ET Euroopa Liidu Teataja C 344/4

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2015/C 344/05)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„TERNERA DE LOS PIRINEOS CATALANES”/„VEDELLA DELS PIRINEUS CATALANS”/„VEDELL DES PYRÉNÉES CATALANES”

ELi nr: MULTI-PGI-0005-01042 – 23.04.2010

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus

„Ternera de los Pirineos Catalanes” / „Vedella dels Pirineus Catalans” / „Vedell des Pyrénées Catalanes”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Vasikaliha, mida saadakse maatõugudelt Bruna de los Pirineos, Aubrac või Gasconne või nimetatud tõugu emasloomade ja Charolaise’i, Limousine’i või Blonde d’Aquitaine’i tõugu isasloomade ristanditelt.

Esimestel elukuudel kasvatatakse vasikaid ekstensiivselt koos emasloomadega. Vasikad tapetakse 8–12 kuu vanuselt, kui nende rümba miinimumkaal on 160 kg.

Liha võib turustada terve rümbana, poolrümbana, veerandrümbana (tagaosa/esiosa) või tükeldatuna (sh hakkliha).

Kaitstud geograafilise tähisega rümbad kuuluvad EUROP-klassifikatsiooni lihakusklassi E, U või R, rümpade profiil ulatub eriti kumerast lamedani ja lihaste areng erakordselt heast heani.

Rümpade rasvasusklass on EUROP-klassifikatsiooni põhjal 2, 3 või 4 ja neil on näha lihasisest rasva.

Liha värvus ulatub roosast läikivpunaseni. Rasva värvus ulatub valgest kreemikani.

Rümpade pH, mida tuleb mõõta hiljemalt 24 tundi pärast tapmist, peab olema alla 6.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Vähemalt nelja esimese elukuu jooksul toituvad vasikad emapiimast ja värskest rohusöödast.

Pärast võõrutamist koosneb loomade sööt kasvamis- ja nuumamisperioodil kuivsöödast ning peenestatud tera- ja kaunviljade tasakaalustatud segust.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kaitstud geograafilise tähisega liha pärineb punktis 3.2 määratletud tõugu loomadelt, kes on sündinud, kasvanud ja keda on nuumatud kõnealuse KGT määratletud geograafilises piirkonnas.

Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas, on järgmised.

— Sünd.

— Kasvatamine: vähemalt neli esimest elukuud ekstensiivne karjatamine karjakasvatusettevõtte rohumaadel või suvel mägikarjamaadel.

— Võõrutamine: alates 4-kuuseks saamisest.

— Kasvamine ja nuumamine: loomapidamisrajatised peavad olema kaetud või pooleldi kaetud, iga looma kohta peab olema ruumi vähemalt 3 m2 ja loomadel peab olema söötmisalast eraldatud puhkeala. Igas loomapidamisüksuses võib olla maksimaalselt 20 looma.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Tapmine ja tükeldamine ei pea toimuma asjaomases piirkonnas.

Enne tapmist ei tohi loomi transportida kauem kui kolm tundi, et tekitada neile võimalikult vähe stressi ja tagada sellega lõpptoote kvaliteet.

Rümbad peavad enne turustamist laagerdumiseks seisma vähemalt kuus päeva.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Toote märgistusel peab nähtaval kohal olema kaitstud geograafiline tähis „Ternera de los Pirineos Catalanes”, „Vedella dels Pirineus Catalans” või „Vedell des Pyrénées Catalanes”, ELi KGT sümbol ja kohaldatavate õigusaktidega nõutavad üldandmed.

Tulenevalt piirkonna keelelistest eripäradest võib toote tähistamiseks kasutada võrdselt kõiki kolme kaitstud geograafilise tähise määratletud piirkonnas kasutatavat keelt (hispaania, katalaani ja prantsuse keel).

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Vaatamata sellele, et kaitstud geograafilise tähise geograafiline piirkond – Kataloonia Püreneed – asub administratiivses mõttes kahes eri riigis, on see kultuuriliselt ja geograafiliselt ühtne.

Kataloonia Püreneed Hispaanias:

Geograafiline piirkond hõlmab kõiki järgmiste piirkondade omavalitsusüksusi: Alta Ribagorça, Alt Urgell, Berguedà, Cerdanya, Garrotxa, Pallars Jussà, Pallars Sobirà, Solsonès, Ripollès ja Val d’Aran; samuti järgmisi piirkondi ja sealseid omavalitsusüksusi: Alt Empordà (Albanyà, Maçanet de Cabrenys ja La Vajol), Bages (Aguilar de Segarra, Castellfollit del Boix, L’Estany, Moià, Mura, Sant Feliu Sasserra, Sant Mateu de Bages ja Talamanca), Noguera (Àger, Alòs de Balaguer, Les Avellanes i Santa Linya, La Baronia de Rialb, Camarasa, Os de Balaguer ja Vilanova de Meià), Osona (Alpens, Balenyà, El Brull, Centelles, Collsuspina, Espinelves, Folgueroles, Lluçà, Montesquiu, Muntanyola, Olost, Orís, Oristà, Perafita, Prats de Lluçanès, Rupit i Pruit, Sant Agustí de Lluçanès, Sant Bartomeu del Grau, Sant Boi de Lluçanès, Sant Julià de Vilatorta, Sant Martí de d’Albars, Sant Martí de Centelles, Sant Pere de Torelló, Sant Quirze de Besora, Sant Sadurní d’Osormort, Sant Vicenç de Torelló, Santa Eulàlia de Riuprimer, Santa Maria de Besora, Santa Maria de Corcó, Seva, Sobremunt, Sora, Tavèrnoles, Tavertet, Tona, Vidrà, Viladrau ja Vilanova de Sau) ning Pla de l’Estany (Sant Miquel de Campmajor).

Kataloonia Püreneed Prantsusmaal:

Pyrénées-Orientalesi departemangus hõlmab geograafiline piirkond kõiki järgmiste kantonite omavalitsusüksusi: Vinça, Sournia, Arles-sur-Tech, Prats-de-Mollo, Prades, Olette, Mont Louis ja Saillagouse; samuti mõningaid järgmiste kantonite omavalitsusüksusi: Perpignan (Perpignan), Millas (Corbère ja Corbère-les-Cabanes), Thuir (Thuir, Castelnou, Camelas, Caixas, Sainte-Colombe-de-la-Commanderie, Fourques, Tordères, Llauro, Passa), Latour de France (Belesta ja Caramany), Céret (Montauriol, Calmeilles, Oms, Taillet, Reynes, Céret, Vivès, Saint-Jean-Pla-de-Corts, Maureillas-las-Illas, Les Cluses, Le Perthus, l’Albère), Argelès (Montesquieu-des-Albères, Villelongue-dels-Monts, Laroque-des-Albères, Sorède, Argelès-sur-Mer), Saint-Paul-de-Fenouillet (Vira, Fenouillet, Caudiès-de-Fenouillèdes, Prugnanes, Fosse, Saint Martin).

Aude’i departemangus hõlmab geograafiline piirkond Pyrénées-Orientalesi departemanguga piirnevaid ja Püreneedes asuvaid omavalitsusüksusi. Nendeks on kõik järgmiste kantonite omavalitsusüksused: Axat, Belcaire, Mouthoumet ja Quillan; samuti mõned järgmiste kantonite omavalitsusüksused: Couiza (Arques, Bugarach, Camps-sur-l’Agly, Cassaignes, Couiza, Coustaussa, Cubières-sur-Cinoble, Fourtou, Luc-sur-Aude, Missègre, Peyrolles, Rennes-le-Château, Rennes-les-Bains, Serres, Sougraigne, Terroles, Valmigère), Lagrasse (Mayronnes ja Saint-Martin-des-Puits), Limoux (Alet-les-Bains, Bouriège, Bourigeole, Castelreng, Festes-et-Saint-André, La Bezole, Saint-Couat-du-Razès, Véraza), Saint Hilaire (Belcastel-et-Buc, Caunette-sur-Lauquet, Clermont-sur-Lauquet, Greffeil, Ladern-sur-Lauquet, Villardebelle, Villefloure) ja Tuchan (Cucugnan, Duilhac-sous-Peyrepertuse, Maisons, Montgaillard, Padern, Rouffiac-des-Corbières).

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Kataloonia Püreneede piirkond on ekstensiivse karjakasvatuse jaoks väga sobiv. Piirkonda iseloomustavad madalamal ja kõrgemal mägedes asuvad teed ja niidud. Seal leidub hulgaliselt looduslikke rohumaid, kus loomad saavad veeta suure osa aastast, kuni ilmastikutingimused muutuvad keeruliseks. Tänu Vahemere mõjule (niiske lähisvahemereline kliima) saavad loomad pikemalt süüa suve- ja mägikarjamaadel.

Veerohkus ja küllaldane päikesepaiste loovad soodsad tingimused rikkaliku ja eripärase taimestiku kasvuks (eelkõige Festuca pratensis, Festuca alpina, Poa pratensis, Dactylis glomerata, Sesleria caerulea, Bromus erectus ja Arrhenatherum elatius) ning tänu sellele sobib piirkond karjakasvatuseks suurepäraselt. Samuti võimaldavad nimetatud tingimused karjakasvatajatel külvata keskmäestiku niitudele segamini kõrrelisi ja liblikõielisi taimi, millega söödetakse kariloomi perioodidel, kui alpiniidud ei ole ligipääsetavad. Kõige levinumad söödataimed on ristikhein, raihein, lutsern, esparsett ja aruhein.

Kõnealuse kaitstud geograafilise tähisega toote eripära tuleneb kasutatavatest veisetõugudest (Bruna de los Pirineos, Aubrac ja Gasconne), mis on keskkonnaga kohanenud ja mida kasvatatakse vabas õhus. Tegemist on kohalike maatõugudega, millel on mägipiirkondades kasutatava traditsioonilise karjakasvatussüsteemi seisukohalt olulised omadused, st loomad taluvad äärmuslikke ilmastikutingimusi, saavad hakkama vähese söödaga, kuna neil võime kasutada külluslikel söödaperioodidel kogutud varusid (rändkarjatamine), ning on väga hästi kohanenud nii ilmastiku kui ka pinnavormidega.

Vasikate sööt ja karjatamismeetod annab nende lihale iseloomuliku värvuse ja õrna tekstuuri, rümba kuju ja lihasisese rasvkoe. Vasikad kasvavad kiiresti tänu emapiimale, milles leidub rohkelt kaltsiumi. Viimane aitab kaasa luustiku arengule ja see omakorda lihaka rümba moodustumisele. Vasikate kiirele kasvule ja rümba arengule aitab kaasa ka nuumamisetapis antav kuivsööt ning peenestatud tera- ja kaunviljade tasakaalustatud segu.

Põllumajandus ja karjakasvatus on juba sajandeid olnud Kataloonia Püreneede elanike peamine elatusallikas. Veiseid kasvatati juba keskajal, kuid alles 19. sajandi keskel muutus see tähtsamaks kui lambakasvatus, sest ehitati niisutuskanalid, mis võimaldasid söödakarjamaid ja sellest tulenevalt ka veisekarju suurendada. Alates 20. sajandi algusest on Kataloonia Püreneedes toimunud paratamatu järkjärguline elanikkonna vähenemine, maade ning karjakasvatuse hülgamine kas korduvate lainetena või majandustegevuse muutumise tõttu. Aastatel 1933–1947 vähenes lambakarjade arv poole võrra (selle põhjuseks oli sõda, inimeste maapiirkondadest lahkumine ja asjaolu, et lammaste karjatamiseks on vaja tööjõudu). Selle tagajärjel muutus teisest maailmasõjast alates peamiseks veiseliha tootmine.

Ajalooliselt oli Kataloonia Püreneede väiketalunikel vähe loomi (2–5), keda kasutati tööloomadena või pere toiduks. Suviti viidi loomad koos kevadel sündinud vasikatega kõrgematele suvekarjamaadele. See võimaldas säilitada madalamal asuvaid söödatagavarasid ja jättis muude hooajaliste talutööde jaoks rohkem vabu töökäsi. Ka tänapäeval on karjakasvatusettevõtted vaatamata oma laienemisele siiski väikesed (80 % neist kasvatavad alla 25 vasika aastas) ja karjakasvatajad kasutavad jätkuvalt traditsioonilist karjatamissüsteemi, mille tulemusel saadakse lihakaupmeeste poolt hinnatud lihakuse ja tarbijate poolt hinnatud värvusega vasikarümpasid.

Kataloonia Püreneedes peetakse palju karjakasvatusega seotud pidustusi, laatu ja turge, kus piirkonna vasikatel on oluline roll. Nende ürituste seas on silmapaistvamad Fira de Sant Ermengol de la Seu d’Urgell (mille algus ulatub juba 11. sajandisse), feria d’Olette, feria de Prats de Mollo ja feria de Vinça ning samuti matkad Kataloonia Püreneede piirkondliku looduspargi mägikarjamaadel. Suur hulk piirkonda külastavaid turiste on aidanud kaasa kõnealuse vasikaliha suurepäraste omaduste tutvustamisele ning tänu sellele on toote hea maine viimastel kümnenditel kinnistunud ka tarbijate ja lihaspetsialistide seas väljaspool tootmispiirkonda. Ühest juba 15 aastat tagasi tehtud küsitlusest selgus, et kõnealuse piirkonna vasikaliha on tuntud ja sellel on hea maine, sest seda teadis 60 % katalaani tarbijatest (kogu Hispaania tarbijatest 16 %) ja 45 % vastanutest ütles, et parim vasikaliha on pärit just kõnealusest piirkonnast.

Tänu eelöeldule on tootest juttu olnud paljudes väljaannetes, nagu „Cuina amb denominació d’origen” (Coessetània Edicions, 2014), „Regió7” (3. mail 2009 ilmunud artikkel) ja „Bondia Andorra” (7. aprillil 2014 ilmunud artikkel), ja selle kohta on viiteid internetis: http://www.lleidatur.com, http://www.laseu.cat ja http://www.gastroteca.cat.

Traditsioonil ja piirkonna karjakasvatajate oskusteabel põhinev kaitstud geograafiline tähis on leidnud nii tunnustust ühiskonnas kui ka toetust Kataloonia valitsuse poolt. Generalitat de Catalunya (Kataloonia autonoomse piirkonna valitsus) kiitis 1994. aastal heaks kvaliteedimärgise „Vedella dels Pirineus Catalans”/„Ternera de los Pirineos Catalanes” (Kataloonia ametlik väljaanne „Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya” nr 1999, 18. jaanuar 1995) ja 2006. aastal lisas selle Kataloonia tüüpiliste ja traditsiooniliste põllumajanduslike toiduainete loetellu „Inventario de Productos de la Tierra”.

Kokkuvõttes võib öelda, et kõnealuste mägipiirkondade rasked elutingimused on tänu piirkonnaga lahutamatult seotud kvaliteetsele lihatootele muutunud vaieldamatuks eeliseks. Kohalikud maatõud on võimelised parimal viisil ära kasutama eri kõrgustel asuvate mägikarjamaade võimalusi, mis aitab hoida ka looduskeskkonda. Karjakasvatajad väärtustavad oma toodangut (tuntus ja hea maine nii tarbijate kui ka turustajate seas ja toote keskmisest kõrgem hind). See võimaldab neil säilitada traditsioonilist karjakasvatussüsteemi (millest saavad kasu ka teised valdkonnas tegutsejad), jääda raskete tingimustega piirkondadesse ja hoida mägikülasid elus.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Viidatud määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

http://www.gencat.cat/alimentacio/pliego-ternera-pirineos-catalanes

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDC-Vedell-des-Pyreenes-Catalanes-FR-24-03-2015.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.