VII peatükk käsitleb rahvusvahelist õigusalast ja muud koostööd. Oluline on märkida, et konventsioon ei sisalda õiguskorda, mis asendaks kehtivaid õigusakte, vaid jätab puutumata juba olemasolevad sätted seoses vastastikuse õigusabiga kriminaalasjades ja väljaandmise valdkonnas. Seega on Euroopa tasandil kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö hõlbustamiseks loodud laiaulatuslik õiguslik raamistik, mida kohaldatakse kas võistluste tulemuste kokkuleppimisega seotud eri tegutsemisviiside või tulemuste kokkuleppimise kuritegelikuks tunnistamise suhtes, mida käsitatakse uue õigusrikkumisena liikmesriikide õiguskorras. See hõlmaks konventsiooni artiklit 26.

See näitab, et konventsiooni artikkel 9 ning artikli 10 lõiked 1 ja 3 loovad aluse võimalikuks ühtlustamiseks ELi toimimise lepingu artikli 114 kohaselt sel määral, mil kihlvedude korraldajad tegelevad majandustegevusega. Artikkel 11, mille sõnastus on veelgi paindlikum, hõlmab siiski teatavat sätete ühtlustamist, mis võiks olla hõlmatud ka ELi toimimise lepingu artikliga 114, mis käsitleb siseturu rajamist ja toimimist.

Samas kirjeldatakse artiklites 9–11 meetmeid, mille abil võiks saavutada õigusaktide teatava ühtlustamise. Näiteks esitatakse konventsiooni artiklis 9 soovituslik nimekiri meetmetest, mida konkreetne kihlvedusid reguleeriv asutus võiks vajaduse korral kohaldada, et võidelda spordivõistlustega manipuleerimise vastu spordikihlvedude puhul. Konventsiooni artikli 10 lõikes 1 märgitakse, et „konventsiooniosaline võtab vajalikud seadusandlikud või muud meetmed huvide konfliktide ja siseteabe väärkasutamise vältimiseks spordikihlveotoodete pakkumisega seotud füüsiliste või juriidiliste isikute poolt (...)“ (rõhuasetus lisatud). Konventsiooni artikli 10 lõike 3 eesmärk on kehtestada aruandmiskohustus: „Konventsiooniosaline võtab vajalikud seadusandlikud või muud meetmed kohustamaks spordikihlvedude korraldajaid teatama viivitamata tavatutest või kahtlastest kihlvedudest kihlvedusid reguleerivale asutusele (...)“ (rõhuasetus lisatud). Lõpuks antakse konventsiooni artikliga 11, mis käsitleb võitlust ebaseaduslike spordikihlvedude vastu, konventsiooniosalistele veelgi suurem otsustamisvabadus. Selles on märgitud: „konventsiooniosaline selgitab välja kõige sobivamad vahendid võitluseks ebaseaduslike spordikihlvedude korraldajate vastu ning kaalub meetmete võtmist asjaomase jurisdiktsiooni kohaldatava õiguse kohaselt, näiteks (...)“.

Kihlveoteenustega seotud meetmed võivad puudutada siseturu vabadusi, mis käsitlevad asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust, sel määral, mil kihlvedude korraldajad tegelevad majandustegevusega. Artikli 3 lõike 5 punkti a ja eelkõige artikli 11 puhul tähendab mõiste „ebaseaduslikud spordikihlveod“ mis tahes spordikihlvedusid, mille liik või korraldaja ei ole lubatud selle jurisdiktsiooni kehtiva õiguse kohaselt, kus asub mängur. Termin „kohaldatav õigus“ hõlmab liidu õigust. See tähendab, et igasugust liidu õigusega tagatud õigust tuleb arvesse võtta ja et liikmesriikide õigus peab olema kooskõlas liidu õigusega, eelkõige siseturu eeskirjadega.

Konventsioon sisaldab seega mitmekülgset lähenemisviisi, et tulla toime spordivõistluste manipuleerimise probleemidega. Seepärast on vastu võetavad meetmed oma olemuselt erinevad ja mõjutavad eri õigusvaldkondi, millest kõige olulisem on ennetamine. Muud asjakohased õigusvaldkonnad on kriminaalmateriaalõigus, õigusalane koostöö kriminaalasjades, isikuandmete kaitse ja kihlvedude korraldamise reguleerimine.

Konventsiooni artikli 1 kohaselt on konventsiooni ülesanne „võidelda spordivõistlustega manipuleerimise vastu, et kaitsta spordi ausust ja spordieetikat kooskõlas spordi sõltumatuse põhimõttega“. Seda ülesannet arvestades on konventsiooni põhieesmärk kaitsta spordi ausust ja eetikat. Selleks tuleb võtta mitmeid meetmeid, mille eesmärk on spordivõistlustega manipuleerimise ennetamine ja avastamine ning selle eest karistamine. Seda eesmärki silmas pidades edendatakse konventsiooniga ka rahvusvahelist koostööd ja luuakse seiremehhanism, et tagada konventsioonisätete järgimine.

Komisjon esitas 2. märtsil 2015 nõukogule järgmised ettepanekud nõukogu otsuste kohta, mis käsitlevad konventsioon allkirjastamist liidu nimel: i) ettepanek võtta vastu nõukogu otsus konventsiooni allkirjastamise kohta liidu nimel küsimustes, mis on seotud kriminaalmateriaalõigusega ja õigusalase koostööga kriminaalasjades {COM(2015) 86}, lähtudes ELi toimimise lepingu artikli 82 lõikest 1 ja artikli 83 lõikest 1, ja ii) ettepanek võtta vastu nõukogu otsus konventsiooni allkirjastamise kohta liidu nimel küsimustes, mis ei ole seotud kriminaalmateriaalõigusega ja õigusalase koostööga kriminaalasjades {COM(2015) 84}, lähtudes ELi toimimise lepingu artiklitest 114 ja 165. Komisjoni ettepanekute seletuskirjades oli esitatud konventsiooniga seotud pädevuse üksikasjalik analüüs. Komisjoni ettepanekuid arutati viimati COREPERi 11. ja 20. novembri 2015. aasta koosolekutel. Sellega seoses leidis eesistujariik, et ta ei saa jätkata selle teemaga tegelemist enne, kui on saanud kõikide delegatsioonide nõusoleku.

Euroopa Nõukogu ministrite komitee võttis 9. juulil 2014 vastu spordivõistlustega manipuleerimise vastase konventsiooni. Konventsioon avati allkirjastamiseks 18. septembril 2014 Euroopa Nõukogu spordi eest vastutavate ministrite konverentsil. Konventsiooni artikli 32 lõike 1 kohaselt on see avatud allkirjastamiseks Euroopa Liidule. Sellest kuupäevast alates on konventsioonile alla kirjutanud paljud osalisriigid, sealhulgas mitu ELi liikmesriiki.

Võistluste tulemuste kokkuleppimist peetakse tänapäeva spordi üheks suurimaks ohuks. See varjutab sportlikke väärtusi, nagu usaldusväärsus, aus mäng ja austus teiste vastu. Fännid ja toetajad võivad seetõttu kaugeneda organiseeritud spordist. Lisaks on tulemuste kokkuleppimisega sageli seotud üleilmsed organiseeritud kuritegevuse võrgustikud. See probleem on nüüd saanud prioriteediks nii ametiasutuste, spordiliikumise kui ka õiguskaitseasutuste jaoks kogu maailmas. Nende probleemide lahendamiseks kutsus Euroopa Nõukogu 2012. aasta suvel Euroopa kultuurikonventsiooni osalisriike üles alustama läbirääkimisi, mida peetakse Euroopa Nõukogu sporditulemustega manipuleerimist käsitleva konventsiooni eelnõu üle. Läbirääkimised algasid 2012. aasta oktoobris, kui esimest korda tuli kokku Euroopa Nõukogu redaktsioonirühm.

Kokkuvõte

Teatavad kuriteod ei ole praegu ELi toimimise lepingu artikli 83 lõikega 1 hõlmatud. Muud kuriteod kuuluvad küll liidu pädevusse, kuid tema ainupädevusse kuulub ainult kaks sätet – artikkel 11 (kui seda kohaldatakse kolmandatest riikidest ja kolmandatele riikidele pakutavate teenuste suhtes) ja artikkel 14 (isikuandmete kaitse, osaliselt). Ülejäänud kuuluvad jaotatud või nn toetavasse pädevusse.

3.KAVANDATAVA OTSUSE ÕIGUSLIK ALUS

3.1. Materiaalõiguslik alus

Seoses õigusliku alusega on väljakujunenud kohtupraktika, et liidu meetme õigusliku aluse valimisel tuleb tugineda objektiivsetele teguritele, mis alluvad kohtulikule kontrollile, nende tegurite hulka kuuluvad meetme eesmärk ja sisu. Kui liidu meetme kontrollimise käigus selgub, et see taotleb kahte eesmärki või et sellega reguleeritakse kahte valdkonda ning üks neist on määratletav peamise või ülekaalukana, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab meetmel olema üksainus õiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus. Kui erandkorras on tõendatud, et meetmel on korraga mitu lahutamatult seotud eesmärki, ilma et üks oleks teise suhtes teisejärguline või kaudne, peab selline meede põhinema vastavatel erinevatel õiguslikel alustel.

Siinkohal on potentsiaalselt asjakohased järgmised materiaalõiguslikud alused: ELi toimimise lepingu artikkel 16 (isikuandmete kaitse), ELi toimimise lepingu artikli 82 lõiked 1 ja 2 (õigusalane koostöö kriminaalasjades), ELi toimimise lepingu artikli 83 lõige 1 (kriminaalmateriaalõigus), ELi toimimise lepingu artikkel 114 (siseturu rajamine ja toimimine), ELi toimimise lepingu artikkel 165 (sport) ja ELi toimimise lepingu artikkel 207 (ühine kaubanduspoliitika).

Tervikuna võttes sisaldab ülesanne võidelda spordivõistlustega manipuleerimise vastu manipuleerimise ennetamise ja koostöö elemente, mis on peamiselt hõlmatud ELi toimimise lepingu artikliga 165, samuti koostöö ja ühtlustamise elemente, mis on hõlmatud ELi toimimise lepingu artiklitega 114 (muud kui kriminaalasjad) ja 207 (ainult kolmandate riikide kihlveokorraldajate juurdepääsuga seotud sätted) ning ELi toimimise lepingu artikli 82 lõikega 1 ja artikliga 83 (kriminaalasjad).

Kui tegemist on kihlveoteenustega, võidakse kohaldada ELi toimimise lepingu artikleid 114 ja 207, sõltuvalt sellest, kas need teenused on ELi-sisesed või mitte. Tundub, et siseturuga seotud aspekt on konventsiooni kui terviku suhtes tähtsam, kuna ühise kaubanduspoliitika aspektiga on tegemist vaid konventsiooni artikli 11 puhul. Isegi kui ELi toimimise lepingu artiklit 207 ei mainita ja seda peetakse siseturu aspektide suhtes täiendavaks asjaoluks, puudub liikmesriikidel pädevus ühise kaubanduspoliitika alla kuuluvate asjakohaste aspektide üle.

Isikuandmete kaitse seisukohalt ei ole see konventsiooni põhieesmärk ja vastavad sätted on teisejärgulise tähtsusega. Paljudes Euroopa Nõukogu konventsioonides tuletatakse praegu meelde, et isikuandmete kaitset tuleb järgida, isegi kui selline kohustus tuleneb juba mõnest teisest konventsioonist (nt konventsioon nr 108 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel), sest konventsiooniosalised ei pruugi olla ühed ja samad.

Selleks et EL saaks teostada oma pädevust kogu konventsiooni üle (välja arvatud elemendid, mille üle tal puudub pädevus), on peamised materiaalõiguslikud alused ELi toimimise lepingu artikli 82 lõige 1, artikli 83 lõige 1 ning artiklid 114 ja 165.

Kuna konventsioonis on mitmed õigusvaldkonnad omavahel läbi põimunud ja hõlmavad nii liidu ainupädevusse kuuluvaid valdkondi kui ka pädevusi, mis ELil puuduvad, ei saa liit või liikmesriigid üksi konventsiooni sõlmida.

3.2. Menetlusõiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 6 on sätestatud, et nõukogu võtab läbirääkija ettepaneku põhjal vastu otsuse lepingu sõlmimise kohta.

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 6 punktis a on sätestatud, et kui leping hõlmab valdkondi, mille suhtes kohaldatakse seadusandlikku tavamenetlust, võtab nõukogu vastu otsuse lepingu sõlmimise kohta pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist.

Nagu eespool selgitatud, hõlmab spordivõistlustega manipuleerimise vastane konventsioon valdkondi, mille suhtes kohaldatakse seadusandlikku tavamenetlust.

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 8 kohaselt peab lepingu sõlmimist käsitleva nõukogu otsuse vastuvõtmine toimuma kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise teel.

3.3 Kokkuvõte

Käesolevas ettepanekus käsitletud otsuse õiguslikuks aluseks peaksid olema ELi toimimise lepingu artikli 82 lõige 1 ja artikli 83 lõige 1 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a.

2017/0165 (NLE)