi meetmetest. Peale selle – oleks üks Schengeni riik jätnud ELi välispiiri tõhusalt kaitsmata, oleksid selle tagajärgi tundnud ka kõik teised. Välispiirifond on esimene ELi rahastamisvahend, mis on mõeldud välispiiri haldamise toetamiseks. See on osa meetmete kogumist, kuhu kuuluvad ka agentuur Frontex, Schengeni piirieeskirjad ja tulevane Schengeni hindamismehhanism. Fondi üldeesmärk on edendada solidaarsust liikmesriikide seas, jagades välispiiri kaitsmise koormust ja tugevdades riikide suutlikkust täita oma Schengeni acquis’st tulenevaid ülesandeid. Vahendite eraldamisel liikmesriikide aastaprogrammidele arvestab Välispiirifond ülesandeid, mida riigid endale Schengeni ala kui terviku nimel võtavad. Samuti vaadeldakse iga riigi konkreetset olukorda, näiteks riigi kaitstava välispiiri pikkust ning piiriületuste, väljastatud viisade ja sisenemisõigusest keeldumiste arvu. 2011. aastal hinnati SOLIDi fondide vahendite iga-aastast jaotamist liikmesriikides[10]. Aruandes jõuti järeldusele, et jaotamise kriteeriumide kohaldamist peeti üldiselt rahuldavaks ja seetõttu ei peetud nende muutmist vajalikuks. Suurte riikide puhul, kes on harjunud suuremate rändevoogudega, täiendab Välispiirifond juba olemasolevat eelarvet, samal ajal kui väiksemate riikide puhul, kelle vahendid on piiratud, rahastatakse Välispiirifondist olulisi investeeringuid, mille tegemine ei oleks vastasel juhul võimalik. Välispiirifondi hallatakse ühiselt liikmesriikide aastaprogrammide kaudu. Iga liikmesriik on kindlaks määranud vastutava asutuse, millele komisjon eraldab liikmesriikide meetmete rahastamiseks ette nähtud vahendid. Seejärel valivad vastutavad asutused välja konkreetsed projektid ja haldavad neid. Välispiirifondist eraldatakse toetust liikmesriikide meetmetele, mis kuuluvad viie prioriteedi alla[11]: - ühise integreeritud piirihaldussüsteemi kasutuselevõtt seoses isikute kontrollimise ja välispiiri seirega; - Euroopa välispiiri seiresüsteemi riiklike komponentide ja Euroopa lõunapoolse merepiiri alalise patrullivõrgustiku arendamine ja rakendamine; - viisade väljastamine ja ebaseadusliku sisserände vastu võitlemine; - piire ja viisasid käsitlevate ELi õigusaktide rakendamiseks ette nähtud IT-süsteemide loomine; - ELi õigusaktide tõhus ja tulemuslik kohaldamine välispiiride ja viisavaldkonnas. Liikmesriikide programmide toetamise kõrval rahastatakse Välispiirifondist ka kogu Schengeni ala hõlmavaid meetmeid. Ühenduse meetmete peamine eesmärk on toetada riikidevahelisi meetmeid, et tugevdada piirikontrolli ja viisapoliitikat, ning toime tulla välispiiril esinevate eriolukordadega. Programmiperioodi 2007–2010 igal aastal eraldati Välispiirifondist kuni 6 % fondi olemasolevatest vahenditest nendele meetmetele. Ühise haldamise raames eraldatud vahendite täiendamiseks viidi hulk ühenduse meetmete alusel toetatavaid projekte ellu otsese tsentraliseeritud haldamise raames. Nende puhul oli Välispiirifondi osakaal kuni 90 % iga projekti rahastamiskõlblikest kogukuludest. Samuti eraldati Välispiirifondist igal aastal kuni 10 miljonit eurot erimeetmete jaoks. Erinevalt programmidest, mis on oma olemuselt strateegilisemad, käsitletakse nende erimeetmetega puudujääke, mille Frontex on teinud kindlaks konkreetsetes piiripunktides. Rahastati kuni 80 % iga meetme rahastamiskõlblikest kogukuludest ja seda tehti kuni kuue kuu vältel. Välispiirifondist rahastati Leedu riiklike programmide osana transiidi erikorra rakendamist[12] Venemaa Föderatsiooni kodanike suhtes, kes läbisid ELi territooriumi, suundudes Kaliningradi piirkonda või naastes Kaliningradi piirkonnast. Transiidi erikorra alusel hüvitati saamata jäänud tulu ja tekkinud lisakulud vastavalt ühinemisakti protokollidele ja alusaktis sätestatud konkreetsetele prioriteetidele. Programmiperioodi 2007–2010 igal aastal eraldati 15 miljonit eurot. Käesolevas järelhindamise aruandes käsitletakse enamikku Välispiirifondi vahenditest, mis on eraldatud liikmesriikide programmidele ühise halduskorra raames. Välispiirifondi olulisus kogu Schengeni ala ja liikmesriikide jaoks selle rakendamise esimestel aastatel 2007.–2010. aasta programmide rakendamisperiood kestis 2007. aastast kuni 2012. aasta keskpaigani. Selle aja jooksul tegid liikmesriigid märkimisväärseid muudatusi oma poliitikas, seadustes ja institutsioonilises korralduses, et tugevdada piiriülese rände juhtimist. Samal ajal käivitati kogu Schengeni ala hõlmavad suuremahulised projektid, et toetada liikmesriikide püüdlusi parandada oma viisamenetluste ja piiriülese rände juhtimist. Nende ELi ja Schengeni riikide ühiselt välja töötatud projektide jaoks oli vaja hulgaliselt töötajaid ja rahalisi vahendeid tagamaks, et kõik sidusrühmad oleksid projekti käivitamise kuupäevaks valmis. Välispiirifondist toetati esmajärjekorras teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II), viisainfosüsteemi (VIS) ja teisi piiri kaitsmiseks ette nähtud tänapäevaseid IKT-vahendeid. Majanduskriis langes kokku kontrolli kaotamisega sisepiiridel ja tõi kaasa rändevoogude vähenemise. Ebaseaduslikult Schengeni alale siseneda püüdnud ja selle käigus kinni peetud kolmanda riigi kodanike üldarv vähenes, eriti märgatavalt Tšehhi Vabariigis, Austrias ja Eestis. 2011. aasta rahutused Põhja-Aafrikas suurendasid siiski rändesurvet, eeskätt Vahemere piirkonna riikidele. Suurel arvul dokumentideta rändajaid peeti kinni Kreekas, Itaalias, Hispaanias ja Portugalis – Kreekas peeti aastas kinni keskmiselt 227 420 isikut, mis moodustab ELi kogunäitajast umbes kolmandiku. Kesk- ja Põhja-Euroopas sisenemiskeeldude arv üldjoontes vähenes, eriti Rootsis, Taanis, Lätis ja Tšehhi Vabariigis. Ajavahemikul 2009–2011 registreeris sisenemiskeeldude arvu suurenemise kaksteist liikmesriiki[13]. Kogu selle perioodi vältel moodustasid Hispaania antud sisenemiskeelud pidevalt umbes 80 % kõikidest Schengeni alale sisenemise keeldudest. Enamik neist anti Ceuta ja Melilla piiripunktides. Sellist arengut silmas pidades leidsid liikmesriigid, et Välispiirifond on nende riiklike vajaduste seisukohast oluline. Seitse liikmesriiki[14] teatasid, et nende riiklike programmide eesmärgid olid nende vajaduste seisukohalt väga olulised, ning 14 liikmesriiki teatasid, et need eesmärgid olid võrdlemisi olulised[15]. Mõned liikmesriigid andsid teada ka sellest, et rändevood, eriti viimaste aastate suur tulv üle Vahemere lõunapiiri, mõjutasid märkimisväärselt seda, kuidas Välispiirifondi riigis rakendati[16]. VÄLISPIIRIFONDI ROLL LIIKMESRIIKIDE EELARVETE JA MUUDE RAHASTAMISVAHENDITE TÄIENDAJANA Kui 13 liikmesriiki[17] teatasid, et neil puudub välispiiri haldamisel Välispiirifondi kõrval alternatiivne rahastamisallikas, siis teised liikmesriigid nägid Välispiirifondis vahendit, mis täiendab teisi vahendeid, nagu Euroopa Regionaalarengufond, Frontex, Euroopa Sotsiaalfond ja Norra finantsmehhanism. Mõnel uuemal ELi liikmesriigil oli esimese Schengeni rahastu (2004–2006),[18] teise Schengeni rahastu (2007–2009),[19] Kaliningradi transiidi eriprogrammi (2004–2006)[20] ja PHARE programmi kaudu juurdepääs ELi ühinemiseelsele finantsabile. Välispiirifondist antakse osalevatele riikidele rahalisi vahendeid, et täiendada riikide investeeringuid piirihaldusesse. Fondi, nagu ka osaleva riigi toetuse suurus on erinev. Näiteks toetati Portugalis Välispiirifondist üle 50 % riiklikust koguinvesteeringust, Küprose puhul oli see näitaja 29 %, Taanis, Eestis, Rootsis ja Sloveenias aga alla 10 %. Välispiirifondi toetus aastaprogrammidele oli suunatud ülekaalukalt investeeringutele IKT-süsteemidesse (kattes vähemalt üheksas liikmesriigis[21] üle 40 % liikmeriigi kulutustest) ja viisamenetlustele (kattes vähemalt viies liikmesriigis[22] üle 40 % liikmesriigi kulutustest). Välispiirifondi toetus muude põhivahendite rakendamisse, näiteks konsulaar- või koolitustegevuse elluviimisesse, oli väiksem. Üks sellise valiku põhjuseid võib olla fondi rahastamisstruktuur. ELi toetuseks on kehtestatud 50 % iga meetme kogumaksumusest ning prioriteetsete erimeetmete ja Ühtekuuluvusfondist vahendeid saavates riikides võetavate meetmete puhul on toetuse osakaal 75 %. Selleks et olla 75 % ulatuses rahastamiskõlblik, võivad liikmesriigid rahastada konkreetseid prioriteete, üldjuhul selleks, et viia ellu uusi ELi algatusi. Riikides, kus olid teatavate poliitikavaldkondade jaoks juba kehtestatud riiklikud eelarved, oli ELi prioriteetidega seotud uuteks investeeringuteks rohkem võimalusi. VÄLISPIIRIFONDI TÕHUSUS Kulud Välispiirifondi vahenditest eraldati 2007.–2010. aasta programmide kaudu liikmesriikidele kokku umbes 630 miljonit eurot. Hispaania, Itaalia ja Kreeka said umbes 48 % kõikidest rahalistest vahenditest ajavahemikul 2007–2010. Ka Leedule eraldati suur summa, millest 60 miljonit eurot oli ette nähtud transiidi erikorra jaoks. Välispiirifondi vahendite jaotumine 2007.–2010. aasta programmide alusel liikmesriikide kaupa (tuhandetes eurodes)[23] Keskmine rakendusmäär[24] oli programmiperioodi esimestel aastatel 86,7 %, kusjuures teatatud kulutused moodustasid kokku 546,5 miljonit eurot (eraldatud 630 miljonist eurost). Programmi kohane rakendusmäär ulatus 46 %st Tšehhi Vabariigis (sarnane näitaja oli ka Taanis, Madalmaades ja Kreekas) 100 %ni neljas liikmesriigis[25]. Ühtekokku 17 liikmesriigis oli rakendusmäär üle 80 %, neist 13-s[26] oli rakendusmäär üle 90 %. Enamik meetmeid viidi ellu 1. prioriteedi raames, millele järgnesid 4., 2., 3. ja 5. prioriteet. Kulutuste vaatenurgast oli rõhk 2. prioriteedil, millele järgnesid 1., 4., 5. ja 3. prioriteet. Välispiirifondi 2007.–2010. aasta näitajad prioriteetide kaupa: meetmete arv, kulutused ja liikmesriikide arv Kõik liikmesriigid, välja arvatud Taani ja Island, teatasid, et nad olid rakendanud meetmeid 1. prioriteedi (piirihalduse ja -kontrolli tugevdamine) alusel – mõned liikmesriigid teatasid kahe või kolme meetme võtmisest,[27] samal ajal kui teised teatasid enam kui 40 meetme elluviimisest[28]. Kolm riiki[29] kulutasid 75–90 % neile eraldatud Välispiirifondi vahenditest 2. prioriteedi raames (ELi välispiiri seire). 2. prioriteedi alusel rakendas meetmeid veel üheksa riiki[30]. 2. prioriteedi meetmetest 55 % võtsid Itaalia ja Hispaania. Enamik liikmesriike rakendas meetmeid 3. prioriteedi alusel (viisade väljastamine ja võitlus ebaseadusliku rände vastu). Seda ei teinud vaid kaheksa riiki[31]. Ühtekokku viidi ellu 95 meedet, mille kulud moodustasid kokku 20,35 miljonit eurot. 4. prioriteedi raames (välispiiri kontrollimise ja viisade jaoks IKT-süsteemide loomine ja arendamine) võtsid meetmeid kõik liikmesriigid. Viidi ellu 212 meedet, mille kulud olid 104 miljonit eurot. Enamik liikmesriike investeeris SISi riikliku komponendi arendamisse (24,5 miljonit eurot) ja VISi arendamisse (51,1 miljonit eurot). Liikmesriigid, kes sõltusid oma riikliku SISi arendamisel kõige enam Välispiirifondist, olid Ungari, Saksamaa, Eesti, Prantsusmaa ja Itaalia. Austria, Portugal, Leedu ja Soome rahastasid Välispiirifondi vahendite abil üle 40 % oma riikliku SISi rakendamiskuludest. Olemasolevate andmete põhjal[32] rahastas mitu riiki[33] üle 70 % oma riikliku VISi rakendamiskuludest Välispiirifondi kaasrahastamise abil, samal ajal kui mõned riigid katsid sel moel 30–50 % kuludest[34]. 5. prioriteedi alusel (ELi õigusaktide kohaldamine välispiiride ja viisade valdkonnas) eraldati 33 miljonit eurot koolitamise, riskianalüüsi ja parimate tavade väljakujundamise jaoks. See on võrdlemisi väike summa. Kakskümmend liikmesriiki kasutasid Välispiirifondi kaasrahastamist personali koolitamiseks, kulutades koolitustegevusele Välispiirifondi vahenditest ühtekokku 13,5 miljonit eurot. Programmide muutmine Enamik liikmesriike[35] tegi aruandlusperioodil oma aastaprogrammi muudatusi, et kasutada paremini neile eraldatud ELi toetusi. Selle käigus kohandasid nad peamiselt esialgselt kavandatud kulusid enam kui 10 % ulatuses kogueraldisest (40 % muudatustest), rahastasid uusi meetmeid (30,36 %) ja muutsid meetmete sisu (19,64 %). Programmide halduskulud Liikmesriigid kasutasid 2007.–2010. aasta programmide haldamisel peamiselt tehnilist abi, mida komisjon pakkus iga aastaprogrammi osana, ehkki paljud toetasid ka mitterahaliste vahenditega, nagu personal või seadmed. Suur osa tehnilisele abile kulutatud 18,1 miljonist eurost, mis moodustas aruandlusperioodil tehtud Välispiirifondi kulutustest 3,31 %, kulus personalikuludele. Erinevalt enamikust teistest liikmesriikidest keskendasid Rumeenia ja Kreeka kõik oma kulutused – Rumeenia järelevalvele ja projektijuhtimisele ning Kreeka IT-le ja seadmetele. Prantsusmaa kulutas enamiku oma tehnilisest abist järelevalvele ja projektijuhtimisele. Enamik liikmesriike leidis, et tehniline abi aitas neid programmi tõhusal ja tulemuslikul elluviimisel märkimisväärselt, eriti personalikulude hüvitamisega. Austria sõnul ei oleks saanud programme ilma selleta üldse ellu viia. Üldine tõhusus Kõik liikmesriigid teatasid, et Välispiirifondist riikidele eraldatud vahendite kasutamine oli olnud kas väga hea,[36] hea[37] või rahuldav[38]. See tuleneb endastmõistetavalt üldisest rakendusmäärast (86,7 %) ja asjaolust, et Välispiirifondist abisaajad on üldjuhul riigiasutused, mis tähendab, et rakendusprotsessid on üsna selged. Sellegipoolest andsid paljud liikmesriigid[39] teada ka raskustest konkreetsete projektide elluviimisel ja meetmete haldamisel. Projektide elluviimine ebaõnnestus või tühistati kõikvõimalikel põhjustel, nagu viivitused, ebaõnnestunud hanked ja ELi projektide haldamisega seotud kogemuste puudumine. Kuna aastaprogramme ei saanud käivitada enne, kui komisjon need heaks kiitis, viibisid vastavalt ka hanked. Projekti elluviimise ebaõnnestumise ja tühistamise põhjusena esitati ka viivitused SISi ja VISi kesksüsteemi rakendamisel ning Välispiirifondi paindlikkuse puudumine (aastaprogrammidesse oluliste muudatuste tegemiseks nõutakse ametlikku muutmismenetlust). VÄLISPIIRIFONDI TÕHUSUS 2007.–2010. aasta programmide väljundid ja tulemused on jagatud Välispiirifondi prioriteetidel põhinevasse kaheteistkümnesse põhikategooriasse[40]. Integreeritud piirihaldus ja liikmesriikide piirivalve tugevdamine (1. ja 2. prioriteet) Nende prioriteetide alusel saavutatud väljundid ja tulemused ulatusid sõidukite, lennukite ja laevade ostmisest ja ajakohastamisest kuni piirikontrolli jaoks ette nähtud suuremahuliste seiresüsteemide ja taristu ajakohastamise ja kasutuselevõtuni. Need hõlmasid väiksemate seireseadmete soetamist, piiripunktide igapäevast haldamist, personali koolitamist ning võrgustike ja sidesüsteemide kasutuselevõttu. Meetme liik || VÄLJUNDID || TULEMUSED Transpordi-vahendid || 3 153 soetatud või ajakohastatud sõidukit, lennukit ja laeva || 3,6 miljonit korraldatud patrulli Välispiirifondi toetuse abil on ajakohastatud 3–100 % liikmesriikide laevastikest Keskmine reageerimisaeg (häire andmisest kuni saabumiseni sündmuskohale): 67 minutit Piirivalve-süsteemid || 545 soetatud või ajakohastatud süsteemi 169 ühendatud üksust || Süsteemiga on ühendatud 8 279 km välispiiri Keskmine reageerimisaeg: 32 minutit Piirivalve-seadmed || 22 347 soetatud või ajakohastatud seadet || Uuendatud on 11–100 % liikmesriikide seadmetest Keskmine reageerimisaeg: 52 minutit Täiendavalt on kaetud 3 482 km välispiiri Piiri-kontrolli-seadmed || 212 881 soetatud või ajakohastatud seadet || Ajakohastatud seadmetega on varustatud 27–100 % piiripunktidest Reisijate kontrollimiseks kuluv aeg: 15 sekundit kuni 4 minutit Piiritaristu || 108 loodud või ajakohastatud piiripunkti 710 täiendavat kinnipidamiskeskust välispiiril 61 täiendavalt loodud või ajakohastatud taristuüksust || 4 129 uues või ajakohastatud taristus rakendust leidnud töötajat 24 piirivalvurite ja reisijate hüvanguks täiustatud piiripunkti Aeg, mis kulub reisijate kontrollimiseks välispiiril asuvates piiripunktides: 8–90 minutit Kuusteist liikmesriiki[41] ostsid piirikontrolli ja -valve jaoks transpordivahendeid. Nende hulka kuulusid autod (2 629, peamiselt Itaalias ja Kreekas), mootorrattad (172, neist 148 Kreekas), paadid (61), patrull-laevad (43), helikopterid (34) ja lennukid (5). Norra kasutas Välispiirifondi selleks, et ajakohastada kogu oma mootorsaanide (8), maastikusõidukite (7) ja treilerite (3) park. Leedu ostis välispiiri haldamiseks 100 jalgratast ja Rumeenia 12 traktorit. Kokku korraldati 3,6 miljonit piiripatrulli, mis tehti peamiselt üheksas liikmesriigis[42]. Näiteks Kreeka kasutas enamiku patrullide tegemisel Välispiirifondi vahendite abil ajakohastatud või hiljuti soetatud sõidukeid. Kõige rohkem komponente ja piirivalvesüsteeme (386) ostis Hispaania – peamiselt selleks, et laiendada oma välispiiri integreeritud seiresüsteemi Sistema Integrado de Vigilancia Exterior (SIVE)[43]. See võimaldas Hispaanial tee ära lõigata 5 279 ebaseaduslikul rändajal ja parandada oma merepiiri turvalisust, vähendades ebaseaduslikku rännet Kanaari saartele 17,5 %. Ungari rajas piirivalve jaoks juhtimis- ja kontrollkeskuse ning mitmeid raadiokontrollijaamu, Itaalia laiendas Euroopa patrullivõrgustiku riiklikke osi ning Madalmaad rajasid kontrollkeskuse sadamapolitsei ja merepiirivalve jaoks. Bulgaaria rajas oma välispiirile 13 km ulatuses integreeritud seiremooduli ja paigaldas automaatse tehnilise seiresüsteemi. Prantsusmaa ajakohastas oma mereseiresüsteemi SPATIONAV, mis katab nüüd 95 % riigi merepiirist. Malta suurendas oma merepatrulli õhusõidukite tegevuspiirkonda. Lisaks nendele süsteemidele osteti 22 347 piirivalveseadet, nii suuri kui ka väikeseid. Suurte seadmete hulka kuulusid Austria soetatud infravalguskuvasüsteem helikopteritele, Belgia ostetud videovalveseade helikopteritele ja Bulgaaria hangitud satelliitfotode töötlemise seade. Väiksemate seadmete seas olid Eesti ostetud öönägemiskaamerad ja -prillid, optroonilised süsteemid, mobiilsed kaamerad ja andurisüsteemid ning Rumeenia soetatud maskeerimis- ja kaitseseadmed. Mõned liikmesriigid[44] ajakohastasid kõik oma seadmed, samal ajal kui mujal – näiteks Rootsis ja Slovaki Vabariigis – oli ajakohastamine mõõdukam (vastavalt 15 % ja 12,36 % seadmetest). Kokkuvõttes teatas Ungari oma piirivalvealase suutlikkuse märkimisväärsest suurenemisest – kaetud välispiir on pikenenud 40 % võrra. Kreeka märkis, et kinnipidamiste arvu mõningane kahanemine 2011. aastal oli osaliselt tingitud Välispiirifondist kaasrahastatud uutest seireseadmetest, patrullimisel kasutatavatest transpordivahenditest ja uuest taristust. Soetatud või ajakohastatud seadmed olid väga erinevat liiki. Itaalia, Leedu ja Kreeka kulutasid kõige enam piirikontrollide, näiteks dokumentide kontrollimiseks kasutatavate seadmete ajakohastamisele. Mõned riigid investeerisid väikestesse seadmetesse, näiteks et väljastada tuhandeid kohaliku piiriliikluse lube (Leedu), ja kiudoptilistesse ühendustesse, et tõhustada dokumentide kontrollimise süsteeme (Itaalia). Teised riigid investeerisid üksikutesse suurtesse üksustesse, nagu võltsimise uurimise ja analüüsimise keskus (Bulgaaria). Paljud liikmesriigid[45] investeerisid sellistesse dokumentide kontrollimise seadmetesse nagu spektraal-videoseadmed[46] ja sõrmejäljelugejad[47]. Mõned liikmesriigid[48] ostsid seadmeid, mis on seotud automatiseeritud piirikontrolli väravatega[49] või Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni avaliku võtme kataloogiga, mis toetab e-passide autentsust käsitleva teabe vahetamist eri riikide vahel[50]. Austrias, Maltal, Norras ja Slovaki Vabariigis ajakohastati seadmed kõikides piiripunktides, Leedus 50 % piiripunktides ja Belgias 27 % piiripunktides. Peaaegu kõik Prantsusmaa piiripunktid (97,5 %) varustati dokumentide kontrollimise seadmetega. Piiritaristu valdkonnas ajakohastas Malta piirivalvurite ja reisijate hüvanguks kõik oma piiripunktid, Slovaki Vabariik 75 %, Sloveenia 23,8 % ja Poola 5 % oma piiripunktidest. Norra ajakohastas ühe piiripunkti. Mõned üksikud liikmesriigid[51] kasutasid Välispiirifondi vahendeid selleks, et laiendada või ajakohastada oma kinnipidamiskeskusi. Kreeka ajakohastas kuus välispiiril asuvat kinnipidamiskeskust ja 17 piiripunkti taristut. Rumeenia renoveeris mitme piiripolitsei osakonna peakorteri. Enamik liikmesriike[52] teatas, et nende prioriteetide alusel ellu viidud meetmed olid mitmeaastaste programmide ja aastaprogrammide eesmärkide saavutamisel tõhusad ning aitasid kaasa piirihalduse üleüldisele paranemisele. Mõned liikmesriigid[53] teatasid, et raskuste või viivituste tõttu seadmete hankimisel ning teiste projektide viibimise või tühistamise tõttu mõne aastaprogrammi eesmärke ei saavutatud või saavutati need vaid osaliselt. Investeeringutega täideti sellegipoolest hulk põhieesmärke: piiritaristu ja inimressursside täiendamine ja parandamine; investeeringud innovaatilistesse vahenditesse, et tagada tõhusam igapäevane piirivalve; tõhusam ja tulemuslikum kontroll Euroopa Liidu lõunapiiril ning parem otsuste tegemine. Viisamenetlused ja võitlemine ebaseadusliku sisserände vastu (3. prioriteet) Enamik selle prioriteedi kohaseid meetmeid rakendanud liikmesriike leidis, et see aitas suuresti ühtlustada viisaväljastusprotsesse ja ära hoida ebaseaduslikku riiki sisenemist[54]. Liikmesriigid andsid saavutatud põhieesmärkidena teada, et nad olid ajakohastanud oma konsulaaresinduste IKT-süsteemid, värvanud sisserände kontaktametnikud (ILO), paigaldanud enam kui 280 kohta uued viisaväljastusseadmed ja renoveerinud oma konsulaaresinduste viisaosakonnad. Mõnel üksikul liikmesriigil tuli ette raskusi meetmete rakendamisel ning nad pidid teatavad meetmed tühistama või neid piirama, mistõttu nad ei suutnud täita kõiki oma esialgseid eesmärke. Meetme liik || VÄLJUNDID || TULEMUSED Konsulaar-esinduste taristu || 210 rajatud või renoveeritud viisaosakonda 257 konsulaaresinduste turvalisuse suurendamiseks ja teenuste parandamiseks soetatud seadet || Üle 1,8 miljoni uutes või renoveeritud ruumides välja antud viisa[55] Vähem turvariske Viisa-väljastus-seadmed || 4 905 soetatud või ajakohastatud seadet 682 uute või ajakohastatud seadmetega varustatud rajatist || Keskmine ooteaeg viisataotluste esitamisel: 15–30 minutit Konsulaaresinduste taristu ja viisaväljastusseadmetega seoses renoveeriti või ajakohastati üheksa liikmesriigi konsulaatides kokku 210 viisaosakonda[56]. Küpros paigaldas oma konsulaaresindustesse metallidetektorväravad ja röntgenläbivalgustuse süsteemid. Ungari oli kavatsenud renoveerida rohkem konsulaate, ent tuli toime vaid pisut vähem kui 10 % renoveerimisega. Hispaania renoveeris riiki sisenemise kontrolli läbiviimise alad, ootesaalid ja juhtimiskeskused ning teatas, et riigi konsulaaresindustes on turvalisus suurenenud 80 % võrra. Peale selle ühendasid mõned liikmesriigid renoveerimistööde käigus oma konsulaaresindused riikliku SISi ja VISiga, ajakohastasid enda IKT-süsteemid[57] ning paigaldasid enam kui 650 kohta viisaväljastusseadmed. Enamik liikmesriike leidis, et sellest prioriteedist oli viisaväljastusprotsesside ühtlustamisel ja ebaseadusliku riiki sisenemise ärahoidmisel palju abi. Põhitulemustena andsid riigid teada, et nad olid parandanud oma konsulaarteenuste haldamist, ühtlustanud viisamenetlusi, suurendanud konsulaarehitiste ja elektrooniliste andmete turvalisust, tugevdanud oma konsulaaresinduste IKT-alast suutlikkust, edendanud oma konsulaaresinduste töötajate suutlikkust teha kindlaks pettusel põhinevad taotlused ning tõhustanud pardalemineku eelset kontrolli tundlikes lennujaamades. Välispiiride ja viisavaldkonda käsitlevaid ELi õigusakte toetavad IKT-süsteemid (4. prioriteet) 4. prioriteet hõlmab VISi, SIS II ja muude IKT-süsteemide ajakohastamist ja arendamist. Hulk liikmesriike[58] leidis, et meetmed aitasid suurel määral kaasa välispiire ja viisasid käsitlevate ELi õigusaktide rakendamiseks vajalike IT-süsteemide arendamisele. Mõned riigid[59] hindasid need meetmed siiski vaid mõnevõrra tõhusaks, peamiselt meetmete rakendamisel esinenud raskuste tõttu. Sellesse rühma kuulus Ungari, kes viis selle prioriteedi raames ellu suurima arvu meetmeid. Meetme liik || VÄLJUNDID || TULEMUSED SIS || Välispiirifondi toetuse osakaal liikmesriigi riikliku SISi arendamisse tehtud koguinvesteeringus jäi vahemikku 0,41–92,82 % || 81–100 % ühenduse kontrollidest olid edukad 3–1 407 SISi kesksüsteemi laiendatud vastavustesti SIS laienes 120 institutsioonilisele sidusrühmale VIS || Välispiirifondi toetuse osakaal liikmesriigi riikliku VISi arendamisse tehtud koguinvesteeringus jäi vahemikku 0,27–100 % || 378 VISi kesksüsteemiga ühendatud konsulaaresindust 407 VISi kesksüsteemiga ühendatud piiripunkti 253 muud ühendatud sidusrühma Ooteaeg viisataotluse esitamisel kahanenud 15‑30 minutini Muud IKT-süsteemid || 1 272 muud loodud või ajakohastatud IKT-süsteemi || 121 ühendatud institutsioonilist sidusrühma Keskmine IKT-süsteemi reageerimisaeg on lühenenud Üksteist liikmesriiki[60] teatasid SIS II vastavustestide tegemisest selle prioriteedi alusel. Peaaegu kõik liikmesriigid andsid teada, et need testid olid 100 % edukad, välja arvatud Prantsusmaa ja Soome, kus edukuse määr oli vastavalt 99,2 % ja 81–93 %. Soomes, Prantsusmaal, Kreekas ja Norras kasutati eraldatud rahalisi vahendeid peamiselt selleks, et ühendada piiripunktid SIS II-ga, samal ajal kui Lätis, Leedus, Maltal, Portugalis ja Hispaanias kasutati vahendeid peamiselt konsulaaresinduste ühendamiseks. Saksamaa ja Taani investeerisid suurema osa neile eraldatud vahenditest teiste ametiasutuste, näiteks sisserändeasutuste ühendamiseks. Itaalia kindlustas töötajatega VISi kasutajatoe ning andis tehniliste probleemide lahendamiseks abi telefoni teel ja arvutisüsteemide kaudu, vältides sellega katkestusi ja rikkeid oma viisaväljastussüsteemis. Mitu liikmesriiki[61] ajakohastas ka teisi IKT-süsteeme ja seadmeid, sealhulgas sülearvuteid, piirivalveseadmeid, biomeetriliste passide lugejaid ja muid dokumentide kontrollimise seadmeid. Kaks riiki – Prantsusmaa ja Rootsi – teatasid, et tänu uutele seadmetele oli keskmine ooteaeg kahanenud viisataotluste esitamisel vastavalt 15 ja 30 minutile. Kolme selle prioriteedi raames saavutatud põhieesmärgina andsid liikmesriigid teada, et nad olid ajakohastanud või arendanud oma riikliku SIS II, riikliku VISi ja muud kasulikud IKT-süsteemid (nt reisijat käsitlevat eelteavet sisaldavad süsteemid, automatiseeritud piirikontrolli süsteemid ja süsteem FADO). Välispiire ja viisavaldkonda käsitlevate ELi õigusaktide tõhus kohaldamine (5. prioriteet) Enamik selle prioriteedi kohaseid meetmeid rakendanud liikmesriike[62] hindas meetmed tõhusaks. Lisaks leidis umbes kaks kolmandikku riikidest,[63] et meetmed olid hõlbustanud märkimisväärselt ELi nõuete ja selle valdkonna üldstrateegia kohaldamist. Meetme liik || VÄLJUNDID || TULEMUSED Koolitus ja riskianalüüs || 32 594 koolitatud töötajat 1 515 loodud või ajakohastatud operatsiooni ja vahendit (tarkvara, statistika) || 49 välja antud aruannet Igas riigis koolitatud 8–94,03 % töötajatest Selle prioriteedi alusel koolitasid kõige enam töötajaid Ungari, Poola, Prantsusmaa ja Leedu (ning vähemal määral Tšehhi Vabariik, Hispaania ja Sloveenia). Rootsis koolitati 80 % ning Austrias, Maltal ja Norras 29–35 % kõikidest valdkonna töötajatest. Bulgaaria koolitas välja kuus lendurit, kümme helikopteriinseneri ja hulga õhuseirepolitseinikke. Samuti korraldas Bulgaaria ühele ametnikule Türgis asuvas konsulaadis kuupikkuse praktika. Ükski liikmesriik ei käivitanud riskianalüüsiga seotud ühismeetmeid, ehkki Itaalia korraldas selles valdkonnas koolitusi. Koolitus ulatus piirivalvurite kohustuslikust põhikoolitusest[64] kuni spetsialistide koolitamiseni, näiteks dokumentidega seotud pettuste valdkonnas,[65] ja hõlmas väljaõpet, mille eesmärk oli ühtlustada paremini konsulaaresindustes rakendatavad tavad[66]. Asjaolu, et Läti sai viisade menetlemise kohta vähem kaebusi, näitas seda, et riigi kaks veebipõhist koolitusvahendit, mis keskenduvad viisade väljastamisele ja riikliku VISi kasutamisele, kandsid vilja. Tšehhi Vabariigi uued õpetamismeetodid ja Bulgaaria uued õpetamismoodulid aitasid muuta need meetmed jätkusuutlikumaks. Selle prioriteedi raames saavutatud põhieesmärkidena märkisid liikmesriigid ELi nõuete paremat kohaldamist,[67] välispiire ja viisavaldkonda käsitlevate õigusaktide tõhusamat kohaldamist[68] ning viisasid menetlevate töötajate tõhusamat tööd[69]. VÄLISPIIRIFONDI LISAVÄÄRTUS JA PIKAAJALISEM MÕJU Lisaväärtus ja mõju Kõik aru andnud liikmesriigid hindasid 2007.–2010. aasta programmide üldised tulemused ja saavutused kas positiivseteks või väga positiivseteks[70]. Maht: mil määral aitasid Välispiirifondist eraldatud vahendid kaasa piirihaldusmeetmete üldisele rakendamisele Enamik riike teatas, et Välispiirifond oli pakkunud piiri haldamisel ja kontrollimisel (1. ja 2. prioriteet), viisade menetlemisel ja võitluses ebaseadusliku sisserände vastu (3. prioriteet) ning VISi ja SISi (4. prioriteet) puhul märkimisväärset tuge. Välispiirifond oli võimaldanud neil kõrvaldada välispiiril oma riigi konkreetsed kitsaskohad ja vajakajäämised seoses IKT-süsteemide, piirivalvealase ja riikliku reageerimissuutlikkuse ning transpordivahendite ja konsulaarkoostööga. Välispiirifond suurendas ka riikide piirihalduse alast suutlikkust ning aitas uurida, arendada, katsetada ja võtta piiridel ja konsulaaresindustes kasutusele innovaatilist ja tänapäevast tehnoloogiat. Enam kui pooled liikmesriigid[71] teatasid, et Välispiirifond aitas märkimisväärselt kaasa riigi konkreetsete kitsaskohtade ja/või vajakajäämiste kõrvaldamisele välispiiril. Prantsusmaa, Läti ja Rootsi teatasid siiski, et Välispiirifondi osatähtsus riikide konkreetsete vajaduste käsitlemisel oli piiratud, sest enamik meetmeid alles ootas täielikku rakendamist. Prantsusmaa märkis, et ehkki Välispiirifond pakkus toetust riigi merepiiri valvamiseks, oli selle panus rändevoogude juhtimisse ja maismaapiiri kaitsesse piiratud. Mitu riiki teatas, et Välispiirifond aitas tekitada muljet turvalistest piiridest, samal ajal kui teised leidsid, et seda on keeruline mõõta. Paljud osalevad riigid teatasid, et Välispiirifond oli suurendanud ühelt poolt riiklike, piirkondlike ja kohalike programmide ja strateegiate mõju ning teiselt poolt olemasolevaid vahendeid Välispiirifondi sekkumisvaldkondades. Riigid, kes toetasid Euroopa koostalituslikke integreeritud piirivalvesüsteeme, nagu EUROSUR, või konsulaarkoostööd, olid samal arvamusel. Ulatus: kas teatavaid meetmeid ei oleks võetud, kui Välispiirifond ei oleks neid kaasrahastanud? Enamiku liikmesriikide sõnul oleks paljude meetmete võtmine olnud ilma Välispiirifondita võimatu või vähem tõhus. Viis liikmesriiki arvasid, et nad oleksid saavutanud sama tulemuse ka ilma Välispiirifondita,[72] teised teatasid, et liikmesriigi eelarvega oleks saanud nende meetmetest ellu viia vaid üksikuid või ei oleks saanud ellu viia ühtegi[73] ning et ilma Välispiirifondita oleks saavutatud samu tulemusi vaid üksikute meetmete puhul või ei oleks saavutatud neid ühegi meetme puhul[74]. Riikides, kus piirihalduse jaoks ette nähtud riiklik eelarve on suurem, näiteks Prantsusmaal, oli Välispiirifondi toetus suhtarvuliselt mõõdukam. Väiksema eelarvega riikides oli Välispiirifondi mõju rohkem tunda – see võimaldas teha suuri investeeringuid, mida ei oleks vastasel juhul (eeskätt praeguse kulude kärpimise juures) tehtud. Mil määral on Välispiirifond aidanud liikmesriikidel juhtida rändevooge? Mõned liikmesriigid leidsid, et Välispiirifond oli märkimisväärselt[75] või mõnevõrra[76] aidanud neil juhtida oma rändevooge, ehkki enamik ei teinud kindlaks või ei suutnud kindlaks teha rändesuundumustes toimunud muudatusi, mida oleks saanud seostada Välispiirifondiga. Välispiirifond oli aidanud juhtida suuremaid reisijatevooge lennujaamades ja sadamates[77] ning tõhustada kontrolli ja seiret. Parema kontrolli ja seire tulemusel oli vähem ebaseaduslikke piiriületusi, rohkem viisataotlusi[78] ja vähem kinnipidamisi[79]. Itaalia teatas, et oli korraldanud pärast tänapäevaste seadmete soetamist ja olemasolevate seadmete ajakohastamist Välispiirifondi vahendite abil välispiiril põhjalikumaid kontrolle. Sellega suurenes suutlikkus võidelda ebaseadusliku sisserände vastu ja päästeti paljude nende inimeste elu, kes oleksid vastasel korral võtnud ebaseadusliku riiki sisenemise lootuses ette ohtliku merereisi. Parimad tavad ja saadud kogemused Tehtud töö tulemusel saab välja kujundada mitmeid parimaid tavasid. Need võiksid olla kasulikud piirihalduse ning projektide ja programmide haldamise seisukohalt. Programmide ja projektide haldamise valdkonnas leidsid mõned liikmesriigid,[80] et kui väljapakutud meetmeid on vähem, kuid need on ulatuslikumad, väheneb halduskoormus ja on tagatud meetmete õigeaegne rakendamine. Teised riigid[81] olid seda meelt, et uute asutuste loomine võimaldas neil hallata Välispiirifondi tõhusamalt. Mitme riigi[82] arvates oli eriti hea tava Välispiirifondi rakendamisel omavahel tehtav koostöö. Koostööd tehti mitmel viisil, näiteks korraldati tööd geograafilistel piirkondadel põhinevates rühmades. Selline koostöö võib olla hooandjaks tulevastele ühisprojektidele. Seoses saadud kogemustega tõstis mitu riiki[83] esile koostööd ja teabevahetust oma asutuste vahel ja toetust saavate asutustega. See võimaldas neil kiiremini välja selgitada Välispiirifondist toetatavad projektid ja neid kiiremini rakendada ning tagada, et meetmed viiakse ellu õigel ajal. Nad korraldasid esialgseid arutelusid, koolitasid projekti kavandamise ja haldamise valdkonnas võimalikke abisaajaid[84] ning külastasid vajaduse korral abisaajate tööruume[85]. Ungari otsustas kontrollida abisaajate dokumente enne nende esitamist, veendumaks dokumentide rahastamiskõlblikkuses ja täielikkuses, et tõsta edukuse määra ja ära hoida valed sammud, mis on tingitud riigihankemenetluste mittetundmisest[86]. Küprose ametiasutused korraldasid kohapealseid kontrollkäike, et teavitada abisaajaid rahastamiskõlblikkuse eeskirjadest, samal ajal kui Madalmaade ametiasutused püüdsid saada enne oma aastaprogrammide lõplikku kinnitamist täielikku ülevaadet kõikide kulude kohta. Mõned liikmesriigid[87] kehtestasid erimenetlused, et vältida eraldatud vahendite kadu. Enamik liikmesriike pidi oma aastaprogrammid läbi vaatama, et olemasolevate ressursside kasutamist suurendada. LÕPPMÄRKUSED Olles analüüsinud liikmesriikide aruandeid ja muudest allikatest pärit teavet, on komisjon jõudnud järeldusele, et Välispiirifond täidab oma eesmärke, hoolimata mõningastest viivitustest selle rakendamisel. Oma igati rahuldava keskmise rakendusmääraga (86,7 %) täidab Välispiirifond oma otstarvet ELi vahendina, mille abil kaasrahastatakse välispiiridesse ja osalevate riikide konsulaaresindustesse tehtavaid investeeringuid. Seda tehes teenib fond kogu Schengeni ala huve ning annab nähtavaid ja kauakestvaid tulemusi. Aruandlusperioodil tehtud Välispiirifondi investeeringute tulemus on 3,6 miljonit korraldatud patrulli, keskmise reageerimisaja üleüldine lühenemine ja valvesüsteemide paigaldamine 8 279 km ulatuses välispiirile. Liikmesriigid ajakohastasid seadmeid kolmandikus kuni kõikides piiripunktides, vähendades sellega kontrollitavate reisijate ooteaega. Uutes või renoveeritud konsulaaresindustes anti välja üle 1,8 miljoni viisa ja 378 konsulaati ühendati VISi kesksüsteemiga. SISi laiendati, et hõlmata veel 120 institutsioonilist sidusrühma. Välispiirifondi edukus on tingitud osaliselt selle spetsialiseerumisest. Keskendudes välispiiri haldamisele ja viisade väljastamisele, välditakse fondi vahendite hajutamist. Kulutused tunduvad olevat jagunenud Välispiirifondi prioriteetide vahel üsna võrdselt. Sellele vaatamata eraldasid liikmesriigid vähem vahendeid konsulaaresinduste ja viisade väljastamise ajakohastamisele (3. prioriteet). See toob üldjuhul kasu liikmesriikide välisministeeriumidele, kes ei vastuta otseselt piirihalduse eest. Oleks kasulik luua paindlik mehhanism, mis võimaldaks asjaomastel asutustel laiaulatuslikumalt kaasa lüüa. Kuna see oli esimene püüe hallata ühiselt sellist raskesti prognoositavat valdkonda toetavat fondi, olid mõned piirangud paratamatud. Neid raskendas asjaolu, et rahaeraldised tuli arvutada ja eraldada igal aastal, mis mõjutas rakendamise ajakava. Enamikul juhtudel saadi nendest piirangutest siiski jagu tänu osalevate riikide tõhusale ja innovaatilisele lähenemisviisile, mida on kirjeldatud parimaid tavasid ja saadud kogemusi käsitlevas jaotises. Komisjon omalt poolt andis pidevalt suuniseid, lihtsustas rakendamiseeskirju ja eraldas vahendeid Välispiirifondi toetuse abil juba soetatud seadmete hooldamiseks. Liikmesriikide kindlaks tehtud puuduseid ja saadud kogemusi võeti arvesse 2014–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku ettevalmistamisel. Üldeesmärk on laiendada sisejulgeolekut ja selle välismõõdet toetava liidupoolse rahastamise ulatust, samal ajal lihtsustades veelgi rakendusmehhanisme ja suurendades paindlikkust, eeskätt reageerimisel eriolukordadele. Paremini oleks võimalik kasutada liidu asjaomaseid asutusi, nagu Europol ja Frontex. Ühine haldamine peab jätkuma, kuid rõhuasetuse ülekandumisega mitmeaastasele programmitööle. Tulevane Sisejulgeolekufond hõlmab viisa- ja piirihaldust, ent toob kaasa uue elemendi, kaasates fondi kasutusalasse ka politseikoostöö kriminaalpreventsiooni ja kriisijuhtimise valdkondades. Vahendite ühise haldamise laiendamine politseikoostööle aitab kaasa sihipärasemale ja üldisemale toetusele. [1] Vastutuse välistamine: käesolev aruanne põhineb peamiselt osalevate liikmeriikide esitatud andmetel. Ehkki komisjon on andnud endast kõik, et neid andmeid kontrollida, ei saa ta täielikult välistada ebaühtluse või ebatäpsuste esinemist, kuid usub siiski, et tõenäoliselt ei kahjusta need järelduste paikapidavust. [2] Otsus nr 574/2007/EÜ, ELT L 144, 6.6.2007, lk 22. [3] KOM(2005) 123 lõplik. Üldprogramm hõlmab veel kolme fondi: Euroopa Tagasipöördumisfond, Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fond, Euroopa Pagulasfond. [4] Väljakujunenud tava kohaselt tähistab termin „liikmesriigid” Schengeni lepingule alla kirjutanud riike, olenemata sellest, kas tegemist on ELi liikmesriikide või Schengeni lepinguga ühinenud riikidega. [5] Aastateks 2007–2010 loodud Välispiirifondis osalevad riigid on ELi liikmesriigid (v.a Ühendkuningriik ja Iirimaa) ning Schengeni lepinguga ühinenud riigid Island, Norra ja Šveits. Liechtenstein aitab Välispiirifondi tegevusele kaasa, kuid ei osale selles. Assotsieerunud riigid Bulgaaria ja Rumeenia ühinesid Välispiirifondiga 2010. aastal. [6] Otsuse nr 574/2007/EÜ artikli 52 lõike 3 punkt c. [7] Otsuse nr 574/2007/EÜ artikli 52 lõike 2 punkt b. [8] Luksemburg ei esitanud hindamisaruannet. Šveits esitas aruande liiga hilja, et seda oleks saanud kaasata kokkuvõtlikusse aruandesse, seepärast ei olnud võimalik seda käesoleva aruande koostamisel arvesse võtta. [9] SOLIDi komitee. [10] Teatis SOLIDi fondide vahendite liikmesriikide vahel jaotamise kriteeriumide kohaldamise kohta. KOM(2011) 448. [11] Komisjoni otsus, 27. august 2007, millega rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust nr 574/2007/EÜ strateegiliste suuniste aastateks 2007–2013 vastu võtmise kohta. [12] Otsuse nr 574/2007, millega luuakse Välispiirifond, artiklis 6 on sätestatud: „Fond toetab transiidiviisade eest saamata jäänud tulu ja transiiti hõlbustavate dokumentide (FTD) ja raudteetransiiti hõlbustavate dokumentide (FRTD) rakendamisest tuleneva lisakulu hüvitamist vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 693/2003 ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 694/2003.” [13] BE, DK, EL, FI, HU, IT, LT, LV, NL, NO, SE, SI. [14] AT, BG, CY, EL, LV, PL, SI. [15] BE, DE, DK, EE, ES, FI, IT, LT, MT, NO, PT, RO, SE, SK. [16] BG, EL, IT. [17] AT, BE, BG, CZ, DE, EE, EL, HU, LT, LV, RO, SE, SI. [18] EE, HU, LT, LV, PL, SI, SK. [19] BG, RO. [20] LT. [21] CY, MT, PT, HU, ES, EL, SI, LT, BE. [22] CY, MT, HU, IT, BG. [23] IS, NO ja CH hakkasid osalema Välispiirifondis 2009. aastal ja võtsid oma esimese aastaprogrammi vastu 2010. aastal. BG ja RO liitusid Välispiirifondiga 2010. aastal. [24] Rakendusmäär on arvutatud liikmesriikide esitatud andmete põhjal. Nende andmete hulka kuuluvad komisjoni poolt juba suletud aastaprogrammide rakendusmäärad ja liikmesriikide prognoosid nende aastaprogrammide kohta, mis ei olnud liikmesriikide järelhindamise aruannete esitamise ajal veel suletud. Taani ja Poola ei esitanud andmeid programmide rakendamise kohta 2010. aastal. Küprose ja Tšehhi Vabariigi esitatud rakendusmäärad ei olnud lõplikud. [25] DE, CY, NO, EE. [26] AT, CY, DE, EE, ES, FI, IT, LT, LV, MT, NO, PL, SK. [27] AT, CZ, MT, RO, SE. [28] EL, LT. [29] ES, IT, MT. [30] BG, FR, HU, LT, PL, PT, RO, SE, SI. [31] EE, IS, IT, LV, LT, NL, PT, SK. [32] Teave, mis käsitleb Välispiirifondi kogukulusid seoses riiklike VISidega, on olemas 17 liikmesriigi kohta. Kolm selles valdkonnas meetmeid rakendanud liikmesriiki (ES, FI, NL) andmeid ei esitanud, ehkki Hispaania ja Soome teatasid Välispiirifondi vahendite osakaalust oma riiklikusse VISi tehtud koguinvesteeringus. [33] BE, CY, DE, EL, FR, PT, IT, HU. [34] ES, FI, NO, MT, AT. [35] Kõik liikmesriigid, välja arvatud BG, DK, EE, IS, MT, NL, NO. [36] AT, EE, MT, SI, SK. [37] BE, BG, DE, DK, ES, FI, FR, IT, LT, LV, NO, PL, PT, RO. [38] CZ, EL, HU, IS, NL, SE. [39] AT, BE, BG, CY, CZ, DK, EE, FI, FR, HU, IT, MT, NL, NO, PL, PT, RO, SE, SI, SK. [40] Mõned liikmesriigid liigitasid oma tulemused teistmoodi. Käesolevas aruandes on need rühmitatud Välispiirifondi nende prioriteetide alla, mis tundusid kõige asjakohasemad. [41] CY, DE, EE, EL, ES, FI, HU, IT, LT, MT, NO, PT, RO, SE, SI, SK. [42] CY, EE, EL, ES, HU, IT, MT, PT, SK. 3,14 miljonit patrulli tehti autoga ja 432 000 mootorrattaga. [43] Need kulutused olid kokku üle 44 miljoni euro, moodustades Hispaania 2. prioriteedi alusel tehtud kogukulutustest 37,22 %. [44] EE, ES, NO, SI. [45] CZ, FR, HU, MT, NO, PT. [46] Sealhulgas FR, RO. [47] DE, HU, NO. [48] Sealhulgas DE, PT. [49] DE, ES. [50] AT, HU, NO. [51] EL, FR, HU. [52] AT, BE, BG, CY, CZ, DE, EL, ES, FI, FR, HU, NL, NO, RO, SK. [53] EE, IT, LT, PL, SE, SI. [54] AT, BG, CY, DE, EE, ES, FR, HU, IT, LT, LV, MT, NO, SI. [55] Sealhulgas Schengeni viisad. [56] AT, CY, CZ, ES, FR, HU, LT, MT, NL, RO. [57] BE, RO, SI. [58] AT, BG, CY, DE, EE, ES, FR, HU, IT, LT, LV, MT, NO, SI. [59] CZ, DK, EE, FI, HU, NL SE. [60] AT, DE FI, FR, HU, IT, LV, PT, RO, SE, SK. [61] BE, CZ, EL, ES, HU, LV, LT, PL, RO, SI, SK. [62] AT, BG, CZ, DE, ES, FI, FR, HU, IT, LV, LT, NO, SE, SK. [63] AT, BG, CZ, DE, ES, FR, HU, IT, LT, LV, PL, SI. [64] SI. [65] DE, FR. [66] ES, HU. [67] DE, ES, SI. [68] LT. [69] HU, LV. [70] Riigid, kes hindasid tulemused väga positiivseteks: AT, BE, BG, CY, DK, ES, FR, HU, IT, LV, MT, PL, PT, RO, SI, SK. [71] Kokku neliteist riiki: BG, BE, CY, CZ, DE, EE, EL, HU, IT, LT, NL, PL, PT, SI. [72] DE, DK, FI, IS, NL. Arvesse tuleks võtta, et IS võttis oma esimese aastaprogrammi vastu 2010. aastal. [73] BE, BG, CY, EE, DK, LV, MT, PT, PL. [74] AT, BG, CZ, ES, IT. [75] BG, DE, ES, LT. [76] BE, CY, EE, EL, FR, IT, MT. [77] DE. [78] ES. [79] EL. [80] CY, DK, IT. [81] DK, HU, IT, NO. [82] AT, BE, BG, CZ, DE, DK, FI, FR, IS, NO, NL, PL, PT, SE, SK. [83] AT, BE, ES, FI, FR, HU, IT, NL, NO, LT, PT. [84] ES, HU, IT. [85] FR. [86] BG, CY, EE, FR, HU, NL, PL, SK. [87] AT, EL, PL, SE.