Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2021/C 136/08)

Käesolev teade avaldatakse komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõike 5 kohaselt.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„CRÉMANT DU JURA“

PDO-FR-A0740-AM01

Teate kuupäev: 2.2.2021

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Geograafilise piirkonna kommuunide loetelu ajakohastamine

Kontrollitud päritolunimetuse „Crémant du Jura“ tootespetsifikaadi I peatükki on muudetud:

IV punkti alapunkti 1 a on lisatud viide 2018. aasta ametlikule geograafilisele koodile ning ajakohastatud on kommuunide nimekirja. Lisatud on ka kuupäev, millal päritolunimetuse geograafilise piirkonna riikliku päritolu- ja kvaliteediinstituudi pädev komitee selle heaks kiitis. Muudatused on redaktsioonilised ja nendega ei muudeta päritolunimetuse geograafilise piirkonna ulatust. Need on vajalikud seoses teatud kommuunide või nende osade ühinemise või jagunemisega või kommuunide nime muudatustega. Uue sõnastusega saab tagada, et geograafilise piirkonna kommuunid on tootespetsifikaadis selgelt määratletud.

IV punkti alapunktis 1 b on tehtud samad muudatused samadel põhjustel.

Sellega seoses muudetakse koonddokumendi punkti 1.6 „Määratletud geograafiline piirkond“.

Pärast alapunkte a ja b on ettevõtjate teavitamiseks lisatud järgmine lause: „Geograafilist piirkonda hõlmavate kartograafiliste dokumentidega on võimalik tutvuda riikliku päritolu- ja kvaliteediinstituudi veebisaidil“.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

2. Istutustihedus

Tootespetsifikaadi I peatüki VI punkti alapunkti 1 a on lisatud, et „kasvatusaladel võivad olla maksimaalselt iga kuue rea järel läbikäigud laiusega 2–3,2 m, et võimaldada sobivate põllumajandusmasinate läbipääsu“. Varasemas eeskirjas ei lubatud ridade vahel vahemaad üle 2 meetri.

Ridadevaheline kaugus on oluline tegur taimkatte all oleva pindala arvutamisel, seda pindala arvestatakse päritolunimetusega veini tootva viinamarjaistanduse saagikuse arvutamisel. Selleks et tagada selle sätte kontrollitavus, on tootespetsifikaati lisatud ka keskmise ridadevahelise kauguse määratlus.

Need tootespetsifikaati lisatud uued eeskirjad on esitatud koonddokumendi punktis 1.5 „Veinivalmistustavad“

3. Viinapuude toestamist ja lehestiku kõrgust käsitlevad eeskirjad

Tootespetsifikaadi I peatüki punkti VI alapunktis 1 c on toestatud lehestiku kõrgust käsitlevat eeskirja muudetud, et seda kohandada viinapuudega, mille keskmine ridadevaheline kaugus on üle 1,6 meetri või võrdne 2 meetriga, ning viinapuudega, mille keskmine ridadevaheline kaugus on kuni 1,6 meetrit. Samas on mõlemat tüüpi viinapuude puhul lisatud, et „toestatud lehestiku kõrgus peab võimaldama vähemalt 1,2 ruutmeetrit taimkatte välispinda ühe kilogrammi viinamarjade tootmiseks“.

Need veinivalmistustavade täiendused tagavad piisava päikesevalgusele avatud lehepinna, et võimaldada viinamarjadel saavutada rahuldava küpsusastme. Need täiendused on osutunud vajalikuks, kuna Jura piirkonna viinamarjaistandustes toodetakse seda tüüpi veini viinamarjadest, mis pärinevad viinapuudelt, mis on istutatud viinamarjaistanduse minimaalsest istutustihedusest tihedamalt; sellega vähendatakse viinapuude ridadevahelist kaugust.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

4. Maatüki maksimaalne keskmine koormus ja saagikus

Tootespetsifikaadi I peatüki VI punkti 1 alapunktis d on suurendatud maatüki maksimaalset keskmist koormust 16 000 kilogrammini hektari kohta nende kasvatusalade puhul, kus viinapuude ridadevaheline kaugus on kuni 1,6 meetrit. Nende viinapuude istutustihedus on suurem kui keskmise ridadevahelise kaugusega üle 1,6 meetri istutatud viinapuude oma, kusjuures seoses viinamarjaistanduses kasutatavate muude kasvatusreeglitega kannavad need viinapuud rohkem viinamarju.

Punkti VIII alapunktis 1 on saagikust suurendatud 78 hektoliitrini hektari kohta seoses nende kasvatusaladega, kus viinapuude ridadevaheline kaugus on kuni 1,6 meetrit. Suurema viinapuude istutustiheduse puhul on kasvatusala saagikust ja maksimaalset koormust suurendatud, kuna istutustihedus ja lehestiku kõrgus võimaldavad saavutada sellise tootlikkuse taseme; samal ajal on tagatud toodangu eeldatud kvaliteediomadused.

Saagikuse näitaja on endiselt 74 hl/ha nende kasvatusalade puhul, kus viinapuude ridadevaheline kaugus on suurem kui 1,6 meetrit ja väiksem kui 2 meetrit.

Lisatud on lõik, milles on täpsustatud, et maatüki kasutamise eeldeklaratsiooni puudumise korral (selle deklaratsiooni esitamise kohustus oli ette nähtud juba 2011. aastal kinnitatud tootespetsifikaadi II peatükis) võrdub maksimaalne lubatud saagikus päritolunimetuse „Côtes du Jura“ (valge vein) saagikusega vaadeldaval koristusaastal, kui see on väiksem kui nimetuse „Crémant du Jura“ jaoks lubatud saagikus. See eeldeklaratsioon lihtsustab selliste kontrollimeetmete võtmist, mis võimaldavad jälgida veini „Crémant du Jura“ tootmise spetsiifilisi tingimusi ning põhjendavad suurema saagikuse kohaldamist võrreldes geograafilise piirkonna vaiksete veinidega.

I peatüki punkti VIII alapunktis 2 „Viljakandvuse algus“ on kogusaagikust suurendatud 90 hektoliitrini hektari kohta nende kasvatusalade puhul, kus viinapuude ridadevaheline kaugus on kuni 1,6 meetrit.

Kogusaagikus on endiselt 80 hl/ha nende maatükkide puhul, kus viinapuude ridadevaheline kaugus jääb vahemikku 1,6–2 meetrit.

Nende muudatustega on võetud arvesse Jura piirkonna viinamarjakasvatustes täheldatud saagikuse muutumist nende viinapuude puhul, mida kasutatakse vahuveini (crémant) tootmiseks. Saagikust võib suurendada kuni näitajani, mis on lubatud suurema istutustihedusega viinapuude puhul; sätestatud lubatud minimaalne valgusele avatud lehepind tagab viinamarja piisava küpsusastme, pidades silmas saagi eeldatavat kvaliteeti.

Maksimaalse saagikuse muudatus tehakse ka koonddokumendi punktis 1.5.2.

5. Muud viljelustavad

Tootespetsifikaadi I peatüki punkti VI alapunkti 2 punktis a on suuremal kallakul asuvate ilma veekogumissüsteemita kasvatusalade puhul asendatud maksimaalne ridade pikkus külvatud või spontaanse taimkatte hooldamise kohustusega. See uus nõue võimaldab paremini kontrollida erosiooni ning sellega võetakse arvesse kontrollitud taimkatte väljakujundamist viinamarjaistanduses.

I peatüki punkti VI alapunkti 2 alapunktides a ja b on välja jäetud nende eeskirjade rakendamise ja kohaldamise alguskuupäev uutes viinamarjaistandustes.

Kasutusel olevad kasvatusviisid võimaldavad kohaldada neid eeskirju kõikide viinapuude suhtes.

Need muudatused ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

6. Saagikoristuse alguskuupäev

Tootespetsifikaadi I peatüki VII punkti 1 alapunkt a: saagikoristuse alguskuupäeva ei ole enam vaja kindlaks määrata. Saagikoristuse alguskuupäeva määrab kindlaks ettevõtja iga oma kasvatusala jaoks sõltuvalt viinamarjade küpsusastmest ning võttes arvesse tootespetsifikaadis sätestatud minimaalse suhkrusisalduse nõuet.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

7. Pudelitesse villimine

Tootespetsifikaadi I peatüki punkti IX alapunkti 2 alapunkti c on lisatud lause „Pudelitesse villimine on lubatud üksnes lähteveinide jaoks, mis on kontrollikavas kindlaksmääratud tingimustel tehtud organoleptilise uuringu kohaselt nõuetele vastavad“.

See nõue on lisatud selleks, et takistada teist kääritamist lähteveinide puhul, mis võib kahjustada lõpptoote omadusi.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

8. Ladustamine

Tootespetsifikaadi I peatüki punkti IX alapunktis 4 on täpsustatud, et pakendatud toodangu ladustamiseks eraldi koha kindlaksmääramise nõue hõlmab ka settel laagerdunud veine; see on vajalik selleks, et tagada seda tüüpi veini jaoks määrava tähtsusega etapi – teise käärimise – eeldatav kvaliteet ning lihtsustada selle kontrollimist.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

9. Põhjuslik seos

Tootespetsifikaadi I peatüki punkti X alapunkti 3 esimeses lõigus on lauses „Tootespetsifikaadis esitatud tootmistingimused toetavad nende muldade säilimist (ridade pikkuse piiramine, haljastatud ribad jne) ja piiravad erosiooniga seotud ohtusid“, sõnad „ridade pikkuse piiramine“ välja jäetud.

See väljajätmine on seotud uue viinamarjakasvatustavasid hõlmava nõudega: kohustusega hooldada külvatud või looduslikku taimkatet (punkti VI „Viinamarjakasvatustavad“ alapunkt 2), mis asendab ridade maksimaalse pikkusega seotud nõude. Uus nõue võimaldab erosiooni paremini kontrolli all hoida ning sellega võetakse arvesse hooldatava taimkatte väljaarendamist viinamarjaistanduses.

See muudatus on esitatud koonddokumendi punktis 1.8 „Põhjuslik seos“.

10. Üleminekumeetmed

Tootespetsifikaadi I peatüki punkti XI alapunktis 1 on enne 1. augusti 1994 rajatud istanduste puhul, mis ei vasta minimaalse istutustiheduse nõudele, piiratud üleminekuperioodi, mille kestel nendelt kasvatusaladelt pärinevaid viinamarju on lubatud kasutada kontrollitud päritolunimetusega veini tootmiseks, 2024. aasta (k.a) saagikoristusega, varasemalt oli sätestatud võimalus kasutada seda õigust kuni nende viinapuude väljajuurimiseni.

Täpsustatud on, et nende maatükkide puhul kohaldatakse ülejäänud nõudeid samalaadselt nende kasvatusaladega, kus viinapuude ridadevaheline kaugus on suurem kui 1,6 meetrit ja väiksem kui 2 meetrit.

Punkti XI alapunkt 3 on välja jäetud, kuna periood, mille jooksul villimistoimingute puhul oli võimalik kasutada erimeedet, mis hõlmas toote tarbijatele turustamise kuupäeva, on möödunud.

Need muudatused ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

11. Maatükkide kasutamise eeldeklaratsioon

Tootespetsifikaadi II peatüki punkti I alapunktis 1 on selle deklaratsiooni esitamise või selle vaikimisi taasesitamise tühistamise viimane kuupäev viidud 1. juunilt üle 30. juunile, et võimaldada ettevõtjatel saada parem ettekujutus tulevase koristushooaja eripäradest ning teha viinamarjade kasutamise kohta asjakohasemad valikuotsused.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

12. Taotluse deklaratsioon

Tootespetsifikaadi II peatüki punkti I alapunktis 5 on sätestatud, et selles deklaratsioonis esitatud andmetele tuleb kindlasti lisada lähteveini partii number, mis võimaldab tagada toodangu jälgitavuse pärast organoleptilist uuringut (lähtevein).

Selle teabega tõhustatakse sellise nõude täitmist, mille kohaselt ei ole lubatud veini „Crémant du Jura“ valmistamiseks kasutada lõpptoodangu kvaliteeti kahjustada võivaid lähteveine.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

13. Peamised kontrollitavad punktid ja hindamismeetodid

Tootespetsifikaadi III peatüki punktis I on ajakohastatud peamiste kontrollitavate punktide ja vastavate hindamismeetodite tabelit, lisatud on teatavad I peatükis tehtud muudatused ja täpsustatud mõnda hindamismeetodit.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

14. Viited kontrolliasutusele

Tootespetsifikaadi III peatüki punktis I esitatud redaktsioonilisi eeskirju on muudetud, muudatust kohaldatakse alates tootespetsifikaadi heakskiitmisest 2011. aasta septembris, seejuures ei esitata enam kontrolliasutuse täielikke kontaktandmeid, kui kontrollimeetmeid rakendab sertifitseerimisasutus.

Kontrolliasutuse viide COFRACi akrediteerimisstandardile on välja jäetud, kuna see viide muutub küllalt tihti ja seetõttu tuleks asjakohase teabe esitamiseks iga kord tootespetsifikaati muuta.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Crémant du Jura

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

5. Kvaliteetvahuvein

4. Veini(de) kirjeldus

Tegemist on valgete või roosade kvaliteetvahuveinidega.

a) Viinamarjavirde rikastamisel ei tohi veinide üldalkoholisisaldus pärast teist kääritamist ja enne sette eemaldamist ületada 13 mahuprotsenti.

b) Hapete üldsisaldus, lenduvate hapete sisaldus, vääveldioksiidi üldsisaldus, suhkru sisaldus ja 20 °C juures mõõdetud süsinikdioksiidi ülerõhk on sätestatud liidu eeskirjadega. Valge vahuvein, mis on valmistatud enamasti viinamarjasordist ‛Chardonnay B’, on õrn ja peenekoeline. Veini lõhnabukett on terviklik, kuid mahe, selles on sageli tunda õuna, pagaritoodete ja sarapuupähkli nüansse. Roosa vahuvein on valmistatud peamiselt viinamarjasordist ‛Pinot noir N’. Veinil on sageli punaste marjade lõhna- ja maitsenüansid. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

a. Veinivalmistuse eritavad

Veinivalmistuse eritavad

a) Puutükkide kasutamine on keelatud.

b) Roosade veinide puhul on veinivalmistuses kasutatava söe kasutamine nii puhtal kujul kui ka seguna keelatud.

c) Lisaks eespool esitatud sätetele tuleb veinivalmistustavade puhul järgida liidu tasandil ning maaelu- ja merekalapüügi seadustikuga (code rural et de la pêche maritime) kehtestatud kohustusi.

d) Pressimiskohad peavad vastama saagi vastuvõtmise, pressimisseadmete ja presside, viinamarjade pressi etteandmise, mahlade fraktsioneerimise ja hügieeni kriteeriumidele.

Viljelustavad

Istutustihedus

Viinapuude minimaalne istutustihedus on 5 000 tüve hektari kohta, välja arvatud terassidel kasvavate viinapuude korral;

seoses viinapuudega, mis ei kasva terrassidel, ja terrassidega, millel on vähemalt kaks viinapuude rida, võib iga tüve jaoks jääda kuni 2 ruutmeetrit pinda, selle pindala arvutamiseks korrutatakse ridade vahekaugus ja sama rea puude vahekaugus; viinapuude ridade maksimaalne vahekaugus on 2 meetrit.

Sobivate põllumajandusmasinate läbipääsemiseks võivad kasvatusaladel olla vahekäigud, mille laius on 2–3,2 meetrit, lubatud on kuni üks vahekäik kuue rea kohta.

Viinapuude ridade vahelise keskmise vahemaa arvutamiseks jagatakse kasvatusala maksimaalne laius selle maatüki kasvatusala kõige laiemas kohas olevate tegelike ridade arvuga.

Viinapuude lõikamise eeskirjad

Viinapuude lõikamisel kasutatakse kas ühe- või kaheõlalist Guyot’ vormi või võrsete lühikeseks lõikamist (Royat’ nöörpuu vorm); tüve kohta jäetakse kuni 20 punga ja hektari kohta kuni 120 000 punga;

Ühe- või kaheõlalise Guyot’ vormi kasutamisel jäetakse pikale võrsele kuni 10 punga, samuti on lubatud jätta kuni 2 uuendusvõrset 2 pungaga.

Saagi transportimine

Viinamarju on lubatud vedada mittehermeetilistes anumates tingimustel, mis võimaldavad tagada viljade terviklikkuse ning transportimise käigus tekkinud mahla eemaldamise.

b. Maksimaalne saagikus

Kasvatusalad, kus viinapuude ridade keskmine vahekaugus on kuni 1,6 meetrit

90 hektoliitrit hektari kohta

Kasvatusalad, kus viinapuude ridade keskmine vahekaugus on suurem kui 1,6 meetrit ja ei ületa 2 meetrit

80 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

a) Viinamarjade korjamine, veini valmistamine, laagerdamine ja pakendamine toimub vastavalt pädeva riikliku komitee 16. novembril 2010 heakskiidetud otsusele 2018. aasta ametliku geograafilise koodi alusel Jura departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: Abergement-le-Grand, Abergement-le-Petit, Aiglepierre, Arbois, Arlay, Les Arsures, Augea, Aumont, Balanod, Baume-les-Messieurs, Beaufort, Bersaillin, Blois-sur-Seille, Brainans, Bréry, Buvilly, Césancey, La Chailleuse (ainult endise Saint-Laurent-La-Roche’i territoorimi ulatuses), Champagne-sur-Loue, La Chapelle-sur-Furieuse, Château-Chalon, Chevreaux, Chille, Chilly-le-Vignoble, Conliège, Courbouzon, Cousance, Cramans, Cuisia, Darbonnay, Digna, Domblans, L’Etoile, Frébuans, Frontenay, Gevingey, Gizia, Grange-de-Vaivre, Grozon, Ladoye-sur-Seille, Lavigny, Lons-le-Saunier, Le Louverot, Macornay, Mantry, Marnoz, Mathenay, Maynal, Menétru-le-Vignoble, Mesnay, Messia-sur-Sorne, Miéry, Moiron, Molamboz, Monay, Montagna-le-Reconduit, Montaigu, Montain, Montholier, Montigny-lès-Arsures, Montmorot, Mouchard, Nevy-sur-Seille, Orbagna, Pagnoz, Pannessières, Passenans, Perrigny, Le Pin, Plainoiseau, Les Planches-près-Arbois, Poligny, Port-Lesney, Pretin, Pupillin, Quintigny, Revigny, Rotalier, Ruffey-sur-Seille, Saint-Amour, Saint-Cyr-Montmalin, Saint-Didier, Saint-Jean-d’Etreux, Saint-Lamain, Saint-Lothain, Sainte-Agnès, Salins-les-Bains, Sellières, Les Trois Châteaux, Toulouse-le-Château, Tourmont, Trenal, Vadans, Val-Sonnette (ainult endiste Grusses’i, Vercia ja Vincelles’i kommuunide territooriumide ulatuses), Vaux-sur-Poligny, Vernantois, Le Vernois, Villeneuve-sous-Pymont, Villette-lès-Arbois, Voiteur.

b) Veini valmistamine, laagerdamine ja pakendamine võib samuti toimuda vastavalt pädeva riikliku komitee 16. novembril 2010 heakskiidetud otsusele 2018. aasta ametliku geograafilise koodi alusel Jura departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: Le Chateley, La Ferté, Hauteroche (ainult endise Crançot’ kommuuni territooriumi ulatuses), Pont-du-Navoy.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

Chardonnay B

Pinot gris G

Pinot Noir N

Poulsard N – Ploussard

Savagnin Blanc B

Trousseau N

8. Seos(ed)

Teave geograafilise piirkonna kohta

a) Seost väljendavate looduslike tegurite kirjeldus

Nimetuse „Crémant du Jura“ geograafiline piirkond kuulub Rovermonti looduslikku piirkonda ja seda piiravad: idast Jura mägede esimene lubjakiviplatoo, kõrgusega 550 meetrit, läänest tasandik, mis moodustab Bresse’i nõo idapoolse piiri. Viinamarjakasvatusala hõlmab – katkestustega – 80 kilomeetri pikkuse ja 2–5 kilomeetri laiuse riba, mis põhiosas kaldub lääne suunas ja paikneb kõrgusel 300–450 meetrit.

Piirkonnas on keeruline küngastest moodustunud ahelik, mis paikneb põhja-lõuna suunal ja erineb põhireljeefist, milles on valdavad samasuunalised 50–100 meetri sügavused madalamad nõod. Selline maastik on otseselt seotud Jura’ mäestiku nihkega Bresse’i madaliku suunas seoses Alpi mägede kerkimisega: tasane põhireljeef vastab Jura mägede esimese platoo servale, geoloogiliselt on tegemist kesk-juura ajastust pärineva kõva lubjakivikihiga, mis paikneb triiase ja varasest juura ajastust pärinevatel mergli- ja savikihtidel; künkad kujutavad endast platoost eraldunud (soomuselisi) kilde, mis on nihkunud üksteisega kattuvate kerkemurrangute esiküljele. Üldjuhul on nende põhja-lõunasuunaline pikkus suurem (2–3 km) kui ida-läänesuunaline (0,5–1 km). Nende lubjakivialade suur vastupidavus erosioonile on võimaldanud neil geograafilise piirkonna maastikus püsima jääda. Madalamad kohad on seevastu merglise aluspinnaga. See aluspind pärineb algselt enam kui 200 meetri paksusest merglikihist, mis on Bresse’i tasandikule kandunud tükkidena geoloogilise nihke käigus.

Pehmele merglikihile on erosioon tugevalt mõjunud, moodustades järske pinnavorme. Suurem osa viinamarjade kasvatusaladest asub kas mäeküljel või selle jalamil allpool platoo metsavööndit või mäejalami hajutatud küngaste päikesele paremini avatud nõlvadel. Lubjakivi leidub siin kõikjal. See vett läbilaskev ja lahustuv kivim on viinamarja ja eriti Jura piirkonna viinamarjasortide jaoks väga sobiv. Lubjakiviplatoo servades on pinnas küllalt mitmekesise koostisega, siin leidub merglit, savi ja lubjakiviveeristikku.

Geograafilises piirkonnas valitseb jahedapoolne ja rohkete sademetega ookeaniline kliima, milles on samas kontinentaalse kliima mõjutusi: temperatuuri suur kõikumine aasta lõikes, aasta keskmine temperatuur 10,5 °C, soe ja niiske suvi. Aastane sademete hulk on üle 1 000 mm, sademed on aasta ringi ühtlaselt jagunenud.

b) Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Jura piirkonna viinamarjakasvatuspiirkond oli olemas juba Rooma impeeriumi aegadel. Esimesed ajalootõendid Jura viinamarjakasvatuspiirkonna kohta pärinevad aastast 1000.

Ka vahuveinide valmistamisel Jura piirkonnas on pikk ajalugu; tootmismeetod, mis hõlmab pudelites toimuvat teist käärimist, pärineb XVII sajandist. Tegemist on traditsioonilise tootmisega ja isegi selliste kontrollitud päritolunimetuste nagu „Arbois“ ja „L’Etoile“ puhul suunati osa toodangust vahuveinide valmistamiseks. Need Jura piirkonna vahuveinid on hästi tuntud. XX sajandil olid veinitootjate perekonnad spetsialiseerunud vahuveinide tootmisele ning kvaliteetveinide tootmismeetodeid on täiustatud. Need on viinamarjade terviklikkuse tagamine, õrnad pressimistehnikad, pikaajaline hoidmine horisontaalasendis, pudelites, kus toimub teine kääritamine.

Kontrollitud päritolunimetusena tunnustati veini „Crémant du Jura“9. oktoobril 1995. Sellest tingitult lõpetasid tootjad selliste teiste Jura piirkonna kontrollitud päritolunimetusega vahuveinide tootmise, nagu „Arbois“, „Côtes du Jura“ ja „L’Étoile“.

Jura piirkonnas kasutatavaid viinamarjasorte on seal kasvatatud juba sajandeid. Viinamarjakasvatajad on valinud kolm tüüpilist Jura piirkonna viinamarjasorti: sort ‛Poulsard N’, mille kasvatamisest Jura piirkonnas on säilinud kirjalikud tõendid alates 1620. aastast; sort ‛Trousseau N’, mille kohta Jura piirkonnas on kindlaid andmeid alates 1732. aastast; ja sort ‛Savagnin B’, mille kasvatamise kohta on tõendeid alates 1717. aastast. Piirkonnas on kasutusele võetud ka kaks naabruses asuvast Burgundia piirkonnast pärinevat viinamarjasorti: sort ‛Chardonnay B’, mida kasvatatakse Jura piirkonnas alates 1717. aastast, ja sort ‛Pinot Noir N’, mille kohta kõige vanem teadaolev viide pärineb 1385. aastast nime ‛Savagnin noir’ all. Kõiki neid sorte kasutatakse veini „Crémant du Jura“ tootmiseks.

2009. aastal toodeti 310 hektaril 17 000 hektoliitrit valget vahuveini ja 2 000 hektoliitrit roosat vahuveini.

Teave toodete kvaliteedi ja omaduste kohta

Valge vahuvein, mis on valmistatud enamasti viinamarjasordist ‛Chardonnay B’, on õrn ja peenekoeline. Veini lõhnabukett on terviklik, kuid mahe, selles on sageli tunda õuna, pagaritoodete ja sarapuupähkli nüansse.

Roosa vahuvein on valmistatud peamiselt viinamarjasordist ‛Pinot noir N’. Veinil on sageli punaste marjade lõhna- ja maitsenüansid.

Põhjuslik seos

Viinamarjade eriomadused tulenevad lubjakiviveeristikuga kaetud merglisest pinnasest (savi-lubjakivimullad). Pinnase sügavam osa on püsivalt jahe, ülemistes kihtides aitab tihe lubjakiviveeristikku sisaldav kiht kaasa pinnase heale soojenemisele ja läbilaskevõimele. Tootespetsifikaadis esitatud tootmistingimused toetavad nende muldade säilimist (haljastatud ribad jne) ja piiravad erosiooniga seotud ohtusid.

Vahuveinide tootmise traditsioon Jura piirkonnas on võimaldanud põlvkondade jooksul kohandada iidseid tootmismeetodeid. Tervete viinamarjade koristamine mittehermeetilistesse kastidesse ning väga õrn ja järk-järgult tugevnev pressimine lubavad säilitada viinamarja iseloomulikud omadused, eeskätt aitavad avalduda looduskeskkonnaga seotud lõhna- ja maitseomadustel.

Seetõttu järgivad pressimiskeskused rangeid nõudeid ja nende suhtes kohaldatakse range kontrolliga heakskiitmismenetlust. Pikk hoidmine settel pudelis toimuva teise kääritamise ajal soodustab järelmaitse väljakujunemist ning veini päritoluga seotud omaduste säilimist.

1734. aastal kirjeldas üks Poligny veinitootja, kelle nimi oli CHEVALIER, üksikasjalikult meetodit, mille abil ta valmistas „halli veini, mida tehakse nagu Champagne’i veini“. Alates XVII sajandi algusest kasutati vahuveinide kohta nimetust „vin fou“ (hull vein), mille turustamisega tegeles üks oluline Arbois’ piirkonna kaupmees.

9. Olulised lisatingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

Siseriiklikud õigusnormid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

Kõik vabatahtlikud märked, mille kasutamist võivad liidu sätete alusel reguleerida liikmesriigid, kantakse etiketile tähtedega, mille mõõtmed ei ole (ei kõrguselt ega laiuselt) üle kahe korra suuremad kui tähed, millega on kirjutatud kontrollitud päritolunimetus.

Õigusraamistik:

Siseriiklikud õigusnormid

Lisatingimuse liik:

pakendamine määratletud geograafilises piirkonnas

Tingimuse kirjeldus:

a) Kõik viinamarjade tootmisetapid alates viinamarjade korjamisest kuni sette eemaldamiseni peavad toimuvad määratletud geograafilises piirkonnas.

b) Veinid pakendatakse geograafilises piirkonnas, sest teine kääritamine toimub pudelis.

c) Villimine klaaspudelitesse, milles toimub teine käärimine, leiab aset alates saagikoristusele järgnevast 1. detsembrist.

d) Veine turustatakse tarbijale pärast vähemalt 12 kuu pikkust laagerdamisperioodi, arvestatuna alates villimiskuupäevast.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-3639eb82-2655-461f-a811-87ed70ec6303

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.