Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja Nõukogu otsus, millega kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (2007-2013) {SEK(2005) 433 } /* KOM/2005/0121 lõplik - COD 2005/0050 */





Brüssel 6.4.2005 KOM(2005) 121 lõplik 2005/0050 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS, millega kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (2007-2013) (komisjoni esitatud) {SEK(2005) 433 } SELETUSKIRI 1. SISSEJUHATUS 2000. aasta märtsis Lissabonis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu seadis eesmärgiks muuta Euroopa maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistel põhinevaks majanduseks. Ülemkogu rõhutas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele (VKEd) soodsate tingimuste loomise, heade tavade levitamise ja liikmesriikidevahelise suurema ühtluse tagamise olulisust. 2001. aasta juunis Göteborgis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu määratles Euroopa Liidu säästva arengu strateegia, et tagada majanduskasvu, sotsiaalse hõlvamise ja keskkonnakaitse koosarenemine. Ettevõtete tootmismudelitel on säästvas arengus oluline roll. Komisjon teeb oma teatises 2005. aasta veebruaris uuenenud Lissaboni strateegia kohta ettepaneku suunata jõupingutused „tugevamale ja kestvamale kasvule ning rohkemate ja paremate töökohtade loomisele“.[1] Selles kutsutakse üles võtma meetmeid, et tagada majanduskasv ja konkurentsivõime ning muudetakse Euroopa investeerimis- ja töökeskkonnana atraktiivsemaks. Teatises rõhutatakse vajadust soodustada ettevõtlust, kaasata ettevõtete käivitamiseks piisavalt riskikapitali ja säilitada Euroopa tugev tööstusbaas, hõlbustades samal ajal uuendustegevust, eelkõige ökouuendusi, rohkem ja paremaid investeeringuid haridusse ja koolitusse, info- ja sidetehnoloogia rakendamist ning ressursside säästvat kasutamist. Lissaboni protsessiga seati konkurents kindlalt poliitilise tähelepanu keskpunkti. Viimastel aastatel on kasvanud vajadus ühenduse programmide ja vahendite paremaks ühtlustamiseks ja koostoimeks. 2003. aasta kevadel kokku tulnud Euroopa Ülemkogu tegi ettepaneku,[2] et „komisjon töötaks konkurentsivõime suurendamiseks välja tervikliku strateegia, vaadates korrapäraselt läbi nii horisontaal- kui sektoriviisilised küsimused“. Komisjon esitas oma vastuses[3] asjaomaste tegevusvaldkondade esialgse analüüsi, kuid väljendas kavatsust esitada ettepanekud järgmise eelarveperioodi ettevalmistava töö raames, mis määratleb laienenud Euroopa Liidu poliitilise projekti aastateks 2007–2013. Komisjon esitas[4] seetõttu 2004. aasta juulis järgmiseks eelarveperioodiks tehtavate ettepanekute raames konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi. 2. KONKURENTSIVÕIME JA UUENDUSTEGEVUSE RAAMPROGRAMM Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (CIP) koondab ühtsesse raamistikku ühenduse konkreetsed toetusprogrammid ning teiste ühenduse programmide asjakohased osad sellistes kriitilistes valdkondades, mis on olulised Euroopa tootlikkuse, uuendusvõime ja säästva kasvu edendamiseks, lahendades samal ajal täiendavaid keskkonnaprobleeme. Programm käsitleb järgmisi kehtivaid ühenduse meetmeid: nõukogu otsus 96/413/EÜ[5] (Euroopa tööstuse konkurentsivõimet tugevdava ühenduse tegevusprogrammi rakendamise kohta), nõukogu otsus 2000/819/EÜ[6] (ettevõtjaid ja ettevõtlust, eelkõige väikseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEsid) käsitleva mitmeaastase programmi kohta), Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1655/2000[7] (keskkonna rahastamisvahendi (LIFE) kohta), Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 2256/2003/EÜ (millega võetakse vastu mitmeaastane programm (2003–2005), mis käsitleb e-Euroopa 2005 tegevuskava järelevalvet, heade tavade levitamist ning võrgu- ja infoturvet), nõukogu otsus 2001/48/EÜ (millega võetakse vastu ühenduse mitmeaastane programm, et stimuleerida Euroopa päritoluga digitaalse infosisu arendamist ja kasutamist ülemaailmsetes võrkudes ja edendada infoühiskonna keelelist mitmekesisust), nõukogu määrus (EÜ) No 2236/95 (millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas), Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 1336/97/EÜ[8] (üleeuroopalisi telekommunikatsioonivõrke käsitlevate suuniste kohta), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus 1230/2003/EÜ[9] (millega võetakse vastu energeetika mitmeaastane tegevusprogramm „Arukas energeetika – Euroopa”), et toetada energiatõhusust ning uute ja taastuvate energiaallikate kasutamist kõikides sektorites, sealhulgas transpordisektoris. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm tagab olulise ja ühtse õigusliku aluse ühenduse meetmeteks, mis jagavad konkurentsivõime ja uuendustegevuse edendamise üldeesmärke, täiendades ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raamprogrammis esitatud teadusuuringutele suunatud tegevusi. Sellisel kujul on see avalikkusele selgem ja arusaadavam. Kõnealuse raamprogrammi eesmärgid ja sihtrühmad on siiski erinevad ning seepärast võetakse raamprogrammi ülesehitusel arvesse vajadust säilitada üksikute osade nähtavus. Seetõttu koosneb raamprogramm spetsiifilistest allprogrammidest: ettevõtluse ja uuendustegevuse programm, info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm ning programm „Arukas energeetika – Euroopa”. Raamprogrammis võivad osaleda EMP liikmed, kandidaatriigid ja Lääne-Balkani riigid. Muud kolmandad riigid, eelkõige naaberriigid või uuendustegevuse osas ühendusega koostööst huvitatud riigid võivad raamprogrammis osaleda juhul, kui nendega sõlmitud kahepoolsed lepingud seda ette näevad. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm 2004. aasta kevadel kokku tulnud Euroopa Ülemkogu rõhutas,[10] et „konkurentsivõime, uuendustegevuse ja ettevõtluskultuuri edendamine on määravad tingimused kasvuks – eelkõige majanduse kui terviku jaoks – ning eriti olulised väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele.” Samuti rõhutati,[11] et „majanduskasv peab selleks, et olla jätkusuutlik, olema keskkonnaohutu. Tuleks katkestada seos majanduskasvu ja selle negatiivsete keskkonnamõjude vahel. Keskkonnasäästlikud tehnoloogiad on ettevõtte ja keskkonna koosmõju täielikuks ärakasutamiseks olulise tähtsusega.“ Asutamislepingu[12] kohaselt peavad ühendus ja liikmesriigid tagama ühenduse ettevõtete konkurentsivõime jaoks vajalike tingimuste olemasolu. See hõlmab struktuurimuutustega kohanemise lihtsustamist, ettevõtlusele ja VKEdele soodsa keskkonna loomist, ettevõtetevahelise koostöö soodustamist ning ettevõtete uuendusliku potentsiaali parema kasutamise edendamist. Ühendus toetab praegu mitmeaastase programmi raames ettevõtte- ja ettevõtluspoliitika arendamist, ettevõtjatele pakutavaid abiteenuseid ning VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendeid. Lisaks viib komisjon läbi analüüse ning tegevusi Euroopa tööstus- ja teenindussektori konkurentsistrateegiate määratlemiseks ja edendamiseks, kaasa arvatud tööstusalase konkurentsivõime valdkondlikud tegurid. Kuues teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raamprogramm toetab paljusid meetmeid, mis on vajalikud Euroopa tehnoloogilise suutlikkuse tugevdamiseks ja uuendustegevuse parandamiseks.[13] LIFE programmiga toetatakse uuenduslikke tehnoloogiaid ja meetodeid keskkonnaalal. Suurem osa sellest toetusest antakse VKEdele keskkonnasäästlike tehnoloogiatega tutvumiseks sellistes olulistes valdkondades nagu vee kvaliteet ja jäätmete ringlussevõtt. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm koondab ettevõtluse, VKEde, tööstusalase konkurentsivõime ja uuendustegevusega seotud meetmed. See on konkreetselt suunatud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele[14] alates kõrgetehnoloogilistest kuni mikro- ja pere-ettevõteteni, mis moodustavad suurema osa Euroopa ettevõtetest. Programm hõlmab tööstus- ja teenindussektorit. Samuti soodustab see ettevõtlust ja võimalikke ettevõtjaid nii üldiselt kui ka konkreetsete sihtrühmade kaudu, osutades erilist tähelepanu võrdõiguslikkuse küsimustele. Programm julgustab noori arendama ettevõtlusvaimu ja soodustab noorte ettevõtjate tegevust Euroopa noortepakti[15]kohaselt. See on oluline, kuid mitte ainus vahend põhimeetmete rakendamiseks ettevõtluse edendamise Euroopa tegevuskavas[16] sätestatud strateegilistes poliitikavaldkondades ning ühenduse tasandi toetuse andmiseks liikmesriikide meetmete jaoks Euroopa väikeettevõtete harta[17]elluviimisel. Kuigi VKEde huvisid käsitletakse eraldi ettevõtluse ja uuendustegevuse programmis, kajastuvad need läbivalt kogu raamprogrammis. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm kuulub ka nende vahendite hulka, millega toetatakse keskkonnatehnoloogia tegevuskava[18] rakendamist, mille eesmärk on kõrvaldada olemasolevad takistused, et kasutada täielikult ära keskkonnakaitseks vajaliku keskkonnatehnoloogia potentsiaal, edendades samal ajal konkurentsivõimet ja majanduskasvu, ning tagada, et lähiaastatel etendab Euroopa Liit juhtivat osa keskkonnatehnoloogiate arendamisel ja rakendamisel, ja ühendada kõik huvirühmad nende eesmärkide toetamiseks. 2004. aasta kevadel kogunenud Euroopa Ülemkogu kiitis tegevuskava heaks ja kutsus üles seda rakendama. See kutsus eelkõige komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga gruppi (EIB) üles uurima võimalusi mitmete rahastamisvahendite koondamiseks kõnealuste tehnoloogiate edendamisel. Komisjoni teatises[19] 2005. aasta kevadisele Euroopa Ülemkogule rõhutatakse ökouuenduste edendamise vajadust ning väidetakse, et komisjon kiirendab keskkonnatehnoloogiate edendamist. Uuendustegevus kujutab endast äritegevust, mis on seotud uute toodete, teenuste ja äritegevuse turuvõimaluste uurimisega. Tugev konkurentsisurve on möödapääsmatu, et tagada äriühingutele tõhusad stiimulid, mis kannustaks neid jätkuvalt tegelema teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse ning uuendustegevusega. See on tihedalt seotud riskide võtmise valmidusega ja uute ideede katsetamisega turul ning riskikapitali olemasolu on selleks äärmiselt oluline. Ebapiisav uuendustegevus on Euroopa nõrga kasvutempo peamine põhjus. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm toetab seetõttu horisontaalmeetmeid, et parandada, soodustada ja edendada uuendustegevust (sealhulgas ökouuendus) ettevõtetes. See hõlmab valdkonnakohase uuendustegevuse edendamist, ettevõtete rühmi, avaliku sektori ja erasektori koostööd uuendustegevuses ning uuendustegevuse juhtimist. Samuti aitab see kaasa uuendustegevust toetavate teenuste sisseseadmisele piirkondlikul tasandil, eelkõige teadmiste ja tehnoloogia edasiandmiseks riikide vahel ning intellektuaal- ja tööstusomandi haldamist. 13. mail 2003 kogunenud konkurentsiküsimustega tegelev nõukogu pöördus liikmesriikide poole üleskutsega määratleda poliitika eesmärgid uuendustegevuse valdkonnas, võttes arvesse oma vastavate uuendussüsteemide erijooni. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm toetab uuendustegevuse haldamise ja kultuuri arendamist uuendustegevuse tulemuste analüüsi ja seire kaudu ning uuendustegevuse poliitika arendamist ja kooskõlastamist. Programm toetab vastastikust õppimist parimate tulemuste saavutamiseks riikliku ja piirkondliku uuendustegevuse poliitika väljatöötamisel, soodustab avaliku ja erasektori koostööd , tõstab teadlikkust uuendustegevusest ja levitab häid uuendustegevuse tavasid. Ettevõtluse ja ettevõtte uuendustegevuse peamiseks takistuseks on sageli peetud puudulikku juurdepääsu asjakohastele rahastamisviisidele.[20] Nimetatud probleemi võivad süvendada uued raamatupidamisstandardid, mille tõttu on pangad riski suhtes tundlikumad ja see võib viia klassifitseerimissüsteemide kasutamiseni. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programmiga püütakse ühenduse rahastamisvahendite abil kõrvaldada turul esinevad püsivad puudujäägid, mille tõttu juurdepääs kapitalile, riskikapitalile või VKEdele mõeldud laenudele on raskendatud. Rahastamisvahendeid haldab komisjoni nimel Euroopa Investeerimisfond (EIF), mis on riskikapitalile ja VKEde tagatisvahenditele spetsialiseerunud ühenduse institutsioon. Mitmeaastase programmi raames läbiviidud sõltumatute hindamistega tehti hea tavana kindlaks turupõhine lähenemisviis ja nende vahendite rakendamine Euroopa Investeerimisfondi kaudu.[21] Seetõttu jätkatakse nende põhimõtete järgimist ja kohandatakse neid uue programmiga. VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendid hõlbustavad stardi- ja käivituskapitali võimaldamist uutele ja noortele ettevõtetele. Suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteemi (GIF) abil jagatakse riski ja kasu erainvestoritega, omades võimendavat mõju kapitali paigutamiseks uuenduslikesse ettevõtetesse. GIFi vahendid suurendavad uuenduslike VKEde arenguks vajaliku kapitali saamist ettevõtte käivitus- ja laienemisetapis ning hõlbustavad täiendava kapitali eraldamist, et aidata neil viia tooted ja teenused turule ning jätkata teadus- ja arendustegevust. VKEde tagatissüsteem annab vastu- ja kaastagatisi abikõlblikes riikides toimivatele skeemidele ning otsetagatisi finantsvahendajatele. See keskendub turuprobleemide lahendamisele: i) kasvupotentsiaaliga VKEde juurdepääsul laenudele (või laenu asendajatele nagu nt liising); ii) mikrokrediidi võimaldamisel; iii) juurdepääsul omakapitalile või kvaasikapitalile. iv) Väärtpaberistamise kaudu kaasatakse VKEdele täiendavat krediiti laenude rahastamiseks vastavate institutsioonidega sõlmitud asjakohaste riskijagamise kokkulepete alusel. Suutlikkuse arendamise kava toetab finantsvahendajate suutlikkust keskenduda täiendavatele investeeringutele ja tehnoloogilistele aspektidele. Samuti võetakse meetmeid VKEde rahastamise lihtsustamiseks riikides, kus pankade vahendustegevus on ELi keskmisega võrreldes oluliselt nõrgem. Euroopa ettevõtteid ja uuendustegevust toetavatel teenustel on oluline osa selles, et tagada VKEde juurdepääs teabele, mis on seotud kaupade ja teenuste siseturu toimimise ja võimalustega ning uuendustegevuse, teadmiste ja tehnoloogia riikidevahelise ülekandega. Neil teenustel võib olla otsustav osa eelkõige ühenduse programme ja nende tulemusi käsitleva teabe tutvustamisel ja levitamisel ning komisjoni ja VKEde vahelise koostöö tagamisel. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm toetab samuti positiivset poliitika arengut võrdlusuuringute, tavauuringute ja heade tavade vahetamise abil riiklike ja piirkondlike asutuste ning teiste ekspertide vahel ettevõtete, ettevõtluse, uuendustegevuse ja konkurentsivõimega seotud poliitikavaldkondades. Programm aitab koos liikmesriikide ja teiste osalevate riikidega parandada ettevõtete reguleerivat ja halduskeskkonda. Selliseid poliitilisi arengusuundasid käsitlevate soovituste järelmeetmena võib aluse panna partnerlusele riikliku ja piirkondliku tasandi pädevate ametiasutuste vahel. Info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm Meetmeid info- ja sidetehnoloogia kasutuselevõtu edendamiseks ettevõtetes, valitsusasutustes ja avaliku sektori teenuste valdkonnas on peamiselt läbi viidud e-Euroopa algatuse kontekstis, mis edendab liikmesriikide meetmete[22] kooskõlastamist. Nimetatud meetmed hõlmavad ühenduse rahalist toetust e-TEN (TEN Telecom) skeemile,[23] mis toetab üleeuroopalisel info- ja sidetehnoloogial põhinevate teenuste valideerimist ja kasutuselevõtmist. Samuti hõlmab see e-infosisu (eContent) programmi,[24] mille eesmärk on edendada uuendusliku Euroopa päritoluga digitaalse infosisu arendamist, ja programmi MODINIS, mis toetab otseselt võrdlusuuringuid, tavauuringuid, foorumeid ning teavitamis- ja teadlikkuse tõstmise meetmeid, mis aitavad e-Euroopa ellu viia. Info- ja sidetehnoloogiate kasutuselevõtmine nii era- kui ka avalikus sektoris on uuendustegevuse tulemuste ja konkurentsivõime parandamisel oluline tegur. Info- ja sidetehnoloogia on teadmistepõhise majanduse nurgakivi. Samuti on see organisatsioonilise muutuse ja uuenduse katalüsaator. Lisaks sellele, et info- ja sidetehnoloogia on kiiresti kasvav sektor, on see ka kõikide toodete ja teenuste lisandväärtuse oluline ja kasvav osa. ELis oli näiteks 1995–2000 vahelisel perioodil aastane tootlikkuse kasv ligikaudu 1,4% ning sellest ligikaudu 0,7% oli hinnanguliselt tänu info- ja sidetehnoloogiale. Info- ja sidetehnoloogia abil saab rahuldada kasvavaid nõudmisi, mis on seotud parema arstiabi (e-tervishoid), tõhusa hariduse ja elukestva õppega (e-õpe), parema elukvaliteediga vananedes, turvalisuse ja kaasatuse ning aktiivsema osalemisega. Tänu info- ja sidetehnoloogiale on võimalik avalikke teenuseid osutada ning uut digitaalset infosisu edastada tõhusamalt ning eesmärgistatumalt, kohandatumalt ja parema juurdepääsuga. Investeeringud info- ja sidetehnoloogiasse on siiski väiksemad ning sidusteenuste kasutamine Euroopas on madalam ja aeglasem kui meie peamistel konkurentidel, seda eelkõige teenindussektoris. Aastatel 1995–2001 olid investeeringud infotehnoloogia kapitalikaupadesse 1,6% sisemajanduse kogutoodangust, mis on vähem kui USAs.[25] Kuigi peamine vastutus investeerimisprogrammide osas jääb ettevõtete ja valitsusasutuste kanda, on ühendusel selles siiski oma osa. Telecomi nõukogu nõudis seetõttu 2004. aasta detsembris tervikliku info- ja sidetehnoloogiapoliitika väljatöötamist. 2005. aasta märtsis kogunenud Euroopa Ülemkogu kinnitas seda ning palus komisjonil valmistada uus infoühiskonna algatus. Konkreetne info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm on üks vahend, mis toetab uue algatuse „i2010: Euroopa infoühiskond“ meetmeid, nagu teatavaks tehtud komisjoni 2005. aasta veebruari teatises uuenenud Lissaboni strateegia kohta.[26] Programm ergutab info- ja sidetehnoloogia laialdasemat kasutuselevõtmist kodanike, ettevõtete ja valitsuste poolt ning selle eesmärk on suurendada riiklikke investeeringuid info- ja sidetehnoloogiasse. See toetub programmidest e-TEN, e-infosisu ja MODINIS saadud kogemustele, suurendades samal ajal nendevahelist koostoimet ja nende mõju. Programm toetab meetmeid, mille eesmärk on arendada ühtset Euroopa teaberuumi ning tugevdada siseturgu teabetoodete ja -teenuste osas. Sellega püütakse edendada uuendustegevust info- ja sidetehnoloogia laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu, et arendada kõikehõlmavat infoühiskonda, tulemuslikumaid ja tõhusamaid üldist huvi pakkuvate valdkondade teenuseid ning parandada elukvaliteeti. Programm käsitleb samuti Euroopa digitaalse infosisu turu killustumist, toetades Euroopa sidusa infosisu tootmist ja levitamist ning edendades Euroopa kultuurilist ja keelelist mitmekesisust. Sellele järgneb alates 2008. aastast programm e-infosisu+ (eContent+), mille nõukogu ja Euroopa Parlament hiljuti vastu võtsid. Kuigi suurem osa rahalisest toetusest info- ja sidetehnoloogia kasutuselevõtmiseks ning parimaks kasutamiseks tuleb erasektorist ja liikmesriikidelt, võimaldab ühenduse toetus eelkõige ühtsete lähenemisviiside arendamist ja meetmete kooskõlastamist, heade tavade jagamist ja koostalitusvõimeliste lahenduste kasutuselevõtmist kogu Euroopa Liidus. Samuti mängib see olulist rolli kultuurilist mitmekesisust arvestava mitmekeelse keskkonna edendamisel. Ühenduse meetmed on olulised ka selleks, et tagada nõuetekohane vastavus teiste ELi poliitikavaldkondadega, sealhulgas e-side (eCommunications) ja piirideta televisiooni reguleerivad raamistikud ning siseturg, tööhõive, haridus ja noorsugu, säästev areng, turvalisus ja kaubanduspoliitika. Programm „Arukas energeetika – Euroopa” Programm „Arukas energeetika – Euroopa” (20032006)[27] jätkub ja laieneb konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi raames. Asutamislepingu artikli 175 lõike 1 kohaselt on programmi „Arukas energeetika – Euroopa” eesmärk toetada säästvat arengut energeetika valdkonnas ning aidata saavutada keskkonnakaitse, varustuskindluse ja konkurentsivõime üldised eesmärgid. Ligi 94% kasvuhoonegaaside heitmetest on tingitud energiatarbimisest ja 90% süsinikdioksiidi heitmete suurenemisest on põhjustanud transport. Energiatõhusus ja taastuvad energiaallikad on olulised Kyoto nõuete täitmisel ning selleks, et vähendada Euroopa kasvavat sõltuvust imporditavast energiast, mis võib 2030. aastaks jõuda peaaegu 70%ni. Ühendus on töötanud ambitsioonika eesmärgi nimel saavutada 2010. aastaks olukord, kus taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia moodustab 12% siseriiklikust energia kogutarbimisest,[28] ning vähendada edasist energia lõpptarbimist, kuid nende eesmärkideni jõutakse vaid juhul, kui liikmesriikide ja ühenduse tasandil võetakse märkimisväärseid täiendavaid meetmeid. Ühendus on seadnud endale 2010. aastaks selged koguselised eesmärgid arukaks energiakasutuseks. Eesmärk on kahekordistada taastuvate energiaallikate osa ELi energiatarbimises, et jõuda 12%ni, suurendada taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia osa 21%ni ja biokütuste osa kuni 5,75%ni kogu transpordis kasutatavast bensiinist ja diislikütusest. Saavutada tuleb ka arvukalt teisi koguselisi eesmärke, nagu energiatõhusate toodete/seadmete müügi suurenemine ja suure kasuteguriga koostootmise laiendamine. Tehtud on kaks olulist ettepanekut, mille kohaselt liikmesriigid peaksid vähendama energia lõpptarbimist veel 1% võrra aastas ja piirama energiat tarbivate toodete kasutamist, keskendudes ökodisaini erinõuetele vastavatele toodetele. Paralleelselt nende seadusandlike meetmetega on ühendus käivitanud programme, et aidata rakendada ühenduse õigusakte. Programm „Arukas energeetika – Euroopa” on ühenduse mittetehnoloogiline programm energeetika valdkonnas, keskendudes mittetehniliste takistuste kõrvaldamisele, turuvõimaluste loomisele ja teadlikkuse tõstmisele. Programmi „Arukas energeetika – Euroopa” järelprogrammi eelhindamisel leiti, et praegune programm on majanduslikult tulus ja uus programm peaks tagama jätkuvuse. Programmiga „Arukas energeetika – Euroopa” nähakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi raames seetõttu ette ühenduse kooskõlastatud strateegia ja eesmärkide kiirendatud elluviimine säästva energeetika valdkonnas, eelkõige aga energeetika reguleeriva raamistiku arendamine ja rakendamine, investeerimistaseme tõstmine uute ja parimate tehnoloogiate puhul ning ulatuse ja nõudluse suurendamine energiatõhususe, taastuvate energiaallikate ja energeetika mitmekesistamise puhul, sealhulgas transpordivaldkonnas, tõstes teadlikkust ja täiendades teadmisi ELi võtmeisikute hulgas. Programm ühendab uuenduslike tehnoloogiate eduka tutvustamise ja nende tõhusa turuleviimise laiaulatuslikuks kasutuselevõtmiseks. See aitab tugevdada haldussuutlikkust nii strateegiate ja poliitika arendamisel kui ka olemasolevate määruste rakendamisel, eelkõige uutes liikmesriikides. Programmiga nähakse ette ka säästev majanduskasv ning uute töökohtade, suurema sotsiaalse ühtekuuluvuse ja parema elukvaliteedi loomine, vältides samal ajal loodusvarade raiskamist. Programm koosneb kolmest konkreetsest valdkonnast: i) energiatõhusus ja energia ratsionaalne kasutamine, eelkõige ehitus- ja tööstussektoris (SAVE); ii) uued ja taastuvad energiaallikad elektrienergia ja soojuse tsentraliseeritud ja detsentraliseeritud tootmiseks ning nende integreerimiseks kohalikku keskkonda ja energiasüsteemidesse (ALTENER); iii) transpordi energeetikaaspektid, kütuste mitmekesistamine näiteks uute arenevate ja taastuvate energiaallikate kaudu ning taastuvkütuste ja energiatõhususe edendamine transpordis (STEER). Peale selle toetatakse programmiga horisontaalseid algatusi, integreerides energiatõhusust ja taastuvaid energiaallikaid mitmesse majandussektorisse ja/või ühendades sama meetme või projekti raames erinevaid võimalusi, vahendeid ja osalejaid. Programmi „Arukas energeetika – Euroopa” rahvusvaheline mõõde (COOPENER) jätkub komisjoni poolt 2004. aasta septembris ettepandud ühenduse välisabivahendite raames[29]. Toetakse kahte liiki projekte: ühest küljest edendamise ja levitamise projektid, mille eesmärk on luua soodsad üldtingimused säästva energeetika tehnoloogiateks, sealhulgas haldusstruktuurid, üldine teadlikkus, horisontaalne ja vertikaalne koostöö ja koostöövõrgud, samuti reguleeriva raamistiku parem rakendamine, ning teisest küljest korduvad projektid, mis soodustavad järjepidevalt uute säästva energeetika tehnoloogiate kasutuselevõtmist. Programmi rakendamise ja haldamise osas kavatseb komisjon hiljuti loodud „Aruka energeetika täitevasutuse” kehtivusaega pikendada ning delegeerida sellele organile kõnealuse programmi haldusülesanded, mis ei ole seotud poliitiliste valikutega. 3. KONKURENTSIVÕIME JA UUENDUSTEGEVUSE RAAMPROGRAMMI JUHTIMINE Kuigi konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi osaprogrammidel on oma korralduskomiteed ja neil on oma tööprogrammid, tagab konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm ühtse lähenemisviisi üldeesmärkidele. Rakendamisvahendeid saab kasutada mitme programmi puhul, muutes need kasutajatele selgemaks. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm on seetõttu lihtsam kui olemasolev kord, kus mitmed rahastamiskavad ja vahendid eksisteerivad koos. Näiteks: - Ühenduse rahastamisvahendid toetavad VKEsid traditsioonilistes sektorites ning neid, kes investeerivad info- ja sidetehnoloogiasse, uuendustesse ja keskkonnatehnoloogiatesse. - Ettevõtteid ja uuendustegevust toetavatel teenustel on oluline osa selles, et tagada VKEde juurdepääs teabele, mis on seotud kaupade ja teenuste siseturu toimimise ja võimalustega, saades VKEdelt tagasidet poliitika arendamiseks ja mõju hindamiseks, ning et aidata kaasa ettevõtete piiriülesele koostööle. Nende kaudu võib levitada ka teavet ja tõsta teadlikkust uuendustegevusega seotud põhimõtete, õigusaktide ja toetusprogrammide osas, edendada uurimisprogrammide tulemuste kasutamist, tagada tehnoloogia ja teadmiste edasiandmiseks vahendusteenused ning luua partnerluse uuendustegevuses osalejate vahel[30]. - Võrkude loomine huvirühmade vahel on programmi kesksel kohal. See lihtsustab teadmiste ja ideede vahetust, mis on uuendustegevuse väga oluline tingimus. Komisjon kavatseb teatavaid eriprogrammidega seotud ülesandeid juhtida kaudselt kas uue täitevasutuse loomise või olemasoleva täitevasutuse kohandamise kaudu. Seda kehtib eelkõige energeetikavaldkonna projektide puhul, mida haldab ja rakendab aruka energiakasutuse täitevasutus. VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendeid haldab peamiselt Euroopa Investeerimisfond. Koostöö rahvusvaheliste finantseerimisasutustega hõlmab rahvusvahelisi arengupankasid, nagu näiteks Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD). 4. VASTAVUS ÜHENDUSE MUULE POLIITIKALE Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm, struktuurifondid ja maaelu areng Piirkondlik mõõde on Euroopa konkurentsivõime ja uuendustegevuse parandamisel olulise tähtsusega. Komisjoni ettepandud uus ühtekuuluvuspoliitika käsitleb püsivaid piirkondlikke erinevusi nendes valdkondades, muutes konkurentsivõime ja uuendustegevuse selgesõnaliseks ja keskseks aluseks struktuurifondi sekkumiseks ühtsuse ning piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgil. Lisaks sellele teeb komisjon ettepaneku ühenduse strateegilisteks suunisteks ühtekuuluvuse osas, milles sätestatakse, kuidas struktuurifondide haldamise eest vastutavad riiklikud ja piirkondlikud pädevad ametiasutused peaksid arvesse võtma ELi tasandi prioriteete, sealhulgas konkurentsivõimet ja uuendustegevust. Suunised võimaldavad julgustada korraldusasutusi toetama investeeringuid, mis täiendavad ELi konkurentsivõime ja uuendustegevuse poliitikat. Selleks et nimetatud eesmärke tõhusalt ja tulemuslikult saavutada, peavad sekkumised põhinema VKEde vajaduste mõistmisel, tõhusal poliitikal ettevõtete ja ettevõtluse edendamiseks, uuendustegevusel, info- ja sidetehnoloogia kasutamisel, investeeringutel keskkonnatehnoloogiatesse ja energiakasutusse, headel tavadel võlakohustuste ja omakapitalivahendite osas, ning tehnosiirdel. Samasugused põhimõtted kehtivad uue maaelu arengu poliitika sekkumiste puhul. Selle peamised eesmärgid – põllumajandusliku toidutööstuse suurenenud konkurentsivõime, säästev maaviljelus, majanduslik mitmekesisus ja kohalik areng – aitavad kõikides ELi maapiirkondades saavutada säästvat arengut, kasvu ja tööhõivet. Erilist rõhku pannakse uuendustegevusele. Enamik maapiirkonna ettevõtetest on VKEd, millest suure osa moodustavad mikro- ja väikeettevõtted, kelle jaoks uuendustegevus ning info- ja sidetehnoloogia on äärmiselt oluline. Piirkondi, mis kuuluvad struktuurifondide lähenemiseesmärkide alla, julgustatakse osa võtma konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi raames korraldatud vahetustest, nii et nende erilist olukorda võetakse arvesse nende vajadustele kohandatud heade tavade kindlaksmääramisel. Kui konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammiga määratakse kindlaks ja edendatakse häid tavasid ja tippsaavutusi nendes valdkondades, peaksid riiklikud ja piirkondlikud asutused kasutama ideaaljuhul ühtekuuluvusfonde ning ka uut maaelu arengu fondi, mis on parim vahend mahajäänud piirkondade taseme tõstmiseks, piirkondliku konkurentsivõime ja uuendustegevuse edendamiseks, ühtlustades sel viisil piirkondade taset. Piirkondliku rahastamise ettepanekud tuleb välja töötada piirkondlikel organitel nende endi vajadustest ja ambitsioonidest lähtudes (vastavalt subsidiaarsus- ja proportsionaalsuspõhimõttele). Seetõttu tuleb silmas pidada, et ei kahjustataks ühtekuuluvuse põhimõtet ega mindaks vastuollu struktuurifondide juhtimisstruktuuriga, mis on suunatud alt ülespoole. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammiga tuleks aktiivselt julgustada liikmesriike ja piirkondi, et Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) ja Euroopa Maaelu Arengu Fondi (EARDF) toetatavad meetmed vastaksid antud valdkonna headele tavadele, mis on välja töötatud ja kindlaks määratud konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi meetmete kontekstis, eelkõige võrgustike loomise kaudu. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm ning teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm Konkurentsivõimet ja uuendustegevust Euroopas toetavad nii teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm kui ka konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm. Nimetatud programmid on Lissaboni eesmärkide elluviimisel üksteist täiendavad ja tugevdavad. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm käsitleb uuendustegevuse tehnoloogilisi ja mittetehnoloogilisi aspekte. Tehnoloogiauuenduste osas keskendub see teadusuuringute ja uuendustegevuse protsessi lõpuosale. Täpsemalt edendab see uuendustegevust toetavaid teenuseid tehnoloogia siirdeks ja kasutamiseks, projekte olemasolevate uute tehnoloogiate rakendamiseks ja turuleviimiseks sellistes valdkondades nagu näiteks info- ja sidetehnoloogia, energeetika ja keskkonnakaitse,[31] ning samuti riiklike ja piirkondlike uuendusprogrammide ja poliitika arendamist ja kooskõlastamist. Samuti parandab see uuenduslike VKEde juurdepääsu välistele rahastamisallikatele , sealhulgas teadus- ja arendus- ning uuendustegevuseks, ning edendab VKEde osalemist teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendas raamprogrammis. Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammiga jätkatakse ja tugevdatakse rahvusvahelist koostööd teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse valdkonnas, eelkõige ettevõtete ja avalike teadusorganisatsioonide vahel, VKEde jaoks vajalike konkreetsete teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse skeeme ning teadlaste liikuvust äriühingute ja akadeemiliste ringkondade vahel. Seejuures keskendub programm rohkem tööstuse tehnoloogilise uuenduse vajadustele ning kehtestab uued meetmed ühiste tehnoloogiliste algatuste näol tööstuse seisukohalt huvipakkuvates valdkondades. Samuti jätkatakse programmiga teadustöö tulemuste levitamise ja kasutamise edendamist projektide raames ja erivaldkondades ning riiklike teadusprogrammide ja -poliitika kooskõlastamist. Riikidevahelise koostöö toetamine piirkondlikes teadustööle suunatud rühmades täiendab konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi sarnaseid meetmeid, keskendudes piirkondlikele uuendusmeetmetele ja -poliitikale. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm ning elukestev õpe Haridus ja koolitus on olulised, et tagada uuendustegevuseks vajalike Euroopa inimkapitali oskuste ja teadmiste pidev areng . Kõrge kvalifikatsiooniga töötajad vastavad paremini ettevõtte kiiresti muutuvatele vajadustele ja neil on uutes töökohtades kergem kohaneda. Haridus ja koolitus aitavad samuti kaasa teadmiste levikule ning protsessile, mille kaudu organisatsioonid õpivad oma kogemustest ning täiustavad oma protsesse, tooteid ja teenuseid. Euroopa vajab rohkem ja suuremaid investeeringuid haridusse ja koolitusse ning kavandatav ühtne tegevusprogramm elukestva õppe valdkonnas[32] edendab ettevõtlust, toetab kutsealast jätkuõpet ja -koolitust ning aitab organisatsioonidel muutuda „õppivateks organisatsioonideks“. Ka Euroopa Sotsiaalfond (ESF) toetab elukestva õppe süsteeme osana oma eesmärgist suurendada töötajate ja ettevõtete kohanemisvõimet, eelkõige edendades ettevõtete, eriti VKEde, ja töötajate investeerimist inimressurssidesse . Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm, Euroopa Sotsiaalfond ja elukestva õppe programm, eelkõige Leonardo da Vinci programmi meetmed, on vastastikku toetavad. Digitaalse kirjaoskuse toetamise meetmetes võetakse arvesse programmi „Haridus ja koolitus 2010“ raames põhioskuste tagamiseks võetud poliitilised meetmeid ja elukestva õppe programmi raames digitaalsele kirjaoskusele pakutud toetust. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm ning üleeuroopalised võrgud Euroopa Liidu konkurentsivõime ja sotsiaal-majandusliku ühtekuuluvuse seisukohast on oluline, et üleeuroopaliste transpordi-, energia- ja telekommunikatsioonivõrkude loomine viiakse lõpule ja neid hakatakse kasutama. Juurdepääs võrkudele on esmatähtis VKEde edukaks toimimiseks siseturul, nagu on märgitud ka asutamislepingu artiklis 154. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm ning üleeuroopaliste võrkude poliitika toetavad üksteist, aidates edendada ettevõtete konkurentsivõimet: näiteks programm „Arukas energeetika – Euroopa” toetab energia ratsionaalsemat, tõhusamat ja säästvamat kasutamist, tehes kindlaks ja kõrvaldades haldus-, suhtlemis- ja muud mittetehnoloogilised takistused. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm hõlbustab seega ühendust üleeuroopalise energiavõrkudega ja juurdepääsu nendele. 5. KONSULTATSIOONID JA MÕJU HINDAMINE Komisjoni ettepanek konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi kohta on läbinud mõju hindamise ja avalikud konsultatsioonid. Huvirühmade seisukohad koguti kokku 2004. aasta detsembrist 2005. aasta veebruarini konsulteerimisdokumendi põhjal. Dokumendis keskenduti eelistele ja lisandväärtusele, mida annaks eri elementide koondamine ühte programmi, ja sellele, kuidas programm on seotud teiste konkurentsivõimet ja uuendustegevust käsitlevate ühenduse meetmetega. Huvirühmade konsultatsioonid teatud raamprogrammi komponentide osas viidi eraldi läbi. Üldiselt võeti idee konkurentsivõimet ja uuendustegevust soodustava tegevusraamistiku loomise kohta hästi vastu, kuigi kardeti ka, et üksikprogrammide identiteet, nähtavus ja poliitiline rõhuasetus võib nõrgeneda. Programmi põhieesmärke, eriti uuendustegevuse toetamise osas, toetati ülekaalukalt. Vastustest tuli välja, et nendes valdkondades on vaja sekkuda Euroopa tasandil, kuigi esmane vastutus lasub liikmesriikidel. Enamik huvirühmi nägi raamprogrammi võimalusena muuta selle allprogrammid kasutajasõbralikumaks ja VKEdele lihtsamini kättesaadavaks. Tänu konsultatsioonidele saadi palju kasulikke kommentaare ja ettepanekuid, mis on olulised pigem planeerimis- ja rakendusetapis kui õigusakti puhul, ning need võetakse arvesse sobival ajal. 6. SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS Vastavalt õiguslikele alustele käsitleb raamprogramm ülesandeid proportsionaalselt ja vastavuses subsidiaarsuspõhimõttega.[33] Kõik raamprogrammi valdkonnad kuuluvad liikmesriikide ja ühenduse jagatud vastutusalasse.[34] Raamprogrammi rakendatakse ainult siis, kui saadakse Euroopa lisandväärtust ühenduse vahendite kasutamisel riiklike ja piirkondlike tulemuste parandamiseks tasandi või ühenduse eesmärkide saavutamiseks. Raamprogrammi üksikute osade tarbeks loodud korralduskomiteed tagavad programmiga toetatavate meetmete vastavuse liikmesriikide prioriteetidele. Proportsionaalsus tagatakse eelkõige sellega, et programmi meetmed suunatakse turuprobleemidele. Programmi vahendid on samuti kooskõlas subsidiaarsus- ja proportsionaalsuspõhimõttega. - VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendid muudavad riiklikud vahendid tänu Euroopa Investeerimisfondi AAA reitingule veel tõhusamaks. Kõnealuste vahendite proportsionaalsus tagatakse turupõhiste vahendajate toetamisega. Nende abil lahendatakse probleeme, mis hoolimata finantsteenuste turu integratsioonist ilmnevad jätkuvalt kindlakstehtud ja püsivate turuprobleemide tõttu, ja täiendatakse teisi (omavahenditel põhinevaid) Euroopa Investeerimisfondi ja teiste rahvusvaheliste finantseerimisasutuste meetmeid. Euroopa mõõde tagab heade tavade leviku tänu selliste vahendite kasutamisele ja stimuleerib ka koordineeritud tegevust. Paljudes liikmesriikides esineb selles valdkonnas puudusi ja juurdepääs sobivatele rahastamisvahenditele takistab jätkuvalt ettevõtlust, uuendusi, infoühiskonna arengut ning keskkonnatehnoloogiate arendamist ja rakendamist. - Ühenduse toetus Euroopa ettevõtjate ja uuendustegevuse tugiteenustele aitab liikmesriikide partnerorganisatsioonidel pakkuda VKEdele täiendavaid ettevõtjate ja uuendustegevuse tugiteenuseid ja soodustada ettevõtlusalast koostööd kogu Euroopa Liidus. Tänu ühtsele tugistruktuurile suudavad üksikud teabekeskused pakkuda detsentraliseeritud teavet ja nõuandeteenuseid. Proportsionaalsus tagatakse tänu koostööle partnerorganisatsioonidega, kes on oma piirkonna majandusellu hästi integreerunud. - Poliitika arendamise meetmed, tegevused nagu kogemustevahetus, võrdlusuuringud ja riikliku poliitika kooskõlastamine, toetavad asutusi nende ettevõtlusalaste tingimuste, VKEde arengu, uuendustegevuse, ökouuenduste ning info- ja sidetehnoloogia arengu ja rakendamise põhimõtete parandamisel. Selline vahetus on avatud kooskõlastusmeetodi osa ja sellega aidatakse siseriiklikel asutustel oma poliitilisi meetmeid parandada. Sellele võivad järgneda partnerlustegevused, mis tänu oma piiriülesusele annavad ühendusele lisandväärtust. - Suurim toetus Euroopa ettevõtlusalase uuendustegevuse projektidele tuleneb riiklikest ja piirkondlikest programmidest ja kavadest. Need programmid on siiski omakorda jagatud riiklikeks ja piirkondlikeks osadeks ning seetõttu ei saa nende puhul sageli teiste ELi riikide loovat potentsiaali kasutada. Riiklike ja piirkondlike ettevõtlusalase uuendustegevuse programmide liitmise toetamine, eriti heade tavade vahetamise ja edendamise abil, võiks nimetatud probleemi lahendada. - Kaasrahastatavate projektide, nagu rakendus-, katse- ja tehnoloogia turustamisprojektide eesmärk on soodustada uuendustegevust, huvirühmade koostööd, uute tehnoloogiate siiret ja turuleviimist. Nendele projektidele eraldatud finantsabi kehtestatakse vastavalt meetmest saadavale ühenduse lisandväärtusele ja vastavalt asjaomase programmi eesmärkidele ja tööprogrammile. 7. MÕJU EELARVELE Koos käesoleva otsusega esitatud finantsselgituses tuuakse välja esialgne mõju eelarvele. See on kooskõlas komisjoni esitatud rahastamisprogrammiga aastateks 2007–2013.[35] 2005/0050 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS, millega kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (2007-2013) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 156, artikli 157 lõiget 3 ja artikli 175 lõiget 1, võttes arvesse komisjoni ettepanekut[36], võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[37], võttes arvesse regioonide komitee arvamust[38], tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[39] ning arvestades järgmist: (1) 2000. aasta märtsis Lissabonis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu seadis eesmärgiks muuta Euroopa maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistel põhinevaks majanduseks. Ülemkogu rõhutas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele (VKEd) soodsate tingimuste loomise, heade tavade levitamise ja liikmesriikidevahelise suurema ühtluse tagamise olulisust. 2001. aasta juunis Göteborgis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu määratles ühenduse säästva arengu strateegia, et tagada majanduskasvu, sotsiaalse hõlvamise ja keskkonnakaitse koosarenemine. Ettevõtete tootmismudelitel on säästvas arengus oluline roll. (2) Et aidata kaasa konkurentsivõime ja uuendussuutlikkuse tugevdamisele ühenduses, infoühiskonna arendamisele ja tasakaalustatud majanduskasvul põhinevale säästvale arengule, tuleb luua konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm (edaspidi „raamprogramm“). (3) See on kooskõlas komisjoni poolt kevadisele Euroopa Ülemkogule esitatud teatisega „Koostöö majanduskasvu ja töökohtade loomise nimel, Lissaboni strateegia uus algus“,[40] milles kutsutakse üles võtma meetmeid, et tagada majanduskasv ja konkurentsivõime ning muuta Euroopa investeerimis- ja töökeskkonnana atraktiivsemaks, meenutades, et on vaja soodustada ettevõtlust, kaasata ettevõtete käivitamiseks piisavalt riskikapitali ja säilitada Euroopa tugevat tööstusbaasi, hõlbustades sama ajal uuendustegevust, eelkõige ökouuendusi, see tähendab keskkonnatehnoloogiatega seotud uuendusi või keskkonnatehnoloogiate kasutamist uuenduste puhul, info- ja sidetehnoloogia rakendamist ning ressursside säästvat kasutamist. Ehkki konkurentsivõime põhineb suures osas aktiivsel äritegevusel avatud ja konkureerivatel turgudel ning seda toetavad sobivad üldtingimused, eelkõige uuendusi soodustav reguleeriv raamistik, on ka ühendusepoolne rahastamine oluline, toetades ja pakkudes täiendava rahastamise võimalust, et lahendada turul esinevaid probleeme. (4) Raamprogramm peaks koondama ühenduse erimeetmed ettevõtluse, VKEde, tööstusalase konkurentsivõime, uuendustegevuse, info- ja sidetehnoloogia, keskkonnatehnoloogia ja aruka energiakasutuse valdkonnas, mida on siiani reguleeritud järgmiste õigusaktidega: nõukogu 25. juuni 1996. aasta otsus 96/413/EÜ (Euroopa tööstuse konkurentsivõimet tugevdava ühenduse tegevusprogrammi rakendamise kohta),[41] nõukogu 20. detsembri 2000. aasta otsus 2000/819/EÜ (ettevõtjaid ja ettevõtlust, eelkõige väikseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEsid) käsitleva mitmeaastase programmi kohta),[42] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1655/2000 (keskkonna rahastamisvahendi (LIFE) kohta),[43] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta otsus nr 2256/2003/EÜ (millega võetakse vastu mitmeaastane programm, mis käsitleb e-Euroopa 2005 tegevuskava järelevalvet, heade tavade levitamist ning võrgu- ja infoturvet),[44] nõukogu 22. detsembri 2000. aasta otsus 2001/48/EÜ (millega võetakse vastu ühenduse mitmeaastane programm, et stimuleerida Euroopa päritoluga digitaalse infosisu arendamist ja kasutamist ülemaailmsetes võrkudes ja edendada infoühiskonna keelelist mitmekesisust),[45] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 1997. aasta otsus nr 1336/97/EÜ (üleeuroopalisi telekommunikatsioonivõrke käsitlevate suuniste kohta)[46] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta otsus nr 1230/2003/EÜ (millega võetakse vastu energeetika mitmeaastane tegevusprogramm „Arukas energeetika – Euroopa“),[47] et toetada säästvat arengut energeetika valdkonnas. (5) Raamprogrammiga kehtestatakse ühised eesmärgid, eelarvelised koguvahendid nende eesmärkide saavutamiseks, erinevad rakendusmeetmed, järelevalve ja hindamise kord ning meetmed ühenduse finantshuvide kaitseks. (6) Raamprogramm ei hõlma vastavalt asutamislepingu artiklile 166 tehtud teadusuuringute ja tehnoloogiaarendusega seotud tegevusi, kuid peaks täiendama Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega […][48] kehtestatud teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse ühenduse raamprogrammi. (7) Raamprogrammi ühiste eesmärkide saavutamiseks tuleks rakendada eriprogramme „Ettevõtluse ja uuendustegevuse ja programm“, „Info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm“ ja „Arukas energeetika – Euroopa“. (8) Käesoleva otsusega kehtestatakse kogu programmi kehtivuse ajaks finantsraamistik, mis kujutab endast peamist juhist eelarvepädevale institutsioonile eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse täiustamist käsitleva Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe[49] punkti 33 tähenduses. (9) Igale eriprogrammi jaoks tuleks koostada konkreetne soovituslik eelarve. (10) Tagamaks, et rahastamine on suunatud üksnes turuprobleemide lahendamiseks, ja pidades silmas turumoonutuste vältimist, peaks rahastamine raamprogrammi raames vastama riigiabi käsitlevatele ühenduse eeskirjadele ja sellekohastele õigusaktidele ning kehtivale VKEde ühenduse määratlusele. (11) Euroopa Majanduspiirkonna lepingus ja assotsiatsioonilepingute lisaprotokollidega nähakse ette vastavate riikide osalemine ühenduse programmides. Muude riikide osalust tuleks kaalutleda, kui lepingud ja menetlused seda võimaldavad. (12) Raamprogrammi ja eriprogramme tuleks nende kohandamiseks korrapäraselt kontrollida ja hinnata. (13) Samuti tuleks võtta asjakohaseid meetmeid, et vältida eeskirjade eiramist ja pettusi ning et nõuda tagasi kadumaläinud, valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid vastavalt nõukogu 18. detsembri 1995.[50] aasta määrusele (EÜ, Euratom) nr 2988/1995 (Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta), nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramise eest)[51] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta)[52]. (14) Tööstus- ja teenindussektoris sõltub ettevõtete kasv ja konkurentsivõime nende võimest kohaneda muutustega ja oskusest ära kasutada oma uuenduste potentsiaali. See väljakutse puudutab iga suurusega ettevõtteid, eriti aga väiksemaid ettevõtteid. Seetõttu on asjakohane algatada eriprogramm „Ettevõtluse ja uuendustegevuste programm“. (15) Ühendus saab olla liikmesriikide jõupingutuste katalüsaatoriks ja koordinaatoriks. Ta võib toetada ja täiendada liikmesriikide saavutusi, eelkõige edendades riiklike ja piirkondlike kogemuste vahetust, määratledes ja levitades häid tavasid ning parandades ettevõtlust ja uuendustegevust toetavate üleeuroopaliste teenuste kättesaadavust, eriti VKEdele. (16) Komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Tehnoloogiate toetamine säästvaks arenguks: Euroopa Liidu keskkonnatehnoloogia tegevuskava“[53] kutsutakse ühenduse programme üles toetama keskkonnatehnoloogiate arengut ja rakendamist ning koondama rahastamisvahendeid keskkonnatehnoloogiasse tehtavate investeeringutega seotud riski jagamiseks. (17) VKEdele ettenähtud ühenduse turupõhised rahastamisvahendid täiendavad riikliku tasandi rahastamisskeeme ja lisavad neile mõjuvõimu. Need võivad soodustada erainvesteeringuid uute uuenduslike ettevõtete loomiseks ja toetada suure kasvupotentsiaaliga ettevõtteid laienemisetapis, et vähendada märkimisväärset omakapitali puudujääki. Need võivad parandada olemasolevate VKEde juurdepääsu laenudele, et toetada konkurentsivõimet ja kasvupotentsiaali. (18) Euroopa Investeerimisfond (EIF) on VKEde riskikapitalile ja tagatisvahenditele spetsialiseerunud ühenduse asutus. Ta aitab kaasa ühenduse eesmärkide saavutamisele, kaasa arvatud teadmistepõhine ühiskond, uuendustegevus, kasv, tööhõive ja ettevõttevaimu edendamine. EIF tagab ühenduse programmide haldamise järjepidevuse ja on sellel ala saanud ulatuslikke kogemusi. EIFi rolli VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendite haldamisel komisjoni huvides on sõltumatute hindajate poolt nimetatud heaks tavaks. EIF omab ka asjatundlikkust, et toetada uusi avaliku sektori ja erasektori partnerlusel põhinevaid liikmesriikide poolt algatatud meetmeid, mille eesmärk on kaasata kapitaliturgudelt suure riskiteguriga investeeringuid väikeste uuenduslike ettevõtete jaoks. (19) Finantskeskkonna eelseisvad muutused ja uued raamatupidamisstandardid muudavad finantseerimisasutused riski suhtes tundlikumaks, viivad klassifitseerimiseni ja võivad vähemalt üleminekuperioodil raskendada VKEde võimalust saada laenu. Ettevõtluse ja uuendustegevuste programm peaks seega vastama VKEde muutuvatele rahastamisvajadustele, kaasa arvatud lähirahastamise vajadusele ja nende kohanemisele uue finantskeskkonnaga, vältides samal ajal turumoonutusi. (20) Ettevõtlust ja uuendustegevust toetavatel teenustel on oluline osa selles, et tagada VKEdele juurdepääs teabele kaupade ja teenuste siseturu toimimise ja võimaluste kohta, samuti uuenduste, teadmiste ja tehnoloogia riikidevahelise ülekandmise osas. Nimetatud teenustel on oluline osa ka VKEde juurdepääsu lihtsustamisel nende suhtes kehtivaid ühenduse õigusakte ja vastuvõetavaid õigusakte käsitlevale teabele, et VKEd saaksid selleks tõhusalt valmistuda ja kohanduda. Välishinnangutes on rõhutatud, et Euroopa ettevõtlust toetavate teenuste horisontaalset ulatust tuleks tugevdada. See puudutab ühenduse programme ja VKEde osalemise edendamist nendes programmides, eriti VKEde osalemist ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raamprogrammis. Hinnangutes on samuti rõhutatud komisjoni ja VKEde koostöö hõlbustamise tähtsust. (21) Ühendus peab looma kindla analüütilise aluse, et toetada poliitiliste otsuste tegemist VKEde, ettevõtluse, uuendustegevuse ja tööstussektori konkurentsivõime valdkonnas. Selline alus peaks andma lisandväärtust nendes valdkondades riigi tasandil kättesaadavale teabele. Ühendus peaks hoolitsema tööstus- ja teenindussektori konkurentsistrateegia üldise arendamise eest, samuti heade tavade edendamise eest seoses ettevõtluskeskkonna ja -kultuuriga, kaasa arvatud ettevõtete sotsiaalne vastutus ning võrdsed võimalused meestele ja naistele, ja toetama noorte ettevõtjate juurdekasvu. (22) 20. ja 21. märtsil 2003 kokku tulnud Euroopa Ülemkogu seadis esikohale uuendustegevus ja ettevõtlus ning rõhutas, et Euroopa peab ideede elluviimiseks rohkem tegema. Nõuti jätkuvaid meetmeid, et luua tingimused ettevõtete uuendustegevusele. Lineaarne uuendusmudel, mis eeldab, et teadustöö viib otse uuendusteni, on osutunud ebapiisavaks, et selgitada uuendustegevuse tulemusi ja kujundada asjakohast uuenduspoliitikat. Tunnistades, et ettevõtted on uuendustegevuse mootoriks, peaks ettevõtete uuendustegevuse toetamisele suunatud rahastamine ja valmistumine uuenduste turuleviimiseks, samuti uuendustegevuse juhtimine ja kultuur kuuluma seepärast ettevõtluse ja uuendusetegevuse programmi alla. See peaks aitama tagada, et uuendustegevus edendab konkurentsivõimet ning et seda rakendatakse praktilises äritegevuses. 25. ja 26. märtsil 2004 kokku tulnud Euroopa Ülemkogu lisas, et keskkonnasäästlikud tehnoloogiad on olulised, et kasutada täielikult ära ettevõtete ja keskkonna vahelist vastasmõju. Ökouuenduste edendamine, mis hõlmab uuenduslikke keskkonnasäästlikke tehnoloogiaid, võib aidata neist täit kasu saada. (23) Teadmiste edastamise ja saamise turg on sageli läbipaistmatu ning puudulik teave või kontaktide puudumine tekitavad turutõrkeid. Ettevõtetel on ka raskusi selliste tehnoloogiate integreerimisega, mis ei kuulu nende tavapärasesse tegevusvaldkonda, ja uut tüüpi oskuste omandamisega. Uuendustegevusega seotud finantsrisk võib olla kõrge, sellest saadav kasu võib arenguprobleemide tõttu hilineda ning maksud ei pruugi edu ja ebaedu seisukohast olla neutraalsed. Puudu võib olla ka vajalikest oskustest võimalusi ära kasutada. Institutsioonilised või õiguslikud takistused võivad põhjustada uute turgude tekke hilinemise või takistada nende teket või neile juurdepääsu. Lisaks võivad majandusolud määrata, kas uuendustegevus toimub või mitte. (24) Tõkked uuenduslike tehnoloogiate turulepääsul on eriti olulised keskkonnatehnoloogiate puhul. Sageli ei kajasta turuhinnad täielikult toote või teenuse keskkonnakulusid. Turuhinnas mittekajastatud kulud kannab ühiskond tervikuna, mitte keskkonnasaaste tekitaja. See turuprobleem ja ühenduse huvi säilitada loodusvarasid, vältida keskkonnasaastet ja kaitsta keskkonda majanduslikult efektiivsemalt õigustab ökouuenduste toetamist. (25) Ühenduse uuendusalased meetmetega toetatakse liikmesriikide ja nende piirkondade uuendusalase poliitika arendamist ning edendatakse riikliku, piirkondliku ja Euroopa uuendusalase poliitika koostoime ja toetustegevuste kasutamist. Ühendus saab hõlbustada riikidevahelist vahetust, vastastikust õppimist ja koostöövõrkude loomist ja soodustada uuendusalast koostööd. Huvirühmade võrgustike loomine on oluline eeldus uuendusteks vajalikud teadmiste ja ideede edasiandmiseks. (26) Nõukogu resolutsiooniga, mida toetas 9. detsembril 2004 Telecomi nõukogu, pannakse alus uuele infoühiskonna algatusele, et suurendada infoühiskonna panust Euroopa arengusse. Komisjon teeb oma teatises Lissaboni strateegia uue alguse kohta ettepaneku suunata jõupingutused „tugevamale ja kestvamale kasvule ning rohkemate ja paremate töökohtade loomisele“. See rõhutab info- ja sidetehnoloogia kasutuselevõtmist nii era- kui ka avalikus sektoris kui olulist tegurit uuendustegevuse tulemuste ja konkurentsivõime parandamisel. Seetõttu tuleks kehtestada eriprogramm „Info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm“. (27) Info- ja sidetehnoloogia moodustab teadmistepõhise majanduse nurgakivi. Nende arvele võib panna umbes poole kaasaegse majanduse tootlikkuse kasvust ja need pakuvad unikaalseid lahendusi tähtsatele ühiskondlikele väljakutsetele vastamiseks. Avaliku sektori teenuste ja üldises huvides olevate teenuste parandamine peab toimuma tihedas koostöös ühenduse asjakohaste põhimõtetega, näiteks rahvatervise, hariduse ja koolituse, keskkonna, transpordi ja siseturu arengu ja konkurentsi valdkondades. (28) Uuenduslikul side- ja infotehnoloogial põhinevate lahenduste rakendamist ja kasutamist tuleks toetada, eriti mis üldist huvi pakkuvate valdkondade teenuste puhul. Ühenduse toetus peaks samuti hõlbustama infoühiskonna arengule suunatud meetmete koordineerimist ja rakendamist kõikides liikmesriikides. (29) Programmi e-TEN (üleeuroopaline telekommunikatsioonivõrk) vahehinnangus soovitatakse kasutada nõudlusest lähtuvat lähenemisviisi ühenduse sekkumisel projektidesse, mis toetavad üleeuroopalisi teenuseid üldist huvi pakkuvates valdkondades. (30) E-valitsust[54] ja e-tervishoidu[55] käsitlevad komisjoni teatised ja seonduvad nõukogu järeldused kutsuvad üles tegema jõupingutusi uuendustegevuse, heade tavade vahetuse ja koostoimimisvõime osas ning väljendavad vajadust tugevdada seonduvate ELi programmide koostoimet. (31) Loodi õigusraamistik digitaalse infosisuga seotud probleemidega toimetulekuks infoühiskonnas. See on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. novembri 2003. aasta direktiivis 2003/98/EÜ (avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta),[56] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivis 2001/29/EÜ (autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas)[57] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11.märtsi 1996. aasta direktiiviga 96/9/EÜ (andmebaaside õiguskaitse kohta)[58]. (32) Liikmesriikide erinevad toimimisviisid põhjustavad jätkuvalt tehnilisi probleeme, mis takistavad ühenduses igakülgset juurdepääsu avaliku sektori teabele ja selle taaskasutamist. (33) Digitaalset infosisu käsitlevad ühenduse meetmete puhul peaks arvestama ühenduse mitmekeelse ja -kultuurilise keskkonnaga. (34) Loodusvarade hulka, mille ettenägelik ja ratsionaalne kasutamine on sätestatud asutamislepingu artiklis 174, kuuluvad peale taastuvate energiaallikate ka niisugused olulised energiaallikad nagu nafta, maagaas ja tahked kütused, mis on aga põhilised süsinikdioksiidiheite tekitajad. (35) Rohelises raamatus pealkirjaga „Euroopa energiavarustuse kindluse strateegia”[59] märgiti, et Euroopa Liit on langemas järjest suuremasse sõltuvusse liiduvälistest energiaallikatest ning see sõltuvus võib järgmise 20–30 aasta jooksul kasvada 70%ni. Seega rõhutati vajadust tasakaalustada pakkumispõhist poliitikat selgete nõudluspõhist poliitikat edendavate meetmete abil ja nõuti paremini korraldatud ja keskkonnasõbralikumat tarbimist, eriti transpordi- ja ehitussektoris. Samuti nõuti uute ja taastuvate energiaallikate arendamise eelistamist, et reageerida globaalsele soojenemisele ning saavutada varasemate tegevuskavade ja resolutsioonidega püstitatud eesmärgid, et 2010. aastal moodustaks taastuvatest energiaallikatest toodetud energia 12% ühendusesisesest energia kogutarbimisest. (36) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. septembri 2001. aasta direktiivis 2001/77/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia kasutamise edendamise kohta energia siseturul)[60] nõutakse liikmesriikidelt siseriiklike soovituslike eesmärkide seadmist, mis vastaksid ühenduse üldisele soovituslikule eesmärgile (12% siseriiklikust energia kogutarbimisest aastaks 2010) ja eelkõige taastuvatest energiaallikatest toodetud elektrienergia soovituslikule 21%lisele osakaalule ühenduse elektri kogutarbimisest aastaks 2010. Komisjoni teatises „Taastuva energia osa ELis“[61] hoiatati, et eesmärk, et 2010. aastal moodustaks taastuvatest energiaallikatest toodetud energia 12% ühendusesisesest energia kogutarbimisest, ei ole saavutatav ilma märkimisväärsete lisameetmeteta. (37) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiiviga 2002/91/EÜ[62] (ehitiste energiatõhususe kohta) kohustatakse liikmesriike rakendama uute ja olemasolevate ehitiste puhul energiatõhususe miinimumnõudeid, tagama ehitiste energiatõhususe sertifitseerimine ning ehitistes olevate kuumaveekatelde ja kliimaseadmete korrapärane ülevaatus. (38) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. mai 2003. aasta direktiivi 2003/30/EÜ (millega edendatakse biokütuste ja muude taastuvkütuste kasutamist transpordisektoris)[63] kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et nende turgudele viiakse miinimumosa biokütustest ja muudest taastuvkütustest. (39) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta direktiiviga 2004/8/EÜ (soojus- ja elektrienergia koostootmise stimuleerimiseks siseturu kasuliku soojuse nõudluse alusel, millega muudetakse direktiivi nr 92/42/EMÜ)[64] kohustatakse liikmesriike analüüsima oma potentsiaali suure tõhususega koostootmiseks ja looma toetuskavasid kooskõlas olemasoleva riikliku potentsiaaliga. (40) Selleks et hõlbustada kõnealuste ühenduse meetmete rakendamist, suurendada taastuvate energiaallikate turuosa ja parandada energiatõhusust, on vaja ühenduse tasandil käivitada konkreetsed edendusprogrammid, et luua tingimused üleminekuks säästvatele energiasüsteemidele, eelkõige taastuvatest energiaallikatest pärineva energia tootmiseks ja tarbimiseks ettenähtud seadmete standardimise toetamiseks, tehnoloogia kasutamist suurendamiseks ja nõudlusega seotud juhtimist käsitlevate heade tavade levitamiseks. Sama kehtib ka ühenduse meetmete puhul, mis on seotud elektri-, elektroonika-, kontori- ja sideseadmete energiatõhususe märgistamise ning valgustus-, kütte- ja kliimaseadmete standardimisega. Seetõttu tuleks algatada eriprogramm „Arukas energeetika – Euroopa“. (41) Et kehtestatud strateegia mõju säästva energeetika toetamisel oleks täielik, peab ühendus jätkuvalt toetuma selle valdkonna poliitika arengut ja teostamist ning kõrvaldama mittetehnilisi takistusi edenduskampaaniate abil, toetades ühtlasi ka investeeringute kiirendamist ja uuenduslike tehnoloogiate turuleviimist kogu ühenduses. (42) Taastuvad energiaallikad ja energiatõhusus on lisaks keskkonnahoidlikkusele ka ühenduse kiiremini kasvavad tööstusharud, luues uusi ja tuleviku seisukohalt olulisi töökohti. Euroopa taastuval energial põhinev tööstus on maailmas juhtival kohal taastuvatest energiaallikatest saadava elektri tootmistehnoloogiate arengus. Need tehnoloogiad tugevdavad majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust ning vähendatakse ressursside kasutamist. (43) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta otsuse nr 1230/2003/EÜ (millega võetakse vastu energeetika mitmeaastane tegevusprogramm „Arukas energeetika – Euroopa“ (2003–2006))[65] kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2006. (44) Otsusega nr 1230/2003/EÜ kehtestatud neljast erivaldkonnast kolme tuleks käesoleva programmi alusel jätkata. Need on: i) energiatõhususe ja energia ratsionaalse kasutamise edendamine (SAVE); ii) uute ja taastuvate energiaallikate edendamine (ALTENER); ja iii) energiatõhususe ning uute ja taastuvate energiaallikate kasutamise edendamine transpordis (STEER). (45) Otsusega nr 1230/2003/EÜ kehtestatud programmi rahvusvaheline mõõde (COOPENER) peaks jätkuma uute ühenduse välisabivahendite raames.[66] (46) Vastavalt headele valitsemistavadele ja paremale õiguslikule reguleerimisele on komisjon teinud sõltumatutele ekspertidele ülesandeks anda eelhinnang uuendatud mitmeaastasele energeetikaalasele programmile, mis peab jätkama 31. detsembrini 2006 kestvat programmi „Aruka energeetika – Euroopa“. Eksperdid jõudsid oma hinnangus järeldusele, et on vaja tagada programmi „Arukas energeetika – Euroopa“ jätkumine pärast 2006. aastat ning muuta see veelgi üksikasjalikumaks ja ambitsioonikamaks. (47) Kuna liikmesriigid ei suuda ühenduse konkurentsivõime ja uuendustegevuse parandamiseks võetavate meetmete eesmärke piisaval määral saavutada, sest selleks on vaja mitmepoolseid partnerlussuhteid, riikidevahelist liikuvust ja teabevahetust kogu ühenduses, ja kuna neid on vajalike meetmete olemuse tõttu parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (48) Käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.[67] (49) Arvestades eriprogrammide teemade laadi, peaks komisjoni iga eriprogrammi rakendamisel abistama eraldi komitee. (50) Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega [xxx] kehtestatakse mitmeaastane programm „eContentplus“, et edendada digitaalse infosisu kättesaadavust, kasutatavust ja kasutamist. Kõnealuse otsuse kehtivusaeg lõpeb 2008. aasta lõpus. Seejärel tuleks meetmeid digitaalse infosisu kättesaadavuse, kasutatavuse ja kasutamise edendamiseks jätkata kõnealuse otsusega sätestatud info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammi raames[68]. (51) Otsuses 96/413/EÜ sätestatud meetmed tuleks hõlmata ettevõtluse ja uuendustegevuse programmi. Otsus 96/413/EÜ tuleks seetõttu tunnistada kehtetuks, ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE: I JAOTIS ÜLDSÄTTED I peatükk Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm Artikkel 1 Algatamine 1. Käesolevaga algatatakse konkurentsivõime tõstmiseks ja uuendustegevuse edendamiseks ajavahemikul 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 ühenduse meetmete raamprogramm, edaspidi „raamprogramm“. 2. Raamprogramm aitab kaasa ühenduse konkurentsi- ja uuendusvõime tõstmisele arenenud teadmisteühiskonnana, mida iseloomustavad tasakaalustatud majanduskasvul põhinev säästev areng ja väga konkurentsivõimeline sotsiaalmajandus koos keskkonna kvaliteedi tõstmise ja kõrgetasemelise kaitsega. 3. Raamprogramm ei kata teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise alast tegevust, mis toimub asutamislepingu artikli 166 alusel. Artikkel 2 Eesmärgid 1. Raamprogrammil on järgmised eesmärgid: a) tõsta ettevõtete, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEde) konkurentsivõimet; b) edendada uuendustegevust, sh ökouuendusi; c) kiirendada konkurentsivõimelise, uuendusliku ja laiahaardelise infoühiskonna arenemist; d) edendada energiatõhusust ning uute ja taastuvate energiaallikate kasutuselevõttu kõigis sektorites, sealhulgas transpordis. 2. Raamprogrammi eesmärkide saavutamiseks tuleb ellu viia järgmised, II jaotises kirjeldatud eriprogrammid, edaspidi „eriprogrammid“: a) ettevõtluse ja uuendustegevuse programm; b) info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm; c) programm „Arukas energeetika – Euroopa“. Artikkel 3 Eelarve 1. Raamprogrammi eluviimiseks ettenähtud lähtesumma on 4212,6 miljonit eurot. 2. Eelarve suunav jaotus eriprogrammidele on esitatud I lisas. 3. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased eraldised finantsperspektiivi piires. Artikkel 4 Kolmandate riikide osalemine Raamprogrammis võivad osaleda: a) Euroopa majanduspiirkonda (EMP) kuuluvad EFTA riigid vastavalt EMP lepingus sätestatud tingimustele; b) ühinemiseelse strateegia põhjal abi saavad kandidaatriigid vastavalt üldpõhimõtetele ja -tingimustele, mis reguleerivad nende maade osalemist ühenduse programmides, mis on käivitatud asjaomase raamkokkuleppe ja assotsiatsiooninõukogu otsustega; c) Lääne-Balkani riigid vastavalt sätetele, mis määratakse koos nende riikidega kindlaks pärast raamkokkulepete sõlmimist nende osalemise kohta ühenduse programmides; d) muud kolmandad riigid, kui see on lubatud kokkulepetega. II peatükkRaamprogrammi rakendamine Artikkel 5 Tööprogrammid 1. Komisjon võtab eriprogrammide jaoks vastu iga-aastased tööprogrammid artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. Komisjon tagab nende rakendamise. 2. Lõikes 1 osutatud iga-aastaste tööprogrammide parandused, mis käsitlevad eelarvelisi assigneeringuid üle 1 miljoni euro, võetakse vastu artikli 46 lõikes 2 osutatud korras. Artikkel 6 Rakendusmeetmete tüübid 1. Tööprogrammide rakendusmeetmed võivad olla järgmised: a) VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendid; b) võrgustikud, mis koondavad mitmesuguseid huvirühmi; c) katseprojektid, tehnoloogia turustamisprojektid ja muud meetmed uuenduste kasutuselevõtu toetamiseks; d) poliitikasuundade analüüsimine, arendamine ja koordineerimine osalevate riikidega; e) teabe jagamine, levitamine ja teadvustamine; f) liikmesriikide või piirkondade ühistegevuse toetamine; g) hangete tegemine liikmesriikide koostöös valminud tehniliste kirjelduste alusel; h) ametiasutuste partnerlus riiklikul ja piirkondlikul tasandil. 2. Neid ja täiendavaid rakendusmeetmeid, mis on esitatud II jaotise I, II ja III peatüki 2. jaos, võib rakendada iga eriprogrammi korral, kui asjaomane tööprogramm seda ette näeb. 3. Toetuste andmine toimub täielikult riigiabi käsitlevate ühenduse eeskirjade ja sellekohaste õigusaktide alusel. Artikkel 7 Tehniline abi Käesoleva otsusega kehtestatud eelarvelistest vahendistest võib katta ka käesoleva otsuse rakendamiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks otseselt vajalikke kulutusi, mis on seotud ettevalmistava tegevuse, järelevalve, kontrolli, auditeerimise ja hindamisega. Selline tegevus võib eelkõige hõlmata uurimusi, koosolekuid, teavitamist, trükiste avaldamist, kulutusi informaatikavahenditele, -süsteemidele ja -võrkudele teabe vahetamiseks ja töötlemiseks ning mis tahes muid kulutusi tehnilisele, teaduslikule, haldus- ja ekspertabile, mida komisjonil võib selle otsuse rakendamiseks vaja minna. Artikkel 8 Järelevalve ja hindamine 1. Komisjon kontrollib regulaarselt raamprogrammi ja selle eriprogrammide rakendamist. Komisjon kehtestab iga eriprogrammi kohta rakendamise aastaaruande, milles tuuakse välja tema poolt toetatud tegevused ja selleks eraldatud vahendid ning tulemused ja mõju. 2. Nähakse ette raamprogrammi ja selle eriprogrammide rakendamise vahe- ja lõpphindamine, mille raames hinnatakse otstarbekust, järjepidevust, sünergiat, tulemuslikkust, tõhusust, säästlikkust ja kasulikkust. Vahehindamine võib hõlmata ka eelmiste programmide järelhindamist. 3. Eriprogrammide vahe- ja lõpphindamiste tulemused ja vajalikud eelarvelised assigneeringud lülitatakse vastavatesse tööprogrammidesse. Raamprogrammi vahe- ja lõpphindamine ning vajalikud eelarvelised assigneeringud lülitatakse II jaotise I peatükis sätestatud eriprogrammi „Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm“ tööprogrammi. 4. Raamprogrammi vahehindamine lõpetatakse 31. detsembriks 2009 ja lõpphindamine 31. detsembriks 2011. Eriprogrammide vahe- ja lõpphindamised korraldatakse nii, et nende tulemusi saaks arvesse võtta raamprogrammi vahe- ja lõpphindamisel. 5. Komisjon teatab raamprogrammi ja selle eriprogrammide vahe- ja lõpphindamiste peamised tulemused Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele. Artikkel 9 Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 1. Komisjon tagab, et käesoleva otsuse alusel rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse ühenduse finantshuve, kohaldades pettust, korruptsiooni ja muid ebaseaduslikke tegevusi ennetavaid meetmeid, tõhusat kontrolli ja alusetult makstud summade sissenõudmist ning eeskirjade eiramise korral tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid karistusi vastavalt määrustele (EÜ, Euratom) nr 2988/95, (Euratom , EÜ) nr 2185/96 ja (EÜ) nr 1073/1999. 2. Käesoleva otsuse alusel rahastatava ühenduse tegevuse puhul kohaldatakse määrust (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ja määrust (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ühenduse mis tahes seadusesätte, sh ka programmiga ettenähtud lepingulise kohustuse rikkumisel, mis tuleneb ettevõtja tegevusest või tegematajätmisest ja mis põhjendamatu kuluartikli tõttu kahjustab või võib kahjustada ühenduste üldeelarvet või mõnda ühenduste hallatavat eelarvet. 3. Kõigi käesoleva otsuse rakendusmeetmete puhul nähakse eelkõige ette nende järelevalve ja finantskontroll komisjoni või tema volitatud esindaja poolt ning Euroopa Kontrollikoja tehtud auditeerimiste abil, mis vajadusel tehakse kohapeal. II JAOTISERIPROGRAMMID I peatükk Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm 1. jaguEesmärgid ja tegevusvaldkonnad ARTIKKEL 10 Algatamine ja eesmärgid 1. Käesolevaga algatatakse programm VKEde, ettevõtluse, uuendustegevuse ja tööstuse konkurentsivõime toetamiseks (edaspidi „Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm“). 2. Ettevõtluse ja uuendustegevuse programmis nähakse ette meetmed, et toetada, parandada, soodustada ja edendada järgmist: a) juurdepääs rahalistele vahenditele, et toetada asutamisel olevaid ja arenevaid VKEsid ning investeerida uuendustegevusse, sh ökouuendustesse; b) soodsa keskkonna loomine VKEde koostööks; c) uuenduste, sh ökouuenduste juurutamine ettevõtetes; d) ettevõtlikkus ja innovatsioonikultuur; e) ettevõtlusele ja uuendustegevusele suunatud majandus- ja haldusreform. Artikkel 11 Juurdepääs rahalistele vahenditele asutamisel olevate ja arenevate VKEde toetamiseks Meetmed asutamisel olevate ja arenevate VKEde ning uuendustegevuse, sh ökouuenduste rahastamiseks võivad hõlmata järgmist: a) riskikapitalifondidesse ja investorite võrgu ( business angels ) arendatavatesse investeerimisvahenditesse tehtavate investeeringute mahu suurendamine; b) välisfinantseeringute hankimine VKEde jaoks laenuvahendite varal toimuva rahastamise vahenditesse; c) VKEde finantskeskkonna parandamine. Artikkel 12 VKEde koostöö VKEde koostööga seotud meetmed võivad hõlmata järgmist: a) VKEsid toetavate teenuste edendamine; b) VKEde piiriülest koostööd teiste ettevõtetega abistavate meetmete toetamine, sealhulgas VKEde kaasamine Euroopa standardimistegevusse; c) ettevõtete rahvusvahelise koostöö edendamine ja hõlbustamine. Artikkel 13 Ettevõtete uuendustegevus, sealhulgas ökouuendused Uuendustegevuse, sh ökouuendustega seotud meetmed võivad hõlmata järgmist: a) valdkonnakohase uuendustegevuse, -keskmete, -võrkude, avaliku sektori ja erasektori uuendusalase partnerluse ja asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonidega toimuva koostöö ning uuendustegevuse juhtimise edendamine; b) riiklike ja piirkondlike majandus- ja uuendusprogrammide toetamine; c) uuendusliku tehnoloogia praktilise kasutuselevõtu toetamine; d) riikidevahelise teadmiste ja tehnoloogia edasiandmisega seotud teenuste ning intellektuaalse ja tööstusomandi haldamise toetamine; e) uut tüüpi uuendusalaste teenuste katsetamine; f) tehnoloogia ja teadmiste edendamine andmete arhiveerimise ja edastamise kaudu. Artikkel 14 Ettevõtlikkus ja innovatsioonikultuur Ettevõtlikkuse ja innovatsioonikultuuriga seotud meetmed võivad hõlmata järgmist: a) ettevõtlusvaimu, -oskuste ja -kultuuri edendamine ning ettevõtlusega seotud riski ja kasu tasakaalustamine, eelkõige noorte ettevõtjate jaoks; b) uuendustegevust, ettevõtete arengut ja kasvu soodustava ärikeskkonna edendamine; c) poliitiliste meetmete väljatöötamise ja osalejate, sh riiklike ja piirkondlike programmide juhtide vahelise koostöö toetamine. Artikkel 15 Ettevõtluse ja uuendustegevusega seotud majandus- ja haldusreform Ettevõtluse ja uuendustegevusega seotud majandus- ja haldusreformi meetmed võivad hõlmata järgmist: a) andmete kogumine, saavutatu analüüsimine ja jälgimine, poliitikasuundade arendamine ja kooskõlastamine; b) tööstus- ja teenindussektori konkurentsivõime tõstmise strateegia määratlemisele ja edendamisele kaasaaitamine; c) üksteiselt õppimise toetamine riiklikes ja piirkondlikes haldusasutustes, et saavutada paremaid tulemusi. 2. jaguRakendamine ARTIKKEL 16 VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendid 1. Ühenduse rahastamisvahendeid kasutatakse selleks, et hõlbustada VKEde rahastamist nende elutsükli teatud etappides: asutamine, käivitamine, laiendamine ja äritegevuse ülekandmine. VKEde investeeringud sellistesse valdkondadesse nagu tehnoloogia areng, uuendustegevus ja tehnosiire lisatakse rahastamisvahendite rakendusalasse. 2. Lõikes 1 osutatud vahendid on järgmised: a) suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteem (GIF); b) VKEde tagatissüsteem (SMEG); c) suutlikkuse arendamise kava (CBS). 3. Nende rahastamisvahendite rakendamise tingimused on esitatud II lisas. Artikkel 17 Suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteem (GIF) 1. GIFi haldab komisjoni nimel Euroopa Investeerimisfond. See täidab järgmisi ülesandeid: a) aitab asutada ja rahastada VKEsid ning vähendada omakapitali ja riskikapitali puudujääke, mis takistab VKEdel kasutada oma kasvupotentsiaali; b) toetab suure kasvupotentsiaaliga uuenduslikke VKEsid, eriti neid, mis tegutsevad uurimis-, arendus- vm uuendustegevuse valdkonnas. 2. GIF koosneb kahest osast: Esimene osa, GIF1, katab asutamis- ja käivitamisetapi investeeringuid. Selles osas suunatakse investeeringud spetsialiseeritud riskikapitalifondidesse, nagu esmaetapi fondid, piirkondlikud fondid, konkreetsetele sektoritele, tehnoloogiatele või teadusuuringute ja tehnoloogia arendusele keskendatud fondid ning äriinkubaatoritega seotud fondid, mis omakorda annavad kapitali VKEdele. GIF1 võib osaleda ka investeerimisel investorite võrgu arendatavatesse fondidesse ja investeerimisvahenditesse. Teine osa, GIF2, katab laienemisetapi investeeringuid ja investeerib spetsialiseeritud riskikapitalifondidesse, mis omakorda annavad kvaasikapitali või omakapitali suure kasvupotentsiaaliga uuenduslikele VKEdele nende laienemisetapis. GIF2 muudab väljaostmise või asendusinvesteeringud liigseks. GIF võib vajadusel riiklike programmidega koostööd tehes investeerida ka finantsvahendusettevõtetesse, et arendada väikeettevõtetes osalevaid ettevõtteid. Artikkel 18 VKEde tagatissüsteem (SMEG) 1. SMEGi süsteemi haldab komisjoni nimel Euroopa Investeerimisfond. See täidab järgmisi ülesandeid: a) annab vastutagatisi või vajadusel kaastagatisi abikõlblikes riikides tegutsevatele tagatisskeemidele; b) annab otsetagatisi muudele sobivatele finantsvahendajatele. 2. SMEGi süsteem koosneb neljast osast: Esimene osa: a) finantseerimine laenuvahendite varal laenude või liisingu kaudu VKEdele, mille riskiastet on hinnatud kõrgemaks, kuna nad investeerivad sellistesse teadmispõhistesse tegevustesse nagu tehnoloogiaarendus, uuendustegevus ja tehnosiire; sel põhjusel ja piisava tagatise puudumise tõttu on neil rahastamisvõimalusi eriti raske leida. Teine osa: b) mikrokrediit, et julgustada finantseerimisasutusi mängima selles valdkonnas suuremat rolli, pakkudes väikelaene, millega ebapiisavate tagatistega laenajate puhul kaasneksid tavaliselt võrdeliselt suuremad halduskulud. Lisaks tagatistele või vastutagatistele võivad finantsvahendajad saada toetusi, mis osaliselt hüvitavad mikrokrediitide andmisega seotud vältimatuid suuri halduskulusid. Kolmas osa: c) tagatised VKEdesse investeeritavale omakapitalile või kvaasikapitalile, hõlmab investeeringuid kohalikest või piirkondlikest fondidest, mis annavad stardikapitali ja/või käivituskapitali, ja investeeringuid vahefinantseerimisfondidest ( mezzanine financing funds ), et vähendada konkreetseid rahalisi raskusi, mis tulenevad VKEde nõrgast finantsstruktuurist ja äritegevuse ülekandmisest. Neljas osa: d) VKEde laenurahaportfellide väärtpaberistamine, mille kaudu kaasatakse VKEdele täiendavat krediiti laenude rahastamiseks, kasutades sobivaid riskijagamise kokkuleppeid väljavalitud finantseerimisasutustega. Nende tehingute toetamise eeldusena kohustub kreeditor andma suure osa niimoodi tekkivast likviidsusest mõistliku aja jooksul laenudena VKEdele. Artikkel 19 Suutlikkuse arendamise kava (CBS) 1. CBSi hallatakse koos rahvusvaheliste finantseerimisasutustega, kelle hulka kuuluvad Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD), Euroopa Investeerimispank (EIB), Euroopa Investeerimisfond (EIF) ja Euroopa Nõukogu Arengupank (CEB). See täidab järgmisi ülesandeid: a) täiendab uuenduslikesse VKEdesse ja suure kasvupotentsiaaliga VKEdesse investeerivate fondide teadmisi investeerimise ja tehnoloogia alal; b) stimuleerib VKEdele laenude andmist taotluste läbivaatamise korra lihtsustamisega. 2. CBS koosneb stardikapitali meetmest ja partnerlusmeetmest. Stardikapitali meetme kaudu antakse toetusi, et stimuleerida riskikapitali suunamist uuenduslikesse VKEdesse ja suure kasvupotentsiaaliga VKEdesse, sealhulgas ka traditsioonilise majandusharudes, toetades selleks stardi- ja käivitusfonde jms organisatsioone. Toetusi antakse selleks, et võtta pikemaks ajaks tööle täiendavat personali, kel on investeerimise või tehnoloogia alased eriteadmised. Partnerlusmeetme kaudu antakse toetusi finantsvahendajate tehnilise abiga seotud kulude katmiseks, et parandada VKEde laenutaotluste läbivaatamise korda. Sellega soodustatakse laenude andmist VKEdele riikides, kus pankade vahendustegevus on nõrgalt arenenud. Partnerlusmeetme puhul on pankade nõrgalt arenenud vahendustegevusega riikideks sellised riigid, kus riigisiseste laenude summa, väljendatuna protsendina sisemajanduse kogutoodangust, on Euroopa Keskpanga või Rahvusvahelise Valuutafondi andmetel tunduvalt alla ühenduse keskmise. Partnerlusmeede täiendab krediidiliine või riskijagamist, mida rahvusvahelised finantseerimisasutused pakuvad partnerpankadele või finantseerimisasutustele abikõlblikes riikides. Suur osa selle meetme vahenditest kulutatakse selleks, et tõsta pankade võimet hinnata selliste projektide ärikõlblikkust, milles on oluline osa ökouuendustel. Artikkel 20 Ettevõtlust ja uuendustegevust toetavad teenused 1. Edendatakse ettevõtteid ja uuendustegevust, sealhulgas VKEsid toetavaid teenuseid. 2. Lõike 1 järgi võib rahalist toetust anda võrgustikku kuuluvatele partneritele järgmiste teenuste pakkumisel: a) teabe-, tagasiside- ja ettevõtjate koostöö teenused; b) uuendus-, tehnoloogia- ja teadmiste edasiandmise teenused; c) teenused, mis soodustavad VKEde osalemist ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse raamprogrammis. Nende teenuste üksikasjad on esitatud III lisas. 3. Komisjon valib võrgustikku kuuluvaid partnereid konkursikutsega lõike 2 punktides a, b ja c nimetatud teenuste osutamiseks. Konkursi tulemusel võib komisjon sõlmida väljavalitud taotlejatega partnerluse raamlepingu, milles näidatakse ära pakutavate teenuste tüüp, antavate toetuste kord ning kõigi poolte üldised õigused ja kohustused. Partnerluse raamlepingu võib sõlmida kogu programmi kehtivuse ajaks. 4. Lisaks lõike 2 punktides a, b ja c nimetatud teenustele võib komisjon anda rahalist toetust muude raamprogrammi kohaldamisalasse jäävate meetmete rakendamiseks, mis ta on välja valinud pärast võrgustiku partneritele suunatud konkursi väljakuulutamist. 5. Komisjon toetab võrgustikku kuuluvaid partnereid vajaliku koordineerimise ja tegevuse toetamisega. Ta võib toetada ka programmis mitteosalevates riikides moodustatud organisatsioone sellise koordineerimise ja tegevuse toetamisega. 6. Komisjon tagab, et võrgustikku kuuluvad partnerid teevad omavahel koostööd ja suunavad pädevale võrgustikupartnerile edasi iga päringu, millele nad ise vastata ei oska. Artikkel 21 Uuenduste toetamine ettevõtetes 1. Toetatakse riikidevahelist koostööd programmide vahel, mille eesmärgiks on uuenduste toetamine ettevõtetes. 2. Koostööd tegevate programmide rühm võib saada ühenduselt toetust, kui: a) iga üksikut programmi juhib riigi- või sellest madalama taseme riiklik asutus ja b) neisse on kokku kaasatud vähemalt kolm osalevat riiki ning c) neid koordineeritakse või viiakse ühiselt ellu. 3. Ühenduse korraldatava konkursi tulemusel võidakse toetamiseks välja valida koostööd tegevate programmide rühmad, mis vastavad esitatud nõuetele. 4. Valitud programmirühmadele võidakse anda toetust, et lisada väärtust kas kogu rühmale või ühele või mitmele konkreetsele programmile selles rühmas, luua sünergiat koostööd tegevate programmide vahel või aidata saavutada kriitilist massi. 5. Toetust valitud programmirühmadele võidakse anda täiendavate ühenduse vahendite eraldamisega: a) koostööd tegevate programmide rühma tegevuse toetamise ühisesse fondi või b) koostööd tegevate programmide rühma konkreetsete tegevussuundade rahastamiseks. 6. Sellises ühisest fondist toetatavas tegevuses või ühenduse rahastatavates konkreetsetes ühistes tegevussuundades võivad osaleda kõik, kellel on õigus kõnealuses tegevuses osaleda koostööd tegeva programmide rühma mõne programmi alusel. Artikkel 22 Poliitikasuundade analüüsimine, arendamine ja koordineerimine osalevate riikidega Poliitikasuundade analüüsimise, arendamise ja osalevate riikidega koordineerimise toetamiseks võib teha järgmist: a) uuringud, andmete kogumine, ülevaated ja trükiste avaldamine, võimaluse korral ametliku statistika põhjal; b) ekspertide, sealhulgas avalik-õiguslike asutuste ja huvitatud poolte ekspertide kohtumised, konverentsid ja muud üritused; c) teadlikkuse tõstmine, koostöövõrkude loomine ja muud asjakohased meetmed; d) riigi ja piirkonna tasandi tulemuste võrdlev analüüsimine ja heade töötavade uurimine, levitamine ja kasutuselevõtmine. Artikkel 23 Ametiasutuste partnerlus riiklikul ja piirkondlikul tasandil 1. Tõhusa halduskoostöö tagamiseks võib riigi kontaktpunkti korraldatud konkursi tulemuste alusel luua partnerlussuhted asutuste vahel. Kontaktpunktid võivad seejärel kokkuleppel asjaomaste riiklike või piirkondlike asutustega määrata juhtiva eksperdi või ekspertide rühma. 2. Komisjon vaatab läbi juhtiva eksperdi või ekspertide rühma koostatud tööplaani ja võib anda osalevatele asutustele toetust. 3. Komisjon võib asutuste partnerluse toetamiseks moodustada asjaomased kesksed tugiteenused. Artikkel 24 Programmi rakendamist toetavad meetmed Komisjon võib teha järgmist: a) jälgida ja analüüsida konkurentsivõime ja üksikute majandusharude arengut, võttes arvesse ka komisjoni aastaaruannet Euroopa tööstuse konkurentsivõime kohta; b) koostada hinnanguid selle kohta, millist mõju avaldavad ettevõtete konkurentsivõime seisukohast olulised ühenduse meetmed; c) hinnata käesoleva programmi konkreetseid aspekte või rakendusmeetmeid; d) levitada vajalikku teavet käesoleva programmi kohta. 3. jaguTööprogramm ARTIKKEL 25 Tööprogramm Tööprogrammis sätestatakse üksikasjalikud eesmärgid ja prioriteedid, täitmise ajakavad, osalemiseeskirjad ning artiklites 16–23 nimetatud meetmete valiku- ja hindamiskriteeriumid. II peatükk Info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm 1. jaguEesmärgid ja tegevusvaldkonnad ARTIKKEL 26 Algatamine ja eesmärgid 1. Käesolevaga algatatakse info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm (edaspidi „info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogramm“). 2. Info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammiga nähakse ette järgmised meetmed: a) ühtse Euroopa teaberuumi loomine ning teabetoodete ja -teenuste siseturu tugevdamine; b) uuendustegevuse edendamine info- ja sidetehnoloogia laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu; c) kõikehõlmava infoühiskonna ja tulemuslikumate ja tõhusamate üldist huvi pakkuvate valdkondade teenuste arendamine ning elukvaliteeti tõstmine. 3. Lõikes 2 osutatud meetmete elluviimisel pööratakse erilist tähelepanu kodanike ja ettevõtete teavitamisele info- ja sidetehnoloogia võimalustest ja kasust. Artikkel 27 Ühtne Euroopa teaberuum Ühtset Euroopa teaberuumiga seotud meetmetel on järgmised eesmärgid: a) tagada takistusteta juurdepääs info- ja sidetehnoloogial põhinevatele teenustele ning luua sobivad raamtingimused konvergeeruvate digitaalsidesüsteemide ja -teenuste kiireks ja asjakohaseks kasutuselevõtuks, kaasa arvatud koostalitlusvõime, turvalisuse ja usaldusväärsuse küsimusi; b) parandada tingimusi digitaalse infosisu arendamiseks, pannes erilist rõhku mitmekeelsusele ja kultuurilisele mitmekesisusele; c) jälgida Euroopa infoühiskonna arengut sellekohaste andmete kogumise ning digitaalsete sideteenuste arengu, kättesaadavuse ja kasutamise analüüsimisega, sealhulgas Interneti areng, juurdepääs lairibavõrgule ning infosisu ja teenuste areng. Artikkel 28 Uuendustegevus info- ja sidetehnoloogia laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu Meetmetel, mis on seotud uuendustegevusega info- ja sidetehnoloogia laialdasema kasutuselevõtu ja ulatuslikumate investeeringute kaudu, on järgmised eesmärgid: a) edendada info- ja sidetehnoloogial põhinevate protsesside, teenuste ja toodete uuendamist, eriti VKEdes ja avalikus sektoris , arvestades vajalikke kvalifikatsiooninõudeid; b) soodustada avaliku ja erasektori koostööd ning partnerlust, et kiirendada uuendusprotsesse ja investeerimist info- ja sidetehnoloogiasse; c) propageerida ja teadvustada info- ja sidetehnoloogia võimalusi ja kasu kodanikele ja ettevõtetele ning algatada Euroopa tasandil arutelu info- ja sidetehnoloogia uute suundumuste üle. Artikkel 29 Kõikehõlmav infoühiskond, tulemuslikumad ja tõhusamad üldist huvi pakkuvate valdkondade teenused ning parem elukvaliteet Meetmetel, mis on seotud kõikehõlmava infoühiskonna ning , tulemuslikumate ja tõhusamate üldist huvi pakkuvate valdkondade teenuste arendamise ja elukvaliteedi parandamisega, on järgmised eesmärgid: a) parandada info- ja sidetehnoloogia kättesaadavust ja digitaalset kirjaoskust; b) tõsta usaldust infoühiskonna teenuste vastu ning edendada info- ja sidetehnoloogia kasutamist, pöörates erilist tähelepanu andmekaitse küsimuste lahendamisele; c) parandada üldist huvi pakkuvate valdkondade elektrooniliste teenuste kvaliteeti, tulemuslikkust ja kättesaadavust ning laiendada ühiskonna elus osalemist info- ja sidetehnoloogia kaudu, sealhulgas koostalitlusvõimelised üleeuroopalised või piiriülesed üldist huvi pakkuvate valdkondade teenused, ning arendada kõigile kasutamiseks sobivaid teenusekomponente ja levitada häid tavasid. 2. jaguRakendamine 1. alajaguProjektide rakendamine, meetmed heade tavade levitamiseks ja temaatilised võrgud Artikkel 30 Üldsätted Info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammi võib rakendada projektide, heade tavade levitamise meetmete ja temaatiliste võrkude kaudu, sealhulgas võidakse laialdaselt katsetada ja tutvustada uuenduslikke üleeuroopalisi avalikke teenuseid. Projektide, heade tavade levitamise meetmete ja temaatiliste võrkude eesmärk on stimuleerida uuenduslike info- ja sidetehnoloogial põhinevate lahenduste levikut ja parimat kasutamist, eriti üldist huvi pakkuvate valdkondade teenustes. Ühenduse toetus aitab ka kergemini koordineerida ja rakendada infoühiskonna arendamise meetmeid kõigis liikmesriikides. Artikkel 31 Projektide rakendamine, meetmed heade tavade levitamiseks ja temaatilised võrgud 1. Toetatakse järgmist: a) rakendus-, katse- ja tehnoloogia turustamisprojektid; b) meetmed heade tavade, teadmiste ja kogemuste levitamiseks kogu ühenduses; c) temaatilised võrgud, mis koondavad konkreetse teemaga seoses mitmesuguseid huvirühmi, et hõlbustada koordineerimistegevust ja teadmiste edasiandmist. 2. Projektide eesmärk on edendada uuendustegevust, tehnosiiret ja selliste uute tehnoloogiate levikut, mis on valmis turuleviimiseks. Ühendus võib määrata lõike 1 punktis a nimetatud projektide toetuseks kuni 50% nende kogumaksumusest. Avaliku sektori asutustele võidakse lisakulud hüvitada 100% ulatuses. 3. Heade tavade levitamise meetmed võetakse eriteemasid käsitlevate ja temaatiliste võrkude kaudu seotud meetmete kompleksidena. Ühenduse panus lõike 1 punktis b sätestatud meetmetesse piirdub otseste kuludega, mida peetakse vajalikuks või asjakohaseks meetme konkreetsete eesmärkide saavutamisel. 4. Temaatilised võrgud võivad olla seotud heade tavade levitamise meetmetega. Temaatilistele võrkudele annab ühendus toetust võrgu loomiseks ja koordineerimiseks vajalike abikõlblike lisakulude ulatuses. Ühendus võib nende meetmete abikõlblikud lisakulud kompenseerida. 2. alajaguMuud sätted Artikkel 32 Taotlused Ühenduse toetuse saamise taotlustele tuleb vajaduse korral lisada rahastamiskava, milles loetletakse kõik projektide rahastamise komponendid, sealhulgas ka ühenduselt taotletav rahaline toetus ja kõik muudest allikatest taotletud toetused. Artikkel 33 Poliitikasuundade analüüsimine, arendamine ja koordineerimine osalevate riikidega Poliitikasuundade analüüsimise, arendamise ja osalevate riikidega koordineerimise toetamiseks tehakse järgmist: a) uuringud, andmete kogumine, ülevaated ja trükiste avaldamine, võimaluse korral ametliku statistika põhjal; b) avalik-õiguslike asutuste ja huvitatud poolte ekspertide kohtumised, konverentsid ja muud üritused; c) teadlikkuse tõstmine, koostöövõrkude loomine ja muud asjakohased tegevused avalik-õiguslike asutuste ja huvitatud poolte ekspertide vahel; d) tulemuste võrdlev analüüsimine riigi tasandil ja heade töötavade uurimine, levitamine ja kasutuselevõtmine. Artikkel 34 Edendustegevus, teabe jagamine ja levitamine 1. Programmi rakendamise toetamiseks või tulevase tegevuse ettevalmistamiseks tehakse järgmist: a) edendustegevus, kontaktide loomine, teabe jagamine ja levitamine; b) teabe, teadmiste ja kogemuste vahetamine, konverentsid, seminarid, töörühmad või muud kohtumised ja rühmitatud tegevuste juhtimine. 2. Toetust ei anta meetmetele, mille sihiks on toodete, protsesside või teenuste müügikõlblikuks muutmine, turustamine või müügi edendamine. Artikkel 35 Ühist huvi pakkuvad projektid: hanked liikmesriikide koostöös väljatöötatud tehniliste kirjelduste alusel Komisjon võib vajaduse korral info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammi eesmärkide saavutamiseks ja liikmesriikide selge ühishuvi alusel seoses toodete, teenuste või oluliste teenuseelementide kasutamisega Euroopa tasandil algatada ühist huvi pakkuvaid projekte, et täita vajalikke tehnilisi ja organisatsioonilisi ülesandeid. Komisjon kooskõlastab liikmesriikidega selliste projektide ühised tehnilised kirjeldused ja rakendamise ajakavad. Kooskõlastatud ühiste tehniliste kirjelduste ja rakendamise ajakavade alusel esitab komisjon pakkumiskutse asjaomaste projektide rakendamiseks. Hankeid korraldab ühenduse hangete eeskirjade alusel ainult komisjon. 3. jaguTööprogramm ARTIKKEL 36 Tööprogramm Tööprogrammis sätestatakse üksikasjalikud eesmärgid ja prioriteedid, nende saavutamiseks vajalikud meetmed, täitmise ajakavad ning määratakse kindlaks rakendusmeetmete hindamis- ja valikukriteeriumid vastavalt artiklis 26 esitatud eesmärkidele. III peatükkProgramm „Arukas energeetika – Euroopa“ 1. JAGUEesmärgid ja tegevusvaldkonnad ARTIKKEL 37 Algatamine ja eesmärgid 1. Käesolevaga algatatakse programm energiatõhususe, taastuvate energiaallikate ja energeetika mitmekesistamise toetamiseks, edaspidi „programm „Arukas energeetika – Euroopa““. 2. Programmiga „Arukas energeetika – Euroopa“ nähakse ette meetmed eelkõige selleks, et: a) soodustada energiatõhusust ja energiaallikate ratsionaalset kasutamist; b) edendada uusi ja taastuvaid energiaallikaid ning toetada energeetika mitmekesistamist; c) edendada energiatõhusust ning uute ja taastuvate energiaallikate kasutamist transpordis. Artikkel 38 Tegevuseesmärgid Programmi „Arukas energeetika – Euroopa“ tegevuse eesmärk on: a) tagada vajalikud tingimused säästvuse parandamiseks, linnade ja piirkondade potentsiaali väljaarendamiseks ning nende strateegiliste eesmärkide saavutamiseks vajalike seadusandlike meetmete ettevalmistamiseks; töötada välja vahendid ja võimalused, et teostada järelevalvet ühenduses ja liikmesriikides programmiga hõlmatud valdkondades võetud meetmete mõju üle ja seda hinnata; b) suurendada liikmesriikides investeeringuid uutesse ja tõhusaimatesse tehnoloogiatesse energiatõhususe, taastuvate energiaallikate ja energeetika mitmekesistamise valdkonnas, kaotades lõhe uuenduslike tehnoloogiate eduka tutvustamise ja nende laialdase turul kasutamise vahel, et kasutada ära avaliku ja erasektori investeeringuid, edendada strateegilise võtmetähtsusega tehnoloogiaid, vähendada kulusid, täiendada turukogemusi ning aidata kaasa seda laadi investeeringuid tõkestavate finantsriskide ning muude võimalike riskide ja takistuste kõrvaldamisele; c) kõrvaldada mittetehnoloogilised takistused energia tõhusal ja arukal tootmisel ja tarbimisel, edendades institutsioonide suutlikkust, sealhulgas kohalikul ja piirkondlikul tasandil, suurendades teadlikkust, eelkõige haridussüsteemi kaudu, edendades kogemuste ja oskusteabe vahetust peamiste osaliste, ettevõtjate ja kodanike vahel üldiselt, soodustades heade tavade ja parimate olemasolevate tehnoloogiate levikut, eelkõige ühenduse tasandil. Artikkel 39 Energiatõhusus ja ressursside ratsionaalne kasutamine (SAVE) Meetmed energiatõhususe ja energiaallikate ratsionaalse kasutamise soodustamiseks võivad hõlmata järgmist: a) energiatõhususe ja energia ratsionaalse kasutamise parandamine, eelkõige ehitus- ja tööstussektoris, välja arvatud artikliga 41 hõlmatud meetmed; b) seadusandlike meetmete ettevalmistamise ja kohaldamise toetamine. Artikkel 40 Uued ja taastuvad energiaallikad (ALTENER) Meetmed uute ja taastuvate energiaallikate edendamiseks võivad hõlmata järgmist: a) uute ja taastuvate energiaallikate edendamine elektrienergia ja soojuse tsentraliseeritud ja detsentraliseeritud tootmiseks ning energiaallikate mitmekesistamise toetamine, välja arvatud artikliga 41 hõlmatud meetmed; b) uute ja taastuvate energiaallikate integreerimine kohalikku keskkonda ja kohalikesse energiasüsteemidesse; c) seadusandlike meetmete ettevalmistamise ja kohaldamise toetamine. Artikkel 41 Energeetika transpordis (STEER) Meetmed energiatõhususe ning uute ja taastuvate energiaallikate kasutamise edendamiseks transpordis võivad hõlmata järgmist: a) kõigi transpordi energeetikaaspektidega seotud algatuste toetamine ja kütuste mitmekesistamine; b) taastuvkütuste ja energiatõhususe edendamine transpordis; c) seadusandlike meetmete ettevalmistamise ja kohaldamise toetamine. Artikkel 42 Horisontaalsed algatused Meetmed mitme artiklites 39–41 osutatud valdkonna ühendamiseks või seoses teatavate ühenduse prioriteetidega võivad hõlmata järgmist: a) energiatõhususe ja taastuvate energiaallikate integreerimine mitmesse majandusharusse; b) eri võimaluste, vahendite ja osalejate ühendamine sama meetme või projekti raames. 2. JAGURakendamine ARTIKKEL 43 Edendamis- ja levitamisprojektid Toetatakse järgmist tegevust: a) ühisanalüüsil põhinevad strateegilised uuringud ning turgude arengu ja energeetikasuundumuste korrapärane järelevalve tulevaste seadusandlike meetmete ettevalmistamiseks või kehtivate õigusaktide läbivaatamiseks, sealhulgas seoses energia siseturu nõuetekohase toimimisega, keskmise tähtajaga ja pikaajalise strateegia rakendamiseks energeetikavaldkonnas eesmärgiga edendada säästvat arengut, samuti tööstuse ja muude huvirühmade pikaajaliste vabatahtlike kohustuste ettevalmistamiseks ning standardite ning märgistus- ja sertifitseerimissüsteemide väljatöötamiseks; b) struktuuride ja vahendite loomine, laiendamine ja ümberkorraldamine säästva energeetika arenguks, sealhulgas kohalik ja piirkondlik energiamajandus, ning neile vajadustele vastavate finantstoodete ja rahaturuinstrumentide väljatöötamine; c) säästvate energiasüsteemide ja seadmete edendamine, et kiirendada nende turuosa suurenemist ja ergutada investeeringuid, mis hõlbustavad üleminekut tõhusamate tehnoloogiate tutvustamiselt nende turustamisele, teadlikkuse tõstmise kampaaniad ning institutsiooniliste struktuuride loomine, mille eesmärgiks on puhta arendustegevuse mehhanismid ja nende ühine rakendamine Kyoto protokolli kohaselt; d) teabe-, haridus- ja koolitusstruktuuride arendamine, tulemuste rakendamine, oskusteabe ja heade tavade edendamine ja levitamine kõikide tarbijate hulgas, meetmete ja projektide tulemuste levitamine ning koostöö liikmesriikidega rakendusvõrgustike kaudu; e) ühenduse seadusandlike ja toetusmeetmete rakendamise ja mõju järelevalve. Artikkel 44 Tehnoloogia turustusprojektid Ühenduse toetust antakse meetmetele ja projektidele, mis käsitlevad selliste ühenduse tasandil oluliste, äsja väljatöötatud tehnoloogiate esmakordset turule viimist, mille eesmärk, pidades silmas laiemat kasutuselevõttu liikmesriikides kas muudel majanduslikel või geograafilistel tingimustel või tehniliste muudatustega, on edendada uuenduslikke tehnoloogiaid, protsesse või tooteid, mille tehniline tutvustamine on olnud edukas, kuid mis jääkohtude tõttu ei ole veel turgu hõlvanud, ning seega võtab ühendus enda peale osa teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse tulemuste majandusliku ekspluateerimisega seotud ohtudest. 3. JAGUTööprogramm ARTIKKEL 45 Tööprogramm Tööprogrammiga nähakse ette iga konkreetset meedet käsitlevad eeskirjad, artiklis 37 sätestatud eesmärkide rakendusmeetmed, samuti rakendus- ja rahastamiskord ning osalemiseeskirjad. Programmis määratakse kindlaks valikukriteeriumid, mis kajastavad programmi „Arukas energeetika – Euroopa“ eesmärke, ning sätestatakse tööprogrammi rakendamise soovituslik ajakava, eelkõige seoses pakkumiskutsete sisuga. III JAOTISÜLD- JA LÕPPSÄTTED Artikkel 46 Komiteed 1. Komisjoni abistavad järgmised komiteed: a) ettevõtlus- ja uuendusprogrammi puhul ettevõtlus- ja uuendusprogrammi korralduskomitee; b) info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammi puhul info- ja sidetehnoloogia korralduskomitee; c) programmi „Arukas energeetika – Euroopa“ puhul programmi „Arukas energeetika – Euroopa“ korralduskomitee. 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 4 ja 7, võttes arvesse sama otsuse artiklit 8. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 sätestatud tähtaeg on kolm kuud. 3. Lõikes 1 osutatud komiteed võtavad vastu oma töökorra. Artikkel 47 Kehtetuks tunnistamine Otsus 96/413/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Artikkel 48 Üleminekumeetmed Artikli 27 punktis b osutatud eesmärgi saavutamiseks vajalikke rakendusmeetmeid viiakse ellu vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele …/…/EÜ[69] kuni 31. detsembrini 2008. Seejärel hallatakse otsuse …/…/EÜ alusel 31. detsembril 2008 või enne seda algatatud meetmeid kooskõlas kõnealuse otsusega, kuid selle otsusega asutatud komiteed asendab käesoleva otsuse artikli 46 lõike 1 punktiga b asutatud komitee. Artikkel 49 Jõustumine Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Brüssel, […] Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja I LISA Soovituslik eelarveline jaotus Soovituslikud eelarvelised assigneeringud on konkreetsete programmide jaoks järgmised: a) 2631 miljonit eurot ettevõtluse ja uuendustegevuse programmi eesmärkide saavutamiseks, millest kuni 520 miljonit suunatakse ökouuenduste edendamiseks; b) 801,6 miljonit eurot side- ja infotehnoloogiapoliitika toetusprogrammi eesmärkide saavutamiseks; c) 780 miljonit eurot programmi „Arukas energeetika – Euroopa“ eesmärkide saavutamiseks. II LISAArtiklis 16 sätestatud VKEdele ettenähtud ühenduse rahastamisvahendite rakendamise kord 1. VKEdele ettenähtud kõiki