Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mis käsitleb Vahemere üldise kalanduskomisjoni asutamise muudetud lepingu sõlmimist Euroopa Liidu nimel /* COM/2014/0580 final - 2014/0274 (NLE) */





SELETUSKIRI Vahemere üldise kalanduskomisjoni (edaspidi „kalanduskomisjon”) asutamise leping võeti vastu FAO põhikirja artikli XIV alusel FAO konverentsil 1949. aastal ning see jõustus 1952. aastal. Kõnealust lepingut muudeti 1963., 1976. ja 1997. aastal. Euroopa Ühendus ühines kalanduskomisjoniga otsuse 98/416/EÜ[1] kohaselt 16. juunil 1998. Vahemere ja Musta mere ääres asuvad ELi liikmesriigid on samuti kõnealuse lepingu osalised. Kalanduskomisjon on nn piirkondlik kalandusorganisatsioon, mille eesmärgiks on mere bioloogiliste ressursside arendamise, kaitsmise, otstarbeka majandamise ja parima kasutamise edendamine ning vesiviljeluse jätkusuutlik arendamine Vahemeres ja Mustas meres. Kalanduskomisjoni lepingu muutmist alustati 2013. aastal pärast 2011. aastal valminud tulemuslikkuse analüüsi, milles järeldati, et lepingut tuleks muuta, et täpsustada kalanduskomisjoni eesmärke ja ülesandeid ning muuta seda tõhusamaks. Lepingu muutmiseks toimusid läbirääkimised, milles osalesid kõik kalanduskomisjoni lepinguosalised. Samuti osales arutelus FAO õigustalitus. Nõukogu volitas komisjoni pidama liidu nimel läbirääkimisi küsimustes, mis kuuluvad liidu pädevusse. Läbirääkimisi pidasid liikmesriigid ja komisjon vastavalt nende pädevusvaldkondadele ja volitustes kehtestatud tingimuste alusel. Kogu läbirääkimiste protsessi vältel tegid liikmesriigid ja komisjon regulaarset ja tihedat koostööd. Kalanduskomisjoni lepinguosalised kinnitasid Vahemere üldise kalanduskomisjoni asutamise muudetud lepingu kalanduskomisjoni 38. iga-aastasel istungjärgul 19.–24. mail 2014. Muudetud lepinguga on läbi vaadatud lepingu struktuur ja sisu ning viidud see kooskõlla nüüdisaegsete piirkondliku kalandusorganisatsiooni õigusaktidega. Peamised muudatused on järgmised. – Kalanduskomisjoni lepingu eesmärgi ja aluspõhimõtete täpsem selgitus. Uue lepinguga kehtestatakse selge üldeesmärk edendada mere bioloogiliste ressursside bioloogilist, sotsiaalset, majanduslikku ja keskkonnaalast jätkusuutlikkust. Samuti esitatakse selles lepingu õigeks tõlgendamiseks vajalikud mõistete definitsioonid. Paremini määratletud kalanduskomisjoni ülesanded, mille hulka kuulub kalavarude ühise majandamise edendamine mitmeaastaste majandamiskavade abil, kalapüügipiirangutega piirkondade kehtestamine ning andmete kogumine ja levitamine. Selles kontekstis lisatakse uude lepingusse ühise kalanduspoliitika põhielemendid, mis seostuvad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärgiga, ökosüsteemil põhineva ettevaatusprintsiibiga, tagasiheite vähendamisega ning ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalanduse vastase võitlusega. – Liikmete/mitteliikmete lepingu eiramise korral rakendatavate meetmete/sanktsioonide kehtestamist käsitlevad sätted. – Selgelt määratletud vaidluste lahendamise korra loomine juhuks, kui lepinguosaliste vahel peaks tekkima vaidlusi. Muudetud leping on kooskõlas ühise kalanduspoliitika peamiste eesmärkidega. Ettepaneku eesmärk on kalanduskomisjoni muudetud leping Euroopa Liidu nimel heaks kiita. Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku lisas olev muudetud leping peab läbima FAO-poolse lõpliku õigusliku kontrolli, mis peaks lõpule jõudma 2014. aasta oktoobris. Seega võib tekstis ette tulla muudatusi, mis eelduste kohaselt ei ole sisulised. Et vältida muudetud lepingu sõlmimisel tarbetuid viivitusi, esitab komisjon käesoleva ettepaneku. Komisjon tagab, et FAO poolt kinnitatud tekst esitatakse nõukogule enne nõukogu töörühma arutelude algust. Nõukogul palutakse käesolev ettepanek pärast Euroopa Parlamendilt nõusoleku saamist võimalikult kiiresti vastu võtta. 2014/0274 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, mis käsitleb Vahemere üldise kalanduskomisjoni asutamise muudetud lepingu sõlmimist Euroopa Liidu nimel EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a, võttes arvesse komisjoni ettepanekut[2], võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[3] ning arvestades järgmist: (1) Vahemere üldise kalanduskomisjoni (edaspidi „kalanduskomisjon”) asutamise leping sõlmiti ja kinnitati FAO konverentsi viiendal istungil aastal 1949 ning see jõustus 20. veebruaril 1952. (2) Euroopa Ühendusest sai kalanduskomisjoni lepinguosaline pärast nõukogu 16. juuni 1998. aasta otsust (98/416/EÜ), mis käsitleb Euroopa Ühenduse liitumist Vahemere üldise kalanduskomisjoniga[4]. (3) Euroopa Liidu lepingu artikli 1 kolmanda lõigu kohaselt asendab Euroopa Liit Euroopa Ühenduse ja on selle õigusjärglane. (4) 15. novembril 2013 volitas nõukogu komisjoni pidama liidu nimel kalanduskomisjoni lepingu muutmise läbirääkimisi küsimustes, mis kuuluvad liidu pädevusse. (5) Läbirääkimisi pidasid liikmesriigid ja komisjon omavahelises tihedas koostöös vastavalt nende pädevusvaldkondadele ja volitustes kehtestatud tingimuste alusel. (6) Läbirääkimised viidi edukalt lõpule 19.–24. mail 2014 kalanduskomisjoni kohtumisel, kus muudetud leping konsensuslikult kinnitati. (7) Muudatuse eesmärgiks on kalanduskomisjoni moderniseerida ja tugevdada selle rolli kalanduskomisjoni pädevusalas olevate kalavarude kaitsmisel. (8) Kalanduskomisjoni eesmärgid, põhimõtted ja ülesanded vaadati läbi ning neid laiendati, et tagada mere bioloogiliste ressursside ja nende keskkonna pikaajaline kaitse ja jätkusuutlik kasutamine. (9) Muudetud leping on kooskõlas Euroopa Liidu ühise kalanduspoliitika põhimõtetega ja seega on selle sõlmimine liidu huvides, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 Vahemere üldise kalanduskomisjoni asutamise muudetud leping, mis on esitatud lisas, on käesolevaga sõlmitud. Artikkel 2 Nõukogu eesistuja nimetab isiku, kes on volitatud Euroopa Liidu nimel teatama FAO-le Euroopa Liidu heakskiidust muudetud lepingule. Artikkel 3 Käesolev otsus jõustub 20 päeva möödumisel selle avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Vahemere üldise kalanduskomisjoni asutamise muudetud lepingu jõustumise kuupäev avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] EÜT L 190, 4.7.1998, lk 34–35. [2] ELT C ..., ..., lk … [3] ELT C ..., ..., lk … [4] EÜT L 190, 4.7.1998, lk 34–35. LISA VAHEMERE ÜLDISE KALANDUSKOMISJONI ASUTAMISE MUUDETUD LEPING PREAMBUL Lepinguosalised, meenutades rahvusvahelist õigust, mis kajastub 10. detsembri 1982. aasta ÜRO mereõiguse konventsiooni asjaomastes sätetes; meenutades samuti 10. detsembri 1982. aasta ÜRO mereõiguste konventsiooni 4. detsembri 1995. aasta rakenduskokkulepet piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitse ja majandamise kohta ning 24. novembri 1993. aasta kokkulepet, millega ergutatakse avamerekalalaevu täitma rahvusvahelisi kaitse- ja majandamiseeskirju, ning teisi asjaomaseid mere bioloogiliste ressursside kaitsmist ja majandamist käsitlevaid rahvusvahelisi õigusakte; võttes arvesse ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni poolt kahekümne kaheksandal istungil 31. oktoobril 1995 vastu võetud vastutustundliku kalapüügi juhendit ja teisi seonduvaid ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni konverentsil vastu võetud õigusakte; olles vastastikku huvitatud Vahemere ja Musta mere (edaspidi „kohaldamisala”) bioloogiliste ressursside arendamisest ja asjakohasest kasutamisest; tunnistades kohaldamisala eri allpiirkondade eripära; olles otsustanud tagada kohaldamisalas mere bioloogiliste ressursside pikaajalise kaitse ja jätkusuutliku kasutamise; tunnistades kohaldamisala mere bioloogiliste ressursside jätkusuutlikust kasutamisest tulenevaid majanduslikke, sotsiaalseid ja toitumisalaseid eeliseid; tunnistades samuti, et rahvusvahelise õiguse kohaselt peavad riigid tegema koostööd, et kaitsta ja majandada mere bioloogilisi ressursse ning kaitsta nende ökosüsteeme; kinnitades, et vastutustundlik vesiviljelus vähendab mere bioloogiliste ressursside koormust ja mängib olulist rolli vee bioloogiliste ressursside parema kasutuse, sealhulgas toiduga kindlustatuse edendamises; teadvustades, et on vaja vältida kahjulikke mõjusid merekeskkonnale, säilitada bioloogilist mitmekesisust ja vähendada mere bioloogiliste ressursside kasutamisega seotud pikaajalisi või pöördumatuid tagajärgi; pidades meeles, et tõhus kaitse ja majandamine peab põhinema parimatel kättesaadavatel teaduslikel andmetel ja ettevaatusprintsiibi kasutamisel; olles teadlik rannikuäärsete kalurikogukondade tähtsusest ja vajadusest kaasata kalureid ja asjaomaseid kutseorganisatsioone ning kodanikuühiskonna organisatsioone otsustusprotsessi; olles otsustanud teha tõhusat koostööd ja võtta meetmeid ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi ärahoidmiseks; tunnistades arengumaade erinõudeid eesmärgiga aidata neil tõhusalt osaleda mere bioloogiliste ressursside kaitsmises, majandamises ja kasvatamises; olles veendunud, et kohaldamisala mere bioloogiliste ressursside kaitsmine ja jätkusuutlik kasutamine ning kõnealuste ressursside asualaks oleva mere ökosüsteemide kaitsmine mängib olulist rolli meremajanduse kasvu ja jätkusuutliku arengu seisukohast; tunnistades vajadust asutada kõnealustel eesmärkidel ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni raames selle põhikirja artikli XIV kohaselt Vahemere üldine kalanduskomisjon (akronüüm „GFCM”), on kokku leppinud järgmises: Artikkel 1 (MÕISTED) 1. Käesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid: (a) „1982. aasta konventsioon” – 10. detsembri 1982. aasta Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon; (b) „1995. aasta kokkulepe” – Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1982. aasta 10. detsembri mereõiguse konventsiooni piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate sätete 4. detsembri 1995. aasta rakenduskokkulepe; (c) „vesiviljelus” – vee–bioloogiliste ressursside kasvatamine; (d) „lepinguosaline” – riik või piirkondliku majanduskoostöö organisatsioon, mis artikli 4 kohaselt kuulub kalanduskomisjoni; (e) „koostööd tegev ühinemata osapool” – organisatsiooni liige või assotsieerunud liige ja selline kolmas riik, mis kuulub ÜROsse või mõnda selle spetsialiseeritud asutusse, mis ei ole kalanduskomisjoni ametlik lepinguosaline, kuid järgib artikli 8 punktis b osutatud meetmeid; (f) „kalapüük” – mere bioloogiliste ressursside otsimine, ligimeelitamine, asukoha kindlaks tegemine, püüdmine, loomuse võtmine või mis tahes tegevus, mille tulemuseks võib põhjendatud eelduste kohaselt olla mere bioloogiliste ressursside ligimeelitamine, asukoha kindlaks tegemine, püüdmine või loomuse võtmine; (g) „püügivõimsus” – kala maksimumkogus, mida saaks püüda püügipiirkonnas või mida saaks püüda teatav püügiühik (nt kalur, kogukond, laev või laevastik) teatava ajavahemiku (nt püügihooaeg, aasta) vältel, võttes arvesse kalavaru biomassi, vanusestruktuuri ja tehnoloogia arengutaset ning eeldades, et puuduvad mis tahes püügipiirangud ja kõiki vahendeid kasutatakse täielikult; (h) „püügikoormus” – teatavat liiki püügivahendite kogus, mida püügipiirkonnas teatava ajaühiku vältel kasutatakse (nt traalpüügi tunde päevas, kasutatud õngekonksude arv päevas või kaldanooda loomuste arv päevas). Kui kasutatakse kahte või enamat püügivahenditüüpi, tuleb vastavad püügikoormused enne liitmist kohandada teatud standardtüübile; (i) „kalapüügiga seonduvad tegevused” – igasugune kalapüüki toetav või ettevalmistav tegevus, sealhulgas lossimine, pakendamine, töötlemine, kala ümberlaadimine või transportimine ning meeskonna toiduvarude, kütuse, püügivahendite ja muude varude täiendamine merel; (j) „ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük” – ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni 2001. aasta ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi ennetamise, ärahoidmise ja lõpetamise rahvusvahelise tegevuskava punktis 3 loetletud tegevused; (k) „maksimaalne jätkusuutlik saagikus” – kõrgeim teoreetiline tasakaalustatud saak, mida saab kalavarust püsivalt (keskmiselt) välja püüda olemasolevate (keskmiste) keskkonnatingimuste juures ilma taastootmisprotsessi mõjutamata; (l) „piirialade kalavarud” – kalavarud, mis paiknevad nii majandusvööndites kui ka neist väljaspool ja nendega piirnevates alades; (m) „laev” – mis tahes laev, paat või muud liiki alus, mida kasutatakse või kavatsetakse kasutada kalapüügiks või sellega seotud tegevuseks või millel on vastav varustus. Artikkel 2 (EESMÄRK) 1. Käesolevas lepingus sätestatud ülesannete ja kohustuste täitmiseks asutavad lepinguosalised Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (edaspidi „FAO”) põhikirja raames komisjoni nimetusega Vahemere üldine kalanduskomisjon (edaspidi „kalanduskomisjon”). 2. Lepingu eesmärk on tagada mere bioloogiliste ressursside kaitse ja jätkusuutlik kasutamine bioloogilisel, sotsiaalsel, majanduslikul ja keskkonna tasandil ning vesiviljeluse jätkusuutlik areng kohaldamisalas. 3. Kalanduskomisjoni peakorter asub Itaalias Roomas. Artikkel 3 (KOHALDAMISALA) 1. Käesoleva lepingu geograafiline kohaldamisala hõlmab kõiki Vahemere ja Musta mere merealasid. 2. Ükski käesoleva lepingu säte ega käesoleva lepingu kohane tegu või toiming ei ole aluseks ühegi lepinguosalise nõudmiste või seisukohtade tunnustamisele käesoleva lepinguga reguleeritavate mis tahes vete või mereala õigusliku seisundi ja ulatuse suhtes. Artikkel 4 (LIIKMESUS) 1. Kalanduskomisjoni liikmed on FAO liikmed ja assotsieerunud liikmed ning sellised FAOsse mittekuuluvad riigid, kes on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni või mõne selle spetsialiseeritud asutuse liikmed, a) ning on: i) rannikuäärsed riigid või assotsieerunud liikmed, kes asuvad osaliselt või täielikult kohaldamisalas; ii) riigid või assotsieerunud liikmed, kelle laevad tegelevad või kavatsevad kohaldamisalas tegelda käesoleva lepinguga hõlmatud kalavarude püügiga, või iii) piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid, mille liikmeskonda kuulub alapunktides i või ii nimetatud riik ning millele kõnealune riik on üle andnud pädevuse käesoleva lepinguga reguleeritavates küsimustes; b) ning kes kiidavad käesoleva lepingu heaks kooskõlas artikliga 23. 2. Käesolevas lepingus tähistab sõnaühend „kelle laevad” lepinguosalise piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooniga seoses selle lepinguosalise piirkondliku majandusintegratsiooni liikmesriigi laevu. Artikkel 5 (ÜLDPÕHIMÕTTED) Käesoleva lepingu eesmärgi saavutamiseks kalanduskomisjon: (a) võtab vastu soovitusi kaitse- ja majandamismeetmete kohta, mille eesmärk on pikas perspektiivis kalandustegevuse jätkusuutlikkuse tagamine, et säilitada mere bioloogilisi ressursse ning kalanduse ja vesiviljeluse majanduslikku ja sotsiaalset elujõulisust; selliste soovituste vastuvõtmisel pöörab kalanduskomisjon erilist tähelepanu ülepüügi vältimise tagasiheidete vähendamise meetmetele. Samuti pöörab kalanduskomisjon erilist tähelepanu võimalikule mõjule väikesemahulisele kalapüügile ja kohalikele kogukondadele; (b) valmistab vastavalt artikli 8 punktile b ette asjakohased meetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel seisukohtadel, võttes arvesse asjaomaseid keskkonna-, majanduslikke ja sotsiaalseid tegureid; (c) kohaldab ettevaatusprintsiipi vastavalt 1995. aasta lepingule ja FAO vastutustundliku kalapüügi juhendile; (d) käsitleb vesiviljelust, sealhulgas ettekasvatatud maimudel põhinevat kalandust, sissetulekute ja toitumise mitmekesistamise edendamiseks, tagades selle käigus mere bioloogiliste ressursside vastutustundliku kasutamise, geneetilise mitmekesisuse säilitamise ja negatiivse mõju vähendamise keskkonnale ja kohalikele kogukondadele; (e) edendab vastavalt vajadusele allpiirkonna põhist lähenemist kalanduse juhtimisele ja vesiviljeluse arendamisele, selleks et paremini arvesse võtta Vahemere ja Musta mere eripära; (f) võtab asjakohased meetmed, et tagada oma soovituste täitmine, et ära hoida või lõpetada ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük; (g) edendab oma otsuste tegemisel ja muus tegevuses läbipaistvust ning (h) võtab muid asjakohaseid meetmeid, mis on vajalikud kalanduskomisjoni eespool määratletud eesmärkide saavutamiseks. Artikkel 6 (KALANDUSKOMISJON) 1. Iga lepinguosalist esindab kalanduskomisjoni istungjärkudel üks delegaat, kellega võib kaasas olla üks asendusliige ning eksperdid ja nõustajad. Kalanduskomisjoni istungitel osalemine ei anna asendusliikmetele, ekspertidele ega nõustajatele hääleõigust, v.a juhul, kui asendusliige täidab delegaadi ülesandeid viimase puudumisel. 2. Igal lepinguosalisel on üks hääl, kui lõikes 3 ei sätestata teisiti. Kalanduskomisjoni otsused võetakse vastu lihthäälteenamusega, kui käesolevas lepingus ei ole sätestatud teisiti. Kalanduskomisjoni liikmete enamus moodustab kvoorumi. 3. Kalanduskomisjoni lepinguosaliseks oleval piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonil on kõigil kalanduskomisjoni või kalanduskomisjoni abistavate organite istungitel nii palju hääli, kui tal on liikmesriike, kellel on sellisel istungil hääleõigus. 4. Kalanduskomisjoni lepinguosaliseks olev piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon ja selle liikmesriigid, kes on kalanduskomisjoni lepinguosalised, kasutavad liikmeksoleku õigust oma pädevuse piires vaheldumisi. Kui kalanduskomisjoni lepinguosaliseks olev piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon kasutab hääleõigust, siis selle koosseisu kuuluvad liikmesriigid oma hääleõigust kasutada ei saa, ja vastupidi. 5. Kalanduskomisjoni iga lepinguosaline võib kalanduskomisjoni lepinguosaliseks olevalt piirkondlikult majandusintegratsiooni organisatsioonilt või selle liikmesriikidelt, kes on kalanduskomisjoni lepinguosalised, taotleda teavet selle kohta, kumb nendest on pädev teatavas konkreetses küsimuses, kas lepinguosaliseks olev piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon või selle koosseisu kuuluvad liikmesriigid. Piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon või asjaomased liikmesriigid annavad sellise taotluse korral asjakohase teabe. 6. Enne kalanduskomisjoni või kalanduskomisjoni abistava organi istungit teatab kalanduskomisjoni lepinguosaliseks olev piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon või teatavad selle liikmesriigid, kumb nendest, kas piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon või liikmesriigid, on pädev küsimustes, mida istungil arutama hakatakse, ning kumb nendest kavatseb kasutada oma hääleõigust igas konkreetses päevakorrapunktis. Käesoleva lõike sätted ei takista kalanduskomisjoni lepinguosaliseks oleval piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonil ega selle liikmesriikidel koostamast käesoleva lõike kohaldamiseks ühist deklaratsiooni, mis kehtib kõigil järgmistel istungitel käsitlemisele tulevate küsimuste ja päevakorrapunktide suhtes, kui enne konkreetset istungit ei ole teatatud eranditest või muudatustest. 7. Kui päevakorras on nii piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni kui ka selle liikmesriikide pädevusse üleantud küsimused, siis võivad aruteludes osaleda nii piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon kui ka selle liikmesriigid. Sellistel juhtudel võetakse istungil otsuste tegemisel arvesse ainult hääleõigusega lepinguosalise sõnavõttu. 8. Kalanduskomisjoni istungi kvoorumi määramisel võetakse kalanduskomisjoni lepinguosaliseks oleva piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni delegatsiooni arvesse ainult juhul, kui see delegatsioon on hääleõiguslik sel istungil, mille kvoorum tuleb kindlaks määrata. 9. Kalanduskomisjoni egiidi all toimuvate istungite, koosolekute ja muude toimingute sageduse, kestuse ja kavandamise suhtes kohaldatakse kulutasuvuse põhimõtet. Artikkel 7 (BÜROO) Kalanduskomisjon valib kahe kolmandiku häälteenamusega eesistuja ja selle kaks asetäitjat. Need kolm moodustavad kalanduskomisjoni büroo, mis tegutseb vastavalt töökorras sätestatud pädevusele. Artikkel 8 (KALANDUSKOMISJONI ÜLESANDED) Kalanduskomisjon täidab vastavalt oma eesmärkidele ja üldpõhimõtetele järgmisi ülesandeid: a) kontrollib ja hindab regulaarselt mere bioloogiliste ressursside seisukorda; b) valmistab ette ja soovitab vastavalt artiklile 13 asjakohaseid meetmeid, selleks et: i) kaitsta ja majandada kohaldamisalas paiknevaid mere bioloogilisi ressursse; ii) minimeerida kalapüügi mõju mere bioloogilistele ressurssidele; iii) vastu võtta kalapüügile ökosüsteemipõhisel lähenemisviisil põhinevaid mitmeaastasi majandamiskavu, mida kohaldatakse kogu asjaomases allpiirkonnas, et tagada kalavarude hoidmine sellisel tasemel, mis võimaldab saavutada maksimaalse jätkusuutliku saagikuse ja on kooskõlas riigi tasandil juba võetud meetmetega; iv) kehtestada kalapüügi keelualasid ohualdiste mereökosüsteemide kaitseks, sealhulgas (kuid mitte ainult) kudemisalad ja noorkalade elualad lisaks või täienduseks muudele meetmetele, mis võivad olla juba lisatud majandamiskavadesse; v) tagada andmete ja teabe kogumine, esitamine, kontrollimine, säilitamine ja levitamine, võimaluse korral elektrooniliselt, kooskõlas asjaomase andmete konfidentsiaalsuse poliitika ja nõudmistega; vi) võtta meetmeid ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi ennetamiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks, sealhulgas mehhanismid tõhusaks seireks, kontrolliks ja järelevalveks. vii) lahendada eeskirjade rikkumise juhtumid, sealhulgas vastavate meetmete süsteemi kaudu. Kalanduskomisjon määrab nende meetmete süsteemi ja rakendamise viisi kindlaks oma töökorras; c) edendada vesiviljeluse säästvat arengut; d) korrapäraselt läbi vaadata kalanduse sotsiaal-majanduslikud aspektid, sealhulgas hankides ja hinnates majandus- ja muid andmeid ja teavet, mis on oluline kalanduskomisjoni tööks; e) edendada kalanduskomisjoni pädevusvaldkonnas institutsionaalse võimekuse ja inimressursi arengut, eelkõige hariduse, väljaõppe ja kutsetegevuse kaudu; f) tõhustada asjaomase kodanikuühiskonna teabevahetust ja konsulteerimist vesiviljeluse ja kalanduse valdkonna esindajatega; g) toetada, soovitada, kooskõlastada ja ellu viia teadus- ja arendustegevust, mis hõlmab ka ühisprojekte kalanduse vallas ja mere elusressursside kaitset; h) liikmete kahekolmandikulise häälteenamusega vastu võtta kodukord ja finantseeskirjad ning muud sisemised haldusreeglid, mis võivad olla vajalikud tema funktsioonide täitmiseks, ning neid vajaduse korral muuta. i) võtta vastu eelarve ja töökava ja täita muid kohustusi, mis võivad olla vajalikud käesoleva lepingu eesmärgi saavutamiseks. Artikkel 9 (KALANDUSKOMISJONI ABISTAVAD ORGANID) 1. Kalanduskomisjon võib vajaduse korral moodustada ajutisi, eriotstarbelisi ja alalisi abistavaid organeid oma ülesannete hulka kuuluvate küsimuste uurimiseks ja ettekandmiseks ning töörühmi konkreetsete tehniliste probleemide uurimiseks ja soovituste andmiseks. Moodustatud abistavate organite õigused sätestatakse töökorras, võttes arvesse allpiirkonna põhise lähenemise vajadust. Kalanduskomisjon võib Musta mere piirkonna jaoks moodustada ka erimehhanismi, millega püüab tagada rannikuriikide täielikku osalust kalanduse haldamisega seotud otsuste tegemises, kooskõlas nende staatusega kalanduskomisjonis. 2. Kalanduskomisjoni eesistuja kutsub lõikes 1 nimetatud abistavad organid ja töörühmad kokku sel ajal ja selles kohas, mis ta on kindlaks määranud, konsulteerides vajaduse korral FAO peadirektoriga. 3. Lõikes 1 nimetatud abistavate organite ja töörühmade moodustamine oleneb kättesaadavatest rahalistest vahenditest ning enne kulude üle otsustamist peab kalanduskomisjonil olema juhtivsekretäri aruanne otsuse halduslike ja rahaliste mõjude kohta. 4. Igal lepinguosalisel on õigus määrata igasse abistavasse organisse ja töörühma üks esindaja, kellega võivad istungjärkudel kaasas olla asendusliikmed, eksperdid ja nõustajad. 5. Lepinguosalised annavad iga abistava organi ja töörühma toimimiseks asjakohast teavet viisil, mis võimaldab neil täita nende kohustusi. Artikkel 10 (SEKRETARIAAT) 1. Sekretariaat koosneb juhtivsekretärist ja ametnikest, kes täidavad kalanduskomisjoni antud ülesandeid. Juhtivsekretär ja sekretariaadi ametnikud määratakse ja nad tegutsevad kooskõlas FAO haldusjuhendi, sisekorraeeskirjade ja personalieeskirjadega, mida kohaldatakse üldiselt ka FAO muu isikkoosseisu suhtes. 2. Kalanduskomisjoni juhtivsekretäri nimetab ametisse peadirektor kalanduskomisjoni nõusoleku põhjal või juhul, kui ametisse nimetamine leiab aset korraliste istungjärkude vahelisel ajal, siis kalanduskomisjoni lepinguosaliste nõusoleku põhjal. 3. Juhtivsekretär vastutab kalanduskomisjoni poliitika ja tegevuse järelevalve ning rakendamise eest ning annab selle kohta kalanduskomisjonile aru vastavalt kodukorras sätestatud pädevusele. Juhtivsekretär tegutseb vajaduse korral ka muude kalanduskomisjoni loodud abistavate organite sekretärina. Artikkel 11 (RAHASTAMISKORD) 1. Igal korralisel istungjärgul võtab kalanduskomisjon kolmeks aastaks vastu oma iseseisva eelarve, mida võidakse korralistel istungjärkudel korrapäraselt läbi vaadata. Eelarve võetakse vastu lepinguosaliste konsensuse alusel, seades siiski tingimuseks, et juhul kui kõikidest püüdlustest hoolimata ei saavutata konsensust kõnealuse istungjärgu jooksul, pannakse küsimus hääletamisele ja eelarve võetakse vastu kahekolmandikulise häälteenamusega. 2. Iga lepinguosaline kohustub tasuma iga-aastase osamaksu iseseisvasse eelarvesse vastavalt osamaksu suurusele, mis kehtestatakse kava põhjal, mille kalanduskomisjon võtab vastu või mida ta muudab konsensuse alusel. Kõnealune kava sätestatakse finantsmäärustes. 3. FAOsse mittekuuluv riik, kes saab kalanduskomisjoni lepinguosaliseks, peab osalema FAO selliste kulude katmises, mis on seotud kalanduskomisjoni toimingutega, kalanduskomisjoni määratud summas. 4. Osamaksud tuleb tasuda vabalt konverteeritavas valuutas, kui kalanduskomisjon ei ole FAO peadirektori nõusolekul otsustanud teisiti. 5. Kalanduskomisjon võib oma ülesannete täitmisega seotud eesmärkidel vastu võtta annetusi ja muul kujul osutatud abi organisatsioonidelt, üksikisikutelt ja muudest allikatest. Kalanduskomisjon võib vastu võtta ka vabatahtlikke osamakse, mis on kas üldist laadi või seotud kalanduskomisjoni konkreetsete projektide või tegevusega, ning seda teeb sekretariaat. Vabatahtlikud osamaksud, annetused ja muul kujul abi makstakse sihtfondi, mille asutab ja mida haldab FAO vastavalt FAO finantsmäärustele ja -eeskirjadele. 6. Kalanduskomisjoni lepinguosalisel, kellel on kalanduskomisjonile osamaksude tasumisel võlgnevusi, ei ole kalanduskomisjonis hääleõigust, kui võlgnevuse summa on sama suur või suurem kui selle liikme eelneva kahe aasta osamaksud. Sellest olenemata võib kalanduskomisjon lubada sellisel lepinguosalisel hääletada, kui tehakse kindlaks, et tasumata jätmise põhjuseks on kõnealusest lepinguosalisest sõltumatud asjaolud, kuid ühelgi juhul ei pikendata sellist hääleõigust üle kahe järgmise kalendriaasta. Artikkel 12 (KULUD) 1. Sekretariaadi kulud, sealhulgas trükiste ja teatistega seotud kulud ning kalanduskomisjoni eesistuja või ase-eesistuja kulud seoses kalanduskomisjoni ülesannete täitmisega kalanduskomisjoni istungjärkude vahelisel ajal, määratakse kindlaks ja makstakse kalanduskomisjoni eelarvest. 2. Kalanduskomisjoni üksikute lepinguosaliste omal algatusel või kalanduskomisjoni soovitusel toimuva uurimis- ja arendustegevuse kulud määravad kindlaks ja maksavad asjaomased lepinguosalised. 3. Lepinguosalised määravad kindlaks uurimist ja arengut käsitlevate koostööprojektide kulud ja tasuvad need omavahel kokkulepitud kujul ja ulatuses, kui kulude katmiseks ei kasutata muid rahalisi vaheneid. 4. Kalanduskomisjoni ja selle abistavate organite istungitele üksikisikuna kutsutud ekspertide kulud kaetakse kalanduskomisjoni eelarvest. 5. Kalanduskomisjoni kulud kaetakse tema iseseisvast eelarvest, välja arvatud need, mis on seotud personali või ruumidega, mida võib pakkuda FAO. Kulud, mille katab FAO, määratakse kindlaks ja makstakse peadirektori koostatud kaheaastase eelarve piires, mille on heaks kiitnud FAO konverents kooskõlas FAO finantseeskirja ja põhikirjaga. 6. Delegaatide, asendusliikmete, ekspertide ja nõunike kulutused, mis on seotud nende osalemisega kalanduskomisjoni ja selle abistavate organite istungjärkudel, samuti istungjärkudel osalenud vaatlejate kulud, maksavad vastavad valitsused või organisatsioonid. Tunnustades arengumaade lepinguosaliste erivajadusi, võib artikli 17 kohaselt ja vahendite olemasolu korral kulud katta kalanduskomisjoni eelarvest. Artikkel 13 (OTSUSTE TEGEMINE) 1. Artikli 8 punktis b nimetatud soovitused võetakse vastu kohalolnud ja hääletanud lepinguosaliste kahekolmandikulise häälteenamusega. Juhtivsekretär edastab selliste soovituste teksti igale lepinguosalisele, koostööd tegevale ühinemata osapoolele ja asjaomasele ühinemata osapoolele. 2. Kui käesolevas artiklis ei nähta ette teisiti, siis kohustuvad kalanduskomisjoni lepinguosalised jõustama kõik artikli 8 punkti b kohaselt vastu võetud kalanduskomisjoni soovitused alates kalanduskomisjoni määratud kuupäevast, mis ei ole varasem kui käesolevas artiklis ette nähtud vastuväidete esitamise tähtaja lõppkuupäev. 3. Iga kalanduskomisjoni lepinguosaline võib saja kahekümne päeva jooksul alates soovituse teatamise kuupäevast esitada sellele vastuväited ning sellisel juhul ei ole ta kohustatud nimetatud soovitust kohaldama. Vastuväide peab sisaldama kirjalikku põhjendust ja vajaduse korral alternatiivsete meetmete ettepanekut. Kui saja kahekümne päeva jooksul on esitatud vastuväide, siis võib iga lepinguosaline järgmise kuuekümne päeva jooksul samuti vastuväite esitada. Lepinguosaline võib vastuväite igal ajal ka tagasi võtta ning seejärel soovitust kohaldada. 4. Kui soovitusele esitab vastuväiteid üle ühe kolmandiku kalanduskomisjoni lepinguosalistest, siis teised lepinguosalised vabastatakse viivitamata kõnealuse soovituse kohaldamise kohustusest; sellest olenemata võivad kõik liikmed või mõned liikmetest omavahelise kokkuleppe põhjal soovitust järgida. 5. Juhtivsekretär teatab igale lepinguosalisele viivitamata iga vastuväite saamisest või tagasivõtmisest. 6. Erakorralistel juhtudel, kui seda nõuab lepinguosaline, nagu see on kindlaks määratud juhtivsekretäri poolt pärast eesistujaga konsulteerimist, kui lepinguosalised peavad kalanduskomisjoni istungjärkude vahelisel ajal võtma vastu otsuseid kiireloomulistes küsimustes, võib mis tahes kiireid sidevahendeid, sealhulgas elektronposti, kasutada ainult kalanduskomisjoni, sealhulgas selle abistavate organite protseduurilistes ja haldusküsimustes otsuste tegemiseks; nende hulka ei kuulu lepingu või töökorra muudatuste tõlgendamise ja vastuvõtmisega seotud küsimused. Artikkel 14 (LEPINGUOSALISTE OTSUSTE RAKENDAMISEGA SEOTUD KOHUSTUSED 1. Kui käesolevas artiklis ei nähta ette teisiti, siis kohustuvad kalanduskomisjoni lepinguosalised jõustama kõik artikli 8 punkti b kohased kalanduskomisjoni soovitused alates kalanduskomisjoni määratud kuupäevast, mis ei ole varasem kui artiklis 13 ette nähtud vastuväidete esitamise lõppkuupäev. 2. Iga lepinguosaline võtab, vastavalt vajadusele, vastuvõetud soovitused üle riiklikku õigusse, eeskirjadesse või asjaomase piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni vastavatesse õigusaktidesse. Nad teatavad igal aastal kalanduskomisjonile, kuidas nad on soovitused rakendanud ja/või üle võtnud, sealhulgas edastavad kõnealuste soovitustega seotud seadusandlusega seotud dokumendid, mida kalanduskomisjon nõuab, samuti teabe oma püügipiirkondade ja püügi seire ja kontrolli kohta. Kalanduskomisjon kasutab seda teavet selleks, et hinnata, kas soovitused on ühetaoliselt rakendatud. 3. Iga lepinguosaline võtab meetmed ja teeb koostööd tagamaks, et tema kohustused lipuriigina ja sadamariigina täidetakse kooskõlas asjakohaste rahvusvaheliste õigusaktidega, millega ta on ühinenud, ning kooskõlas kalanduskomisjoni poolt vastu võetud soovitustega. 4. Kalanduskomisjon, olles menetlustega välja selgitanud mittevastavused, võtab ühendust nende lepinguosalistega, kes ei täida kalanduskomisjoni poolt vastu võetud soovitusi mittevastavused kõrvaldada. 5. Kalanduskomisjon määrab töökorras kindlaks asjakohased meetmed, mida ta võib võtta, kui tehakse kindlaks, et lepinguosalised ei täida tema soovitusi pikaajaliselt ja põhjendamatult. Artikkel 15 (VAATLEJAD) 1. FAO põhikirja kohaselt võib kalanduskomisjon kutsuda vaatlejaid või lubada vaatlejana tegutseda nende taotluse korral piirkondlikke või rahvusvahelisi riiklikke organisatsioone ning piirkondlikke või rahvusvahelisi või muid valitsusväliseid organisatsioone, sealhulgas erasektorist, kellel on kalanduskomisjoniga ühised huvid ja eesmärgid või kelle tegevus on vajalik kalanduskomisjoni või teda abistavate organite töö seisukohast. 2. FAO iga liige või assotsieerunud liige, kes ei ole lepinguosaline, võib soovi korral olla kutsutud vaatlejana kalanduskomisjoni ja selle abistavate organite istungjärkudele. Vaatleja võib esitada memorandumeid ja osaleda aruteludes ilma hääleõiguseta. Artikkel 16 (KOOSTOO TEISTE ORGANISATSIOONIDE JA ASUTUSTEGA) 1. Kalanduskomisjon teeb ühist huvi pakkuvates küsimustes tihedat koostööd teiste rahvusvaheliste organisatsioonide ja asutustega. 2. Kalanduskomisjon püüab luua asjakohaseid võimalusi konsultatsiooniks ja koostööks teiste asjakohaste organisatsioonide ja asutustega, sealhulgas ühineb memorandumite ja partnerluskokkulepetega. Artikkel 17 (ARENGUMAADE LEPINGUOSALISTE ERINÕUETE TUNNUSTAMINE) 1. Kalanduskomisjon tunnustab täiel määral käesoleva lepingu osaliste arengumaade erivajadusi kooskõlas 1995. aasta lepingu asjakohaste sätetega. 2. Lepinguosalised võivad teha otse või kalanduskomisjoni kaudu koostööd käesolevas lepingus sätestatud eesmärkidel ja osutada abi tuvastatud vajaduse korral. Artikkel 18 (LEPINGUVÄLISED RIIGID) 1. Kalanduskomisjon võib sekretariaadi vahendusel kutsuda üles lepinguväliseid riike, kelle laevad tegelevad kalapüügiga kohaldamispiirkonnas, eelkõige rannikuäärseid riike, tegema igakülgset koostööd kalanduskomisjoni soovituste rakendamisel, sealhulgas saama koostööd tegevaks lepinguväliseks riigiks. Kalanduskomisjon võib lepinguosaliste konsensuse alusel rahuldada iga taotluse anda koostööd tegeva lepinguvälise riigi staatus, eeldusel et kui on tehtud kõik jõupingutused ja konsensust ei saavutata, pannakse küsimus hääletusele ja antakse koostööd tegeva lepinguvälise riigi staatus lepinguosaliste kahekolmandikulise häälteenamusega. 2. Kalanduskomisjon vahetab sekretariaadi kaudu teavet laevade kohta, mis tegelevad kalapüügiga või sellega seotud tegevusega kohaldamisalas ja mis sõidavad käesoleva lepinguga mitteühinenud riikide lipu all, ning selgitab välja juhtumid (ja vajaduse korral tegeleb nendega), sealhulgas kohaldab rahvusvahelise õigusega kooskõlas olevaid sanktsioone, mis on kindlaks määratud töökorras, mil lepinguga mitteühinenute tegevus mõjutab negatiivselt lepingu eesmärki. Sanktsioonid võivad hõlmata mittediskrimineerivaid turumeetmeid. 3. Kalanduskomisjon võtab rahvusvahelise õiguse ja käesoleva lepinguga kooskõlas olevaid meetmeid selliste laevade tegevuse takistamiseks, mis vähendab kohaldatavate soovituste tõhusust, ja teatab korrapäraselt igast meetmest, mis ta on võtnud vastuseks lepinguväliste riikide kalapüügile või kalapüügiga seotud tegevusele kohaldamisalas. 4. Kalanduskomisjon pöörab kõigi lepinguväliste riikide tähelepanu igasugusele tegevusele, mis mõjutab mis tahes lepinguosalise arvates negatiivselt käesoleva lepingu kohaldamise eesmärgi rakendamist. Artikkel 19 (LEPINGU TÕLGENDAMISE JA KOHALDAMISEGA SEOTUD VAIDLUSTE LAHENDAMINE) 1. Käesoleva lepingu tõlgendamise või rakendamise küsimuses kahe või enama lepinguosalise vahel tekkinud vaidluse korral konsulteerivad lepinguosalised omavahel, püüdes leida lahendust läbirääkimiste teel, vahendamise, uurimise või mis tahes muu rahumeelse vahendi kaudu. 2. Kui osapooled ei jõua artikli 19 lõike 1 kohaselt kokkuleppele, võivad nad ühiselt esitada asjaomase küsimuse komiteele, mis koosneb vaidlevate osapoolte määratud esindajatest, igalt osapoolelt üks, ning kalanduskomisjoni eesistuja. Nimetatud komitee arvamused ei ole siduvad, kuid asjaomased lepinguosalised võtavad need lahkarvamuse tekitanud küsimuse uuel arutamisel aluseks. 3. Artikli 19 lõike 1 ja artikli 19 lõike 2 kohase menetluse teel lahendamata jäänud vaidlus edastatakse kõigi vaidluses osalevate osapoolte nõusolekul lahendamiseks vahekohtusse. Vahekohtu menetluse tulemused on kõigile osapooltele siduvad. 4. Juhul kui vaidlus antakse vahekohtusse, moodustatakse vahekohus vastavalt käesoleva lepingu lisale. Lisa moodustab käesoleva lepingu lahutamatu osa. Artikkel 20 (SEOS TEISTE LEPINGUTEGA) Käesoleva lepingu viited 1982. aasta konventsioonile või muudele rahvusvahelistele lepingutele ei mõjuta ühegi riigi seisundit 1982. aasta konventsioonile või muudele lepingutele allakirjutamisel, nende ratifitseerimisel või nendega ühinemisel; samuti ei mõjuta need lepinguosaliste õigusi, jurisdiktsiooni ja kohustusi 1982. aasta konventsiooni või 1995. aasta lepingu raames. Artikkel 21 (KALANDUSKOMISJONI AMETLIKUD KEELED) Kalanduskomisjoni ametlikeks keelteks on need FAO ametlikud keeled, mis kalanduskomisjon selleks oma otsusega määrab. Delegatsioonid võivad istungjärkudel ja aruannetes ning teabevahetuses kasutada ükskõik millist kõnealustest keeltest. Ametlike keelte kasutamine sünkroontõlkeks ja dokumentide tõlkeks kalanduskomisjoni korralistel istungitel täpsustatakse töökorras. Artikkel 22 (MUUDATUSED) 1. Kalanduskomisjon võib käesolevat lepingut muuta kõigi lepinguosaliste kahekolmandikulise häälteenamusega. Muudatused jõustuvad alates nende kalanduskomisjoni poolt vastuvõtmise kuupäevast, kui lõikega 2 ei ole ette nähtud teisiti. 2. Lepinguosalistele uusi kohustusi kaasa toovad muudatused jõustuvad pärast seda, kui komisjoni lepinguosalised on need kahekolmandikulise häälteenamusega vastu võtnud ning iga üksiku lepinguosalise puhul pärast seda, kui kõnealune lepinguosaline on need vastu võtnud. Uusi kohustusi sisaldavate muudatuste vastuvõtmisdokument antakse hoiule FAO peadirektorile, kes informeerib kõiki FAO liikmeid ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretäri vastuvõtmisdokumendi saamisest ja muudatuste jõustumisest. Sellise lepinguosalise õigusi ja kohustusi, kes ei ole täiendavate kohustustega seotud muudatust vastu võtnud, reguleeritakse endiselt käesoleva lepingu tingimuste kohaselt, mis kehtisid enne muudatuste tegemist. 3. Käesolevas lepingus tehtud muudatustest kantakse ette FAO nõukogule, kellel on õigus tagasi lükata iga muudatus, mis nõukogu arvates ei ole kooskõlas FAO eesmärgi ja tegevusega või FAO põhikirjaga. Kui FAO nõukogu peab vajalikuks, siis võib ta muudatuse üle otsustamise panna FAO konverentsile, millel on samad volitused. Artikkel 23 (VASTUVÕTMINE) 1. Käesolev leping on vastuvõtmiseks avatud FAO liikmetele ja assotsieerunud liikmetele. 2. Kalanduskomisjon võib oma liikmete kahekolmandikulise häälteenamusega liikmeks vastu võtta selliseid riike, kes on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni, mõne selle spetsialiseeritud asutuse või Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri liikmed, kes on esitanud liikmeks saamise taotluse ja deklaratsiooni, millega nad ametlikult kinnitavad käesoleva lepingu vastuvõtmist sellisena, nagu see kehtib vastuvõtmise ajal. 3. Kalanduskomisjoni lepinguosalised, kes ei ole FAO liikmed ega assotsieerunud liikmed, võivad osaleda kalanduskomisjoni tegevuses, kui nad katavad sekretariaadi kulud ulatuses, mis määratakse kindlaks FAO finantsmääruse ja -eeskirja asjakohaste sätete alusel. 4. Käesoleva lepingu vastuvõtmiseks annavad FAO liikmed või assotsieerunud liikmed vastuvõtmisdokumendi hoiule FAO peadirektorile ning see jõustub päevast, mil peadirektor kõnealuse dokumendi kätte saab. 5. Käesoleva lepingu vastuvõtmiseks annavad FAOsse mittekuuluvad osapooled vastuvõtmisdokumendi hoiule FAO peadirektorile ning see jõustub päevast, mil kalanduskomisjon kiidab heaks liikmeks astumise taotluse kooskõlas käesoleva artikli lõikega 2. 6. FAO peadirektor teatab kõigile kalanduskomisjoni lepinguosalistele, kõigile FAO liikmetele ja Ühendatud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile kõigist jõustunud vastuvõtmistest. 7. Käesoleva lepingu vastuvõtmise lepinguväliste osapoolte poolt võib siduda reservatsioonidega, mis jõustuvad üksnes kalanduskomisjoni lepinguosaliste kahekolmandikulise häälteenamuse heakskiiduga. Lepinguosalised, kelle asjaomased pädevad asutused ei ole vastanud kolme kuu jooksul teatamise kuupäevast arvates, loetakse reservatsiooni heakskiitnuks. Reservatsiooni esitanud riik või piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioon, kes ei saa kõnealust heakskiitu, ei saa käesoleva lepingu osaliseks. FAO peasekretär teatab igast reservatsioonist viivitamata kõigile kalanduskomisjoni lepinguosalistele. Artikkel 24 (JÕUSTUMINE) Käesolev leping jõustub viienda vastuvõtmisdokumendi kättesaamise kuupäeval. Artikkel 25 (RESERVATSIOONID) 1. Käesoleva lepingu vastuvõtmise võib siduda reservatsioonidega, mis ei ole kooskõlas käesoleva lepingu eesmärkidega ja tehakse kooskõlas 1969. aasta Viini konventsiooni II osa 2. jaos kajastatud rahvusvahelise õiguse üldeeskirjadega. 2. Kalanduskomisjon kontrollib regulaarselt, kas reservatsioon võib tekitada mittevastavust artikli 8 punkti b kohaselt vastu võetud soovitustega ja võib kaalutleda asjakohaste meetmete võtmist vastavalt töökorrale. Artikkel 26 (Kokkuleppest taganemine) 1. Iga lepinguosaline võib käesolevast lepingust mis tahes ajal taganeda, kui lepingu jõustumise kuupäevast selle lepinguosalise suhtes on möödunud kaks aastat, teatades sellest kirjalikult FAO peadirektorile, kes annab lepingust taganemise teate viivitamata edasi kõigile kalanduskomisjoni ja FAO lepinguosalistele. Lepingust taganemine jõustub kolm kuud pärast kuupäeva, kui FAO peadirektor teate sai. 2. Kalanduskomisjoni lepinguosaline võib lepingust taganemise teatavaks teha ühe või mitme territooriumi suhtes, mille rahvusvaheliste suhete eest ta vastutab. Kalanduskomisjonile taganemisest teatamisel annab lepinguosaline teada, millise territooriumi või milliste territooriumide suhtes ta lepingust taganeb. Sellise teate puudumise korral loetakse lepingust taganemine kehtivaks kõikide territooriumide suhtes, mille rahvusvaheliste suhete eest kalanduskomisjoni lepinguosaline vastutab, kuid mitte assotsieerunud liikmete suhtes. 3. Iga kalanduskomisjoni lepinguosalise organisatsioonist väljaastumist käsitatakse samal ajal ka kalanduskomisjonist väljaastumisena ning lepingust taganemist loetakse kehtivaks kõigi territooriumide suhtes, mille rahvusvaheliste suhete eest asjaomane lepinguosaline vastutab, kuid mitte assotsieerunud liikme suhtes. Artikkel 27 (LÕPETAMINE) Käesolev leping lõpeb automaatselt, kui kalanduskomisjoni lepinguosaliste arv on lepingust taganemise tõttu alla viie, välja arvatud juhul, kui ülejäänud lepinguosalised otsustavad ühehäälselt teisiti. Artikkel 28 (SERTIFITSEERIMINE JA REGISTREERIMINE) Käesoleva lepingu algtekst on koostatud prantsuse keeles 24. septembril tuhande üheksasaja neljakümne üheksandal aastal Roomas ja [seda on muudetud xx...]. Kalanduskomisjoni eesistuja ja FAO peadirektor kinnitavad käesoleva lepingu kahe araabia-, inglis-, prantsus- ja hispaaniakeelse eksemplari ja kõigi käesoleva lepingu muudatuste autentsust. Üks kõnealustest eksemplaridest antakse hoiule FAO arhiivi. Teine eksemplar saadetakse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile registreerimiseks. Peadirektor kinnitab täiendavalt käesoleva lepingu eksemplarid ning saadab ühe eksemplari FAO igale liikmele ning sellistele mitteliikmetele, kes on kõnealuse lepingu osapooled või võivad selleks saada. LISA, MILLES KÄSITLETAKSE VAHEKOHTUMENETLUST 1. Artikli 19 lõikes 4 osutatud vahekohus koosneb kolmest kohtunikust, kes määratakse järgmiselt: a) menetlust alustav lepinguosaline edastab teisele lepinguosalisele vahekohtuniku nime, see omakorda edastab selle nime neljakümne päeva jooksul teisele vahekohtunikule. Kui vaidlustes osaleb rohkem kui kaks lepinguosalist, siis samade huvidega lepinguosalised määravad ühiselt ühe vahekohtuniku. Asjaomased lepinguosalised määravad kuuekümne päeva jooksul pärast teise vahekohtuniku määramist kolmanda vahekohtuniku, kes ei tohi olla ühegi lepinguosalise kodanik ega samast rahvusest kui kumbki esimesest kahest vahekohtunikust. Kolmas vahekohtunik on kohtu eesistuja; b) kui ettenähtud aja jooksul ei ole teist vahekohtunikku määratud või kui lepinguosalised ei ole jõudnud kokkuleppele kolmanda vahekohtuniku määramiseks ettenähtud aja jooksul, siis määrab selle vahekohtuniku FAO peadirektor kahe kuu jooksul alates taotluse saamisest. 2. Vahekohus otsustab ise, kus asub ta peakorter, ja võtab vastu oma töökorra. 3. Vahekohus teeb oma otsused kooskõlas käesoleva lepinguga ja rahvusvahelise õigusega. 4. Vahekohtu otsus langetatakse liikmete häälteenamusega, kusjuures keegi ei või hääletamisest hoiduda. 5. Mis tahes lepinguosaline, kes ei osale vaidluses, võib vahekohtu loal menetlusse sekkuda. 6. Vahekohtu otsus on lõplik ja siduv vaidlevate lepinguosaliste suhtes ning kõigi lepinguosaliste suhtes, kes menetlusse sekkusid, ning see täidetakse viivitamata. Vahekohus tõlgendab otsust, kui seda soovib vaidlev osapool või mõni vaidlusse sekkunud lepinguosaline. 7. Kui seoses juhtumi eritingimustega vahekohus ei otsusta teisiti, kannavad vaidlevad lepinguosalised võrdsetes osades vahekohtu kulud, kaasa arvatud kohtu liikmete töötasu.