Meede on kooskõlas komisjoni 15. juuli 2020. aasta teatisega „Õiglase ja lihtsa maksustamise tegevuskava, millega toetatakse majanduse taastamise strateegiat“, milles rõhutatakse vajadust toetada noori ja innovaatilisi ettevõtteid, kelle jaoks haldustoimingud on suurte hargmaiste ettevõtjatega võrreldes keerukamad ja kus nõuete täitmisega seotud kulud on väikeettevõtjate puhul sageli proportsionaalselt palju suuremad kui suurettevõtjate puhul. Samuti on see kooskõlas komisjoni 2017. aasta tööprogrammiga, milles rõhutatakse vajadust lihtsustada käibemaksueeskirju väiksemate ettevõtjate jaoks.

Varasemad algatused kehtestada eeskirjad selle kohta, milliste kulukategooriate suhtes võib kohaldada käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangut, on ebaõnnestunud. Senikaua, kuni need eeskirjad ELi tasandil ühtlustatakse, peetakse selliseid erandeid nagu käesolev asjakohaseks.

Käibemaksudirektiivi artikliga 176 on ette nähtud, et nõukogu määrab kindlaks kulud, millelt käibemaksu maha ei arvata. Kuni selle ajani on liikmesriikidel õigus säilitada riiklike õigusaktide alusel 1. jaanuaril 1979 kehtinud erandid. Sellest tulenevalt kehtivad mitmed senist olukorda säilitavad sätted, millega piiratakse õigust arvata maha ettevõtjatele kuuluvate mootorsõidukitega seotud käibemaksu.

Võttes arvesse erimeetme positiivset mõju nii maksukohustuslaste kui ka maksuhaldurite halduskoormusele, tehakse ettepanek lubada pikendada praeguse erandi kehtivust. Luba peaks olema taas kord ajaliselt piiratud ning kehtima 31. detsembrini 2025, et oleks võimalik läbi vaadata erandit tegeva meetme vajalikkus ja tulemuslikkus ning erandi aluseks olev jaotusmäär ettevõtluse ja muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamise vahel. Mis tahes võimalikule pikendustaotlusele tuleks lisada aruanne, mis sisaldab kohaldatud protsendimäära läbivaatamist, ning see tuleks saata komisjonile 31. märtsiks 2025.

Ettevõtjad üldiselt pooldavad taotletud erandist tulenevaid mahaarvamiseeskirju. Rakendusotsuse 2013/805/EL alusel vastu võetud meetmeid peetakse edukaks kompromissiks heakskiidetud eeskirjade ning kuluka, aeganõudva ja ebatõhusa arvepidamise vahel, mis tõendaks sõidukite tegelikku kasutamist ettevõtluse otstarbel. Üldistest eeskirjadest erandi tegemisest tulenevate lihtsustuste aktsepteerimist võib tõendada asjaoluga, et maksukohustuslased on sellised eeskirjad kasutusele võtnud peaaegu 90 % sõidukite puhul.

Lisaks domineerivad Poolas väikese käibega väikeettevõtted (nn mikroettevõtted), sageli ühe osanikuga äriühingud või vaid mõne töötajaga ettevõtted. Tihti on tegemist pereettevõttega. Sellistes väikeettevõtetes ei ole äriühingu vara äritegevusega tegelevate isikute eravarast sageli kuigi selgelt eraldatud. Sellistel juhtudel on mootorsõidukite era- ja ettevõtlusotstarbelise kasutamise eristamine äärmiselt keeruline ning nõuaks ebaproportsionaalselt suuri kulutusi, sealhulgas neid, mis tulenevad vajadusest säilitada üksikasjalikud dokumendid.

Kontrollide läbiviimine, et teha kindlaks, mil määral sõidukeid kasutatakse ettevõtluse eesmärgil ja mil määral muudel eesmärkidel (eelkõige ettevõtlusega mitteseotud isiklikel eesmärkidel), tekitaks märkimisväärseid raskusi ja koormust nii maksuhalduritele kui ka maksukohustuslastele ning põhjustaks mõlemale poolele aeganõudvaid ja kulukaid vaidlusi. Praktikas on sõidukite kasutamise tegelikku jaotust mõnikord isegi võimatu kontrollida. See võib põhjustada käibemaksupettusi või pettusekatseid (näiteks ebausaldusväärne arvepidamine) ja sellest tulenevalt maksutulu vähenemist. Segakasutuses olevate sõidukite hulka arvestades võib maksudest kõrvalehoidmine olla märkimisväärne.

Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teatas komisjon 15. märtsi 2022. aasta kirjaga Poola taotlusest teistele liikmesriikidele. Komisjon teatas 16. märtsi 2022. aasta kirjaga Poolale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

·meede on kooskõlas neutraalsuse põhimõttega ega piira õigust täielikult maha arvata sõiduautodega seotud kuludelt tasutud sisendkäibemaks, tingimusel et maksukohustuslane täidab teatavad arvestuse pidamise nõuded, mis kinnitavad, et sõidukit kasutatakse 100 % ulatuses ettevõtluseks.

·sisendkäibemaksu mahaarvamise õiguse 50 % piirang on asjakohane, kuna see vastab üldiselt sõiduki keskmisele isiklikuks tarbeks kasutamise määrale konkreetse maksukohustuslase poolt (madalama või kõrgema suhtarvu kasutamine tooks kaasa ülemäärased erinevused sõiduki eeldatava ja tegeliku kasutamise vahel ettevõtluseks ja isiklikuks otstarbeks);

Käibemaksudirektiivi artikli 395 kohaselt on erandi tegemine ühistest käibemaksueeskirjadest võimalik vaid komisjoni ettepaneku põhjal nõukogus ühehäälselt antud loa alusel. Nõukogu rakendusotsus on kõige sobivam õigusakt, sest selle saab adresseerida konkreetsele liikmesriigile.

Erandi piiratud ulatust arvestades on erimeede kooskõlas taotletava eesmärgiga, st lihtsustada maksude kogumist ja hoida ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist. Võttes eriti arvesse võimalust, et ettevõtted võivad oma kohustusi aladeklareerida, ning koormust, mis maksuhaldurite jaoks tekib läbisõiduandmete kontrollimisega, oleks 50 % piiranguga võimalik lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust ja vältida maksudest kõrvalehoidumist, mida võidakse muu hulgas teha ebaõige arvepidamise kaudu.

Ettepaneku eesmärk on lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust ja vältida käibemaksust kõrvalehoidmist. Seega on sellel võimalik positiivne mõju nii ettevõtjatele kui ka maksuhalduritele. Poola käsitab erimeetmeid kõige sobivama lahendusena ning need on võrreldavad teistele liikmesriikidele tehtud varasemate ja kehtivate eranditega.

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Direktiivi 2006/112/EÜ artikliga 168 on ette nähtud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste kaupade ja teenuste eest tasutud käibemaks, mida ta kasutab maksustatavate tehingute tarbeks. Kõnealuse direktiivi artikli 26 lõike 1 punktis a on sätestatud, et kui ettevõtte vara kasutatakse maksukohustuslase või tema töötajate isiklikuks tarbeks või üldisemalt muul kui ettevõtluse eesmärgil, käsitatakse seda tasu eest teenuse osutamisena, mis on hiljem käibemaksuga maksustatav.

(2)Nõukogu rakendusotsusega 2013/805/EL lubati Poolal kuni 31. detsembrini 2022 piirata 50 %-lise määraga õigust arvata maha käibemaks teatavatelt ostetud, ühendusesiseselt omandatud, imporditud, üüritud või liisitud maantee-mootorsõidukitelt ja nendega seotud kuludelt, kui selliseid sõidukeid ei kasutata üksnes ettevõtluse eesmärgil, ning vabastada maksukohustuslane piiranguga hõlmatud, muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutatavate sõidukite käibemaksu arvestamisest („erimeetmed“).

(3)Nõukogu rakendusotsus 2013/805/EL (muudetud kujul) kaotab kehtivuse 31. detsembril 2022. 18. veebruaril 2022. aastal komisjonis registreeritud kirjaga taotles Poola luba jätkata erimeetmete kohaldamist, millega tehakse erand direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punktist a ja artiklist 168, veel üheks ajavahemikuks kuni 31. detsembrini 2025, et piirata mahaarvamisõigust selliste maantee-mootorsõidukitega seotud kulude suhtes, mida ei kasutata täielikult ettevõtluse eesmärgil, ja vabastada maksukohustuslased kohustusest käsitleda selliste sõidukite muul kui ettevõtluse eesmärgil kasutamist tasu eest teenuste osutamisena (edaspidi „taotlus“).

(4)Direktiivi 2006/112/EÜ artikli 395 lõike 2 teise lõigu kohaselt teavitas komisjon 15. märtsi 2022. aasta kirjas teisi liikmesriike Poola taotlusest. Komisjon teatas 16. märtsi 2022. aasta kirjaga Poolale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

(5)Kooskõlas rakendusotsuse 2013/805/EL artikli 3 teise lõiguga esitas Poola komisjonile koos taotlusega aruande erimeetmete kohaldamise kohta, mis sisaldas käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangu protsendimäära läbivaatamist. Selle teabe põhjal on Poola seisukohal, et 50 % määr on endiselt põhjendatud. Samuti on Poola väitel erand direktiivi 2006/112/EÜ artikli 26 lõike 1 punktis a sätestatud nõudest endiselt vajalik selleks, et vältida topeltmaksustamist. Kõnealused erimeetmed on põhjendatud vajadusega lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust ning vältida ebaõigest arvepidamisest ja vale maksudeklaratsiooni esitamisest tulenevat maksudest kõrvalehoidmist.

(6)Erimeetmete kohaldamine pärast 31. detsembrit 2022 mõjutab lõpptarbimisetapil kogutava Poola maksutulu kogusummat vaid vähesel määral ning see ei mõjuta negatiivselt käibemaksust laekuvaid liidu omavahendeid.

(7)Seepärast on asjakohane rakendusotsuses 2013/805/EL sätestatud luba pikendada. Loa pikendamine peaks olema ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata selle tõhusust ja käibemaksu mahaarvamise õiguse suhtes kohaldatavat asjakohast protsendipiirangut.

(8)Kuna Poola võib arvata, et erimeetmed on vajalikud pärast rakendusotsuse 2013/805/EL kehtivusaja lõppu, ning selleks, et tagada kõnealuse rakendusotsusega ettenähtud loa pikendamise taotluse õigeaegne läbivaatamine, on vaja sätestada sellise taotluse suhtes kohaldatavad nõuded.

(9)Rakendusotsust 2013/805/EL tuleks seetõttu vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Rakendusotsuse 2013/805/EL artikkel 3 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 3

Käesolev otsus kehtib kuni 31. detsembrini 2025.

Käesolevas otsuses sätestatud loa pikendamise taotlus tuleb esitada komisjonile 31. märtsiks 2025. Taotlusele tuleb lisada aruanne, mis sisaldab käesoleva otsuse alusel kohaldatava käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangu protsendimäära läbivaatamist.“

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud Poola Vabariigile.

Brüssel,