[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 7.3.2007

SEK(2007) 291 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97artikli 9 lõikega 3 Läti ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–-2009

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Üldine taust

Stabiilsuse ja kasvu pakt, mis jõustus 1. juulil 1998, põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti samas tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- ja lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Läti esitas esimese lähenemisprogrammi 2004. aasta mais. Määruse kohaselt esitas nõukogu 5. juulil 2004 komisjoni soovituse alusel ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.

Ajakohastatud programmi hindamise taust

Komisjon on kontrollinud Läti 12. jaanuaril 2007. aastal esitatud viimast ajakohastatud lähenemisprogrammi ning võtnud vastu soovituse nõukogu arvamuse kohta selles küsimuses (vt hinnangus käsitletud põhipunktid).

Asjaolud, mille põhjal eelarvestrateegiat ajakohastatud lähenemisprogrammis on hinnatud, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. viimase kümne aasta majandus- ja eelarvenäitajad;

2. viimane hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning

3. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajad

Läti on kiire majanduskasvuga riik, kus toimub majanduse kiire ümberstruktureerimine ja kus elatustase on jõudmas järele EL 25 keskmisele. Lätis on suhteliselt kõrge inflatsioon, mis on tingitud lähenemisprotsessist, kauba- ja ressursituru jäikusest ning viimasel ajal üha ilmsemast majanduse ülekuumenemisest. Tööpuudus on vähenenud (kuigi mõnes piirkonnas on see veel suur) ja olulistes sektorites on tekkinud tööjõupuudus. Tööturul osalemise määr on madal. Suur nõudlus ja piiratud tööjõupakkumine, mida võimendab märkimisväärne väljaränne ja tööealise elanikkonna järkjärguline vähenemine, on põhjustanud survet palkade tõstmiseks. Kuigi tööviljakus kasvab, suurenevad tööjõukulud Lätis kiiremini kui tema peamistel kaubanduspartneritel, nõrgestades sellega riigi konkurentsivõimet. Teenustesektori ülejääk kompenseerib ainult osaliselt kaubavahetuse suurt puudujääki. Maksebilansi puudujääki tingib struktuurne lõhe erasektori säästude ja investeeringute vahel: suuremad ja kiiremini kasvavad erasektori investeeringud kaaluvad üles erasektori suuremad säästud. Maksebilansi puudujääk osutab sõltuvusele väliskapitali suurest sissevoolust (peamiselt pangalaenude vormis), mis on tõstnud koguvälisvõla suhte SKTsse väga kõrgele tasemele. Pikaajalise jätkusuutlikkuse seisukohast näib Läti rahandus olevat stabiilne, pidades silmas valitsemissektori madalat võlasuhet ja suhteliselt suurt potentsiaalset majanduskasvu pikaajalises plaanis. Kuigi makro-rahandusliku stabiilsuse seisukohast on valitsemissektori eelarve puudujääk viimastel aastatel püsinud tagasihoidlik, on ELi fondide rahastatud kulutustest tulenenud sisenõudluse oluline kasv, mistõttu praeguse ilmse ülekuumenemise kontekstis on praegune protsükliline rahanduspoliitika murettekitav.

Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang

Nõukogu võttis 14. veebruaril 2006 vastu oma arvamuse lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta aastateks 2005–2008. „Et tagada püsiv lähenemine, vähendades sealhulgas maksebilansi puudujääki ja piirates inflatsiooni, kutsus nõukogu Lätit üles püüdlema kavandatust ambitsioonikama eelarveseisundi poole, sealhulgas 2006. aastal, kiirendades eelkõige programmiga ettenähtud keskpika perioodi eesmärgi saavutamist, säilitades seda kogu programmiperioodi jooksul ja vältides protsüklilist rahanduspoliitikat majanduslikult soodsatel aegadel.“

Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale

Läti riikliku reformikava rakendamisearuanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 17. oktoobril 2006. Läti riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised ülesanded/prioriteedid: kindlustada makromajanduslik stabiilsus, soodustada teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooni, arendada investeeringuid ja tööhõivet soodustavat majanduskeskkonda, suurendada tööhõivet ning parandada haridust ja oskusteavet.

Komisjoni hinnangus kõnealusele kavale (vastu võetud 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande[2] osana) märgiti, et Läti teeb riikliku reformikava rakendamisel edusamme, eelkõige mikromajanduse ja tööhõive valdkonnas. Makromajanduslike probleemidega tegelemisel on Läti majanduspoliitika kitsahaardelisem.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aastal saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ning ühtsed andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97artikli 9 lõikega 3 Läti ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–-2009

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE.

4. [27. märtsil 2007] vaatas nõukogu läbi Läti ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks 2006–2009.[6]

5. Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumis prognoositakse ette majanduse teatavat jahtumist, mil reaalne SKT kasv aeglustub 11,5%-lt 2006. aastal keskmiselt 8,0%-le SKTst ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et kõnealune stsenaarium põhineb usutavatel kasvuprognoosidel. Sellest olenemata on oluliselt vähem soodne makromajanduslik areng tõenäoline, võttes arvesse maksebilansi suurt puudujääki ja Läti majanduse ülekuumenenud seisundit. Programmis prognoositud inflatsioonitase näib liiga madal.

6. Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosi kohaselt oli valitsussektori eelarve puudujääk 2006. aastal 1,0% SKTst, võrreldes ajakohastatud lähenemisprogrammi eelmises versioonis seatud eesmärgiga 1,5% SKTst. Ajakohastatud programmis hinnatakse eelarve puudujäägiks 0,4% SKTst, mis on usutav, võttes arvesse prognoositust suuremaid tulusid ning vaatamata 2006. aasta oktoobris vastu võetud eelarvemuudatustele, millega suurendati kulutusi ligikaudu 1,5% võrra SKTst.

7. Keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk on järk-järgult parandada rahanduslikke väljavaateid ja saavutada tasakaalus eelarve 2010. aastaks. Kõnealuse eesmärgi saavutamine nõuab eelarve märkimisväärset konsolideerimist, pidades silmas, et 2006. ja 2007. aastal suurenes eelarve puudujääk ligikaudu 1,5 protsendipunkti võrra SKTst. Põhitasakaalu ja esmase tasakaalu kavandatud kohandamine 2008. ja 2009. aastal on samasugune, vastavalt 0,4 ja 0,5 protsendipunkti SKTst. Võrreldes eelmise ajakohastatud versiooniga on eelarve-eesmärgid kõrgemad, kuid kohandamine on kavandatud programmiperioodi lõppu, mil makromajanduslik stsenaarium on soodsam. Pärast kulude suhte SKTsse olulist suurenemist 2007. aastal, kavandatakse programmis 2008–2009 aastatel eelarve konsolideerimist, suurendades igal aastal tulude suhet SKTsse 0,4 protsendipunkti võrra, hoides samas kulude suhte SKTsse üldiselt stabiilsena. Kavandatakse, et tulude suhe SKTsse suureneb eranditult tänu suurematele „muudele“ tuludele, mis tulenevad ELi fondide vahendite suurenevast sissevoolust. Vastavalt sellele suureneb põhivarasse tehtavate kapitalikulude osakaal, mida üldiselt tasakaalustab pärast 2007. aastat „muude“ kulude (mis hõlmab programmis osaliselt tarbimiskulutusi) vähenemine 0,75 protsendipunkti võrra 2008. aastal ning sotsiaaltoetuste vähenemine 0,5 protsendipunkti võrra 2009. aastal.

8. Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatav struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks kava kohaselt halvenema 1% suuruselt puudujäägilt SKTst 2006. aastal 1,75% suuruse puudujäägini SKTst 2007. aastal, misjärel paranema 0,25% suuruse ülejäägini SKTst 2009. aastal. Programmis esitatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk on struktuurne puudujääk 1% SKTst, mis kavatsetakse saavutada 2008. aastaks, nagu oli kavandatud eelmises ajakohastatud versioonis. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguline puudujääk ligikaudu 2% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise korral. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja vahetuskursimehhanismi ERM II liikmesriikidele ettenähtud vahemikus ning kajastab õigesti võla suhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pika aja jooksul.

9. Programmi eelarveprognooside riskid on kuni 2007. aastani üldiselt tasakaalustatud, kuid eelarve tulemus võib alates 2008. aastast osutuda halvemaks kui programmis kavandatud, mis on tingitud makromajandusliku stsenaariumi riskidest. Eelarvestrateegia toetub tulude suurenemisele SKT suhtes ning sotsiaaltoetuste ja „muude kulude“ (mis hõlmab programmis osaliselt tarbimiskulutusi) vähenemisele SKT suhtes, mida oleks võinud paremini põhjendada, võttes arvesse, et ajakohastatud versiooni kohaselt kavandatakse valitsemissektori rahaliste vahendite kavandamise ja kontrolli keskpika perioodi ametlik raamistik kehtestada alates 2008. aastast.

10. Kõnealuse riskihinnangu alusel ei pruugi programmi eelarvealased põhimõtted olla piisavad programmi keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks 2008. aastaks, nagu on kavandatud programmis. Need tunduvad tagavat siiski piisava stabiilsusvaru tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks puudujäägiläve 3% SKTst kogu programmiperioodi jooksul. Välja arvatud 2007. aastal, on programmiga ette nähtud kohandamise tempo keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ja ning võib olla väiksem majanduse langusaegadel. Sellest olenemata kaugenetakse majanduslikult soodsal 2007. aastal keskpika perioodi eesmärgist, mis ei ole kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. Oleks asjakohane suurendada struktuurset kohandamist programmi algusaastatel, et toetada stabiilset makromajanduslikku lähenemisprotsessi ja vähendada tasakaalustamata majanduskasvu riske.

11. Stabiilsuse ja kasvu pakti kohaselt tuleks keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava määratlemisel võtta arvesse „peamiste struktuurireformide“ tõelist mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Programmis kavandatud keskpika perioodi eelarvestrateegiaga nähakse ette ajutine kõrvalekaldumine keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskavast 2007. aastal. Programmis märgitakse, et käimasoleva pensionireformiga vähendatakse järkjärgult sotsiaalkindlustusmakseid valitsemissektori eelarves ja maksed teise samba pensioniskeemi suurenevad 0,4%-lt SKTst 2006. aastal 1,7%-le SKTst 2009. aastaks. Programmis prognoositakse struktuurse tasakaalu halvenemist, mida tingib pensionireformi järkjärguline rakendamine 0,5% võrra SKTst 2007. aastal, mille järel paraneb tasakaal 1,5% võrra SKTst 2008. aastal ja 1,25% võrra SKTst 2009. aastal. Kuigi pensionireformiga seotud puhaskulusid saab keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks suunatud kohandamiskava hindamisel arvesse võtta, ei ole seda tehes (isegi kõnealuseid kulusid arvesse võttes) kohandamine 2007. aastal kooskõlas paktiga. Teisest küljest ei saa programmiga ettenähtud tervishoiureformi ja riiklikke investeerimisprojekte käsitada struktuurireformidena, millega võib õigustada ajutist kõrvalekaldumist kohandamiskavast, kuna kõnealused meetmed ei ole piisavalt üksikasjalikud ja nende olulist soodsat mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele ei ole programmis põhjendatud.

12. Valitsemissektori koguvõlg on 2006. aastal hinnanguliselt 10,7% SKTst, mis on oluliselt madalam asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest 60% SKTst. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 1,3 protsendipunkti võrra, jõudes 2009. aastaks 9,4%-ni SKTst.

13. Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Lätis ELi keskmisest väiksem ning vananemisega seotud kulutuste osakaal SKTs järgmistel kümnenditel eeldatavasti väheneb, mida soodustab pensionisüsteemi reformi oluline kulutusi vähendav mõju. Läti praegune koguvõlg on väga väike ning ajakohastatud lähenemisprogrammis kavandatud struktuurse eelarveseisundi parandamine aitaks maandada riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud riske. Üldiselt näib, et oht Läti rahanduse jätkusuutlikkusele on väike.

14. Lähenemisprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruandes loetletud reformide üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks sellele esitatakse selles teatavat teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ja selle eelarveprognoosides võetakse selgesõnaliselt arvesse riikliku reformikavaga ettenähtud meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammi kohaselt riigi rahanduse valdkonnas võetavad meetmed tunduvad olevat kooskõlas riikliku reformikavaga ettenähtud meetmetega. Eelkõige kavandatakse mõlemas programmis riiklike investeeringute olulist suurenemist ja lähenemisprogrammiga nähakse ette täiendavaid meetmeid, millega parandatakse riigi rahanduse institutsioonilist struktuuri, sealhulgas kehtestatakse mitmeaastane eelarveraamistik.

15. Programmi eelarvestrateegia on ainult osaliselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitiliste üldsuunistega. Eelkõige ei soodustata kavandatud majanduspoliitikaga piisavalt maksebilansi suuremat jätkusuutlikkust.

16. Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest.[7] Samas on 2. standardtabelis esitatud andmetes mõned vastuolud.

Üldine järeldus on, et eelarveseisundi halvenemine 2007. aastal ei ole kooskõlas ettevaatliku rahanduspoliitikaga, mille eesmärk on tagada jätkusuutlik lähenemine, sealhulgas vähendades maksebilansi puudujääki ja piirates inflatsiooni. Eeldatavat suurt majanduskasvu silmas pidades kavandatakse programmis järgmistel aastatel liikumist keskpika perioodi eesmärkide suunas, kuid eelarve-eesmärgid ei ole ambitsioonikad ja alates 2008. aastast on nende saavutamine ohustatud.

Arvestades eespool esitatud hinnangut, kutsutakse Lätit üles:

(i) vähendama makromajanduslikust ebastabiilsusest tulenevaid riske, saavutades 2007. aastal oluliselt parema eelarve-eesmärgi ja võttes laiema reformistrateegia raames võimalikult kiiresti meetmeid, millega täiendavalt konsolideerida eelarvet, et saavutada järgmistel aastatel keskpika perioodi eesmärkidest paremaid tulemusi;

(ii) kehtestama riigi rahanduse kavandamise ja kontrolli selgem ja siduvam keskpika perioodi raamistik.

Põhiliste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Reaalne SKT (muutuse %) | LP Jan 2007 | 10,2 | 11,5 | 9,0 | 7,5 | 7,5 |

KOM nov 2006 | 10,2 | 11,0 | 8,9 | 8,0 | puudub |

LP nov 2005 | 8,4 | 7,5 | 7,0 | 7,0 | puudub |

THHI inflatsioon2 (%) | LP Jan 2007 | 6,9 | 6,6 | 6,4 | 5,2 | 4,2 |

KOM nov 2006 | 6,9 | 6,7 | 5,8 | 5,4 | puudub |

LP nov 2005 | 6,9 | 5,6 | 4,3 | 3,5 | puudub |

SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP Jan 20071 | 0,0 | 1,8 | 1,3 | -0,5 | -2,0 |

KOM nov 20065 | -0,2 | 1,1 | 0,4 | -1,0 | puudub |

LP nov 20051 | 0,8 | 0,4 | -0,5 | -1,1 | puudub |

Valitsemissektori eelarve tasakaal6 (% SKTst) | LP Jan 2007 | 0,1 | -0,4 | -1,3 | -0,9 | -0,4 |

KOM nov 2006 | 0,1 | -1,0 | -1,2 | -1,2 | puudub |

LP nov 2005 | -1,5 | -1,5 | -1,4 | -1,3 | puudub |

Esmane tasakaal6 (% SKTst) | LP Jan 2007 | 0,7 | 0,2 | -0,8 | -0,4 | 0,1 |

KOM nov 2006 | 0,7 | -0,4 | -0,7 | -0,7 | puudub |

LP nov 2005 | -0,7 | -0,8 | -0,6 | -0,6 | puudub |

Tsükliliselt kohandatud tasakaal6 (% SKTst) | LP Jan 20071 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

KOM nov 2006 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | puudub |

LP nov 20051 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | puudub |

Struktuurne tasakaal 2,6 (% SKTst) | LP Jan 20073 | 0,1 | -0,9 | -1,7 | -0,8 | 0,2 |

KOM nov 20064 | 0,2 | -1,3 | -1,3 | -0,9 | puudub |

LP nov 2005 | -1,7 | -1,6 | -1,3 | -1,0 | puudub |

Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP Jan 2007 | 12,1 | 10,7 | 10,5 | 10,6 | 9,4 |

KOM nov 2006 | 12,1 | 11,1 | 10,6 | 10,3 | puudub |

LP nov 2005 | 14,9 | 13,6 | 13,7 | 14,7 | puudub |

Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 3 Programmiga ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. 4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosiga ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. 5Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 9,3%, 9,6%, 9,6% ja 9,5% vastavalt aastatel 2005–2008. 6 Puudujääk hõlmab käimasoleva pensionireformi (teise samba kehtestamine) puhaskulusid. Kõnealused kulud on hinnanguliselt 0,3% SKTst 2005. aastal, 0,4% SKTst 2006. aastal, 0,6% SKTst 2007. aastal, 1,3% SKTst 2008. aastal ja 1,5% SKTst 2009. aastal. Programmis kavandatud struktuurse tasakaalu muutus, mida tingib pensionireformi järkjärguline rakendamine, on järgmistel aastatel järgmine: see halveneb 0,6%võrra SKTst 2007. aastal ja paraneb 1,6% võrra SKTst 2008. aastal ja 1,2% võrra SKTst 2009. aastal. Allikas: Lähenemisprogramm (LP), komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .

[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuenenud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta” [12.12.2006, KOM(2006) 816].

[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus [12.10.2006, KOM(2006) 574], ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus“, European Economy nr 4/2006.

[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11. 10. 2005.

[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm .

[6] Pärast oktoobri üldvalimistele järgnenud uue valitsuse moodustamist 2006. aasta novembris, esitati lähenemisprogrammi ajakohastatud versioon tegevusjuhendis sätestatud tähtajast (1. detsember) kuus nädalat hiljem.

[7] Eelkõige puuduvad andmed varude muutuse alajaotuse kohta ning mõned andmed riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust käsitlevas tabelis.