KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE

Euroopa Liidu majandusaasta aruanne 2020

(2021/C 436/01)

SISUKORD

EESSÕNA 2

EELARVEAASTA TÄHTSAMAD FINANTSSÜNDMUSED 3

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON 33

RAAMATUPIDAMISE KONSOLIDEERITUD AASTAARUANDED JA NENDE LISAD 34

BILANSS 35

TULEMIARUANNE 36

RAHAVOOGUDE ARUANNE 37

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 38

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD 39

EELARVE TÄITMISE ARUANDED JA NENDE LISAD 130

SÕNASTIK 200

LÜHENDITE LOETELU 204

EESSÕNA

2020. aasta oli igas mõttes erakordne: koroonaviiruse pandeemia tekitatud majanduslike ja poliitiliste probleemide lahendamiseks pidi Euroopa Liit reageerima enneolematute lahenduste ja suure kiirusega. Euroopa Komisjon on teinud igal tasandil tööd selle nimel, et päästa elusid ja elatusvahendeid, toetada riikide tervishoiusüsteeme ja ettevõtjaid ning soodustada taastumist ja vastupidavust. Oleme kasutanud kõiki kättesaadavaid vahendeid, et aidata liikmesriikidel koordineerida oma riiklikke meetmeid ja aidata neid, keda kriis on enim mõjutanud, kasutades selliseid vahendeid nagu koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus või TERA (tööhõive toetamise erakorraline rahastu). Kokku 100 miljardist eurost maksti TERA raames 2020. aastal juba välja 39,5 miljardi euro suurune summa mõjutatud liikmesriikidele tööhõive säilitamisega seotud avalike kulude järsu kasvuga toimetulekuks. 2021. aastal järgnesid täiendavad märkimisväärsed väljamaksed.

Pandeemiaga võideldes täitis Euroopa Liit sellest hoolimata oma poliitikaeesmärgid, keskendudes noortele, tööhõivele ja majanduskasvule, samuti kliimamuutustele. Majanduskasvu toetamise ja piirkondadevaheliste majanduslike lõhede vähendamise meetmed moodustasid peaaegu poole eraldatud vahenditest. ELi vahenditest toetati 29,7 miljardi euroga vähem arenenud piirkondi ning 16,4 miljardi euroga teadusuuringud ja innovatsiooni programmi „Horisont 2020“ raames. Peale selle aidati ELi 2020. aasta eelarvest põllumajandust ja maapiirkondi Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi raames, võttes kulukohustusi kokku 59 miljardi euro ulatuses. 2020. aasta eelarve oli praeguse mitmeaastase finantsraamistiku viimane eelarve ning eelarve täitmisel võeti kulukohustusi kokku 181,7 miljardi euro eest, pakkudes lisaväärtust kõikidele eurooplastele.

Samuti lepiti 2020. aastal kokku EL pikaajalises eelarves aastateks 2021–2027, mis moodustab 1 074 triljonit eurot (2018. aasta hindades) ja mida toetatakse 750 miljardi euroga taasterahastu „NextGenerationEU“ kaudu; taasterahastu on ajutine vahend, millega käivitatakse majanduse taastumine ja juhitakse üleminekut kestlikuma ja digitaalse Euroopa suunas.

Mul on heameel esitleda Euroopa Liidu 2020. majandusaasta aruannet. See annab täieliku ülevaate ELi rahandusest ja ELi eelarve täitmisest eelmisel aastal, hõlmates ka teavet liidu tingimuslike kohustiste, finantskohustiste ja muude kohustuste kohta. Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne on komisjoni integreeritud finants- ja vastutusaruannete paketi osa ning moodustab olulise osa meie põhjalikult välja töötatud finantsaruandluse süsteemist.

Euroopa Komisjoni eelarve ja personali eest vastutav volinik Johannes HAHN

EELARVEAASTA TÄHTSAMAD FINANTSSÜNDMUSED

Kooskõlas rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamisstandardite nõukogu (IPSASB) soovituslikus suunises nr 2 „Finantsaruandeid käsitlev arutelu ja analüüs“ sisalduvate põhimõtetega koostatud raamatupidamise aastaaruande analüüsi eesmärk on aidata lugejal mõista, kuidas ELi tegevus ning finants- ja investeerimistoimingud kajastuvad ELi raamatupidamise konsolideeritud aastaaruande eri elementides. Käesolevas jaos esitatud teave ei ole auditeeritud. Tuleb märkida, et arvude miljonitesse eurodesse ümardamise tõttu võib mõnedes järgnevates tabelites esitatud finantsandmete liitmisel saadav summa erineda tabelis esitatud kogusummast.

SISUKORD

1. 2020. AASTA PÕHINÄITAJAD 4

2. REAGEERIMINE KOROONAVIIRUSELE 5

2.1. Olulisemad sündmused seoses ELi reageerimisega koroonaviirusele 5

2.2. Reageerimisalgatused mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 ja TERA programmi alusel 7

3. ELi PIKAAJALINE EELARVE 2021–2027 JA TAASTERAHASTU „NextGenerationEU“ 11

4. ÜHENDKUNINGRIIGI LAHKUMINE EUROOPA LIIDUST 13

4.1. Taust 13

4.2. Ühendkuningriigi osa 14

4.3. ELi majandusaasta aruanne: summad, mida Ühendkuningriik väljaastumislepingu kohaselt võlgneb ja mis talle võlgnetakse 14

5. ÜLEVAADE EELARVE TÄITMISEST 17

6. RAHASTAMISVAHENDID JA EELARVELISED TAGATISED 18

6.1. ELi eelarvest rahastatavad rahastamisvahendid 18

6.2. Eelarveliste tagatiste jaoks tagatisfondides hoitav finantsvara 18

6.3. Laenutegevus finantsabi programmide jaoks 19

6.4. Eelarvelised tingimuslikud kohustised finantsabi programmide puhul 23

7. RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE ANALÜÜS 24

7.1. TULUD 24

7.2. KULUD 25

7.3. VARAD 26

7.4. KOHUSTISED 27

8. ELi POLIITIKA- JA FINANTSRAAMISTIK, VALITSEMINE JA VASTUTUS 28

8.1. POLIITIKA- JA FINANTSRAAMISTIK 29

8.2. VALITSEMINE JA ARUANDEKOHUSTUS 30

1. 2020. AASTA PÕHINÄITAJAD

ELi eelarve 2020 – kulukohustuste assigneeringute kasutamine

ELi poliitikaeesmärkide täitmiseks kasutati 181,7 miljardit eurot ⇨ Vt eelarve täitmise aruanded ja nende lisad, tabel 4.2.





ELi reaktsioon koroonaviirusele TERA – 2020. aastal eraldatud summad Rahastamisvahend kokku lepitud miljardites eurodes Liikmesriik eraldatud miljardites eurodes Taasterahastu „NextGenerationEU“ 750 Itaalia 27,4 TERA* 100 Hispaania 21,3 Makromajanduslik finantsabi 3,0 Poola 11,2 Erakorralise toetuse rahastamisvahend 2,7 Belgia 7,8 ELi elanikkonnakaitse mehhanism 0,3 Portugal 5,9 Kokku 856,0 Rumeenia 4,1 Kreeka 2,7 Muu 9,9 * Millest 39,5 miljardit eurot maksti välja 2020. aastal. Kokku eraldatud 2020. aastal 90,3 ⇨ Vt punktid 2.2 ja 3. ⇨ Vt punkt 2.2.6.

Raamatupidamise konsolideeritud aastaaruanne

ELi raamatupidamise konsolideeritud aastaaruanne hõlmab enam kui 50 üksust (nende hulgas Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja ELi ameteid). Kõige olulisem üksus on Euroopa Komisjon, kelle arvele langeb 98 % raamatupidamise konsolideeritud aastaaruandes sisalduvatest koguvaradest.

ELi raamatupidamisaruannete koostamisel lähtutakse kõrgeimatest olemasolevatest standarditest – rahvusvahelistest avaliku sektori raamatupidamise standarditest (IPSAS). Nende standardite järgimisega tagatakse, et raamatupidamisaruannetega antakse kodanikele asjakohast, usaldusväärset, võrreldavat ja mõistetavat finantsteavet. Neis esitatakse teavet ELi finantsseisundi kohta (bilanss), samuti selgitatakse üksikasjalikult liidu varasid, kohustisi ja finantskohustusi. Samuti näitavad need ELi eelarve täitmist aasta jooksul.

Miljardites eurodes 2020 2019 VARAD Finantsvarad 113,1 71,2 Eelmaksed 62,7 51,4 Nõuded 74,5 24,0 Raha ja raha ekvivalendid 16,7 19,7 Materiaalne põhivara ja muud varad 13,0 12,6 Kokku 280,0 178,9 KOHUSTISED Töösuhte lõppemise järgsed hüvitised 116,0 97,7 Finantskohustised 95,0 54,5 Võlgnevused 32,4 27,2 Kumuleerunud kulud 64,6 67,2 Muud kohustised 5,4 4,8 Kokku 313,5 251,5 NETOVARA Reservid 5,1 5,0 Liikmesriikidelt sissenõutavad summad (38,5 ) (77,6 ) Kokku (33,4 ) (72,5 ) ⇨ Vt raamatupidamise aastaaruande analüüsi punkt 7.

2. REAGEERIMINE KOROONAVIIRUSELE

2.1. OLULISEMAD SÜNDMUSED SEOSES ELI REAGEERIMISEGA KOROONAVIIRUSELE

Alates COVID-19 pandeemia puhkemisest on Euroopa Komisjon võtnud otsustavaid meetmeid rahvatervise sektorite tugevdamiseks ja pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamiseks Euroopa Liidus. Mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 alusel on Euroopa Komisjon võtnud kasutusele kõik tema käsutuses olevad vahendid, et aidata liikmesriikidel koordineerida oma riiklikke meetmeid, ning esitanud objektiivset teavet viiruse leviku ja tõhusa tegevuse kohta selle piiramisel.

Võetud meetmete ajajoon (1)

— 2. aprill Koroonaviirusele reageerimine: Euroopa Komisjon võtab kasutusele kõik võimalikud vahendid elude ja elatusvahendite kaitsmiseks — 14. aprill ELi eelarvest eraldatakse 2,7 miljardit eurot tervishoiusektori toetamiseks — 16. aprill President von der Leyen: „Euroopa eelarve on Euroopa taastumise alustala.“ — 22. aprill 3 miljardi euro suurune finantsabi pakett kümnele laienemisprotsessis osalevale riigile ja Euroopa naabruses asuvale riigile — 27. mai Euroopa võimalus: avalikustatakse mahukas, 2,4 triljoni euro suurune Euroopa majanduse taastekava vigade parandamiseks ja järgmise põlvkonna jaoks ettevalmistuste tegemiseks — 4. juuni Euroopa Komisjon võtab kohustuse anda vaktsineerimisliidule 300 miljonit eurot — 21. juuli Euroopa juhid jõuavad kokkuleppele taastekava ja Euroopa pikaajalise eelarve 2021–2027 kohta — 25. august Euroopa Komisjon teeb ettepaneku eraldada TERA raames 16 liikmesriigile 87,3 miljardit eurot rahalist toetust — 17. september Euroopa Komisjon tutvustab 672,5 miljardi euro suuruse taaste- ja vastupidavusrahastu järgmisi samme — 22. september Euroopa Komisjon avaldab heameelt TERA 100 miljardi euro suuruse tagatissüsteemi lõpuleviimise üle — 7. oktoober Euroopa Komisjon kavatseb emiteerida sotsiaalsete võlakirjadena kuni 100 miljardi euro ulatuses ELi TERA võlakirju — 27. oktoober Euroopa Komisjon maksab Itaaliale, Hispaaniale ja Poolale välja TERA esimesed osamaksed 17 miljardi euro ulatuses — 10. november Euroopa Komisjon avaldab heameelt kokkuleppe üle, mis saavutati seoses ELi 1,8 triljoni euro suuruse pikaajalise eelarvega ja taasterahastuga „NextGenerationEU“, et aidata ehitada üles rohelisem, digitaalsem ja vastupidavam Euroopa — 17. november Euroopa Komisjon maksab üheksale liikmesriigile TERA alusel välja 14 miljardit eurot — 1. detsember Euroopa Komisjon maksab TERA alusel viiele liikmesriigile välja 8,5 miljardit eurot töökohtade säilitamiseks — 17. detsember Euroopa Komisjon avaldab heameelt ELi pikaajalise eelarve 2021–2027 vastuvõtmise üle

2.2. REAGEERIMISALGATUSED MITMEAASTASE FINANTSRAAMISTIKU 2014–2020 JA TERA PROGRAMMI ALUSEL

Euroopa Liidu COVID-19 pandeemiaga võitlemisele suunatud sekkumised mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 alusel ulatusid sellistest vahetutest meetmetest nagu pakiliselt vajalike meditsiinivahendite ja nende varude suurendamise rahastamine kuni ulatuslikuma paindlikkuse loomiseni seoses Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rahalise toetuse kasutamisega ning nii liikmesriikidele kui ka laienemisprotsessis osalevatele riikidele ja Euroopa naabruses asuvatele riikidele soodustingimustel laenude andmiseni. ELi eelarvest 2020. aastal antud otsetoetus moodustas kokku ligikaudu 70 miljardit eurot. See hõlmab kulukohustusi, mille sai ümber suunata COVID-19-ga seotud meetmeteks, millest 66 miljardit eurot tuli kulukohustuste ümberpaigutamisest ja neile uute prioriteetide määramisest olemasolevate programmide raames ning 4 miljardit eurot eelarve suurendamisest. Alljärgnevalt on üksikasjalikumalt selgitatud peamisi algatusi.

2.2.1. Erakorralise toetuse rahastamisvahendi aktiveerimine

Arvestades nii COVID-19 pandeemiast tingitud kriisi sügavust kui ka selliste vajaduste ulatust ja laadi, mida oli vaja ELi eelarvest toetada, aktiveeris EL kaheks aastaks uuesti erakorralise toetuse rahastamisvahendi, et rahastada ajavahemikul 1. veebruarist 2020 kuni 31. jaanuarini 2022 kulusid, mis on vajalikud COVID-19 pandeemiaga võitlemiseks (vt nõukogu määrus (EL) 2016/369 (2)). Sel eesmärgil muudeti 2020. aasta eelarvet (3). Võttes lisaks arvesse 24. juulil 2020 vastu võetud otsust 13/2020, eraldati erakorralise toetuse rahastamisvahendile 2020. aastaks 2,7 miljardi euro ulatuses kulukohustuste assigneeringuid ja 2,6 miljardi euro ulatuses maksete assigneeringuid. Uuesti aktiveerimine võimaldab liidul võtta meetmeid, millega ennetada ja leevendada tõsiseid tagajärgi ühes või mitmes liikmesriigis, ja tegeleda koordineeritult COVID-19 pandeemiaga seotud vajadustega, täiendades abi, mida võidakse anda muude ELi vahendite raames. Vahendit haldab keskselt komisjon ning selles keskendutakse otsehangetele ja toetustele, mida teatavatel juhtudel täiendavad partnerite, näiteks rahvusvaheliste organisatsioonide kaudu rakendatavad meetmed.

2020. aastal allkirjastas komisjon eelostulepingud mitme farmaatsiaettevõtjaga. Eelostulepingud aitavad vähendada riske seoses investeeringutega, mida tootjad teevad võimalike vaktsiinide väljatöötamisse, või on need suunatud tarnete tagamisele, luues seega maksimaalsed võimalused ohutute ja tõhusate vaktsiinide kiireks väljatöötamiseks, tootmiseks ja kasutuselevõtmiseks ning tagades, et need on ELi kodanikele kättesaadavad. Komisjon pidas farmaatsiaettevõtjatega liikmesriikide nimel läbirääkimisi, mille tulemusel esialgselt allkirjastati kuus lepingut; 2020. aastal algasid täiendavad ettevalmistavad kõnelused täiendavate vaktsiinitootjatega, mis on 2021. aastal veel pooleli. Esimest vaktsiini, millele anti 21. detsembril 2020 tingimuslik turustusluba, tootis BioNTech/Pfizer. Vaktsiini jaotamine algas loetud päevade jooksul ning võimaldas korraldada ELi vaktsineerimispäevad 27., 28. ja 29. detsembril 2020. Sellel loale järgnes Euroopa Ravimiameti positiivne teaduslik soovitus, mis põhines vaktsiini ohutuse, tõhususe ja kvaliteedi põhjalikul hindamisel ning mille liikmesriigid heaks kiitsid.

31. detsembri 2020. aasta seisuga oli komisjon sõlminud lepingud 1 965 miljoni doosi kohta (millest 1 305 miljonit doosi tuleb välja osta ja 660 miljoni doosi puhul on ostuvõimalus).

2021. aastal sõlmis komisjon lepingud veel 2 400 miljoni (kindlalt väljaostetava või ostuvõimalusega) doosi kohta. Nende dooside eest maksavad aga täielikult liikmesriigid ja ELi eelarvet need ei mõjuta.

2.2.2. Toetus teadusuuringutele

4. mail 2020 korraldasid EL ja tema partnerid rahvusvahelise konverentsi kohustuste võtmiseks, mille raames võtsid rahastajad üle maailma 9,8 miljardi euro ulatuses kohustusi, et alustada üleilmset koostööd koroonaviiruse uurimise alal. Need hõlmavad komisjoni võetud 1,4 miljardi euro suurust kohustust, millest 1 miljard eurot tuleb programmist „Horisont 2020“.

ELil on nakkushaiguste uurimise toetamises ja koordineerimises keskne roll – aastatel 2007–2019 investeeriti seitsmenda raamprogrammi ja programmi „Horisont 2020“ kaudu 4,1 miljardit eurot ning 2020. aastal võeti täiendavaid kohustusi lisaks koroonaviiruse uurimisele suunatud 1 miljardi euro suurusele kohustusele. Ajakohastatud andmed kõikide rahaliste vahendite kohta, mille suhtes on kohustusi võetud või mida programmi „Horisont 2020“ raames koroonaviiruse ülemaailmse tõkestamisega seoses võetud kohustuste toetamiseks juba kasutatakse, on kättesaadavad veebis (4).

Peale selle käivitati innovatiivsete ravimite algatuse raames, mida toetatakse Euroopa Komisjoni teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Horisont 2020“ kaudu, 3. märtsil 2020 spetsiaalne kiirprojektikonkurss „Ravimite ja diagnostika väljatöötamine koroonaviiruse nakkuse vastu võitlemiseks“, mida EL toetas 45 miljoni euroga (järgnevalt suurendati seda summat 72 miljoni euroni).

Samuti eraldas komisjon 8. juunil 2020 Euroopa Innovatsiooninõukogu katseprojekti „Accelerator“ kaudu peaaegu 166 miljonit eurot 36-le koroonaviiruse vastu võitlemiseks loodud ettevõtjale.

2.2.3. Liidu elanikkonnakaitse mehhanismi / rescEU täiendav tugevdamine

Erakorralise toetuse rahastamisvahendit täiendava meetmena suurendati liidu elanikkonnakaitse mehhanismi / rescEU vahendeid, et võimaldada luua ulatuslikumaid varusid ja koordineerida oluliste ressursside jaotamist Euroopas (vt komisjoni rakendusotsus (EL) 2019/570 (5), mida on muudetud komisjoni rakendusotsusega (EL) 2020/414 (6), ja komisjoni rakendusotsus (EL) 2020/452 (7)). Sel eesmärgil muudeti 2020. aasta eelarvet, lisades sellesse veel 0,4 miljardit eurot kulukohustuste assigneeringuid ja 0,2 miljardit eurot maksete assigneeringuid.

Liidu elanikkonnakaitse mehhanismi / rescEU vahendite suurendamisega toetatakse liikmesriike teatava hulga vajaliku varustuse ostmisel (selle hulka kuuluvad ravivahendid, meditsiiniseadmed, isikukaitsevahendid, laborivarustus), suurendades seeläbi nii ühishanke lepingu raames ostetavate esmavajalike vahendite kogust kui ka neid täiendades ja laiendades nende valikut; ühishanke leping on koordineeritud lähenemisviis, mis annab liikmesriikidele tugeva positsiooni läbirääkimistel meditsiinitoodete kättesaadavuse ja hinna üle.

rescEU otsetoetustega tagatakse 100 % rahastus ELi eelarvest, muu hulgas rahastatakse täies ulatuses kõnealuse suutlikkuse väljatöötamist ja seadmete kasutuselevõttu. Ostetud varustust hoitakse ühes või mitmes liikmesriigis, kuigi otsuste tegemist korraldatakse ELi tasandil, tagades riiklikest varudest oluliselt suuremate hädaabivarude olemasolu. Need on kättesaadavad kõigile liikmesriikidele ja neid kasutatakse juhul, kui riigi tasandil on varude kättesaadavus ebapiisav.

2.2.4. Koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus (CRII ja CRII+)

Üks esimesi meetmeid, mille EL liikmesriikide kriisile reageerimise rahaliseks toetamiseks käivitas, oli CRII, mida rakendati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrusega (EL) 2020/460 (8). ELi liikmesriikidele juba eraldatud, kuid kasutamata raha kasutuselevõtmise teel suurendati algatusega viivitamatult liikmesriikide ja piirkondade eelarvete likviidsust ning aidati neil kasutada ühtekuuluvuspoliitika vahendeid tervishoiukulutuste ja lühendatud tööaja rahastamiseks ning pakkuda väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele käibekapitalitoetust. Ka Euroopa Liidu Solidaarsusfondi tegevusulatust laiendati ulatuslikele rahvatervise hädaolukordadele, võimaldades liikmesriikidel seega saada sellest fondist toetust, mis aitaks neil võidelda COVID-19 pandeemiaga.

Alates aprillist muutis CRII+, mida rakendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2020/558, (9) hõlpsamaks kiiresti kasutada olemasolevaid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde kriisiga seotud meetmete jaoks ning võimaldas suurendada ELi toetust ühtekuuluvuspoliitika programmidele kuni 100 % võrra maksetaotluste korral, mis on esitatud 1. juulist 2020 kuni 30. juunini 2021.

Detsembris teatas komisjon nende kahe algatuse tulemustest 2020. aastal. Alates kriisi algusest on EL võtnud kasutusele märkimisväärseid vahendeid pandeemia mõju vastu võitlemiseks. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad said suurema osa kasutatavatest vahenditest – üle 10 miljardi euro –, mis aitas neil tegevust jätkata. 3 miljardit eurot suunati kodanikele, pakkudes muu hulgas sotsiaalteenuseid haavatavatele rühmadele ja ajutise töö kavasid töötajatele. Samuti eraldati 7 miljardit eurot tervishoiusektori toetamiseks, mis lisandus ELi eelarvest sellele valdkonnale aastateks 2014–2020 juba eraldatud 10,2 miljardile eurole (tuleb tähele panna, et toetusesaajate rühmad teataval määral kattuvad).

2.2.5. Abi laienemisprotsessis osalevatele ning Euroopa naabruses ja mujal asuvatele partneritele

EL on ülemaailmseks võitlemiseks koroonaviiruse vastu seni kasutusele võtnud üle 38,5 miljardi euro. Euroopa tiimil põhineva lähenemisviisiga ühendatakse partnerriikide toetamiseks ELi, liikmesriikide ja finantsasutuste, sealhulgas Euroopa Investeerimispanga ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga vahendid. Pool ülemaailmseks koroonaviirusele reageerimiseks ette nähtud 38,5 miljardi suurusest summast on välja makstud.

Peale selle on komisjon sõlminud finantsasutustest partneritega kümme finantstagatiste lepingut väärtuses 990 miljonit eurot, millega viiakse lõpule välisinvesteeringute kava rahastamisega tegev haru – Euroopa Kestliku Arengu Fond. Lepingutega peaks kaasnema kuni 10 miljardi euro ulatuses investeeringuid, et stimuleerida ELi naabruses asuvate riikide ja Aafrika riikide majanduse taastumist ja tugevdada nende vastupidavust.

Täiendavad 500 miljonit eurot eraldati selleks, et toetada ülemaailmse vaktsineerimise algatust COVAX, mille eesmärk on anda väikese ja keskmise sissetulekuga riikidele nii Aafrikas, Aasias, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonnas kui ka Euroopa lõuna- ja idanaabruses üks miljard koroonaviiruse vaktsiini doosi. Komisjon eraldas 100 miljonit eurot ja Euroopa Investeerimispank 400 miljonit eurot, mille tagab Euroopa Kestliku Arengu Fond, väikese ja keskmise sissetulekuga riikide osalemiseks COVAXi eelturukohustuseks. 19. veebruaril 2021 teatas Euroopa Liit täiendava 500 miljoni euro eraldamisest COVAXi rahastusse ja Euroopa Komisjon teatas 100 miljoni euro ulatuses humanitaarabist Aafrikas vaktsineerimiskampaaniate läbiviimise toetamiseks.

25. mail 2020 võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse (EL) 2020/701 (10) laenude vormis maksimaalselt 3 miljardi euro ulatuses makromajandusliku abi andmise kohta kümnele laienemis- ja naabruspoliitika partnerile, et anda lühiajaline poliitiline manööverdamisruum meetmete võtmisel COVID-19 pandeemiast tingitud majanduslanguse pidurdamiseks. 2020. aastal maksti seitsmele riigile (Ukraina, Jordaania, Põhja-Makedoonia, Gruusia, Kosovo (*1), Moldova ja Montenegro) esimese osamaksena välja kokku 1,0 miljardit eurot. Kuni 2021. aasta juunini oli viiele riigile esimese osamaksena (Albaania ja Tuneesia) või teise osamaksena (Põhja-Makedoonia, Kosovo ja Montenegro) välja makstud kokku 0,6 miljardit eurot. Lisaks on sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandum Bosnia ja Hertsegoviinaga.

2.2.6. COVID-19 pandeemiaga kaasnenud eriolukorras töötuseriski leevendamiseks pakutav ajutine toetus (TERA)

Osana oma erakorralise toetuse paketist, mille eesmärk on tulla toime COVID-19 pandeemia majandusmõjuga, võttis EL 19. mail 2020 vastu nõukogu määruse (EL) 2020/672 (11), millega luuakse TERA rahastu, et aidata töötajatel kriisi ajal töökohti säilitada. TERA on ajutine kava, mille raames saab anda liikmesriikidele kuni 100 miljardit eurot finantsabi (soodsatel tingimustel laene). Rahastu võimaldab liikmesriikidel taotleda ELi finantsabi, et aidata alates 1. veebruarist 2020 rahastada järsult ja oluliselt suurenenud riiklikke avaliku sektori kulutusi seoses liikmesriikide lühendatud tööaja kavade ja samalaadsete meetmetega, muu hulgas füüsilisest isikust ettevõtjate puhul, või teatavate eelkõige töökohal kriisile reageerimiseks kohaldatavate tervisemeetmetega. Et EL saaks TERA raames finantsabi anda, on komisjonil õigus võtta ELi nimel kapitaliturgudelt või finantseerimisasutustelt maksimaalselt 100 miljardi euro ulatuses laenu. TERA laenud on tagatud ELi eelarvega ja tagatistega, mille annavad liikmesriigid vastavalt oma osale ELi kogurahvatulus. Tagatiste kogusumma on 25 miljardit eurot. Rahastu kestusaeg on piiratud ja lõpeb 31. detsembril 2022.

31. detsembri 2020. aasta seisuga on komisjon teinud ettepaneku anda 18 liikmesriigile kokku 90,3 miljardit eurot finantstoetust, mille nõukogu on juba täies ulatuses heaks kiitnud. Sellest summast valdava osa – 87,3 miljardi euro – kohta, mis on suunatud 16 liikmesriigile, olid 2020. aasta augustiks ettepanekud juba tehtud ning ülejäänud 3 miljardi euro suuruse summa kohta, mis on suunatud Ungarile ja Iirimaale, tehti ettepanekud vastavalt 2020. aasta oktoobris ja novembris.

Pärast TERA võlakirjade esimest kolme emissiooni 2020. aasta oktoobris ja novembris on komisjon maksnud välja kokku 39,5 miljardit eurot 15 ELi liikmesriigile (Belgia, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Kreeka, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Portugal, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia ja Ungari; vt punkt 6.3).

TERA rakendamine jätkus 2021. aastal. 2021. aasta veebruaris ja märtsis tegi komisjon ettepaneku 230 miljoni euro suuruse summa kohta Eestile ning veel 3,7 miljardi euro suuruse summa kohta Belgiale, Kreekale, Küprosele, Leedule, Lätile ja Maltale, mille tulemusel suureneb TERA vahendite kogumaht 94,3 miljardi euroni. Nõukogu kiitis need täiendavad summad heaks 2021. aasta märtsis ja aprillis. Pärast veel nelja võlakirjade emissiooni 2021. aasta jaanuaris, märtsis ja mais maksis komisjon välja täiendavad 50,1 miljardit eurot, mis tähendab, et kokku on välja makstud 89,6 miljardit eurot.

Kõik TERA raames emiteeritud võlakirjad olid ulatuslikult üle märgitud, enamik neist kahekohalise arvu võrra, ja need tekitasid huvi mitmesugustes ELi ja rahvusvahelistes investorites. Selle tulemusel olid hinnakujunduse tingimused väga soodsad. EL emiteerib TERA raames sotsiaalseid võlakirju. See annab investoritele kindlustunde, et kasutuselevõetud vahendid teenivad tõeliselt sotsiaalset eesmärki. Kaasatud vahendid antakse vahendeid saavatele liikmesriikidele üle laenude vormis, et aidata neil katta vastusena pandeemiale kehtestatud riiklike lühendatud tööaja kavade ja sarnaste meetmete rahastamisega otseselt seotud kulusid.

3. ELi PIKAAJALINE EELARVE 2021–2027 JA TAASTERAHASTU „NextGenerationEU“

2020. aastal reageeris EL enneolematult ulatuslikult koroonaviiruse kriisile, mis oli Euroopat ja maailma tabanud. Tema meetmete keskmes on 2,018 triljoni euro suurune stimuleerivate meetmete pakett (jooksevhindades; 2018. aasta hindades 1,8 triljonit eurot). See hõlmab ELi pikaajalist eelarvet 2021–2027 summas 1,211 triljonit eurot (2018. aasta hindades 1,074 triljonit eurot), millele lisandub 807 miljardit eurot (2018. aasta hindades 750 miljardit eurot) taasterahastu „NextGenerationEU“ kaudu, mis on ajutine rahastu taastumise kiirendamiseks (12). Üheskoos aitavad need vahendid kõrvaldada koroonaviiruse pandeemia põhjustatud majanduslikku ja sotsiaalset kahju ning juhtida üleminekut nüüdisaegse ja kestlikuma Euroopa suunas.

Üle 50 % pikaajalisest eelarvest ja taasterahastust „NextGenerationEU“ on suunatud uutele prioriteetidele. Raha läheb teadusuuringuteks ja innovatsiooniks programmi „Euroopa horisont“ kaudu, õiglaseks kliima- ja digipöördeks õiglase ülemineku fondi ja programmi „Digitaalne Euroopa“ kaudu, valmisolekuks, taastumiseks ja vastupidavuseks taaste- ja vastupidavusrahastu, ELi elanikkonnakaitse mehhanismi ja rescEU kaudu ning tervishoiuprogrammile „EL tervise heaks“.

30 % pikaajalisest eelarvest ja taasterahastust „NextGenerationEU“ kulutatakse kliimamuutustega võitlemisele; see on seni suurim osa Euroopa eelarvest, mis sellele valdkonnale eraldatakse.

20 % taasterahastu „NextGenerationEU“ vahenditest investeeritakse ELi digipöördesse. Vahendid aitavad ELil teha suuremaid investeeringuid superandmetöötlusse, tehisintellekti, küberturvalisusse, kõrgema taseme digioskustesse ning digitehnoloogia ulatuslikumasse kasutamisse kogu majanduses ja ühiskonnas.

2026. ja 2027. aastal toetatakse 10 %ga pikaajalise eelarve iga-aastastest kulutustest elurikkuse vähenemise peatamist ja tagasipööramist.

TAASTERAHASTU „NEXTGENERATIONEU“

2021. aasta majandusaasta aruanne hõlmab taasterahastu „NextGenerationEU“ (NGEU) raames kaasatavaid ja kulutatavaid summasid. 15. juunil 2021 toimus esimene võlakirjade emissioon, mille käigus kaasati 20 miljardit eurot kümneaastaste võlakirjade kaudu, mille tähtpäev on 2031. aastal.

806,9 miljardi euro suuruse eelarvega taasterahastu „NextGenerationEU“ aitab kõrvaldada koroonaviiruse pandeemia põhjustatud vahetut majanduslikku ja sotsiaalset kahju. Rahastu aitab ehitada üles COVID-19-järgse Euroopa, mis on keskkonnasäästlikum, digitaalsem, vastupidavam ja paremini valmis praeguste ja tulevaste probleemidega toimetulekuks.

Osa vahenditest – 385,8 miljardit eurot – kasutab liit üksikutele liikmesriikidele laenude andmiseks. Asjaomased liikmesriigid maksavad need laenud tagasi. Ülejäänud osa – 338,0 miljardit eurot – vahenditest kulutatakse toetustena või eesmärgiga võimaldada eelarvetagatiste andmist investeerimistoetuseks.

Taasterahastu „NextGenerationEU“ keskmes on taaste- ja vastupidavusrahastu, millest antakse ELi liikmesriikides reformide ja investeeringute toetamiseks toetusi ja laene kokku 723,8 miljardi euro ulatuses. Taaste- ja vastupidavusrahastu vahendeid jaotatakse vastavalt riiklikele taaste- ja vastupidavuskavadele, mille iga liikmesriik on koostanud koostöös komisjoniga, ja kooskõlas kokkulepitud jaotamispõhimõtetega.

Peale selle tugevdab taasterahastu „NextGenerationEU“ mitut olemasolevat ELi programmi:

— ühtekuuluvust REACT-EU (ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetav taasteabi) alusel, et aidata esimestel taastumisaastatel tulla toime COVID-19 majandustagajärgedega;

— õiglase ülemineku fond, et tagada kliimaneutraalsusele ülemineku toimimine kõikide jaoks;

— maaelu areng, et toetada täiendavalt põllumajandustootjaid;

— programm „InvestEU“, et toetada investeerimist ettevõtetesse;

— rescEU, et ELi elanikkonnakaitse mehhanism suudaks reageerida ulatuslikele hädaolukordadele;

— programm „Euroopa horisont“, et tagada ELi suutlikkus rahastada teadusuuringute veelgi kõrgemat kvaliteeti.

Taasterahastu „NextGenerationEU“ rahastamiseks võtab EL turgudelt laenu, mille tagatiseks on ELi eelarve. Tagasimakseid tehakse pika aja jooksul kuni 2058. aastani. Sellega välditakse kohest survet liikmesriikide rahalistele vahenditele ja võimaldatakse ELi liikmesriikidel keskenduda taastumisele.

4. ÜHENDKUNINGRIIGI LAHKUMINE EUROOPA LIIDUST

4.1. TAUST

31. jaanuaril 2020 astus Ühendkuningriik Euroopa Liidust välja. Riigi lahkumise tingimused on määratletud Ühendkuningriigi EList ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingus (13), mida nimetatakse ka väljaastumislepinguks. Selle kokkuleppe raames nõustus Ühendkuningriik täitma kõik oma rahalised kohustused, mille ta oli ELi liikmesriigina võtnud. Leping jõustus 31. jaanuaril 2020.

— 31. jaanuar 2020 Ühendkuningriik lahkub ametlikult liidust ja väljaastumisleping jõustub — 1. veebruar kuni 31. detsember 2020 Üleminekuperiood — 31. märts 2021 EL esitab Ühendkuningriigile finantsteavet käsitlevad aruanded — 16. aprill 2021 EL teatab Ühendkuningriigile maksmisele kuuluvad summad — 30. juuni 2021 Ühendkuningriik peab tegema esimesed väljaastumislepingu kohased maksed — 16. september 2021 EL teatab Ühendkuningriigile maksmisele kuuluvad summad — 31. oktoober 2021 Algama peab Ühendkuningriigi maksete teine voor

Üleminekuperioodi jooksul jätkas Ühendkuningriik ELi eelarvesse panustamist ja sellest kasu saamist nii, nagu ta oleks liikmesriik. Pärast üleminekuperioodi lõppu jätkab Ühendkuningriik kooskõlas väljaastumislepinguga ELi eelarvesse panustamist. Samamoodi saab Ühendkuningriik jätkuvalt kasu 2021. aastale eelnevatest ELi programmidest ja kulutustest, nagu ta oleks liikmesriik. Ühtlasi saab Ühendkuningriik tagasi teatavad kindlaksmääratud summad, mille ta on ELi eelarvesse maksnud, või ELi eelarvesse laekunud summad, mis on seotud tema liikmesuse perioodiga.

Nende kohustustega kaasnevad ELi jaoks kohustised ja nõuded, mis tuleb välja arvutada ja mida tuleb ELi majandusaasta aruannetes kajastada; need summad on esmakordselt esitatud 2020. majandusaasta aruandes, sest tegemist on aastaga, mil Ühendkuningriik EList lahkus.

Seepärast sisaldab see majandusaasta aruanne üksikasjalikke selgitusi Ühendkuningriigi tulevaste osamaksude kohta ELi eelarvesse, mida ta peab väljaastumislepingu kohaselt tegema, samuti Ühendkuningriigile makstavate summade kohta. Asjaomased summad makstakse Ühendkuningriigile pika aja jooksul.

Netosumma puhul järgitakse täielikult kolme väljaastumislepingu kohase finantsarvelduse aluseks olevat põhimõtet:

— Ühendkuningriigi liidust väljaastumise tulemusel ei tohiks ükski liikmesriik maksta rohkem ega saada vähem;

— Ühendkuningriik peaks täitma oma osa kohustustes, mis on tema liikmesuse ajal võetud, ja

— Ühendkuningriik ei peaks maksma rohkem ega varem kui siis, kui ta oleks jätkuvalt liikmesriik. See tähendab eelkõige seda, et summad, mille Ühendkuningriik peaks maksma, põhinevad eelarve tegelikul tulemusel, see tähendab need peaksid olema kohandatud eelarve täitmisega.

Samuti on väljaastumislepingus üksikasjalikult kirjeldatud eri summade arvutamise metoodikaid, nagu on selgitatud allpool.

4.2. ÜHENDKUNINGRIIGI OSA

Vastavalt väljaastumislepingu artiklile 139 tuleb Ühendkuningriigi osa väljaastumislepingust tulenevates finantskohustustes arvutada protsendina, mis saadakse aastatel 2014–2020 Ühendkuningriigi kättesaadavaks tehtud omavahendite jagamisel nende omavahenditega, mille kõik liikmesriigid ja Ühendkuningriik on sel perioodil kättesaadavaks teinud. Arvesse võetakse ka korrektsioone, mis tulenevad aastate 2014–2019 käibemaksu ja kogurahvatulu saldode tasaarvestusest. 2022. aastal kohaldatakse Ühendkuningriigi väljaarvutatud osa suhtes väljaastumislepingu artikliga 139 ette nähtud lõplikke korrektsioone. Ühendkuningriigi 2021. aasta osa kasutatakse artikli 136 lõike 3 punktides a ja c ning artiklites 140–147 nimetatud arvutusteks.

Väljaastumislepingu artikli 139 kohaselt arvutatud Ühendkuningriigi osa on 12,358072326018200 %.

4.3. ELI MAJANDUSAASTA ARUANNE: SUMMAD, MIDA ÜHENDKUNINGRIIK VÄLJAASTUMISLEPINGU KOHASELT VÕLGNEB JA MIS TALLE VÕLGNETAKSE

Väljaastumislepinguga on ette nähtud kahe poole vahelised maksekohustused eelkõige järgmistes valdkondades:

— omavahendid (artikkel 136);

— täitmata kulukohustused (artikkel 140);

— konkurentsitrahvid (artikkel 141);

— liidu kohustused (artikkel 142);

— tingimuslikud finantskohustused ja rahastamisvahendid (artiklid 143 ja 144);

— Euroopa Söe- ja Teraseühenduse netovara (artikkel 145);

— ELi investeeringud Euroopa Investeerimisfondis (EIF) (artikkel 146);

— kohtuasjadega seotud tingimuslikud kohustused (artikkel 147).

Väljaastumislepingus on sätestatud ka metoodika, mille kohaselt neid kohustusi igal aastal käsitletakse – kokkuvõtlikult teatab EL kaks korda aastas Ühendkuningriigile maksmisele kuuluvad summad ja Ühendkuningriik maksab neid kuupõhiselt. Aruandlust ajakohastatakse igal aastal tegelike andmete põhjal.

Alljärgnevas tabelis on esitatud ülevaade summadest, mille Ühendkuningriik peab ELile maksma, ja summadest, mille EL peab Ühendkuningriigile maksma; selle tulemuseks on kogu ELi nõuete netosumma. Kõikides arvutustes on täielikult järgitud väljaastumislepingut. Kõnealused kohustused on seotud varasemate kulukohustustega, mis tehti sel ajal, kui Ühendkuningriik oli ELi liikmesriik, ja üleminekuperioodil kuni 31. detsembrini 2020, ning need aeguvad niipea, kui need on makstud või kui kohustus ei realiseeru. Maksed tehakse kooskõlas väljaastumislepingu artiklis 148 sätestatud menetlusega.

Miljardites eurodes Artikkel 140 Artikkel 142 Muu 31.12.2020 Ühendkuningriigi makstavad summad 35,0 14,3 0,3 49,6 Ühendkuningriigile makstavad summad — — (2,1 ) (2,1 ) Nõuded Ühendkuningriigi vastu (netosumma) 35,0 14,3 (1,8 ) 47,5 Summad, mille Ühendkuningriik eeldatavalt maksab pärast 2021. aastat 28,2 14,3 (1,9 ) 40,6 Summad, mille Ühendkuningriik eeldatavalt maksab 2021. aastal 6,8 0,0 0,0 6,8

Kogusumma koosneb järgmistest elementidest.

Artikkel 136: omavahendid

Artiklis 136 on kehtestatud sätted, mida kohaldatakse omavahendite suhtes pärast 31. detsembrit 2020. Ühendkuningriigil on õigus oma osale 2020. aasta ülejäägiga seotud korrektsioonides. Samuti kehtivad tema suhtes kõik käibemaksupõhiste ja kogurahvatulul põhinevate omavahendite korrektsioonid, mis on seotud eelarveaastatega kuni 2020. aastani ja mida arvutatakse igal aastal kuni 31. detsembrini 2028. Ühendkuningriigi korrektsiooni ka ajakohastatakse.

Ühendkuningriik peab maksma traditsioonilised omavahendid, mida ta kogub pärast 28. veebruari 2021, kuid mis on seotud 2020. aasta või varasemate aastatega. Seejärel lahutatakse sellest summast traditsiooniliste omavahendite kogusumma, mille EL 27 ja Ühendkuningriik on kättesaadavaks teinud. Traditsiooniliste omavahendite kohta eraldi raamatupidamisarvestuse pidamine lõpetatakse täielikult 31. detsembril 2025.

2021. aastal peab Ühendkuningriik maksma 230 miljoni euro suuruse summa.

Artikkel 140: täitmata kulukohustused (RAL)

Täitmata kulukohustused (pr k Reste à Liquider, RAL) kajastavad ELi poolt vahendite saajate suhtes võetud juriidilisi kohustusi, millega seotud maksed tehakse järgnevatel aastatel. Täitmata kulukohustused on mitmeaastaste eelarvete, näiteks ELi eelarve tavapärane tunnus.

Seega osutavad kulukohustused projektidele, programmidele, kokkulepetele või lepingutele, mille suhtes on enne 31. detsembrit 2020 juba kulukohustused võetud, kuid mida ei ole veel täielikult rakendatud ja millega seotud maksed tehakse edaspidi. Mõned sellised maksed tehakse Ühendkuningriigis asuvatele vahendite saajatele.

Väljaastumislepingu kohaselt peab Ühendkuningriik maksma oma osa ELi täitmata kulukohustustes 31. detsembri 2020. aasta, s.o üleminekuperioodi lõpu seisuga. Kogusummast lahutatakse kõik kulukohustused või nende osad, mille puhul eeldatakse nende tühistamist (vahendite vabastamine), ning summad, mis on seotud sihtotstarbelisest tulust rahastatavate kulukohustustega või programmidega, milles Ühendkuningriik ei osale.

Muud Ühendkuningriigi selle artikli kohaselt võlgnetavate summade korrigeerimised on seotud programmitöö perioodi 2014–2020 või varasemate programmitöö perioodide netofinantskorrektsioonide või 2020. aasta traditsiooniliste omavahenditega ja need tehakse kättesaadavaks 2021. aasta jaanuaris-veebruaris.

Ühendkuningriigi osa arvutamiseks täitmata kulukohustustes on lähtepunktina kasutatud ametlikke eelarvelisi täitmata kulukohustusi seisuga 31. detsember 2020 (303,2 miljardit eurot, vt eelarve täitmise tabel 4.4). 2020. aasta lõpu seisuga oli Ühendkuningriigi osa korrigeeritud täitmata kulukohustustes 36 miljardit eurot ning pärast vahendite vabastamise prognooside korrigeerimist moodustasid ELi nõuded 2020. aasta lõpus 35 miljardit eurot, millest 6,8 miljardit eurot makstakse ajavahemikul 30. juuni 2021 kuni 31. detsember 2021.

Artikkel 141: konkurentsitrahvid

Euroopa Komisjon tagab otseselt ELi konkurentsieeskirjade täitmise, tagades kõikide ettevõtjate võrdse ja ausa konkureerimise nende saavutuste põhjal. Selle tulemusel võidakse määrata trahve. Kui EL on määranud trahvi, võib trahvi saaja selle kohtumenetluse teel vaidlustada – trahv ei ole lõplik kuni kõikide selliste menetluste lõpuleviimiseni.

EL maksab Ühendkuningriigile igal aastal tema osa mis tahes konkurentsitrahvides, mille liit on enne 31. detsembrit 2020 määranud, pärast seda, kui need trahvid on muutunud lõplikuks, see tähendab kui trahvi saanud üksus ei ole Euroopa Kohtule apellatsioonkaebust esitanud või kui apellatsioonkaebust ei rahuldata ja ta peab trahvi maksma.

Majandusaasta aruandes lahutatakse Ühendkuningriigile trahvidest tulenevalt võlgnetavad summad Ühendkuningriigi võlgnetavast kogusummast. 31. detsembri 2020. aasta seisuga on Ühendkuningriigi osa tasumata trahvides hinnanguliselt 1,8 miljardit eurot. See summa tagastatakse Ühendkuningriigile pika aja jooksul. Kõnealused andmed põhinevad 31. detsembri 2020. aasta seisuga pooleliolevatel juhtumitel ja need võivad muutuda, et kajastada tegelikke eelarvesse kantavaid summasid pärast trahvide lõplikuks muutumist.

Artikkel 142: liidu kohustused

Ühendkuningriik on võtnud kohustuse maksta oma osa liidu kohustustes 2020. aasta lõpu seisuga, välja arvatud väljaastumislepingus sätestatud konkreetsetes kohustustes. Seepärast maksab Ühendkuningriik oma osa 31. detsembri 2020. aasta seisuga kehtivates kohustustes, mis on seotud ELi kui tööandjaga (st pensionid ja pensionile jäänud töötajate tervisekindlustus).

1. ELi ametnike pensionid: ELi aastaeelarve hõlmab ELi töötajate pensionide maksmist. Peale selle maksavad ELi ametnikud pensionisissemakseid kogu oma tööalase karjääri jooksul. Need sissemaksed kantakse eelarvesse tuluna, mis vähendab liikmesriikidelt üldise aastaeelarve rahastamiseks vajatavaid osamakse. ELi liikmesriigid on võtnud kohustuse katta ELi ametnike pensionile jäämisel nende pensionikulud. Vastavalt sellele kohustusele maksab Ühendkuningriik alates 2022. aasta juunist oma osa ELi ametnikele makstavates iga-aastastes pensionides seni, kuni kõik töötajate pensioniõigused, mis on omandatud 31. detsembrini 2020, on lõppenud, see tähendab mitme aastakümne jooksul. Ühendkuningriik võib otsustada oma kohustuse mis tahes hetkel täita, makstes oma aktuaarse kohustise kõnealuse aasta lõpu seisuga viie aasta jooksul.

2. Euroopa Parlamendi liikmete, Euroopa Komisjoni volinike, Euroopa Kohtu kohtunike jt pensionid: Ühendkuningriik maksab oma osa aktuaarses kohustises 31. detsembri 2020. aasta seisuga kümne aasta jooksul alates 2021. aasta oktoobrist.

3. Ühine ravikindlustusskeem: tegemist on süsteemiga, millest kaetakse ELi töötajate, sealhulgas pensionäride tervishoiukulud. ELi ametnikud ja pensionärid teevad skeemi sissemakseid kogu oma karjääri vältel ja pensionil olles, sama teeb EL kui tööandja. Kooskõlas põhimõttega, mida kohaldatakse ka ELi ametnike pensioniskeemide suhtes, maksab Ühendkuningriik oma osa ELi eelarvest pensionile jäänud töötajate tervisekindlustuseks antavas toetuses. Need maksed, mis algavad 2022. aasta juunis, jätkuvad mitme aastakümne vältel või kuni kõik asjaomased kohustused on lõppenud. Sarnaselt ametnike pensionidega võib Ühendkuningriik otsustada oma kohustuse mis tahes hetkel täita, makstes oma aktuaarse kohustise kõnealuse aasta lõpu seisuga viie aasta jooksul.

Eespool nimetatud töösuhtejärgseid hüvitisi käsitlevate kohustustega seotud ELi kohustuste arvutamisel kasutatakse rahvusvahelistel standarditel põhinevaid auditeeritud aktuaarseid hinnanguid. 31. detsembri 2020. aasta seisuga on Ühendkuningriigile omistatav summa 14,3 miljardit eurot.

2021. aasta jooksul peab Ühendkuningriik maksma 11 miljonit eurot, mis on seotud ainult eraldi konkreetsete pensioniskeemidega (nt Euroopa Parlamendi liikmete pensioniskeemid). Ülejäänud summad seoses kõikide muude skeemidega makstakse alates 2022. aastast vastavalt eespool kirjeldatud korraldusele.

Artiklid 143 ja 144: rahastamisvahendid ja eelarvelised tagatised

Nende artiklite kohaselt peab Ühendkuningriik rahastama ELi tingimuslikud kohustused, mis tulenevad väljaastumisele eelneva kuupäevaga tehingutest seoses liidu laenuvõtmis-, laenuandmis- ja tagatiste andmise alasest tegevusest, kui sellised tehingud peaksid realiseeruma ja kui neid ei kaeta Ühendkuningriigi osast olemasolevates tagatisfondides. EL maksab Ühendkuningriigile tagasi summad, mille Ühendkuningriik on tagatisfondidesse juba sisse maksnud ja mida lõppkokkuvõttes ei ole vaja.

Need summad on peamiselt järgmised:

— summad, mis võlgnetakse Ühendkuningriigile tema osa eest Euroopa Kestliku Arengu Fondi (EFSD) tagatisfondis, kui Ühendkuningriik on juba teinud osamaksu oma eelarvevahenditest, kuid kui enne väljaastumise kuupäeva ei ole toiminguid heaks kiidetud ja seega ei ole Ühendkuningriigil täidetavaid kohustusi – Ühendkuningriigile tuleb 2021. aastal tagastada 93 miljonit eurot;

— Ühendkuningriigile seoses rahastamisvahenditega makstavad summad – 46 miljonit eurot;

— Ühendkuningriik peab jätkuvalt maksma sisse oma osa ELi tingimuslikes kohustustes (eelarvelised tagatised – Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI), välislaenude andmise volitus, Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) ja muud võetud laenud jms), kui need kuuluvad täitmisele. Ühendkuningriigi kohustuse maksimaalne summa aasta lõpu seisuga on 12,9 miljardit eurot; täpsemad üksikasjad on esitatud ELi raamatupidamise konsolideeritud aruannete lisade punktis 4.1. Ühendkuningriik peab need summad maksma ainult siis, kui kohustus tulevikus realiseerub ja seda ei kaeta tagatisfondist. Seda võimalust peetakse ebatõenäoliseks.

Artikkel 145: likvideeritav Euroopa Söe- ja Teraseühendus (likvideeritav ESTÜ)

Ühendkuningriigil on õigus oma osale likvideeritava Euroopa Söe- ja Teraseühenduse netovaras 31. detsembri 2020. aasta seisuga – see summa makstakse Ühendkuningriigile välja viie aasta jooksul. Ühendkuningriigile makstav kogusumma on 183 miljonit eurot (37 miljonit eurot makstakse tagasi, see tähendab tasaarveldatakse muude 2021. aastal maksmisele kuuluvate summade arvelt). See tähendab, et ajavahemikul 2021–2025 arvatakse igal aastal 37 miljonit eurot maha summadest, mida Ühendkuningriik peab maksma.

Artikkel 146: investeeringud Euroopa Investeerimisfondis

Ühendkuningriigil on õigus oma osale investeeringutes, mille EL on teinud Euroopa Investeerimisfondi (EIF) sissemakstud aktsiakapitali ja mis kuulub maksmisele võrdsetes osades viie aasta jooksul. Ühendkuningriigile makstav kogusumma on 33 miljonit eurot. See tähendab, et ajavahemikul 2021–2025 arvatakse igal aastal 7 miljonit eurot maha summadest, mida Ühendkuningriik peab maksma.

Artikkel 147: kohtuasjadega seotud tingimuslikud kohustused

Ühendkuningriik peab igal aastal maksma oma osa summades, mis on ELi eelarvest välja makstud seoses kohtuasjadega, mis käsitlevad enne 31. detsembrit 2020 toimunud sündmusi. Ühendkuningriigi hinnanguline osa kohtuasjades, mille tõttu on tõenäoliselt vaja tulevikus makseid teha, on aasta lõpu seisuga 46 miljonit eurot, kuid Ühendkuningriik peab selle maksma alles siis ja ainult juhul, kui kohtuasjad lõpetatakse ja kõigepealt teeb makse EL.

5. ÜLEVAADE EELARVE TÄITMISEST

2020. aastal vastu võetud lõplik eelarve oli 173,9 miljardit eurot kulukohustuste assigneeringuid ja 164,1 miljardit eurot maksete assigneeringuid. Eelarve täitmist mõjutasid oluliselt COVID-19 pandeemia ja järgnev valdkondadeülene kriis. Kriis tekitas vajaduse võtta otsustavaid meetmeid ELi rahvatervisesektori tugevdamiseks ja sotsiaal-majandusliku mõju leevendamiseks ELis ning anda abi kolmandatele riikidele. 2020. aasta eelarve oli viimane mitmeaastase finantsraamistiku 2014–2020 alusel täidetud eelarve. Selle täitmist jälgiti hoolikalt ja juhiti aktiivselt, mille tulemusel rakendati peaaegu kõik programmid täielikult.

Kulukohustuste assigneeringuid rakendati 2020. aastal kokku summas 181,7 miljardit eurot järgmiselt:

— 172,9 miljardit eurot lõplikust vastuvõetud eelarvest;

— 1,1 miljardit eurot 2019. aastast ülekantud assigneeringutest;

— 7,7 miljardit eurot sihtotstarbelisest tulust tulenevatest assigneeringutest.

2020. aastal tehti makseid kokku 173,3 miljardi euro ulatuses:

— 161,8 miljardit eurot lõplikust vastuvõetud eelarvest;

— 1,6 miljardit eurot 2019. aastast ülekantud assigneeringutest;

— 9,9 miljardit eurot sihtotstarbelisest tulust tulenevatest assigneeringutest.

Kõigis rubriikides saavutati 2020. aastal täitmise kõrge tase. 2020. aastal kasutati igat liiki assigneeringuid (eelarve, ülekanded eelmisest aastast ja sihtotstarbeline tulu) kulukohustuste puhul 97 % ja maksete puhul 94 % ulatuses. Rakendamise määrad (v.a sihtotstarbeline tulu) näitavad, et rakendamine oli 2020. aastal täielik (99,5 % kulukohustuste ja 98,5 % maksete assigneeringute puhul).

Suurima osa sissetulekust moodustasid omavahendid (91,9 % kokku 174,3 miljardi euro suurusest tulust), millele järgnesid liidu kokkulepete ja programmidega seotud osa- ja tagasimaksed (4,7 %), mis olid peamiselt seotud finantskorrektsioonidest saadud tuluga (Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid, EAGF ja EAFRD).

Täitmata kulukohustused (mida mõnikord nimetatakse RAL – Reste à Liquider) moodustasid 2020. aasta lõpus 303,2 miljardit eurot. Suurenemine võrreldes 2019. aasta tasemega oli oodatav, arvestades eelarvesse kantud kulukohustuste ja maksete assigneeringute vahet (9,8 miljardit eurot) lõplikus vastuvõetud eelarves ning asjaolu, et täitmata kulukohustuste suurenemise näol on tegemist tavapärase arenguga, sest nagu on ette nähtud mitmeaastase finantsraamistikuga, suurenevad kulukohustuste assigneeringud igal aastal. Täitmata kulukohustused suurenesid 2019. aastaga võrreldes 5,5 miljardit eurot.

Eelarve täitmise tulemus (ülejääk) vähenes 3,2 miljardilt eurolt 2019. aastal 1,8 miljardile eurole 2020. aastal.

(miljonites eurodes) 2020 2019 Eelarveaasta tulud 174 306 163 918 Aruandeaasta assigneeringute alusel tehtud maksed (171 721 ) (157 428 ) Eelarveaastasse N+1 üle kantud maksete assigneeringud (2 086 ) (1 615 ) Eelarveaastast N-1 ülekantud kasutamata assigneeringute tühistamine 78 75 Sihtotstarbelise tulu muutused (B)–(A) 1 398 (1 736 ) Kasutamata assigneeringud aruandeaasta lõpus (A) 7 694 9 092 Kasutamata assigneeringud eelmise aasta lõpus (B) 9 092 7 356 Aastased vahetuskursi erinevused (207) 4 Eelarve täitmise tulemus 1 768 3 217

6. RAHASTAMISVAHENDID JA EELARVELISED TAGATISED

6.1. ELI EELARVEST RAHASTATAVAD RAHASTAMISVAHENDID

Eelarve sellise täitmise puhul on vahendid kas juba volitatud üksuste hallatavatele usalduskontodele jagatud ja jäävad kättesaadavaks (raha ja raha ekvivalentide, võlaväärtpaberite või investeeringutena rahaturufondidesse või ühendatud varaportfellidesse) tagatiste tulevaste sissenõudmiste puhuks või on investeeritud omakapitali. Otsese ja kaudse eelarve täitmise raames ELi eelarvest rahastatavate rahastamisvahendite olulisus ja maht on viimastel aastatel suurenenud. Sellise lähenemisviisi põhimõte seisneb selles, et kui tavapärase eelarve täitmise puhul antakse toetusi ja subsiidiume, siis kõnealusel juhul on rahalisel toetusel võimendav mõju, mille tõttu saab lõplik makse saaja rohkem kui ühe euro iga ELi eelarvest rahastamisvahendite kaudu kulutatud euro kohta. ELi eelarvest rahastatavad rahastamisvahendid on tagatisinstrumendid, omakapitaliinstrumendid ja laenuinstrumendid. Mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 alusel suureneb eelduste kohaselt eelarveliste tagatiste kasutamine võrreldes ELi eelarvest täielikult rahastatud või sellest eraldatud rahastamisvahendite kasutamisega. Eelkõige antakse programmi „InvestEU“ alusel EIP grupile ja teistele finantsasutustele 26,2 miljardi euro suurune ELi tagatis, et toetada rahastamise ja investeeringute kaudu liidu eri poliitikaeesmärke.

6.2. EELARVELISTE TAGATISTE JAOKS TAGATISFONDIDES HOITAV FINANTSVARA

Eelarve sellise täitmise puhul annab EL vastaspooltele tagatised, mille rahastamiseks on tehtud vaid osalised eraldised komisjoni loodud tagatisfondide kaudu, mis tekitab ELi eelarvele tingimuslikke kohustisi, kui eraldised ei ole nõuete täitmiseks piisavad. EL on andnud tagatisi seoses väljaspool ELi antud laenude (nn välislaenude andmise volitus) ning EFSI tagatisega hõlmatud võla- ja omakapitalitoimingutega EIP grupile, samuti seoses EFSD tagatisega hõlmatud tegevusega EIP grupile ja teistele finantsasutustele.

Et leevendada riski, mida EIP grupi või teiste finantsasutuste sissenõutavad tagatised võiksid ELi eelarvele põhjustada, on EL loonud spetsiaalsed tagatisfondid, mida eelarvest rahastatakse. 31. detsembri 2020. aasta seisuga hoidis komisjon finantsvara

— välistegevuse tagatisfondis 2,8 miljardit eurot,

— EFSI tagatisfondis 8,0 miljardit eurot ja

— EFSD tagatisfondis 0,8 miljardit eurot.

Välistegevuse tagatisfondile on eraldatud ELi eelarvest vahendid, et katta 9 % tagatud EIP välislaenude andmise volituse raames kolmandatele riikidele antud laenude aastalõpu jäägist. 31. detsembri 2020. aasta seisuga kattis eespool nimetatud varade kogusumma 20,3 miljardi euro suurust väljamakstud laenude positsiooni.

EFSI tagatisfond alustas tegevust 2016. aastal. Vastavalt muudetud EFSI määrusele (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2017/2396) (14) suurendati EFSI ELi tagatise ülempiiri 26 miljardi euroni (algselt 16 miljardilt eurolt) ja vähendati tagatisfondi piiri 35 %-le (algselt 50 %-lt) kogu ELi tagatise kohustusest. Seepärast peaks EFSI tagatisfond kasvama kokku 9,1 miljardi euroni. EFSI tagatisfondi varade koguväärtus oli 31. detsembri 2020. aasta seisuga 8,0 miljardit eurot, mis katab 18,9 miljardi euro suurust väljamakstud summade positsiooni.

EFSD määruse (Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2017/1601) (15) kohaselt tuleb teha kättesaadavaks kuni 1,5 miljardi euro suurune EFSD tagatis (seda summat suurendavad veelgi välised toetused), et toetada investeeringuid partnerriikides Aafrikas ja Euroopa naabruses. EL avaldab EFSD tagatise oma konsolideeritud majandusaasta aruandes (vt lisade punkt 4.1.1) tingimusliku kohustisena. 31. detsembri 2020. aasta seisuga kehtis 15 EFSD tagatislepingut, mis katsid kokku 1 370 miljoni euro suuruse summa. EFSD tagatisfond loodi eesmärgiga katta võimalikke tulevasi sissenõutavaid tagatisi. 31. detsembri 2020. aasta seisuga oli fondi tehtud sissemakseid 0,8 miljardi euro ulatuses. Kuna 2020. aastal sõlmiti vastaspooltega enamik tagatislepinguid, siis on programm käivitamisjärgus ja 2020. aasta lõpuks olid vastaspooled allkirjastanud 438 miljoni euro ulatuses tagatud toiminguid.

Pärast mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 jõustumist kanti EFSI tagatisfondi netovara alates 1. jaanuarist 2021 üle ühisesse eraldisfondi (16), kus hoitakse eraldisi mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 kohastest eelarvelistest tagatistest ja finantsabi programmidest tulenevate finantskohustiste katmiseks. Eelduste kohaselt kantakse EFSD tagatisfondi ja välistegevuse tagatisfondi varad 2021. aasta jooksul üle ühisesse eraldisfondi.

6.3. LAENUTEGEVUS FINANTSABI PROGRAMMIDE JAOKS

Komisjon annab liikmesriikidele ja kolmandatele riikidele Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse alusel rahalist toetust. Rahalist toetust antakse kahepoolsete laenudena, mida rahastatakse kapitaliturgudelt ja tagatakse ELi eelarvega.

2020. aastal haldas komisjon ELi nimel nelja peamist programmi, mille alusel ta võib laene anda:

— maksebilansi toetamise mehhanism;

— Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM) raames antav toetus;

— makromajanduslik finantsabi ja

— TERA raames antav toetus.

ELi poolt antavate laenude rahastamiseks kaasatakse kapitali kapitaliturgudelt või finantsasutustelt. ELi laenuvõtmis- ja -andmistehingud finantsabi andmiseks on eelarvevälised tehingud. Kaasatud vahendid laenatakse üldiselt abi saavale riigile välja võetud laenuga samadel tingimustel, s.o sama kupongimäära ja lõpptähtajaga ning samas summas. Kuigi antud ja võetud laenude puhul järgitakse samade tingimuste metoodikat, on rahastamisinstrumendist tuleneva laenu teenindamine siiski ELi juriidiline kohustus, mis tagab kõigi maksete täieliku ja tähtaegse tasumise. Komisjon on kehtestanud korra, millega tagatakse laenu tagasimaksmine ka laenu tagasimaksetähtaja ületamise puhul.

31. detsembri 2020. aasta seisuga oli rahaliseks abiks antud laenude nominaalväärtus järgmine.

(miljardites eurodes) Kokku välja antud Aasta lõpu seisuga kokku välja makstud Aasta lõpu seisuga kokku tagasi makstud Aasta lõpu seisuga maksmisele kuuluv TERA Belgia 7,8 2,0 — 2,0 Bulgaaria 0,5 — — — Horvaatia 1,0 0,5 — 0,5 Küpros 0,5 0,3 — 0,3 Tšehhi 2,0 — — — Kreeka 2,7 2,0 — 2,0 Ungari 0,5 0,2 — 0,2 Iirimaa 2,5 — — — Itaalia 27,4 16,5 — 16,5 Läti 0,2 0,1 — 0,1 Leedu 0,6 0,3 — 0,3 Malta 0,2 0,1 — 0,1 Poola 11,2 1,0 — 1,0 Portugal 5,9 3,0 — 3,0 Rumeenia 4,1 3,0 — 3,0 Slovakkia 0,6 0,3 — 0,3 Sloveenia 1,1 0,2 — 0,2 Hispaania 21,3 10,0 — 10,0 90,3 39,5 — 39,5 EFSM Iirimaa 22,5 22,5 — 22,5 Portugal 26,0 24,3 — 24,3 48,5 46,8 — 46,8 Makromajanduslik finantsabi Ukraina 5,0 4,4 (0,6 ) 3,8 Tuneesia 1,4 0,8 — 0,8 Jordaania 1,1 0,6 — 0,6 Muu 1,5 0,8 (0,2 ) 0,6 9,0 6,6 (0,8 ) 5,8 Maksebilansi toetamise mehhanism Läti 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 Kokku 150,9 95,8 (3,5 ) 92,3

Aasta lõpu seisuga maksmisele kuuluvate summade tagasimaksmise ajakava on järgmine.

(miljardites eurodes) TERA EFSM Makromajanduslik finantsabi KOKKU 2021 — 9,8 — 9,8 2022 — 2,7 — 2,7 2023 — 3,5 0,1 3,6 2024 — 2,6 0,6 3,2 2025 8,0 2,4 — 10,4 2026 — 4,0 0,1 4,1 2027 — 3,0 0,2 3,2 2028 — 2,3 0,2 2,5 2029 — 1,4 0,9 2,3 2030 10,0 — 0,1 10,1 2031 — 2,2 0,9 3,1 2032 — 3,0 0,1 3,1 2033 — 2,1 0,5 2,6 2034 — 0,2 0,2 2035 8,5 2,0 1,9 12,4 2036 — 1,0 — 1,0 2038 — 1,8 — 1,8 2040 7,0 — — 7,0 2042 — 3,0 — 3,0 2050 6,0 — — 6,0 Kokku 39,5 46,8 5,8 92,1

TERA

TERA loodi 2020. aastal eesmärgiga anda finantsabi liikmesriikidele, kelle majandust on nende territooriumil esinenud COVID-19 pandeemia tõsiselt häirinud või ähvardab tõsiselt häirida. See vahend täiendab mõjutatud liikmesriikide võetud riiklikke meetmeid.

Finantsabi maksimaalne summa kõikide liikmesriikide jaoks ei ületa 100 miljardit eurot. 2020. aastal sõlmisid liikmesriigid laenuandmise lepinguid 85,9 miljardi euro ulatuses, millest maksti välja 39,5 miljardit eurot. Laenude lõpptähtajad on 5, 10, 15, 20 või 30 aastat.

EFSM

Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) loodi rahalise abi andmiseks kõigile liikmesriikidele, kes on majandusraskustes või kellel on tõsine oht sattuda suurtesse majandusraskustesse, mida põhjustavad temast olenematud erandlikud asjaolud. EFSMist anti rahalist abi Iirimaale ja Portugalile aastatel 2011–2014 tingimusel, et need riigid viivad läbi reforme. See programm on aegunud ja täiendavaid laenusid ei saa enam võtta, kuid programm jääb alles selliste eriülesannete jaoks, nagu Iirimaale ja Portugalile antud laenude tähtaegade pikendamine ja üleminekulaenude andmine. 2021. aasta veebruaris palusid Iirimaa ja Portugal pikendada 2021. aasta juunis (4,8 miljardit eurot) ja 2021. aasta septembris (5 miljardit eurot) maksmisele kuuluvate summade maksetähtaega. 2021. aasta aprillis võttis komisjon 4,8 miljardit eurot laenu, et pikendada 2021. aasta juunis maksmisele kuuluvaid laene, mille maksetähtaegu on pikendatud 15 aasta võrra.

2020. aasta ei toimunud uusi toiminguid ega laenude tagasimaksmisi.

MAKROMAJANDUSLIK FINANTSABI

Makromajandusliku finantsabi programmi näol on tegemist rahalise abiga, mida EL annab ELi-välistele partnerriikidele, kellel on maksebilansi kriis. Seda antakse keskmise ja pika tähtajaga laenude või toetustena või nende kombinatsioonina ning seda saavad ainult need riigid, kes saavad toetust IMFi programmilt.

2020. aastal võttis komisjon vastu ettepaneku kümnele laienemisprotsessis osalevale ja Euroopa naabruses asuvale partnerile suunatud 3 miljardi euro suuruse makromajandusliku finantsabi paketi kohta, et aidata neil piirata koroonaviiruse pandeemia põhjustatud majandusprobleeme. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid otsuse vastu 25. mail 2020.

Kokku maksti 2020. aastal makromajandusliku finantsabi programmi raames välja 1,7 miljardit eurot.

MAKSEBILANSI TOETAMISE MEHHANISM

Maksebilansi toetamise mehhanism on abiprogramm euroala välistele riikidele, kellel on raskusi maksebilansiga või oht sattuda sellistesse raskustesse. Maksebilansi toetamise mehhanism annab abi keskmise pikkusega laenudena, mille saamise tingimuseks on laenu võtmise põhjuseks olevate majandusprobleemide lahendamisele suunatud poliitika rakendamine. Tavaliselt annab EL abi maksebilansi parandamiseks koostöös Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) ja muude rahvusvaheliste institutsioonide või riikidega.

2020. aasta ei toimunud uusi toiminguid ega laenude tagasimaksmisi.

6.4. EELARVELISED TINGIMUSLIKUD KOHUSTISED FINANTSABI PROGRAMMIDE PUHUL

ELi võetud laenud on tema otsesed ja tingimusteta kohustused, mille tagavad ELi liikmesriigid (eelarvelised tingimuslikud kohustised). ELi mittekuuluvatele riikidele laenude andmiseks võetud laenud on kaetud välistegevuse tagatisfondist. Kui abi saaval liikmesriigil peaks tekkima makseviivitus, siis võetakse võla teenindamiseks vajalikud vahendid võimaluse korral komisjoni kättesaadavast rahaliste vahendite jäägist. Kui see ei ole asjaomasel ajal võimalik, hangib komisjon vajalikud vahendid liikmesriikidelt. ELi liikmesriikidel on ELi omavahendeid käsitlevate õigusaktide (nõukogu määruse (EL, Euratom) 609/2014 (17) artikkel 14) kohaselt juriidiline kohustus teha ELi kohustuste täitmiseks kättesaadavaks piisavad vahendid. Seega on investorid avatud üksnes ELi krediidiriskile, mitte aga rahastatud laenude saaja krediidiriskile. Antud laenude katmine samadel tingimustel võetud laenudega tagab, et ELi eelarvele ei avaldu intressi- ega valuutarisk.

Liikmesriikidele TERA alusel antud laenud põhinevad liikmesriikide vabatahtlikel tagatistel, mis moodustavad finantsabi maksimaalsest summast 25 %. Iga liikmesriigi osamaks tagatise kogusummasse vastab tema suhtelisele osale Euroopa Liidu kogurahvatulust, mis põhineb ELi 2020. aasta eelarvel.

Iga riigi programmi puhul otsustavad Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon laenu kogusumma, tasumisele kuuluvate osamaksete arvu ja laenupaketi maksimaalse (keskmise) lõpptähtaja. Seejärel lepivad komisjon ja asjaomane liikmesriik kokku laenu/rahastamise parameetrid, eelkõige osamaksete tagasimaksetähtaja. Lisaks sellele olenevad ELi/IMFi ühise finantsabi andmise puhul kõik osamaksed, v.a esimene osamakse, poliitiliste tingimuste täitmisest, mis on veel üks rahastamistehingute ajastamist mõjutav tegur. See tähendab, et emissioonide ajastamine ja lõpptähtajad olenevad sellega seonduvast ELi laenuandmise tegevusest. Rahastatavad summad on nomineeritud ainult eurodes ja lõpptähtaeg jääb vahemikku 3–30 aastat.

7. RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE ANALÜÜS

7.1. TULUD

ELi konsolideeritud tulud sisaldavad kaubanduslike ja mittekaubanduslike tehingutega seotud summasid, millest viimased on ülekaalus. Peamiste mittekaubanduslike tulukategooriate (mis koosnevad kogurahvatulul põhinevatest omavahenditest, traditsioonilistest omavahenditest, käibemaksupõhistest omavahenditest, trahvidest ja sissenõutud kuludest ega hõlma seoses Ühendkuningriigi EList väljaastumisega saadud tulu ühekordset mõju 2020. aastal) viieaastane suundumus on järgmine.

Peamiste mittekaubanduslike tehingute tulude muutumine viie aasta jooksul

(miljonites eurodes)

Eelarve tulud peaksid võrduma eelarve kuludega (või neid ületama). Eespool esitatud tulusuundumuse peamine kujundaja on igal aastal tehtavad maksed.

2020. aastal olid konsolideeritud tulud 224,0 miljardit eurot, mis on märkimisväärselt – 63,7 miljardit eurot ehk 39,7 % – rohkem kui eelmisel aastal (160,3 miljardit eurot). See on peamiselt tingitud Ühendkuningriigi EList väljaastumise finantsmõjust (47,5 miljardit eurot). Selle ühekordse mõjuga korrigeerituna olid 2020. aasta konsolideeritud tulud 176,5 miljardit eurot, mis on 16,2 miljardit eurot ehk 10,1 % rohkem kui eelmisel aastal. Seda korrigeeritud kasvu mõjutasid peamiselt järgmised tegurid.

— Tulu kogurahvatulust, mis on ELi põhitegevustulude peamine osa, suurenes 108,8 miljardilt eurolt 2019. aastal 125,4 miljardi euroni 2020. aastal. 16,6 miljardi euro ehk 15,3 % suurune kasv oli peamiselt tingitud suurematest maksete assigneeringutega seotud vajadustest 2020. aastal seoses ELi peamiste poliitikavaldkondade, näiteks COVID-19 vastu vaktsineerimise strateegia (mida rakendatakse erakorralise toetuse rahastamisvahendi kaudu) ja ühtekuuluvusvaldkonna (CRII+ vastuvõtmise teel) vahendite suurendamisega.

— Muud mittekaubanduslikud tulud suurenesid 2,1 miljardilt eurolt 2019. aastal 7,1 miljardi euroni 2020. aastal. 5,0 miljardi euro suurune kasv tulenes peamiselt liikmesriikide osamaksudest 2020. aastal tegevust alustanud innovatsioonifondi (2,1 miljardit eurot), eelmise aasta eelarveülejäägi suurenemisest (3,2 miljardit eurot 2020. aastal võrreldes 1,8 miljardi euroga 2019. aastal) ning liikmesriikide 0,8 miljardi euro suurusest osamaksust erakorralise toetuse rahastamisvahendi toetamiseks.

— Finantstulud suurenesid 1,8 miljardilt eurolt 2019. aastal 3,4 miljardi euroni 2020. aastal. 1,6 miljardi euro ehk 88,9 % suurune kasv tulenes peamiselt suurematest hilinenud maksete intressidest, nimelt Ühendkuningriigi traditsiooniliste omavahenditega seotud juhtumite (0,5 miljardit eurot) ja muude riikide kui Ühendkuningriigiga seotud juhtumite (0,5 miljardit eurot) puhul, ning TERAga seotud võlakirjapreemiatest saadud tuludest (0,7 miljardit eurot).

— Trahvidest saadud tulud vähenesid 4,3 miljardilt eurolt 2019. aastal 0,5 miljardi euroni 2020. aastal. 3,8 miljardi euro ehk 88,4 % suurune vähenemine oli tingitud nii 2020. aastal määratud trahvide väiksemast arvust kui ka nende väiksematest summadest. Kui 2020. aastal oli peamiste trahvide summa kokku 0,26 miljardit eurot (Orbia, Clariant ja Celanese), siis 2019. aasta suurimate juhtumite puhul oli see 3,1 miljardit eurot (Google, kaks Forexi juhtumit ja MasterCard).

Eespool kirjeldatud muutusi tasakaalustasid traditsioonilistest omavahenditest saadud tulu vähenemine 21,2 miljardilt eurolt 2019. aastal 19,6 miljardile eurole 2020. aastal (vähenemine 1,6 miljardit eurot ehk 7,5 %) ning sissenõutud vahendite vähenemine 2,6 miljardilt eurolt 2019. aastal 1,4 miljardile eurole 2020. aastal (vähenemine 1,2 miljardit eurot ehk 46,2 %).

7.2. KULUD

Konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandes kajastatud kulude peamine komponent on jagatud eelarve täitmise raames tehtud ülekandemaksed, mis hõlmavad järgmisi fonde: i) Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF), ii) Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD) ja teised maaelu arengu vahendid, iii) Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) ja Ühtekuuluvusfond (ÜF) ning iv) Euroopa Sotsiaalfond (ESF). Need vahendid moodustasid 2020. aastal kantud kogukuludest (166,6 miljardit eurot) 109,7 miljardit eurot ehk 65,9 % (2019. aastal 103,9 miljardit eurot ehk 66,8 %). Kulude jaotus on esitatud järgneval graafikul.

Liikmesriikide tehtud peamiste kulude suhteline osakaal 2020. eelarveaastal (jagatud eelarve täitmine)

Otsese eelarve täitmise raames tehtud kulutused koosnevad komisjoni, rakendusametite ja usaldusfondide poolsest eelarve täitmisest. Eelarvet täidavad kaudselt ELi asutused, ELi ametid, kolmandad riigid, rahvusvahelised organisatsioonid ja muud üksused.

EL kajastab teatavaid tuleviku maksekohustusi kuludena, kuigi need ei ole veel kantud kassapõhisesse eelarve raamatupidamisarvestusse. Märkimisväärsed summad on kajastatud põllumajanduse ja maaelu arenguga seotud võlgnevuste ja viitvõlgade all, samuti volinike ning ELi institutsioonide liikmete ja töötajate kogutud pensioniõigustega seotud pensionide ja muude töösuhte lõppemise järgsete töötajahüvitiste kohustiste all.

Kokkuvõttes suurenesid kulud 2019. aastaga võrreldes 7,1 % ehk 11,1 miljardi euro võrra, 155,5 miljardilt eurolt 166,6 miljardi euroni, mis oli peamiselt tingitud järgmistest asjaoludest.

— ERFi ja Ühtekuuluvusfondi kulud kasvasid 35,2 miljardilt eurolt 2019. aastal 41,1 miljardi euroni 2020. aastal. 5,9 miljardi euro ehk 16,8 % suurune kasv tulenes programmide tõhusamast rakendamisest mitmeaastase finantsraamistiku edenedes.

— ESFi kulud kasvasid 11,2 miljardilt eurolt 2019. aastal 13,7 miljardi euroni 2020. aastal. 2,5 miljardi euro ehk 22,3 % suurune kasv tulenes peamiselt ulatuslikumast rakendamisest.

— Komisjoni poolt otseselt täidetava eelarve kulud kasvasid 18,9 miljardilt eurolt 2019. aastal 22,1 miljardi euroni 2020. aastal. 3,2 miljardi euro ehk 16,9 % suurune kasv tulenes peamiselt COVID-19 vastaste vaktsiinidega seotud kuludest (1,6 miljardit eurot) ning naabruspoliitika ja ühinemiseelsete rahastamisvahendite raames tehtud kulutustest (0,6 miljardit eurot).

— EAGFi kulud vähenesid 44,0 miljardilt eurolt 2019. aastal 40,5 miljardile eurole 2020. aastal. 3,5 miljardi euro ehk 8 % suurune vähenemine tulenes peamiselt põllumajanduslike ettevõtete toetamiseks ette nähtud otsetoetuste taotluste summa vähenemist 2,6 miljardi euro võrra.

7.3. VARAD

Bilansi varade poolel on kõige olulisemad kirjed seotud finantsvaradega (välja arvatud raha ja raha ekvivalendid), mis moodustavad 40,4 % ELi koguvaradest, millele järgnesid nõuded ja eelmaksed (vastavalt 26,6 % ja 22,4 %).

ELi konsolideeritud vara koosseis

31. detsembri 2020. aasta seisuga moodustasid varad kokku 280,0 miljardit eurot, mis tähendab eelmise aastaga võrreldes 101,1 miljardi euro ehk 56,5 % suurust kasvu (2019. aastal 178,9 miljardit eurot), mis tuleneb peamiselt järgmistest olulistest muutustest.

— Nõuded suurenesid 24,0 miljardilt eurolt 2019. aastal 74,5 miljardi euroni 2020. aastal. Märkimisväärne 50,5 miljardi euro suurune kasv on peamiselt tingitud Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumisest ja sellega kaasnevatest nõuetest (47,5 miljardit eurot).

— Laenud suurenesid 52,7 miljardilt eurolt 2019. aastal 93,3 miljardi euroni 2020. aastal. Märkimisväärne 40,6 miljardi euro ehk 77,0 % suurune kasv kajastab peamiselt TERA alusel finantsabi jaoks antud laene (39,5 miljardit eurot).

— Eelmaksed suurenesid 51,4 miljardilt eurolt 2019. aastal 62,7 miljardi euroni 2020. aastal. 11,3 miljardi euro ehk 22,0 % suurune kasv tuleneb peamiselt asjaolust, et CRII meetmete osana ei nõutud 2020. aastal sisse 2019. aasta iga-aastaseid eelmakseid (6,6 miljardit eurot), ja COVID-19 pandeemiaga toimetulekuks vaktsiinide väljatöötamise jaoks tehtud eelmaksetest (1 miljard eurot).

Rahaliste vahendite aastalõpu saldo 16,7 miljardit eurot koosneb järgmistest põhielementidest.

— 9,4 miljardi euro ulatuses makseid, mis ei olnud aasta lõpu seisuga veel tehtud ja millest 7,9 miljardit eurot on seotud sihtotstarbelise tuluga. Sihtotstarbeline tulu hõlmab 1,3 miljardi euro suurust saastekvootidest saadud tulu, mis nõuti EIP-lt sisse pärast seda, kui liikmesriigid olid selle eraldanud innovatsioonifondile.

— Rahastamisvahenditega hõlmatud 2,4 miljardi euro suurune summa, mis seondub peamiselt raha ekvivalentidega, mida haldavad komisjoni eest usaldusisikud teatavate ELi eelarvest ning eelarveliste tagatistega seotud tagatisfondides hoitavast rahast ja raha ekvivalentidest rahastatavate rahastamisvahendite programmide rakendamise eesmärgil. Rahastamisvahendite ja tagatisfondide raha saab kasutada ainult konkreetsetes programmides.

— Ametitele ja ühisettevõtetele kuuluv 1,6 miljardi euro suurune summa, mida asjaomaste üksuste nimel haldab komisjoni keskkassa.

— 1,5 miljardi euro ulatuses trahvidest saadud raha, mis on peamiselt seotud selliste komisjoni määratud trahvide eest saadud rahaga, mille menetlemine on veel pooleli, ja vähemal määral lõplikult saadud trahvidega ning mis kantakse eelarvesse järgmisel aastal.

— Muude konsolideeritud institutsioonide, asutuste ja organitega seotud raha (1,4 miljardit eurot).

Eelmaksed

Tuleb tähele panna, et eelmaksete määr oleneb oluliselt mitmeaastase finantsraamistiku etapist – näiteks mitmeaastase finantsraamistiku perioodi alguses tehakse tavaliselt liikmesriikidele suuri ettemakseid ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas ning need summad jäävad liikmesriikidele kättesaadavaks kuni programmide lõpetamiseni. Välja makstakse ka iga-aastased eelmaksed, mis tuleb aasta jooksul ära kasutada või mis vastasel korral raamatupidamisarvestuse tsükli iga-aastase sulgemise osana järgmisel aastal sisse nõutakse. Komisjon teeb kõik endast oleneva, et eelmaksed püsiksid sobival tasemel. Oluline on leida tasakaal projektide piisava rahastamise tagamise ja kulude õigeaegse kajastamise vahel.

Eelmaksete kogusumma (võtmata arvesse muid liikmesriikidele tehtavaid ettemakseid ning osamakse Bêkou ja Aafrika usaldusfondidesse) ELi bilansis on 55,5 miljardit eurot (2019. aastal 44,4 miljardit eurot), mis on peaaegu täielikult seotud komisjoni tegevusega. Umbes 58 % komisjoni eelmaksetest on seotud jagatud eelarve täitmisega, mis tähendab, et eelarve täitmine on delegeeritud liikmesriikidele ja komisjon teostab selle üle järelevalvet.

Komisjoni eelmaksed iga eelarve täitmise viisi puhul

7.4. KOHUSTISED

Bilansi kohustiste poole olulisimaid kirjeid on neli: i) pensionikohustused ja muud töösuhtejärgsete hüvitistega seotud kohustised, ii) võetud laenud, iii) võlgnevused kolmandatele isikutele ja iv) viitvõlad.

Kohustiste koosseis ELi konsolideeritud bilansis

31. detsembri 2020. aasta seisuga moodustasid kohustised kokku 313,5 miljardit eurot, mis tähendab eelmise aastaga (251,5 miljardit eurot) võrreldes 62,0 miljardi euro ehk 24,7 % suurust kasvu.

Peamised muutused olid seotud järgmiste asjaoludega.

— Pensionid ja muud töösuhtejärgsed hüvitised kasvasid 97,7 miljardilt eurolt 2019. aastal 116,0 miljardi euroni 2020. aastal. 18,3 miljardi euro ehk 18,7 % suurune kasv on peamiselt tingitud finantseeldustega seotud aktuaarsest kahjust, mille põhjus on diskontomäära täiendav oluline vähenemine.

— Võetud laenud suurenesid 52,6 miljardilt eurolt 2019. aastal 93,2 miljardi euroni 2020. aastal. 40,6 miljardi euro ehk 77,2 % suurune kasv kajastab peamiselt TERA raames toimunud emissiooni, mis moodustas 2020. aasta lõpus 39,5 miljardit eurot.

— Maksed suurenesid 27,2 miljardilt eurolt 2019. aastal 32,4 miljardi euroni 2020. aastal. 5,2 miljardi euro ehk 19,1 % suurune kasv on peamiselt tingitud mitmeaastast finantsraamistikku 2014–2020 käsitlevatest täitmata kulutaotlustest, mis laekusid aasta lõpus ja mida ei käsitletud ega makstud maksete assigneeringute puudumise tõttu.

Laekunud ja bilansis võlgnevustena kajastatud kulutaotlused ja arved kokku

Netovara

See, et kohustised ületavad varasid, ei tähenda, et ELi institutsioonid ja asutused on rahalistes raskustes. Pigem kajastab see seda, et teatavaid kohustisi rahastatakse tulevaste eelarvete kaudu. Tekkepõhise raamatupidamisarvestuse põhimõtte kohaselt kajastatakse aruandeaastal paljusid kulusid, mis tegelikult võidakse tasuda alles järgneval aastal või hiljem ning seetõttu rahastada aasta tulevastest eelarvetest; asjaomased tulud võetakse arvesse tulevastel perioodidel. Kõige suuremad kohustiste summad on seotud Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) meetmetega (millest enamiku maksed tehakse tavaliselt järgmise aasta esimeses kvartalis) ja töötajahüvitistega (mis makstakse mitme aastakümne jooksul). Liikmesriikidelt sissenõutavate summade oluline vähenemine 77,6 miljardilt eurolt 2019. aastal 38,5 miljardile eurole 2020. aastal on peamiselt tingitud tuludest seoses netosummaga, mis Ühendkuningriik sõlmitud väljaastumislepingu kohaselt pärast 2020. aastal liidust lahkumist võlgneb (vt ELi konsolideeritud majandusaasta aruande lisade punkt 2.6.1.2).

8. ELi POLIITIKA- JA FINANTSRAAMISTIK, VALITSEMINE JA VASTUTUS

Euroopa Liit (EL) on liit, millele liikmesriigid usaldavad ühiste eesmärkide saavutamise. Euroopa Liit rajaneb sellistel väärtustel nagu inimväärikuse austamine, vabadus, demokraatia, võrdsus, õigusriik ja inimõiguste austamine, sealhulgas vähemuste hulka kuuluvate isikute õiguste austamine. Need on liikmesriikide ühised väärtused ühiskonnas, kus valitsevad pluralism, mittediskrimineerimine, sallivus, õiglus, solidaarsus ning naiste ja meeste võrdõiguslikkus.

8.1. POLIITIKA- JA FINANTSRAAMISTIK

ELi aluslepingud

Üldised eesmärgid ja põhimõtted, millest liit ja Euroopa institutsioonid juhinduvad, on määratletud aluslepingutes. Liit ja ELi institutsioonid võivad tegutseda vaid neile aluslepingutega antud volituste piires neis lepingutes sätestatud eesmärkide saavutamiseks ning nad peavad seda tegema kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetega (18). Oma eesmärkide saavutamiseks ja oma poliitika elluviimiseks näeb liit endale ette vajalikud rahalised vahendid. Liidu üldiste huvide edendamise, sealhulgas eelarve täitmise ja programmide haldamise eest vastutab komisjon koostöös liikmesriikidega ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

Aluslepinguga püstitatud eesmärkide täitmiseks on ELi käsutuses mitmesuguseid vahendeid, millest üks on ELi eelarve. Muud vahendid on näiteks ühtne õigusraamistik või ühised poliitilised strateegiad.

Komisjoni poliitilised prioriteedid

Komisjoni poliitilised prioriteedid on määratletud komisjoni presidendi suunistes. President von der Leyeni juhtimisel keskendub 1. detsembril 2019 ametisse asunud komisjon järgmisele kuuele üldeesmärgile.

KUUS ÜLDEESMÄRKI

Euroopa roheline kokkulepe

— Saada esimeseks kliimaneutraalseks maailmajaoks

Digiajastule vastav Euroopa

— Võimestada inimesi uue põlvkonna tehnoloogiaga

Inimeste hüvanguks toimiv majandus

— Töötada sotsiaalse õigluse ja heaolu nimel

Euroopa maailmapositsiooni tugevdamine

— Euroopa peaks püüdlema enama poole, tugevdades meid ainulaadselt iseloomustavat vastutustundlikku üleilmset juhtrolli

Euroopaliku eluviisi edendamine

— Ehitada üles võrdsusel põhinev liit, kus meil kõigil on võimalustele ühesugune juurdepääs

Uus hoog Euroopa demokraatiale

— Toetada, kaitsta ja tugevdada oma demokraatiat

Mitmeaastane finantsraamistik ja kuluprogrammid

ELi eelarvest toetatavaid poliitikavaldkondi rakendatakse kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku ja vastavate valdkondlike õigusaktidega, milles on määratletud kuluprogrammid ja rahastamisvahendid. Nendega kirjeldatakse ELi poliitiliste prioriteetide rahalist külge piisavalt pika aja jooksul, et olla tulemuslik ning pakkuda ELi vahenditest toetuse saajatele ja liikmesriikide kaasrahastavatele asutustele järjekindlat pikaajalist ülevaadet. ELi kulutustele tervikuna ja peamistele kulukategooriatele (rubriikidele) sätestatakse aastased maksimumsummad (ülemmäärad). Kõigi rubriikide ülemmäärade summa moodustab kõigi kulukohustuste assigneeringute ülemmäära. Kõik liikmesriigid võtavad nõukogus mitmeaastase finantsraamistiku vastu ühehäälselt Euroopa Parlamendi nõusolekul. Uus mitmeaastane finantsraamistik 2021–2027 võeti vastu 17. detsembril 2020.

Aastaeelarve

Vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 314 koostab aastaeelarve komisjon ning selles lepivad kokku Euroopa Parlament ja nõukogu tavaliselt iga aasta detsembri keskpaigaks. Eelarve tasakaalu põhimõtte kohaselt peavad eelarveaasta tulud ja kulud (maksete assigneeringud) olema tasakaalus.

ELi peamised rahastamisallikad on omavahenditulud, mida täiendavad muud tulud. Omavahendite liike on kolm: traditsioonilised omavahendid (peamiselt tollimaksud), käibemaksupõhised omavahendid ja kogurahvatulul põhinevad omavahendid. Muud ELi tegevusest saadavad tulud (näiteks konkurentsitrahvid) moodustavad tavaliselt alla 10 % kogutulust (jättes arvesse võtmata Ühendkuningriigi EList väljaastumise ühekordse mõju 2020. majandusaasta aruandele). Eelarve rahastamiseks vajamineva omavahendite kogusumma määrab kogukulu, millest on lahutatud muud tulud.

Eelarve täitmise viisid

ELi eelarvet täidetakse kolmel viisil, millest sõltub, kuidas raha välja makstakse ja seda hallatakse.

— Jagatud eelarve täitmine: suurt osa eelarvest (ligikaudu kolmveerandit eelarvest) haldab komisjon koostöös liikmesriikidega jagatud eelarve täitmise süsteemi alusel, eelkõige struktuurifondide ja põllumajanduse valdkonnas.

— Otsene eelarve täitmine: komisjon haldab programme ka ise ja võib delegeerida konkreetsete programmide rakendamise rakendusametitele.

— Kaudne eelarve täitmine: kulutusi käsitlevaid otsuseid võib hallata ka kaudselt muude asutuste kaudu ELis või mujal. Finantsmääruses ja/või rahalist toetust käsitlevates lepingutes on määratletud selliste üksuste vajalikud kontrolli- ja aruandlusmehhanismid ning komisjonipoolne järelevalve juhul, kui ülesannete täitmine on tehtud kohustuseks liikmesriikide ametiasutustele, Euroopa Investeerimispanga grupile, kolmandatele riikidele, rahvusvahelistele organisatsioonidele (nt Maailmapank või Ühinenud Rahvaste Organisatsioon) ja muudele üksustele (nt ELi detsentraliseeritud asutused ja ühisettevõtted).

Finantsmäärus

Üldeelarve suhtes kohaldatav finantsmäärus (19) on ELi rahanduses keskne õigusakt. Selles on üksikasjalikult määratletud ELi eelarve täitmise suhtes kohaldatavad finantsreeglid ja rollid, mida täidavad eri osalejad, kelle ülesanne on tagada, et raha kasutatakse põhjendatult ja sellega täidetakse seatud eesmärgid.

8.2. VALITSEMINE JA ARUANDEKOHUSTUS

8.2.1. Institutsiooniline ülesehitus

ELi institutsioonilise raamistiku eesmärk on edendada liidu väärtusi, taotleda liidu eesmärke, teenida liidu, selle kodanike ja liikmesriikide huve ning tagada liidu poliitika ja meetmete kooskõla, tõhusus ning järjepidevus. Organisatsiooniline struktuur koosneb institutsioonidest, asutustest ja muudest ELi organitest, mis on hõlmatud ELi konsolideeritud raamatupidamisaruannetega, kui on täidetud finantsmääruses sätestatud konsolideerimise kriteeriumid ja kohaldatavad raamatupidamiseeskirjad (konsolideerimisega hõlmatud üksuste loetelu on esitatud ELi konsolideeritud majandusaasta aruande lisade punktis 9).

Euroopa Parlament täidab koos nõukoguga seadusandja ja eelarve kinnitaja ülesandeid. Komisjonil on poliitiline aruandekohustus Euroopa Parlamendi ees. Nõukogu täidab ka poliitika kujundamise ja koordineerimise ülesandeid vastavalt Euroopa Ülemkogu seatud üldisele poliitilisele suunale ja liidu prioriteetidele.

Euroopa Komisjon on Euroopa Liidu täidesaatev haru. Komisjon edendab liidu üldisi huve ja käivitab selleks asjakohaseid algatusi. Ta tagab aluslepingute kohaldamise ja teeb Euroopa Liidu Kohtu kontrollimisel järelevalvet liidu õiguse kohaldamise üle liikmesriikide poolt. Komisjonil on koordineeriv, täidesaatev ja juhtimisfunktsioon, ta täidab eelarvet ja haldab programme.

Komisjon täidab eelarvet, suures osas koostöös liikmesriikidega (20). Koos tagavad nad assigneeringute kasutamise kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega. Määrustes on sätestatud liikmesriikide kontrolli- ja auditeerimiskohustused jagatud eelarve täitmisel ning sellest tulenevad kohustused. Neis on sätestatud ka iga ELi institutsiooni kohustused ja üksikasjalikud eeskirjad seoses nende enda kuludega.

8.2.2. Komisjoni juhtimisstruktuur

Komisjoni juhtimiskorraldust ja seda, kuidas see tagab komisjoni toimimise nüüdisaegse, vastutustundliku ja tulemustele suunatud institutsioonina, on kirjeldatud 24. juuni 2020. aasta teatises C(2020) 4240, mis käsitleb juhtimist Euroopa Komisjonis.

Komisjon täidab oma ülesandeid volinike kolleegiumi juhtimisel, kes määratleb prioriteedid ja võtab üldise poliitilise vastutuse komisjoni töö eest. Kolleegiumina töötab komisjon oma presidendi poliitilise juhtimise all, kes tutvustab eesmärke, mida ta kavatseb taotleda, presidendi poliitilistes suunistes. President otsustab komisjoni sisemise ülesehituse, tagades selle kui kollegiaalse kogu järjekindla ja tõhusa toimimise. Komisjonisisese korraga luuakse tõhusate kontrollide ja haldusvahendite struktuur, mis võimaldab volinike kolleegiumil võtta komisjoni töö eest poliitiline vastutus (21).

Kolleegium delegeerib eelarve täitmise tegevusliku külje ja finantsjuhtimise peadirektoritele ja talituste juhtidele, kes juhivad komisjoni haldusstruktuuri. Sellise detsentraliseeritud lähenemisviisiga luuakse halduskultuur, mis innustab ametnikke võtma vastutust nende kontrolli all oleva tegevuse eest ja nõuab neilt tagatisi nende vastutuse all oleva tegevuse üle.

8.2.3. Komisjoni finantsjuhtimine

Finantsjuhtimise rollid ja vastutusalad on komisjonis selgesti määratletud (nt finantsmääruses ja sise-eeskirjades (22)) ja neid kohaldatakse vastavalt. Volitatud eelarvevahendite käsutajatena vastutavad komisjoni peadirektorid ja talituste juhid ELi ressursside usaldusväärse finantsjuhtimise, finantsmääruse sätete järgimise, riskijuhtimise ja asjakohase sisekontrolli raamistiku kehtestamise eest.

Eelarvevahendite käsutajad vastutavad kogu haldusprotsessi eest, alates selle kindlaksmääramisest, mida tuleb institutsiooni poolt seatud poliitikavaldkondade eesmärkide saavutamiseks teha, kuni tegevuse haldamiseni nii tegevuslikust kui ka usaldusväärse finantsjuhtimise seisukohast. Ülesandeid võib delegeerida edasi direktoritele, üksuste juhtidele ja teistele, kellest saavad seeläbi edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad. Iga eelarvevahendite volitatud käsutaja võib tugineda sisekontrollisüsteemide rakendamise järelevalves ja seires ühele või kahele riskijuhtimise ja sisekontrolli eest vastutavale direktorile.

Komisjoni kesktalitused edendavad parimat tava ning annavad juhiseid ja nõu, muu hulgas üldjuhatuse töö kaudu.

Finantsmääruse kohaselt peab iga volitatud eelarvevahendite käsutaja koostama iga-aastase tegevusaruande, milles kirjeldatakse tulemusi, sisekontrolli ja finantsjuhtimist asjaomasel aastal. Iga-aastane tegevusaruanne sisaldab kinnitust selle kohta, et vahendeid on kasutatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt ning et kehtestatud kontrollimenetlused pakuvad vajalikke tagatisi aruande aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. ELi eelarve iga-aastane haldus- ja tulemusaruanne on peamine vahend, millega volinike kolleegium võtab poliitilise vastutuse ELi eelarve finantsjuhtimise eest.

Komisjoni peaarvepidaja vastutab tsentraalselt rahavoogude juhtimise, sissenõudmismenetluste, rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamise standarditel (IPSAS) põhinevate raamatupidamiseeskirjade kehtestamise, raamatupidamissüsteemide valideerimise ning komisjoni ja ELi majandusaasta konsolideeritud aruannete koostamise eest. Peaarvepidajal tuleb ka anda majandusaasta aruandele allkiri deklareerimaks, et see annab tõese ülevaate Euroopa Liidu finantsseisundi, tegevuse tulemuste ja liidu rahavoogude kõigist olulistest tahkudest. Raamatupidamise aastaaruande võtab vastu volinike kolleegium. Peaarvepidaja täidab oma funktsiooni sõltumatult ja tal on suur vastutus finantsaruandluse eest komisjonis.

Komisjoni siseaudiitor on samuti tsentraliseeritud ja sõltumatu funktsiooni täitja, kes esitab sõltumatuid nõuandeid, seisukohti ja soovitusi komisjoni, ELi asutuste ja muude autonoomsete asutuste sisekontrollisüsteemide kvaliteedi ja toimimise kohta.

Auditi järelevalvekomitee tagab siseaudiitori sõltumatuse ning teeb järelevalvet siseauditi kvaliteedi ja järelmeetmete üle, mida komisjoni talitused on võtnud nii seoses sise- ja välisauditite soovituste kui ka Euroopa Kontrollikoja järeldustega eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta ja soovitustega ELi majandusaasta konsolideeritud aruande usaldusväärsuse kohta. Komitee nõustav roll aitab veelgi üldiselt parandada komisjoni tõhusust ja tulemuslikkust oma eesmärkide täitmisel ning toetab kolleegiumi järelevalvetegevust komisjoni juhtimise, riskijuhtimise ja sisekontrolli tavade üle.

8.2.4. Välisaudit ja eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlus

Kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega tuleb vahendeid hallata tulemuslikult, tõhusalt ja säästlikult. Et tagada piisav kindlus ELi vahendite nõuetekohase kulutamise kohta, on olemas põhjalikul aruandlusel, välisauditil ja poliitilisel kontrollil põhinev vastutusraamistik.

Igal aastal kontrollib Euroopa Kontrollikoda raamatupidamisaruannete usaldusväärsust ning seda, kas kõik tulud on saadud ja kõik kulud on kantud seaduslikult ja korrektselt ning kas finantsjuhtimine ja eelarvestamise kvalitatiivsed aspektid, sealhulgas tulemuslikkus, on olnud usaldusväärsed. Euroopa Kontrollikoja aastaaruande avaldamine on eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse lähtepunkt. Audiitorid koostavad ka eriaruandeid konkreetsete kulutuste või poliitikavaldkondade või eelarve- või juhtimisküsimuste kohta.

Euroopa Parlament otsustab pärast nõukogu soovitust, kas anda lõplik heakskiit – mida nimetatakse eelarve täitmisele heakskiidu andmiseks – viisile, kuidas komisjon ELi eelarvet teataval aastal täitis. Iga-aastase eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlusega tagatakse, et komisjonil lasub poliitiline vastutus ELi eelarve täitmise eest.

Otsus eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta põhineb ka komisjoni integreeritud finants- ja vastutusaruannetel, volinike ärakuulamisel Euroopa Parlamendis ning komisjonile esitatud kirjalikele küsimustele antud vastustel.

KONSOLIDEERITUD RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDELE LISATUD DEKLARATSIOON

Euroopa Liidu 2020. aasta konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne on koostatud teabe alusel, mille institutsioonid ja asutused on esitanud vastavalt Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 246 lõikele 2. Käesolevaga kinnitan, et aruanne on koostatud finantsmääruse XIII jaotise ja raamatupidamisarvestuse põhimõtete, normide ja meetodite kohaselt, mida on kirjeldatud finantsaruannete lisades.

Olen saanud nende institutsioonide ja asutuste peaarvepidajatelt kogu vajaliku teabe, mille õigsust nad kinnitasid ja mis oli vajalik Euroopa Liidu varasid ja kohustisi ning eelarve täitmist kajastava aruande koostamiseks.

Käesolevaga kinnitan, et nimetatud teabe ja kontrollimise alusel, mida pidasin vajalikuks enne Euroopa Komisjoni aruannete allakirjutamist teha, olen piisavalt kindel, et aruanded kajastavad Euroopa Liidu finantsseisundit, tegevustulemusi ja rahavooge kõigis olulistes aspektides õiglaselt.

Komisjoni peaarvepidaja Rosa ALDEA BUSQUETS 18. juuni 2021

RAAMATUPIDAMISE KONSOLIDEERITUD AASTAARUANDED JA NENDE LISAD (1)

SISUKORD

BILANSS 35

TULEMIARUANNE 36

RAHAVOOGUDE ARUANNE 37

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE 38

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD 39

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED 39

2. BILANSI LISAD 53

3. TULEMIARUANDE LISAD 91

4. TINGIMUSLIKUD KOHUSTISED JA TINGIMUSLIKUD VARAD 100

5. EELARVELISED KULUKOHUSTUSED JA JURIIDILISED KOHUSTUSED 105

6. FINANTSRISKIDE JUHTIMINE 110

7. SEOTUD OSAPOOLI KÄSITLEVAD ANDMED 124

8. BILANSIPÄEVAJÄRGSED SÜNDMUSED 126

9. KONSOLIDEERIMISE ULATUS 126

BILANSS

(miljonites eurodes) Lisade punkt 31.12.2020 31.12.2019 PÕHIVARA Immateriaalne vara 2.1 620 515 Materiaalne põhivara 2.2 11 682 11 380 Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringud 2.3 588 591 Finantsvarad 2.4 99 214 66 714 Eelmaksed 2.5 34 519 26 240 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 45 813 3 607 192 434 109 047 KÄIBEVARA Finantsvarad 2.4 13 881 4 514 Eelmaksed 2.5 28 229 25 206 Kaubanduslikud ja mittekaubanduslikud nõuded 2.6 28 681 20 367 Laovaru 2.7 80 68 Raha ja raha ekvivalendid 2.8 16 742 19 745 87 613 69 900 VARAD KOKKU 280 047 178 947 PIKAAJALISED KOHUSTISED Pension ja muud töötajahüvitised 2.9 (116 020 ) (97 659 ) Eraldised 2.10 (3 878 ) (3 707 ) Finantskohustised 2.11 (84 399 ) (53 071 ) (204 297 ) (154 437 ) LÜHIAJALISED KOHUSTISED Eraldised 2.10 (1 527 ) (1 116 ) Finantskohustised 2.11 (10 649 ) (1 446 ) Võlgnevused 2.12 (32 408 ) (27 241 ) Viitvõlad ja ettemakstud tulu 2.13 (64 584 ) (67 230 ) (109 167 ) (97 033 ) KOHUSTISED KOKKU (313 464 ) (251 470 ) NETOVARA (33 418 ) (72 523 ) Reservid 2.14 5 062 5 037 Liikmesriikidelt sissenõutavad summad (2) 2.15 (38 480 ) (77 560 ) NETOVARA (33 418 ) (72 523 )

TULEMIARUANNE

(miljonites eurodes) Lisade punkt 2020 2019 TULUD Mittekaubanduslikest tehingutest saadud tulu Kogurahvatulupõhised omavahendid 3.1 125 393 108 820 Traditsioonilised omavahendid 3.2 19 559 21 235 Käibemaksupõhised omavahendid 3.3 17 858 18 128 Trahvid 3.4 452 4 291 Kulude sissenõudmine 3.5 1 355 2 627 Ühendkuningriigi väljaastumisleping 3.6 47 456 — Muud 3.7 7 116 2 072 219 190 157 174 Kaubanduslikest tehingutest saadud tulud Finantstulud 3.8 3 434 1 817 Muud 3.9 1 404 1 298 4 838 3 116 Kogutulu 224 028 160 289 KULUD Täidetud liikmesriikide poolt 3.10 Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (40 461 ) (43 951 ) Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond ja muud maaelu arengu vahendid (14 467 ) (13 541 ) Euroopa Regionaalarengu Fond ja Ühtekuuluvusfond (41 118 ) (35 178 ) Euroopa Sotsiaalfond (13 677 ) (11 218 ) Muud (2 701 ) (2 608 ) Täidetud komisjoni, rakendusametite ja usaldusfondide poolt 3.11 (22 094 ) (18 942 ) Täidetud muude ELi ametite ja asutuste poolt 3.12 (3 530 ) (3 131 ) Täidetud kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide poolt 3.12 (4 178 ) (4 085 ) Täidetud muude üksuste poolt 3.12 (3 257 ) (2 875 ) Personali- ja pensionikulud 3.13 (11 995 ) (11 613 ) Finantskulud 3.14 (2 188 ) (1 491 ) Muud kulud 3.15 (6 946 ) (6 862 ) Kulud kokku (166 612 ) (155 493 ) EELARVEAASTA TULEM 57 416 4 796

RAHAVOOGUDE ARUANNE

(miljonites eurodes) 2020 2019 Eelarveaasta tulem 57 416 4 796 Põhitegevus Amortisatsioon (finantsvara) 113 107 Amortisatsioon 1 047 1 022 Laenude (suurenemine)/vähenemine (40 624 ) 1 255 Eelmaksete (suurenemine)/vähenemine (11 301 ) (1 472 ) Kaubanduslike ja mittekaubanduslike nõuete (suurenemine)/vähenemine (50 519 ) 691 Varude (suurenemine)/vähenemine (12) 5 Pensioni- ja muude töötajahüvitiste kohustiste suurenemine/(vähenemine) 18 360 17 203 Eraldiste suurenemine/(vähenemine) 581 693 Finantskohustiste suurenemine/(vähenemine) 40 531 (1 389 ) Võlgnevuste suurenemine/(vähenemine) 5 166 (4 985 ) Viitvõlgade ja ettemakstud tulude suurenemine/(vähenemine) (2 645 ) 4 041 Mitterahalise tuluna kajastatud eelneva aasta eelarvetulem (3 218 ) (1 803 ) Töötajahüvitiste kohustiste ümberhindamine (mitterahalised muutused tulemiaruandes ei kajastu) (15 155 ) (14 164 ) Muud mitterahalised muutused 63 111 Investeerimistegevus Immateriaalse vara ja materiaalse põhivara (suurenemine)/vähenemine (1 566 ) (1 392 ) Kapitaliosaluse meetodil arvestatud investeeringute (suurenemine)/vähenemine 3 (1) Müügivalmis finantsvarade (suurenemine)/vähenemine (1 180 ) (2 964 ) Õiglases väärtuses üle- või puudujäägina kajastatud finantsvara (suurenemine)/vähenemine (62) (121) NETORAHAVOOD (3 004 ) 1 633 Raha ja raha ekvivalentide suurenemine/(vähenemine) (neto) (3 004 ) 1 633 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta alguse seisuga 19 745 18 113 Raha ja raha ekvivalendid eelarveaasta lõpu seisuga 16 742 19 745

NETOVARA MUUTUSTE ARUANNE

(miljonites eurodes) Liikmesriikidelt sissenõutavad summad Kogunenud ülejääk/(puudujääk) Muud reservid Õiglase väärtuse reserv Netovara SALDO SEISUGA 31.12.2018 (66 424 ) 4 730 231 (61 464 ) Muutused tagatisfondi reservis (21) 21 — — Õiglase väärtuse muutused — — 160 160 Töötajahüvitiste kohustiste ümberhindamine (14 164 ) — — (14 164 ) Muud 56 (105) — (49) Liikmesriikidele tagasi makstud 2018. aasta eelarve ülejääk (1 803 ) — — (1 803 ) Eelarveaasta tulem 4 796 — — 4 796 SALDO SEISUGA 31.12.2019 (77 560 ) 4 646 391 (72 523 ) Muutused tagatisfondi reservis (173) 173 — — Õiglase väärtuse muutused — — 105 105 Töötajahüvitiste kohustiste ümberhindamine (15 155 ) — — (15 155 ) Muu 210 (252) — (42) Liikmesriikidele tagasi makstud 2019. aasta eelarve ülejääk (3 218 ) — — (3 218 ) Eelarveaasta tulem 57 416 — — 57 416 SALDO SEISUGA 31.12.2020 (38 480 ) 4 566 496 (33 418 )

RAAMATUPIDAMISE AASTAARUANDE LISAD

Tuleb tähele panna, et alljärgnevates tabelites on Ühendkuningriiki käsitlevad summad esitatud rubriigi „Liikmesriigid“ all, sest kuigi Ühendkuningriik lahkus liidust 1. veebruaril 2020, jätkus üleminekuperioodil kuni 31. detsembrini 2020 tema finantssuhe liiduga nii, nagu oleks ta liikmesriik.

1. PEAMISED ARVESTUSPÕHIMÕTTED

1.1. ÕIGUSLIK ALUS JA RAAMATUPIDAMISEESKIRJAD

Euroopa Liidu raamatupidamisarvestust peetakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuli 2018. aasta määrusele (EL, Euratom) 2018/1046, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantsreegleid ja millega muudetakse määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014 ja (EL) nr 283/2014 ja otsust nr 541/2014/EL ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 (edaspidi „finantsmäärus“).

Finantsmääruse artikli 80 kohaselt koostab EL oma raamatupidamise aastaaruande tekkepõhise arvestuse eeskirjade kohaselt, mis põhinevad rahvusvahelistel avaliku sektori raamatupidamisstandarditel (IPSAS). Kõnealused raamatupidamiseeskirjad võtab vastu komisjoni peaarvepidaja ja neid tuleb kohaldada kõigis konsolideeritud institutsioonides ja ELi asutustes, et tagada ELi konsolideeritud raamatupidamisaruannete sisene järjepidevus.

Uute ja muudetud Euroopa Liidu raamatupidamiseeskirjade (EAR) kohaldamine

Uued ELi raamatupidamiseeskirjad, mis kehtivad 1. jaanuaril 2020 ja hiljem algavate aruandeaastate suhtes

1. jaanuaril 2020 ja hiljem algavate aruandeaastate suhtes ei hakanud kehtima uusi ELi raamatupidamiseeskirju.

Uus vastuvõetud ELi raamatupidamiseeskiri, mis 31. detsembril 2020 veel ei kehtinud

17. detsembril 2020 võttis Euroopa Komisjoni peaarvepidaja vastu läbivaadatud ELi raamatupidamiseeskirja nr 11 „Finantsinstrumendid“, mis kehtib 1. jaanuaril 2021 või hiljem algavate aruandeaastate suhtes. Läbivaadatud ELi raamatupidamiseeskirja nr 11 on ajakohastatud kooskõlas uue rahvusvahelise avaliku sektori raamatupidamise standardiga nr 41 „Finantsinstrumendid“ ning sellega kehtestatakse ELi üksuste finantsvarade ja finantskohustiste finantsaruandluse põhimõtted.

Peamised muutused ja nende eeldatav mõju ELi 2021. aasta raamatupidamisaruannetele on järgmine.

Finantsvarade uued liigitus- ja mõõtmispõhimõtted

Läbivaadatud ELi raamatupidamiseeskirjaga nr 11 kehtestatakse finantsvarade liigitamise suhtes põhimõtetest lähtuv lähenemisviis, mis põhineb kahel kriteeriumil: juhtimismudel, mida üksus oma finantsvarade haldamisel kohaldab, ja nende varade lepingupõhiste rahavoogude tunnused. Sõltuvalt nendest kriteeriumidest liigitatakse finantsvarad soetusmaksumuses mõõdetud finantsvaradeks, õiglases väärtuses netovara/omakapitalina mõõdetud finantsvaradeks või õiglases väärtuses ülejäägi ja puudujäägina mõõdetud finantsvaradeks.

Finantsvarad, mille lepingulised tingimused käsitlevad ainult põhisummat ja intressi, liigitatakse kas soetusmaksumuses mõõdetud finantsvaradeks (kui finantsvara hoitakse juhtimismudelis, mille eesmärk on hoida finantsvarasid lepinguliste rahavoogude saamiseks) või õiglases väärtuses netovara/omakapitalina mõõdetud finantsvaradeks (kui finantsvara hoitakse juhtimismudelis, mille eesmärk täidetakse nii lepinguliste rahavoogude saamise kui ka finantsvarade müügi teel). Finantsvarad, mis ei vasta soetusmaksumuses ega õiglases väärtuses netovara/omakapitalina mõõdetud finantsvaradeks liigitamise kriteeriumidele, eriti sellised finantsvarad, mille lepingupõhised rahavood ei kajasta ainult põhisummat ja intressi või mida hoitakse muudes juhtimismudelites, liigitatakse õiglases väärtuses ülejäägi ja puudujäägina mõõdetud finantsvaradeks.

Kooskõlas nende põhimõtetega liigitatakse 2021. majandusaasta aruandes kõik omakapitaliinvesteeringud, mis praegu kuuluvad müügivalmis finantsvarade hulka, ümber õiglases väärtuses ülejäägi ja puudujäägina mõõdetud finantsvaradeks. Eelduste kohaselt liigitatakse õiglases väärtuses ülejäägi ja puudujäägina mõõdetud finantsvaradeks ümber ka võlaväärtpaberid, sest EL haldab neid varaportfelle ja hindab nende tulemuslikkust õiglases väärtuses. Seotud õiglase väärtuse reserv vabastatakse netovarasse.

Uus väärtuse languse mudel

Kui praegune väärtuse languse mudel põhineb kantud kahjul, siis läbivaadatud ELi raamatupidamiseeskirjaga nr 11 kehtestatakse tulevikku suunatud väärtuse languse mudel, mis põhineb oodataval krediidikahjul, võttes arvesse kõiki võimalikke lepingulistes tingimustes sisalduvaid makseviivitusi ja krediidikvaliteedi parandamisi. Kohaldatava ajakava puhul järgitakse etapiviisilist lähenemisviisi: kui krediidirisk oluliselt ei suurene, siis mõõdetakse väärtuse languse allahindlust summas, mis võrdub 12 kuu eeldatava krediidikahjuga (1. etapp). Krediidiriski olulise suurenemise korral (2. etapp) ja langenud väärtusega finantsvarade puhul võrdub väärtuse languse allahindlus kogu eluea oodatava krediidikahjuga. Uut väärtuse languse mudelit kohaldatakse kõikide soetusmaksumuses või õiglases väärtuses netovara/omakapitalina mõõdetud finantsvarade, laenukohustuste ja finantstagatisi käsitlevate lepingute suhtes.

Eelduste kohaselt kajastatakse selle uue tulevikku suunatud väärtuse languse mudeli tulemusel ELi 2021. majandusaasta aruandes täiendav väärtuse languse allahindlus, eelkõige seoses partnerriikidele makromajandusliku finantsabi ja Euratomi programmide raames finantsabiks antud laenudega.

Finantstagatiste arvestus

Kehtiva ELi raamatupidamiseeskirja nr 11 kohaselt arvestatakse enamikku finantstagatisi, eelkõige selliseid tagatisi, mida antakse tasuta või ebaolulise tasu eest, vastavalt ELi raamatupidamiseeskirjale nr 10 („Eraldised, tingimuslikud kohustised ja tingimuslikud varad“), seega kajastatakse neid sõltuvalt kahju tõenäosusest kas eraldistena või esitatakse need tingimuslike kohustistena.

Läbivaadatud ELi raamatupidamiseeskirjaga nr 11 nõutakse finantstagatiste arvestuse nõuete kohaldamist kõikide finantstagatiste lepingute suhtes, mis tuleks algselt kajastada kas õiglases väärtuses või kogu eluea oodatava krediidikahjuna, kui õiglast väärtust ei ole võimalik usaldusväärselt mõõta. Järgneva väärtuse hindamise käigus tuleks finantstagatiste lepinguid mõõta kas i) kahju allahindluse summas või ii) algselt kajastatud summas, millest on vajaduse korral maha arvatud kooskõlas ELi raamatupidamiseeskirja nr 4 („Kaubanduslikest tehingutest saadud tulud“) põhimõtetega kajastatud amortisatsiooni kogukulud, olenevalt sellest, kumma puhul on tulemus suurem.

Selle tulemusel eeldatakse, et ELi 2021. aasta raamatupidamisaruannetes liigitatakse olemasolevad finantstagatiste lepingud finantseraldiste kategooriast ümber finantstagatise kohustiste alla ning neid mõõdetakse uuesti kas kogu eluea oodatava krediidikahjuna või vajaduse korral algselt eraldiste