SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käesoleva ettepaneku eesmärk on parandada töötajate tervise kaitset, vähendades nende kokkupuudet kantserogeensete keemiliste mõjuritega töökeskkonnas, tagada suurem selgus ja luua ettevõtjatele võrdsemad tingimused. See kuulub komisjoni 2016. aasta tööprogrammi prioriteetsete meetmete hulka. Käesoleva algatusega täidab komisjon oma kohustust parandada töötajate kaitse ELi raamistiku tõhusust ja tulemuslikkust. Samuti on kavas seda tähtsat tööd jätkata ja korraldada veel mõjuhindamisi, et teha ettepanekuid ka muudele kantserogeenidele piirnormide kehtestamiseks.

Prognoosid praeguse ja tulevase kutsehaigustest tuleneva koormuse kohta näitavad, et tööga seotud vähktõbi on probleem ja jääb selleks ka tulevikus töötajate kokkupuute tõttu kantserogeenidega. Vähk on ELis tööga seotud surma põhjuste hulgas esikohal. Aastas on 53 % töökeskkonnast johtuvatest surmadest seostatavad vähiga. Madalmaade rahvatervise ja keskkonnainstituudi (RIVM) 2016. aasta aruande kohaselt diagnoositi 2012. aastal 91 500–150 500 uut vähijuhtumit, mille põhjuseks oli varasem kokkupuude kantserogeensete ainetega töökohal. 2012. aastal suri tööga seotud vähijuhtude tagajärjel 57 700–106 500 inimest. See tähendab, et iga tund sureb ELis 7–12 inimest vähi tõttu, mille põhjustas varasem kokkupuude kantserogeensete ainetega töökohal.

Komisjon tegi esimese sammu nende probleemide lahendamiseks, kui direktiivi 2004/37/EÜ (töötajate kaitse kohta tööl kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuutest tulenevate ohtude eest, edaspidi „direktiiv“) muutmiseks võeti 13. mail 2016 vastu seadusandlik ettepanek, et vaadata läbi või kehtestada 13 keemilise mõjuri piirnormid. Kooskõlas direktiivi artikliga 16 kehtestab nõukogu olemasoleva teabe põhjal (sealhulgas teaduslikud ja tehnilised andmed) direktiivi III lisas kõnealused piirnormid kõigi selliste kantserogeenide või mutageenide suhtes, mille puhul see on võimalik. Vastavalt direktiivi artikli 17 lõikele 1 võib I ja III lisa muuta ainult vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 153 lõikes 2 sätestatud menetlusele (seadusandlik tavamenetlus).

Komisjon teeb nüüd järgmise sammu pikaajalises protsessis, et ajakohastada direktiivi veel seitsme kantserogeeni osas, ning komisjon teeb ettepaneku kehtestada piirnormid ja/või lisada märge aine kokkupuute kohta nahaga. Mõjuhinnangu kohaselt võimaldab ettepanek tõhustada vähemalt nelja miljoni töötaja kaitset ning muuta direktiivi tööandjate ja täitevasutuste jaoks paremini arusaadavaks. Hinnanguliselt võimaldavad mõlemad ettepanekud hoida ära üle 100 000 surmajuhtumi, mis on põhjustatud tööga seotud vähktõvest.

Kooskõlas direktiivi artikliga 16 jätkab komisjon tööd täiendavate piirnormide kehtestamiseks ning praegu hinnatakse muid keemilisi mõjureid, pidades silmas direktiivi tulevast muutmist.

Direktiivi sätteid kohaldatakse kõigi keemiliste mõjurite suhtes, mis vastavad määruses (EÜ) nr 1272/2008 (mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist) sätestatud 1A või 1B kategooria kantserogeenideks klassifitseerimise kriteeriumidele. Selles määruses on epidemioloogiliste ja/või loomkatsetest saadud andmete põhjal esitatud ühtlustatud (kohustuslik) klassifikatsioon 1 017 keemilise aine kohta, mis liigitatakse 1. kategooria kantserogeenideks („teadaolev või eeldatav kantserogeenne toime inimestele“). Rahvusvaheline Vähiuurimiskeskus („vähiuurimiskeskus“) viis läbi ka teise suure klassifitseerimise, mille raames määrati kindlaks ligikaudu 500 mõjurit, mis on inimestele kantserogeensed (1. kategooria: 118 mõjurit), tõenäoliselt kantserogeensed (2A kategooria: 75 mõjurit) või võimaliku kantserogeense mõjuga (2B kategooria: 288 mõjurit).

Direktiivi sätteid kohaldatakse ka kõigi kõnealuse direktiivi I lisas osutatud ainete, segude või protsesside suhtes, samuti nimetatud lisas osutatud protsessis iga vabanenud aine või segu suhtes. Direktiivi I lisa hõlmab praegu kindlaksmääratud protsesside ja neis tekkinud ainete loetelu. Eesmärk on selgitada töötajatele, tööandjatele ja täitevasutustele, kas keemiline mõjur või protsess kuulub direktiivi kohaldamisalasse, kui seda ei ole määruse (EÜ) nr 1272/2008 kohaselt klassifitseeritud teisiti. Praegu on I lisas viis kannet.

Direktiivis on sätestatud mitu üldist miinimumnõuet direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuute vältimiseks või vähendamiseks. Tööandjad peavad kindlaks tegema riskid, mis töötajatele konkreetsete kantserogeenidega (ja mutageenidega) töökohal kokku puutudes avalduvad, ja neid hindama ning riski esinemisel kokkupuute ära hoidma. Kui see on tehniliselt võimalik, tuleb protsess või keemiline mõjur asendada täiesti ohutu või vähem ohtlikuga. Kui asendamine ei ole tehniliselt võimalik, tuleb keemilisi kantserogeene, niivõrd kui see on tehniliselt võimalik, toota ja kasutada suletud süsteemis, et vältida nendega kokkupuudet. Kui see ei ole tehniliselt võimalik, peab töötajate kokkupuude olema nii vähene, kui tehniliselt võimalik. See on direktiivi artikli 5 lõigete 2 ja 3 kohane minimeerimiskohustus.

Lisaks kõnealustele üldistele miinimumnõuetele on direktiivis selgelt kirjas, et piirnormide kehtestamine töökeskkonnas teatavatele kantserogeenidele ja mutageenidele, millega kokkupuude toimub sissehingamise teel, on töötajate kaitse mehhanismi lahutamatu osa. Piirnormid tuleb kehtestada ka selliste keemiliste mõjurite kohta, millel need siiani puuduvad, ning piirnormid tuleb alati niipea kui võimalik uusimate teaduslike andmete valguses läbi vaadata. Töökeskkonnas spetsiifiliste kantserogeenide ja mutageenidega kokkupuute piirnormid on sätestatud direktiivi III lisas. Praegu on III lisas kolm kannet.

Direktiivis sätestatud kokkupuutepiirnormid tuleks uute tehniliste andmete, paremaks muutunud mõõtmistehnika, riskijuhtimismeetmete ja muude oluliste tegurite arvessevõtmiseks vajaduse korral läbi vaadata.

Sellest tulenevalt tehakse ettepanek kahe erimeetme võtmiseks.

(a)Direktiivi I lisasse tuleks lisada tööd, millega kaasneb kokkupuude õlidega, mida on eelnevalt kasutatud sisepõlemismootorite liikuvate osade määrimiseks ja jahutamiseks, ning direktiivi III lisa B osasse tuleks lisada märge aine kokkupuute kohta nahaga.

Rahvusvaheline Vähiuurimiskeskus („vähiuurimiskeskus“) hindas mineraalõlide kantserogeensust 1983. ja 1987. aastal ning jõudis järeldusele, et inimuuringutele toetudes on olemas piisavalt tõendeid selle kohta, et mitmesuguseid lisandeid ja saasteaineid sisaldavad mineraalõlid, mida on kutsetööga seoses kasutatud ketrusmasinates ning metalli ja džuudi töötlemisel, põhjustavad inimestel vähktõbe. Vähiuurimiskeskuse hinnang hõlmab ka mootorites kasutatud mineraalõlisid. Vähiuurimiskeskuse lõpphinnangus ei ole mootoriõlina kasutatud mineraalõlisid selgesõnaliselt nimetatud, kuid hinnangus jõutakse järeldusele, et inimuuringutest on saadud piisavalt tõendeid selle kohta, et töötlemata või vähetöödeldud mineraalõlid põhjustavad inimestel vähktõbe (IARC 1. kategooria). Lähtudes monograafias 100F (2012) esitatud uutest andmetest ajakohastas vähiuurimiskeskus hinnangut ja säilitas kõnealuse kategoriseerimise nahavähi suhtes. Töökeskkonna keemiliste mõjurite piirnormide teaduskomitee („teaduskomitee“) hindas mootoriõlina kasutatud mineraalõlide mõju töötajate tervisele töökohal, määratledes neid kui õlisid, mida on eelnevalt kasutatud sisepõlemismootorite liikuvate osade määrimiseks ja jahutamiseks („mootoriõlina kasutatud mineraalõlid“). Võttes arvesse vähiuurimiskeskuse hinnangut jõudis teaduskomitee oma metoodika kohaselt järeldusele, et mootoriõlina kasutatud mineraalõlid on A kategooria kantserogeenid, mille kohta puuduvad tegevuspõhised piirnormid.

Teaduskomitee hinnangu kohaselt toimub töökeskkonnas kokkupuude mootoriõlina kasutatud mineraalõliga naha kaudu ning teaduskomitee soovitas tungivalt, et käesolev algatus sisaldaks ettepanekut lisada III lisa B osasse lisataks märge aine kokkupuute kohta nahaga. Sellise märke lisamisega, mis osutab naha kaudu imendumise võimalikkusele, nõustus ka tööohutuse ja töötervishoiu nõuandekomitee („nõuandekomitee“).

Mootoriõlina kasutatud mineraalõlisid turule ei lasta, need tekivad tööprotsessi käigus ning seepärast ei ole nimetatud õlid määruse (EÜ) nr 1272/2008 kohaselt klassifitseeritud. Direktiiviga on siiski ette nähtud, et I lisasse tuleb kanda ained, segud ja protsessid ning kõnealuses lisas osutatud protsessides vabanenud ained ja segud, mis vastavad kantserogeenina klassifitseerimise kriteeriumidele, kuigi nende suhtes ei kohaldata eespool nimetatud määruse kohast klassifitseerimiskohustust. Mootoriõlina kasutatud mineraalõlid kuuluvad sellesse kategooriasse.

(b)Sätestada III lisas veel viie kantserogeeni piirnormid koos märkega aine kokkupuute kohta nahaga ning kahe kantserogeeni (sealhulgas mootoriõlina kasutatud mineraalõlid) puhul sõltumata piirnormidest märge aine kokkupuute kohta nahaga.