ET Euroopa Liidu Teataja C 347/55

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa Liidu ja Maroko suhted”

(omaalgatuslik arvamus)

(2010/C 347/08)

Raportöör: Margarita LÓPEZ ALMENDÁRIZ

16. juulil 2009 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmisel teemal:

„Euroopa Liidu ja Maroko suhted”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav välissuhete sektsioon võttis arvamuse vastu 7. jaanuaril 2010.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 460. istungjärgul 17.–18. veebruaril 2010 (17. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 187, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 8 liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peab väga oluliseks Maroko võetud kohustust luua majandus- ja sotsiaalnõukogu ning loodab, et see algatus õnnestub lõpule viia kavandatud tähtaja jooksul. Selle käivitamine on juba lõppjärgus, sest ministrite nõukogu kiitis käesoleva aasta oktoobris heaks kõnealust uut institutsiooni reguleeriva seaduse eelnõu, mis esitatakse Maroko parlamendile vastuvõtmiseks. Kõnealune majandus- ja sotsiaalnõukogu, kuhu kuuluvad Maroko oluliste tootlike jõudude esindajad, peamiselt sotsiaal-majanduse ja ettevõtjate organisatsioonid ning asjaomased liidud, hakkab loodetavasti tööle lähikuudel. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on valmis oma teadmisi jagama ja nõu andma, et lihtsustada selle eesmärgi saavutamist.

1.2 Komitee soovitab Hispaania eesistumise ajal 2010. aasta esimesel poolaastal toimuvale esimesele ELi ja Maroko tippkohtumisele kogunevatel valitsusjuhtidel anda komiteele ning Maroko tulevasele majandus- ja sotsiaalnõukogule volitused luua struktureeritud koostöö, mis tagab organiseeritud kodanikuühiskonna aktiivse kaasamise.

1.3 Komitee tunnustab Maroko valitsuse püüdeid hõlmata ühenduse õigustikku oma seadustesse sellest hoolimata, et Maroko ei ole Euroopa Liidu liige. See lihtsustab tulevikus Maroko ulatuslikumat osalemist Euroopa ühtsel turul. Ühenduse õigustiku integreerimine peaks suurendama kokkuleppeid sõlmivate ja läbirääkimisi pidavate institutsioonide tõhusust, toetudes representatiivsuse ja sõltumatuse põhimõtetele. Nende käsutusse peaks andma oma töö tegemiseks sobivad ja piisavad vahendid, tunnistades nende õigust pääseda juurde selleks tööks vajalikule teabele ja haldusdokumentidele.

1.4 Maroko Kuningriigi poolt läbi viidud protsessi puhul edasiarendatud staatuse saamiseks, mis anti talle 13. oktoobril 2008 Luksemburgis kokku tulnud assotsieerimisnõukogu otsusega, hindab komitee jõupingutusi, mida kõnealune riik teeb, et olla jätkuvalt ELi üks olulisemaid partnereid selles piirkonnas. Sarnaselt juba teistes riikides toimuvaga, näiteks Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriikides, võiks Maroko ametivõimude jaoks üks stiimul olla riigile edasiarendatud staatuse saamine vastavalt sellele, kuidas ta suurendab oma kohustusi ELi ees ja järgib üha enam ühenduse õigustikku kõigis valdkondades, sh sotsiaal- ja inimõiguste küsimustes.

1.5 Kuigi Marokos toimuvatele muutustele tuleb avaldada poolehoidu, pole kahtlust, et teha on vaja veel palju reforme, et Marokot saaks käsitada arenenud, täielike tagatistega riigina.

1.6 Komitee leiab, et seni ei ole suhetes Marokoga veel piisavalt kasutatud kõiki võimalusi kõigi oma aspektidega. Eelkõige peab nimetatud võimaluste väljaarendamine tooma kasu Maroko ühiskonnale. Seepärast tuleb soodustada reforme, et avada uusi sektoreid teenustekaubandusele ja investeeringutele. Kummalgi pool tuleb soodustada ettevõtete loomist, lihtsustades institutsioonilisi suhteid, kujundades soodsa keskkonna ettevõtlustegevuseks ja edendades suhtlusfoorumeid. Samuti tuleb tugevdada kahepoolset koostööd ühist huvi pakkuvates välisalgatustes, eelkõige teiste Vahemere maadega, et saavutada suurem majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnaalane piirkondlik integratsioon.

1.7 Samuti on väga oluline saavutada kodanikuühiskonna osalemine nimetatud ülesannete elluviimises. Nagu juba mainitud, pooldab komitee selles kontekstis kindlalt nõuandva majandus- ja sotsiaalnõukogu loomist Marokos ning kutsub Maroko ametivõime üles viima ellu sellekohaseid avalikke konsultatsioone. Nõukogu peab tuginema representatiivsuse, sõltumatuse ja õiguspärasuse põhimõtetele. Komitee kogemus näitab, et selliste omadustega institutsiooni loomiseks peavad asjaomased kodanikuühiskonna sektorid ja Maroko haldusasutused tegema üksmeelseid jõupingutusi ning tuleb välja töötada õiglased kriteeriumid esindatavate organisatsioonide esindatuse määramiseks. Need organisatsioonid peaksid saama vabalt oma esindajad määrata. Majandus- ja sotsiaalnõukogu moodustamine Marokos ei tohiks mingil juhul õigustada olemasolevate nõuandeasutuste kaotamist, sest nad osalevad juba kodanikuühiskonna dialoogis ja aitavad seda arendada. Kõnealuse nõukogu pädevustest ei tohiks põhimõtteliselt välja jätta ühtegi teemat, mille kohta valitsus otsuseid vastu võtab, sealhulgas finantsteemad.

1.8 Euroopa Liidu lõppeesmärk peab olema see, et Marokost saaks strateegiline tugipunkt kõigis ELi ja Vahemere piirkonna suhete praegustes ja tulevastes aspektides.

1.9 Seepärast soovitab komitee luua tööturu vaatlusrühma, kutseõppe süsteemi ja sotsiaalkindlustussüsteemi, millega ei diskrimineeritaks naisi ja mis tugevdaks võitlust lapstööjõu kasutamise vastu. Samuti soovitab komitee komisjonil toetada sotsiaaldialoogis osalejaid, st tööturu osapooli, et sotsiaaldialoog tugevneks ja oleks tõhus.

1.10 Komitee avaldab kahetsust, et ELi ja Maroko assotsiatsioonileping sõlmiti ilma, et eelnevalt oleks kummagi poole tööturu osapooltega kooskõlastatud tööhõive ja sotsiaalarengu alane koostöö.

1.11 Kõige eelöeldu valguses esitab komitee käesoleva arvamuse Maroko kohta, et kahepoolsetes suhetes arvestataks organiseeritud kodanikuühiskonnaga, tehes ettepaneku luua uus struktuur dialoogiks mõlema poole kodanikuühiskonna vahel.

2. Taust

2.1 Maroko on Euroopa Liidu privilegeeritud partner, kes jagab Euroopa välispoliitika eesmärke suurendada demokraatiat ning edendada majandus- ja sotsiaalarengut. Et aidata kaasa nende eesmärkide saavutamisele, tegutseb Maroko Kuningriigi valitsus selle nimel, et kiirendada demokratiseerimist ja tugevdada õigusriigi põhimõtteid. Selles osas on Maroko oma piirkonnas kõige kaugemale jõudnud riik.

2.2 ELi Maroko strateegia hõlmab kahe peamise mureküsimuse lahendamist, mis domineerivad Maroko poliitilises, majandus- ja sotsiaalelus. Kõigepealt tuleb jätkata majanduskasvu ning tegeleda tööpuuduse, vaesuse ja väljarände probleemiga. Välisküsimustes püütakse aga saavutada assotsiatsioonilepingu ning Euroopa naabruspoliitika ja selle tegevuskavade täielik rakendamine.

2.3 ELi-Maroko ajutine töörühm on soovitanud tihendada suhteid uute osalejate vahel ELi ja Maroko vahelistes suhetes, eelkõige Euroopa Parlamendi ja Maroko parlamendi (1) ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ja Maroko peagi loodava majandus- ja sotsiaalnõukogu vahel.

3. Poliitiline olukord

3.1 Marokos valitseb konstitutsiooniline monarhia, kus kuningal on riigi valitsemisel väga suur võim. 1970. aastast kehtiva põhiseadusega, mida muudeti 1991. ja 1996. aastal, on kehtestatud kahekojaline parlamentaarne süsteem, milles keelatakse sõnaselgelt üheparteiline valitsemine ja tagatakse ühinemisvabadus.

3.2 Viimastel aastatel on Maroko Kuningriik oma poliitilist süsteemi moderniseerinud ja demokratiseerinud. Loodud on uus tsiviilseadustik perekonnaõiguse vallas ja parteide seadus, tugevdatud on kohalikku demokraatiat, reformitud on kohtute ja vanglate süsteemi ning valminud on uue valimisseaduse eelnõu. Tehtud edusammudest hoolimata on komitee siiski seisukohal, et sotsiaalsed probleemid on endiselt märkimisväärsed ning nõuavad pikaajalist, pidevat ja sidusat sotsiaalset ümberjaotamist, et võimaldada inimarengu näitajate kohandumist.

4. Majanduse olukord

4.1 Maroko makromajanduslik raamistik on kujunenud ebasoodsates tingimustes. Sellegipoolest on turismisektor viimastel aastatel suurte investeeringute toel hoogsalt arenenud, eelkõige riigi põhjaosas. Käivitatud on oluline põllumajandusreform, et tõsta põllumajanduse tootlikkust ja tugevdada selle rolli võitluses vaesusega.

4.2 Hoolimata sellest, et konkurentsivõime ja investeeringute ligitõmbamine peavad veel palju paranema, on välismaised otseinvesteeringud märkimisväärselt kasvanud, saavutades suures osas tänu erastamistehingutele 2006. aastal 29,25 miljardi USA dollari taseme (2). Alates 2006. aastast on vähenenud välismaiste investeeringute seos erastamisprotsessiga ning olulisi tehinguid tehakse sellistes majandusharudes nagu turism, kinnisvara, telekommunikatsioon, kindlustus, pangandus, tööstus ja transport.

4.3 Maroko majandus on suhteliselt mitmekesine, kusjuures teenustesektor annab SKPsse olulise ja üha suurema panuse (3). Tootmissektor on SKPsse panuse andjana teisel kohal, sellele järgneb põllumajandussektor, (4) mille osakaal on vähenemas. Kaevanduse ja energiasektori panus SKPsse on endiselt tagasihoidlik.

4.4 Turism on Marokos peamine välisvaluuta allikas, sellele järgnevad välismaal elavate marokolaste rahaülekanded kodumaale ning fosfaadi ekspordist saadav tulu. Teenuste ekspordist saadav tulu (5) moodustab enam kui 80 % kaubaveost saadavast tulust. Üha enam eurooplasi valib puhkusepaigaks ja isegi elupaigaks Maroko.

4.5 Viimastel aastatel tehtud makromajanduslikud ja struktuurilised reformid on aidanud üha enam mitmekesistada Maroko majandust ja suurendada üldist tootlikkust. Nende reformide kinnistamine lühikeses ja pikas perspektiivis toimub parema valitsemise, läbipaistvate konkurentsieeskirjade kohaldamise ning tõhusa tarbija- ja kasutajakaitse poliitika käivitamisega. Maroko SKP aasta keskmine reaalkasv aastatel 2002–2007 oli 4,5 %, (6) mis toetus dünaamilisele sisenõudlusele ja investeeringutemäära märkimisväärsele kasvule. 2008. aastal saavutas Maroko majandus 5,8 % kasvu hoolimata teatud aeglustumisest, mis tulenes väiksemast välisnõudlusest, mille põhjustas rahvusvaheline finants- ja majanduskriis, ning samuti hindade, eelkõige naftahinna tõusust.

4.6 Põllumajandussektoril on Maroko majanduslikus ja sotsiaalses arengus otsustav roll, mis on suurem kui selle tegelik väärtus SKP kontekstis (7). Nimetatud sektor annab tööd 44 %-le (8) töötavast elanikkonnast ja kui võtta arvesse maapiirkondades elavat töötavat elanikkonda, siis kuni 80 %-le, tingituna maapiirkondade majandusliku mitmekesisuse puudumisest.

Arvestades vee infrastruktuuride ebapiisavat arengut, on põllumajandus jätkuvalt sektor, mis sõltub olulisel määral ilmastikutingimustest. Selles vähe ajakohastatud sektoris on säilinud arhailised struktuurid, mis koosnevad enamjaolt väikestest põllumajandusettevõtetest (75 % maast kuulub väikeomanikele), piiratud seadmetest, aegunud tootmistehnikatest ja vähekvalifitseeritud tööjõust. Sellest hoolimata on osaliselt tänu valitsuse pingutustele ja välisinvestorite sisenemisele märgata viimastel aastatel teatud muutusi. Ülejäänud 25 % maast hõlmavad suured niisutavad ja kaasaegsed põllumajandusettevõtted, mis on selgelt ekspordile suunatud ja toodavad 80 % tsitrusviljadest, 35 % köögiviljadest ja 15 % teraviljast. Põhimõtteliselt töötab umbes 400–500 olulist suurtootjat: suured tootjad-eksportijad, Maroko valitsus ning mõned ühistud.

Koolitus, tehniline tugi ja teadusuuringud on peamised kohustuslikud elemendid Maroko edasises põllumajanduspoliitikas. Maroko põllumajanduse konkurentsivõime tõstmiseks on vaja luua dünaamilisem turustusstrateegia. Samuti on vaja uusi struktuuripoliitika meetmeid ja stiimuleid, mis väärtustavad naiste tööd ja edendavad ühingute loomist, et arendada ettevõtlusvaimu, mis on vajalik ka põllumajandusvaldkonnas.

4.7 Ühe osa uuest strateegiast võiksid moodustada ühistud ja muud tootjaorganisatsioonide vormid, mis võimaldaksid tootjatel pakkumist kontsentreerida ja parandada oma positsiooni turgudel. Maroko piimaühistu COPAG näitab, kuidas tootjate koondumine ühistusse võib luua lisaväärtust ja tõsta ettevõtlusvaimu tootmissektoris, mis on ahela kõige nõrgem lüli.

4.8 Samuti näitab hoiakute muutumist 2008. aasta aprillis Maroko esitatud nn roheline tegevuskava, mille eesmärk on arendada riigi põllumajandust välismaiste erainvesteeringute toel ning millega luuakse seega Magrebi jaoks uus ja huvitav põllumajandusstrateegia. Tegevuskava eesmärk on muuta kümne kuni viieteistkümne aastaga põllumajandus riigi majanduse peamiseks edasiviivaks jõuks, investeerides suurel hulgal avaliku sektori vahendeid, et saavutada kaks peamist eesmärki: ajakohane, kõrge lisandväärtusega põllumajandus ja suuremad sissetulekud väikepõllumeestele. Kavas nähakse ette praegu teraviljakasvatuseks kasutatava 700 000 hektari erastamine, et asendada teraviljakasvatus intensiivsema puu- ja köögivilja kasvatamisega, mis soodustaks niisutamist. Maroko eraldab järgmisel kümnendil põllumajandusarengu ameti kaudu ligi 150 miljonit dirhemit rohelises tegevuskavas sisalduvate meetmete rakendamiseks. Selleks esitatakse 700 kuni 900 projekti kogusummas 10–15 miljoni dirhemit aastas.

4.9 Maroko on keskmise sissetulekuga riik, kus 2008. aastal oli SKP elaniku kohta 2 580 USA dollarit, (9) mis on peaaegu kaks korda enam kui sama näitaja 2002. aastal.

4.10 Maroko rahvaarv oli 2009. aasta novembris üle 31 650 000 inimese, rahvastiku keskmiseks juurdekasvuks aastas registreeriti 1,2 % (9). Linnaelanike arv kasvab jätkuvalt ning moodustab 56,4 % kogu rahvaarvust. 2008. aastal oli töötava elanikkonna suurus 11,5 miljonit inimest, (10) st 0,7 % rohkem kui eelneval aastal, samas kui tööhõivemäär mõnevõrra langes, kahanedes 2007. aasta 36,9 %-lt 36,8 %-le.

4.11 Töötus on endiselt Maroko üks suurimaid probleeme. Linnades on töötuse määr jõudnud 14,1 %-ni, samas kui maapiirkondades on töötuse määr 4,7 %. Kokku oli töötuse määr Marokos 2008. aastal 9,4 % (11) ehk 1 077 800 töötajat, võttes arvesse üle 15-aastaseid inimesi. Maroko keskmine palk jääb maapiirkondades vahemikku 0,55–0,65 eurot tunni eest 9-tunnise tööpäeva kohta (12). Hooajatöölistele ei laiene ükski tööõiguse valdkonna kaitse ja lapstööjõud on Maroko kasvuhoonetes levinud nähtus.

4.12 Praeguseks ei ole rahvusvaheline finantskriis Maroko majandust olulisel määral puudutanud, eelkõige tänu sellele, et Maroko finantssektor ei olnud väga suures ulatuses seotud rahvusvahelise finantssektoriga. Siiski on tõsi, et rahvusvaheline majanduskriis on juba mõjutamas mõnda Maroko peamist majandusharu, nagu kinnisvara, turism, tekstiilitööstus, autotööstus ja eksport. Samuti on kriis mõju avaldanud välisinvesteeringutele ja välismaalt Marokosse tehtavatele rahaülekannetele, mille kogus on vähenenud. See võib tähendada, et kriis avaldab Marokole mõju pikema aja jooksul.

4.13 Maroko on Lõuna-Aafrika ja Egiptuse järel valitud kolmandaks parimaks välismaiste otseinvesteeringute sihtkohaks Aafrikas 2009.–2010. aastal (13). Uuringus märgitakse, et Maroko saavutas head tulemused mitmes kategoorias, näiteks infrastruktuurid, välismaiste otseinvesteeringute strateegia ja majanduse potentsiaal. Kuigi investeeringute liikumise trend on positiivne, saab ettevõtluskliima jätkuvalt kriitilise hinnangu osaliseks. On aga tõsi, et eelmisel aastal kiideti heaks ettevõtluse juhtimise üldeeskiri ja VKEde erieeskiri ning võeti vastu aktsiaseltside seaduse muudatuste kohaldamise määrused. 2008. aasta oktoobris kiideti heaks seaduse eelnõu Maroko investeeringute arendamise ameti loomiseks.

4.14 Maroko ametivõimud on teinud jõupingutusi, et viia ellu Euroopa-Vahemere piirkonna ettevõtlusharta, milles kaitstakse konsulteerimist, konsensust ja kvaliteeti. On olemas mitmed asutused, mis edendavad eraettevõtete, eelkõige VKEde investeeringuid, ning tagatiste keskfondi kaudu parandatakse juurdepääsu krediidile.

4.15 Maroko majanduse väljavaated (14) on kõigest hoolimata siiski julgustavad. Maroko on praegu teatud mõttes kaitstud maailma finantsrahutuste eest tänu väikesele ja pikaajalisele välisvõlale ning makromajanduspoliitika tugevdamisele. Keskpikas perspektiivis peaks jätkuma suhteliselt tugev majanduskasv ja jooksevkonto ülejääk, kuigi keskpikas perspektiivis võib esineda kerget puudujääki. Maroko valitsus (15) prognoosib omalt poolt 2009. aasta SKP reaalkasvuks 5,8 %, kusjuures põllumajandussektori (16) kasv on 15 % ja muude majandusharude kasv 4,1 %. Maroko majandusvaldkonna ametivõimud on otsustanud jätkata viimaste aastate jõupingutusi eelarve kindlustamiseks ning täita eesmärgi hoida keskpikas perspektiivis esmane eelarvedefitsiit alla 3 % SKPst.

5. Sotsiaalne olukord

5.1 Töötuse määr oli 2008. aastal 9,4 % (11) vaatamata sellele, et eelmisel aastal loodi 310 000 uut töökohta, eelkõige ehitus- ja teenuste sektoris. 2009. aasta esimese kolme kuu jooksul loodi reaalselt 40 000 töökohta, sest linnapiirkondades loodi 76 000 uut töökohta ning maapiirkondades kadus 36 000 töökohta. Sektorite kaupa vaadatuna piirdus töökohtade loomine teenuste valdkonna ja riiklike ehitustöödega, milles mõlemas kasvas töökohtade määr 5,9 %. Teistes sektorites seevastu jäi tööhõive vähenemine vahemikku 4,5 % (tööstuses) kuni 1,4 % (põllumajandus ja kalandus).

5.2 Sellega seoses on suurim probleem noorte, sh ülikooli lõpetanute tööpuudus, (17) millega kaasneb ajude äravool. Silma torkab asjaolu, et põllumajandus on tööturul kesksel kohal ning sellel on ka oluline osa mitteametlikus tööhõives. Samas tugineb osa varimajandusest ebaseaduslikule tööle. Lisaks seisab Maroko elanikkonna varasema plahvatusliku kasvu tõttu silmitsi suurte raskustega tööjõu haaramisel riigi tööturule.

5.3 Nimetatud töötusmääradel on otsene mõju leibkondadele, kuna sotsiaalkaitsesüsteemid (töötusekindlustus, tervishoid, pensionid jne) on ikka veel puudulikud.

5.4 Majanduskriisi tõttu vähenevad migratsioonivood ja EL on marokolastest võõrtöötajate peamine sihtkoht. Oluline on rõhutada vahet seadusliku rände ja ebaseadusliku rände vahel. Ebaseaduslikult väljarännanud leiavad end palju keerulisematest tingimustest. Pidevalt kasvavad ka kutsealased vahetused mõlema geograafilise piirkonna vahel.

5.5 Tööl käivate naiste osakaal püsib madalal tasemel. Kui tööl käivate meeste osakaal jääb umbes 80 % ringi, siis moodustab tööl käivate naiste osakaal linnapiirkondades 21 % ja maapiirkondades 33 % (18). Kui välja arvata keskmine eluiga, jäävad naiste sotsiaalse arengu näitajad meeste omadele alla, nt tegevuse liigi, ametialase seisundi, vastutustaseme, erasektoris makstava palga, töötuse määra ja sotsiaalkaitse taseme osas.

5.6 On vaja suurendada jõupingutusi tööhõive ja sotsiaalküsimuste valdkonnas eesmärgiga luua institutsionaalne raamistik, mis võimaldab arendada aktiivseid tööhõivealaseid meetmeid ja riiklikke tööhõiveteenuseid ning tööturu järelevalvet, et võidelda varimajanduse, mitteametliku töötamise ja deklareerimata töötamise vastu, suurendada inimkapitali ja tööhõivevõimluste parandamisse tehtavaid investeeringuid, suurendada sotsiaalkaitset ja sotsiaalset kaasatust ning kohaldada selliseid mehhanisme, mille abil välditakse diskrimineerimist töölevõtmisel.

5.7 Maroko töötajate valdaval enamusel ei ole piisavat sotsiaalkaitset. Selline olukord tähendab paljude perede jaoks tõelist tragöödiat, millest on teadlik Maroko valitsus, kellel on poliitiline tahe püüda probleemile lahendust leida. Maroko ametivõimud kohustusid suurendama kontrolli eesmärgiga, et kõik tööle võetud töötajad oleksid registreeritud sotsiaalkaitsesüsteemis. Tööinspektsioon ja riiklik sotsiaalkindlustuskassa (Caisse Nationale de Securité Sociale) teevad suuri jõupingutusi, et parandada töötajate sotsiaalkaitset. Siiski tuleb Maroko valitsusel suurendada tervishoidu ja ravikindlustusse tehtavate investeeringute mahtu, et lihtsustada Maroko kodanike juurdepääsu avalikule tervishoiusüsteemile.

5.8 Praegu rakendatakse ellu kolmepoolset sotsiaalkaitse eeskirjade kava, mille abil selgitatakse välja, mil määral austavad ja järgivad Maroko ettevõtted riigi tööõigust. Samas on Maroko uue sotsiaalõiguse raames tehtud edusamme nende ettevõtete sertifitseerimisel, mis tõepoolest järgivad tööõiguse norme.

5.9 Mõni aeg tagasi tehti esimesed sammud kodanikuühiskonna tsentraliseeritud foorumi loomiseks, kuigi see ei olnud tõeliselt representatiivne. Nüüd on Maroko valitsus võtnud kohustuse luua 2009. aasta lõpuks majandus- ja sotsiaalnõukogu, ent nõukogu ei ole veel ametlikult asutatud, kuigi see on alates 1997. aastast Maroko põhiseaduses ette nähtud. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee loodab, et Maroko majandus- ja sotsiaalnõukogu koosseisus kajastub kodanikuühiskonna ühenduste mitmekesisus, kuna selgete ja õiglaste kriteeriumide abil tagatud representatiivsus on majandus- ja sotsiaalnõukogude tõhususe vältimatu tingimus – nagu ka nende tegevuse sõltumatus ja neile vajalike ressursside eraldamine. Majandus- ja sotsiaalnõukogu olemasolu ei ole vastuolus teiste Maroko praeguste nõuandvate organite rolliga, vaid täiendab seda.

5.10 Ettevõtluse osas on kõige esinduslikum ettevõtjate organisatsioon Maroko ettevõtjate keskliit (CGEM). Samuti on tööstus- ja kaubanduskojal oluline osa ettevõtjate, hariduse ja koolituse, äriteenuste ning rahvusvahelistumise toetamisel. Maroko naisettevõtjate liit (AFEM), kuhu kuulub üle riigi rohkem kui 350 liiget, üritab edendada naiste rolli ettevõtluses ning liidul on ka piirkondlikke organisatsioone. Ühenduse „Maroc Entrepreneurs” („Maroko ettevõtjad”) tegevuse eesmärk on innustada noori õppima ja ettevõtteid looma.

5.11 Peamiste ametiühingute hulka kuuluvad Union Marocaine du Travail (UMT), Confédération démocratique du travail (CDT), Union Générale des Travailleurs du Maroc (UGTM), Fédération Démocratique du Travail (FDT) ning Union Nationale des Travailleurs du Maroc (UNTM). Lisaks tuleks ära mainida ka Maroko põllumajanduskooperatiivide liit (Union Nationale des Coopératives Agricoles Marocaines, UNCAM).

5.12 Kuigi Maroko valitsus on läbi viinud tööõigusalaseid reforme, on vaja jätkata tööõigustest kinnipidamise parandamist ning asuda ratifitseerima ILO vastavaid konventsioone, eriti konventsiooni nr 87 ühinemisvabaduse kohta.

5.13 Riigi arengu seisukohast on jätkuvalt üks otsustava tähtsusega küsimusi haridussüsteemi parandamine ja kirjaoskuse arendamine. 2008. aasta septembris esitas Maroko haridusministeerium eriolukorra kava, millega üritatakse tagada, et maapiirkondade tütarlapsed käiksid koolis ning et lastel oleks võrdne ja reaalne juurdepääs kohustuslikule haridusele. Kvalifitseeritud töötajate puudumine on üks põhiprobleemidest ettevõtte loomisel Marokos, kusjuures on kõige raskem leida inimesi kesktaseme oskusi nõudvate tehniliste töökohtade täitmiseks.

5.14 Tehakse jõupingutusi, et lähendada Maroko kõrgharidus-, teadusuuringute ja kutseõppesüsteeme Euroopa kõrghariduse, teadusuuringute ja kutseõppe ruumile. Kõnealune eesmärk aitab parandada Maroko õppurite kvalifikatsiooni ja kutseoskusi, pidades silmas nende juurdepääsu tööturule. Senisest paremini on vaja kooskõlastada kutsekvalifikatsioone ja ettevõtete vajadusi töötajate töölevõtmiseks. Otstarbekas oleks lihtsustada stažeerimist ettevõtetes, sõlmides kokkuleppeid ülikoolide ning selliste ettevõtjate organisatsioonide vahel nagu CGEM või kaubanduskojad.

5.15 Arvestades Maroko edasiarendatud staatust, rõhutab komitee vajadust võtta kasutusele süsteeme, millega tagatakse akadeemiliste kvalifikatsioonide vastastikune tunnustamine ELi ja Maroko vahel. Üks peamistest probleemidest, millega Maroko silmitsi seisab, on kõrgharidusega töötute suur arv.

5.16 Koostöös ELiga on kavas moodustada ELi ja Maroko tööandjate organisatsioonide ja ettevõtjate esindajatest koosnev töörühm, (19) mille ülesanne on korrapäraselt teavitada assotsiatsiooninõukogu kaubandust ja investeeringuid takistavatest tõketest. Kõnealuses töörühmas võivad osaleda ka ametiühingute esindajad.

5.17 Demokraatia juurutamise osas on rakendatud reformide abil tehtud edusamme nagu uue, naiste osalemist tugevdava valimisseaduse vastuvõtmine, korruptsioonivastase võitluse meetmed ning strateegilise tegevuskava vastuvõtmine soolise võrdõiguslikkuse institutsionaliseerimiseks. Kuigi Maroko valitsus on teatanud sellest, et tal enam ei ole reservatsioone seoses naiste diskrimineerimise kõikide vormide likvideerimise konventsiooniga, ei ole ta veel andnud vastavaid dokumente hoiule Ühinenud Rahvaste Organisatsioonile (20).

5.18 2008. aasta novembris käivitas sotsiaalse arengu, perekonna- ning solidaarsusküsimuste ministeerium kuuenda soolise vägivalla vastase võitluse kampaania, mille tulemusel laekus spetsiaalselt selleks loodud abitelefonile endisest rohkem avaldusi naistevastase vägivalla juhtumite kohta. Siiski oleks vaja rohkem turvakodusid ohvrite vastuvõtmiseks. Samuti on seni heaks kiitmata seaduseelnõu, (21) millega muutub sooline vägivald karistatavaks, ning jätkuvad probleemid perekonnaseadustiku kohaldamisel.

5.19 Vaesusindeks on langenud 9 %-le, (6) mis tähendab, et rohkem kui 2 miljonit inimest riigi elanikkonnast on vaesed. Seega on sotsiaalne olukord jätkuvalt muret tekitav ning võitlus vaesuse vastu on üks olulisimaid probleeme, millega riik silmitsi seisab. Eespool mainitud SKP kasv inimese kohta on jätkuvalt ebapiisav vaesuse vastu võitlemiseks, kuna see jaguneb ebavõrdselt ja seepärast ei ole saavutatud elatustaseme oodatud tõusu. Peamine vahend vaesuse vastu edukalt võitlemiseks on majanduskasvu suurendamine ja tootlikkuse parandamine koos võitlusega inimõiguste eest (mis on lahutamatud majanduslikest, sotsiaalsetest, kultuurilistest ja keskkonnaalastest õigustest), vastasel juhul ei oleks võimalik tagada rikkuse paremat jaotamist. Senisest paremini on vaja omavahel kooskõlastada vaesuse vähendamise eri programme, mida Marokos rakendavad rahvusvahelised institutsioonid, nagu ÜRO ja Maailmapank.

5.20 Teine peamine muret tekitav probleem on Euroopa Liitu suunduv ebaseaduslik ränne. Lisaks ELi riikides seaduslikult elavale kahele miljonile marokolasele on neid hinnanguliselt veel üks miljon, kes elab siin ebaseaduslikult. Lisaks sellele on Maroko üks Sahara-tagustest riikidest Euroopa Liitu suunduva ebaseadusliku rände transiitriikidest. Käivad läbirääkimised ELi ja Maroko vahelise tagasivõtulepingu üle.

6. Euroopa Liidu ja Maroko suhted

6.1 Esimesed lepingud Euroopa Liidu ja Maroko vahel sõlmiti aastatel 1969 ja 1976. Hiljem sõlmiti 1995. aastal käivitatud Barcelona protsessi raames Maroko assotsiatsioonileping ELiga, mis jõustus 2000. aastal. Hiljem, 2005. aasta juulis võeti Euroopa naabruspoliitika raames vastu ELi ja Maroko tegevuskava viieaastaseks perioodiks (22). Praeguseid suhteid Marokoga arendatakse Vahemere Liidu raames.

6.2 Assotsiatsioonileping moodustab Euroopa Liidu ja Maroko suhete õigusraamistiku. Lepingus nähakse ette vabakaubanduspiirkonna loomine ja privilegeeritud partnerluse rakendamine teistes valdkondades, nt poliitikas, majanduses, sotsiaalvaldkonnas, teadusuuringute valdkonnas ja kultuuris.

6.3 Riigi strateegiadokumendis määratletakse strateegilise raamistik ELi abi andmise jaoks Marokole ajavahemikus 2007–2013 ning määratakse kindlaks järgmised prioriteetsed koostöövaldkonnad:

— sotsiaalpoliitika arendamine;

— majanduse ajakohastamine;

— institutsiooniline abi,

— hea valitsemistava ning inimõiguste ja põhivabaduste edendamine;

— keskkonnakaitse.

6.4 Aafrika ja ELi strateegilise koostöö raames on Marokol aktiivne osa ELi ja Aafrika vahel peetavas poliitilises dialoogis, kuna riigil on peamine vastutus kliimamuutuste alase koostöö käivitamise eest.

6.5 2008. oktoobris allkirjastasid ELi ja Maroko assotsiatsioonilepingu raames ühisdokumendi, mille eesmärk on kahepoolsete suhete tõhustamine edasiarendatud staatuse saavutamiseks ning seega poliitiliste suhete, siseturu integreerimise, valdkondliku tasandi koostöö ja inimmõõtme süvendamiseks.

6.6 EL on endiselt Maroko peamine kaubanduspartner, arvestades, et üle poole Maroko impordist (23) pärineb Euroopa Liidu riikidest ja peaaegu kolm neljandikku riigi ekspordist (24) suundub Euroopa Liitu. Üksikute riikide kaupa vaadatuna on olulisim imporditavate toodete tarnija Prantsusmaa, järgnevad Hispaania, Ühendkuningriik, Itaalia ja Saksamaa. Ekspordi osas on riikide järjestus sarnane.

6.7 ELi ja Maroko kaubeldavate toodete jagunemises paistab silma, et Maroko import on järk-järgult mitmekesistunud. Käesoleva aastakümne jooksul on märkimisväärselt kasvanud Maroko ostetud erinevate ELi toodete arv. Peamised tooted, mida Maroko EList impordib, on kangad, naftagaas ja teised süsivesinikud, masinad ja seadmed ning keemiatooted.

6.8 Seevastu Marokost Euroopa Liitu suunduv eksport on rohkem kontsentreeritud: üle poole ekspordist moodustavad tekstiiltooted (üle kolmandiku koguekspordist), elektroonilised komponendid, koorik- ja karploomad ja muud mereannid ning traat ja elektrikaablid.

6.9 Praegustel läbirääkimistel võetakse arvesse teatavate tundlike valdkondade olukorda, kusjuures on ette nähtud asümmeetriline kohustuste võtmine ja nende järk-järguline kohaldamine. See puudutab eelkõige teenustekaubanduse liberaliseerimist ja asutamisõigust ning põllumajandustoodete, töödeldud põllumajandustoodete ja kalandustoodete kaubanduse liberaliseerimist.

6.10 Euroopa põllumajandussektor on praeguse majanduskriisi all tõsiselt kannatanud ning põllumajandustootjate sissetulek on vähenenud (Eurostati andmeil 12,2 % 2009. aastal). Selle taustal raskendavad uued kaubanduslikud järeleandmised, mis tehti Marokole sedavõrd tundlike toodete osas nagu puu- ja köögiviljad, mida praktiliselt ei kaitsta ühenduse toetustega, paljude Euroopa põllumajandusettevõtete juba niigi rasket majanduslikku olukorda veelgi. Puu- ja köögiviljatoodangu ohverdamisega ELi ja Maroko vahelise kaubavahetuse liberaliseerimisel teiste majandustegevuste kasuks kaasnevad laastavad tagajärjed ning see seab ohtu tootjate tuleviku ja paljude Euroopa piirkondade arengu. Seetõttu oleks vaja luua lisatoetuste abil hüvitamissüsteem, et võimaldada konkurentsivõime suurendamist kõnealustes valdkondades.

Komitee väljendab muret selle üle, et Euroopa Liit ja Maroko lisasid hiljuti assotsiatsioonilepingu raamistikku põllumajandusalaste kaubandussuhete läbivaatamise, kuigi korrapäraselt esineb kehtiva lepingu rikkumisi – hoidutakse kehtestatud tollimaksude maksmisest ja ei järgita kvoote. Lisaks ei lepitud kokku uutes mehhanismides ega parandatud märkimisväärselt olemasolevaid mehhanisme, et tagada mõlema osapoole heakskiidetud sätete täitmine.

6.11 EList pärit otseinvesteeringute osas (25) tuleb rõhutada, et peamine investor Marokos on Prantsusmaa (26), järgnevad Hispaania, Ühendkuningriik ja Saksamaa (27). Peamised valdkonnad, millele tehtud investeeringud keskendusid, olid turism, kinnisvara, telekommunikatsioonid, kindlustussektor, pangandus, tööstus ja transport.

Brüssel, 17. veebruar 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Parlamentide koostöö tugevdamine toimub muu hulgas ELi ja Maroko parlamentaarse ühiskomisjoni loomisega. Selles osalevad Maroko parlamendi mõlemad kojad, mitte ainult esindajatekoda.

(2) Allikas: UNCTAD – FDI/INC-andmebaas.

(3) Ligikaudu kaks kolmandikku.

(4) Sealhulgas loomakasvatus, metsandus ja kalandus.

(5) Kõnealune tulu kahekordistus aastatel 2002–2006.

(6) Allikas: Rahvusvaheline Valuutafond (IMF).

(7) Kõnealune sektor hõlmas 2008. aastal 13 % SKP-st. Allikas: ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon.

(8) 13 734 506 inimest (sh põllumajandus, metsandus ja kalapüük). Allikas: ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon.

(9) Allikas: Maailmapank – maailma arengunäitajad.

(10) Allikas: Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni LABORSTA-andmebaas (tööstatistika), tööjõu-uuringu alusel.

(11) Allikas: Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni LABORSTA-andmebaas (tööstatistika).

(12) Allikas: Maroko riiklik põllumajanduse föderatsioon.

(13) FDI Intelligence'i (kuulub Briti meediagruppi The Financial Times) avaldatud uuringu järgi.

(14) Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) andmete järgi.

(15) Maroko majandus- ja rahandusministeeriumi prognoos.

(16) Sealhulgas kalandus ja metsandus.

(17) Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) andmeil on tööpuudus noorte seas 7 % suurem kui tööjõu keskmine töötuse määr. Noored moodustavad 39 % kõigist töötutest.

(18) Allikas: Marokot käsitlev järelevalvearuanne – dokument SEC(2009) 520/2, 23. aprill 2009.

(19) „Document conjoint UE-Maroc sur le renforcement des relations bilatérales/Statut Avancé” – DG E V, dokument 13653/08, lk 6.

(20) Allikas: Marokot käsitlev järelevalvearuanne – dokument SEC(2009) 520/2, 23. aprill 2009.

(21) Ettevalmistamisel alates 2006. aastast.

(22) Praeguse seisuga on koostatud kolm järelevalvearuannet: 2006. aastas detsembris, 2008. aasta aprillis ja 2009. aasta aprillis.

(23) 51,4 % Maroko impordist pärineb EList.

(24) 71,9 % Maroko ekspordist suundub Euroopa Liitu.

(25) Allikas: Maroko valitsus: Office des Changes – Flux financiers.

(26) 2002. ja 2008. aasta vahel ületas Prantsusmaa poolt Marokosse tehtud investeeringute kogumaht 53 miljardit dirhemit.

(27) Samal ajavahemikul ulatusid Hispaania investeeringud rohkem kui 35 miljardi dirhemini ning Ühendkuningriigi ja Saksamaa investeeringud mõlema puhul enam kui 6 miljardi dirhemini.