KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Andmekaitse kodanike võimestajana ja ELi valmistumine digiüleminekuks – isikuandmete kaitse üldmääruse kohaldamise kaks esimest aastat

1Andmekaitsenormid kodanike võimestajana ja ELi valmistumine digiüleminekuks

Käesolev aruanne on esimene, milles käsitletakse isikuandmete kaitse üldmääruse (edaspidi „üldmäärus“) hindamist ja läbivaatamist, eelkõige isikuandmete kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele edastamist ning koostööd ja järjepidevust käsitlevate eeskirjade kohaldamist ja toimimist kooskõlas üldmääruse artikliga 97.

Alates 25. maist 2018 kohaldatav üldmäärus on kesksel kohal ELi õigusraamistikus, millega tagatakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (artikkel 8) ja aluslepingutes (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 16) sätestatud põhiõigus isikuandmete kaitsele. Üldmäärusega tugevdati andmekaitset, anti üksikisikutele rohkem ja suuremad õigused, suurendati läbipaistvust ning tagati, et kõik, kes töötlevad isikuandmeid üldmääruse kohaldamisalas, teeksid seda vastutustundlikumalt ja usaldusväärsemalt. Üldmäärusega antakse sõltumatutele andmekaitseasutustele suuremad ja ühtlustatud täitevolitused ning luuakse uus haldussüsteem. Samuti luuakse sellega võrdsed võimalused kõigile ELi turul tegutsevatele ettevõtjatele, olenemata nende asukohast, ning tagatakse ELis andmete vaba liikumine, toetades sellega siseturgu.

Üldmäärus on oluline osa inimkesksest tehnoloogiakasutusest ning suunanäitaja tehnoloogia rakendamisel samaaegse rohe- ja digiülemineku teenistusse, mis iseloomustab ELi poliitika kujundamist. Seda on hiljuti rõhutatud tehisintellekti valges raamatus ja 2020. aasta veebruari teatises Euroopa andmestrateegia kohta (edaspidi „andmestrateegia“).

Olukorras, kus majandus põhineb üha enam andmete, sealhulgas isikuandmete töötlemisel, on üldmäärus oluline vahend tagamaks, et üksikisikutel oleks parem kontroll oma isikuandmete üle ning et neid andmeid töödeldaks õiguspärasel eesmärgil, seaduslikult, õiglaselt ja läbipaistvalt. Samal ajal aitab üldmäärus edendada usaldusväärset innovatsiooni, eelkõige riskipõhisuse ja selliste põhimõtete kaudu nagu lõimprivaatsus ja privaatsuse vaikesätted. Komisjon on teinud ettepaneku täiendada andmekaitse ja eraelu puutumatuse õigusraamistikku e-privaatsuse määrusega , mis peaks asendama praegust e-privaatsuse direktiivi . Kaasseadusandjad analüüsivad praegu seda ettepanekut ja on väga oluline, et see kiiresti vastu võetaks.

Osana komisjoni peamistest prioriteetidest „Digiajastule vastav Euroopa“ ja „Euroopa roheline kokkulepe“ võidakse välja töötada uusi algatusi, et võimestada kodanikke digiüleminekule aktiivsemalt kaasa aitama ning kasutama digivahendeid kliimaneutraalse ühiskonna ja kestlikuma arengu saavutamiseks. Üldmäärusega luuakse nende algatuste jaoks õigusraamistik ja tagatakse nende kavandamine kodanike tõhusat võimestamist silmas pidades.

Andmestrateegias kutsutakse üles looma „ühtset Euroopa andmeruumi“, tõelist ühtset andmeturgu ning kümmet rohe- ja digipöörde jaoks vajalikku valdkondlikku ühtset Euroopa andmeruumi. Kõigi nende prioriteetide jaoks on selge ja toimiv raamistik andmete turvaliseks jagamiseks ja andmete kättesaadavuse parandamiseks äärmiselt oluline. Andmestrateegias teatati ka komisjoni kavatsusest uurida tulevaste õigusaktide ettevalmistamisel, kuidas võimaldada avalikes andmebaasides hoitavate andmete kasutamist teadusuuringute eesmärgil kooskõlas üldmäärusega. Andmeruume peaks toetama Euroopa pilvandmetöötlusliit, mis pakub andmetöötluse ja pilvetaristu teenuseid kooskõlas üldmäärusega. Üldmäärusega tagatakse isikuandmete kaitse kõrge tase ja üksikisikute keskne roll kõigis neis andmeruumides, luues samal ajal vajaliku paindlikkuse erinevate lahenduste võimaldamiseks.

Vajadus tagada usaldus ja nõudlus isikuandmete kaitse järele ei piirdu kindlasti üksnes ELiga. Inimesed üle kogu maailma väärtustavad üha enam oma andmete privaatsust ja turvalisust. Hiljutisest ülemaailmsest uuringust nähtub, et see on inimeste jaoks oluline ning mõjutab nende tarbimisotsuseid ja veebikäitumist. Üha rohkem ettevõtteid on sellele privaatsusnõudele reageerinud, laiendades vabatahtlikult mõningaid üldmääruses sätestatud õigusi ja kaitsemeetmeid oma väljaspool ELi asuvatele klientidele. Paljud ettevõtjad kasutavad isikuandmete kaitset ka konkurentsieelise ja müügiartiklina ülemaailmsel turul ning pakuvad uuenduslikke tooteid ja teenuseid, millel on uudsed privaatsuse ja andmeturbe lahendused. Samal ajal tekitab era- ja avaliku sektori suurem suutlikkus andmeid ulatuslikult koguda ja töödelda olulisi ja keerukaid probleeme, mis asetavad privaatsusküsimused kõikjal maailmas üha enam avaliku arutelu keskmesse.

Üldmääruse vastuvõtmine on kannustanud teisi maailma eri piirkondade riike kaaluma selle eeskuju järgimist. Tegemist on tõeliselt ülemaailmse suundumusega, mis ulatub Tšiilist Lõuna-Koreani, Brasiiliast Jaapanini, Keeniast Indiani ja Californiast Indoneesiani. ELi juhtpositsioon andmekaitse valdkonnas näitab tema võimet toimida digimajanduse reguleerimise ülemaailmse suunanäitajana, ning seda on tervitanud rahvusvahelise üldsuse olulised eestkõnelejad, nagu ÜRO peasekretär António Guterres, kes on märkinud, et isikuandmete kaitse üldmäärus on „eeskuju, mis on [...] inspireerinud võtma sarnaseid meetmeid mujal“ ning „motiveerinud ELi ja selle liikmesriike hoidma oma juhtpositsiooni digiajastu kujundamisel ning jätkama tehnoloogilise innovatsiooni ja õigusloome esirinnas“.

Praegune COVID-19 pandeemia kriis illustreerib ilmekalt seda privaatsuse üle peetava arutelu üleilmastumist nii kriisi ajal kui ka sellest väljumise lahenduste otsimisel. ELis võtsid paljud liikmesriigid rahvatervise kaitseks kiireloomulisi meetmeid. Üldmääruses on selgesti sätestatud, et iga piirang peab austama põhiõiguste ja -vabaduste olemust ning olema demokraatlikus ühiskonnas vajalik ja proportsionaalne meede avaliku huvi (näiteks rahvatervise) kaitsmiseks. Liikumispiirangute järkjärgulise kaotamise etapis peavad otsustajad vastama kodanike ootusele, et neile pakutaks usaldusväärseid digilahendusi, mis austavad õigust privaatsusele ja isikuandmete kaitsele.

Paljudes riikides peetakse hädavajalikuks lõimitud privaatsuse kaitse meetmeid, nagu kasutajate vabatahtlik registreerimine, võimalikult väheste andmete kogumine, andmeturve ning asukohatuvastuse välistamine, et tagada ühiskonna usaldus ja heakskiit andmepõhistele lahendustele, mille abil jälgida ja tõkestada viiruse levikut, kavandada riiklikke vastumeetmeid, abistada patsiente või rakendada väljumisstrateegiaid. ELi andme- ja privaatsuse kaitse õigusraamistik on osutunud piisavalt paindlikuks, et võimaldada välja töötada praktilisi lahendusi (nt kontaktijälgimisrakendused), tagades samal ajal isikuandmete kaitse kõrge taseme. Sellega seoses avaldas komisjon 16. aprillil 2020 andmekaitsega seotud suunised pandeemiavastast võitlust toetavate mobiilirakenduste kohta.

Isikuandmete kaitse on oluline ka selleks, et vältida kodanike valikutega manipuleerimist ja eelkõige valijate individuaalset täppismõjutamist isikuandmete ebaseadusliku töötlemise kaudu, hoida ära sekkumist demokraatlikesse protsessidesse ning säilitada avatud arutelu, õiglus ja läbipaistvus, mis on demokraatia jaoks hädavajalikud. Sel põhjusel avaldas komisjon 2018. aasta septembris juhised liidu andmekaitseõiguse kohaldamise kohta valimiste kontekstis.

Andmekaitseõiguse hindamisel ja läbivaatamisel võttis komisjon arvesse nõukogu, Euroopa Parlamendi, Euroopa Andmekaitsenõukogu (edaspidi „andmekaitsenõukogu“) ja eraldiseisvate andmekaitseasutuste, paljusid sidusrühmi hõlmava eksperdirühma ja muude sidusrühmade arvamusi muu hulgas tegevuskava kohta esitatud tagasiside vormis

Üldine seisukoht on, et kaks aastat pärast üldmääruse kohaldamise algust on see edukalt täitnud oma eesmärgi tugevdada üksikisiku õigust isikuandmete kaitsele ja tagada isikuandmete vaba liikumine ELis. Siiski on ilmnenud ka mitu valdkonda, mis vajavad edaspidi parandamist. Nagu enamik sidusrühmi ja andmekaitseasutusi, on ka komisjon seisukohal, et praeguses etapis oleks ennatlik teha üldmääruse kohaldamise kohta lõplikke järeldusi. On tõenäoline, et enamik liikmesriikide ja sidusrühmade tuvastatud probleemidest laheneb lähiaastatel, kui üldmääruse kohaldamisel omandatakse rohkem kogemusi. Sellegipoolest tuuakse käesolevas aruandes välja üldmääruse kohaldamisel seni esinenud probleemid ja esitatakse võimalikud viisid nende lahendamiseks.