1. Sissejuhatus

Komisjon võttis 28. mail 2014 vastu Euroopa energiajulgeoleku strateegia, mis hõlmab ulatuslikku kava ELi energiavarustuse kindluse suurendamiseks[1]. Arvestades olukorda Ukrainas ning sellega seonduvat ELi suunaliste gaasitarnete katkemise ohtu, sisaldab kõnealune strateegia meetmeid, mis tuleb võtta viivitamatult, et suurendada ELi võimet tulla toime gaasitarnete pikaajalise katkemisega saabuval talvel. Viivitamatute meetmete osana kiitis Euroopa Ülemkogu 27. juunil 2014 heaks komisjoni ettepaneku korraldada nn valmisolekukatse, et hinnata Euroopa gaasisüsteemi võimet tulla saabuval talvel toime ELi gaasitarnete pikaajalise katkemisega[2].

Juuli alguses palus komisjon liikmesriikidel, energiaühenduse lepinguosalistel ja Gruusial[3] ning Šveitsil ja Türgil modelleerida mitmesuguste võimalikke tarnekatkestusi käsitlevate stsenaariumide mõju oma riigi gaasivarustusele saabuval talvel ning kirjeldada meetmeid, mis on võetud kasutusele tarnepuudujääkidega toimetulekuks. Samuti palus komisjon Norral teatada võimekusest reageerida gaasitarnete katkemisele oma gaasitarnete suurendamisega. Komisjon tegi ettepaneku luua kolm „sihtrühma”, mis kataksid konkreetselt neid piirkondi, kus tarnekatkestuse mõju on tõenäoliselt kõige suurem. Need on Kagu-Euroopa piirkond (Bulgaaria, Horvaatia, Kreeka, Ungari ja Rumeenia), Balti riigid ja Soome ning energiaühenduse lepinguosalised. Riiklikud ametiasutused nägid kogu suve vältel vaeva andmete kogumise ja hindamiste korraldamisega ning esitasid oma riiklikud aruanded[4] komisjonile 2014. aasta augustis ja septembris. Euroopa maagaasi ülekandesüsteemi haldurite võrgustik (ENTSOG) on samuti modelleerinud tarnekatkestuse mõju ELi-ülesele gaasisüsteemile ning oma panuse on andnud ka mitmed tööstusettevõtete liidud, Rahvusvaheline Energiaagentuur,[5] G7 ja muud peamised partnerriigid.

Valmisolekukatsete metoodika ja stsenaariumid

Stsenaariumid, mille komisjon kõigile valmisolekukatses osalejatele välja pakkus, hõlmasid kuu aega või kuus kuud (septembrist veebruarini) kestvaid tarnekatkestusi Ukraina gaasitransiidimarsruudil ning Vene gaasivoos Euroopasse; kõigi katsete puhul olid eelduseks võetud keskmised talvised tingimused. Lisaks koostas ENTSOG täiendava kahenädalase veebruari külmalaine allstsenaariumi, millega kaetakse tippkoormuse mõju niigi koormatud tarnesüsteemile. Stsenaariume käsitlevad ettepanekud põhinesid varasematel kogemustel ja vajadusel panna meie energiasüsteemid proovile väga rasketes tingimustes, st olukorras, kus katkevad Euroopa peamise maagaasi välistarnija kõik tarnevood.

Ukraina transiidiprobleemide ja Venemaa täieliku tarnekatkestuse stsenaariumide mõju suures osas Ukraina kaudu varustatavatele Kagu-Euroopa riikidele oli väga sarnane, samas kui Balti riike ja Soomet modelleeritud Ukraina transiidikatkestus ei mõjuta. Seega viitab komisjon aruandes peamiselt mõjule, mida avaldab Venemaa gaasitarnete kuuekuine katkemine tavapärastes tingimustes ja külmalaine ajal.

Valmisolekukatse on juba praegu olnud väga kasulik, sest esmakordselt on saadud selline põhjalik ülevaade võimalikest mõjudest Euroopa gaasisektorile ning sektori valmisolekust võimalikuks pikaajaliseks ida poolt lähtuvaks gaasitarnete katkemiseks.

Käesolevas teatises esitab komisjon valmisolekukatse peamised järeldused ja annab rea konkreetseid soovitusi. Paralleelselt käesoleva teatisega on komisjoni talitused koostanud töödokumendid, mis sisaldavad aruandeid kolme „sihtrühma” kohta, koostöö kohta G7ga ja teiste partnerriikidega, ning gaasivarustuse kindluse määruse läbivaatamise kohta[6]. Lisaks võtab komisjon vastu ka soovituse kohaldada siseturueeskirju energiaühenduse suhtes.

2. Valmisolekukatsete tulemused

2.1. Transiitvoogude olukord

Paralleelselt valmisolekukatsetega ja juba alates käesoleva aasta kevadest on Euroopa Komisjon teinud märkimisväärseid jõupingutusi Ukraina ja Venemaa vaheliste gaasimakse- ja võlateemaliste vaidluste puhul kompromisslahenduse leidmiseks, et tagada gaasi piisav tarnimine Ukrainasse ja stabiilne gaasitransiit ELi ning teiste energiaühenduse lepinguosaliste jaoks. Aasta jooksul on korraldatud mitmeid Euroopa Komisjoni ning Ukraina ja Venemaa ametiasutuste vahelisi kohtumisi, sealhulgas ministrite tasandil. 26. septembril Berliinis toimunud viimasel kolmepoolsel ministrite kohtumisel jõudsid osapooled komisjoni esitatud kompromissettepaneku oluliste punktide puhul kokkuleppele lähemale. Kõnealuse „talvepaketi” teemal toimuvad praegu Moskvas ja Kiievis konsultatsioonid ning järgmine kolmepoolne kohtumine on kavandatud enne oktoobris toimuvat Euroopa Ülemkogu kohtumist. Kokkuleppe saavutamine tagaks gaasitarned Ukrainale kogu talve jooksul.

Üldiselt sõltub Venemaalt läbi Ukraina ELi saabuvate gaasitarnete stabiilsus paljudest teguritest, millest vaid mõned alluvad ELi kontrollile. Seega on mõistlik käsitleda kõiki võimalikke stsenaariume, sealhulgas gaasitarnete pikaajalist katkemist. Seega ei tuleks allpool esitatud prognoose pidada prognoosiks, vaid üksnes võimalikuks stsenaariumiks, mille põhjal saab välja kujundada eriolukorra meetmed.

2014. aasta septembris ja oktoobris olid Venemaa gaasivood ELi suunal aeg-ajalt oodatust väiksemad, mis on komisjoni arvates murettekitav. Märkimisväärne on, et septembri jooksul on teatatud Gazpromi tarnete vähendamisest mitmetele ELi äriühingutele, kuigi kõnealune tarnitud koguste vähendamine ei ole negatiivselt mõjutanud varustuskindlust ELis ega selle naaberriikides. Füüsiline vastassuunaline gaasiülekanne Slovakkiast Ukrainasse oli stabiilne. Vastassuunaline gaasiülekanne Poolast Ukrainasse katkes ajutiselt kaheks päevaks, kuid taastati kiiresti. Lisaks katkesid 25. septembril määramata ajaks tarned Ungarist Ukrainasse, sest Ungarisse siseneva gaasi puhul suurenes gaasihoidlatesse juhitav maht. Komisjon jälgib olukorda tähelepanelikult koostöös gaasikoordineerimisrühmaga.

2.2. Euroopa varustatus tarnekatkestuse korral

Komisjoni taotlusel on ENTSOG modelleerinud mitmesuguseid tarnekatkestuste stsenaariume. ENTSOGi mudelist selgub, et erinevate kuuekuise tarnekatkestuse stsenaariumide puhul jääks ELil ja energiaühenduse lepinguosalistel ilma Ukrainata ka pärast varustusallikate valiku ümberkorraldamist puudu kokku 5–9 miljardit kuupmeetrit gaasi[7]. Samuti näitab mudel, et kui taristu on maksimaalses kasutuses ja kehtivad tavapärased turutingimused,[8] siis asendatakse Venemaa mahud selliste kuuekuiste tarnekatkestuste korral peamiselt veeldatud maagaasi täiendava importimise teel[9],[10]. Kuigi ENTSOG ei ole modelleerinud tarnekatkestuste mõju hindadele, kaasneb mahtude asendamise vajadusega hinnatõus, mis põhjustab veeldatud maagaasi märkimisväärsete täiendavate koguste importimise. Need hinnasignaalid aitavad juhtida gaasi (sõltuvalt ühenduste võimsusest või otsesest juurdepääsust veeldatud maagaasi impordivõimalustele) turgudele, kus seda vajatakse kõige enam nt kütmiseks või elektrienergia tootmiseks. Kõrgemad hinnad toovad samuti kaasa ladustatud gaasi ulatusliku kasutuselevõtu ja vabatahtliku nõudluse vähenemise.

Modelleerimine annab samuti võimaluse näha, milliseid riike mõjutaks gaasitarnete katkemine kõige enam.

Tabel 1 – Külmalaine ja Venemaa tarnete katkemise korral kuuekuisel perioodil tekkiv gaasi puudujääk riigiti (kogupuudujääk miljonites kuupmeetrites; suurim suhteline igakuine puudujääk protsentides)

Allikas: ENTSOG

Joonis 1 – Venemaalt pärineva gaasi asendamine gaasitarnete kuuekuise katkestuse stsenaariumi puhul

Allikas: ENTSOG

ENTSOG on kõnealuse valmisolekukatse jaoks modelleerinud nii „koostööstsenaariumi” kui ka „koostöö puudumise stsenaariumi”[11]. Peamine erinevus kahe stsenaariumi vahel on asjaolu, et ENTSOGi modelleeritud koostööstsenaariumide oluliseks eelduseks on koormuse (suhteliselt) võrdne jagamine, mille tulemusena kohaldatakse liikmesriikide vahelise solidaarsuse põhimõtet sellisel määral, et gaasipuudujäägid jagunevad võrdselt naaberliikmesriikide vahel. Seevastu koostöö puudumise stsenaariumi puhul vähendaksid liikmesriigid omavahelisi ja energiaühenduse lepinguosalistele suunatud gaasitarneid või peataksid need täiesti, kui nad sisenõudlust enam täielikult rahuldada ei suuda. Koostööstsenaariumi puhul eeldatakse, et liikmesriigid varustavad vähemalt Slovakkia kaudu täisvõimsusel Ukrainat ja Moldovat,[12] samas kui koostöö puudumise stsenaariumi puhul eeldatakse, et gaasi eksporditakse 50 % ulatuses Slovakkia vastassuunalise gaasiülekande läbilaskevõimsusest.

Kui ei toimu liikmesriikide vahelist koostööd ega võeta täiendavaid siseriiklikke meetmeid, võivad Bulgaarias, Rumeenias, Serbias, endises Jugoslaavia Makedoonia vabariigis ning Bosnias ja Hertsegoviinas tekkida märkimisväärsed tarnepuudujäägid, mis ulatuvad 40 %ni või olulisel määral üle selle taseme,[13] vähemalt kuuekuise katkestusperioodi lõpus (seda nii Ukraina transiidi katkemise kui ka Venemaalt saabuvate gaasitarnete täieliku katkemise korral). Stsenaariumi puhul, kus Venemaa tarned ELi katkevad täielikult, tekiksid sama ulatuslikud puudujäägid Leedus, Eestis ja Soomes. Olulisel määral mõjutaks tarnete katkemine ka Ungarit ja Poolat,[14] kuigi nende puhul oleks puudujääk väiksem – vastavalt 30 % ja 20 %. Häire peamised tagajärjed on kujutatud joonisel 2.

Koostööstsenaariumi korral leeveneks märkimisväärselt tarnekatkestuse mõju kõige haavatavamatele liikmesriikidele ja energiaühenduse lepinguosalistele, eelkõige Bulgaariale, Eestile, Bosniale ja Hertsegoviinale, endisele Jugoslaavia Makedoonia vabariigile ja Serbiale. Samas põhjustaks selline stsenaarium märgatava puudujäägi ka Kreekas ja Lätis[15]. Olemasolevast gaasitarnetaristust ja tarneallikatest tulenevalt ei mõjutaks tarnete katkemine otseselt kaartidel halli värviga märgistatud liikmesriike.

Joonis 2 – Tõenäoliste tarnekatkestuste kaardid (enne täiendavaid siseriiklikke meetmeid), millel on kujutatud olukord veebruaris pärast Venemaa gaasitarnete kuuekuist katkestust koostööstsenaariumi ja koostöö puudumise stsenaariumi puhul lähtudes keskmistest talvistest tingimustest[16]

Koostööstsenaarium || Koostöö puudumise stsenaarium

Allikas: ENTSOG

Pikaajalise tarnekatkestuse mõju Ukrainale

Ukraina on energiaühenduse lepinguosaliste seas täiesti ainulaadses olukorras. Riigi väljaarendatud ülekande- ja ladustamisvõimsus vajab küll ajakohastamist, kuid annab Ukrainale võimaluse tarnekatkestuse probleemiga toime tulla muude lepinguosalistega võrreldes mitmekesisemaid meetmeid rakendades. Tavaliselt tarbitakse Ukrainas ligikaudu 50 miljardit kuupmeetrit gaasi aastas, millest umbes 20 miljardit kuupmeetrit toodetakse kohapeal ja enamik ülejäänust imporditakse Venemaalt. Venemaa on aga alates 16. juunist 2014 peatanud Ukrainas tarbitava gaasi tarnimise.

Ukraina valmisolekukatsel põhinev hindamine näitab, et omamaise toodangu ja ladustatud varudega võib katta 50–70 % gaasivajadusest, kui rakendatakse nõudlusreageeringu meetmeid. Ukraina optimistliku stsenaariumi[17] kohaselt aitaks gaasi import EList gaasipuudujäägi osaliselt katta. Oluline samm selle eesmärgi saavutamiseks oli Slovakkia-Ukraina vastassuunaline gaasiülekanne, mis hakkas toimima septembri alguses ja mille kaudu saab edastada kuni 27 miljonit kuupmeetrit gaasi päevas, millest kaks kolmandikku on kindlal alusel võimsus.

Hüpoteetiline kahenädalane külmaperiood kuuekuise tarnekatkestuse lõpus halvendaks varustuskindluse olukorda kindlasti veelgi. Nagu näitab joonis 3, võimaldaks ENTSOGi mudeli kohaselt koostööstsenaarium vähendada puudujääke kõige haavatavamates riikides võrreldes äärmusliku olukorraga, mis tekiks koostöö puudumise stsenaariumi puhul. Koostööstsenaariumi korral mõjutaks gaasitarnete katkemine aga ka muid Kesk-Euroopa ja Lääne-Euroopa liikmesriike, näiteks Austriat, Tšehhi Vabariiki, (Põhja-)Saksamaad,[18] Itaaliat ja Slovakkiat, sest gaas liiguks riikidesse, kus puudujäägid on suuremad. Mudeli kohaselt jääks sellisel põhjusel tekkinud puudujääk alla 10 % piiri. Tavaliselt on see tase, mille puhul toimuks nõudluse hinnast tulenev (loomulik) vähenemine ja täiendavaid meetmeid ei oleks vaja võtta.

Joonis 3 – Tõenäoliste tarnekatkestuste kaardid (enne täiendavaid siseriiklikke meetmeid), millel on kujutatud olukord veebruaris pärast Venemaa gaasitarnete kuuekuist katkestust koostööstsenaariumi ja koostöö puudumise stsenaariumi puhul külmaperioodi tingimustes

Koostööstsenaarium || Koostöö puudumise stsenaarium

Allikas: ENTSOG

Gaasitarnekatkestuse mõju küttesektorile

Ligikaudu pool ELis tarbitavast primaarenergiast kasutatakse ruumide kütmiseks ja vee soojendamiseks eluaseme- ja teenindussektoris ning tööstussektoris vaja minevaks soojuseks. Gaasikasutus hoonetes ruumide kütmiseks ja vee soojendamiseks on eriti intensiivne Ungaris, Itaalias, Madalmaades ja Ühendkuningriigis, nagu näitab alltoodud joonis 4.

Joonis 4 – Eluaseme- ja teenindussektori nõudlus soojuse järele, mille lõppkasutus on ruumide kütmine ja vee soojendamine, kütuseliigi ja energiakandja kaupa.

.

Allikas: Stratego EL 28 soojaturu hinnang 2010. aasta kohta

ELis kasutatakse ruumide kütmiseks ja vee soojendamiseks enamjaolt (88 % ulatuses) eratarbimiseks mõeldud katlaid, samas kui kaugkütte osatähtsus on 12 %. Nimetatud keskmine näitaja hõlmab aga suuri erinevusi, sest Põhja-, Kesk- ja Ida-Euroopa ning Baltikumi liikmesriikides varieerub kaugkütte kasutus vahemikus 14–56 %,[19] mis tähendab, et sellest sõltuvate kodutarbijate osakaal jääb 10 % ja peaaegu 50 % vahele[20]. Keskmiselt toodetakse 44 % kaugküttest gaasipõhiselt, kuid riikides, kus kaugkütet kasutatakse laialdaselt, näiteks Lätis, Leedus, Slovakkias, Bulgaarias ja Ungaris on gaasi osatähtsus kuni 80 %. Sellest tulenevalt moodustab Balti riikides ja Soomes gaasi tarbimine kaugküttes ning elektri ja soojuse koostootmisjaamades kogutarbimisest umbes 50 %.

Gaasiküttega kaugküttejaamu (kui neil ei ole teistele kütuseliikidele ülemineku suutlikkust) ja kaugküttekliente käsitatakse enamasti kaitstud tarbijatena[21] ning neile avaldub tarnete võimaliku vähendamise mõju viimasena. Lisaks on paljud liikmesriigid kehtestanud küttejaamadele teistele kütuseliikidele ülemineku kohustuse, kuigi selliste küttejaamade osakaal on väga varieeruv olles Soomes praktiliselt 100 % kuid Rumeenias ja Bulgaarias vähem kui 20 %.

2.3 Riikide aruannetes välja pakutud meetmete hindamine

Nagu on näidanud ENTSOGi stsenaariumid, mõjutaks võimalik Venemaalt tulevate gaasitarnete vähendamine liikmesriike väga erineval viisil, sõltuvalt nende geograafilisest asukohast ning gaasi tarnimise võimalustest. Mõju erinevust peegeldavad ka meetmed, mida liikmesriigid ja energiaühenduse lepinguosalised on loetlenud komisjonile esitatud valmisolekukatse aruannetes. Mõnedel kõige haavatavamatest riikidest võib modelleeritud perioodil osutuda üsna ruttu vajalikuks radikaalsete meetmete rakendamine (näiteks pakkumise piiramine või strateegiliste varude kasutuselevõtmine), samas kui teised liikmesriigid võimaldavad gaasisektoril tegutseda turu põhialustest lähtuvalt. Oluline on märkida, et tarnekriisi rahulik ja turupõhine haldamine vähemohustatud liikmesriikides avaldab üldist positiivset mõju puudujääkidega toimetulekule kogu ELis ja energiaühenduses.

Joonis 5 – Ülevaade Ukraina gaasitransiidi kuuekuise häire ja kõigi Venemaa gaasitarnete kuuekuise katkemise puhul liikmesriikide aruannetes kavandatud meetmete esinemissagedusest

Allikas: Riikide valmisolekukatsete aruanded

2.3.1 Hoidlad

Gaasihoidlad (kui need olemas on) on kõigi liikmesriikide ja energiaühenduse lepinguosaliste[22] jaoks peamine vahend pakkumise ja nõudluse tasakaalustamiseks. Oktoobri algul oli hoidlate täituvus väga kõrge – ligikaudu 90 %. Ainult kahes liikmesriigis (Ungaris ja Portugalis) oli hoidlate täituvuse tase alla 80 %, kuid arvestades Ungari suurt ladustamisvõimsust, on hoidlate täituvuse tase juba praegu keskmisest suuremale nõudlusele vastav.

Joonis 6 – Hoidlate täituvus (%) liikmesriigiti, ladustatud kogus osana sisenõudlusest (%) ning ladustamisvõimsus osana sisenõudlusest (%), oktoober 2014[23]

Allikas: GSE IGSA läbipaistvusplatvorm ja Eurogas; komisjoni analüüs

Siiski võib liikmesriikide aruannetes esitatud andmete ja ENTSOGi analüüsi põhjal järeldada, et pikaaegne kriis või lihtsalt külm talv võib hoidlad kiiresti tühjendada ning muuta vajalikuks muude tarnekindluse meetmete võtmise, et tagada tarbijate varustamine.

Hoidlate kasutust käsitlevate riiklike kavade hindamise põhjal saab teha mitmeid olulisi tähelepanekuid. Esiteks ei ole lühikeses perspektiivis võimalik gaasihoidlate mahutavust üldse füüsiliselt suurendada või on sellised võimalused väga piiratud. Teiseks peavad gaasi hoidlatest väljavõtmise määra lühiajalise kasvuga arvestavad riigid (kes ei võta edasisi meetmeid hoidlate liiga kiire tühjenemise ärahoidmiseks) arvestama pikema tarnekatkestuse korral hilisemate tagajärgedega, sealhulgas asjaoluga, et kui hoidla varude tase on madal, väheneb märkimisväärselt ka gaasi väljavõtmise määr.

Kriisi puhul kõige haavatavamate liikmesriikide jaoks võivad olulisteks ettevalmistavateks meetmeteks osutuda hoidlate täitmine tavapärasest suurema gaasikogusega ning kasutuselevõtu kiiruse reguleerimine lähtuvalt pika talveperioodi võimalikkusest. Hoidlaid saab varustuskindluse tagamiseks kasutada rohkem ja vähem turupõhisel viisil. Mitu liikmesriiki on rakendanud varustuskindluse tagamiseks ennetavaid meetmeid, mis seisnevad tarnetega seotud ladustamiskohustuses (nt Bulgaaria, Taani, Prantsusmaa, Itaalia, Poola, Portugal, Slovakkia ja Hispaania) ja strateegilises ladustamises (nt Ungari). Lisaks on mõne riigi, näiteks Ungari kava puhul ette nähtud meetmed, mis muudavad hoidlate täitmise atraktiivsemaks ülekandetariifide (mis võivad moodustada olulise osa ladustamiskuludest) vähendamise kaudu. Tuleks olla eriti ettevaatlik, et täiesti õiguspärane hoidlate täitmise hõlbustamine, milleks kasutatakse tihti imporditud gaasi, ei toimuks (selgelt) piiriüleste tehingute arvelt, mille eesmärk on tarnida gaasi riigist välja.

2.3.2 Puuduvate koguste asendamine omamaise tootmise suurendamisega või gaasi muust allikast ostmisega

On selge, et kui ühest allikast gaasi osta ei saa, tuleb gaas importida muust allikast või suurendada omamaist tootmist.

Omamaise gaasitootmise suurendamisega ELis ei ole üldiselt võimalik saavutada lähiajal olulisi tulemusi, eelkõige süsteemide tehniliste piirangute tõttu.

Mis puutub impordisse, siis võimalused suurendada tarneid gaasijuhtmete kaudu Põhja-Aafrikast on praegu piiratud ja Norra toodab peaaegu oma maksimaalse tootmisvõimsusega. Veeldatud maagaas on selgelt kõige paljulubavam impordiallikas, kuna ELi veeldatud maagaasi terminalid on piisavalt mahukad selleks, et võimaldada uute veeldatud maagaasi koguste importi[24]. Kaubana vaadeldult on veeldatud maagaasi kiirturg piisavalt mahukas ja võimaldab imporditavaid koguseid suurendada ning samuti saab suurendada gaasi vedu laevadega. Lisaks on Aasia veeldatud maagaasi hindade hiljutine langus muutnud veeldatud maagaasi ELi jaoks majanduslikult sobivamaks lahenduseks. Sellele vaatamata võib arvestada, et tarnekatkestuste ajal ja seoses veeldatud maagaasi nappusega selle hind tõuseb ning kiirkorras gaasilaadungite ostmine võib olla kulukas[25]. Lisaks sellele võib kuluda vähemalt üks nädal, kuni gaasisaadetis jõuab kriisipiirkonda.

2.3.3 Nõudlusepoole kasutamine

Gaasinõudluse vähendamine leevendab tarnekatkestuse mõju. Üldise märkuse korras tuleb tõdeda, et suures enamikus riikide aruannetest, eriti kõige enam mõjutatud piirkondades asuvate riikide aruannetes ei ole hinnatud, kuidas hindade võimalik tõus tarnete katkemise korral võib vähendada (tööstustarbijate või potentsiaalselt gaasiküttel töötavate elektrijaamade) nõudlust. Suure hinnaelastsusega nõudlus, hinnangute kohaselt ligikaudu 10 %, lahkub turult ilmselt esimesena, jättes oma tehastes tootmise majanduslikel põhjustel seisma või minnes üle, kui see on majanduslikult võimalik, alternatiivkütustele (biomass või nafta). Nõudluse poolega seotud turupõhiseid stimuleerivaid meetmeid on käsitletud ainult väga vähestes riiklike valmisolekukatsete aruannetes ja enim mõjutatud riikides ei ole nende rakendamise kogemusi.

Ametiasutuste kõige viimane nõudluse poole reguleerimise vahend, mida nad kõik on valmis kasutama ka gaasivarustuse kindluse määruse sätete valguses, on varustuse piiramine kasutajarühmade kindlaksmääratud järjekorras. Sellistes kavades on esikohal tavaliselt kõige paindlikumad tööstuslikud kasutajad ning lõpus on kaitstud tarbijad, peamiselt kodumajapidamised. Seoses sellise nõudlusepoole piiramisega märgib komisjon, et paljudes kavades ei määratleta arvuliselt ega täpsustata mõju, mida sellised piiramise meetmed avaldavad üksikutele tarbijarühmadele, mistõttu ei ole selgust, milline on eri tarbijarühmade varustamise katkestamise võimalike tagajärgede tegelik ulatus[26].

2.3.4 Üleminek muudele kütuseliikidele

Paljude mõjutatud liikmesriikide kaugküttesüsteemid töötavad peamiselt gaasiga. Lisaks oli gaasiküttega elektritootmise osatähtsus 25 % või rohkem 2012. aastal Horvaatias, Kreekas, Ungaris, Lätis ja Leedus[27]. Gaasihinna tõus võib kaasa tuua mõningaid ajutisi üleminekuid muudele kütustele, mille aluseks on majanduslikud kaalutlused kriisiolukorras. Lisaks on kõikide selliste riikide kavades, keda võib ähvardada gaasivarustuse halvenemine, nähtud ette võimalus, et üleminek muudele kütuseliikidele toimub sunniviisiliselt. Selliste meetmete korral nõutakse üldiselt, et tarbijad, kes saavad kasutada muud kütust, läheksid sellele üle. Liikmesriigid on teatanud, et kehtestatakse kohustus ladustada kohapeal alternatiivkütuseid (näiteks biomassi või naftat) teatava arvu päevade jaoks, tavaliselt lühikeseks ajaks[28]. Üldiselt ei oota liikmesriigid olulisi logistika- või varustamisprobleeme seoses muule kütusele ülemineku korraldamisega riigi kohustusliku tarneperioodi ajal. Siiski on seni kontrollimata, mis juhtub pikaajalise tarnete katkemise ja sellest tingitud muule kütusele ülemineku ajal. Vajaduse korral saab kooskõlas õigusaktidega[29] kasutada strateegilisi naftavarusid elektrijaamades ja keskküttesüsteemide üksustes.

Komisjon märgib, et mõnes energiaühenduse riigis võib tekkida raskusi kütmiseks ettenähtud nafta ja kivisöe varude puudumise tõttu. Näiteks Serbias või Bosnias ja Hertsegoviinas, kus ühes kolmandikus kaugkütte katlamajadest võib gaasiküttelt üle minna naftaga kütmisele, ammendatakse olemasolevad naftavarud kiiresti. Ka Moldovas ei tarvitse üleminek elektri tootmisel gaasiküttelt kivisöega kütmisele olla täielikult võimalik, kui õigeaegselt ei tagata kivisöevarude loomist.

Mitme liikmesriigi aruandes märgiti võimalust minna eelkõige kütmisel üle gaasi tarbimiselt elektri tarbimisele, kasutades sealhulgas taastuvenergiat (kohalik säästvalt kasvatatud biomass, soojuspumbad jne) ning kasutada soojusenergia salvestamisel kaugküttesüsteemide võimalusi. Kuigi elektrienergia võib olla tõhus abinõu gaasivarustuse katkestuse mõju oluliseks leevendamiseks, tuleb hoolikalt kaaluda, kui suur osa on näiteks gaasiküttega elektrijaamadel süsteemi reservide loomises ja tasakaalustamises ning kas elektrivõrk suudab toime tulla pikaajalise erakordselt kõrge nõudlusega[30]. Arutelud Balti riikide ja Soome vahel, samuti muude riikide nagu Kreeka ja Bulgaaria vahel näitavad, et nende kahe sektori vaheliste vastastikuste mõjude arvessevõtmiseks on vaja koostööd ja mõnevõrra ka ühist planeerimist. Üldiselt ei anna riikide aruanded ja Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustiku (ENTSO-E) parimate kättesaadavate andmete põhjal tehtud hindamine siiski hädavajalikku ülevaadet sellest, milline on gaasitarnete lakkamise täielik mõju energeetikasektorile.

2.3.4 Mitte-turupõhiste meetmete ajastamine

Joonis 7 allpool illustreerib komisjoni analüüsi, milline võiks olla mitte-turupõhiste meetmete rakendamise võimalik ajastus Venemaa gaasitarnete kuus kuud kestva täieliku katkemise korral. Peale sellest tingitud erinevuste, milline on riskile avatuse ulatus, võivad mõned erinevused tekkida ka liikmesriikide poliitilise tasandi otsustest, milles käsitletakse lähenemisviisi tarnekriisile. Mõned riigid, nagu Tšehhi Vabariik ja Saksamaa, keda ENTSOGi koostööstsenaariumi arvutuste põhjal peaksid raskused puudutama vähesemal määral ainult külmalaine ajal, on teatanud mitte-turupõhiste meetmete ennetavast rakendamisest juba väga varasel etapil, et tagada kaitstud tarbijate varustamine. Muud erinevused on ka varane üleminek mitte-turupõhistele meetmetele näiteks Kreekas ja Horvaatias, samas kui näiteks Bulgaaria, Ungari ja Rumeenia püüavad toime tulla turupõhiste meetmetega nii kaua, kui see on võimalik. Kui lugeda riikide analüüse ja vaadata seejuures ENTSOGi koostatud kaarte selle kohta, milliseid piirkondi ja kui oluliselt tarnekriis mõjutab, võib teha järelduse, et koostööstsenaariumi korral võib mitte-turupõhiste meetmete kasutuselevõttu oluliselt edasi lükata. See näitab, et parema koordineerimisega on üldist olukorda võimalik oluliselt parandada.

Joonis 7. Riikide meetmete kehtestamise ajakava

Allikas: riikide aruanded, komisjoni analüüs

3. Järeldused

3.1. Liikmesriikide meetmete hindamine

Pikaajaline Euroopa Liitu läbi Ukraina toimuvate gaasitarnete ja seda enam veel kõigi Venemaa gaasitarnete katkestus avaldab ELile olulist mõju, kusjuures idapoolsetele liikmesriikidele ja energiaühenduse riikidele on mõju kõige tugevam.

Riikide aruannetest selgus, et ELi lühiajalise varustuskindluse olukorras on kaks peamist nõrka kohta. Kõigepealt ei ole mitut taristuprojekti, mille otsene eesmärk on varustuskindluse suurendamine pärast 2009. aasta tarnekriisi, veel (täielikult) kasutusse võetud mitmesugustel põhjustel, mis ulatuvad poliitilise toetuse puudumisest kuni projekti mitterahuldava juhtimise ja piiriülese koostöö puudumiseni[31]. Teiseks on paljude liikmesriikide varustuskindluse tagamise strateegia kas oma laadilt ühepoolne, ebapiisavalt kooskõlastatud või ei arvestata selles piisavalt koostöövõimalusi. Kokkuvõttes on tagajärjeks ELi gaasivarustuse kindluse tagamise madal tõhusus, nagu on üksikasjalikumalt selgitatud allpool.

ENTSOGi analüüs näitab, et optimeeritud taristu kasutamisel ja suhteliste koormuste jagamisel põhinev koostöö tagab kaitstud klientide varustamise liikmesriikides ja energiaühenduse lepinguosalistes riikides, samuti tagab see olulise ekspordi Ukrainasse[32]. Sellele vaatamata peavad Balti riikide, Soome ning Kesk- ja Kagu-Euroopa liikmesriigid ning energiaühenduse lepinguosalised riigid lisaks oma siseriiklike ja piiriüleste gaasivoogude optimeerimisele rakendama paljusid täiendavaid meetmeid, kui nad tahavad, et kaitsmata tarbijate hulgas oleks „teenindamata” tarbijate või puudulikult varustatud tarbijate hulk minimaalne. Kuna täiendava gaasi hankimine riikidelt, kes võivad seda toota, välisallikatest või kogutud varudest on ENTSOGi mudelis juba arvesse võetud, on – lisaks muudele nõudluse poole meetmetele – kõige tõenäolisem järgmine meede hinnaga stimuleeritav või kohustuslik üleminek muu kütuse kasutamisele. Hea näide on Soome, mis esmapilgul võib näida kõige haavatavama liikmesriigina, kus kuni 100 % tarbijatest jäi teenindamata või oli gaasiga puudulikult varustatud, kui modelleeriti Venemaa gaasitarnete kuuekuise katkestuse stsenaariumi. Kuid kõigepealt on gaasiga varustatavate kaitstud tarbijate osa Soomes üldse minimaalne. Lisaks on Soomes kohustuslik ülemineku mehhanism ja suure alternatiivkütusevaru hoidmise kohustus ning tänu sellele võib Soome hästi läbimõeldud logistika korral olla suuteline asendama kõik vajalikud gaasikogused, ilma et ta peaks varustamist kärpima. Kõige enam mõjutatud Balti, Kesk- ja Kagu-Euroopa liikmesriikide ning energiaühenduse lepinguosaliste riikide[33] puhul on paraku väga tõenäoline, et nad peavad rakendama kaitsmata tarbijatele tarnete kärpimist, eriti modelleeritud ajavahemiku lõpu poole.

Kõikides riikide aruannetes on esitatud meetmeid, mida võetakse võimaliku tarnekatkestuse korral. Kõnealuste meetmete järjestamine on oluline ja seejuures on hädavajalik, et turg toimiks võimalikult kaua. Kuni turg töötab, meelitavad hinnasignaalid ELi ja selle piirides kõige suurema gaasinappusega riikidesse juurde uusi gaasitarneid, eelkõige veeldatud maagaasi tarneid – tingimusel, et on olemas vajalik taristu. Hinnasignaalid aitavad kaubanduses kasutada ladustamist kui vahendit nõudluse ja pakkumise tasakaalu saavutamiseks, vähendavad nõudlust ja soodustavad üleminekut muudele kütustele majanduslikel põhjustel. Liikmesriigid ei tohiks takistada gaasi voolu üle piiri. Hinnatõus ei ole tarnekriis ning see ei ole mingi põhjendus varustuskindluse tagamise ettekäändel turu toimimisse sekkumiseks.

See ei vabasta aga haavatavaid liikmesriike kohustusest kavandada ja õiges järjekorras rakendada hädaolukorraks valmistumise ja sellise olukorra lahendamise meetmeid. Ka haavatavad riigid peaksid kõigepealt ja täies ulatuses kasutama turupõhiseid meetmeid, kuid kui nendest enam ei piisa ja on välja kuulutatud hädaolukord, tuleb vahest kasutada mitte-turupõhiseid meetmeid. Kui tuleb kohaldada mitte-turupõhiseid meetmeid, siis on väga oluline, et kõigepealt kasutataks kõige vähem konkurentsi moonutavaid ja kõige proportsionaalsemaid meetmeid ning alles seejärel võib sekkuda jõulisemalt, võttes seejuures hoolikalt arvesse jõulise sekkumise piiriülest mõju.

3.2. Vajadus suurema koostöö ja koordineerimise järele

Nagu öeldud, peegeldavad liikmesriikide aruanded varustuskindluse tagamise strateegia väljatöötamise kohta üldiselt pigem oma riigi lähenemisviisi kui piirkondliku mõõtme arvestamist. Nii on paljud liikmesriigid oma aruannetes teinud eeldusi, et puudub kindlus tarnete sisenemise suhtes üle teatava piiri, millest nad tegid kohe järelduse, et ei tohi lubada eksporti, mis vähendaks varustuskindlust piirkondlikul ja ELi tasandil. Koostöö on seepärast ülioluline, kuna näiteks Balti piirkonnas on Inčukalnsi hoidla nii suure tähtsusega, et kui Eesti ei saaks sellega arvestada, lõpeksid Eestil üksnes kaitstud tarbijategi varustamiseks vajalikud gaasivarud viie päevaga.

Koordineerimise puudumist on näha tervest reast lahkuminekutest eri liikmesriikide, sageli naabritegi kavandatud meetmetes. Need lahkuminekud hõlmavad kas arvestust, et üks ja sama välistarnija saab oluliselt suurendada oma tarnete mahtu, või on samade võrkudevaheliste ühenduste kohta tehtud erinevaid eeldusi. Sellest võib juba selgelt ette näha ebatõhusaid tulemusi, eriti kriisiolukorras, kus turud on pinge all, ning see võib tekitada vale turvatunnet. Kuigi on selge, et enne valmisolekukatset tehti natuke kooskõlastamist ja veelgi rohkem tehti seda uute arutelude käigus, kus aruandeid võrdlevalt analüüsiti, on siiski ilmne, et on võimalik ja vajalik teha veel palju rohkem koostööd ja kasutada tihedamat piiriülest koordineerimist, et saavutada põhieesmärk – teha realistlikud eeldused ühenduspunkte läbivate gaasivoogude kohta.

Eespool esitatut arvestades on ilmne, et piiriülene koostöö peab minema hoopis kaugemale kui iga riigi meetmete piiriülese sidususe kontrollimine; seda koostööd tuleb laiendada, et hõlmata piiriülese sünergia võimaluste väljaselgitamine ja leppida kokku solidaarsusmeetmete rakendamises. Selline lähenemisviis aitaks oluliselt suurendada tõhusust mitte ainult majanduslikus mõttes, vaid ka gaasivarustuse kindluse tagamisel väga lühikeseks ajaks.

Liikmesriikide sellise koostöö kohta on häid näiteid ja komisjon väljendab nende üle heameelt: need on esimesed jõudsad sammud piirkondliku varustuskindluse tagamise poole. Üks näide on Eesti ja Leedu vahel kavandatav leping, mille alusel kaitstud tarbijaid kummaski riigis varustatakse enne kaitsmata tarbijaid kummaski riigis. Teine näide on Ungari-Horvaatia valitsustevaheline leping varustuskindluse kohta, mis, kuigi see ei ole veel rakendatud, peegeldab konstruktiivset lähenemisviisi koostööle. Lisaks võib teha koostööd ka taristu, näiteks hoidlate ühise kasutamise alal, või suurendada elektritootmist teatud liikmesriikides, et teised liikmesriigid saaksid kasutada sel viisil vabanenud gaasi kaitstud tarbijate varustamiseks. Huvitav näide selle kohta on Kreeka ja Bulgaaria koostöö, milles on ette nähtud elektri ja gaasi vahetamine kummagi riigi süsteemide stabiliseerimiseks tõsise nappuse korral.

Tõhustatud koostöö lähenemisviis eeldab kokkulepete sõlmimist asjaomaste osaliste vahel kriisiolukorras toimuva koostöö organisatsiooniliste, kaubanduslike ja regulatiivsete tingimuste kohta. Usalduse suurendamiseks peavad selged eeskirjad olema eelnevalt kokku lepitud Euroopa või piirkonna tasandil. On võimalik, et tõhustatud piiriülest koostööd ei õnnestu eeloleval talvel kõikides aspektides täiel määral saavutada. Võttes arvesse praegust kõrgendatud riski, peaksid naaberliikmesriigid ja naaberriigid seda protsessi siiski kohe alustama või tugevdama juba käivitatud protsesse, et jõuda kokkuleppele kõige olulisema teabe suhtes, samuti individuaalsete ja ühismeetmete suhtes võimaliku kriisiolukorra puhuks. Selliseid kokkuleppeid, sealhulgas meetmeid, mida võib vajaduse korral rakendada eeloleval talvel, võiks aidata sõlmida Euroopa Komisjon, et jõuda lepingu sõlmimiseni suhteliselt lühikese ajaga.

Tuleb kasutusele võtta koostöövormid, et leevendada gaasi puudujääke ühes liikmesriigis piiriüleste tarnetega, isegi kui need tarned nõuaksid mõningaid ohvreid ka doonorriigilt. Sellise põhimõtte kohaldamisel tuleb täiel määral ära kasutada põhivõrguettevõtjate koordineerivat osa ja vastutust varustuskindluse tagamise eest; neid peaksid toetama riikide reguleerivad asutused, et võimaldada neil tagada gaasi voog naaberriiki, isegi kui nad ei pruugi olla taganud kogu süsteemi toimimist nende oma vastutusalas. See võib olla ka hea võimalus parandada varustuskindlust pikas perspektiivis piirkondlike partnerluste kaudu.

Komisjon rõhutab sellega seoses selliste liikmesriikide erilist osa, läbi mille gaas liigub „allavoolu” asuvate turgude poole. Seoses gaasi tarnimisega Kesk- ja Kagu-Euroopasse on eriti olulised taristud Saksamaal, Tšehhi Vabariigis, Slovakkias, Ungaris, Austrias ja Sloveenias; neid taristuid tuleb kasutada viisil, mis on optimeeritud nii, et need moodustaksid toimiva siseturu aluse. Lisaks sellele tuleb tagada, et need riigid lubaksid ka konkreetses varustuskindluse olukorras gaasil endiselt liikuda edasi turgude poole, kus on oluline gaasinappus.

On aga selge, et selline koostöö ei saa olla ühepoolne. See peaks võimaldama sobivalt jagada selliste meetmetega seotud kulusid, millega tagatakse kriisiolukorraga toimetulek nii lühikeses kui ka keskpikas ja pikas perspektiivis. Arusaam, et teatud riigi tarbija kannab kõik varustuskindluse meetmete kulud ja peaks järelikult olema paremini kaitstud, on sageli kujunenud tõkkeks koostöökavade koostamisel. Solidaarsusmeetmed ei ole toetused ega kingitused, vaid hädaolukorrale reageerimise meetmed, millesse abisaaja peab lõpuks oma panuse andma. Solidaarsus, millega soodustatakse parasiitlikku käitumist, ei ole solidaarsus. Igal juhul ei oleks asjakohane käsitleda solidaarsust üksnes lühiajalise äritegevuse kontekstis.

Tõhustatud koostöö ei too mitte ainult lühiajalist käegakatsutavat kasu liikmesriikide jaoks, kes on eeloleval talvel hädaolukorrariski eest kõige vähem kaitstud. See on kõikide ühistes huvides, et kõige kaugeleulatuvamaid ja radikaalsemaid meetmeid, näiteks nõudluse kärpimist, kaubanduspiiranguid või strateegiliste varude vabastamist lükataks edasi nii kaugele kui võimalik ja vähendataks miinimumini, kuna kõnealused meetmed võivad energia siseturu õõnestada kauaks. See võib omakorda kahjustada investorite usaldust (nt seoses kaubandusliku ladustamisega) ning vähendada ELi turu atraktiivsust välisriikide olemasolevatest ning uutest allikatest pärinevate tarnete jaoks. Eraldatusel ja kahtlustustel põhinevad lähenemisviisid on vastuolus solidaarsusega, mida on vaja tõelise energialiidu loomiseks. See nõuab aga ka seda, et haavatavad liikmesriigid teeksid kõik võimaliku eriolukorra meetmete vältimiseks ja võtaksid 4. peatükis lähemalt käsitletud meetmeid.

4. Soovitused

Üldiselt on ELi energiapoliitika eesmärk kujundada lõplikult välja energia siseturg, suurendada energiatõhusust, vähendada kasvuhoonegaaside heidet, mitmekesistada väliseid tarneallikaid ja kasutada ära omamaiseid energiaallikaid; kõik see parandab ELi varustuskindlust. Käesolevas aruandes on keskendutud siiski konkreetsetele soovitustele, mille eesmärk on tagada, et EL oleks paremini ette valmistatud ja suudaks reageerida konkreetsele ohule, et eeloleval talvel võivad tarned Idast katkeda.

4.1. Kiireloomulised soovitused eelolevaks talveks

Komisjon on rühmitanud lühiajalised soovitused vastavalt kolmele teemale: i) panna turg toimima; ii) anda selge määratlus, millal on turg lakanud toimimast ja läheb vaja hädaolukorra lahendamise meetmeid; ning iii) tagada koordineerimine ja koostöö nii hädaolukorras tegutsemise kavandamisel kui ka võimaliku sekkumise korral.

i) panna turg toimima lühiajalises perspektiivis

1. Võrkudevaheliste ühenduste võimsuse maksimeerimine ja piiriülese kaubanduse tõkete kõrvaldamine

Võrkudevaheliste ühenduste võimsus tuleks maksimeerida ning tuleks tagada, et see maksimaalne võimsus oleks turule kättesaadav, näiteks ülekoormuse lahendamiseks tõhusa korra[34] kehtestamisega ja võimsuse viivituseta jaotamise mehhanismide[35] rakendamisega. Eelkõige ekspordipiirangud võivad gaasikriisi korral tekitada väga suurt kahju. Nagu nähtub ENTSOGi analüüsist, võivad ekspordipiirangud tõsiselt suurendada gaasikriisist tingitud kahju kõige enam mõjutatud liikmesriikides ja suurendada nende riikide arvu, kus tuleb teha tegemist tõsiste varustushäiretega. Sellega seoses tuletab komisjon meelde gaasivarustuse kindluse määruse artikli 11 lõiget 5, mille kohaselt „ei võeta meetmeid, mis piiravad mis tahes ajal põhjendamatult gaasivooge siseturul” või „mis võivad tõenäoliselt kahjustada tõsiselt gaasivarustuse olukorda muus liikmesriigis.”

Komisjon innustab kiiresti rakendama eeskirju kolmandate isikute juurdepääsuks taristule (sealhulgas hoidlatele) isegi juhtudel, kus on antud erandid kolmandast energiapaketist, nagu näiteks Lätis ja Eestis.

2. Hoidlate kasutamise optimeerimine

Ladustamistaseme suhtes on läbipaistvus viimastel aastatel oluliselt suurenenud ja platvorm Gas Storage Europe (GSE) on kiiduväärt algatus, mille kaudu antakse ajakohast teavet peaaegu kõigi ELi hoidlate kohta. Rumeenia (Romgaz) peaks tegema veel viimase jõupingutuse ja avaldama andmed hoiustamise taseme kohta,[36] sealhulgas GSE platvormi kaudu.

Riiklike reguleerivate asutuste käsutuses on vahendid, millega pakkuda turuosalistele majanduslikke stiimuleid; näiteks võib gaasi hoidlasse lisamise puhul vähendada ülekandetariife, et ergutada ladustamist hoidlasse. See on hiljuti toiminud suurepäraselt Ungaris ja toonud viimastel nädalatel kaasa hoidlates oleva gaasi koguste olulise suurenemise, kuigi hoidlates oleva gaasi kogus Ungaris on veidi allpool ELi keskmist[37].

Gaasi väljavõtmist hoidlatest reguleerivad majanduslikud tegurid ja mitte tingimata varustuskindluse tagamise strateegia, eriti juhul, kui tarnimiskohustused ei ole nõuetekohaselt jõustatud. Võib rakendada majanduslikke stiimuleid, mis pärsivad turuosaliste püüdu võtta liiga kiiresti kasutusele hoiustatud gaas, kui vajadusi saaks rahuldada muudest allikatest saadava gaasiga, näiteks veeldatud maagaasiga. Selliseid stiimuleid on juba kasutanud Taani ülekandesüsteemi haldur ja need võiksid kujutada endast lõppkokkuvõttes ühiskondlikult kantavaid kulusid maksetena gaasi omanikele selle eest, et nad hoiavad gaasi hoidlas selle väljavõtmise asemel.

Kui sellised majanduslikud stiimulid osutuvad ebatõhusaks, võib kaaluda viimase abinõuna ja tõesti põhjendatud juhtudel kõrge tariifi määramist gaasi hoidlast väljavõtmise eest või isegi mitmesuguste ajahorisontidega seotud otseste väljavõtmise piirmäärade/piirangute kehtestamist kogu talveks. Selle eesmärk peaks olema tagada hoidlate ettevaatlikum tühjendamine eelkõige ajal, kui gaasinappus kogu ELis ei ole kõige suurem. Siiski peab olema selge, et mis tahes selline tariif või piirang peab olema proportsionaalne ohuga varustuse kindlusele ja ei tohiks halvendada varustuse kindluse olukorda naaberriikides.

3. Tagada taristuprojektide õigeaegne elluviimine

Komisjon avaldab heameelt Klaipėda veeldatud maagaasi terminali peatse kasutuselevõtu üle Leedus. Energiavarustuse mitmekesistamist võimaldav taristu garanteeriks nii mitmekesise energiavarustuse kui ka paindlikuma gaasivõrgu. Seetõttu tuleb tagada, et need projektid, mille lõpp on kavandatud lähikuudeks, saaks viivitamata kasutusele võtta. Kuna peagi algab talv, peetakse silmas eelkõige Slovakkia ja Ungari võrkudevahelist ühendust (1. jaanuar 2015) ning Poolas asuvat Świnoujście veeldatud maagaasi terminali (1. veebruar 2015). Kui liikmesriigid arvavad, et võib tekkida viivitusi, peaksid nad komisjoni sellest eelnevalt teavitama, et saaks määrata ühiselt kindlaks võimalikud kiirmeetmed, mille abil viivitusi ära hoida või vähemalt neid vähendada.

ii) anda selge määratlus, millal on turg lakanud toimimast ja vaja läheb hädaolukorra lahendamise meetmeid

4. Gaasivarustuse kindluse määrusega ette nähtud varustuskindluse normi kohustuse rakendamine

Gaasitarnijaid tuleks innustada vastutustundlikult valmistuma eri tarneolukordadeks, mis võivad tekkida eeloleval talvel. Varustuskindluse tagamine tähendab seda, et võimalikuks tarnekatkestuseks tuleb hästi valmis olla – tegemist on avalike asutuste ja tööstuse vahelise jagatud vastutusega. Gaasivarustuse kindluse määruses on sätestatud varustuskindluse norm, mida tuleks praktikas järgida, rakendada ja kohaldada. Euroopa Komisjon lihtsustab osutatud määruse kõigi sätete täielikku rakendamist. Liikmesriikide pädevad asutused on siiski kohustatud varustuskindluse normi jõustama ja kontrollima, et tarnijad tagaksid oma tarbijatele eeloleva talve eri stsenaariumide korral piisavad ja paindlikud tarnevõimalused.

Kui see nii ei ole, peaksid riiklikud pädevad asutused soovitama teha või kehtestama kohustuse teha täiendavaid gaasihankeid (olenevalt siseriiklike õigusaktide alusel nende käsutuses olevatest vahenditest) või looma paindlikud võimalused kaubanduslikel alustel. Nagu eespool märgitud, on võimalus torujuhtme kaudu ELi täiendavalt gaasi tarnida piiratud ja mõnedel liikmesriikidel on piiratud juurdepääs muudele alternatiivsetele gaasijuhtmetele kui Venemaa omad. Seetõttu on peamiseks alternatiiviks veeldatud maagaas, mille tarneid saab tõsise tarnepuudujäägi korral suurendada. Kuid kaubanduslikust ja operatiivtegevuse seisukohast vaadatuna on veeldatud maagaasi ostmine kriisiolukorras kiirkorras nii kulukas kui ka aeganõudev. Seepärast aitaksid laos olevad täiendavad gaasivarud või lepingud, millega oleks tagatud teatav veeldatud maagaasiga kindlustatus, näiteks veeldatud maagaasi ostuvõimalused, suurel määral vähendada ettevõtjaid ähvardavat hinna- ja tegevusriski.

Kaaluda tuleks ka viise, kuidas turuosalised saaksid tõsiste tarnekatkestuste korral veeldatud maagaasi osta nii, et õnnestuks turupõhimõttele kindlaks jääda, ilma kõnealuse riigi majanduslikku olukorda oluliselt halvendamata. Selliseid selgelt piiritletud sihtotstarbelisi koostöökokkuleppeid võib kaaluda ka muude oluliste veeldatud maagaasi importijatega nagu Jaapan.

5. Suurema varustuskindluse normiga riikidel tuleb kehtestada meetmed, mille abil normi piirkondliku või liidu hädaolukorra puhul ajutiselt vähendada

Gaasivarustuse kindluse määruses on kehtestatud liikmesriikidele kohustus tagada kaitstud tarbijate varustatus, kui asjaolud seda nõuavad. Liikmesriigid peavad siiski tegema kindlaks, kuidas on võimalik maagaasiettevõtjatele kehtestatud suuremat varustuskindluse normi või täiendavat kohustust liidu või piirkonna hädaolukorra puhul ajutiselt ja solidaarselt vähendada, kui asjaolud seda nõuavad. Selline ajutine vähendamine vabastaks teatavad gaasikogused, mida muidu võib-olla ei kasutata, suurendaks seeläbi turu likviidsust ja leevendaks gaasinappust muudes piirkondades. Ennetavate tegevuskavade ja hädaolukorra lahendamise kavade analüüsidest[38] selgub, et mõned liikmesriigid on juba kehtestanud üksikasjalikud rakendussätted sellise vähendamise kohaldamiseks. Komisjon teeb koostööd ülejäänud liikmesriikidega, et leppida kokku sobivate meetmete suhtes.

6. Suurendada tuleb võimalust teistele kütuseliikidele üle minna ja tagada ülemineku operatiivne rakendamine

Tarnekatkestuse ennetamise ja ületamise seisukohast on üleminek teistele kütuseliikidele olulise tähtsusega. Kuigi Soome näiteks sõltub täielikult Venemaa gaasitarnetest ega saa tarnida gaasi muudest allikatest, on riik kehtestanud meetmed, et tagada väga laiaulatuslikud kohustused seoses teistele kütuseliikidele üleminekuga ja näha ette jätkusuutlikud alternatiivkütused. Riikide aruanded näitasid, et teistele kütuseliikidele ülemineku võimalused on liikmesriikide ja energiaühenduse lepinguosaliste vahel väga erinevad. Kuna liikmesriigid kavatsevad[39] juba praegu katta ligikaudu 10 % oma energiavajadusest taastuvatest energiaallikatest, tuleks neid kavasid edasi arendada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondi abil ning juba saadud kogemusi arvesse võtta. Riiklikud pädevad asutused peaksid tagama, et on võetud kõik haldus- ja operatiivmeetmed, mis aitaksid lihtsustada suuremahulist üleminekut teistele kütuseliikidele, eelkõige kaugküttesüsteemide puhul (sealhulgas katlamajade ning soojus- ja elektrienergia koostootmisjaamade testimine) et olla kindel, et nad suudavad tõhusalt teisele kütuseliigile üle minna. Arvestades, et teise kütusena tuleb kõne alla valdavalt nafta, on oluline tagada, et sellise suuremahulise (võimaluse korral jätkusuutliku) ülemineku logistilised aspektid oleks kavandatud varakult, sealhulgas võimalus kasutada teatavate tingimuste korral strateegilisi naftavarusid. Sama kehtib ülemineku kohta biomassile.

Tööstuses võib samuti elektri ja soojuse koostootmisjaamad välja lülitada ning jätkata tööd ainult soojusenergiat tootvate kateldega, mis enamikus tööstuslikes koostootmisjaamades on olemas varuvõimalusena, seda tingimusel et koostootmisjaamade toodetud elektri saab asendada võrguelektriga ning et selline asendamine on majanduslikult mõistlik.

7. Kiireloomuliste energiatõhususe ja nõudluse reguleerimise meetmete võtmine

Nõudluse ja pakkumise vahelisest lõhest võib aidata üle saada nõudluse märgatav vähendamine, kui kutsuda tarbijaid üles toatemperatuuri vähendama või aitama säästa energiat muul viisil. Pärast Fukushima õnnetust Jaapanis ja Vasilikose elektrijaama plahvatust Küprosel aitasid vastavad avalikud kampaaniad vähemalt osaliselt saada tõhusalt üle elektrienergiasektoris toimunud ootamatutest tarneraskustest. Kasutusvalmis meetmed, mida saab rakendada kiiresti ja mille esialgsed investeerimiskulud on madalad, on näiteks aknatihendite paigaldamine, soojust tagasipeegeldavate ekraanide paigaldamine radiaatorite taha ja torude vooderdamine. Neid meetmeid on võimalik rakendada erinevate vahendite abil, sealhulgas energiatarnija kohustustega ELi energiatõhususe direktiivi raames. Tööstuse puhul saab energianõudlust kiiresti optimeerida, kehtestades energiaauditid ja rakendades energiatõhususe juhtimiskavasid.

8. Täpsustada tuleb ülekandesüsteemi halduri osa hädaolukordades ja tagada, et ülekandesüsteemi halduril on tema ülesanded hästi teada

Tuleks kaaluda, kas ülekandesüsteemi haldurile on vaja anda täiendavaid kohustusi riiklike reguleerivate asutuste järelvalve all, nii et ta saaks minna kaugemale pelgast nõudluse ja pakkumise tasakaalu võrgukesksest järelevalvest ja võtta ulatuslikumaid ennetavaid või tagajärgede kõrvaldamise meetmeid varustuskindluse tagamiseks. Nendes meetmetes võiks osaleda ülekandesüsteemi haldur, kes ostab gaasi konkreetsetel selgelt määratletud tingimustel ning sõlmib lepinguid gaasi transportimiseks oma turule ja peab läbirääkimisi võimalike ladustamisvõimsuste üle. Selline süsteem toimib näiteks Madalmaades, kus ülekandesüsteemi halduril on luba gaasi laos hoida ja anda seda välja, kui temperatuur langeb alla teatava taseme.

Ülekandesüsteemi haldurid, kellel on sellised ülesanded riiklikul tasandil, peavad oma tegevust piiriüleselt tõhusalt koordineerima. Lisaks tuleb kindlasti tagada, et ülekandesüsteemi halduri ülesanded on täpselt piiritletud ning piirduvad üheselt turutõrke täpselt määratletud asjaoludega. Avaliku teenuse osutamise ülesanne, mis sellisel juhul tuleks määrata ülekandesüsteemi haldurile, ei tohiks rikkuda ELi energia siseturu põhilist turukorraldust, mille kohaselt ülekandesüsteemi haldur ei peaks aktiivselt osalema toorainega kauplemise või tooraine tarnimise turul.

iii) tagada koordineerimine ja koostöö nii hädaolukorras tegutsemise kavandamisel kui ka võimaliku sekkumise korral

9. Vajadus piirkondlikku koostööd gaasivarustuse kindluse huvides edasi arendada

Põhimõtteliselt peaksid kõik riigid oma tegevust koordineerima ja oma partneritega tihedat koostööd tegema, et luua võrkudevahelisi ühendusi või tagada ühenduste tõhus kasutamine mõlema poole huvides. Teatavatel juhtudel, näiteks seoses Kreeka ja Bulgaariaga, peaks selline koostöö olema veelgi ulatuslikum, et käsitleda võimalikku spetsiifilist varustuskindluse ohtu gaasi ja elektrienergia nappuse puhul, mida vastav kokkulepe võiks aidata leevendada. Piirkondlikus koostöös võib keskenduda ka sellele, et tagada tarned kaitstud tarbijatele, nagu on omavahel kavandanud Leedu ja Eesti. Piirkondlik koostöö võib olla seotud ka hoidlates olevate varude kasutamisega eriolukorras.

Kaaluda tuleks ka seda, kuidas turuosalised saaksid osta veeldatud maagaasi tõsiste tarnekatkestuste korral, nii et õnnestuks turupõhimõttele kindlaks jääda, ilma et kõnealuse riigi majanduslik olukord oluliselt halveneks. Selliseid selgelt piiritletud sihtotstarbelisi koostöökokkuleppeid võib arendada ELis, kuid neid võib kaaluda ka muude oluliste veeldatud maagaasi importijatega nagu Jaapan.

10. Vajadus suurema läbipaistvuse järele

Nii ülekandesüsteemi haldurite ja riiklike reguleerivate asutuste kui ka liikmesriikide tegevus peaks olema üksteise, sidusrühmade ja üldsuse suhtes võimalikult läbipaistev. Ühendatud võrgus ja juba toimiva siseturu tingimustes avaldab ühe liikmesriigi või riigi (või selle turuosalise) tegevus mõju ka teistele turgudele. Kõrgendatud pingete olukorras, nagu ka praegu prognoositav olukord, võib võtta kõiki meetmeid poliitilistena. Seetõttu on murede hajutamiseks ja usalduse suurendamiseks ülimalt oluline selliste meetmete kohta selgitusi jagada.

11. Komisjon jätkab järelevalve teostamist ja gaasikoordineerimisrühma ülesanded

Gaasikoordineerimisrühm loodi 2004. aastal,[40] kuid selle ülesandeid suurendati oluliselt gaasivarustuse kindluse määrusega. Viimastel aastatel on see muutunud väärtuslikuks teabevahetus- ja aruteluplatvormiks gaasivarustuse kindluse teemadel. See omakorda on aidanud kaasa suurema läbipaistvuse tekkele ja usalduse kujunemisele selle liikmete vahel.

Komisjon kavatseb tähelepanelikult jälgida varustuskindluse olukorda, tehes tihedat koostööd liikmesriikide pädevate asutustega. Ta kutsub korrapäraselt kokku gaasikoordineerimisrühma koosolekuid, et liikmesriikide ja sidusrühmadega arvamusi vahetada, samuti kasutab ta gaasikoordineerimisrühma erakorralisi koosolekuid, et vahetada teavet ja arutada võimalike või tegelike tarnekatkestuste korral võetavate meetmete üle. Ühtlasi kooskõlastab komisjon meetmeid ning tagab, et hädaolukorra väljakuulutamine ja mitte-turupõhiste meetmete rakendamine toimuks kooskõlas gaasivarustuse kindluse määrusega.

Lisaks sellele, kuna gaasitarnete katkemise mõju analüüsimine ei luba veel teha järeldusi, kuidas see mõjub elektrienergia sektorile, peaks gaasikoordineerimisrühm Euroopa maagaasi ülekandesüsteemi haldurite võrgustiku (ENTSOG) ja Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustiku (ENTSO-E) osavõtul tegema vastavasisulist järelkontrolli, et teha kindlaks võimalikku mõjude ülekandumist.

12. Koostöö ELi mittekuuluvate riikidega

Euroopa Komisjon kutsus oma peamisi rahvusvahelisi energiapartnereid panustama käesolevasse aruandesse, eelkõige esitama märkusi või soovitusi seoses täiendavate gaasitarnete võimaliku paindlikkusega. Nende partnerite hulka kuuluvad ELi mittekuuluvad G7 riigid, samuti Norra, Šveits, Türgi ja Rahvusvaheline Energiaagentuur (IEA). Komisjon kutsub neid väliseid energiapartnereid, sealhulgas neid, kellel on veeldatud maagaasi ekspordivõimekus ja -potentsiaal, ning neid, kes veeldatud maagaasi impordivad, jätkama käesoleva aruandega alustatud koostööd, samuti koostööd G7 ning IEA raames.

4.2. Keskmise tähtajaga meetmed (2015. aasta lõpuks)

13. Komisjoni soovitus, et ELi liikmesriigid ja energiaühenduse lepinguosalised kohaldaksid omavahel energia siseturu eeskirju

Tihedam koostöö ametiasutuste vahel ja ELi siseturgu käsitlevate õigusaktide järjepidev kohaldamine lepinguosaliste ja ELi liikmesriikide vahelistel piiridel võiks parandada lepinguosaliste ja ELi liikmesriikide varustuskindluse probleeme. Leitud lahenduse positiivseteks näideteks on vastassuunaline gaasivoog Slovakkiast Ukrainasse. Siseturu õigusaktide kolmanda paketi järjepideva kohaldamise põhjal saab piiriülest koostööd edasi arendada.

Et sellist koostööd ametlikult lihtsamaks muuta, esitab komisjon soovituse ELi liikmesriikidele teha kolmanda paketi kohaldamisel ja varustuskindluse küsimustes lepinguosalistega koostööd. Komisjon rõhutab siiski, et kuna puuduvad toimivad gaasiturud ning lepinguosalised on kolmandat paketti puudulikult rakendanud, ei asenda ELi soovitused hädavajalikke läbirääkimisi ELi liikmesriikide ja piirkonna lepinguosaliste vahel selle üle, kuidas kasutada ühist taristut ja millistel tingimustel kasutada seda kriisi korral.

14. Kiirendada oluliste ühise huvi projektide või energiaühenduse huvides olevate projektide kasutuselevõtmist ja rakendamist

Tuleb võtta kõik vajalikud meetmed, et kiirendada varustuskindluse seisukohast otsustava tähtsusega ühise huvi projektide rakendamist, hoides vajaduse korral ära kõik sellega seotud edaspidised viivitused[41]. Selliste projektide hulka kuuluvad näiteks Rumeenia-Bulgaaria ühendus, Kreeka-Bulgaaria, Bulgaaria-Serbia ühendus ja Rumeenia-Moldova ühendus, mille komisjon valis välja kindlast ja peatsest kasutuselevõtmise kuupäevast lähtudes. Nende projektidega tuleks kiiresti edasi minna ja viia need lõpule 2015. aasta lõpuks. Komisjon jälgib selliseid projekte ning on valmis aitama kaasa kõigi osapoolte vahel toimuvatele läbirääkimistele, et õnnestuks liikuda projektidega kiiresti nende lõpuleviimise suunas.

15. Füüsiliselt vastassuunalise gaasivoo erandite ümberhindamine

Füüsiliselt vastassuunalised gaasivood võimaldavad liikmesriikidel olla tõeliselt paindlikult üksteisega seotud. Selleks vajalikud investeeringud on sageli suhteliselt väikesed, kuid neil on oluline mõju terve piirkonna varustuskindlusele, nagu on näidanud investeeringud vastassuunavoogudesse Yamali gaasijuhtmes Saksamaa-Poola piiril ja hiljuti Slovaki-Ukraina piiril. Liikmesriigid peaksid tegema koostööd, et teha kindlaks, kas tingimused, mille alusel taotleti füüsiliselt vastassuunalise gaasivoo projektist erandeid, ei ole muutunud, arvestades eelkõige pingestunud olukorda varustuskindlusega, samuti asjaolu, et paljud liikmesriigid on saanud hiljuti märkimisväärselt kasu täiendavast kaubavahetusest ja tarnevõimalustest, mida need uued liinid pakuvad. Eelkõige on tegemist vastassuunavoo võimekusega mõnedes peamistes gaasijuhtmetes, mis praegu suunduvad vaid idast läände (Obergailbachi, Waidhausi ja BBLi ühendus Madalmaade ja Ühendkuningriigi vahel) ning ühendus Austria ja Ungari vahel.

16. Teistele kütuseliikidele üleminek kaugküttes ning soojus- ja elektrienergia koostootmine elamumajandus-, teenindus- ja tööstussektoris

Kaugküttevõrgud on tehnoloogiliselt paindlikud, sest nende puhul saab kasutada mitmeid eri tarneallikaid. Maagaasiga töötama kavandatud kaugküttevõrke saab lülitada ümber sellistele alternatiivsetele energiaallikatele nagu biomass, heitsoojus, soojus- ja elektrienergia koostootmine, päikese- ja maasoojusenergia, soojuspumbad, olmejäätmetest toodetav energia jne. Üleminek võib toimuda ühe kuni kahe aasta jooksul sõltuvalt konkreetsetest suuruse ja võimsuse nõuetest.

Kui kaugküttesüsteemid on juba olemas, kuid nad ei ole ühendatud kõigi piirkonnas asuvate hoonetega, võiks kõnealuste süsteemide laiendamine nii, et need asendaksid eratarbijate gaasiboilerite gaasiga varustamist, olla kulutõhus viis, kuidas kohalikule taastuvenergiale ja muudele vähese CO2-heitega energiaallikatele üle minna.

Tööstuslikud soojus- ja elektrienergia koostootmisjaamad ning teenindussektori (haiglad, ostukeskused, bürookompleksid) keskmise suurusega soojus- ja elektrienergia koostootmisjaamad on võimalik taastuvenergiale või vähese CO2-heitega energiaallikatele üle viia ühe kuni kahe aasta jooksul sõltuvalt konkreetsetest suuruse ja võimsuse nõuetest.

Suure soojusenergiavajadusega tööstusettevõtted (nt tselluloosi- ja paberitööstus), mis toodavad autonoomselt energiat gaasiküttel toimivatel soojus- ja elektrienergia koostootmisjaamades või/ja ainult soojusenergiat tootvate katelde abil, võiksid samuti panustada valmisolekusse soojust salvestada või valmisolekusse minna üle gaasiküttelt elektriküttele. Tasuvuse puhul oleks see piisavalt paindlik, et kasutada ära madalad hinnad (taastuvatest allikatest) elektritootmise ülejäägi korral.

17. Soojusnõudluse vähendamine tööstuses ja energia muundamine

Tööstus- ja energiamuundamissektoris (tootmine, jaotamine) on suuri võimalusi energiatõhususe meetmete võtmiseks, millega saab vähendada nõudlust madala hinnaga ja lühikese (alla kahe aasta) tasuvusega, näiteks parandades tootmise järelevalvet ja juhtimist ning ennetavat hooldust. Selleks et määrata kindlaks energiatõhususe madalate kulude või nullkuluga kiire parandamise võimalusi, on vaja kiirendada energiaauditite ja energiajuhtimissüsteemide rakendamist energiatõhususe direktiivi raames energiamahukates tööstusharudes.

5. Järgmised sammud

Gaasivarustuse kindluse määruse rakendamise kogemus näitab selgelt ELi varustuskindluse olukorra paranemist alates 2009. aastast, kuid ka täiendavaid võimalusi ELi õigusraamistiku tõhustamiseks. Nagu on märgitud komisjoni 28. mai 2014. aasta Euroopa julgeolekustrateegias, vaatab komisjon olemasolevad energiavarustuse kindluse mehhanismid üle ja pakub vajaduse korral välja nende tugevdamise.

Samal ajal kavatseb komisjon jätkata tööd koos konkreetsete liikmesriikidega (liikmesriikide rühmadega), et arendada välja lahendusi küsimustele, mis on seotud võimalike ohuteguritega, mis tehti kindlaks gaasikatkestuseks valmisoleku katsega.

Seetõttu kavatseb komisjon järgida eespool osutatud soovitusi kahe eraldi töösuuna abil. Esiteks kavatseb komisjon koos Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti ja ENTSOdega teostada pidevat järelevalvet selle üle, kuidas kiireloomulisi soovitusi rakendatakse ja osutada vajaduse korral abi projektide elluviimisel ja arutelude lihtsustamisel. Lisaks jätkab komisjon koostööd liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja sidusrühmadega, et määratleda ELi peamised eesmärgid järgnevatel aastatel seoses elektri- ja gaasivarustuse kindlusega.

[1] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Euroopa energiajulgeoleku strateegia”, COM/2014/0330 final.

http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/PDF/?uri=CELEX:52014DC0330&from=EN

[2] Euroopa Ülemkogu 27. juuni 2014. aasta järeldused, EUCO 79/14 http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/143478.pdf

[3] Lepinguosalised on Albaania Vabariik, Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Moldova Vabariik, Montenegro Vabariik, Serbia Vabariik, Ukraina ja ÜRO ajutine haldusmissioon Kosovos kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1244. Gruusia Vabariik on energiaühenduse kandidaatriik.

[4] Kolme Balti riigi ja Soome puhul koostati riiklike aruannete asemel ühisaruanne.

[5] Rahvusvaheline Energiaagentuur on esitanud põhjaliku analüüsi veeldatud maagaasi turu kohta.

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 994/2010, 20. oktoober 2010, milles käsitletakse gaasivarustuse kindluse tagamise meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 2004/67/EÜ, ELT L 295, 12.11.2010, lk 1.

[7] See võrdub umbes 1–2 %ga ELis aastas tarbitavast kogusest.

[8] Tasub märkida, et kõnealused eeldused ei ole paraku alati tegelikult täidetud.

[9] Kõige äärmuslikuma stsenaariumi puhul suureneks veeldatud maagaasi osa varustusallikate valikus 130 % võrra 24 miljardilt kuupmeetrilt 56 miljardi kuupmeetrini.

[10] On oluline märkida, et ENTSOGi analüüsi kohaselt ei kaasne idasuunalise taristu piirangutega torujuhtme OPAL (üks Nord Streami torujuhtme pikendusi, mis ulatub Greifswaldist Põhja-Saksamaal Brandovisse Saksamaa-Tšehhi piiril) võimsuse suurendamisega praeguselt 50 %-lt 100 %ni gaasimahtude puudujäägi vähenemine idapoolsetes liikmesriikides. Võimsuse suurendamine 100 %ni aitab üksnes piirata Lääne-Euroopas kasutatava veeldatud maagaasi mahtu.

[11] Oma aruandes komisjonile viitab ENTSOG kahele kõnealusele stsenaariumile kui „optimaalsele” ja „mitteoptimaalsele” stsenaariumile.

[12] ENTSOGi tarneid käsitlevatest eeldustest olenemata takistavad Moldova puhul Rumeenia ja Moldova Iasi-Ungheni võrkudevahelise ühenduse toimimist kaubanduslikud ja õiguslikud (litsentsimisega seotud) probleemid, kuigi ühendus on ametlikult avatud ja tehniliselt toimiv. Seega, kui küsimust ei lahendata ning tarned katkevad, siis valitseb Moldovas 100 %-line gaasipuudus.

[13] Kuni 100 %

[14] Poolale avaldab mõju üksnes Venemaa tarnete täielik katkemine.

[15] Koostööstsenaarium mõjutab kõnealuse kahe riigi olukorda seepärast, et mõlemat ümbritsevad liikmesriigid, mis on tarnete katkemise korral väga haavatavad, kuid Lätis ja Kreekas on olemas taristu (vastavalt ladustamisvõimalused ja veeldatud maagaasi taasgaasistamise terminal), mis pakub tarnekatkestuse korral puhvrit. Sellise taristu jagamise korral muutub nende pakkumise ja nõudluse tasakaal.

[16] Mõlemal kaardil on kujutatud Venemaa gaasitarnete kuuekuise katkemise mõju veebruaris. See tõenäoline puudujääk võetakse lähtekohaks mis tahes siseriiklike meetmete puhul, mis on seotud näiteks nõudlusele reageerimisega, kohustusliku teistele kütuseliikidele üleminekuga jne. Seega võivad liikmesriigid nagu Soome, millel puuduvad võimalused puhtalt gaasivõrgutaristu seisukohast, kasutada muid riiklikke erimeetmeid, näiteks teistele kütuseliikidele kohustusliku ülemineku keeruka süsteemi loomist, mis aitab toime tulla gaasiküttega elektritootmis- ja kütteseadmetest tulenevate probleemidega.

[17] Kõnealuse stsenaariumi puhul on eelkõige arvestatud täiel võimsusel vastassuunalise gaasiülekandega Slovakkiast, Ungarist ja Poolast ning kaugkütte ja tööstusliku tarbimise vähendamisega.

[18] Nn Saksamaa NetConnect võrguga gaasivarustusturu piirkond.

[19] Rootsis, Taanis ja Slovakkias on eelnimetatud osakaal vastavalt 56 %, 53 % ja 54 %, ning Soomes 47 %. Rumeenias, Bulgaarias, Sloveenias ja Austrias on sellise tarbimise osakaal 14–19 %.

[20] Rootsis, Taanis, Soomes, Lätis, Leedus, Poolas ja Slovakkias kasutab enam kui 40 % kodutarbijatest kodu kütmiseks kaugkütet. Saksamaa, Austria, Ungari, Sloveenia, Bulgaaria, Horvaatia, Rumeenia ja Tšehhi tarbijatest kasutab kaugkütet 10–40 %.

[21] Gaasivarustuse kindluse määrusega on kehtestatud nn kaitstud tarbijate kategooria, mis hõlmab kodumajapidamisi ja, kui liikmesriigid on nii otsustanud, esmaseid sotsiaalteenuseid ja VKEsid (teatud piires) ning kaugküttejaamu, mis ei saa muule kütusele üle minna ja mis tarnivad soojusenergiat teistele kaitstud tarbijatele.

[22] NB! Hoidlate kasutamist on üldiselt vaadeldud riigisiseses kontekstis.

[23] Praeguseks ei edasta üksnes Gazprom Export ja Rumeenia hoidlate käitajad hoidlate täituvust käsitlevaid andmeid Gas Storage Europe AGSI veebisaidile, mille eesmärk on läbipaistvuse tagamine.

[24] ELi taasgaasistamise suutlikkus on kokku umbes 200 miljardit kuupmeetrit aastas, kuid enamik nendest võimsustest paikneb Vahemere ja Atlandi ookeani rannikul. Järelikult limiteerivad ühendusjuhtmetega seotud piirangud paljude veeldatud maagaasi terminalide võimet varustada gaasiga iga piirkonda, millesse tarned on katkenud.

[25] Rahvusvahelise Energiaagentuuri hinnangul võivad hinnad tõusta kuni 100 %.

[26] Siin tuleb nimetada Ukraina konkreetset tegevuskava, milles siseriikliku nõudluse vähendamiseks nähakse ette, et kehtestatakse uus seadus, millega nõutakse tarbimise vähendamist 20–30 %, peamiselt vähendades nõudlust, mis on seotud kaugküttesüsteemide, kodumajapidamiste ja keemiatööstusega, samuti kehtestatakse meetmed avalikus sektoris. Kuigi sellised kärped on jõustatavad, on raske prognoosida mõjusid tarbijatele.

[27] Gaasi kasutamine energia tootmiseks on viimastel aastatel siiski vähenenud, kuna kasumimarginaalid on madalad või negatiivsed, eriti kui võrrelda kivisöel põhineva elektrienergia tootmisega.

[28] Tavaliselt nõutakse varude loomist ligikaudu 5–15 päevaks. Soome on märkimisväärne erand, seal nõutakse varude loomist kuni viieks kuuks.

[29] Direktiiv 2009/119/EÜ, 14. september 2009, millega kohustatakse liikmesriike säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid.

[30] Näiteks ei ole selge, millisel määral mõne Balkani piirkonna liikmesriigi ulatuslik üleminek elektrienergiale, nagu toimus 2014. aasta kevadiste üleujutuste ajal, ja termaalenergiajaamade gaasiga varustatuse vähenemine võib tekitada tõsist elektrienergia defitsiiti. Neid mureküsimusi ei ole riikide aruannetes üksikasjalikult uuritud.

[31] Need hõlmavad eelkõige Kreeka-Bulgaaria, Rumeenia-Bulgaaria, Bulgaaria-Serbia, Moldova-Rumeenia ja Ungari-Slovakkia võrkudevahelisi ühendusi, samuti Rumeenia ümberpööratava gaasiülekande projekti. Lisaks ei ole mõnes võrkudevahelises ühenduses veel füüsiliselt võimalik pumbata gaasi mõlemas suunas ning see piirab kogu süsteemi üldist paindlikkust.

[32] Pakkumise vähenemine ei ole tõenäoliselt nii suur, et see hakkaks mõjutama kaitstud tarbijaid. Koostöö puudumise stsenaariumi puhul on kaitstud tarbijad eriti ohustatud Bosnias ja Hertsegoviinas ning endises Jugoslaavia Makedoonia vabariigis ja ka kaitsmata klientide varustamise piiramine on neis riikides oluliselt tõenäolisem kui muudes riikides.

[33] Eesti, Leedu, Läti, Poola, Ungari, Rumeenia, Bulgaaria, Kreeka, Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik ja Serbia.

[34] Vastavalt komisjoni otsusele 2012/490/EL, millega muudetakse määruse (EÜ) nr 715/2009 I lisa.

[35] Vastavalt komisjoni määrusele (EL) nr 984/2013. Varasem rakendamine on väga hinnatav, kuid kõnealune määrus tuleb rakendada 1. novembriks 2015.

[36] Vastavalt maagaasiedastusvõrkudele juurdepääsu tingimusi käsitleva määruse (EÜ) nr 715/2009 artikli 19 lõikele 4.

[37] Samal ajal on läbi Ukraina tuleva Vene gaasi impordi suurenemine seoses suurenenud ladustamisega peatanud gaasi ekspordi Ukrainasse, mis on väga kahetsusväärne tagajärg.

[38] Vastavalt gaasivarustuse kindluse määrusele peavad liikmesriigid koostama ennetava tegevuskava, et kõrvaldada või leevendada väljaselgitatud riske, ja hädaolukorra lahendamise kava ning meetmed, et kõrvaldada või vähendada gaasi tarnekatkestuse mõju.

[39] Vt riiklikud taastuvenergia tegevuskavad.

[40] Vastavalt direktiivile 2004/67.

[41] Vt projektid, mis on eelkõige esile toodud komisjoni Euroopa energiajulgeoleku strateegia teatises, lk 23 ja 24.

1. lisa. Konkreetsed soovitused enim mõjutatud liikmesriikidele

Liikmesriik || Mõju[1] || KONKREETSED SOOVITUSED

Eesti || 204 miljonit kuupmeetrit 100 % || ­ Saavutada poliitiline toetus olulisimatele kokkulepetele, mida on vaja ühiste hädaolukorra lahendamise meetmete võtmiseks tundlikes küsimustes nagu ühiskasutusse antava gaasi maht ja sihtturg. ­ Võtta kiiresti vastu ühine hädaolukorra lahendamise kava ja ühine ennetustegevuse kava. ­ Hiljemalt detsembriks sõlmida Leeduga leping kaitstud tarbijate hädaolukorras varustamise kohta Klaipėda veeldatud maagaasi terminalist pärit gaasiga. ­ Kaaluda kütusevarude suurendamist, et tagada käitiste töö kuni teiste kütuseliikide tarnimiseni, kui hädaolukorras on vaja kasutusele võtta teisi kütuseliike. ­ Uurida võimalusi kasutada turupõhiseid lahendusi, näiteks katkestatavate tarnelepingute sõlmimist, et leevendada gaasipuudust gaasitarnete katkemise korral. ­ Tagada kolmandate isikute juurdepääs gaasivõrgule hoolimata kolmanda energiapaketi puhul võimaldatud erandist. ­ Saavutada ühtne poliitiline tahe kiirendada investeerimist taristusse, näiteks Eesti ja Soome võrkudevahelisse ühendusse Balticconnector ja piirkondlikku veeldatud maagaasi terminali.

Läti || 39 miljonit kuupmeetrit 15 % || ­ Saavutada poliitiline toetus olulisimatele kokkulepetele, mida on vaja ühiste hädaolukorra lahendamise meetmete võtmiseks tundlikes küsimustes nagu ühiskasutusse antava gaasi maht ja sihtturg. ­ Võtta kiiresti vastu ühine hädaolukorra lahendamise kava ja ühine ennetustegevuse kava. ­ Tagada kolmandate isikute juurdepääs Inčukalnsi hoidlale ja Läti gaasiedastussüsteemile hoolimata kolmanda energiapaketi puhul võimaldatud erandist. ­ Kriisi mõju leevendamiseks kaaluda turupõhiste ja nõudlusega seotud meetmete võtmist. ­ Vaadata läbi kaitstud tarbijate määratlus, et viia see kooskõlla piirkonna teiste liikmesriikide määratlusega ja määrusega (EL) nr 994/2010.

Leedu || 693 miljonit kuupmeetrit 59 % || ­ Saavutada poliitiline toetus olulisimatele kokkulepetele, mida on vaja ühiste hädaolukorra lahendamise meetmete võtmiseks tundlikes küsimustes nagu ühiskasutusse antava gaasi maht ja sihtturg. ­ Võtta kiiresti vastu ühine hädaolukorra lahendamise kava ja ühine ennetustegevuse kava. ­ Kaaluda kütusevarude suurendamist, et tagada käitiste töö kuni teiste kütuseliikide tarnimiseni, kui hädaolukorras on vaja kasutusele võtta teisi kütuseliike. ­ Jätkata Klaipėda–Kuršėnai torujuhtme täiustamist, et võimaldada Klaipėda veeldatud maagaasi terminali paremat kasutamist.

Soome || 2255 miljonit kuupmeetrit 100 % || ­ Saavutada poliitiline toetus olulisimatele kokkulepetele, mida on vaja ühiste hädaolukorra lahendamise meetmete võtmiseks tundlikes küsimustes nagu ühiskasutusse antava gaasi maht ja sihtturg. ­ Võtta kiiresti vastu ühine hädaolukorra lahendamise kava ja ühine ennetustegevuse kava. ­ Luua võimalused hädaolukorras teiste kütuseliikide kasutamiseks, eelkõige kõrvaldades logistilised kitsaskohad, mis võivad takistada varude asendamist. ­ Saavutada ühtne poliitiline tahe kiirendada investeerimist taristusse, näiteks Eesti ja Soome võrkudevahelisse ühendusse Balticconnector ja piirkondlikku veeldatud maagaasi terminali. ­ Jätkata kohalike veeldatud maagaasi terminalide (Turu, Pori, Tornio) arendamist.

Bulgaaria || 670 miljonit kuupmeetrit 100 % || ­ Kirjutada alla Bulgaaria ja Kreeka vahelisele vastastikuse mõistmise memorandumile hädaolukorras elektri ja gaasi vahetamise kohta, keskendudes huvide tasakaalustamisele. ­ Kaaluda võimalusi vahetada elektrit ja gaasi ka Türgiga. ­ Töötada soojus- ja elektrienergia koostootmise ja küttesektori ning tööstussektori jaoks välja ühine hädaolukorra lahendamise kava, nähes ette võimalused võtta suures ulatuses kasutusele teisi kütuseliike. ­ Viia lõpule Rumeenia ja Bulgaaria võrkude vahelise ühenduse loomine. ­ Seada eesmärgiks luua võimalused gaasi edastamiseks endisele Jugoslaavia Makedoonia vabariigile. ­ Suurendada gaasisektori läbipaistvust ja kiirendada siseturu kaubandusvaldkonna eeskirjade rakendamist. ­ Äärmisel juhul kaalub Euroopa Komisjon Varna söeküttel töötava elektrijaama ajutist vabastamist keskkonnaalaste õigusaktide täitmisest.

Kreeka || 109 miljonit kuupmeetrit 18 % || ­ Kirjutada alla Kreeka ja Bulgaaria vahelisele vastastikuse mõistmise memorandumile hädaolukorras elektri ja gaasi vahetamise kohta, keskendudes huvide tasakaalustamisele. ­ Töötada soojus- ja elektrienergia koostootmise ja küttesektori ning tööstussektori jaoks välja ühine hädaolukorra lahendamise kava, nähes ette võimalused võtta suures ulatuses kasutusele teisi kütuseliike. ­ Töötada välja majandusliku hädaolukorra lahendamise kava varustuskindluse tagamiseks. ­ Kaaluda lepingu sõlmimist Türgiga, et tagada tarnimine ka tarnete katkemise korral.

Rumeenia || 1361 miljonit kuupmeetrit 31 % || ­ Viia kaitstud tarbijate mõiste vastavusse gaasivarustuse kindluse määrusega. ­ Viia lõpule Rumeenia ja Bulgaaria võrkude vahelise ühenduse loomine. ­ Töötada koos Moldovaga välja peamise võrgustiku kaudu gaasivarustuse tagamise tingimused. ­ Uurida võimalusi Ungari ja Rumeenia võrkude vahelise ühenduse Rumeenia-poolse võimsuse suurendamiseks. ­ Romgazil tuleb hakata gaasivarude andmeid avalikustama Euroopa teabeplatvormi Gas Storage Europe kaudu.

Ungari || 2170 miljonit kuupmeetrit 35 % || ­ Suurendada energiasektori läbipaistvust. ­ Lahendada Slovakkia ja Ungari vahelise gaasijuhtme katsetamisega seotud probleemid, et juhtme saaks kasutusele võtta 1. jaanuaril 2015. ­ Sõlmida naaberriikidega lepingud võrkudevaheliste ühenduste täieliku ärakasutamise (gaasi vastuvõtmise ja saatmise) võimaldamiseks, et tarnehäirete korral turutingimustel ning vastavalt solidaarsuse põhimõttele tagada varustuskindlus. Seda silmas pidades tuleb Ungarisse vastassuunaliste gaasivoogude saatmiseks kiiresti rakendada Horvaatiaga sõlmitud valitsustevahelise lepingu varustuskindlusega seotud tahud.

Horvaatia || 41 miljonit kuupmeetrit 12 % || ­ Analüüsida kaitstud tarbijate suurt osatähtsust. ­ Ungarisse vastassuunaliste gaasivoogude saatmiseks tuleb kiiresti rakendada Ungariga sõlmitud valitsustevahelise lepingu varustuskindlusega seotud tahud.

2. lisa. Konkreetsed soovitused energiaühenduse asutamislepingu osalistele

Lepinguosaline || Mõju || KONKREETSED SOOVITUSED

Bosnia ja Hertsegoviina || 139 100 % || ­ Suurendada kütteõlivaru, et 2014. aasta novembri lõpuks saaks soojusenergia tootmisel hakata gaasi asemel kasutama kütteõli. ­ Kitsendada kaitstud tarbija määratlust ja luua 2014. aasta novembri lõpuks võimalused avada riigisisene elektri- ja gaasiturg eelkõige mitte-kodutarbijatele. ­ Taristu paindliku kasutamise tagamiseks teostada 2015. aasta jaanuariks põhjalik riigisisene gaasisektori reform, et võimaldada kolmandate isikute juurdepääsu kõikidele üksustele ja eraldada ettevõtjad üksteisest. ­ Koos Serbia ja Ungariga töötada välja ja rakendada olemasolevatele torujuhtmetele kolmandate isikute koordineeritud juurdepääsu toimimiseks vajalikud tehnilised tingimused. Konsultatsioone tuleb alustada 2014. aasta novembris.

Endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik || 126 100 % || ­ Kuna gaasi tarvitatakse kodumajapidamistes väga vähe, tuleb luua võimalus võtta kasutusele teised kütuseliigid, tagades turutingimustel varustamine kütteõliga (2014. aasta november). ­ Iga tööstusettevõte peab välja töötama gaasitarbimise vähendamise kava, mida hädaolukorras on võimalik kiiresti rakendada (2014. aasta november). ­ Kuna suur osa tarbimisest langeb tööstussektori arvele, on äärmiselt oluline määratleda kaitstud gaasitarbija selliselt, et see hõlmaks ainult kodumajapidamisi ja kõige tundlikumaid sektoreid (nt avalik haldus) ning näha ette riigisisese elektri- ja gaasituru täielik avamine vähemalt mittekodutarbijatele (2015. aasta jaanuar).

Moldova || - || ­ Üksikasjalikult tuleb välja selgitada võimalused võtta nõudlusega seotud meetmeid (vähendada tarbimist ning võtta kütte- ja elektrienergia tootmiseks kasutusele kütteõli) nii igas ettevõttes kui ka kodumajapidamistes ja avaliku halduse valdkonnas. Need meetmed tuleb ette näha ettevalmistamisel olevas tegevuskavas (2014. aasta november). ­ Välja tuleb anda load ja litsentsid, mida on vaja Rumeenia ja Moldaavia vahelise Iași–Ungheni torujuhtme kasutuselevõtmiseks, ning kehtestada mittediskrimineerivad tariifid Rumeeniast imporditava gaasi suhtes. Nende meetmete tähtaeg on 2014. aasta november. ­ Kiiresti tuleb välja ehitada vajalikud ühendused, et Moldovas olevast võrkudevahelisest ühendusest saaks hakata gaasi jaotama. ­ Koos Ukraina ja Rumeeniaga tuleb välja töötada Ukrainale ja Rumeeniale vastuvõetavad tingimused Moldovale gaasi tarnimiseks peamistest gaasitorujuhtmete võrgustikest. Ukraina käest tuleb välja selgitada, millistel tingimusel on gaasi hoiustamiseks võimalik kasutada Lääne-Ukraina Bogorodtšani gaasihoidlat. Konsultatsioone tuleb alustada 2014. aasta novembris.

Serbia || 631 64 % || ­ Selgitada täpselt välja, mil määral on praktiliselt võimalik vähendada gaasi tarbimist tööstussektoris, ning kärpida kaitstud tarbijate ringi, jättes sellesse ainult kodumajapidamised ja kõige tundlikumad sektorid (2014. aasta novembri lõpp). ­ 2015. aasta jaanuariks tuleb ettevõtjad üksteisest eraldada ja tagada kolmandate isikute juurdepääs olemasolevate torujuhtmete ja hoidlate kasutamata võimsusele kooskõlas kolmanda energiapaketi üksikasjalike sätetega. ­ Töötada koos Ungari ning Bosnia ja Hertsegoviinaga välja ja rakendada kolmandate isikute koordineeritud juurdepääsu toimimiseks vajalikud tehnilised tingimused. Konsultatsioone tuleb alustada 2014. aasta novembris. ­ Teha kõik vajalik selleks, et alustada Bulgaaria ja Serbia võrkudevahelise ühenduse ehitamist ning võtta ühendus kasutusele 2015. aastal.

Ukraina || 5000 miljonit kuupmeetrit[2] || ­ Jõuda vastastikku rahuldava kokkuleppeni Venemaaga, mis võimaldaks kogu talveks taastada gaasitarned Ukrainale, võttes aluseks nn ajutise talvepaketi ettepanekud, mille komisjon esitas käimasolevate kolmepoolsete läbirääkimiste raames (2014. aasta oktoober). ­ Suurendada kiiresti riigi kütusevarusid ning uurida võimalusi suurendada gaasitarneid kodumaistest allikatest ja gaasi importi välisriikidest (2014. aasta november). ­ Analüüsida kõiki võimalusi võtta nõudlusega seotud meetmeid ning kasutada kaugkütteks ning eri tööstussektorite, kodumajapidamiste ja avaliku sektori vajaduste rahuldamiseks teisi kütuseliike vastavalt riiklikule hädaolukordade lahendamise kavale (2014. aasta oktoober). ­ Vastavalt riiklikule hädaolukordade lahendamise kavale vaadata läbi ja ajakohastada energeetikasektoris hädaolukorras tegutsemise kord, võttes arvesse eeloleva talvega seotud ohte (2014. aasta oktoober). ­ Kiiresti jätkata gaasisektori reformimist, sealhulgas avada gaasi- ja elektriturg, korraldada ümber torujuhtmete ja hoidlate käitamine ning eraldada ettevõtjad üksteisest (2015. aasta jaanuar).

Montenegro, Kosovo* ja Albaania || - || ­ Kuna Montenegro, Kosovo* ja Albaania energiabilansis puudub gaas, võivad gaasitarnehäired neid mõjutada ainult kaudselt – piirkonnas elektrinõudluse suurenemise kaudu. Komisjon soovitab tähelepanelikult jälgida elektrienergia nõudlust ja pakkumist.

[1] Külmalaine ja Venemaa tarnete katkemise korral kuuekuisel perioodil tekkiv gaasi puudujääk riigiti (kogupuudujääk miljonites kuupmeetrites; suurim suhteline igakuine puudujääk protsentides)

[2] Mõju suurus vastavalt Ukraina ametiasutuste koostatud analüüsi andmetele.