Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (elektromagnetväljad) tulenevate riskidega (kahekümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) /* KOM/2011/0348 lõplik - 2011/0152 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva ettepaneku eesmärk on muuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/40/EÜ[1] töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (elektromagnetväljad) tulenevate riskidega. 2006. aastal teavitasid meditsiinitöötajad komisjoni kõnealuse direktiivi rakendamise probleemidest, väites et direktiiviga kehtestatud kokkupuute piirmäärad piiraksid ebaproportsionaalselt tänpäeval paljude haiguste diagnostikas ja ravis oluliseks vahendiks peetava magnetresonantstomograafia kasutamist ja arengut. Pärast seda on ka muud tööstussektorid väljendanud muret selle üle, kuidas kõnealune direktiiv mõjutab nende tegevust. Vastuseks neile küsimustele on komisjon võtnud mitmeid meetmeid. Läbipaistvuse huvides võttis komisjon ühendust liikmesriikidega ja Euroopa Parlamendiga ning teavitas neid kavandatavatest meetmetest. Sellega seose palus komisjon liikmesriikidel teatada direktiivi rakendamisega seotud võimalikest raskustest. Komisjon algatas ka uuringu, et hinnata direktiivi tegelikku mõju meditsiinilistele protseduuridele, mille puhul magnetresonantstomograafiat kasutatakse. Uuringu tulemused avalikustati 2008. aasta alguses. Selleks et: - võimaldada uuringute (sealhulgas komisjoni algatatud uuringute) täielikku analüüsi kõnealuse direktiiviga magnetresonantstomograafia meditsiiniliseks kasutamiseks kehtestatud kokkupuute piirmäärade võimaliku negatiivse mõju suhtes, - võtta arvesse uute ICNIRPi soovituste läbivaatamise tulemusi ja muid hiljutisi soovitusi, näiteks Maailma Terviseorganisatsiooni elektromagnetväljade mõju käsitlevaid keskkonnatervise kriteeriume, mis põhinevad direktiivi 2004/40/EÜ vastuvõtmise järel avaldatud uusimatel teadusuuringutel elektromagnetväljade mõju kohta inimtervisele, ning - teha direktiivi mõju põhjalik analüüs ja esitada muudatusettepanekud, et tagada nii töötajate tervise ja ohutuse kõrgetasemeline kaitse kui ka elektromagnetväljadel põhinevate meditsiini- ja tööstustegevuse jätkumine ja areng, nihutati ülevõtmise tähtaega vahepeal 30. aprillilt 2008 kuni 30. aprillini 2012 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiiviga 2008/46/EÜ,[2] millega muudetakse direktiivi 2004/40/EÜ töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (elektromagnetväljad) tulenevate riskidega. Mitteioniseeriva kiirguse eest kaitse rahvusvaheline komisjon (International Commission for Non-ionising Radiation Protection – ICNIRP) on praeguseks lõpetanud staatiliste magnetväljade ja ajas muutuvate madalsagedusväljadega seotud suuniste läbivaatamise, millel põhineb osa direktiivist. Uued soovitused avaldati vastavalt 2009. ja 2010. aastal. Enamikel juhtudel on võrdlustasemed ja põhilised piirangud kehtestatud kõrgemal tasemel kui varasemates soovitustes. · Üldine taust Direktiiv 2004/40/EÜ on kaheksateistkümnes üksikdirektiiv nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ (töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta) artikli 16 lõike 1 tähenduses. See on seotud elektromagnetväljade lühiajalise tervistkahjustava mõjuga töötajatele, kes nendega töö ajal kokkupuutuvad. Direktiivis on sätestatud miinimumnõuded, kuid iga liikmesriik võib vastu võtta rangemad eeskirjad. Direktiiviga on kehtestatud kokkupuute piirmäärad ajas muutuvate elektri-, magnet- ja elektromagnetväljade kohta, mille sagedusvahemik on 0–300 GHz[3] . Ükski töötaja ei tohi kokku puutuda väljadega, mille tugevus ületab kõnealuseid piirmäärasid, mis põhinevad tervisemõjul ja bioloogiaalastel kaalutlustel. Direktiivis on sätestatud rakendusväärtused ja suunisväärtused ajas muutuvate väljade ja staatiliste väljade kohta. Need väärtused on otseselt mõõdetavad ja näitavad künnisväärtust, millest alates peab tööandja võtma ühe või mitu direktiiviga ette nähtud meedet. Rakendusväärtuste järgimine tagab vastavuse asjakohastele kokkupuute piirmääradele. Direktiivi piirmäärad on kehtestatud ICNIRPi 1998. aasta soovituste põhjal. ICNIRP on valdkonna tunnustatud pädev asutus sellist liiki kiirguse tervisemõju hindajana. ICNIRP teeb tihedalt koostööd kõigi asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu Maailma Terviseorganisatsioon, Rahvusvaheline Tööorganisatsioon, Rahvusvaheline Kiirguskaitse Assotsiatsioon (IRPA), Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon (ISO), Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (CENELEC), Rahvusvaheline Elektrotehnikakomisjon (IEC), Rahvusvaheline Valgustuskomisjon (CIE), Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituut (IEEE) jne. Direktiiv põhineb ennetuspõhimõtetel, mis on üldisemalt sätestatud juba raamdirektiivis 89/391/EMÜ: – kõikide töötajate kaitse: sõltumata tegevusvaldkonnast on kõikidel samasuguste riskidega kokku puutuvatel töötajatel samasugune õigus saada kaitset; – tööandjal on kohustus määrata kindlaks riskid ja hinnata neid; – tuvastatud riskide kõrvaldamine või kui see ei ole võimalik, siis nende minimeerimine; – eriteave asjaomastele töötajatele, nende koolitus ja nõustamine; – asjakohane tervisekontroll. Direktiivi kohaldatakse eranditult kõikide tegevusvaldkondade suhtes ning see tuleb riiklikesse õigusaktidesse üle võtta hiljemalt 30. aprillil 2012, kui ei võeta täiendavaid meetmeid. Direktiivi vastuvõtmisele eelnenud aruteludel käsitleti nii nõukogus kui ka Euroopa Parlamendis põhjalikult konkreetselt magnetresonantstomograafiaga seotut. Riiklikud eksperdid sellistest asutustest nagu National Radiation Protection Board (NRPB, Ühendkuningriik), l'Institut national de recherche et de sécurité (INRS, Prantsusmaa), Finnish Institute of Occupational Health (FIOH, Soome) ja Bundesamt für Strahlenschutz (BfS, Saksamaa) pakkusid läbirääkimistel nõukogus tehnilist tuge. Nõukogu eesistuja on mitu korda küsinud ICNIRPi arvamust. Kuna soovimatut mõju ei ole täheldatud, võtsid kaasõigusloojad direktiivi vastu teatavate muudatustega komisjoni poolt esialgu välja pakutud väärtuste suhtes; eelkõige jäeti sätestamata staatiliste magnetväljadega (magnetresonantstomograafia oluline komponent) kokkupuute piirmäär, sest seda muudeti parajasti pidades silmas uusimaid teadusandmeid, mis avaldati sel ajal, kui direktiivi vastu võeti. Käesoleva ettepanekuga säilitatakse mitmed olulised põhimõtted ja sätted, mis on ka praeguses direktiivis, näiteks: – kõikide tegevusvaldkondade hõlmatus; – elektromagnetväljadega, mille sagedusvahemik on 100 kHz – 300 GHz, kokkupuute piirmäärad ja rakendusväärtused; – sätted, mis on suunatud riski vältimisele või vähendamisele, – teave töötajatele ja nende koolitus; – töötajatega nõupidamine ja nende kaasamine; – sanktsioonid; – tervisekontroll. Käesoleva ettepanekuga esitatud olulisemad muudatused, mis on tehtud võttes arvesse valdkonna teadusuuringute uusimaid tulemusi, on järgmised: – täpsemad määratlused, eelkõige kahjulike tervisemõjude osas (direktiivi 2004/40/EÜ artikkel 2); – läbivaadatud süsteemi lisamine nende piirmäärade ja referentsväärtuste kohta, mis erinevad praegustest piirmääradest ja rakendusväärtustest sagedusvahemiku 0 – 100 kHz jaoks (see mõjutab direktiivi 2004/40/EÜ artikleid 2 ja 3 ning selle lisa); – indikaatorite kasutuselevõtt, et lihtsustada mõõtmisi ja arvutusi (artikli 3 lõige 3) ning anda suunised mõõtemääramatuse arvesse võtmiseks; Direktiivides 1999/5/EÜ ja 2006/95/EÜ sätestatud tooteohutuse õigusaktidega tagatakse, et elanikkond, kaasa arvatud töötajad, ei puutuks kokku tasemetega, mis on kõrgemad kui soovituses 1999/519/EMÜ sätestatud, eeldusel et tooteid kasutatakse eesmärgipäraselt. Kuna elanikkonnale kehtestatud tasemed on madalamad töötajatele kehtestatutest ning hõlmavad kaitset pikaajalise mõju eest, siis tagab vastavus nendele direktiividele piisava kaitse ka käesoleva direktiiviga hõlmatud olukordade puhul; – suuniste andmine, et tagada lihtsam, kuid tõhusam riskihindamine (artikkel 4), et lihtsustada hindamist ning vähendada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) koormust; – piiratud, kuid asjakohase paindlikkuse võimaldamine, tööstusharu erandite suhtes kontrolliraamistiku ettepaneku esitamise kaudu;, – tervisekontrolli põhimõtete lisamine (artikkel 8); – eriline tähelepanu konkreetselt meditsiinirakendustele, milles kasutatakse magnetresonantsi, ja seotud tegevused, ning – täiendavate mittesiduvate meetmete ettenägemine, näiteks mittesiduv praktiline juhend. · Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete eesmärkidega, eelkõige eesmärgiga parandada õiguslikku raamistikku, et tagada kodanike ja ettevõtjate huvides selge, arusaadav, ajakohane ja kasutajasõbralik ELi teiseste õigusaktide kogum. See võimaldab samuti ajakohastada praeguse direktiivi sätteid elektromagnetkiirguse tervisemõju kohta pidades silmas teadusuuringute uusimaid tulemusi, mis ei olnud direktiivi 2004/40/EÜ vastuvõtmise ajal veel kättesaadavad. Lisaks peaks direktiiv olema kooskõlas seotud õigusaktidega, millega kaitstakse elektromagnetvälja tekitavate toodete kasutajaid niivõrd, et nende toodete tekitatud elektromagnetvälju ei ole vaja käesoleva direktiiviga ümber hinnata, sest võib eeldada, et nende väljade tasemed on madalamad nõukogu soovituses 1999/519/EMÜ elanikkonna jaoks sätestatust. 2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine · Konsulteerimine huvitatud isikutega - Konsulteerimine tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomiteega vastavalt nõukogu 22. juuli 2003. aasta otsusele, millega moodustatakse tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomitee. Komiteel paluti võtta vastu arvamus 2011. aasta märtsi lõpuks. - Konsulteerimine valdkonna teadusekspertidega ja mitteioniseeriva kiirguse eest kaitse rahvusvahelise komisjoniga kahepoolsete kohtumiste raames komisjoni talitustega. - Konsulteerimine sotsiaalpartneritega vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artikli 154 lõigetele 2 ja 3. Esimene konsultatsioon (ELTLi artikli 154 lõige 2) toimus ajavahemikul 1. juuli – 10. september 2009. Artikli 154 lõike 3 kohase konsultatsiooni teine etapp leidis aset ajavahemikul 20. mai – 5. juuli 2010 ning see toimus mõju hindamisest eraldi. Tulemused võib kokku võtta järgmiselt: · Üldiselt nõustusid nii ametiühingud kui ka tööandjad, et on põhjendatud vajadus uue direktiivi järele, et kaitsta töötajaid elektromagnetväljadega kokkupuutest tuleneva terviseriski eest. Mõned tööandjate esindajad (VKEd ja mõned riiklikud organisatsioonid) teatasid siiski, et eelistavad direktiivile õiguslikult mittesiduvaid vahendeid. · Üldiselt nõustutakse, et praeguse direktiiviga kehtestatud piirmäärad on liiga madalad ja põhinevad liiga tagasihoidlikel eeldustel. Tööandjad sooviksid piirmäärade lõdvendamist, töötajate esindajad aga sooviksid, et tulevikus hõlmaks direktiiv ka pikaajalist tervisemõju. · Tööstussektori tööandjad (välja arvatud magnetresonnantstomograafia (MRT) seadmete tootjad) ei toeta mõnede töötajarühmade väljajätmist direktiivi kohaldamisalast. Tööstussektorile põhjustab ka mõningaid probleeme kokkupuute piirmäärade suhtes erandite lubamine teatavates valdkondades (tervishoid). · Sotsiaalpartnerid kinnitavad, et ühtki töötajarühma ei tohiks välja jätta ühegi uue õigusliku vahendi pakutavast kasust, eeldusel et uus vahend võimaldab vajalikku paindlikkust kõikide tegevuste jätkamiseks. · Tööandjad toetavad tugevalt paindlikku lähenemisviisi, mis võimaldab erandeid, samas kardavad töötajate organisatsioonid, et paindlikkus võib vähendada töötajate kaitset, välja arvatud juhul, kui toimib range kontroll. · Käesolevas direktiivis määratletud kokkupuute piirmäärade kohaldamine on nii tööandjate kui ka töötajate organisatsioonide arvates vastuvõetav. Samuti toetatakse tsoonaalset lähenemisviisi, mis võimaldab kergemaid mõjuhinnanguid lihtsamate olukordade puhul. Samuti on olemas konsensus tegevusjuhiste olulisuse kohta. · Ametiühingud toetavad põhilise lähenemisviisina tervisekontrolli piirmäärasid ületava kokkupuute järel. Tööandjate organisatsioonid ja meditsiinitöötajad kahtlevad, kas see on mõistlik madalate sageduste korral, sest mõju võib olla raske kindlaks teha. · Muud sektorid suhtuvad skeptiliselt tervishoiusektori jaoks piirmäärade suhtes erandite kehtestamisesse, et hõlbustada MRT-menetlusi, samas soovitavad ametiühingud kasutada aegumisklauslit, et vältida kaitsva õigusakti kadumist. · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Komisjon konsulteeris elektromagnetkiirguse tervisemõju osas rahvusvaheliselt tunnustatud ekspertidega. Komisjon algatas ka eespool nimetatud uuringu, et määrata kindlaks kokkupuute piirmäärad meditsiinitöötajatele ning nende mõju protseduuridele, mida kasutatakse meditsiinilises MRTs. · Mõju hindamine Sidusrühmadega toimunud arutelude ja konsultatsioonide käigus selgusid järgmised võimalused. Valikuvõimalus A: Jätkata muudatusteta. Tegelikkuses tähendab see, et direktiiv 2004/40/EÜ tuleb liikmesriikide õigusaktidesse üle võtta 30. aprilliks 2012. Valikuvõimalus B: Uus direktiiv läbivaadatud kokkupuute piirmääradega. Direktiiv 2004/40/EÜ asendatakse uue direktiiviga, milles on sätestatud läbivaadatud piirmäärad, mis on eelmistest kõrgemad, kuid teadustõenditega kooskõlas. Valikuvõimalus C1: Uus direktiiv läbivaadatud kokkupuute piirmäärad ja osaliste eranditega. Direktiiv 2004/40/EÜ asendatakse uue direktiiviga, kus on läbivaadatud piirmäärad, mis on eelmistest kõrgemad, kuid teadustõenditega kooskõlas (nagu valikuvõimaluse B puhul). Lisaks kehtestatakse MRT suhtes tingimustega erandid, mille puhul kohaldatakse siiski üldisi elektromagnetväljadega seotud riski juhtimise nõudeid, mida käsitletakse uues direktiivis. Valikuvõimalus C2: Uus direktiiv läbivaadatud kokkupuute piirmääradega ja täieliku erandiga MRT jaoks. Direktiiv 2004/40/EÜ asendatakse uue direktiiviga, kus on läbivaadatud piirmäärad, mis on eelmistest kõrgemad, kuid teadustõenditega kooskõlas (nagu valikuvõimaluse B puhul). Meditsiiniline MRT jääb täielikult elektromagnetvälja direktiivi kõikidest nõuetest välja. Valikuvõimalus D1: Direktiivi asendamine soovitusega. Direktiiv 2004/40/EÜ asendatakse elektromagnetvälja piirmäärade suhtes mittesiduvate soovitustega, mis põhineksid uusimatel rahvusvahelistel soovitustel. Kõnealuste soovituste vorm oleks samasugune nõukogu soovitusega elanikkonna kokkupuute kohta elektromagnetväljadega (1999/519/EMÜ). Valikuvõimalus D2: Vabatahtlikud kokkulepped sotsiaalpartnerite vahel. Direktiiv 2004/40/EÜ asendatakse vabatahtlike kokkulepetega sotsiaalpartnerite vahel Euroopa või sektori tasandil vastavalt ELTLi artikli 154 lõikele 4. Valikuvõimalus E: ELi õigusakte ei ole. Direktiiv 2004/40/EÜ tunnistatakse kehtetuks, samas kui direktiiv 89/391/EMÜ (raamdirektiiv) ja asjaomased riiklikud sätted jäävad kehtima. Riiklike eeskirjade puudumine mõnedes liikmesriikides võimaldaks reguleerimata kokkupuudet elektromagnetväljadega töökeskkonnas. Selle võimaluse korral võib eeldada näiteks, et liikmesriigid, kes on elektromagnetväljade direktiivi (osaliselt) üle võtnud, ei tunnistaks elektromagnetväljadega seotud riiklikke õigusakte kehtetuks. Sidusrühmad pidasid neid võimalusi asjakohasteks. Muud võimalused, mida üksikasjalikult ei analüüsitud, hõlmasid veel sektoripõhisema lähenemisviisi vastuvõtmist, õigusaktide piiramist üksnes seadmete ohutuse tagamisega või eranditult selliste pehme poliitika vahendite, nagu teabekampaaniad ja juhendid, kasutamist. Käesolev ettepanek lähtub valikuvõimalusest C1. Võimalus C1 oli vastuvõetav enamikule sidusrühmadest. Vastavusse viimise kulud on suuremad kui valikuvõimaluse E puhul, kuid väiksemad kui valikuvõimaluse A puhul, mis on olukord, kui 1. maist 2012 jääb kehtima direktiiv 2004/40/EÜ. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG · Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanekuga muudetakse direktiivi 2004/40/EÜ asjaomaseid artikleid ja lisasid, et saavutada eespool punktis 1 nimetatud eesmärgid. Selle asemel, et teha direktiivi 2004/40/EÜ palju keerulisi muudatusi, tunnistatakse käesoleva direktiiviga kõnealune direktiiv kehtetuks ja see asendatakse, et saavutada lihtne, selge ja täpne tekst, mis on üldsuse ning majandusettevõtjate jaoks läbipaistev ja arusaadav. · Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 lõige 2. · Subsidiaarsuse põhimõte Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse, kuivõrd ettepanek käsitleb töötervishoiu ja tööohutuse valdkonda, mis ei kuulu Euroopa Liidu ainupädevusse. Liikmesriigid ei saa ise saavutada iseseisvalt piisaval määral ettepaneku eesmärke, sest direktiivide sätteid ei saa muuta ega kehtetuks tunnistada riiklikul tasandil. Ettepaneku eesmärke on võimalik saavutada üksnes liidu meetmetega, sest ettepanekuga muudetakse praegu kehtivat ELi õigusakti, ning seda ei saa liikmesriigid ise teha. Subsidiaarsuse põhimõtet on järgitud, kuivõrd ettepanekuga muudetakse olemasolevat ELi õigusakti. · Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas, sest selle eesmärgiks on tagada elektromagnetväljadega kokkupuutuvate töötajate kaitse, lihtsustades samas tööandjate kohustusi võrreldes direktiiviga 2004/40/EÜ hõlmatud olukorraga.. · Õigusakti valik Kavandatud õigusakt: direktiiv. Muud õigusaktid ei oleks asjakohased. Eesmärk on muuta direktiivi ning ainus võimalus selleks on võtta vastu uus direktiiv. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet, välja arvatud kulud, mis on seotud kavandatavate komiteede kohtumistega. Assigneeringud võetakse olemasolevatelt eelarveridadelt, nagu tavaliselt on tehtud tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomitee toimimise puhul (PROGRESS haldusrida) ja ekspertide kutsumise korral (üldrida). 5. Täiendav teave · Lihtsustamine Ettepanek aitab lihtsustada õigusraamistikku, sest kasutatakse asjakohast proportsionaalsust ja paindlikkust. · Seniste õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku vastuvõtmise tulemusena tunnistatakse direktiiv 2004/40/EÜ kehtetuks. · Euroopa Majanduspiirkond Käesolev ettepanek on seotud Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga hõlmatud valdkonnaga ning seepärast tuleks seda laiendada Euroopa Majanduspiirkonnale. · Ettepaneku üksikasjalik selgitus peatükkide või artiklite kaupa Käesoleva ettepanekuga muudetakse direktiivi 2004/40/EÜ mitmeid artikleid ja lisasid. Ettepaneku artikkel 1 on peaaegu sama kui direktiivis 2004/40/EÜ ning käsitleb ettepaneku eesmärki ja reguleerimisala. Lõikes 2 on uus lause, kus sõnaselgelt nimetatakse elektromagnetväljadega kokkupuute otsest ja kaudset mõju. Direktiiv hõlmab mõlemat tüüpi mõju. Artiklis 2 defineeritakse mõisted elektromagnetväli, kokkupuute piirmäärad ja rakendusväärtused, nagu ka direktiivis 2004/40/EÜ. Artiklis määratletakse selguse huvides ka ettepanekuga esitatud suunisväärtused, kahjulik tervisemõju ja kahjulik ohutusmõju. Artikkel 3 Selles artiklis viidatakse kokkupuute piirmääradele ja rakendusväärtustele, samamoodi nagu direktiivis 2004/40/EÜ. Lõikes 1 sätestatakse siiski uute suunisväärtuste ja rakendusväärtuste roll, et saavutada sidusrühmade nõutud proportsionaalsus. Neid kohaldatakse sagedusvahemiku 0 Hz – 100 kHz puhul. Vahemiku 100 kHz – 300GHz puhul jäävad tasemed samaks kui direktiivis 2004/40/EÜ, sest alates 1998. aastast ei ole uusi soovitusi avaldatud. Lõige 3 on samasugune direktiivi 2004/40/EÜ vastava lõikega, kuid seda on kohandatud, et piirata ulatuslikke mõõtmisi ainult juhtudega, mil need tõesti on vajalikud. Tegelikkuses lihtsustab see riskihindamist valdava enamiku töökohtade puhul. Lõige 4 on uus ja selles sätestatakse kokkupuute piirmäärade suhtes erand meditsiinilise MRT sektori ning sellega seotud tegevuste jaoks, mille suhtes jäävad kehtima kõik muud kohustused. Lõige 5 on uus ja selles sätestatakse sõjaväe õigus kasutada kaitsesüsteemi, mis on kohandatud sõjaväe eritööolukorraga (nt radarid). Seda soovis NATO, mis kasutab IEEE soovitustel põhinevat kaitsesüsteemi. Kõnealust süsteemi võib pidada käesolevas ettepanekus sätestatud süsteemiga võrdväärseks. Lõige 6 on uus ja sellega nähakse ette ajutised erandid kontrollitud tingimustes, kui on tõenäoline, et kokkupuute piirmäärasid ületatakse. Artikkel 4 käsitleb kokkupuute kindlaksmääramist ja riskihindamist, nagu direktiivis 2004/40/EÜ. Lõiked 1, 3 ja 6 jäetakse muutmata. Lõiget 4 on natuke muudetud, et täita suurema paindlikkuse ja proportsionaalsuse eesmärki. Lõige 5 jäetakse muutmata, välja arvatud punkt c, milles määratletakse täpsemalt eriti suure riskiga töötajate rühmad. Samuti on punkti d alapunktis ii sätestatud piirväärtus, mis on seotud staatilistes magnetväljades ferromagneetilistest objektidest tuleneva heitkeha efekti riskiga, suurendatud väärtuselt 3 mT väärtuseni 30 mT, mis on kooskõlas ajakohastatud andmetega. Artikkel 5 – Riskide vältimisele või vähendamisele suunatud sätteid – ei ole oluliselt muudetud. Järjepidevuse tagamise huvides on tehtud vaid mõned väikesed muudatused. Artikli 6 – Teave töötajatele ja nende koolitus – on järjepidevuse tagamiseks tehtud mõned väikesed muudatused. Sama kehtib ka artikli 7 – Töötajatega nõu pidamine ja nende kaasamine – puhul. Tervisekontrolli käsitlevat artiklit 8 on muudetud, et teha vahet madalsageduse (0 Hz – 100 kHz) ja kõrgesageduse vahemikus toimunud kokkupuute vahel. Muudatusega võetakse arvesse asjaolu, mida on kinnitanud meditsiinieksperdid, et madalsagedusväljade tekitatud mõju ei saa kindlaks teha, kui töötaja on soovimatu kokkupuute piirkonnast väljunud. Seetõttu ei ole tervisekontrolli käigus võimalik kindlaks teha sellisest kokkupuutest tingitud tervisekahjustusi. Artikkel 9 – Sanktsioonid – on identne direktiivis 2004/40/EÜ sama artikliga. Selle artikli lisas Euroopa Parlament direktiivi 2004/40/EÜ vastuvõtmisele eelnenud arutelude käigus. Artikkel 10 Tehnilised muudatused. Võrreldes direktiivi 2004/40/EÜ sama artikliga on tehtud olulisi muudatusi. Esimene lõige, kus oli viidatud asutamislepingu artikli 153 lõikes 2 sätestatud seadusandlikule menetlusele seoses kokkupuute piirmäärade ja rakendusväärtuste muudatuste vastuvõtmisega, on jäetud välja, sest ettepanek põhineb ise artikli 153 lõikel 2 ning sellele ei ole vaja jõustamistingimustes uuesti viidata. Euroopa Parlament ja nõukogu ei volita komisjoni kokkupuute piirmäärasid muutma. Selliseid muudatusi ei saaks komisjon seepärast teha delegeeritud õigusaktidega, vaid muudatustega direktiivis ELTLi artikli 153 lõikes 2 sätestatud menetluse kohaselt. Tegelikke otseselt mõõdetavaid tasemeid, st suunisväärtusi ja rakendusväärtusi, käsitatakse ettepanekus üksnes tehniliste muudatustena ning seepärast osutatakse neile artikli 10 esimese lõike uues punktis c. See hõlbustab asjakohaste ja õigeaegsete muudatuste tegemist, kui lihtustused või muudatused selles valdkonnas on põhjendatud teadusandmete ja täpsemate modelleerimismeetoditega. Lissaboni lepinguga kehtestatud uusi komiteemenetluse eeskirju silmas pidades on artiklis 10 osutatud lisade tehnilised muudatused üldkohaldatavad meetmed, mis on ette nähtud direktiivi väheoluliste elementide muutmiseks. Seetõttu kuuluvad nad ELTLi artikli 290 tähenduses delegeeritud õigusaktide alla ning nende tehniliste muudatuste vastuvõtmiseks tuleb kasutada kõnealuses artiklis (volituste delegeerimine) sätestatud menetlust. Sellest tulenevalt on artiklis 10 sätestatud komisjoni õigus seda menetlust kasutada, samuti võimalus kasutada kiirmenetlust, millele osutatakse kõnealuse artikli teises lõigus. Artikkel 11 – direktiivis 2004/40/EÜ osutatud vana komiteemenetlus on asendatud Lissaboni lepingust tulenevate volituste delegeerimise uute eeskirjadega. Sellest tulenevalt sätestatakse kõnealuses artiklis ELTLi artikli 290 kohane ametlik menetlus, milles käsitletakse komisjonile antud volitust võtta vastu delegeeritud õigusakte, mille eesmärk on muuta direktiivi, tehes selle lisades üksnes tehnilisi muudatusi. Direktiivi 2004/40/EÜ endine artikkel 12 – Aruanded – on jäetud välja, sest see tunnistati kehtetuks direktiivi 2007/30/EÜ artikli 3 lõikega 20. Kõik direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses üksikdirektiivide rakendusaruandeid käsitlevad sätted on nüüd sätestatud direktiivi 89/391/EMÜ artiklis 17a. Artikkel 12 – Kiirmenetlus –sätestab kiirmenetluse kasutamise eeskirjad komisjonile antud volituse puhul võtta vastu delegeeritud õigusakte. Kiirmenetluse kasutamine on lubatud tervise ja ohutuse kaitse valdkonnas vastavalt institutsioonidevahelisele kokkuleppele delegeeritud õigusaktide kohta. Seda võimalust võimaldati juba eelmise elektromagnetväljade direktiiviga 2004/40. Kiirmenetlust kasutatakse vaid erandkorras, kui see on hädavajalik, näiteks töötajatele nende kokkupuutest elektromagnetväljadega tuleneva võimaliku otsese tervise- või ohutusriski tõttu. Artikkel 13 on uus ja selles osutatakse vajadusele koostada praktiline juhend, et hõlbustada direktiivi rakendamist. Sellist võimalus on juba kasutatud teiste direktiivide puhul, eelkõige viimases direktiivis 2006/25/EÜ füüsikaliste mõjuritega kokkupuute kohta (tehislik optiline kiirgus). Artiklid 14, 15, 16 ja 17 käsitlevad aruandlust, ülevõtmist, direktiivi 2004/40/EÜ kehtetuks tunnistamist ning jõustumist. I lisas määratletakse füüsikalised suurused, mida ei esitata põhitekstis (artikkel 2). Seda võimalust eelistatakse ettepaneku teksti parema sidususe huvides. II lisa on ettepaneku oluline osa, sest selles sätestatakse kõik nõutavad elemendid, et tagada suuremat paindlikkust ja proportsionaalsust sagedusvahemikus 0 Hz – 100 kHz. Sellega kehtestatakse tsoonide süsteem, mida toetas enamik sidusrühmadest, samuti meetmed riskihindamise menetluse lihtsustamiseks, kus võimalik. III lisa hõlmab kõrgemaid sagedusi. Kuna rahvusvahelisi soovitusi selles valdkonnas viimastel aastatel antud ei ole, piirduvad muudatused erineva esitusega ning mõningate elementidega tööandjate töö lihtsustamiseks. IV lisas käsitletakse konkreetselt meditsiinilist magnetresonantsi. Eesmärgiks on tagada ohjatud keskkonnas asjakohaste kvalitatiivsete kaitsemeetmete sujuv ja ühtlustatud rakendamine. V lisa sisaldab direktiivi 2004/40/EÜ muutvate õigusaktide loetelu, millele on osutatud artiklis 15, ning käesoleva ettepaneku ja direktiivi 2004/40/EÜ muudetud sätete vastavustabelit. 2011/0152 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (elektromagnetväljad) tulenevate riskidega (kahekümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 153 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut olles edastanud õigusakti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[4] võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[5] , tegutsedes tavapärase seadusandliku menetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Asutamislepingu kohaselt võib nõukogu direktiividega vastu võtta miinimumnõuded, et soodustada eelkõige töökeskkonna parandamist, millega tagataks töötajate tervise ja ohutuse kaitse parem tase. Sellised direktiivid peavad hoiduma haldus-, finants- ja õiguslike piirangute kehtestamisest viisil, mis pidurdaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate teket ja arengut. (2) Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 31 lõikes 1 on sätestatud, et igal töötajal on õigus töötingimustele, mis on tema tervise, ohutuse ja väärikuse kohased. (3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/40/EÜ (töötervishoiu ja tööohutuse miinimumnõuete kohta seoses töötajate kokkupuutega füüsikalistest mõjuritest (elektromagnetväljad) tulenevate riskidega)[6] jõustumise järel avaldasid mitmed sidusrühmad, eelkõige meditsiinitöötajate esindajad, tõsist muret direktiivi rakendamisega kaasneva võimaliku mõju suhtes meditsiinilistele protseduuridele, milles kasutatakse magnetresonantstomograafiat. Samuti väljendati muret direktiivi mõju suhtes teatavatele tööstustegevustele. (4) Komisjon uuris tähelepanelikult sidusrühmade esitatud argumente ning pärast mitmeid konsultatsioone otsustati mõningaid direktiivi 2004/40/EÜ sätteid põhjalikult muuta, võttes arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud ekspertide esitatud uusi teadusandmeid. (5) Direktiivi 2004/40/EÜ muudeti 23. aprilli 2008. aasta direktiiviga 2008/46/EÜ,[7] millega pikendati direktiivi 2004/40/EÜ ülevõtmise tähtaega nelja aasta võrra. See võimaldaks komisjonil esitada uue ettepaneku ning võimaldaks kaasseadusandjatel vastu võtta uuematel ja kindlamatel tõenditel põhineva uue direktiivi. (6) Direktiiv 2004/40/EÜ tuleks tunnistada kehtetuks ning tuleks kehtestada asjakohasemad ja proportsionaalsemad meetmed, mis kaitseksid töötajaid elektromagnetväljadega seotud riskide eest. Sellega ei käsitleta siiski pikaajalist mõju, kaasa arvatud ajas muutuvate elektri-, magnet-, ja elektromagnetväljade võimalikku kantserogeenset mõju, mille kohta ei ole praegu lõplikke teaduslikke tõendeid, mis tõestaksid põhjusliku seose olemasolu. Praegused meetmed ei ole mõeldud üksnes iga üksiku töötaja isikliku tervise ja ohutuse tagamiseks, vaid ka selleks, et luua kõikidele liidu töötajatele kaitse miinimumtase, vähendades samas võimalikke konkurentsimoonutusi. (7) Käesoleva direktiiviga sätestatakse miinimumnõuded, andes seega liikmesriikidele võimaluse säilitada või vastu võtta soodsamaid sätteid töötajate kaitseks, eriti elektromagnetväljade suunisväärtuste ja rakendusväärtuse või kokkupuute piirmäärade alampiiri kehtestamisel. Käesoleva direktiivi rakendamisega ei tohiks siiski põhjendada igas liikmesriigis juba valitseva olukorra mis tahes halvenemist. (8) Elektromagnetväljade eest kaitsvat süsteemi tuleb üksikasjadesse liigselt laskumata piirata taotletavate eesmärkide, järgitavate põhimõtete ning alusväärtuste määratlusega, et liikmesriikidel oleks võimalik kõnealuseid miinimumnõudeid võrdväärselt kohaldada. (9) Töötajate kaitseks elektromagnetväljade eest tuleb teostada mõjus ja tõhus riskihindamine. Siiski peab see kohustus olema proportsionaalne töökohal esineva olukorraga. Seepärast on asjakohane määratleda kaitsesüsteem, mis astmestab riski taset lihtsalt ja kergesti mõistetavalt. Sellest tulenevalt aitavad viited eri näiotajatele ja tüüpsituatsioonidele tööandjatel oma kohustusi täita. (10) Soovimatu mõju inimorganismile sõltub elektromagnetväljade või kiirguse sagedusest: kas see on vahemikus 0 Hz – 100 kHz või üle 100 kHz. Seepärast on elektromagnetväljadega kokkupuutuvate töötajate kaitseks vaja kahte erinevat kokkupuutepiirangute süsteemi. (11) Elektromagnetväljadega kokkupuute taset on võimalik tõhusamalt vähendada, kui võtta ennetusmeetmeid juba töökohtade loomisel ning valida sellised töövahendid, -kord ja -meetodid, mille esmaseks eesmärgiks oleks riskide vähendamine nende tekkekohas. Seega aitavad töövahendeid ja -meetodeid käsitlevad sätted kaasa asjaomaste töötajate kaitsele. Vaja on siiski vältida korduvat hindamist, kui töövahendid vastavad ELi tooteohutuse direktiividele, mis kehtestavad käesoleva direktiivi ning eelkõige direktiividega 1999/5/EÜ ja 2006/95/EÜ ettenähtud ohutuse tasemest kõrgema taseme. See võimaldab paljudel juhtudel lihtsustatud hindamist. (12) Tööandjad peaksid tehnika ja teaduse arengut silmas pidades tegema muudatusi elektromagnetväljadega kokkupuutest tulenevate riskide osas, et parandada töötajate ohutuse ja tervise kaitset. (13) Kuna käesolev direktiiv on üksikdirektiiv töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamist käsitleva nõukogu 12. juuni 1989. aasta direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses,[8] kohaldatakse kõnealust direktiivi töötajate elektromagnetväljaga kokkupuute suhtes, ilma et see piiraks käesolevas direktiivis sisalduvaid rangemaid ja/või erisätteid. (14) Komisjonile tuleks anda Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 alusel volitus võtta vastu õigusakte, et teha käesoleva direktiivi lisadesse üksnes tehnilisi muudatusi, mis on kooskõlas tehnilise ühtlustamise ja standardimise direktiivide vastuvõtmisega, ning pidades silmas tehnika arengut, muudatusi kõige asjakohasemates ühtlustatud Euroopa standardites või spetsifikaatides ning uusi teadusandmeid elektromagnetväljade kohta. Samuti peaks komisjonil olema õigus kohandada suunisväärtusi ja rakendusväärtusi ning nendega seotud tegevusalade, töökohtade ja seadmete loetelusid. Eriti oluline on, et komisjon korraldaks ettevalmistustöö käigus asjakohaseid konsultatsioone, kaasa arvatud ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ajal tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (15) Erandkorras, kui see on hädavajalik, näiteks töötajate kokkupuutest elektromagnetväljadega tuleneva otsese tervise- või ohutusriski korral, tuleks anda võimalus kohaldada kiirmenetlust komisjoni poolt vastu võetavate delegeeritud õigusaktide suhtes. (16) Süsteemi, mis hõlmab vastavalt kokkupuute piirmäärasid, suunisväärtusi ja rakendusväärtusi, tuleks, kui see on kohaldatav, käsitada vahendina, mis hõlbustab kõrge kaitsetaseme tagamist elektromagnetväljadega kokkupuutest tulenevate kahjulike tervisemõjude vastu. Kuid selline süsteem võib olla vastuolus teatavate tegevusvaldkondade eritingimustega, näiteks meditsiinilised protseduurid, milles kasutatakse magnetresonantsmeetodeid, või sõjalised operatsioonid, kus on vaja koostalitlusvõimet, ning mille puhul kasutatakse rahvusvaheliselt aktsepteeritud standardeid, mis tagavad kokkupuute eriolukordades olevatele töötajatele võrdväärse kaitse. Neid eritingimusi tuleb seepärast arvesse võtta. (17) Süsteemi puhul, mis tagab kõrge kaitsetaseme kahjulike tervisemõjude eest, mis võivad tuleneda kokkupuutest elektromagnetväljadega, tuleb põhjendatult arvesse võtta töötajate erirühmi ning vältida häireid ja mõju, mida elektromagnetväli võib avaldada meditsiiniseadmetele, nagu metallproteesid, südamerütmurid ja defibrillaatorid, sisekõrva implantaadid ja muud implantaadid. Häireid, eriti südamerütmurite töös, võib esineda tasemetel, mis on madalamad kui suunisväärtused või rakendusväärtused, ning seepärast tuleb võtta asjakohased ettevaatusabinõud ja kaitsemeetmed. ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: I PEATÜKK ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Sisu ja reguleerimisala 1. Käesolev direktiiv, mis on kahekümnes üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõike 1 tähenduses, sätestab miinimumnõuded töötajate kaitseks nende tervisele ja ohutusele kokkupuutest elektromagnetväljadega (0 Hz – 300 GHz) töö ajal tulenevate või tuleneda võivate riskide eest. 2. Käesolev direktiiv on seotud töötajate otsese tervise- ja ohutusriskiga, mis tuleneb teadaolevatest lühiajalistest kahjulikest mõjudest inimorganismile, mida põhjustavad indutseeritud elektri- või magnetväljad, energia neeldumine või kontaktvool. Direktiiv hõlmab ka kaudset mõju tervisele ja ohutusele. 3. Käesolevas direktiivis ei käsitleta pikaajalisi mõjusid. 4. Käesolevas direktiivis ei käsitleta riske, mis tulenevad kokkupuutest pingestatud juhtmetega. 5. Direktiivi 89/391/EMÜ sätteid kohaldatakse tervikuna kogu lõikes 1 nimetatud valdkonnas, ilma et see piiraks käesoleva direktiivi rangemate ja/või täpsemate sätete kohaldamist. Artikkel 2 Mõisted 1. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „elektromagnetväljad”: staatilised elektri- ja magnetväljad ning ajas muutuvad elektri-, magnet- ja elektromagnetväljad sagedustega kuni 300 GHz; b) „kahjulik tervisemõju”: bioloogiline mõju, millel on kahjulik toime elektromagnetväljadega kokkupuutuva töötaja vaimsele, füüsilisele ja/või üldisele heaolule. Käesolevas direktiivis käsitletakse ainult lühiajalist mõju; c) „kahjulik ohutusmõju”: mõju, mis põhjustab ajutist ärrritust või mõjutab tunnetust või muid aju või lihaste funktsioone ning võib seeläbi mõjutada töötaja võimet ohutult töötada; c) „otsene mõju”: mõju inimorganismile, mida otseselt põhjustab tugev magnet- või elektriväli, näiteks lihaste, närvide või tajuorganite stimulatsioon, kudede kuumenemine, peapööritus või peavalud; d) „kaudne mõju”: mõju objektile, mis tuleneb tugevast elektri- või magnetväljast, mis võib põhjustada ohtu tervisele või ohutusele, näiteks kontaktvool, ferromagneetiline heitkeha efekt või häired aktiivsete siiratavate meditsiiniseadmete talitluses; e) „kokkupuute piirmäärad”: elektromagnetväljadega kokkupuute piirmäärad, mis on kindlaks tehtud teadaoleva tervisemõju ja bioloogiliste kaalutluste põhjal. Vastavus nendele piirmääradele tagab, et elektromagnetväljadega kokku puutuvad töötajad on kaitstud kõigi teadaolevate kahjulike mõjude eest tervisele ja ohutusele; f) „suunisväärtus” ja „rakendusväärtus”: otseselt mõõdetavad, sagedusest sõltuvad parameetrid, mille vahemik on kindlaks määratud elektrivälja tugevuse (E), magnetvälja tugevuse (H), magnetvootiheduse (B) ja energiatihedusega (S), mille puhul tuleb võtta üks või mitu käesolevas direktiivis nimetatud meedet. 2. Lõike 1 punktis f osutatud „suunisväärtus” vastab välja tasemele, kus normaalsete töötingimuste korral ei teki kahjulikku tervisemõju isikutel, kes ei kuulu riskiga töötajate erirühma. Sellest tulenevalt saab riskihindamise menetluse ulatust vähendada miinimumini. Vastavus suunisväärtustele tagab ohutuse ja tervisemõju osas vastavuse asjakohastele kokkupuute piirmääradele. Lõike 1 punktis f osutatud „rakendusväärtus” vastab maksimaalsele otseselt mõõdetavale välja tugevusele, mille puhul on tagatud automaatne vastavus kokkupuute piirmäärale. Mis tahes suunisväärtuste ja rakendusväärtuste vahele jääv kokkupuute tase nõuab põhjalikumat hindamist ja ennetusmeetmeid. Vastavus rakendusväärtustele tagab vastavuse tervisemõju suhtes asjakohastele kokkupuute piirmääradele. Artikkel 3 Kokkupuute piirmäärad, suunisväärtused ja rakendusväärtused 1. Nii elektri- kui ka magnetväljade jaoks sagedusvahemikus 0 – 100 kHz sätestatakse kokkupuute piirmäärad, suunisväärtused ja rakendusväärtused II lisas. Kokkupuute piirmäärade puhul, mis ületavad rakendusväärtust, peab asjakohaste kontrollidega tõestama, et kokkupuute piirmäär ei ületa tervisemõju suhtes asjakohast kokkupuute piirmäära. Kokkupuute piirmäärade puhul, mis ületavad suunisväärtust, peab asjakohaste kontrollidega tõestama, et kokkupuute piirmäär ei ületa tervisemõju ja ohutuse suhtes asjakohast kokkupuute piirmäära, või tõestama, et kokkupuute piirmäär on rakendusväärtusest väiksem. Viimasel juhul tuleb kohaldada ennetusmeetmeid ja peab kohandama teavet töötajatele. 2. Nii elektri- kui ka magnetväljade jaoks sagedusvahemikus 100 kHz – 300 GHz on kokkupuute piirmäärad ja rakendusväärtused sätestatud III lisas. Kokkupuutel tasemetega, mis ületavad rakendusväärtust, peab asjakohaste kontrollidega tõestama, et kokkupuude ei ületa tervisemõju suhtes asjakohast kokkupuute piirmäära. 3. Hindamaks. mõõtmaks ja/või arvutamaks töötajate elektromagnetväljadega kokkupuute taset, mis tõenäoliselt jääb märkimisväärselt rakendusväärtusest allapoole, võib kasutada lihtsaid meetodeid. Muudel juhtudel, kui kokkupuute piirmäär võib tõenäoliselt olla ligikaudu sama või suurem rakendusväärtusest, annavad liikmesriigid juhiseid, mis põhinevad olemasolevatel ühtlustatud Euroopa standarditel, mille on koostanud Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (CENELEC), või muudel teaduspõhistel standarditel või juhenditel. 4. Erandina ei kohaldata lõikeid 1 ja 2 meditsiiniliste rakenduste suhtes, milles kasutatakse magnetresonantsi toimet ja järgmisi sellega seotud tegevusi: süsteemi terviklik testimine enne selle tootmisest väljastamist, paigaldamist, puhastamist, hooldust, teadus- ja arendustegevusega seotud tegevusi. Nendeks erijuhtudeks tuleb kehtestada erikaitsemeetmeid. Selleks konsulteerib komisjon olemasolevate töörühmadega ning jätkab vastavalt meetmetele, mis on sätestatud IV lisas. 5. Erandina ei kohaldata lõikeid 1 ja 2 nende liikmesriikide kaitsejõudude suhtes, kus kasutatakse võrdväärset ja spetsiifilisemat kaitsesüsteemi, sest NATO standard STANAG 2345 on juba olemas ja rakendatud. Liikmesriigid teatavad komisjonile selliste kaitsesüsteemide olemasolust ja tõhusast rakendamisest, kui nad teatavad käesoleva direktiivi sätete ülevõtmisest liikmesriigi õigusaktidesse artikli 14 kohaselt. 6. Ilma et see piiraks lõigete 4 ja 5 kohaldamist, ei tohi töötajad tervisemõju seisukohast kokku puutuda kõrgemate tasemetega kui piirmäärad. Eriolukordade puhul, kui neid väärtusi võidakse ajutiselt ületada, võib liikmesriik kehtestada süsteemi, mis lubab töötamist kontrollitud tingimustel ja kõikehõlmava riskihindamise alusel, milles on esitatud tegelikud kokkupuute väärtused ja nende tõenäosus ning neid väärtusi on võrreldud II ja III lisas esitatud kokkupuute piirmääradega. Sellistest eriolukordadest tuleb komisjoni teavitada aruandes, millele on osutatud direktiivi 89/391/EMÜ artiklis 17 a. II PEATÜKK TÖÖANDJA KOHUSTUSED Artikkel 4 Kokkupuute kindlaksmääramine ja riskihindamine 1. Direktiivi 89/391/EMÜ artikli 6 lõikes 3 ja artikli 9 lõikes 1 sätestatud kohustuste täitmisel hindavad ja vajaduse korral mõõdavad ja/või arvutavad tööandjad elektromagnetväljade tugevuse taset, millega töötajad kokku puutuvad. Hindamist, mõõtmist ja arvutamist võib teostada II ja III lisas esitatud juhendeid kasutades. Erijuhtudel, mida kõnealustes lisades käsitletud ei ole, võib tööandja kasutada CENELECi koostatud ühtlustatud Euroopa standardeid asjakohaseks hindamiseks, mõõtmiseks või arvutamiseks. Tööandja võib kasutada ka muid teaduspõhiseid standardeid või juhendeid, kui asjaomane liikmesriik seda nõuab. Vajadusel peab tööandja võtma arvesse kiirgustasemeid ja muid ohutusega seotud andmeid, mille on esitanud seadme tootja vastavalt asjakohastele liidu õigusaktidele. 2. Kui II või III lisas osutatud rakendusväärtusi ületatakse, hindab ja vajadusel arvutab tööandja vastavalt lõikele 1 teostatud elektromagnetväljade tasemete hindamise alusel, kas kokkupuute piirmäärasid on ületatud tervisemõju seisukohast. 3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud hindamist, mõõtmist ja/või arvutamist ei ole vaja teha üldsusele avatud töökohtades, eeldusel et hindamine on juba teostatud vastavalt elanikkonna kokkupuute piiramist elektromagnetväljadega (0 Hz – 300 GHz) käsitleva nõukogu 12. juuli 1999. aasta soovituse 1999/519/EÜ sätetele[9] ja selles kindlaks määratud piirangutest peetakse töötajate puhul kinni ja ohutusriskid on välistatud. Kui kasutatakse elanikkonnale ette nähtud seadmeid, mis vastavad ELi tooteohutuse õigusaktidele, eelkõige direktiividele 1999/5/EÜ ja 2006/95/EÜ, ning seadmeid kasutatakse eesmärgipäraselt, siis on need tingimused täidetud. 4. Lõikes 1 ja 2 osutatud hindamist, mõõtmist ja/või arvutusi kavandavad ja teostavad pädevad teenistused või isikud asjakohase sagedusega, pidades silmas II ja III lisas esitatud juhiseid ning arvestades eelkõige direktiivi 89/391/EMÜ artiklite 7 ja 11 sätteid pädevate teenistuste või isikute ning töötajatega nõu pidamise ja nende kaasamise kohta. Kokkupuute taseme hindamisel, mõõtmisel ja/või arvutamisel saadud andmeid säilitatakse sobival kujul nii, et nendega oleks hiljem võimalik tutvuda. 5. Vastavalt direktiivi 89/391/EMÜ artikli 6 lõikele 3 peab tööandja riskihindamisel pöörama erilist tähelepanu järgmisele: a) kokkupuute tase, sagedusspekter, kestus ja tüüp; b) käesoleva direktiivi artiklis 3 ja II ja III lisas esitatud kokkupuute piirmäärad; c) mis tahes mõju eelkõige riskirühmade töötajate tervisele ja ohutusele, näiteks töötajatele, kes on teavitanud tööandjat aktiivse siiratava meditsiiniseadme kasutamisest, või naistele, kes on teatanud, et on rasedad; d) kaudsed mõjud, näiteks: i) elektrooniliste meditsiiniseadmete (sealhulgas südamerütmurite ja muude siiratud seadmete, nagu on osutatud punktis c), häired; ii) ferromagneetilistest objektidest tulenev heitkeha efekti risk staatilistes magnetväljades, mille magnetvootihedus ületab 30 mT; iii) elektriliselt juhitavate plahvatusseadmete (detonaatorite) rakendumine; iv) indutseeritud väljadest, kontaktvoolust või sädelahendustest tekkinud sädemete tõttu tuleohtlike materjalide süttimisest põhjustatud tulekahjud ja plahvatused; e) elektromagnetväljadega kokkupuute taseme vähendamiseks kavandatud vahendite puhul asendusvahendite olemasolu; f) tervisekontrollide põhjal saadud asjakohane teave, sh avaldatud teave; g) mitmed kokkupuuteallikad; h) üheaegne kokkupuude mitmesageduslike väljadega. 6. Tööandja valduses peab olema riskianalüüs, mis vastab direktiivi 89/391/EMÜ artikli 9 lõike 1 punktile a, ning ta peab kindlaks tegema, milliseid meetmeid tuleb võtta kooskõlas käesoleva direktiivi artiklitega 5 ja 6. Riskihindamine registreeritakse sobival andmekandjal vastavalt riiklikule õigusele ja tavale. See võib sisaldada tööandja põhjendust, et elektromagnetväljadega seotud riski olemus ja ulatus muudavad edasise üksikasjaliku riskihindamise tarbetuks. Riskianalüüsi ajakohastatakse korrapäraselt, eriti siis, kui on toimunud olulisi muudatusi, mis võivad muuta selle aegunuks, või kui tervisekontrolli tulemused näitavad, et hindamine on vajalik. Artikkel 5 Riskide vältimisele või vähendamisele suunatud sätted 1. Arvestades tehnika arengut ja meetmete kättesaadavust riski kontrollimiseks elektromagnetvälja allika juures, kõrvaldatakse kokkupuude elektromagnetväljadega või vähendatakse seda võimalikult madalale tasemele. Elektromagnetväljadega kokkupuutest tulenevate riskide vähendamine toimub direktiivis 89/391/EMÜ sätestatud üldiste ennetuspõhimõtete alusel. 2. Artiklis 4 osutatud riskianalüüsi alusel, niipea kui artiklis 3 ja II ja III osutatud rakendusväärtusi ületatakse, välja arvatud juhul, kui vastavalt artikli 4 lõikele 2 teostatud hinnang näitab, et kokkupuute piirmäärasid ei ole ületatud ning et ohutusriskid on võimalik välistada, koostab ja rakendab tööandja tehniliste ja/või korralduslike meetmete tegevuskava, mis on ette nähtud selleks, et kokkupuutel ei ületataks kokkupuute piirmäärasid, võttes eriti arvesse: a) muid töömeetodeid, mis põhjustavad väiksemat kokkupuudet elektromagnetväljadega; b) elektromagnetvälju vähemtekitavate töövahendite valikut, võttes arvesse tööd, mida on tarvis teha; c) tehnilisi meetmeid, et vähendada elektromagnetväljade tekkimist, sealhulgas vajaduse korral blokeerimise, varjestuse või samalaadsete tervisekaitse meetodite kasutamist; d) töövahendite, tööruumide ja tööjaamade asjakohaseid hooldusprogramme; e) tööruumide ja tööjaamade konstruktsiooni ja paigutust; f) kokkupuute kestuse ja intensiivsuse piiramist; g) piisavate isikukaitsevahendite kättesaadavust. 3. Artiklis 4 osutatud riskianalüüsi alusel tähistatakse töökohad, kus töötajad võivad kokku puutuda rakendusväärtusi ja suunisväärtusi ületavate elektromagnetväljadega, asjakohaste märkidega vastavalt II ja III lisale ning nõukogu 24. juuni 1992. aasta direktiivile 92/58/EMÜ töökohas kasutatavate ohutus- ja/või tervisekaitsealaste märkide miinimumnõuete kohta (üheksas üksikdirektiiv direktiivi 89/391/EMÜ artikli 16 lõikes 1 tähenduses).[10] Sellised piirkonnad tuleb kindlaks määrata ning nendele juurdepääsu asjakohaselt piirata. Kui juurdepääs nendele piirkondadele on sobivalt piiratud muudel põhjustel, siis ei ole märke ja elektromagnetväljadele juurdepääsuga seotud eripiiranguid vaja. 4. Ühelgi juhul ei tohi töötajad tervisemõju seisukohast kokku puutuda kokkupuute piirväätustest kõrgemate tasemetega, välja arvatud juhul, kui artikli 3 lõike 6 tingimused on täidetud. Kui tööandja käesoleva direktiivi järgimiseks võetud meetmetele vaatamata kokkupuute piirmäärasid ületatakse, võtab tööandja viivitamata meetmed kokkupuute vähendamiseks alla kokkupuute piirmäära. Tööandja teeb kindlaks kokkupuute piirmäärade ületamise põhjused ja kohandab vastavalt kaitse- ja ennetusmeetmeid, et vältida piirmäärade ületamise kordumist. 5. Vastavalt direktiivi 89/391/EMÜ artiklile 15 kohandab tööandja käesolevas artiklis ning II ja III lisas nimetatud meetmeid eriti ohustatud töötajate vajadustele. Artikkel 6 Teave töötajatele ja nende koolitus Ilma et see piiraks direktiivi 89/391/EMÜ artiklite 10 ja 12 kohaldamist, tagab tööandja, et tööl elektromagnetväljadest põhjustatud riskidega kokkupuutuvad töötajad ja/või nende esindajad saavad vajalikku teavet ja koolitust, mis on seotud käesoleva direktiivi artikli 4 lõikes 1 sätestatud riski hindamise tulemustega, käsitledes eelkõige: a) käesoleva direktiivi rakendamiseks võetud meetmeid; b) kokkupuute piirmäärade, suunisväärtuste ja rakendusväärtuste arvväärtusi ja mõisteid ning seotud võimalikke riske ja võetud ennetusmeetmeid; c) vastavalt käesoleva direktiivi artikli 4 lõigetele 1 ja 2 tehtud elektromagnetväljadega kokkupuute tasemete hindamise, mõõtmise ja/või arvutuste tulemusi; d) seda, kuidas kindlaks teha kokkupuute kahjulikku tervisemõju ja kuidas sellest teatada; e) asjaolusid, mille korral on töötajatel õigus tervisekontrollile; f) ohutut töökorraldust kokkupuutest tingitud riskide vähendamiseks. Artikkel 7 Töötajatega nõu pidamine ja nende kaasamine Töötajatega ja/või nende esindajatega nõu pidamine ja nende kaasamine toimub direktiivi 89/391/EMÜ artikli 11 kohaselt. III PEATÜKK MUUD SÄTTED Artikkel 8 Tervisekontroll 1. Eesmärgiga ennetada ja varakult diagnoosida elektromagnetväljadega kokkupuutest põhjustatud kahjulikku tervisemõju, teostatakse asjakohast tervisekontrolli vastavalt direktiivi 89/391/EMÜ artiklile 14. Kokkupuutel sagedustega kuni 100 kHz, tuleb töötaja kõigist soovimatutest või ootamatutest tervisemõjudest teatada tervisekontrolli eest vastutavale isikule, kes võtab asjakohased meetmed vastavalt riigi õigusele ja tavale. Sagedusvahemiku 100 kHz – 300 GHz puhul ning kõigil juhtudel, kui tehakse kindlaks piirmäärasid ületav kokkupuude, võimaldatakse asjaomas(te)le töötaja(te)le arstlik läbivaatus kooskõlas riigi õiguse ja tavaga. Kui avastatakse, et selline kokkupuude on põhjustanud tervisekahjustuse, teostab tööandja vastavalt artiklile 4 riskide ümberhindamise. 2. Tööandja võtab asjakohased meetmed tagamaks, et tervisekontrolli eest vastutaval arstil ja/või meditsiiniasutusel on juurdepääs artiklis 4 osutatud riskihindamise tulemustele. 3. Tervisekontrolli tulemusi säilitatakse sobivas vormis, mis võimaldab hilisemat konsulteerimist, võttes arvesse konfidentsiaalsusnõudeid. Töötajatel on taotluse korral õigus tutvuda oma tervisekontrollikaardiga. Artikkel 9 Sanktsioonid Liikmesriigid näevad ette asjakohased sanktsioonid juhuks, kui rikutakse käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud riiklikke õigusakte. Need sanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Artikkel 10 Tehnilised muudatused lisades Komisjonile antakse volitused võtta kooskõlas artikliga 11 vastu lisade üksnes tehniliste muudatustega seotud delegeeritud õigusakte, et: a) võtta arvesse töövahendite või tööruumide projekteerimist, ehitamist, tootmist või konstrueerimist käsitlevate direktiivide vastuvõtmist tehnilise ühtlustamise ja standardimise valdkonnas; b) võtta arvesse tehnika arengut, muutusi kõige asjakohasemates ühtlustatud Euroopa standardites või spetsifikatsioonides ning uusi teaduslikke avastusi elektromagnetväljade kohta; c) kohandada suunisnorme ja rakendusnorme, eeldusel et säilitatakse vastavus olemasolevate kokkupuute piirmääradega ning II ja III lisas osutatud tegevusvaldkondade, tööruumide ja seadmete tüüpidega. Kui esimeses lõigus osutatud üksnes tehniliste muudatuste puhul on see hädavajalik, kohaldatakse artiklis 12 sätestatud menetlust delegeeritud õigusaktide suhtes, mis on võetud vastu käesoleva artikli alusel. Artikkel 11 Delegeerimine 1. Komisjonile antakse volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimuste alusel. 2. Artikliga 10 antav õigus antakse määramata ajaks [alates käesoleva direktiivi jõustumise päevast]. 3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artiklis 10 osutatud volituste delegeerimise tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. 4. Kohe, kui komisjon on vastu võtnud delegeeritud õigusakti, teatab ta sellest samaaegselt Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 5. Artikli 10 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole 2 kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemisest esitanud selle kohta vastuväiteid või kui mõlemad institutsioonid on enne selle tähtaja möödumist teatanud komisjonile, et neil ei ole õigusaktile vastuväiteid. Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse korral kahe kuu võrra pikendada. Artikkel 12 Kiirmenetlus 1. Käesoleva artikli alusel vastu võetud delegeeritud õigusaktid jõustuvad viivitamata ja neid kohaldatakse seni, kuni nende suhtes ei esitata lõike 2 kohaselt vastuväiteid. Kui delegeeritud õigusakt Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatavaks tehakse, tuleb ühtlasi põhjendada kiirmenetluse rakendamist. 2. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad esitada vastuväiteid delegeeritud õigusakti suhtes kooskõlas artikli 11 lõikes 5 osutatud menetlusega. Sellisel juhul tunnistab komisjon õigusakti kehtetuks kohe, kui talle on teatatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusest esitada vastuväiteid. IV PEATÜKK LÕPPSÄTTED Artikkel 13 Praktiline juhend Käesoleva direktiivi rakendamise lihtsustamiseks, eelkõige riskihindamise teostamiseks, koostab komisjon artiklite 4 ja 5 ning II ja IV lisa kohta praktilise juhendi. Komisjon teeb tihedat koostööd tööohutuse ja -tervishoiu nõuandekomiteega. Artikkel 14 Läbivaatamine ja aruandlus Direktiivi 89/391/EMÜ artikli 17 alapunkti a kohaselt koostatavas aruandes selgitatakse eelkõige direktiivi tõhusust elektromagnetväljadega kokkupuute vähendamisel ning esitatakse tööruumide protsent, mille puhul tuli võtta parandusmeetmeid. Artikkel 14 Ülevõtmine 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt [30. aprilliks 2014]. Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata kõnealuste normide teksti ning nende ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli. Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste riiklike õigusnormide teksti. Artikkel 15 Kehtetuks tunnistamine Direktiiv 2004/40/EÜ tunnistatakse kehtetuks. Artikkel 16 Jõustumine Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval. Artikkel 17 Adressaadid Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja I LISA FÜÜSIKALISED SUURUSED ELEKTROMAGNETVÄLJADEGA KOKKUPUUTE PUHUL Elektromagnetväljadega kokkupuute kirjeldamiseks kasutatakse järgmisi füüsikalisi suurusi: Kontaktvoolu (IC) inimese ja objekti vahel väljendatakse amprites (A). Statsionaarne kontaktvool tekib, kui isik on kontaktis elektriväljas asuva elektrit juhtiva objektiga. Sellise kontakti käigus võib tekkida sädelahendus seotud siirdevooludega. Elektrivälja tugevus on vektorsuurus (E), mis vastab laetud osakesele mõjuvale jõule, olenemata osakese liikumisest ruumis. Seda väljendatakse voltides meetri kohta (V/m). Magnetväljatugevus on vektorsuurus (H), mis koos magnetvootihedusega määrab magnetvälja kindlaks ruumi mis tahes punktis. Seda väljendatakse amprites meetri kohta (A/m). Magnetvootihedus on vektorsuurus (B), mille tulemuseks on jõud, mis mõjub liikuvatele laengutele, seda väljendatakse teslades (T). Vabas ruumis ja bioloogilises materjalis on magnetvootihedus ja magnetvälja tugevus omavahel ümberarvutatavad, kasutades seost 1 A/m = 4π 10–7 T. Võimsustihedust (S) on suurus, mida on asjakohane kasutada väga kõrgete sageduste puhul, kus kehasse tungimise sügavus on väike. See on pinna suhtes risti leviv kiirgusenergia, mis on jagatud pinna pindalaga ja seda väljendatakse vattides ruutmeetri kohta (W/m2). Erineelduvus (SA) on kehakoe massiühiku kohta neeldunud energia, mida väljendatakse džaulides kilogrammi kohta (J/kg). Käesolevas direktiivis kasutatakse seda mikrolaine impulsskiirgusest tingitud mittesoojuslike mõjude piirmäärade kehtestamiseks. Erineelduvuskiirus (SAR) keskmistatuna terve keha või kehaosade kohta on kiirus, millega energia neeldub kehakoe massiühiku kohta ja mida väljendatakse vattides kilogrammi kohta (W/kg). Kogu keha SAR on üldtunnustatud suurus kahjulike soojuslike mõjude sidumiseks raadiosagedusliku elektromagnetvälja (RF) kokkupuutega. Peale kogu keha keskmise SARi on vaja lokaalseid SAR väärtusi, et hinnata ja piirata üleliigse energia kogunemist keha väikestes osades eriliste kokkupuutetingimuste tõttu. Sellisteks eritingimusteks on näiteks: maandatud inimene, kes puutub kokku raadiosagedusliku elektromagnetväljaga madalate megahertside sagedusalal, ja inimesed, kes viibivad antennide läheduses. Nimetatud suurustest on magnetvootihedus, kontaktvool, elektri- ja magnetvälja tugevus ja võimustihedus otseselt mõõdetavad. II LISA KOKKUPUUDE ELEKTROMAGNETVÄLJADEGA SAGEDUSVAHEMIKUS 0 HZ – 100 KHZ A. KOKKUPUUTE PIIRAMISE SÜSTEEM Sageduste kuni 100kHz (100 tuhat võnget sekundis) jaoks kohandatud kaitsesüsteemide põhimõtted on järgmised: - võtta asjakohaselt arvesse viimaseid rahvusvahelisi soovitusi, mille on välja andnud üleilmselt tunnustatud erialaorganisatsioonid; - juurutada asjakohased ja eesmärgipärased lihtsustused, et hõlbustada kaitsesüsteemidest arusaamist ja nende rakendamist praktikas; - rakendada nn tsoonide süsteemi, mille kohaselt võib iga tegevuse liigitada selle alusel, kas tegevuse toimumisel vastavas tsoonis on otsene mõju riskihindamise ulatusele, mille tööandja peab teostama, ning muudele soovitatud ennetusmeetmetele; - selliste juhtude arvu vähendamine, mille puhul tuleb tagada vastavus tegelikele kokkupuute piirmääradele, sest mõõdetud kokkupuutetase on kõrgem kõrgeima lubatud tsooni ülemisest piirväärtusest (rakendustase). B. KOKKUPUUTE TASEMED JA KOKKUPUUTE PIIRMÄÄRAD Vastavalt viimastele soovitustele, on kasutatud järgmisi võimalusi: - rakendusväärtused ja suunisväärtused vastavad hinnangulistele või mõõdetud välja väärtustele töökohas töötaja puudumisel - kokkupuute piirmäärad tervisemõju seisukohast ja kokkupuute piirmäärad ohutuse seisukohast on esitatud organismi närvikoe tekitatud elektriväljadena (esitatuna V/m) - artikli 4 lõike 5 punktis c määratletud eriti ohustatud töötaja puhul tuleb teha individuaalne hindamine vastavalt II lisa punktile E. Märkus 1: kõigil juhtudel, kui mõõdetud väärtus on rakendusväärtusest kõrgem, tuleb teha põhjalik kontroll vastavalt artikli 4 lõikele 2. Märkus 2: kõigil juhtudel, kui signaali kuju on märkimisväärselt erinev sinusoidist, muutes tulemust, tuleb kasutada tippväärtusi järgmiselt. Kokkupuute piirmäärade puhul tuleb tippväärtust võrrelda indutseeritud elektrivälja tippväärtusega, mis saadakse korrutades tabelis 2.1 esitatud väärtused 1,41ga. Väljaspool keha asuvate magnetväljade ja elektriväljade tasemete jaoks tuleb nende ajas muutumise kiiruse tippväärtusi võrrelda tabelis 2.2 või 2.3 esitatud väärtustega, korrutades neid 8,9f-ga (mis on √2 2πf). Liitimpulss-signaalide puhul tuleb teha põhjalik kontroll vastavalt artikli 3 lõikele 3. Tabel 2.1 Kokkupuute piirmäärad (väljendatuna RMS-väärtustena) Sagedus (Hz) || Kokkupuute piirmäär (V/m) Ohutusmõju || Tervisemõju 1 – 10 || 0,5/f || 0,8 10 – 25 || 0,05 || 0,8 25 – 400 || 0,002 f || 0,8 400 – 3000 || 0,8 || 0,8 3000 – 100000 || 2,7 × 10-4 f || 2,7 × 10-4 f f on sagedus hertsides. Kokkupuute piirmäär ohutusmõju jaoks on tuletatud mõjulävest peaaju kesknärvisüsteemile (CNS). Kokkupuute piirmäär tervisemõju jaoks on tuletatud mõjulävest perifeersele närvisüsteemile (PNS) ning sellega ennetatakse ka kesknärvisüsteemi närvikiudude stimulatsiooni. Kokkupuute piirmäärad staatiliste magnetväljadega on esitatud tabelis 2.3. Tabel 2.2. Elektriväljaga kokkupuute suunisväärtused ja rakendusväärtused (RMS-väärtused) Sagedus (Hz) || Suunisväärtus (V/m) || Rakendusväärtus (V/m) || 1 – 25 || 20 × 103 || 20 × 103 || 25 – 90 || 500 × 103/f || 20 × 103 || 90 – 3000 || 500 × 103/f || 1800 × 103/f || 3000 – 100000 || 170 || 600 || Märkus 1: Sagedusega 1-90 Hz elektrivälja jaoks on rakendusväärtuseks määratud 20 kV/m eesmärgiga piirata välja kaudse mõju riski sädelahenduse kujul, mis võib tekkida töötaja vahetul kokkupuutel erineva potentsiaaliga elektrit juhtivate objektidega. Juhul kui sädelahenduste risk on ohjatud tehniliste meetmete ja töötajate koolituse kaudu, võib lubada rakendusväärtusi ületavat kokkupuudet elektriväljaga, eeldusel et kokkupuute piirmäärasid ei ületata vastavalt artikli 4 lõikele 2. Tabel 2.3. Magnetväljaga kokkupuute suunisväärtused ja rakendusväärtused (RMS) Sagedus (Hz) || Suunisväärtus (µT) || Rakendusväärtus (µT) || 0 || 2 × 106 || 8 × 106 > 0 – 1 || (2 – 1,8 f) × 106 || (5,67 – 5f) × 106 1 – 8 || 2 105/f2 || 0.666 × 106/f 8 – 25 || 25000/f || 0.666 × 106/f 25 – 300 || 1000 || 0.666 × 106/f 300 – 3000 || 3 × 105/f || 0.666 × 106/f 3000 – 9000 || 100 || 222 9000 – 20000 || 100 || 2 × 106 / f 20000 – 100000 || 2 × 106 / f || 2 × 106 / f Märkus 1: Sageduse 0 Hz väärtused selles tabelis on kokkupuute piirmäärad. Üle 8 T puhul kohaldatakse artikli 3 lõiget 6. Märkus 2: Rakendusväärtus üle 9 kHz ja suunisväärtus üle 20 k HZ tulenevad kogu keha keskmise SARi kokkupuute piirmääradest , nagu on määratletud III lisas. Lisaks tabelites 2.1, 2.2 ja 2.3 esitatud väärtustele peab statsionaarne kontaktvool, mis tuleneb töötaja kontaktist elektriväljas asuva elektrit juhtiva objektiga, olema piiratud järgmiselt: 0 Hz – 2,5 kHz: 1,0 mA; 2,5 kHz – 100 kHz: 0.4 10-3f mA (sagedus, f on hertsides). C. TÖÖVAHENDITE VÕI TEGEVUSTE KATEGOORIAD 1) Järgmisi töövahendeid ja tegevusi peetakse normaaltingimustes sellisteks, et kokkupuude jääb alla suunisväärtuse. · Tegevused, mille käigus kasutatakse vahendeid, mis vastavad direktiividele 1999/5/EÜ ja 2006/95/EÜ, kui neid vahendeid kasutatakse eesmärgipäraselt, nimelt: · kodumasinad ja muud sarnased elektrilised seadmed (k.a kütteelementidega varustatud teisaldatavad seadmed; akulaadijad; kütteseadmed; tolmu- ja veeimurid; tööstuslikud ja kaubanduslikud pliidid, ahjud, pliidiplaadid; vesivoodite kütteelemendid; tööstuslikud ja kaubanduslikud mikrolaineahjud) · bürood (k.a arvutid, kaablivõrgud, raadiosidetehnika; v.a magnetlindikustutid) · elektripaigaldiste käitamine: · madalpingevõrk < 1000 V · madalpingeseadmed võimsusega alla 200 kVA · töökohad kuni 60 cm kaugusel madalpingeseadmetest, mille võimsus ei ületa 1000 kVA · madalpingevõrguga ühendatud trafod (<1000 V faaside vahel) võimsusega kuni 200 kVA · töökohad kuni 60 cm kaugusel madalpingevõrguga ühendatud trafodest (<1000 V faaside vahel) võimsusega kuni 1000 kVA · elektrimootorid ja –pumbad, mille · võimsus on kuni 200 kVA · töökoht on neist vähemalt 60 cm kaugusel ja võimsus ei ületa 1000 kVA · esemete ja inimeste tuvastus · RFID 1 Hz – 100 kHz · magnetlindikustutid (kui tootja juhised on olemas ja neid järgitakse) · induktsioonkuumutamine · automaatsüsteemid (kui tootja juhised on olemas ja neid järgitakse) · esemete ja inimeste tuvastus · EAS 0,01 - 20 kHz (magnetiline) · EAS 20 - 100 kHz (induktsioonresonants) · metallidetektorid · hotelli- ja toitlustamise (toiduvalmistamine) induktsioonpliidid · elektrilised mootorajamiga käsiseadmed · teisaldatavad mootorajamiga elektritööriistad (k.a elektrilised aiatööriistad) · Katseseadmed (v.a mittepurustavad magnetkatsed) · paigaldus ja hooldus · manuaalsed elektrilised tööriistad (v.a keevitusseadmed) · elektri tootmine ja jaotus · alajaamade ühendus- ja juhtsiinid · kõrgepinge-õhuliinid · elektrialajaamad · jaotusseadmed · keevitamine · automaatsüsteemid (kui tootja juhised on olemas ja neid järgitakse) · kaarkeevituskaablid (kui tootja juhised on olemas ja neid järgitakse) · meditsiinirakendused · pindmine soojusravi (kui tootja juhised on olemas ja neid järgitakse) · valuravi, luukasvu stimulatsioon jne · inkubaatorid, valgusteraapia lambid, juhtmevabad sidesüsteemid jne · süvasoojusravi (kui tootja juhised on olemas ja neid järgitakse) · elektrokirurgia (kui tootja juhised on olemas ja neid järgitakse) · transpordi- ja veojõusüsteemid · alalisvooluga raudteetransport · sõidukid, laevad, õhusõidukid · (suured) elektrimootorid · transpordi- ja veosüsteemid · vahelduvvooluga raudteetransport (50 Hz) · elektri tootmine ja jaotus · Elektrokeemilised protsessid (v.a teatavad kohad) 2) Järgmiste tegevuste puhul võib tekkida suunisväärtusi ületav kokkupuude, kuid normaaltingimustel jääb kokkupuude alla rakendusväärtuse. – plastpakendite sulgurid – induktsioonkuumutamine – puidu liimimisseadmed – elektrijaamad – õhkjahutusega mähised kondensaatorpatareides – voolu jaotussüsteemid – elektrolüüsiseadmed (nende osad) – suurahjud – kaarkeevituskaablid – avatud magnetroni kasutamine – mittepurustavad magnetkatsed 3) Järgmiste tegevuste puhul võidakse rakendusväärtusi ületada ning need vajavad erihindamist tagamaks, et kokkupuute piirmäärasid tervisemõju seisukohast ei ületata. · rikkeotsing paigalduse ja hoolduse ajal · elektrokeemiliste protsesside alaldite lähedus · automatiseerimata induktsioonkuumutamine (väikesulatusahjud) · poolautomaatne punkt- ja induktsioonkeevitus · teadustegevus D. ENNETUSMEETMED ja muud tingimused 1) Artikli 4 lõike 5 punktis c määratletud eriti ohustatud töötajate puhul tuleb teha individuaalne hindamine vastavalt punktile E. 2) Tsoonid, kus kokkupuude jääb alla suunisväärtuse: - Tähistada asjakohaselt 3) Tsoonid, kus kokkupuude ületab suunisväärtust, kuid on väiksem rakendusväärtusest - Tähistada asjakohaselt - Eraldusmeetmed (nt põrandamärgistused, tõkked), et asjakohaselt piirata või kontrollida juurdepääsu - Teave asjaomastele töötajatele ja nende erikoolitus - kokkupuute piirmääradele vastavuse tagamine tervisemõju seisukohast või muud meetmed, et ohjata kahjuliku ohutusmõju 4) Kokkupuude, mis ületab rakendusväärtust: - Tähistada asjakohaselt - Eraldusmeetmed (nt põrandamärgistused, tõkked), et vastavalt vajadusele piirata või kontrollida juurdepääsu - tervisemõju seisukohast vajalikele kokkupuute piirmääradele vastavuse tagamine - meetmed sädelahenduste riski juhtimiseks tehniliste vahendite ja töötajate koolituse abil. (kohaldatakse ainult juhul, kui tsoonis on kokkupuude elektriväljaga.) - Asjakohased eraldus- ja juurdepääsumeetmed - Teave asjaomastele töötajatele ja nende erikoolitus. E. ERITI OHUSTATUD TÖÖTAJAD Töötajaid, kes on teatanud, et neil on aktiivne siiratav meditsiiniseade, ja rasedusest teatanud naisi käsitatakse riskirühmana, nagu on määratletud artikli 4 lõike 5 punktis c. Kui töötaja on teatanud, et tal on aktiivne siiratav meditsiiniseade, peab tööandja hindama, milliseid piiranguid töökohale on vaja, et vältida häireid siiratud meditsiiniseadme töös. Juhiseid selliseks hindamiseks on andnud CENELEC (vt EN 50527 ja seotud osad). Märgitagu, et CENELECi juhiste põhimõte on, et häireid ei esine, kui välja tugevus on väiksem võrdlustasemest, mis on esitatud komisjoni soovituses 1999/519/EMÜ elektromagnetväljadega (0 Hz – 300 GHz) elanikkonna kokkupuute piiramise kohta[11]. Kui töötaja on teatanud rasedusest, tuleb rakendada nõudeid, mis on sätestatud nõukogu direktiivis 92/85/EMÜ rasedate, hiljuti sünnitanud ja rinnaga toitvate töötajate tööohutuse ja töötervishoiu parandamise meetmete kehtestamise kohta[12]. Tööandja peab võimaldama töötajal vältida sisenemist piirkondadesse, kus on kõrgem kokkupuutetase, kui elanikkonna kokkupuudet käsitlevas nõukogu soovituses 1999/519/EÜ või selle hilisemates redaktsioonides. III LISA KOKKUPUUDE ELEKTROMAGNETVÄLJADEGA SAGEDUSVAHEMIKUS 100 KHZ – 300 GHZ A. KOKKUPUUTE PIIRAMISE SÜSTEEM Sõltuvalt välja või kiirguse sagedusest, millega töötaja kokku puutub, kasutatakse järgmisi füüsikalisi suurusi, et määratleda elektromagnetväljaga kokkupuute piirmäärad. – sagedusvahemikus 100 kHz–10 MHz on kokkupuute piirmäärad ette nähtud nii erineelduvuskiirusele (SAR) eesmärgiga ära hoida kuumenemist kui ka indutseeritud elektriväljadele, et vältida mõju kesknärvisüsteemi ja perifeerse närvisüsteemi funktsioonidele; – sagedusvahemikus 10 MHz–10 GHz on kokkupuute piirmäärad ette nähtud erineelduvuskiirusele (SAR) eesmärgiga ära hoida inimorganismi ülekuumenemine ja kudede lokaalne ülekuumenemine. – - sagedusvahemikus 10 GHz–300 GHz on kokkupuute piirmäärasid ette nähtud võimsustihedusele eesmärgiga ära hoida inimorganismi pindmiste ja pinnalähedaste kudede ülekuumenemine. - käesoleva lisa sagedusvahemikus, 100 kHz – 300 GHz, käsitletakse ainult piirmäärasid tervisemõju seisukohast B. KOKKUPUUTE TASEMED JA KOKKUPUUTE PIIRMÄÄRAD Tabel 3.1 Rakendusväärtused ja kokkupuute piirmäärad kõrgsagedusliku elektrivälja puhul (RMS-väärtused) Sagedus (Hz) || Rakendusväärtus (V/m) || Kokkupuute piirmäär indutseeritud elektrivälja puhul (V/m) || Kokkupuute piirmäär kogu keha jaoks Keskmine SAR (W/kg) ‡ || Kokkupuute piirmäär peale ja kehatüvele Lokaalne SAR (W/kg) ‡ || Kokkupuute piirmäär jäsemetele Lokaalne SAR (W/kg) ‡ || Kokkupuute piirmäär: Võimsus tihedus S (W/m2) 105 – 106 (*) || 600 || 2,7 × 10-4 f* || 0,4 || 10 || 20 || - 106 – 107 (*) || 600 106/f || 2,7 × 10-4 f* || 0,4 || 10 || 20 || - 107 – 4 108 || 60 || - || 0,4 || 10 || 20 || - 4 108 – 2 109 || 3 × 10-3 × f0.5 || - || 0,4 || 10 || 20 || - 2 109 – 1010 || 137 || - || 0,4 || 10 || 20 || - 1010 – 3 1011 || 137 || - || - || - || - || 50 (*) f on sagedus hertsides. (‡) Vaata III lisa punkt F Tabel 3.2 Rakendusväärtused ja kokkupuute piirmäärad kõrgsagedusliku magnetvälja puhul (RMS-väärtused) Sagedus (Hz) || Rakendusväärtus (µT) || Kokkupuute piirmäär indutseeritud elektrivälja puhul (V/m) || Kokkupuute piirmäär: Kogu keha Keskmine SAR (W/kg) ‡ || Kokkupuute piirmäär: pea ja kehatüvi Lokaalne SAR (W/kg) ‡ || Kokkupuute piirmäär jäsemetele Lokaalne SAR (W/kg) ‡ || Kokkupuute piirmäär: Võimsus tihedus S (W/m2) 105 – 107 || 2 106/f || 2,7 × 10-4 f* || 0,4 || 10 || 20 || - 107 – 4 108 || 0,2 || - || 0,4 || 10 || 20 || - 4 108 – 2 109 || 10-5 × f0.5 || - || 0,4 || 10 || 20 || - 2 109 – 1010 || 0,45 || - || 0,4 || 10 || 20 || - 1010 – 3 1011 || 0,45 || - || - || - || - || 50 (‡) Vaata III lisa punkt F Lisaks tabelites 3.1 ja 3.2 esitatud väärtustele peab kontaktvool, mis tuleneb töötaja kontaktist elektriväljas asuva elektrit juhtiva objektiga, olema piiratud järgmiselt: 100 kHz – 10 MHz: · 40 mA. C. TÖÖVAHENDITE VÕI TEGEVUSTE KATEGOORIAD 1) Järgmisi tegevusi peetakse normaaltingimustes sellisteks, et kokkupuude jääb alla rakendusväärtuse. · Töökohad, kus kasutatakse üksnes seadmeid, mis vastavad direktiivide 1999/5/EÜ ja 2006/95/EÜ ning mida kasutatakse eesmärgipäraselt, nimelt: · saatjad (väiksed, GSM-tugijaamad, < 1 W) · telefonid ja raadiosaatjad · radarisüsteemid (kiirusemõõtjad, meteoroloogilised radarid) · raadiosagedustuvastus (RFID) üle 100 kHz · mikrolainetega kuivatamine · TETRA-saatjad mastide otsas · TETRA-saatjad sõidukitel, võimsusega kuni 10 W · magnetlindikustutid · mobiiltelefonide tugijaamad (GSM, UMTS) 2) Järgmisi tegevusi peetakse normaaltingimustes sellisteks, et kokkupuude ületab rakendusväärtust. · Paigaldatavad või hooldatavad seadmed (rikkeotsing) · automatiseerimata induktsioonkuumutid, mis töötavad kõnealuses sagedusvahemikus · Raadiosageduslikud ja mikrolainevalgustusseadmed · Mittepurustavad magnetkatsed · Tegevused elanikkonnale keelatud tsoonis: · Suured ringhäälingusaatjad · Radarisüsteemid (navigatsioon) · Muud elektromagnetvälja tekitavad seadmed D. ENNETUSMEETMED 1) Artikli 4 lõike 5 punktis c määratletud eriti ohustatud töötajate puhul tuleb teha individuaalne hindamine vastavalt III lisa punktile E. 2) Tsoonid, kus kokkupuude jääb alla rakendusväärtuse: - Tähistada asjakohaselt - Töötajate teavitamine 3) Kokkupuude, mis ületab rakendusväärtust: - Tagada vastavus kokkupuute piirmääradele - Asjakohased eraldus- ja juurdepääsumeetmed - Teave asjaomaste töötajatele ja nende erikoolitus. E. ERITI OHUSTATUD TÖÖTAJAD Töötajaid, kes on teatanud, et neil on aktiivne siiratav meditsiiniseade, ning rasedusest teatanud naisi peetakse eriti ohustatud töötajateks, nagu on määratletud artikli 4 lõike 5 punktis c. Kui töötaja on teatanud, et tal on aktiivne siiratav meditsiiniseade, peab tööandja hindama, milliseid piiranguid töökohale on vaja, et vältida häireid siiratud meditsiiniseadme töös. Juhiseid selliseks hindamiseks on andnud CENELEC (vt EN 50527 ja seotud osad). Märgitagu, et CENELECi juhiste põhimõte on, et häireid ei esine, kui välja tugevus on väiksem referentsväärtusest, mis on esitatud komisjoni soovituses 1999/519/EMÜ. Kui töötaja on teatanud rasedusest, tuleb rakendada nõudeid, mis on sätestatud direktiivis 92/85/EMÜ. Tööandja peab võimaldama töötajal vältida sisenemist piirkondadesse, kus on kõrgem kokkupuute tase, kui elanikkonna kokkupuudet käsitlevas nõukogu soovituses 1999/519/EÜ või selle hilisemates redaktsioonides. F MÕÕTMISED Tuleb määratleda peamised sagedused, millega töötajad kokku puutuvad. Võimaluse korral tuleb kasutada tootjalt või paigaldajalt saadud andmeid. Samuti on vaja hinnata, kas väljad on sinusoidsed või impulssväljad. Lisaks: - kõigi erineelduvuskiiruse väärtused tuleb keskmistatada mis tahes kuueminutise perioodi suhtes. - lokaalse erineelduvuskiiruse leidmiseks keskmistatav mass on 10 g külgnevast koest; sellisel viisil saadud maksimaalne erineelduvuskiirus peaks olema väärtus, mida kasutatakse kokkupuute hindamiseks. Need 10 grammi koest on külgnev koemass, millel on peaaegu homogeensed elektrilised omadused. Külgneva koemassi määratlemisel on tunnistatud, et seda kontseptsiooni saab kasutada dosimeetria arvutustes, kuid see võib tekitada raskusi otsestel füüsikalistel mõõtmistel. Rakendada saab lihtsat geomeetriat, nagu näiteks kuubiline koemassi maht, eeldusel et dosimeetria põhjal arvutatud suurustel on kokkupuute juhistega võrreldes tagasihoidlikud väärtused. - Impulsskokkupuute korral sagedusvahemikus 0,3–10 GHz ja pea lokaalsel kokkupuutel soovitatakse termoelastsest paisumisest tingitud kuulmishäirete piiramiseks ja ärahoidmiseks kasutada täiendavat kokkupuute piirmäära. Seega ei tohiks SA ületada 10 mJ/kg keskmistatuna 10 g koemassi kohta. - võimsustihedused tuleb keskmistada 20 cm2 kiirgusalade kohta ja keskmistamisajaga 68/f1,05 minutit (kus f on gigahertsides), et kompenseerida sageduse kasvamisel astmeliselt vähenev läbimissügavus. Ruumilised maksimaalsed võimsustihedused, mis on keskmistatud 1 cm2 kohta, ei tohiks väärtust 50 W/m2 ületada 20 korda. - impulss- või hetkeliste elektromagnetväljade puhul või üldiselt üheaegsel kokkupuutel mitmesageduslike väljadega tuleb rakendada sobivaid hindamis-, mõõtmis- ja/või arvutusmeetodeid, millega on võimalik analüüsida lainekujude omadusi ja bioloogiliste vastasmõjude olemust, võttes arvesse CENELECi koostatud Euroopa ühtlustatud standardeid. IV LISA ERIMEETMED ARTIKLI 3 LÕIKE 4 ALLA KUULUVATE TEGEVUSTE KORRAL Artikli 3 lõike 4 kohaselt ning selleks et tagada töötajate ühtlane ja asjakohane kaitse, võttes arvesse juba olemasolevaid ennetus- ja kaitsemeetmeid, järgitakse järgmisi põhimõtteid ning sooritatakse järgmised ülesanded: 1. Eesmärgid a) Esimene eesmärk on koos huvitatud isikutega arendada välja järjekindel ja praktiline metoodika, et kaitsta töötajaid kokkupuutel elektromagnetväljadega tegevuste ajal, mis on sätestatud artikli 3 lõikes 4. b) Teine eesmärk on metoodikasse ja sellega seotud meetmetesse kaasata järgmised aspektid: – tõhusad teabemeetmed ja dünaamilised konsultatsioonimehhanismid – tõhusad koolitusmeetmed, ka osakonnavälistele töötajatele, kellel on juurdepääs magnetresonantsi piirkonnale (magnetresonantsi seadmeruum, juhtimisruum, kõik kõrval asuvad seotud ruumid) – dokumenteeritud töökorraldus (ja läbivaatamise mehhanismid) – ranged reeglid juurdepääsuks magnetresonantsiruumidele – rakendamise kvaliteedi järelevalve. c) Kolmas eesmärk on kaasata kõik esindusorganisatsioonid oma liikmetele teabe levitamisse, et tagada heade tavade tõhus ja ühtlane rakendamine kõikide liidu magnetresonantsiseadmete puhul. 2. Ülesanded Ülesanded on järgmised: · koguda liikmesriikides või eriseadmete puhul kasutusel olevaid häid tavasid; · uurida olemasolevaid juhendeid ja töökorraldust; · määratleda ja kirjeldada riske (elektromagnetväli, müra, heitobjektid, krüogeensed vedelikud); · määratleda maksimaalse kokkupuute stsenaariumid; · määratleda tüüpilised tööolukorrad; · määratleda iga tüüpilise tööolukorra jaoks asjakohased käitumisreeglid; · kehtestada standardne koolitusprogramm ja koostada selle sisu; · kehtestada mis tahes muud meetmed eesmärkide täitmiseks; · Koostada soovitused tulevaste üksuste jaoks, et tõhustada ohutust (osakonna planeering, magnetresonantsi ruumidele juurdepääs, ruumide planeering jne). 3. Töö kestus ja aruandlus a) Töö algab kohe pärast direktiivi vastu võtmist ning see lõpetatakse hiljemalt artikli 14 lõikes 1 nimetatud kuupäevaks; b) Komisjon koostab aruande saavutatud tulemuste kohta. Aruanne edastatakse nõukogule ja Euroopa Parlamendile hiljemalt 9 kuud pärast artikli 14 lõikes 1 nimetatud kuupäeva. V LISA Vastavustabel Direktiiv 2004/40/EÜ. || Käesolev direktiiv Artikli 1 lõige 1 || Artikli 1 lõige 1 Artikli 1 lõige 2 || Artikli 1 lõige 2 Artikli 1 lõige 3 || Artikli 1 lõige 3 Artikli 1 lõige 4 || Artikli 1 lõige 4 (muutmata) Artikli 1 lõige 5 || Artikli 1 lõige 5 (muutmata) Artikli 2 punkt a || Artikli 2 punkt a - || Artikli 2 punkt b - || Artikli 2 punkt c - || Artikli 2 punkt d Artikli 2 punkt b || Artikli 2 punkt e Artikli 2 punkt c || Artikli 2 punkt f Artikli 3 lõige 1 || Artikli 3 lõige 1 Artikli 3 lõige 2 || Artikli 3 lõige 2 Artikli 3 lõige 3 || Artikli 3 lõige 3 - || Artikli 3 lõige 4 - || Artikli 3 lõige 5 - || Artikli 3 lõige 6 Artikli 4 lõige 1 || Artikli 4 lõige 1 Artikli 4 lõige 2 || Artikli 4 lõige 2 Artikli 4 lõige 3 || Artikli 4 lõige 3 Artikli 4 lõige 4 || Artikli 4 lõige 4 Artikli 4 lõike 5 punkt a || Artikli 4 lõike 5 punkt a Artikli 4 lõike 5 punkt b || Artikli 4 lõike 5 punkt b Artikli 4 lõike 5 punkt c || Artikli 4 lõike 5 punkt c Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt i || Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt i Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt ii || Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt ii Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt iii || Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt iii (muutmata) Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt iv || Artikli 4 lõike 5 punkti a alapunkt iv (muutmata) Artikli 4, lõike 5, punktid f kuni h || Artikli 4, lõike 5, punktid f kuni h (muutmata) Artikli 4 lõige 6 || Artikli 4 lõige 6 Artikli 5 lõige 1 || Artikli 5 lõige 1 Artikli 5 punkti 2 sissejuhatav osa || Artikli 5 punkti 2 sissejuhatav osa Artikli 5 lõike 2 punktid a kuni g || Artikkel 5 lõige 2 punktid a kuni g (muutmata) Artikli 5 lõige 3 || Artikli 5 lõige 3 Artikli 5 lõige 4 || Artikli 5 lõige 4 Artikli 6 sissejuhatav osa || Artikli 6 sissejuhatav osa Artikli 6 punkt a || Artikli 6 punkt a (muutmata) Artikli 6 punkt b || Artikli 6 punkt b Artikli 6 punktid c kuni f || Artikli 6 punktid c kuni f (muutmata) Artikkel 7 || Artikkel 7 (muutmata) Artikli 8 lõige 1 || Artikli 8 lõige 1 Artikli 8 lõige 2 || Artikli 8 lõige 2 (muutmata) Artikli 8 lõige 3 || Artikli 8 lõige 3 (muutmata) Artikkel 9 (muutmata) || Artikkel 9 (muutmata) Artikli 10 lõige 1 || Artikli 10 lõige 1 Artikli 10 lõike 2 sissejuhatav osa || Artikli 10 lõike 2 sissejuhatav osa Artikli 10 lõike 2 punkt a || Artikli 10 lõike 2 punkt a (muutmata) Artikli 10 lõike 2 punkt b || Artikli 10 lõike 2 punkt b (muutmata) - || Artikli 10 lõike 2 punkt c Artikli 10 lõike 2 viimane lause || Artikli 10 lõike 2 viimane lause Artikli 11 lõige 1 || - Artikli 11 lõige 2 || Artikkel 11 Artikli 11 lõige 3 || Artikkel 12 || Artikkel 12 (artikkel on tunnistatud kehtetuks direktiiviga 2007/30/EÜ) || - - || Artikkel 13 Artikli 13 lõige 1 || Artikli 14 lõige 1 Artikli 13 lõige 2 || Artikli 14 lõige 2 (muutmata) - || Artikkel 15 Artikkel 14 || Artikkel 16 Artikkel 15 || Artikkel 17 || Lisa || - - || 1. lisa - || 2. lisa - || 3. lisa - || 4. lisa - || 5. lisa [1] ELT L 184, 24.5.2004, lk 23. [2] ELT L 114, 26.4.2008, lk 88. [3] 300 GHz: sagedus 300 miljardit hertsi või tsüklit sekundis. Herts (lühend Hz) on rahvusvaheline sagedusühik. [4] ELT C , , lk . [5] ELT C , , lk . [6] ELT L 184, 24.5.2004, lk 1. [7] ELT L 114, 26.4.2008, lk 88–89. [8] EÜT L 183, 29.6.1989, lk 1. [9] EÜT L 199, 30.7.1999, lk 59. [10] EÜT L 245, 26.8.1992, lk 23. [11] EÜT L 199, 30.7.1999, lk 59. [12] EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1.