Ettepanek: NÕUKOGU SOOVITUS praktika kvaliteediraamistiku kohta /* COM/2013/0857 final - 2013/0431 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Viimase kahe kümnendi jooksul on praktika muutunud noorte jaoks oluliseks kanaliks, mille kaudu pääseda tööturule. Noorte tööturule toomise seisukohast on esmatähtis edendada nende tööalast konkurentsivõimet ja tootlikkust. Kuigi praktika kasutamine on meie tööturgude jaoks üha tavapärasem, kaasneb selle laiema levikuga kasvav mure ettenähtud õppesisu ja töötingimuste pärast. Selleks, et praktika tõepoolest hõlbustaks juurdepääs töökohtadele, peab see pakkuma kvaliteetset õppesisu ja korralikke töötingimusi. Praktikast ei tohiks kujuneda tavatöö odav asendus. Pärast Euroopa Parlamendi[1] ja Euroopa Ülemkogu[2] korduvaid üleskutseid esitas komisjon 2012. aasta detsembris noorte tööhõivepaketi,[3] millega seoses alustati ka praktika kvaliteediraamistiku[4] teemal sotsiaalpartneritega konsulteerimise teist etappi. Komisjoni asjaomastes konsultatsioonides[5] ning muudes uurimustes ja uuringutes tuvastati terve rida probleeme, mis mõjutavad praegusel ajal praktikat ELis. Probleemid on seotud eelkõige kahe valdkonnaga: · ebapiisav õppesisu (st praktikandid peavad täitma teenindava iseloomuga ülesandeid); ja · sobimatud töötingimused (pikk tööaeg, puudulik kaitse tervise ja ohutusega seotud riskide või kutsealaste riskide suhtes, väike või olematu töötasu/hüvitis, ebaselge õiguslik olukord, praktika pikendatud kestus jne). Lisaks sellele osutasid sidusrühmad probleemile, et suur hulk tasustamata või vähetasustatud praktikante võivad takistada võrdset juurdepääsu[6] töökohtadele ning tekitada olukorra, kus tasustatud töötajad asendatakse praktikantidega[7]. Mõnikord ei ole praktikantidele selgelt öeldud, kas nad saavad töötasu või hüvitist, või ei teavitata neid sellistest tööga seotud põhitingimustest nagu tervise- ja õnnetusjuhtumikindlustus või puhkusetoetused. Praktika õppesisu ja töötingimuste suurema läbipaistvusega saab tagada tööturu tõhusama toimimise. Eurobaromeetri 2013. aasta uuringus praktika kohta soovitatakse, et vabadest praktikakohtadest teatamine ja reklaam peaks olema läbipaistvam. Liikmesriikide õiguslik raamistik üldiselt ja eelkõige eeskirjade rangus on eri liiki praktika ja liikmesriikide puhul väga erinev. Mõnes liikmesriigis puudub praktika õiguslik määratlus. Ehkki reguleerimise praegune killustatus ja üldkasutatavate kvaliteedikriteeriumide puudumine on märkimisväärne, võib aga ühise arusaamaga praktikast ja selle miinimumstandarditest aidata kujundada liikmesriikide poliitikat ja reguleerimisviise. Tõenditest ilmneb, et vaatamata üliõpilaste riikidevahelise liikuvuse väga kõrgele tasemele (nt programm Erasmus) on piiriüleste praktikavõimaluste arv väga väike[8]. See tundub olevat oluline käest lastud võimalus, millega saaks noorte tööpuudust vähendada liikuvuse kaudu: piiriülese praktikaga saaks aidata noortel inimestel leida töökoht teises liikmesriigis. Üleeuroopalise praktika kvaliteediraamistikuga aitaks piiriüleste praktikavõimaluste senist väikest arvu suurendada. See võimaldaks kõrvaldada ühe peamise takistuse piiriülese liikuvuse, teabe puudumise ja õigusliku killustatuse valdkonnas. Praktika kvaliteediraamistiku väljatöötamine on oluline ka seoses Euroopa tööturuasutuste võrgustiku EURES laiendamisega praktikale, nagu nõudis Euroopa Ülemkogu oma 2012. aasta juunikuu järeldustes[9]. Võttes arvesse noorte töötuse väga kõrget taset mitmes liikmesriigis ja tulenevalt varasematest kohustustest, tegi komisjon ettepaneku võtta vastu noortegarantii loomist käsitlev soovitus;[10] nõukogu võttis kõnealuse soovituse vastu 22. aprillil 2013[11]. Soovituses palutakse liikmesriikidel tagada, et kõik kuni 25 aasta vanused noored saaksid kvaliteetse töö-, õpingute jätkamise, õpipoisiõppe või praktikapakkumise nelja kuu jooksul alates töötuks jäämisest või formaalharidussüsteemist lahkumisest. Praktika kvaliteedinõuded on soovituse tõhusa rakendamise seisukohast väga olulised. Eelnevat arvesse võttes püütakse käesoleva nõukogu soovitust käsitleva ettepanekuga tagada, et praktikaga hõlbustataks haridussüsteemist tööle üleminekut ning suurendataks seega noorte tööalast konkurentsivõimet. Ettepanekuga nähakse ette suunised, mille alusel saab tagada kvaliteetse õppesisu ja korralikud töötingimused. Lisaks käsitletakse ka seda, kuidas komisjon ELi rahastamisraamistiku kaudu toetab liikmesriikide meetmeid heade tavade vahetamise ja järelevalve valdkonnas. See hõlmab nn avatud turu tingimustes toimuvat praktikat, st praktikat, mis on kokku lepitud praktikandi ja praktika korraldaja (ettevõtja, mittetulundusühing või valitsusasutus) vahel ilma kolmanda isiku kaasamiseta ja sooritatakse enamasti pärast õpingute lõppu ja/või osana tööotsimisest. Kavandatud soovituses ei käsitleta praktikat, mis moodustab akadeemilise ja/või erialase õppekava või kohustusliku kutsealase koolituse (nt meditsiin, arhitektuur jne) osa. Ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, kus esitatakse sidusrühmadega konsulteerimise tulemused, käsitletakse üksikasjalikumalt praktikaga seotud probleeme, arutletakse praktika puhul tekkivaid õigus- ja subsidiaarsusega seotud küsimusi, ning esitatakse analüüs selle kohta, millised on probleemide lahendamise võimalused. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Avalik konsultatsioon Komisjon konsulteeris praktikaga seotud küsimuste suhtes suure hulga erinevatele sidusrühmadega. Konsultatsiooni käigus pakuti välja probleemide võimalikke lahendusi. Üldiselt toetasid komisjoni algatust 2012. aasta aprillist juulini toimunud avaliku konsultatsiooni käigus nii ametiühingud, vabaühendused, noorteorganisatsioonid, haridusasutused kui ka peaaegu kõik üksikvastajad. Kuigi tööandjate organisatsioonid, kaubanduskojad ja liikmesriigid üldiselt toetavad kõnealust algatust, siis sageli rõhutati vajadust hoida raamistik piisavalt paindlik, et võtta arvesse siseriiklike tavade mitmekesisust. Enamik vastajaid nõustus komisjoni analüüsiga (kirjalik praktikaleping, selged eesmärgid ja õppesisu,[12] praktika piiratud kestus, piisav sotsiaalkindlustuskaitse jne). Ettevõtjad ja mõned tööandjate organisatsioonid väitsid, et töötasu ja sotsiaalkaitse teemad ei kuulu ELi pädevusse. Sotsiaalpartneritega konsulteerimine; Sotsiaalpartneritega konsulteeriti praktika kvaliteediraamistiku algatuse küsimuses kahes etapis ajavahemikus 2012. aasta oktoobrist kuni 2013. aasta veebruarini. Sotsiaalpartnerid kinnitasid veelkord oma seisukohti, mis nad võtsid avaliku konsultatsiooni käigus – ametiühingute pool soovis tugevamini reguleeritud algatust ning tööandjate pool väljendas muret paindlikkuse ja ettevõtjatele tekkiva koormuse üle. Sellele vaatamata ei alustanud sotsiaalpartnerid läbirääkimisi ELi toimimise lepingu artikli 154 kohase võimaliku kokkuleppe üle. Tulenevalt sotsiaalpartnerite läbirääkimistest, mille käigus võeti teatavaks komisjoni kavatsus teha ettepanek võtta vastu nõukogu soovitus Euroopa praktika kvaliteediraamistiku kohta, esitasid Euroopa Ametiühingute Konföderatsioon (ETUC), BUSINESSEUROPE, Euroopa Käsitööettevõtjate ning Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtjate Keskliit (UEAPME) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskus (CEEP) 11. juunil 2013 noorte tööhõivet käsitlevate meetmete raamistiku. Sotsiaalpartnerid kavandavad täiendavaid ühismeetmeid, mis on suunatud nõukogule ja Euroopa Parlamendile ja mis põhinevad komisjoni peatselt esitataval ettepanekul võtta vastu nõukogu soovitus Euroopa praktika kvaliteediraamistiku kohta. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted (VKE) 2013. aasta märtsist juunini viidi läbi VKEde test, et uurida tööandja seisukohast VKEde pakutava praktika kvaliteeti ja hinnata praktika kvaliteediraamistikus võetavate võimalike meetmete kulusid, mis on seotud nõuetele vastavusega. Uuringus osales kokku 914 VKEd. Testis rõhutati, kui oluline on praktika selleks, et luua VKEdes uusi töökohti; enamus küsitletutest (71,9 %), peavad praktikat võimaluseks, mis aitab valida ja koolitada tulevasi töötajaid. Samuti kinnitati, et valdaval enamikul VKEdel (10st 9) ei tekiks probleeme kavandatud kvaliteediaspektidega. Praktikat käsitlev Eurobaromeetri uuring 2013. aasta mais korraldati Eurobaromeetri uuring EL 27-s ja Horvaatias, et saada teada praktikavõimaluste kvaliteediga seotud probleemidest. Kõnealust teemat käsitlevas esimene, kogu ELi hõlmav esindav uuring · andis kinnitust selle kohta, kuivõrd levinud on praktika: 46% uuringus osalenud 18–35aastastest oli sooritanud vähemalt ühe praktika; · näitas, et kolmest ühte praktikat peeti ebapiisavaks kas töötingimuste (25% kõigist praktikatest) või õppesisu (18%) või mõlema poolest; · viis järeldusele, et väheste piiriüleste praktikavõimaluste (9% kõigist praktikatest) peamine põhjus on teabe puudumine: 38% neist, kes oleks olnud huvitatud nimetatud praktikast, viitasid ebapiisavale teabele teiste liikmesriikide praktikakorralduse kohta. Eurobaromeetri uuringu tulemustel põhinevas ökonomeetrilises analüüsis leiti märkimisväärne seos praktika kvaliteedi ja töö saamise vahel. Teisisõnu – neil, kes olid lõpetanud standardist madalama kvaliteediga praktika, oli oluliselt väiksem tõenäosus hiljem tööd leida. Mõjuhinnang Sotsiaalpartneritega konsulteerimise teise etapi tulemustele lisati praktika kvaliteediga seotud probleeme käsitlev analüütiline dokument,[13] milles esitatakse võimalikud tegevuspoliitika meetmed. Kõnealust dokumenti täiendati 2013. aastal, et koostada täiemahuline mõjuhinnang[14] – lisati varem puudunud andmed praktikavõimaluste arvu ja kvaliteedi kohta ning uued tõendid praktika kvaliteedi ja töö saamise võimaluste seotuse kohta. Mõjuhinnangus on esitatud ning analüüsitud poliitikavalikuid, mille abil suurendada kvaliteetse praktika osakaalu, eelkõige selle kaudu, et koostatakse parimate tavade standardid ning kutsutakse tööandjaid üles mitte pakkuma standardist madalama kvaliteediga praktikat. Samuti analüüsiti uusi ettepanekuid läbipaistvuse kohta, mis aitavad noortel välja valida kvaliteetse praktikakoha. Lisaks baasstsenaariumile uuriti mõjuhinnangus nelja võimalust: · teavitava veebisaidi loomist; · vabatahtlike kvaliteedimärkide kasutuselevõttu; · ettepanekut nõukogu soovituse vastuvõtmiseks; ning · ettepanekut direktiivi vastuvõtmiseks. Mõjuhinnangus jõuti järeldusele, et kõige tulemuslikum, tõhusam ja proportsionaalsem võimalus oleks komisjoni ettepanek võtta vastu nõukogu soovitus Euroopa praktika kvaliteediraamistiku kohta, mille liikmesriigid peavad üle võtma siseriiklikku tavasse ja/või siseriiklikku õigussüsteemi. Liikmesriikidel soovitatakse tagada, et kirjaliku praktikalepingu sõlmimine tehakse kohustuslikuks. Lepingus peaks sisaldama teavet praktika õppeeesmärkide ja töötingimuste ning töötasu/hüvitise maksmise kohta, ELi ja siseriiklike õigusnormide alusel kohaldatavate õiguste ja kohustuste kohta ning praktika kestuse kohta. Lisanõuete kehtestamine läbipaistvuse suhtes looks stiimulid praktika kvaliteedi tõstmiseks ja/või takistataks standardist madalama kvaliteediga praktika pakkumist. Vastavalt eelistatud võimalusele tuleks vabu praktikakohti käsitlevates teadetes märkida, kas praktika on tasustatud või mitte, ning kui on, siis osutada töötasu/hüvitise suurus. Lisaks palutakse praktika pakkujatel teada anda, kui suur on nende praktikantide osakaal, kellele pakuti pärast praktika lõppu töölepingut. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Õiguslik alus Käesoleva algatuse õigusliku aluse moodustavad Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 153, 166 ja 292. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 292 võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal võtta vastu soovitusi ELi pädevusse kuuluvates valdkondades. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 153 peab Euroopa Liit toetama ja täiendama liikmesriikide tegevust muu hulgas valdkondades, mis hõlmavad töötingimusi, töötajate sotsiaalkindlustust ja sotsiaalkaitset, tõrjutud isikute integreerimist tööturule ja võitlust sotsiaalse tõrjutusega. Vastavalt Euroopa Kohtu pretsedendiõigusele kuulub tasustatud praktika Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 alla. Õiguslikku alusesse lisati ka Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 166, et hõlmata ka tasustamata praktika. Selle sätte kohaselt rakendab liit kutseõppepoliitikat, millega toetatakse ja täiendatakse liikmesriikide meetmeid, samal ajal täiel määral respekteerides liikmesriikide vastutust kutseõppe sisu ja korralduse eest. Seepärast kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikleid 153 või 166 vastavalt tasustatud või tasustamata praktika suhtes. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 sätteid ei kohaldata palga suhtes vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 153 lõikele 5. Viimatinimetatud säte ei takista selliste probleemide lahendamist, mis on seotud palkade läbipaistvusega, st ei ole vastuolus soovitusega osutada kirjalikus praktikalepingus, kas praktika eest töötasu makstakse või mitte. Analoogiat võib leida muudest ELi õigusaktidest, näiteks direktiivist 91/533/EMÜ (tööandja kohustuse kohta teavitada töötajaid töölepingu või töösuhte tingimustest). Kõnealuse direktiivi artiklis 2 on sätestatud, et: „1. Tööandja on kohustatud teavitama töötajat ... töölepingu või töösuhte olulistest aspektidest. 2. ...osutatud teave peab hõlmama vähemalt järgnevat: h) põhipalk, muud palga osad ja see, kui sageli palka, millele töötajal on õigus, makstakse ...”[15]. Ka ettepanekus, mis käsitleb direktiivi kolmandate riikide kodanike kõrget kvalifikatsiooni nõudva töö eesmärgil riiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta,[16] käsitletakse töötasu küsimust tööandja töölevõtukäskkirja või tööandjalt saadud töölepingu elemendina. ELi tööhõive- ja hariduspoliitikas on kesksel kohal koolitus. See on ka Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 45 kohaselt isikute vaba liikumise lahutamatu osa ja aluslepinguga kaitstav põhivabadus. Võttes arvesse praktika piiriülest mõõdet, ei ole ainuüksi üksikute liikmesriikide meetmetega võimalik saavutada kavandatava algatuse eesmärke – parandada põhjalikult praktika kvaliteeti ELis. Euroopa Liidu põhiõiguste harta sisaldab ka mitmeid õigusi ja vabadusi, mis võivad olla olulised seoses praktikaga võetavate edasiste meetmete jaoks, eelkõige artikkel 21 (diskrimineerimisest hoidumine), artikkel 29 (õigus kasutada tööhõiveteenuseid), artikkel 31 (head ja õiglased töötingimused) ja artikkel 32 (keeld kasutada laste tööjõudu ja noorte töötajate kaitse tööl). Subsidiaarsus Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse ettepaneku selles osas, mis ei kuulu liidu ainupädevusse. Seoses praktikaga on kogu ELi hõlmaval lahendusel mitmeid eeliseid. (1) Eri liikmesriikide erinevate asutuste vastuvõetud või kavandatud kvaliteeti käsitlevates suunistes on üldiselt sarnaseid elemente, mida võib pidada praktika kvaliteedi parandamise seisukohast oluliseks. See lubab arvata, et praktika kvaliteedistandardite kindlaksmääramine ei tohiks põhimõtteliselt erineda siseriiklike tavade või kohaliku olukorra tõttu. (2) Kogu ELi hõlmav lahendus oleks kasulik praktikantide liikuvuse seisukohast. Noortel oleks lihtsam nõustuda praktikaga mõnes teises riigis, kui nad olemasolevate standardtavade või eeskirjade alusel saaksid selgesti aru, mis neid ees ootab. (3) Kogemused näitavad, et võttes arvesse kooskõlastusprobleeme, toimub rahvusvaheliselt tunnustatud kvaliteedistandardite kindlaksmääramise protsess kiiremini, kui seda koordineerivad ja toetavad riigiasutustest suuremad struktuurid. Liikmesriigid võinuks iseseisvalt vastu võtta meetmeid, millega parandada praktika kvaliteeti. Tegelikult on nad aga korduvalt kutsunud komisjoni üles kehtestama praktika kvaliteediraamistikku (vt muu hulgas Euroopa Ülemkogu kolm hiljutist järeldust: 2012. aasta detsember, 2013. aasta veebruar ja juuni). Erinevate reguleerivate raamistike tingimustes oleks abiks ühine arusaam praktikast ja selle miinimumstandarditest. See aitaks kujundada liikmesriikide regulatiivseid meetmeid, sest kavandatud standardid tuleb kasutusele võtta liikmesriigi konkreetse regulatiivse meetme kaudu. Sel viisil saaks EL konkreetselt toetada liikmesriike strateegia „Euroopa 2020” tööhõivesuunise nr 8 täitmisel, st luua eelkõige „kavasid, mille eesmärk on aidata noori ja neid, kes ei osale ei hariduses, koolituses ega tööl, esimese töökoha leidmisel ja töökogemuste omandamisel või edasiõppimis- või koolitusvõimaluste, sealhulgas õpipoisiõppe kohtade leidmisel, ning peaksid noorte töötuks jäämise korral kiirelt sekkuma”. Märkimisväärse regulatiivse killustatuse tingimustes saaks selle abil kõrvaldada ühe piiriülese liikuvuse põhitakistustest – teabe puudumise, ning kõnealuse soovituse alusel saaks tõhustada programmiga Erasmus+[17] ja EURESe[18] uute algatustega võimaldatud toetust. Proportsionaalsus Nõukogu soovitus võimaldab rangelt järgida proportsionaalsuse põhimõtet: need liikmesriigid, kelle õigusnormid või õiguslikud tavad juba sisaldavad kavandatud kaitsemeetmeid ja kvaliteedielemente, ei pea meetmeid võtma. Liikmesriikidel on ka vabadus otsustada, kas on otstarbekas kehtestada siin välja pakutud praktika kvaliteediraamistikust üksikasjalikumad sätted, eeskätt miinimumtasu küsimus, mida praktika kvaliteediraamistikus ei käsitleta. 4. MÕJU EELARVELE Ei ole asjakohane. 5. MUU TEAVE Ei ole asjakohane. 2013/0431 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU SOOVITUS praktika kvaliteediraamistiku kohta EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 153, 166 ja 292, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Kriis on eriti rängalt tabanud noori. Viimastel aastatel on noorte töötuse määr mitmes liikmesriigis jõudnud rekordiliselt kõrgele, ilma et lühiajalises perspektiivis oleks mingitki vähenemise märki. Noorte tööturule toomise seisukohast on esmatähtis edendada nende tööalast konkurentsivõimet ja tootlikkust. (2) Sujuv üleminek hariduse omandamiselt tööellu on otsustava tähtsusega, et parandada noorte võimalusi tööturul. Noorte hariduse parandamine ja nende tööellu ülemineku lihtsustamine on vajalik selleks, et saavutada strateegia „Euroopa 2020” peamine eesmärk – jõuda 2020. aastaks 20–64aastaste 75 %-lise tööhõiveni. Strateegia „Euroopa 2020” tööhõivesuunises nr 8 kutsutakse liikmesriike üles rakendama „kavasid, mille eesmärk on aidata noori ja neid, kes ei osale ei hariduses, koolituses ega tööl, esimese töökoha leidmisel ja töökogemuste omandamisel või edasiõppimis- või koolitusvõimaluste, sealhulgas õpipoisiõppe kohtade leidmisel, ning peaksid noorte töötuks jäämise korral kiirelt sekkuma”[19]. (3) Viimase kahe kümnendi jooksul on praktika muutunud noorte jaoks oluliseks kanaliks, mille kaudu pääseda tööturule. (4) Kui tavapärane töökoht, eeskätt tavaliselt noortele pakutav algastme ametikoht, asendatakse praktikaga, eelkõige korduvate praktikaperioodidega, toob see kaasa sotsiaal-majanduslikud kulud. Halva kvaliteediga praktika – eelkõige vähese õppesisuga – ei aita oluliselt tootlikkust suurendada ega kanna endas positiivset signaali. Sotsiaalkulud kaasnevad ka tasustamata praktikaga, mis võib piirata ebasoodsast keskkonnast pärit noorte karjäärivõimalusi. (5) Leidub tõendeid selle kohta, et on olemas seos praktika kvaliteedi ja töö saamise vahel. See, mil määral praktika hõlbustab üleminekut tööellu, sõltub praktika kvaliteedist, s.t selle õppesisust ja töötingimustest. Kvaliteetne praktika toob kaasa otsese kasu tootlikkuse paranemise näol, aitab paremini sobitada pakkumist ja nõudlust tööjõuturul ning edendada liikuvust, vähendades eelkõige nii ettevõtjate kui ka noorte kulusid seoses otsingute ja tööoskuste vastavusega. (6) Nõukogu soovituses noortegarantii loomise kohta[20] palutakse liikmesriikidel tagada, et kuni 25 aasta vanused noored saaksid kvaliteetse töö-, õpingute jätkamise, õpipoisiõppe või praktikapakkumise nelja kuu jooksul alates töötuks jäämisest või formaalharidussüsteemist lahkumisest. (7) Eri uuringutest ja uurimustest on ilmnenud, et suur osa praktikapakkumistest on seotud kvaliteediprobleemidega. Eelkõige puudutab see niisugust praktikat, mille puhul haridus- või koolitusasutus ei ole otseselt vastutav praktika õppesisu ja töötingimuste eest (nn avatud turu tingimustes toimuv praktika). (8) Tõenditest nähtub, et suur osa praktikantidest peab täitma piisava õppesisuta teenindava iseloomuga ülesandeid. Kvaliteetsel praktikal peab olema kindel ja tugev õppesisu. Selleks tuleb eelkõige kindlaks määrata, millised konkreetsed oskused peab praktikant omandama, kuidas teda juhendatakse ja nõustatakse ning kuidas jälgitakse tema arengut. (9) Probleeme on tuvastatud ka seoses töötingimustega: näiteks pikk tööpäev, sotsiaalkindlustuskaitse puudumine, tervise ja ohutusega seotud riskid või kutsealased riskid, vähene töötasu või töötamine mitte mingit töötasu ja/või hüvitist saamata, ebaselgus kohaldatava õiguskorra suhtes ning praktika pikendatud kestus. (10) Praegu on praktika Euroopa Liidu eri paigus reguleeritud väga erineval viisil. Kui eeskirjad on olemas, siis on nendega reguleeritud eri kvaliteedielemente või ette nähtud eri rakendustavad, samal ajal kui mõnes liikmesriigis ja sektoris on praktika endiselt suures osas reguleerimata. Suur osa praktika pakkujatest kasutab praktikante odava või isegi tasustamata tööjõuna, mis on sageli tingitud reguleeriva raamistiku või instrumendi puudumisest või asjaolust, et praktika töötingimused ja õppesisu ei ole esitatud läbipaistvalt. (11) Praktika kvaliteediraamistikuga toetatakse praktika töötingimuste ja õppesisu parandamist. Praktika kvaliteediraamistiku peamise osa moodustab sellise kirjaliku praktikalepingu sõlmimine, milles on sätestatud praktika hariduslikud eesmärgid, korralikud töötingimused, praktikantide õigused ja kohustused ning praktika mõistlik kestus. (12) Üks halva kvaliteediga praktika põhjustest on ebapiisav teave – praktika puhul on see tunduvalt levinum kui tavapärase töösuhte puhul. Kui praktikakohti käsitlevate teadete ja reklaami suhtes kehtestataks rangemad läbipaistvusnõuded, aitaks see parandada töötingimusi ja soodustada piiriülest liikuvust. (13) Sotsiaalpartneritel on täita tähtis osa koolituspoliitika ja -programmide väljatöötamises, rakendamises ja järelevalves. Sotsiaalpartnerid ja asjaomased asutused võiksid teha koostööd selle nimel, et pakkuda noortele suunatud teavet olemasolevate karjäärivõimaluste ja tööturul vajaminevate oskuste, samuti praktikantide õiguste ja kohustuste kohta. Lisaks sellele saavad sotsiaalpartnerid aidata lihtsustada praktika kvaliteediraamistiku rakendamist sellega, et töötatakse välja ja tehakse kättesaadavaks lihtne ja kokkuvõtlik praktikalepingu näidis, mis sobiks eelkõige kasutamiseks mikroettevõtetes ja vastaks nende konkreetsetele vajadustele. Sotsiaalpartnerid märkisid 2013. aasta juulis vastuvõetud noorte tööhõivet käsitlevate meetmete raamistikus, et komisjoni kavatseb esitada ettepaneku võtta vastu nõukogu soovitus Euroopa praktika kvaliteediraamistiku kohta ning teatasid, et toetavad meetmeid, mida liikmesriigid võtavad praktika kvaliteedi parandamiseks. (14) Üks ülesannetest on suurendada praktikantide piiriülest õpirännet liidus, et aidata edendada üleeuroopaliselt toimivat tööturgu. Erinevused olemasolevates eeskirjades takistavad praktikantide piiriülese liikuvuse arengut. Lisaks sellele on mõnel juhul leitud, et praktikantide piiriülese liikuvuse halduslikud ja õiguslikud takistused mõjutavad mitmeid vastuvõtvaid liikmesriike. Praktika kvaliteediraamistikuga hõlbustatakse juurdepääsu piirülestele praktikavõimalustele sel viisil, et pakutakse standardeid ja suuniseid, mida praktika korraldamisel aluseks võtta. (15) Praktika kvaliteediraamistiku väljatöötamine suurendab läbipaistvust. Lisaks toetatakse sellega EURESe võrgustiku kasutuse laienemist praktikale, lihtsustades sel viisi liikuvust ning aidates tugevdada programmiga Erasmus+ ettenähtud toetust praktikantide liikuvusele. (16) Liikmesriikide programmid, mille kaudu edendatakse ja pakutakse noortele praktikat, võivad saada rahalist toetust Euroopa fondidest. Lisaks toetatakse noortegarantii raames noorte tööhõive algatusega praktikat, mis on suunatud noortele, kes on pärit sellistest Euroopa Liidu piirkondadest, kus noorte tööpuuduse tase on kõige kõrgem. Toetust kaasrahastatakse Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) programmiperioodil 2014–2020. Nii Euroopa Sotsiaalfondi kui ka noorte tööhõive algatuse vahendeid võib kasutada selleks, et suurendada liikmesriikide praktikasüsteemide arvu ja parandada nende kvaliteeti. ESFi ja noorte tööhõivealgatuse vahenditest võib osaliselt katta ka võimalikke praktikaga seotud kulusid, sealhulgas teatavatel tingimustel maksta osa praktikatasust. Lisaks võib nendest allikatest katta ka muid koolituskulusid, mida noored kasutavad väljaspool oma praktikat, näiteks osalemine keelekursustel. (17) Komisjon on algatanud Euroopa Sotsiaalfondi tehnilise abi eritoetusprogrammi, et aidata liikmesriikidel ESFi toel töötada välja praktikakavasid. Kõnealuse ESFi tehnilise abi eritoetusprogrammi alusel antakse strateegilist, operatiivset ja poliitilist nõu sellistele riiklikele ja piirkondlikele ametiasutustele, kes kaaluvad uute praktikakavade loomist või olemasolevate kavade ajakohastamist. (18) Nõukogu 2011. aasta mai resolutsioonis noorte tööhõive teemalise struktureeritud dialoogi kohta märgiti, et „soovitav on luua kutsepraktika kvaliteediraamistik, et tagada sellise kogemuse hariduslik väärtus”. (19) Nõukogu 2011. aasta juuni järeldustes „Noorte tööhõive edendamine Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks” kutsus komisjoni üles „andma suuniseid tingimuste kohta kvaliteetse praktika jaoks praktika kvaliteediraamistiku kaudu”[21]. (20) 2012. aasta juunis kutsus Euroopa Parlament oma resolutsioonis „Töövõimalusterohke majanduse taastumine”[22] komisjoni üles esitama võimalikult kiiresti ettepanek võtta vastu nõukogu soovitus praktika kvaliteediraamistiku kohta ning määrata kindlaks „miinimumstandardid, mis toetavad kvaliteetsete praktikavõimaluste pakkumist ja kasutamist”. (21) 2012. aasta juunis toimunud Euroopa Ülemkogul kutsuti komisjoni üles uurima võimalust laiendada EURESe portaali kasutamist nii, et see hõlmaks ka praktikat[23]. (22) Euroopa Ülemkogu 2012. aasta detsembri järeldustes kutsuti komisjoni üles „viima kiiresti lõpule töö praktika kvaliteediraamistikuga”. (23) Komisjon alustas 2012. aasta detsembris noorte tööhõive paketi raames sotsiaalpartneritega konsultatsiooni praktika kvaliteediraamistiku üle. ELi sotsiaalpartnerid teatasid oma vastustes komisjonile, et nad ei kavatse alustada läbirääkimisi eraldiseisva kokkuleppe sõlmimiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 154 alusel[24]. (24) 2013. aasta juunis kinnitas Euroopa Ülemkogu veelkord, et „praktika kvaliteediraamistik tuleks kasutusele võtta 2014. aasta alguses”. (25) Kvaliteediraamistik on oluline võrdlusalus, mis aitab välja selgitada kvaliteetsed praktikapakkumised, nagu on ette nähtud nõukogu soovitusega noortegarantii loomise kohta. (26) 2013. aasta majanduskasvu analüüsi[25] kohaselt on see „oluline, et lihtsustada üleminekut koolist tööle, eelkõige suurendades kvaliteetse praktika ja õpipoisiõppe kättesaadavust.” (27) Käesolevas soovituses mõistetakse praktika all ilma kolmanda isiku kaasamiseta toimuvat ajaliselt piiratud tööpraktikat, mis hõlmab ka õpet, et omandada praktilisi kogemusi enne ametlikku tööleasumist (nn avatud turu tingimustes toimuv praktika). (28) Käesolev soovitus peaks hõlmama igasugust nn avatud turu tingimustes toimuvat tasustatud või tasustamata praktikat. (29) Käesoleva soovitusega ei ole hõlmatud tööpraktika, mis on akadeemilise õppekava, formaalharidus- või kutseõppekursuse osa. Käesoleva soovitusega ei ole hõlmatud praktika, mille sisu on reguleeritud siseriikliku õigusega ning mille täitmine on akadeemilise kraadi või konkreetse kutseala (nt meditsiin, arhitektuur jne) omandamise nõue, SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL: (1) parandada praktika kvaliteeti eelkõige seoses õppesisu ja töötingimustega, eesmärgiga lihtsustada noorte üleminekut haridussüsteemist tööellu, ning võtta oma õigusnormidesse või siseriiklikku tavasse üle järgmised praktika kvaliteediraamistiku põhimõtted: Kirjaliku praktikalepingu sõlmimine (2) nõuda, et praktika aluseks on kirjalik leping, mis on sõlmitud enne praktika algust praktikandi ja praktika pakkuja vahel; (3) tagada, et praktikalepingus on märgitud hariduslikud eesmärgid, töötingimused, asjaolu, kas praktika pakkuja maksab praktikandile töötasu või hüvitist, lepinguosaliste õigused ja kohustused vastavalt kohaldatavale ELi ja siseriiklikule õigusele, samuti praktika kestus, nagu on osutatud soovitustes 4–12; Õppe-eesmärgid (4) edendada õppe-eesmärkidega seotud parimaid tavasid, et aidata noortel omandada praktilisi kogemusi ja vajalikke oskusi; praktikandile tuleks anda ülesanded, millega oleks võimalik neid eesmärke saavutada; (5) kutsuma praktika pakkujaid üles määrama praktikandile juhendaja, kes juhendab praktikanti määratud ülesannete täitmisel ning jälgib ta arengut; Töötingimused (6) tagada, et järgitakse praktikantide õigusi vastavalt kohaldatavatele ELi ja siseriiklikele õigusaktidele, täidetakse töötingimusi puudutavad sätted, sh maksimaalse nädalase tööaja suhtes kohaldatavad piirangud, igapäevased ja –nädalased minimaalsed puhkeajad ning minimaalse puhkuse nõuded; (7) nõuda, et praktika pakkujad selgitavad tervise- ja õnnetusjuhtumikindlustuse ning haiguspuhkuse tingimusi; (8) tagada, et praktikalepingus selgitatakse, kas makstakse töötasu ja/või hüvitist ning kui seda tehakse, siis osutatakse töötasu ja/või hüvitise suurus; Õigused ja kohustused (9) tagada, et praktikalepinguga nähakse ette praktikandi ja praktika pakkuja õigused ja kohustused, sh selgitatakse vajaduse korral praktika pakkuja strateegiat seoses konfidentsiaalsuse ja intellektuaalomandi õigustega; Mõistlik kestus (10) näha ette, et praktika mõistlik kestus ei tohi reeglina olla pikem kui kuus kuud, välja arvatud juhul, kui pikem kestus on nõuetekohaselt põhjendatud, näiteks töölevõtmisega seotud ettevõttesiseste koolitusprogrammide või teises liikmesriigis toimuva praktika puhul; (11) täpsustada asjaolusid ja tingimusi, mille alusel võib praktikat pikendada või uuendada pärast seda, kui esialgse praktikalepingu kehtivusaeg on lõppenud; (12) soodustada tava, mille kohaselt praktikalepingus sätestatakse, et praktikant või praktika pakkuja võib praktika lõpetada, teatades sellest kirjalikult kaks nädalat ette; Praktika nõuetekohane tunnustamine (13) kutsuda praktika pakkujaid üles tunnistuse või soovituskirjaga tõendama praktikandi teadmisi, oskusi ja pädevusi, mis ta on omandatud praktika jooksul; Läbipaistvusnõuded (14) tagada, et praktika pakkujad lisavad oma praktikakohtade kuulutustele ja reklaamile teabe praktikatingimuste kohta, eelkõige selle kohta, kas töötasu ja/või hüvitist makstakse ning kas sotsiaalkaitse on tagatud, ning tagada, et tööturuasutused kohaldavad läbipaistvusnõudeid ja pakuvad asjakohast kutsealast nõustamist; Sotsiaalpartnerid (15) soodustada sotsiaalpartnerite aktiivset kaasamist praktika kvaliteediraamistiku rakendamisse; Piiriülene praktika (16) lihtsustada muu hulgas praktikantide piiriülest liikuvust Euroopa Liidus, muutes selgemaks avatud turu tingimustes toimuva praktikaga seotud siseriikliku õigusraamistiku ja kehtestades selged eeskirjad teistest liikmesriikidest pärit praktikantide vastuvõtmise ja praktikantide teise liikmesriiki saatmise kohta ning vähendades haldustoiminguid; (17) soodustada laiendatud EURESe võrgustiku kasutamist ja praktikat käsitleva teabe vahetust EURESe portaali kaudu ning innustada tööturuasutusi EURESe portaali üles laadima vabade praktikakohtadega seotud teavet; Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamine (18) kasutada järgmisel programmitöö perioodil 2014–2020 Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja vajaduse korral noorte tööhõive algatust selleks, et suurendada praktikavõimaluste arvu ja parandada praktika kvaliteeti, muu hulgas kõigi asjaomaste sidusrühmadega loodava tõhusa partnerluse kaudu; Praktika kvaliteediraamistiku rakendamine (19) võtta praktika kvaliteediraamistik kasutusele võimalikult kiiresti, kuid hiljemalt 2014. aasta lõpuks; (20) määrata kindlaks siseriiklik ametiasutus, kes vastutab kvaliteediraamistiku rakendamise eest ja teavitab komisjoni sellest, kuidas praktika kvaliteediraamistikku on rakendatud; (21) edendada tööturuasutuste, haridusasutuste ja praktika pakkujate kaasamist praktika kvaliteediraamistiku rakendamisse, NING MÄRGIB, ET KOMISJON KAVATSEB: (22) edendada liikmesriikide, sotsiaalpartnerite ja teiste sidusrühmade tihedat koostööd, eesmärgiga käesolev soovitus kiiresti rakendada; (23) jälgida praktika kvaliteediraamistiku rakendamist käesoleva soovituse kohaselt ja analüüsida rakendatud strateegiate mõju; (24) koostada liikmesriikide esitatud teabe põhjal aruandeid käesoleva soovituse rakendamise kohta; (25) teha koostööd liikmesriikide, sotsiaalpartnerite, tööturuasutuste ning noorte- ja praktikantide organisatsioonidega, et edendada käesoleva soovituse kasutamist; (26) julgustada ja toetada liikmesriike, sh edendades parimate tavade vahetamist liikmesriikide vahel, et programmiperioodiks 2014-2020 kasutada Euroopa Sotsiaalfondi ja Euroopa Regionaalarengu Fondi või muid Euroopa fonde, et suurendada praktikavõimaluste arvu ja parandada praktika kvaliteeti; (27) jätkata jõupingutusi, et programmi Erasmus+ raames suurendada piiriüleste praktikavõimaluste pakkumist; (28) teha koostööd liikmesriikidega, et lisada praktikaga seonduv EURESe võrgustikku ja luua spetsiaalne veebisait praktikaga seotud siseriiklike õigusraamistike kohta. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] COM(2012) 727 (final), 5.12.2012. [2] COM(2012) 728 (final), 5.12.2012. [3] EP 2009/2221 (INI), 6.7.2010 ja resolutsioon 2012/2647 (RSP). [4] Euroopa Ülemkogu 2012. aasta detsembri, 2013. aasta veebruari ja juuni järeldused. [5] SWD(2012) 407 (final), 5.12.2012. [6] Vastavalt Ühendkuningriigi madala palga komisjoni (UK Low Pay Commission) riiklikku miinimumpalka käsitlevale aruandele (2011) on praktika tegelikult eeltingimuseks üha suurema hulga töökohtade puhul. [7] Ühendkuningriigi madala palga komisjon viitab oma 2013. aasta aruandes asjaolule, et „laialt levinud on miinimumpalga maksmata jätmine selliste tööde eest, mis ilmselgelt kuuluvad tavatööde hulka”. [8] 2013. aasta Eurobaromeetri uuringust ilmnes, et üksnes 9% praktikatest toimus välismaal. [9] www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/131388.pdf [10] COM(2012) 729 (final), 5.12.2012. [11] Nõukogu soovitus noortegarantii loomise kohta, 2013/C 120/01, 22.4.2013. [12] Muu hulgas võib õppesisu hõlmata sisseelamiskoolitust, organisatsiooni töö ja sektorisiseste põhiprobleemide selget selgitust/kirjeldust, ning sellise juhendaja (mentor) määramist, kes jälgib praktikandi tööd ning juhendab teda. [13] SWD(2012) 407 (final), 5.12.2012. [14] SWD(2013) 495 (final), 4.12.2012. [15] Sama direktiivi artikliga 3 nõutakse, et teave esitatakse töötajale kirjalikult hiljemalt kahe kuu möödudes tema tööleasumisest. [16] KOM(2010) 378 (lõplik), 13.7.2010. [17] Alates 1. jaanuarist 2014 on programm Erasmus+ Euroopa Liidu rahastatav hariduse, koolituse, noorsootöö ja spordi uus programm. Programmi Erasmus+ uues ühtlustatud struktuuris ühendatakse sektori praegused rahastamisprogrammid, millega on hõlmatud elukestva õppe programmid (Comenius, Leonardo, Erasmus, Grundtvig ja valdkondi läbivad programmid), programm „Aktiivsed noored”, programmid Jean Monnet, Tempus ja Erasmus Mundus. [18] EURES on Euroopa Komisjoni ja liikmesriikide tööturuasutuste vaheline koostöövõrgustik. EURESe portaali kaudu saavad töötajad, tööandjad ning peatselt ka praktikandid ja praktika pakkujad teavet kõikjal Euroopas pakutavate töökohtade ning praktika- ja õppimisvõimaluste kohta. [19] Nõukogu otsus 2010/707/EL, 21. oktoober 2010, liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta. [20] Nõukogu soovitus noortegarantii loomise kohta, 2013/C 120/01, 22.4.2013. [21] Nõukogu järeldused 11838/11, 17.6.2011, „Noorte tööhõive edendamine Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks”. [22] Euroopa Parlamendi resolutsioon 2012/2647(RSP). [23] EUCO 76/12, 28.–29. juuni 2012. [24] COM(2012) 727 (final), 11.12.2012. [25] COM(2013) 800 (final), 13.11.2013.