Uue raamistikuga seotud teemade/probleemide kindlakstegemiseks kasutati avaliku konsultatsiooni puhul MS Exceli ja tekstianalüüsi ning tegevuskava tagasiside ja muude vastuste puhul tehti analüüs käsitsi. Vajaduse korral kasutati vaba tekstina esitatud vastuste temaatilist rühmitamist, et määrata kindlaks tõstatatud probleemide ligikaudne sagedus. See hõlmas teatavat tõlgendamist.

Avaliku konsultatsiooni tulemusi, tagasisidet tegevuskava kohta ja muid panuseid analüüsiti kvantitatiivselt ja kvalitatiivselt. Tegevuskava käsitleva tagasiside ja muude vastuste puhul on käesoleva aruande analüüsis arvesse võetud ainult neid teemasid, mida sidusrühmad on vähemalt kaks korda tõstatanud. Kui konkreetsele sidusrühmade rühmale ei ole viidatud, tähendab see, et asjaomase teema tõstatas mitu sidusrühmade rühma, kes siiski ei moodustanud sidusrühmade enamust.

Saadud vastused kinnitasid, et uuel raamistikul on üldsuse ja sidusrühmade tugev toetus. Vastused kinnitasid ka seda, kui olulised on ühised sihid ja kooskõlastatud tegevus, et kaasata kõik ühe ja sama eesmärgi – töötervishoiu ja tööohutuse parandamise poole püüdlevad osalejad. Neid seisukohti on arvesse võetud käesolevale aruandele lisatud teatises . Teatises on kindlaks määratud peamised prioriteetsed küsimused ja konkreetsed meetmed, mida võiks võtta. Vastuseid, mis jäid väljapoole ELi pädevuse ulatust, arvesse ei võetud.

Teemad, mida sidusrühmad kõige sagedamini tõstatasid, olid järgmised: i) tööga seotud haiguste ja tööõnnetuste ennetamine; ii) vajadus käsitleda uues raamistikus tööga seotud haigusi (eelkõige vähktõbe) ja tööõnnetusi. Mitu ettevõtlusega mitteseotud sidusrühma rõhutasid, kui oluline on: i) pidevalt ajakohastada ohtlike ainete tööalase kokkupuute siduvaid piirnorme; ii) täiendada kantserogeenide ja mutageenide direktiivi, sealhulgas nanomaterjalide ja reproduktiivtoksiliste ainete puhul. Teisest küljest soovis mitu tööstussektori sidusrühma, et käsitletaks järgmisi teemasid: i) meetmed ja vahendid, mis aitavad ettevõtetel kohaneda ohtlike ainetega tööalase kokkupuute siduvate piirnormidega juhul, kui need muutuvad rangemaks; ning ii) kehtestada pandeemia tõttu kuni 2022. aastani moratoorium rangemate tööalase kokkupuute siduvate piirnormide suhtes. Teine oluline küsimus, mille sidusrühmad (eelkõige ametiühingud) tõstatasid, on vajadus võidelda vägivalla ning seksuaalse ja psühholoogilise ahistamise vastu töökohal. Tööõnnetustele ja tööga seotud haigustele keskendumise raames tegid mitmed sidusrühmad ettepaneku siduda uus raamistik ülemaailmse kampaaniaga „Vision zero“, mille eesmärk on viia tööga seotud surmajuhtumite arv ELis nullini.

Ka ettevõtlusega mitteseotud sidusrühmad märkisid, et oluline on õppida praegusest pandeemiast ning parandada töötervishoidu ja tööohutust kogu maailmas. Mitu sidusrühma juhtis tähelepanu ka töötervishoiu ja tööohutusega seotud konkreetsetele riskidele mõnel kutsealal või mõnes majandussektoris ning vajadusele suurendada töötervishoiu- ja tööohutusalast suutlikkust erinevatel tasanditel.

Sidusrühmade vastustes käsitleti kõige sagedamini töömaailmas toimuvaid muutusi, mille põhjuseks on tehnoloogia areng, demograafilised muutused, kliimamuutused ja globaliseerumine. Enamik selles kontekstis antud vastustest käsitles ELi elanikkonna kiiret vananemist ja vajadust kaasata eakamad töötajad, et tagada nende produktiivne, tervislik ja pikk tööelu. Paljudes vastustes kaaluti ka juba mõnda aega tööta olnud inimeste tõhusa tööle naasmise meetmeid. Teistes selleteemalistes seisukohtades vaadeldi suurenenud riske, mis tulenevad kiirest digiteerimisest ja uutest töövormidest – kaks suundumust, mille arengut pandeemia on kiirendanud. Nende riskide hulka kuuluvad ergonoomilised ja psühhosotsiaalsed riskid, töötervishoiu ja tööohutuse riskid mittestandardsetes tööhõivevormide puhul ning kodus töötamise riskid.

Vastajad leidsid, et neljanda eesmärgi (lihtsustada õigusakte) ja seitsmenda eesmärgi (parandada rahvusvahelist koostööd) puhul on tehtud kõige vähem edusamme ja saavutatud kõige vähem käegakatsutavaid tulemusi. Tuleb märkida, et ka neid kahte eesmärki peeti ka kõige vähem asjakohaseks.

Kõigi seitsme strateegilise eesmärgi kohta antud vastuseid võrreldes selgus, et kõige kõrgemalt hinnati esimese strateegilise eesmärgi (läbi vaadata riiklikud töötervishoiu ja tööohutuse strateegiad) ja teise strateegilise eesmärgi (hõlbustada töötervishoiu- ja tööohutusalaste õigusaktide täitmist) raames tehtud edusamme. Vastajad leidsid, et viies eesmärk (tööjõu vananemise probleemid, uued esilekerkivad riskid ning tööga seotud ja kutsehaigused) on kõige asjakohasem strateegiline eesmärk; sellele järgnesid esimene, teine ja kuues eesmärk (parandada andmete kogumist). Leiti, et kõige käegakatsutavamaid tulemusi saavutati esimese, teise ja viienda eesmärgi puhul.

Arvamused läksid lahku küsimuses, kas eelmise raamistiku seitsme strateegilise eesmärgi raames võetud meetmete puhul on tehtud edusamme. Iga strateegilise eesmärgi puhul nõustusid pooled või vähem kui pooled vastajatest järgmiste väidetega: i) kõikide meetme puhul on tehtud suuri edusamme; ii) meetmed on andnud käegakatsutavaid tulemusi; iii) meetmed olid seotud töötervishoiu ja tööohutuse valdkonna prioriteetsete eesmärkidega; iv) meetme väljatöötamisse olid kaasatud asjakohased sidusrühmad. Enamikul juhtudel oli vastajaid, kelle arvates asjaomastes valdkondades on tehtud edusamme, rohkem kui neid, kes väitsid vastupidist.

Vastajad leidsid, et eelmise raamistiku puhul peeti kõige olulisemaks selliseid küsimusi nagu tööjõu vananemine ja esilekerkivad uued riskid. 90 % vastanutest märkis, et see on kas oluline või väga oluline.

Enamik vastanutest leidis, et eelmine raamistik aitas kas „suurel määral“ (15 %) või „mõnevõrra“ (54 %) kaasa töötervishoiu ja tööohutuse parandamisele ELi tasandil. Pisut vähem vastanuid leidis, et eelmine raamistik aitas kas „suurel määral“ (9 %) või „mõnevõrra“ (54 %) kaasa töötervishoiu ja tööohutuse paranemisele riiklikul tasandil. Vähem kui pooled vastanutest leidsid, et raamistik aitas „suurel määral“ (6 %) või „mõnevõrra“ (43 %) kaasa töötervishoiu ja tööohutuse parandamisele piirkondlikul tasandil ning „suurel määral“ (8 %) või „mõnevõrra “ (43 %) töötervishoiu ja tööohutuse parandamisele töökoha tasandil.

Avaliku konsultatsiooni raames vastanutest 64 % nõustusid või nõustusid täielikult sellega, et tööohutus ja töötervishoid on nende riigis / ELis alates 2014. aastast üldiselt paranenud. See seisukoht oli valdavam tööandjate ja tööandjate ühenduste esindajate (83 % nõustus või nõustus täielikult) ning töötajate ühendusi esindavate vastajate (48 % nõustus või nõustus täielikult) seas.

Paljud sidusrühmad märkisid ka, kui oluline on sotsiaaldialoog, teadlikkuse suurendamine ja koostoime parandamine teiste poliitikavaldkondadega (eelkõige kemikaalide, keskkonna ja rahvatervise valdkonnas). Lisaks rõhutasid sidusrühmad, kui oluline on võtta uue raamistiku puhul arvesse pandeemiast saadud õppetunde, eriti neid, mis on seotud luu- ja lihaskonna haiguste, mittestandardsete tööhõivevormide ja vaimse tervise probleemide sagenemisega. Mõned sidusrühmad soovisid, et COVID-19 tunnistataks kutsehaiguseks.

Enamik sidusrühmi rõhutas, kui oluline on toetada töötervishoiu- ja tööohutusalaste eeskirjade kohaldamist (eriti mikro-, väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes ) ning parandada nende tööinspektsioonide parema rahastamise kaudu. Sellega seoses rõhutasid ettevõtlusega mitteseotud sidusrühmad vajadust tagada, et töötervishoiu- ja tööohutusalaseid eeskirju kohaldataks ka haavatavate rühmade suhtes, näiteks: i) nooremad, nais-, hooaja- ja võõrtöötajad; ii) puuetega /haiguste all kannatavad töötajad; iii) eesliinitöötajad (nt tervishoiutöötajad).

Sidusrühmad tundsid suurt muret ka töömaailmas toimuvate muutuste pärast, mis on tingitud uute tehnoloogiate kiirest kasutuselevõtust, demograafilistest muutustest, töökorralduse uutest viisidest ja kliimamuutustest. Enamik selles valdkonnas käsitletud teemasid oli seotud ergonoomiliste ja psühhosotsiaalsete riskidega. Paljud sidusrühmad leidsid, et kaugtöö üha laiema leviku tõttu tuleks kiiresti rohkem tähelepanu pöörata luu- ja lihaskonna haigustele. Need sidusrühmad leidsid, et luu- ja lihaskonna haigustele reageerimisel tuleks keskenduda ennetusele ja kohandatud poliitikale. Mõne sidusrühma arvates on töökohal esinevate psühhosotsiaalsete riskidega tegelemiseks vaja asjakohaseid õigusakte. Lisaks väljendasid mitmed sidusrühmad muret vanadusega seotud probleemide üle, sealhulgas: i) vajadus tõhusama tööle naasmise poliitika järele; ii) töötervishoiu ja tööohutusega seotud riskid mittestandardsete tööhõivevormide puhul.

Esimese strateegilise eesmärgi puhul leidsid ligikaudu pooled avalikus konsultatsioonis osalenutest (53 %), et on tehtud suuri edusamme, samas kui 20 % ei olnud sellega nõus. Sama suur osa vastanutest (53 %) nõustus, et esimese strateegilise eesmärgi meetmed on töötervishoiu ja tööohutuse valdkonna prioriteetidega seotud, samas kui 39 % nõustus väitega, et nendesse meetmetesse on kaasatud asjakohased sidusrühmad, ning 41 % väitega, et asjaomased meetmed on andnud käegakatsutavaid tulemusi.

Avalikule konsultatsioonile vastanutest 35 % leidis, et tööandjad olid eelmise raamistiku kavandamisse liiga vähe kaasatud, samas kui 33 % arvates ei olnud piisavalt kaasatud töötajate organisatsioone. Veel 33 % leidis, et töötervishoiu ja tööohutuse spetsialistid olid liiga vähe kaasatud ning 31 % arvates ei olnud piisavalt kaasatud tööandjate organisatsioone.

Vastajad leidsid, et eelmise raamistiku eesmärkide saavutamisel olid peamisteks takistusteks järgmised asjaolud: i) liiga vähe töötajaid ja rahalisi vahendeid (41 % vastanutest); ii) tööandjate vähene huvi (35 % vastanutest); iii) peamiste sidusrühmade vähene teadlikkus/arusaamine töötervishoiust ja tööohutusest (34 % vastanutest).

Enamik vastanutest (68 %) toetas ajakohastatud või kohandatud raamistikku, samas kui 11 % leidis, et uus raamistik peaks jääma suures osas samaks kui eelmine, aastateks 2014–2020 kehtestatud raamistik. Väga väike osa vastajatest (1 %) leidis, et raamistik tuleks kõrvale heita, 14 % aga väitis, et raamistiku praegust mudelit on vaja põhjalikult muuta.

Vastajad olid seisukohal, et kaks kõige olulisemat töötervishoiu- ja tööohutusalast väljakutset, millega järgmise seitsme aasta jooksul tuleb tegeleda, on psühhosotsiaalsed riskid ning kodus töötamise üha laialdasem levik.

Kogu ELis esinevad peamised probleemid, mis nõuavad täiendavate poliitikameetmete võtmist töötervishoiu ja tööohutuse valdkonnas

Kõik vastajad (n = 349 )

Allikas: Välisuuringu kohta koostatud konsultatsiooniaruanne

Avaliku konsultatsiooni vastajad pakkusid uue raamistiku jaoks välja järgmised põhivaldkonnad:

·töötervishoiu- ja tööohutusalaste õigusaktide tõhus kohaldamine;

·töötervishoiu- ja tööohutusalaste juhiste, heade tavade ja muu teadlikkuse suurendamisega seotud tegevuse väljatöötamine ja levitamine;

·töötervishoiu- ja tööohutusalase koostöö edendamine ja poliitikameetmete kooskõlastamine valdkondade lõikes (nt tervishoid, haridus, keskkond, kemikaalid jms).

Peamised töötervishoiu ja tööohutusega seotud poliitikavaldkonnad ja ELi tasandi meetmed, mis tuleks lisada uuele raamistikule

Alla 5 % jäävaid arve ei kuvata.

kõik vastajad (n=342-346)

Allikas: Välisuuringu kohta koostatud konsultatsiooniaruanne