EUROOPA KOMISJON Brüssel,28.1.2016 COM(2016) 29 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Aruanne üldiste soodustuste süsteemi kohta ajavahemikul 2014–2015 {SWD(2016) 8 final}



KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Aruanne üldiste soodustuste süsteemi kohta ajavahemikul 2014–2015 1.Sissejuhatus 1.1.Üldiste soodustuste süsteem (GSP) Alates 1971. aastast on ELi üldiste soodustuste süsteemiga (GSP) aidatud arengumaid nende jõupingutustes vähendada vaesust, edendada head valitsemistava ja säästvat arengut. Võimaldades soodustingimustel juurdepääsu ELi turule, aidatakse GSP-ga arengumaadel luua täiendavat tulu rahvusvahelise kaubanduse kaudu. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL) nr 978/2012 üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta (GSP määrus) on GSP õiguslik raamistik. Kava on kooskõlas WTO õigusega, olles kasutusele võetud nn volitusklausli alusel, mis võimaldab kohaldada erandit WTO enamsoodustusrežiimi põhimõtte suhtes. 1.2.Kolm GSP-sisest korda GSP-d reformiti GSP määrusega, et keskendada GSP soodustusi paremini nendele riikidele, kes vajavad kõige rohkem abi, eelkõige vähim arenenud riigid ja muud madala ja keskmisest madalama sissetulekuga arengumaad. GSP reformid vähendasid märkimisväärselt soodustatud riikide arvu 178-lt 92-le. Need riigid, kelle Maailmapank on liigitanud keskmisest kõrgema sissetulekuga riikideks, arvatakse GSP soodustuste saajate hulgast välja. Samuti arvatakse välja need riigid, kelle suhtes kohaldatakse ELi turule pääsu sooduskorda tariifsete soodustustega samadel tingimustel kogu kaubavahetuse ulatuses. Selleks et võtta tõhusalt arvesse arengumaade kaubandus-, arengu- ja finantsvajadusi, nähakse GSP-ga ette kolm erinevat sooduskorda: üldine GSP kord ja kaks erikorda. −Üldise korra (standardne GSP) alusel võimaldatakse tollitariifide vähendamist umbes 66 % kõikidest ELi tariifiridadest madala ja keskmisest madalama sissetulekuga riikidele, kes ei saa soodustusi muust soodustingimustel juurdepääsust ELi turule. Praegu on olemas 30 standardse GSP alusel soodustatud riiki. −Säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra (GSP+) alusel peatatakse tollimaks täielikult sisuliselt samade 66 %-liste tariifiridade kohta, nagu standardse GSP puhul, ning seda riikide suhtes, mis on eriti haavatavad nende majanduse mitmekesistumise ja impordimahtude tõttu. Vastutasuks peavad soodustatud riigid ratifitseerima ja tõhusalt rakendama 27 rahvusvahelist põhikonventsiooni, mis on loetletud GSP määruse VIII lisas. Need konventsioonid hõlmavad inim- ja tööõigusi, keskkonnakaitset ja head valitsemistava. Praegu on olemas 13 GSP+ alusel soodustatud riiki. −Everything But Arms ehk kõik peale relvade (EBA) erikorraga võimaldatakse kõikide toodete, välja arvatud relvad ja laskemoon, täielikult tollimaksu- ja kvoodivaba turulepääs nendele riikidele, kelle ÜRO on liigitanud vähim arenenud riikide alla. Praegu on olemas 49 EBA alusel soodustatud riiki. Aastal 2014 imporditi peaaegu 50,8 miljardi euro väärtuses kaupu GSP soodustuste alusel järgmiselt: standardse GSP alusel soodustatud riikidest pärit import 27,3 miljardi euro väärtuses, GSP+ alusel soodustatud riikidest pärit import umbes 6,5 miljardi euro väärtuses ning EBA alusel soodustatud riikidest pärit import 17 miljardi euro väärtuses. Üksikasjalik teave on esitatud käesoleva aruande tabelites 1–4. Allpool esitatud joonistel 1 ja 2 on antud ülevaade kolme GSP korra alusel toimuva impordi kohta. 1.3.Käesoleva aruande eesmärk

GSP määruses nõutakse, et komisjon esitab aruande GSP kava toimimise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule kord iga kahe aasta järel alates 1. jaanuarist 2016. Aruanne peab hõlmama kõigi kolme GSP sooduskorra mõju viimase kahe aasta jooksul . Samas nõutakse GSP määruses, et aruanne keskenduks eelkõige GSP+ korrale. Aruandes tuleb üksikasjalikult kajastada asjaomaste konventsioonide ratifitseerimist, aruandlust ja tõhusat rakendamist soodustatud riikides . Seega hõlmab käesolev aruanne kõiki kolme GSP elementi: standardse GSP kava, EBA kava, kus erilist tähelepanu pööratakse GSP+ kavale. 2.Standardse GSP kord GSP alusel soodustatud riikide loetelu on muudetud mitu korda, et kajastada riikide väljumist GSP-st vastavalt GSP määruse artiklis 4 esitatud kriteeriumidele (st need riigid, kelle Maailmapank on liigitanud keskmisest kõrgema sissetulekuga riikideks kolmel järjestikusel aastal või kes saavad soodustusi ELi turule pääsu sooduskorra alusel samadel või parematel tariifsete soodustuste tingimustel). Samuti on soodustatud riikide nimekirja muudetud, et lisada äsja GSP abikõlblikkuse tingimustele vastavaid riike. Näiteks: −Iraan ja Aserbaidžaan lahkusid 23. veebruaril 2014, −Horvaatia lakkas olemast abikõlblik riik ja samas ka soodustatud riik pärast ELiga ühinemist, −Lõuna-Sudaan ja Myanmar liitusid 1. jaanuaril 2014, −Hiina, Ecuador, Tai ja Maldiivid arvati välja 1. jaanuaril 2015, −Botswana, Kamerun, Cote d'Ivoire, Fidži, Ghana, Keenia, Namiibia ja Svaasimaa liitusid 1. oktoobril 2014. Standardsest GSP-st saavad kasu järgmised 30 riiki −Aafrika: Botswana*, Kamerun, Cote d'Ivoire, Kongo Vabariik, Keenia, Ghana, Namiibia, Nauru, Nigeeria, Svaasimaa; −Aasia: Kõrgõzstan, India, Indoneesia, Sri Lanka, Vietnam, Tadžikistan, Türkmenistan**, Usbekistan; −Austraalia ja Vaikse ookeani piirkond Cooki saared, Fidži, Marshalli Saared, Mikroneesia (Liiduriigid), Niue, Tonga; −Euroopa: Ukraina; −Lähis-Ida: Iraak, Süüria; −Lõuna-Ameerika: Colombia**, Honduras**, Nicaragua**. Nagu on allpool esitatud joonistelt 3 ja 4 näha, avaldas Hiina väljumine kava kohaldamisalale väga suurt mõju. Selle tulemusena muudeti nii toote astmestamiskünniseid VI lisas kui ka haavatavuse piirmäära VII lisas .

Iga kolme aasta järel vaadatakse läbi loetelu liiga konkurentsivõimeliseks muutuva standardse GSP riigi tootejaotiste kohta (ning vajadusel peatatakse soodustused selles riigis) . Järgmist nimekirja kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2017. Allpool tabelis 2 on esitatud standardse GSP riigist ELi suunatud koguimpordi,abikõlbliku impordi ja sooduskorra alusel toimuva impordi väärtus. Abikõlblik import on veidi vähenenud (43,5 miljardilt eurolt 2013. aastal 38,7 miljardi euroni 2014. aastal), hoolimata koguimpordi väikesest kasvust. Lisaks oli üldine rakendusaste 2014. aastal 70,3 %, mis on pisut vähem kui 71,5 % aasta varem. Rakendusaste erineb riigiti olulisel määral. Allpool esitatud joonisel 5 on näidatud, et India on ülekaalukalt suurim standardse GSP kasutaja ning sellele järgnevad Vietnam ja Indoneesia. Aastal 2014 moodustasid need kolm soodustatud riiki 87,8 % koguimpordist, mille suhtes kasutati standardse GSP soodustusi.



3.EBA kord EBA korrast saavad hetkel kasu järgmised 49 riiki: −Aafrika: Angola, Burkina Faso, Burundi, Benin, Tšaad, Kongo Demokraatlik Vabariik, Kesk-Aafrika (Vabariik), Djibouti, Eritrea, Etioopia, Gambia, Guinea, Ekvatoriaal-Guinea, Guinea-Bissau, Komoorid, Libeeria, Lesotho, Madagaskar, Mali, Mauritaania, Malawi, Mosambiik, Niger, Rwanda, Sierra Leone, Senegal, Somaalia, Lõuna-Sudaan, Sudaan, São Tomé ja Príncipe, Togo, Tansaania, Uganda, Sambia; −Aasia: Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Kambodža, Laos (Demokraatlik Rahvavabariik), Myanmar/Birma, Nepal, Ida-Timor, Jeemen; −Austraalia ja Vaikse ookeani piirkond: Kiribati, Samoa, Saalomoni Saared, Tuvalu, Vanuatu; −Kariibi piirkond: Haiti. Allpool tabelis 3on esitatud EBA riikidest ELi suunatud koguimpordi, abikõlbliku impordi ja sooduskorra alusel toimuva impordi väärtus. Nii abikõlblik import (17,4 miljardilt eurolt 2013. aastal 19,5 miljardi euroni 2014. aastal) kui ka kasutamise määr on suurenenud (83,1 %-lt 87,1 %-ni). Taaskord erineb kasutamise määr riigiti olulisel määral. Allpool esitatud joonisel 6 on näidatud, et Bangladesh on ülekaalukalt suurim EBA kasutaja ning sellele järgneb Kambodža. Aastal 2014 moodustasid need kaks soodustatud riiki koos 85,4 % koguimpordist, mille suhtes kasutati EBA soodustusi. 4.GSP+ kord 4.1.GSP+ alusel soodustatud riigid

GSP+ raames kohaldatakse lisatollimaksusoodustusi nende arengumaade suhtes, kes on haavatavad mitmekesisuse puudumise tõttu ning seetõttu, et nad ei ole piisavalt integreerunud rahvusvahelisse kaubandussüsteemi. Kord toetab käesolevaid riike inim- ja tööõigusi, keskkonnakaitset ja head valitsemistava hõlmava 27 rahvusvahelise põhikonventsiooni tõhusal rakendamisel. Selleks et kohaldada GSP+ soodustusi, peab riik juba olema ratifitseerinud need 27 konventsiooni. Lisaks tuleb GSP+ taotlejatelt võtta kirjalikult siduv kohustusnende konventsioonide ratifitseerimise jätkamise ja nende tõhusa rakendamise kohta. Samuti peavad taotlejad nimetatud konventsioonide aruandluse ja järelevalve nõuded tingimusteta aktsepteerima ning olema nõus tegema koostööd Euroopa Komisjoni juhitavas ELi järelevalvemenetluses. Aruandeperiood ajavahemiku 2014–2015 kohta hõlmab kokku 14 GSP+ alusel soodustatud riiki. Armeeniale, Boliiviale, Cabo Verde Vabariigile, Costa Ricale, Ecuadorile, Gruusiale, Mongooliale, Pakistanile, Paraguayle ja Peruule anti GSP+ staatus 1. jaanuaril 2014. El Salvadorile, Guatemalale ja Panamale anti GSP+ staatus 28. veebruaril 2014 ning Filipiinidele 25. detsembril 2014. Costa Rica, Guatemala, El Salvador, Panama ja Peruu on alates 1. jaanuarist 2016 lakanud olemast GSP/GSP+ alusel soodustatud riigid, kuna nad saavad tänu kahepoolsetele kaubanduslepingutele kasu soodustatud turulepääsust. Samamoodi lakkab Gruusia 1. jaanuaril 2017 olemast GSP/GSP+ alusel soodustatud riik. Komisjon otsustas 25. novembril 2015 anda GSP+ staatuse Kõrgõzstanile; otsus on praegu läbivaatamisel Euroopa Parlamendis ja nõukogus. Tabelis 4 on esitatud GSP+ soodustatud riikidest ELi suunatud koguimpordi ja sooduskorra alusel toimuva impordi väärtused. GSP+ sooduskorra alusel toimuv koguimport on kasvanud (5,99 miljardilt eurolt 2013. aastal 6,48 miljardi euroni 2014. aastal). Selle tulemusena, et mitmed soodustatud riigid on hakanud kohaldama uusi ELiga sõlmitud vabakaubanduslepinguid, langes veidi üldine kasutamise määr (69,7 %lt 2013. aastal 66,1 %-le 2014. aastal). Arvestades äsja kehtestatud uut turulepääsu korda, varieerus kasutamise määr riigiti oluliselt. Nagu on näidatud allpool esitatud joonisel 7, oli Pakistani ja Filipiinide osakaal 2014. aasta GSP+ sooduskorra alusel toimunud impordist kokku 87,8 %. 4.2.GSP+ järelevalve 4.2.1.GSP+ järelevalve eesmärk GSP+ kava on stiimulipõhine vahend, millega püütakse toetada soodustatud riike tõhusalt rakendama 27 rahvusvahelist konventsiooni. Vastavalt GSP määrusele on GSP+ esialgne eluiga 10 aastat (st seda kohaldatakse 31. detsembrini 2023). Tegemist on pikaajalise protsessiga. Konventsioonide tõhusat rakendamist takistavad puudused on sageli seotud keskmisi ja pikaajalisi lahendusi vajavate küsimustega. GSP+ konventsioonid hõlmavad suurt hulka valdkondi, nagu inim- ja tööõigused, keskkonnakaitse, kliimamuutused ning võitlus narkootikumide ja korruptsiooni vastu. Lisaks on puudused sageli tingitud mitmesugustest keerulistest ja omavahel seotud küsimustest, mis hõlmavad sotsiaal-, kultuuri-, ajaloo-, julgeoleku- või majandusarengut. On tõenäoline, et arengumaadena seisavad kõik soodustatud riigid silmitsi rakendamisega seotud probleemidega, eelkõige lühiajalises ja keskpikas perspektiivis. Eespool kirjeldatut arvesse võttes annab reformitud GSP+ järelevalve tugeva tõuke GSP+ alusel soodustatud riikidele selleks, et parandada riigisisest rakendamist ja aruandlust. See nõuab lisaks lühiajalisele perspektiivile pühendumist ka keskpikas ja pikas perspektiivis, mida GSP+ järelevalvega soovitakse täielikult kajastada. 4.2.2.Rahvusvaheliste standardite edendamine GSP+ hõlmab ELi kohustust toetada ja tugevdada rahvusvahelise õiguse rakendamist, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingus. Sellega otsitakse võimalusi tagada, et soodustatud riigid täidavad oma rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimisest tulenevaid kohustusi. GSP+ kavaga ei nõuta, et soodustatud riigid peaksid ELi standardid vastu võtma või neid rakendama – pigem tuleb soodustatud riikidel täita nende rahvusvaheliste konventsioonide raames juba eelnevalt kokkulepitud kohustusi. Seepärast on komisjoni eesmärk järjest rohkem tegeleda asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega (nt Rahvusvaheline Tööorganisatsioon (ILO) ja Ühinenud Rahvaste Organisatsioon (ÜRO)) eesmärgiga tagada, et EL arvestaks GSP+ järelevalvel ja hindamisel nende vaadete ja kogemustega. On oluline teha tihedat koostööd soodustatud riikides asuvate rahvusvaheliste organisatsioonide kohalike esindustega. Selline kaasamine on eriti oluline, arvestades paljude GSP+ määruse VIII lisas loetletud konventsioonide pikka aruandetsüklit. Näiteks antakse ÜRO aruandeid välja iga 4–5 aasta järel, mis on pikem ajavahemik kui kaheaastane GSP+ aruandetsükkel. Seega on aktiivne koostöö asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonidega eriti kasulik aruandetsüklite vahepealsel perioodil. Lisaks võib nende organisatsioonide pädevus olla väga kasulik soodustatud riikide koostööprojektide jaoks. Komisjon ja ILO on hetkel käivitamas GSP+ katseprojekti suutlikkuse suurendamiseks Pakistanis, Mongoolias, Guatemalas ja El Salvadoris. Komisjon jätkab GSP+ eluea jooksul tihedat koostööd rahvusvaheliste organisatsioonidega, sealhulgas eriprojektide kaudu. Lõpuks tuleb märkida, et GSP+ võimaldab ELil asjaomastes rahvusvahelistes organisatsioonides, nagu ILO standardite rakendamise kolmepoolne komitee või ILO juhtorgan, konstruktiivselt arutleda soodustatud riikide nende konventsioonidega seotud kohustuste üle. 4.2.3.GSP+ järelevalveprotsess GSP määrusega nõutakse ELi tõhustatud järelevalvet GSP+ alusel soodustatud riikide kohustuste täitmise üle. Seega on komisjoni talitused koos Euroopa välisteenistusega loonud struktureeritud järelevalveprotsessi: pidev GSP+ dialoogi pidamine soodustatud riigi asutustega, mis vormistatakse iga-aastaste probleemkohtade nimekirjadena (tulemuskaardid). Niipea kui soodustatud riik liitub GSP+ kavaga, koostab komisjon esialgse hindamise soodustatud riigi GSP+ kohustuste täitmise kohta (esimene ametlik tulemuskaart). Sellele ametlikule tulemuskaardile on märgitud olulisemad puudused, mis on tuvastatud rahvusvaheliste konventsioonide järelevalveasutuste poolt. Sellega alustatakse pidevat GSP+ dialoogi, mille käigus juhib komisjon soodustatud riigi tähelepanu tulemuskaardil loetletud valdkondadele. Võimaluse korral kasutatakse dialoogi pidamisel olemasolevaid poliitilisi ja institutsioonidevahelisi sidemeid ELi ja soodustatud riikide vahel. Probleemkohtade nimekirja ajakohastatakse igal aastal ning soodustatud riikidelt oodatakse tõsiseid jõupingutusi võitluses tuvastatud probleemidega. Kooskõlas GSP määrusega arvestatakse GSP+ järelevalveprotsessis mitmesuguste rahvusvaheliste konventsioonide järelevalveasutustest kaugemale jäävate allikatega, sealhulgas kodanikuühiskond, sotsiaalpartnerid, Euroopa Parlament ja nõukogu. Samuti on soodustatud riikides kaasatud paljud sidusrühmad – mitte üksnes keskvalitsus, vaid ka kohalikud ja piirkondlikud asutused, kodanikuühiskond (nt sotsiaalpartnerid, valitsusvälised organisatsioonid), äriühingud ja rahvusvaheliste organisatsioonide kohalikud esindused.

Järelevalve raames võib komisjon osaleda kohalikes töörühmades või korraldada valdkonnapõhiseid visiite tööstusettevõtetesse. Kohalike sidusrühmadeni jõudmine, eelkõige GSP+ järelevalvega seotud visiitide ajal, on oluline mitte üksnes esmase teabe kogumiseks, vaid ka selleks, et parandada arusaamist GSP+ toimimise ning ELi ootuste suhtes soodustatud riikide kohta. See aitab kohalikel sidusrühmadel mängida kohaliku, piirkondliku ja keskvõimu tasandi asutuste abistamisel konstruktiivset rolli, et need täidaksid konventsioonidega võetud kohustusi. Eelkõige eeldatakse, et ettevõtjad kui tariifsete soodustuste otsesed saajad, võtaksid konventsioonide rakendamise toetamisel keskse rolli. Esimese aruandeperioodi jooksul on soodustatud riikides toimuv koostöö kodanikuühiskonnaga olnud väga positiivne. Kodanikuühiskond on üldiselt väljendanud tugevat toetust oma riigi osalemisele GSP+ kavas. Mitmel juhul on kodanikuühiskond konkreetselt tervitanud GSP+ järelevalvet ning tõhustatud võimalust, mida see pakub, et tõstatada peamised inim- ja tööõigustega seotud probleemid ametiasutustega. Komisjon jätkab seega järelevalve ajal koostööd kohalike sidusrühmadega ning püüab seda võimalusel laiendada. 4.2.4.Abi ja arendusprojektid Rahvusvaheliste järelevalveorganite aruannetes – tulemuskaartide peamine allikas – on määratletud mitte üksnes puudused ja edusammud, vaid ka piirangud, mis võivad takistada või tõkestada soodustatud riigil konventsiooni rakendamast. See on oluline, sest paljud nendest piirangutest ei pruugi kuuluda riigiasutuste kontrolli või otsese mõjusfääri alla, mis võib ühtlasi seletada mõningaid puuduseid. Kuigi on selge, et riigil on kohustus täita oma rahvusvahelisi kohustusi täies ulatuses, peab komisjoni järelevalve võtma arvesse selliseid tegureid, nagu ressursside puudumine, vaesus, loodusõnnetused või kontrolli puudumine teatavate piirkondade üle relvastatud konfliktide korral. 2015. aastal käivitas komisjon koostöös ILOga ühisprojektid, et toetada GSP+ riikide haldussuutlikkust, et tõhusalt rakendada ja esitada aruandeid peamiste ILO konventsioonide kohta. Järgmisel aruandeperioodil jätkab komisjon soodustatud riikide toetamise võimaluste kaalumist, et tegeleda selliste piirangutega asjatundlikkuse, tehnilise abi ja suutlikkuse tõstmise eriprojektide kaudu. 4.2.5.Soodustatud riikide sisemine struktuur GSP+ puhul Viis, kuidas soodustatud riigid asusid tegelema GSP+ konventsioonidega hõlmatud küsimustega, andis esmase ettekujutuse poliitilisest tahtest seoses GSP+ protsessiga. Konventsioonide rakendamine hõlmab sageli eri valitsusasutuste pädevust ning nendel asutustel võib olla erineval määral ressursse ja finantsvõimendust. Seega peavad soodustatud riigid tegevust koordineerima nii keskvalitsuse kui ka kohaliku omavalitsuse tasandil. Mõned soodustatud riigid otsustasid luua spetsiaalsed GSP+ rakkerühmad, mida juhivad kõrgema tasandi ametnikud (nt Pakistan), samal ajal kui teised eelistasid koordineerimist ad hoc põhimõttel kaubandus- või välisministeeriumi juures (nt Filipiinid, Guatemala). Eeldatakse, et selline koordineerimine muutub aja jooksul tõhusamaks. Komisjoni poolsed GSP+ järelevalvevisiidid ELi delegatsioonide abiga on osutunud selles osas kasulikuks. Soodustatud riikide GSP+ koordineerimisega seotud jõupingutused ning asjaomased konventsioonid moodustavad olulise ja vajaliku vahendi, et parandada kohapealset rakendamist. Seega jätkab komisjon suurema tähelepanu pööramist koordineerimisele. 4.2.6.Järeldused GSP+ esimese aruandeperioodi kohta (2014–2015) Nagu eespool kirjeldatud, algab järelevalve iga soodustatud riigi ühinemisel GSP+ kavaga. Ülevaatega puudustest iga GSP+ konventsiooni kohta, mille esitavad rahvusvahelised järelevalveasutused, kehtestatakse lähtejoon iga soodustatud riigi käimasoleva järelevalve kohta. Soodustatud riikidel tuleb tõendada tõsiseid jõupingutusi 27 põhikonventsiooni rakendamise parandamiseks ning nimetatud puuduste kõrvaldamiseks. Järelevalve hõlmab 27 konventsiooni rakendamise kõiki aspekte, sealhulgas arutelusid suutlikkuse piirangute ja progressi kohta. Lisaks võetakse GSP+ järelevalves arvesse soodustatud riikides eelnevalt olemasolevat õigus- ja haldusraamistikku, mis moodustab lähtejoone osa. Esimene järelevalveperiood oli kõikide soodustatud riikide ja komisjoni jaoks õppimisprotsess. Sellest hoolimata on kõik soodustatud riigid näidanud üles tugevat pühendumust GSP+ protsessi ja seda nii poliitilise tahte kui ka institutsionaalsete ja õiguslike reformide juurutamise osas. Eelkõige on soodustatud riigid näidanud üles tõelist valmisolekut teha komisjoniga koostööd, vastates õigeaegselt iga-aastastele tulemuskaartidega seotud dokumentidele, võimaldades GSP+ järelevalve erivisiite ning kehtestades GSP+ erijuhtimisstruktuure. Lisaks on kõik soodustatud riigid astunud (mõnikord küll täiendavaid) samme, et parandada GSP+ konventsioonide alusel võetud kohustuste rakendamist kohapeal, sealhulgas esitanud mitu hilinenud aruannet riigi kohta. Lisatud talituse töödokumendis on esitatud üksikute soodustatud riikide põhjalik hinnang, sealhulgas positiivsed arengusuundumused ja riigisisesed piirangud, mis võivad piirata soodustatud riikide võimet saavutada tõhusat rakendamist. Iga konventsiooni kohta antakse eraldi hinnang, millele lisandub üldhinnang konventsiooni iga klastri kohta (inimõigused, tööõigused, keskkond, hea valitsemistava). Arvestades 27 GSP+ põhikonventsiooni mitmekesisust ja esimese aruandeperioodi ajaraamistikku (18 kuud), ei peetud kõnealuses etapis asjakohaseks ega realistlikuks mõõta progressi ilmsete kriteeriumide taustal (nt riiklike aruannete esitamine õigel ajal). Püüe rakendada soodustatud riikide tegevuse suhtes standardset mõõdetavat väärtust võib osutuda eksitavaks ja olla teataval määral meelevaldne. Samas jätkatakse järelevalvevahendite täiustamist. Järgmise aruandeperioodi jooksul on eriti oluline, et soodustatud riigid kontrollivad protsessi ise ning tegelevad aktiivsemalt tulemuskaartidega seotud probleemidega. Komisjon pöörab suuremat tähelepanu soodustatud riikide enda tegevuse prioriteetidele, nende tähtaegadele puuduste kõrvaldamiseks ning rakendamiseks kättesaadavaks tehtud ressurssidele. Sellega seoses tõhustab komisjon koostööd soodustatud riikidega, et teha kindlaks prioriteetsed meetmed. See ongi reformitud GSP+ korra peamine põhjendus. Pärast seda, kui on tagatud täielik vastavus liitumise kriteeriumidele, antakse soodustatud riikidele GSP+ alusel kaubandusstiimulid asjaomaste konventsioonide rakendamise pideva tõhustamise kaudu. Seega oodatakse GSP+ alusel soodustatud riikidelt pidevat aruandluse tõhustamist. Sellest hoolimata arvestatakse soodustatud riikide konkreetsete asjaolude ja piirangutega. Sellest lähtudes on GSP määruses kehtestatud, et juhul kui soodustatud riik ei täida oma siduvat kohustust, võidakse soodustused ajutiselt tühistada. Järgmisel aruandeperioodil (2016–2017) jätkab komisjon soodustatud riikide järelevalvet struktuursel viisil. Järgmise läbivaatamise käigus kaalub komisjon vajaduse korral reageerimise meetmeid, sealhulgas võimalust algatada uurimine juhul, kui soodustatud riik ei täida oma GSP+ korraga seotud kohustusi. 4.2.7.Käesolevale aruandele on lisatud järgmine dokument: komisjoni talituste töödokument GSP+ kohta GSP määruses on sätestatud, et selles aruandes tuleb tähelepanu pöörata eelkõige GSP+ toimimisele. Seega kuulub käesoleva aruande juurde komisjoni talituste töödokument „ELi säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatav stimuleeriv erikord (GSP+) ajavahemiku 2014–2015 kohta”, mille on ühiselt koostanud komisjoni talitused ja Euroopa välisteenistus. Komisjoni talituste töödokumendis on GSP+ toimimine üksikasjalikumalt lahti seletatud, kuna GSP määrus 978/2012 jõustus 1. jaanuaril 2014. Samuti hõlmab komisjoni talituste töödokument üksikasjalikku hinnangut üksikute GSP+ alusel soodustatud riikide kohta GSP+ konventsioonide ja aruannete raames seoses GSP+ kasutamisega soodustatud riikides. 5.Edasised komisjoni aruanded GSP määruses nõutakse, et komisjon esitab aruande GSP määruse rakendamise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule viis aastat pärast GSP määruse jõustumist, st 2017. aasta novembriks. Selles käsitletakse kogu GSP kava viieaastase perioodi jooksul, st ajavahemikul 2012−2017. Selles võetakse arvesse kava mõju asjaomaste soodustatud riikide arengu-, kaubandus- ja finantsvajadusele. Samuti hindab komisjon vajadust vaadata läbi kava, sealhulgas GSP+ ja lisatollimaksusoodustuste ajutist peatamist käsitlevad sätted, ning lisada seadusandlik ettepanek, kui see on asjakohane. Lisaks analüüsitakse aruandes GSP määruse mõju kaubandusele ja ELi tollituludele, pöörates erilist tähelepanu selle mõjule soodustatud riikides. Lõpetuseks hõlmab 2017. aasta novembriks avaldatav aruanne ka konkreetseid arengusuundi teise GSP+ aruandetsükli ajal (2016–2017). 6.Statistilise teabe tabelid GSP riikide kohta seisuga 1. detsember 2015