[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 5.4.2006

KOM(2006) 157 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

Ühenduse Lissaboni kava rakendamine: Senine edu ja järgmised sammud ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi loomise suunas

SISUKORD

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE Ühenduse Lissaboni kava rakendamine: Senine edu ja järgmised sammud ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi loomise suunas

1. Taust 3

2. Senine edu 4

2.1. Töörühma eesmärgid 4

2.2. Töörühma töö korraldamine 5

2.3. Töörühma saavutused 6

3. Järgmised sammud 6

3.1. Üldpõhimõtted 6

3.2. Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite ja maksubaasi vaheline seos 7

3.3. Konsolideerimine 7

3.4. Vabatahtlik või kohustuslik maksubaas 8

3.5. Kava tööks pärast 2006. aastat 8

4. Kokkuvõte 8

LISAD

1. lisa

Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühma töökava kokkuvõte 11

2. lisa

Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühma tehniliste edusammude üksikasjalik kokkuvõte 13

1. TAUST

Lissaboni strateegial peab olema Euroopa Liidus põhiroll konkurentsivõime ja majanduskasvu saavutamisel ning töökohtade loomisel. Nende eesmärkide saavutamisele saab kaasa aidata, kõrvaldades maksutõkked nagu eeskirjade täitmisega seotud suured kulud piiriüleste tegevuste ja siirdehindade puhul ning piiriüleste kahjude hüvitamise puudumine siseturul. Ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas vähendaks oluliselt siseturul tegutsevate ettevõtjate eeskirjade täitmisega seotud kulusid, lahendaks olemasolevaid siirdehindadega seotud probleeme, võimaldaks kasumite ja kahjumite konsolideerimist, lihtsustaks paljusid rahvusvahelisi ümberkorraldustoiminguid, vähendaks osaliselt rahvusvahelise maksustamise klassikaliste ja erandlike lähenemisviiside kooseksisteerimisest tulenevaid raskusi (laienemata üksikisiku tulumaksu valdkonnale), hoiaks ära paljud topeltmaksustamise juhud ning kõrvaldaks paljud diskrimineerivad olukorrad ja piirangud. Ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas aitaks suurendada ettevõtete maksustamissüsteemide tõhusust, tulemuslikkust, lihtsust ja läbipaistvust ning kõrvaldaks riiklike süsteemide vahelised lüngad.

Alates teatise „Maksutõketeta siseturu suunas: konsolideeritud tulumaksubaasi loomise strateegia Euroopa Liidu piires tegutsevatele ettevõtjatele” (KOM(2001) 582) väljaandmisest 2001. aastal on Euroopa Komisjoni poliitika töötada selle nimel, et luua mitmes liikmesriigis tegutsevatele ettevõtjatele ühtne konsolideeritud tulumaksubaas. Seda poliitikat kinnitati 2003. aastal teatises „Takistusteta siseturg – saavutused, käimasolevad algatused ja allesjäänud probleemid” (KOM(2003) 726).

Hollandi eesistumise raames peetud majandus- ja rahandusministrite nõukogu mitteametlikul kohtumisel, kus esitleti komisjoni mitteametlikku dokumenti „ELi ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas”, toimunud julgustava arutelu järel loodi 2004. aastal ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühm.

2005. aasta teatises „Ühenduse Lissaboni programmi elluviimine – Maksu- ja tollipoliitika panus Lissaboni strateegiasse” (KOM(2005)532) pööras komisjon tähelepanu seosele ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi loomisega seotud töö ja Lissaboni programmi vahel ning andis poliitilise lubaduse esitleda õigusakti 2008. aastal.

2005. aasta detsembris võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni[1] („Bersani raport”) „Ettevõtjate maksustamine Euroopa Liidus: ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas” ning 2006. aasta veebruaris avaldas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse teemal „Ettevõtete ühise konsolideeritud tulumaksubaasi loomine ELis”.[2] Neis mõlemas avaldati komisjoni tööle selles valdkonnas suurt toetust.

2005. aasta detsembris visandas komisjon teatavate väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate maksustamisega lühiajalises perspektiivis seotud eriomaste probleemide käsitlemise meetodi. Teatises „väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ettevõtte tulumaksuga seotud tõkete kõrvaldamine siseturul – koduriigipõhise maksustamise võimaliku katsekava põhipunktid ” (KOM(2005) 702) kirjeldatakse kava üksikasjalikult ning ärgitatakse liikmesriike kaaluma seda pragmaatilist ja tagasihoidlikku algatust konstruktiivselt ja avatult.

Käesoleval teatisel on kaks eesmärki – anda aru seniste edusammude kohta ning pöörata tähelepanu valdkondadele, kus oleks soovitav saada rohkem poliitilist toetust ja suunamist, taotlemata liikmesriikidelt kohustuse võtmist õigusakti ettepaneku suhtes.

2. SENINE EDU

2.1. Töörühma eesmärgid

Kooskõlas Lissaboni eesmärkidega ja ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühma loomisega 2004. aastal on eesmärgid, millest tuleb töö tegemisel juhinduda, järgmised:

- leida võimalused siseturu tõhusat ja sujuvat toimimist häirivate ettevõtte tulumaksuga seotud maksutõkete kõrvaldamiseks,

- vähendada nii ettevõtjate kui ka maksuhaldurite halduskoormust ning kehtestada lihtsad ja läbipaistvad eeskirjad,

- määratleda ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi võimalikud elemendid, mis parandaksid Euroopa ettevõtjate rahvusvahelist konkurentsivõimet ja vastaksid 21. sajandi majanduslikele nõuetele, ning

- tagada liikmesriikidele võimalus kaitsta oma õiguspäraseid finantshuve, eelkõige maksudest kõrvalehoidmise ja maksupettuste vähendamise teel.

Üldine lähenemine tööle on algusest peale olnud kooskõlas rahandus- ja majandusministrite 2004. aasta septembris toimunud kohtumisel esitatud mitteametliku dokumendiga, mis viis töörühma loomiseni. Täpsemalt on see järgmine:

- eesmärk ei ole muuta maksustamise praegust taset,

- kõiki liikmesriike tuleb julgustada protsessis osalema,

- maksubaasi määratlemisel tuleb abivahendina kasutada rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid (IAS) ja rahvusvahelisi finantsaruandluse standardeid (IFRS),

- et kajastada Lissaboni eesmärke, tuleks töö tegemisel juhinduda kehtestatud maksustamispõhimõtetest.

Maksustamise tase ei ole olnud ega saagi olema debattide teemaks, kuna see hõlmaks arutelu maksumäära üle ning komisjon ei kavatse laiendada maksu baasi alast tööd maksu määrale . Kui uus maksubaas on mõne liikmesriigi maksubaasist laiem või kitsam, võivad liikmesriigid oma olemasolevat maksustamise taset säilitada maksumäärade muutmise teel. Komisjon uurib siiski ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi võimalikku mõju maksutuludele ja nende prognoositavusele nii kvalitatiivsest kui kvantitatiivsest seisukohast. Liikmesriikide osalemine töörühma tegevuses on seni olnud paljulubav. Töörühma koosolekutel on osalenud kõik liikmesriigid, kuigi on teada, et osalemine ei tähenda tingimata toetust ühtse maksubaasi kontseptsioonile. Töörühm on siiski tänulik kõigilt ekspertidelt saadud tehnilise teabe eest ja võtab seda arvesse.

2.2. Töörühma töö korraldamine

Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühm tuleb kokku kord kvartalis maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi ametiisiku juhtimisel ning koosneb peamiselt liikmesriikide maksuametite ekspertidest, kuid vajadusel kutsutakse selle töös osalema ettevõtjaid ja teadlasi. Töörühma töö on täiesti läbipaistev ja selle käiku saab jälgida eraldi veebilehtedel,[3] mis sisaldavad üksikasjalikku teavet töörühma koosolekute ja töödokumentide kohta.

Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühma esimesel koosolekul lepiti kokku esialgne töökava. Nagu ilmneb 1. lisa tabelist, määratleti neli peamist töökategooriat:

- üldised küsimused,

- maksubaasi struktuuriga seotud tehnilised elemendid,

- struktuuriga seotud õiguslikud aspektid ning

- konsolideerimine kontserni tasandil ja maksubaasi jaotumine.

Esimesed kaks kategooriat on ühised kõigile maksubaasidele – seos (kui see on olemas) finantsarvestusega ja selle põhimõtetega ning struktuurielemendid esinevad kõigis maksusüsteemides. Ülejäänud kaks kategooriat seonduvad aspektidega, mida kõigis maksubaasides ei ole ja mis on seega teatavatele, kui mitte kõigile liikmesriikidele, uued – konsolideeritud tulumaksubaasi õiguslikud aspektid ning tegelik konsolideerimise meetod ja jaotusmehhanism tulumaksubaasi jagamiseks liikmesriikide vahel. Tabeli viimased elemendid – õigusaktid ise ja nendega seotud mõjuhindamine – selgitamist ei vaja.

Lähenemisviis näeb komisjoni töötajate jaoks ette esitada töödokumendi ettevalmistamisega töörühma igal koosolekul aruteluks vähemalt üks uus teema. Olenevalt teema keerukusest võib seejärel moodustada alltöörühma eri liikmesriikide ekspertidest, kes kohtuvad põhjalikuma analüüsi tegemiseks mõne liikmesriigi eksperdi juhtimisel eraldi. Alltöörühm annab töörühmale korrapäraselt aru, et hoida kõiki kaasatud eksperte töö edenemisega kursis. See tööviis võimaldab saada liikmesriikide ekspertidelt maksimaalset tehnilist panust. 2004. ja 2005. aasta jooksul loodi neli alltöörühma.

2.3. Töörühma saavutused

Töörühma esimesel koosolekul arutati maksustamispõhimõtteid, millest tuleks töö tegemisel juhinduda, ning nende ettevalmistavate arutelude käigus loodi raamistik edasiseks tööks maksubaasi struktuurielementidega. Alltöörühma loomist ei peetud vajalikuks, kuid maksustamispõhimõtteid käsitleti uuesti järgmisel koosolekul ja tõenäoliselt arutatakse neid ka edaspidi.

Maksubaasi struktuuriga seotud tehnilistest elementidest on seni arutatud nelja peamist teemat: 1) varad ja nende amortiseerumine, 2) reservid, eraldised ja kohustused, 3) maksustatav tulu ning 4) ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi rahvusvahelised aspektid. Kõigi nende struktuurielementide jaoks on loodud eraldi alltöörühmad ning enamik neist on juba mitu korda kokku tulnud.

Iga alltöörühm on suutnud (kolmanda ja neljanda alltöörühma puhul oodatakse, et need suudavad) uuritavate struktuurielementide seas määratleda mõned valdkonnad, mille puhul on tõenäoline saavutada laiapõhjaline kokkulepe selle kohta, kuidas seda maksustada või maksustamisest vabastada. Samuti on iga alltöörühm leidnud valdkondi, mille puhul on võimalusi ilmselt rohkem kui üks ning kus eksperdid on eelistatava variandi suhtes praegu erinevatel seisukohtadel. Esimesed töötulemused viimasest, rahvusvaheliste aspektide alltöörühmast annavad põhjust arvata, et sellised teemad on eriti laiaulatuslikud, kuna need käsitlevad suhteid kolmandate riikidega ja võimalikke mõjusid olemasolevatele kahepoolsetele topeltmaksustamise vältimise lepingutele.

Töörühm ei ole veel käsitlenud ettevõtete ühtsele konsolideeritud tulumaksubaasile eriomaseid küsimusi nagu konsolideerimine ja maksustamiskohtade valik, kuid kuna need on maksubaasiga tihedalt seotud, on komisjon seisukohal, et töörühm peaks nende teemade käsitlemist alustama käesoleva aasta jooksul. Tuleks märkida, et kuigi neid küsimusi on näiliselt vähem, on need äärmiselt keerukad ja nõuavad palju tööd muu hulgas ka seetõttu, et need ei kuulu maksubaasi traditsiooniliste elementide hulka. Maksubaasi töörühma ülesehitus ja töökava tunduvad olevat kindlad ja selle töö tulemused on komisjonile kasulikud mõjuhindamise ja õigusakti ettepaneku koostamisel.

3. JÄRGMISED SAMMUD

3.1. Üldpõhimõtted

Tihti väidetakse, et viimastel aastatel on ettevõtete tulumaksubaas Euroopa Liidus laienenud, kuna vähendatud on maksustamisel rakendatavaid erisoodustusi. See muudab maksubaasi lihtsamaks ja läbipaistvamaks ning seega tõhusamaks ja neutraalsemaks (mida vähem on eriprogramme ja -soodustusi, seda neutraalsem on baas) ja võimaldab koguda sama palju maksutulu madalama kohustusliku maksumäära juures. Ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi loomiseks tehtava töö edenedes on saamas selgeks, et uus baas toimib kõige paremini, kui samasugune areng säilitada, s.t et baas peaks olema ühtne ning lihtsustama ja laiendama ettevõtte tulumaksubaasi üldiselt.

Üldiselt kehtib töörühma esimesel koosolekul kokku lepitud esialgne töökava. Komisjon näeb ette, et esimese nelja alltöörühma (varade ja amortiseerumise; reservide, eraldiste ja kohustuste; maksustatava tulu; rahvusvaheliste aspektide alltöörühma) töö peaks olema suures osas lõpetatud 2006. aasta lõpuks .

Samuti kavandatakse 2006. aasta jooksul alustada tööd järgmise kolme elemendiga: esiteks konsolideerimise, teiseks ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi jagamise mehhanismi ning kolmandaks haldusraamistikku, auditite korraldust, õiguslikku tõlgendamist ja kohtumenetlusi hõlmava struktuurilise ja õigusliku raamistikuga. Töös võetakse arvesse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate eriolukorda.

3.2. Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite ja maksubaasi vaheline seos

Kuigi ühtse tulumaksubaasi nimel tehtava töö sisu oleks selgem, kui kõik ettevõtted kõigis liikmesriikides saaksid kasutada IASi ja IFRSi standardeid ning oleksid seega samal stardijoonel, saab komisjon aru, et praegu see nii ei ole. Pidades silmas ühtse tulumaksubaasi tähtsust Lissaboni programmi jaoks, ei saa komisjon seda tööd ettevõtjate raamatupidamise edaspidise ühtlustamise ootuses edasi lükata. Lisaks on ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühm maksundusekspertide tehniline töörühm ja selle roll piirdub tehniliste maksustamisküsimustega. Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi sisu käsitlevaid eeskirju saab kohaldada olenemata sellest, kas riikide tasandil lähtuvad maksuarvestust ettevalmistavad ettevõtjad IASi ja IFRSi standarditest või riiklikest raamatupidamisstandarditest. Seega kasutatakse rahvusvahelisi standardeid IAS ja IFRS ainult maksubaasi kujundamise abivahendina, sest need annavad ühise erialakeele ja mõned ühised määratlused. Eelkõige ei viida maksubaasi sisse nende rahvusvaheliste standardite elemente, mis ettevõtete ühtsesse konsolideeritud tulumaksubaasi ei sobi, ning otsest ametlikku seost pidevalt muutuvate standarditega (IAS ja IFRS) ei looda.

3.3. Konsolideerimine

Komisjon, Euroopa Parlament ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on veendunud, et maksubaas tuleks algusest peale kehtestada konsolideeritud maksubaasina ning vastavalt sellele alustatakse tööd konsolideerimisega 2006. aasta jooksul, nagu on kavandatud esialgses töökavas. Kuigi see lähenemisviis on ambitsioonikas, toob see siseturule suurimat kasu ja aitab kõige rohkem kaasa Lissaboni eesmärkide saavutamisele . Kaheetapilise protsessi alternatiiv, kõigepealt konsolideerimata maksubaasi loomine ja seejärel konsolideeritud maksubaasi loomine, ei hõlmaks piiriüleste kahjude hüvitamisega seotud probleeme ega lihtsustaks praeguseid siirdehindade määratlemisega seotud probleeme. Kui töö ei oleks suunatud konsolideeritud baasi loomisele, tekiks lisaks sellele oht, et pikas perspektiivis oleks konsolideerimise saavutamine keerulisem – juhul kui näiteks teatavate struktuurielementide või meetodite puhul rahuldutakse käsitlustega, mis ei ole nii ühtsed. Tõepoolest on raske tuvastada rohkelt eeliseid pelgalt „ühtse” maksubaasi kehtestamisest, mis toimiks igas liikmesriigis sõltumatult ning mille tulemusena võiks aja jooksul tekkida 25 erinevat maksubaasi, sest üksikute riikide huvid jäävad valitsema siseturu kui terviku huvide üle.

Samuti tuleb teha tööd, et luua mehhanism konsolideeritud baasi jagamiseks liikmesriikide vahel. Seda saab teha samaaegselt, kuna need tehnilised küsimused on võrdlemisi eraldiseisvad ja ressursside kasutamise seisukohast on selleks vaja teistsuguseid kogemusi ja oskusi. Tegelikult on komisjoni enda töötajad teinud selles valdkonnas juba ka teatavat ettevalmistustööd võimalike mehhanismide, näiteks valemi alusel jaotamise, väljatöötamiseks.

3.4. Vabatahtlik või kohustuslik maksubaas

Komisjon ja Euroopa Parlament usuvad ka jätkuvalt, et ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas peaks olema ettevõtjatele alguses vabatahtlik, arvestades, et peaeesmärk on parandada siseturu, mitte liikmesriikide kohalike turgude toimimist. Mitte kõik ettevõtjad ei tegutse mitmes liikmesriigis ja sellised ettevõtjad ei pea oma tulumaksubaasi muutma. Kuigi kahe tulumaksubaasi – ühtse konsolideeritud maksubaasi ja riikliku maksubaasi – üheaegne toimimine võib tekitada maksuhaldurite jaoks eriomaseid probleeme, leiab komisjon ka, et vabatahtlikule ühtsele maksubaasile on kõigi liikmesriikide ja ettevõtjate toetuse saamine tõenäolisem kui kohustuslikule baasile. Ettevõtjatel on 25 erineva maksubaasi asemel palju lihtsam kasutada ainult ühte maksubaasi. Vabatahtlik ühtne maksubaas sunnib ka selle loojaid kavandama seda nii, et loodav baas oleks võimalikult konkurentsivõimeline, lihtne ja kogu ELis ühesugune, kuigi seejuures tuleb jälgida, et ei rikutaks riigiabi andmise reegleid ning kehtestatakse ka sobivad kuritarvitustevastased eeskirjad.

3.5. Kava tööks pärast 2006. aastat

Töö edasine kavandamine 2006. aastale järgnevaks ajaks sõltub töörühma saavutustest. 2007. aasta alguseks on kavandatud järgmine „edusammude aruanne”. Samal ajal võiks alata maksusoodustustega ja maksudest kõrvalehoidmise vältimisega seotud töö, mis peaks 2007. aasta lõpuks suures osas valmis olema. 2007. aasta jooksul võiks põhiosas lõpule jõuda konsolideerimise ja jaotusmehhanismi alase tööga ning alustada juba varem arutatud elementide uut läbivaatamist. See võimaldaks komisjonil lõpetada töö ja esitleda ühenduse põhjalikku õigusakti 2008. aasta lõpus.

Tähelepanu tuleb pöörata siin kasutatavale sõnastusele „põhiosas lõpule jõuda” – lõplikku kokkulepet ei üritata saavutada enne, kui töö kõigi struktuurielementidega on lõpetatud. Ja isegi siis ei võta töörühm vastu ametlikke otsuseid, sest tegemist on tehniliste ekspertide rühmaga. Küll aga peab enne õigusakti eelnõu ettevalmistamist viima töörühmas läbi struktuurielementide arutelu „teise ringi”, et tagada üksikute elementide puhul saavutatud tulemuste ühendamine sidusaks ja rahuldavaks terviklahenduseks.

4. KOKKUVÕTE

Pidades silmas eesmärki esitleda õigusakti ettepanekut 2008. aastal, võtab komisjon omalt poolt kohustuse tagada käesolevas teatises esitatud ambitsioonika töökava täitmiseks vajalikud ressursid. Väljaspool komisjoni struktuuri on tööle rakendatud ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühm, mis loob aruteludeks eri liikmesriikide ekspertide, ettevõtjate ja teadlastega vajalikud mehhanismid.

Seatud eesmärgi saavutamine on aga raske ülesanne ja nõuab liikmesriikide suuremat pühendumist. Kuigi mitmes küsimuses on saavutatud esialgu edusamme, võib kolmes valdkonnas probleeme tekkida. Esiteks on näha suundumust, et mõned eksperdid üritavad eelkõige kaitsta oma riikide olemasolevate maksusüsteemide aspekte, selle asemel et otsida lahendust, mida saaks kohaldada kogu ELis. Teine murettekitav suundumus on see, et „raskemate” küsimuste arutelusid kiputakse edasi lükkama või otsima ühe küsimuse jaoks kahte erinevat lahendust, pakkudes valikuvõimaluse jätmist. Kolmandaks suurenevad lahknevused liikmesriikide poolt tööks eraldatavate ressursside vahel, mis võib nõudliku ajakava tõttu põhjustada viivitusi Lissaboni eesmärkide saavutamise strateegia põhiosa elluviimisel.

Kuigi on arusaadav, et eksperdid eelistavad seda, mida „nad juba tunnevad” ja väidavad, et muudatusteks ei ole põhjust, kuna nende asukohariigis on süsteem aastaid toiminud, pärsib see ühtse maksubaasi väljatöötamist. Just seepärast, et eri riikides kasutatavate reeglite vahel on nii palju erinevusi, on vaja ühte ühtsest lahendust. Kui iga liikmesriik nõuaks oma olemasolevate reeglite säilitamist, ei oleks ühtse baasi loomine võimalik – lühidalt öeldes tähendab ühtse baasi vastuvõtmine tingimata olemasolevate riigisiseste arvestusreeglite muutmist. Selles kontekstis on hädavajalik kasutada uue ühtse tulumaksubaasi väljatöötamist võimalusena majandusreformideks, püüdes maksustamiseeskirju ajakohastada ja lihtsustada.

Sarnaselt on vajadus teatava esialgse edu saavutamiseks põhjustanud arusaadavalt mõne küsimuse arutelu edasilükkamise, et teiste küsimustega mitte viivitada. See ei saa aga niimoodi kestma jääda. Mis veelgi tähtsam, „kompromisside tegemine”, võimaldades igale küsimusele kahte, liikmesriikide valida jäetavat küllaltki erinevat tehnilist lahendust, ei ole soovitav, kuna sellega ei saada lihtsustamisest täielikku kasu. Kui ettevõtjate kontsern tegutseb mitmes liikmesriigis, on tähtis, et nad saaksid võtta maksunõuete täitmiseks vastu ühtse lähenemisviisi – neile ei ole kuigivõrd abi sellest, kui nad peavad ikkagi täitma erinevaid nõudeid olenevalt sellest, kus nad tegutsevad. Kui niisugused „valikuvõimalused” läheksid arvestusmeetoditest kaugemale, nimelt teatavate tehingute maksustamise tegeliku käsitlemiseni, siis ei ohverdataks sellega mitte ainult lihtsust, vaid tekitataks, nagu eespool kirjeldatud, täiendavaid raskusi ka konsolideerimisprotsessiks.

Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühma töö edenedes suureneb vajadus inimressursside järele. Lissaboni eesmärkidele omistatud poliitiline tähtsus, mille saavutamisse annab ühtne maksubaas olulise panuse, peaks kajastuma tööjõuressursside eraldamises. Vastusena on komisjon määranud projektis osalema täiendavaid töötajaid ja sama on teinud ka mõned liikmesriigid. Spetsialiseerunud töörühma eelised on ilmsed ning piisavate ressursside eraldamine võimaldab kõigil projektis täiel määral osaleda. Maksubaasi iga struktuurielemendiga tehtava töö esimene etapp nõuab tingimata teataval määral „teabe kogumist”, kuid on oht, et need, kes eraldavad projektile liiga vähe ressursse, on komisjoni tehtava ettepanekuga kokkuvõttes vähem rahul kui need, kes on osalenud aktiivsemalt. Töörühma ja alltöörühma igal koosolekul osalevate üksikute ekspertide valik on jäetud teadlikult liikmesriikidele, et neil oleks võimalik saata igale koosolekule maksubaasi konkreetse arutatava küsimuse jaoks vajalike teadmistega eksperte.

Komisjon mõistab, et mõnes küsimuses ei saa tehnilised eksperdid toetada konkreetse elemendiga tehtavat tööd ilma täiendava kõrgema taseme või poliitilise toetuseta. Seega on käesoleval teatisel kaks eesmärki – anda aru senistest edusammudest ning pöörata tähelepanu valdkondadele, kus oleks vaja saada rohkem poliitilist toetust ja suunamist. Mõistetakse, et liikmesriigid ei saa teha lõplikku otsust ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi toetamise kohta enne, kui komisjon on esitlenud ametlikku ettepanekut, kuid toetus baasi üldkontseptsioonile ja töökavale on edasiminekuks hädavajalik.

Kokkuvõtteks:

- Kuigi põhimõtteliselt saaks ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi määratluse tuletada vastavate rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite abil (IAS/IFRS), ei tohiks kehtestada nendega ametlikku seost, sest mitte kõik ettevõtted ei suuda neid standardeid kasutusele võtta ning standardid muutuvad kiiresti. Seega peaks ühtset tulumaksubaasi käsitlevad õigusaktid olema sõltumatud ja sisaldama kõiki maksustatava tulu kindlaksmääramiseks vajalikke määratlusi.

- Algset töökava, millega nähti ettevõtjatele ette vabatahtlik konsolideeritud tulumaksubaas, mida jagaksid kõik liikmesriigid, peetakse siiani parimaks lähenemisviisiks, et saavutada ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi rakendamine ja sellest tulenev panus Lissaboni eesmärkide täitmisse. Ilma et see piiraks tulevaste poliitiliste otsuste tegemist, peaks tehniline töö jätkuma seda lähenemisviisi silmas pidades.

- Praegune lähenemine, mille kohaselt tehakse tihedat koostööd liikmesriikide ekspertidega, on parim viis tagada komisjoni lõplikule õigusakti ettepanekule liikmesriikide toetust. Nii saavad liikmesriigid töös osaleda, ilma et võtaksid kohustust ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi suhtes liiga vara või lõplikult. Kasulik on ka koostöö ettevõtjate ja teadlastega, mida iseloomustas ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi töörühma detsembris peetud „laiendatud” töörühma kohtumine.

- Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi väljatöötamisel on tehtud mõistlikke edusamme ja saadud teavet töörühmas osalenud liikmesriikide ekspertidelt. Edasise töö kvaliteet sõltub nii liikmesriikide kui komisjoni aktiivsest osalemisest.

- Lihtsa, tänapäevase ja läbipaistva ühtse konsolideeritud maksubaasi kehtestamine nõuab kõigilt liikmesriikidelt tingimata mõne muudatuse tegemist, vastasel korral ei ole võimalik ühtse tulumaksubaasi eeliseid realiseerida. Seepärast on iga protsessis osaleja avatud ja paindlik lähenemine ülimalt oluline.

Komisjon ootab liikmesriikidelt eespool esitatud kokkuvõttele poliitilist toetust ja juhiseid.

LISAD

1. lisa

ETTEVÕTETE ÜHTSE KONSOLIDEERITUD TULUMAKSUBAASI TÖÖRÜHMA TÖÖKAVA KOKKUVÕTE

Üldised küsimused |

IAS-i ja IFRS-i 1 roll ja kasutamine Maksubilanss/Sõltuvus Maksustamispõhimõtted | → | Esialgsed arutelud töörühmas |

Maksubaasi struktuuriga seotud tehnilised küsimused |

Varade ja maksude amortiseerumine – materiaalsed ja immateriaalsed varad Kapitali kasvutulud – materiaalsed ja immateriaalsed Liising/Majanduslik omand | → | Esialgsed arutelud töörühmas Põhjalikumad arutelud alltöörühmas |

Reservid/Eraldised/Kohustused | → | Esialgsed arutelud töörühmas Põhjalikumad arutelud alltöörühmas |

Maksustatav tulu Mahaarvamised Kahjumi tagasi- ja edasikandmine | → | Esialgsed arutelud töörühmas Põhjalikumad arutelud alltöörühmas |

Finantsvarad Finantstegevus | → | Esialgsed arutelud töörühmas |

Rahvusvahelised aspektid Veelahe – EL/mitte-EL Topeltmaksustamise vältimine | → | Esialgsed arutelud töörühmas Põhjalikumad arutelud alltöörühmas |

Ettevõtete ühendamised/ühinemised Dividendid ja jaotamised | → | Töö ei ole veel alanud |

Soodusmeetmed, sh uurimis- ja arendustegevusele | → | Töö ei ole veel alanud |

Struktuurilised ja õiguslikud küsimused |

Haldusraamistik Auditeerimine Õiguslik tõlgendamine/kohtud jm | → | Töö ei ole veel alanud |

Maksudest kõrvalehoidmise vastased meetmed | → | Töö ei ole veel alanud |

Ettevõtjate jaoks kohustuslik või vabatahtlik rakendamine Piirangud – vastavalt suurusele või sektorile | → | Tuleb arutusele väljaspool tehnilist töörühma |

Konsolideerimine & jaotumine |

Konsolideerimise meetod, eeskirjad jne Jaotamismeetod | → | Alustatud on tööd komisjonisiseselt Töörühmas ei ole töö veel alanud |

Üldised arutelud struktuurielementide sidumiseks Töö käigus tekkinud täiendavad küsimused | → | Töö ei ole veel alanud |

Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi mõju hindamine Õigusakti ettepaneku ettevalmistamine | → | Töö ei ole veel alanud |

1 Rahvusvahelised raamatupidamisstandardid/rahvusvahelised finantsaruandluse standardid

2. LISA

ETTEVÕTETE ÜHTSE KONSOLIDEERITUD TULUMAKSUBAASI TÖÖRÜHMA TEHNILISTE EDUSAMMUDE ÜKSIKASJALIK KOKKUVÕTE

Raamatupidamisstandardid ning finants- ja maksuarvestuse vaheline sõltuvus

Finantsarvestuse ja maksuarvestuse või maksubaasi vahelise seose määr on alaline küsimus. Kuigi paljud ettevõtjad koostavad tänapäeval oma finantsarvestust kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite ja rahvusvaheliste finantsaruandluse standarditega (IAS/IFRS),[4] nõutakse paljudelt rahvusvaheliste standardite asemel veel riiklike raamatupidamisstandardite kasutamist.

Kuna kõik ettevõtjad ei kasuta samu raamatupidamiseeskirju, on maksuarvestuse jätkuv „sõltuvus” ja/või „tagasiulatuv sõltuvus” finantsarvestusest põhimõtteliselt võimatu. Praegu kehtib 25 erinevat riiklikku finantsarvestuseeskirjade paketti. Seega ei ole võimalik siduda nende 25 paketi järgi koostatud finantsaruandeid otseselt ühe identse ühtse maksubaasiga. Riikide tasandil on vaja teatavas vormis ühtlustamist. Siit järeldub, et ettevõtete ühtset konsolideeritud tulumaksubaasi käsitlevad õigusaktid peavad sisaldama selgesõnalisi määratlusi, mida võetakse praegu paljudes liikmesriikides riiklike maksubaaside jaoks lihtsalt riiklikest raamatupidamiseeskirjadest.

Maksustamispõhimõtted

Igasugune uus väljatöötatav maksubaas peaks põhinema kindlalt väljakujunenud maksustamispõhimõtetel ning töörühma esimesel koosolekul arutati mitmeid võimalikke põhimõttelisi lähenemisviise. Käsitletud põhimõtted peaksid moodustama kasuliku „kontrollnimekirja”, mille taustal saab hinnata üksikute elementide arutelude põhjal välja töötatud võimalikke lahendusi. Töö alguses ei peetud siiski soovitavaks ega vajalikuks ei põhimõtete suhtes lõplikult kokku leppida ega ka üksikuid põhimõtteid, mis võivad teatud olukordades omavahel vastuolulisteks osutuda, prioriteetseteks seada. Samuti ei võetud vastu otsust selle kohta, kas ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi osana tuleks vastu võtta ametlik avaldus maksustamispõhimõtete kohta või mitte, kuigi märgiti, et praegu ei ole sellist avaldust mitte ühegi liikmesriigi õigusaktides. Tundub, et on olemas laiaulatuslik üksmeel selles suhtes, et praegune paindlik lähenemisviis on sobivaim ning praegu ei ole kavas teha ettepanekut maksustamispõhimõtteid käsitleva avalduse sõnastamiseks.

Põhimõtete üle peetavate arutelude käigus märgiti, et üldiselt toimus arutelu üldise maksusüsteemi kontekstis, seega võeti arvesse nii maksubaasi kui -määra, nii ettevõtjat kui üksikuid osanikke. Seega ei ole need debatid automaatselt ülekantavad käesolevale tööle, mis käsitleb ettevõtte tulumaksu. Mõned elemendid on aga ilmselgelt asjakohased, eelkõige tõhususe (mida kirjeldatakse ka kui neutraalsust, eriti seoses eri tüüpi investeeringutega), lihtsuse, läbipaistvuse ja kindluse põhimõtted. Uue maksubaasi kavandamine annab „kuldse” võimaluse võtta arvesse kõiki neid põhimõtteid ja komisjon soovib eelkõige rõhutada lihtsuse tähtsust.

Maksubaasi struktuurielemendid

Nagu põhitekstis kirjeldatud, on juba alustatud tööd nelja struktuurielemendiga: i) põhivara ja amortisatsioon (sealhulgas kapitali kasvutulu), ii) reservid, eraldised ja kohustused, iii) maksustatav netotulu iv) rahvusvahelised aspektid.

Põhivara ja amortisatsioon (sealhulgas kapitali kasvutulu)

Varade ja maksude amortisatsiooni ning kapitali kasvutulu ja kahjumi teemalised arutelud on üldiselt olnud viljakad ning sellele teemaderingile pühendunud alltöörühm on tuvastanud mitmes valdkonnas ühtseid lähenemisviise. Need valdkonnad on amortiseeritava vara määratlus, vajadus ühtse määratluse järele selle kohta, millal vara tunnustada, ning lähenemine immateriaalsele varale, eriti soetatud ja enda loodud immateriaalse vara eristamine. Arutluse all oli ka rida suhteliselt üksikasjalikke küsimusi nagu väheväärtuslikud varad ning lähenemine õiguslikule omandile vastandatuna majanduslikule omandile. Muudes valdkondades, näiteks selles, kuidas kajastada kahjustatud varade suuremahulisi parandustöid, on jäädud eriarvamustele. Alltöörühma ja põhitöörühma arutelud ja analüüs annavad komisjoni lõpliku ettepaneku jaoks väärtuslikku teavet ja on selle lähtepunktiks, kuid arvesse tuleb võtta ka väljastpoolt töörühma saadavat teavet.

Peamine küsimus, mille suhtes on jäädud eriarvamustele, käsitleb valikut, kas amortiseerida iga vara eraldi või varad kogumina. Varade amortiseerimine eraldi nõuab iga vara kasuliku tööea hindamist soetamisel ning eraldi amortiseerimist selle kasuliku tööea jooksul. Praktikas peavad maksuametid üksikasjalikke tabeleid varade ja nende kasuliku tööea kohta, mis seda tava järgivad. Varade amortiseerimine kogumina eeldab, et varadel on kogumis „ühine” tööiga ning amortiseeritakse kogumit, mitte üksikuid varasid. Kuna maksumetid ei pea sel juhul pidama üksikasjalikke tabeleid üksikute varade ja nende hinnangulise kasuliku tööea kohta, on see palju lihtsam, kuigi ei pruugi olla sama täpne. Kogumite seeria võimalus väärib võimaliku kompromisslahendusena komisjoni arvates edasist uurimist.

Komisjon on veendunud, et varade ühendamine kogumiks on ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi jaoks eelistatav, kuna see on lihtne ja tõhus, ning usub, et kogumite väikesel arvul põhinev kompromiss peaks olema võimalik. Lihtsus ja tõhusus on ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi peaeesmärgid ning riikides olemasolevate tuhandeid erinevaid amortiseeritavaid varasid ja nende kasulikku tööiga sisaldavate tabelite vajalik ühtlustamine oleks väga keeruline ja aeganõudev töö, mis ei toetaks ei lihtsust ega tõhusust isegi siis, kui sellega oleks võimalik lõpule jõuda piisavalt lühikese aja jooksul. Varade ühendamisel kogumiks on lisaks veel eelis, et see pakub lahenduse ka mitmele seotud küsimusele, näiteks teatud varade müügil maksusoodustuse andmine, mis üksikute varade amortiseerimisel jääks lahenduseta.

Reservid, eraldised ja kohustused

Maksustatavast tulust mahaarvamise lubamine eraldise tegemise ajal, selle asemel et oodata tegeliku kulu teket, toob maksuvähenduse „ainult” ettepoole, seega on potentsiaalne kahju maksuhaldurile „ainult” maksudest mahaarvamise varase tunnustamise ajaline väärtus. Praegu on liikmesriikides siiski palju erinevaid tavasid ja mõned potentsiaalsetest eraldistest, näiteks keskkonnakahjude hüvitamisega seotud eraldised, võivad olla üksiku ettevõtja maksubaasiga võrreldes suured.

Määratluste puhul on oluliselt edasi mindud, toetudes suures osas IASis ja IFRSis olemasolevatele määratlustele nagu „eraldised on kindla tekkeaja ja summata kohustused” ning „kohustused on ettevõtjate varasematest sündmustest tulenevad praegused kohustused”. Praegu eri liikmesriikides kasutatavate maksudest mahaarvamise lubamise erinevate metoodikate kokkusobitamine on aga olnud raske. Komisjon usub, et kaks arutusel olnud peamist lähenemisviisi (üldjuhul mitte-mahaarvatavad eraldised koos mahaarvatavate erandite nimekirjaga või üldjuhul mahaarvatavad eraldised koos mittemahaarvatavate erandite nimekirjaga) ei ole nii vastandlikud, nagu võib tunduda. Juhul, kui aluspõhimõtted selle kohta, mis peaks olema maksustatavast tulust mahaarvatav, on samad, peaksid mõlemad meetodid viima sama tulemuseni. Komisjon eelistab lähenemisviisi, mille järgi luuakse üldine mahaarvatavate eraldiste määratlus, millega kaasneb mitte-mahaarvatavate erandite nimekiri, kuivõrd see paistab olevat menetluse kõige tõhusam viis.

Täpsemalt on keskkonnakahjude hüvitamiseks tehtavate eraldiste teemalised arutelud toonud välja ühe juhtumi, mille puhul riigisisesed „mittemaksustamisalased” õigusaktid võivad sundida ettevõtjat tegema teatud eraldisi. Praegu paistab tehnilisel tasemel olevat saavutatud üldine arusaamine, et on vaja teatavat vastastikust riigisiseste õiguslike nõuete tunnustamist, ning see on oluline mitte ainult keskkonnapoliitikaga seoses, vaid ka näiteks juhtudel, kui teatavaid kulutusi tehakse riigisisestest õigusaktidest tulenevalt. Eraldiste puhul näib, et see lähenemisviis rahuldab „maksevõime” põhimõtet selles suhtes, et kahjude hüvitamiseks tehtava eraldise tunnustamise edasilükkamine tegelike kulude tekkeni – mis võib aset leida pärast tegevuse lõpetamist – võib tekitada olukorra, kus ettevõttel ei ole kasumit, millega kahjude hüvitamise eest „maksta”.

Selleteemalisi arutelusid on mõjutanud muudki kaalutlused, mis ei ole seotud maksudega. Näiteks juhtudel, kus finantsarvestus ja maksuarvestus on omavahel tihedalt seotud ning neid „kaheotstarbelisi” arvestusi kasutatakse muudelgi eesmärkidel, näiteks osanikele väljamakstavate dividendide suuruse kindlaksmääramiseks, võivad muutused olemasolevates tavades tekitada mõnes liikmesriigis probleeme. Ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi eesmärk ei ole siiski ühtlustada õigusakte rohkem kui maksubaasi arvutamiseks vajalik. Seega tuleb hoolikalt jälgida, et need „maksudega mitteseotud” kaalutlused ei osutu liiga oluliseks . Näiteks peaks olema võimalik määratleda jaotatav reserv riigi tasandil sellisel viisil, et ettevõtete ühtses konsolideeritud tulumaksubaasis sätestatud maksustamiskorda kas võetakse arvesse või mitte, olenevalt iga liikmesriigi lähenemisest sellele, milliseid reserve võib jaotada ja milliseid mitte.

Maksustatav tulu

Struktuurielemendi „maksustatav tulu” määratlemisega alustati tööd 2005. aasta septembris. Kindlaks on määratud kolm peamist tegurit – tulude määratlus, kulude määratlus ja metodoloogiline küsimus selle kohta, kuidas peaks arvutusi tegema.

Tuluga seoses oli üks algseid küsimusi, kas tuleks eristada ettevõtlus- ja mitte-ettevõtlustulu. Kuigi kindlaid järeldusi ei ole tehtud, on sellisele eristamisele avaldatud töörühmas suhteliselt vähe toetust. Üldiselt on riikide maksubaasidel ilmseid sarnasusi, kuid kui vaadata tehinguid üksikasjalikumalt, on küsimus keerulisem. Näiteks on eriti keeruline küsimus tehingu aja kohta ehk selle kohta, millisel hetkel tuleks lugeda tehing sooritatuks. Praegu pakuvad sellele küsimusele üldjuhul lahenduse riiklikud tsiviilõigusaktid, kuid ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi puhul ei pruugi olla võimalik tsiviilõigusaktidele lootma jääda, kuna see võib põhjustada erinevusi: tsiviilõiguse peensused ei ole ELis ühtlustatud. Kapitalikulude ja amortisatsiooni valdkonnas tehtud töö on kasulik lähtematerjal arutelude jätkamiseks.

Sarnased küsimused tekivad ka seoses kuludega ning oluline on tagada, et tulude ja kulude määratlused oleksid kooskõlastatud, kuna ühe ettevõtja tulu on alati põhimõtteliselt teise ettevõtja kulu. Selles kontekstis tuleb pöörata erilist tähelepanu pikaajalistele lepingutele. Teenuste, vastandatuna kaupadele, osutamine ja kasutamine moodustab veel ühe tehingute „alaliigi”, mille jaoks tuleb sobivad määratlused lõplikult paika panna.

Samuti tuleb lahendada küsimus, milliseid meetodeid kasutades tuleks teha arvutusi. Küsimus seisneb siin selles, millises ulatuses tuleks viidata alg- ja lõppbilansile ning kas just see peaks olema tulu arvutamise lähtepunktiks või peaks peamiseks teabeallikaks olema kasumiaruanne. Sellega seoses tuleb käsitleda maksubilansi kontseptsiooni ja küsimust, kas see peaks olema ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi osa. Teataval määral on see seotud maksude ja raamatupidamise vahelise sõltuvusega. Kui finantsarvestuse koostamiseks ühtsed reeglid puuduvad, siis juhul, kui maksude arvutamise peamiseks lähtepunktiks on bilanss, peaks ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas sisaldama erieeskirju „maksubilansi” elementide määratlemiseks.

Rahvusvahelised aspektid

Riikide maksusüsteemid sisaldavad eeskirju oma residentide kolmandates riikides teenitava tulu maksustamise kohta ning mitteresidentide (kolmandate riikide residentidest ettevõtjate) riigi territooriumil teenitava tulu maksustamise kohta. Topeltmaksustamise vältimiseks sõlmivad liikmesriigid kolmandate riikidega tavaliselt kahepoolsed topeltmaksustamise vältimise lepingud, et sätestada eeskirjad maksustamise õiguste kohta. Praegu kehtivad niisugused lepingud ka ELi liikmesriikide vahel. Pärast ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi kehtestamist väheneb nende liikmesriikidevaheliste lepingute tähtsus, kuid juhul kui kõik liikmesriigid ühtset baasi ei rakenda, tuleneb sellest terve hulk probleeme ühtset maksubaasi rakendavate ja rakendamata jätnud liikmesriikide vahel. Praeguses etapis keskendutakse töös siiski probleemide uurimisele eeldusel, et ühtset konsolideeritud tulumaksubaasi rakendavad kõik liikmesriigid.

Hoolikalt uuritakse ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi territoriaalset ulatust. Kuna liikmesriigid „jagavad” ühtset maksubaasi omavahel, on eriti oluline tagada baasi piiride – „veelahkme” – kindel määratlus, mida saaks kohaldada kogu ELis ning vastu võtta minimaalse mõjuga olemasolevatele kolmandate riikidega sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingutele. Pikas perspektiivis on ehk soovitav neid lepinguid teataval määral muuta, kuid komisjon soovib nii palju kui võimalik tagada, et ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas saaks toimida olemasolevate lepingute raames.

Praegu on töö veel peamiste probleemide määratlemise etapis, kuid on ilmne, et see valdkond on ettevõtete ühtse konsolideeritud tulumaksubaasi eduka toimimise jaoks olulise tähtsusega. Näiteks on väga oluline tagada, et liikmesriigid saaksid jätkuvalt kaitsta oma osa maksubaasis võimaliku vähenemise vastu ja vältida olukorda, kus ühtse maksubaasi alale saab tuua kolmandates riikides saadud kahjumeid, kuid kasumid jäävad sellest väljapoole. Samas on selleks, et ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas tooks oodatud kasu, vaja teha riikide olemasolevates metoodikates teatavaid kohandusi, et luua ühtne baas liikmesriikidevaheliseks „jagamiseks”.

[1] Euroopa Parlamendi 13. detsembri 2005. aasta resolutsioon ettevõtjate maksustamise kohta Euroopa Liidus: ettevõtete ühtne konsolideeritud tulumaksubaas (2005/2121(INI)).

[2] Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 14. veebruari 2006. aasta arvamus teemal „Ettevõtete ühise konsolideeritud tulumaksubaasi loomine ELis” (selgitav arvamus) ECO/165.

[3] Kättesaadavad aadressidel: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/taxation/company_tax/common_tax_base/index_en.htm.

[4] IAS – rahvusvahelised raamatupidamisstandardid: Rahvusvahelise Arvestusstandardite Nõukogu avaldatavad arvestusstandardid, mida nüüd antakse välja nime all IFRS – rahvusvahelised finantsaruandluse standardid.