3.Pärast taotluse hindamist otsustas komisjon kooskõlas EGFi määruse kõikide kohaldatavate sätetega, et EGFist rahalise toetuse andmise tingimused on täidetud.

2.11. mail 2016 esitasid Eesti ametiasutused taotluse EGF/2016/003 EE/petroleum and chemicals, et saada EGFist rahalist toetust seoses koondamistega NACE Revision 2 osa 19 (koksi ja puhastatud naftatoodete tootmine) ja osa 20 (kemikaalide ja keemiatoodete tootmine) alla kuuluvates majandussektorites Eestis.

–689 töötajat alates kuupäevast, mil tööandja teavitas vastavalt nõukogu direktiivi 98/59/EÜ artikli 3 lõikele 1 pädevat asutust kirjalikult kavandatavast kollektiivsest koondamisest. Eesti ametiasutused on enne komisjoni hindamise lõpetamise kuupäeva kinnitanud, et need 689 töötajat on tõepoolest koondatud;

–471 töötajat koondati alates kuupäevast, mil tööandja esitas töötajale individuaalse teate koondamise või töölepingu lõpetamise kohta;

–390 töötajat koondati alates kuupäevast, mil nende tööleping tegelikult lõpetati või lõppes.

Rahastamisnõuetele vastavad toetusesaajad

9.Rahastamisnõuetele vastavaid toetusesaajaid on kokku 1550.

Seos koondamiste ja maailmakaubanduses globaliseerumise tõttu toimunud oluliste struktuurimuutuste vahel

10.Tõendamaks seost koondamise ja maailmakaubanduses globaliseerumise tõttu toimunud oluliste struktuurimuutuste vahel, väidavad Eesti ametiasutused, et riik on väike ja avatud majandusega ning sõltub suurel määral kaupade ja teenuste ekspordist (ligi 80 % SKPst 2015. aastal võrreldes 43,5 %-ga EL 28s). Eesti majandus on hiljutiste üleilmsete naftaturu kõikumiste ning rahvusvahelises kaubanduses omatava Euroopa positsiooni üldise halvenemise tagajärjel tugevasti kannatanud. Eesti kirdeosas paiknevat Ida-Virumaad on kriis tabanud eriti rängalt, mitte ainult maakonna Venemaa piiri lähedaseks geopoliitiliseks äärealaks olemise tõttu, vaid eelkõige seetõttu, et kõnealusesse piirkonda on koondunud tootmisharud, mis sõltuvad nafta- ja gaasihindadest. Mõju neile kahele majandussektorile, mille kohta on esitatud käesolev taotlus, on olnud erinev.

11.Mis puudutab kemikaalide ja keemiatoodete tootmist, siis mineraalväetiste tootmine on väga energiamahukas (gaasihinnad moodustavad kuni 80 % kõigist tootmiskuludest). Kuna maagaasi hinnad on palju tõusnud, on soodsama gaasihinnaga piirkondadel väljaspool Euroopat konkurentsieelis, mis võimaldab väetisi toota märksa väiksemate kuludega kui Euroopas. Siin kehtivad rangemad keskkonnanõuded on selle sektori konkurentsivõimet Euroopas veelgi vähendanud. ELi osakaal maailma kemikaalitootmises vähenes 30,9 %-lt 2004. aastal 17 %-le 2014. aastal. EL on kemikaalide müügi esikoha maailmas järk-järgult Hiinale loovutanud ning Hiina on sama ajavahemiku jooksul oma turuosa 9 %-lt ligikaudu 35 %-le suurendanud. Ka ülejäänud Aasia riikide turuosa on suurenenud, sama on teinud USA turuosa, kus odava kildagaasi kättesaadavus on muutnud tootmise suhteliselt odavaks.

12.Mis puudutab koksi ja puhastatud naftatoodete tootmist, eelkõige põlevkiviõli tootmist, siis sõltub põlevkiviõli tootmine naftahinnast maailmaturul. Kuna põlevkiviõli tootmine on suhteliselt kulukas, on selle tootmine majanduslikult teostatav üksnes juhul, kui naftahind on kõrge. Eesti statistikaameti andmetel on langevate naftahindade tõttu mineraalkütuste eksport vähenenud 2016. aasta esimese kahe kuu jooksul 25 % võrreldes sama perioodiga eelmisel aastal.

13.Praeguseks ei ole koksi ja puhastatud naftatoodete tootmise sektorist EGFile veel ühtegi taotlust laekunud. Kemikaalide ja keemiatoodete tootmise sektorist on EGFile laekunud üks taotlus, mille põhjenduseks toodi globaliseerumise mõju kaubandusele.

Koondamisi ja tegevuse lõpetamist põhjustanud sündmused

14.2015. aasta juulis sulges sünteetilist ammoniaaki ja karbamiidi tootev ettevõtja Nitrofert oma tehase. See otsus oli tingitud maagaasi hindade märkimisväärsest tõusust ning mineraalväetiste hindade langusest, mis omakorda tulenes peamiselt ülemaailmse konkurentsi tihenemisest esmajoones Aasia konkurentide mõjul. Nitrofert on olnud raskustes alates 2009. aastast, mil esimest korda otsustati tootmine katkestada. Hiljem tootmist jätkati, kuid see peatati aasta pärast uuesti. Kuna olukorra võimalikust paranemisest märke ei olnud, võeti vastu otsus lõpetada töölepingud ettevõtja kõigi 421 töötajaga.

2015. aasta oktoobris otsustas Eesti Energia, kes on Balti riikide juhtiv energiaettevõtja ja maailma suurim põlevkivi töötlev ettevõtja, vähendada põlevkiviõli tootmist madalamate naftahindade tagajärjel järsult langenud kasumi tõttu. Selle otsuse tulemusena lõpetati kollektiivselt tööleping 114 töötajaga. Järgmistel kuudel koondati veel 418 töötajat.

Kolmas taotlusega hõlmatud ettevõtja Viru Keemia Grupp (VKG), kes on samuti põlevkiviõli tootja Ida-Virumaal, on silmitsi samasuguste probleemidega, mille on põhjustanud naftahindade langus. VKG sulges tehase 2016. aasta jaanuaris, mistõttu koondati 597 töötajat.

Koondamiste eeldatav mõju kohapealsele, piirkonna ja riigi majandusele ning tööhõivele

15.Koondamiste mõju kohapealsele ja piirkonna majandusele ning tööhõivele on eeldatavasti märkimisväärne. Põlevkiviõli tootmise järsk vähenemine mõjutab omakorda teisi sektoreid, nagu energiasektor, töötlev tööstus ja mäetööstus. Kaevandamissektoris vähenes tootmine 40 %, sest põlevkivi kaevandamine vähenes nafta ja põlevkivitoodete madala hinnaga kaasnevast madalast nõudlusest tingituna.

16.Ida-Virumaal on asukoha ja demograafilise olukorra tõttu suuri probleeme. Maakond asub Eesti kirdeosas Läänemere ääres umbes 200 kilomeetri kaugusel elava majandusega pealinna piirkonnast ja pidevaks edasi-tagasi sõitmiseks on vahemaa pealinnaga liiga pikk. Idas piirneb maakond Venemaa Föderatsiooniga. Kuna Venemaal on väiksemad palgad, praegune majanduslik olukord ebasoodne ja piiriülese tööloa puhul kehtivad piirangud, ei ole ka piiriülese töökoha omamine alternatiiv. Vahetult läände ja lõunasse jäävad maakonnad on hõredalt asustatud põllumajanduspiirkonnad. Ida-Virumaa on iseenesest kõige enam linnastunud piirkond Eestis. Rohkem kui 80 % rahvastikust elab linnades, mis tavaliselt on monokultuursed asulad ühe või kahe suure tootmistehase ümber.

17.Umbes 80 % Ida-Virumaa elanikest on venelased, kes asusid piirkonda Nõukogude ajal ja töötasid sealsetes uutes Nõukogude tööstusettevõtetes. Paljudel neist ei ole Eesti kodakondsust ning nad räägivad esimese ja sageli vaid ainsa keelena vene keelt.

18.Pärast Eesti iseseisvumist on selle piirkonna tööturu probleemid olnud spetsiifilised, sest Nõukogude okupatsiooni ajal ehitatud suured tööstusrajatised on tühjaks jäänud või restruktureeritud. Selle tagajärjel on kõnealuse piirkonna töötuse määr tunduvalt kõrgem (2015. aastal oli see 11,7 % võrreldes riigi keskmise 6,2 %ga). Kuna vene keel ei ole Eestis riigikeel, siis on üksnes hea eesti keele oskusega isikutel võimalik leida tööd teistes Eesti piirkondades või uute Ida-Virumaale investeerivate ettevõtjate juures. Kultuuribarjäärile lisaks on puudulik riigikeele oskus üks peamistest teguritest, mis takistab koondatud töötajatel uue töökoha leidmist riigi mõnes teises piirkonnas, samas on see takistuseks ka ettevõtjate jaoks, kes soovivad piirkonda investeerida, või inimeste jaoks, kes sinna piirkonda kolivad.

19.Piirkonna rahvaarv, mis oli 2015. aastal 150 000, moodustab vaid 9,5 % riigi töövõimelisest elanikkonnast, kuid 17,3 % Eesti töötutest. Pidades silmas, et piirkonna tööhõive üldine olukord on keeruline ning vabu töökohti on vähe (vabade töökohtade määr on vabade töökohtade osakaal töökohtade koguarvust, Ida-Virumaal oli see 2015. aasta neljandas kvartalis 0,8 %, kusjuures Eesti keskmine oli 1,2 %), on suhteliselt sarnase tehnilise profiiliga töötajate kollektiivne koondamine ja sarnase profiiliga töökohtade otsing muutnud tööturu olukorra taastumise keeruliseks.