[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 25.1.2006

KOM(2006) 23 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

2007.–2013. aasta finantsperspektiivi raames teostatav demokraatia ja inimõiguste ülemaailmse edendamise temaatiline programm

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Taust 3

2.1. Teema analüüs 3

2.2. Olemasolev poliitika- ja koostööraamistik 4

2.3. Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse varal saadud kogemused 5

2.4. Temaatilise programmi põhjendamine 6

3. Demokraatia ja inimõiguste ülemaailmse edendamise temaatilise programmi põhilised tunnusjooned 7

3.1. Reguleerimisala ja eesmärgid 7

3.2. Suunised ja prioriteedid 8

3.2.1. Suurendada austust inimõiguste ja põhivabaduste vastu seal, kus need on kõige rohkem ohustatud, ning toetada kuritarvituse ja represseerimise ohvreid ning olla nendega solidaarne. 8

3.2.2. Tugevdada kodanikuühiskonna rolli inimõiguste ja demokraatlike reformide edendamisel, konfliktide vältimisel ning poliitilise osaluse ja esindatuse arendamisel. 9

3.2.3. Tugevdada inimõiguste kaitse, õigusriigi põhimõtete ja demokraatia edendamise rahvusvahelist raamistikku. 10

3.2.4. Suurendada usaldust demokraatliku valimisprotsessi suhtes valimisvaatluse edasise arendamise kaudu. 11

3.3. Programmide koostamise põhimõtted 12

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

2007.–2013. aasta finantsperspektiivi raames teostatav demokraatia ja inimõiguste ülemaailmse edendamise temaatiline programm

1. SISSEJUHATUS

Euroopa Komisjon on ühenduse välistegevuse praeguse õigusraamistiku ratsionaliseerimiseks ja lihtsustamiseks kavandanud aastate 2007–2013 finantsperspektiivi raames uue kuuest rahastamisvahendist koosneva paketi. Kolm rahastamisvahendit (humanitaarabi, stabiilsusabi ja makromajanduslik finantsabi) on oma olemuselt horisontaalsed, et neid saaks kasutada vastavalt konkreetsetele vajadustele ja asjaoludele. Muud kolm rahastamisvahendit (liitumiseelne abi, toetus Euroopa naabrus- ja arengukoostööle ja majanduskoostöö) on kavandatud konkreetse poliitika elluviimiseks ning nende piirkondlik rakendusala on kindlaks määratud. Edaspidi sätestatakse nende vahendite kaudu ühenduse väliskoostööprogrammide toetamise kulusid käsitlevad peamised õigusaktid, mis hõlmavad ka temaatilisi programme ja asendavad olemasolevaid temaatilisi eeskirju.

Nimetatud ettepanekutest ilmneb, et temaatilised programmid annavad olulist lisaväärtust ning sisaldavad piirkondlikke programme täiendavaid tegevusi, kuid viimased jäävad ka edaspidi ühenduse ja kolmandate riikide vahelise koostöö eelistatuimaks raamiks[i].

Komisjon on võtnud kohustuse arutada Euroopa Parlamendi ja nõukoguga iga temaatilise programmi reguleerimisala, eesmärke ja prioriteete ametliku teabevahetuse raames. Selle protsessi tulemusena töötatakse välja poliitilised tegevussuunad programmide koostamise järgmiste etappide jaoks, eeskätt aga koostatakse temaatilised strateegiadokumendid eespool osutatud vahendeid käsitlevate sätete kohaselt.

Käesolevas teatises käsitletakse demokraatia ja inimõiguste ülemaailmse edendamise temaatilist programmi. Selle koostamisel on lähtutud komisjoni korraldatud avaliku arutelu[ii] käigus saadud märkustest. Arutelud jätkuvad ka programmide koostamise järgmistel etappidel. Koostöös Euroopa Parlamendi ning temaatilise programmiga töötavate liikmesriikide ja partneritega püüab komisjon edendada laiemat analüüsi ja arutelu Euroopa rolli kohta demokraatia toetamisel ja inimõiguste edendamisel[iii].

2. TAUST

2.1. Teema analüüs

Demokraatia ja inimõiguste kaitse on universaalsed põhiväärtused, mida peetakse oluliseks ka vaesuse leevendamiseks tehtava töö tõhustamisel ning aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel, samuti nähakse neis konfliktide vältimise ja lahendamise olulisi abivahendeid ning terrorismivastase võitluse hädavajalikku raamistikku[iv]. Valitsemissektori läbipaistvuse tagamisel ja korruptsiooni vastu võitlemisel on aruandekohustus kui demokraatliku protsessi osa väga oluline.

Demokraatia ja inimõiguste kaitse on lahutamatult seotud: kui sõna- ja ühinemisvabadus on poliitilise pluralismi ja demokraatliku protsessi eeltingimuseks, siis demokraatlik kontroll ja võimude lahusus on olulised sõltumatu kohtuvõimu ja õigusriigi põhimõtete säilitamiseks, mis omakorda tagavad inimõiguste tõhusa kaitse. Inimõigusi võib käsitleda üldtunnustatud rahvusvaheliste normide valguses, kuid demokraatiat tuleb vaadelda seestpoolt areneva protsessina, mis hõlmab ühiskonna kõiki sektoreid ning tervet rida institutsioone, mille ülesanne on tagada osalus, esindatus, valmisolek reageerimiseks ja vastutus. Kuigi inimõigusi austava kultuuri juurutamine ja püsivaks muutmine ning demokraatia järgimine oma kodanike suhtes on arenevate demokraatiate puhul eriti kiireloomuline ja raske ülesanne, on see siiski lõppematu väljakutse eelkõige asjaomase riigi elanikele endile.

Viimastel aastatel on kõikidel tasanditel suurenenud demokraatia ja inimõiguste edendamisega seotud ootused, võetud kohustused ja avalikud arutelud. Edu saavutamisele on eeskätt kaasa aidanud kohaliku kodanikuühiskonna kaasamine ja rahvusvaheline surve: paljud riigid on liikunud avatuma ühiskonna ja ausama valimismenetluse suunas; suurenenud on võetavad kohustused ja üldsuse teadlikkus, vastu on võetud rohkem mitmesuguseid inimõigusi käsitlevaid õigusakte ning paranenud on nende jõustamine; arengustrateegiad annavad suurema sõnaõiguse kohalikele kogukondadele, aidates nõrku ja tõrjutuid õiguste teostamisel. Paljud väljakutsed ootavad aga lahendamist: sageli ei tunne poliitiline eliit vastutust kodanike ees ega reageeri oma kodanike ootustele, langedes vahel isegi selleni, et hakkab eriarvamusel olijate ja vastuväidete esitajate häält maha suruma. Ühiskonna jagunemine etnilise päritolu, religiooni või klassikuuluvuse põhjal võib veelgi süveneda selle asemel, et seda suunataks demokraatliku mõttevahetuse raamidesse. Selline olukord annab põhjust konfliktideks ning õõnestab pluralismi ja austust inimõiguste vastu.

Demokraatia ja inimõigustega seotud teemad on muutunud ELi välispoliitika ja välistegevuse lahutamatuks tunnusjoonteks olgu siis poliitilise dialoogi ja tingimuste kaudu või neile teemadele koostööprogrammide või eriprojektide kaudu süvitsi lähenedes. Laiemalt on levimas terviklikud inimõigustel põhinevad lähenemisviisid[v] ning riigi tugevdamisele, heale valitsemistavale ja kodanikuühiskonna arengule antav toetus Tegemist on arengupoliitikaga, mis muudab arengu- ja demokratiseerimisprotsessi partnerriikidele omaseks, kaasates valitsusi ja kõiki juhtivaid kohalikke sidusrühmi, sealhulgas parlamente. Rahvusvahelistes tegevussuunistes näivad olevat ülekaalus julgeoleku ja terrorismivastase võitlusega seotud probleemid, kuid kogukondade võõrandumise ja ebakindluse tekkimise vältimiseks on hakatud esile tõstma ka vägivalla algpõhjuseid ning inimõiguste tagamise tähtsust, õigusriigi põhimõtteid ja kõikehaaravat demokraatiat. Konfliktide ennetamine on seega lisanud uue mõõtme arengustrateegiatele ja koostöös kodanikuühiskonnaga tehtavale tööle.

2.2. Olemasolev poliitika- ja koostööraamistik

Kolmandate riikide demokraatiseerimist ja inimõigusi toetavat ELi poliitikat on aastate jooksul kujundatud ja arendatud komisjoni teatiste, Euroopa Parlamendi resolutsioonide ja nõukogu järelduste abil. Nagu lepingu volitustes[vi] märgitud, on demokraatia ja õigusriigi põhimõtete arendamist ja konsolideerimist ning inimõiguste ja põhivabaduste austamist taotlev eesmärk saanud nüüd kõikide kolmandate riikide puhul kasutatavate koostöövormide tunnusjooneks.

Inimõiguste tähtsust on suurendanud ELi iga-aastane aruanne inimõiguste kohta, komisjoni eriteatised, parlamendi resolutsioonid ja aruanded ning nõukogu seisukohad teatud konkreetsetes inimõigustega seotud küsimustes[vii]. Lisaks on nõukogu rõhutanud inimõiguste ja demokratiseerimise süvakäsitluse vajalikkust välispoliitikas ja välistegevuses ning kodanikuühiskonnaga peetava dialoogi tähtsust. Laienemisprotsessi käigus pööratakse Kopenhaageni poliitiliste kriteeriumide abil, mis käsitlevad „demokraatiat tagavate institutsioonide stabiilsust, õigusriigi põhimõtet, inimõigusi ning vähemuste austamist ja kaitset“, erilist tähelepanu liitumiseelsele strateegiale. Neid eesmärke on mitmel viisil kajastatud stabiliseerimis- ja assotsiatsiooniprotsessis[viii] ning Euroopa naabruspoliitikas[ix]. Cotonou leping ja ELi valitsemistava ja arengut käsitlev poliitika[x] hõlmavad inimõiguste ja demokraatia kaitset ning edendamist kui teemasid, mis tuleb integreerida riiklikesse strateegiatesse, läbirääkimistesse ja kõikidesse valdkonnaga seotud vahenditesse. Viimati on seda käsitletud Euroopa ühisavalduses arengupoliitika kohta[xi], ELi Aafrika strateegias[xii] ja viimases komisjoni ettepanekus ELi ja Ladina-Ameerika suhete kohta[xiii].

ELi abivahendid demokraatiat ja inimõigusi käsitleva poliitika elluviimisel ulatuvad poliitilisest dialoogist ja diplomaatilistest demaršidest kuni erinevate finants- ja tehnilise koostöö vahenditeni. Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse (EIDHR - the European Initiative for Democracy and Human Rights ) ülesandeks on olnud kaasa aidata inimõiguste ja demokraatiaga seotud eesmärkide saavutamisele rahvusvahelisel ja siseriiklikul tasandil, täiendades ühenduse arvukate siseriiklike ja piirkondlike koostööprogrammide meetmeid. Praegu põhineb nimetatud algatus kahel määrusel[xiv]: selle poliitiline põhiraamistik on sätestatud komisjoni 2001. aasta teatises[xv] ning sellega seotud nõukogu ja Euroopa Parlamendi seisukohtades[xvi] (vaata punkti 2.3 allpool).

Kuna viimastel aastatel on ELi roll kriisireguleerimises üha olulisemaks muutunud, on ka konfliktide ennetamisel, rahu tagamisel ja konfliktide lahendamise järgses ülesehituses hakatud esile tõstma inimõigusi ja demokraatiat. Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatust täiendab kiirreageerimise kord[xvii], mille kaudu tehakse samuti koostööd kodanikuühiskonna ja muude inimõiguste ja demokraatia suurendamisega tegelevate kohalike osalejatega ning pakutakse kiire tegutsemise võimalust tegelikus või potentsiaalses konfliktiolukorras.

2.3. Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse varal saadud kogemused

Alates Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse loomisest on seda oluliselt arendatud ning selle kohta on avaldatud piisavalt dokumente ja hinnanguid[xviii]. Kuna Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse kõige tugevamaks küljeks on see, et programmi elluviimiseks ei ole vaja võõrustajariigi valitsuse nõusolekut, on seda peamiselt kasutatud kodanikuühiskonna tegevuse toetamiseks inimõiguste ja demokraatia edendamisel. Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse partneriteks on esmajoones rahvusvahelised ja kohalikud kodanikuühiskonna organisatsioonid[xix], kuid nende hulka kuuluvad ka eripädevusega valitsustevahelised organid.

Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse raames on püütud käsitleda mitmeid teemasid, mis sisalduvad ELi suunistes inimõiguste kohta[xx], samuti ka teisi nõukogu ja parlamendi konkreetseid eesmärke, mandaate ja ettepanekuid, mis seonduvad eelkõige inimõigustega[xxi]. Pearõhk on asetatud „üksikteemaga” projektidele, mida hinnatakse igal üksikul juhul eraldi. Kuigi Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse projektide ühis- või koosmõju riigi tasandil ei ole olnud silmnähtav, on enamus neist eraldi võttes olnud kõrge tasemega ning andnud rasketes olukordades positiivseid tulemusi.

Koostööst kodanikuühiskonnaga eristub selgelt tegevus, mille käigus on Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse raames oluliselt toetatud rahvusvahelisi inimõigustega seotud vahendeid ja mehhanisme ning rahvusvahelist kriminaalkohtusüsteemi, sealhulgas Rahvusvahelist Kriminaalkohut (ICC) ja muid konkreetsel eesmärgil loodud rahvusvahelisi kriminaalkohtuid. See vastab ELi poliitika eesmärkidele[xxii] ning näitab ELi tugevat püüet panustada mitmepoolsusesse.

Lisaks on Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus olnud vahendiks, mille kaudu komisjon on saavutanud selle, et ELil on valimisvaatlustel juhtiv roll, järgides seejuures põhimõtteid ja menetlusi, mida on kirjeldatud 2000. aasta teatises ELi valimisabi ja -vaatluse kohta, mille komisjon 2001. aastal heaks kiitis[xxiii].

Praegune aastaid 2005–2006 hõlmav Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse programm jagab need erinevad meetmete liigid neljaks ülemaailmseks „kampaaniaks”, millega edendatakse õiglust ja õigusriigi põhimõtteid, toetatakse inimõiguste austamise kultuuri, edendatakse demokraatlikku protsessi, arendatakse rahu ning sallivust võrdõiguslikkuse suhtes[xxiv]. See hõlmab 68 riiki, millest 54-l on mikroprojekti võimalus (soodustamaks kohalike kodanikuühiskonna organisatsioonide osalemist).

Mandaatide rohkus ja kõrgendatud ootused on viinud veelgi enamate eesmärkide, teemade ja abikõlblike riikide seotusele Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatusega, kusjuures osalemistaotluste üleküllus[xxv] on kaasa toonud prioriteetide rangema määratlemise ning vajaduse vastastikuse täiendavuse suurendamiseks riiklike programmidega. Uue temaatilise programmi puhul on võimalik eesmärgid ja prioriteetide määramise meetodid läbi vaadata ja neid edasi arendada.

2.4. Temaatilise programmi põhjendamine

Iseseisva temaatilise programmi põhjendamise aluseks on kõigi nelja uue vahendi puhul asjaolu, et demokraatia ja inimõiguste edendamine kuuluvad kõigi kolme piirkondliku rahastamisvahendi – Euroopa naabrus- ja partnerlusprogrammide vahendi (ENPI), arengukoostöö ja majanduskoostöö vahendi (DCECI) ja ühinemiseelse abi vahendi (IPA) – ning ka stabiilsusvahendi jaoks kavandatud eesmärkide ja abikõlblike meetmete hulka. Võimalus konkreetseteks sekkumisteks avaneb piirkondlike programmide raames. Demokraatia ja inimõigused on siiski sõna tõsises mõttes ülemaailmse hõlmavuse ja tähtsusega teemad. Järelikult on vaja, et EL suudaks rahvusvahelisel tasandil välja töötada ja toetada konkreetsed eesmärke ja meetmeid, mis ei ole piirkondlikult ega kriisidega seotud[xxvi]. Lisaks nõuavad inimõiguste ja demokraatiaga seotud ülemaailmsed kampaaniad riikideülest lähenemist ning võivad sisaldada nii ELi piires kui mitmetes partnerriikides tehtavaid toiminguid[xxvii]. Selliste toimingute puhul nagu ELi valimisvaatlused peab ühekordne temaatiline programm tagama poliitika ühtekuuluvuse, ühtse juhtimissüsteemi ja ühised tegutsemisstandardid.

Lisaks sellele on temaatilise programmiga pakutava meetme sõltumatus ülioluline kodanikuühiskonnaga riigi tasandil tehtavas koostöös, eriti demokraatia ja inimõigustega seotud küsimuste puhul. Seega peaks temaatiline programm olema paindlik ja suutma kohanduda muutuvate asjaoludega või siis toetama uuendustegevust, erinedes seeläbi pikaajalisel piirkondlike programmide koostamisel põhinevast lähenemisviisist. Olles ühine kõigile neljale rahastamisvahendile ning seega oma ulatuselt mandrite vaheline, võib see olla kasulik ka partnerorganisatsioonidele lisandunud usutavuse tõttu ning suurendada ELi nähtavust.

3. DEMOKRAATIA JA INIMÕIGUSTE ÜLEMAAILMSE EDENDAMISE TEMAATILISE PROGRAMMI PÕHILISED TUNNUSJOONED

3.1. Reguleerimisala ja eesmärgid

ELi poliitika ja suuniste kohaselt on Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse suhtes järjepideva ning selle kogemustel põhineva uue temaatilise programmi põhieesmärgiks demokraatia arengule kaasaaitamine ja selle tugevdamine ning austus inimõiguste vastu kolmandates riikides. Selle reguleerimisala peaks olema ülemaailmne ning teemade ja riikide valiku poolest peaks see sarnanema Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatusele, põhinedes aga strateegilisemal ja paindlikumal lähenemisviisil. See programm täiendaks jätkuvalt piirkondlikke programme ja toetaks eelkõige integreeritud lähenemist demokraatia süvendamisele ning inimõiguste kaitsele, luues ka seose julgeoleku ja arenguga. Programm peaks rõhutama kodanikuühiskonna toetamist selle kujunemisel tõhusaks osalejaks dialoogides ja reformides. Programmi rakendatakse seetõttu esmajoones koos kodanikuühiskonnaga ja selle raames. Nagu Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatusegi puhul, muudab see ka nimetatud programmi ülimalt oluliseks.

Programmi kaks põhilist strateegilist eesmärki on järgmised:

- suurendada austust inimõiguste ja põhivabaduste vastu seal, kus need on kõige rohkem ohustatud, ning toetada kuritarvituse ja represseerimise ohvreid ning olla nendega solidaarne

- tugevdada kodanikuühiskonna rolli inimõiguste ja demokraatlike reformide edendamisel, konfliktide vältimise toetamisel ning poliitilise osaluse ja esindatuse arendamisel

Programm ei vaja asjaomaste riikide valitsuste nõusolekut ning annab konkreetset finants- ja tehnilist abi toimingute jaoks, mida ei ole võimalik sügavuti käsitleda asjakohasel ja tõhusal viisil teiste EÜ programmidega[xxviii]. See peaks võimaldama rahvusvahelise, piirkondliku, siseriikliku ja kohaliku taseme tegevuste toetamist. ELi piires peaks sellega saama toetada ka selliseid tegevusi, mis on otseselt seotud inimõiguste rikkumistega kolmandates riikides, toetades näiteks kolmandatest riikidest pärit piinamisohvrite rehabilitatsiooni.

Programmil peaks olema ka konfliktide ennetamise ja lahendamise mõõde, mis vajadusel toetaks uuest stabiilsusvahendist rahastatavaid sekkumisi kriiside puhul. See täiendaks ka piirkondlikke programme ja muid temaatilisi programme, eeskätt neid, mis on seotud valitsusväliste osalejate, inimressursside ja sotsiaalse arenguga ning rände ja varjupaigaga ja milles on erinevatel viisidel ühitatud inimõiguste kaitse ja demokraatliku protsessi aluste tugevdamine[xxix].

Programmil on lisaeesmärk, mis väljendab ELi tugevat tahet teha mitmepoolset koostööd demokraatia ja inimõiguste valdkonnas:

- Tugevdada inimõiguste kaitse, õigusriigi põhimõtete ja demokraatia edendamise rahvusvahelist raamistikku

Ja lõpuks, nagu Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus, nii hõlmab ka see programm valimisvaatluste alast tööd, mis jääb ka edaspidi ELi oluliseks tegevusvaldkonnaks demokraatia ja inimõiguste toetamisel. Temaatiline programm pakub ELi valimisvaatlusmissioonide ühtsele ühendatud poliitikale ja juhtimisele ülemaailmset raamistikku järgmise eesmärgi kohaselt:

- suurendada valimisvaatluste edasise arendamisega usaldust demokraatliku valimisprotsessi vastu

3.2. Suunised ja prioriteedid

3.2.1. Suurendada austust inimõiguste ja põhivabaduste vastu seal, kus need on kõige rohkem ohustatud, ning toetada kuritarvituse ja represseerimise ohvreid ning olla nendega solidaarne.

Selle strateegilise eesmärgi kohaselt on põhiülesandeks kodanikuühiskonna arenguks vajaliku poliitilise ruumi arendamine, pluralismi toetamine ühiskonnas ning inimõiguste ja demokraatia edendamine. Keskendutakse olukordadele, kus on tõsine puudus põhivabadustest, kodanikuühiskonna toimimine on raskendatud ning poliitilisele pluralismile on liiga vähe ruumi. Teatud riigid kannatavad riikliku represseerimise all, teistes ohustab põhivabadusi ja inimõigusi riigi nõrkus, kokkuvarisemine või vägivaldne konflikt. Need olukorrad võivad tekkida riikides, millega Euroopa Liidul ei ole veel lepingulisi suhteid, või siis partnerriikides, millega koostöö on osaliselt või täielikult peatatud, samuti ka muudes nõrkades riikides ja keeruliste partnerlussuhete puhul[xxx].

Põhirõhk tuleks asetada selliste põhivabaduste nagu sõna- ja ühinemisvabadus edendamisele ning inimõiguste kaitsjate turvalisuse tagamisele, sest need on eeltingimused normaalse kodanikuühiskonna toimimiseks ning demokraatia suunas liikumiseks[xxxi]. Võimaluse korral tuleb meetme võtmisel kasutada terviklikku lähenemisviisi, mis rõhutab seoseid avatud ühiskonna aluseks erinevate vabaduste ja põhiprintsiibi vahel, mille kohaselt „kõik inimõigused on universaalsed, jagamatud ning vastastikku sõltuvad ja omavahel seotud”[xxxii]. Kõik meetmed peavad olema suunatud konfliktide ennetamisele ning võivad sõltuvalt riigist tegeleda ka konkreetsete inimõiguste küsimustega[xxxiii]. Selle eesmärgi raames võivad kodanikuühiskonna organisatsioonid riigi tasandil tegeleda teadlikkuse tõstmise, hariduse ja koolitusega, pidada dialoogi asjaomase riigi tähtsamate sidusrühmadega või toetada inimõiguste kaitsjaid. Konkreetseteks eesmärkideks võivad olla rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimine, õigusaktide muutmine, jõustamise ja kohtumenetlusega seotud teemad, valimiste ausus või avaliku korra üldisemad küsimused. Nimetatud tegevused võivad olla ELi kooskõlastatud reageering kriisiolukorrale (vastavalt sellele, mis kavandatud stabiilsusvahendi raames on ette nähtud), kus temaatilise programmiga võidakse toetada kodanikuühiskonna püsivamat sekkumist konflikti ennetamiseks ja lahendamiseks.

Piirkondlike projektide kasutamist võiks kaaluda siis, kui naaberriikide mõjukate sidusrühmade või piirkondlike organite näol on olemas võimalus avaldada partnerite poolset tõhusat survet.

Igale olukorrale omaste asjaolude põhjal määratakse kindlaks, milliseid meetmeid on võimalik võtta ning kuivõrd suures ulatuses saab kohaliku kodanikuühiskonna organisatsioone kaasata nii, et partnerid ei sattuks ohtu ning et välditaks edasist vastuseisu demokraatlikele reformidele. Rahvusvahelise või piirkondliku tasandi valitsusvälised organisatsioonid või teatud juhtudel ka valitsustevahelised organid võivad mõnikord olla kodanukuühiskonna kohalike osalejate ja inimõiguste kaitsjate vahendajateks.

Programm nõuab paindlikkust, et reageerida muutuvatele asjaoludele ja võimalustele, kui need tekivad.

Selle strateegilise üldeesmärgi eraldi alleesmärk on solidaarsus represseerimise ohvritega , eriti aga piinamise ja väärkohtlemise ohvrite rehabilitatsiooni toetamine. Programm jätkab rehabilitatsioonikeskuste toetamist Euroopa Liidus ja väljaspool liitu juba aastatega väljakujunenud viisil. See võimaldab ELil oma solidaarsust praktilisel viisil tõestada ning täiendab riigi ja rahvusvahelisel tasandil pakutavat üldist kaitset ning piinamise vastu suunatud poliitilisi demarše. Hiljuti 2005. aasta märtsis ja 2003. aasta novembris[xxxiv] läbi viidud hindamistes on pakutud mitmeid meetmeid taastusravi tõhususe suurendamiseks.

3.2.2. Tugevdada kodanikuühiskonna rolli inimõiguste ja demokraatlike reformide edendamisel, konfliktide vältimisel ning poliitilise osaluse ja esindatuse arendamisel.

Selle strateegilise eesmärgi kohaselt on põhiülesandeks koostöö kodanikuühiskonnaga nendes riikides, kus on piisavalt vabadust ja tegutsemisruumi, abistades neid riike ühtekuuluvuse arendamisel ning demokratiseerimise, konfliktide vältimise ja inimõiguste kaitse tugevdamisel. Ühtlasi kavatsetakse selle lähenemisviisi abil ergutada ka kodanikuühiskonna organisatsioonide vahelist koostööd, väljudes sel moel üksikteema käsitlemise raamidest (mis näib kodanikuühiskonna jõupingutusi killustavat). Sellesse rubriiki kuulub ka täiendav toetus kodanikuühiskonna organisatsioonidele väikesemahulisteks algatusteks.

Kõnealuses valdkonnas on kolm tegevustasandit:

Riigi tasandil rõhutatakse kodanikuühiskonna dialoogi ja koostöö toetamist, näiteks:

- kodanikuühiskonna organisatsioonide vaheline koostöö vastastikuse toetuse loomisel; erinevaid piirkondi, kogukondi ja inimrühmi hõlmavate ulatuslike koalitsioonide moodustamisel ning sotsiaal- ja majandussektori osalejate kaasamisel inimõigusi käsitlevate ühiste tegevussuuniste ja demokraatlike reformide toetamisse. See võib sisaldada ühiskampaaniate korraldamist või haridusega seotud tegevusi, koostööd inimõiguste ja poliitiliste reformide järelevalve osas jms. Käsitletavaid küsimusi ei ole vaja eelnevalt kindlaks määrata, kuna need valitakse kohalike prioriteetide põhjal, siiski peaksid need hõlmama ka selliseid läbivaid teemasid nagu sooline võrdõiguslikkus, põhilised tööhõivestandardid ning põliselanike, laste ja muude kaitsetute rühmade õigused;

- kodanikuühiskonna dialoog lõhestunud ühiskondades, mis toob kokku sidusrühmade laia skaala[xxxv], et analüüsida, pidada läbirääkimisi ja taotleda üksmeelt vaidlusalustes poliitikavaldkondades (näiteks vähemused, amnestia ja leppimine, religioon ja poliitika). Selles kontekstis on väga olulised konfliktide ennetamine ja soolise dimensiooniga seotud küsimused;

- kodanikuühiskonna algatused dialoogi arendamiseks poliitiliste parteide, valitud esindajate ja institutsioonidega, pidades näiteks silmas poliitilist esindatust ja osalust (kaasa arvatud õiguste andmine naistele ja muudele alaesindatud rühmadele), reageerimisvõime ja aruandekohustuse suurendamist. Normiks peab saama mitmeparteiline lähenemisviis, mis hõlmab kõiki olulisi demokraatliku suunitlusega parteisid. Parteide arengu otsest toetamist ei ole ette nähtud.

Piirkondliku või riikidevahelise tasandi puhul tuleb rõhk asetada koostööle, mida tehakse siseriiklikul tasandil võetavate meetmete tugevdamiseks ja tulemuslikkuse parandamiseks. Selles võidakse keskenduda järgmistele teemadele:

- kodanikuühiskonna organisatsioonide vaheline koostöö teatud konkreetses piirkonnas, mida vaevavad riigiüleste mõjudega konfliktid (näiteks Ida-Aafrika järvede piirkond, Manu jõe piirkond, Lääne-Balkan);

- koostöö ja dialoog tõsiseid lahkarvamusi tekitavate poliitiliste teemade puhul, mille arutamist on kõige mõistlikum alustada riikidevahelisel tasandil (näiteks usuvähemused ja ilmalikkus, leppimine ja õiguskaitse);

- suutlikkuse suurendamise toetamine, mis võib anda olulist lisaväärtust ja tõhusust riikidevahelistele kodanikuühiskonna organisatsioonide võrgustikele (näiteks koostöö materjalide koostamisel piirkonna ühistes keeltes).

Kohalikul tasandil tuleks pakkuda võimalusi kohalike kodanikuühiskonna organisatsioonide väikesemahulistele algatustele, nagu seda ka praeguste mikroprojekte käsitlevate sätete kohaselt tehakse, need projektid tuleb aga muuta väikestele kodanikuühiskonna organisatsioonidele kättesaadavamaks[xxxvi]. See võib aidata tugevdada kodanikuühiskonna esindatust näiteks uute kodanikuühiskonna organisatsioonide toetamise kaudu, mille moodustajaks on olnud rühmad, kelle huvid on käesoleva ajani olnud alaesindatud, või sellistele rühmadele (pärinevad kõrvalistest piirkondadest, kuuluvad vähemusse või ebasoodsas olukorras olevasse rühma jne) õiguste andmise toetamine mingil muul viisil. Kodanikuühiskonnaga dialoogi pidamiseks vajalikud konkreetsed vajadused ja prioriteedid oleks võimalik täpselt määratleda kohapeal kodanikuühiskonna esindajatega peetavate läbirääkimiste käigus. Ühtlasi võiks see kaasa aidata piirkondlike programmide täiendamisele ning toetada demokratiseerimisprotsessi kinnistumist kohapeal[xxxvii].

Mõeldes selle strateegilise eesmärgi piirkondlikele prioriteetidele, on selge, et ettenähtud sekkumised võivad kasu tuua paljudele riikidele. Tegevuse esimesel etapil soovitakse selle asemel, et vahendeid hõredamalt jaotada, koondada neid pigem riikidesse, kus juba on positiivseid kogemusi Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse mikroprojektidega, ühiskond on suhteliselt avatud ja ELi toetus kodanikuühiskonnale võib anda tulemusi. Teatud riikides peaks olema võimalik määrata 5–7-aastane tähtaeg kohaliku kodanikuühiskonna tegevuse jätkusuutlikkuse ja konsolideerumise eesmärkide saavutamiseks. Seda tuleks arutada ning ette valmistada koos kõnesoleva riigi oluliste sidusrühmadega.

3.2.3. Tugevdada inimõiguste kaitse, õigusriigi põhimõtete ja demokraatia edendamise rahvusvahelist raamistikku.

Selle rubriigi üldeesmärk on jätkuvalt kaasa aidata rahvusvaheliste rahastamisvahendite tõhustamisele vastavalt ELi poliitilistele prioriteetidele nagu Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatusega on seda juba tehtud. Kui alljärgnevatele valdkondadele juba ei anta abi mõnest teisest vahendist või programmist, võib uue programmi kaudu aidata toimida:

- inimõiguste peamistel vahenditel selliste asjakohaste ÜRO asutuste, organite ja mehhanismide kaudu nagu Inimõiguste Ülemkomissar (OHCHR), konventsioon naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta (CEDAW), Rahvusvaheline Tööorganisatsioon (ILO) jne;

- rahvusvahelistel kriminaalkohtu mehhanismidel, nagu näiteks Rahvusvaheline Kriminaalkohus[xxxviii];

- piirkondlikel inimõiguste vahenditel;

- piirkondlikel võrgustikel, mis annavad arengumaade spetsialistidele inimõiguste rahvusvaheliste rahastamisvahendite kasutamise alast koolitust;

- konkreetsetel rahvusvahelistel rahastamisvahenditel, mis on ette nähtud demokraatia tugevdamise algatuste toetamiseks[xxxix]. See võib laieneda ka ühisalgatustele selliste piirkondlike organisatsioonidega nagu Euroopa Nõukogu;

- kodanikuühiskonna kampaaniatel konkreetsetes inimõiguste valdkondades, eriti kui need on otseselt seotud ELi poliitika prioriteetidega ja vastavate ÜRO algatustega (näiteks rassismi, rassilise diskrimineerimise, ksenofoobia ja sellega seotud sallimatuse vastane maailmakonverents).

Sellesse rubriiki kuuluvad prioriteedid tuleb kindlaks määrata ELi eesmärkide valguses ja dialoogis asjaomaste organisatsioonidega. Selles kontekstis võivad täideviivaks partneriks olla ka kodanikuühiskonna organisatsioonid ja võrgustikud.

3.2.4. Suurendada usaldust demokraatliku valimisprotsessi suhtes valimisvaatluse edasise arendamise kaudu.

Valimiste vaatlemine on väga delikaatne valdkond, mis on suurendanud avalikkuse tähelepanu ja ELi mõjuvõimu, tugevdanud tema positsiooni poliitilistes dialoogides ja toetanud inimõiguste ja demokraatia edendamist. See on aidanud ergutada professionaalsust ja läbipaistvust valimiste korraldamisel, tõkestanud eeskirjade eiramisi ja kuritarvitust ning tekitanud usaldust valimisprotsessi vastu. Euroopa Komisjoni koordineeriv ja juhtiv roll on taganud järjepidevuse ELi erinevate valimisvaatlusmissioonide vahel tänu ühtlustatud metoodikale ja programmide koostamisele, poliitilisele sõltumatusele ja nähtavusele. Käesoleva rubriigi põhieesmärgiks on Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse raames seni tehtud töö jätkamine, kasutades temaatilisi programme ELi valimisvaatlussuutlikkuse toetamise vahendina. Ühtlasi võib programm kaasa aidata valimisvaatluste alase suutlikkuse parandamisele piirkondlikul ja riigi tasandil.

Eeldatavasti on Euroopa Liidu valimisvaatlusmissioone edaspidi võimalik programmide koostamise ja nende rakendamise seisukohalt veelgi ühtsemaks muuta. Komisjon on heaks kiitnud äsja vastu võetud ülemaailmsed põhimõtted rahvusvaheliste valimisvaatluste kohta[xl] ning jätkab koostööd teiste valimisvaatluse kogemusi omavate organitega, nagu näiteks Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooniga (OSCE). Uus programm peaks jätkuvalt keskenduma piiratud arvule vaatlustele, mis vastavad kasulikkuse, otstarbekuse ja elujõulisuse kriteeriumidele, parandades nende kvaliteeti ja suurendades järk-järgult ka nende arvu. Valimisvaatlusmissioonide prioriteetide määramisel lähtutakse ka edaspidi valimiste kalendrist ja poliitilistest arengutest ning kaalutlustest, mis on esitatud teatises ELi valimisabi ja -vaatluse kohta[xli], mille nõukogu kiitis heaks 2001. aastal.

Demokratiseerimise ja inimõigustega seotud teemade edasise toetamise eesmärgil võib arendada eelnevate toimingute vaatlust (näiteks hääletajate ja kandidaatide registreerimine) ja meedia jälgimist, võib suurendada aruannete täpsust ja muuta süstemaatilisemaks järelkontrolli kaudu toimuv abistamine. Tulevikus tuleks edasi arendada ka vaatlusmissioone konfliktsetes ja konflikti lahendamise järgsetes olukordades.

Käesolev temaatiline programm peaks ühtlasi kaasa aitama valimisvaatluse alase suutlikkuse parandamisele piirkondlikul tasemel, kui nimetatud valdkonda pole mõnel muul viisil piirkondlike programmidega hõlmatud, tehes seda nagu varemgi läbi selliste piirkondlike organisatsioonide, nagu Aafrika Liit (AU), või tulevikus koos teiste piirkondadega, näiteks araabiakeelse maailmaga. Samuti aitab programm kaasa kohaliku vaatlus- ja järelevalvesuutlikkuse toetamisele, aga ka laiematele algatustele, millega suurendatakse valimisprotsessis osalemist ja usaldust selle vastu[xlii].

3.3. Programmide koostamise põhimõtted

Komisjon kasutab komiteemenetlust otsuse tegemiseks temaatiliste strateegiadokumentide (programmdokumentide) kohta, mis hõlmavad nelja aastat (2007-2010) ja järgnevat kolme aastat (2011-2013). Mitme-aastase programmide koostamise põhjal võtab komisjon vastu iga-aastased tegevusprogrammid, millega kehtestatakse konkreetsed eesmärgid, eelisjärjekorras toetatavad meetmed, oodatavad tulemused ja ka soovituslikud summad, mille puhul arvestatakse asjaomaste algatustega, mida rahastatakse muude programmide raames. Programmi juhib komisjon, kasutades kõiki olemasolevaid vahendeid vastavalt finantsmäärusele ja selle rakenduseeskirjadele[xliii].

Teise temaatilise strateegiadokumendi (2011-2013) ettevalmistamise toetamiseks viiakse läbi vahehindamine ja esimese kolmeaastase perioodi (2007-2009) toimingute välishindamine. Aruanded esitatakse liikmesriikidele ja Euroopa Parlamendile, kellega neid ka ühiselt arutatakse.

LISAD: Joonealused märkused

[i] Vt komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Välistegevus temaatiliste programmide raames tulevase 2007.– 2013. aasta finantsperspektiivi alusel” - KOM(2005) 324, 3.8.2005.

[ii] Tagasiside kohta vt http://europa.eu.int/comm/external_relations/consultations/er.htm

[iii] Selles suhtes võib edasi arendada valitsusväliste organisatsioonide inimõiguste aastafoorumit ning kaaluda teisi täiendavaid asjakohaseid algatusi.

[iv] Vt näiteks ülimalt kõnekat väljapanekut „Suurenenud vabaduse tingimustes” (“In Larger Freedom”), ÜRO 2005.

[v] Vt ÜRO 1997. aasta reformiprogrammi ja 2003. aasta mais koostatud ametkondadevahelist inimõigustest lähtuvat arengukoostöö käsitlust „Ühisseisukoht” („Common Understanding“).

[vi] Euroopa Liidu lepingu artikli 11 lõige 1; Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 177 lõige 2 ja artikli 181a lõige 1.

[vii] ELi poliitilised suunised kolmandates riikides kehtiva surmanuhtluse kohta, juuni 1998; ELi poliitilised suunised kolmandates riikides toimuvate piinamiste ja muu julma, ebainimliku ja alandava kohtlemise ja karistamise kohta, aprill 2001; ELi suunised laste ja relvakonfliktide kohta, 2003; ELi suunised inimõiguste kaitsjate kohta, juuni 2004.

[viii] Vrd Zagrebi tippkohtumist 2000. aasta novembris http://europa.eu.int/comm/enlargement/intro/sap/summit_zagreb.htm

[ix] Vrd strateegilist dokumenti KOM(2004) 373, 12.5.2004, nõukogu 14.juuli 2004. aasta otsuseid.

[x] Vrd 20. oktoobri 2003. aasta komisjoni teatist KOM(2003) 615, nõukogu 17. novembri 2003. aasta otsuseid.

[xi] Vrd 13. juuli 2005. aasta teatist Euroopa arengupoliitika kohta „Euroopa konsensus” - KOM(2005) 311; nõukogu ja nõukogus kogunenud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja komisjoni kohtumise arengupoliitikat käsitlevat ühisavaldust ,„Euroopa konsensus”, 22. november 2005.

[xii] „EL ja Aafrika: teel strateegilisele partnerlusele”, vastu võetud Euroopa Ülemkogul 15.-16. detsembril 2005.

[xiii] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Tugevam partnerlus ELi ja Ladina-Ameerika vahel” - KOM(2005) 636, 8.12.2005.

[xiv] Nõukogu määrus (EÜ) nr 975/1999, mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 ja määrusega (EÜ) nr 2240/2004; nõukogu määrus (EÜ) nr 976/1999, mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 907/2003 ja määrusega (EÜ) nr 2242/2004.

[xv] ELi roll inimõiguste ja demokratiseerimise edendajana kolmandates riikides - KOM(2001) 252, 8.5.2001; komisjoni talituste töödokument SEK(2004)1041, 30.7.2004.

[xvi] Vrd nõukogu otsuseid Euroopa Liidu rolli kohta inimõiguste ja demokratiseerimise edendajana kolmandates riikides, 25. juuni 2001; Euroopa Parlamendi 25. aprilli 2002. aasta resolutsiooni; nõukogu 23. veebruari 2004. aasta otsuseid.

[xvii] Nõukogu 26. veebruari 2001. aasta määrus (EÜ) nr 381/2001, millega luuakse kiirreageerimise kord.

[xviii] Vrd kõige viimast temaatilist hinnangut Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse toetuse kohta rassismi, ksenofoobia ja vähemustega tegelevatele projektidele http://europa.eu.int/comm/europeaid/projects/eidhr/documents_en.htm#eidhr; vrd ka Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse kõige viimast üldist hinnangut „Rahu ja õitseng ei saa püsima jääda ilma demokraatia ja inimõigusteta” (“No lasting peace and prosperity without democracy and human rights”) (juuli 2005), mille tellis Euroopa Parlamendi AFET inimõiguste alamkomitee ning mis viidi läbi Hollandi Mitmeparteilise Demokraatia Instituudi egiidi all (NIMD) http://www.nimd.org/upload/publications/2005/epfinal.doc

[xix] Mõiste „kodanikuühiskonna organisatsioon” alla peaks mahtuma lai valik erinevaid kodanikuühiskonna partnereid, sealhulgas ametiühingud, tööandjate liidud, tõekspidamistel põhinevad ühendused, uurimiskeskused jne.

[xx] Vaata joonealust märkust 9.

[xxi] Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus on juba aastaid pidanud esmatähtsaks surmanuhtluse kaotamist, võitlust piinamise vastu ning rassismi ja vähemuste diskrimineerimise vastaseid kampaaniaid ning need ka laiale üldsusele nähtavaks muutnud. Ühtlasi on algatuse raames pööratud erilist tähelepanu naiste, laste ja põlisrahvaste õigustele. Algatus toetab sõna- ja ühinemisvabadust ning arvamuste paljusust meedias ja edendab inimõiguste kaitsjate õigusi. Algatusel on erimandaat piinamisohvrite kaitsmise ja rehabilitatsiooni toetamiseks, mille kaudu abistatakse projekte nii Euroopa Liidu piires kui ka sellest väljaspool. See on olnud ka peamine allikas, millest toetatakse inimõigustealast kõrgharidust. Lisaks sellele on Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse raames antud teatud määral abi ka kodanikuühiskonna arendamiseks, demokraatliku kultuuri ja pluralismi toetamiseks ning demokraatlike institutsioonide ülesehitamiseks.

[xxii] Vrd Rahvusvahelise Kriminaalkohtu suhtes vastu võetud ühise seisukoha täitmise jälgimist käsitlevat parandatud tegevuskava, nõukogu 16. juuni 2003. aasta ühist seisukohta Rahvusvahelise Kriminaalkohtu kohta; Euroopa Parlamendi 24. oktoobri 2002. aasta resolutsiooni üldasjade nõukogu Rahvusvahelise Kriminaalkohtu suhtes võetud seisukoha kohta.

[xxiii] Komisjoni 11. aprilli 2000. aasta teatis „ELi valimisabi ja –vaatlused” KOM(2000)191; nõukogu 31. mai 2001. aasta otsused; Euroopa Parlamendi 15. märtsi 2001. aasta resolutsioon.

[xxiv] Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse programmid aastateks 2005 ja 2006 - C(2004) 4475, 6.12.2004. Neli kampaaniat jagunevad 17 liiki meetmeteks, millele lisanduvad 3 üksteisega kattuvat teemat (lapsed ja naised, põliselanikud, konfliktide ennetamine).

[xxv] 2004. aasta projektikonkursil oli edukate projektide vahekord võrreldes esitatud projektitaotlustega 1:10.

[xxvi] Näiteks võib tuua toetuse ÜRO algatustele, ülemaailmse toetuse ning demokraatia ja inimõiguste alase globaalse ulatusega mitmepoolse koostöö.. Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse praeguste kogemuste põhjal saadud näidete hulgas võiks ära mainida ka toetuse inimõiguste ja kriminaalkohtupidamise alaste rahvusvaheliste dokumentide vastuvõtmisele ja toimimisele.

[xxvii] Nii on see näiteks julma kohtlemise ja piinamise ohvrite kaitse ja rehabilitatsiooniga. Eksisteerib vaid mõni üksik dokument selle pidevat tähelepanu vajava valdkonna toetamiseks.

[xxviii] Selliste riiklike avalike asutuste, nagu kohtute, valimiskomisjonide või parlamentide haldussuutlikkuse suurendamiseks vajalik koolitus ja tehniline abi on demokraatia ja inimõiguste alase koostöö üliolulised aspektid, kuid tavaliselt moodustavad need osa suuremast piirkondlikust programmist, mis on asjaomaste valitsustega kokku lepitud. Üldjuhul kehtib sama ka piirkondlike valitsustevaheliste organite kohta.

[xxix] Neis temaatilistes programmides ettenähtud tegevused, näiteks valitsusväliste osalejate osalemine arengustrateegiates, sotsiaalsete õiguste edendamises, sisserännanute kaitsmises ekspluateerimise ja sotsiaalse tõrjutuse eest jääksid seega välja demokraatia ja inimõiguste temaatilise programmi otsese tähelepanu alt.

[xxx] Riigid, millele tegevus suunatakse, võivad loomulikult aja möödudes muutuda vastavalt sellele, kuidas mõnes riigis muutub riigikord või liigutakse edasi demokratiseerimise teel ning teistes – kus varem oli vabadus suurem – pöördutakse tagasi inimõiguste ja vabaduste mahasurumise ja piiramise juurde või laskutakse avaliku korra rikkumisteni.

[xxxi] Tegevus kodanikuühiskonna kaudu täiendaks teisi ELi vahendeid, näiteks poliitilist dialoogi, demarše, sanktsioone jne, mille kaudu avaldatakse survet valitsustele, et viimased suurendaksid sõna- ja ühinemisvabadust ning kehtestaksid või taastaksid õigusriigi.

[xxxii] Inimõiguste maailmakonverentsil 25. juunil 1993. aastal vastu võetud Viini deklaratsioon ja tegevusprogramm (Viini konsensus) ÜRO Peaassamblee 12. juuli 1993. aasta dokument A/CONF.157/23, eriti selle lõiked 5 ja 8.

[xxxiii] Nimetatud konkreetsete küsimuste hulka võivad kuuluda sellised ELi suunistega hõlmatud inimõigustealased valdkonnad nagu piinamine, surmanuhtlus, lapsed relvakonfliktides ja inimõiguste kaitsjad ning muud kaitsetud rühmad. Siia võivad kuuluda ka meediavabadus, ametiühinguvabadus, sunniviisiline töö, naiste õigused ja sugudevaheline võrdsus, inimkaubandus, märgistamine ja diskrimineerimine (rassi, usu, etnilise või klassikuuluvuse, seksuaalse orientatsiooni, haiguse või puude alusel).

[xxxiv] Vrd europa.eu.int/comm/europeaid/projects/eidhr/documents_en.htm#evaluations

[xxxv] Selles kontekstis võib ühiskondlikul dialoogil olla eriline roll.

[xxxvi] Siinkohal on eelduseks, et vastavalt komisjoni ettepanekule muuta finantsmääruse rakendamise määruse artiklit 164, lepitakse kokku alla 25000 euro suuruste toetuste jagamise lihtsustatud kord, muutes mikroprojektide konkursikutsetes osalemise võimalikuks ka väikestele kodanikuühiskonna organisatsioonidele - SEK(2005) 1240, 12.10.2005.

[xxxvii] Olukorrad on erinevad, nii et selliseid läbirääkimisi võib katsetada ja arendada järkjärgult koos uute programmidega aastateks 2007-2010 ja 2011-2013.

[xxxviii] See võib laieneda rahvusvahelistele ja siseriiklikele tribunalidele, mis on loodud rahvusvaheliselt vahendatud rahuleppe raames, kui seda ei toetata stabiilsusvahendi kaudu mingil muul viisil.

[xxxix] Näiteks äsja asutatud ÜRO demokraatiafond.

[xl] Deklaratsioon rahvusvaheliste valimisvaatluste põhimõtete kohta ja rahvusvaheliste vaatlejate tegevusjuhend, mis on kinnitatud ÜRO egiidi all 27.10.05.

[xli] KOM(2000)191, 11.4.2000, nõukogu 31. mai 2001. aasta otsused.

[xlii] Paralleelseid algatusi, mis on seotud abi andmisega valimiste korraldamisel, eesmärgiga arendada kohalikku suutlikkust valimiste juhtimise muutmisel jätkusuutlikuks ja professionaalseks, tuleks üldjuhul toetada õigeaegselt piirkondlike programmide kaudu.

[xliii] Finantsmääruse ja selle rakenduseeskirjade muudatused, nagu soovitatud dokumentides KOM(2005) 181, 3.5.2005 ja SEK(2005) 1240, 12.10.2005, võivad temaatilise programmi tõhustamisele kaasa aidata.