EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.11.2016 COM(2016) 759 final 2016/0375(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse energialiidu juhtimist



ja millega muudetakse direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ ja 2009/31/EÜ, määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, direktiivi 2009/73/EÜ, nõukogu direktiivi 2009/119/EÜ, direktiive 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 525/2013 (EMPs kohaldatav tekst) {SWD(2016) 394 final}

{SWD(2016) 395 final}

{SWD(2016) 396 final}

{SWD(2016) 397 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Ulatuslikul kliimapoliitikal põhinev vastupanuvõimeline energialiit ja energiasüsteemide põhjalik ümberkujundamine on teostatavad üksnes siis, kui seadusandlikku ja mitteseadusandlikku tegevust kooskõlastatakse nii ELi kui ka liikmesriikide tasandil. Selleks peab energialiidu juhtimine olema kindel, mis tagab, et eri tasandite poliitikad ja meetmed on sidusad, üksteist täiendavad ja piisavalt ulatuslikud. Käesoleva algatuse peamine eesmärk on näha energialiidu loomise protsessi jaoks ette vajalik õiguslik alus, mida tuleb täiendada mitteseadusandlike meetmetega, et energialiidu juhtimine oleks edukas. Kooskõlas komisjoni kindla kohustusega tagada parem õigusloome aitab ettepanek liikmesriikide, komisjoni ja ELi institutsioonide halduskoormust märkimisväärselt vähendada. Energia- ja kliimavaldkonnas (nii komisjoni kui ka liikmesriikide jaoks) praegu kehtivad kavandamis- ja aruandlusnõuded aitavad saada konkreetse poliitikavaldkonna kohta üksikasjalikku teavet ja toetavad valdkondlike õigusaktide rakendamist. Need nõuded on aga esitatud mitmes eri ajal vastu võetud õigusaktis, mille tulemuseks on see, et energia- ja kliimavaldkonnas kehtivad teatavad üleliigsed, mittesidusad, kattuvad ja hajusad nõuded. Peale selle on mõned praegused nõuded kavandatud vastavate 2020. aasta eesmärkide saavutamist silmas pidades ning ei sobi seega kliima- ja energiaraamistiku 2030 toetamiseks ega ole Pariisi kokkuleppe kohaste kavandamis- ja aruandluskohustustega kooskõlla viidud. Käesoleva ettepanekuga koondatakse kehtivad hajutatud kavandamis- ja aruandluskohustused, mis on esitatud ELi peamistes energiat, kliimat ja muid energialiiduga seotud poliitikavaldkondi käsitlevates õigusaktides, ning lihtsustatakse seega kohustusi märkimisväärselt. Ettepanekuga vähendatakse selliseid nõudeid, viiakse need kooskõlla ja muudetakse ajakohasemaks ning kõrvaldatakse kattuvused. Ettepanekuga lõimitakse, seostatakse või tunnistatakse kehtetuks energia- ja kliimaalase õigustikuga hõlmatud üle 50 kehtiva üksiku kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustuse (lõimitakse 31 ja jäetakse välja 23 kohustust). Komisjoni ja liikmesriike hõlmav täiustatud poliitiline juhtimine koos ELi institutsioonide tiheda kaasamisega aitab viia kooskõlla kohustuste täitmise sageduse ja ajastuse, suurendada märkimisväärselt läbipaistvust ja tõhustada koostööd ning lisaks aitab see vähendada halduskoormust. Oma 24. oktoobri 2014. aasta järeldustes leppis Euroopa Ülemkogu kokku kliima- ja energiaraamistikus 2030, võttes aluseks komisjoni ettepaneku. äreldustes märgiti, et on vaja välja töötada ilma liigse halduskoormuseta usaldusväärne ja läbipaistev juhtimine, et aidata saavutada ELi energiapoliitika eesmärgid, tagades liikmesriikidele vajaliku paindlikkuse ning võttes täiel määral arvesse nende vabadust määrata kindlaks oma energiaallikate jaotus. Neis rõhutati, et selline juhtimine peaks tuginema olemasolevatele elementidele, nagu riiklikud kliimaprogrammid ning riiklikud taastuvenergia ja energiatõhususe kavad, ning et eri kavandamise ja aruandlusega seotud tegevussuundi tuleks ühtlustada ja koondada. 25. veebruari 2015. aasta energialiidu strateegiaga laiendati juhtimise ulatust 2030. aastani ulatuvast kliima- ja energiaraamistikust kaugemale, et hõlmata energialiidu kõik viis mõõdet (energiajulgeolek, solidaarsus ja usaldus; energia siseturg; nõudluse vähendamine; CO2-heite vähendamine, sh taastuvenergia; teadusuuringud, innovatsioon ja konkurentsivõime). 18. novembri 2015. aasta aruanne energialiidu olukorra kohta ja sellele lisatud komisjoni suunised riiklike energia- ja kliimakavade kohta sisaldasid täiendavaid üksikasju ning nendes oli märgitud, et juhtimine tuleks ette näha õigusaktidega. Energeetika nõukogu 26. novembri 2015. aasta järeldustes tunnistati, et juhtimine on oluline vahend energialiidu tõhusaks ja tulemuslikuks ülesehitamiseks. Samal ajal peavad komisjon ja liikmesriigid riiklike energia- ja kliimakavade tehnilises töörühmas korrapäraseid arutelusid. Euroopa Parlamendi 15. detsembri 2015. aasta resolutsioonis „Euroopa energialiidu suunas“ märgiti, et energialiidu juhtimine peaks olema ambitsioonikas, usaldusväärne, läbipaistev, demokraatlik ja Euroopa Parlamenti täielikult kaasav ning tagama 2030. aasta kliima- ja energiaeesmärkide saavutamise. Seda arvestades on käesoleva ettepaneku eesmärk luua energialiidu juhtimise õigusraamistik, mis koosneb kahest peamisest sambast. Esiteks energia- ja kliimavaldkonna kehtivate kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustuste seostamine ja lõimimine, et need kajastaksid senisest enam parema õigusloome põhimõtteid. Teiseks liikmesriike ja komisjoni hõlmava ning ELi institutsioone tihedalt kaasava usaldusväärse poliitilise protsessi kindlaksmääramine, et saavutada energialiidu eesmärgid, eriti selle 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärgid. 5. oktoobril 2016 ratifitseeris Euroopa Liit Pariisi kokkuleppe, mis jõustus 4. novembril 2016. Kavandatav määrus aitab ellu viia Pariisi kokkulepet ja eriti selle viieaastast läbivaatamistsüklit ning sellega tagatakse, et ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Pariisi kokkuleppe kohased seire-, aruandlus- ja kontrollinõuded on harmooniliselt liidetud energialiidu juhtimisse. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Energiaõigustiku ja kliimaõigustiku asjakohaste osade toimivuse kontrolli tulemustest lähtuvalt jäetakse kavandatava määrusega valdkondlikes õigusaktides leiduvad liikmesriikide kavandamis- ja aruandluskohustused ning komisjoni aruandluskohustused kas muutmata, tunnistatakse need kehtetuks või muudetakse neid. Komisjon on käesoleva ettepaneku koostanud paralleelselt energiatõhususe direktiivi, hoonete energiatõhususe direktiivi, taastuvenergia direktiivi ja turukorralduse algatusega hõlmatud mitme õigusakti läbivaatamisega, et tagada nende algatuste täielik sidusus. Samuti on tagatud sidusus ELi muude kliima- ja energiavaldkonna õigusaktidega. Peale selle kaasatakse ettepanekusse täiel määral seiremehhanismi määrus, et tagada energia- ja kliimavaldkonna lõimimine. Ettepanekus järgitakse üldiselt ka edaspidi seiremehhanismi määruse kehtivaid kavandamis-, aruandlus- ja seiresätteid, mis koostati kliimavaldkonna sätete varasema seostamise raames. Samas seostatakse käesoleva ettepanekuga seiremehhanismi määruse kehtivad sätted energiavaldkonna sätetega ja ajakohastatakse kehtivaid sätteid nii, et nendega oleks võimalik jälgida jõupingutuste jagamist käsitleva kavandatud määruse (ESR) ning maakasutust, maakasutuse muutust ja metsandust (LULUCF) käsitleva kavandatud määruse rakendamist ning täita kohustusi, mis EL on võtnud Pariisi kokkuleppe alusel. Kuna käesolev ettepanek hõlmab mitmeid sihtvaldkondi, otsustati, et seiremehhanismi määrust ei sõnastata uuesti. Siiski on komisjoni jaoks väga oluline säilitada seiremehhanismi määruse kogu sisu, mida käesoleva ettepanekuga ei kavatseta muuta. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Algatus on seotud muude selliste poliitikavaldkondadega nagu transport, keskkond, tööstus, majandus, teadus ja konkurents. Samas on oluline märkida, et käesolevas algatuses keskendutakse kavandamis- ja aruandlusnõuete seostamise ja lõimimise puhul energia- ja kliimavaldkonnale, võttes samal ajal arvesse ka teiste valdkondade teatavaid konkreetseid aruandluse ja kavandamisega seotud tegevussuundi. See on vajalik, et tagada hallatav protsess, milles keskendutakse energialiidu peamistele eesmärkidele. Kavandatavas määruses osutatud komisjoni soovitused liikmesriikidele täiendavad Euroopa poolaasta raames esitatavaid soovitusi ja on nendega kooskõlas, kusjuures viimased keskenduvad makromajanduse ja struktuurireformidega seotud küsimustele (mis on harva seotud energia ja kliimaga) ning juhtimist käsitlevad soovitused keskenduvad energia- ja kliimapoliitikaga seotud konkreetsetele küsimustele. Neid energia- ja kliimapoliitika küsimusi, mis on makromajanduse või struktuurireformide seisukohast olulised, tuleks endiselt käsitleda Euroopa poolaasta raames.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Määruse kõigi sätete õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklid 191, 192 ja 194. Kavandatava määrusega järgitakse õiguspärast eesmärki nende artiklite kohaldamisala piires. Seadusandlikku tavamenetlust kohaldatakse üldiselt ELTL artikli 192 lõike 1 ja ELTL artikli 194 lõike 2 kohaselt vastuvõetavate meetmete suhtes. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Vajadus järgida subsidiaarsuse põhimõtet on üks peamisi kaalutlusi seoses juhtimismeetmega, mille aluseks on lähenemisviis, et liikmesriigid ise peaksid kehtestama riiklikud kavad ning nendes sisalduvad eesmärgid ja meetmed. Vajadus ELi meetme järele Kuna mitu energialiidu strateegia elementi on seotud ELi tasandil kehtestatud eesmärkidega, on vaja ELi tasandil võtta meetmeid, et tagada nende eesmärkide saavutamine ning energia- ja kliimapoliitika sidusus ELis ja liikmesriikides, tagades samal ajal liikmesriikidele vajaliku paindlikkuse. Peale selle ei ole enamikku liidu energiaprobleeme võimalik lahendada liikmesriikide koordineerimata tegevusega. Sama kehtib kliimamuutuste kohta, kuna see probleem on oma olemuselt piiriülene ja seda ei saa lahendada tegevusega üksnes kohalikul, riiklikul ega isegi ELi tasandil. Tulenevalt energialiidu iga mõõtme piiriülesest olulisusest, on vaja ELi meetmeid, et edendada veelgi koostööd liikmesriikide vahel. Ühtegi energialiidu mõõdet ei saa tõhusalt rakendada ilma ELi poolse juhtimiseta, mis hõlmab liikmesriike ja komisjoni ning millega edendatakse piirkondlikku koostööd energia- ja kliimapoliitika valdkonnas. ELi tasandi meetmete võtmine on vajalik ka selleks, et tagada ELi täielik valmisolek osaleda Pariisi kokkuleppe kohases läbivaatamisprotsessis. Peale selle on ELi tegevus kehtivate kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustuste seostamiseks vajalik, kuna vastavad kehtivad nõuded on sätestatud ELi õiguses, mida saab muuta ja/või kehtetuks tunnistada ELi tasandil tehtava seadusandliku ettepanekuga. ELi lisaväärtus Energialiidu usaldusväärse juhtimise loomine aitab tagada, et EL ja liikmesriigid ühiselt saavutavad energialiidu kokkulepitud eesmärgid, sh 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärgid, ning leiavad ühistele probleemidele tulemuslikud ja taskukohased kooskõlastatud ühised lahendused. See on vältimatu, arvestades järgmistel kümnenditel energiasektorisse teha tulevaid ulatuslikke investeeringuid. Liikmesriigid saavad kasu energia- ja kliimapoliitika seostatud ja lihtsustatud kavandamis- ja aruandlusraamistikust. Nii liikmesriikide ametiasutuste sisene kui ka liikmesriikidevaheline tõhusam ja sidusam haldusmenetlus võimaldab energia- ja kliimapoliitika tõhusamat kujundamist ja rakendamist. Erasektor saab kasu läbipaistvamatest riiklikest õigusraamistikest, mis on energia- ja kliimavaldkonna investeerimisotsuste aluseks, ning suureneb elanike teadlikkus energialiidu ja sellega seotud poliitika rakendamisest. •Proportsionaalsus Juhtimist käsitlev ettepanek, mis on seadusandlik (mitte ei järgi muud kui seadusandlikku lähenemisviisi), tagab kõigi liikmesriikide panustamise protsessi ning ühiste eesmärkide saavutamisse võrreldaval viisil, õiguskeskkonna stabiilsuse ja investorite kindluse suurenemise ning liikmesriikide ja komisjoni vahelise ühise seire. Riiklikku kavandamist ja aruandlust hõlmav lähenemisviis põhineb toimivuskontrollil (vt allpool), mille peamine eesmärk oli hinnata praeguse lähenemisviisi proportsionaalsust ning vajaduse korral parandada sellest põhimõttest kinnipidamist. Liikmesriikide ja komisjoni vahelist järkjärgulist protsessi hõlmav lähenemisviis põhineb pigem komisjoni soovitustel kui nt komisjoni otsustel, et tagada proportsionaalsus ja võtta täiel määral arvesse õigusi, mis liikmesriikidel on tulenevalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 194. •Vahendi valik Selleks et tagada sätete otsekohaldatavus ning seega riiklike energia- ja kliimakavade ja -aruannete võrreldavus, on asjakohane pigem määrus kui direktiiv. Otsekohaldatavuse eeliseks on ka see, et see võimaldab kavad kehtestada tunduvalt enne 2021. aastat. Lisaks ei ole paljud määruse sätted suunatud liikmesriikidele ja neid ei saaks seega rakendada siseriiklikku õigusesse ülevõtmisega (nt komisjoni kohustused, komisjoni soovitustega seotud protsess, Euroopa Keskkonnaamet jne).

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Õigusnormide toimivuse ja lihtsustamise tagamine on kavandatava määruse üks peamisi eesmärke. Arvestades komisjoni kohustust tagada parem õigusloome, koostati ettepanek kaasavalt, järgides täieliku läbipaistvuse ja sidusrühmade pideva osaluse põhimõtteid. Kavandatavat määrust toetav toimivuskontroll (õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programm) näitab, et uue lähenemisviisiga peaks liikmesriikide ja komisjoni halduskoormust olema võimalik märkimisväärselt vähendada, kuigi seda mõju on üksnes osaliselt võimalik kvantitatiivselt esitada, tulenevalt usaldusväärsete andmete piiratud kättesaadavusest. Samal ajal peaks uus lähenemisviis andma mitmeid eeliseid, mis aitavad märkimisväärselt suurendada sidusust ja tõhusust. Ettepanek ei sisalda erandeid mikroettevõtjatele ega suunatud lähenemisviisi VEKdele, kuna see algatus ei mõjuta selliseid üksuseid. Kavandatava määrusega suurendatakse e-aruandluse osa, mis peaks veelgi aitama halduskoormust vähendada. •Mõjuhinnang Käesoleva ettepanekuga kaasas olev mõjuhinnang on koostatud ja välja töötatud kooskõlas kohaldatavate parema õigusloome suunistega ning õiguskontrollikomitee on andnud positiivse arvamuse. Komitee soovitatud parandused lisati lõppversiooni. Kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustuste seostamist käsitlevad poliitikavariandid, mida hinnati, ulatuvad liikmesriikidele antavatest mitteseadusandlikest suunistest kuni mitmesuguste õiguslike lähenemisviisideni, et seostada ja lõimida olemasolevaid kohustusi. Samuti hinnati eri poliitikavariante seoses nt järgmisega: riiklike kavade ja aruannete ajakohastamine ja perioodilisus ning komisjoni tehtav seire; liikmesriike ja komisjoni hõlmav järkjärguline protsess, sh liikmesriikidele antavad soovitused; võimalik poliitiline vastus juhul, kui liikmesriikide jõupingutustest ei piisa ELi tasandil kokku lepitud eesmärkide saavutamiseks; piirkondlike konsultatsioonide osa riiklike kavade välja töötamisel. Mõjuhinnangus järeldati, et soovitav variant on üksainus uus õigusakt, millesse kaasatakse täiel määral seiremehhanismi määrus. Selles osutati vajadusele lubada riiklike kavade ja liikmesriikide iga kahe aasta tagant esitatavate eduaruannete ning komisjoni seirearuannete (sh iga-aastased aruanded konkreetsetes poliitikavaldkondades) teatavat ametlikku ajakohastamist. Selles järeldati, et komisjoni hõlmav järkjärguline protsess peaks sisaldama nii riiklike kavade välja töötamist (eesmärgid) kui ka rakendamist (saavutamine) ning et on vaja komisjoni soovitusi riiklike kavade ja eduaruannete kohta. Peale selle järeldati selles, et riiklike kavade projektide ja lõppversioonide üle teiste liikmesriikidega piirkondlike konsultatsioonide pidamine peab olema kohustuslik, et tagada liikmesriikide kavandamise ja poliitika asjakohane kooskõlastamine energialiidu kontekstis. Eelistatud poliitikavariandid eespool mainitud kombinatsioonis aitaksid kõige paremini halduskoormust vähendada ja võimaldada liikmesriikidele paindlikkust, tagades samal ajal juhtimise, mis on piisavalt tugev energialiidu eesmärkide saavutamiseks. Viide mõjuhinnangu kommenteeritud kokkuvõttele: SWD(2016)395. Viide õiguskontrollikomitee positiivsele arvamusele: SEC(2016)494. •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Kavandatud määruse ettevalmistamist toetas ELi energiaõigustikuga hõlmatud kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustuste toimivuse kontroll (õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programm). Toimivuskontrolli käigus hinnati ka energiaõigustiku kohaste kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustuste seost ELi kliimaõigusest tulenevate kohustustega. Toimivuskontrolli üldine järeldus on, et kuigi energiaõigustiku kohane kavandamis-, aruandlus- ja seiresüsteem on üldiselt andnud häid tulemusi, on kehtivat energiaõigustikku võimalik selles osas märkimisväärselt täiustada ning tugevdada selle seost ELi kliimaõigustikuga ja nii oluliselt parandada praegust kasu ja kulu suhet. Seda arvestades rõhutati toimivuskontrolli tulemusel, et liikmesriikide kavandamis- ja aruandluskohustused ja komisjonipoolne seire peavad olema süstemaatiliselt lõimitud, et tagada sidusus ja võimaldada nii liikmesriikidel kui ka komisjonil kasutada täiel määral ära sünergiat ning tagada kavandamise ja aruandlusega seotud eri tegevussuundade järjepidevus ning et süsteem täidaks oma eesmärki energialiidu uue üldraamistiku ja sh 2030. aasta kliima- ja energiaraamistiku eesmärkide saavutamisel. Kavandatava määrusega rakendatakse neid toimivuskontrolli soovitusi, v.a paar juhtu, mille puhul see ei olnud võimalik peamiselt seetõttu, et kohustuste täitmise sagedus ei langenud kokku juhtimismääruses ettenähtuga või kohustused olid liiga tehnilised. •Konsulteerimine sidusrühmadega Avalik konsultatsioon algas 11. jaanuaril 2016, et sidusrühmad ja kodanikud saaksid esitada arvamusi ja anda tagasisidet. Konsultatsioon kestis rohkem kui 12 nädalat ja lõppes 22. aprillil 2016. Veebipõhisele küsitlusele saadi kokku 103 vastust ja lisaks vastati ka e-posti teel, millest 15 vastust saadi liikmesriikidelt. Selle avaliku konsultatsiooni käigus saadud vastuseid võeti arvesse komisjonipoolse kehtivate kavandamis- ja aruandluskohustuste hindamise ja nende toimivuse kontrolli käigus ning ka kavandatud määruse aluseks olevas mõjuhinnangus. Vastajate suur enamus tunnustas kehtivate kavandamis- ja aruandluskohustuste olulisust, kuid kinnitas ka, et neid kohustusi tuleb paremini seostada, kooskõlla viia ja lõimida, et hoida ära lünki, dubleerimist ja ebajärjepidevust, ning et kavandamiskohustused tuleb paremini siduda 2030. aasta raamistiku eesmärkidega. Mitu sidusrühma märkisid, et nende valdkondade riiklikud kavad tuleb paremini lõimida ning üldisi kavandamiskohustusi tuleb seostada ja vähendada.

Vastajate suur enamus leidis, energia- ja kliimavaldkonna 2020. aasta järgsete kavandamis- ja aruandluskohustuste seostamiseks on soovitav valik üksainus õigusakt. Liikmesriikide arvamused seadusandlike ja muude kui seadusandlike variantide osas erinesid rohkem. Enamik vastajatest leidis, et riiklikud kavad peaksid kajastama energialiidu kõiki viit mõõdet, need tuleks koostada üksikasjaliku vormi alusel (seda kinnitasid liikmesriigid ka tehnilises töörühmas) ning need peaksid selgelt keskenduma valdkondadele, mille puhul ELi eesmärgid on kvantitatiivsed. Mõned vastajad ja sh mitu liikmesriiki eelistasid pigem lühikesi strateegilisi riiklike kavasid. Mitu sidusrühma ja enamik liikmesriike rõhutasid, et uut halduskoormust või lisakulusid tuleks vältida. Kavade viimistlemise ja läbivaatamise poliitilise protsessi puhul pooldasid paljud vastajad läbipaistvat ja kaasavat kavandamist, mis tagab investoritele kindluse ja mida üldsus laialdaselt aktsepteerib. Lisaks nõustusid vastajad üldiselt, et uus juhtimissüsteem peaks hõlbustama liikmesriikide energiapoliitika kooskõlastamist ja edendama piirkondlikku koostööd ning et komisjonil peaks olema selles protsessis oluline osa. Avaliku konsultatsiooni põhjalikum kokkuvõte on esitatud mõjuhinnangus. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Kavandatud määruse aluseks olevat toimivuskontrolli ja mõjuhinnangut toetasid kaks uuringut, mille 2016. aasta esimesel poolel viisid komisjoni nimel läbi ettevõtjad Trinomics ja Amec Foster Wheeler. Kavandatud määruses ja selle 1. lisas (riiklike kavade vorm) on riiklike kavade ulatuse ja nende puhul järgitava lähenemisviisi väljatöötamisel arvesse võetud riiklike energia- ja kliimakavade tehnilise töörühma tööd. Selle töörühma eesistuja on komisjon ja sinna kuuluvad kõikide liikmesriikide esindajad. Sidusrühmadelt avaliku konsultatsiooni käigus saadud eksperditeadmised täiendavad seda analüüsi. •Põhiõigused Kuna kavandatav poliitikameede on adresseeritud eelkõige liikmesriikidele kui institutsioonilistele osalejatele, on see kooskõlas põhiõiguste hartaga. 4. MÕJU EELARVELE Käesoleva ettepanku peamine eesmärk on seostada kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustused ning kehtestada juhtimismehhanism. Liikmesriigid peaksid komisjonile korrapäraste ajavahemike järel esitama lõimitud kavad ja aruanded. Liikmesriikide esitatud teabe alusel peaks komisjon koostama vajalikud seirearuanded. Energia- ja kliimameetmete valdkonnas töötavad ametnikud, ajutised töötajad ja koosseisuvälised töötajad hakkavad ellu viima komisjoni ülesandeid komisjoni praeguse üldise personalipoliitika väljavaadete raames. Seoses Euroopa Keskkonnaametiga taotletakse lisaks praegu ette nähtud personalile täiendavate lepinguliste töötajate järkjärgulist värbamist (aastaks 2020 kuni 3). Kulud, mis energeetika peadirektoraadil ja kliimameetmete peadirektoraadil tuleb seoses kavandatava määruse rakendamisega katta ja mis on sätestatud lisatud finantsselgituses, kaetakse täielikult praegu kõnealuste eelarvepunktide jaoks ette nähtud rahalistest vahenditest kuni aastani 2020. Mis puutub Euroopa Keskkonnaametiga seotud rahalistesse vahenditesse, siis neid vahendeid on vaja lisaks praeguse finantsplaneerimisega ettenähtule. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Käesoleva määrusega komisjonile ja liikmesriikidele kehtestatava aruandlus- ja hindamiskorraga tagatakse määruse hoolikas seire ja rakendamine. Määrus vaadatakse ametlikult läbi 2026. aastal. Läbivaatamisel tuleks arvesse võtta Pariisi kokkulepet käsitleva üleilmse ülevaate tulemusi. •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul) Ei kohaldata.

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Kavandatava määruse 1. peatükis on sätestatud selle kohaldamisala ja reguleerimisese ning kasutatud mõistete määratlused. Kavandatava määruse 2. peatükis on sätestatud liikmesriikide kohustus esitada 1. jaanuariks 2019 riiklik lõimitud energia- ja kliimakava ajavahemikuks 2021–2030 ning seejärel kavad järgnevateks kümneaastasteks ajavahemikeks. I lisas on esitatud kavade jaoks siduv vorm ja seal on esitatud täiendavaid elemente, nt poliitika, meetmete ja analüütilise aluse kohta. Samuti kehtestatakse kõnealuse peatükiga enne kava viimistlemist toimuv komisjoni ja liikmesriike hõlmav järkjärguline konsultatsiooniprotsess, mis põhineb riikliku kava projektil, mis tuleb komisjonile esitada 1. jaanuariks 2018 ja seejärel iga kümne aasta tagant järgnevate kümneaastaste ajavahemike kohta. See raamistik võimaldab komisjonil teha soovitusi eesmärkide ja panuse ulatuslikkuse ning kavas sisalduvate konkreetsete poliitikate ja meetmete kohta. Samuti saavad teised liikmesriigid kava projekti kohta piirkondliku konsultatsiooni käigus oma märkusi esitada. Kavad tuleb ajakohastada 1. jaanuariks 2024 (2030. aasta perspektiivis). 3. peatükis on sätestatud liikmesriikide kohustus koostada pikaajalised (50 aastat) vähese heite strateegiad ja esitada need komisjonile; nendel kavadel on keskne koht majanduse ümberkujundamisel, töökohtade loomisel, majanduskasvu soodustamisel ning laiemate säästva arengu eesmärkide saavutamisel ning Pariisi kokkuleppes sätestatud pikaajalise eesmärgi suunas õiglasel ja kulutõhusal viisil liikumisel. Kavandatava määruse 4. peatükis on sätestatud liikmesriikide kohustus koostada alates 2021. aastast iga kahe aasta tagant kavade rakendamise kohta eduaruanded energialiidu viie mõõtme osas saavutatud edu jälgimiseks. Lisaks on nõutud, et nendes eduaruannetes peavad liikmesriigid andma ka iga kahe aasta tagant aru kliimamuutustega kohanemise riiklike kavade ja strateegiate kohta, viies ajakava kooskõlla Pariisi kokkuleppega. Kõnealuses peatükis on täpsustatud ka need aruanded, mida tuleb esitada igal aastal, nt selleks et järgida Euroopa Liidu ja liikmesriikide rahvusvahelisi kohustusi ning et oleks olemas alus, millest lähtuvalt hinnata nõuete täitmist määruse [OP: act number XXX on binding annual greenhouse gas emission reductions by Member States from 2021 to 2030 for a resilient Energy Union and to meet commitments under the Paris Agreement and amending Regulation No 525/2013 of the European Parliament and the Council on a mechanism for monitoring and reporting greenhouse gas emissions and other information relevant to climate change] ja määruse [OP: act number XXX on the inclusion of greenhouse gas emissions and removals from land use, land use change and forestry into the 2030 climate and energy framework and amending Regulation No 525/2013 of the European Parliament and the Council on a mechanism for monitoring and reporting greenhouse gas emissions and other information relevant to climate change] alusel. Need aruanded on seotud näiteks kasvuhoonegaaside inventuuriga ja arengumaadele antava abiga ning võimaldavad liidul ja liikmesriikidel näidata, millist edu on saavutatud ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Pariisi kokkuleppe alusel võetud kohustuste täitmisel. See on ühtlasi võimalus näidata läbipaistvalt, kuidas kasutatakse tulu, mida saadakse ELi heitkogustega kauplemise süsteemi käsitleva direktiivi kohaselt enampakkumisel müüdud kvootidest. Nimetatud peatükiga nähakse ette ka kõnealuste viit mõõdet kajastavate aruannete sisu ja luuakse e-aruandluse platvorm, mille puhul tuleks aluseks võtta ja ära kasutada praegune aruandlusprotsess ning sellised olemasolevad andmebaasid ja e-vahendid, mida kasutavad Euroopa Keskkonnaamet, Eurostat ja Teadusuuringute Ühiskeskus. Kavandatava määruse 5. peatükis on sätestatud, milline peab olema komisjoni tehtav seire ja hindamine, et jälgida liikmesriikide edu riiklikes kavades esitatud eesmärkide saavutamisel. Ka on selles sätestatud, kuidas komisjon annab soovitusi riiklikes kavades sisalduvate eesmärkide suurendamiseks või nende kavade elluviimise tõhustamiseks, et saavutada juba kindlaksmääratud eesmärgid. Lisaks on nimetatud peatükiga ette nähtud esimeste riiklike kavade koondhindamine, et teha kindlaks ELi kui terviku eesmärkide saavutamise võimalikud puudujäägid. Peatükiga on ette nähtud eduaruannetel põhinevad komisjoni soovitused ning selles on sätestatud, et komisjon võtab meetmeid ELi tasandil või nõuab liikmesriikidelt meetmete võtmist, kui edu hindamine näitab, et ELi 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärke ei saavutata (st vähendatakse puudujääke seoses eesmärkide ja nende saavutamisega või kõrvaldatakse need puudujäägid). Ka nähakse sellega ette iga-aastast energialiidu olukorra ülevaadet käsitlev komisjoni lähenemisviis. Kavandatud määruse 6. peatükis on esitatud nõuded riiklike ja liidu kasvuhoonegaaside heidet käsitlevate inventuurisüsteemide ning poliitikaid, meetmeid ja prognoose käsitlevate süsteemide kohta. Selliste süsteemide kehtestamine on ette nähtud rahvusvaheliselt. Ka toetavad need süsteemid riiklike kavade rakendamist CO2-heite vähendamise osas. Nimetatud peatükiga on loodud ka liidu ja riiklike registrite loomise õiguslik alus, et võtta arvesse riiklikult kindlaksmääratav panus ja võimaldada kasutada rahvusvaheliselt ülekantud leevendamistulemusi, vastavalt Pariisi kokkuleppe artikli 4 lõikele 13 ja artiklile 6. Kavandatud määruse 7. peatükis on sätestatud liikmesriikide ja liidu vahelise koostöö ja toe mehhanismid ja põhimõtted. Samuti on sellega ette nähtud, kuidas toetab Euroopa Keskkonnaamet vastavalt vajadusele komisjoni käesoleva määruse kohase seire ja aruandlusega seoses. Kavandatud määruse 8. peatükiga on ette nähtud sätted teatavate õiguste andmiseks komisjonile, et võtta vastu delegeeritud õigusakte ja rakendusakte täpselt määratletud olukordades. Kavandatud määruse 9. peatükiga luuakse energialiidu komitee (määruse (EL) nr 182/2011 kohane kontrollimenetluse komitee) ning nähakse ette sätted määruse läbivaatamiseks 2026. aastal, muude ELi õigusaktide kehtetuks tunnistamise ja muutmise kohta, et tagada sidusus, ning sätted üleminekumeetmete ja jõustumise kohta. 2016/0375 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse energialiidu juhtimist



ja millega muudetakse direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ ja 2009/31/EÜ, määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, direktiivi 2009/73/EÜ, nõukogu direktiivi 2009/119/EÜ, direktiive 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 525/2013 (EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 ja artikli 194 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, [võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust], [võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Käesoleva määrusega on ette nähtud selliseks usaldusväärseks ja läbipaistvaks juhtimiseks vajalik õiguslik alus, millega tagatakse energialiidu eesmärkide saavutamine liidu ja liikmesriikide üksteist täiendava, sidusa ja ulatusliku tegevusega ning millega edendatakse samal ajal liidu parema õigusloome põhimõtteid. (2)Euroopa energialiit peaks hõlmama viit tähtsat mõõdet: energiajulgeolek; energia siseturg; energiatõhusus; CO2-heite vähendamine; ning teadusuuringud, innovatsioon ja konkurentsivõime. (3)Ulatuslikul kliimapoliitikal põhineva vastupanuvõimelise energialiidu eesmärk on tagada liidu tarbijatele (nii majapidamistele kui ka ettevõtjatele) kindel, säästev, konkurentsivõimeline ja taskukohane energia, mis eeldab Euroopa energiasüsteemi põhjalikku ümberkujundamist. See eesmärk on saavutatav üksnes siis, kui seadusandlikku ja mitteseadusandlikku tegevust kooskõlastatakse nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil. (4)Komisjoni ettepanek töötati välja energiapoliitika mitme valdkondliku algatusega, eelkõige taastuvenergia, energiatõhususe ja turukorralduse algatusega paralleelselt ning need võetakse koos vastu. Need algatused moodustavad paketi, mille üldteema on energiatõhusus ennekõike, liit kui taastuvenergia valdkonna liider ja õiglased tingimused energiatarbijatele. (5)Euroopa Ülemkogu leppis 24. oktoobril 2014 kokku liidu kliima- ja energiaraamistiku 2030. aastaks, mis tugineb neljale põhieesmärgile: vähendada kõigis majandusharudes kasvuhoonegaaside heidet vähemalt 40 %, suurendada energiatõhusust vähemalt 27 %, pidades silmas 30 % eesmärki, saavutada eesmärk, et taastuvenergia osakaal liidus tarbitavas energias on vähemalt 27 %, ning samuti eesmärk tagada elektrivõrkude vähemalt 15 % omavaheline ühendatus. Raamistikus on märgitud, et taastuvenergiaeesmärk on liidu tasandil siduv ning et see saavutatakse liikmesriikide panusega, mis lähtub vajadusest saavutada liidu eesmärk ühiselt. (6)Siduv eesmärk vähendada liidus 2030. aastaks kõigis majandusharudes kasvuhoonegaaside heidet vähemalt 40 % võrreldes 1990. aastaga kiideti ametlikult heaks liidu ja selle liikmesriikide kavatsetava riiklikult kindlaksmääratud panusena Pariisi kokkuleppe raames keskkonna nõukogus 6. märtsil 2015. Liit ratifitseeris Pariisi kokkuleppe 5. oktoobril 2016 ja see jõustus 4. novembril 2016. See kokkulepe asendab 1997. aasta Kyoto protokolliga kasutusele võetud lähenemisviisi, mida pärast 2020. aastat ei jätkata. Seda arvestades tuleks ajakohastada liidus kasutatavat heite ja selle sidumise seire ja aruandluse süsteemi. (7)Samuti järeldas Euroopa Ülemkogu 24. oktoobril 2014, et on vaja välja töötada ilma liigse halduskoormuseta usaldusväärne ja läbipaistev juhtimissüsteem, mille eesmärk on aidata tagada, et liit saavutab oma energiapoliitika eesmärgid, kusjuures liikmesriikidele tuleks tagada vajalik paindlikkus ning tuleks täiel määral arvesse võtta nende vabadust määrata kindlaks oma energiaallikate jaotus. Rõhutati, et selline juhtimissüsteem peaks tuginema olemasolevatele elementidele, nagu riiklikud kliimaprogrammid ning riiklikud taastuvenergia ja energiatõhususe kavad, ning et eri kavandamise ja aruandlusega seotud tegevussuundi tuleks ühtlustada ja koondada. Samuti lepiti kokku, et edendatakse tarbijate rolli ja õigusi ning investorite jaoks läbipaistvust ja prognoositavust, muu hulgas taskukohase, ohutu, konkurentsivõimelise, kindla ja säästva energiasüsteemi põhinäitajate süstemaatilise seire abil, ning soodustatakse liikmesriikidevahelist piirkondlikku koostööd. (8)Komisjoni 25. veebruari 2015. aasta energialiidu strateegias on osutatud lõimitud juhtimise vajadusele, et tagada nii liidu, piirkondlikul, riiklikul kui ka kohalikul tasandil võetud energiameetmete panus energialiidu eesmärkide saavutamisse, laiendades seega juhtimise reguleerimisala kliima- ja energiapoliitika raamistikust 2030 kaugemale ehk kõigile energialiidu viiele tähtsale mõõtmele. (9)18. novembri 2015. aasta teatises energialiidu olukorra kohta märkis komisjon, et lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavad, milles käsitletakse energialiidu kõiki tähtsat viit mõõdet, on senisest strateegilisema energia- ja kliimapoliitika kujundamise vajalikud vahendid. Energialiidu olukorda käsitleva teatise kohastes komisjoni suunistes liikmesriikidele lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade kohta loodi alus, millest lähtuvalt saavad liikmesriigid hakata ajavahemikuks 2021–2030 välja töötama riiklike kavasid, ning esitati juhtimisprotsessi peamised sambad. Samuti märgiti energiaolukorda käsitlevas teatises, et juhtimine peaks rajanema õigusaktidel. (10)Nõukogu 26. novembri 2015. aasta järeldustes tunnistati, et energialiidu juhtimine on oluline vahend energialiidu tõhusaks ja tulemuslikuks ülesehitamiseks ja selle eesmärkide saavutamiseks. Nendes rõhutati, et juhtimissüsteem peaks põhinema energia- ja kliimapoliitika rakendamise strateegilise kavandamise ja rakendamist käsitleva aruandluse lõimimise põhimõttel ning liidu, piirkondlikul ja riiklikul tasandil energia- ja kliimapoliitikat kujundavate osalejate tegevuse kooskõlastamisel. Samuti rõhutati nendes, et juhtimisega tuleks tagada 2030. aasta kokkulepitud energia- ja kliimaeesmärkide saavutamine ning et juhtimise abil jälgitakse liidu ühist edu poliitikaeesmärkide saavutamisel energialiidu kõigis viies mõõtmes. (11)Euroopa Parlamendi 15. detsembri 2015. aasta resolutsioonis „Euroopa energialiidu suunas“ märgiti, et energialiidu juhtimise raamistik peaks olema ambitsioonikas, usaldusväärne, läbipaistev, demokraatlik ja Euroopa Parlamenti täielikult kaasav ning tagama 2030. aasta kliima- ja energiaeesmärkide saavutamise. (12)Seepärast peaks energialiidu juhtimise peamine eesmärk olema energialiidu ning eelkõige 2030. aasta kliima- ja energiaraamistiku eesmärkide saavutamise võimaldamine. Käesolev määrus on seepärast seotud valdkondlike õigusaktidega, millega rakendatakse 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärke. Kuigi liikmesriikidel on vaja paindlikkust enda energiaallikate jaotuse ja eelistustega kõige paremini sobivate poliitikameetmete valimiseks, peaks selline paindlikkus olema kooskõlas turgude suurema lõimimise ja konkurentsile avamisega, kliima- ja energiaeesmärkide saavutamisega ning vähese CO2-heitega majandusele järkjärgulise üleminekuga.

(13)Vähese CO2-heitega majandusele üleminekuks on vaja muuta investeerimiskäitumist ja -stiimuleid kõigis poliitikavaldkondades. Kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks on vaja Euroopa majandust tõhustada ja seda innovaatilisemaks muuta ning see peaks eelkõige aitama parandada õhukvaliteeti. (14)Kasvuhoonegaasid ja õhusaasteained pärinevad üldiselt ühistest allikatest ning kasvuhoonegaaside vähendamise poliitika võib seega mõjuda positiivselt õhukvaliteedile ja tasakaalustada kasvuhoonegaaside mõju leevendamise meetmete lühiajalised kulud osaliselt või täies ulatuses. Kuna direktiivi 2001/81/EÜ kohaselt esitatavad andmed on oluline sisend kasvuhoonegaaside inventuuri ja riiklike kavade koostamisel, tuleks tunnustada seda, kui oluline on, et direktiivi 2001/81/EÜ ja kasvuhoonegaaside inventuuri kohaseid andmeid koostatakse ja esitatakse järjepidevalt. (15)Määruse (EL) nr 525/2013 rakendamisel saadud kogemused on näidanud, et on vaja tagada sünergia ja sidusus muude õiguslike vahendite kohase aruandlusega, eriti käib see direktiivi 2003/87/EÜ ning määruste (EÜ) nr 166/2006, (EÜ) nr 517/2014 ja (EÜ) nr 1099/2008 kohta. Kasvuhoonegaaside heite kohta aruannete esitamisel on oluline kasutada järjepidevaid andmeid, et tagada heiteid käsitlevate aruannete kvaliteet. (16)Kooskõlas komisjoni kindla kohustusega tagada parem õigusloome peaks energialiidu juhtimine võimaldama oluliselt vähendada liikmesriikide, komisjoni ja liidu muude institutsioonide halduskoormust ning aitama tagada poliitikate ja meetmete sidususe ja asjakohasuse liidu ja liikmesriikide tasandil, pidades silmas energiasüsteemi ümberkujundamist vähese CO2-heitega majandusele üleminekuks. (17)Energialiidu eesmärkide saavutamine tuleks tagada liidu algatuste ja liikmesriikide sidusa poliitikaga, mis on ette nähtud lõimitud riiklike energia- ja kliimakavadega. Liidu energia- ja kliimaalastes valdkondlikes õigusaktides on sätestatud kavandamisnõuded, millest on olnud kasu liikmesriikide tasandi muutuste toetamisel. Tulenevalt nende õigusaktide kehtestamise eri ajast esineb neis kattuvusi ning neis ei ole piisavalt arvesse võetud poliitikavaldkondade vahelist sünergiat ja vastasmõju. Seega tuleks võimalikult suures ulatuses seostada ja lõimida praegused kliima- ja energiavaldkonna eri kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustused. (18)Lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavad peaksid hõlmama kümneaastaseid ajavahemikke ning andma ülevaate energiasüsteemi ja poliitika hetkeolukorrast. Nendega tuleks ette näha riiklikud eesmärgid energialiidu iga viie tähtsa mõõtme jaoks ning vastavad poliitikad ja meetmed nende eesmärkide saavutamiseks ning neil peaks olema analüütiline alus. Esimest ajavahemikku (2021–2030) hõlmavates riiklikes kavades tuleks eelkõige keskenduda 2030. aasta eesmärkidele kasvuhoonegaaside heite vähendamise, taastuvenergia, energiatõhususe ja elektrivõrkude ühendatuse valdkonnas. Liikmesriigid peaksid tagama, et riiklikud kavad oleksid kooskõlas säästva arengu eesmärkidega ja aitaksid neid saavutada. (19)Tuleks kehtestada riiklike kavade kohustuslik vorm, millega tagatakse kõikide riiklike kavade piisav põhjalikkus ja nende võrreldavus ning koondatavus, võimaldades samal ajal liikmesriikidele piisavat paindlikkust riikide eelistusi ja eripärasid kajastavate riiklike kavade üksikasjade osas. (20)Energia- ja kliimavaldkonna poliitikate ja meetmete rakendamine mõjutab keskkonda. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et üldsusel võimaldatakse vara ja tõhusalt osaleda lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade koostamises ning esitada oma arvamus vajaduse korral kooskõlas direktiiviga 2001/42/EÜ ning ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni 25. juuni 1998. aasta konventsiooniga keskkonnateabe kättesaadavuse, üldsuse keskkonnaküsimuste otsustamisse kaasamise ning keskkonnaasjades kohtumenetluste algatamise kohta (Århusi konventsioon). Samuti peaksid liikmesriigid tagama sotsiaalpartnerite kaasatuse lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade koostamisse. (21)Piirkondlik koostöö on energialiidu eesmärkide saavutamise tagamise võti. Liikmesriikidel peaks olema võimalus esitada märkusi teiste liikmesriikide kavade kohta enne nende viimistlemist, et vältida ebajärjepidevust ja võimalikku negatiivset mõju teistele liikmesriikidele ning tagada ühiste eesmärkide saavutamine. Piirkondlik koostöö riiklike kavade koostamisel ja viimistlemisel ning nende edasisel rakendamisel peaks olema kesksel kohal, et tõhustada meetmeid ja soodustada turgude lõimimist ja energiajulgeolekut. (22)Riiklikud kavad peaksid olema stabiilsed, et tagada riiklike poliitikate ja meetmete läbipaistvus ja prognoositavus ning seega kindlus investorite jaoks. Tuleks ette näha riiklike kavade ajakohastamine kord kümneaastase ajavahemiku jooksul, et liikmesriikidel oleks võimalik kohaneda olukorra märkimisväärse muutumisega. Ajavahemikku 2021–2030 hõlmavaid kavasid peaksid liikmesriigid saama ajakohastada 2024. aastal. Eesmärke ja panust tuleks muuta üksnes selleks, et kajastada suurenenud üldist eesmärki, eriti seoses 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärkidega. Ajakohastamise osana peaksid liikmesriigid tegema jõupingutusi, et leevendada negatiivset keskkonnamõju, mis ilmneb lõimitud aruandluse käigus. (23)Stabiilsetel pikaajalistel vähese heite strateegiatel on keskne koht majanduse ümberkujundamisel, töökohtade loomisel, majanduskasvu soodustamisel ning laiemate säästva arengu eesmärkide saavutamisel ning Pariisi kokkuleppes sätestatud pikaajalise eesmärgi suunas õiglasel ja kulutõhusal viisil liikumisel. Peale selle on Pariisi kokkuleppe osalistel palutud esitada 2020. aastaks oma pikaajalised arengustrateegiad, mille eesmärk on saavutada sajandi keskpaigaks kasvuhoonegaaside heite madal tase. (24)Kavandamiseks on liidu energia- ja kliimaalastes valdkondlikes õigusaktides sätestatud aruandlusnõuded, millest on olnud kasu liikmesriigi tasandil muutuste edendamisel, kuid need nõuded on kehtestatud eri ajal, mistõttu esineb neis kattuvusi ning neis ei ole piisavalt arvesse võetud poliitikavaldkondade vahelist sünergiat ja vastasmõju sellistes valdkondades nagu kasvuhoonegaaside mõju leevendamine, taastuvenergia, energiatõhusus ja turgude lõimimine. Selleks et vajadus võtta riiklike kavade rakendamisel nõuetekohaseid järelmeetmeid ja vajadus vähendada halduskoormust oleksid õiges tasakaalus, peaksid liikmesriigid koostama iga kahe aasta tagant esitatavad eduaruanded kavade rakendamise ja energiasüsteemi muu arengu kohta. Teatavaid andmeid ja eriti Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni ja liidu määrustega nõutud kliimavaldkonna andmeid tuleks ikkagi esitada igal aastal. (25)Liikmesriikide lõimitud eduaruanded peaksid kajastama riikliku kava vormis esitatud elemente. Liikmesriikide lõimitud eduaruannete üksikasjad tuleks ette näha järgneva(te) rakendusakti(de)ga, arvestades nende tehnilist olemust ja seda, et esimesed eduaruanded tuleb esitada 2021. aastaks. Eduaruanded tuleks koostada selleks, et tagada läbipaistvus liidu, teiste liikmesriikide ja turuosaliste, sh tarbijate jaoks. Aruanded peaksid olema energialiidu viie mõõtme lõikes sidusad ning esimesel ajavahemikul tuleks samal ajal rõhku panna kliima- ja energiaraamistiku 2030. aasta eesmärkidega seotud valdkondadele. (26)ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon kohustab liitu ja selle liikmesriike koostama, korrapäraselt ajakohastama, avaldama trükis ja esitama konventsiooniosaliste konverentsile riiklikud inventuurid kõigi kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumise kohta, kasutades konventsiooniosaliste konverentsil kokku lepitud võrreldavaid meetodeid. Kasvuhoonegaaside inventuurid on olulised selleks, et mõõta edu, mida on saavutatud vähest CO2-heidet käsitleva mõõtme ellurakendamisel ja eelkõige järgmiste kliimaalaste õigusaktide nõuete järgimise hindamisel: määrus [OP: act number XXX on binding annual greenhouse gas emission reductions by Member States from 2021 to 2030 for a resilient Energy Union and to meet commitments under the Paris Agreement and amending Regulation No 525/2013 of the European Parliament and the Council on a mechanism for monitoring and reporting greenhouse gas emissions and other information relevant to climate change] („määrus [ ] [ESR]“) ja määrus [OP: act number XXX on the inclusion of greenhouse gas emissions and removals from land use, land use change and forestry into the 2030 climate and energy framework and amending Regulation No 525/2013 of the European Parliament and the Council on a mechanism for monitoring and reporting greenhouse gas emissions and other information relevant to climate change] („määrus [ ] [LULUCF]“). (27)ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi otsuse 1/CP.16 kohaselt tuleb kehtestada riiklik kord, mis võimaldab hinnata kõigi kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärinevat heidet ja nende sidujates sidumist. Käesoleva määrusega tuleks võimaldada kõnealuse korra kehtestamine. (28)Määruse (EL) nr 525/2013 rakendamisel saadud kogemused on näidanud, kui oluline on teabe puhul läbipaistvus, täpsus, järjepidevus, täielikkus ja võrreldavus. Nendele kogemustele tuginedes tuleks käesoleva määrusega tagada, et liikmesriikide esitatavad aruanded poliitika ja meetmete ning prognooside kohta on eduaruannetes kesksel kohal. Neis aruannetes sisalduv teave peaks võimaldama näidata määruse [ ] [ESR] alusel võetud kohustuste täitmise õigeaegsust. Liidu ja liikmesriigi tasandi toimivad ja pidevalt täiustatavad süsteemid koos paremate aruandlussuunistega peaksid aitama jätkuvalt parandada teavet, mida on vaja CO2-heite vähendamise mõõtmes tehtud edusammude jälgimiseks. (29)Käesoleva määrusega tuleks tagada, et liikmesriigid esitaksid aruandeid kliimamuutustega kohanemise ning arenguriikidele antava rahalise, tehnoloogiaalase ja suutlikkuse suurendamisega seotud abi kohta, hõlbustades nii ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Pariisi kokkuleppe kohaste liidu kohustuste täitmist. Riikide kohanemismeetmeid ja nende antavat abi käsitlev teave on lisaks oluline ka lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade raames, eriti mis puudutab kliimamuutuste sellise negatiivse mõjuga kohanemist, mis on seotud liidu energiavarustuse kindluse tagamisega (nt tuumajaamade jaoks vajaliku jahutusvee ja energia tootmiseks vajaliku biomassi kättesaadavus), ning energialiidu välismõõtmega seotud toetusi käsitlevat teavet. (30)Selleks et piirata liikmesriikide ja komisjoni halduskoormust, peaks komisjon kehtestama veebipõhise aruandlusplatvormi, et hõlbustada teabevahetust ja soodustada koostööd. See peaks tagama aruannete õigeaegse esitamise ja muutma liikmesriikide aruandluse läbipaistvamaks. E-aruandluse platvormi puhul tuleks aluseks võtta ja ära kasutada praegune aruandlusprotsess ning sellised olemasolevad andmebaasid ja e-vahendid, mida kasutavad Euroopa Keskkonnaamet, Eurostat ja Teadusuuringute Ühiskeskus, samuti kogemused, mis on saadud liidu keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemi (EMAS) rakendamisel, ning see platvorm peaks neid täiendama. (31)Komisjonile riiklike kavandamis- ja aruandlusmeetmete raames esitada tulevate andmete puhul tuleks jälgida, et liikmesriikide esitatava teabega ei dubleerita andmeid ega statistikat, mis Eurostat on juba kättesaadavaks teinud määruse (EÜ) nr 223/2009 (Euroopa statistika kohta) raames samas vormis nagu on ette nähtud käesoleva määruse kohaste kavandamis- ja aruandluskohustustega ning mis on endiselt Eurostatis kättesaadavad samade väärtustega. Kättesaadavuse korral ja kui ajakava seda võimaldab, peaksid riiklikes energia- ja kliimakavades esitatavad andmed ja prognoosid tuginema määruse (EÜ) nr 223/2009 kohastele Euroopa statistika esitamiseks kasutatavatele Eurostati andmetele ja metoodikale ning olema nendega kooskõlas. (32)Komisjoni jaoks on oluline hinnata riiklike kavade projekte ja teatatud riiklike kavade rakendamist eduaruannete kaudu, pidades silmas energialiidu strateegia eesmärkide ühist saavutamist ning esimese ajavahemiku puhul eelkõige liidu tasandi 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärke ja riikide panust nende saavutamisse. Kõnealune hindamine peaks toimuma iga kahe aasta tagant ja iga aasta tagant üksnes vajaduse korral ning selle konsolideerimiseks tuleks kasutada komisjoni aruandeid, milles käsitletakse energialiidu olukorda.

(33)Lennundus mõjutab ülemaailmset kliimat õhkupaisatava CO2-heite tõttu, aga ka muude heidete (nt lämmastikoksiidide heide) ja mehhanismidega (nt kiudpilvkatte tihenemine). Arvestades asjaolu, et selle mõju kohta on üha rohkem teadusandmeid, on määrusega (EL) nr 525/2013 juba ette nähtud ajakohastatud hindamine, mis käsitleb lennundusest tulenevat muud kui CO2-heitega seotud mõju ülemaailmsele kliimale. Sel puhul kasutatavaid mudeleid tuleks kohandada vastavalt teaduse arengule. Komisjon võiks kaaluda asjaomaseid poliitikavalikuid sellise mõju käsitlemiseks, võttes aluseks selle mõju kohta antud hinnangud. (34)Selleks et aidata tagada liikmesriikide ja liidu poliitika ning energialiidu eesmärkide sidusus, oleks vaja pidevat dialoogi komisjoni ja liikmesriikide vahel. Kui see on asjakohane, peaks komisjon andma liikmesriikidele soovitusi, sh riiklike kavade ambitsioonikuse kohta, teatatud riiklikes kavades esitatud poliitikate ja meetmete edaspidise rakendamise ning energialiidu elluviimise seisukohast muude asjakohaste riiklike poliitikate ja meetmete kohta. Liikmesriigid peaksid neid soovitusi tõsiselt võtma ja selgitama järgnevates eduaruannetes, kuidas need ellu viidi. (35)Kui lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavade või nende ajakohastatud versioonide eesmärgid ei ole piisavalt ulatuslikud energialiidu eesmärkide ühiseks saavutamiseks ja esimesel ajavahemikul selleks, et saavutada eelkõige 2030. aasta eesmärgid taastuvenergia ja energiatõhususe valdkonnas, peaks komisjon võtma liidu tasandil meetmeid, et tagada nende eesmärkide ühine saavutamine (kõrvaldades seega puudujäägid eesmärkide ulatuslikkuse osas). Kui liidu edu nende eesmärkide saavutamisel ei ole piisav, võib komisjon lisaks soovituste andmisele võtta meetmeid liidu tasandil või nõuda liikmesriikidelt lisameetmete võtmist, et tagada nende eesmärkide saavutamine (kõrvaldades seega puudujäägid eesmärkide saavutamise osas). Nende meetmete puhul tuleks arvesse võtta varajast ulatuslikku panust, mille liikmesriigid on andnud 2030. aasta eesmärkide saavutamisse taastuvenergia ja energiatõhususe valdkonnas eesmärkide ühise saavutamise jagamisel. Taastuvenergia valdkonnas võivad sellised meetmed hõlmata ka liikmesriikide rahalist panust komisjoni hallatavasse rahastamisplatvormi, mida võidakse kasutada taastuvenergia projektide rahastamiseks kogu liidus. Taastuvenergia valdkonda käsitlevate soovituste ja meetmete puhul tuleks arvesse võtta varajast ulatuslikku panust, mille liikmesriigid on andnud liidu 2030. aasta eesmärgi ühisesse saavutamisse. Liikmesriikide 2020. aasta taastuvenergiaeesmärgid peaksid olema taastuvenergia lähteosakaaluks alates 2021. aastast. Energiatõhususe valdkonnas võivad lisameetmed olla suunatud eelkõige toodete, hoonete ja transpordi energiatõhusamaks muutmisele. (36)Liit ja liikmesriigid peaksid võtma eesmärgiks esitada võimalikult ajakohane teave nende kasvuhoonegaaside heite ja nende sidumise kohta. Käesolev määrus peaks võimaldama koostada selliseid hinnanguid statistilise ja muu teabe (näiteks asjakohasel juhul ülemaailmse keskkonna- ja turvaseire programmi ja muude satelliitsüsteemide kaudu saadud andmed) alusel võimalikult lühikese aja jooksul. (37)Määruse [ ] [ESR] raames jätkatakse otsuse 406/2009/EÜ kohast aastast kohustustetsüklit. Selleks on vajalik liikmesriikide kasvuhoonegaaside inventuuri põhjalik ülevaatamine, et võimaldada nõuete järgimise hindamist ja vajaduse korral parandusmeetmete võtmist. Liikmesriikide kasvuhoonegaaside inventuuride ülevaatamine liidu tasandil on vajalik, et määruse [ ] [ESR] täitmist saaks hinnata usaldusväärselt, järjepidevalt, läbipaistvalt ja õigeaegselt. (38)Liikmesriigid ja komisjon peaksid tegema tihedat koostööd kõigis küsimustes, mis on seotud energialiidu ja käesoleva määruse elluviimisega, kaasates suurel määral Euroopa Parlamendi. Komisjon peaks vajaduse korral abistama liikmesriike käesoleva määruse rakendamisel, eriti riiklike kavade koostamisel ja sellega seotud suutlikkusse arendamisel. (39)Liikmesriigid peaksid tagama, et lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades võetakse arvesse värskeimaid riigipõhiseid soovitusi, mida antakse Euroopa poolaasta raames. (40)Kui see on asjakohane, peaks Euroopa Keskkonnaamet komisjoni abistama hindamisel, seirel ja aruandlusel kooskõlas oma iga-aastase tööprogrammiga. (41)Komisjonile tuleks delegeerida õigus võtta Euroopa liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte, et muuta lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade üldist raamistikku (vorm), luua rahastamisplatvorm, millesse liikmesriigid saavad panustada, kui liidu prognoosjoont ei järgita liidu 2030. aasta taastuvenergiaeesmärgi puhul, võtta arvesse globaalse soojendamise potentsiaali ja rahvusvaheliselt kokku lepitud inventuurisuuniste muudatusi, sätestada olulised nõuded liidu inventuurisüsteemi jaoks ning luua artikli 33 kohased registrid. On eriti oluline, et komisjon korraldaks ettevalmistava töö käigus asjakohased konsultatsioonid, sh ekspertide tasandil, ning et need konsultatsioonid toimuksid vastavalt põhimõtetele, mis on sätestatud 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes parema õigusloome kohta. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, peaksid Euroopa Parlament ja nõukogu saama kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel peaks olema pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. Seejuures tuleks vajaduse korral arvesse võtta ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Pariisi kokkuleppe alusel vastu võetud otsuseid. (42)Käesoleva määruse artikli 15 lõike 3, artikli 17 lõike 4, artikli 23 lõike 6, artikli 31 lõigete 3 ja 4 ning artikli 32 lõike 3 rakendamise ühetaoliste tingimuste tagamiseks tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes. (43)Komisjoni peaks käesoleva määruse kohaste ülesannete täitmisel abistama energialiidu komitee, et valmistada ette rakendusaktid. Kõnealune komitee peaks asendama kliimamuutuste komitee ja muud komiteed ning võtma üle nende ülesanded. (44)Komisjon peaks käesoleva määruse rakendamise üle vaatama 2026. aastal ja tegema muudatusettepanekuid, kui see on asjakohane, et tagada määruse nõuetekohane rakendamine ja selle eesmärkide saavutamine. Läbivaatamisel tuleks arvesse võtta kujunenud olukorda ja Pariisi kokkulepet käsitleva üleilmse ülevaate tulemusi, kui see on vajalik. (45)Käesoleva määrusega lõimitakse, muudetakse, asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks teatavad kavandamis-, aruandlus- ja seirekohustused, mis praegu on ette nähtud liidu energia- ja kliimaalaste valdkondlike õigusaktidega, et tagada seostatud ja lõimitud lähenemisviisi kasutamine peamiste kavandamise, aruandluse ja seirega seotud tegevussuundade puhul. Direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ, 2009/31/EÜ, määruseid (EÜ) nr 663/2009, (EÜ) nr 715/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/73/EÜ, nõukogu direktiivi 2009/119/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2010/31/EL, 2012/27/EL, 2013/30/EL ning nõukogu direktiivi (EL) 2015/652 tuleks seepärast vastavalt muuta. (46)Käesolevasse määrusesse lõimitakse täiel määral määruse (EL) nr 525/2013 sätted. Seetõttu tuleks määrus (EL) nr 525/2013 tunnistada kehtetuks alates 1. jaanuarist 2021. Ent selleks et tagada otsuse nr 406/2009/EÜ jätkuv rakendamine määruse (EL) nr 525/2013 alusel ja et teatavad Kyoto protokolli aspektid oleksid ka edaspidi õigusaktidega hõlmatud, on vaja jätkata teatavate sätete kohaldamist pärast kõnealust kuupäeva. (47)Kuna liikmesriigid üksi ei suuda käesoleva määruse eesmärke piisavalt saavutada ning seepärast saab kavandatava meetme ulatust ja mõju arvestades neid paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: 1. PEATÜKK

ÜLDSÄTTED Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala 1. Käesoleva määrusega kehtestatakse juhtimismehhanism, millega (a)rakendatakse energialiidu eesmärkide ning esimesel kümneaastasel ajavahemikul (2021–2030) eelkõige ELi 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärkide saavutamiseks välja töötatud strateegiaid ja meetmeid;

(b)tagatakse liidu ja selle liikmesriikide poolt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Pariisi kokkuleppe sekretariaadile esitatavate aruannete õigeaegsus, läbipaistvus, täpsus, kooskõla, võrreldavus ja terviklikkus. Kõnealune juhtimismehhanism põhineb alates ajavahemikust 2021–2030 algavaid kümneaastaseid ajavahemikke hõlmavatel lõimitud riiklikel energia- ja kliimakavadel, vastavatel lõimitud riiklikel energia- ja kliimaalastel eduaruannetel ning Euroopa Komisjoni lõimitud seirekorral. Sellega määratakse kindlaks komisjoni ja liikmesriike hõlmav struktuurne ja järkjärguline protsess riiklike kavade viimistlemiseks ja rakendamiseks, sh seoses piirkondliku koostööga, ning vastavate komisjoni meetmete võtmiseks. 2. Käesolevat määrust kohaldatakse energialiidu järgmise viie mõõtme suhtes: (1)energiajulgeolek, (2)energiaturg, (3)energiatõhusus, (4)CO2-heite vähendamine ning (5) teadusuuringud, innovatsioon ja konkurentsivõime. Artikkel 2

Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse [dokumendis COM(2016) 767 tehtud ettepaneku kohaselt uuesti sõnastatud direktiivi 2009/28/EÜ] ning direktiivide 2010/31/EL ja 2012/27/EL mõisteid. Samuti kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„olemasolevad poliitikad ja meetmed“ – rakendatud ja vastuvõetud poliitikasuunad ja meetmed; (2)„rakendatud poliitikad ja meetmed“ – poliitikasuunad ja meetmed, mis vastavad riikliku kava esitamise kuupäeval ühele või mitmele järgmisele tingimusele: jõus on riiklikud õigusaktid, kehtestatud on üks või mitu vabatahtlikku kokkulepet, eraldatud on finantsvahendid, kaasatud on inimressursid; (3)„vastuvõetud poliitikad ja meetmed“ – poliitikasuunad ja meetmed, mille kohta on riikliku kava või eduaruande esitamise kuupäevaks tehtud valitsuse ametlik otsus ning mida on kindlalt kohustutud rakendama; (4)„kavandatud poliitikad ja meetmed“ – arutlusel olevad variandid, mille vastuvõtmine ja rakendamine pärast riikliku kava või eduaruande esitamise kuupäeva on reaalselt võimalik; (5)„prognoos“ – kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumise või energiasüsteemi arengu prognoos, sh vähemalt kvantitatiivsed hinnangud aruandlusaastale vahetult järgneva nelja sellise aasta kohta, mis lõpevad nulli või viiega; (6)„meetmeteta prognoos“ – kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumise prognoos, mille puhul jäetakse välja kõigi kavandatud, vastuvõetud või rakendatud poliitikate ja meetmete mõju pärast asjaomase prognoosi lähtepunktiks valitud aastat; (7)„meetmetega prognoos“ – kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumise prognoos, mille puhul võetakse seoses kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise või energiasüsteemi arenguga arvesse vastuvõetud ja rakendatud poliitikate ja meetmete mõju; (8)„lisameetmetega prognoos“ – kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumise või energiasüsteemi arengu prognoos, mille puhul võetakse seoses kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisega arvesse kliimamuutuste mõju leevendamiseks või energiaeesmärkide saavutamiseks vastu võetud ja rakendatud, samuti sel eesmärgil kavandatud poliitikate ja meetmete mõju; (9)„liidu 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärgid“ – kogu liitu hõlmav siduv eesmärk vähendada liidus 2030. aastaks kõigis majandusharudes kasvuhoonegaaside heidet vähemalt 40 % võrreldes 1990. aastaga, kogu liitu hõlmav siduv eesmärk, et 2030. aastaks peaks taastuvenergia osakaal liidus tarbitavas energias olema vähemalt 27 %, liidu tasandi eesmärk suurendada 2030. aastaks energiatõhusust vähemalt 27 % (mis vaadatakse 2020. aastaks läbi, pidades ELi tasandi eesmärgina silmas 30 %) ning 2030. aastaks elektrivõrkude 15 % omavahelise ühendatuse eesmärk või mis tahes järgnevad seda valdkonda käsitlevad 2030. aasta eesmärgid, mille Euroopa Ülemkogu või nõukogu ja Euroopa Parlament on kokku leppinud;

(10)„riiklik inventuurisüsteem“ – liikmesriigis kehtestatud institutsiooniliste, õiguslike ja menetluslike korralduste süsteem inimtekkeliste kasvuhoonegaaside allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumise hindamiseks ning inventuuriteabe esitamiseks ja arhiveerimiseks; (11)„näitaja“ – kvantitatiivne või kvalitatiivne tegur või muutuja, mis aitab rakendamisel tehtud edusamme paremini hinnata; (12)„poliitikad ja meetmed“ – kõik vahendid, mis aitavad saavutada lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade eesmärke ja/või täita ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni artikli 4 lõike 2 punktidest a ja b tulenevaid kohustusi, mis võib hõlmata ka neid, mille peamine eesmärk ei ole piirata ja vähendada kasvuhoonegaaside heitkogust või muuta energiasüsteemi; (13)„poliitikate ja meetmete ning prognooside süsteem“ – muu hulgas käesoleva määruse artikliga 32 ette nähtud institutsiooniliste, õiguslike ja menetluslike korralduste süsteem aruannete koostamiseks inimtekkeliste kasvuhoonegaaside allikatest pärinevat heidet ja nende sidujates sidumist ning energiasüsteemi käsitlevate poliitikate ja meetmete ning prognooside kohta; (14)„tehnilised parandused“ – riiklikus kasvuhoonegaaside inventuuris esitatud hinnangute kohandused, mis on tehtud artikli 31 kohase ülevaatamise käigus juhul, kui esitatud inventuuriandmed on puudulikud või koostatud viisil, mis ei ole kooskõlas asjakohaste rahvusvaheliste või liidu eeskirjade või suunistega, ning mis on mõeldud algselt esitatud hinnanguid asendama; (15)„kvaliteedi tagamine“ – läbivaatamismenetluste kavandatud süsteem, millega tagatakse andmekvaliteedialaste eesmärkide täitmine ning parimate võimalike hinnangute ja teabe esitamine selleks, et toetada kvaliteedikontrolli programmi tulemuslikkust ja abistada liikmesriike; (16)„kvaliteedikontroll“ – teabe ja hinnangute kvaliteedi mõõtmiseks ja kontrollimiseks tehtavate korrapäraste tehniliste toimingute süsteem, mille eesmärk on tagada andmete terviklikkus, õigsus ja täielikkus, teha kindlaks ja kõrvaldada vead ja andmete puudumine, dokumenteerida ja arhiveerida andmed ja muu kasutatud teave ning registreerida kõik kvaliteeditagamistoimingud; (17)„põhinäitajad“ – komisjoni ette pandud näitajad energialiidu viies mõõtmes tehtud edusammude kohta; (18)„SET-kava“ – komisjoni teatise (2015) 6317 kohane energiatehnoloogia strateegiline kava. 2. PEATÜKK

LÕIMITUD RIIKLIKUD ENERGIA- JA KLIIMAKAVAD Artikkel 3

Lõimitud riiklik energia- ja kliimakava 1. Kõik liikmesriigid esitavad komisjonile 1. jaanuariks 2019 ning seejärel iga kümne aasta tagant lõimitud riikliku energia- ja kliimakava. Kava sisaldab lõikes 2 ja I lisas esitatud elemente. Esimene kava hõlmab ajavahemikku 2021–2030. Iga järgnev kava hõlmab eelmise kavaga hõlmatud ajavahemikule vahetult järgnevat kümmet aastat. 2. Lõimitud riiklik energia- ja kliimakava koosneb järgmistest põhiosadest: (a)lõimitud riikliku energia- ja kliimakava koostamise protsessi ülevaade, mis sisaldab kommenteeritud kokkuvõtet ning kava ettevalmistamisel sidusrühmadega konsulteerimise ja nende kaasamise ja selle tulemuste, samuti kava ettevalmistamisel teiste liikmesriikidega tehtud piirkondliku koostöö kirjeldust; (b)energialiidu viiest mõõtmest igaühega seotud riiklike eesmärkide ja panuste kirjeldus; (c)selliste poliitikate ja meetmete kirjeldus, mis on ette nähtud punktis b osutatud vastavate eesmärkide ja panustega seoses; (d)energialiidu viie mõõtmega seotud praeguse olukorra kirjeldus, sh seoses energiasüsteemiga ja kasvuhoonegaaside heite ja nende sidumisega ning punktis b osutatud eesmärkidega seotud prognoosid, milles on arvestatud olemasolevate (rakendatud ja vastuvõetud) poliitikate ja meetmetega; (e)hinnang punktis b osutatud eesmärkide saavutamiseks kavandatud poliitikate ja meetmete mõju kohta; (f)käesoleva määruse II lisaga ette nähtud nõuetele ja ülesehitusele vastav lisa, milles on esitatud liikmesriigi metoodika ja poliitikameetmed energiasäästunõude täitmiseks vastavalt [ettepanekuga COM(2016)761 muudetud] energiatõhususdirektiivi artikli 7 punktidele a ja b ning IV lisale. 3. Lõikes 1 osutatud riiklike kavade ettevalmistamisel võtavad liikmesriigid arvesse energialiidu viie mõõtme omavahelisi seoseid ning kasutavad vajaduse korral nende viie mõõtme puhul järjepidevaid andmeid ja eeldusi.

4. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas käesoleva määruse artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmiseks, et kohandada seda liidu kliima- ja energiapoliitika raamistiku muudatustega, energiaturu arenguga ning ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Pariisi kokkuleppe uute nõuetega. Artikkel 4

Energialiidu viiest mõõtmest igaühega seotud riiklikud eesmärgid ja panused Liikmesriigid esitavad oma lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas järgmised peamised eesmärgid ja panused vastavalt I lisa A jao punktile 2: (a)mõõtme „CO2-heite vähendamine“ puhul: (1)seoses kasvuhoonegaaside heite ja nende sidumisega ning kõigis majandusharudes kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgi saavutamisele kaasa aitamisega: i.liikmesriigi siduv riiklik kasvuhoonegaaside heitkogusega seotud eesmärk ja iga-aastased siduvad riiklikud piirnormid vastavalt määrusele [ ] [ESR]; ii.liikmesriigi kohustused vastavalt määrusele [ ] [LULUCF]; iii.vajaduse korral muud riiklikud eesmärgid, mis vastavad olemasolevatele pikaajalistele vähese heite strateegiatele; iv.vajaduse korral muud eesmärgid, sh sektoripõhised ja kohanemiseesmärgid; (2)seoses taastuvenergiaga: i.seoses liidu siduva eesmärgiga saavutada 2030. aastaks taastuvenergia vähemalt 27 % osakaal, nagu on osutatud [dokumendis COM(2016) 767 tehtud ettepaneku kohaselt uuesti sõnastatud direktiivi 2009/28/EÜ] artiklis 3, panus selle eesmärgi saavutamisse, väljendatuna asjaomase liikmesriigi taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaaluna summaarses energia lõpptarbimises aastal 2030, samuti selle panuse lineaarne prognoosijoon alates 2021. aastast; ii.prognoosijoon, mis näitab ajavahemikul 2021–2030 igas sektoris (kütte- ja jahutus-, elektri- ning transpordisektor) tarbitava taastuvenergia osakaalu energia lõpptarbimises; iii.prognoosijooned iga sellise taastuvenergiatehnoloogia kaupa, mida liikmesriik kavatseb kasutada taastuvenergia üldise ja sektoripõhise 2021.–2030. aasta prognoosijoone saavutamiseks, sh eeldatav summaarne koguenergia lõpptarbimine tehnoloogialahenduste ja sektorite kaupa miljonites naftaekvivalenttonnides ning kavandatav ülesseatud koguvõimsus tehnoloogialahenduste ja sektorite kaupa megavattides; (b)mõõtme „energiatõhusus“ puhul: (1)seoses liidu 2030. aasta siduva 30 % energiatõhususeesmärgiga kindlaks määratud soovituslik riiklik energiatõhususpanus, millele on osutatud [ettepanekuga COM(2016)761 muudetud] direktiivi 2012/27/EL artikli 1 lõikes 1 ja artikli 3 lõikes 4 ning mis põhineb primaar- või lõppenergia tarbimisel, primaar- või lõppenergia säästul või energiamahukusel. Liikmesriigid väljendavad oma panust primaar- ja lõppenergia tarbimise absoluuttasemena 2020. ja 2030. aastal, lisades selle panuse lineaarse prognoosijoone alates 2021. aastast. Nad selgitavad kasutatud alusmetoodikat ja ümberarvutustegureid; (2)ajavahemikul 2021–2030 saavutatav kumulatiivne energiasääst vastavalt [ettepanekuga COM(2016)761 muudetud] direktiivi 2012/27/EL artiklile 7 energiasäästukohustuste kohta; (3)riigi (avaliku ja erasektori) elamu- ja ärihoonete pikaajalise renoveerimise eesmärgid; (4)ajavahemikul 2020–2030 renoveeritav üldpõrandapind või võrdväärne iga-aastane energiasääst vastavalt direktiivi 2012/27/EL artiklile 5 keskvalitsuse hoonete renoveerimise kohta; (5)muud riiklikud energiatõhususeesmärgid, sh pikaajalised eesmärgid või strateegiad ja sektoripõhised eesmärgid sellistes valdkondades nagu transport, küte ja jahutus;

(c)mõõtme „energiajulgeolek“ puhul: (1)energiaallikate mitmekesistamise ja kolmandatest riikidest pärit energiatarnetega seotud riiklikud eesmärgid; (2) kolmandatest riikidest imporditavast energiast sõltumise vähendamisega seotud riiklikud eesmärgid; (3)riiklikud eesmärgid seoses valmisolekuga tulla toime olukorraga, kus energiaallikast pärit tarned on piiratud või katkenud, kooskõlas kavadega, mis tuleb koostada määruse [dokumendis COM(2016) 52 (milles käsitletakse gaasivarustuskindluse tagamise meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 994/2010) tehtud ettepanek] ja määruse [dokumendis COM(2016) 862 (mis käsitleb ohuvalmidust elektrisektoris ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2005/89/EÜ) tehtud ettepanek] alusel, samuti nende eesmärkide saavutamise ajakava; (4)omamaiste energiaallikate (eelkõige taastuvenergia) kasutuselevõtuga seotud riiklikud eesmärgid; (d)mõõtme „energia siseturg“ puhul: (1)elektrivõrkude omavahelise ühendatuse tase, mille liikmesriik on 2030. aastaks eesmärgiks seadnud, võttes arvesse elektrivõrkude omavahelise ühendatuse 2030. aasta eesmärki, mis on vähemalt 15 %; liikmesriigid selgitavad kasutatud alusmetoodikat; (2)elektrienergia ja gaasi ülekande taristuga seotud riiklikud põhieesmärgid, mis on vajalikud energialiidu strateegia viiest mõõtmest mis tahes mõõtmega seotud eesmärkide saavutamiseks; (3)energia siseturu muude aspektide, nt turgude lõimimise ja liitmisega seotud riiklikud eesmärgid, sh nende eesmärkide saavutamise ajakava; (4)riiklikud eesmärgid, millega tagatakse elektrisüsteemi piisavus ja energiasüsteemi paindlikkus taastuvenergia tootmiseks, sh nende eesmärkide saavutamise ajakava; (e)mõõtme „teadusuuringud, innovatsioon ja konkurentsivõime“ puhul: (1)energialiiduga seotud avaliku ja erasektori teadusuuringuid ja innovatsiooni käsitlevad riiklikud rahastamis- ja muud eesmärgid; nende eesmärkide saavutamise ajakava, kui see on asjakohane. Need eesmärgid peaksid olema kooskõlas energialiidu strateegias ja SET-kavas esitatuga; (2)vähese CO2-heitega tehnoloogia kasutuselevõtu riiklikud 2050. aasta eesmärgid; (3)konkurentsivõimega seotud riiklikud eesmärgid. Artikkel 5

Liikmesriigi panuse kindlaksmääramine taastuvenergia valdkonnas 1. Liikmesriigid, määrates kindlaks oma panuse seoses nende taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaaluga summaarses energia lõpptarbimises aastal 2030 ja järgmiste riiklike kavadega hõlmatud ajavahemiku viimasel aastal vastavalt artikli 4 punkti a alapunkti 2 alapunktile i, võtavad arvesse järgmist: (a)[ettepanekuga COM(2016) 767 uuesti sõnastatud direktiiviga 2009/28/EÜ] ette nähtud meetmed; (b)direktiivi 2012/27/EL kohaselt vastu võetud energiatõhususeesmärgi saavutamiseks vastu võetud meetmed; (c)muud meetmed taastuvenergia edendamiseks liikmesriikides ja liidu tasandil; ning (d)taastuvenergia kasutuselevõttu mõjutavad asjaolud, nagu:

i) kasutuselevõtu õiglane jaotumine Euroopa Liidus; ii)majanduslik potentsiaal; iii)geograafilised ja looduslikud piirangud, sh omavahel ühendamata elektrivõrkudega aladel ja piirkondades; ning iv)liikmesriikide elektrivõrkude omavahelise ühendatuse tase. 2. Liikmesriigid tagavad oma panustega ühiselt, et 2030. aastaks on liidu tasandil taastuvenergia osakaal summaarses energia lõpptarbimises vähemalt 27 %. Artikkel 6

Liikmesriigi panuse kindlaksmääramine energiatõhususe valdkonnas 1. Liikmesriigid, määrates kindlaks oma soovitusliku riikliku energiatõhususpanuse aastaks 2030 ja järgmiste riiklike kavadega hõlmatud ajavahemiku viimaseks aastaks vastavalt artikli 4 punkti b alapunktile i, tagavad, et: (a)liidu 2020. aasta energiatarbimine ei ületa 1 483 miljonit naftaekvivalenttonni primaarenergia puhul ega 1 086 naftaekvivalenttonni lõppenergia puhul ning esimesel kümneaastasel ajavahemikul ei ületa liidu 2030. aasta energiatarbimine 1 321 miljonit naftaekvivalenttonni primaarenergia puhul ega 987 miljonit naftaekvivalenttonni lõppenergia puhul; (b)saavutatakse [ettepanekuga COM(2016)761 muudetud] direktiivi 2012/27/EL artiklite 1 ja 3 kohane liidu siduv 2030. aasta eesmärk. Peale selle võtavad liikmesriigi arvesse (a)direktiiviga 2012/27/EL ette nähtud meetmeid; (b)muid meetmeid energiatõhususe edendamiseks liikmesriikide ja liidu tasandil. 2. Lõikes 1 osutatud panuse kindlaksmääramisel võivad liikmesriigid arvesse võtta primaar- ja lõppenergia tarbimist mõjutavaid asjaolusid, näiteks: (a)kulutõhusa energiasäästu allesjäänud potentsiaali, (b)sisemajanduse koguprodukti arengut ja prognoosi, (c)energiaimpordi ja -ekspordi muutusi, (d)kõigi taastuvate energiaallikate arendamist, tuumaenergiat ning CO2 kogumist ja säilitamist ning (e)varajasi meetmeid. Artikkel 7

Energialiidu viiest mõõtmest igaühega seotud riiklikud poliitikad ja meetmed Liikmesriigid kirjeldavad kooskõlas I lisaga oma lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas peamisi olemasolevaid (rakendatud ja vastuvõetud) ning kavandatud poliitikaid ja meetmeteid eelkõige riiklikus kavas seatud eesmärkide saavutamiseks, sh meetmeid, millega tagatakse piirkondlik koostöö ning asjakohane rahastamine riiklikul ja piirkondlikul tasandil.

Artikkel 8

Lõimitud riikliku energia- ja kliimakava analüütiline alus 1. Liikmesriigid kirjeldavad I lisas esitatud ülesehitust ja vormingut järgides energialiidu viiest mõõtmest igaühega seotud hetkeolukorda (sh seoses energiasüsteemiga ning kasvuhoonegaaside heite ja nende sidumisega) riikliku kava esitamise ajal või uusima kättesaadava teabe alusel. Samuti esitavad liikmesriigid energialiidu viiest mõõtmest igaühe kohta olemasolevatel (rakendatud ja vastuvõetud) poliitikatel ja meetmetel põhinevad prognoosid ning nende prognooside kirjelduse esimeseks kümneaastaseks ajavahemikuks vähemalt aastani 2040 (sh 2030. aastaks). 2. Liikmesriigid kirjeldavad lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas oma hinnangut järgmisele riigi ning vajaduse korral piirkonna tasandil: (a)kavandatud poliitikate ja meetmete mõju energiasüsteemi arendamisele ning kasvuhoonegaaside heitele ja nende sidumisele esimesel kümneaastasel ajavahemikul vähemalt aastani 2040 (sh 2030. aastal), sh võrdlus lõike 1 kohaste olemasolevatel (rakendatud ja vastuvõetud) poliitikatel ja meetmetel põhinevate prognoosidega; (b)artiklis 7 osutatud ja I isas täpsustatud kavandatud poliitikate ja meetmete makromajanduslik, keskkonnaalane, oskustega seotud ning sotsiaalmõju esimesel kümneaastasel ajavahemikul vähemalt aastani 2030, sh võrdlus lõike 1 kohaste olemasolevatel (rakendatud ja vastuvõetud) poliitikatel ja meetmetel põhinevate prognoosidega; (c)olemasolevate (rakendatud ja vastuvõetud) ning kavandatud poliitikate ja meetmete koostoime ühe mõõtme piires ning olemasolevate (rakendatud ja vastuvõetud) ning kavandatud poliitikate ja meetmete koostoime eri mõõtmete piires esimesel kümneaastasel ajavahemikul vähemalt aastani 2030. Varustuskindlust, taristut ja turgude lõimimist käsitlevad prognoosid tuleb siduda usaldusväärsete energiatõhususstsenaariumidega. Artikkel 9

Lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekt 1. Liikmesriigid koostavad ja esitavad komisjonile 1. jaanuariks 2018 ning seejärel iga kümne aasta tagant artikli 3 lõikes 1 osutatud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti. 2. Kooskõlas artikliga 28 võib komisjon esitada liikmesriikidele kava projektide kohta soovitusi. Neis soovitustes käsitletakse eelkõige järgmist: (a)eesmärkide ja panuste ulatuslikkus, et ühiselt saavutada energialiidu eesmärgid ning eelkõige liidu 2030. aasta taastuvenergia- ja energiatõhususeesmärgid; (b)liikmesriikide ja liidu tasandi eesmärkidega seotud poliitikad ja meetmed ning muud poliitikad ja meetmed, mis võivad piiriüleselt asjakohased olla; (c)lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud olemasolevate (rakendatud ja vastuvõetud) ning kavandatud poliitikate ja meetmete koostoime ja järjepidevus energialiidu ühe mõõtme ning eri mõõtmete piires. 3. Liikmesriigid võtavad lõimitud riikliku energia- ja kliimakava viimistlemisel komisjoni mis tahes soovitusi igati arvesse. Artikkel 10

Avalik konsultatsioon Ilma et see piiraks liidu õiguse muude nõuete kohaldamist, tagavad liikmesriigid üldsusele varajased ja tulemuslikud võimalused käesoleva määruse artiklis 9 osutatud kavaprojektide ettevalmistamises osalemiseks ning lisavad komisjonile esitatavale lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektile üldsuse seisukohtade kokkuvõtte. Niivõrd kui on kohaldatavad direktiivi 2001/42/EÜ sätted, käsitatakse nimetatud direktiivi alusel korraldatud konsultatsioone käesoleva määruse kohastele avaliku konsultatsiooni nõuetele vastavatena. Artikkel 11

Piirkondlik koostöö 1. Liikmesriigid teevad üksteisega piirkondlikku koostööd oma lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud eesmärkide ja panuste tulemuslikuks elluviimiseks. 2. Liikmesriigid teevad aegsasti enne lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti komisjonile esitamist vastavalt artikli 9 lõikele 1 kindlaks piirkondliku koostöö võimalused ning konsulteerivad naaberliikmesriikide ja muude huvi väljendanud liikmesriikidega. Liikmesriigid esitavad lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektis sellise piirkondliku konsulteerimise tulemused ning selgitavad vajaduse korral, kuidas on märkusi arvesse võetud. 3. Komisjon hõlbustab liikmesriikide koostööd ja omavahelist konsulteerimist talle artikli 9 alusel esitatud kavaprojektide osas nende viimistlemiseks. 4. Liikmesriigid võtavad lõplikus lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas arvesse lõigete 2 ja 3 alusel teistelt liikmesriikidelt saadud märkusi ning selgitavad, kuidas neid märkusi on arvesse võetud.

5. Lõikes 1 esitatud otstarbel jätkavad liikmesriigid piirkondlikku koostööd oma kavas kirja pandud poliitikate ja meetmete rakendamisel. Artikkel 12

Lõimitud riikliku energia- ja kliimakava hindamine Komisjon hindab lõimitud riiklikke energia- ja kliimakavasid ja nende ajakohastatud versioone, mis on esitatud vastavalt artiklitele 3 ja 13. Eelkõige hindab komisjon, kas (a)eesmärgid ja panused on piisavad energialiidu eesmärkide ning esimesel kümneaastasel ajavahemikul eelkõige liidu 2030. aasta kliima- ja energiaraamistiku eesmärkide ühiseks saavutamiseks vastavalt artiklile 25; (b)kavad vastavad artiklite 3 ja 11 nõuetele ning komisjoni poolt artikli 28 kohaselt esitatud soovitustele. Artikkel 13

Lõimitud riikliku energia- ja kliimakava ajakohastamine 1. Liikmesriigid esitavad komisjonile 1. jaanuariks 2023 ning seejärel iga kümne aasta tagant artiklile 3 vastava kõige viimati esitatud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava ajakohastatud versiooni kavandi või kinnitavad komisjonile, et asjaomane kava kehtib edasi. 2. Liikmesriigid esitavad komisjonile 1. jaanuariks 2024 ning seejärel iga kümne aasta tagant artiklile 3 vastava kõige viimati esitatud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava ajakohastatud versiooni, v.a juhul, kui nad on lõike 1 kohaselt kinnitanud, et asjaomane kava kehtib edasi. 3. Liikmesriigid muudavad lõikes 2 osutatud ajakohastatud versioonis eesmärke ja panuseid üksnes selleks, et kajastada ulatuslikumat eesmärgipüstitust võrreldes kõige viimati esitatud lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas seatuga. 4. Liikmesriigid teevad jõupingutusi, et leevendada ajakohastatud kavaga mis tahes kahjulikku keskkonnamõju, mis on ilmnenud artiklite 15–22 kohase lõimitud aruandluse käigus. 5. Liikmesriigid võtavad käesoleva artikli lõikes 2 osutatud ajakohastatud versiooni ettevalmistamisel arvesse Euroopa poolaasta raames esitatud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi. 6. Lõimitud riikliku energia- ja kliimakava ajakohastatud versiooni ettevalmistamise ja hindamise suhtes kohaldatakse artikli 9 lõikes 2 ja artiklis 11 sätestatud korda. 3. PEATÜKK

PIKAAJALINE VÄHESE HEITE STRATEEGIA Artikkel 14

Pikaajaline vähese heite strateegia 1. Liikmesriigid koostavad ja esitavad komisjonile 1. jaanuariks 2020 ning seejärel iga kümne aasta tagant pikaajalise (50 aastat) vähese heite strateegia, et aidata kaasa järgmisele: (a)täita liidule ja liikmesriikidele ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonist ja Pariisi kokkuleppest tulenevat kohustust vähendada inimtekkelist kasvuhoonegaaside heidet ja suurendada nende sidujates sidumist; (b)täita eesmärki hoida üleilmse keskmise temperatuuri tõus tunduvalt alla 2 °C võrreldes industriaalühiskonna eelse tasemega ning jätkata jõupingutusi temperatuuri tõusu hoidmiseks alla 1,5 °C võrreldes industriaalühiskonna eelse tasemega; (c)saavutada pikaajaline kasvuhoonegaaside heite vähenemine ja nende suurem sidujates sidumine kõigis sektorites kooskõlas liidu eesmärgiga vähendada 2050. aastaks kulutõhusalt heitkoguseid 80–95 % võrreldes 1990. aasta tasemega, mis IPCC hinnangul on arenenud riikide rühma jaoks vajalik vähendamine. 2. Pikaajaline vähese heite strateegia hõlmab järgmist: (a)üldkogus, mille võrra on kasvuhoonegaaside heidet vähendatud ja nende sidujates sidumist suurendatud;

(b)heite vähenemine ja gaaside suurem sidujates sidumine üksikutes sektorites, sh elektri-, tööstus-, transpordi-, hoone- (teenindussektori ja eluhooned) ja põllumajandussektoris ning maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse (LULUCF) sektoris; (c)eeldatavad edusammud vähese kasvuhoonegaaside heitega majandusele üleminekul, sh kasvuhoonegaaside heitemahukus, sisemajanduse koguprodukti CO2-mahukus ning sellekohased teadus-, arendus- ja innovatsioonitegevuse strateegiad; (d)seosed muude riiklike pikaajaliste kavadega. 3. Pikaajaline vähese heite strateegia ning artiklis 3 osutatud lõimitud riiklik energia- ja kliimakava peaksid olema omavahel kooskõlas. 4. Liikmesriigid teevad oma pikaajalise vähese heite strateegia ja selle mis tahes ajakohastatud versioonid viivitamata üldsusele kättesaadavaks. 4. PEATÜKK

ARUANDLUS 1. jagu

Iga kahe aasta tagant esitatavad eduaruanded ja nende järelmeetmed Artikkel 15

Lõimitud riiklik energia- ja kliimaalane eduaruanne 1. Ilma et see piiraks artikli 23 kohaldamist, annavad kõik liikmesriigid 15. märtsiks 2021 ning seejärel iga kahe aasta tagant komisjonile aru lõimitud riikliku energia- ja kliimakava rakendamise seisu kohta, koostades selleks energialiidu kõiki viit tähtsat mõõdet hõlmava riikliku lõimitud energia- ja kliimaalase eduaruande. 2. Lõikes 1 osutatud aruanne sisaldab järgmist: (a)teave selle kohta, milliseid edusamme on tehtud lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud eesmärkide ja panuste elluviimisel ning nende elluviimiseks vajalike poliitikate ja meetmete rakendamisel; (b)artiklites 18–22 osutatud teave ning vajaduse korral ajakohastatud teave poliitikate ja meetmete kohta vastavalt kõnealustele artiklitele; (c)kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumisega seotud poliitikad ja meetmed ning prognoosid vastavalt artiklile 16; (d)teave kliimamuutustega kohanemise riiklike kavade ja strateegiate kohta vastavalt artikli 17 lõikele 1; (e)ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile iga kahe aasta tagant esitatud aruande koopia ning asjakohaste aastate puhul riigi kliimaaruande koopia; (f)õhukvaliteedi paranemist ja õhusaasteainete heite vähenemist ning konkreetsetest energiatõhususmeetmetest saadavat muud kasu käsitlevad hinnangud, kui need on asjakohased; (g)artikli 17 lõikes 2 ja artiklis 23 osutatud iga-aastane aruanne. Liit ja liikmesriigid esitavad ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile iga kahe aasta tagant aruanded vastavalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi otsusele 2/CP.17 ning riikide kliimaaruanded vastavalt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni artiklile 12. 3. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega nähakse ette lõigetes 1 ja 2 osutatud teabe ülesehitus, vorm, tehnilised üksikasjad ning esitamise protsess. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 37 lõikes 3 osutatud kontrollimenetluse kohaselt. 4. Lõike 2 punktis b osutatud teabe ja ajakohastatud teabe esitamise sagedus ja ulatus peab olema tasakaalus vajadusega tagada investoritele piisav kindlus.

5. Juhul kui komisjon on esitanud soovitusi vastavalt artikli 27 lõikele 2 või 3, lisab asjaomane liikmesriik lõikes 1 osutatud aruandesse teabe, mis hõlmab poliitikaid ja meetmeid, mis on vastu võetud või kavatsetakse vastu võtta ja rakendada nende soovituste täitmiseks. Kõnealune teave hõlmab üksikasjalikku rakendamise ajakava. Artikkel 16

Kasvuhoonegaasidega seotud poliitikaid ja meetmeid ning prognoose käsitlev lõimitud aruandlus 1. Liikmesriik esitab komisjonile 15. märtsiks 2021 ja seejärel iga kahe aasta tagant teabe järgmise kohta: (a)riiklikud poliitikad ja meetmed vastavalt IV lisale ning (b)kasvuhoonegaaside inimtekkelistest allikatest pärineva heite ja nende sidujates sidumise riiklikud prognoosid III lisa 2. osas loetletud gaaside või gaasirühmade (fluorosüsivesinikud ja perfluorosüsivesinikud) kaupa. Riiklikes prognoosides võetakse arvesse liidu tasandil vastu võetud poliitikaid ja meetmeid ning need hõlmavad V lisa kohast teavet. 2. Liikmesriik esitab kõige ajakohasemad prognoosid. Kui liikmesriik ei esita täielikku hinnangut prognooside kohta iga teise aasta 15. märtsiks ning komisjon on kindlaks teinud, et kõnealune liikmesriik ei saa täita hinnangus sisalduvaid lünki, mis on kindlaks tehtud komisjoni kvaliteeditagamis- või -kontrollimenetluste abil, võib komisjon liidu prognooside koostamiseks vajalikud hinnangud ise teha, konsulteerides asjaomase liikmesriigiga. 3. Liikmesriik edastab komisjonile kõik olulised muudatused andmetes, mis on esitatud lõike 1 kohaselt esimese aruandeperioodi jooksul, hiljemalt eelmise aruande esitamisele järgneva aasta 15. märtsiks. 4. Liikmesriigid teevad üldsusele elektrooniliselt kättesaadavaks lõike 1 kohased riiklikud prognoosid ning kõik asjakohased hinnangud selle kohta, millised kulud ja mõjud kaasnevad riiklike poliitikate ja meetmetega, mida võetakse selleks, et rakendada kasvuhoonegaaside heite piiramist käsitlevaid liidu poliitikaid, samuti kõik asjakohased tehnilised alusaruanded. Kõnealused prognoosid ja hinnangud peaksid sisaldama kasutatud mudelite ja metoodika kirjeldust, määratlusi ning aluseks võetud eeldusi. Artikkel 17

Riiklikke kohanemismeetmeid, arenguriikidele antavat rahalist ja tehnoloogiaalast abi ning enampakkumistulu käsitlev lõimitud aruandlus 1. Liikmesriik esitab komisjonile 15. märtsiks 2021 ja seejärel iga kahe aasta tagant kliimamuutustega kohanemise riiklikke kavasid ja strateegiaid käsitleva teabe, mis hõlmab kliimamuutustega kohanemise hõlbustamiseks rakendatud või kavandatud meetmeid, sh VI lisa 1. osa kohast teavet. 2. Liikmesriik esitab komisjonile 15. märtsiks 2021 ja seejärel igal aastal (aasta X) teabe järgmise kohta: (a)arenguriikidele antav abi, sh VI lisa 2. osa kohane teave; (b)sellise tulu kasutamine, mille liikmesriik on saanud saastekvootide müügist enampakkumisel vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10 lõikele 1 ja artikli 3d lõigetele 1 või 2, sh VI lisa 3. osa kohane teave. 3. Liikmesriik teeb käesoleva artikli kohaselt komisjonile esitatud aruanded üldsusele kättesaadavaks. 4. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega nähakse ette liikmesriikide poolt käesoleva artikli alusel esitatava teabe ülesehitus, vorm ja esitamise protsess. Need rakendusaktid võetakse vastu artikli 37 lõikes 3 osutatud menetluse kohaselt. Artikkel 18

Taastuvenergiat käsitlev lõimitud aruandlus Liikmesriigid esitavad lõimitud riiklikus energia- ja kliimaalases eduaruandes teabe järgmise kohta: (a)järgmiste prognoosijoonte ja eemärkide elluviimine: (1)riiklik prognoosijoon, mis näitab taastuvenergia üldist osakaalu summaarses energia lõpptarbimises ajavahemikul 2021–2030; (2)riiklik prognoosijoon, mis näitab ajavahemikul 2021–2030 igas sektoris (elektri-, kütte- ja jahutus- ning transpordisektor) tarbitava taastuvenergia osakaalu energia lõpptarbimises;

(3)prognoosijooned iga sellise taastuvenergiatehnoloogia kaupa, mida kasutatakse taastuvenergia üldise ja sektoripõhise 2021.–2030. aasta prognoosijoone saavutamiseks, sh eeldatav summaarne koguenergia lõpptarbimine tehnoloogialahenduste ja sektorite kaupa miljonites naftaekvivalenttonnides ning kavandatav ülesseatud koguvõimsus tehnoloogialahenduste ja sektorite kaupa megavattides; (4)prognoosijooned, mis näitavad nõudlust bioenergia järele, liigitatuna kütte-, elektri- ja transpordisektori kaupa, ning bioenergia pakkumist lähtematerjalide kaupa (eraldi omamaise toodangu ja impordi kohta). Metsa biomassi puhul hinnang, milles käsitletakse metsa biomassi allikat ja mõju LULUCFi valdkonna sidujale; (5)vajaduse korral muud riiklikud prognoosijooned ja eesmärgid, sh pikaajalised ja sektoripõhised (nt biokütuste osakaal, täiustatud biokütuste osakaal, põllumajandusmaal kasvatatud põhikultuurist toodetud biokütuse osakaal, biomassist ilma soojuse tootmiseta toodetud elektri osakaal, taastuvenergia osakaal kaugküttes, taastuvenergia kasutus hoonetes ning linnade, energiakogukondade ja oma energia tarbijate toodetav taastuvenergia); (b)järgmiste poliitikate ja meetmete rakendamine: (1)rakendatud, vastuvõetud ja kavandatud poliitikad ja meetmed, millega viiakse ellu artikli 4 punkti a alapunkti 2 alapunkti i kohast riiklikku panust liidu tasandi siduva 2030. aasta taastuvenergiaeesmärgi saavutamiseks, sh sektori- ja tehnoloogiaspetsiifilised meetmed, sh eriülevaade [ettepanekuga COM(2016) 767 uuesti sõnastatud direktiivi 2009/28/EÜ] artiklites 23, 24 ja 25 sätestatud meetmete rakendamise kohta; (2)piirkondliku koostöö erimeetmed; (3)Ilma et see piiraks ELTLi artiklite 107 ja 108 kohaldamist, erimeetmed, mis on seotud rahalise toetusega, sh liidu toetusega ja liidu vahendite kasutamisega taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamiseks elektri-, kütte- ja jahutus- ning transpordisektoris; (4)erimeetmed [ettepanekuga COM(2016) 767 uuesti sõnastatud direktiivi 2009/28/EÜ] artiklite 15, 16, 17, 18, 21 ja 22 nõuete täitmiseks; (5)meetmed, millega edendatakse biomassist toodetava energia kasutamist ja eelkõige uue biomassi kasutuselevõttu, arvestades biomassi kättesaadavust (nii omamaised võimalused kui ka import kolmandatest riikidest) ja biomassi muud kasutust (põllumajandus ja metsapõhised sektorid), samuti toodetava ja kasutatava biomassi säästvuse meetmed; (6)VII lisa 1. osa kohane lisateave. Artikkel 19

Energiatõhusust käsitlev lõimitud aruandlus Liikmesriigid esitavad lõimitud riiklikus energia- ja kliimaalases eduaruandes teabe järgmiste elementide kohta: (a)järgmiste riiklike prognoosijoonte ja eemärkide elluviimine: (1)prognoosijoon, mis näitab primaar- ja lõppenergia tarbimist ajavahemikul 2020–2030 ehk riiklikku energiasäästupanust liidu tasandi 2030. aasta eesmärgi saavutamisse, sh alusmetoodika; (2)riigi avaliku ja erasektori elamu- ja ärihoonete pikaajalise renoveerimise eesmärgid; (3)vajaduse korral ajakohastatud teave riiklikus kavas esitatud muude riiklike eesmärkide kohta; (b)järgmiste poliitikate ja meetmete rakendamine: (1)rakendatud, vastuvõetud ja kavandatud poliitikad, meetmed ja programmid, millega viiakse ellu soovituslikku riiklikku energiatõhususpanust aastaks 2030 ja muid eesmärke vastavalt artiklile 6, sh hoonete energiatõhususe edendamiseks kavandatud meetmed ja vahendid (mh rahalised), gaasi- ja elektritaristu energiatõhususpotentsiaali kasutamise meetmed ning muud energiatõhususe edendamise meetmed; (2)vajaduse korral turupõhised vahendid energiatõhususe suurendamiseks, sh energiamaksud, -tasud ja -toetused; (3)[ettepanekuga COM(2016)761 muudetud] direktiivi 2012/27/EL artiklis 7 osutatud energiatõhususkohustuste süsteem ja alternatiivsed meetmed kooskõlas käesoleva määruse II lisaga;

(4)riigi avaliku ja erasektori elamu- ja ärihoonete renoveerimise pikaajaline strateegia, sh kulutõhusat põhjalikku ja etapiviisilist täielikku renoveerimist soodustavad poliitikad ja meetmed; (5)poliitikad ja meetmed energiateenuste edendamiseks avalikus sektoris ning meetmed, millega kõrvaldatakse energiatõhususlepingute ja muude energiatõhususteenuste mudelite kasutamist takistavad regulatiivsed ja mitteregulatiivsed tõkked; (6)vajaduse korral energiatõhususalane piirkondlik koostöö; (7)vajaduse korral, ilma et see piiraks ELTLi artiklite 107 ja 108 kohaldamist, rahastamismeetmed, sh liidu toetus ja liidu vahendite kasutamine energiatõhususvaldkonnas riigi tasandil; (c)VII lisa 2. osa kohane lisateave. Artikkel 20

Energiajulgeolekut käsitlev lõimitud aruandlus Liikmesriigid esitavad lõimitud riiklikus energia- ja kliimaalases eduaruandes teabe järgmiste elementide kohta: (a)energiaallikate ja tarnijariikide mitmekesistamise ning salvestamise ja tarbimiskajaga seotud riiklikud eesmärgid; (b)kolmandatest riikidest imporditavast energiast sõltumise vähendamisega seotud riiklikud eesmärgid; (c)riiklikud eesmärgid arendamaks valmisolekut tulla toime olukorraga, kus energiaallikast (sh gaasi ja elektrienergia) pärit tarned on piiratud või katkenud; (d)omamaiste energiaallikate (eelkõige taastuvenergia) kasutuselevõtuga seotud riiklikud eesmärgid; (e)punktides a–c osutatud eesmärkide saavutamiseks rakendatud, vastu võetud ja kavandatud poliitikad ja meetmed; (f)punktides a–d osutatud eesmärkide ja poliitikate elluviimiseks tehtud piirkondlik koostöö; (g)vajaduse korral, ilma et see piiraks ELTLi artiklite 107 ja 108 kohaldamist, rahastamismeetmed, sh liidu toetus ja liidu vahendite kasutamine kõnealuses valdkonnas riigi tasandil. Artikkel 21

Energia siseturgu käsitlev lõimitud aruandlus 1. Liikmesriigid esitavad lõimitud riiklikus energia- ja kliimaalases eduaruandes teabe järgmiste eesmärkide ja meetmete elluviimise kohta: (a)elektrivõrkude omavahelise ühendatuse tase, mille liikmesriik on 2030. aastaks eesmärgiks seadnud seoses elektrivõrkude 15 % omavahelise ühendatuse eesmärgiga; (1)elektrienergia ja gaasi ülekande taristuga seotud riiklikud põhieesmärgid, mis on vajalikud energialiidu viie tähtsa mõõtmega seotud eesmärkide saavutamiseks; (2)vajaduse korral muud kavandatud peamised taristuprojektid kui ühishuviprojektid; (3)vajaduse korral energia siseturu muude aspektide, nt turgude lõimimise ja liitmisega seotud riiklikud eesmärgid;

(4)kütteostuvõimetusega seotud riiklikud eesmärgid, sh kütteostuvõimetute majapidamiste arv; (5)vajaduse korral elektrisüsteemi piisavuse tagamisega seotud riiklikud eesmärgid; (6)punktides 1–5 osutatud eesmärkide saavutamiseks rakendatud, vastu võetud ja kavandatud poliitikad ja meetmed; (7)punktides 1–6 osutatud eesmärkide ja poliitikate elluviimiseks tehtud piirkondlik koostöö; (8)vajaduse korral, ilma et see piiraks ELTLi artiklite 107 ja 108 kohaldamist, rahastamismeetmed, sh liidu toetus ja liidu vahendite kasutamine energia siseturu valdkonnas riigi tasandil; (9)meetmed, millega suurendada energiasüsteemi paindlikkust taastuvenergia tootmiseks, sh päevasiseste turgude liitmise ja piiriüleste reguleerturgude kasutuselevõtt. 2. Liikmesriikide poolt lõike 1 alusel esitatav teave on kooskõlas riiklike reguleerivate asutuste aruandega, millele on osutatud [ettepanekuga COM(2016) 864 uuesti sõnastatud direktiivi 2009/72/EÜ] artikli 58 lõike 1 punktis e ja direktiivi 2009/73/EÜ artikli 41 lõike 1 punktis e, ning tugineb vajaduse korral sellele. Artikkel 22

Teadusuuringuid, innovatsiooni ja konkurentsivõimet käsitlev lõimitud aruandlus Liikmesriigid esitavad artiklis 15 osutatud lõimitud riiklikus energia- ja kliimaalases eduaruandes teabe järgmiste eesmärkide ja meetmete elluviimise kohta: (a)riiklikud eesmärgid ja poliitikad, millega võetakse SET-kava eesmärgid ja poliitikad üle riiklikku konteksti; (b)riiklikud eesmärgid, mis on seotud puhta energia tehnoloogiat käsitlevateks teadusuuringuteks ja innovatsiooniks ning tehnoloogiakulude katmiseks ja tõhususe suurendamiseks ette nähtud (avaliku ja erasektori) kogukulutustega; (c)vajaduse korral riiklikud eesmärgid, sh pikaajalised 2050. aasta eesmärgid, mis on seotud tehnoloogiaga, mida kasutatakse suure energiakasutusega ja rohkesti CO2-heidet tekitavate tööstussektorite CO2-heite vähendamiseks ning vajaduse korral seonduva CO2 transpordi, kasutamise ja säilitamise taristu kasutuselevõtuks; (d)energiatoetuste järkjärgulise kasutuselt kõrvaldamise riiklikud eesmärgid; (e)punktides b ja c osutatud eesmärkide saavutamiseks rakendatud, vastu võetud ja kavandatud poliitikad ja meetmed; (f)punktides b–d osutatud eesmärkide ja poliitikate elluviimiseks teiste liikmesriikidega tehtud koostöö, sh poliitikate ja meetmete koordineerimine SET-kava kaudu, nt uurimisprogrammide ja ühisprogrammide kooskõlastamine; (g)vajaduse korral rahastamismeetmed, sh liidu toetus ja liidu vahendite kasutamine kõnealuses valdkonnas riigi tasandil. 2. jagu

Iga-aastane aruandlus Artikkel 23

Iga-aastane aruandlus 1. Liikmesriik esitab komisjonile 15. märtsiks 2021 ja seejärel igal aastal (aasta X) järgmise teabe: (a)kasvuhoonegaaside ligikaudsed inventuuriandmed aasta X-1 kohta;

(b)direktiivi 2009/119/EÜ artikli 6 lõikes 2 osutatud teave; (c)direktiivi 2013/30/EL IX lisa punkti 3 kohane teave vastavalt nimetatud direktiivi artiklile 25. Punkti a kohaldamisel koondab komisjon liikmesriikide kasvuhoonegaaside ligikaudsete inventuuriandmete või, juhul kui liikmesriik ei ole oma ligikaudseid inventuuriandmeid kõnealuseks kuupäevaks esitanud, omaenda hinnangute põhjal igal aastal liidu kasvuhoonegaaside ligikaudsed inventuuriandmed. Komisjon teeb selle teabe iga aasta 30. septembriks üldsusele kättesaadavaks. 2. Alates 2023. aastast määravad liikmesriigid kindlaks ja esitavad komisjonile kasvuhoonegaaside inventuuri lõplikud andmed iga aasta (X) 15. märtsiks ja esialgsed andmed iga aasta 15. jaanuariks, sh III isas loetletud kasvuhoonegaasid ja inventuuriga seotud teave. Kasvuhoonegaaside inventuuri lõplikke andmeid käsitlev aruanne sisaldab ka täielikku ja ajakohast riiklikku inventuuriaruannet. 3. Liikmesriigid esitavad ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile iga aasta 15. aprilliks riiklikud inventuurid, mis sisaldavad käesoleva artikli lõike 2 kohaselt komisjonile esitatud teavet kasvuhoonegaaside inventuuri lõplike andmete kohta. Komisjon koostab koostöös liikmesriikidega korra aastas liidu kasvuhoonegaaside inventuuri ja liidu kasvuhoonegaaside inventuuriaruande ning esitab need iga aasta 15. aprilliks ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile. 4. Liikmesriigid teatavad komisjonile 2027. ja 2032. aasta 15. jaanuariks riikliku inventuuri esialgsed ning samade aastate 15. märtsiks lõplikud andmed, mis nad on koostatud vastavusaruannete jaoks vastavalt määruse [ ] [LULUCF] artiklile 12 oma LULUCFi arvestuse kohta. 5. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte, et: (a)muuta III lisa 2. osa kasvuhoonegaaside loetellu ainete lisamiseks või nende sealt välja jätmiseks; (b)täiendada käesolevat määrust, võttes vastu globaalse soojendamise potentsiaali väärtusi ja täpsustades inventuurisuuniseid, mida kohaldatakse kooskõlas ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni või Pariisi kokkuleppe organite vastu võetud asjakohaste otsustega. 6. Komisjon võtab vastu rakendusaktid, millega kehtestatakse liikmesriikide poolt lõike 1 alusel esitatavate kasvuhoonegaaside ligikaudsete inventuuriandmete, lõike 2 alusel esitatava kasvuhoonegaaside inventuuri ning määruse [ ] [LULUCF] artiklite 12 ja 5 alusel esitatavate arvestusse kuuluva kasvuhoonegaaside heite ja nende sidumise andmete ülesehitus, tehnilised üksikasjad, vorm ja esitamise protsess. Selliste rakendusaktide ettepanekute tegemisel võtab komisjon arvesse ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Pariisi kokkuleppe ajakavasid kõnealuse teabe seiramiseks ja esitamiseks n