[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 30.9.2010

KOM(2010) 537 lõplik

2010/0266 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta

SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

Euroopa Liidu toimimise lepinguga vastavusse viimine

Euroopa liidu toimimise lepingus (aluslepingus) eristatakse komisjonile delegeeritud õigust võtta vastu muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad, mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi, nagu on sätestatud aluslepingu artikli 290 lõikes 1 (delegeeritud õigusaktid) ning komisjonile antud volitusi võtta vastu ühetaolisi tingimusi, mis on vajalikud liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamiseks, nagu on sätestatud aluslepingu artikli 291 lõikes 2 (rakendusaktid).

Delegeeritud õigusaktide puhul delegeerib seadusandja komisjonile õiguse võtta vastu kvaasiseadusandlikke õigusakte. Rakendusaktide puhul on kontekst sootuks teine. Euroopa Liidu õiguslikult siduvate aktide rakendamise eest vastutavad ju peamiselt liikmesriigid. Kuid kui seadusandliku akti kohaldamisel on rakendamiseks vaja ühetaolisi tingimusi, on komisjonil voli selliseid akte vastu võtta.

Määruse (EÜ) nr 1698/2005[1] vastavusseviimine aluslepingu uute eeskirjadega lähtub liigitamisest (eristatakse rakendusliku iseloomuga meetmeid ja delegeeritavaid meetmeid), mis põhineb uuel filosoofilisel lähenemisel komisjoni praegustele rakendusvolitustele, mis võeti vastu määrustega (EÜ) nr 1974/2006 ja 1975/2006.

Seoses vastavusseviimisega on ette valmistatud määruse (EÜ) nr 1698/2005 muudatusettepaneku eelnõu. Selle eelnõuga antakse seadusandjale volitused määratleda maaelu arengu poliitika põhijooned. Seadusandja määrab kindlaks selle poliitika üldised juhised ja aluspõhimõtted. Seega määrab seadusandja selle poliitika eesmärgid ning strateegilise lähenemise ja programmitöö põhimõtted, samuti teiste ELi poliitikate täiendamise ning nendega kooskõlas ja vastavuses olemise põhimõtted. Samuti kehtestab seadusandja partnerluse, lähimuse ja soolise võrdõiguslikkuse ning mittediskrimineerimise põhimõtted.

Vastavalt aluslepingu artiklile 290 annab seadusandja komisjonile ülesande täiendada või muuta süsteemi teatavaid mitteolemuslikke osi. Komisjonile delegeeritud õigusaktiga võidakse seega määrata täiendavaid elemente, mis on vajalikud seadusandja poolt kehtestatud süsteemi nõuetekohaseks toimimiseks. Seetõttu võtab komisjon vastu delegeeritud õigusakte, et kehtestada erandeid reeglist, et maaelu arengu toetust ei saa anda toetuskavadele, mis on abikõlblikud ühise turukorralduse alusel (artikli 5 lõige 6). Samamoodi delegeerib seadusandja komisjonile volitused kehtestada meetmete ja tehnilise abi üksikasjalikke tingimusi, et tagada nende ühtlane kohaldamine kooskõlas ELi poliitikanõuete, prioriteetide ja õigusaktidega (artiklid 20, 32, 36, 38, 52, 63 ja 66). Lisaks sellele võtab komisjon vastu delegeeritud õigusakte seoses vähendamise ja väljaarvamise üksikasjalike eeskirjadega (artikli 51 lõige 4). Komisjon määratleb ka iga telje paindlikkuskünnise (artikli 70 lõige 1) ning üksikasjalikud eeskirjad muudele toetuse vormidele kui tagastamatu üksiktoetus (artikli 71 lõige 5). Komisjon määrab üksikasjalikud kontrollieeskirjad (artikli 74 lõige 4). Samuti võtab komisjon vastu ülemineku erimeetmed (artikli 92 lõige 1).

Vastavalt aluslepingu artiklile 291 vastutavad seadusandja kehtestatud süsteemi rakendamise eest liikmesriigid. Paistab siiski, et on vaja tagada süsteemi ühetaoline rakendamine liikmesriikides, et vältida konkurentsi moonutamist või ühe ettevõtja eelistamist teisele. Seetõttu annab seadusandja komisjonile vastavalt aluslepingu artikli 291 lõikele 2 rakendusvolitused järgmiste küsimuste suhtes: maaelu arengu programmide esitamise ühtsed tingimused (artikli 18 lõige 3), programmi heakskiitmine (artikli 18 lõige 4), programmide läbivaatamise heakskiitmine (artikli 19 lõige 2), komisjoni otsusega heakskiitmist vajavate muudatuste kindlaksmääramine (artikli 19 lõige 2), kohustuste jaoks pikema ajavahemiku määramine (artikli 39 lõige 3, artikli 40 lõige 2 ja artikli 47 lõige 1), piirkondade määramise erisätted (artikli 50 lõige 4), riiklike maaeluvõrgustike rajamine ja tegevus (artikli 66 lõige 3), iga-aastaste eriaruannete esitamine (artikli 82 lõige 4), kontrollimise üldine raamistik ning liikmesriikide rakendatav ühine seire- ja hindamisraamistik (artikli 74 lõige 4 ja artikkel 80).

Strateegiaseire kokkuvõtlike aruannete arvu vähendamine ja sisu lihtsustamine

ÜPP lihtsustamise raames soovisid liikmesriigid vähendada komisjonile esitatavate aruannete hulka. Maaelu arengu valdkonnas tuleb liikmesriikidel lisaks iga-aastasele eduaruandele esitada komisjonile kokkuvõtlik aruanne, kus on näidatud riikliku strateegiakava rakendamisel ja eesmärkide saavutamisel tehtud edusammud ning panus ühenduse strateegiasuuniste kohaste eesmärkide saavutamisse.

Praeguste eeskirjade kohaselt tuleb selliseid kokkuvõtvaid aruandeid esitada igal teisel aastal alates 2010. aastast kuni aastani 2014, st kokku kolm aruannet. Ettepanekuga vähendatakse aruannete arvu kahele, esimene tuleb esitada 2010. aastal vahehindamise käigus ja teine 2015. aastal järelhindamisel.

Lisaks sellele kehtib praegu nõue, et aruandes peab olema eelmise aasta eduaruande kokkuvõte. Sellest nõudest tuleks loobuda, et vältida topelttööd.

Seetõttu tuleks ka komisjonile esitatavate aruannete hulka, kus võetakse kokku riikliku strateegiakava ja ühenduse strateegiasuuniste rakendamise peamised arengud, suundumused ja probleemid, vähendada kahe aruandeni, mis esitatakse 2011. ja 2016. aastal.

Tootjarühmade meetme ulatuse laiendamine

Komisjoni teatise „Toiduainete tarneahela paremat toimimist Euroopas” ja piimandusküsimustega tegeleva kõrgetasemelise eksperdirühma soovitatud järelmeetmena tuleks sätet, millega praegu toetatakse uute liikmesriikide kõikides sektorites tootjarühmade loomist ja haldustegevust, laiendada ka EL 15 liikmesriikidele. Siiski ei saa võimaldada tootjarühmade toetamist puu- ja köögiviljasektoris, sest nende tegevust toetatakse juba ühise turukorralduse ühtse määruse artiklitega 103b–103g.

Täpsemalt vajadusi järgiva nõuandeteenuste kasutamise lihtsustamine

ÜPP lihtsustamise raames tegid liikmesriigid ühtlasi ettepaneku muuta nõuandeteenuste kasutamise eeskirju. Praegu nõutakse eeskirjades, et miinimumina peavad põllumajandustootjatele pakutavad nõuandeteenused hõlmama nõuetele vastavuse eeskirjade kohustuslikke majandamisnõudeid ning häid põllumajandus- ja keskkonnatingimusi ning liidu õigusaktidel põhinevaid tööohutusnõudeid.

Selleks et lihtsustada täpsemalt vajadusi järgivat nõuandeteenuste kasutamist ning kajastada abisaaja individuaalseid vajadusi, ei pea pakutav nõuandeteenus katma kõiki loetletud aspekte, vaid võib piirduda ühe või enamaga.

Puhkepaigad ja katkematu pikisuunalise struktuuriga maastikuvormid

Loodusdirektiivi artikli 10 kohaselt püüavad liikmesriigid, kui nad seda vajalikuks peavad, maakorralduses ja arengupoliitikas ning eelkõige seoses Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe parandamisega soodustada looduslikule loomastikule ja taimestikule ülioluliste maastikuvormide kaitsekorraldust.

Need on vormid, mis nende pikisuunalise ja katkematu struktuuri tõttu (näiteks jõed koos kallastega või tavapärased põllupiiride märkimise süsteemid) või puhkepaikadena (näiteks tiigid või metsasalud), on looduslike liikide rändele, levikule ja geenivahetusele väga olulised.

Sellistel aladel on Natura 2000 sidususe seisukohast tähtis osa ning tuleks kehtestada asjakohased sätted, et sellistele liikmesriikide poolt piiritletud looduskaitsealadele saaks anda Natura 2000 toetusi, kui on esitatud piisavalt tõendusmaterjali seose kohta loodusdirektiivi artikliga 10. Selleks, et tagada toetuste jätkuv esmane kasutamine määratud Natura 2000 alade jaoks, on asjakohane piirata selliste alade osakaalu võrreldes Natura 2000 aladega. Selle sättega ei tohiks aga piirata liikmesriikide püüdlusi loodusdirektiivi raames soodustada looduslikule loomastikule ja taimestikule ülioluliste maastikuvormide kaitsekorraldust ega tohiks piirata loodusdirektiivi artikli 10 asjakohast rakendamist.

Nõuetele vastavuse eeskirjadele mittevastamise järelkontroll

Liikmesriigid võivad otsustada kasutada võimalust pidada nõuetele mittevastavust väheoluliseks või jätta kohaldamata vähendamine või väljaarvamine, kui asjaomane summa on alla 100 euro. Praegu peaks pädev kontrolliasutus järgmisel aastal tagama, et põllumajandustootja parandab tuvastatud mittevastavuse. Kuid lihtsustamiseks ja halduskoormuse vähendamiseks tuleks kaaluda järelkontrollide süsteemi lihtsustamist.

Stimuleeriva elemendi kasutuselevõtmine aluslepingu artikli 43 alla kuuluvate meetmete suhtes

Selleks et abimeede vastaks ühisturu nõuetele, peab see hõlmama mõnda stimuleerivat elementi või nõudma abisaajalt mingisugust vastutasu. Abisaaja poolt juba teostatud tegevuse jaoks tagasiulatuvalt antavat abi ei saa lugeda vajalikku stimuleerivat elementi sisaldavaks abiks. Kuid kaasfinantseeritud maaelu arengu meetmetele, mis on heaks kiidetud aluslepingu artikli 43 alusel , ei ole liidu õigusaktidega kehtestatud stimuleeriva mõju nõuet, välja arvatud lisatoetuste puhul, millele juhul, kui need on heaks kiidetud programmitöö käigus ega vaja eraldi teatamisprotsessi, kehtivad põllumajandusliku riigiabi eeskirjad. Seetõttu tuleks abi tagasiulatuv andmine keelata ka kaasfinantseeritavate põllumajandusmeetmete puhul ning sätestada abikõlblikkuse alguskuupäev.

HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

- Konsulteerimine huvitatud isikutega

- Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Huvitatud isikute ega välisekspertidega ei olnud vaja konsulteerida.

- Mõju hindamine

Mõju ei olnud vaja hinnata.

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

- Kavandatud meetmete kokkuvõte

Määrata nõukogu määruses (EÜ) nr 1698/2005 kindlaks komisjoni delegeeritud ja rakendusvolitused ning kehtestada vastavate õigusaktide vastuvõtmiseks vajalik menetlus.

Lisaks sellele võetakse kasutusele teatavad lihtsustamise elemendid, laiendatakse tootjarühmade loomise toetamise ulatust, Natura 2000 toetusi laiendatakse loodusdirektiivi (92/43/EMÜ) artiklis 10 osutatud aladele ning aluslepingu artikli 43 alusel heaks kiidetud meetmete suhtes võetakse kasutusele stimuleeriv element.

- Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 43.

- Subsidiaarsuse põhimõte

Ettepanek kuulub liikmesriikide ja Euroopa Liidu jagatud pädevusse ning on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.

- Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas.

- Õigusakti valik

Kavandatud õigusaktid: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus

Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel: määrust peab muutma määrusega.

MÕJU EELARVELE

Käesoleva meetmega ei kaasne täiendavaid liidu kulusid.

5. Lisateave

- Lihtsustamine

Nõuetele vastavuse eeskirju, strateegiaseire aruandeid ja nõuandeteenuste kasutamist käsitlevad muudatused kujutavad endast olulist lihtsustamist ning aitavad vähendada liikmesriikide halduskoormust.

2010/0266 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 42 esimest lõiku ja artikli 43 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,[2]

pärast ettepaneku edastamist riikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[3]

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[4]

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt[5]

ning arvestades järgmist:

1. Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1698/2005[6] antakse komisjonile volitused selleks, et rakendada kõnealuse määruse teatavaid sätteid.

2. Lissaboni lepingu jõustumise tõttu tuleb määrusega (EÜ) nr 1698/2005 komisjonile antud volitused vastavusse viia Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artiklitega 290 ja 291.

3. Komisjonile tuleks anda volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt aluslepingu artiklile 290, et täiendada või muuta teatavaid määruse (EÜ) nr 1698/2005 mitteolemuslikke elemente. Tuleks määratleda delegeerimise tingimused ning elemendid, mille suhtes neid volitusi võib kasutada.

4. Selleks et tagada määruse (EÜ) nr 1698/2005 ühetaoline kohaldamine kõikides liikmesriikides, tuleks komisjonile anda volitused võtta vastu rakendusakte kooskõlas aluslepingu artikliga 291. Juhul kui ei ole selgelt sätestatud teisiti, peaks komisjon kõnealused rakendusaktid vastu võtma kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr XX/XXXX [...].

5. Teatavad maaelu arengu sätted, mis komisjon on praeguseks talle määrusega (EÜ) nr 1698/2005 antud volituste alusel vastu võtnud, on niivõrd olulised, et need tuleks kõnealusesse määrusesse sisse arvata.

6. Selleks et liikmesriigid esitaksid riiklike strateegiakavade uuendused ühetaoliselt, peaks komisjon rakendusaktidega sätestama ühtsed eeskirjad.

7. Liikmesriigid ja komisjon peavad riikliku ja ühenduse strateegia seire kohta aru andma. Selleks et vähendada halduskoormust ja vältida topelttööd, tuleks iga liikmesriigi strateegiaseire kokkuvõtlike aruannete arvu vähendada kahele ning nende sisu lihtsustada.

8. Selleks et tagada määruse (EÜ) nr 169872005 artikli 18 lõike 2 kohaselt liikmesriikide esitatud maaelu arengu programmide ühetaoline ja võrreldav hindamine, peaks komisjon võtma rakendusaktidega vastu maaelu arengu programmide esitamise ühtsed eeskirjad.

9. Õiguskindluse säilitamiseks tuleks komisjonil maaelu arengu programmid heaks kiita rakendusaktidega.

10. Selleks et tagada maaelu arengu programmide vastuvõtmise läbipaistvus ja tõhusus, tuleks komisjonil rakendusaktidega sätestada asjakohased menetlused.

11. Samuti tuleks komisjonil rakendusaktidega vastu võtta otsused maaelu arengu programmide läbivaatamise taotluste kohta pärast seda, kui liikmesriik on sellise taotluse esitanud.

12. Selleks et tagada maaelu arengu programmide läbivaatamise läbipaistvus ja tõhusus, tuleks komisjonil rakendusaktidega sätestada asjakohased menetlused.

13. Nõuandeteenuste kasutamine peaks aitama põllumajandustootjatel hinnata oma põllumajandusettevõtte tulemuslikkust ning kindlaks määrata vajalikud muudatused seoses kohustuslike majandamisnõuetega ning heade põllumajandus- ja keskkonnatingimustega, mis on sätestatud nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määruses (EÜ) nr 73/2009 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks)[7] ning seoses tööohutust käsitlevate ühenduse nõuetega. Arvestades, et nõuandeteenuste kasutamise toetus on juba mitu aastat olemas olnud, tuleks lihtsustada täpsemalt vajadusi järgivat nõuandeteenuste kasutamist, et abisaaja individuaalseid vajadusi paremini arvesse võtta.

14. Komisjoni teatise „Toiduainete tarneahela parem toimimine Euroopas”[8] ja piimandusküsimustega tegeleva kõrgetasemelise eksperdirühma soovitatud järelmeetmena tuleks praegusi rahastamisvõimalusi, millega toetatakse tootjarühmade loomist ja haldustegevust, laiendada kõikidele liikmesriikidele. Kuid selleks, et vältida samaaegset toetusesaamist mitmest allikast, tuleks välja jätta toetus tootjarühmade loomisele puu- ja köögiviljasektoris.

15. Teatavate meetmetega seotud mitmeaastased kohustused võetakse üldreeglina tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral peaks komisjon heaks kiitma maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke, et oleks võimalik arvesse võtta teatavate alade erilisi tingimusi.

16. Liikmesriikidel tuleb kinnitada mägipiirkondade ja erilistest ebasoodsatest tingimustest mõjutatud alade piiritlemist ning piiritleda alad, mis on mõjutatud olulistest ebasoodsatest tingimustest. Komisjon peaks rakendusaktide vahendusel määratlema konkreetsed sätted, mille kohaselt neid alasid tuleb kinnitada või piiritleda, et kõik liikmesriigid teeksid seda ühtsete tingimuste kohaselt.

17. Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiivi nr 92/43/EÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta)[9] artikli 10 kohaselt tuleb liikmesriikidel seoses Natura 2000 võrgustiku ökoloogilise sidususe parandamisega püüda soodustada selliste maastikuvormide kaitsekorraldust, mis nende pikisuunalise ja katkematu struktuuri tõttu või puhkepaikadena on looduslike liikide rändele, levikule ja geenivahetusele väga olulised. Sellised alad peaksid saama Natura 2000 toetusi. Kuid selleks, et tagada toetuste jätkuv esmane kasutamine määratud Natura 2000 alade jaoks, on asjakohane piirata nende osakaalu võrreldes määratud Natura 2000 aladega.

18. Juhul kui liikmesriik otsustab kasutada võimalust pidada nõuetele mittevastavust väheoluliseks või jätta kohaldamata vähendamine või väljaarvamine, kui asjaomane summa on alla 100 euro, tuleb pädeval kontrolliasutusel järgneval aastal kontrollida, et põllumajandustootja parandab tuvastatud mittevastavuse. Kuid halduskoormuse vähendamiseks tuleks kaaluda järelkontrollide süsteemi lihtsustamist.

19. Igal liikmesriigil tuleb luua riiklik maaeluvõrgustik. Selleks et riiklikud maaeluvõrgustikud oleks loodud ühtselt ja samamoodi, tuleks komisjonil rakendusaktidega määrata selliste võrgustike loomise ja tegevuse üksikasjad.

20. Selleks et tagada liikmesriikidele ette nähtud kulukohustuste assigneeringute objektiivset ja läbipaistvat jaotamist, tuleks komisjonil rakendusaktidega teha nende iga-aastane jaotus liikmesriikide kaupa. Võttes arvesse kõnealuste õigusaktide spetsiifilist iseloomu, tuleks komisjonile anda volitused võtta neid vastu ilma määruses (EL) nr XX/XXXX ette nähtud komitee abita.

21. Selleks et abimeede vastaks siseturu nõuetele, peab see hõlmama mõnda stimuleerivat elementi või nõudma abisaajalt mingisugust vastutasu. Tagasiulatuvalt antavat abi ei saa pidada vajalikku stimuleerivat elementi sisaldavaks abiks. Seetõttu tuleb aluslepingu artikli 42 reguleerimisalasse kuuluvate meetmete puhul sätestada, et toetust ei anta tegevusele, mis on läbi viidud juba enne toetusavalduse esitamist.

22. Liikmesriikidelt tuleks nõuda kontrollide läbiviimist eeskirjade kohaselt, mille on määranud komisjon delegeeritud õigusaktidega, eelkõige arvestades kontrollide tüüpi ja intensiivsust ning kohandades neid vastavalt maaelu arengu eri meetmete iseloomule. Selleks et tagada kontrollide ühtne läbiviimine, tuleks komisjonile anda edaspidiseks volitused määrata rakendusaktidega ühetaolised tingimused, kuidas liikmesriikide ametiasutused peavad kontrolle läbi viima.

23. Komisjoni ja liikmesriikide koostöös tuleks luua ühine seire- ja hindamisraamistik. Läbipaistvuse huvides tuleks komisjonil see vastu võtta rakendusaktiga.

24. Liikmesriigid peavad saatma komisjonile igal aastal eduaruande oma maaelu arengu programmide rakendamise kohta. Komisjonil tuleks rakendusaktidega määrata riiklike maaeluvõrgustike eri programmide kohta esitatavate iga-aastaste eduaruannete üksikasjad, et tagada nende ühtne ja võrreldav sisu.

25. Tuleks luua infosüsteem, millega komisjon ja liikmesriigid saaksid turvaliselt vahetada ühist huvi pakkuvaid andmeid. Komisjon peaks rakendusaktidega vastu võtma sellise süsteemi toimimise ühtsed tingimused.

26. Seetõttu tuleks määrust (EÜ) nr 1698/2005 vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 1698/2005 muudetakse järgmiselt.

(1) Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:

(a) lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et EAFRD ja liikmesriikide poolt antav abi on kooskõlas liidu tegevuse, poliitika ja prioriteetidega. EAFRD abi on kooskõlas Majandusliku ja Sotsiaalse Ühtekuuluvuse Fondi ja eelkõige liidu kalanduse toetusvahendiga. Selleks et EAFRD abi oleks kooskõlas ka liidu muude toetusvahenditega, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta liidu eri meetmeid, millega see kooskõla tagatakse.”

(b) lõige 6 asendatakse järgmisega:

„6. Käesoleva määruse kohaselt ei anta toetust sellistele toetuskavadele, mis on abikõlblikud ühise turukorralduse alusel. Komisjon võib programmidesse kuuluvate piirkondade eriolude arvessevõtmiseks kehtestada delegeeritud õigusaktidega sellest reeglist erandeid.”

(2) artiklile 12 lisatakse järgmine lõige:

„3. Riiklikke strateegiakavasid võib programmiperioodi vältel uuendada. Komisjon võib rakendusaktidega sellise uuendamise kohta eeskirjad kehtestada.”

(3) Artikli 13 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:

„1. Iga liikmesriik esitab komisjonile kaks kokkuvõtlikku aruannet oma riikliku strateegiakava ja selle eesmärkide rakendamisel tehtud edusammude kohta ja oma panuse kohta ühenduse strateegiasuuniste eesmärkide saavutamisse. Esimene aruanne esitatakse 2010. aastal ja teine 2015. aastal hiljemalt 1. oktoobriks.

2. Eelkõige käsitletakse aruandes järgmist:

(a) maaelu arengu programmide saavutused ja tulemused seoses riiklikus strateegiakavas sätestatud näitajatega;

(b) iga programmi püsihindamiste tulemused.”

(4) Artikli 14 lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Komisjon esitab kaks aruannet, milles tehakse kokkuvõte peamistest arengutest, suundumustest ja probleemidest seoses riiklike strateegiakavade ja ühenduse strateegiasuuniste rakendamisega. Esimene aruanne esitatakse 2011. aastal ja teine 2016. aastal.”

(5) Artiklit 18 muudetakse järgmiselt:

27. lõikele 3 lisatakse järgmine lõik:

„Hindamiseks võtab komisjon rakendusaktidega vastu maaelu arengu programmide esitamise ühtsed tingimused.”

28. lõige 4 asendatakse järgmisega:

„4. Komisjon kiidab iga maaelu arengu programmi heaks rakendusaktiga.

Komisjon võib rakendusaktiga kehtestada ka sellise heakskiitmise menetluse.”

(6) Artikli 19 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu otsused maaelu arengu programmide läbivaatamise taotluste kohta pärast seda, kui liikmesriigid on sellised taotlused esitanud.

Komisjon võib tõhusate ja proportsionaalsete menetluste kohaldamiseks kehtestada delegeeritud õigusaktidega eeskirjad muudatuste kohta, mis ei vaja komisjoni heakskiitu või mille võib komisjon heaks kiita ilma artiklis 91c osutatud komitee abita.

Muudatuste esitamise, hindamise ja heakskiitmise menetlussätted võtab vastu komisjon rakendusaktidega.”

(7) Artikli 20 punkti d alapunkt ii asendatakse järgmisega:

„ii) tootjarühmade loomise toetamist;”

(8) 1. alajao ette lisatakse järgmine artikkel 20a:

„ Artikkel 20a Eritingimused

Komisjon võib vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks võtta delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused artiklis 20 osutatud meetmete kohta.”

(9) Artikli 24 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Põllumajandustootjate nõuandeteenus hõlmab vähemalt ühte või enamat määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklites 4 ja 5 ning II ja III lisas sätestatud kohustuslikku majandamisnõuet ja head põllumajandus- ja keskkonnatingimust ning vajaduse korral ühte või enamat liidu õigusaktidel põhinevat tööohutusnõuet.”

(10) Artikli 32 lõikes 1 asendatakse punkt b järgmisega:

„b) on ette nähtud liidu toidukvaliteedikavadele või liikmesriikide poolt tunnustatud kavadele, mis vastavad täpsetele kriteeriumidele, mis komisjon on määratlenud delegeeritud õigusaktidega selleks, et kõnealune meede oleks vastavuses ELi poliitika ja prioriteetidega. Abikõlblikud ei ole programmid, mille ainus eesmärk on tõhustada kontrolli liidu või liikmesriikide õigusaktidega ettenähtud kohustuslike nõuete järgimise üle;”

(11) Artiklile 33 lisatakse järgmine lõige:

„Toetust antakse tootjarühmadele, kuhu kuuluvad artiklis 32 osutatud toidukvaliteedikavades aktiivselt osalevad ettevõtjad. Tootjarühmadena ei käsitata kutseorganisatsioone ja/või mitut kutseala ühendavaid organisatsioone, mis esindavad üht või mitut sektorit.”

(12) Artikli 35 lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. Toetust antakse tootjarühmadele, mida liikmesriigi pädev asutus on ametlikult tunnustanud 31. detsembriks 2013. Kuid toetust ei anta tootjarühmade loomiseks puu- ja köögiviljasektoris.”

(13) 1. alajao ette lisatakse järgmine artikkel 36a:

„ Artikkel 36a Eritingimused

Komisjon võtab vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused artiklis 36 osutatud meetmete kohta.”

(14) Artikli 38 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Toetus on piiratud maksimumsummaga, mis on sätestatud käesoleva määruse I lisas. Komisjon võtab delegeeritud õigusaktidega vastu eeskirjad direktiiviga 2000/60/EÜ kehtestatud erinõuetega seotud ebasoodsate tingimuste kohta, et vältida artikli 20 lõike c punktis i osutatud toetuse ja artikli 36 lõike a punktis iii osutatud toetuse kattumist ning kehtestada tingimused kõnealuse direktiiviga seotud toetuste aastaste summade kohta.”

(15) Artikli 39 lõike 3 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral võib komisjon rakendusaktidega heaks kiita maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke.”

(16) Artikli 40 lõike 2 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral võib komisjon rakendusaktidega heaks kiita maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke.”

(17) Artiklile 41 lisatakse järgmine lõik:

„Selle toetuse saamiseks ei tohi asjaomaste investeeringutega kaasneda põlumajandus- või metsandusettevõtte väärtuse või kasumlikkuse märkimisväärne tõus.”

(18) Artikli 43 lõikele 1 lisatakse järgmine lõik:

„Lõike 1 punkti c kohaldamisel on põllumajandustootja isik, kes kulutab olulise osa tööajast põllumajandustegevusele ning saab sellest märkimisväärse osa sissetulekust vastavalt liikmesriigi määratletud kriteeriumidele.”

(19) Artikli 47 lõike 1 teine lõik asendatakse järgmisega:

„Need kohustused võetakse tavaliselt viieks kuni seitsmeks aastaks. Põhjendatud vajaduse korral võib komisjon rakendusaktidega heaks kiita maaelu arengu programme, mis teatavate kohustusetüüpide puhul sisaldavad pikemaid ajavahemikke.”

(20) Artiklile 49 lisatakse järgmine lõige:

„Selle toetuse saamiseks ei tohi asjaomaste investeeringutega kaasneda põlumajandus- või metsandusettevõtte väärtuse või kasumlikkuse märkimisväärne tõus.”

(21) Artiklit 50 muudetakse järgmiselt:

29. lõiked 4 ja 5 asendatakse järgmisega:

„4. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad, mille kohaselt teevad liikmesriigid oma programmides järgmist:

a) kinnitavad olemasolevaid piiritlusi vastavalt lõigete 2 ja 3 punktile b või muudavaid neid või

b) piiritlevad lõike 3 punktis a nimetatud alad.

5. Artikli 36 punkti a alapunktis iii sätestatud toetuse saamiseks on abikõlblikud järgmised alad:

a) direktiivide 2009/147/EÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt määratud Natura 2000 põllumajandusalad;

b) muud piiritletud looduskaitsealad, millel põllumajandustootmisele kohaldatakse keskkonnapiiranguid seoses direktiivi 92/43/EMÜ artikli 10 rakendamisega;

c) põllumajandusalad, mis direktiivi 2000/60/EÜ kohaselt kuuluvad vesikondade majandamiskavadesse.”

30. Lõige 7 asendatakse järgmisega:

„7. Artikli 36 punkti a alapunktis iii sätestatud toetuse saamiseks on abikõlblikud järgmised metsaalad:

a) direktiivide 2009/147/EÜ ja 92/43/EMÜ kohaselt määratud Natura 2000 metsaalad;

b) muud piiritletud looduskaitsealad, millel metsadele kohaldatakse keskkonnapiiranguid seoses direktiivi 92/43/EMÜ artikli 10 rakendamisega.”

31. Lisatakse järgmine lõik:

„9. Käesoleva artikli lõike 5 punktis b ja lõike 7 punktis b osutatud alad ei ületa maaelu arengu programmi kohta 5 % Natura 2000 territoriaalsesse kohaldamisaladesse kuuluvatest aladest.”

(22) Artiklit 51 muudetakse järgmiselt:

32. lõike 2 kolmas lõik asendatakse järgmisega:

„Kui liikmesriik otsustab kasutada teises lõigus sätestatud võimalust, võtab pädev asutus järgmisel aastal vajalikud meetmed selle kontrollimiseks, et abisaaja parandab asjaomase tuvastatud rikkumise. Abisaajat teavitatakse avastatud rikkumistest ja parandusmeetmete võtmise kohustusest.”

33. lõike 4 sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:

„Selleks et tagada käesolevas artiklis sätestatud toetuste vähendamiste ja toetuse saajate hulgast väljaarvamiste ühtlane kohaldamine, kehtestab komisjon delegeeritud õigusaktidega asjakohased läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamise eeskirjad. Sellega seoses võetakse arvesse tuvastatud rikkumiste tõsidust, ulatust, püsivust ja korduvust ning järgmisi kriteeriume:”

(23) 1. alajao ette lisatakse järgmine artikkel 52a:

„ Artikkel 52a Eritingimused

Komisjon võtab vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused artiklis 52 osutatud meetmete kohta.”

(24) Artiklile 53 lisatakse järgmine lõige:

„Käesoleva artikli kohaldamisel on põllumajandustootja pereliige vastavalt riiklike õigusaktide alusel omistatavale õiguslikule staatusele füüsiline või juriidiline isik või nende rühm, kuid mitte põllumajandusettevõtte töötaja. Juhul kui põllumajandustootja pereliige on juriidiline isik või nende rühm, peab see liige toetuse taotlemise ajal tegelema põllumajandusega.”

(25) Lisatakse artikkel 63a järgmises sõnastuses:

„ Artikkel 63a Eritingimused

Komisjon võtab vahendite tõhusaks ja sihipäraseks kasutamiseks ning abisaajate võrdseks kohtlemiseks delegeeritud aktidega vastu eritingimused artiklis 63 osutatud meetmete kohta.”

(26) Artiklit 66 muudetakse järgmiselt:

34. lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:

„Selleks et tagada järjepidevus liidu poliitikanõuete, prioriteetide ja õiguse suhtes, võib komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu võtta panuse määra, mida antakse tehnilise abina sellistele maaelu arengu programmidele, mis hõlmavad nii lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikke piirkondi kui ka piirkondi, mis lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikud ei ole, ning vastu võtta tingimused vahendite eraldamiseks artiklis 68 osutatud riiklike maaeluvõrgustike rajamiseks ja tegevuseks.”

35. lõike 3 kolmas lõik asendatakse järgmisega:

„Komisjon võtab rakendusaktidega vastu riiklike maaeluvõrgustike rajamist ja tegevust käsitlevad eeskirjad.”

(27) Artikli 69 lõige 4 asendatakse järgmisega:

„Komisjon teeb rakendusaktidega ja ilma artiklis 91c osutatud komitee abita lõikes 1 osutatud summade iga-aastase jaotuse liikmesriikide kaupa pärast lõikes 2 nimetatud summa mahaarvamist ning võttes arvesse:

a) lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikele piirkondadele reserveeritud summasid;

b) eelmiste perioodide tootlust; ning

c) objektiivsetel kriteeriumitel põhinevaid konkreetseid olukordi ja vajadusi.

(28) Artikli 70 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Maaelu arengu programmi vastuvõtmise otsusega määratakse EAFRD maksimaalne panus igale teljele. Selleks et liikmesriikidele EAFRD rahastamises teatavateks telgedevahelisteks väiksemateks muudatusteks paindlikkust võimaldada, kehtestab komisjon delegeeritud õigusaktidega paindlikkuskünnise. Vajaduse korral näidatakse otsuses selgelt assigneeringud, mis on eraldatud lähenemiseesmärgi kohaselt abikõlblikele piirkondadele.”

(29) Artiklit 71 muudetakse järgmiselt:

36. lõike 1 teine lõik asendatakse järgmise teise ja kolmanda lõiguga:

„Artiklis 19 nimetatud programmi muutmise hetkel lisatavad uued kulutused on abikõlblikud alates komisjoni poolt programmi muutmise taotluse vastuvõtmise kuupäevast. Liikmesriigid vastutavad kulutuste eest alates kuupäevast, mil komisjon on programmi muutmise taotluse kätte saanud, kuni kuupäevani, mil tehakse muudatust heakskiitev otsus.

Loodusõnnetuste korral võetavate erakorraliste meetmete puhuks võib maaelu arengu programmides sätestada, et programmi muudatustega seotud kulutuste abikõlblikkus võib alata varasemal kuupäeval kui teises lõigus osutatud kuupäev.”

37. lõikele 2 lisatakse järgmine lõik:

„Toetust antakse kulutuste eest, mis on tehtud aluslepingu artikli 42 kohaldamisalasse kuuluvate meetmete suhtes, üksnes pärast seda, kui pädevale asutusele on esitatud sellekohane taotlus.

Siiski ei kohaldata teises lõigus sätestatud nõuet meetmetele, mis on osutatud järgmistes artiklites: artikli 20 punkt a, artikli 20 punkti b alapunkt vi, artikli 20 punkti c alapunktid i ja ii, artikli 20 punkti d alapunktid i–iii, artikli 36 punkti a alapunktid i–v ja artikli 36 punkti b alapunkt i, välja arvatud artikli 36 punkti b alapunktis i osutatud rajamiskulud.”

38. Lõige 5 asendatakse järgmisega:

„5. Olenemata lõike 3 punktist b, võib EAFRD panus olla tehtud muus vormis kui tagastamatu otsetoetus. Selleks et tagada EAFRD tõhus kasutamine ja ühtne rakendamine ning kaitsta liidu finantshuve, võtab komisjon delegeeritud õigusaktidega vastu eritingimused, kuidas kaasrahastada intressitoetusi ja muid finantskorraldusvahendeid.”

(30) Artikli 74 lõige 4 asendatakse järgmisega:

„4. Liikmesriigid korraldavad kontrollimist kooskõlas delegeeritud õigusaktide kaudu komisjoni poolt vastu võetud eeskirjadega, milles käsitletakse kontrollimise põhimõtteid, sanktsioone, väljaarvamist ja alusetult makstud summade tagasinõudmist, mida kohandatakse vastavalt maaelu arengu eri meetmete iseloomule, et kohaldamine oleks tõhus ja et kõiki abisaajaid koheldaks võrdselt. Komisjon kehtestab rakendusaktiga liikmesriikide pädevatele asutustele ühtsed tingimused kontrolli rakendamise kohta.”

(31) Artiklile 78 lisatakse järgmine lõik:

„Punktis f tähendab „olulised muudatusettepanekud” muudatusi, mis komisjonil tuleb rakendusaktidega heaks kiita, ega tähenda artikli 19 lõike 2 teises lõigus osutatud muudatusi ega muudatusi, mis käsitlevad teljesisest meetmetevahelist finantsjaotust, uute meetmete või uute tegevusliikide kasutuselevõttu või olemasolevate meetmete või tegevusliikide tühistamist.”

(32) Artikkel 80 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 80

Ühine seire- ja hindamisraamistik

Komisjoni ja liikmesriikide koostöös luuakse ühine seire- ja hindamisraamistik, mille komisjon võtab vastu rakendusaktiga. Raamistikuga täpsustatakse piiratud arv iga programmi suhtes kohaldatavaid ühiseid näitajaid.”

(33) Artikli 82 lõige 4 asendatakse järgmisega:

„4. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu eeskirjad iga-aastaste arenguaruannete kohta, mis käsitlevad artikli 66 lõikele 3 vastavaid eriprogramme.”

(34) Artiklile 86 lisatakse järgmine lõige:

„9. Komisjon võib käesolevas artiklis osutatud hindamise ajakavast kinnipidamise tagamiseks kehtestada delegeeritud õigusaktidega asjakohased karistused neile, kes ajakavast kinni ei pea.”

(35) IX jaotisesse lisatakse järgmine artikkel 89a:

„Artikkel 89a

Teabe ja dokumentide vahetus

Komisjon loob koostöös liikmesriikidega teabesüsteemi, mis võimaldab ühist huvi pakkuva teabe turvalist vahetamist komisjoni ja liikmesriikide vahel. Komisjon võtab rakendusaktidega vastu sellise süsteemi toimimise ühtsed tingimused.”

(36) Artiklid 90 ja 91 jäetakse välja.

(37) Lisatakse järgmised artiklid 91a, 91b ja 91c:

„Artikkel 91a

Komisjoni volitused

Kui volitused antakse komisjonile, tegutseb komisjon delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel artiklis 91b osutatud menetluse kohaselt ja rakendusaktide vastuvõtmisel artiklis 91c osutatud menetluse kohaselt, kui käesolevas määruses ei ole selgelt sätestatud teisiti.

Artikkel 91b

Delegeeritud õigusaktid

1. Komisjonile antakse määramata ajaks volitused võtta vastu käesolevas määruses osutatud delegeeritud õigusakte.

Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teavitab ta sellest üheaegselt Euroopa Parlamenti ja nõukogu.

2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad delegeeritud volitused igal ajal tagasi võtta.

Institutsioon, kes on algatanud sisemenetluse, et otsustada delegeeritud volituste tagasivõtmise üle, püüab sellest teatada teisele institutsioonile ja komisjonile mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, viidates delegeeritud volitustele, mille ta võib tagasi võtta, ja võimalikele tagasivõtmise põhjustele.

Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või selles täpsustatud hilisemal kuupäeval. Otsus ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .

3. Euroopa Parlament või nõukogu võivad kahe kuu jooksul alates teatamiskuupäevast esitada delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega [kahe] kuu võrra.

Kui pärast selle tähtaja möödumist ei ole Euroopa Parlament ega nõukogu delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ning õigusakt jõustub selles nimetatud kuupäeval.

Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne kõnealuse ajavahemiku möödumist juhul, kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad teatanud komisjonile oma kavatsusest jätta vastuväited esitamata.

Kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab delegeeritud õigusaktile vastuväiteid, siis õigusakt ei jõustu. Vastuväiteid esitanud institutsioon põhjendab delegeeritud õigusaktile esitatud vastuväiteid.

Artikkel 91c

Rakendusaktid – komitee

[Artikkel lisatakse pärast seda, kui on vastu võetud määrus, milles kehtestatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 291 lõikega 2 ette nähtud eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbi viidava kontrolli mehhanisme. Määruse üle arutatakse praegu Euroopa Parlamendis ja nõukogus.]

(38) Artikli 92 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Kui seniselt süsteemilt käesoleva määrusega kehtestatud süsteemile ülemineku hõlbustamiseks on vajalikud erimeetmed, võtab sellised meetmed vastu komisjon delegeeritud õigusaktidega.”

(39) I lisa joonealune märkus (***) asendatakse järgmisega:

„(***) Malta eriolude arvessevõtmiseks võib komisjon delegeeritud õigusaktidega kehtestada väga väikese kogutoodanguga tootmissektoritele toetuse miinimumsumma.”

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

eesistuja president

FINANTSSELGITUS | AGRI/I1/Ares/2010/483446 (JGS/TM) 6.20.2010.6 |

KUUPÄEV 15/07/2010 |

1. | EELARVERUBRIIK: 05 04 05 01 | ASSIGNEERINGUD 2010: KULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD: 14 335 536 182 eurot MAKSETE ASSIGNEERINGUD: 12 606 200 000 eurot |

2. | PEALKIRI: Eelnõu: nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta |

3. | ÕIGUSLIK ALUS: - |

4. | EESMÄRGID: Viia määrus 1698/2005 vastavusse Lissaboni lepinguga ja rakendada seoses ühise põllumajanduspoliitika lihtsustamisega mitmeid lihtsustamisettepanekuid. |

5. | FINANTSMÕJU (1) | 12-KUULINE PERIOOD (miljonites eurodes) | JOOKSEV EELARVEAASTA 2009 (miljonites eurodes) | JÄRGMINE EELARVEAASTA 2010 (miljonites eurodes) |

5.0 | KULUD - EÜ EELARVEST MAKSTAVAD (jooksevhindades) - RIIGIASUTUSED - MUU | - | - | - |

5.1 | TULUD - EÜ OMAVAHENDID (MAKSUD/TOLLIMAKSUD) - RIIKLIKUD | - | - | - |

2011 | 2012 | 2013 |

5.0.1 | KAVANDATUD KULUD (jooksevhindades) KULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD: MAKSETE ASSIGNEERINGUD: | - - | - - | - - |

5.1.1 | KAVANDATUD TULUD | - | - | - |

5.2 | ARVUTAMISMEETOD |

6.0 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE ASJAKOHASES PEATÜKIS KIRJENDATUD ASSIGNEERINGUTEST? | JAH EI |

6.1 | KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA ASSIGNEERINGUTE ÜMBERPAIGUTAMISEGA JOOKSVA EELARVE PEATÜKKIDE VAHEL? | JAH EI |

6.2 | KAS ON VAJA LISAEELARVET? | JAH EI |

6.3 | KAS TULEVASTESSE EELARVETESSE ON VAJA KIRJENDADA ASSIGNEERINGUID? | JAH EI |

6.4 | MUU | (2) |

MÄRKUSED: (1) Kulukohustuste assigneeringute osas ei ole määruse 1698/2005 muudatustel finantsmõju, kuna maaelu arengu jaoks ettenähtud vahendite hulk ja nende jaotumine aastas jäävad samaks. Maksete assigneeringute osas ei ole muudatusel samuti finantsmõju, kuna ettepanekus käsitletud peamised muudatused on järgmise iseloomuga: Lissaboni lepinguga vastavusse viimine ja liikmesriikide halduskoorma vähendamine lihtsustamise abil. Üksnes kolme muudatuse puhul (tootjarühmade haldustegevuse toetuse ulatuse laiendamine, Natura 2000 toetuste laiendamine teatavatele kaitsealadele, aluslepingu artikli 34 kohastele meetmetele stimuleeriva elemendi kasutuselevõtt) võivad maksed lühiajaliselt veidi ümber jaotuda, kuid sellel on eelarvevajaduste hindamise seisukohalt tühine mõju. |

[1] ELT L 277, 21.10.2005, lk 1.

[2] ELT C […], […], lk […].

[3] ELT C […], […], lk […].

[4] ELT C […], […], lk […].

[5] ELT C […], […], lk […].

[6] ELT L 277, 21.10.2005, lk 1.

[7] ELT L 30, 31.1.2009, lk 16.

[8] KOM(2009) 591, 28.10.2009.

[9] EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.