Brüssel 15.4.2005

KOM(2005) 144 lõplik

Ettepanek

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2605/2000, millega kehtestatakse muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit teatavate elektrooniliste kaalude impordi suhtes lõplikud dumpinguvastased tollimaksud

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Augustis 2004 teatas komisjon määrusega (EÜ) nr 1408/2004 uut eksportijat käsitleva läbivaatamise algatamisest vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 2605/2000, millega kehtestatakse teatavate muuhulgas Hiina Rahvavabariigist pärit elektrooniliste kaalude (REWS) impordi suhtes lõplikud dumpinguvastased tollimaksud. Kõnealuse määrusega tunnistati kehtetuks tollimaks kahe läbivaatamise algatamist nõudnud Hiina sidusettevõtte – Shanghai Excell M&E Enterprise Co, Ltd ja Shanghai Adeptech Precision Co, Ltd (edaspidi „taotleja“) – impordi suhtes ning nähti ette kõnealuse impordi registreerimine.

Uurimise tulemustest lähtuvalt ei täida taotleja turumajandusliku kohtlemise tingimusi ning teda tuleb kohelda individuaalselt ja kehtestada talle individuaalne tollimaksumäär 52,6%.

Seega tehakse ettepanek, et nõukogu võtaks vastu lisatud määruse ettepaneku, et avaldada see Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt 3. mail 2005.

Ettepanek

NÕUKOGU MÄÄRUS

millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2605/2000, millega kehtestatakse muu hulgas Hiina Rahvavabariigist pärit teatavate elektrooniliste kaalude impordi suhtes lõplikud dumpinguvastased tollimaksud

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 22. detsembri 1995. aasta määrust (EÜ) nr 384/96 kaitse kohta dumpinguhinnaga impordi eest riikidest, mis ei ole Euroopa Ühenduse liikmed (edaspidi „algmäärus”),[1] eriti selle artikli 11 lõiget 4,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut, mis esitati pärast konsulteerimist nõuandekomiteega,

ning arvestades järgmist:

A. KEHTIVAD MEETMED

Praegu kehtivad meetmed seoses teatavate Hiina Rahvavabariigist (edaspidi „HRV“) pärit elektrooniliste kaalude importimisega ühendusse seisnevad lõplikes dumpinguvastastes tollimaksudes, mis kehtestati nõukogu määrusega (EÜ) nr 2605/2000.[2] Sama määrusega kehtestati dumpinguvastased tollimaksud ka Taiwanist ja Korea Vabariigist pärit elektrooniliste kaalude impordi suhtes.

B. KÄESOLEV UURIMINE

1. Läbivaatamise taotlus

Pärast HRVst pärit elektrooniliste kaalude suhtes lõplike dumpinguvastaste tollimaksude kehtestamist sai komisjon kahelt Hiina sidusettevõttelt (Shanghai Excell M&E Enterprise Co, Ltd ja Shanghai Adeptech Precision Co, Ltd – edaspidi „taotleja“) taotluse algatada uut eksportijat käsitlev läbivaatamine seoses määrusega (EÜ) nr 2605/2000 vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 4. Nimetatud taotleja väitis, et ta ei ole seotud ühegi HRV eksportiva tootjaga, kelle puhul elektrooniliste kaalude suhtes kohaldatakse dumpinguvastaseid meetmeid. Lisaks sellele väitis ta, et ta ei ole eksportinud elektroonilisi kaalusid ühendusse algse uurimisperioodi jooksul (s.t ajavahemikus 1. septembrist 1998 kuni 31. augustini 1999), kuid alustas elektrooniliste kaalude eksportimist ühendusse pärast seda.

2. Uut eksportijat käsitleva läbivaatamise algatamine

Komisjon vaatas läbi taotleja poolt esitatud tõendid ja pidas neid piisavaks, et põhjendada läbivaatamise algatamist kooskõlas algmääruse artikli 11 lõikega 4. Pärast konsulteerimist nõuandekomiteega ja pärast kommenteerimisvõimaluse andmist ühenduse asjaomasele tööstusele algatas komisjon määrusega (EÜ) nr 1408/2004[3] määruse (EÜ) nr 2605/2000 läbivaatamise taotleja suhtes ning alustas uurimise.

Vastavalt komisjoni määrusele, millega algatati läbivaatamine, tühistati 30,7% suurune dumpinguvastane tollimaks, mis oli kehtestatud määrusega (EÜ) nr 2605/2000 taotleja poolt toodetud elektrooniliste kaalude impordi suhtes. Samal ajal anti tolliasutustele vastavalt algmääruse artikli 14 lõikele 5 korraldus astuda samme asjaomase impordi registreerimiseks.

3. Vaatlusalune toode

Käesoleva läbivaatamise alla kuuluv toode on sama, mille uurimise alusel kehtestati HRVst pärit elektroonilistele kaalude impordi suhtes kehtivad meetmed – s.t jaemüügi alal kasutatav elektrooniline kaal maksimummassile kuni 30 kg, millel on kaalu, ühikuhinna ja makstava hinna digitaalne näidik (koos nimetatud andmete trükkimiseks vajaliku vahendiga või ilma selleta), mida tavaliselt deklareeritakse CN-koodi ex 8423 81 50 (TARICi kood 8423 81 50 10) all ning mis on pärit HRVst.

4. Huvitatud isikud

Komisjon teatas taotlejale ja eksportiva riigi esindajatele ametlikult läbivaatamise algatamisest. Huvitatud isikutele anti võimalus oma seisukohad kirjalikult ja suuliselt teatavaks teha.

Komisjon saatis taotlejale ka turumajandusliku kohtlemise taotluse vormid ja küsimustiku ja sai vastused ettenähtud aja jooksul. Komisjon püüdis leida ja kontrollida kõiki andmeid, sealhulgas turumajandusliku kohtlemise taotlust, mida ta dumpingu kindlakstegemise seisukohast vajalikuks pidas ja teostas taotleja ruumide kontrolli.

5. Uurimisperiood

Dumpingu uurimine hõlmas ajavahemikku 1. juulist 2003 kuni 30. juunini 2004 (“uurimisperiood”).

C. UURIMISE TULEMUSED

1. Uue eksportija kõlblikkus

Uurimine kinnitas, et taotleja ei olnud eksportinud vaatlusalust toodet esialgse uurimisperioodi jooksul ja et ta oli alustanud vaatlusaluse toote ühendusse eksportimist pärast nimetatud ajavahemikku.

Lisaks sellele suutis taotleja tõestada, et ta ei ole seotud ühegi HRV eksportija või tootjaga, kelle suhtes kohaldatakse HRVst pärit elektrooniliste kaalude impordi suhtes kehtestatud dumpinguvastaseid meetmeid.

Sellest tulenevalt leidis kinnitust, et taotlejat tuleb vaadelda uue eksportijana vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 4.

2. Turumajanduslik kohtlemine

Vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile b määratakse HRVst pärit importi käsitlevates dumpinguvastastes uurimistes normaalväärtus kindlaks vastavalt nimetatud artikli lõigetele 1–6 nende tootjate puhul, kes vastavad algmääruse artikli 2 lõike 7 punktis c osutatud tingimustele, st tingimustele, kus samasuguse toote valmistamine ja müük toimuvad turumajanduse tingimustes. Kõnealused tingimused on esitatud kokkuvõtlikult järgmisena:

majandustegevust käsitlevad otsused tehakse lähtuvalt turusituatsioonist ja ilma riigi märkimisväärse sekkumiseta ning kulud peegeldavad turuväärtusi;

äriühingutel on üks selge peamiste raamatupidamisdokumentide kogum, mida auditeeritakse sõltumatult kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandarditega („IAS“) ning kohaldatakse kõikidel eesmärkidel;

puuduvad varasemast mitteturumajanduslikust süsteemist üle võetud moonutused;

pankroti- ja asjaõigusega tagatakse stabiilsus ja õiguskindlus;

kursside ümberarvestus toimub turukursside alusel.

Taotleja taotles turumajanduslikku kohtlemist vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile b. Ühenduses on tavaks kontrollida, kas sidusettevõtete grupp tervikuna täidab turumajandusliku kohtlemise tingimusi. Seepärast paluti Shanghai Adeptech Precision Co, Ltd ja Shanghai Excell M&E Enterprise Co, Ltd täita turumajandusliku kohtlemise taotluse vormid. Mõlemad ettevõtted tagastasid turumajanduse kohtlemise taotluse vormid etteantud tähtaja jooksul.

Komisjon püüdis leida kogu vajalikku teavet ja kontrollida eespool nimetatud taotluse vormides esitatud teavet asjaomaste ettevõtete ruumides.

Tõdeti, et taotleja suhtes ei tuleks kohaldada turumajanduslikku kohtlemist, kuna mõlemad kõnealused Hiina sidusettevõtted ei täida algmääruse artikli 7 lõike 2 punktis c sätestatud kahte esimest tingimust.

Esimest tingimust vaadeldes täheldati, et ühe kõnealuse Hiina tootja asutamisleping lubab oma riikliku kontrolliga partneril, kes ei halda ettevõtte vara ja kes on ilmselt ainult ruumide üürileandja, nõuda kompensatsiooni, kui ettevõte ei saavuta tootmise, müügi ja kasumi eesmärke. Lisaks oli vaja kohalike pädevate asutuste heakskiitu, et tunnistada hooned põhivaraks ja alustada maakasutusõiguse amortiseerimisega. Peale selle ei olnud üks Hiina tootjatest kunagi maksnud maakasutusõiguse maksu ja oli saanud kasu kolmandate isikute antud maksuvabade pangatagatiste pealt. Eespool nimetatud asjaoludel ja pidades silmas fakti, et ettevõte ei suutnud tõestada, et majandustegevust käsitlevad otsused tehakse vastavalt turusituatsioonile turuväärtust arvestades ja riigi märkimisväärse sekkumiseta, leiti, et kõnealune tingimus ei ole täidetud.

Teist tingimust vaadeldes leiti, et taotleja rikub teatud rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid (IAS). IAS 1: taotleja rikkus kolme raamatupidamise põhialust – tekkepõhisuse printsiipi, konservatiivsusprintsiipi ja sisu ülimuslikkuse printsiipi. Taotleja ei vasta ka IAS 2 (Varud) nõuetele – hooneid ei olnud IAS 16 kohaselt arvele võetud ega amortiseerituks tunnistatud ja maakasutusõiguse maksu ei amortiseeritud IAS 38 kohaselt. Kõigele lisaks rikuti ka IAS 21 valuutakursside muutuste mõjudest ja IAS 36 varade väärtuse languse kohta. Asjaolu, et auditiaruanded ei kajasta enamust IAS rikkumisi, näitab, et auditit ei viidud läbi IAS nõuetele vastavalt.

Tuleb ka rõhutada, et ühe Hiina sidustootja 2001. rahandusaastat käsitlevas auditiaruandes juba märgiti inventariga seostuvaid probleeme, samas kui 2002. ja 2003. rahandusaasta auditiaruanded märkisid, et ettevõte ei ole rakendanud asjaomaseid tegevuspõhimõtteid varade väärtuse languse sätete suhtes. Eespool nimetatud probleemid olid niisiis korduvad ja neid tõstatati auditeerimisel tagajärjetult aastast aastasse. See on teine tegur, mis näitab selgelt, et taotleja raamatupidamine ei ole usaldusväärne.

Taotlejale ja ühenduse tööstusele anti võimalus kommenteerida eespool esitatud järeldusi. Pärast konsulteerimist nõuandekomiteega teatati taotlejale, et turumajanduslikku kohtlemist ei saa kohaldada. Ühenduse tööstus ei esitanud kommentaare. Taotleja väitel puudus riigi sekkumine, kulud peegeldasid turuväärtusi ja eespool nimetatud IAS ei ole käesoleva juhtumi puhul kohaldatav.

Lisaks väitis üks asjaomastest Hiina tootjatest, et ettevõtte tõhususega seotud kompensatsiooninõue on ka turumajanduse tingimustes ühisettevõtte lepingus tavaline. Teine tootja pidas normaalseks seda, et ettevõte ei maksa üüri projekti käivitamisjärgus. Lõpuks järeldas komisjon, et hoonete amortisatsioon ja maakasutusõiguste amortiseerimine ei ole ettevõtte eripärad ja Hiina pädevad asutused ei ole sellest tulenevalt kasumit saanud.

Kõnealused väited tuli tagasi lükata. Esiteks, kuigi üksnes ühisettevõtte olemasolu, nagu kõnealuses uurimises, ei tõesta riigi sekkumist, sisaldab asutamisleping mehhanisme, mis võimaldavad riigil sekkuda. Eelkõige asjaolu, et Hiina osapoole (s.t kohalikel pädevatel asutustel) õigus nõuda kompensatsiooni ei piirdu juhtumiga, kui üüri ei maksta. Hiina osapoolel on seega ulatuslikumad õigused kui lihtsalt üürileandjal. Teiseks, riigile tuli maksta üüri esimeste tegevusaastate eest. Kõik erandid üüri maksmise suhtes oleksid pidanud lepingus kajastuma. Lõpuks kinnitab asjaolu, et taotleja möönis, et ettevõtted ise ei otsusta hoonete amortisatsiooni ja maakasutusõiguse amortiseerimist, järeldust selle kohta, et riik võib märgatavalt sekkuda taotleja majandustegevust käsitlevate otsuste tegemisse.

Taotleja põhiargument teise tingimusega seoses oli, et HRV raamatupidajad ei ole IAS kasutusele võtnud. Taotleja lisas, et standardeid ei järgitud, kuid kinnitas, et komisjoni mainitud IAS ei kehtinud käesoleval uurimisperioodil. Leiti siiski, et kõik lõigus 17 nimetatud IAS sätted olid uurimisperioodi ajal jõus.

Oma kommentaarides lõplikke järelduste avaldamise järel väitis taotleja, et otsust kahele Hiina sidustootjale turumajanduslike kohtlemise tingimuste mittekohaldamise kohta ei tehtud kolme kuu jooksul uurimise algatamisest, nagu näeb ette algmääruse artikli 2 lõike 7 punkt c. Taotleja väite kohaselt mõjutas see komisjoni otsust jätta kontrollimata mõnede sidusettevõtete ja tootja poolt esitatud teave võrdlusriigi osas, mis mõjutas uurimise tulemust negatiivselt.

Mis puutub kolmekuulise tähtaja argumenti, siis nimetatud ajalimiit ei too kaasa õiguslikke tagajärgi. Samuti tuleb märkida, et turumajandusliku kohtlemise taotluse vormid olid puudulikult täidetud ning tarvilik oli mitmete põhimõtteliste selgituste ning lisateabe saamine, mistõttu uurimises tekkis viivitusi. Kahele kõnealusele Hiina eksportivale sidustootjale anti nende enda soovil tähtaegade pikendust, et esitada asjaomaseid selgitusi ja lisateavet. Kuna nad ei saanud kontrollrühma vastu võtta 2004. aasta oktoobri algul, toimusid kontrollkäigud nimetatud kuu teisel poolel, mistõttu turumajandusliku kohtlemise otsuse tegemine taas edasi lükkus. Seepärast tehti järeldus, et turumajandusliku kohtlemise kindlaksmääramine on kehtiv ka selle vastuvõtmise kolmekuulise tähtaja ületamise korral.

Komisjon kontrollis asjassepuutuvat vajalikku teavet kohapeal taotleja ruumide kontrollimise käigus ja arvestas kogu kõnealuste sidusettevõtete poolt esitatud teavet uue eksporthinna arvutamisel. Seega ei oma asjaolu, et kontrollkäike kõnealuste sidusettevõtete ruumides ei tehtud, taotleja suhtes kahjustavat mõju. Mis puudutab tootjat võrdlusriigis, siis võrdlusriigi tootja suhtes tehtud järeldused on sätestatud põhjendustes 29 kuni 41.

Arvestades eespool olevaid järeldusi järeldati, et taotleja ei täitnud algmääruse artikli 2 lõike 7 punkti c tingimusi ja seepärast ei saa kohaldada turumajanduslikku kohtlemist.

3. Individuaalne kohtlemine

Taotleja nõudis ka individuaalset kohtlemist juhul, kui turumajanduslikku kohtlemist ei kohaldata. Esitatud teabe põhjal leiti, et kaks kõnealust Hiina sidusettevõtet täidavad kõiki algmääruse artiklis 9 lõikes 5 ette nähtud individuaalse kohtlemise nõudeid.

Seega järeldati, et taotleja suhtes tuleb rakendada individuaalset kohtlemist.

4. Dumping

Normaalväärtus

a) Võrdlusriik

Vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile a tuleb mitteturumajanduslike riikide puhul ning ulatuses, mil turumajanduslikku kohtlemist ei saa kohaldada, siirderiikide puhul normaalväärtus määrata võrdlusriigis kehtivate hindade või arvestusliku väärtuse põhjal.

Käesoleva läbivaatamise algatamise määruses viitas komisjon kavatsusele kasutada sobiva võrdlusriigina Indoneesiat, eesmärgiga määrata normaalväärtus HRV jaoks ning kutsus huvitatud isikuid üles seda kommenteerima. Indoneesia oli juba võrdlusriik esialgse uurimise ajal.

Huvitatud isikud ei esitanud kõnealuse valiku osas vastuväiteid. Indoneesia tootja, kes tegi koostööd esialgse uurimise ajal, tegi koostööd ka käesoleva uurimise ajal ning täitis komisjoni küsimustiku.

Tuleb märkida, et enne kui langetati otsus kõige sobivama võrdlusriigi suhtes, saadeti küsimustikud ka Korea Vabariiki, Taiwani ja Jaapanisse, kuid nimetatud tootjad ei teinud koostööd.

Pidades silmas eespool öeldut ja eriti asjaolu, et Indoneesiat kasutati võrdlusriigina ka esialgse uurimise ajal, ning puuduvad märgid, et Indoneesia sobivus võrdlusriigiks oleks muutunud, tehti järeldus Indoneesia sobivuse kohta võrdlusriigiks vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile a.

Taotleja käsitles esialgse uurimise ja käesoleva uurimise metoodika vahelise diskrimineeriva muutusena asjaolu, et Indoneesia tootja ruumides ei teostatud kontrollkäike käesoleva uurimise jooksul, ehkki asjaomane käik tehti esialgse uurimise jooksul. Lisaks pidas taotleja diskrimineerivaks kontrollimata teabe kasutamist normaalväärtuse arvutamisel mitteturumajanduslike riikide eksportivate tootjate puhul, ehkki turumajanduslike riikide uut eksportijat käsitleva läbivaatamise ajal eksportiva tootja suhtes nii ei toimita. Taotleja väitis mittekonfidentsiaalses toimikus esitatud teabele toetudes, et Indoneesia tootja vastused on ilmselt ebaadekvaatsed ja nende põhjal saaks arvutada arvestusliku normaalväärtuse vaid esialgselt.

Vastavalt algmääruse artiklile 16 ei ole kontrollkäigud kohustuslikud. Seega ei saa pidada diskrimineerivaks kontrollkäikude ärajätmist. Asjaolu, et kõnealuse läbivaatamise käigus ei teostatud Indoneesia tootja ruumides kontrollkäiku, ei tähenda, et esitatud teavet ei analüüsitud põhjalikult. Indoneesia tootja esitatud teave vastas esialgse uurimise käigus esitatud teabele, mida kontrolliti kohapeal ja küsimustike vastustes esitatud dokumentaalse tõendusmaterjali põhjal. Sellest teabest piisas arvestusliku normaalväärtuse üksikasjalikuks arvutamiseks nagu alljärgnevalt kirjeldatakse. Asjaolu, et taotleja ei leidnud mittekonfidentsiaalsest toimikust kõiki Indoneesia tootja esitatud teabe konfidentsiaalseid seiku, ei muuda nimetatud teavet ebaadekvaatseks normaalväärtuse arvutamisel. Lõpuks, taotleja ei väitnud, et mittekonfidentsiaalne toimik ei sisalda piisavalt üksikasjalikke kokkuvõtteid, mille põhjal saaks esitatud konfidentsiaalset teavet mõista.

Eelnevat silmas pidades lükatakse tagasi taotleja kommentaarid kontrollkäigu ja ebaadekvaatse teabe kohta.

b) Normaalväärtuse kindlaksmääramine

Vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 7 punktile a määrati normaalväärtus kahele asjaomasele Hiina eksportivale tootjale võrdlusriigi tootjatelt saabunud teabe põhjal. Kuigi asjaomase tootja toodang ja eksportmüük olid märkimisväärsed, peeti nende müüki sõltumatutele klientidele Indoneesia turul koguseliselt ebapiisavaks. Seega tuleb määrata normaalväärtus toote tüüpide arvestusliku väärtusaluse põhjal, mida saab võrrelda taotleja asjaomaste ühendusse eksporditavate toodetega s.t Indoneesias toodetud elektrooniliste kaalude tootmiskulude põhjal, lisades mõistliku müügisumma, üldised ning halduskulud ja kasumi.

Üldiste ja halduskuludena kasutati Indoneesia tootjate ja ka ühe kaasatud sidustootja kulusid siseturu müügi osas.

Kasumimarginaali arvutamisel oli vaja kasutada esialgse uurimise teavet, kuna puudus Indoneesia tootja piisav müügikogus sõltumatutele klientidele siseturul. Otsustati kasutada kasumimarginaali, mida kasutati esialgse uurimise ajal arvestusliku normaalväärtuse määramisel Taiwani elektrooniliste kaalude impordi osas. Kõnealust marginaali peeti sobivaks, sest puudus muu teave sarnaste Indoneesia toodete müügi kasumlikkuse osas. Tuleb samuti märkida, et Taiwani eksportivate tootjate müüdud elektroonilised kaalud Taiwani siseturul olid kõik madalama klassi elektroonilised kaalud nagu võrdlusriigi tootja poolt toodetud elektroonilised kaaludki.

Taotleja väitis, et vastavalt algmääruse artikli 11 lõikele 9 tuleb normaalväärtuse määramisel rakendada sama metoodikat kui esialgse uurimise ajal, s.t müügihindu. Taotleja väitis ka, et ei ole mingit märki, et asjaomase ettevõtte üldised ja halduskulud oleksid kajastunud esialgses uurimises, kuna esialgses määruses puuduvad sellekohased märked. See võib näidata, et esialgses uurimises kasutatavat metoodikat muudeti taotleja kahjuks. Lisaks väitis ta, et ei ole tavaks valida esialgse uurimisperioodi kasumlikkuse määramiseks muud turgu kui võrdlusriigi turg.

Arvestades neid väiteid ja nagu on öeldud punktis 37, kasutati siseturu müügist saadava kasumi arvestuslikku normaalväärtust Taiwanis läbiviidud esialgse uurimise ajal, sest siseturu müük Indoneesia turul oli uurimisperioodi jooksul normaalväärtuse arvestamiseks müügihindade põhjal ebapiisav. Nii ei olnud esialgse uurimise ajal, kui arvestati müügihinda, mitte arvestuslikku väärtust. Sel põhjusel ei sisalda esialgne määrus üksikasju üldiste ja halduskulude kohta. Lisaks tuleb märkida, et kui oleks kasutatud mõnede elektrooniliste kaalude hindu Indoneesia turul, oleks saadud normaalväärtus olnud kõrgem. Sama oleks juhtunud ka siis, kui arvestusliku normaalväärtusena oleks kasutatud mõnda Indoneesia sisemüügist saadavat kasumimarginaali. Seega on ebakorrektne väita, et metoodikat muudeti taotleja kahjuks.

Ekspordihind

Kaks asjaomast Hiina eksportivat tootjat müüsid kõnealuseid elektroonilisi kaale Samoas ja Taiwanis registreeritud sidusettevõtete (turustajate) kaudu. Ekspordihind määrati esimese ühenduses asuva sõltumatu ostja tasutud või tasumisele kuuluva edasimüügihinna alusel.

Võrdlus

Normaalväärtuse võrdlemine eksporthinnaga toimus nii tehasest hankimise tasandil kui ka samal kaubanduslikul tasandil. Õiglase võrdluse tagamiseks võeti vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 10 arvesse tegurite erinevusi, mille puhul oli näidatud, et need mõjutavad hindu ja hindade võrreldavust. Selle alusel tehti vajaduse korral füüsiliste omaduste, transpordikulude, käitlemiskulude ja vahendustasude kohandusi.

Näiteks tehti üks kohandus normaalväärtusest kõikide printerseadete väärtuse väljajätmisega. Lisaks, kuna mõnel mudelil, mida müüsid kaks kõnealust Hiina eksportivat sidustootjat müügiga tegeleva sidusettevõtte kaudu ühendusse, oli kontrollpoolus, kohandati normaalväärtust kontrollpooluse väärtuse arvesse võtmiseks.

Kui kõnealustel Hiina eksportiva tootmise sidusettevõtetel olid sarnased ülesanded vahendustegevuse alal töötavate ametnikega, tehti vastavalt algmääruse artikli 2 lõike 10 punktile i kohandus vahendusteenuse eksporthinna arvessevõtmiseks. Kõnealuse vahendustasu määr arvutati otseste tõendite põhjal, mis viitasid sellistele ülesannetele. Niisiis võeti vahendusteenuse arvutamisel arvesse turustamisega tegelevate sidusettevõtete üldiseid ja halduskulusid kahe asjaomase Hiina tootja toodetud vaatlusaluse toote müümisel.

Taotleja väitel on võrdlusriigis müüdud mudelil kõrgemad spetsifikaadid ja see mõjutas märgatavalt hinna võrreldatavust.

Kuna taotleja ei toonud ühtegi näidet väidetava kõrgema spetsifikaadi kohta ega väidetava mõju kohta hinna võrreldavusele, ei saa kõnealust väidet arvestada.

Taotleja väitis, et teatavat teavet, mis esitati pärast küsimustikele vastuste saamist, oleks tulnud kasutada transpordi ja käitluskulude ekspordihinna kohandamise arvutamisel.

Seda väidet arvestati ja ekspordihinda tõsteti.

Taotleja väitis, et normaalväärtust tuleks kohandada müügijärgsete-, garantii- ja krediitkulude osas. Ta väitis ka, et Indoneesia tootja sidusettevõtted ja Indoneesia turustaja vahel allkirjastatud lepingust tulenevad kulud tuleks normaalväärtusest maha arvata.

Kõnealused väited lükati tagasi, sest taotleja nimetatud kulud ei kuulunud ei tootmiskulude ega ka üldiste ja halduskulude hulka, mida kasutati arvestusliku normaalväärtuse määramisel. Seega ei ole põhjust neid kulusid normaalväärtusest maha arvata.

Taotleja väitel ei luba algmääruse artikli 2 lõike 10 punkt i asjaomaste sidusettevõtete eksporthinnast maha arvata vahendusteenust, sest tegelikku vahendustasu ei makstud. Igal juhul, kui eksporthinnas oleks tehtud selliseid kohandusi, oleks tulnud teha sarnaseid kohandusi ka normaalväärtuses, kuna Indoneesia tootja sidusettevõte täitis samu ülesandeid kui taotleja sidusettevõtted. Lisaks väitis taotleja Taiwani kaudu toimuva müügi suhtes, et kohanduse arvutamisel võeti arvesse tootmise ja juhtimisega seotud kulusid. Jagamine oleks pidanud põhinema Taiwani ettevõttes elektrooniliste kaalude turustamise ja müügi alal töötavate inimeste arvul, mitte kogu turustamise ja müügi alal töötavate inimeste arvul.

Artikli 2 lõike 10 punktis i ei nõuta, et tegelikult oleks makstud vahendustasu hinnalisana, eriti kui turustaja on seotud eksportiva tootjaga ja turustaja ülesanne sarnaneb vahendusteenuse alal töötavate ametnike omaga. Kohandus tuleks teha, kui osapooled ei tegutse volitaja-vahendaja suhte alusel, vaid saavutavad samasuguse majandustulemuse ostja ja müüjana tegutsedes. Taotleja sidusettevõtted maksustasid kogu eksportmüügi sõltumatute klientidele ja määrasid kindlaks müügihinna, kui viimased neile tellimuse esitasid. See ei olnud nii Indoneesia tootja sidusettevõtte puhul, kelle üldiseid ja halduskulusid kasutati normaalväärtuse arvutamisel. Indoneesia turul toimus müük teise sidusettevõtte kaudu ning nagu on juba selgitatud käesoleva dokumendi 51 lõigus ja ei kasutatud normaalväärtuse arvutamisel kõnealuse ettevõtte üldisi ja halduskulusid. Seetõttu ei olnud sobiv teha kõnealust normaalväärtuse kohandust ja taotleja väidet ei saanud arvesse võtta.

Mis puudutab vahendustasude arvestamise kohandust, tuleb rõhutada, et taotleja, kuigi temalt spetsiaalselt nõuti, ei esitanud piisavalt üksikasju, mis oleks lubanud tema üldised ja halduskulud teistmoodi jaotada. Arvestades seda lükatakse taotleja nõue kohanduse osas vahendusteenuse arvutamisel tagasi.

Dumpingumarginaal

Vastavalt algmääruse artikli 2 lõikele 11 võrreldi kaalutud keskmist normaalväärtust liikide kaupa vastavate vaatlusaluse toote kaalutud keskmiste ekspordihindadega.

Võrdlemisel ilmnes dumpingu olemasolu. Vastavalt ühenduses kehtivale tavale arvutati üks dumpingumarginaal kahele asjaomasele Hiina tootjale. Kõnealune dumpingumarginaal väljendatuna protsentides vaba netohinna suhtes ühenduse piiril enne tollimaksu sissenõudmist on kõnealuste sidusettevõtetele, Shanghai Adeptech Precision Co, Ltd ja Shanghai Excell M&E Enterprise Co, Ltd, 52,6%.

D. LÄBIVAADATAVATE MEETMETE MUUTMINE

Uurimistulemustest lähtuvalt järeldati, et taotleja suhtes tuleb kehtestada lõplik dumpinguvastane tollimaks saadud dumpingumarginaali alusel. Kõnealune marginaal on väiksem kui üleriigiline kahju kõrvaldamist võimaldav tase, mis määrati HRV suhtes esialgse uurimise käigus.

Sellest tulenevalt on elektrooniliste kaalude impordi suhtes kohaldatav muudetud dumpinguvastane tollimaks Shanghai Adeptech Precision Co, Ltd ja Shanghai Excell M&E Enterprise Co, Ltd suhtes 52,6%.

E. TAGASIULATUVA JÕUGA DUMPINGUVASTASED TOLLIMAKSUD

Eespool nimetatud uurimistulemustest lähtudes kehtestatakse taotleja suhtes tagasiulatuva jõuga dumpinguvastane tollimaks vaatlusaluse toote eest, mis kuulub registreerimisele vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1408/2004 artiklile 3.

F. AVALIKUSTAMINE

Kõiki huvitatud isikuid teavitati olulistest faktidest ja kaalutlustest, mille põhjal kavatseti taotleja suhtes kohaldada elektrooniliste kaalude impordi suhtes muudetud lõplikku dumpinguvastast tollimaksu ja nõuda kõnealune tollimaks sisse tagasiulatuvalt registreerimisele kuulunud impordi suhtes. Kommentaarid vaadati läbi ja võeti võimalust mööda arvesse.

Käesolev läbivaatamine ei mõjuta kuupäeva, millal määrusega (EÜ) nr 2605/2000 kehtestatud meetmed kaotavad kehtivuse algmääruse artikli 11 lõike 2 alusel,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määruse (EÜ) nr 2605/2000 artikli 1 lõikes 2 olev tabel asendatakse järgmisega:

Riik | Ettevõte | Tollimaksumäär | TARIC lisakood |

Hiina Rahvavaba-riik | Shanghai Adeptech Precision Co, Ltd No. 3217 Hong Mei Road, Shanghai 201103, People’s Republic of China | 52,6% | A561 |

Shanghai Excell M&E Enterprise Co., Ltd No. 1688 Huateng Road, Huaxin Town, Qingpu District, Shanghai, People’s Republic of China | 52,6% | A561 |

Kehtestatud tollimaksuga maksustatakse tagasiulatuvalt ka vaatlusaluse toote import, mis on registreeritud vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1408/2004 artiklile 3.

Tolliametitele antakse korraldus peatada vaatlusaluse Hiina Rahvavabariigist pärit ja ettevõtetes Shanghai Adeptech Precision Co, Ltd ja Shanghai Excell M&E Enterprise Co, Ltd toodetud toote registreerimine.

Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse kehtivaid tollimaksualaseid sätteid.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 56, 6.3.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 461/2004 (ELT L 77, 13.3.2004, lk 12).

[2] EÜT L 301, 30.11.2000, lk 42.

[3] ELT L 256, 3.8.2004, lk 8.