[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 6.4.2005

KOM(2005) 122 lõplik

2005/0037 (COD)

2005/0038 (CNS)

2005/0039 (CNS)

2005/0040 (COD)

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE,

millega kehtestatakse ajavahemikuks 2007–2013 põhiõiguste ja õigusasjade raamprogramm

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

millega luuakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames eriprogramm „Vägivallavastane võitlus (Daphne), uimastiennetus ja teavitustegevus“

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega luuakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames eriprogramm „Põhiõigused ja kodakondsus“

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega luuakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames eriprogramm „Kriminaalõigus“

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

millega luuakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames eriprogramm „Tsiviilõigus“

(komisjoni esitatud) {SEK(2005) 434}

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE,

millega kehtestatakse ajavahemikuks 2007–2013 põhiõiguste ja õigusasjade raamprogramm

Teatis, millega kehtestatakse „Põhiõiguste ja õigusasjade“ raamprogramm, kuulub sidusasse ettepanekute paketti, mille eesmärk on toetada piisavalt 2007. aasta finantsperspektiivi alusel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala. Vabaduse, turvalisuse ja õiguse kolme põhieesmärki tuleb arendada paralleelselt ja ühesuguse intensiivsusega, mis annaks demokraatia, põhiõiguste ja -vabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtetele rajatud tasakaalustatud lähenemisviisi. Iga eesmärgi suhtes kohaldatakse raamprogrammi, mis tagab vajaliku sidususe iga poliitikavaldkonna asjaomaste meetmete vahel ning seob selgelt poliitilised eesmärgid ning nende toetamiseks olemasolevad vahendid. Selline struktuur võimaldab olemasolevat finantsabi vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonnas oluliselt lihtsustada ja ratsionaliseerida, tagades prioriteetide määramisel suurema paindlikkuse ja suurendades üldist läbipaistvust.

1. SISSEJUHATUS

Euroopa integratsioon on liikunud edasi peamiselt majandusvallas, kus on loodud ühtne turg ja ühisraha. Integreeritud ja piiridevaba majanduspiirkonna loomist pidi Amsterdami lepingu kohaselt täiendama vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomine. Seda ala tuleb nüüd edasi arendada ja tugevdada.

Teatises „Ehitades meie ühist tulevikku: Laienenud liidu poliitikaväljakutsed ja eelarvevahendid aastateks 2007–2013“[1] väitis komisjon: „Vabadus, turvalisus ja õigus on põhiväärtused, mis on Euroopa ühiskonnamudeli olulised osad. (...) Selles kontekstis on selle Euroopa Liidu mõõtme arendamine integratsiooni uueks piiriks: tõeline vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanev ala on Euroopa Liidu asendamatu koostisosa laienenud liidu poliitilise projekti keskmes“ [2] .

Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala erinevad aspektid moodustavad tasakaalu, tagades üksikisiku peamised õigused ning määratledes peamised kohustused, mida eeldatakse, et liit täidab[3].

Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala arendamine on nende riikide inimeste keskne huviobjekt, keda on liit ühendanud. Selleks võttis Euroopa Ülemkogu novembris 2004 vastu Haagi programmi, mis on jätkuks Euroopa Ülemkogu poolt 1999. aastal Tamperes vastuvõetud programmile. Kasutades ära Tampere programmi tulemusi, käsitletakse Haagi programmis uusi teemasid, mis võimaldavad liidul edasi arendada juba saavutatut ja tegelda uute väljakutsetega. Selles rõhutatakse ka, et kodanike Euroopa loomine nõuab mitte ainult põhiõiguste täielikku austamist, vaid lisaks ka nende õiguste aktiivset edendamist.

Põhiõiguste harta integreerimisega põhiseaduse lepingusse kinnitatakse liidu väärtusi ja eesmärke. Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga ühinemine tugevdab Euroopa lubadusi kaitsta inimõigusi, kehtestades seaduslikkuse välisjärelevalve selle üle, kuidas Euroopa Liit põhiõigusi austab[4]. Põhiõiguste suurem kaitse ja edendamine osutab ka sellele, et tuleks võtta rohkem kooskõlastatud meetmeid rassismi-, ksenofoobia- ja antisemitismiilmingute vastu, toetades enam religioonidevahelist ja multikultuurset dialoogi vastastikuse mõistmise ja teadmiste edendamiseks.

Need arengud tähendavad Euroopa projekti keskmes olevate põhiväärtuste olulist tugevdamist. Liit on õiguslikult kohustatud neid õigusi ja väärtusi mitte ainult austama, vaid ka tagama nende tõhusa edendamise kõigis (nii sise- kui välis-) poliitikavaldkondades, mis kuuluvad Euroopa Liidu pädevusse. Lisaks sellele peab kiiresti suurendama järelevalvetegevuste osa tagamaks, et liikmesriigid võtavad ühesuguse lähenemisviisi oma pädevusvaldkondades, eelkõige laieneva ja üha eripalgelisema liidu kontekstis koos sellega kaasnevate väljakutsetega. Euroopa Liidu kodakondsuse edendamine peaks arendama ühesuguste põhiõiguste ja väärtustega liitu kuulumise tunnet, säilitades samal ajal Euroopa rahvaste kultuurilised erinevused ja tavad ning austades neid.

Vägivallavastane võitlus kuulub selgelt põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste kaitse alla, eelkõige seoses õigusega füüsilisele puutumatusele. Seosed vägivalla ja mitme põhiõiguse vahel (vabadus, turvalisus, tervishoid, töö jne) on nii tugevad, et tuleks toetada nende õiguste üldist rakendamist, sest need on seotud isiku füüsilise puutumatusega. Sama kehtib võitluse kohta uimastite kasutamise ja nendega kauplemise vastu. See on valdkond, kus on alates 1990. aastast järgitud Euroopa tasandil kõikehõlmavat, valdkondadevahelist ja integreeritud strateegiat ilma selgelt kindlaksmääratava finantsabita. See strateegia põhineb viiel peamisel osal: nõudluse vähendamine, tarnete vähendamine ja võitlus ebaseadusliku uimastiäri vastu, rahvusvaheline koostöö, kooskõlastamine siseriiklikul ja Euroopa tasandil ning teave, teadustöö ja hindamine.

Kodanike Euroopa loomisega kaasneb ka Euroopa õigusala moodustamine, mis põhineb vastastikuse tunnustamise ja usalduse suurendamise põhimõttel: riikidevahelised piirid ei tohiks enam olla tõkkeks tsiviil- ja kaubandusalaste kohtuasjade lahendamisel ega kohtumenetluse algatamisel ja kohtuotsuste jõustamisel. Kuigi vaba liikumise põhimõte võimaldab üksikisikutel ja ettevõtjatel viia ellu oma tsiviil- ja ärihuve teistes liikmesriikides, on vaja ka meetmeid kriminaalõiguse valdkonnas, et tagada turvapaikade puudumine kuritegevuseks ja kurjategijatele. Üksikisikute ja ettevõtete õiguste teostamist ei tohiks takistada ega pidurdada liikmesriikide õigus- ja haldussüsteemide ühildamatus ja keerukus.

Nende ühiste eesmärkide saavutamiseks on vaja stabiilset finantsraamistikku. Järgmise finantsperspektiivi koostamisel aastateks 2007–2013 on suurepärane võimalus võtta arvesse eespool kirjeldatud arenguid ning kujundada poliitilist projekti laienenud liidu tarvis.

2. KAVANDATAV MEEDE – PÕHIÕIGUSTE JA ÕIGUSASJADE RAAMPROGRAMM

2.1. Programmi eesmärgid ja struktuur

Vastuseks eespool kirjeldatud väljakutsetele tehakse ettepanek kehtestada raamprogramm „Põhiõigused ja õigusasjad“, millel on neli konkreetset eesmärki:

1. Edendada Euroopa ühiskonna arengut, mis põhineb Euroopa Liidu kodakondsusel ja põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste austamisel, võidelda antisemitismi, rassismi ja ksenofoobia vastu ning tugevdada kodanikuühiskonda põhiõiguste valdkonnas.

2. Aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisele, võideldes vägivalla vastu ning jagades teavet uimastite kasutamise kohta ja hoides seda ära.

3. Edendada õigusalast koostööd, et aidata kaasa tõelise Euroopa õigusala loomisele tsiviil- ja kaubandusasjades.

4. Edendada õigusalast koostööd, et aidata kaasa tõelise Euroopa õigusala loomisele kriminaalasjades.

Nendel eesmärkidel on asutamislepingutes erinevad õiguslikud alused. Seepärast koosneb raamprogramm neljast erinevast õigusaktist. Sealjuures tagatakse poliitiline sidusus, sest iga eriprogramm kajastab poliitikavaldkonna eesmärke, mis võimaldavad koos ülejäänud kolmega arendada liidu kodakondsust ja tõelist õigusruumi. Nende täiendavate poliitikavaldkondade koondamine sama raamprogrammi alla ei suurenda mitte ainult nende üldist sidusust, vaid tagab lisaks sellele ka parema reageerimise kodanike vajadustele. See võimaldab uute ootamatute probleemidega tegelemisel suuremat paindlikkust.

Põhiõiguste ja kodakondsuse vallas on lõppeesmärk luua Euroopa rahvaste hulgas tõeline põhiõiguste kultuur. Seega on ülimalt tähtis teha olulisi jõupingutusi, et levitada teavet põhiõiguste kohta, nii üldinfokampaaniate raames kui vastuseks üksiktaotlustele. Seda ei saa eraldada vajadusest rohkendada tegevusi, sealhulgas õigusmeetmeid, et edendada teatavate õiguste kohaldamist, näiteks isikliku füüsilise puutumatuse õigus ja liidu kodakondsusega seotud õigused, ning võtta toetus- ja stimuleerivaid meetmeid, et aidata liikmesriikidel täita oma kohustusi oma pädevusvaldkondades.

Võitlus igasuguste, nii avalike kui eraeluliste vägivallailmingute vastu (seksuaalsed, psüühilised ja füüsilised) hõlmab järgmist: ohvrite ja riskirühmade (lapsed, noored ja naised) toetamine; valitsusväliste ja muude selles vallas aktiivsete organisatsioonide toetamine ja julgustamine; kahe Daphne programmi raames saadud tulemuste levitamine, sealhulgas nende kohandamine, siire ja kasutamine teiste abisaajate poolt või muudes geograafilistes piirkondades; meetmete kindlaksmääramine, mis aitaksid kaasa kergemini vägivalla ohvriks langevate inimeste positiivsele kohtlemisele.

Uimastite kasutamise vastases võitluses on peamisteks väljakutseteks teabe levitamine ja täiendav uurimistöö, mille tulemuseks oleksid koolitus-, ennetus- ja kahjuliku mõju vähendamise programmid. Tähtsaks teemaks on mitte ainult uimastinõudluse vähendamine, vaid ka uimastitarnete vähendamine. See on valdkond, kus tuleb võtta meetmeid selleks, et lõpetada uimastiäri ja uimastitega seotud kuritegevus, eelkõige seoses uute sünteetiliste uimastite ja nende lähteainetega, ning võitluseks rahapesu vastu.

Õigusalane koostöö tähendab suurenenud jõupingutusi kontrollida olemasoleva õigustiku kohaldamist liikmesriikides nii tsiviil- kui kriminaalvaldkonnas ning koondada siseriiklikke õigusakte. Programm toetab erinevaid meetmeid, nimelt õiguskaitse kättesaadavuse ja selle tõhususe parandamist, vastastikuse tunnustamisega tegelemist laiemas tähenduses, sealhulgas muude otsuste ja dokumentide tunnustamist, mida ei ole välja andnud õigusasutused, avalikkuse teavitamise mehhanismide tugevdamist ja õigusala töötajate koolituse ja vahetuse edendamist selle valdkonna koostöövahendite osas. See soodustab õiguslike meetmete rakendamist, et seada sisse ja arendada ühiseid koostöövahendeid ning teatavate menetluste samaväärseid standardeid, näiteks tõendite kogumise eeskirjad. Lisaks sellele tõhustatakse eeskirju kriminaalmenetlusega seotud üksikisikute (süüdistatavate, tunnistajate ja ohvrite) kaitse kohta.

Nelja eesmärgi üldine sidusus tagatakse ühiste rakendus- ja juhtimiseeskirjadega sama strateegiakalendri alusel ning kooskõlastatud hindamis- ja läbivaatamisprotsessiga (vt punkti 3.2). Nii tagatakse programmiga ratsionaliseerimine ja lihtsustamine, suurendades ühenduse rahaliste vahendite läbipaistvust ja tõhusust. Nelja poliitikavaldkonna ühine horisontaalne prioriteet on ka asjaomaste huvirühmade aktiivse osalemise tagamine ja parem reageerimine kodanikuühiskonna vajadustele.

2.2. Euroopa lisandväärtus

Käesolev programm lisab väärtust selle valdkonna olemasolevatele siseriiklikele meetmetele, olles katalüsaatoriks: ELi rahastatud koostöö tõstab teadlikkust liikmesriikide ühistest probleemidest ja väärtustest, soodustades ühiste lähenemisviiside ning sealhulgas õigusaktide teket nendes valdkondades. See saavutatakse, rakendades kokkulepitud ELi poliitilisi eesmärke ning edendades nende kohaldamist siseriiklikes poliitikates, toetades Euroopa Liidu õigusaktide ülevõtmist ning nende ühesugust kohaldamist kõikjal Euroopas, edendades liikmesriikidevahelisi koostöö- ja kooskõlastusmehhanisme ning tehes koostööd kodanikuühiskonna organisatsioonidega Euroopa tasandil.

Kõigi eriprogrammide puhul kasutatakse Euroopa lisandväärtuse hindamiseks seoses eespool kirjeldatud tegevustega ühiseid hindamiskriteeriume. Näited kriteeriumide kohta:

- toetada ainult neid tegevusi, mis on vajalikud Euroopa tasandil Euroopa Liidu eesmärkide, Euroopa Liidu seaduste ja Euroopa Liidu rakendusmehhanismide säilitamiseks;

- toetada tegevusi, mis täiendavad siseriiklikul tasandil rahastatud tegevusi;

- tugevdada kodanike vahetust Euroopa Liidu tasandil, luues sünergiat ja mastaabisäästu;

- kaasata aktiivselt liikmesriikide esindajad ja muud asjaomased huvirühmad programmi elluviimisse, et maksimeerida vastastikust täiendavust olemasolevate tegevustega.

2.3. Vastastikune täiendavus muude vahendite ja poliitikameetmetega

Programmiga soovitakse luua sünergiat põhiõiguste ameti tööga. Põhiõiguste amet rajatakse Viinis asuva Euroopa Rassismi ja Ksenofoobia Jälgimiskeskuse asemele, mis loodi nõukogu 2. juuni 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 1035/97[5]. Komisjon algatas teatisega[6] laiaulatusliku avaliku arutelu loodava ameti tegevusvaldkonna ja selle ülesannete üle. Arutelu sihtrühmadeks olid kodanikuühiskond, näiteks inimõiguste kaitsega seotud valitsusvälised organisatsioonid, inimõiguste edendamise ja kaitse riiklikud institutsioonid, liikmesriigid, ELi institutsioonid, Euroopa Rassismi ja Ksenofoobia Jälgimiskeskus ja Euroopa Nõukogu. Ameti täpsete ülesannete sõnastamisel võetakse selle arutelu tulemusi arvesse. Ameti peamine eesmärk on siiski andmete kogumine ja analüüsimine, et määratleda liidu poliitika põhiõiguste valdkonnas.

Õigusalase koostöö osas tsiviilasjades kooskõlastatakse programmi raames võetavad meetmed Euroopa kohtute võrgu meetmetega tsiviil- ja kaubandusasjades. Euroopa kohtute võrk loodi nõukogu 28. mai 2001. aasta otsusega 2001/470/EÜ[7], et parandada, lihtsustada ja kiirendada tõhusat õigusalast koostööd tsiviil- ja kaubandusasjades liikmesriikide vahel. Kriminaalõiguse eriprogrammi raames pööratakse eritähelepanu Eurojustile, mis loodi nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusega 2002/197/JSK[8]. Eurojust on Euroopa Liidu asutus, mis on loodud liikmesriikide pädevate asutuste tõhususe suurendamiseks, kui nad tegelevad raske piiriülese ja organiseeritud kuritegevuse (sealhulgas terrorismi) uurimise ja selle eest vastutuselevõtmisega, soodustades ja parandades nende asutuste vahelist koostööd. Eurojust paneb rõhku täieliku koostöö tagamisele pädevate siseriiklike asutuste vahel ning on seetõttu tähtsaks täiendiks põhiõiguste ja õigusasjade programmile.

Käesoleva programmi eesmärgi osas jagada teavet uimastite kasutamise ja ennetamise kohta on tarvis teha tõhustatud koostööd kolmandate riikidega ning tihedat koostööd Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskusega. See Lissabonis asuv amet loodi nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 302/93[9], mida on muudetud nõukogu 22. detsembri 1994. aasta määrusega (EÜ) nr 3294/94[10]. Keskuse ülesandeks on koguda ja levitada objektiivset, usaldusväärset ja võrreldavat teavet uimastite ja narkomaania kohta Euroopas. Selleks töötab ta käsikäes ELi mittekuuluvate riikide ning antud küsimusega tegelevate rahvusvaheliste organisatsioonidega, milleks on eelkõige ÜRO rahvusvaheline uimastikontrolli programm, Maailma Tervishoiuorganisatsioon (WHO), Euroopa Nõukogu Pompidou rühm, Maailma Tolliorganisatsioon (WCO), Rahvusvaheline Kriminaalpolitsei Organisatsioon (Interpol) ja Euroopa Politseiamet (Europol).

3. RATSIONALISEERIMINE JA LIHTSUSTAMINE

3.1. Üleminek olemasolevatelt rahastamisvahenditelt uuele programmile

Hinnates tegevusi, mida Euroopa Liit on juba aastaid toetanud nendes valdkondades, on selgelt näha, et neid tuleb jätkata, sest need tegelevad konkreetsete ja reaalsete probleemidega ning aitavad kaasa nende positiivsele lahendamisele, täiendades samades valdkondades väljatöötatud siseriiklikke meetmeid. Hindamise käigus määrati siiski kindlaks ka mõned nõrgad kohad, millega tuleb tegelda, et Euroopa meetmetel oleksid paremad tulemused. Praegune olukord, kus on palju väikesemahulisi eelarveridu ja ajutist, piiratud kestusega rahastamist ning puudub üldine sidusus, ei võimalda liidu tegevusi piisavalt tõhustada, et saavutada eesmärke ning maksimeerida olemasolevate inimressursside ja rahaliste vahendite kasutamist. Programmide eraldi rakendamine tähendab seda, et need ei maksimeeri tegelikku sünergiat ning võivad isegi luua tarbetut kattuvust. Parimate tulemuste saavutamiseks on hädavajalik eesmärgid, meetmeliigid ja iga programmi ulatus ümber hinnata.

Kavandatud programm on rajatud nende valdkondade olemasolevatest meetmetest saadud kogemustele. Sellega arendatakse suures osas edasi kahte ettevalmistavat meedet põhiõiguste kaitse ja edendamise ning kodanikuühiskonna toetamise kohta kümnes uues liikmesriigis, mida laiendatakse kõigile liikmesriikidele. Eritähelepanu pööratakse liidu kodakondsusest tulenevatele põhiõigustele, et soodustada demokraatlikku osalust.

Lisaks eesmärgile edendada õigusalast koostööd koondab programm meetmed, millega toetatakse koostööd tsiviil- ja kriminaalasjades, et tagada nende kahe õigusvaldkonna parem kooskõlastamine, võttes arvesse põhiseaduse lepingu jõustumist, millega kaotatakse sambastruktuur. Tsiviilõigusealast koostööd on varem toetatud eraldi programmiga ning õigusalane koostöö kriminaalasjades kuulus AGIS-programmi. Käesoleva ettepaneku eesmärk on parem reaktsioon Haagi programmiga nõutava õigusalase tugevdamise poliitilistele ootustele ning õigusasutuste, õigusala töötajate ja laiema kodanikuühiskonna vajadustele. Tugevdatakse kohtunike koolitust ning programm on piisavalt paindlik ka selleks, et rakendada uusi meetmeid, näiteks arvutisüsteem teabe vahetuseks karistatute osas.

Vägivalla vastu võitlemise osas on programm rajatud olemasolevale Daphne II programmile, mida on kohandatud, et parandada reaktsiooni kodanikuühiskonna vajadustele, sealhulgas on ka võimalus rakendada uusi meetmeliike. Uimastiennetus- ja teavitustegevuse eesmärk on koondada erinevate programmide alusel jätkuvad meetmed, suurendades nii nende meetmete läbipaistvust kodanike ja kõigi osaliste seas. Programmi raames toetatakse nende tegevuste kontrolli ja hindamist, mis on seotud ELi tegevuskavade alusel võetud erimeetmete rakendamisega, ning püütakse rohkem kaasata kodanikuühiskonda.

3.2. Ühine juhtimiskorraldus

Põhiõiguste ja õigusasjade raamprogrammi peamine eesmärk on lihtsustada ja ratsionaliseerida rahastamisvahendeid nii õiguslikult kui juhtimisalaselt, muuta eelarvestruktuur sujuvamaks, suurendada sidusust ja järjepidevust programmidega ning vältida vahendite kattuvust. Käesolev programm on nii lihtsustamise kui paindlikkuse osas tähtis samm. Eelarveridade ja õiguslike vahendite arvu on vähendatud. Selline liidu vahendite kontsentreerimine võimaldab suuremat rahalist läbipaistvust ja paremini hinnata liidu meetmete lisandväärtust. Erinevate eriprogrammide eesmärkide suurema järjepidevuse ja tugevdatud koostöö ning kõigi osaliste partnerlusega saadakse võimalikult paremad tulemused.

Kavandatav lihtsustamine ja ratsionaliseerimine toob kasu ka lõppkasutajatele, sest nii suurendatakse rahastamisvahendite nähtavust, selgust ja sidusust. Võimalikel abisaajatel on lihtsam taotleda rahastamist erinevate valdkondade all tänu enam standarditud lähenemisviisile ja rakendussätetele.

Programmi juhib otse komisjon. Uuriti üksikasjalikult ka alternatiivseid rakendusmehhanisme (teenuste sisseostmine ja ühisjuhtimine), kuid neid ei peetud selles etapis majanduslikult tasuvaks seoses suhteliselt väikeste summadega. Kui raamprogrammi alusel seatud eesmärkide saavutamiseks on tarvis, võib ette näha erinevaid juhtimisviise ja/või erinevaid struktuure.

Programmi juhtimiseks vajalike inimeste arv on paratamatult suhteliselt suur. Menetluste ühtlustamine tänu eriprogrammide integreerimisele ühtsesse struktuuri võimaldab mastaabisäästu tõttu seda aspekti ratsionaliseerida. Näiteks kontrolli- ja hindamismenetluste ratsionaliseerimine annab parmaid tulemusi ja soodustab heade tavade ülevõtmist. Kui neljal eriprogrammil on ühine komitee, aitab see palju kaasa raamprogrammi igapäevasele juhtimisele.

Täiendav ratsionaliseerimine on võimalik pärast põhiseaduse lepingu jõustumist. Raamprogramm koostati praeguste asutamislepingute alusel, kuid programmi struktuuri on sisse ehitatud sujuv üleminek põhiseaduses ettenähtud uuele struktuurile, kusjuures on võimalik tsiviil- ja kriminaalõiguse eriprogrammide täiendav ühtlustamine.

4. RAHALISED VAHENDID

Põhiõiguste ja õigusasjade raamprogrammile ettenähtud üldsumma on 543 miljonit eurot ajavahemikuks 2007–2013 (kehtivates hindades). Selle eelarve raames on põhiõiguste ja kodakondsuse programmile ette nähtud 93,8 miljonit eurot, tsiviilõiguse programmile 106,5 miljonit eurot, kriminaalõiguse programmile 196,2 miljonit eurot ning vägivallavastase võitluse (Daphne), uimastiennetuse ja teavitustegevuse programmile 135,4 miljonit eurot. Viidatud summale lisatakse 11,1 miljonit eurot halduskulude katteks.

Lisaks sellele on samal ajavahemikul ette nähtud 164,9 miljonit eurot põhiõiguste ametile, 110,6 miljonit eurot Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskusele ning 133,4 miljonit eurot Eurojustile.

Need summad on saadud eespool kindlaksmääratud ja kirjeldatud vajaduste alusel. Arvesse on võetud asjaomaseid kogemusi, mis on saadud põhiõiguste ja õigusasjadega seotud olemasolevatest meetmetest ja programmidest.

5. JÄRELDUSED

Uus finantsperspektiiv annab võimaluse paremini kokku sobitada eesmärgid ja ressursid ning ka lihtsustada ja ratsionaliseerida rahastamisvahendeid, et tagada Euroopa Liidu raha optimaalne kasutamine.

Põhiõiguste ja õigusasjade raamprogrammi koondatakse üksteisega tihedalt seotud eriprogrammid. Nende eriprogrammide raames võetavad kooskõlastatud meetmed võimaldavad tõhusamalt aidata kaasa lõppeesmärgi saavutamisele, milleks on vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomine.

LISA

Põhiõiguste ja õigusasjade raamprogrammi kehtestamine ajavahemikuks 2007–2013

Vastastikune täiendavus ametite ja muude rahastamisvahenditega vabaduse, turvalisuse ja õiguse valdkonnas

Eeldatakse, et õiguse, vabaduse ja turvalisuse valdkonna poliitikaeesmärkide saavutamisele aitavad kaasa mitmed täiendavad finantsperspektiivi rahastamisvahendid:

- raamprogrammid, mis asendavad paljud eelarveread, mida komisjon praegu haldab selles valdkonnas;

- ühenduse rahastatavad ametid ning ühenduse või liidu asutused;

- seotud suuremahuliste infosüsteemide arendamine ja haldamine.

Uue finantsperspektiivi alusel rahastatakse järgmisi ameteid ja asutusi, mis on seotud eespool nimetatud raamprogrammi valdkonnaga:

- Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskus , mis loodi nõukogu 8. veebruari 1993. aasta määrusega (EMÜ) nr 302/93 Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskuse loomise kohta (EÜT L 36, 12.2.1993, lk 1), viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1651/2003 (ELT L 245, 29.9.2003, lk 30), ning mille kohta on esitatud muutmise eelnõu (nõukogu määruse eelnõu, esitanud komisjon 19. detsembril 2003, Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskuse kohta (KOM(2003) 808).

- Euroopa Rassismi ja Ksenofoobia Järelevalvekeskus , millest saab iseseisev põhiõiguste amet (mais 2005 kavandatud komisjoni ettepanek) ja mis on praegu loodud nõukogu 2. juuni 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1035/97 (millega luuakse Rassismi ja Ksenofoobia Euroopa Järelevalvekeskus) alusel (EÜT L 151, 10.6.1997, lk 1).

- Eurojust , moodustatud nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusega 2002/187/JSK, millega moodustatakse Eurojust, et tugevdada võitlust raskete kuritegude vastu (EÜT L 63, 6.3.2002, lk 1), viimati muudetud otsusega 2003/659/JSK (ELT L 245, 29.9.2003, lk 44).

Eespool esitatu alusel ei kuulu eespool nimetatud ühenduse ametite eelarvelised vahendid raamprogrammidesse.

Need peavad siiski sisalduma õiguse, vabaduse ja turvalisuse poliitikavaldkonnale eraldatud kuludes tulevase ühenduse finantsraamistiku 3. rubriigis.

SELETUSKIRI

1. KONTEKST

Finantsperspektiivi koostamisel aastateks 2007–2013 on algusest peale lähtutud poliitikavaldkonnapõhisest lähenemisviisist, et tagada järjepidevus poliitiliste eesmärkide ja nende täitmiseks eraldatud rahaliste vahendite vahel. Selles kontekstis peetakse Euroopa Liidu üheks peamiseks prioriteediks järgmistel aastatel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomist, ning sellele on eraldatud ka märkimisväärselt rohkem vahendeid. Teatistes „ Ehitades meie ühist tulevikku - Laienenud liidu poliitikaväljakutsed ja eelarvevahendid 2007–2013 “[11] ja „ Finantsperspektiiv 2007–2013 “[12] on komisjon rõhutanud järgmise finantsperspektiivi õiguslike vahendite läbivaatamise olulisust, et toimuks märkimisväärne liikumine suurema lihtsuse suunas. Koondades oma ettepanekud kolme üldise ja poliitikavaldkonnakeskse programmi ümber („Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“, „Põhiõigused ja õigusasjad“, „Turvalisus ja vabaduste kaitse“), loob komisjon selge raamistiku ühenduse finantsmeetmete arendamiseks, millega toetatakse kolme eesmärki – õigus, vabadus ja turvalisus.

2. MEETMETE PÕHJENDUS

2.1. Probleemi analüüs

Vägivallavastane võitlus kuulub selgelt hartas sätestatud põhiõiguste kaitse alla, eelkõige seoses õigusega füüsilisele puutumatusele. Seosed vägivalla ja mitme põhiõiguse vahel (vabadus, turvalisus, tervis, töö jne) on nii tugevad, et tuleks toetada nende õiguste üldist rakendamist, sest need on seotud üksikisikute füüsilise puutumatusega. Vägivalla erivormidele – näiteks vägivald rassilistel põhjustel ja soo või seksuaaleelistusega seotud vägivald – tuleb konkreetselt reageerida ning sellisel korral oleks kasu teabevahetusest ja heade tavade arendamisest Euroopa tasandil. Kavandades reageerimist uue finantsperspektiivi alusel, tuleb võtta arvesse vajadust lahendada vägivallaprobleemid globaalsemalt ja asjakohasemalt, alustades olemasolevatest meetmetest.

Vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisel tuleks tegelda ka uimastite kasutamise ja uimastiäriga, mis on Euroopa ühiskonna üks peamisi probleeme. Alates 1990. aastast on Euroopa tasandil järgitud kõikehõlmavat, valdkondadevahelist ja integreeritud strateegiat ilma selgelt kindlaksmääratud finantsabita. See strateegia põhineb viiel peamisel osal: i) nõudluse vähendamine, ii) tarnete vähendamine ja võitlus ebaseadusliku uimastiäri vastu, iii) rahvusvaheline koostöö, iv) kooskõlastamine siseriiklikul ja ELi tasandil ning v) teave, teadustöö ja hindamine.

2.2. Edasised sammud

Järgmise finantsperspektiivi ajal liidu ees seisvad peamised väljakutsed seoses uimastiprobleemiga on järgmised:

- teave ja teadustöö, sealhulgas Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskuse töö jätkumine;

- uimastinõudluse vähendamine, sest nõudlus tingib uimastitega seotud nähtuste kasvamist: koolitus-, ennetus- ja kahjuliku mõju vähendamise programmid;

- uimastitarnete vähendamine, et lõpetada uimastiäri ja uimastitega seotud kuritegevus, eelkõige seoses uute sünteetiliste uimastite ja nende lähteainetega, ning võitlus rahapesu vastu;

- tõhustatud koostöö kolmandate riikidega uimastitarnete ja -nõudluse vähendamise osas;

- on vaja täiendavat seadusandlikku tegevust seoses uute ja väljatöötatavate uimastiliikidega, näiteks uute uimastiliikide viimine kehtestatud kontrollimehhanismide alla.

2.3. Programmi eesmärgid ja seotud näitajad

- Üld-, eri- ja rakenduslike eesmärkide määratlus

Aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisele, võideldes vägivalla vastu ning jagades teavet uimastite kasutamise kohta ja ennetades seda. | Kodanike kaitsmine vägivalla eest ja tervisekaitse kõrge taseme, heaolu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutamine. | Võitlus igasuguste, nii avalike kui eraeluliste vägivallaliikide vastu, mille ohvriks on lapsed, noored ja naised. Toetada ohvreid ja riskirühmi. Abistada ja julgustada selles valdkonnas tegutsevaid valitsusväliseid ja muid organisatsioone. Kahe Daphne programmi raames saadud tulemuste levitamine, sealhulgas nende kohandamine, siire ja kasutamine teiste abisaajate poolt või muudes geograafilistes piirkondades. Meetmete kindlaksmääramine, mis aitaksid kaasa kergemini vägivalla ohvriks langevate inimeste positiivsele kohtlemisele. |

Ennetada ja vähendada uimastite kasutamist, uimastisõltuvust ja uimastitega seotud kahjusid. | Kaasata kodanikuühiskond Euroopa Liidu uimastistrateegia ja tegevuskavade rakendamisse ja koostamisse. Kontrollida, viia ellu ja hinnata erimeetmete rakendamist uimastite tegevuskavade alusel aastateks 2005–2008 ja 2009–2012. |

Edendada eespool kindlaksmääratud valdkondades riikidevahelisi ja teadlikkust tõstvaid meetmeid. | Luua valdkondadevahelised võrgustikud; tagada teadmistebaasi laienemine, teabevahetus ning heade tavade kindlaksmääramine ja levitamine, sealhulgas koolituse, õppereiside ja töötajate vahetuse kaudu. Töötada välja ja rakendada teadlikkust tõstvaid meetmeid, mis on suunatud konkreetsele sihtrühmale, et edendada nulltolerantsi vägivalla suhtes ja soodustada ohvrite toetamist ning vägivallast teatamist. Tõsta teadlikkust tervise- ja sotsiaalprobleemide osas, mida põhjustab uimastite kasutamine, ning soodustada avatud dialoogi, et edendada paremat arusaamist narkonähtusest. |

Kõik eesmärgid on vastavuses üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ üldeesmärgiga toetada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala arendamist.

- Vastastikune täiendavus / sidusus muude rahastamisvahenditega

Programmi koostamisel pöörati eritähelepanu sidususe tagamisele muude programmide rahastustegevustega samas poliitikavaldkonnas ning sooviti saavutada nendega vastastikust täiendavust ja sünergiat.

Käesolevat programmi täiendatakse muude eriprogrammidega üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames ning eelkõige eriprogrammiga „Põhiõigused ja kodakondsus“, mille eesmärk on Euroopa Liidu kodakondsuse edendamine, säilitades samal ajal Euroopa rahvaste kultuurilised erinevused ja tavad ning austades neid.

Taotletakse vastastikust täiendavust Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskusega, mille peamine ülesanne on koguda ja levitada objektiivset, usaldusväärset ja võrreldavat teavet uimastite ja narkomaania kohta Euroopas. Selleks töötab keskus käsikäes ELi mittekuuluvate riikide ning kõnealuse küsimusega tegelevate rahvusvaheliste organisatsioonidega.

Üldprogrammidele „Turvalisus ja vabaduste kaitse“ ning „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ pööratakse eritähelepanu, sest need täiendavad käesolevat programmi ning nende kahe programmiga saavutatakse kindlasti sünergia, eelkõige sellise kuritegevuse vastase võitluse valdkonnas nagu vägivald rassilistel põhjustel ja soo või seksuaaleelistusega seotud vägivald või narkokuritegevus.

Käesolevat programmi võivad täiendada ka muud programmid, näiteks " Safer Internet Plus “, „Tervishoiuprogramm“, “Vigastuste ennetamise programm”, uurimis- ja arendustegevuse seitsmes raamprogramm ja programm “Noored”.

3. HINDAMINE

3.1. Vahe- ja lõpphindamistest saadud kogemused

Komisjon hindas Daphne programmi kaks korda. Vahearuanne[13] esitati 2002. aastal ja lõpparuanne[14] 2004. aastal.

Daphne programmi (2000–2003) vahe- ja lõpparuanne näitavad, et organisatsioonid on saanud kasu osalemisest Euroopa partnerluses, mis võimaldas ühendustel töötada koos, koostada tõhusamaid programme ja kasutada paremini ressursse. Lõpparuanne näitas, et on veel arenguruumi, näiteks võib luua kasutajatoe ja pöörata suuremat rõhku kogemuste levitamisele, ning Daphne II programmi kohandati vastavalt selle aruande järeldustele. Kuna programmi struktuuri tehtud muudatused on üpris värsked, ei tule olulisi muudatusi teha.

Komisjon hindas uimastite tegevuskava (2000–2004) kahel korral: programmi keskel[15] ja lõpus[16]. Uus tegevuskava (2005–2008) on suunatud eelkõige nendele valdkondadele, millega hindamise kohaselt tuleb edasi tegelda.

Hindamiste kohaselt tuleb eesmärkide paremaks saavutamiseks programmi parandada. Eelkõige rõhutati, et selle valdkonna ELi poliitikate koostamisse ja arendamisse tuleks enam kaasata kodanikuühiskonda. Samuti on vaja siseriiklikke meetmeid paremini kooskõlastada, sealhulgas rahvusvahelisel areenil. Tuleks soodustada ja edasi arendada võrgustike loomist ja heade tavade vahetamist.

3.2. Eelhindamine

Komisjoni töödokumendist, milles esitatakse üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ eelhindamine, nähtub, et poliitika valik, mille kasuks otsustati kavandatud eesmärkide saavutamiseks, on asjakohane.

4. POLIITIKAVAHENDI ÕIGUSLIK ALUS JA PÕHJENDUS

4.1. Õiguslik alus

Käesolev üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ eriprogramm põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 152.

Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 152, mis on seotud rahvatervisega, on selgelt väidetud, et kogu ühenduse poliitika ja meetmete määratlemisel ning rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse. Seal on lisatud, et ühendus täiendab uimastitest tulenevate tervisekahjustuste vähendamiseks võetud liikmesriikide meetmeid, kaasa arvatud teavitamine ja tõkestamine.

Inimeste tervise kõrgetasemelise kaitse tagamine, kaitstes inimesi vägivalla eest ja arendades uimastitega seotud teavitavaid ja ennetavaid meetmeid, on käesoleva programmi peamine eesmärk. Seega on esitatud õiguslik alus kohane.

4.2. Programmis määratletud meetmed

Kavandatakse erinevaid meetmeid, näiteks:

- Komisjoni võetud erimeetmed, näiteks uuringud ja teadustöö, arvamusküsitlused ja -uuringud, näitajate ja ühismetoodika formuleerimine, andmete kogumine ja töötlemine ning statistika levitamine, seminarid, konverentsid ja ekspertide kohtumised, avalikkusele suunatud kampaaniate ja ürituste organiseerimine, veebilehekülgede arendamine ja haldamine, teabematerjalide koostamine ja levitamine, riikide ekspertide võrgustiku toetamine ja haldamine, analüüsivad, järelevalve- ja hindamistegevused;

- meetmed, millega antakse rahalist abi ühendusele huvi pakkuvatele eriprojektidele aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel;

- meetmed, millega antakse rahalist abi valitsusväliste organisatsioonide või muude üksuste tegevustele aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel;

- tegevustoetus laste õiguste ja kaitse valdkonnas Euroopa üldhuvides tegutsevale Kadunud ja Seksuaalselt Ekspluateeritud Laste Euroopa Föderatsioonile.

4.3. Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Käesolev ettepanek on koostatud, võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklis 5 ja sellele lisatud protokollis sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Subsidiaarsuse tõttu ei püüta käesoleva programmiga sekkuda valdkondades, mis on kaetud liikmesriikide riigiasutuste koostatud siseriiklike programmidega, selles keskendutakse valdkondadele, kus võib luua Euroopa lisandväärtust. Selles osas võib suurt osa tegevusi, mida programmiga toetatakse, lugeda siseriiklike meetmete täienduseks ning nende eesmärgiks on kasutada võimalikult suures osas ära sünergia, mis tekib meetmete rakendamisest rahvusvahelisel ja piirkondlikul tasandil.

Proportsionaalsuse osas on uue programmi ettepanek koostatud nii, et see oleks võimalikult lihtsustatud mitte ainult meetmete osas – meetmete määratlused on õigusaktis jäetud võimalikult üldiseks – vaid ka haldus- ja finantsnõuete osas, mida kohaldatakse nende rakendamise suhtes. Komisjon on püüdnud leida õiget tasakaalu ühelt poolt paindlikkuse ja kasutuslihtsuse ning teiselt poolt eesmärgiselguse ning kohaste finants- ja menetluslike tagatiste vahel.

Järgides mõlema põhimõtte kohaldamist käsitlevas protokollis osutatud suuniseid, on selge, et probleemidel, mida käesoleva programmiga soovitakse lahendada, on riigiülesed aspektid, ning seega on ühenduse tasandil võetud meetmel palju suurem kasutegur kui liikmesriigi tasandil võetud meetmel.

4.4. Lihtsustamine ja ratsionaliseerimine

Kavandatav lähenemisviis aitab nii juriidiliselt kui halduslikult kaasa peamisele eesmärgile, rahastamisvahendite lihtsustamisele ning eelarvestruktuuri ühtlustamisele. See suurendab samuti rahastamisvahendite ühtsust ja järjepidevust ning väldib nende kattumist. Kuigi eelseisvate laienemistega toimetulekuks on tarvis täiendavaid inimressursse, saavutatakse inimressursside parem ärakasutamine väiksemate eelarveridade lõpetamisega (mille puhul kasutatakse inimressurssi ebaproportsionaalselt) ning olemasolevate programmide ümberkorraldamisega ühtseks, järjepidevaks ja täiustatud programmiks. Selle tulemuseks on suurem proportsionaalsus kulutuste ja programmi juhtimisel tekkivate halduskulude vahel.

Kavandatav ratsionaliseerimine toob kasu ka lõppkasutajale, sest see suurendab rahastamisvahendite läbipaistvust, selgust ja järjepidevust. Võimalikel abisaajatel on lihtsam taotleda rahastamist tänu standarditud lähenemisviisile ja ühtlustatud rakendussätetele.

Komisjon võib teha otsuse anda osa eelarve täitmisest asutustele, mille suhtes kohaldatakse ühenduse õigust ja millele on osutatud finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punktis a. Komisjon määrab need asutused kooskõlas nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artiklitega 55 ja 56 ning komisjoni määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 artikliga 37. Komisjon analüüsib delegeerimise vastavust säästlikkuse, tulemuslikkuse ja tõhususe põhimõtetele. Enne delegeerimise kohaldamist tagab komisjon eelhindamise abil, et asutuste loomine on kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

Kavandatava uue rahastamisvahendiga järgitakse põhimõtteid, mille komisjon määras kindlaks seoses poliitiliste ja rahaliste väljakutsetega alates 2007. aastast. Eesmärk on täiendada, lihtsustada ja ratsionaliseerida olemasolevaid rahastamisvahendeid ning tagada vajalik paindlikkus uute eesmärkidega tegelemisel ja reageerida paindlikult uuele õigusraamistikule, mis luuakse pärast põhiseaduse lepingu jõustumist.

5. MÕJU EELARVELE

Üldprogrammist „Põhiõigused ja õigusasjad“, mille maksumus ajavahemikul 2007–2013 on 543 miljonit eurot, eraldatakse käesolevale eriprogrammile: 138,2 miljonit eurot.

2005/0037 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,

millega luuakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames eriprogramm „Vägivallavastane võitlus (Daphne), uimastiennetus ja teavitustegevus“

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 152,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[17]

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[18]

võttes arvesse regioonide komitee arvamust,[19]

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[20]

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Ühenduse asutamislepingus on sätestatud, et kogu ühenduse poliitika ja meetmete määratlemisel ning rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse; asutamislepingu artikli 3 lõike 1 punktis p nõutakse, et ühendus võtaks meetmeid, mis aitaksid kaasa tervisekaitse kõrge taseme saavutamisele.

(2) Ühenduse meetmed peaksid täiendama siseriiklikke poliitikaid, mille eesmärgiks on rahvatervise parandamine, inimeste tervist ohustavate tegurite kõrvaldamine ja uimastisõltuvusega seotud tervisekahjude vähendamine.

(3) Füüsiline, seksuaalne ja psühholoogiline vägivald laste, noorte ja naiste vastu, sealhulgas sellega ähvardamine, ning sundimine ja omavoliline vabadusevõtmine avalikus või eraelus rikuvad nende õigust elule, turvalisusele, vabadusele, väärikusele ning füüsilisele ja emotsionaalsele puutumatusele ning ohustavad tõsiselt sellise vägivalla ohvrite füüsilist ja vaimset tervist. Nimetatud vägivald, mis on ühenduses nii laialt levinud, põhjustab tõelisi tervisehäireid ega võimalda täielikult kasutada turvalist, vaba ja õiglast kodakondsust.

(4) Maailma Tervishoiuorganisatsioon määratleb tervist täieliku füüsilise, vaimse ja sotsiaalse heaoluna ning mitte üksnes haiguse või puude puudumisena. Vastavalt Maailma Tervishoiuassamblee 1996. aasta resolutsioonile on vägivald peamine ülemaailmne rahvatervise probleem. Organisatsioon soovitab oma 3. oktoobri 2002. aasta aruandes vägivalla ja tervise kohta edendada esmast ennetamist, tugevdada vägivallaohvrite toetamist ja suurendada vägivalla ennetamist ning sellekohast teabevahetust.

(5) Neid põhimõtteid tunnustatakse selliste peamiste rahvusvaheliste organisatsioonide nagu Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni, naiste maailmakonverentsi ning laste ärilise seksuaalse ekspluateerimise vastase maailmakongressi mitmetes konventsioonides, deklaratsioonides ja protokollides.

(6) Euroopa Liidu põhiõiguste hartas[21] kinnitatakse muu hulgas õigust väärikusele, võrdsusele ja solidaarsusele. Selles on palju erisätteid, mille eesmärgiks on füüsilise ja vaimse puutumatuse kaitsmine ja edendamine, meeste ja naiste võrdne kohtlemine, lapse õigused ja mittediskrimineerimine, ebainimlikul või alandaval moel kohtlemise, orjanduse ja sunnitöö ning laste töö keelamine. Selles kinnitatakse, et kogu ühenduse poliitika ja meetmete määratlemisel ning rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse.

(7) Euroopa Parlament nõudis muu hulgas oma 19. mai 2000. aasta resolutsioonis komisjoni teatise kohta nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Täiendavate meetmete võtmiseks võitluses naistega kauplemise vastu“[22] ja 20. septembri 2001. aasta resolutsioonis naiste suguelundite moonutamise kohta[23], et komisjon koostaks ja viiks ellu tegevusprogrammid sellise vägivalla vastu võitlemiseks.

(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. jaanuari 2000. aasta otsusega nr 293/2000/EÜ (millega võetakse vastu ühenduse tegevusprogramm (Daphne II programm) (2000–2003) laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetusmeetmete kohta)[24] loodud tegevusprogramm on aidanud tõsta teadlikkust Euroopa Liidus ning suurendada ja tugevdada koostööd liikmesriikide vägivalla vastu võitlevate organisatsioonide vahel.

(9) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta otsusega nr 803/2004/EÜ (millega võetakse vastu ühenduse tegevusprogramm (2004–2008) laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks ning ohvrite ja riskirühmade kaitsmiseks (Daphne II programm))[25] loodud tegevusprogrammiga arendati edasi Daphne programmi juba saavutatud tulemusi; vastavalt selle otsuse artikli 8 lõikele 2 võtab komisjon vajalikud meetmed, et tagada iga-aastaste assigneeringute vastavus uuele finantsperspektiivile.

(10) On soovitav tagada, et Daphne programmist ja Daphne II programmist toetatavad projektid jätkuksid.

(11) Arvestades, et vastavalt teadusuuringutele mõjutab narkosõltuvusega seotud haigestumus ja suremus olulist osa Euroopa kodanikest, on narkosõltuvusega seotud tervisekahjud rahvatervise oluline probleem.

(12) Teatises komisjonilt nõukogule ja Euroopa Parlamendile ELi uimastistrateegia ja uimastite tegevuskava (2000–2004) lõpphindamise tulemuste kohta[26] rõhutati vajadust kaasata kodanikuühiskond korrapäraselt ELi uimastipoliitika formuleerimisse.

(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses, millega võetakse vastu rahvatervise tegevusprogramm (2003–2008), sisaldub elustiiliga seotud tervist määrava olulise tegurina uimastisõltuvuse strateegiate ja meetmete arendamine.

(14) Nõukogu soovitas 18. juuni 2003. aasta soovituses uimastisõltuvusega seotud tervisekahjude ennetamise ja vähendamise kohta[27], et liikmesriigid seaksid rahvatervise eesmärgiks uimastisõltuvuse ennetamise ja seotud riskide vähendamise ning et nad koostaksid ja rakendaksid vastavad kõikehõlmavad strateegiad.

(15) Euroopa Ülemkogu jõustas detsembris 2004 Euroopa Liidu uimastistrateegia 2005–2012, mis hõlmab kõiki Euroopa Liidu uimastitega seotud tegevusi ja milles sätestatakse peamised eesmärgid. Nende eesmärkide hulka kuuluvad kõrgetasemeline tervisekaitse, heaolu ja sotsiaalne ühtekuuluvus, ennetades ja vähendades uimastite kasutamist, uimastisõltuvust ning uimastitega seotud kahjusid tervisele ja ühiskonnale.

(16) Komisjon võttis vastu uimastite tegevuskava 2005–2008[28], mis on oluline vahend Euroopa Liidu uimastistrateegia 2005–2012 muutmisel konkreetseteks meetmeteks. Tegevuskava lõppeesmärk on märkimisväärselt vähendada uimastite kasutamist elanikkonna hulgas ning vähendada sotsiaalseid ja tervisekahjusid, mida põhjustavad uimastite kasutamine ja nendega ebaseaduslik kauplemine.

(17) On tähtis ja vajalik, et tunnustatakse tõsiseid vahetuid ja pikaajalisi mõjusid, mida põhjustavad vägivald ja uimastid tervisele, psühholoogilisele ja sotsiaalsele arengule ning asjaomaste, üksikisikute, perekondade ja kogukondade võrdsetele võimalustele, ning suuri sotsiaalseid ja majanduslikke kulusid ühiskonnale kui tervikule.

(18) Euroopa Liit võib luua lisandväärtust liikmesriikide võetud meetmetele valdkonnas, mis on seotud uimastialase teabe ja ennetustööga, täiendades neid meetmeid ja edendades sünergiat.

(19) Vägivalla ennetamise osas, sealhulgas laste, noorte ja naiste kuritarvitamine ja seksuaalne ekspluateerimine ning ohvrite ja riskirühmade kaitse, võib Euroopa Liit lisada väärtust meetmetele, mida valdavalt võtavad liikmesriigid, tehes järgmist: teabe, kogemuste ja heade tavade levitamine ja vahetamine; uuendusliku lähenemisviisi edendamine; prioriteetide ühine määramine; asjakohaste võrgustike loomine; kogu ühendust hõlmavate projektide valimine; ning kõigi asjaomaste motiveerimine ja mobiliseerimine. Need meetmed peaksid hõlmama ka lapsi ja naisi, kes on toodud liikmesriikidesse inimkaubanduse teel.

(20) Kadunud ja Seksuaalselt Ekspluateeritud Laste Euroopa Föderatsioon koondab Euroopa tasandil erinevaid valitsusväliseid organisatsioone, mis tegelevad laste kasutamise ja seksuaalse ekspluateerimise probleemiga. Föderatsioon tõstab teadlikkust ja võitleb laste kadumise ja seksuaalse ekspluateerimise vastu, soodustades tõhusama lähenemisviisi loomiseks teabevahetust Euroopa organisatsioonide vahel, toetades Euroopa uurimiskeskuse loomist neid nähtusi käsitlevate andmete koondamiseks ja analüüsimiseks ning edendades ja viies läbi tegevusi alaealiste, kadumis- ja/või seksuaalse kuritarvitamisohvrite olukorra parandamiseks ning õigusnormide, suhtumisviisi ja käitumise muutmiseks Euroopas.

(21) Kavandatava meetme eesmärki, milleks on ennetada igasugust vägivalda laste, noorte ja naiste vastu ning võidelda selle vastu ja uimastiennetus ning teavitamine, ei saa liikmesriigid piisavalt täita, sest tuleb vahetada teavet ELi tasandil ning levitada häid tavasid kogu ühenduses. Seda on võimalik paremini saavutada ühenduse tasandil. Seoses kooskõlastatud ja mitut valdkonda hõlmava lähenemisviisi vajadusega ning arvestades algatuse mõju laiaulatuslikkust, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(22) Samuti tuleks võtta kohaseid meetmeid eeskirjade eiramise ja pettuste ärahoidmiseks ning tuleks astuda vajalikke samme, et nõuda tagasi kadumaläinud, valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid.

(23) Käesoleva otsusega sätestatakse kogu programmi kehtivuse ajaks finantsraamistik, mis kujutab endast eelarvepädeva institutsiooni peamist juhist eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamist käsitleva Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe[29] punkti 33 tähenduses.

(24) Tuleb kohaldada ühenduse finantshuve tagavaid määrusi, nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust)[30], edaspidi „finantsmäärus“, ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse nõukogu määruse nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad)[31], võttes arvesse eelarvevahendite valiku lihtsuse ja järjepidevuse põhimõtteid, piiratud juhtumeid, mil komisjon võtab otsese vastutuse nende rakendamise ja juhtimise eest, ning nõutavat proportsionaalsust ressursside hulga ja nende kasutamisega seotud halduskoormuse vahel.

(25) Finantsmäärusega nõutakse tegevustoetuste jaoks põhiõigusakti.

(26) Kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[32], tuleks käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed vastu võtta, kasutades selle otsuse artiklis 3 sätestatud nõuandemenetlust. See on kohane, sest programm ei mõjuta oluliselt ühenduse eelarvet,

ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE.

Artikkel 1 Programmi loomine

1. Käesoleva otsusega luuakse osana üldprogrammist „Põhiõigused ja õigusasjad“ eriprogramm „Vägivallavastane võitlus (Daphne), uimastiennetus ja teavitustegevus“, edaspidi „programm“, et aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamisele.

2. Programm hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.

Artikkel 2 Üldeesmärgid

1. Käesoleva programmi üldeesmärgid on:

(a) Aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomisele, võideldes vägivalla vastu ning jagades teavet uimastite kasutamise kohta ja ennetades seda.

(b) Kodanike kaitsmine vägivalla eest ja tervisekaitse kõrge taseme, heaolu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse saavutamine.

(c) Ära hoida ja vähendada uimastite kasutamist, uimastisõltuvust ja uimastitega seotud kahjusid.

2. Ilma et see piiraks Euroopa Ühenduse eesmärke ja volitusi, aitavad programmi üldeesmärgid kaasa ühenduse poliitikate arendamisele, mis on eelkõige seotud rahvatervise kaitse, soolise võrdsuse, laste õiguste kaitse ning võitlusega inimkaubanduse ja seksuaalse ekspluateerimise vastu.

Artikkel 3 Konkreetsed eesmärgid

Käesoleva programmi konkreetsed eesmärgid on:

(a) Ennetada igasugust, nii avalikku kui eraelulist vägivalda laste, noorte ja naiste vastu ning võidelda selle vastu, võttes ennetavaid meetmeid ning toetades ohvreid ja riskirühmi järgmisel viisil:

- abistada ja julgustada valitsusväliseid ja muid organisatsioone, kes tegelevad vägivallavastase võitluse ja vägivalla ennetamise ning ohvrite abistamisega;

- koostada ja viia ellu konkreetsetele sihtrühmadele suunatud teadlikkust tõstvaid meetmeid, koostada täiendavaid materjale juba olemasolevatele meetmetele või kohandada ja kasutada olemasolevaid materjale muudes geograafilistes piirkondades või muude sihtrühmade puhul;

- levitada kahe Daphne programmi raames saadud tulemusi, sealhulgas nende kohandamine, siire ja kasutamine teiste abisaajate poolt või muudes geograafilistes piirkondades;

- määrata kindlaks ja edendada meetmeid, mis aitavad kaasa kergemini vägivalla ohvriks langevate inimeste positiivsele kohtlemisele, eelkõige järgida lähenemisviisi, mis austab neid ning edendab nende heaolu ja eneseteostust.

(b) Edendada riikidevahelisi tegevusi, et

- luua mitut valdkonda hõlmavad võrgustikud;

- tagada teadmistebaasi laienemine, teabevahetus ning heade tavade kindlaksmääramine ja levitamine, sealhulgas koolituse, õppereiside ja töötajate vahetuse kaudu;

- teadvustada vägivalda selle paremaks mõistmiseks sellistes sihtrühmades nagu spetsiifilised kutsealad, edendada nulltolerantsi vägivalla suhtes ja soodustada ohvrite toetamist ning vägivallast teatamist pädevatele asutustele;

- õppida tundma vägivallaga seotud nähtusi, uurida vägivalla algpõhjuseid ja tegelda nendega kõigil ühiskonnatasanditel;

- teadvustada tervise- ja sotsiaalprobleeme, mida põhjustab uimastite kasutamine, ning soodustada avatud dialoogi, et edendada paremat arusaamist uimastinähtusest.

(c) Kaasata kodanikuühiskond Euroopa Liidu uimastistrateegia ja tegevuskavade rakendamisse ja koostamisse.

(d) Kontrollida, viia ellu ja hinnata erimeetmete rakendamist uimastite tegevuskavade alusel aastateks 2005–2008 ja 2009–2012.

Artikkel 4 Meetmed

Artiklites 2 ja 3 sätestatud üld- ja konkreetsete eesmärkide täitmiseks toetatakse käesoleva programmi raames järgmisi meetmeid.

(a) Komisjoni võetud erimeetmed, näiteks uuringud ja teadustöö, arvamusküsitlused ja -uuringud, näitajate ja ühismetoodika formuleerimine, andmete kogumine ja töötlemine ning statistika levitamine, seminarid, konverentsid ja ekspertide kohtumised, avalikkusele suunatud kampaaniate ja ürituste organiseerimine, veebilehekülgede arendamine ja haldamine, teabematerjalide koostamine ja levitamine, riikide ekspertide võrgustiku toetamine ja elavdamine, analüüsivad, järelevalve- ja hindamistegevused; või

(b) Konkreetsed ühendusele huvi pakkuvad riikidevahelised projektid, mille on esitanud vähemalt kolm liikmesriiki aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel; või

(c) Valitsusväliste organisatsioonide või muude üksuste tegevuste toetamine, kes täidavad Euroopa Liidule üldist huvi pakkuvaid eesmärke programmi üldeesmärkide osas aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel.

(d) Tegevustoetus laste õiguste ja kaitse valdkonnas Euroopa üldhuvides tegutseva Kadunud ja Seksuaalselt Ekspluateeritud Laste Euroopa Föderatsiooni alalise tööprogrammiga seotud kulude kaasrahastamiseks.

Artikkel 5 Osalemine

Programmi meetmetes võivad osaleda järgmised riigid, edaspidi „osalejariigid“.

(a) EFTA riigid, kes on EMP liikmed kooskõlas EMP lepingu sätetega.

(b) ELiga assotsieerunud kandidaatriigid ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi kaasatud Lääne-Balkani riigid kooskõlas tingimustega, mis on sätestatud assotsiatsioonilepingutes või nende lisaprotokollides, mis on nende riikidega sõlmitud või mis nendega sõlmitakse ja mis käsitlevad osalemist ühenduse programmides.

(c) Projektidega võivad olla seotud ka programmis mitteosalevad kandidaatriigid, kui see aitab kaasa nende ühinemisettevalmistustele, või kolmandad riigid, kes käesolevas programmis ei osale, kui see on vajalik projektide eesmärkide täitmiseks.

Artikkel 6 Sihtrühmad

1. Programm on ette nähtud kõigile rühmadele, mis tegelevad otse või kaudselt vägivalla- ja uimastinähtustega.

2. Vägivallavastase võitlusega seoses on peamised sihtrühmad vägivalla ohvrid ja rühmad, kes võivad kergemini langeda vägivalla ohvriks. Muud sihtrühmad on muu hulgas õpetajad ja haridusala töötajad, politsei ja sotsiaaltöötajad, kohalikud omavalitsused ja riigiasutused, meedikud ja parameedikud, õigusala töötajad, valitsusvälised organisatsioonid, ametiühingud ja usuringkonnad. Samuti on asjakohane mõelda ühelt poolt ohvrite raviprogrammidele ja teiselt poolt vägivallaakti täideviijate raviprogrammidele vägivalla ärahoidmise eesmärgil.

3. Uimastitega seoses on riskirühmadeks noored, haavatavad rühmad ja probleemsed naabruskonnad ning need tuleks määratleda sihtrühmadena. Muud sihtrühmad on muu hulgas õpetajad ja haridusala töötajad, sotsiaaltöötajad, kohalikud omavalitsused ja riigiasutused, meedikud ja parameedikud, õigusala töötajad, valitsusvälised organisatsioonid, ametiühingud ja usuringkonnad.

Artikkel 7 Juurdepääs programmile

Programm on avatud avalik-õiguslikele ja eraorganisatsioonidele ning institutsioonidele (kohalikud omavalitsused pädevuse tasandil, ülikoolide osakonnad ja teaduskeskused), mis töötavad selleks, et ennetada vägivalda laste, noorte ja naiste vastu ning võidelda sellise vägivalla vastu või kaitsta sellise vägivalla eest või toetada ohvreid või viia ellu suunatud meetmeid sellise vägivalla tõrjumiseks või edendada suhtumise ja käitumise muutmist haavatavate rühmade ja vägivallaohvrite suhtes. Programm on avatud ka avalik-õiguslikele ja eraorganisatsioonidele ning institutsioonidele (kohalikud omavalitsused pädevuse tasandil, ülikoolide osakonnad ja teaduskeskused), mis töötavad selleks, et edastada teavet ja ennetada uimastite kasutamist.

Artikkel 8 Meetmete liigid

1. Ühendusepoolse rahastamise vormid võivad olla järgmised:

- toetused,

- riigihankelepingud.

2. Ühenduse toetusi antakse tegevustoetusena ja meetmetoetusena pakkumiskutsete alusel, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel erandjuhtudel või juhul, kui abisaaja omaduste tõttu ei ole teatava meetme puhul muud valikut. Maksimaalne kaasrahastamise määr täpsustatakse aasta tööprogrammides.

3. Lisaks on ette nähtud kulutused kaasnevatele meetmetele riigihankelepingute kaudu, mille puhul ühenduse rahalised vahendid katavad teenuste ja kaupade ostu. See hõlmab muu hulgas kulusid, mis on seotud teabe ja teabevahetusega, projektide, poliitika, programmide ja õigusaktide koostamise, rakendamise, järelevalve, kontrolli ja hindamisega.

Artikkel 9 Rakendusmeetmed

1. Komisjon rakendab ühenduse abi Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava nõukogu finantsmääruse (nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ/Euratom) nr 1605/2002) kohaselt.

2. Programmi elluviimiseks võtab komisjon artiklis 2 määratletud üldeesmärkide piires vastu aasta tööprogrammi, milles esitatakse selle konkreetsed eesmärgid, temaatilised prioriteedid, artiklis 8 ettenähtud kaasnevate meetmete kirjeldus ja vajaduse korral muude meetmete loetelu.

3. Aasta tööprogramm võetakse vastu artikli 10 lõikes 2 nimetatud korras.

4. Meetmetoetustega seotud hindamis- ja lepingute sõlmimise menetlustes võetakse muu hulgas arvesse järgmisi kriteeriume:

(a) vastavus aasta tööprogrammile, artiklis 2 määratletud üldeesmärkidele ning artiklites 3 ja 4 määratletud erinevates valdkondades võetud meetmetele;

(b) kavandatava meetme kontseptsiooni, korralduse, esitusviisi ja eeldatavate tulemuste kvaliteet;

(c) taotletava ühendusepoolse rahastamise suurus ja selle asjakohasus eeldatavate tulemuste suhtes;

(d) eeldatavate tulemuste mõju artiklis 2 määratletud üldeesmärkidele ning artiklites 3 ja 4 määratletud erinevates valdkondades võetud meetmetele.

5. Artikli 4 lõigetes 3 ja 4 osutatud tegevustoetuse taotluse hindamisel võetakse arvesse järgmist:

- vastavus programmi eesmärkidele;

- kavandatavate tegevuste kvaliteet;

- nende tegevuste võimalik mitmekordne mõju avalikkusele;

- läbiviidud tegevuste geograafiline mõju;

- kodanike kaasatus asjaomaste asutuste struktuuri;

- kavandatava tegevuse kulude ja tulude suhe.

6. Finantsmääruse artikli 113 lõike 2 alusel ei kohaldata järk-järgulise vähendamise põhimõtet tegevustoetuse suhtes, mis on antud laste õiguste ja kaitse valdkonnas Euroopa üldhuvides tegutsevale Kadunud ja Seksuaalselt Ekspluateeritud Laste Euroopa Föderatsioonile.

Artikkel 10 Komitee

1. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja, edaspidi „komitee“.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 11 Vastastikune täiendavus

1. Taotletakse sünergiat ja vastastikust täiendavust muude ühenduse rahastamisvahenditega, eelkõige üldprogrammidega „Turvalisus ja vabaduste kaitse“ ning „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“, uurimis- ja arendustegevuse seitsmenda raamprogrammiga ning tervisekaitseprogrammidega ja programmiga „ Safer Internet Plus ”. Püütakse aktiivselt saavutada vastastikust täiendavust Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Järelevalvekeskusega. Koostöös liikmesriikidega koostatakse vägivalla- ja uimastitealase teabe statistiline osa, kasutades vajaduse korral ühenduse statistikaprogrammi.

2. Programm võib jagada ressursse muude ühenduse rahastamisvahenditega, eelkõige üldprogrammidega „Turvalisus ja vabaduste kaitse“ ning „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ ning uurimis- ja arendustegevuse seitsmenda raamprogrammiga, et viia ellu tegevusi, mis vastavad kõigi programmide eesmärkidele.

3. Käesoleva otsuse alusel rahastatavad tegevused ei saa teistest ühenduse rahastamisvahenditest samal eesmärgil abi. Käesoleva otsuse alusel toetuse saajad esitavad komisjonile teabe ELi eelarvest ja muudest rahastamisallikatest saadud raha ning esitatud rahastamistaotluste kohta.

Artikkel 12 Eelarvelised vahendid

1. Käesoleva rahastamisvahendi rakendamiseks artiklis 1 sätestatud ajavahemikul määratakse eelarve 138,2 miljardit eurot.

2. Käesolevas programmis ettenähtud meetmetele eraldatud eelarvelised vahendid kajastuvad Euroopa Liidu üldeelarves iga-aastaste assigneeringutena. Iga-aastased kasutatavad assigneeringud määrab eelarvepädev institutsioon finantsperspektiivi piires.

Artikkel 13 Järelevalve

1. Iga programmi alusel rahastatud meetme kohta esitab abisaaja tehnilise ja finantsaruande töö edenemise kohta. Lõpparuanne esitatakse kolme kuu jooksul pärast meetme lõpetamist. Aruannete vormi ja sisu määrab komisjon.

2. Ilma et see piiraks kontrollikoja tehtavat auditeerimist koos pädevate siseriiklike auditeerimisasutuste või talitustega vastavalt asutamislepingu artiklile 248 või muud kontrollimist vastavalt asutamislepingu artikli 279 punktile c, võivad komisjoni ametnikud ja teised töötajad kontrollida programmi alusel rahastatavaid meetmeid kohapeal ning teha sealhulgas pistelist kontrolli.

3. Käesolevast otsusest tulenevates lepingutes ja kokkulepetes nähakse eelkõige ette komisjoni (või tema volitatud esindaja) teostatav järelevalve ja finantskontroll ning kontrollikoja läbiviidav audiitorkontroll, mis vajaduse korral toimub kohapeal.

4. Rahalise toetuse saaja hoiab komisjoni jaoks alles kõik meetmetega seotud kulutusi tõendavad dokumendid viie aasta jooksul pärast viimast meetmetega seotud väljamakset.

5. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud aruannete tulemuste ja pistelise kontrolli põhjal kohandab komisjon vajaduse korral algselt heakskiidetud rahalise toetuse määra või tingimusi ning maksegraafikut.

6. Komisjon võtab kõik muud vajalikud meetmed kontrollimaks, kas rahastatavad meetmed viiakse ellu nõuetekohaselt ning käesoleva otsuse ja finantsmääruse kohaselt.

rtikkel 14 [Ühenduse finantshuvide kaitse

1. Komisjon tagab, et käesoleva otsusega hõlmatavate meetmete rakendamisel kaitstakse ühenduse finantshuve ennetavate meetmetega pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu, tõhusa kontrollimisega ja alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ning juhul, kui avastatakse rikkumisi, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega kooskõlas nõukogu määrustega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ja (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1073/1999.

2. Käesoleva programmi raames rahastatavate ühenduse meetmete puhul kohaldatakse määrust (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ja määrust (Euratom, EÜ) nr 2185/96 mis tahes üleastumise suhtes ühenduse õiguse sätetest, sealhulgas ettevõtja tegevusest või tegematajätmisest põhjustatud lepingulise kohustuse täitmatajätmine, mis põhjendamatu kuluartikli tõttu kahjustas või oleks võinud kahjustada ühenduste üldeelarvet või mõnda ühenduse täidetavat eelarvet.

3. Komisjon vähendab meetme rahalise toetuse summat, peatab selle väljamaksmise või nõuab selle tagasi, kui ta teeb kindlaks eeskirjade eiramise, kaasa arvatud käesoleva otsuse või kõnealuse rahalise toetuse andmise üksikotsuse või lepingu või kokkuleppe sätete eiramise, või kui ilmneb, et meedet on komisjonilt nõusolekut taotlemata märkimisväärselt muudetud, nii et see on vastuolus projekti laadi või rakendamise tingimustega.

4. Kui tähtaegadest ei ole kinni peetud või meetme rakendamisel saavutatud edu õigustab ainult osa eraldatud rahalise toetuse kasutamist, nõuab komisjon abisaajalt selgituse esitamist kindlaksmääratud tähtaja jooksul. Kui abisaaja ei anna rahuldavat vastust, võib komisjon ülejäänud rahalise toetuse tühistada ja nõuda juba makstud summade tagasimaksmist.

5. Iga põhjendamatu väljamakse tuleb komisjonile tagasi maksta. Õigeaegselt tagasi maksmata summadele lisatakse intress finantsmääruses sätestatud tingimustel.

Artikkel 15 Hindamine

1. Programmi üle teostatakse korrapäraselt järelevalvet, et jälgida selle alusel läbiviidavate tegevuste rakendamist.

2. Komisjon tagab programmi korrapärase sõltumatu välishindamise.

3. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:

(a) hiljemalt 31. märtsiks 2011 vahehindamise aruande käesoleva programmi rakendamisel saavutatud tulemuste ning rakendamisega seotud kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta;

(b) hiljemalt 30. augustiks 2012 teatise käesoleva programmi jätkamise kohta;

(c) hiljemalt 31. detsembriks 2014 järelhindamise aruande.

Artikkel 16 Üleminekumeetmed

Tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta otsus nr 803/2004/EÜ, millega võetakse vastu ühenduse tegevusprogramm (2004–2008) laste, noorte ja naiste vastu suunatud vägivalla ennetamiseks ja selle vastu võitlemiseks ning ohvrite ja riskirühmade kaitsmiseks (Daphne II programm).

Selle otsuse alusel võetud meetmeid, mis algasid enne 31. detsembrit 2006, reguleeritakse endiselt selle otsusega kuni nende lõpetamiseni. Käesoleva otsuse artiklis 10 sätestatud komitee asendab nimetatud otsuse artiklis 7 sätestatud komitee.

Artikkel 17 Jõustumine

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.

Brüssel, […]

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

SELETUSKIRI

1. KONTEKST

Finantsperspektiivi koostamisel aastateks 2007–2013 on algusest peale lähtutud poliitikavaldkonnapõhisest lähenemisviisist, et tagada järjepidevus poliitiliste eesmärkide ja nende täitmiseks eraldatud rahaliste vahendite vahel. Selles kontekstis peetakse Euroopa Liidu üheks peamiseks prioriteediks järgmistel aastatel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomist, mille toetamiseks antakse oluliselt rohkem finantsvahendeid. Teatistes „ Ehitades meie ühist tulevikku - Laienenud liidu poliitikaväljakutsed ja eelarvevahendid 2007–2013 “[33] ja „ Finantsperspektiiv 2007–2013 “[34] on komisjon rõhutanud järgmise finantsperspektiivi õiguslike vahendite läbivaatamise olulisust, et toimuks märkimisväärne liikumine suurema lihtsuse suunas. Koondades oma ettepanekud kolme üldise ja poliitikavaldkonnakeskse programmi ümber („Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“, „Põhiõigused ja õigusasjad“, „Turvalisus ja vabaduste kaitse“), loob komisjon selge raamistiku ühenduse finantsmeetmete arendamiseks, millega toetatakse kolme eesmärki – õigus, vabadus ja turvalisus.

2. MEETMETE PÕHJENDUS

2.1. Probleemi analüüs

Euroopa Liidu kodakondsuse edendamine peaks arendama ühesuguste põhiõiguste ja väärtustega liitu kuulumise tunnet, säilitades samal ajal Euroopa rahvaste kultuurilised erinevused ja tavad ning austades neid. Euroopa Ühenduse asutamislepingus sätestatakse liidu kodakondsus ning ELi kodanike õigused ja kohustused; Euroopa Liidu leping koos põhiõiguste hartaga on ELi põhiõiguste poliitika aluseks.

Järgmise finantsperspektiivi ajal liidu ees seisvad peamised väljakutsed seoses selle poliitikavaldkonnaga on järgmised:

1. Euroopa Liidu põhiõiguste harta inkorporeerimine põhiseaduse lepingusse, mis avab liidule tee, et ühineda inimõiguste Euroopa konventsiooniga, ning Euroopa Liidu lepingu artiklis 7 sätestatud järelevalvemehhanismid, mis on pandud paika juba Nice’i lepingu alusel, tähendavad Euroopa projekti keskmes olevate põhiväärtuste olulist tugevdamist ja nende toimimise parandamist.

2. Pärast harta inkorporeerimist põhiseaduse lepingusse on liit õiguslikult kohustatud mitte ainult neid õigusi austama, vaid ka subsidiaarsuse põhimõtet järgides tagama nende tõhusa edendamise kõigis (nii sise- kui välis-) poliitikavaldkondades, mis kuuluvad liidu pädevusse.

3. Lisaks suureneb oluliselt järelevalvetegevuste osa tagamaks, et liikmesriigid võtavad ühesuguse lähenemisviisi oma pädevusvaldkondades, eelkõige laieneva ja üha eripalgelisema liidu kontekstis koos sellega kaasnevate väljakutsetega.

4. Valitsusvälised organisatsioonid ja muud kodanikuühiskonna liikmed mängivad Euroopa Liidus põhiõiguste edendamisel ja kaitsel tähtsat rolli ning aitavad inimestel oma õigusi tundma õppida ja neid täielikult kasutada. Seetõttu on oluline tagada, et meetmete tase ja nende üksuste pühendumus oleks kõigis liikmesriikides võrdne. Seetõttu on oluline toetada kodanikuühiskonda ja edendada võrgustike loomist.

5. Religioonidevahelise ja multikultuurse dialoogi edendamine, mida võib pidada tähtsaks vahendiks diskrimineerimisvastases võitluses ning põhiõiguste ja vastastikuse mõistmise edendamisel ja rahu saavutamisel.

2.2. Edasised sammud

Üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ eriprogrammi eesmärk on arendada oluliselt kahte olemasolevat ettevalmistavat meedet (põhiõiguste edendamine ja kodanikuühiskonna toetamine), kehtestades sellised uued eesmärgid nagu võitlus rassismi, ksenofoobia ja antisemitismi vastu religioonidevahelise ja multikultuurse dialoogi edendamise teel ELi tasandil.

Olemasolev ettevalmistav meede hõlmab kümmet uut liikmesriiki ning kodanikuühiskonna toetamist põhiõiguste osas laiendatakse kõigile liikmesriikidele.

Eritähelepanu pööratakse liidu kodakondsusest tulenevatele õigustele, mida hartas tunnustatakse põhiõigustena, et soodustada demokraatlikku osalust.

Rahaliste eraldiste märkimisväärne kasv peaks kajastama nende teemade tähtsuse jätkuvat kasvu ning olema positiivseks reaktsiooniks kodanikuühiskonna tegemistele.

2.3. Programmi eesmärgid ja seotud näitajad

- Üld-, eri- ja rakenduslike eesmärkide määratlus

Edendada Euroopa ühiskonda, mis põhineb Euroopa Liidu kodakondsusel ja põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste austamisel. | Edendada põhiõiguste hartat ja teavitada kodanikke nende õigustest liidu kodanikena ning julgustada neid aktiivselt osalema liidu demokraatlikus elus. | Toetada teadlikkuse tõstmise meetmeid. |

Hinnata korrapäraselt põhiõiguste olukorda Euroopa Liidus ja selle liikmesriikides ühenduse õiguse reguleerimisala piires, kasutades juhtdokumendina põhiõiguste hartat, ning saada vajaduse korral arvamusi konkreetsetes põhiõigustega seotud küsimustes. | Koostada korrapäraseid aruandeid või arvamusi põhiõiguste olukorra kohta ELis. |

Selgitada, millised tagajärjed on põhiõiguste harta inkorporeerimisel põhiseadusesse ja Euroopa Liidu ühinemisel inimõiguste Euroopa konventsiooniga. | Toetada teavituskampaaniaid nendes valdkondades. |

Võidelda antisemitismi, rassismi ja ksenofoobia vastu ning tugevdada kodanikuühiskonda põhiõiguste valdkonnas. | Toetada valitsusväliseid organisatsioone ja muid kodanikuühiskonna üksusi, et tõsta nende suutlikkust osaleda aktiivselt põhiõiguste edendamisel. Võidelda antisemitismi, rassismi ja ksenofoobia vastu, edendades paremat mõistmist ja suuremat tolerantsust kogu Euroopa Liidus. Edendada rahu ja põhiõigusi religioonidevahelise ja multikultuurse dialoogi teel ELi tasandil. | Astuda kodanikuühiskonnaga avatud, läbipaistvasse ja korrapärasesse dialoogi põhiõiguste osas. Toetada teadlikkuse tõstmise meetmeid. Anda rahalist abi Euroopa üldhuvides tegutsevatele valitsusvälistele organisatsioonidele või muudele üksustele. Viia läbi uuringuid ja analüüse nendes valdkondades. |

Kõik eesmärgid on vastavuses üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ üldeesmärgiga toetada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala arendamist.

- Vastastikune täiendavus/sidusus muude rahastamisvahenditega

Käesoleva programmiga püütakse saavutada vastastikune täiendavus loodava põhiõiguste ametiga, mis rajatakse olemasoleva Rassismi ja Ksenofoobia Euroopa Järelevalvekeskuse asemele, et vältida kattumist ja tagada sünergia.

Käesolevat programmi täiendavad muud eriprogrammid üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames, eelkõige eriprogramm „Vägivallavastane võitlus (Daphne), uimastiennetus ja teavitustegevus“, mille eesmärgiks on vägivallalavastane võitlus, mis on selgelt hartas sätestatud põhiõiguste kaitse osa, eelkõige õigus füüsilisele puutumatusele, ning uimastite kasutamise ja nendega kauplemise vastane võitlus.

Eritähelepanu pööratakse üldprogrammidele „Turvalisus ja vabaduste kaitse“ ning „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“, sest need täiendavad käesolevat programmi ning loovad kindlasti sünergiat. Rõhku pööratakse dialoogile sisserändajatega, et tõhustada sallivust ja vastastikust mõistmist, aidates sel viisil integreerida kolmandate riikide kodanikke.

Tähelepanu pöörati ka muudele programmidele, eelkõige tööhõive ja sotsiaalse solidaarsuse programmile (PROGRESS) ning aktiivse kodakondsuse programmile, et vältida kattumist ja tagada sidusus ning vastastikune täiendavus eelkõige selle osas, mis puudutab käesoleva programmi raames toetatavaid meetmeid, millel võivad olla positiivsed tagajärjed diskrimineerimisvastasele võitlusele ja kultuuridevahelise dialoogi edendamisele.

Vastastikust täiendavust püütakse leida programmide elluviimise ajal, et kooskõlastada vajaduse korral iga programmi alusel käivitatud tegevusi.

3. HINDAMINE

3.1. Vahe- ja lõpphindamistest saadud kogemused

Kahe olemasoleva ettevalmistava meetme eesmärk on edendada põhiõigusi ja toetada kodanikuühiskonda.

Esimesest ettevalmistavast meetmest põhiõiguste kohta rahastatakse praegu kahte erinevat projekti: aastaaruanne põhiõiguste olukorra kohta Euroopa Liidus ja selle liikmesriikides, mille koostab sõltumatute ekspertide võrk, ning projektide rahastamine, mille eesmärk on teavitada kõiki Euroopa Liidus elavaid isikuid põhiõiguste hartast ja tõsta teadlikkust põhiõiguste kohta liidu õiguse kontekstis.

Teise ettevalmistava meetme eesmärk on toetada kodanikuühiskonda liikmesriikides, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004.

Isegi kui ettevalmistavad meetmed on alles liiga värsked selleks, et anda neile õige hinnang, kinnitab kodanikuühiskonna aktiivne osalemine vajadust luua struktureeritud programm nende tegevuste laiaulatuslikuma jätkumise tagamiseks.

Kodanikuühiskonnaga loodud korrapärased kontaktid kinnitavad, et avatud ja korrapärast dialoogi valitsusväliste organisatsioonidega põhiõiguste valdkonnas tuleks arendada veelgi, ning rõhutavad vajadust korraldada rohkem teadlikkuse tõstmise kampaaniaid põhiõiguste osas ning vajadust edendada võrgustike loomist erinevate liikmesriikide valitsusväliste organisatsioonide vahel.

3.2. Eelhindamine

Komisjoni töödokumendist, milles esitatakse üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ eelhindamine, nähtub, et poliitika valik, mille kasuks otsustati kavandatud eesmärkide saavutamiseks, on asjakohane.

4. POLIITIKAVAHENDI ÕIGUSLIK ALUS JA PÕHJENDUS

4.1. Õiguslik alus

Käesolev üldprogrammi eriprogramm „Põhiõigused ja õigusasjad“ põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 308.

Selles artiklis on nähtud ette, et kui asutamisleping ei ole sätestanud vajalikke volitusi, võib võtta ühenduse meetme, kui see on vajalik ühenduse eesmärgi saavutamiseks.

Käesoleva programmi eesmärkidel puudub konkreetne õiguslik alus asutamislepingus, sest need käsitlevad harta põhiõiguste üldist edendamist ning mitte mõne konkreetse põhiõiguse edendamist, mille jaoks on konkreetsed õiguslikud alused olemas. Need aitavad sellegipoolest kaasa ELi pädevuste ja poliitikate määratlemisele ja elluviimisele, tõstes Euroopa Liidus kõigi teadlikkust oma põhiõiguste kohta ühenduse õiguse alusel.

Kavandatav õiguslik alus on kohane, sest programm aitab kaasa ühenduse eesmärkide saavutamisele.

4.2. Programmis määratletud meetmed

Kavandatakse erinevaid meetmeid, näiteks:

- komisjoni võetud erimeetmed, näiteks uuringud ja teadustöö, arvamusküsitlused ja -uuringud, näitajate ja ühismetoodika formuleerimine, andmete kogumine ja töötlemine ning statistika levitamine, seminarid, konverentsid ja ekspertide kohtumised, avalikkusele suunatud kampaaniate ja ürituste organiseerimine, veebilehekülgede arendamine ja haldamine, teabematerjalide koostamine ja levitamine, riikide ekspertide võrgustiku toetamine ja haldamine, analüüsivad, järelevalve- ja hindamistegevused;

- meetmed, millega antakse rahalist abi ühendusele huvi pakkuvatele eriprojektidele aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel;

- meetmed, millega antakse rahalist abi valitsusväliste organisatsioonide või muude üksuste tegevustele aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel;

- tegevustoetus Euroopa Liidu Kõrgema halduskohtu pädevusega Riiginõukogude ja Kõrgemate Kohtute Assotsiatsioonile, mis tegutseb Euroopa üldhuvides, edendades arvamuste ja kogemuste vahetamist küsimustes, mis puudutavad kohtupraktikat, selle liikmete organisatsiooni ja toimimist oma kohtu- ja/või nõuandefunktsioonidega seoses, seda eelkõige ühenduse õiguse osas.

4.3. Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Käesolev ettepanek on koostatud, võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklis 5 ja sellele lisatud protokollis sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid. Subsidiaarsuse tõttu ei püüta käesoleva programmiga sekkuda valdkondades, mis on kaetud liikmesriikide riigiasutuste koostatud siseriiklike programmidega, selles keskendutakse valdkondadele, kus võib luua Euroopa lisandväärtust. Selles osas võib suurt osa tegevusi, mida programmiga toetatakse, lugeda siseriiklike meetmete täienduseks ning nende eesmärgiks on kasutada võimalikult suures osas ära sünergia, mis tekib meetmete rakendamisest rahvusvahelisel ja piirkondlikul tasandil.

Proportsionaalsuse osas on uue programmi ettepanek koostatud nii, et see oleks võimalikult lihtsustatud mitte ainult meetmete osas – meetmete määratlused on õigusaktis jäetud võimalikult üldiseks – vaid ka haldus- ja finantsnõuete osas, mida kohaldatakse nende rakendamise suhtes. Komisjon on püüdnud leida õiget tasakaalu ühelt poolt paindlikkuse ja kasutuslihtsuse ning teiselt poolt eesmärgiselguse ning kohaste finants- ja menetluslike tagatiste vahel.

Järgides mõlema põhimõtte kohaldamist käsitlevas protokollis osutatud suuniseid, on selge, et probleemidel, mida käesoleva programmiga soovitakse lahendada, on riigiülesed aspektid, ning seega on ühenduse tasandil võetud meetmel palju suurem kasutegur kui liikmesriigi tasandil võetud meetmel.

4.4. Lihtsustamine ja ratsionaliseerimine

Kavandatav lähenemisviis aitab kaasa peamisele eesmärgile, rahastamisvahendite lihtsustamisele, nii juriidiliselt kui halduslikult ning eelarvestruktuuri ühtlustamisele. See suurendab samuti õigusaktide ühtsust ja järjepidevust ning väldib nende kattumist. Kuigi eelseisvate laienemistega toimetulekuks on tarvis täiendavaid inimressursse, saavutatakse inimressursside parem ärakasutamine väiksemate eelarveridade lõpetamisega (mille puhul kasutatakse inimressurssi ebaproportsionaalselt) ning olemasolevate programmide ümberkorraldamisega ühtseks, järjepidevaks ja täiustatud programmiks. Selle tulemuseks on suurem proportsionaalsus kulutuste ja programmi juhtimisel tekkivate halduskulude vahel.

Kavandatav ratsionaliseerimine toob kasu ka lõppkasutajale, sest see suurendab õigusaktide läbipaistvust, selgust ja järjepidevust. Võimalikel abisaajatel on lihtsam taotleda rahastamist tänu standarditud lähenemisviisile ja ühtlustatud rakendussätetele.

Komisjon võib teha otsuse anda osa eelarve täitmisest asutustele, mille suhtes kohaldatakse ühenduse õigust ja millele on osutatud finantsmääruse artikli 54 lõike 2 punktis a. Komisjon määrab need asutused kooskõlas nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artiklitega 55 ja 56 ning komisjoni määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 artikliga 37. Komisjon analüüsib delegeerimise vastavust säästlikkuse, tulemuslikkuse ja tõhususe põhimõtetele. Enne delegeerimise kohaldamist tagab komisjon eelhindamise abil, et asutuste loomine on kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

Kavandatavas uues rahastamisvahendis järgitakse põhimõtteid, mille komisjon määras kindlaks seoses poliitiliste ja rahaliste väljakutsetega alates 2007. aastast. Eesmärk on täiendada, lihtsustada ja ratsionaliseerida olemasolevaid rahastamisvahendeid ning tagada vajalik paindlikkus uute eesmärkidega tegelemisel ja reageerida paindlikult uuele õigusraamistikule, mis luuakse pärast põhiseaduse lepingu jõustumist.

5. MÕJU EELARVELE

Üldprogrammist „Põhiõigused ja õigusasjad“, mille maksumus ajavahemikul 2007–2013 on 543 miljonit eurot, eraldatakse käesolevale eriprogrammile: 96,5 miljonit eurot.

2005/0038 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega luuakse ajavahemikuks 2007–2013 üldprogrammi „Põhiõigused ja õigusasjad“ raames eriprogramm „Põhiõigused ja kodakondsus“

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 308,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[35],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[36],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[37],

võttes arvesse regioonide komitee arvamust[38]

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõikes 1 sätestatakse, et liit on rajatud vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtetele, mis on ühtsed kõikidele liikmesriikidele.

(2) Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõikes 2 sätestatakse, et liit austab põhiõigusi kui ühenduse õiguse üldpõhimõtteid, nagu need on tagatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga ning nagu need tulenevad liikmesriikide ühesugustest riigiõiguslikest tavadest.

(3) Euroopa Liidu põhiõiguste harta,[39] mis kuulutati välja 7. detsembril 2000, sisaldab põhiõigusi, millele Euroopa Liit on rajatud.

(4) Haagi programmis, mille Euroopa Ülemkogu võttis vastu oma kohtumisel Brüsselis 4. ja 5. novembril 2004, on öeldud, et harta inkorporeerimine Euroopa põhiseaduse lepingusse ja liidu ühinemine inimõiguste kaitse Euroopa konventsiooniga panevad Euroopa Liidule juriidilise kohustuse tagada subsidiaarsuse põhimõtte alusel, et kõigis liidu tegevusvaldkondades toimuks lisaks põhiõiguste austamisele ka nende aktiivne edendamine.

(5) Komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile Euroopa Liidu lepingu artikli 7 kohta[40] rõhutab komisjon rolli tähtsust, mis on kodanikuühiskonnal nii põhiõiguste kaitsmisel kui edendamisel; seetõttu peaks komisjon astuma kodanikuühiskonnaga korrapärasesse dialoogi.

(6) Komisjon rõhutab teabe ja kommunikatsiooni tähtsust seoses õigustega, mida Euroopa Liidu kodakondsus liidu kodanikele annab, et parandada nende teadlikkust oma õigustest ning anda neile kerge juurdepääs usaldusväärsele teabele.

(7) Euroopa Ülemkogu tunnistas novembris 2004 kommunikatsiooni tähtsust, et tuua kõik isikud Euroopa projektile lähemale, edendades kodanikuaktiivsust.

(8) Euroopa Liidu Kõrgema halduskohtu pädevusega Riiginõukogude ja Kõrgemate Kohtute Assotsiatsioon edendab arvamuste ja kogemuste vahetamist küsimustes, mis puudutavad kohtupraktikat, selle liikmete organisatsiooni ja toimimist oma kohtu- ja/või nõuandefunktsioonidega seoses, seda eelkõige ühenduse õiguse osas, ning järelikult tegutseb see Euroopa üldhuvides.

(9) Käesoleva otsuse vastuvõtmiseks ei ole asutamislepingus sätestatud muid volitusi kui artikli 308 volitused.

(10) Samuti tuleks võtta kohaseid meetmeid eeskirjade eiramise ja pettuste ärahoidmiseks ning tuleks astuda vajalikke samme, et nõuda tagasi kadumaläinud, valesti makstud või ebaõigesti kasutatud vahendid.

(11) Käesoleva otsusega sätestatakse kogu programmi kehtivuse ajaks finantsraamistik, mis kujutab endast eelarvepädeva institutsiooni peamist juhist eelarvedistsipliini ja eelarvemenetluse parandamist käsitleva Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe[41] punkti 33 tähenduses.

(12) Programmi eesmärke, eelkõige valdkonnas, mis on seotud põhiõiguste harta ja ELi kodakondsustest tulenevate õiguste edendamise, kodanikuühiskonna ühingute toetamise ning rassismi-, ksenofoobia- ja antisemitismi vastase võitlusega religioonidevahelise ja multikultuurse dialoogi kaudu, ei saa liikmesriigid piisavalt saavutada ning seetõttu on need algatuse ulatuslikkuse või mõju tõttu paremini saavutatavad ühenduse tasandil. Ühendus võib võtta meetmeid kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, mis on sätestatud asutamislepingu artiklis 5. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus kaugemale sellest, mis on vajalik nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

(13) Tuleb kohaldada ühenduse finantshuve tagavaid määrusi, nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust)[42], edaspidi „finantsmäärus“, ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse nõukogu määruse nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad)[43], võttes arvesse eelarvevahendite valiku lihtsuse ja järjepidevuse põhimõtteid, piiratud juhtumeid, mil komisjon võtab otsese vastutuse nende rakendamise ja juhtimise eest, ning nõutavat proportsionaalsust ressursside hulga ja nende kasutamisega seotud halduskoormuse vahel.

(14) Finantsmäärusega nõutakse tegevustoetuste jaoks põhiõigusakti.

(15) Kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[44], tuleks käesoleva otsuse rakendamiseks vajalikud meetmed vastu võtta, kasutades selle otsuse artiklis 3 sätestatud nõuandemenetlust. See on kohane, sest programm ei mõjuta oluliselt ühenduse eelarvet,

ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Programmi loomine

1. Käesoleva otsusega luuakse osana üldprogrammist „Põhiõigused ja õigusasjad“ eriprogramm „Põhiõigused ja kodakondsus“, edaspidi „programm“, et aidata kaasa vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala tugevdamisele.

2. Programm hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013.

Artikkel 2

Üldeesmärgid

1. Käesoleva programmi üldeesmärgid on:

(a) Edendada sellise Euroopa ühiskonna arengut, mis põhineb Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste austamisel ning sealhulgas liikmesriikide kodanike põhistaatusest, Euroopa Liidu kodakondsusest, tulenevate õiguste austamisel.

(b) Tugevdada kodanikuühiskonda ning julgustada sellega avatud, läbipaistvat ja korrapärast dialoogi põhiõiguste osas.

(c) Võidelda rassismi, ksenofoobia ja antisemitismi vastu.

2. Programmi üldeesmärgid täiendavad Rassismi ja Ksenofoobia Euroopa Järelevalvekeskuse asemele rajatava põhiõiguste ameti eesmärke.

3. Ilma et see piiraks Euroopa Ühenduse eesmärke ja volitusi, aitavad programmi üldeesmärgid kaasa ühenduse poliitikate arendamisele põhiõiguste osas.

Artikkel 3

Konkreetsed eesmärgid

Käesoleva programmi konkreetsed eesmärgid on:

(a) Edendada põhiõiguste hartat ja teavitada kõiki isikuid nende õigustest, sealhulgas liidu kodakondsusest tulenevatest õigustest, et julgustada Euroopa Liidu kodanikke aktiivselt osalema liidu demokraatlikus elus.

(b) Hinnata korrapäraselt põhiõiguste olukorda Euroopa Liidus ja selle liikmesriikides ühenduse õiguse kohaldamisala piires, kasutades juhtdokumendina põhiõiguste hartat, ning saada vajaduse korral arvamusi konkreetsetes põhiõigustega seotud küsimustes selle kohaldusala piires.

(c) Selgitada, millised tagajärjed on põhiõiguste harta inkorporeerimisel põhiseadusesse ja Euroopa Liidu ühinemisel Euroopa inimõiguste konventsiooniga.

(d) Toetada valitsusväliseid organisatsioone ja muid kodanikuühiskonna üksusi, et tõsta nende suutlikkust osaleda aktiivselt põhiõiguste, õigusriigi ja demokraatia edendamisel.

(e) Edendada rahu ja põhiõigusi religioonidevahelise ja multikultuurse dialoogi teel ELi tasandil.

Artikkel 4

Meetmed

Artiklites 2 ja 3 sätestatud üld- ja konkreetsete eesmärkide täitmiseks toetatakse käesoleva programmi raames järgmisi meetmeid.

(a) Komisjoni võetud erimeetmed, näiteks uuringud ja teadustöö, arvamusküsitlused ja -uuringud, näitajate ja ühismetoodika formuleerimine, andmete kogumine ja töötlemine ning statistika levitamine, seminarid, konverentsid ja ekspertide kohtumised, avalikkusele suunatud kampaaniate ja ürituste organiseerimine; veebilehekülgede arendamine ja haldamine, teabematerjalide koostamine ja levitamine, riikide ekspertide võrgustiku toetamine ja haldamine, analüüsivad, järelevalve- ja hindamistegevused;

(b) konkreetsed ühendusele huvi pakkuvad riikidevahelised projektid, mille on esitanud vähemalt kolm liikmesriiki aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel; või

(c) valitsusväliste organisatsioonide või muude üksuste tegevuste toetamine, kes täidavad Euroopa Liidule üldist huvi pakkuvaid eesmärke vastavalt programmi üldeesmärkidele aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel.

(d) Tegevustoetus Euroopa üldhuvides tegutseva Euroopa Liidu Kõrgema halduskohtu pädevusega Riiginõukogude ja Kõrgemate Kohtute Assotsiatsiooni alalise tööprogrammiga seotud kulude kaasrahastamiseks. Assotsiatsioon edendab arvamuste ja kogemuste vahetamist küsimustes, mis puudutavad kohtupraktikat, selle liikmete organisatsiooni ja toimimist oma kohtu- ja/või nõuandefunktsioonidega seoses, seda eelkõige ühenduse õiguse osas.

Artikkel 5

Osalemine

Programmi meetmetes võivad osaleda järgmised riigid, edaspidi „osalejariigid“.

(a) ELiga assotsieerunud kandidaatriigid ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi kaasatud Lääne-Balkani riigid kooskõlas tingimustega, mis on sätestatud assotsiatsioonilepingutes või nende lisaprotokollides, mis on nende riikidega sõlmitud või mis nendega sõlmitakse ja mis käsitlevad osalemist ühenduse programmides.

(b) Projektidega võivad olla seotud ka programmis mitteosalevad kandidaatriigid, kui see aitab kaasa nende ühinemisettevalmistustele, või kolmandad riigid, kes käesolevas programmis ei osale, kui see on vajalik projektide eesmärkide täitmiseks.

Artikkel 6

Sihtrühmad

Programm on suunatud ELi kodanikele, ELi territooriumil seaduslikult elavatele kolmandate riikide kodanikele ja kodanikuühiskonna ühingutele, kes lisaks teistele rühmadele tegutsevad käesoleva programmi eesmärkide edendamise nimel.

Artikkel 7

Juurdepääs programmile

Programm on avatud muu hulgas institutsioonidele ning avalik-õiguslikele ja eraorganisatsioonidele, ülikoolidele, uurimisinstituutidele, valitsusvälistele organisatsioonidele, riigiasutustele, piirkondlikele ja kohalikele omavalitsustele, rahvusvahelistele organisatsioonidele ja muudele Euroopa Liidus asutatud mittetulundusorganisatsioonidele.

Programmi eesmärkide saavutamiseks on programmi raames võimalik viia läbi ühistegevusi põhiõiguste valdkonnas pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega, näiteks Euroopa Nõukoguga, tehes seda ühiste maksete alusel ja kooskõlas igas institutsioonis või organisatsioonis kehtestatud erinevate eeskirjadega.

Artikkel 8

Meetmete liigid

1. Ühendusepoolse rahastamise vormid võivad olla järgmised:

- toetused,

- riigihankelepingud.

2. Ühenduse toetusi antakse tegevustoetusena ja meetmetoetusena pakkumiskutsete alusel, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel erandjuhtudel või juhul, kui abisaaja omaduste tõttu ei ole teatava meetme puhul muud valikut. Maksimaalne kaasrahastamise määr täpsustatakse aasta tööprogrammides.

3. Lisaks on ette nähtud kulutused kaasnevatele meetmetele riigihankelepingute kaudu, mille puhul ühenduse rahalised vahendid katavad teenuste ja kaupade ostu. See hõlmab muu hulgas kulusid, mis on seotud teabe ja teabevahetusega, projektide, poliitika, programmide ja õigusaktide koostamise, rakendamise, järelevalve, kontrolli ja hindamisega.

Artikkel 9

Rakendusmeetmed

1. Komisjon rakendab ühenduse abi Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse kohaselt.

2. Programmi elluviimiseks võtab komisjon artiklis 2 määratletud üldeesmärkide piires vastu aasta tööprogrammi, milles esitatakse selle konkreetsed eesmärgid, temaatilised prioriteedid, artiklis 8 ettenähtud kaasnevate meetmete kirjeldus ja vajaduse korral muude tegevuste loetelu.

3. Aasta tööprogramm võetakse vastu artikli 10 lõikes 2 nimetatud korras.

4. Meetmetoetustega seotud hindamis- ja lepingute sõlmimise menetlustes võetakse muu hulgas arvesse järgmisi kriteeriume:

(a) vastavus aasta tööprogrammile, artiklis 2 määratletud üldeesmärkidele ning artiklites 3 ja 4 määratletud erinevates valdkondades võetud meetmetele;

(b) kavandatava meetme kontseptsiooni, korralduse, esitusviisi ja eeldatavate tulemuste kvaliteet;

(c) taotletava ühendusepoolse rahastamise suurus ja selle asjakohasus eeldatavate tulemuste suhtes;

(d) eeldatavate tulemuste mõju artiklis 2 määratletud üldeesmärkidele ning artiklites 3 ja 4 määratletud erinevates valdkondades võetud meetmetele.

5. Artikli 4 lõigetes 3 ja 4 osutatud tegevustoetuse taotluse hindamisel võetakse arvesse järgmist:

- vastavus programmi eesmärkidele;

- kavandatavate tegevuste kvaliteet;

- nende tegevuste võimalik mitmekordne mõju avalikkusele;

- läbiviidud tegevuste geograafiline mõju;

- kodanike kaasatus asjaomaste asutuste struktuuri;

- kavandatava tegevuse kulude ja tulude suhe.

6. Finantsmääruse artikli 113 lõike 2 alusel ei kohaldata järk-järgulise vähendamise põhimõtet tegevustoetuse suhtes, mis on antud Euroopa üldhuvides tegutsevale Euroopa Liidu Kõrgema halduskohtu pädevusega Riiginõukogude ja Kõrgemate Kohtute Assotsiatsioonile.

Artikkel 10

Komitee

1. Komisjoni abistab komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja, edaspidi „komitee“.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7.

3. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 11

Vastastikune täiendavus

1. Taotletakse sünergiat ja vastastikust täiendavust muude ühenduse rahastamisvahenditega, eelkõige üldprogrammidega „Turvalisus ja vabaduste kaitse“ ning „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ ja programmiga „Progress”. Taotletakse aktiivselt vastastikust täiendavust Rassismi ja Ksenofoobia Euroopa Järelevalvekeskuse asemele rajatava põhiõiguste ametiga. Koostöös liikmesriikidega koostatakse põhiõiguste- ja kodakondsusealase teabe statistiline osa, kasutades vajaduse korral ühenduse statistikaprogrammi.

2. Programm võib jagada ressursse muude ühenduse rahastamisvahenditega, eelkõige üldprogrammidega „Turvalisus ja vabaduste kaitse“ ning „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“, et viia ellu meetmeid, mis vastavad kõigi programmide eesmärkidele.

3. Käesoleva otsuse alusel rahastatavad tegevused ei saa teistest ühenduse rahastamisvahenditest samal eesmärgil abi. Käesoleva otsuse alusel toetuse saajad esitavad komisjonile teabe ELi eelarvest ja muudest rahastamisallikatest saadud raha ning esitatud rahastamistaotluste kohta.

Artikkel 12

Eelarvelised vahendid

Käesolevas programmis ettenähtud meetmetele eraldatud eelarvelised vahendid kajastuvad Euroopa Liidu üldeelarves iga-aastaste assigneeringutena. Iga-aastased kasutatavad assigneeringud määrab eelarvepädev institutsioon finantsperspektiivi piires.

Artikkel 13

Järelevalve

1. Iga programmi alusel rahastatud meetme kohta esitab abisaaja tehnilise ja finantsaruande töö edenemise kohta. Lõpparuanne esitatakse kolme kuu jooksul pärast meetme lõpetamist. Aruannete vormi ja sisu määrab komisjon.

2. Ilma et see piiraks kontrollikoja tehtavat auditeerimist koos pädevate siseriiklike auditeerimisasutuste või talitustega vastavalt asutamislepingu artiklile 248 või muud kontrollimist vastavalt asutamislepingu artikli 279 punktile c, võivad komisjoni ametnikud ja teised töötajad kontrollida programmi alusel rahastatavaid meetmeid kohapeal ning teha sealhulgas pistelist kontrolli.

3. Käesolevast otsusest tulenevates lepingutes ja kokkulepetes nähakse eelkõige ette komisjoni (või tema volitatud esindaja) teostatav järelevalve ja finantskontroll ning kontrollikoja läbiviidav audiitorkontroll, mis vajaduse korral toimub kohapeal.

4. Rahalise toetuse saaja hoiab komisjoni jaoks alles kõik meetmetega seotud kulutusi tõendavad dokumendid viie aasta jooksul pärast viimast meetmetega seotud väljamakset.

5. Lõigetes 1 ja 2 nimetatud aruannete tulemuste ja pistelise kontrolli põhjal kohandab komisjon vajaduse korral algselt heakskiidetud rahalise toetuse määra või tingimusi ning maksegraafikut.

6. Komisjon võtab kõik muud vajalikud meetmed kontrollimaks, kas rahastatavad meetmed viiakse ellu nõuetekohaselt ning käesoleva otsuse ja finantsmääruse kohaselt.

Artikkel 14

Ühenduse finantshuvide kaitse

1. Komisjon tagab, et käesoleva otsusega hõlmatavate meetmete rakendamisel kaitstakse ühenduse finantshuve ennetavate meetmetega pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu, tõhusa kontrollimisega ja alusetult väljamakstud summade sissenõudmisega ning juhul, kui avastatakse rikkumisi, tõhusate, proportsionaalsete ja hoiatavate karistustega kooskõlas nõukogu määrustega (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ja (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1073/1999.

2. Käesoleva programmi raames rahastatavate ühenduse meetmete puhul kohaldatakse määrust (EÜ, Euratom) nr 2988/95 ja määrust (Euratom, EÜ) nr 2185/96 mis tahes üleastumise suhtes ühenduse õiguse sätetest, sealhulgas ettevõtja tegevusest või tegematajätmisest põhjustatud lepingulise kohustuse täitmatajätmine, mis põhjendamatu kuluartikli tõttu kahjustas või oleks võinud kahjustada ühenduste üldeelarvet või mõnda ühenduse täidetavat eelarvet.

3. Komisjon vähendab meetme rahalise toetuse summat, peatab selle väljamaksmise või nõuab selle tagasi, kui ta teeb kindlaks eeskirjade eiramise, kaasa arvatud käesoleva otsuse või kõnealuse rahalise toetuse andmise üksikotsuse või lepingu või kokkuleppe sätete eiramise, või kui ilmneb, et meedet on komisjonilt nõusolekut taotlemata märkimisväärselt muudetud, nii et see on vastuolus projekti laadi või rakendamise tingimustega.

4. Kui tähtaegadest ei ole kinni peetud või meetme rakendamisel saavutatud edu õigustab ainult osa eraldatud rahalise toetuse kasutamist, nõuab komisjon abisaajalt selgituse esitamist kindlaksmääratud tähtaja jooksul. Kui abisaaja ei anna rahuldavat vastust, võib komisjon ülejäänud rahalise toetuse tühistada ja nõuda juba makstud summade tagasimaksmist.

5. Iga põhjendamatu väljamakse tuleb komisjonile tagasi maksta. Õigeaegselt tagasi maksmata summadele lisatakse intress finantsmääruses sätestatud tingimustel.

Artikkel 15

Hindamine

1. Programmi üle teostatakse korrapäraselt järelevalvet, et jälgida selle alusel läbiviidavate tegevuste rakendamist.

2. Komisjon tagab programmi korrapärase sõltumatu välishindamise.

3. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule:

(a) hiljemalt 31. märtsiks 2011 vahehindamise aruande käesoleva programmi rakendamisel saavutatud tulemuste ning rakendamisega seotud kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta;

(b) hiljemalt 30. augustiks 2012 teatise käesoleva programmi jätkamise kohta;

(c) hiljemalt 31. detsembriks 2014 järelhindamise aruande.

Artikkel 16

Jõustumine

Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007.

Brüssel, […]

Nõukogu nimel

eesistuja

SELETUSKIRI

1. KONTEKST

Finantsperspektiivi koostamisel aastateks 2007–2013 on algusest peale lähtutud poliitikavaldkonnapõhisest lähenemisviisist, et tagada järjepidevus poliitiliste eesmärkide ja nende täitmiseks eraldatud rahaliste vahendite vahel. Selles kontekstis peetakse Euroopa Liidu üheks peamiseks prioriteediks järgmistel aastatel vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala loomist, mille toetamiseks antakse oluliselt rohkem finantsvahendeid. Teatistes „ Ehitades meie ühist tulevikku - Laienenud liidu poliitikaväljakutsed ja eelarvevahendid 2007–2013 “[45] ja „ Finantsperspektiiv 2007–2013 “[46] on komisjon rõhutanud järgmise finantsperspektiivi õiguslike vahendite läbivaatamise olulisust, et toimuks märkimisväärne liikumine suurema lihtsuse suunas. Koondades oma ettepanekud kolme üldise ja poliitikavaldkonnakeskse programmi ümber („Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“, „Põhiõigused ja õigusasjad“, „Turvalisus ja vabaduste kaitse“), loob komisjon selge raamistiku ühenduse finantsmeetmete arendamiseks, millega toetatakse kolme eesmärki – õigus, vabadus ja turvalisus.

2. MEETMETE PÕHJENDUS

2.1. Probleemi analüüs

Vaba liikumise õigus liidus (üks neljast põhimõttest, millele on rajatud ühtne turg) nõuab meetmeid kriminaalõiguse valdkonnas, et tagada turvapaikade puudumine kuritegevuseks ja kurjategijatele.

ELi ühishuve tuleb kaitsta kriminaalse käitumise eest seoses asjaoluga, et sellel on piiriülene mõõde või et see rikub ELi ühisväärtusi, nagu inimõiguste, demokraatia ja hea valitsemistava austamine (mis selgitab, miks on tarvis võtta meetmeid laste seksuaal