[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 15.7.2009

KOM(2009) 366 lõplik

2009/0104 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

Komisjon teeb ettepaneku muuta määrust (EÜ) nr 539/2001,[1] mida on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1932/2006,[2] selleks et:

- kohandada määruse kahte lisa nii, et neis võetaks täies ulatuses arvesse uut olukorda Lääne-Balkani riikides ja poliitilist tahet, mida Euroopa Liit on üles näidanud Lääne-Balkani riikide kodanike lühiajalise viisa nõude kaotamiseks osana Thessaloniki tegevuskavast, ning edasiminekut, mis on saavutatud 2008. aastal Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Montenegro ning Serbiaga alustatud viisanõude kaotamist käsitlevas dialoogis;

- tagada, et kõnealused Lääne-Balkani riikidega seotud kohandused oleksid kooskõlas määruse (EÜ) nr 539/2001 korrapärase läbivaatamise vajaduse ja selle lisadega, milles on loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikel peab liikmesriigi välispiiride ületamisel olema viisa (I lisa), ja kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (II lisa); samuti määruse põhjenduse 5 kriteeriumidega, eriti ebaseadusliku sisserände ja avaliku korra kriteeriumiga, mille alusel kantakse kolmandad riigid vajaduse korral määruse ühest lisast üle teise;

- kanda endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Montenegro ja Serbia üle määruse I lisast II lisasse; lisada Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) määruse (EÜ) nr 539/2001 I lisasse punkti „Territoriaalüksused ja valitsused, mida vähemalt üks liikmesriik ei ole riigina tunnustanud” alla. See ei mõjuta Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) staatust.

° Taust ja ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punkti b alapunktiga i võttis nõukogu vastu määruse (EÜ) nr 539/2001,[3] milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa (nn negatiivne nimekiri), ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (nn positiivne nimekiri). EÜ asutamislepingu artiklis 61 nimetatakse neid nimekirju kõrvalmeetmete hulgas, mis on otseselt seotud isikute vaba liikumisega vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala piires.

Need kolmandad riigid, kelle kodanike suhtes kehtib viisakohustus, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest vabastatud, määratakse kindlaks igal üksikjuhul eraldi, hinnates mitmesuguseid kriteeriume, mis käsitlevad muu hulgas ebaseaduslikku sisserännet, avalikku korda ja julgeolekut ning Euroopa Liidu välissuhteid kolmandate riikidega, kusjuures võetakse arvesse ka piirkondliku ühtekuuluvuse ja vastastikkusega seotud seiku (vt määruse (EÜ) nr 539/2001 preambuli põhjendus 5). Kuna need kolmandate riikidega seotud kriteeriumid võivad aja jooksul muutuda, tuleb positiivseid ja negatiivseid nimekirju korrapäraselt läbi vaadata. Seepärast on määrust (EÜ) nr 539/2001 pärast tema vastuvõtmist muudetud viiel korral[4]. Võttes arvesse eespool nimetatud olukorra muutust teatavates Lääne-Balkani riikides, on asjakohane nimekirjad nende suhtes uuesti läbi vaadata.

° Lääne-Balkani riikide suhtes kohaldatav lühiajaliste viisade poliitika – Thessaloniki tegevuskava täitmise järelevalve

Kui nõukogu võttis vastu määruse (EÜ) nr 2317/95,[5] koostas ta esimest korda negatiivse nimekirja: selles nimistus olid Albaania, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik ja Jugoslaavia Liitvabariik (Serbia ja Montenegro). Bosnia ja Hertsegoviinat seal ei olnud, jättes liikmesriikide otsustada, milliseid viisanõudeid nad selle riigi kodanikele esitavad: kõik liikmesriigid peale ühe kehtestasid viisanõude[6].

Kui nõukogu võttis pärast Amsterdami lepingu jõustumist vastu määruse (EÜ) nr 539/2001, koostades esimest korda negatiivse ja positiivse nimekirja, kanti kõik Lääne-Balkani riigid peale Horvaatia negatiivsesse nimekirja: seal olid Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Jugoslaavia Liitvabariik, (Serbia ja Montenegro) ja endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik. Pärast Montenegro iseseisvumist kanti mõlemad riigid, nii Serbia kui ka Montenegro negatiivsesse nimekirja[7].

Riigipead ja valitsusjuhid kinnitasid lühiajaliste viisade üle peetava dialoogi tähtsust 21. juunil 2003 Thessalonikis toimunud ELi ja Lääne-Balkani riikide tippkohtumise järeldustes, kus kinnitati ka Lääne-Balkani riikide Euroopa Liiduga ühinemise perspektiivi. Thessaloniki tegevuskavas kinnitati viisaküsimustega seoses, et Lääne-Balkani riikide viisanõude kaotamine on eesmärk, mis on seotud asjaomaste riikide eduga oluliste reformide rakendamisel sellistes valdkondades nagu õigusriigi tugevdamine, organiseeritud kuritegevuse, korruptsiooni ja ebaseadusliku rände vastu võitlemine ning haldussuutlikkuse tugevdamine piirikontrolli ja dokumentide turvalisuse alal.

Esimese konkreetse sammuna viisavaba reisimise korra kehtestamiseks ja selleks et soodustada inimestevahelist suhtlemist kui majandus-, humanitaar-, kultuuri-, teadus- ja muude suhete tähtsat eeltingimust, sõlmis Euroopa Ühendus 2007. aastal viisalihtsustuslepingud[8] Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Montenegro ning Serbiaga (paralleelselt tagasivõtulepingutega).

Lepingutega sooviti lihtsustada Lääne-Balkani riikide kodanikel lühiajaliste viisade saamist, eriti neil, kes reisivad sageli Euroopa Liitu, kehtestades samal ajal ühendusega sõlmitud tagasivõtulepingutes selged reeglid võitluseks ebaseadusliku sisserändega. Need lepingud jõustusid 1. jaanuaril 2008. Aastatel 2008 ja 2009 jälgis komisjon tähelepanelikult, kuidas viis Lääne-Balkani riiki viisalihtsustuslepinguid rakendavad. Toetudes esimese järelevalveperioodi tulemustele, leiab komisjon, et selle uue õigusvahendi kaudu on viisade väljastamise menetlus Lääne-Balkani riikides paranenud.

° Dialoog viisanõude kaotamise üle Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Montenegro ning Serbiaga – saavutatud tulemused

Dialoogi alustamine viisanõude kaotamiseks

Selles muutuvas kontekstis ja samaaegselt viisalihtsustuslepingute rakendamisega teatas Euroopa Komisjon oma kavatsusest alustada Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Montenegro ning Serbiaga dialoogi viisanõude kaotamiseks. Komisjon teatas laienemisstrateegiat käsitlevas 6. novembri 2007. aasta teatises[9] oma kavatsusest järk-järgult liikuda Lääne-Balkani riikide viisavabaduse suunas, tehes selleks konkreetseid samme. Sel eesmärgil tegi komisjon ettepaneku alustada kõikide asjaomaste riikidega dialoogi, et koostada teekaardid tingimuste kohta, mis tuleb täita.

Üldasjade ja välissuhete nõukogu 28. jaanuari 2008. aasta järeldustes „ tervitas nõukogu ühtlasi Euroopa Komisjoni kavatsust käivitada peatselt viisadialoog kõikide [Lääne-Balkani] piirkonna riikidega ning väljendas valmisolekut seda küsimust täiendavalt arutada, …. et koostada üksikasjalikud teekaardid, milles on selle piirkonna riikidele esitatud selged nõuded liikumaks järk-järgult edasi viisanõude kaotamise suunas. See võimaldaks nõukogul ja komisjonil jälgida tähelepanelikult vajalike reformide alal tehtavaid edusamme ”.

Töötades välja struktureeritud viisanõude kaotamise protsessi meetodeid, seadis Euroopa Liit selgeks eesmärgiks tulemustele orienteeritud dialoogi, võttes arvesse Lääne-Balkani riikide Euroopa Liiduga ühinemise perspektiivi, poliitilist tahet, mida on näidatud üles lühiajalise viisa nõude kaotamiseks, kõigi viie riigi poolt ühendusega tagasivõtulepingu sõlmimist ja viisavabastust, mille asjaomased riigid on andnud kõigile ELi kodanikele.

Komisjon kirjeldas oma 5. märtsi 2008. aasta teatises Lääne-Balkani riikide ELiga ühinemise väljavaadete avardamise kohta[10] oma ettepanekut protsessi kohta, kuidas liikuda viisanõude kaotamise suunas Lääne-Balkani riikides. Komisjon rõhutas, et võimalus reisida ELi ilma viisata on Lääne-Balkani riikide inimeste jaoks äärmiselt oluline, märkis, et liikumine viisanõude kaotamise suunas on kõigi selle piirkonna riikide jaoks osa ettevalmistustest ühinemiseks ELiga, ja tõstis esile oma kavatsust jälgida suure tähelepanuga selle eesmärgi saavutamiseks vajalike reformide elluviimist.

Komisjon alustas ametlikult dialoogi viisanõude kaotamiseks 2008. aasta alguses järgmiste riikidega: Serbiaga (30. jaanuaril 2008[11]), endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga (20. veebruaril 2008), Montenegroga (21. veebruaril 2008), Albaaniaga (3. märtsil 2008) ning Bosnia ja Hertsegoviinaga (26. mail 2009).

Kokkuleppel liikmesriikidega ja pidades nõu vastavate riikidega, on komisjon kõigi viie asjaomase riigi jaoks koostanud teekaardid. Nende eesmärk oli teha kindlaks kõik meetmed, mida iga Lääne-Balkani riik peab võtma ja ellu viima, ning koostada selged nõuded, mis tuleb täita. Selle idee eesmärk oli aidata asjaomastel riikidel täita määruse (EÜ) nr 539/2001 preambuli põhjenduses 5 loetletud kriteeriume. Teekaardid olid jagatud eelkõige nelja teemaderingi: dokumentide turvalisus, ebaseaduslik sisseränne, avalik kord ja julgeolek ning isikute vaba liikumisega otseselt seotud välissuheteküsimused. Dialooge peeti ja teekaardid koostati iga riigi jaoks eraldi, et igal ühel neist oleks võimalus keskenduda just talle vajalikele reformidele ja ELi nõuete täitmisele. Kui kiiresti liigutakse edasi viisanõude kaotamise suunas, sõltub iga konkreetse riigi edusammudest seatud tingimuste täitmisel.

Protsessi peamised etapid

Viie asjaomase riigi üksikasjaliku valmisoleku aruande põhjal esitas komisjon 2008. aasta novembris nõukogule esimese eelhindamise edusammude kohta, mis viis asjaomast riiki on viisanõude kaotamist käsitlevate teekaartide rakendamisel teinud.

Pärast mitmeid kohtumisi ja ekspertide lähetusi asjaomastesse riikidesse (millesse olid liikmesriikide eksperdid aktiivselt kaasatud) esitas komisjon 25. mail 2009 nõukogule hindamisaruannete ajakohastatud versiooni. Hindamisaruanded esitati asjaomastele Lääne-Balkani riikidele 11. ja 12. juunil 2009.

Hindamisaruannete ajakohastatud versioonides jõuti eelkõige järgmistele järeldustele:

- endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik on täitnud kõik teekaardi kriteeriumid;

- samuti on nii Montenegro kui ka Serbia teinud olulisi edusamme ja vaid mõned üksikud kriteeriumid on veel täitmata;

- kahel riigil, Albaanial ning Bosnia ja Hertsegoviinal, on vaatamata olulistele edusammudele veel hulk kriteeriume täitmata.

Pärast nõukogu töörühmades hindamisaruannete üle nõu pidamist jõudis üldasjade ja välissuhete nõukogu 15. juunil 2009 järgmistele järeldustele:

„Nõukogu tuletab meelde oma toetust dialoogile, mida peetakse Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Montenegro ning Serbiaga viisanõude kaotamise üle ning mille aluseks on selgeid ja realistlikke kriteeriume sisaldavad teekaardid ning igale riigile antav hinnang. Nõukogu tuletab meelde, et asjaomased riigid peaksid jätkuvalt keskenduma nende kriteeriumide täielikule saavutamisele.

Seoses sellega tervitab nõukogu Euroopa Komisjoni esitatud ajakohastatud hindamisaruandeid, milles käsitletakse edusamme, mida on tehtud kõnealuste riikidega viisavabaduse üle peetavate dialoogide raames. Aruanded kajastavad kõnealuste riikide selgeid edusamme viisanõude kaotamise teekaartides esitatud kriteeriumide saavutamisel. Seoses sellega julgustab nõukogu Euroopa Komisjoni esitama nii ruttu kui võimalik õigusakti ettepaneku määruse (EÜ) nr 539/2001 muutmiseks liikmesriikide suhtes kohaldamise osas, et parimal juhul 2009. aasta lõpuks seada kõik kriteeriumid täitnud riikidega sisse viisavaba režiim.

Võttes arvesse viisanõude kaotamise olulisust Lääne-Balkani piirkonnas, rõhutab nõukogu, kui oluline on, et kõik asjaomased riigid saavutavad viisavabaduse üksteisest sõltumatult. Seetõttu tervitab nõukogu siiani tehtud edusamme ja kutsub piirkonna riike üles reforme kiirendama ja ellu viima, et peatselt vajalikud kriteeriumid täita.”

Käesolev ettepanek kajastab ülalnimetatud protsessi tulemusi: võttes ühelt poolt arvesse, et asjaomased riigid on rakendanud viisalihtsustuslepinguid ja tagasivõtulepinguid rahuldaval viisil, ning teiselt poolt nende kodanike viisataotluste tagasilükkamise ja sissesõidukeeldude määra, teeb komisjon ettepaneku kanda negatiivsest nimekirjast positiivsesse endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, kes juba täidab kõiki seatud kriteeriume, ning Montenegro ja Serbia, kes on nende täitmisele väga lähedal, tingimusel et nõukogu ettepaneku vastuvõtmise päevaks on ka kaks viimast täitnud kõik teekaardis kehtestatud kriteeriumid.

Edasised sammud

Samal ajal, kui Euroopa Parlament ja nõukogu arutavad komisjoni ettepanekut, jätkab viimane nende kriteeriumide täitmise hindamist, mis Serbial ja Montenegrol on veel täitmata, ja jagab oma hinnangut õigeaegselt Euroopa Parlamendi ja nõukoguga.

Montenegrol on täitmata järgmised kriteeriumid:

- 2009. aasta jaanuaris jõustunud välismaalaste seaduse tõhus rakendamine;

- püsiva lahenduse leidmine ümberasustatud isikutele ja riigi sees ümberasustatud isikutele, sealhulgas isikut tõendavate dokumentide kättesaadavus;

- suutlikkuse tõstmine õiguskaitse valdkonnas ning organiseeritud kuritegevust ja korruptsiooni käsitleva õigusraamistiku tõhus rakendamine, sealhulgas piisavate rahaliste ja tehniliste vahendite ning inimressursside eraldamise kaudu.

Serbial on täitmata järgmised kriteeriumid:

- piiriülese jälgimise/piirivalve parandamine, mis hõlmab eelkõige EULEXi ja Kosovo politsei vahelist teabevahetust;

- alates 2009. aasta aprillist kehtiva välismaalaste seaduse tõhus rakendamine ja rände juhtimise strateegia vastuvõtmine;

- organiseeritud kuritegevust ja korruptsiooni käsitleva õigusraamistiku tõhus rakendamine, sealhulgas piisavate rahaliste ja tehniliste vahendite ning inimressursside eraldamise kaudu;

- menetluste terviklikkuse ja turvalisuse järgimine uute biomeetriliste passide väljaandmisel Kosovos elavatele isikutele.

Alates 1999. aastast ei ole Serbial olnud võimalik kohapeal kontrollida Kosovos (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) elavaid isikuid. Uute biomeetriliste passide puhul, mida Serbia annab välja Kosovos elavatele isikutele, tuleb võtta arvesse, et dialoogi viisanõude kaotamise üle ei ole alustatud, mistõttu komisjonil ega liikmesriikide ekspertidel ei olnud (eelkõige ekspertide lähetuste kaudu) võimalik kontrollida algdokumentide väljaandmist ega seda, kas menetlused, mida Serbia ametiasutused järgivad Kosovos elavate isikute poolt uute Serbia biomeetriliste passide taotlemisel esitatava teabe õigsuse kontrollimiseks, on terviklikud ja turvalisused. Selleks et biomeetriliste passide taotlemisel olukorda ei kuritarvitataks, teatasid Serbia ametiasutused, et on loonud juulis Belgradis spetsiaalse kooskõlastamisüksuse (serbia keeles Koordinaciona uprava ), kelle kohustuste hulka kuulubki ainult kõigi nende passitaotluste menetlemine, mille on esitanud Kosovos elavad isikud ja isikud, kellel on kodakondsuse tunnistus, mis on välja antud Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) territooriumi jaoks.

Kuna Kosovos elavad isikud ja isikud, kellel on kodakondsuse tunnistus, mis on välja antud Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) territooriumi jaoks, võivad tekitada eelkõige võimaliku ebaseadusliku sisserände näol turvalisuseküsimusi, ning arvestades, et passide väljaandmise menetlus, mida Serbia ametiasutused järgivad sellisesse kategooriasse kuuluvate isikute puhul, ei ole ühelgi moel kontrollitud, leiab komisjon, et spetsiaalse kooskõlastamisüksuse (serbia keeles Koordinaciona uprava ) poolt välja antud Serbia passi kasutajad tuleks Serbiat hõlmavast viisavabadusest välja jätta.

Dialoog viisanõude kaotamise üle jätkub Albaania ning Bosnia ja Hertsegoviinaga ning komisjon teeb suuremaid jõupingutusi, et aidata neil riikidel kriteeriumid täita. Komisjon kavatseb teha ettepaneku nende riikide ülekandmiseks positiivsesse nimekirja niipea, kui nad on täitnud selleks vajalikud kriteeriumid.

° Täiendavad selgitused seoses biomeetriliste passide kasutajate ja viisavabaduslepingutega

Biomeetriliste passide kasutuselevõtt Lääne-Balkani riikides on olnud keskse tähtsusega viisanõude kaotamise üle peetava dialoogi edukaks lõpuleviimiseks. Johtuvalt turvalisusküsimustest ja selleks et ära hoida ebaseaduslikku sisserännet, tuleks viisavabadust kohaldada ainult nende endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Montenegro ja Serbia kodanike suhtes, kellele on asjaomane riik välja andnud uued biomeetrilised passid.

Võttes arvesse Lääne-Balkani riikide püüdlusi ELiga ühinemiseks ja asjaolu, et nad on juba vabastanud kõik ELi kodanikud viisanõudest, ei ole põhjust seada viisavabaduse rakendamise eeltingimuseks nende kolme riigi jaoks viisavabaduslepingute sõlmimist Euroopa Ühendusega (nagu seda tehti Bahama ja 5 muu riigi puhul, kui need kanti 2006. aasta detsembris negatiivsest nimekirjast üle positiivsesse nimekirja).

° Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99)

Euroopa Ülemkogu 19. ja 20. juuni 2008. aasta kohtumisel toonitati ELi „valmisolekut aidata selge Euroopa-perspektiivi kaudu kaasa Kosovo majanduslikule ja poliitilisele arengule kooskõlas kogu piirkonna Euroopa-perspektiiviga”. Pärast seda, kui Kosovo Assamblee võttis 17. veebruaril 2008 vastu iseseisvusdeklaratsiooni, kuulutas nõukogu, et Kosovo kujutab endast sui generis juhtumit ning et ELi liikmesriigid otsustavad ise oma suhete üle Kosovoga kooskõlas rahvusvahelise õiguse ja riikliku tavaga. Praeguseks on 22 ELi liikmesriiki tunnustanud Kosovot kui iseseisvat riiki.

Nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001 praegu kehtivas redaktsioonis ei ole viidet Kosovole. Praeguseks ei ole komisjon alustanud Kosovoga dialoogi viisanõude kaotamiseks. Seepärast lisatakse kooskõlas määruse (EÜ) nr 539/2001 artikli 1 lõikega 3 määruse 1. lisasse viide Kosovole (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) selliselt, et Kosovos elavate isikute suhtes kehtib viisanõue. Kõnealune ettepanek on ajendatud puhtalt objektiivsetest turvalisusküsimustest, võttes eelkõige arvesse võimalikku ebaseaduslikku sisserännet Kosovost (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) või mis kulgeb läbi selle. See ei mõjuta Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) praegust staatust.

2. Ettepaneku õiguslik külg

° Kavandatud meetme kokkuvõte

- Ettepaneku eesmärk on kanda endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Montenegro ja Serbia negatiivsest nimekirjast üle positiivsesse nimekirja, tingimusel et kaks viimast on täitnud kõik neile asjaomastes teekaartides kehtestatud kriteeriumid kuupäevaks, mil nõukogu käesoleva ettepaneku vastu võtab.

- Eespool osutatud põhjustel jäävad Serbia kooskõlastamisüksuse poolt välja antud Serbia passide kasutajad Serbia suhtes kohaldatavast viisavabadusest välja.

- Pidades silmas, et uute biomeetriliste passide kasutuselevõtt on Lääne-Balkani riikides keskse tähtsusega viisanõude kaotamise üle dialoogi pidamisel, peaks viisavabadus kehtima igas selles riigis vaid nende kodanike suhtes, kellel on sellised biomeetrilised passid.

- Kajastades praegust olukorda, peaks käesoleva ettepanekuga lisama Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) negatiivsesse nimekirja, sest praeguse seisuga ei ole viisasid käsitlevat dialoogi Kosovoga alustatud.

° Õiguslik alus

Määruse (EÜ) nr 539/2001 aluseks on EÜ asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punkti b alapunkt i. Selle määruse muutmisettepaneku õiguslikuks aluseks peaks olema sama õigusakt.

° Proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõtted

Kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punkti b alapunktiga i on määruses (EÜ) nr 539/2001 loetletud kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa (nn negatiivne nimekiri), ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (nn positiivne nimekiri).

Kõnealuste nimekirjade muutmise otsus, millega kantakse riigid negatiivsest nimekirjast üle positiivsesse nimekirja või vastupidi, kuulub EÜ ainupädevusse.

° Õigusakti valik

Määrust (EÜ) nr 539/2001 muudetakse määrusega.

3. Mõju eelarvele

Muutmisettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.

2009/0104 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõike 2 punkti b alapunkti i,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[12],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[13]

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001[14] I ja II lisas esitatud kolmandate riikide nimekirjad peaksid nüüd ja edaspidi vastama selle põhjenduses 5 kehtestatud kriteeriumidele. Mõned kolmandad riigid, kelle olukord on nende kriteeriumite suhtes muutunud, tuleks kanda ühest lisast teise.

(2) Viisa lihtsustuslepingud jõustusid 1. jaanuaril 2008 viie Lääne-Balkani riigiga – Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi, Montenegro ning Serbiaga – , mis on esimene konkreetne samm Thessaloniki tegevuskavas seatud eesmärgi suunas võimaldada Lääne-Balkani riikide kodanikele reisimist ilma viisata. Iga riigiga alustati dialoogi viisanõude kaotamise üle 2008. aastal ja iga riigi jaoks on koostatud viisanõude kaotamist käsitlev teekaart. 2009. aasta mais leidis komisjon teekaartide rakendamise hindamisel, et endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik on täitnud kõik teekaardi kriteeriumid. Montenegro ja Serbia on täitnud suurema osa neile teekaartides kehtestatud kriteeriumitest.

(3) Isikutelt, kes elavad Kosovos (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) ja isikutelt, kellel on kodakondsuse tunnistus, mis on antud välja Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) territooriumi jaoks, passitaotluste vastuvõtmine ja neile passide väljaandmine on Belgradis loodud spetsiaalse kooskõlastamisüksuse ülesanne. Turvalisuse kaalutlustel, eelkõige arvestades võimalikku ebaseaduslikku sisserännet, tuleks Serbia passide kasutajad, kellele on passid andnud välja spetsiaalne kooskõlastamisüksus (serbia keeles Koordinaciona uprava ), jätta Serbia suhtes kohaldatavast viisavabadusest välja.

(4) Seepärast tuleks endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Serbia ja Montenegro [kaks viimast tingimusel, et nad on täitnud käesoleva määruse vastuvõtmise kuupäevaks kõik kriteeriumid] kanda üle määruse (EÜ) nr 539/2001 II lisasse. Viisavabadus peaks kehtima ainult nende biomeetriliste passide kasutajate suhtes, kelle passid on andnud välja üks asjaomasest kolmest riigist.

(5) Õigusliku selguse ja turvalisuse huvides ning kooskõlas määruse (EÜ) nr 539/2001 artikli 1 lõikega 3 tuleks Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) lisada kõnealuse määruse I lisasse. See ei mõjuta Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99) staatust.

(6) Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis ’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises) tähenduses, mis kuuluvad nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ[15] artikli 1 punktis B osutatud valdkonda.

(7) Šveitsi puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis ' sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad kõnealuse lepingu allakirjutamist käsitleva nõukogu otsuse 2004/860/EÜ[16] artikli 4 lõikes 1 osutatud valdkonda.

(8) Liechtensteini puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis ' sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis B osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nimetatud protokolli allakirjutamist käsitleva nõukogu 28. veebruari 2008. aasta otsuse 2008/261/EÜ[17] artikliga 3.

(9) Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ' sätetes)[18]. Seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

(10) Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ' sätetes)[19]. Seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

(11) Käesolev määrus on Schengeni acquis ’ edasiarendamine või sellega muul viisil seotud 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 1 ja 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 1 tähenduses,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 539/2001 muudetakse järgmiselt.

1) I lisa muudetakse järgmiselt:

a) 1. osas jäetakse välja viide endisele Jugoslaavia Makedoonia Vabariigile, Montenegrole ja Serbiale;

b) 2. osasse lisatakse järgmine viide:

„Kosovo (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99)”.

2) II lisa 1. osasse lisatakse järgmised viited:

„endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik (*)

Montenegro (*)

Serbia [välja arvatud Serbia passide kasutajad, kelle passi on andnud välja Serbia kooskõlastamisüksus (serbia keeles Koordinaciona uprava ) ](*)

(*) Viisavabadus kehtib ainult biomeetriliste passide kasutajate suhtes”.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval.

Käesolev määrus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

[2] ELT L 405, 30.12.2006, lk 23.

[3] EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

[4] Nõukogu määrused (EÜ) nr 2414/2001, 7. detsember 2001 (EÜT L 327, 12.12.2001, lk 1), (EÜ) nr 453/2003, 6. märts 2003 (ELT L 69, 13.3.2003, lk 10), (EÜ) nr 851/2005, 2. juuni 2005 (ELT L 141, 4.6.2005, lk 3), (EÜ) nr 1791/2006, 20. november 2006 (ELT L 363, 20.12.2006, lk 1), (EÜ) nr 1932/2006, 21. detsember 2006 (ELT L 405, 30.12.2006, lk 23).

[5] 25. september 1995 (EÜT L 234, 3.10.1995, lk 1).

[6] Vt näiteks komisjoni teatis vastavalt nõukogu 25. septembri 1995. aasta määrusele (EÜ) nr 2317/95, millega määratakse kindlaks kolmandad riigid, mille kodanikel peab liikmesriikide välispiiride ületamisel olema viisa (EÜT C 101, 3.4.1998, lk 4).

[7] Määruse (EÜ) nr 539/2001 muutmine nõukogu 21. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1932/2006 (ELT L 405, 30.12.2006) ja parandus (ELT L 29, 3.2.2007, lk 10).

[8] Vt nimetatud lepingute preambulid: leping Albaaniaga (ELT L 334, 19.12.2007, lk 85), leping Bosnia ja Hertsegoviinaga (ELT L 334, 19.12.2007, lk 97), leping endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigiga (ELT L 334, 19.12.2007, lk 125), leping Montenegroga (ELT L 334, 19.12.2007, lk 169) ja leping Serbiaga (ELT L 334, 19.12.2007, lk 109).

[9] KOM(2007) 663, 6.11.2007.

[10] KOM(2008) 127, 5.3.2008.

[11] Viisanõude kaotamise üle peetav dialoog ei hõlma Kosovot (määratletud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1244/99).

[12] ELT C […], […], lk […].

[13] ELT C […], […], lk […].

[14] EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

[15] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.

[16] ELT L 370, 17.12.2004, lk 78.

[17] ELT L 83, 26.3.2008, lk 3.

[18] EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.

[19] EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20.