EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.6.2021 COM(2021) 346 final 2021/0170(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse üldist tooteohutust ja millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1025/2012 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/357/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/95/EÜ





(EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2021) 280 final} - {SWD(2021) 168 final} - {SWD(2021) 169 final}



SISUKORD SELETUSKIRI 3 1.ETTEPANEKU TAUST3 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid3 •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega5 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS6 •Õiguslik alus6 •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)7 •Proportsionaalsus8 •Vahendi valik8 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED8 •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll8 •Konsulteerimine sidusrühmadega9 •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine11 •Mõjuhinnang11 •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine13 •Põhiõigused14 4.MÕJU EELARVELE15 5.MUU TEAVE15

•Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord15 •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus15 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse üldist tooteohutust ja millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1025/2012 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/357/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/95/EÜ I PEATÜKK 32 Üldsätted 32 II PEATÜKK 35 Ohutusnõuded 35 III PEATÜKK 37 Ettevõtjate kohustused 37 1. jagu 37 2. jagu 43 IV PEATÜKK 44 Internetipõhised kauplemiskohad 44 V PEATÜKK 46 Turujärelevalve ja rakendamine 46 VI PEATÜKK 47 Kiirhoiatussüsteem „Safety Gate“ 47 VII PEATÜKK 48 Komisjoni roll ja täitmise tagamise koordineerimine 48 VIII PEATÜKK 51

Õigus teabele ja õiguskaitsevahendile 51 IX PEATÜKK 53 Rahvusvaheline koostöö 53 X PEATÜKK 54 Finantssätted 54 XI PEATÜKK 57 Lõppsätted 57 FINANTSSELGITUS 62 SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolev tarbijale mõeldud toodete ohutust käsitleva määruse ettepanek on kooskõlas 2020. aasta uue tarbijakaitse tegevuskavaga ja selle eesmärk on i) täiendada ja ajakohastada toiduks mittekasutatavate tarbijale mõeldud toodete ohutuse üldraamistikku; ii) säilitada oma roll tarbijate turvavõrguna; iii) kohandada sätteid uutest tehnoloogiatest ja internetimüügist tulenevate väljakutsetega ning iv) tagada ettevõtjatele võrdsed tingimused. Kuigi ettepanekuga asendatakse direktiiv 2001/95/EÜ üldise tooteohutuse kohta (edaspidi „üldise tooteohutuse direktiiv“), jätkatakse selle kohaldamist toiduks mittekasutatavate tarbijale mõeldud toodete suhtes. Kavandatav määrus tagab ka järjepidevuse üldise tooteohutuse direktiiviga, i) nõudes, et tarbijale mõeldud tooted peavad olema ohutud; ii) kehtestades ettevõtjatele teatavad kohustused ja iii) sisaldades sätteid üldise ohutuse nõuet toetavate standardite väljatöötamiseks. Sellega viiakse ka ELi ühtlustamisõigusaktide kohaldamisalast välja jäävate toodete (edaspidi „ühtlustamata tooted“) turujärelevalve normid vastavusse normidega, mida kohaldatakse määruses (EL) 2019/1020 sätestatud ELi ühtlustamisõigusaktide kohaldamisalasse kuuluvate toodete (edaspidi „ühtlustatud tooted“) suhtes. Kavandatava määruse eesmärk on seega ajakohastada praegu direktiivis 2001/95/EÜ sätestatud norme, et tagada kõigi toodete jaoks turvavõrk, ning samal ajal tagada, et ühtlustatud ja ühtlustamata toodete suhtes kohaldatava korra vahel valitseks suurem kooskõla. Juba 2011. aastal määratleti ühtse turu aktis üldise tooteohutuse direktiivi ja määruse (EÜ) nr 765/2008 läbivaatamine ühe põhimeetmena, millega „parandada ELi turul ringlevate kaupade ohutuse turujärelevalvet ja tooteohutust käsitlevate eeskirjade parema ühtlustamise ja jõustamise teel“. Selline läbivaatamine esitati 2013. aastal paketina, mis hõlmas mõlema õigusakti läbivaatamist eesmärgiga kehtestada ühtlustatud ja ühtlustamata toodete jaoks ühtne õigusraamistik. Leiti, et mitmes ELi õigusaktis (üldise tooteohutuse direktiiv, määrus (EÜ) nr 765/2008 ja valdkondlikud ELi ühtlustamisõigusaktid) sätestatud turujärelevalve normide ja ettevõtjate kohustuste kattumine on tekitanud ettevõtjates ja riiklikes ametiasutustes segadust ning vähendanud turujärelevalve tõhusust ELis. Läbirääkimised kavandatud paketi vastuvõtmiseks takerdusid ning pakett võeti tagasi. 2017. aastal võttis komisjon 2015. aasta teatise „Ühtse turu täiustamine: rohkem võimalusi inimestele ja ettevõtetele“ jätkuna vastu ettepaneku vaadata läbi määrus (EÜ) nr 765/2008, et parandada toodete nõuetele vastavust ja tooteid käsitlevate ELi ühtlustamisõigusaktide jõustamist osana nn kaupade paketist, mis hõlmab algatusi, mille eesmärk on tagada kaupade ühtse turu parem toimimine. Selle tulemusena võeti 2019. aastal vastu määrus (EL) 2019/1020. • Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Määrus (EL) 2019/1020 Määruses (EL) 2019/1020 on sätestatud normid ja menetlused tooteid käsitlevate ELi ühtlustamisõigusaktide täitmiseks ja jõustamiseks. Ettepanekuga püütakse parandada koostööd liikmesriikide turujärelevalveasutuste vahel. Selle eesmärgi saavutamiseks selgitatakse järelevalveasutustevahelise vastastikuse abistamise mehhanismi menetlusi ning mõne tootekategooria puhul nõutakse, et ELi-välised tootjad määraksid nõuetelevastavust käsitleva teabe eest vastutava füüsilise või juriidilise isiku. Ettepanek hõlmab selliste toiduks mittekasutatavate toodete ehk tööstustoodete turujärelevalvet, mille ühtsele turule laskmise suhtes kohaldatakse ELi ühtlustamisõigusakte. Seda kohaldatakse ainult ühtlustatud toodete suhtes, v.a VII peatükk. Ühtlustatud ja ühtlustamata toodete suhtes kohaldatava korra ühtsuse ja järjepidevuse tagamiseks võetakse käesolevasse ettepanekusse üle ja kohandatakse määruse 2019/1020 mitmeid sätteid, nagu turujärelevalvet käsitlevad IV, V ja VI peatükk ja artikkel 4. Otsus 768/2008/EÜ Otsuses 768/2008/EÜ on sätestatud ühised põhimõtted ja menetlused, mida tuleb toodete ELis ja EMPs turustamise tingimuste ühtlustamisel ELi õigusaktides järgida. See sisaldab viitenõudeid, mis tuleb tooteid käsitlevatele õigusaktidele läbivaatamise korral lisada. Sellisena loob see malli tulevaste tooteühtlustamist käsitlevate õigusaktide jaoks. Ühtlustatud ja ühtlustamata tooteid käsitlevate õigusaktide kooskõla tagamiseks võetakse käesolevasse ettepanekusse üle mõned otsuse 768/2008/EÜ sätted, näiteks jälgitavusnõudeid ja ettevõtjate kohustusi käsitlevad sätted.

Määrus (EL) 1025/2012 Määrusega (EL) nr 1025/2012 on loodud õiguslik alus Euroopa standardite kasutamiseks toodete ja teenuste puhul, IKT tehniliste spetsifikatsioonide kindlaksmääramiseks ja Euroopa standardimisprotsessi rahastamiseks. Samuti kehtestatakse sellega Euroopa standardiorganisatsioonidele (CEN, CENELEC, ETSI) ja liikmesriikide standardiorganisatsioonidele läbipaistvuse ja sidusrühmade osalemise kohustus. Selleks et tagada kooskõla määruses (EL) nr 1025/2012 sätestatud üldise standardimiskorraga, nähakse käesoleva ettepanekuga ette määruse (EL) nr 1025/2012 mitu muudatust, et kohandada seda kavandatava määruse erijoontega, eelkõige asjaoluga, et käesoleva määrusega nõutakse eriohutusnõuete vastuvõtmist, ning asjaoluga, et määruse alusel vastu võetud standardeid ei saa samastada harmoneeritud standarditega ja seetõttu nimetatakse neid Euroopa standarditeks. Direktiiv (EL) 2019/771 Direktiiviga (EL) 2019/771 kehtestatakse kaupade nõuetelevastavuse normid, õiguskaitsevahendid mittevastavuse korral ja nende õiguskaitsevahendite kasutamise normid. Ettepanekuga nähakse konkreetselt ette õiguskaitsevahendid, mida kohaldatakse turult tagasi nõutud ohtlike toodete puhul. See konkreetne olukord õigustab osaliselt erinevate ja hõlpsamini rakendatavate normide kehtestamist, eelkõige seetõttu, et tarbija ei pea tõendama toote mittevastavust. Neid norme kohaldatakse ainult toodete tagasinõudmise korral. Seega ei muuda need direktiivi (EL) 2019/771, vaid üksnes lisavad täiendava kaitse tagasinõudmise korral. Määrus (EL) 2019/881 Küberturvalisuse määruses kehtestatakse IKT toodete, teenuste ja protsesside jaoks Euroopa küberturvalisuse sertifitseerimise raamistik. See ei sätesta aga IKT-toodete minimaalseid küberturvalisusealaseid õigusnõudeid. Ettepanekus selgitatakse, et tarbijate ohutust mõjutavad küberturvalisuse riskid on hõlmatud kavandatava määruse kohase ohutuskontseptsiooniga. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Tooteohutuse seisukohast on olulised järgmised käimasolevad või kavandatavad ELi tasandi algatused: Komisjoni poolt 15. detsembril 2020 vastu võetud digiteenuste õigusakti eesmärk on reguleerida veebipõhiste vahendusteenuste osutajate, sealhulgas selliste veebiplatvormide nagu sotsiaalmeedia ja internetipõhiste kauplemiskohtade kohustusi seoses nende kasutajate pakutava ebaseadusliku sisu, kaupade või teenustega. Ettepanekus on sätestatud kavandatava määruse seisukohast olulised veebiplatvormide hoolsuskohustused, sealhulgas kauplejate jälgitavuse põhimõtte kehtestamine ja kohustus võtta liidese struktureerimisel arvesse tooteohutust käsitlevaid õigusakte (artikkel 22). Digiteenuste õigusakt hõlmab igat liiki ebaseaduslikku sisu, mis on määratletud liikmesriigi või ELi õiguses, sealhulgas ohtlike toodete müüki internetis. Kuna digiteenuste õigusakt on üldkohaldatav õigusakt, ei sisalda see erisätteid sellist liiki sisu kohta. Digiteenuste õigusaktiga on kehtestatud ka teavitamise ja meetmete võtmise menetluse raamistik (artikkel 14). Kavandatavas määruses täpsustatakse teatavad kohustused, mida internetipõhised kauplemiskohad peavad tooteohutuse valdkonnas täitma. Tehisintellekti käsitleva seadusandliku ettepanekuga nähakse ette ühtlustatud õigusnormid tehisintellekti süsteemide ELis turule laskmise, kasutuselevõtu ja kasutamise kohta. Normidega tuleb tagada avaliku huvi, eelkõige tervise ja ohutuse, ning inimeste põhiõiguste ja -vabaduste kõrgetasemeline kaitse. Selles sätestatakse konkreetsed nõuded, millele kõrge riskitasemega tehisintellektisüsteemid peavad vastama, ning kehtestatakse kohustused selliste süsteemide pakkujatele ja kasutajatele. Käesolevas ettepanekus võetakse neid sätteid arvesse ja luuakse turvavõrk selliste toodete ning tarbijate tervisele ja ohutusele avalduvate riskide suhtes, mis ei kuulu tehisintellekti käsitleva ettepaneku kohaldamisalasse. 2020. aasta oktoobris vastu võetud kemikaalistrateegias juhitakse tähelepanu asjaolule, et praegugi laialdaselt kasutusel olevaid kemikaale hakatakse kasutama veelgi rohkem, sealhulgas tarbijale mõeldud toodetes, ning et toodete ohutuse tagamiseks on vaja keelustada kõige kahjulikumad kemikaalid tarbijale mõeldud toodetes. Kemikaalimäärusega REACH on kehtestatud tööstusele kohustus hinnata ja hallata kemikaalidest tulenevaid riske ning anda kasutajatele asjakohast ohutusteavet. Samuti nähakse sellega ette piirangud inimeste tervise ja keskkonna kaitsmiseks kemikaalidega seotud lubamatute riskide eest. Käesoleva ettepanekuga säilitatakse eriõigusaktidega hõlmamata toodete keemiliste riskide turvavõrk. 2020. aasta märtsis vastu võetud ringmajanduse tegevuskava eesmärk on vähendada jäätmeid korduskasutamise, parandamise, ümbertöötlemise ja kvaliteetse ringlussevõtu kaudu, eelkõige seoses sellise ringlussevõetud toorainega, mille puhul võivad ohtlikud ained alles jääda, ning selles märgitakse, et esmase eesmärgina tuleb arvesse võtta toodete ohutust. Käesolevas ettepanekus tunnistatakse, et kui ettevõtjal või ametiasutusel tuleb valida mitme parandusmeetme vahel, tuleks eelistada kõige kestlikumat meedet (st meedet, millel on kõige väiksem keskkonnamõju), tingimusel et sellega ohutustase ei lange. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Kavandatava määruse õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikkel 114, võttes nõuetekohaselt arvesse artiklit 169. Selle eesmärk on tagada tooteohutus ja parandada siseturu toimimist. Samal ajal on selle eesmärk tagada tarbijakaitse kõrge tase, aidates kaitsta Euroopa tarbijate tervist ja ohutust ning edendades nende õigust teabele. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Ettepanekuga ühtlustatakse üldise tooteohutuse nõuet ELis. Liikmesriigid ei suuda üksi tegutsedes piisaval määral tagada toodete ohutust ühtsel turul järgmistel põhjustel:

–tooted ringlevad ühtsel turul vabalt. Kui mõnes liikmesriigis tuvastatakse ohtlik toode, on väga tõenäoline, et sama toodet võib leida ka teistes liikmesriikides, eelkõige internetimüügi hüppelise kasvu tõttu; –erinevad tooteohutuse normid riiklikul tasandil võivad põhjustada ettevõtjatele tooteohutust käsitlevate õigusaktide täitmisel ebaühtlasi kulusid ning seetõttu moonutada võrdseid tingimusi siseturul; –kõrgetasemelise tarbijakaitse tagamiseks peab EL aitama kaasa tarbijate tervise ja ohutuse kaitsmisele. Kui eri riikides kehtivad erinevad normid, ei ole tarbijad kogu ELis ohtlike toodete eest samal viisil kaitstud; –selleks et turujärelevalve oleks tulemuslik, peab see olema ühtne kogu ELis. Kui turujärelevalve on mõnes ELi osas leebem, tekivad nõrgad kohad. Need ohustavad avalikku huvi, loovad ebaausaid kaubandustingimusi ja soodustavad meelepärase kohtualluvuse valimist. Ühtlustamata toodete ohutuse alastel ELi tasandi meetmetel on järgmine lisaväärtus: –ELi tasandi ühised tooteohutusnormid ja -standardid tähendavad seda, et ettevõtjad ei pea enam järgima erinevaid riigisiseseid norme. Sellest tulenev kasu väljendub kulude kokkuhoius, väiksemas halduskoormuses ja ettevõtjate jaoks vähem keerukas õiguskorras. See võimaldab ka kaupade vaba ringlust ELis ja tihedamat koostööd liikmesriikide vahel; –ühised ELi normid võimaldavad turujärelevalves mastaabisäästu, mis on eriti oluline seoses internetimüügi hüppelise kasvuga, mis intensiivistab piiriülest müüki ja otseimporti väljastpoolt ELi. Turujärelevalve kulusid aitavad jagada ka ühised turujärelevalvemeetmed ja ELi liikmesriikide vaheline teabevahetus; –ELi tasandi meetmed parandavad ühtse turu toimimist. Ühised tooteohutus- ja turujärelevalvenormid kogu ELis tagavad ettevõtjate võrdsema kohtlemise ning seetõttu on vähem tõenäoline, et need moonutavad võrdseid tingimusi ELi ühtsel turul; –ELi meetmed võimaldavad teavet levitada kiiremini ja tõhusamalt, eelkõige süsteemi Safety Gate / RAPEX kaudu, tänu millele saab ohtlike toodete suhtes võtta meetmeid kiiresti kogu ELis ja tagada võrdsed võimalused; –rahvusvahelisel tasandil on üldise tooteohutuse direktiivi alusel kehtestatud ühised sätted võimaldanud ELil ka jõulisemalt edendada kõrget ohutustaset nii kahepoolselt kui ka mitmepoolselt, aidates seega lahendada probleeme, mis kaasnevad kolmandatest riikidest pärit kaupade üha suurema ringlusega internetimüügi kaudu. •Proportsionaalsus Käesoleva ettepanekuga tasakaalustatakse hoolikalt ühelt poolt ELi liikmesriikide regulatiivne autonoomia vajalikuks peetava tarbijakaitse ja turujärelevalve taseme kehtestamisel ning teiselt poolt vajadus tegeleda selliste tooteohutuse küsimustega, millega tuleb tegeleda tsentraalselt. Nagu on rõhutatud mõjuhinnangu 7. peatükis, on probleemid endiselt märkimisväärsed ning ELi turul on palju ohtlikke tarbijale mõeldud tooteid. Käesoleva ettepanekuga seotud kulusid ja regulatiivset koormust on hoitud võimalikult väiksena. Käesoleva määruse rakendamise esimesel aastal on kogukulu EL 27 ettevõtjate jaoks hinnanguliselt 0,02 % ELi äriühingute ühtlustamata toodete tootmise, hulgi- ja jaemüügi käibest. Ettepanekuga kirjeldatud meetmed ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik tuvastatud probleemide lahendamiseks ja püstitatud eesmärkide saavutamiseks. Komisjoni ja liikmesriikide prognoositavaid kulusid peetakse vastuvõetavaks ning neid tasakaalustab ettevõtjate kulude kokkuhoid ning ettevõtjatele, tarbijatele ja liikmesriikidele kaasnev kasu. •Vahendi valik Määrus on ainus sobiv vahend, et saavutada eesmärk parandada tooteohutust käsitlevate ELi õigusaktide täitmise tagamist ja järgimist, tagades õigusraamistiku ühtse rakendamise. Direktiiviga ei saavutataks eesmärke piisavalt, kuna pärast direktiivi ülevõtmist säiliksid jurisdiktsioonide piirid ja võimalikud jurisdiktsioonikonfliktid. Samuti võimaldab direktiivi asemel määruse kasuks otsustamine saavutada paremini eesmärki tagada kooskõla ühtlustatud toodete turujärelevalve õigusraamistikuga, kuna selles valdkonnas kohaldatav õigusakt on samuti määrus (määrus (EL) 2019/1020). Tooteohutusnormide ühtse kohaldamise kaudu kogu ELis vähendab selline valik regulatiivset koormust veelgi. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Käesolev määruse ettepanek tugineb üldise tooteohutuse direktiivi hindamisele, mis viidi läbi koos ettepanekule lisatud mõjuhinnanguga. Üldise tooteohutuse direktiivil on kaks eesmärki. Selle eesmärk on parandada ühtse turu toimimist ühise õigusraamistiku kehtestamisega, et vältida liikmesriikidevahelisi erinevusi, mis võinuksid tekkida ELi õiguse puudumisel. Samal ajal on üldise tooteohutuse direktiivi eesmärk saavutada tarbijakaitse kõrge tase, kehtestades üldise tooteohutuse nõude ja muud meetmed. Eesmärgid on omavahel seotud: üldise tooteohutuse direktiiv näeb ette tarbijale mõeldud toodete ühtlustatud ohutusnõude, millega välditakse erinevusi, mis tooksid kaasa kaubandustõkked ja võrdsete võimaluste moonutamise ühtsel turul. Hindamisel jõuti järeldusele, et üldise tooteohutuse direktiivi roll tarbijaohutuse ja ühtse turu toimimise nurgakivina on väljaspool kahtlust. Selle eesmärgid on endiselt täiesti asjakohased ja selle ELi lisaväärtust ei saa eitada. Direktiivi roll turvavõrguna on tarbijakaitse jaoks jätkuvalt oluline, kuna see annab õigusliku aluse, mille eesmärk on tagada, et ükski ohtlik toode ei satuks tarbija kätte. Ohtlike toiduks mittekasutatavate toodete kiirhoiatussüsteemi loomine üldise tooteohutuse direktiivi alusel on osutunud edukaks. Siiski on hindamisel ilmnenud mitu tegurit, mis panevad küsima, mil määral aitavad mõned tooteohutuse direktiivi sätted endiselt kaasa selle eesmärkide nõuetekohasele saavutamisele. Esiteks on e-kaubanduse kasv vähendanud üldise tooteohutuse direktiivi tulemuslikkust. Üldist tooteohutuse direktiivi kohaldatakse kõigi tarbijale mõeldud toodete suhtes, olenemata sellest, kas neid müüakse tava- või veebipoes. Siiski on asjaolu, et üldises tooteohutuse direktiivis puuduvad selged sätted, mis käsitleksid internetimüügi eripärasid, eelkõige uute osalejate ilmumist veebipõhisesse tarneahelasse, avaldanud negatiivset mõju ELi tarbijate ohutusele ja nõuetelevastavate ELi ettevõtjate võrdsetele võimalustele. Ka uute tehnoloogiate kiire areng tekitab küsimusi üldise tooteohutuse direktiivi mõne põhimõiste ulatuse kohta. Mõned uued ohud, mis on seotud ühenduvusega, direktiivi kohaldatavusega tarkvara uuenduste ja allalaadimiste suhtes ning tehisintellektil põhinevate toodete arenevate funktsioonidega, tõstatavad küsimuse, kas üldise tooteohutuse direktiiv on piisavalt selge, et pakkuda ettevõtjatele õiguskindlust ja tarbijakaitset.

Hindamise käigus leiti ka, et ELi õigusraamistikus puudub sisemine sidusus, kuna ühtlustatud ja ühtlustamata toodete puhul on olemas kaks erinevat turujärelevalve normide kogumit. Lõpuks nähtub hindamisest, et teatavaid sätteid oleks vaja täpsustada, et parandada üldise tooteohutuse direktiivi tulemuslikkust. Eelkõige on vaja seadusandlikke muudatusi või täiendavaid meetmeid, et toodete tagasinõudmine oleks tulemuslikum. Samuti on vaja mehhanismi riskihindamisega seotud vaidluste lahendamiseks liikmesriikide vahel. Direktiivi kohane jälgitavussüsteem ja turujärelevalveasutuste piiratud ressursid raskendavad toodete ohutuse tulemuslikku kontrollimist ning seetõttu tuleb nendega tegeleda, et tagada tarbijate nõuetekohane kaitse ja ühtse turu toimimine. Samuti ei taga liikmesriigid praegu ühtlustatud viisil toiduga sarnanevate toodete direktiivi täitmist ja sellele probleemile on vaja leida lahendus. •Konsulteerimine sidusrühmadega Käesoleva ettepaneku ettevalmistamisel konsulteeris komisjon sidusrühmadega esialgse mõjuhinnangu ja tegevuskava üle peetava konsultatsiooni, avaliku konsultatsiooni, sidusrühmade seminaride ning ad hoc seisukohtade, samuti liikmesriikide ja muude sidusrühmadega peetud sihipäraste konsultatsioonide kaudu. Konsultatsioonide tulemusi on mõjuhinnangus läbivalt arvesse võetud ja need kajastuvad käesolevas ettepanekus. Konsultatsioonide käigus tõstatati järgmised põhiküsimused. Turvavõrgu säilitamine: kõigi sidusrühmade üldine tagasiside oli, et üldise tooteohutuse direktiiv on kasulik õigusakt ja selle turvavõrgu põhimõte tuleks säilitada. Siiski väitis enamik vastanutest (71 % avaliku konsultatsiooni vastustest), et direktiiviga hõlmatud ELi ohutusnorme, mida kohaldatakse toiduks mittekasutatavate tarbijale mõeldud toodete suhtes, saaks konkreetsetes valdkondades parandada, nii et need kaitseksid tarbijaid paremini. Uute tehnoloogiatega seotud probleemid: kuigi kõik sidusrühmad tunnistasid, et uute tehnoloogiatega kaasneb palju lahendamist vajavaid küsimusi, pakkusid nad selleks välja erinevaid lähenemisviise. Konsultatsioonide käigus väljendasid tarbijate esindajad ja mitu liikmesriikide ametiasutust toetust mõiste „ohutus“ laiendamisele, nii et see hõlmaks ohutust mõjutavaid (küber)turvalisuse aspekte. Tegevuskava / esialgse mõjuhinnangu üle peetud konsultatsioonil olid tehnoloogiakesksed ettevõtjad uute tehnoloogiate ja nendega seotud uute riskide üldisesse tooteohutuse direktiivi lisamise suhtes siiski tõrksamad. Nad eelistaksid, et üldise tooteohutuse direktiiv jääks tehnoloogiliselt neutraalseks ning et uute tehnoloogiatega seotud riske käsitletaks muudes, spetsiifilisemates õigusaktides. Määruse ettepanek sisaldab siiski selliseid aspekte tagamaks, et uute tehnoloogiatega kaasnevad ohud on turvavõrguga hõlmatud, juhul kui neid spetsiifilisemates ELi õigusaktides ei käsitleta. Internetis müüdavate toodete ohutusega seotud küsimused: konsultatsioonides mainiti korduvalt probleeme seoses toodetega, mis tulevad otse või veebiplatvormide kaudu väljastpoolt ELi. Ettevõtjad ja nende esindajad rõhutasid võrdsete võimaluste tähtsust ning juhtisid tähelepanu sellele, et paljud ELi jaemüüjad kannatavad praegu kolmandates riikides asuvate ettevõtjate ebaausa konkurentsi tõttu. Liikmesriikide ametiasutused rõhutasid, et kolmandatest riikidest pärit tooteid on raske kontrollida ja võtta väljaspool ELi asuvate ettevõtjate suhtes sunnimeetmeid. Osalejate seisukohad seoses internetipõhiste kauplemiskohtade kohustustega lahknesid: –tegevuskava kohta tagasisidet andvad internetipõhised kauplemiskohad märkisid, et nad nõustuksid mõne praeguse vabatahtliku tooteohutuse deklaratsiooni kohustuse siduvaks muutmisega, kuid ei pooldaks täiendavaid kohustusi. Jaemüüjad väitsid, et internetipõhistel kauplemiskohtadel on tarneahelas keskne roll ja seetõttu peaksid neil olema vastavad kohustused; –tarbijate esindajad ja liikmesriikide ametiasutused pooldasid vastutuse suurendamist kogu tarneahelas. Turujärelevalve normide ja täitmise tagamise tõhustamine: turujärelevalve ja täitmise tagamise küsimustes pooldasid kõigi kategooriate sidusrühmad ühtlustatud ja ühtlustamata toodete turujärelevalve normide lähendamist. Seda on ettepanekus arvesse võetud. Mis puudutab mõiste „vastutav isik“ lisamist muudetud üldise tooteohutuse direktiivi, siis leidis enamik avaliku konsultatsiooni raames vastanutest, et üldise tooteohutuse direktiiviga hõlmatud tooteid tuleks ELi turule lasta ainult juhul, kui ELis on registreeritud ettevõtja, kes vastutab tooteohutuse eest (selle poolt oli 70 % vastanutest). Standardimisprotsessi läbivaatamine: enamik sidusrühmi pooldas standardimisprotsessi lihtsustamist uute standardite väljatöötamiseks üldise tooteohutuse direktiivi ja nüüd ka käesoleva määruse alusel. Seda on ettepanekus arvesse võetud. Toiduga sarnanevate toodete lisamine läbivaadatud üldise tooteohutuse direktiivi kohaldamisalasse: enamik sidusrühmi pooldas toiduga sarnanevaid tooteid käsitlevate õigusaktide lisamist üldise tooteohutuse direktiivi läbivaadatud versiooni. Suurem osa avaliku konsultatsiooni käigus vastanutest leidis, et üldist tooteohutust käsitlev õigusakt peaks hõlmama toiduga sarnanevaid tooteid (seda pooldas 69 % vastanutest). Esialgse mõjuhinnangu konsultatsiooni ajal pooldasid vastajad selle elemendi lisamist tooteohutuse riskihindamisse. Seda lähenemisviisi on ettepanekus arvesse võetud. Toiduga sarnanevate toodete täielikule keelustamisele toetust ei avaldatud. Toodete tagasinõudmise raamistiku parandamine: sidusrühmad rõhutasid korduvalt, kui oluline on võtta tagasinõudmise korral võimalusel ühendust otse asjaomaste tarbijatega, näiteks juhul, kui toode registreeriti, osteti internetist või püsikliendikaardiga. Mitu sidusrühma märkis, et tarbijatel peaks olema võimalik valida (toote registreerimisel või lojaalsusprogrammiga liitumisel) variant, mille puhul tarbijale saadetakse ainult ohutust käsitlevaid teateid. Laialdane üksmeel valitses selles, et mõned peamised elemendid ja põhireeglid, mida kohaldatakse kõigi tagasinõudmise teadete suhtes, tuleks standardida ja muuta kohustuslikuks, mida on määruse ettepanekus ka tehtud. Mitu sidusrühma mainis vajadust muuta tagasinõudmises osalemine tarbijatele atraktiivsemaks ja vähem koormavaks. Jälgitavuse parandamine tarneahelas: suur osa sidusrühmadest nõustus, et üldise tooteohutuse direktiivis tuleks tugevdada toodete jälgitavuse süsteemi (avaliku konsultatsiooni ajal pooldas seda 82 % vastajatest). Rõhutati ka internetipõhiste kauplemiskohtade rolli toodete jälgitavuse parandamisel, kusjuures vastajad väitsid eelkõige, et kauplemiskohad peaksid enne toote müükipanekut kontrollima, kas jälgitavusteave on kättesaadav. Võltstoodete probleemiga tegelemine: kaubamärgiomanike organisatsioonid rõhutasid, et üldise tooteohutuse direktiivi tuleks muuta, et võidelda ohtlike võltstoodetega. Seda küsimust võeti nõuetekohaselt arvesse, kuid seda ei lisatud käesolevasse ettepanekusse, sest võltstooteid on ELi õigusaktides juba käsitletud ning ohtlikud tooted on üldise tooteohutuse direktiivi ja käesoleva ettepanekuga niigi hõlmatud, olenemata nende ehtsusest. Kuigi võltstooted võivad kujutada endast tooteohutuse riski, tuleb konkreetse toote ohutust analüüsida riskihindamise alusel. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Käesoleva ettepaneku ettevalmistavad toimingud põhinevad ekspertide nõuannetel ja mitmel uuringul. Need hõlmavad uuringuid, mille seas on nii neid, milles keskendutakse üldise tooteohutuse direktiivi rakendamisele, et toetada hindamist ja mõjuhindamist, kui ka neid, mis käsitlevad toodete tagasinõudmise tulemuslikkust. Komisjon kogus eksperditeadmisi ja seisukohti ka sihtotstarbeliste konsultatsioonide ja kaasamistegevuste kaudu, mis hõlmasid mitmeid seminare, konverentse ning intervjuusid ekspertide ja ametiasutustega, samuti võeti arvesse tarbijaohutuse võrgustiku tehisintellekti, seotud toodete ja muude tooteohutusega seotud uute ülesannetega tegeleva alarühma arvamust. Komisjon pidas arvukaid kahepoolseid kohtumisi ja analüüsis tarbijaorganisatsioonide, tööstusharu esindajate ja akadeemiliste ringkondade ad hoc seisukohti. •Mõjuhinnang Ettepanekut toetab mõjuhinnang (SWD(2021) 169, SWD(2021) 168). Õiguskontrollikomitee analüüsis mõjuhinnangut ja andis selle kohta positiivse arvamuse (SEC 280 (avis du RSB)).

Käesoleva algatuse raames uuris komisjon mitut mõjuhinnangus esitatud poliitikavarianti. Analüüsitud poliitikavariantide seas oli nii seadusandlikke kui ka muid meetmeid järgmiste mõjuhinnangus kirjeldatud eesmärkide saavutamiseks: i) tagada, et ELi õigusraamistikuga nähakse ette üldise ohutuse normid kõigi tarbijale mõeldud toodete ja riskide, sealhulgas uute tehnoloogiatega seotud toodete ja riskide suhtes; ii) lahendada tooteohutuse probleeme internetimüügikanalites; iii) muuta toodete tagasinõudmine tõhusamaks ja tulemuslikumaks, et kaitsta tarbijaid ohtlike toodete eest; iv) tõhustada turujärelevalvet ning tagada ühtlustatud ja ühtlustamata tarbijale mõeldud toodete suhtes kohaldatavate normide parem vastavusse viimine ning v) tegeleda toiduga sarnanevate toodetega seotud ohutusküsimustega. Hinnati mitut varianti. Esiteks kaalus komisjon, kuidas saaks konkreetseid eesmärke saavutada üldise tooteohutuse direktiivi läbi vaatamata (1. variant). Kaaluti mitut mitteseadusandlikku meedet, täpsemalt: i) juhenddokumentide koostamine üldise tooteohutuse direktiivi kohaldamise kohta uute tehnoloogiate ja tagasinõudmise suhtes ning ii) internetimüügi tooteohutuse deklaratsiooni vabatahtlike meetmete laiendamise kaalumine. Konsultatsioonid näitasid siiski, et sellised õiguslikult mittesiduvad meetmed ei lahendaks tuvastatud puudusi. Komisjon kaalus konkreetsete eesmärkide saavutamiseks mitut seadusandlikku võimalust: üldise tooteohutuse direktiivi sihipärane seadusandlik läbivaatamine (2. variant), keskendudes piiratud arvule muudatustele, ja üldise tooteohutuse direktiivi täielik läbivaatamine, pakkudes välja terviklikud meetmed kõigi eesmärkide saavutamiseks (3. variant). Mõjuhinnangust nähtub, et 3. variant, mis on 2. variandist ambitsioonikam, tegeleb tuvastatud puudustega paremini ja aitab paremini saavutada konkreetseid eesmärke, hoides majandusliku mõju siiski piiratuna. 4. variandina kaaluti 2013. aasta tooteohutuse ja turujärelevalve paketis kavandatud turujärelevalve vahendite täielikku integreerimist, et analüüsida, kas see variant sobiks ka pärast määruse (EL) 2019/1020 hiljutist vastuvõtmist. Mõjuhinnang näitas, et kuigi 4. variant on sisuliselt sarnane 3. variandiga, võib see põhjustada ELi ettevõtjatele suuremaid kulusid. Seepärast valis komisjon käesoleva ettepaneku jaoks parimaks poliitikavalikuks 3. variandi (üldise tooteohutuse direktiivi täielik läbivaatamine, sealhulgas määruseks muutmine), kuna see vastab kõige paremini poliitikaeesmärkidele, piirates samal ajal ettevõtjate ja turujärelevalveasutuste kulusid. Samuti on kaalutud erinevaid võimalusi seoses toiduga sarnanevate toodete ohutusega. Need võimalused olid järgmised: i) säilitada nende toodete suhtes erikord eraldi direktiivi alusel (millega muudetakse direktiivi 87/357/EMÜ); ii) lõimida kehtiva direktiivi 87/357/EMÜ erisätted uude üldise tooteohutuse direktiivi koos eriõiguskorraga; iii) loobuda toiduga sarnanevaid tooteid käsitlevatest erisätetest ja kasutada selliste toodete ohutuse tagamiseks selle asemel üldsätteid, tuginedes juhtumipõhisele riskihindamisele. Esimese kahe võimaluse puhul kaalus komisjon ka suuniste väljatöötamist, et vältida probleeme, mis tulenevad liikmesriikidepoolsest erinevast tõlgendamisest; liikmesriikidega konsulteerimine näitas siiski, et toiduga sarnanevate toodete direktiivi tõlgendamisel olid erinevused nii suured, et direktiivi ühetaoliseks kohaldamiseks oli vaja normid õiguslikult läbi vaadata. Komisjon valis parimaks poliitikavõimaluseks lõpetada toiduga sarnanevate toodete suhtes erikorra kohaldamine ja hinnata nende ohutust samade riskihindamispõhimõtete alusel nagu muude ühtlustamata tarbijale mõeldud toodete puhul (toiduga sarnanemise aspekti võetakse arvesse asjaomase toote riskihindamisel). Eelistatud variandil, mis hõlmab järgmist: a) selgitus selle kohta, kuidas neid õigusakte kohaldatakse uute tehnoloogiate ja internetimüügiga kaasnevate riskide suhtes, b) sätted, mis suurendavad toodete tagasinõudmise tulemuslikkust, c) vastavusse viimine ühtlustatud turujärelevalve normidega ning ettevõtjate ja internetipõhiste kauplemiskohtade tooteohutusega seotud paremate kohustuste tagamine, d) standardimismenetluste lihtsustamine ja e) toiduga sarnanevate toodete direktiivi sätete integreerimine, on eeldatavasti järgmine mõju: majandusliku mõjuna eeldatakse, et eelistatud variant toob suurt kasu tarbijatele ja ühiskonnale. Hinnanguline tarbijakahju peaks eelistatud variandi rakendamise esimesel aastal vähenema ligikaudu 1,0 miljardi euro võrra ja järgmisel kümnendil ligikaudu 5,5 miljardi euro võrra. See võimalus peaks vähendama ka ebatõhusast tagasinõudmisest tulenevat tarbijakahju rohkem kui 400 miljoni euro võrra aastas. Lisaks peaksid kavandatud meetmed ohtlike toodete arvu vähendamisega vähendama ka kahju, mida ELi tarbijad ja ühiskond praegu kannavad toodetest põhjustatud õnnetuste tõttu, mida on võimalik ära hoida (praegu hinnanguliselt 11,5 miljardit eurot aastas) ja toodetest põhjustatud vigastustega seotud tervishoiukulude tõttu (praegu hinnanguliselt 6,7 miljardit eurot aastas). Täpset mõju ei olnud võimalik mõõta, sest suundumuste hindamiseks puudusid andmed kahju kohta. Riikliku rakendamise erinevuste ja õigusliku killustatuse vähenemisest tulenev hinnanguline kulude kokkuhoid on ettevõtjatele 59 miljonit eurot aastas ja turujärelevalveasutustele 0,7 miljonit eurot aastas. ELi ettevõtjate (kes tegelevad ühtlustamata toodete tootmise, hulgi- ja jaemüügiga) kogukulud on esimesel rakendusaastal hinnanguliselt 196,6 miljonit eurot, mis moodustab 0,02 % nende käibest. Järgnevatel aastatel ulatuvad ELi ettevõtjate püsikulud 177,8 miljoni euroni. Need kulud on seotud ettevõtjate suurenenud kohustustega, mis on seotud peamiselt internetimüügi, uue tehnoloogia toodete müügi ja ohtlike toodete tagasinõudmisega, ning turujärelevalve normide vastavusse viimisega ühtlustatud toodete suhtes kohaldatavate normidega. Käesoleva ettepanekuga kaasneksid liikmesriikide turujärelevalveasutustele täiendavad püsikulud ligikaudu 6,7 miljonit eurot aastas, mis on tingitud nende suurematest volitustest ohtlike toodete turujärelevalves ning ühekordsetest kohandamis- ja rakendamiskulude üksnes suhteliselt mõõdukast tasemest. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Käesoleva ettepanekuga nähakse ette kahe olemasoleva õigusakti läbivaatamine: üldise tooteohutuse direktiiv ja toiduga sarnanevate toodete direktiiv. Õigusaktide lihtsustamiseks teeb komisjon ettepaneku tunnistada toiduga sarnanevate toodete direktiiv kehtetuks ja hinnata toiduga sarnanevate toodete ohutust käesoleva uue üldise tooteohutuse määruse ettepaneku alusel. Komisjon tegi kindlaks ka mitu valdkonda, kus oleks võimalik vähendada halduskoormust ja sellega seotud kulusid. Esiteks vähendaks käesolev ettepanek ettevõtjate regulatiivseid kulusid ja koormust, kuna õiguslikult siduvad täpsustused ja määruse kui vahendi valik vähendaksid regulatiivset ebakindlust ja tagaksid tooteohutuse õigusaktide ühtlasema rakendamise võrreldes praeguse üldise tooteohutuse direktiiviga. Ühtlustatud ja ühtlustamata toodete üldiste turujärelevalve- ja ohutusnõuete vastavusse viimine vähendab erinevusi rakendamisel ja parandab tarneahela jälgitavust. Kulud vähenevad kõigi ettevõtjate ja eelkõige nende 42 % ettevõtjate jaoks, kes teatasid üldise tooteohutuse direktiivi ebaühtlase rakendamisega seotud lisakuludest. Ettevõtjate kulude kokkuhoid tänu ühtlustatumale rakendamisele on hinnanguliselt 59 miljonit eurot aastas (millest 34 miljonit eurot säästavad ELi VKEd ja 26 miljonit eurot ELi suurettevõtjad). Teiseks parandab käesolev ettepanek liikmesriikide tõhusust turujärelevalve ja täitmise tagamise valdkonnas. See on tingitud ühtlustatud ja ühtlustamata toodete turujärelevalve sätete vastavusse viimisest, ühtlasematest täitmise tagamise volitustest, suuremast hoiatavast mõjust ja uuest vahekohtumehhanismist. Seetõttu vähendatakse käesoleva ettepanekuga liikmesriikide kõigi turujärelevalveasutuste kulusid ning seda eelkõige nende 16 % puhul, kes teatasid lisakuludest, mis tulenevad ühtlustatud ja ühtlustamata toodete erinevatest õigusraamistikest. Liikmesriikide kulude kokkuhoid on hinnanguliselt 0,7 miljonit eurot aastas kogu ELis. Samuti vähendab standardimisprotsessi kavandatud lihtsustamine liikmesriikide ja komisjoni halduskoormust. ELi standardimisprotsessi selline ühtlustamine kiirendab standardimist ja suurendab seega õiguskindlust ning aitab äriühingutel järgida üldist tooteohutuse nõuet. Käesoleva ettepanekuga ei vabastata mikroettevõtjaid ega VKEsid ühestki kohustusest. ELi tooteohutusalased õigusaktid ei võimalda VKEdele lihtsamat korda, kuna kõik tarbijale mõeldud tooted peavad tarneahela omadustest sõltumata olema ohutud, et saavutada tooteohutuse ja tarbijakaitse üldeesmärk. Komisjoni hinnangul on käesoleva ettepaneku nõuete täitmisega seotud kogukulud ELi VKEde jaoks esimesel rakendusaastal 111,1 miljonit eurot (ühekordsed ja püsikulud kokku). Järgnevatel aastatel ulatuvad ELi VKEde püsikulud ligikaudu 100 miljoni euroni. Hinnanguliselt säästaksid ELi VKEd 34 miljonit eurot, mis tuleneb liikmesriikide rakendamise erinevuste ja õigusliku killustatuse vähenemisest. Ettepanekul on praktiline mõju nii üldise tooteohutuse direktiiviga hõlmatud tooteid käitlevatele ettevõtjatele kui ka liikmesriikide turujärelevalveasutustele. Ettevõtjad peavad täitma jälgitavuse ja läbipaistvusega seotud lisanõudeid. Tagasinõudmist käsitlevaid lisanõudeid kohaldatakse ettevõtjate suhtes, kes on tegelikult toonud turule ohtlikke tooteid. Ka internetipõhised kauplemiskohad peavad tagama, et nad loovad sisemehhanismid oma uute tooteohutusega seotud kohustuste täitmiseks. Lisaks peavad ELi-välised ettevõtjad, kes müüvad oma kaupa ühtsel turul, kehtestama korra, millega tagatakse, et ELis müüdavatele toodetele on määratud vastutav ettevõtja. Liikmesriikide turujärelevalveasutused võivad vajada lisavahendeid, et tulla toime turujärelevalve kohustuste laienemisega ja neile antavate uute pädevustega. Näiteks laiendavad uued veebipõhise turujärelevalve vahendid riiklike ametiasutuste võimalusi ning nende kasutamiseks võib olla vaja lisaressursse ja -oskusi. Kuna need uued volitused on siiski suures osas kooskõlas määruse (EL) 2019/1020 kohaste ühtlustatud toodete suhtes kohaldatavate turujärelevalve sätetega, on turujärelevalveasutused nendega sageli tuttavad, eelkõige nendes liikmesriikides, kus samad riiklikud turujärelevalveasutused juba tegelevad nii ühtlustatud kui ka ühtlustamata toodetega. Praktiline mõju liikmesriikidele seisneb seega pigem paremas sünergias ning olemasolevate struktuuride ja ressursside paremas kasutamises kui uutes täiendavates vajadustes. Uutest tehnoloogiatest tulenevate riskide (nt ohutust mõjutavad küberturvalisuse riskid) laiem hõlmatus suurendab eeldatavasti liikmesriikides vajadust spetsialistide ja välisekspertide järele, et kontrollida uute tehnoloogiatega seotud toodete ohutust. Kõige enam mõjutatud ettevõtlussektorid oleksid internetimüük ja tootjad mõnes uue tehnoloogia sektoris. Tänu ELi ühtlustatud nõuetele ei tohiks see aga oluliselt mõjutada nende konkurentsivõimet. Käesolevat ettepanekut saab tõhusalt kohaldada nii digitaalses kui ka füüsilises maailmas ning selles võetakse arvesse digiarengut, eelkõige internetimüügi ja uue tehnoloogia toodete arengut. Käesoleva ettepaneku üks põhieesmärke on tooteohutusega seotud digitaalsete väljakutsete lahendamine. Sellega parandatakse internetimüügi turujärelevalve norme ning kehtestatakse internetipõhistele kauplemiskohtadele ja jaemüüjatele tooteohutusega seotud kohustused, et suurendada internetis müüdavate toodete ohutust. Käesolevas ettepanekus käsitletakse ka uutest tehnoloogiatest tulenevaid uusi ohutusriske ja täpsustatakse tooteohutusnormide kohaldamist tarkvara suhtes. Ettepanek on täielikult kooskõlas ELi kehtiva digitaalpoliitika ja eelkõige digiteenuste õigusakti ettepanekuga ning tehisintellekti ja asjade internetti käsitleva seadusandlusega. Seda algatust toetavad olemasolevad IKT-lahendused, nimelt ELi ohtlike toiduks mittekasutatavate toodete kiirhoiatussüsteem „Safety Gate“ ja sellega seotud ohtlikest toodetest teatamise portaal ettevõtjatele. •Põhiõigused

Ettepaneku eesmärk on tugevdada Euroopa tarbijate tervise ja ohutuse kaitset ning edendada nende õigust teabele. Tänu selgematele kohustustele ja paremale tooteohutusnormide täitmise tagamisele peaks ettepanekul olema positiivne mõju tarbija- ja keskkonnakaitsele ning see peaks tagama tarbija- ja keskkonnakaitse kõrgema taseme kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklitega 37 ja 38. Ettepanekuga kehtestatakse ettevõtjatele täiendavad nõuded, mis on vajalikud ELi üldise huvi teenimiseks, mis seisneb tarbijakaitse suurendamises. Sellest tulenevad nõuete täitmisega seotud kulud on hinnanguliselt suhteliselt väikesed võrreldes ettevõtete käibega. Sellisena ei mõjuta need nõuded harta artikli 52 kohast ettevõtlusvabadust ega proportsionaalsuse põhimõtet. 4.MÕJU EELARVELE Kavandatava määrusega nõutakse, et komisjon toetaks ja hõlbustaks turujärelevalveasutuste koostööd, sealhulgas koordineeritud turujärelevalvetoiminguid, uut vahekohtumehhanismi ja vastastikuseid eksperdihinnanguid. Lisaks võimaldab ettepanek tõhustatud koostööd ja teabevahetust ELi rahvusvaheliste partneritega tooteohutuse valdkonnas. Lõpuks nähakse käesoleva ettepanekuga ette rakendusaktide ja delegeeritud õigusaktide vastuvõtmine (seoses jälgitavuse ja tagasinõudmisega) ning võimalik suurem standardimistegevus lihtsustatud standardimismenetluse kaudu. See suurendab komisjoni töökoormust: hinnanguliselt on vaja juurde nelja täiskohaga ametnikku (kolm administraatorit ja üks assistent). See ressurss saadakse olemasolevate töötajate ülesannete ümberjagamise ja -korraldamisega. Komisjon rahastab ka elektroonilisi liideseid ehk Safety Gate’i veebilehte ja portaali (mis sisaldab teateid ohtlike toodete kohta) ja ettevõtjate jaoks mõeldud ohtlikest toodetest teatamise portaali, kuhu kogutakse ettevõtjatelt turujärelevalveasutustele esitatavaid teateid. Sellise koordineerimistegevuse ja elektrooniliste liideste lisakulud võib katta praeguse mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) ühtse turu programmi raames. Sarnaseid rahastamisvõimalusi võib lisada ka jätkuprogrammidesse tulevastes mitmeaastastes finantsraamistikes. Üksikasju selgitatakse käesolevale ettepanekule lisatud finantsselgituses. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Ettepaneku rakendamisega kaasneb järelevalve, mis põhineb eelnevalt kindlaks määratud täitmise tagamise põhinäitajatel. Komisjon viib läbi uuringu, mille eesmärk on määrata tooteohutuse valdkonnas kindlaks ühised praktilised ja asjakohased täitmise tagamise näitajad, mis lepitakse kokku liikmesriikidega. Lisaks korrapärasele järelevalvele ja aruandlusele tehakse ettepanek hinnata kõnealuse seadusandliku sekkumise tulemuslikkust, tõhusust, asjakohasust, sidusust ja ELi lisaväärtust pärast seda, kui liikmesriigid on seda viis aastat rakendanud. Komisjon toetab ettepaneku rakendamist koordineerimismeetmetega nii tarbijaohutuse võrgustiku (rakendamise järelevalve, parimate tavade vahetamine liikmesriikide vahel jne) kui ka turujärelevalve koordineeritud meetmete raames. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Ettepanek koosneb 11 peatükist, mis sisaldavad 47 artiklit. I peatükk – Üldsätted Selles peatükis sätestatakse kavandatud määruse kohaldamisala ja põhimõisted. Sellega nähakse kõigile määruse kohaldamisalasse kuuluvatele toodetele ette n-ö turvavõrk, kehtestades nõuded tarbijale mõeldud toodete ohutuse ja seega ka tarbijate ohutuse tagamiseks. Selles sätestatakse normid käesoleva määruse kohaldamise kohta ühtlustamata õigusaktide suhtes. Sellega ajakohastatakse direktiivis 2001/95/EÜ kasutatud mõisteid, eelkõige selleks, et võtta arvesse toote määratluse erinevat ulatust, ning võetakse kasutusele erimõiste „internetipõhine kauplemiskoht“. II peatükk – Ohutusnõuded Sellega kehtestatakse üldine ohutusnõue, kinnitatakse Euroopa Liidu Teatajas avaldatud standardite tähtsust ohutuse eeldusena ja ajakohastatakse tooteohutuse hindamise aspekte, et võtta pärast direktiivi 87/357/EMÜ kehtetuks tunnistamist riski hindamisel arvesse toiduga sarnanevaid tooteid. Tooteohutuse hindamise uued aspektid hõlmavad ka uutel tehnoloogiatel põhinevate toodetega seotud võimalikke riske. III peatükk. Ettevõtjate kohustused 1. jagu Selles jaos sätestatakse kohustused ettevõtjate jaoks, v.a nende ettevõtjate jaoks, kes kuuluvad määruse (EL) 2019/1020 kohaldamisalasse. Selle eesmärk on vältida, et käesolevas peatükis sisalduvad kohustused satuvad vastuollu ühtlustatud õigusaktides sisalduvate sarnaste kohustustega. Lisaks ettevõtjate üldisematele tooteohutuse tagamise kohustustele võetakse kasutusele olulise muudatuse mõiste, mille puhul vastutus toote ohutuse eest läheb üle muudatuse teinud isikule. Lisaks laiendatakse sellega määruse (EL) 2019/1020 artiklis 4 sätestatud vastutava isiku mõistet ühtlustamata toodetele. See on vajalik tingimus toodete turul kättesaadavaks tegemiseks, et lahendada kolmandatest riikidest tuleva otseimpordiga seotud probleemid. See peatükk sisaldab ka jälgitavust käsitlevaid põhisätteid, mis on enamasti üle võetud otsusest 768/2008/EÜ, ning võimalust võtta toodete puhul, mis võivad kujutada endast tõsist ohtu inimeste tervisele ja ohutusele, vastu rangem jälgitavussüsteem, mis võetakse vastu delegeeritud õigusaktiga.

2. jagu See jagu sisaldab ettevõtjate kohustusi, mida kohaldatakse ka määruse (EL) 2019/1020 kohaldamisalasse kuuluvate ettevõtjate suhtes. Need on kohustused, millel puuduvad vasted ühtlustatud valdkondades, mistõttu nende kohaldatavus ka selles valdkonnas ei tekitaks vastuolu. See puudutab ettevõtjate kohustusi kaugmüügi ja tootega seotud õnnetuste korral. IV peatükk – Internetipõhised kauplemiskohad Käesolevas peatükis uuritakse internetipõhiste kauplemiskohtade rolli ja sätestatakse nende suhtes kohaldatavad erikohustused. V peatükk – Turujärelevalve ja rakendamine Selle peatükiga võetakse üle ja kohandatakse turujärelevalvet käsitleva määruse (EL) 2019/1020 IV, V ja VI peatükki täies ulatuses. Eesmärk on luua võimalikult ühtne kord nii ühtlustatud kui ka ühtlustamata toodete jaoks. VI peatükk – Kiirhoiatussüsteem „Safety Gate“ Selles peatükis sätestatakse ohtliku toote kohta teabe vahetamise põhimõte ja muudetakse RAPEXi süsteemi nimi Safety Gate’iks, säilitades samas süsteemi omadused. Ettepanekuga lisatakse konkreetsemad tähtajad. Muudetakse selgemaks seos Safety Gate’i ning turujärelevalve info- ja teavitussüsteemi (ICSMS) vahel; peatükis selgitatakse ka, et liikmesriikide ametiasutused võivad otsustada usaldada ühtse kontaktametniku ülesande Safety Gate’i riiklikule kontaktpunktile. VII peatükk – Komisjoni roll ja täitmise tagamise koordineerimine Selles peatükis nähakse komisjonile ette võimalus võtta rakendusaktidega vastu meetmeid tõsise riski korral, mida ei saa rahuldavalt ohjata asjaomase liikmesriigi (asjaomaste liikmesriikide) võetud meetmete või mis tahes muu ELi õigusaktide kohase menetluse abil. See võimalus on üldise tooteohutuse direktiivis juba olemas: määruse ettepanekuga täpsustatakse selle kohaldamisala. V peatükis kehtestatakse ka vabatahtlik vahekohtumehhanism, mille kohaselt võivad liikmesriigid esitada komisjonile küsimusi tootega seotud riski kindlakstegemise või selle taseme kohta, kui riskihinnangud on erinevad. See võimaldab võtta ELi tasandil ühtsemaid meetmeid ohtlike toodete vastu. VIII peatükk – Õigus teabele ja õiguskaitsevahenditele Selles peatükis nähakse ette sätted tarbijate teavitamise kohta. Selles kinnitatakse komisjoni ja liikmesriikide kohustust teha tarbijatele kättesaadavaks teave toodetest tulenevate tervise- ja ohutusriskide kohta. Samuti kehtestatakse sellega liikmesriikidele kohustus anda tarbijatele võimalus esitada liikmesriikide pädevatele asutustele kaebusi. Sellega kinnitatakse ja laiendatakse juba olemasoleva veebiportaali Safety Gate kohaldamisala, lisades uue osa, kus tarbijad saavad tutvuda ettevõtjate poolt otse väljastatud hoiatuste ja tagasinõudmistega. Uute sätetega püütakse suurendada tagasinõudmise tulemuslikkust, tagades seeläbi tarbijatele täielikuma ja laiaulatuslikuma teabe esitamise ning tõhusama tarbijatele kättesaadavate õiguskaitsevahendite süsteemi. IX peatükk – Rahvusvaheline koostöö Käesolevas peatükis sätestatakse õiguslik alus, mille põhjal komisjon loob koostöövormid tooteohutuse parandamiseks. Need hõlmavad ühiseid täitmise tagamise meetmeid, tehnilist tuge, ametnike vahetust ning teabevahetust ohtlike toodete ja eelkõige Safety Gate’is sisalduva teabe kohta. Sellega seoses võimaldab säte kas täiemahulist osalemist Safety Gate’is või valitud teabe vahetamist. X peatükk – Finantssätted Kavandatava määrusega nähakse ette, et komisjon rahastab tegevust kõigis määruse kohaldamisalasse kuuluvates küsimustes. Kavandatav määrus sisaldab üldklausleid ELi finantshuvide kaitse kohta. XI peatükk - Lõppsätted Selles peatükis sätestatakse eelkõige karistuste süsteem: ehkki peatükis tunnistatakse, et karistuste kehtestamine kuulub liikmesriikide pädevusse, sätestatakse selles karistuste määramise juhtpõhimõte, eelkõige karistuste määramise kriteeriumid, karistatavate rikkumiste liigid, ülemmäärade kehtestamise kriteeriumid ning võimalus määrata perioodilisi karistusmakseid. 2021/0170 (COD)

Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse üldist tooteohutust ja millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1025/2012 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/357/EMÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/95/EÜ





(EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/95/EÜ on sätestatud nõue, et tarbijale mõeldud tooted peavad olema ohutud ning et liikmesriikide turujärelevalveasutused peavad võtma meetmeid ohtlike toodete vastu ja vahetama võetud meetmete kohta teavet liidu kiire teabevahetuse süsteemi RAPEX kaudu. (2)Direktiiv 2001/95/EÜ tuleb uue tehnoloogia ja internetimüügi arengut silmas pidades läbi vaadata ja seda tuleb ajakohastada, et tagada kooskõla liidu ühtlustamis- ja standardimisõigusaktide arenguga ning kindlustada paremini toimiv toodete tagasinõudmine ja selgem raamistik toiduga sarnanevate toodete jaoks, mida on seni reguleeritud nõukogu direktiiviga 87/357/EMÜ. Selguse huvides tuleks direktiivid 2001/95/EÜ ja 87/357/EMÜ kehtetuks tunnistada ning käesoleva määrusega asendada. (3)Määrus on asjakohane õiguslik vahend, sest sellega sätestatakse selged ja üksikasjalikud normid ega anta liikmesriikidele võimalust neid eri viisil üle võtta. Direktiivi asemel määruse valimine võimaldab ka paremini saavutada eesmärki tagada sidusus turujärelevalve õigusraamistikuga selliste toodete puhul, mis kuuluvad määruses (EL) 2019/1020 osutatud liidu ühtlustamisõigusaktide kohaldamisalasse, kui kohaldatav õigusakt on samuti sama liiki, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2019/1020. Lisaks aitab selline valik tooteohutuseeskirjade järjepideva liiduülese kohaldamise kaudu regulatiivset koormust veelgi vähendada. (4)Käesoleva õigusakti eesmärk on aidata saavutada aluslepingu artiklis 169 osutatud eesmärgid. Eelkõige peaks see aitama tagada tarbijate tervise ja ohutuse ning siseturu toimimise tarbijatele mõeldud toodete puhul. (5)Käesoleva määruse eesmärk peaks olema kaitsta tarbijaid ja nende ohutust kui üht ELi õigusraamistiku aluspõhimõtet, mis on sätestatud ELi põhiõiguste hartas. Ohtlikel toodetel võivad olla tarbijatele ja kodanikele väga negatiivsed tagajärjed. Kõigil tarbijatel, sealhulgas kõige haavatavamatel, nagu lastel, eakatel või puuetega inimestel, on õigus ohututele toodetele. Tarbijate käsutuses peaks olema piisavalt vahendeid selle õiguse maksma panemiseks ning liikmesriikide käsutuses peaks olema piisavalt vahendeid ja meetmeid käesoleva määruse täitmise tagamiseks. (6)Liidus on küll koostatud valdkondlikke ühtlustamisõigusakte, milles käsitletakse konkreetsete toodete või tootekategooriate ohutusaspekte, kuid peaaegu võimatu on võtta vastu liidu õigusakt, mis käsitleks kõiki tarbijate jaoks mõeldud tooteid, mis on juba olemas või mis võidakse veel välja töötada. Seetõttu on endiselt tarvis horisontaalset õigusraamistikku, mis täidaks olemasolevad lüngad ja tagaks muul moel tagamata tarbijakaitse, eelkõige selleks, et saavutada tarbijate tervise ja ohutuse kaitse kõrge tase, nagu on nõutud aluslepingu artiklites 114 ja 169. (7)Sätete kattumise ja õigusraamistiku ebamäärasuse vältimiseks tuleks samal ajal selgelt sätestada käesoleva määruse eri osade kohaldamisala nende toodete puhul, mille suhtes kohaldatakse liidu valdkondlikke ühtlustamisõigusakte. (8)Teatavaid sätteid, mis käsitlevad enamikku ettevõtjate kohustustest, ei tuleks liidu ühtlustamisõigusaktidega hõlmatud toodete suhtes kohaldada, sest need tooted on juba selliste õigusaktidega hõlmatud, ent liidu ühtlustamisõigusaktide täiendamiseks tuleks kohaldada teatavaid muid sätteid. Eelkõige tuleks üldist tooteohutuse nõuet ja sellega seotud sätteid kohaldada liidu ühtlustamisõigusaktidega hõlmatud tarbijale mõeldud toodete suhtes juhul, kui neis õigusaktides ei käsitleta teatavat liiki ohte. Käesoleva määruse sätteid, mis käsitlevad internetipõhiste kauplemiskohtade kohustusi, ettevõtjate kohustusi õnnetusjuhtumite korral, tarbijate õigust saada teavet ning tarbijale mõeldud toodete tagasinõudmist, tuleks kohaldada liidu ühtlustamisõigusaktidega hõlmatud toodete suhtes juhul, kui sellistes õigusaktides ei ole sama eesmärgiga erisätteid. Liidu ühtlustamisõigusaktide kohaldamisel juba kasutatakse kiiret teabevahetuse süsteemi RAPEX, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2019/1020 artiklis 20, mistõttu tuleks liidu ühtlustamisõigusaktide suhtes kohaldada käesoleva määruse sätteid, millega reguleeritakse kiirhoiatussüsteemi „Safety Gate“ ja selle toimimist. (9)Käesoleva määrusega hõlmatud toodete suhtes kohaldatakse juba vahetult määruse (EL) 2019/1020 VII peatükki, millega on kehtestatud liidu turule tulevate toodete kontrollimise normid, ning käesoleva määrusega ei ole kavas neid norme muuta. Nimetatud normide stabiilsus on eriti oluline, võttes arvesse asjaolu, et kontrollimise eest vastutavad ametiasutused (mis on peaaegu kõigis liikmesriikides tolliasutused) teevad kontrolle määruse (EL) nr 952/2013 (liidu tolliseadustik) artiklites 46 ja 47 osutatud riskianalüüsi, rakendusaktide ja vastavate suuniste alusel. Selline riskipõhine käsitus on tollikontrolli jaoks määrava tähtsusega, pidades silmas tolliterritooriumile sisenevate ja sealt väljuvate kaupade suurt hulka, ning tänu sellele käsitusele kohaldatakse konkreetseid kontrollimeetmeid vastavalt kindlaksmääratud prioriteetidele. Asjaolu, et määrusega ei muudeta mingil viisil määruse (EL) 2019/1020 VII peatükki, milles viidatakse otse tollialastes õigusaktides sätestatud riskipõhisele käsitusele, tähendab praktikas seda, et liidu turule tulevate toodete kontrollimise eest vastutavad asutused (sealhulgas tolliasutused) peaksid sõltuvalt riski tõenäosusest ja mõjust piirama oma kontrolli kõige riskantsemate toodetega, tagades seeläbi oma tegevuse tulemuslikkuse ja tõhususe ning kaitstes oma suutlikkust selliseid kontrolle teha.

(10)Tooteohutuse ja tarbijate ohutuse tagamise aluspõhimõtteks on ettevaatuspõhimõte, mida peaksid nõuetekohaselt arvesse võtma kõik käesoleva määruse kohaldamises osalejad. (11)Pidades silmas tervise mõiste laia käsitust, tuleks käesoleva määruse kohaldamisel arvestada ka konkreetsest tootest tulenevat keskkonnaohtu, sest see võib lõppkokkuvõttes mõjutada tarbijate tervist ja ohutust. (12)Käesolevat määrust tuleks samuti kohaldada eranditult kutsealaseks kasutamiseks kavandatud, kuid seejärel laiatarbeturule liikunud toodete suhtes, sest need võivad mõistlikult eeldatavates tingimustes kasutatuna osutuda ohtlikuks tarbijate tervisele ja ohutusele. (13)Toitu, sööta ja seotud valdkondi käsitlevate liidu õigusaktidega on kehtestatud konkreetne süsteem nende aktidega hõlmatud toodete ohutuse tagamiseks. Seepärast tuleks toit ja sööt käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta, tehes siiski erandi toiduga kokkupuutumiseks ettenähtud materjalidele ja esemele, sest nendega seoses võib esineda ohte, mis ei ole hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1935/2004 või mõne muu toidualase õigusaktiga, mis sisaldab üksnes keemilisi ja bioloogilisi toiduga seotud ohte. (14)Ravimitele tehakse turustuseelne hindamine, sealhulgas spetsiaalne riski ja kasulikkuse analüüs. Seetõttu tuleks need käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta. (15)Määruse (EL) 2018/1139 artikli 2 lõike 3 punktis d osutatud õhusõidukite suhtes kohaldatakse liikmesriikide regulatiivset kontrolli, võttes arvesse piiratud riski, mida need õhusõidukid tsiviillennunduse ohutusele kujutavad. Seetõttu tuleks need käesoleva määruse kohaldamisalast välja jätta. (16)Käesolevas määruses sätestatud nõudeid tuleks kohaldada kasutatud toodete või parandatud, uuendatud või ringlusse võetud toodete suhtes, mis viiakse kaubandustegevuse käigus uuesti tarneahelasse, välja arvatud tooted, mille puhul tarbija ei saa mõistlikult eeldada, et need vastavad ajakohastele ohutusstandarditele, nagu antiikesemed või tooted, mida esitletakse parandamist või uuendamist vajavana. (17)Direktiiv 87/357/EMÜ selliste tarbijale mõeldud toodete kohta, mis ei ole toiduained, kuid mis sarnanevad toiduainetele ja mida võidakse ekslikult toiduaineks pidada, nii et tarbijad, eriti lapsed, võivad neid suhu panna, imeda või alla neelata, mille tagajärjel võib tekkida näiteks lämbumine, mürgistus, seedekulgla perforatsioon või ummistus, on andnud alust vastuolulisteks tõlgendusteks. Lisaks võeti see vastu ajal, mil tarbijale mõeldud toodete ohutuse õigusraamistiku kohaldamisala oli väga piiratud. Seepärast tuleks direktiiv 87/357/EMÜ kehtetuks tunnistada. (18)Käesolev määrus ei peaks hõlmama teenuseid. Tarbijate tervise ja ohutuse kaitse tagamiseks tuleks käesoleva määruse kohaldamisalaga aga siiski hõlmata tooted, mida tarnitakse või mis tehakse tarbijatele kättesaadavaks teenuste osutamise käigus, sealhulgas tooted, millega tarbijad teenuste osutamise käigus vahetult kokku puutuvad. Määruse kohaldamisalast tuleks välja jätta teenuseosutaja juhitavad vahendid, millega tarbijad sõidavad või reisivad, sest neid tuleb käsitleda osutatava teenuse ohutuse kontekstis. (19)Esemed, mis on ühendatud teiste esemetega, või integreerimata esemed, mis mõjutavad muude esemete toimimist, võivad kujutada endast riski toote ohutusele. Seda aspekti tuleks võimaliku ohuna nõuetekohaselt arvesse võtta. Ühendused ja seosed, mis esemel võivad olla väliste esemetega, ei tohi selle ohutust vähendada. (20)Uue tehnoloogiaga kaasnevad tarbijate tervisele ja ohutusele uued riskid või siis muudab uus tehnoloogia olemasolevate ohtude avaldumise viisi, näiteks võidakse toodet välise sekkumisega häkkida või selle omadusi muuta. (21)Maailma Terviseorganisatsioon määratleb tervist täieliku füüsilise, vaimse ja sotsiaalse heaoluna, mitte üksnes haiguse või puude puudumisena. Selle määratlusega toetatakse asjaolu, et uue tehnoloogia arendamine võib tarbijatele kaasa tuua uued terviseriskid, näiteks psüühikahäirete, arengu-, eelkõige laste arengu häirete, vaimsete häirete, depressiooni, unehäirete või ajufunktsiooni muutumise risk. (22)Konkreetseid tarbijate ning protokollide ja sertifikaatide ohutust mõjutavaid küberturvalisuse riske saab käsitleda valdkondlikes õigusaktides. Valdkondlikes õigusaktides esinevate lünkade korral tuleks siiski tagada, et asjaomased ettevõtjad võtaksid uue tehnoloogiaga kaasneda võivaid ohte arvesse toodete projekteerimisel ja riigiasutused toodete hindamisel kindlustamaks, et toodetes tehtavad muudatused ei vähenda nende ohutust. (23)Tooteohutuse hindamisel tuleks arvesse võtta kõiki asjakohaseid aspekte, eelkõige toodete omadusi ja esitlusviisi, samuti neid tooteid tõenäoliselt kasutavate tarbijarühmade, eelkõige laste, eakate ja puuetega inimeste erivajadusi ja riske. Juhul kui tooteohutuse tagamiseks teatavate isikute kategooria jaoks on tarvis eriteavet, tuleks tooteohutuse hindamisel arvesse võtta ka sellise teabe olemasolu ja kättesaadavust. Tooteohutuse hindamisel tuleks silmas pidada vajadust tagada toote ohutus kogu kasutusea jooksul. (24)Tarbijate tervise ja ohutuse kõrgetasemeliseks kaitseks peaks ettevõtjatel olema tooteohutuse tagamise kohustused vastavalt nende rollile turustusahelas. Kõik tarne- ja turustamisahelas osalevad ettevõtjad peaksid võtma asjakohaseid meetmeid eesmärgiga teha turul kättesaadavaks ainult ohutuid ja käesoleva määrusega vastavuses olevaid tooteid. On vaja ette näha selge ja proportsionaalne kohustuste jaotus, mis vastab iga ettevõtja rollile tarne- ja turustusprotsessis. (25)Käesoleva määruse kohaldamisala peaks hõlmama ka kaug-, sealhulgas internetimüüki. Internetimüük on pidevalt ja kindlalt suurenenud ning toonud kaasa uued ärimudelid ja turuosalised, näiteks internetipõhised kauplemiskohad. (26)Internetipõhistel kauplemiskohtadel on tarneahelas oluline roll, sest need võimaldavad ettevõtjatel jõuda piiramatu arvu tarbijateni, ning seega on neil oluline roll ka tooteohutuse süsteemis. (27)Arvestades internetipõhiste kauplemiskohtade olulist rolli kauplejate ja tarbijate vaheliste müügitehingute vahendamisel, tuleks neile panna ohtlike toodete internetimüügi kontekstis suurem vastutus. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/31/EÜ on ette nähtud üldine raamistik elektroonilise kaubanduse jaoks ja selles on sätestatud teatavad kohustused digiplatvormide jaoks. Määrusega [.../...], mis käsitleb digiteenuste ühtset turgu (digiteenuste õigusakt) ja millega muudetakse direktiivi 2000/31/EÜ, reguleeritakse internetipõhiste vahendusteenuste osutajate vastutust ja aruandekohustust seoses ebaseadusliku sisu, sealhulgas ohtlike toodetega. Kõnealuse määruse kohaldamine ei piira tarbijakaitset ega tooteohutust käsitleva liidu õiguse kohaldamist. Seega tuleks kõnealuses määruses sätestatud horisontaalsele õigusraamistikule tuginedes kehtestada konkreetsed nõuded, mis on vajalikud selleks, et tulemuslikult tõkestada ohtlike toodete internetimüüki, kooskõlas kõnealuse määruse artikli [1 lõike 5 punktiga h]. (28)Tooteohutuse deklaratsiooniga, millele kirjutati alla 2018. aastal ja millega on sellest saadik ühinenud hulk kauplemiskohti, on ette nähtud mitmesugused vabatahtlikud tooteohutusalased kohustused. Tooteohutuse deklaratsioon on täitnud oma otstarvet ja aidanud tugevdada tarbijate kaitset internetis müüdavate ohtlike toodete eest. Paraku pärsib selle tõhusust asjaolu, et see on vabatahtlik ja seda järgib omal soovil vaid piiratud arv internetipõhiseid kauplemiskohti, mistõttu ei suudeta sellega tagada võrdseid tingimusi. (29)Internetipõhised kauplemiskohad peaksid kooskõlas käesolevas määruses sätestatud erikohustustega rakendama oma veebiliideses hoitava tooteohutust puudutava sisu suhtes nõuetekohast hoolsust. Seega tuleks kõigi internetipõhiste kauplemiskohtade suhtes kehtestada hoolsuskohustus seoses nende veebiliideses hoitava tooteohutust puudutava sisuga.

(30)Lisaks sellele peaksid internetipõhised kauplemiskohad tõhusa turujärelevalve eesmärgil registreeruma Safety Gate’i portaalis ja sisestama sinna teabe oma ühtsete kontaktpunktide kohta, et hõlbustada teabe edastamist tooteohutuse küsimustes. Ühtne kontaktpunkt käesoleva määruse tähenduses võib olla sama kontaktpunkt, mis on kindlaks määratud määruse (EL) .../... [digiteenuste õigusakt] [artikli 10] alusel, ilma et see ohustaks eesmärki käsitleda tooteohutusega seotud küsimusi kiiresti ja sihipäraselt. (31)Selleks et täita käesolevast määrusest tulenevaid kohustusi, eelkõige kohustust täita õigeaegselt ja tulemuslikult ametiasutuste korraldused, töödelda muude kolmandate isikute teateid ja teha turujärelevalveasutustega nende taotluse korral koostööd parandusmeetmete võtmiseks, peaks internetipõhistel kauplemiskohtadel olema sisemehhanism tooteohutusküsimuste käsitlemiseks. (32)Internetipõhistele kauplemiskohtadele käesoleva määrusega kehtestatud kohustused ei tohiks endast kujutada üldist kohustust jälgida teavet, mida nad edastavad või talletavad, ega otsida aktiivselt fakte või asjaolusid, mis viitavad ebaseaduslikule tegevusele, näiteks ohtlike toodete müügile internetis. Internetipõhised kauplemiskohad peaksid ohtlikele toodetele viitava sisu oma veebiliidesest siiski kiiresti eemaldama ebaseaduslikust sisust teada saades, või kahju hüvitamise nõude korral, ebaseaduslikust sisust teadlikuks saades, eelkõige juhul, kui internetipõhisele kauplemiskohale on teatavaks tehtud faktid või asjaolud, mille alusel hoolikas ettevõtja oleks pidanud kõnealuse ebaseaduslikkuse tuvastama, et kasutada elektroonilise kaubanduse direktiivi ja [digiteenuste õigusaktiga] veebimajutusteenuse osutajatele ettenähtud vastutusest vabastuse saamise võimalust. Internetipõhised kauplemiskohad peaksid töötlema ohtlikele toodetele viitavat sisu käsitlevaid teateid, mis on saadud kooskõlas määruse (EL) .../... [digiteenuste õigusakt] [artikliga 14], käesolevas määruses sätestatud lisatähtaegade jooksul. (33)Määruse (EL) 2019/1020 artikli 14 lõikes 4 on sätestatud, et kui suure ohu kõrvaldamiseks muid tõhusaid vahendeid ei ole, on turujärelevalveasutustel õigus nõuda, et veebiliidesest kõrvaldataks teave, milles viidatakse asjaomastele toodetele, või nõuda, et lõppkasutajatele kuvataks veebiliidesesse sisenemisel selge hoiatus. Määruse (EL) 2019/1020 artikli 14 lõikega 4 turujärelevalveasutustele antud õigusi tuleks kohaldada ka käesoleva määruse suhtes. Tõhusa turujärelevalve tagamiseks käesoleva määruse alusel ja selleks, et vältida ohtlike toodete sattumist liidu turule, tuleks eespool osutatud õigust kohaldada kõigil juhtudel, kui see on vajalik ja proportsionaalne, ning ka selliste toodete suhtes, millest lähtuv oht on tõsisest ohust väiksem. On oluline, et internetipõhised kauplemiskohad täidaksid korraldusi võimalikult kiiresti. Seetõttu kehtestatakse käesoleva määrusega siduvad tähtajad, ilma et see piiraks võimalust kehtestada korralduse endaga lühem tähtaeg. Seda õigust tuleks kasutada kooskõlas digiteenuste õigusakti [artikliga 8]. (34)Kui Safety Gate’i portaalis sisalduv teave ei sisalda konkreetset ühtset ressursilokaatorit (URL) ega seal, kus vaja, täiendavaid andmeid, mis võimaldaksid asjaomast ebaseaduslikku sisu kindlaks teha, peaksid internetipõhised kauplemiskohad võtma edastatud teavet, näiteks võimaluse korral tootetähiseid ja muud jälgitavat teavet siiski arvesse, kui nad võtavad omal algatusel meetmeid, mille eesmärk on avastada, tuvastada, kõrvaldada või tõkestada juurdepääs nende kauplemiskohtade kaudu pakutavatele ohtlikele toodetele. (35)Määruse (EL) .../... [digiteenuste õigusakt] [artikli 19] kohaldamisel ja internetis müüdavate toodete ohutust silmas pidades peaks digiteenuste koordinaator käsitama usaldusväärsete teavitajatena eelkõige tarbijaorganisatsioone ja tarbijate huve esindavaid ühendusi nende enda taotluse korral, eeldusel et kõnealuses artiklis sätestatud tingimused on täidetud. (36)Ohtlike toodete ja parandusmeetmete tulemusliku turujärelevalve aluseks on toodete jälgitavus. Tarbijaid tuleks ohtlike toodete eest samal viisil kaitsta nii internetivälistes kui ka internetipõhistes müügikanalites, sealhulgas juhul, kui nad ostavad tooteid internetipõhistest kauplemiskohtadest. Tuginedes määruse (EL) .../... [digiteenuste õigusakt] ettevõtjate tegevuse jälgitavust käsitlevatele sätetele, peaksid internetipõhised kauplemiskohad lubama avaldada oma platvormidel toodete loetelusid ainult juhul, kui kaupleja on esitanud kogu käesolevas määruses osutatud teabe toodete ohutuse ja jälgitavuse kohta. Selline teave tuleks esitada koos toodete loeteluga, et tarbijatel oleks võimalik tutvuda sama teabega nii internetis kui ka mujal. Internetipõhised kauplemiskohad ei peaks aga vastutama selle teabe täielikkuse, õigsuse ega täpsuse kontrollimise eest, sest toodete jälgitavuse tagamine on kaupleja ülesanne. (37)On ka oluline, et internetipõhised kauplemiskohad teeksid tooteohutuse asjus tihedat koostööd turujärelevalveasutuste, õiguskaitseasutuste ja asjaomaste ettevõtjatega. Määruse (EL) 2019/1020 artikli 7 lõikega 2 on infoühiskonna teenuse osutajatele kehtestatud turujärelevalveasutustega koostöö tegemise kohustus kõnealuse määrusega hõlmatud toodete ulatuses ning seega tuleks seda kohustust laiendada kõigile tarbijale mõeldud toodetele. Turujärelevalveasutused täiustavad näiteks pidevalt veebipõhiseks turujärelevalveks kasutatavaid tehnoloogilisi vahendeid, mida on tarvis internetis müüdavate ohtlike toodete tuvastamiseks. Selleks et need vahendid toimiksid, peaksid internetipõhised kauplemiskohad võimaldama juurdepääsu oma liidestele. Lisaks võib turujärelevalveasutustel olla tarvis teha tooteohutuse eesmärgil internetipõhiste kauplemiskohtade portaalides andmekaevet. (38)Turujärelevalveasutuste tööd ohtlike toodete leviku tõkestamiseks liidus takistab otsemüük, mida teevad veebikanalite kaudu väljaspool liitu asuvad ettevõtjad, sest paljudel juhtudel ei pruugi sellised ettevõtjad asuda liidus ning neil ei pruugi olla liidus esindajat. Seetõttu on vaja tagada turujärelevalveasutustele piisavad õigused ja vahendid ohtlike toodete internetimüügi edukaks tõkestamiseks. Käesoleva määruse tulemuslikuks jõustamiseks tuleks määruse (EL) 2019/1020 artikli 4 lõigetes 1, 2 ja 3 sätestatud kohustust laiendada ka toodetele, mis ei kuulu liidu ühtlustamisõigusaktide kohaldamisalasse, et tagada liidus asutatud vastutava ettevõtja olemasolu, kellele usaldatakse selliste toodetega seotud ülesanded ning kes on turujärelevalveasutuste koostööpartner ja täidab õigeaegselt konkreetseid ülesandeid. (39)Liidus asutatud, käesoleva määruse kohaldamisalasse jäävate toodete eest vastutava ettevõtja kontaktandmed tuleks esitada koos tootega, et lihtsustada kontrollimist kogu tarneahelas. (40)Kui ettevõtjatel või turujärelevalveasutustel on võimalik valida eri parandusmeetmete vahel, tuleks eelistada kõige kestlikumat ja kõige väiksema keskkonnamõjuga meedet, näiteks toote parandamist, tingimusel et toote ohutus selle all ei kannata. (41)Kui ettevõtja laseb toote turule oma nime või kaubamärgi all või muudab toodet selliselt, et see võib mõjutada toote vastavust käesoleva määruse nõuetele, tuleks teda käsitada tootjana ja talle peaksid laienema tootja kohustused. (42)Ettevõtjad peaksid kehtestama ettevõttesisese vastavuskontrolli menetluse, millega tagada oma kohustuse tulemuslik ja kiire täitmine ning ohtliku toote tuvastamise korral sellele aegsasti reageerimise tingimused. (43)Toodet turul kättesaadavaks tehes peaksid ettevõtjad esitama koos oma pakkumisega toote ohutust ja jälgitavust käsitleva miinimumteabe. See ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2011/83/EL sätestatud teavitamisnõuete kohaldamist, näiteks teavitamist kauba põhiomadustest kommunikatsioonivahendile ning kaubale kohases ulatuses. (44)Toodete identifitseerimise ja nende jälgitavuse tagamine kogu tarneahelas aitab kindlaks teha ettevõtjaid ja võtta ohtlike toodete vastu mõjusaid parandusmeetmeid, nagu suunatud tagasinõudmine. Seega tagab toodete identifitseerimine ja jälgitavus, et tarbijad ja ettevõtjad saavad ohtlike toodete kohta täpse teabe, mis suurendab nende usaldust turu vastu ja hoiab ära tarbetuid kaubandushäireid. Toodetele tuleks seetõttu kanda teave, mis võimaldaks neid identifitseerida ning teha kindlaks nende tootja ja vajaduse korral ka importija. Teatavat liiki toodete puhul tuleks selliseid jälgitavuse nõudeid karmimaks muuta. Tootjad peaksid koostama oma toodete kohta ka tehnilise dokumentatsiooni, mis peaks sisaldama nende toote ohutust tõendavat teavet. (45)Liidu ühtlustamisõigusaktidega hõlmatud ja määruses (EL) 2019/1020 sätestatud toodete turujärelevalve õigusraamistik ning käesoleva määrusega hõlmatud toodete turujärelevalve õigusraamistik peaksid olema võimalikult sidusad. Seepärast on tarvis kaotada nende kahe õigusakti vaheline lõhe turujärelevalvetegevuse, kohustuste, õiguste, meetmete ja turujärelevalveasutuste koostöö küsimuses. Sel eesmärgil tuleks määruse (EL) 2019/1020 artikleid 10–16, artikleid 18 ja 19 ning artikleid 21–24 kohaldada ka käesoleva määrusega hõlmatud toodete suhtes. (46)Et säilitada turujärelevalve õigusraamistiku sidusus ja tagada samal ajal tulemuslik koostöö käesoleva määrusega loodava liikmesriikide tooteohutuse eest vastutavate ametiasutuste Euroopa võrgustiku (edaspidi „tarbijaohutuse võrgustik“) ning liidu toodete nõuetele vastavuse võrgustiku vahel, mis on loodud määrusega (EL) 2019/1020 ja mille eesmärk on edendada struktureeritud kooskõlastamist ja koostööd liikmesriikide täitevasutuste ja komisjoni vahel, on vaja kaasata tarbijaohutuse võrgustik liidu toodete nõuetele vastavuse võrgustiku tegevusse määruse (EL) 2019/1020 artiklites 11, 12, 13 ja 21 osutatud juhtudel. (47)Riikide ametiasutustel peaks olema võimalik täiendada tooteohutusele keskendunud tavapäraseid turujärelevalvetoiminguid selliste turujärelevalvetoimingutega, millega keskendutakse ettevõtetes tooteohutuse tagamiseks kehtestatud vastavuskontrolli menetlustele. Turujärelevalveasutustel peaks olema võimalik nõuda tootjalt, et ta osutaks, milliste muude sama menetlusega toodetud või samu ohtlikeks peetavaid komponente sisaldavate või samasse tootepartiisse kuuluvate toodetega kaasneb samasugune oht. (48)Liikmesriikide ja komisjoni vahel tuleks sisse seada käesoleva määruse rakendamist käsitlev teabevahetus, võttes aluseks väljundnäitajad, mis võimaldavad mõõta ja võrrelda liikmesriikide tulemuslikkust liidu tooteohutusalaste õigusaktide rakendamisel. (49)Ohtlikke tooteid käsitlev teabevahetus peaks olema tulemuslik, kiire ja täpne.

(50)Liidu kiire teabevahetuse süsteem (RAPEX) on oma tulemuslikkust ja tõhusust juba tõendanud. See võimaldab võtta kogu liidus parandusmeetmeid seoses toodetega, mis kujutavad ohtu suuremal alal kui vaid ühe liikmesriigi territooriumil. Lühendi RAPEX võiks aga suurema selguse huvides ja tarbijate paremaks teavitamiseks asendada nimetusega „Safety Gate“. Safety Gate hõlmab toiduks mittekasutatavate ohtlike toodete jaoks mõeldud kiirhoiatussüsteemi, mille kaudu saavad liikmesriikide ametiasutused ja komisjon selliste toodete kohta teavet vahetada, veebiportaali (Safety Gate’i portaal) üldsuse teavitamiseks ning liidest, mis võimaldab ettevõtjatel täita oma kohustust teavitada ohtlikest toodetest ametiasutusi ja tarbijaid (ohtlikest toodetest teatamise portaal ettevõtjatele). (51)Liikmesriigid peaksid Safety Gate’i kaudu teatama nii kohustuslikest kui ka vabatahtlikest parandusmeetmetest, mis takistavad ja piiravad toote võimalikku turustamist või millega kehtestatakse toote võimalikule turustamisele eritingimused toote tõsise ohu tõttu tarbijate tervisele ja ohutusele, või kui tegemist on määrusega (EL) 2019/1020 hõlmatud tootega, siis ka lõppkasutajate muudele asjakohastele avalikele huvidele. (52)Määruse (EL) 2019/1020 artikli 34 kohaselt peavad liikmesriikide ametiasutused teatama kõnealuse määrusega hõlmatud, tõsisest ohust väiksemat ohtu kujutavate toodete suhtes võetud meetmetest samas artiklis osutatud info- ja teavitussüsteemi kaudu, ent käesoleva määrusega hõlmatud, tõsisest ohust väiksemat ohtu kujutavate toodete suhtes võetud parandusmeetmetest tuleks teatada Safety Gate’i kaudu. Liikmesriigid ja komisjon peaksid tegema üldsusele kättesaadavaks teabe ohtude kohta, mida tooted endast tarbijate tervisele ja ohutusele kujutavad. Tarbijate ja ettevõtjate jaoks on kasulik, kui kogu teave ohtlike toodete suhtes võetud parandusmeetmete kohta sisaldub Safety Gate’is, võimaldades teha ohtlikke tooteid puudutava teabe üldsusele kättesaadavaks Safety Gate’i portaali kaudu. Seetõttu ärgitatakse liikmesriike sisestama süsteemi kõik parandusmeetmed, mis võetakse tarbijate tervist ja ohutust mõjutavate toodete suhtes. (53)Juhul kui teave tuleb vastavalt määrusele (EL) 2019/1020 esitada info- ja teavitussüsteemis, on võimalik esitada sellised teated otse Safety Gate’is või need luua määruse (EL) 2019/1020 artikli 34 kohases turujärelevalve info- ja teavitussüsteemis. Selleks peaks komisjon hooldama ja edasi arendama info- ja teavitussüsteemi ning Safety Gate’i vaheliseks teabeedastuseks loodud liidest, et vältida andmete kahekordset sisestamist ja hõlbustada nende edastamist. (54)Komisjon peaks hooldama ja edasi arendama ettevõtjatele mõeldud portaali ohtlikest toodetest teatamiseks, et ettevõtjatel oleks võimalik täita oma kohustust teavitada turujärelevalveasutusi ja tarbijaid ohtlikest toodetest, mille nad on turule lasknud või turul kättesaadavaks teinud. See vahend peaks võimaldama ettevõtjatel teavitada turujärelevalveasutusi ka õnnetustest, mille on põhjustanud nende poolt turule lastud või turul kättesaadavaks tehtud tooted. See peaks võimaldama ettevõtjatel ja riikide ametiasutustel vahetada teavet kiiresti ja tõhusalt ning hõlbustama ettevõtjate jaoks tarbijate teavitamist. (55)Võib esineda juhtumeid, kus tõsise ohuga on tarvis tegeleda liidu tasandil, sest seda ei saa rahuldavalt maandada asjaomase liikmesriigi võetavate meetmete või mis tahes muu liidu õigusaktide kohase menetlusega. Eelkõige võib see olla vajalik uue tekkiva ohu või haavatavaid tarbijaid mõjutava ohu korral. Sel põhjusel võib komisjon võtta meetmeid kas omal algatusel või liikmesriikide taotlusel. Sellised meetmed peaksid vastama olukorra tõsidusele ja kiireloomulisusele. Lisaks on vaja ette näha kohane mehhanism, mille raames komisjon saaks vastu võtta viivitamata kohaldatavaid ajutisi meetmeid. (56)Tootest lähtuv oht ja selle tase määratakse kindlaks asjaosaliste tehtud riskihinnangu põhjal. Liikmesriigid võivad jõuda riskihinnangut tehes ohu olemasolu või selle taseme osas eri järeldusteni. See võib ohustada ühtse turu nõuetekohast toimimist ning seada ohtu võrdsed tingimused nii tarbijate kui ka ettevõtjate jaoks. Seetõttu tuleks teha liikmesriikidele vabatahtlikkuse alusel kättesaadavaks vahekohtumehhanism, mis võimaldaks komisjonil esitada vaidlusaluses küsimuses oma arvamuse. (57)Liikmesriikide tooteohutusealast koostööd aitab tugevdada tarbijaohutuse võrgustik. Eelkõige aitab see hõlbustada teabevahetust, ühiste turujärelevalvetoimingute korraldamist ning oskusteabe ja parimate tavade vahetamist. Tarbijaohutuse võrgustik peaks olema nõuetekohaselt esindatud ja osalema määrusega (EL) 2019/1020 ette nähtud liidu toodete nõuetele vastavuse võrgustiku koordineerimis- ja koostöötegevuses alati, kui mõlema määruse kohaldamisalasse kuuluvat tegevust on vaja selle tulemuslikkuse tagamiseks koordineerida. (58)Turujärelevalveasutused võivad tegutseda koos teiste, ettevõtjaid või lõppkasutajaid esindavate asutuste või organisatsioonidega, et edendada toodete ohutust ja teha kindlaks ohtlikud tooted, muu hulgas internetis müügiks pakutavad tooted. Seda tehes peaksid turujärelevalveasutused ja vajaduse korral komisjon tagama, et toodete ja tootjate ning tegevuste valik ei tekita olukorda, mis võiks moonutada konkurentsi või mõjutada poolte objektiivsust, sõltumatust ja erapooletust. (59)Koordineeritud kontrollimeetmed (edaspidi „lauskontrollid“) on konkreetsed normide täitmise tagamise meetmed, mis võivad aidata tooteohutust veelgi parandada. Lauskontrolle tuleks eelkõige teha juhul, kui turusuundumused, tarbijate kaebused või muud andmed viitavad sellele, et teatavad tootekategooriad kujutavad endast sageli tõsist ohtu. (60)Safety Gate’i avalik liides ehk Safety Gate’i portaal võimaldab teavitada üldsust, sealhulgas tarbijaid, ettevõtjaid ja internetipõhiseid kauplemiskohti liidu turul olevate ohtlike toodete suhtes võetud parandusmeetmetest. Portaali eraldi osas on tarbijatel võimalik teavitada komisjoni turul leiduvatest toodetest, mis kujutavad endast ohtu tervisele ja ohutusele. Vajaduse korral peaks komisjon võtma sobivaid meetmeid, eelkõige edastama sellise teabe asjaomastele riiklikele ametiasutustele. (61)Üldsusele tooteohutuse kohta teavet andes tuleks aluslepingu artiklis 339 osutatud ametisaladust kaitsta viisil, mis on kooskõlas vajadusega tagada turujärelevalve ja kaitsemeetmete tulemuslikkus. (62)Kui tarbijatele juba müüdud toode osutub ohtlikuks, võib olla tarvis see liidu tarbijate kaitseks tagasi nõuda. Tarbijad ei pruugi teada, et neil on tagasinõutav toode. Tulemuslikumaks tagasinõudmiseks on seetõttu oluline saada asjaomaste tarbijatega paremini ühendust. Kõige tulemuslikum viis tarbijatele toodete tagasinõudmise kohta teabe edastamiseks ja nende tegutsema õhutamiseks on otsekontakt. See on ka eelistatud suhtluskanal kõigi tarbijarühmade seas. Tarbijate ohutuse tagamiseks on tähtis neid kiiresti ja usaldusväärselt teavitada. Seepärast peaksid ettevõtjad kasutama nende käsutuses olevaid kliendiandmeid, et anda tarbijatele teavet nende ostetud toodete tagasinõudmise ja toodetega seotud ohutushoiatuste kohta. Seega on tarvis kehtestada juriidiline kohustus, mille alusel nõuda ettevõtjatelt nende käsutuses olevate kliendiandmete kasutamist, et teavitada tarbijaid toodete tagasinõudmisest ja toodete kohta esitatud ohutushoiatustest. Sellega seoses peavad ettevõtjad kandma hoolt, et olemasolevatesse kliendilojaalsuse programmidesse ja toodete registreerimise süsteemidesse, mille kaudu palutakse klientidel pärast toote ostmist edastada vabatahtlikkuse alusel tootjale teatavad andmed, nagu oma nimi, kontaktandmed ja toote mudel või seerianumber, lisatakse võimalus võtta klientidega toote tagasinõudmise või kliente mõjutavate ohutushoiatuste korral otse ühendust. (63)Kolmandik tarbijatest kasutab ohtlikke tooteid edasi ka siis, kui neile on saadetud tagasinõudmise teade, eelkõige seetõttu, et tagasinõudmise teated on keerukalt koostatud või neis on võimalikku ohtu minimeeritud. Tagasinõudmise teade peaks olema arusaadav ja läbipaistev ning selles peaks olema ohtu selgelt kirjeldatud, vältides igasuguseid termineid, väljendeid või muid elemente, mis võivad luua tarbijatele ettekujutuse tegelikust väiksemast ohust. Tarbijatel peaks olema ka võimalik saada vajaduse korral lisateavet tasuta telefoninumbril või mõne muu interaktiivse vahendi kaudu. (64)Et ärgitada tarbijaid tagasinõudmise teadetele reageerima, on ühtlasi oluline, et tarbijatelt nõutav tegevus oleks võimalikult lihtne ning pakutavad õiguskaitsevahendid oleksid tõhusad, tasuta ja õigeaegsed. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2019/771 on ette nähtud lepingulised õiguskaitsevahendid juhuks, kui kaup ei vasta selle üleandmise ajal nõuetele ja kauba mittevastavus tuleb ilmsiks müüja vastutuse tähtaja jooksul. Toote tagasinõudmise eest vastutav ettevõtja peaks pakkuma tarbijale samalaadseid õiguskaitsevahendeid. (65)Käesolevas määruses sätestatud üldise ohutusnõude tulemusliku ja järjekindla kohaldamise hõlbustamiseks on oluline kasutada Euroopa standardeid, mis hõlmavad teatavaid tooteid ja ohtusid, nii et toodet, mis vastab sellisele Euroopa standardile, mille viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, loetakse nimetatud nõudele vastavaks. (66)Kui komisjon teeb kindlaks vajaduse Euroopa standardi järele, millega tagatakse teatavate toodete vastavus käesoleva määruse kohasele üldisele ohutusnõudele, siis peaks ta kohaldama Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1025/2012 asjakohaseid sätteid, et esitada ühele või mitmele Euroopa standardiorganisatsioonile taotlus koostada või teha kindlaks standard, mis tagab, et sellise standardiga kooskõlas olevate toodete puhul võib nende ohutust eeldada. (67)Määruse (EL) nr 1025/2012 teatavaid sätteid tuleks muuta, et võtta arvesse käesoleva määruse eripära ja eelkõige vajadust määrata enne Euroopa standardiorganisatsioonile taotluse esitamist kindlaks käesoleva määruse kohased konkreetsed ohutusnõuded. (68)Paralleelselt määruse (EL) nr 1025/2012 kohandamisega tuleks kehtestada erimenetlus konkreetsete ohutusnõuete vastuvõtmiseks käesoleva määrusega ette nähtud erikomitee abiga. (69)Euroopa standardid, mille viited on avaldatud kooskõlas direktiiviga 2001/95/EÜ, peaksid endiselt tagama vastavuse eelduse käesolevas määruses sätestatud üldisele ohutusnõudele. Komisjoni poolt direktiivi 2001/95/EÜ kohaselt esitatud standardimistaotlused tuleks lugeda käesoleva määruse kohaselt esitatud standardimistaotlusteks.

(70)Liidul peaks olema võimalik teha koostööd ja vahetada tooteohutust käsitlevat teavet kolmandate riikide reguleerivate asutuste või rahvusvaheliste organisatsioonidega komisjoni ja kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonide vahel sõlmitud lepingute alusel. Sellises koostöös ja teabevahetuses tuleks kinni pidada liidu konfidentsiaalsus- ja isikuandmete kaitse normidest. (71)Et karistustel oleks ettevõtjatele ja internetipõhistele kauplemiskohtadele märkimisväärne hoiatav mõju, mis ennetaks ohtlike toodete turule laskmist, peaksid karistused olema piisavalt karmid ning sõltuma rikkumise liigist, ettevõtja või internetipõhise kauplemiskoha saadud võimalikust eelisest ja tarbijale tekitatud kahju liigist ja raskusastmest. Lisaks on karistuste ühtne tase oluline selleks, et tagada võrdsed tingimused ja vältida olukorda, kus ettevõtjad või internetipõhised kauplemiskohad koondaksid oma tegevuse piirkondadesse, kus karistused on väiksemad. (72)Karistust määrates tuleks nõuetekohaselt arvesse võtta rikkumise laadi, raskusastet ja kestust. Määratud karistus peaks olema proportsionaalne ning kooskõlas liidu ja riigisisese õigusega, sealhulgas kohaldatavate menetluslike tagatiste ja põhiõiguste harta põhimõtetega. (73)Karistuste järjekindlama kohaldamise hõlbustamiseks tuleks kasutusele võtta ühised soovituslikud ja mitteammendavad kriteeriumid. Need kriteeriumid peaksid hõlmama rikkumise kestust või ajalist mõju, samuti selle laadi ja raskusastet, eelkõige tarbijale avaldunud ohu taset. Kui sama rikkuja on rikkumise toime pannud mitu korda, on see märk tema kalduvusest selliseid rikkumisi korrata ning osutab selgelt teo tõsidusele ja ühtlasi vajadusele karistust karmistada, et saavutada tõhus hoiatav mõju. Juhul kui vastavad andmed on saadaval, tuleks arvesse võtta rikkumisest saadud rahalist kasu või rikkumisega välditud rahalist kahju. Samuti tuleks arvesse võtta muid juhtumi suhtes kohaldatavaid raskendavaid või kergendavaid asjaolusid. (74)Suurema järjepidevuse tagamiseks tuleks võtta kasutusele loetelu rikkumiste liikidest, mille suhtes kohaldada karistusi. (75)Karistuste hoiatavat mõju tuleks tugevdada võimalusega avaldada liikmesriikide määratud karistuste kohta teavet. Kui need karistused on määratud füüsilistele isikutele või sisaldavad isikuandmeid, võib need avaldada viisil, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/679 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2018/1725 sätestatud andmekaitsenõuetega. Liikmesriikide määratud karistusi käsitlev aastaaruanne peaks aitama tagada võrdsed tingimused ja hoida ära korduvaid rikkumisi. Õiguskindluse huvides ja kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega tuleks täpsustada, millistes olukordades ei tuleks sellist teavet avaldada. Füüsiliste isikute andmeid tuleks avaldada üksnes erandlikel asjaoludel, mis on põhjendatud rikkumise raskusega, näiteks juhul, kui karistus on määratud ettevõtjale, kellel on füüsilise isiku nimi ja kes on korduvalt jätnud täitmata üldise tooteohutuse nõude. (76)Selleks et tagada ühetaolised tingimused käesoleva määruse rakendamiseks, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused, et ta saaks võtta vastu konkreetsed ohutusnõuded, määrata kindlaks väljundnäitajad, mille alusel liikmesriigid peavad edastama andmed käesoleva määruse rakendamise kohta, võtta vastu tingimused ja korra, mis käsitlevad teabe vahetamist Safety Gate’i kaudu teatatud meetmete kohta, ning kriteeriumid ohutaseme hindamiseks, võtta meetmeid endast tõsist ohtu kujutavate toodete suhtes, määrata kindlaks korra, mille alusel saavad tarbijad Safety Gate’i portaali teavet saata, kehtestada nõuded toodete registreerimiseks nende tagasinõudmise eesmärgil ning võtta vastu tagasinõudmise teate vormi. Neid volitusi tuleks rakendada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (77)Komisjon peaks võtma vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, kui see on nõuetekohaselt põhjendatud eriti kiireloomulistel juhtudel, mis on seotud tarbijate tervise ja ohutusega. (78)Tarbijate tervise ja ohutuse kõrge taseme tagamiseks tuleks komisjonile delegeerida volitus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 290 vastu seadusandlikke akte, mis käsitlevad selliste toodete tuvastamist ja jälgitavust, mis võivad kujutada endast tõsist ohtu tervisele ja ohutusele. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et need konsultatsioonid korraldataks kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Selleks et tagada võrdne osalus delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende eksperdid võivad järjepidevalt osaleda komisjoni eksperdirühmade koosolekutel, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisega seotud küsimusi. (79)Kuna käesoleva määruse eesmärke, nimelt tagada tarbijate tervise ja ohutuse järjepidev kõrgetasemeline kaitse, säilitades samal ajal ühtse turu ühtsuse, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, sest kõikide liikmesriikide pädevad asutused peavad selleks tegema väga tihedat koostööd ja tegutsema sidusalt ning lisaks läheb selleks tarvis mehhanismi, mille abil vahetada kiiresti ja tõhusalt teavet liidus leiduvate ohtlike toodete kohta, küll aga saab neid eesmärke probleemi liiduülese olemuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Samas artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (80)Kõik selle määruse kohaldamisel tehtavad isikuandmete töötlemise toimingud peaksid olema kooskõlas määrustega (EL) 2016/679 ja (EL) 2018/1725. Juhul kui tarbijad teatavad Safety Gate’i portaalis mõnest tootest, salvestatakse ainult need isikuandmed, mis on vajalikud ohtlikust tootest teatamiseks, ning neid hoitakse kuni viis aastat pärast nende kodeerimist. Tootjad ja importijad peaksid pidama tarbijate kaebuste registrit ainult seni, kuni see on vajalik käesoleva määruse kohaldamiseks. Füüsilisest isikust tootjad ja importijad peaksid avalikustama oma nime, et tarbija saaks toodet jälgitavuse eesmärgil tuvastada. (81)Vastavalt määruse (EL) 2018/1725 artiklile 42 on konsulteeritud Euroopa Andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse XX XXXX, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK Üldsätted Artikkel 1 Reguleerimisese Käesolevas määruses sätestatakse põhilised ohutusnormid tarbijale mõeldud toodete jaoks, mis on turule lastud või turul kättesaadavaks tehtud. Artikkel 2 Kohaldamisala

1.Käesolevat määrust kohaldatakse artikli 3 lõikes 1 määratletud, turule lastud või turul kättesaadavaks tehtud toodete suhtes, juhul kui liidu õigusnormid ei sisalda sama eesmärgiga erisätteid asjaomaste toodete ohutuse reguleerimiseks. Kui toodete suhtes kohaldatakse liidu õigusaktidega kehtestatud eriohutusnõudeid, kohaldatakse käesolevat määrust ainult nende nõuetega reguleerimata aspektide ja ohtude või ohuliikide suhtes. Artikli 3 punkti 25 kohaste liidu ühtlustamisõigusaktidega kehtestatud erinõuetega reguleeritud toodete suhtes ei kohaldata eelkõige (a)II peatükki selles osas, mis hõlmab liidu ühtlustamisõigusaktidega reguleeritud ohte või ohuliike; (b)III peatüki 1. jagu ning V, VII ja IX–XI peatükki. 2.Käesolevat määrust ei kohaldata järgmise suhtes: (a)inimtervishoius või veterinaarias kasutatavad ravimid; (b)toit; (c)sööt; (d)elustaimed ja -loomad, geneetiliselt muundatud organismid ja suletud keskkonnas kasutatavad geneetiliselt muundatud mikroorganismid, samuti taimedelt ja loomadelt pärit tooted, mis on vahetult seotud nende tulevase paljunemisega; (e)loomsed kõrvalsaadused ja nendest saadud tooted; (f)taimekaitsevahendid; (g)teenuseosutaja juhitavad vahendid, millega tarbijad neile osutatava teenuse käigus sõidavad või reisivad; (h)määruse (EL) 2018/1139 artikli 2 lõike 3 punktis d osutatud õhusõidukid; (i)antiikesemed. 3.Käesolevat määrust kohaldatakse turule lastud või turul kättesaadavaks tehtud toodete suhtes, olenemata sellest, kas need on uued, kasutatud, parandatud või taastatud. Seda ei kohaldata enne kasutamist kas parandamist või taastamist nõudvate toodete suhtes, kui need tooted on sellisena turul kättesaadavaks tehtud. 4.Käesolev määrus ei piira tarbijakaitset käsitlevate liidu õigusaktide kohaldamist. 5.Käesoleva määruse kohaldamisel tuleb nõuetekohaselt arvesse võtta ettevaatuspõhimõtet. Artikkel 3 Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 1.„toode“ – ese, mis on või ei ole ühendatud muude esemetega ja mida tarnitakse või mis tehakse tasu eest või tasuta kättesaadavaks kaubandustegevuse, sealhulgas teenuse osutamise käigus, ning mis on mõeldud tarbijale või mida tarbija võib eeldatavalt mõistlikul viisil kasutada ka siis, kui see ei ole tarbijale mõeldud; 2. „ohutu toode“ – toode, mis tavalistes või mõistlikult eeldatavates kasutustingimustes või väärkasutuse tingimustes, mis hõlmavad tegelikku kasutusaega, ei põhjusta ohtu või põhjustab vastavalt kasutusele minimaalset ohtu, mida peetakse aktsepteeritavaks ning tarbijate tervise ja ohutuse kaitse kõrgele tasemele vastavaks; 3.„ohtlik toode“ – toode, mis ei vasta „ohutu toote“ määratlusele; 4.„oht“ – kahjustusi põhjustava ohu esinemise tõenäosuse ja kahjustuse raskusastme kombinatsioon; 5.„tõsine oht“ – oht, mis nõuab kahjustusi põhjustava ohu esinemise tõenäosuse ja kahjustuse raskusastme koosmõju riskianalüüsi põhjal ning toote tavapärast ja eeldatavat kasutust arvesse võttes turujärelevalveasutuste kiiret sekkumist, sealhulgas siis, kui ohu mõju ei ole otsene; 6.„turul kättesaadavaks tegemine“ – toote tasuline või tasuta tarnimine liidu turule majandustegevuse käigus kas turustamiseks, tarbimiseks või kasutamiseks; 7.„turule laskmine“ – toote esmakordne liidu turul kättesaadavaks tegemine; 8. „tootja“ – füüsiline või juriidiline isik, kes valmistab toote või laseb toote välja arendada või valmistada ja kes turustab seda toodet oma nime või kaubamärgi all; 9.„volitatud esindaja“ – füüsiline või juriidiline isik, kelle asukoht on liidus ja kes on saanud tootjalt kirjaliku volituse täita tema nimel konkreetseid ülesandeid; 10.„importija“ – füüsiline või juriidiline isik, kelle asukoht on liidus ja kes laseb liidu turule kolmandast riigist pärit toote; 11.„levitaja“ – tarneahelas osalev füüsiline või juriidiline isik, välja arvatud tootja või importija, kes teeb toote turul kättesaadavaks; 12.„tellimuste täitmise teenuse osutaja“ – füüsiline või juriidiline isik, kes pakub oma majandustegevuse raames vähemalt kahte järgmist teenust: toodete ladustamine, pakendamine, adresseerimine ja saatmine, ilma et need tooted talle kuuluksid, välja arvatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 97/67/EÜ artikli 2 punktis 1 määratletud postiteenused, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/644 artikli 2 punktis 2 määratletud postipakkide kättetoimetamise teenused ning kõik muud postiteenused või kaubaveoteenused; 13.„ettevõtja“ – tootja, volitatud esindaja, importija, levitaja, tellimuste täitmise teenuse osutaja või mõni muu füüsiline või juriidiline isik, kes peab kooskõlas käesoleva määrusega täitma kohustusi, mis on seotud toodete tootmise ja toodete turul kättesaadavaks tegemisega; 14.„internetipõhine kauplemiskoht“ – vahendusteenuse osutaja, kes kasutab kaupleja poolt või tema nimel hallatavat tarkvara, sealhulgas veebisaiti, veebisaidi osa või rakendust, mis võimaldab tarbijatel sõlmida teiste kauplejate või tarbijatega kauglepinguid käesoleva määrusega hõlmatud toodete müügiks; 15.„veebiliides“ – tarkvara, sealhulgas veebisait, selle osa või rakendus, mida haldab ettevõtja või mida hallatakse tema nimel ja mille kaudu antakse lõppkasutajatele juurdepääs ettevõtja toodetele; 16.„lõppkasutaja“ – füüsiline või juriidiline isik, kelle elu- või asukoht on liidus ja kellele on toode kättesaadavaks tehtud kui tarbijale väljaspool kaubandus-, majandus-, käsitööndus- või kutsetegevust või kui kutselisele lõppkasutajale tööstusliku või kutsetegevuse raames; 17.„Euroopa standard“ – Euroopa standard, mis on määratletud määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 2 lõike 1 punktis b; 18.„rahvusvaheline standard“ – rahvusvaheline standard, mis on määratletud määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 2 lõike 1 punktis a; 19.„riiklik standard“ – riiklik standard, mis on määratletud määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 2 lõike 1 punktis d;

20.„Euroopa standardiorganisatsioon“ – määruse (EL) nr 1025/2012 I lisas loetletud Euroopa standardiorganisatsioon; 21.„turujärelevalve“ – turujärelevalveasutuste tegevus ja meetmed tagamaks, et tooted vastaksid käesolevas määruses sätestatud nõuetele; 22.„turujärelevalveasutus“ – asutus, mille liikmesriik on määranud määruse (EL) 2019/1020 artikli 10 alusel oma territooriumil turujärelevalve korraldamise ja tegemise eest vastutavaks asutuseks; 23.„tagasinõudmine“ – meede, mille eesmärk on nõuda turult tagasi toode, mis on seal juba tarbijale kättesaadavaks tehtud; 24.„turult kõrvaldamine“ – meede, mille eesmärk on hoida ära tarneahelas oleva toote turul kättesaadavaks tegemine; 25.„liidu ühtlustamisõigusaktid“ – määruse (EL) 2019/1020 I lisas loetletud liidu õigusaktid ja muud liidu õigusaktid, millega ühtlustatakse nende toodete turustamise tingimusi, mille suhtes nimetatud määrust kohaldatakse. Artikkel 4 Kaugmüük 1.Internetis või muude kaugmüügivahendite kaudu müügiks pakutavad tooted loetakse turul kättesaadavaks tehtuks, kui pakkumine on suunatud liidu tarbijatele. Müügipakkumine loetakse liidu tarbijatele suunatuks, kui asjaomane ettevõtja on suunanud oma tegevuse mis tahes viisil ühte või mitmesse liikmesriiki. 2.Selleks et teha kindlaks, kas pakkumine on suunatud liidu tarbijatele, võetakse arvesse järgmisi mitteammendavaid kriteeriume: (a)liikmesriikide ametliku keele või vääringu kasutamine, (b)liikmesriigis registreeritud domeeninimi, (c)geograafilised piirkonnad, kuhu tooteid võib saata. II PEATÜKK Ohutusnõuded Artikkel 5 Üldine ohutusnõue Ettevõtjad lasevad liidu turule või teevad liidu turul kättesaadavaks ainult ohutuid tooteid. Artikkel 6 Ohutuse eeldus

1.Käesoleva määruse kohaldamisel eeldatakse, et toode vastab artiklis 5 sätestatud üldisele ohutusnõudele järgmistel juhtudel: (a)kui see vastab ohtude ja ohukategooriate osas asjaomastele Euroopa standarditele või nende osadele, mille viited on kooskõlas määruse (EL) nr 1025/2012 artikli 10 lõikega 7 avaldatud Euroopa Liidu Teatajas; (b)kui see vastab punktis a osutatud Euroopa standardite puudumise korral tervisekaitse- ja ohutusnõuetega hõlmatud ohtude osas riiklikele tervisekaitse- ja ohutusnõuetele, mis on sätestatud selle liikmesriigi õiguses, mille turul toode kättesaadavaks tehakse. 2.Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega määratakse kindlaks eriohutusnõuded, mis on vajalikud tagamaks, et Euroopa standarditele vastavad tooted vastavad artiklis 5 sätestatud üldisele ohutusnõudele. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 42 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. 3.Lõike 1 kohane ohutuse eeldus ei takista aga turujärelevalveasutustel võtta käesoleva määruse kohaseid meetmeid, kui leidub tõendeid, et toode on hoolimata sellisest vastavusest siiski ohtlik. Artikkel 7 Toote ohutuse hindamise kriteeriumid 1.Juhul kui artiklis 5 sätestatud ohutuse eeldust ei kohaldata, võetakse toote ohutuse hindamisel arvesse eelkõige järgmisi kriteeriume: (a)toote omadused, sealhulgas kujundus, tehnilised omadused, koostis, pakend ning kokkupanekujuhendid ning asjakohastel juhtudel paigaldus- ja hooldusjuhendid; (b)mõju teistele toodetele, kui võib põhjendatult eeldada nende koos kasutamist, sealhulgas toodete omavahelistele ühendustele; (c)mõju, mida muud tooted võivad avaldada hinnatavale tootele, sealhulgas selliste integreerimata esemete