Soovitus:

NÕUKOGU SOOVITUS,

milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012–2017) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone[4],

võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega

ning arvestades järgmist:

(1)(1) Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

(2)(2) Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5] mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

(3)(3) Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse Ühendkuningriigi 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2014) kohta.

(4)(4) Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[6] milles nimetati Ühendkuningriiki ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

(5)(5) Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

(6)(6) Ühendkuningriik esitas 30. aprillil 2012 oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2011–2012 kuni 2016–2017 ning oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Ühendkuningriiki mõjutab negatiivselt makromajanduse tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku analüüsi käigus järeldusele,[7] et Ühendkuningriigis on sisemine tasakaalustamatus, kuigi mitte ülemäärane.

(7)(7) Tuginedes nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele 2012. aasta lähenemisprogrammile antud hinnangule, on nõukogu arvamusel, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Programmis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on rakendada vajalikku eelarve konsolideerimist, et saavutada valitsemissektori eelarve-eesmärgid seoses netovõla ja tsükliliselt kohandatud jooksevkontoga. Lähenemisprogramm ei sisalda stabiilsuse ja kasvu paktiga ette nähtud keskpika perioodi eesmärki. Programmi prognooside kohaselt ei kõrvaldata ülemäärast eelarvepuudujääki nõukogu 2. detsembri 2010. aasta soovituses kehtestatud tähtajaks, vaid aasta hiljem. Valitsemissektori eelarve puudujääk 2014.–2015. aastal, mis on nõukogu kehtestatud tähtaeg, on hinnanguliselt 4,4 % SKPst, mis tähendab, et võttes aluseks (ümber arvutatud) struktuurse puudujäägi,[8] on ajavahemikus 2010–2011 kuni 2014–2015 keskmine eelarve konsolideerimine 1,25 % SKPst, mis on vähem kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames nõukogu soovituses esitatud 1¾ %. Kuigi valitsus ei ole kõrvale kaldunud oma eelarve konsolideerimise strateegiast, mis algselt eelmiste makromajanduslike prognooside alusel näis olevat piisav, et täita ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse eesmärke, on majanduskasvu väljavaadete halvenemine mõjutanud eelarvetulemusi ja väljavaadet. Tulumeetmeid on kasutatud eelkõige eelarve konsolideerimise kohandamiskava algusaastatel. Peaaegu 40 % ajavahemikuks 2010–2011 kuni 2014–2015 kavandatud kogu aastasest eelarve konsolideerimisest on saavutatud 2011.–2012. aasta lõpuks, sealhulgas 30 % kulude kärpest ja kaks kolmandikku maksutulude netokasvust. Võimalikud tulud, mis saadakse maksusüsteemi suuremast tõhususest, mis tuleneb käibemaksumäära struktuuri läbivaatamisest, on jätkuvalt suhteliselt alakasutatud. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori puudujääk 2011.–2012. aastal olema 8,3 % SKPst, 2012.–2013. aastal 5,9 % SKPst, 2013.–2014. aastal 6,0 % SKPst, 2014.–2015. aastal 4,4 % SKPst, 2015.–2016. aastal 2,9 % SKPst ning 2016.–2017. aastal 1,2 % SKPst. Need prognoosid on mõnevõrra madalamad komisjoni talituste prognoosidest, kes oma 2012. aasta kevadprognoosis eeldasid 2012.–2013. aastaks puudujääki 6,1 % SKPst (mis oleks ilma eelseisvat ühekordset pensionifondi ülekandmist arvesse võtmata 7,9 %) ja 2013.–2014. aastaks 6,5 % SKPst. Erinevus tuleneb madalamast kasvuprognoosist ja Eurostati poolt Ühendkuningriigi andmete suhtes kohaldatud muudatustest. Valitsemissektori eelarvekavasid kohandati mõnevõrra 2011. aasta sügisaruandes, et panna suuremat rõhku majanduskasvu suurendavatele kuluvaldkondadele, kuid avaliku sektori investeeringud vähenevad aastateks 2014–2015 siiski märgatavalt. Valitsemissektori võlg, mis 2013.–2014. aastal on prognooside kohaselt 94,7 %, saavutab kõrgpunkti eeldatavasti 2014.–2015. aastal.

(8)(8) Kriisi puhkedes oli eluasemeturul ülekuumenemine, mille käigus kinnisvarahindade suhe sissetulekutesse saavutas rekordtaseme, kuna suurenes tendents, mille kohaselt üha enam ületas elamispindade nõudlus pakkumist, mistõttu kasvas hüpoteeklaenude maht suureks. Komisjoni põhjaliku analüüsi kohaselt on Ühendkuningriigi majanduse sisemise tasakaalustamatuse põhjuseks kodumajapidamiste kõrge võlakoormus. Kuna suur osa hüpoteeklaenudest on muutuva intressimääraga, on kodumajapidamiste rahaline olukord vastuvõtlik intressimäära tõusule, mis võib finantssektori kaudu destabiliseerida tühimõju majandusele tervikuna. Kodumajapidamiste võlgade püsiv ja märkimisväärne langus on tõenäoline ainult siis, kui eluasemehinnad langevad võrreldes kasutatava tuluga; siiski, kui eluasemete nominaalhinnad langeksid kiiresti, on oht, et paljud leibkonnad satuvad olukorda, kus nende võlad ületavad nende varade väärtuse. Elamuehituse tase on jätkuvalt rekordmadal, seda nii piirava planeerimissüsteemi kui ka tsükliliste puuduste tõttu, ning ka üldine tegevus eluasemeturul on ikka veel vaibunud. Valitsus avaldas 2011. aasta novembris oma eluasemestrateegia Inglismaa jaoks, mille eesmärk on hõlbustada elamuehituse kasvu, kuid oluline ebakindlus valitseb jätkuvalt seoses sellega, milline on uue süsteemi puhasmõju eluasemeturu arengule. Eluasemestrateegias ei mainitud ka omandi maksustamise küsimust, millega seoses Ühendkuningriigi süsteem sisaldab nii regressiivset korduvat maksu (kohalik maks) kui ka progresseeruvat tehingumaksu (maa templimaks), millel võib olla oma osa eelarve tulude tsüklilises arengus ja finantsstabiilsuses. Seoses maa templimaksuga tehti 2012. aasta eelarves mõningad kohandused, kuid selles valdkonnas üldiselt on tehtud ainult väikeseid muudatusi.

(9)(9) Ühendkuningriigis suurenevad töötuse ja tööjõus osalemise määraga seotud probleemid. Praegu on Ühendkuningriigis töötuse määr 8,4 %. Tööpuudus noorte hulgas on palju kõrgem (22,2 %) ning Ühendkuningriigis on rohkem kui 38 % töötutest nooremad kui 25-aastased. 17,7 % noortest (16–24 aastat vanad) ei tööta ega omanda haridust või kutset. Erasektori tööhõive on tagasihoidlikult suurenenud, kuid see ei ole olnud piisav, et korvata tööhõive vähendamist avalikus sektoris ja tööjõu kasvu. Ühendkuningriigis on madala kvalifikatsiooniga töötajate ülepakkumine, kusjuures nõudlus nende järele väheneb, ning puudus on töötajatest, kellel on kvaliteetsed kutse- ja tehnilised oskused, mida on eriti vaja kaupade toomise ja ekspordi sektorites, kus Ühendkuningriigi näitajad on suhteliselt nõrgad. Kutsehariduse ja -koolituse poliitika keskendub peamiselt põhioskustele ja 2. taseme kvalifikatsioonidele, kuid majandus vajab üha enam sellest kõrgema taseme kutsehariduse ja -koolituse kvalifikatsiooniga inimesi. Ühendkuningriigis on jätkuvalt suhteliselt suur arv täiskasvanuid, kellel on väga kehv kirja- ja arvutamisoskus ning kellel ei ole lihtne osaleda kutseõppes. Haridussüsteemist varakult lahkunute määr on alates 2005. aastast suurenenud 3,3 protsendipunkti ning on tasemel 14,9 %, mis on ELi keskmisest kõrgem; koolist väljalangemise vältimiseks on madala sissetulekuga perekondade jätkuv toetamine määrava tähtsusega.

(10)(10) Valitsus rakendab hoolekande reformikava, et aidata rohkemal hulgal inimestel saada tööle, samal ajal toetades kõige haavatavamaid. Sotsiaalhüvitis Universal Credit, mille eesmärk on lihtsustada hüvitiste süsteemi, ei ole veel rakendunud, kuid püsivad olulised riskid, et uute poliitikameetmete positiivset mõju tööhõivele ja sisetulekutele pärsib hüvitiste jaoks kasutada olevate summade vähenemine; seega on oht, et suureneb vaesus, eelkõige lastega perede hulgas. Sõltumatute hinnangute kohaselt saavutab laste absoluutne vaesus 2020.–2021. aastal kõrgeima taseme alates 2001.–2002. aastast, ning valitsus ei suuda täita laste vaesust käsitlevas seaduses sätestatud laste vaesuse vähendamise arvulisi eesmärke. Lastehoiuteenuste puudulik kättesaadavus, eelkõige madalapalgaliste jaoks, tekitab ikka veel märgatavaid probleeme ning valitsus ei ole veel koostanud asjakohaseid kavasid selle probleemiga tegelemiseks. Probleemi võivad halvendada ka lastehoiuteenuse toetamise kärped.

(11)(11) Rahastamistingimused on jätkuvalt ranged ja seda eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks. Netolaenuandmine ettevõtlussektorile oli 2011. aastal negatiivne, kuid uuringutest nähtub, et suurel arvul väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel on krediidipiirangud. Lisaks on jätkuvalt juurdepääs muudele kui pankade antavatele laenudele olemas vaid suurematel ettevõtjatel ning konkurents pangandussektoris on piiratud. Olenemata meetmetest, mis ametiasutused on võtnud olukorra parandamiseks, jätkub alternatiivseid võlaturge käsitleva Breedoni rakkerühma hinnangu kohaselt järgmisel viiel aastal märkimisväärne rahastamise puudujääk, seda eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks.

(12)(12) Ühendkuningriigil on keerukas ülesanne parandada oma energeetika- ja transporditaristut, mis on seotud eelduste loomisega pikaajalise majanduskasvu ja konkurentsivõime jaoks, ning tegeleda Ühendkuningriigi välise konkurentsi puudumise põhjustega tootmissektorites. Ühendkuningriik vajab märkimisväärseid investeeringuid, et täiendada oma elektrienergia tootmisvõimsust, arvestades vajadust asendada suur osa oma praegusest tootmisvõimsusest, mis järgmise aastakümne jooksul jõuab elutsükli lõppu, ning vajadust järgida taastuvenergia täitmise kohustust ja rangemaid CO2-heite standardeid. . Ühendkuningriigi transpordisektori võrgustike läbilaskevõime ja kvaliteet on puudulik, mis võib vastu töötada valitsuse eesmärgile suunata Ühendkuningriigi majandus nii, et suurendatakse investeeringuid ja eksporti. Valitsuse eelarve konsolideerimise strateegia osana vähenevad avaliku sektori netoinvesteeringud järsult 2014.–2015. aastaks, mis võib süvendada praegust survet transpordiinfrastruktuurile juhul, kui alternatiivseid rahastamisallikad ei ole tagatud.

(13)(13) Euroopa poolaasta raames teostas komisjon Ühendkuningriigi majanduspoliitika ulatusliku analüüsi. Ta on hinnanud lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitanud põhjaliku ülevaate. Komisjon on arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust jätkusuutliku eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jaoks Ühendkuningriigis, vaid ka seda, kas need on kooskõlas ELi eeskirjade ja suunistega, arvestades vajadust tugevdada kogu Euroopa Liidu majanduse juhtimist, andes ELi tasandi panuse tulevastesse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool 1.–6. soovituses.

(14)(14) Võttes arvesse komisjoni hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi ning nõukogu arvamus[9] kajastub eelkõige 1. soovituses.

(15)(15) Võttes arvesse määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 kohaselt teostatud komisjoni põhjaliku analüüsi ja kõnealuse hinnangu tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud Ühendkuningriigi 2012. aasta riiklikku reformikava ja Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012–2017). Nõukogu soovitus vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 6 on väljendatud eelkõige 2., 3. ja 6. soovituses,

SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta ajavahemikus 2012-2013 järgmisi meetmeid:

1.1. Täielikult rakendada 2012.–2013. aasta eelarvestrateegiat ning tugevdada 2013.–2014. aasta ja hilisemate aastate eelarvestrateegiat, mida toetatakse piisavalt täpsustatud meetmetega, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne kõrvaldamine jätkusuutlikul viisil ning ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaselt nõukogu soovitustes kehtestatud struktuurse kohandamise saavutamine, ning viia kõrge valitsemissektori võlasuhte püsivalt langustendentsi. Seada prioriteediks majanduskasvu soodustavad kuluvaldkonnad, et vältida riski, et majanduskasvu keskpika perioodi väljavaate edasine halvenemine mõjutab negatiivselt riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.

2.2. Tegeleda kõrgete ja volatiilsete eluasemehindade ning kodumajapidamiste kõrge võlakoormuse destabiliseeriva mõjuga, rakendades ulatuslikku eluasemereformi kava, et suurendada eluasemete pakkumist ning muuta eluaseme soetamine taskukohasemaks ja vähendada eluaseme puhul antava riigitoetuse vajadust. Viia ellu hüpoteeklaenuturu, üürituru, finantsregulatsiooni ja omandi maksustamise täiendavaid reforme, et vältida üleliigset volatiilsust ja moonutusi eluasemeturul.

3.3. Jätkata noorte inimeste tööalase konkurentsivõime parandamist, eelkõige nende, kes ei tööta ega omanda haridust või kutset, sealhulgas Youth Contract kava abil. Tagada, et praktikakavasid kasutab rohkem noori inimesi, need keskenduvad piisavalt kõrgetasemelistele oskustele ning neisse on kaasatud rohkem väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid. Võtta meetmeid, et vähendada nende noorte suurt osakaalu, kes lahkuvad koolist väga kehvade põhioskustega.

4.4. Kiirendada meetmete võtmist, et hõlbustada tööta leibkondadest pärit inimeste tööturule integreerumist. Tagada, et kavandatud hoolekande reformidega ei kaasne laste vaesuse suurenemist. Täielikult rakendada meetmed, mille eesmärk on lihtsustada lastehoiuteenuste kättesaadavust.

5.5. Veelgi parandada pankadepoolse rahastamise ja pankadeväliste rahastamisvahendite kättesaadavust erasektoris ning eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Toetada konkurentsi pangandussektoris, eelkõige meetmete abil, millega vähendatakse turule sisenemise tõkkeid, suurendatakse läbipaistvust ja lihtsustatakse pankade vahetamist, nagu on soovitanud pangandusvaldkonna sõltumatu komisjon, ning uurida võimalusi juurdepääsu parandamiseks riskikapitalile ja muud liiki pankadevälisele laenuandmisele.

6.6. Rakendada pikaajalist strateegiat Ühendkuningriigi võrguinfrastruktuuri läbilaskevõime ja kvaliteedi parandamiseks, sealhulgas võtta meetmeid probleemidega tegelemiseks transpordi- ja energiavõrkudes, soodustades tõhusamat ja toimivamat planeerimise ja otsuste tegemise protsessi, ning rakendada asjakohaseid avaliku ja erasektori rahastamiskavu.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

[2] ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

[3] COM(2012) 309 (final).

[4] P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.

[5] Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL.

[6] COM(2012) 68 (final).

[7] SWD(2012) 161 (final).

[8] Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.

[9] Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.