EUROOPA KOMISJON Brüssel,13.9.2016 COM(2016) 576 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE üldeelarvest kaetavate tagatiste kohta

Olukord 31. detsembri 2015. aasta seisuga

{SWD(2016) 292 final}



Sisukord 1.Sissejuhatus 2.ELi eelarvest tagatud tehingud 3.Tagatud tehingute areng 3.1.Komisjoni otseselt hallatavad tehingud 3.1.1.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) 3.1.2.Maksebilansi tasakaalustamise vahend 3.1.3.Makromajandusliku finantsabi laenud 3.1.4.Euratomi laenud 3.2.EIP välisfinantstehingute areng 4.ELi eelarvest kaetavad riskid 4.1.Riski mõiste 4.2.Koguriski komponendid 4.3.ELi eelarvest kaetav aastane risk 4.3.1.Liikmesriikide riskipositsioonid 4.3.2.Kolmandate riikide riskipositsioonid 5.Tagatiste realiseerimine ja fondi areng 5.1.Tagatiste realiseerimine

5.1.1.Väljamaksed sularahavarudest 5.1.2.Väljamaksed ELi eelarvest 5.1.3.Taotlused fondile ja sissenõutud summad 5.2.Fondi areng 1.Sissejuhatus Käesoleva aruande eesmärk on jälgida ELi eelarvest kaetavaid krediidiriske, mis on tekkinud otseselt Euroopa Liidu antud tagatiste ja tehtud laenutehingute või kaudselt Euroopa Investeerimispanga liiduväliste rahastamisprojektide jaoks antud tagatise tõttu. Käesolev aruanne on esitatud vastavalt finantsmääruse artiklile 149, mille kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule kord aastas aruande ELi eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta. Aruanne on üles ehitatud järgmiselt: 2. punktis esitatakse ELi eelarvest tagatud tehingute peamised tunnused; lisaks käsitletakse mitut muud kriisiohjamismehhanismi, millega ei kaasne ELi eelarvele mingit riski. 3. punktis kirjeldatakse tagatud tehingute arengut. 4. punktis tuuakse esile peamised ELi eelarvest kaetavad riskid ning 5. punktis keskendutakse tagatiste realiseerimisele ja välistegevuse tagatisfondi (edaspidi „fond“) arengule . Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, kus on esitatud üksikasjalikud tabelid ja selgitavad märkused. Selles on esitatud ka nende riikide makromajanduslik analüüs, kes kasutavad ELi laene ja/või tagatisi, mis moodustavad fondi riskipositsiooni põhiosa. 2.ELi eelarvest tagatud tehingud Euroopa Liidu eelarvest kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mida saab jaotada kahte rühma: –Euroopa Liidu antud laenud, millel on makromajanduslikud eesmärgid, st makromajandusliku finantsabi laenud kolmandatele riikidele; maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud euroalavälistele ELi liikmesriikidele, kellel on maksebilansiraskused; laenud Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM) raames, millega toetatakse kõiki liikmesriike, kellel on või keda ohustavad tõsiselt nende kontrolli alt väljas olevatest erakorralistest sündmustest tingitud suured majandus- ja finantshäired, ja mida antakse tavaliselt koos Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) finantsabiga; –mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud, st Euratomi laenud ja eelkõige ELi mittekuuluvates riikides ELi tagatistega kaetud tehingute rahastamine Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „EIP“) poolt (edaspidi „EIP välisrahastamine“) . Tagatud EIP välisrahastamine, makromajanduslik finantsabi ja Euratomi laenud kolmandatele riikidele on alates 1994. aastast olnud kaetud välistegevuse tagatisfondist, maksebilansi tasakaalustamiseks antud laenud ning EFSMi ja Euratomi laenud liikmesriikidele on kaetud otse ELi eelarvest. - Välistegevuse tagatisfond Fond katab nende kohustuste täitmata jätmise, mis kaasnevad ELi mittekuuluvatele riikidele või nendes riikides rakendatavate projektide jaoks antud laenude ja laenutagatistega. Fond loodi selleks, et –pakkuda likviidsuspuhvrit, et vältida ELi eelarve kasutamist iga kord, kui seoses tagatud laenuga jäetakse kohustused täitmata või viivitatakse nende tasumisega, ning –luua eelarvedistsipliini vahend, kehtestades finantsraamistiku sellise ELi poliitika arendamiseks, mis käsitleb komisjoni ja EIP kolmandatele riikidele antavate laenude tagatisi .

Kui kolmas riik saab Euroopa Liidu liikmesriigiks, ei kaeta temaga seotud laene enam fondist ja risk tuleb katta otse ELi eelarvest. Fondi rahastatakse ELi eelarvest ning selle vahendid peavad pidevalt vastama teatavale protsendile nende tagasimaksmata laenude ja laenutagatiste põhisummast, mida fondist kaetakse. Kõnealune protsent ehk sihtmäär on praegu 9 %. Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, leitakse need ELi eelarvest. - Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi tagatisfond ELi tagatis katab rahastamis- ja investeerimistehingud, mille EIP on allkirjastanud infrastruktuuri ja innovatsiooni programmi raames ning Euroopa Investeerimisfondi VKEde programmi raames. Osaliselt on nimetatud toimingud kaetud ELi tagatisega, osaliselt aga sooritatakse need EIP grupi oma vastutusel. Muud kriisiohjamismehhanismid, mida ei kaeta ELi eelarvest Kriisi ohjamiseks on käivitatud veel mitu mehhanismi, millega ei kaasne mingit riski ELi eelarvele: - Kreeka laenuleping, mida rahastatakse teiste euroala liikmesriikide poolt Kreekale antavate kahepoolsete laenudega ja mida haldab keskselt komisjon; - Euroopa Finantsstabiilsuse Fond (EFSF): euroala liikmesriigid lõid EFSFi 2010. aasta juunis ajutise päästemehhanismina, et pakkuda euroala liikmesriikidele finantsabi makromajandusliku kohandamisprogrammi raames. Alalise päästemehhanismi, Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) leping jõustus 27. septembril 2012. EFSF jätkab alates 1. juulist 2013 käimasolevate Kreeka programmidega (koos IMFi ja mõne liikmesriigiga), samuti Iirimaa ja Portugali programmidega (koos IMFi, mõne liikmesriigi ning ELi/EFSMiga), kuid ei osale enam uutes rahastamisprogrammides ega laenulepingutes; - Euroopa stabiilsusmehhanism (ESM): ESM on oluline osa ELi laiahaardelisest strateegiast, mis on mõeldud euroalal finantsstabiilsuse kaitsmiseks, ja see pakub finantsabi euroala liikmesriikidele, kellel on või keda ohustavad finantsraskused. ESM on Luksemburgis asuv valitsustevaheline organisatsioon, mida reguleeritakse rahvusvahelise avaliku õiguse alusel. Selle laenuandmisvõime on 500 000 miljonit eurot. 3.Tagatud tehingute areng Selles punktis kirjeldatakse tagatud tehingute arengut; esiteks kirjeldatakse komisjoni otseselt hallatavate tehingute ja seejärel EIP hallatavate tehingute arengut.



Tabel 1. ELi eelarvest kaetav tagatud laenujääk kokku 31. detsembri 2015. aasta seisuga (miljonites eurodes) Põhisumma jääk Kogunenud intress Kokku % Liikmesriigid* Euratom 283 1 284 0,3 Maksebilansi tasakaalustamine 5 700 111 5 811 6,9 EIP 1 971 16 1 987 2,4 Euroopa finantsstabiilsusmehhanism 46 800 709 47 509 56,4 Liikmesriigid kokku** 54 753 837 55 591 66,0 Kolmandad riigid:*** Makromajanduslik finantsabi 3 007 17 3 024 3,6 Euratom 17 < 1 17 <0.1 EIP**** 25 417 149 25 565 30,4 Kolmandad riigid kokku 28 441 166 28 606 34,0 Kokku 83 194 1 003 84 197 100 * Risk kaetakse otse ELi eelarvest. See hõlmab ka Euratomi ja EIP laene, mis anti riikidele enne ELiga ühinemist. ** Arvud ei hõlma EFSI tegevust; selle kaudu oli aruandekuupäevaks välja makstud 202 miljonit eurot. *** Fond katab riske maksimaalselt 19,45 miljardi ulatuses. **** Hõlmab laene, mis anti ELile üle pärast seda, kui Süüria jättis oma EIP laenudega seotud kohustused täitmata

(summa: 155 miljonit eurot). Talituste töödokumendi tabelites A1, A2a, A2b ja A3 on esitatud kõnealuste laenujääkide kohta üksikasjalikum teave, eelkõige ülemmäär, väljamakstud summad ja tagatismäärad. 3.1.Komisjoni otseselt hallatavad tehingud 3.1.1.Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu (ECOFIN) 9.–10. mai 2010. aasta järelduste kohaselt on mehhanismi maht 60 000 miljonit eurot . Lisaks olid euroala liikmesriigid valmis vajaduse korral neid vahendeid täiendama. Nõukogu määruse (EL) nr 407/2010 artikli 2 lõike 2 kohaselt on liikmesriigile antava laenu või krediidilimiidi põhisumma piiratud maksete assigneeringute suhtes kohaldatava omavahendite ülemmäära piiresse jääva varuga. Tulenevalt nõukogu otsustest anda liidu finantsabi Iirimaale (kuni 22 500 miljonit eurot) ja Portugalile (kuni 26 000 miljonit eurot) tehti Iirimaale väljamakseid summas 22 500 miljonit eurot ja Portugalile summas 24 300 miljonit eurot (ülejäänud 1 700 miljonit eurot jäi välja maksmata, kuna Portugali valitsus seda ei taotlenud ja väljamaksmise tähtaeg möödus). 2015. aasta areng Eurorühm/ECOFIN otsustas 2013. aasta aprillis suurendada EFSMi laenude maksimaalset keskmist tähtaega 12,5 aasta asemel 19,5 aastani ja andis sellega abi saavatele riikidele võimaluse taotleda laenude tagasimaksetähtaegade pikendamist kuni 2026. aastani (osamaksete kaupa).

Iirimaa taotlus EFSMi esimese laenu (suuruses 5 miljardit eurot, mis maksti välja 2011. aastal ja mille lõpptähtaeg oli 2015. aasta detsembris) pikendamiseks laekus 27. juulil 2015. Laen refinantseeriti kolme tehinguga, mille tähtajad on 2023. aastal (2 miljardit eurot), 2029. aastal (1 miljard eurot) ja 2035. aastal (2 miljardit eurot). Lisaks sellele rahastati 7,16 miljardi suurust üleminekulaenu, mis laenati samadel tingimustel edasi Kreekale ühe kuu pikkuseks perioodiks 20. juulist kuni 20 augustini 2015. See laen maksti täies ulatuses tagasi. EFSMi 60 000 miljoni euro suurusest mahust oli 31. detsembri 2015. aasta seisuga järel 13 200 miljonit eurot, mida vajaduse korral on võimalik kasutada euroala liikmesriikide abistamiseks. Areng pärast 31. detsembrit 2015 11. jaanuaril 2016 taotles Portugali valitsus, et pikendataks ka teist EFSMi laenu suuruses 4,75 miljardit eurot, mis maksti välja 2011. aastal ja mille lõpptähtaeg oli 2016. aasta juunis. Laen refinantseeriti kolme tehinguga, mille tähtajad on 2023. aastal (1,5 miljardit eurot), 2031. aastal (2,25 miljard eurot) ja 2036. aastal (1 miljard eurot). 3.1.2.Maksebilansi tasakaalustamise vahend EL taaskäivitas keskmise tähtajaga rahalise abi (kokku 14 600 miljonit eurot) andmise maksebilansi tasakaalustamise vahendi kaudu 2008. aasta novembris, et aidata Ungaril ning seejärel 2009. aasta jaanuaris ja mais Lätil ja Rumeenial taastada turu usaldus. Kõnealusest summast jäi uue taotluse puudumise ja väljamaksmise tähtaja möödumise tõttu 1 200 miljonit eurot välja maksmata. 2015. aasta areng Läti maksis tagasi 1 200 miljonit eurot ja Rumeenia 1 500 miljonit eurot. 22. oktoobril 2013 otsustas nõukogu anda Rumeeniale teist korda keskmise tähtajaga ennetavat rahalist abi: kuni 2 000 miljonit eurot laenuna, mille keskmine tähtaeg on maksimaalselt kaheksa aastat. Vahendit ei ole kasutatud ja rahastamisnõude esitamise lõpptähtaeg oli 30. septembril 2015. Maksebilansi tasakaalustamise vahendi 50 000 miljoni euro suurusest üldisest maksimummahust oli 2015. aasta 31. detsembri seisuga järel 44 300 miljonit eurot, mida vajaduse korral on võimalik abistamiseks kasutada. Maksebilansi tasakaalustamise vahendi laenude jääk kahanes 2015. aastal 8 400 miljonilt eurolt 5 700 miljonile eurole. Areng pärast 31. detsembrit 2015 Ungari maksis aprillis 2016 tagasi laenu viimase 1 500 miljoni euro suuruse osamakse. 3.1.3.Makromajandusliku finantsabi laenud Makromajanduslikku finantsabi käsitlevad otsused teevad harilikult Euroopa Parlament ja nõukogu (ELi toimimise lepingu artikkel 212). Kui olukord kolmandas riigis eeldab kiireloomulist finantsabi, võib nõukogu võtta otsuse vastu komisjoni ettepaneku põhjal (ELi toimimise lepingu artikkel 213); seda menetlust kasutati 2014. aastal Ukrainale mõeldud teise makromajandusliku finantsabi paketi puhul. 2015. aasta areng 15. aprillil 2015 otsustasid Euroopa Parlament ja nõukogu anda laenudena makromajanduslikku finantsabi Ukrainale maksimaalselt 1 800 miljoni euro ulatuses. Esimene osamakse, 600 miljonit eurot, maksti välja juulis. 2015. aasta aprillis maksti Ukrainale välja 2010. aastal heakskiidetud esimese programmi raames järelejäänud 250 miljonit eurot ning Gruusiale tehti esimene 10 miljoni euro suurune osamakse (23 miljonist eurost). Jordaaniale antud makromajanduslik finantsabi (180 miljonit eurot) maksti täielikult välja 2015. aastal – 100 miljoni euro suurune esimene osamakse tehti veebruaris ning 80 miljoni euro suurune teine ja ühtlasi viimane osamakse tehti oktoobris.

Tuneesiale antud laenu esimesed kaks osamakset (300 miljonist eurost) maksti välja 2015. aastal – 100 miljoni euro suurune esimene osamakse tehti mais ning 100 miljoni euro suurune teine osamakse tehti detsembris. Abi saanud riigid maksid tagasi 67 miljonit eurot (Bosnia ja Hertsegoviina 4 miljonit eurot, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik 10 miljonit eurot, Montenegro 1 miljon eurot ja Serbia 52 miljonit eurot). Makromajandusliku finantsabi laenude jääk suurenes vahemikus 2014. aasta 31. detsember kuni 2015. aasta 31. detsember 1 828,6 miljonilt eurolt 3 006,6 miljonile eurole. Ukrainale antud laenud moodustavad 73,5 % makromajandusliku finantsabi riskipositsioonidest. Areng pärast 31. detsembrit 2015 Kirgiisi Vabariigile antud laenu esimene osamakse (10 miljonit eurot 15 miljonist eurost) maksti välja 2016. aasta aprillis. 3.1.4.Euratomi laenud Liikmesriikidele või teatavatele abikõlblikele riikidele, kes ei ole liikmesriigid (Venemaa Föderatsioon, Armeenia, Ukraina), antavate Euratomi laenude ülemmäär on 4 000 miljonit eurot, millest ligikaudu 85 % on juba välja makstud. 7. augustil 2013 allkirjastati 300 miljoni eurone laen Ukrainale olemasolevate tuumarajatiste ohutuse parandamiseks.Nendes laenudes kasutatakse ka kolmandate poolte tagatisi, mis katavad 100 % summadest, mis aasta lõpu seisuga on tagasi maksmata. 4 000 miljonist eurost järelejäänud 326 miljonit eurot saab kasutada uute projektide jaoks. 2015. aasta areng Komisjoni hinnangu järgi on kõik esialgsed laenu andmise eeltingimused rahuldavalt täidetud. Kuigi kuni 100 miljoni euro suuruse esimese osamakse kohta võeti laenuotsus vastu 27. mail 2015, ei ole rakendamisel esinenud viivituste tõttu seni väljamakseid tehtud. 2015. aastal väljamakseid ei tehtud. Bulgaaria maksis tagasi 22,6 miljonit eurot, Rumeenia 19 miljonit eurot ja Ukraina 6,9 miljonile eurole vastava summa. 3.2.EIP välisfinantstehingute areng 2015. aasta areng Vastavalt EIP üldlaenumandaadile aastateks 2014–2020 oli 31. detsembriks 2015 sõlmitud lepinguid kogumahus 6 920 miljonit eurot, millest 525 miljonit eurot oli kõnealuseks kuupäevaks juba välja makstud (vt talituste töödokumendi tabel A5a). EIP mandaadid saanud riikide kohta täpsema teabe saamiseks vt talituste töödokumendi tabelid A1 ja A2. Varasemate EIP välismandaatide kohta vaata komisjoni talituste töödokumendi tabel A3. Süüria valitsus jättis intressi- ja laenumaksetega seotud kohustused ka 2015. aastal täitmata. EIP on taotlenud tagatisfondilt kõnealuste summade katmist (vt punkt 5.1.3). Mitme käesolevas punktis osutatud rahastamisvahendi laenujääk 2015. aasta 31. detsembri seisuga on esitatud tabelis 1. 4.ELi eelarvest kaetavad riskid 4.1.Riski mõiste ELi eelarvest kaetav risk tuleneb tagatud tehingutega seotud põhisumma jäägist ja intressidest.

Käesolevas aruandes kasutatakse ELi eelarvest (otse või fondi kaudu) kaetavate riskide hindamiseks kahte meetodit. –„Kogu eelarvest kaetava riski“ arvutamisel võetakse arvesse asjaomaste tehingute laenujäägi kogusummat konkreetsel kuupäeval, sh kogunenud intresse. –„Aastase eelarveriskina“ määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne summa, mille EL peaks eelarveaastal välja maksma, kui kõik tagatud laenudega seotud kohustused jäetaks täitmata . 4.2.Koguriski komponendid Kuni 2010. aastani tulenes ELi eelarvest kaetava laenujäägi kogusummaga seotud maksimaalne risk põhiliselt kolmandatele riikidele antud laenudest. Alates 2011. aastast on liikmesriikide rahandust tugevalt mõjutanud finantskriis, mistõttu EL on andnud liikmesriikide valitsemissektorite suuremate rahastamisvajaduste toetuseks rohkem laene. Sellest tulenevalt on riski komponentide osakaal muutunud. 31. detsembri 2015. aasta seisuga moodustasid laenujäägi kogusummast 66 % laenuvõtmistehingud, mis olid seotud liikmesriikidele antud laenudega, mis kaetakse otse ELi eelarvest (31. detsembril 2010 oli see näitaja 45 %). 4.3.ELi eelarvest kaetav aastane risk 31. detsembri 2015. aasta seisuga tagasimaksmata laene (vt tabelit 1) arvestades on maksimaalne summa, mille EL peaks 2016. aastal välja maksma (otse ja fondi kaudu), eeldusel et kõik tagatud laenudega seotud kohustused jäetakse täitmata, 10 718,5 miljonit eurot. See summa hõlmab 2016. aastal maksmisele kuuluvate tagatud laenude põhisummat ja intressimakseid, eeldusel et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras (üksikasjalikud andmed on esitatud komisjoni talituste töödokumendi tabelis A4). 4.3.1.Liikmesriikide riskipositsioonid 2016. aastal on ELi kaetav liikmesriikidega seotud tegevuse maksimaalne aastane risk 8 160 miljonit eurot (ligikaudu 76 % aastasest koguriskist). See risk hõlmab järgmist: a) enne liikmesriikide ELiga ühinemist antud EIP laenud ja/või Euratomi laenud; b) maksebilansi tasakaalustamise vahendi raames antud laenud ja c) Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antud laenud. Tabel 2. Liikmesriikide järjestus vastavalt 2016. aastal ELi eelarvest kaetavale aastasele riskile (miljonites eurodes) Järjestus Riik Laenud Maksimaalne aastane risk Riigi osakaal liikmesriikidega seotud aastases riskis Riigi osakaal aastases koguriskis (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 Portugal c 5 434,13 66,6 % 50,7 % 2 Ungari a + b 1 558,78 19,1 % 14,5 % 3 Iirimaa c 609,39 7,5 % 5,7 % 4 Rumeenia a + b 314,19 3,9 % 2,9 % 5 Bulgaaria a 83,24 1,0 % 0,8 % 6 Tšehhi Vabariik a 43,66 0,5 % 0,4 % 7 Horvaatia a 38,88 0,5 % 0,4 % 8 Poola a 29,36 0,4 % 0,3 % 9 Läti a + b 27,10 0,3 % 0,3 % 10 Slovaki Vabariik a 14,66 0,2 % 0,1 % 11 Leedu a 4,60 0,1 % < 0,1 % 12 Sloveenia a 2,09 < 0,1 % < 0,1 % Kokku 8 160,1 100 % 76,1 % 4.3.2.Kolmandate riikide riskipositsioonid 2016. aastal kaetakse fond riske kolmandate riikide riskipositsioonidega seotud aastase riski tulemusena maksimaalselt 2 258,4 miljonit eurot (24 % aastasest koguriskist). Kolmandate riikidega seotud risk hõlmab EIP laenutehinguid ja/või makromajanduslikku finantsabi ja/või Euratomi laene (üksikasjalikud andmed on esitatud komisjoni talituste töödokumendi tabelis A2b). Fond katab kolmandatele riikidele antud tagatud laene, mille tähtajad ulatuvad kuni 2042. aastani. Allpool on järjestatud kümme riiki (43st) vastavalt 2016. aastal tagasimaksmisele kuuluvatele summadele. Nende arvele langeb 2 069 miljonit eurot ehk 81 % fondi kaetavast kolmandate riikidega seotud aastasest riskist. Kõnealuste riikide majanduslikku olukorda on analüüsitud ja kommenteeritud talituste töödokumendi punktis 3. Tabelis on iga riigi puhul märgitud ka reitinguagentuuride antud hinnang krediidivõimelisuse kohta. Tabel 3. Kümme kõige olulisemat kolmandat riiki vastavalt fondist kaetavale aastasele riskile 2016. aastal (miljonites eurodes)

Järjestus Riik Maksimaalne aastane risk Riigi osakaal kolmandate riikidega seotud aastases riskis Riigi osakaal aastases koguriskis (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 Türgi 554,91 21,7 % 5,2 % 2 Brasiilia 285,13 11,1 % 2,7 % 3 Tuneesia 278,87 10,9 % 2,6 % 4 Egiptus 230,85 9,0 % 2,2 % 5 Maroko 217,61 8,5 % 2,0 % 6 Serbia; 203,75 8,0 % 1,9 % 7 Lõuna-Aafrika 89,52 3,5 % 0,8 % 8 Liibanon 88,62 3,5 % 0,8 % 9 Bosnia ja Hertsegoviina 60,05 2,3 % 0,6 % 10 Süüria 56,54 2,2 % 0,5 % 10 riiki kokku 2 068,85 80,7 % 19,3 % 5.Tagatiste realiseerimine ja fondi areng 5.1.Tagatiste realiseerimine 5.1.1.Väljamaksed sularahavarudest Kui võlgnik hilineb ELile makse tegemisega, kasutab komisjon sularahavarusid selleks, et vältida viivitusi ja neist tulenevaid kulutusi laenutehingute teenindamisel . 2015. aastal seda ei tehtud. 5.1.2.Väljamaksed ELi eelarvest Kui kohustused jäetaks täitmata, esitataks taotlus katta puudujääk ELi eelarvest. Kuna 2015. aastal ei jätnud liikmesriigid oma kohustusi täitmata, assigneeringuid ei taotletud. 5.1.3.Taotlused fondile ja sissenõutud summad Kui ELi poolt kolmandatele riikidele antud või tagatud laenu saaja hilineb makse tegemisega, kasutatakse fondi, et tasuda maksetähtpäeva ületanud makse kolme kuu jooksul alates maksenõude esitamisest. Alates 2011. aasta detsembrist on Süüria valitsus jätnud EIP suhtes täitmata teatavad intressimaksete ja laenu tagasimaksetega seotud kohustused. Kuna ametlikud maksetaotlused ei ole tulemusi andnud, hakkas EIP 2012. aasta mais esitama taotlusi fondile. Süüria laenudega seotud kohustuste täitmata jätmise pärast fondile esitatud taotluste areng on esitatud tabelis 4. EIP taotletavad summad võetakse tagatisfondi kontolt pärast komisjoni talitustelt nõusoleku saamist. Kui EL teeb ELi tagatise alusel makse, lähevad EIP õigused ja õiguskaitsevahendid ELile üle. EIP on algatanud ELi nimel sissenõudmismenetlused nende summade suhtes, millega seoses on õigused ja õiguskaitsevahendid üle antud.

Tabel 4. Taotlused tagatisfondile Süüria tagasimaksmata laenude pärast (miljonites eurodes) Aasta Rahuldatud taotluste arv Tasumisele kuuluvate osamaksete suurus Trahvid ja kogunenud intressid (1) Sissenõutud summa Kokku 2012 2 24,02 – 2,15 21,87 2013 8 59,27 1,36 0 60,63 2014 8 58,68 1,54 0 60,23 2015 8 58,66 1,50 0 60,16 Kokku 26 200,64 4,40 2,15 202,89 (1) Trahvid ja kogunenud intressid nõuab EIP sisse alles iga laenu teise maksetaotlusega ning need kogunevad alates kohustuste täitmata jätmise kuupäevast kuni päevani, mil tagatisfond need tasub. 31. detsembri 2015. aasta seisuga oli Süüriale antud tagatud laenude põhisumma jääk kokku 554 miljonit eurot ja viimase laenu tähtaeg 2030. aastal. Areng pärast 31. detsembrit 2015 2015. aasta lõpuks laekus 2016. aasta makseteks veel kolm taotlust, lisaks üks taotlus 2016. aasta jaanuaris, kogusummas 29,90 miljonit eurot. 5.2.Fondi areng Tagatisfondi määruse kohaselt peavad fondi vahendid olema nõuetekohasel tasemel (sihtsumma), milleks on 9 % iga tehinguga seotud kapitalikohustuste kogusummast, millele lisandub kogunenud intress. Selleks et tagada sihtsumma saavutamine, on olemas rahastamise mehhanism.