ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 12.07.2004 
KOM(2004)472 lõplik 
  
KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, 
EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA 
SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 
Üleujutuste riskijuhtimine 
 
Üleujutuste ennetamine, kaitse ja leevendamine 
 
 
ET 2   ET 1. S ISSEJUHATUS  
Aastatel 1998 – 2002 elas Euroopa üle enam kui 100 ulatuslikku üleuju tust, kaasa arvatud 
Doonau ja Elbe jõe katastroofilised ül eujutused aastal 2002. Alates 1998. aastast on 
üleujutused põhjustanud ligikaudu 700 surmajuhtumit, ligi poole miljoni inimese ümberasumise ning vähemalt 25 miljardi eu ro väärtuses kindlustatud majanduskahju
1.  
Üleujutuste poolt ohustatud varade hulk võib o lla tohutu. Näiteks enam kui 10 miljonit 
inimest elavad Reini jõe äärsetes piirkondades, ku s on eriti ulatuslike üleujutuste oht ning kus 
võimalik kahju üleujutustest ulatub 165 miljardi euroni. Rannikualasid ähvardab samuti üleujutuste oht. Euroopa rannikuj oonest 500 meetri kaugusel as etsevate varade, sealhulgas 
randade, põllumajandusmaa ja tööstushoonete koguväärtust hinnatakse käesolevalt 500 kuni 
1000 miljardi euroni.
2 
Lisaks majanduslikule ja sotsiaalsele kahjule võivad üleujutustel olla tõsised tagajärjed 
keskkonnale, seda näiteks juhul kui reoveepuhas tid ajavad üle või kui üleujutus ulatub 
tehasteni, kus hoitakse suurtes kogustes mürkke mikaale. Lisaks võivad üleujutused hävitada 
märgalasid ning vähendada bi oloogilist mitmekesisust. 
Üleujutused on looduslikud nähtused, mida ei s aa ära hoida. Samas aitab inimtegevus kaasa 
ulatuslike üleujutuste tõenäosuse suurendamisele ja nende negatiivsete tagajärgede tekkele. Mitmed liikmesriigid juba rakendavad meetmeid üleujutuste eest kaitsmiseks, kuid ühine kooskõlastatud tegevus Euroopa Liidu tasandil a nnaks märkimisväärset lisaväärtust ning 
parandaks üldist kaitset üleuju tuste eest. Arvestades võimalikku ohtu inimelule, varadele ja 
keskkonnale, ei saa me endale lubada tegevuset ust; juhul kui me ei võta vajalikke meetmeid, 
võib see tõsiselt ohustada Euroopa p ühendumust jätkusuutlikule arengule. 
2. Ü
LEUJUTUSTEGA TOIMETULEK  
2.1. Probleemi hindamine 
Jõgede üleujutused võivad esineda juhul, kui lo oduslikud või tehislikud äravoolusüsteemid ei 
suuda vihmaveega tekkinud veehulgaga to ime tulla, või juhul kui üleujutuste 
kaitsemehhanismid ei toimi. Kogemused on näidanud, et ühes kohas võetavad kohalikud 
üleujutuste kaitsemeetmed mõju tavad otseselt ülesvoolu/allavool u jäävaid piir kondi. Näiteks 
juhul kui üks piirkond rakendab tehnilisi lahendusi,  juhtimaks vett enda jõealalt võimalikult 
kiiresti ära, tähendab see vaid seda, et ve si jõuab kiiremini neist allavoolu asetseva 
naaberpiirkonnani. Seega on äär miselt vajalik, et kaitse üleujutuste eest toimuks ühisel 
kooskõlastatud viisil kogu jõe ulatuses. 
Jõgede üleujutused erinevad suuresti oma ulat uselt ning kestuselt. Suurte jõgede puhul, nagu 
Doonau, Rein ja Elbe, võivad üleujutused tekk ida tükk aega pärast vihmasadu ning kesta 
päevi, nädalaid või isegi kuid. Teisalt on kiirelt tekkivad ül eujutused seotud mingis kindlas 
piirkonnas toimuva väga tugeva vihmasajuga. K iirelt tekkivad üleujutu sed võivad põhjustada 
laialdasi kahjustusi, eriti juhul , kui need esinevad samaaegselt teiste loodusnähtustega, nagu 
                                                 
1 Euroopa Keskkonnaagentuur, keskkonnaaruanne nr 35, 2003. 
2 EUrosion: http://www.eurosion.org  
 
ET 3   ET näiteks maalihked/savipinnase lihked. Kiirelt tekkivad üleujutused on suhteliselt tavalised 
Vahemere-äärsetel aladel ja mägipiirkondades;  need ohustavad eelkõige inimesi, kuna nad 
tekivad ootamatult ning neid ei ole võimalik ette näha. 
Rannikualade üleujutusi võivad põhjustada mere tormid, mille puhul tuuled juhivad tõusuvee 
maale. Paljudes piirkondades on üleujutuste oht suurenenud rannikul esin eva erosiooni tõttu. 
Kui merel on torm jõe suudmealade kõrge ve etaseme ajal, on võimalik laiaulatuslik kahju. 
Üleujutuste (vihmaveest ja merepinna taseme st tulenevate üleujutuste) algpõhjusteks on 
loodusnähtused ning need on kontrollimatud. S iiski - asjaolu, kas vihmasadu, torm või 
tõusuvesi põhjustab üleujutuse või mitte, sõltub oluliselt inimtegevusest, nagu näiteks ülemjooksu valgala metsade lageraiest, jõ gede õgvendamisest ja looduslike lammide 
kahjustamisest, ebapiisavatest äravoolusüs teemidest ja ennekõike laiaulatuslikust 
ehitustegevusest suure üleujutuste ohuga piirkondades. 
Euroopas viitavad üleujutuste ohu suurenemisele kaks suundumust. Esiteks,  üleujutuste ulatus 
ning sagedus suurenevad tulevikus tõenäoliselt kliimamuutuste tulemusena
3 (tugevamad 
vihmasajud, samuti merepinna taseme oluline t õus). Teiseks on märkimisväärselt suurenenud 
üleujutuste poolt ohustatud piirkond ades elavate inimeste ning seal asuvate varade hulk. 
Lisaks sellele suureneb järjest teadlikkus jõgede  üleujutuste mõjust inimeste tervisele, nii 
füüsilises kui psühholoogilises plaanis. Oluline mõju tervisele võib esineda juhul, kui tulvaveed kannavad edasi saasteaineid või on segunenud dreenidest või põllumajanduslikult maalt pärineva saastatud veega. Peale selle on ül eujutustel tagajärjed ka vaimsele tervisele: 
lisaks ulatuslike kahjude tõttu tekkivale stressile võib üleujutuste kordumise oht ning mõnikord veel ka võimalik kindlustuskatte  puudumine muuta vara müügi võimatuks. 
Üleujutuste oht Euroopa Liidus püsib ning võib järgmistel kümn enditel oluliselt suureneda. 
Meile esitatud väljakutseks on ne nde muutuste ennetamine juba  praegu, et kaitsta ühiskonda 
ja keskkonda üleujutuste ne gatiivsete mõjude eest. 
2.2. Üleujutuste ohuga toimetulek  
Üleujutuste riskijuhtimise eesmärgiks on vähenda da üleujutuste tõenäosust ja/või mõju. 
Kogemused on näidanud, et kõige tõhusamaks lä henemisviisiks on töötada välja üleujutuste 
riskijuhtimise programmid, mis hõlmavad järgmisi osi: 
– Ennetamine: üleujutuste poolt tekitatavate kahjude ennetamine, vältides majade ja 
tööstushoonete ehitamist üleujutuste poolt pr aegu ja tulevikus ohustatud piirkondadesse; 
tulevikuarengute kohandamine vastavalt üleuju tuste ohule; asjakohase maakasutuse ning 
põllumajandus- ja metsandustegevuse edendamine; 
– Kaitsmine:  nii struktuuriliste kui mittestruktuuri liste meetmete võtmine, et vähendada 
üleujutuste tõenäosust ja/või mõju teatavas asukohas; 
– Valmisolek : elanike teavitamine üleujutuse ohtude st ning üleujutuse korral käitumisest; 
– Hädaabinõud : üleujutuse korral kasutatava te hädaabinõude kavandamine; 
                                                
 
3 IPCC (2001): Kliimamuutused: Teaduslik alus. I töögrupi panus valitsustevahelise kliimamuutuste 
rühma kolmandasse hindamisaruandesse. Toim. J.T. Houghton jt. 
 
ET 4   ET – Taastumine ning saadud õppetunnid : normaalolude võimalikult kiire taastamine ja 
üleujutusest mõjutatud el anikkonda puudutavate so tsiaalsete ja majanduslike mõjude 
leevendamine. 
3. K ÄIMASOLEV TEGEVUS , EELSEISVAD ALGATUSED JA TULEVIKUVÄLJAVAATED  
3.1. Euroopa tasandil 
3.1.1. Euroopa teadusuuringute poliitika Euroopa Komisjon on toetanud üleujutusi käs itlevaid teadusuuringuid  alates 1980-ndate 
algusest oma järjesti kuste teadusuuringute ja tehnol oogiaarenduse raamprogrammide kaudu.
4 
Euroopa teadusuuringud on olnud edukad, täiustad es meie arusaamu üleujutustest ja nende 
tagajärgedest, samuti meie võimet hinnata üleu jutuste tõenäosust ja nende ulatust teatud 
piirkondades.  
Uurimistulemused on samuti välja toonud tehniliste  meetodite piirid üleujutuste ennetamisel 
ning rõhutanud vajadust eriti v äärtuslike ökosüsteemide taastamis- ja kaitsmisvõimaluste 
loomise järele. 
Samuti on välja töötatud kohased meetodid ja va hendid üleujutuste ja nendega seotud ohtude 
ennustamiseks ja kontrollimiseks. Osa neist vahenditest ja võtetest on juba kasutusel 
valgaladel üle kogu Euroopa. Äsja käivitati uus uurimisprojekt FLOODsite, maksumusega 10 miljonit eurot, mis aitab kaasa üleujutuste in tegreeritud riskianalüüsi ja riskijuhtimise 
meetodite täiustamisele.
5 
Üleujutuste prognoosimine,6 üleujutuste ohukaartide koostamine ja näidisstsenaariumide 
väljatöötamine on olulisteks osadeks Tea dusuuringute Ühiskeskuse poolt üleujutuste 
valdkonnas kavandatud panusest. Edasine uurimu stöö toimub lähtuvalt kliimamuutuste mõju 
analüüsist, leevendus- ja kohanemisstrateegiatest.  
On selge vajadus jätkata uurimistöid, mis on suunatud kaitsele üleujutuste eest. Selle asemel, 
et käsitleda üleujutustega toimetulekut vesiko ndades eraldiseisva küsimusena, tuleb kaitset 
üleujutuste eest vaadelda osan a integreeritud ja komplekssest lähenemisest vesikondade 
haldamisele. Edasised keskkonnauuringud7 käsitlevad muu hulgas selliseid küsimusi nagu 
keskkonnamuutuste (nt kliimamuutuste) ulatuse määramine ja ennustamine, nende kõikvõimalike mõjude hindamine ning loodus like ja tööstuslik e ohtude hindamise, 
ennetamise ja leevendamise toetamine. Antud ko ntekstis on kaitse üleujutuste eest kahtlemata 
peamiste prioriteetide hulgas. 
3.1.2. Regionaalpoliitika ja üleujutused  
Struktuurifondid,
8 eelkõige Euroopa Regionaalarengu Fond9 ja Ühtekuuluvusfond, võivad 
rahastada ennetavaid (infrastr uktuuriga seonduvaid) investeeri nguid, sealhulgas ka kaitsele 
                                                 
4 http://www.eu-medin.org/floods-rtd-projects.php  
5 http://www.floodsite.net  
6 http://natural-hazards.jrc .it/floods/Preparedness/  
7 KOM(2004)101 lõplik 
8 EÜT L 161, 26.6.1999. 
9 EÜT L 213 , 13.8.1999. 
 
ET 5   ET üleujutuste eest. Euroopa Regionaalarengu Fond võib samuti aidata kaasa infrastruktuuriga 
seonduvate teadusuuringute ja tehnoloog ilise arengu finantseerimisele.  
Euroopa Regionaalarengu Fondi raames tehtud algatusega INTERREG on toetatud tõhustatud 
piiriülest koostööd kaitsel üleujutuste ees t. IRMA projekt („INTERREG Reini-Meuse 
tegevused“) on õnnestunud näide piiriülesest koostööst ja integreeritud lähenemisest 
üleujutustega võitlemisel. 1993. ja 1995. aastal  Reini ja Meuse j õgede üleujutustest 
põhjustatud laastamistöö ajendas riikideülese  ennetusprogrammi loomisele Madalmaade, 
Belgia, Prantsusmaa, Luksemburgi, Saksamaa ja Šveitsi vahel. IRMA kogueelarve on 419 
miljonit eurot, millest kolmandik tuleb algatusest INTERREG. 
SCALDITi projekt, mis on samuti üks osa INTE RREGi algatusest, käiv itati 2003. aastal ja 
see puudutab Scheldt/Escaut’ vesikonda. See hõlmab Prantsusmaad, Madalmaasid ja Belgia piirkondi ning käsitleb vesikonna planeer imist ja kaitset üleujutuste eest. 
Oma hiljuti avaldatud kolmandas aruandes ma jandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kohta 
teeb komisjon ettepaneku, et ühtekuuluvuspoliit ika raames toetatud tegevused peaksid 
keskenduma investeeringute tegemisele piir atud arvu esmatähtsate sse teemadesse, mis 
kajastavad Lissaboni ja Göteborgi tegevuska vasid ning mille puhul ühenduse sekkumine võib 
eeldatavalt saadavat mõju suurendada ning anda olulise lisaväärtuse. Teema „keskkond ja 
riskiennetus“ on üks peamisi küsimusi, mis on määratletud tuleviku ühtekuuluvuspoliitikat 
arvestades. Tulevikueesmärk „Euroopa terr itoriaalkoostöö“ säilitab ja tugevdab vajalikku 
riikideülest koostööd ning toetub selles va llas INTERREGi algatu sega saavutatule. 
3.1.3. Euroopa Liidu solidaarsusfond 
2002. aastal Kesk-Euroopas aset leidnud üleujutust e järel rajas Euroopa Liit Euroopa Liidu 
solidaarsusfondi
10 (ELSF) kui konkreetse rahastamisva hendi kiire finantsabi andmiseks 
ulatusliku katastroofi korral (määratletud otsese  kahjuna, mis ületab 3 miljardit eurot või 0.6% 
rahvamajanduse kogutulust), et aidata õnnetuse s kannatada saanud p iirkondades taastada 
võimalikult tavapärase id elutingimusi. 
ELSF võib sekkuda ainult häda olukorras. Seda ei loodud eesmärgiga katta kõiki 
loodusõnnetustega seonduvaid kulusid ning ELSF ei hüvita eraisikutele tekitatud kahjusid või 
kindlustusega kaetavat kahju. Pikaaj aline tegevus – üles ehitustöö, majanduslikud 
ümberkorraldused, ennetustöö – võib abi s aada teiste rahastamisvahendite, eelkõige 
struktuurifondide kaudu. 
3.1.4. Põllumajanduspoliitika ja üleujutused   
Üleujutuste ennetamisel ja nende eest ka itsmisel on väga oluline põllumajandus- ja 
metsapiirkondade kasutusviis; se e määrab pinnase ja taimestik u võime vett säilitada. 2003. 
aasta ühine põllumajanduspoliitika reform aitab lahtisidestuse ja täidetavate tingimuste 
mehhanismide kaudu kaasa kaitsele üleujutuste eest; näiteks mulla kaitsele kaasaaitamise ja 
püsikarjamaade säilitamisega, suurendades selle kaudu mulla võimet vett säilitada.  
Reformitud ühine põllumajanduspoliitika võib kliimamuutuste käsitlemise kaudu vähendada 
ka üleujutuste tõenäosust. Üleujutuste eest kaitsele aitavad otseselt kaasa meetmed, mis 
hõlmavad näiteks biomassi kasutamise propa geerimist energeetiliste põllukultuuride 
                                                 
10 EÜT L 311, 14.11.2002. 
 
ET 6   ET kasvatamiseks või kasvuhoonegaaside õhkupaiskamise vähendamist, toetades madalamaid 
loomkoormuse määrasid. 
Ühise põllumajanduspoliitika reformiga eralda takse 2007. aastal maaelu arendamiseks 
kavakohaselt täiendavalt 1,2 miljardit eurot. Lisaks põllumajandus- ja metsamaade kasutuse parandamisele võivad need meetmed aidata kaasa ka üleujutuste mõju leevendamisele, andes abi loodusõnnetustes (kaasa arvatud üleujutu stes) kahjustada saanud põllumajandus- ja 
metsatööstuse taastamiseks ning vastavate ennetusmeetmete kasutuselevõtuks. 
3.1.5. Keskkonnapoliitika ja üleujutused  
Veepoliitika raamdirektiivi vastuvõtmisega on EL oma veekaitse poliiti ka põhjalikult ümber 
korraldanud. Direktiivis nõutakse integreeritud korralduskava de väljatöötamist iga vesikonna 
kohta, et saavutada head ökoloogilist ja ke emilist seisukorda. Samas kui veepoliitika 
raamdirektiiv aitab kaasa üleujutuste mõjude  leevendamisele, ei kuulu viimane siiski 
direktiivi peamiste eesmärkide hulka. 
Edendamaks veepoliitika raamdirektiivi ühtset rakendamist üle kogu ELi, kogunevad 
veepoliitika juhid 25 liikmesriigist
11 ja Euroopa Komisjon regulaars elt, et teha tööd ühise 
rakendusstrateegia nimel. Vastuseks 2002. aasta s uvel/sügisel aset leidnu d üleujutustele tegid 
veepoliitika juhid ning komisjon algust üleuju tuste eest kaitsmisega, millest sündis juhend 
heade tavade kohta, milles lepiti kokku juunis 2003. Veepoliitika juhtgrupp on väljendanud huvi jätkata tööd üleujutuste eest kaitsmise küsimusega.  
Selleks et tõsta riikide kodanikukaitse teen istuste valmisolekut õnnetuste puhul, on komisjon 
töötanud välja mitmeid järelevalvevahendeid, mis võimaldavad üleujutuste ennustamist ja 
järelevalvet üle-euroopalisel tasandil. Võimaliku üleujutuse korral edastatakse tulemused pädevatele siseriiklikele as utustele ja kodanikukaitse teen istustele, samuti komisjoni 
järelevalve- ja teabekeskusele.
12,13 Nimetatud keskus koordieeri b vastastikuseid abimissioone 
taolise abi taotlemise korral. Lisaks sellele kor raldab komisjon koolituskursuseid siseriiklikele 
abimissioonide meeskondadele  ning suuremaid väljaõppeid. 
Komisjon jätkab kooskõlastatud tegevuste edenda mist, et vähendada ohte, mis on seotud 
katastroofidega, nagu näiteks üleujutused, tu lekahjud ning suuremad tööstusõnnetused. Üheks 
ühiseks vahendiks kõigi nende  väljakutsetega toimetulekul  on ohukaartide koostamine. 
Ohukaardid annavad avalikkusele hädavajalikku teavet, kuid need on ka olulised vahendid 
planeerimistööga tegelevatele as utustele ning kindlus tustööstusele. Ohukaartide koostamine 
on tulevikus tihedalt seotud vastavate ELi  algatustega keskkonnaandmete kogumiseks, 
säilitamiseks ja vahetamiseks.14 
3.2. Liikmesriikide tegevused 
Üleujutuste iseloom ning üleujutuste ohud on Euroopa piirkondades erinevad. Osades 
liikmesriikides, nagu Ungaris, Austrias, Tšehhi Vabariigis ja Slovakkias, põhjustavad 
                                                 
11 Bulgaaria, Rumeenia, Island, Liechtenstein, Norra ja Šveits osalevad samuti veepoliitika juhtide 
koosolekutel. 
12 Loodud nõukogu otsusega nr 2001/792/EÜ. 
13 EÜT L 297, 15.11.2001, lk 7. 
14 Globaalne keskkonna- ja turvaseire programm (GMES), Euroopa ruumiandmete infrastruktuur 
(INSPIRE) ja GALILEO.  
 
ET 7   ET üleujutusi ainult jõed. Teistes liikmesr iikides, nagu Ühendkuningriigis, Saksamaal ja 
Madalmaades, esineb nii jõgede kui mereranniku alade üleujutusi. 
Üleujutuste ohtudega tegelemiseks on mitmed liik mesriigid, nt Austria, Soome, Hispaania, 
Iirimaa ja Madalmaad, määratlenud üleujutuste kaitsetasemed kas ametlikes suunistes või õigusaktides. Üldiselt määrat akse kaitsetase üleujutuste poo lt ohustatud piirkondades elavate 
inimeste arvu ning seal asuvate majandus- ja ku ltuuriväärtuste põhjal. Te istes liikmesriikides 
on asutustel, kelle vastutusalasse üleujutuste eest kaitsmine kuulub, laialdased volitused üleujutuste korral vajalike t ööde tegemiseks. Siiski puuduvad s eadusjärgsed õigused teatava 
kaitsetaseme tagamiseks.  
Hiljutised üleujutused on ajendanud liikmesriike töötama välja üleujutuste kaitsekavasid või  
-strateegiaid. Ühendkuningriigi s töötatakse välja kavasid, et soodustada terviklikku ja 
jätkusuutlikku lähenemist üleu jutuste riskijuhtimisele. Ühe ndkuningriigis eraldatud vahendid 
üleujutuste kaitserajatiste ehitamiseks ja hooldamiseks ning üleujutuste hoiatussüsteemide 
täiustamiseks ulatuvad käesolevalt ligikaudu 500 miljoni naelani aastas: Ühendkuningriigi 
valgalade üleujutuste kaitsekorralduskava de väljatöötamise maksumuseks on hinnatud 
ligikaudu 45-55 miljonit eurot. Ungari käivitas hiljuti jätkusuutliku üleujutuste haldamise ja 
regionaalarengu programmi Tisza oru kohta. 
Lisaks on mitmed liikmesriigid juba välja töötanud üleujutuste ohukaardid või veel tegelevad 
sellega. Nende kaartide eesmärgid ja ülesehitus /olemus on erinevad, kuid üldiselt kasutatakse 
neid selleks, et tõsta teadlikkust ohustatud piirkondadest ning teostada ruumilist planeerimist. Prantsusmaal on 1995 aastal tehtud seadusmuudatu se kaudu piirkondade o hukaarte täiustatud, 
luues ennustatavaid ohte ennetavad kavad. 
Ülaltoodud näited pole ammendavad, kuid aitavad siiski selgitada mitmesuguseid algatusi, 
mida praegu siseriiklikul tasandil tehakse. 
3.3. Rahvusvaheline koostöö piiriülestel jõgedel 
Varem käsitleti üleujutuste vastast kaitset peamiselt kohalikul tasandil, ilma ülesvoolu-
allavoolualade omavahelise kooskõlastamiseta,  tihti lihtsalt nihutades probleemi ühest 
piirkonnast teise. Siiski – näite ks Reini, Oderi, Meuse, Doonau, Saari, Moselle’i ja Elbe 
vesikondades on nende jõgedega piirnevad riig id asutanud organid, kes tagavad kooskõla 
vesikonna haldamisel. Mitmes nimetatud vesik onnas on välja töötatud üleujutuste kaitsekavad 
või veel tegeldakse sellega.  
Reini üleujutuste vastase kaitse tegevuskava kontekstis on hinnat ud, et koguinvesteeringud 
üleujutuste vastastesse ka itsemeetmetesse ajavahemikul  1998 kuni 2020 ulatuvad 12,3 
miljardi euroni. Lisaks sellele on koostatud Reini atlas, et juhtida Reini oru elanike tähelepanu üleujutuste ohule. Atlas sisaldab  kaarte, kus on esitatud üleuju tuste oht (põhikaardid) ning on 
näidatud inimesi ja materiaalseid varasid ähvard av üleujutuste oht eriti ulatuslike üleujutuste 
korral. Atlase koostamise kulud ulatusid ligikaudu 270 000 euroni. 
4. K
OOSKÕLASTATUD ELI TEGEVUSPROGRAMM KAITSEKS ÜLEUJUTUSTE EEST  
4.1. ELi tegevusprogramm 
Üleujutused on potentsiaalne oht ELi jätkusuutlikule arengule. Lisaks sellele on tõenäoline, et 
globaalse soojenemise tõttu kasvab tulevikus ül eujutuste sagedus ja tõsidus märkimisväärselt. 
 
ET 8   ET Probleemile igakülgselt lähenemiseks on vaja  kooskõlastatud tegevus t kõikides seonduvates 
vesikondades ja rannikualadel. Mitmete peamis te Euroopa vesikondade piiriülesus tähendab, 
et ELi tasandil toimuv koostöö võib üksikute li ikmesriikide jõupingut ustele anda olulise 
lisaväärtuse. 
Seega tehakse ettepanek, et liikmesriigid ja komisjon teeksid koostööd üleujutuste 
ennetamise, kaitse ja leevendamise kooskõlasta tud tegevusprogrammi väljatöötamiseks ja 
rakendamiseks. 
Kõnealuse tegevusprogrammi peamised punktid hõlmaksid: a) koostöö ja kooskõlastatuse suurendami st üleujutuste riskijuhtimiskavade 
väljatöötamise ja rakendamise kaudu iga vesikonna ja rannikutsooni osas, mille puhul üleujutused võivad avaldada negatiivset mõju inimelule, keskkonnale, majandustegevusele võ i elukvaliteedile; 
b) planeerimise ja teavitamise eesmärgil  üleujutuste ohukaartide koostamist ja 
rakendamist;  
c) teabevahetuse parandamist, laiemat kogemuste vahetamist ning heade tavade 
kooskõlastatud väljaarendamist ja propageerimist; 
d) paremate sidemete loomist teadlaskonna  ning veemajanduse ja üleujutuste vastase 
kaitse eest vastutavate asutuste vahel; 
e) asjaomaste ühenduse tegevuspõhimõ tete paremat kooskõlastatust;  
f) suuremat teadlikkust üleujutuste ohtude st huvigruppide laiema kaasamise abil ning 
tõhusamat teabeedastust. 
4.2. Kuidas liikmesriigid, komisjon ja teised huvigrupid saavad koostööd teha 
Taolise tegevusprogrammi väljatöötamiseks ja rakendamiseks tuleb te gutseda erinevatel 
tasanditel: 
Liikmesriigid , kes töötavad asjaomaste vesikonda puudutav ate, siseriiklike, regionaalsete ja 
kohalike asutuste kaudu, võtavad vastutuse üleuju tuste riskijuhtimiskavade eest ja üleujutuste 
ohukaartide koostamise eest. Nende kavade ja kaartide põhiomadused on esitatud lisas.  
Komisjon  aitab kaasa üleujutust e vastase kaitse kooskõlasta mise ja teabevahetuse 
hõlbustamisele ja heade tavade edendamisele. Lisaks sellele kindlustab komisjon võimaluse 
korral selle, et kõik asjakohased ELi tegevusp õhimõtted toetaksid kait set üleujutuste eest. 
Komisjon korraldab teadusuuringute, te hnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse 
raamprogrammide raames otseseid ja kaud seid teadusuuringuid üleujutustega seotud 
küsimuste kohta. 
Liikmesriigid  ja komisjon  võtavad üheskoos vastutuse tegevusprogrammi üldise 
kooskõlastamise eest, mis toimub veepoliitika j uhtide ja komisjoni esi ndajate korrapärastel 
kohtumistel.  
Teised huvigrupid  kaasatakse täiel määral üleujutuste riskijuhtimiskavade väljatöötamisse ja 
rakendamisse ning kõikidesse komisjoni kor raldatud tehnilistesse aruteludesse. 
 
ET 9   ET 4.3. ELi kooskõlastatud tegevuse kulud ja eeldatav kasu 
Käesolevas teatises esitatud kooskõlastatud tegevuse lis aväärtust/täiendavaid hüvesid on 
rahaliselt raske hinnata. Kvalitatiivselt hõlmab ELi tegevusest saadav lisaväärtus järgmist: 
a) üleujutuste riskijuhtimismeetmeid, mi s on ELi tegevuste parema kooskõlastatuse 
tõttu tulutoovamad ja jätkusuutlikumad;  
b) mitmekülgset lähenemist, vähendamaks  Euroopa jätkusuutliku arengu ohustamist 
üleujutustest tekkiva kahju poolt; 
c) täiendatud kaitsetasemeid, mis saadakse kogemuste ja teabe vahetamise ning heade 
tavade ühise arendamise teel; 
d) täiendatud tähelepanu teadustegevusele ning tugevamaid sidemeid teadlaskonna ja 
poliitikakujundajate vahel; 
e) ühtset lähenemist üleujutuste riskij uhtimiskavade väljatöötamisele ja nende 
seostamisele ELi rahastamisprogrammidega; 
f) avalikkuse suuremat tead likkust ja kaasatust üleujutu ste vastase kaitsega seotud 
küsimuste osas. 
5. K OKKUVÕTE  
Komisjon kutsub liikmesriike üles: 
a) toetama komisjoni poolt antud hinnangut üleujutuste eest kaitsmi se tähtsuse kohta; 
b) pöörama tähelepanu Euroopa Liidu, siseri iklikul, piirkondlikul  ja rahvusvahelisel 
tasandil käimasolevatele või  kavandatud tegevustele; 
c) toetama vajadust kooskõlastatud ELi tegevuse järele üleujutuste ennetamisel, kaitsel 
ja leevendamisel; 
d) kiitma heaks kooskõlastatud ELi tegevus e põhiosad, nagu need on komisjoni poolt 
esitatud, ning leppima kokku taolise kooskõlas tatud tegevuse väljatöötamiseks ja 
rakendamiseks vajalike sammude võtmises. 
 
ET 10   ET LISA  
Suunised üleujutuste riskijuhtimiskavade ja üleujutuste ohukaartide väljatöötamiseks 
ja rakendamiseks 
A. PÕHIMÕTTED 
1. Üleujutuste riskijuhtimiskavad tuleks koostada järgmiste üldpõhimõtete alusel: 
a) Piiriülesed jõed: liikmesriigid peak sid olema nõus tegema koostööd nende 
kavade väljatöötamisel ja rakendamisel. ELi mittekuuluvate riikidega jagatavate vesikondade suhtes võetakse kasutusele olemasolevad kooskõlastusmehhanismid või töötatakse välja uued mehhanismid.  
b) Üleujutuste riskijuhtimiskavad: jõge de puhul tuleb need täielikult ühendada 
vesikonna halduskavadega ja meetmepr ogrammidega, mis on töötatud välja 
kooskõlas veepoliitika raamdirektii viga. Rannikualade üleujutuse 
riskijuhtimiskavad tuleks töötada vä lja lähtuvalt samast ajakavast. 
c) Pikaajaline strateegiline lähenemine : tuleb kaasata arengud, mida võib pikemas 
plaanis (50 – 100 aasta jooksul) ette näha. 
d) Interdistsiplinaarne lähenemine: kõiki veemajanduse, füüsilise planeerimise, 
maakasutuse, põllumajanduse, transpordi , linnade arengu ja  looduskaitse olulisi 
aspekte tuleb käsitleda kõigil tasandi tel (siseriiklikul, piirkondlikul ja 
kohalikul). 
e) Solidaarsuspõhimõte: üleujutuste vastas ed meetmed ei tohiks ohustada teiste, 
allavoolu või ülesvoolu asetsevate piir kondade/liikmesriikid e võimet saavutada 
sellist kaitsetaset, mida piirkonnad/ liikmesriigid ise peavad kohaseks. 
Asjakohane strateegia hõlmab kolmeastme list lähenemist: säilitamist, varude 
soetamist ja kuivendamist. 
f) Kõik üleujutuste riskijuhtimise os ad peavad olema hõlmatud: vt osa 2.2.  
B. EESMÄRGID 
1. Üleujutuste riskijuhtimiskavade üldeesmärgid on järgmised: – vähendada üleujutuste negatiivset mõju ning üleujutuste esinemise tõenäosust,  
– edendada jätkusuutlikke üleujutuste riskijuhtimismeetmeid, 
– otsida looduslike protsesside ga koostöötamise võimalusi ning saada võimaluse korral 
üleujutuste riskijuhtimisest mitmekülgset kasu,  
– teavitada avalikkust ja pädevaid asutusi ül eujutuste ohust ning sellega toimetulekust. 
C. PEAMISED TULEMID 1. Üleujutuste riskijuhtimiskava peam isteks tulemiteks peaksid olema: 
 
ET 11   ET – ülevaade ning arusaam praegu valitsevate üleu jutuste ohtude mõõtmetest, iseloomust ja 
jaotusest ning üleujutustega seonduv ate ohtude tulevikustsenaariumidest, 
– arusaam üleujutusi tekitavate st protsessidest ja nende vastuvõtlikkusest muutustele, 
– loetelu tulutoovatest üleujutuste riskijuht imismeetmetest, mis võetakse kasutusele, 
– üleujutuste ohukaardid (vt osa D), 
– pikaajalised üleujutuste riskijuhtimisstrat eegiad, mis vastavad vesikonna eesmärkidele, 
– edasised esmatähtsad tegevused/uurimused  vesikonna kohta, kui on vastav vajadus. 
D. ÜLEUJUTUSTE OHUKAARDID 1. Üleujutuste riskijuhtimiskavade üheks peamiseks tulemiks on üleujutuste 
ohukaartide koostamine vesikonna tasandil. 
2. Üleujutuste ohukaardi eesmärgiks on: – suurendada avalikkuse teadlikkust üleu jutuste poolt ohustatud piirkondadest,  
– edastada teavet ohustatud alade kohta, m äärates kindlaks üleujutuste poolt ohustatud 
piirkonnad, et edastada andmeid ruumilise planeerimise jaoks,  
– toetada investeeringute esmatähtsust, nende  põhjendatust ja suunatust, selleks et 
kontrollida ja vähendada ohtu inim estele, varale ja keskkonnale. 
3. Üleujutuste ohukaardid peaksid: – olema koostatud koostöö korras vesikonna tasandil, 
– sisaldama nii jõgedest tekkivaid kui ka kiire lt tekkivaid üleujutusi ning vajaduse korral ka 
rannikualade üleujutusi, 
– edastama usaldusväärset, küllaldast ning lihtsalt mõistetavat teavet, 
– eristama vähemalt kolme riskitasandit: 
A. piirkonnad, kus üleujutused on sagedased,  B. piirkonnad, kus üleujutused on harvemad,  C. väga harva esinevad üleujutused, se alhulgas vajaduse korral ka kaitsetammide 
purunemised, 
– käsitlema nii vee/üleujutuste s ügavust kui ka võimalikku kahju,  
– käsitlema nii praegust olukorda kui või malike üleujutustega seonduvate ohtude 
tulevikustsenaariumeid ning 
– võtma arvesse selle vesikonna muid eesmärke.