EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS intellektuaalomandiõigusi käsitlevate tollialaste õigusaktide rakendamise kohta Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS intellektuaalomandiõigusi käsitlevate tollialaste õigusaktide rakendamise kohta /* KOM/2011/0285 lõplik - COD 2011/0137 */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST 1.1. Taustteave Aruka ja jätkusuutliku majanduskasvu strateegiat käsitlevas komisjoni teatises „Euroopa 2020. aastal”[1] rõhutati innovatsiooni tähtsust majanduskasvule ja tööhõivele. Intellektuaalomandiõigused on selles võtmevaldkonnas olulise tähtsusega, kuna tagavad maksimaalse kasu teadustegevusest, innovatsioonist ja loometegevusest. Intellektuaalomandiõiguste rikkumised ja sellega kaasnev õigusi rikkuvate kaupadega kauplemine valmistab eelkõige globaliseerunud majanduse tingimustes aina enam muret. Lisaks tööstusele põhjustatavatele majanduslikele tagajärgedele võivad intellektuaalomandiõigusi rikkuvad kaubad kujutada endast tõsist ohtu tarbijate tervisele ja ohutusele. Oma teatises ühtse turu kohta[2] rõhutas komisjon seepärast uuesti, et tolliasutused peaksid läbivaadatud õigusaktide abil suutma pakkuda intellektuaalomandiõiguste paremat kaitset. Nõukogu määruses (EÜ) nr 1383/2003 on sätestatud intellektuaalomandiõiguste rikkumise kahtlusega kaupade suhtes võetava tollimeetmed ja see on tähtis element ELi intellektuaalomandiõiguste kaitse ja jõustamise strateegias. 2008. aasta septembris kutsus nõukogu[3] komisjoni ja liikmesriike kõnealust määrust läbi vaatama ning esitama parandusettepanekuid selliseid õigusi rikkunud kaupade suhtes võetavate meetmete õigusliku raamistiku kohta ning neid hindama. Komisjon töötas välja uue tollialase tegevuskava intellektuaalomandiõiguste rikkumiste vastu võitlemiseks aastateks 2009–2012. Komisjoni ettevalmistatud ja nõukogu kinnitatud tegevuskava[4] põhilised elemendid hõlmavad õigusakte, tegevuse tulemuslikkust, koostööd tööstuse esindajatega, rahvusvahelist koostööd ja teadlikkuse tõstmist. Määruse läbivaatamine lülitati kavasse ja selle teostas komisjon tihedas koostöös liikmesriikidega töörühma kaudu, mis loodi programmi „Toll 2013” raames ning mis koosnes liikmesriikide tolliametite ekspertidest. Teatavad 2008. aasta lõpus esinenud juhtumid, kus tolliasutused pidasid kinni läbi ELi transiidina liikuvad ravimisaadetised, põhjustasid muret teatavate WTO liikmete, Euroopa Parlamendi liikmete, valitsusväliste organisatsioonide ja kodanikuühiskonna liikmete hulgas. Väideti, et sellised meetmed võivad takistada seaduslikku kauplemist geneeriliste ravimitega, olles seeläbi vastuolus ELi võetud kohustusega hõlbustada arengumaade juurdepääsu ravimitele ning rikkudes ka WTO eeskirju. Need vahejuhtumid viisid ühelt poolt ELi ning teiselt poolt India ja Brasiilia vaheliste vaidlusteni WTOs, mis näitasid koos asjakohaste WTOs ELi, India ja Brasiilia vahel toimunud konsultatsioonide käigus väljendatud kahtlustega, et asjakohased tolliasutuste poolt intellektuaalomandiõiguste jõustamist käsitlevad ELi õigusaktid vajaksid õiguskindluse suurendamiseks täiendavat täpsustamist. 1.2. Kooskõla muude ELi tegevuspõhimõtetega Ettepanek on kooskõlas ELi pikaajalise intellektuaalomandiõiguste kaitse poliitika ja strateegiaga. Seda poliitikat on kajastatud komisjoni mitmetes teatistes, näiteks „Euroopa 2020. aastal” ja ühtse turu akti käsitlev teatis[5]. Intellektuaalomandiõiguste kaitse soodustab innovatsiooni ja selle tulemuslikul jõustamisel on positiivne mõju tööhõivele, tarbijatele ja ühiskonnale tervikuna. Intellektuaalomandiõiguste jõustamine piiril tolli poolt täiendab jõustamist siseturul, samuti kaubandusalgatusi kolmandate riikidega ning rahvusvahelistel foorumitel. Ettepanek moodustab lahutamatu osa strateegilisest raamistikust, mis on esitatud komisjoni uues, [… mai 2011. aasta] teatises, mis käsitleb intellektuaalomandiõiguste ühtset turgu. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED 2.1. Üldsusega konsulteerimine Üldsusega konsulteeriti selleks, et kõigil sidusrühmadel oleks piisav võimalus anda oma panus määruse (EÜ) nr 1383/2003 läbivaatamisse. Üldsusega konsulteerimise käigus saadi 89 vastust eri sidusrühmadelt, sh õiguste omajatelt, rahvusvahelise kaubandusega seotud teenuste pakkujatelt, nt ekspediitorid ja vedajad, juristidelt, teadusasutustelt, valitsusvälistelt organisatsioonidelt, riigiasutustelt ja kodanikelt. Vastajatele peamist huvi pakkuvad teemad olid määruse reguleerimisala seoses olukordadega, kus tolliasutused võivad võtta meetmeid, ning see, mis ulatuses on intellektuaalomandiõigused määrusega hõlmatud, lihtsustatud menetlus üldiselt ning seoses väikeste partiide, ladustamiskulude ja kauba hävitamisega. 2.2. Mõju hindamine Mõju hindamise aruandes määrati kindlaks tollimeetmeid ja piiril toimuvat intellektuaalomandiõiguste jõustamist käsitlevad poliitikavalikud ja hinnati neid. Peamised hõlmatud valdkonnad olid piiril toimuva intellektuaalomandiõiguste jõustamise tugevdamise ulatus, mis aitaks tollil, õiguste omajatel ja muudel sidusrühmadel toime tulla jõustamisega seotud haldus- ja majandusliku koormusega, ning vajadus tagada tulemuslikkus ja vastavus kõigi asjakohaste juriidiliste kohustustega. Mõju hindamise aruandes vaadeldi kolme eri valikut, vajaduse korral koos mitme allvalikuga. Esimese valikuga nähti ette nn alusstsenaarium, mille korral komisjon ei võtaks mingeid meetmeid ja säiliks kehtiv olukord. Teise valikuga nähti ette teatavad mitteseadusandlikud meetmed, mille korral komisjon teeks ettepanekuid koolitusalgatusteks, suuniste väljatöötamiseks ning parimate tavade vahetamiseks. Kolmas valik oli, et komisjon teeks ettepaneku olemasolevat õigusraamistikku muuta. Selle valiku raames oleks võimalik iga määratletud probleemi puhul valida mitme allvaliku vahel. · 1. valik tuleks kõrvale jätta, kui komisjon tahaks asjakohaselt arvestada nõukogu taotlusega õigusaktide läbivaatamiseks ning murega, mida sidusrühmad väljendasid konsultatsioonide käigus seoses kehtivate õigusaktide reguleerimisala ja rakendamisega. · 2. valik lahendaks nimetatud probleemid vaid osaliselt. Suunised ja selgitavad märkused võiksid aidata selgitada kohaldatavaid menetlusi või seda, kuidas kohaldada seadusandluse põhiprintsiipe. Selliste mitteseadusandlike meetmete abil ei saaks siiski saavutada mõnesid intellektuaalomandiõiguste ulatuse laiendamise eesmärke ega muuta menetlusi kohustuslikuks kogu ELis. · 3. valik tagaks maksimaalse õiguskindluse selles osas, et hõlmataks kehtiva määrusega hõlmamata intellektuaalomandiõigused, ühtlustataks menetlused ja selgitataks menetlust. Selle valiku all esitati kaks allvalikut. 1. allvalikuga nähti ette käesoleva määrusega juba hõlmatud võimalike õiguste rikkumiste liikide laiendamine, nt seoses mitte ainult võltsitud kaubaga, vaid kaubaga, mis rikub mis tahes kaubamärgiõigusi. 2. allvalik hõlmas 1. allvalikut ja laiendas määrust hõlmatud intellektuaalomandiõiguste osas. Mõju hindamises järeldati, et parim lahendus kõigi esiletoodud probleemide lahendamiseks ja kõigi mõjutatud isikute rühmade suhtes tasakaalustatud tulemuse tagamiseks oleks määruse muutmine. 3. ÕIGUSLIK ALUS JA SIUBSIDIAARSUS Intellektuaalomandi kaubanduslikud aspektid on ühise kaubanduspoliitika raamistiku osa Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 207 nähakse ette volitused ühise kaubanduspoliitika rakendamise meetmete vastuvõtmiseks. Seepärast on ettepaneku õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207. Määrus on seotud intellektuaalomandiõiguste kaubandusaspektidega sel määral, et selles käsitletakse meetmeid, mis võimaldavad tollil jõustada piiril intellektuaalomandiõigusi rahvusvahelisel turul kaubeldavate kaupade suhtes. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõikes 1 on sätestatud, et Euroopa Liidul on ainupädevus ühise kaubanduspoliitika valdkonnas. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanekul ei ole mõju inimressurssidele ja Euroopa Liidu eelarvele ning seepärast ei ole sellele lisatud finantsmääruse (nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, 25. juuni 2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust) artikliga 28 ettenähtud finantsselgitust. 5. MUUDATUSED Läbivaatamisel tuvastati, et intellektuaalomandiõiguse jõustamist käsitlevate sätete tõhustamiseks on õiguslikku raamistikku vaja teha mõned parandused, tagades samal ajal nende sätete õigusselguse. Seepärast tehakse ettepanek asendada nõukogu määrus (EÜ) nr 1383/2003 lisatud uue määruse eelnõuga. Jõustamise tõhustamiseks tehakse ettepanek laiendada määruse (EÜ) nr 1383/2003 reguleerimisala nii, et hõlmatud oleks ka kaubanimed, pooljuhttoodete topoloogia ja kasulikud mudelid. Samuti tehakse ettepanek laiendada määruse reguleerimisala, hõlmates paralleelkaubandusest ja tehnilistest meetmetest kõrvalehoidmisest tulenevad rikkumised ning ka muud tolli poolt juba jõustatud õiguste rikkumised. Määruse kohaselt säiliks tollil võimalus teha intellektuaalomandiõiguste jõustamise eesmärgil kontrolle kõigis olukordades, kus kaup on nende järelevalve all, ning esile tõstetaks intellektuaalomandit käsitleva menetlusõiguse ja materiaalõiguse vahelist erinevust. Määrusega kehtestataks ka menetlused, mis võimaldaksid tollil teatavatel tingimustel loovutada kaup hävitamiseks ilma eelnevate formaalsete ja kulukate kohtumenetlusteta. Menetlused oleksid rikkumise liigiti erinevad. Võltsitud ja piraatkauba korral loetaks, et omanik on kauba hävitamisega nõus, kui ta ei ole selgesõnaliselt hävitamisele vastu, samas kui muudes olukordades peaks kauba omanik selgesõnaliselt väljendama oma nõusolekut kauba hävitamiseks. Kui kokkulepet ei saavutata, peaks õiguste omaaja algatama rikkumise tõendamiseks kohtumenetluse, vastasel juhul lastaks kaup vabaks. Tehakse ka ettepanek kohaldada avaldusega hõlmatud võltsitud või piraatkauba kahtlusega kauba väikeste partiide suhtes erimenetlust, mis võimaldaks kauba hävitada ilma õiguste omaja sekkumiseta. Ettepanekusse on lisatud sätted seaduslike kauplejate huvide kaitsmiseks tolli jõustamismenetluste võimalike kuritarvituste eest ning põhiõiguste harta põhimõtete ülevõtmiseks määrusse. Selleks tuleks määruses selgitada kahtlase kauba kinnipidamise tähtajad, tingimused, mille alusel toll edastab kaubasaadetisi käsitleva teabe õiguste omajatele, tingimused, mille alusel saab taotleda tollikontrolli all hoitava, intellektuaalomandiõiguste rikkumise kahtlusega kauba, v.a võltsitud ja piraatkauba hävitamise menetluse kohaldamist, ja kaitseõigus. Sel viisil saaks uuest määrusest tugevam jõustamisvahend, mis tõhustaks ühtlasi tollimeetmete õiguspärasust. Paljude sidusrühmade tähelepanu köitis intellektuaalomandiõigusi rikkuva kauba ladustamis- ja hävitamiskulude küsimus. Määruses oleks endiselt sätestatud, et tolli poolt otseselt kantud ladustamis- ja hävitamiskulud võtab üle tollimeetmeid taotlev õiguste omaja, mis ei takista teda võtmast õiguslikke meetmeid nende kulude sissenõudmiseks algselt vastutavalt osaliselt. Tehakse ka ettepanek kehtestada oluline erand väikestele partiidele, mille ladustamis- ja hävitamiskulud kannaks toll. 2011/0137 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS intellektuaalomandiõigusi käsitlevate tollialaste õigusaktide rakendamise kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 207, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[6], võttes arvesse Euroopa andmekaitseinspektori arvamust, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Liidu Nõukogu nõudis oma 25. septembri 2008. aasta resolutsioonis Euroopa võltsimise ja piraatluse vastase võitluse üldise kava kohta[7] nõukogu 22. juuli 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1383/2003 (teatavate intellektuaalomandiõiguste rikkumises kahtlustatavate kaupade suhtes võetava tollimeetme ja kõnealuseid õigusi rikkuvaks tunnistatud kaupade suhtes võetavate meetmete kohta)[8] läbivaatamist. (2) Intellektuaalomandiõigusi rikkuva kauba turustamine kahjustab olulisel määral õiguste omajaid, seadusi järgivaid tootjaid ja kauplejaid. See eksitab ka tarbijaid ja võib mõnel juhul ohustada nende tervist ja ohutust. Selline kaup tuleks hoida turult eemal nii palju kui võimalik ja tuleks vastu võtta meetmed, et tõhusalt käsitleda kõnealust ebaseaduslikku tegevust, piiramata seejuures seaduslikku kauplemist. (3) Määruse (EÜ) nr 1383/2003 läbivaatamine näitas, et õiguslikku raamistikku tuleb teha teatavad parandused, et tugevdada intellektuaalomandiõiguste jõustamist ja tagada ka asjakohane õigusselgus, võttes sealjuures arvesse majandus-, kaubandus- ja õigusvaldkonna arengut. (4) Tolliasutused peaksid intellektuaalomandiõiguste jõustamiseks olema võimelised kontrollima ELi tolliterritooriumil tollijärelevalve alla kuuluvat või kuuluma pidanud kaupa. Intellektuaalomandiõiguste jõustamine piiril, olenemata sellest, kus kaup nõukogu määruse (EMÜ) nr 2913/92 (millega kehtestatakse ühenduse tolliseadustik)[9] mõistes tollijärelevalve all on või oleks pidanud olema, võimaldab ressursse hästi ära kasutada. Kui toll peab kauba piiril kinni, on vaja üht õiguslikku menetlust, samas kui sellise turult leitud kauba korral, mis on laiali jaotatud ja jaemüüjatele tarnitud, oleks sama jõustamise taseme saavutamiseks vaja mitut eri menetlust. Erand tuleks teha eesmärgipärase kasutamise korra alusel vabasse ringlusse lubatud kaubale, kuna selline kaup jääb tollijärelevalve alla isegi siis, kui see on lubatud vabasse ringlusse. Samuti on asjakohane mitte kohaldada määrust kauba suhtes, mida reisijad kannavad isiklikus pagasis, kui see kaup on nende isiklikuks tarbeks ja puuduvad märgid selle kohta, et tegemist on kaubaveoga. (5) Määrus (EÜ) nr 1383/2003 ei hõlma teatavaid intellektuaalomandiõigusi ja sellest on välja jäetud teatavad rikkumised. Selleks et intellektuaalomandiõiguste jõustamist tugevdada, peaks tollikontrolli seega laiendama rikkumiste muudele liikidele, nt paralleelkaubandusest tulenevad rikkumised, samuti muudele tolli poolt juba jõustatud, kuid määrusega (EÜ) nr 1383/2003 hõlmamata õiguste rikkumistele. Samal põhjusel on asjakohane hõlmata käesoleva määruse reguleerimisalaga lisaks määrusega (EÜ) nr 1383/2003 juba hõlmatud õigustele ka kaubanimed, kui need on asjaomase riigi siseriiklike õigusaktide raames kaitstud intellektuaalomandi ainuõigustega, pooljuhttoodete topoloogia, kasulikud mudelid ja tehnilistest meetmetest kõrvalehoidmise seadmed, samuti intellektuaalomandi mis tahes ainuõigused, mis on kehtestatud ELi õigusaktidega. (6) Käesolevas määruses on menetluseeskirjad tolliasutuste jaoks. Seega ei kehtestata käesoleva määrusega mingeid uusi kriteeriume kohaldatava intellektuaalomandiõiguse rikkumise kindlakstegemiseks. (7) Käesolev määrus ei peaks mõjutama sätteid, mis käsitlevad kohtute pädevust, eelkõige nõukogu määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades)[10] sätteid. (8) Igal isikul, kes on võimeline algatama oma nimel kohtumenetluse seoses intellektuaalõiguse võimaliku rikkumisega, peaks olema õigus esitada tolliasutuste sekkumise taotlus, olenemata sellest, kas ta on kõnealuse õiguse omaja või mitte. (9) Selleks et tagada intellektuaalomandiõiguste jõustamine kogu ELis, on asjakohane ette näha, et kui isik, kellel on õigus meetmetaotlus esitada, soovib saada kogu liidu territooriumi hõlmavat intellektuaalomandiõiguse kaitset, võib kõnealune isik taotleda liikmesriigi tolliasutustelt sellise otsuse vastuvõtmist, millega nõutakse meetmete võtmist kõnealuse liikmesriigi tolliasutustelt ja mis tahes muu sellise liikmesriigi tolliasutustelt, kus intellektuaalomandiõiguse kaitset soovitakse. (10) Selleks et tagada intellektuaalomandiõiguste kiire jõustamine, tuleks ette näha, et kui tolliasutustel on piisava tõendusmaterjali alusel põhjust kahtlustada, et nende järelevalve all olev kaup rikub intellektuaalomandiõigusi, võivad need tolliasutused omal algatusel või taotluse alusel peatada kauba ringlusse lubamise või selle kinni pidada, et võimaldada isikutel, kellel on õigus tolliasutuste sekkumise taotlus esitada, algatada menetlus intellektuaalomandiõiguse rikkumise kindlakstegemiseks. (11) Kui intellektuaalomandiõiguste rikkumise kahtlusega kaup ei ole võltsitud või piraatkaup, võib tolliasutustel olla raske üksnes visuaalse kontrolli alusel kindlaks määrata, kas intellektuaalomandiõigust võib olla rikutud. Seepärast on asjakohane ette näha, et menetlus tuleks algatada, välja arvatud juhul, kui asjaomased isikud, nimelt kauba valdaja ja õiguse omaja lepivad kokku, et kaup loovutatakse hävitamiseks. Selliste menetlustega tegelevad pädevad asutused peaksid kindlaks tegema, kas tegemist on intellektuaalomandiõiguse rikkumisega, ja võtma vastu asjaomaste intellektuaalomandiõiguste rikkumisi käsitlevad asjakohased otsused. (12) Määrus (EÜ) nr 1383/2003 võimaldas liikmesriikidel näha ette menetluskord, mille kohaselt lubatakse hävitada teatavat kaupa ilma igasuguse kohustuseta algatada menetlus intellektuaalomandiõiguse rikkumise kindlakstegemiseks. Nagu tunnistati Euroopa Parlamendi 18. detsembri 2008. aasta resolutsioonis võltsimise mõju kohta rahvusvahelisele kaubandusele,[11] on see menetluskord osutunud väga edukaks liikmesriikides, kus seda on olnud võimalik kasutada. Seepärast tuleks kõnealune menetluskord teha kohustuslikuks nende silmnähtavate rikkumiste suhtes, mida tolliasutustel on kerge tuvastada üksnes visuaalse kontrollimise teel, ja seda tuleks kohaldada õiguste omaja taotlusel, kui deklarant või kauba valdaja ei ole hävitamise vastu. (13) Selleks et halduskoormust ja kulusid nii palju kui võimalik vähendada, tuleks võltsitud või piraatkauba väikeste partiide suhtes kehtestada erimenetlus, mis võimaldaks kauba hävitada ilma õiguste omaja nõusolekuta. Selleks et kehtestada piirmäärad, millest allapoole jäävaid saadetisi loetakse väikesteks partiideks, tuleks käesoleva määrusega volitada komisjoni võtma kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu üldkohaldatavad mitteseadusandlikud aktid. Tähtis on, et komisjon peaks ettevalmistustööde ajal asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. (14) Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ajal tagama asjakohaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning sobiva edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (15) Parema õigusselguse huvides ja selleks, et kaitsta seaduslike kauplejate huvisid piiril toimuvate tolli jõustamismenetluste võimalike kuritarvituste eest, on asjakohane muuta intellektuaalomandiõiguse rikkumise kahtlusega kauba kinnipidamise tähtaegasid, tingimusi, mille alusel toll edastab kaubasaadetisi käsitleva teabe õiguste omajatele, tingimusi, mille alusel saab taotleda tollikontrolli all hoitava, intellektuaalomandiõiguste rikkumise kahtlusega kauba, v.a võltsitud ja piraatkauba hävitamise menetluse kohaldamist, ja lisada säte, mille kohaselt kauba valdaja võib väljendada oma seisukohti, enne kui tolliamet teeb tema jaoks kahjuliku otsuse. (16) Võttes arvesse tolliasutuste poolt kõnealuses valdkonnas vastuvõetud meetmete ajutist ja ennetavat iseloomu ning meetmetest mõjutatud osaliste vastandlikke huve, tuleks menetluste teatavaid aspekte kohandada, et tagada määruse sujuv kohaldamine, austades asjaomaste isikute õigusi. Seega peaksid tolliasutused seoses käesolevas määruses kavandatud mitmesuguste teatamistega teavitama tollikäitlust või kauba olukorda käsitlevate dokumentide alusel kõige sobivamat isikut. Asjaomastele isikutele saadetud teadete kõigi tähtaegade kooskõlastamiseks tuleks hakata käesolevas määruses sätestatud nõutavate teatamiste tähtaegu arvestama sellest hetkest, kui tolliasutused need välja saatsid. Ajavahemik, mille jooksul on õigus anda selgitusi, enne kui kahjulik otsus tehakse, peaks olema kolm tööpäeva, eeldusel, et meetmetaotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja on vabatahtlikult taotlenud tolliasutustelt meetmete võtmist ja et deklarandid või kauba valdajad peavad olema teadlikud oma kauba eriolukorrast, kui see pannakse tollijärelevalve alla. Juhul, kui tegemist on väikeste partiide suhtes kohaldatava erimenetlusega, millega tarbijad on tõenäoliselt otseselt seotud ja mille puhul ei saa eeldada sama kõrget hoolsuse taset kui muude ettevõtjate puhul, kes harilikult on tolliformaalsuste teostamisega seotud, tuleks kõnealust ajavahemikku oluliselt pikendada. (17) 14. novembril 2001 Dohas toimunud WTO neljandal ministrite konverentsil vastuvõetud TRIPS lepingut ja rahvatervist käsitleva Doha deklaratsiooni kohaselt saab ning tuleks TRIPS lepingut tõlgendada ja rakendada viisil, mis toetab WTO liikmesriikide õigust kaitsta rahva tervist, ning eelkõige soodustada kõigi juurdepääsu ravimitele. Eelkõige selliste ravimite korral, mille puhul Euroopa Liidu territooriumi läbimine ladustamisega või ladustamiseta, ümberjaotamisega või veoliigi või -vahendi vahetamisega on ainult osa tervest teekonnast, mis algab ja lõpeb väljaspool ELi territooriumi, peaksid tolliasutused intellektuaalomandiõiguste rikkumise ohtu hinnates kaaluma, kas on tõenäoline, et kõnealune kaup suunatakse kõrvale ELi turule. (18) Tõhususe huvides tuleks kohaldada nõukogu 13. märtsi 1997. aasta määruse (EÜ) nr 515/97 (liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks)[12] sätteid. (19) Tolliasutuste vastutust tuleks reguleerida liikmesriikide õigusaktidega, kuigi see, et tolliasutused on rahuldanud meetmetaotluse, ei tohiks anda otsuse saajale õigust kompensatsiooniks juhul, kui sellist kaupa ei ole avastanud tolliasutus ja see lastakse ringlusse või kui ei võeta meetmeid selle kinnipidamiseks. (20) Kui tolliasutused võtavad meetmeid eelneva taotluse alusel, on asjakohane ette näha, et tolliasutustelt meetmetaotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja peaks hüvitama kõik kulud, mis tolliasutused on kandnud seoses tema intellektuaalomandiõiguste jõustamiseks võetud meetmetega. See ei tohiks takistada otsuse saajal nõuda hüvitist rikkujalt või muudelt isikutelt, keda võib asjaomase liikmesriigi õigusaktide alusel vastutavaks pidada. Kulusid ja kahju, mis on tekkinud muudele isikutele kui tolliametitele sellise tollimeetme tagajärjel, kus kaup peetakse kinni kolmanda isiku kaebuse alusel seoses intellektuaalomandiõigusega, tuleks reguleerida iga konkreetse juhtumi puhul eriõigusaktiga. (21) Intellektuaalomandiõiguse jõustamine tolli poolt hõlmab meetmetaotlusi käsitlevate otsustega seotud andmete vahetamist. Selline andmete töötlemine hõlmab ka isikuandmeid ja peaks toimuma kooskõlas liidu õigusega, mis on sätestatud eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[13] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta[14]. (22) Selleks et tagada tolliasutustele esitatavate meetmetaotluste ja tolliasutuste poolt võtta tulevate meetmete tähtaja pikendamistaotluste vorme käsitlevate sätete kohaldamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused standardvormide kehtestamiseks. (23) Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011,[15] millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes. Kuigi käesoleva määruse rakendatavate sätete teema jääb ühise kaubanduspoliitika reguleerimisalasse, tuleks rakendusaktide olemust ja mõju silmas pidades kasutada nende vastuvõtmiseks nõuandemenetlust. (24) Määrus (EÜ) nr 1383/2003 tuleks kehtetuks tunnistada, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED Artikkel 1 Sisu ja reguleerimisala 1. Käesolevas määruses sätestatakse tingimused ja menetlused, mille alusel tolliasutused võtavad meetmeid, kui intellektuaalomandiõiguse rikkumise kahtlusega kaup kuulub või oleks pidanud kuuluma liidu tolliterritooriumil tollijärelevalve alla. 2. Käesolevat määrust ei kohaldata kauba suhtes, mis on vabasse ringlusse lubatud eesmärgipärase kasutamise korra alusel nõukogu määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 82 tähenduses. 3. Käesolev määrus ei mõjuta mingil määral liikmesriikide ja liidu intellektuaalomandiõigust. 4. Käesolevat määrust ei kohaldata reisijate isiklikus pagasis oleva mittekaubanduslikku laadi kauba suhtes. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. „intellektuaalomandiõigused” – 1.1. kaubamärk; 1.2. disainilahendus; 1.3. liikmesriigi õigusaktidega ettenähtud autoriõigus või mis tahes muu sellega seotud õigus; 1.4. geograafiline tähis; 1.5. liikmesriigi õigusaktidega ettenähtud patent; 1.6. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 469/2009[16] kohane ravimite täiendava kaitse tunnistus; 1.7. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1610/96[17] kohane taimekaitsevahendite täiendava kaitse tunnistus; 1.8. nõukogu määruse (EÜ) nr 2100/94[18] kohane ühenduse sordikaitse; 1.9. liikmesriigi õigusaktide kohane sordikaitse; 1.10. liikmesriigi õigusaktide kohane pooljuhttoote topoloogia; 1.11. liikmesriigi õigusaktide kohane kasulik mudel; 1.12. kaubanimi, kui see on liikmesriigi õigusaktide raames kaitstud intellektuaalomandi ainuõigustega; 1.13. mis tahes muu õigus, mis on ELi õigusaktide kohaselt intellektuaalomandi ainuõigus; 2. „kaubamärk” – 2.1. nõukogu määruse (EÜ) nr 207/2009[19] kohane ühenduse kaubamärk; 2.2. kaubamärk, mis on registreeritud liikmesriikides või Belgia, Madalmaade ja Luksemburgi puhul Beneluxi intellektuaalomandi büroos; 2.3. kaubamärk, mis on registreeritud liikmesriigis kehtivate rahvusvaheliste kokkulepete alusel; 2.4. kaubamärk, mis on registreeritud ELis kehtivate rahvusvaheliste kokkulepete alusel; 3. „disainilahendus” – 3.1. nõukogu määruse (EÜ) nr 6/2002[20] kohane ühenduse disainilahendus; 3.2. liikmesriigis registreeritud disainilahendus; 3.3. liikmesriigis kehtivate rahvusvaheliste kokkulepete alusel registreeritud disainilahendus; 3.4. ELis kehtivate rahvusvaheliste kokkulepete alusel registreeritud disainilahendus; 4. „geograafiline tähis” – 4.1. nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006[21] kohane põllumajandustoodete ja toiduainete kaitstud geograafiline tähis või päritolunimetus; 4.2. nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007[22] kohane veini geograafiline tähis või päritolunimetus; 4.3. nõukogu määruse (EMÜ) nr 1601/1991[23] kohane aromatiseeritud veini geograafiline märgistus; 4.4. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 110/2008[24] kohane piiritusjookide geograafiline tähis; 4.5. muude toodete kui veini, piiritusjookide, põllumajandustoodete ja toiduainete geograafiline tähis, kui see on kehtestatud intellektuaalomandi ainuõigusena liikmesriigi või liidu õigusaktides; 4.6. ELi ja kolmandate riikide vahel sõlmitud lepingute kohane ja nendes lepingutes sellisena nimetatud geograafiline tähis; 5. „võltsitud kaup” – 5.1. kaup, millega tehakse kaubamärki rikkuvaid toiminguid ja mis on ilma loata varustatud kaubamärgiga, mis on identne sama liiki kaupade õiguskaitse saanud kaubamärgiga või mida ei saa tema oluliste tunnuste poolest sellisest kaubamärgist eristada; 5.2. kaup, millega tehakse geograafilist tähist rikkuvaid toiminguid ja millele on kantud seoses selle geograafilise tähisega kaitstud nimetus või mõiste või mida on sellise nimetuse või mõistega kirjeldatud; 6. „piraatkaup” – kaup, millega tehakse autoriõigust või sellega seotud õigust või disainilahendust rikkuvaid toiminguid ja mis on registreeritud või registreerimata disainilahenduse valdaja nõusolekuta tehtud koopia või kaupu tootvas riigis asuva õiguste omaja volitatud isiku loata tehtud koopia, või kaup, mis sisaldab neid koopiaid; 7. „intellektuaalomandiõiguse rikkumise kahtlusega kaup” – kaup, mille kohta on piisavalt tõendeid, veenmaks tolliasutusi selles, et esmapilgul on need kaubad liikmesriigis, kus nad leitakse: 7.1. kaup, millega tehakse ELi või kõnealuse liikmesriigi õiguse kohast intellektuaalomandiõigust rikkuvaid toiminguid; 7.2. seadmed, tooted või komponendid, mille abil hoitakse kõrvale mis tahes tehnoloogiast, seadmest või komponendist, mis oma tavapärase toimimise käigus takistab või piirab teostega seotud tegevust, milleks autoriõiguse või sellega kaasnevate õiguste omaja ei ole luba andnud ja millega rikutakse kõnealuse liikmesriigi õiguse kohast intellektuaalomandiõigust; 7.3. mis tahes vorm või matriits, mis on eriotstarbeliselt kujundatud või kohandatud intellektuaalomandiõigusi rikkuva kauba valmistamiseks, kui nende vormide või matriitside kasutamisega rikutakse ELi või kõnealuse liikmesriigi õiguse kohaseid õigusevaldaja õigusi; 8. „taotlus” – tolliasutustele esitatud nõue võtta meetmeid, kui kahtlustatakse, et kaup rikub intellektuaalomandiõigust; 9. „riiklik taotlus” – taotlus, milles liikmesriigi tolliasutustelt nõutakse meetmete võtmist kõnealuses liikmesriigis; 10. „liidu taotlus” – ühes liikmesriigis esitatud taotlus, milles selle liikmesriigi tolliasutustelt ja ühe või enama muu liikmesriigi tolliasutustelt nõutakse meetmete võtmist oma liikmesriikides; 11. „taotleja” – isik, kes esitab taotluse oma nimel; 12. „kauba valdaja” – isik, kes on kauba omanik või kellel on samaväärne õigus kauba käsutamiseks, või isik, kelle tegeliku kontrolli all kaup on; 13. „deklarant ” – määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 4 lõikes 18 osutatud deklarant; 14. „hävitamine” – kauba füüsiline hävitamine, ringlussevõtt või kõrvaldamine turustuskanaleist viisil, mis välistab taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja kahjustamise; 15. „tollijärelevalve” – määruse (EMÜ) nr 2913/92 artikli 4 lõike 13 kohane tolliasutuste teostatav järelevalve; 16. „liidu tolliterritoorium” – määruse (EMÜ) nr 2913/92 artiklis 3 viidatud ühenduse tolliterritoorium; 17. „kauba vabastamine” – toiming, millega toll teeb kauba kättesaadavaks nende eesmärkide jaoks, mis tulenevad tolliprotseduurist, millele kaup on suunatud. Artikkel 3 Kohaldatav õigus Ilma et see mõjutaks määruse (EÜ) nr 864/2007[25] artiklit 8, kohaldatakse selle kindlakstegemiseks, kas kõnealuste kaupade kasutamine annab alust kahtlustada intellektuaalomandiõiguse rikkumist või on intellektuaalomandiõigust rikkunud, selle liikmesriigi õigust, kus kaup ühes artikli 1 lõikes 1 kirjeldatud olukorras leitakse. II PEATÜKK TAOTLUSED TOLLIASUTUSTE SEKKUMISEKS 1. jagu Meetmetaotluste esitamine Artikkel 4 Isikud, kellel on taotluse esitamise õigus 1. Isikud, kellel on riikliku või liidu taotluse esitamise õigus, on ühed järgmistest isikutest: a) intellektuaalomandiõiguste omajad; b) intellektuaalomandiõiguste kollektiivse haldamise organisatsioonid, kes on autoriõiguste või seotud õiguste omajate üldtunnustatud esindajad; c) kutselised intellektuaalomandi kaitse organisatsioonid, kes on intellektuaalomandiõiguste omajate üldtunnustatud esindajad; d) rühmad määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõike 1 tähenduses, tootjarühmad määruse (EÜ) 1234/2007 artikli 118e tähenduses või sarnased tootjarühmad, mis on nähtud ette liidu geograafilisi tähiseid reguleerivate õigusaktidega ja mis esindavad geograafilist tähist kasutavaid tootjaid, või selliste rühmade esindajad; ettevõtjad, kellel on õigus kasutada geograafilist tähist, samuti sellise geograafilise tähise osas pädevad kontrolliasutused. 2. Lisaks lõikes 1 sätestatud isikutele on riikliku taotluse esitamise õigus ka kõigil järgmistel isikutel: a) kõik muud isikud, kellel on intellektuaalomandiõiguse kasutamise luba; b) tootjarühmad, mis on nähtud ette liikmesriikide geograafilisi tähiseid reguleerivate õigusaktidega ja mis esindavad geograafilist tähist kasutavaid tootjaid, või selliste rühmade esindajad; ettevõtjad, kellel on õigus kasutada geograafilist tähist, samuti sellise geograafilise tähise osas pädevad kontrolliasutused. 3. Lisaks lõikes 1 sätestatud isikutele on liidu taotluse esitamise õigus liidu tolliterritooriumi hõlmava ainulitsentsi valdajal. 4. Kõik isikud, kellel on lõigete 1, 2 ja 3 alusel õigus esitada taotlus, peavad olema võimelised algatama liikmesriigis, kus kaup leiti, menetluse intellektuaalomandiõiguste rikkumise kohta. Artikkel 5 Intellektuaalomandiõigused, mille suhtes saab esitada liidu taotluse Liidu taotluse saab esitada mis tahes intellektuaalomandiõiguse suhtes, mida kohaldatakse kogu ELis. Artikkel 6 Taotluste esitamine 1. Kui kahtlustatakse, et kauba kasutamisega rikutakse intellektuaalomandiõigust, võivad artiklis 4 osutatud isikud nõuda tolliasutustelt meetmete võtmist, esitades pädevale tolliasutusele taotluse. Taotlus koostatakse lõikes 3 osutatud vormis. 2. Iga liikmesriik nimetab tolliasutuse, mis on pädev taotlusi vastu võtma ja menetlema. Liikmesriik teavitab sellest komisjoni ja komisjon avalikustab liikmesriikide määratud pädevate tolliasutuste nimekirja. 3. Komisjon kehtestab rakendusaktidega taotluse vormi. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu vastavalt artikli 29 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusele. Vormis nõutakse eelkõige, et taotleja esitaks järgmise teabe: (a) taotleja andmed; (b) taotleja staatus artikli 4 tähenduses; (c) esitada tulevad täiendavad dokumendid, mis veenavad tolliasutust selles, et taotleja on isik, kellel on taotluse esitamise õigus; (d) taotlejat esindava füüsilise või juriidilise isiku volitused kooskõlas selle liikmesriigi õigusaktidega, kus taotlus esitatakse; (e) jõustamist vajav(ad) intellektuaalomandiõigus(ed); (f) liidu taotluse korral: liikmesriik või liikmesriigid, kus tolli sekkumist taotletakse; (g) konkreetsed ja tehnilised andmed autentse kauba kohta, sh vajaduse korral pildid; (h) teave, mis tuleb vormile lisada ja mida on vaja selleks, et tolliasutused saaksid kõnealuse kauba hõlpsasti tuvastada; (i) kogu asjaga seotud teave, mis võimaldab tolliasutustel analüüsida ja hinnata asjakohas(t)e intellektuaalomandiõigus(t)e rikkumise ohtu; (j) juriidilistes ja tehnilistes küsimustes taotlejat esindava(te) isiku(te) nimi/nimed ja aadress(id); (k) taotleja kinnitus selle kohta, et ta teavitab pädevat tolliasutust mis tahes artiklis 14 kirjeldatud olukorrast; (l) taotleja kinnitus selle kohta, et ta edastab ja ajakohastab kogu asjaga seotud teabe, mis võimaldab tolliasutustel analüüsida ja hinnata asjakohas(t)e intellektuaalomandiõigus(t)e rikkumise ohtu; (m) taotleja kinnitus vastutuse võtmise kohta artiklis 26 sätestatud tingimustel; (n) taotleja kinnitus selle kohta, et ta kannab artiklis 27 nimetatud kulud vastavalt kõnealuses artiklis sätestatud tingimustele; (o) taotleja kinnitus selle kohta, et ta nõustub, et tema esitatud andmeid töötleb komisjon. 4. Kui taotluste kättesaamiseks ja töötlemiseks on võimalik kasutada arvutisüsteeme, tuleb taotlused esitada elektrooniliste andmetöötlusvahendite abil. 5. Kui taotlus on esitatud pärast seda, kui tolliasutused on teatanud kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest vastavalt artikli 17 lõikele 4, peab see taotlus vastama järgmistele täiendavatele nõuetele: a) see tuleb esitada pädevale tolliasutusele nelja tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest teatamisest; b) see peab olema riiklik taotlus; c) see peab sisaldama lõikes 3 nõutud teavet. Taotleja võib siiski esitamata jätta lõike 3 punktides g–i nimetatud andmed. 2. jagu Meetmetaotlusi käsitlevad otsused Artikkel 7 Taotluste läbivaatamine 1. Kui pädev tolliasutus leiab taotluse kättesaamisel, et selles ei ole kogu artikli 6 lõikes 3 nõutud teavet, nõuab pädev tolliasutus taotlejalt puuduva teabe esitamist kümne tööpäeva jooksul alates teate saatmisest. Sellistel juhtudel pikendatakse artikli 8 esimeses lõigus nimetatud tähtaega seni, kuni asjakohane teave on kätte saadud. 2. Kui taotleja ei esita puuduvat teavet lõikes 1 nimetatud ajavahemiku jooksul, lükkab pädev tolliasutus taotluse tagasi. 3. Taotlejalt ei küsita tasu taotluse läbivaatamisega kaasnevate halduskulude katmiseks. Artikkel 8 Meetmetaotluste rahuldamist või tagasilükkamist käsitlevatest otsustest teatamine Pädev tolliasutus teavitab taotlejat oma otsusest taotlus rahuldada või tagasi lükata 30 tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest. Kui aga tolliasutused on taotlejat eelnevalt teavitanud kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest, teavitab pädev tolliasutus taotlejat oma otsusest taotlus rahuldada või tagasi lükata ühe tööpäeva jooksul alates taotluse saamisest. Artikkel 9 Meetmetaotlusi käsitlevad otsused 1. Riiklike taotluste rahuldamist käsitlevad otsused, selliste otsuste kehtetuks tunnistamist või muutmist käsitlevad otsused ja otsused, millega pikendatakse ajavahemikku, mille jooksul tollil tuleb meetmeid võtta, jõustuvad riikliku taotluse esitamise liikmesriigis alates nende vastuvõtmise kuupäevast. 2. Liidu taotluste rahuldamist käsitlevad otsused, selliste otsuste kehtetuks tunnistamist või muutmist käsitlevad otsused ja otsused, millega pikendatakse ajavahemikku, mille jooksul tollil tuleb meetmeid võtta, jõustuvad järgmiselt: (a) taotluse esitamise liikmesriigis alates vastuvõtmise kuupäevast; (b) kõigis muudes liikmesriikides, kus tolli sekkumist nõutakse, alates kuupäevast, mil tolliasutusi artikli 13 lõike 2 kohaselt teavitatakse, ja eeldusel, et otsuse saaja on täitnud artikli 27 lõike 3 kohased kohustused. Artikkel 10 Ajavahemik, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta 1. Kui taotlus rahuldatakse, määrab pädev tolliasutus kindlaks ajavahemiku, mille jooksul toll peab sekkuma. Kõnealune ajavahemik algab taotluse rahuldamist käsitleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast ja see ei kesta kauem kui üks aasta. 2. Kui taotlus, mis on esitatud pärast seda, kui tolliasutused on taotlejat eelnevalt teavitanud kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest vastavalt artikli 17 lõikele 4, ei sisalda artikli 6 lõike 3 punktides g–i nimetatud andmeid, rahuldatakse see ainult kõnealuse kauba vabastamise peatamiseks või kinnipidamiseks. 3. Kui intellektuaalomandiõigus kaotab kehtivuse või kui taotleja ei ole muudel põhjustel enam taotluse esitamiseks õigustatud isik, ei võta tolliasutused mingeid meetmeid. Taotluse rahuldanud tolliasutused tunnistavad rahuldamist käsitleva otsuse kehtetuks või muudavad seda. Artikkel 11 Selle ajavahemiku pikendamine, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta 1. Kui ajavahemik, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta, lõppeb, võib esialgse otsuse teinud tolliasutus seda taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja taotlusel pikendada, kui kõik käesoleva määruse kohased otsuse saaja võlad tolliasutustele on tasutud. 2. Kui taotlus selle ajavahemiku pikendamiseks, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta, on esitatud vähem kui 30 tööpäeva enne kõnealuse otsuse kehtivuse lõppu, võib pädev tolliasutus pikendamisest keelduda. 3. Taotluses selle ajavahemiku pikendamiseks, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta, tuleb teavitada kõigist artikli 6 lõikes 3 sätestatud andmete muudatustest. 4. Pädev tolliasutus teavitab taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajat pikendamisotsusest 30 tööpäeva jooksul alates kõnealuse taotluse kättesaamisest. 5. Pikendatud ajavahemik, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta, algab pikendamistaotluse rahuldamist käsitleva otsuse vastuvõtmise kuupäevast ja see ei kesta kauem kui üks aasta. Kui intellektuaalomandiõigus kaotab kehtivuse või kui taotleja ei ole muudel põhjustel enam taotluse esitamiseks õigustatud isik, ei võta tolliasutused mingeid meetmeid. Pikendamistaotluse rahuldanud tolliasutused tunnistavad rahuldamist käsitleva otsuse kehtetuks või muudavad seda. 6. Otsuse saajalt ei küsita tasu pikendamistaotluse läbivaatamisega kaasnevate halduskulude katmiseks. 7. Komisjon kehtestab rakendusaktidega pikendamistaotluse vormi. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu vastavalt artikli 29 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusele. Artikkel 12 Otsuse muutmine seoses intellektuaalomandiõigustega Pädev tolliasutus, kes võttis vastu taotluse rahuldamist käsitleva otsuse, võib kõnealuse otsuse saaja taotlusel muuta intellektuaalomandiõiguste loetelu selles otsuses. Liidu taotluse rahuldamist käsitleva otsuse korral piirduvad kõik intellektuaalomandiõiguste lisamises seisnevad muudatused artikliga 5 hõlmatud intellektuaalomandiõigustega. Artikkel 13 Pädeva tolliasutuse teatamiskohustus 1. Pädev tolliasutus, kellele riiklik taotlus esitati, edastab oma liikmesriigi tolliasutustele järgmised otsused kohe pärast nende vastuvõtmist: (a) riikliku taotluse rahuldamist käsitlevad otsused; (b) riikliku taotluse rahuldamist käsitlevate otsuste tühistamisotsused; (c) riikliku taotluse rahuldamist käsitlevate otsuste muutmisotsused; (d) otsused selle ajavahemiku pikendamise kohta, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta. 2. Pädev tolliasutus, kellele liidu taotlus esitati, edastab liidu taotluses osutatud liikmesriigi või liikmesriikide tolliasutustele järgmised otsused: (a) liidu taotluse rahuldamist käsitlevad otsused (b) liidu taotluse rahuldamist käsitlevate otsuste tühistamisotsused; (c) liidu taotluse rahuldamist käsitlevate otsuste muutmisotsused; (d) otsused selle ajavahemiku pikendamise või pikendamisest keeldumise kohta, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta; (e) otsused, millega artikli 15 lõike 2 kohaselt peatatakse tolliasutuste sekkumine. Liidu taotluses osutatud liikmesriigi/-riikide pädev tolliasutus edastab seejärel kohe need otsused sellesama liikmesriigi tolliasutustele. 3. Siis kui artikli 31 lõikes 3 osutatud komisjoni keskandmebaas on loodud, vahetatakse kõiki meetmetaotluste kohta tehtud otsuseid käsitlevaid andmeid, täiendavaid dokumente ning tolliasutuste ja liikmesriikide vahelisi teateid kõnealuse andmebaasi kaudu. Artikkel 14 Taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja teatamiskohustus Taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja peab teavitama otsuse vastu võtnud pädevat tolliasutust järgmistest asjaoludest: a) mõni tema taotlusega hõlmatud intellektuaalomandiõigus kaotab kehtivuse; b) otsuse saaja ei ole muudel põhjustel enam taotluse esitamiseks õigustatud isik; c) artikli 6 lõikes 3 nõutud teabe muudatused Artikkel 15 Teatamiskohustuse täitmata jätmine taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja poolt 1. Kui taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja kasutab tolliasutustelt saadud teavet muul kui artiklis 19 sätestatud eesmärgil, võib pädev tolliasutus: a) peatada taotluse rahuldamist käsitleva otsuse liikmesriigis, kus teave esitati või kus seda kasutati, kuni selle ajavahemiku lõppemiseni, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta; b) keelduda pikendamast ajavahemikku, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta. 2. Pädev tolliasutus võib otsustada peatada tolliasutuste sekkumine kuni selle ajavahemiku lõppemiseni, mille jooksul tolliasutustel tuleb meetmeid võtta, kui otsuse saaja: a) ei täida artikli 14 kohast teatamiskohustust; b) ei vasta artikli 18 lõike 2 tingimustele proovide/näidiste tagastamise kohta; c) ei täida artikli 27 lõigete 1 ja 3 kohaseid kohustusi seoses kulude ja tõlkimisega; d) ei algata artikli 20 lõikes 1, artikli 23 lõikes 4 või artikli 24 lõikes 9 sätestatud menetlusi. Liidu taotluse korral jõustub otsus tolliasutuste sekkumise peatamise kohta ainult selles liikmesriigis, kus selline otsus vastu võetakse. III PEATÜKK TOLLI SEKKUMIST REGULEERIVAD SÄTTED 1. jagu Intellektuaalomandi rikkumise kahtlusega kauba vabastamise peatamine või kinnipidamine Artikkel 16 Taotluse rahuldamisele järgnev kauba vabastamise peatamine või kinnipidamine 1. Kui liikmesriigi tolliasutused tuvastavad ühes artikli 1 lõikes 1 osutatud olukorras kauba, mida kahtlustatakse meetmetaotluse rahuldamist käsitleva otsusega hõlmatud intellektuaalomandiõiguse rikkumises, võtavad nad vastu otsuse peatada selle kauba vabastamine või kaup kinni pidada. 2. Enne kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse vastuvõtmist võivad tolliasutused taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajalt nõuda kogu asjakohase teabe esitamist. Tolliasutused võivad anda otsuse saajale ka teavet kaubaartiklite tegeliku või oletatava arvu ja nende laadi kohta ning vajaduse korral nende kaubaartiklite pildid. 3. Enne kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse vastuvõtmist peavad tolliasutused teatama oma kavatsusest deklarandile või – juhul kui kaup tuleb kinni pidada – kauba valdajale. Deklarandile või kauba valdajale tuleb anda võimalus väljendada oma seisukohti kolme tööpäeva jooksul alates sellise teate saatmisest. 4. Tolliasutused peavad teavitama taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajat ja deklaranti või kauba valdajat oma otsusest kauba vabastamine peatada või kaup kinni pidada ühe tööpäeva jooksul alates oma otsuse vastuvõtmise päevast. Deklarandi või kauba valdaja teavitamine hõlmab teavet artiklis 20 muu kui võltsitud ja piraatkauba suhtes sätestatud õiguslike tagajärgede ja artiklis 23 võltsitud ja piraatkauba suhtes sätestatud õiguslike tagajärgede kohta. 5. Tolliasutused peavad teavitama taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajat ja deklaranti või kauba valdajat selle kauba tegelikust või hinnangulisest kogusest ja tegelikust või oletatavast laadist, mille vabastamine on peatatud või mis on kinnipeetud, lisades vajadusel nende kaubaartiklite pildid. 6. Kui kauba valdajaks peetakse mitut isikut, ei ole tolliasutused kohustatud teavitama rohkem kui üht isikut. Artikkel 17 Sellise kauba vabastamise peatamine või kinnipidamine, mille kohta taotlust ei rahuldatud 1. Kui tolliasutused tuvastavad ühes artikli 1 lõikes 1 osutatud olukorras oma tegevuse käigus kauba, mida kahtlustatakse intellektuaalomandiõiguse rikkumises, võivad nad peatada selle kauba vabastamise või kauba kinni pidada enne, kui neid on teavitatud selle kauba suhtes tehtud taotluse rahuldamist käsitlevast otsusest. 2. Enne kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse vastuvõtmist võivad tolliasutused ilma muud teavet kui kaubaartiklite tegelik või oletatav arv, nende laad ja vajaduse korral pildid avaldamata nõuda igalt intellektuaalomandiõiguste väidetavat rikkumist käsitleva taotluse esitamiseks õigustatud isikult kogu asjakohase teabe esitamist. 3. Enne kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse vastuvõtmist peavad tolliasutused teatama oma kavatsusest deklarandile või – juhul kui kaup tuleb kinni pidada – kauba valdajale. Deklarandile või kauba valdajale tuleb anda võimalus väljendada oma seisukohti kolme tööpäeva jooksul alates sellise teate saatmisest. 4. Tolliasutused peavad teavitama kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest kõiki intellektuaalomandiõiguste väidetavat rikkumist käsitleva taotluse esitamiseks õigustatud isikuid ühe tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest. 5. Tolliasutused peavad kauba vabastama või selle kinnipidamise lõpetama kohe pärast kõigi tolliformaalsuste täitmist järgmistel juhtudel: a) kui nad ei ole ühe tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest kindlaks teinud ühtki isikut, kellel on õigus esitada intellektuaalomandiõiguste väidetavat rikkumist käsitlevat taotlust; b) kui nad ei ole saanud artikli 6 lõike 5 kohast taotlust või on selle tagasi lükanud. Tolliasutused peavad teavitama deklaranti või kauba valdajat oma otsusest kauba vabastamine peatada või kaup kinni pidada ühe tööpäeva jooksul alates oma otsuse vastuvõtmise päevast. 6. Käesolevat artiklit ei kohaldata kergesti rikneva kauba suhtes. Artikkel 18 Sellise kauba kontrollimine, mille vabastamine on peatatud või mis on kinni peetud, ning sellest proovide/näidiste võtmine 1. Tolliasutused peavad andma taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajale ja deklarandile või kauba valdajale võimaluse kontrollida kaupa, mille vabastamine on peatatud või mis on kinni peetud. 2. Tolliasutused võivad võtta proove ja esitada neid taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajale tema nõudmisel ainult analüüsimiseks ning selleks, et lihtsustada järgnevat menetlust seoses võltsitud ja piraatkaubaga. Kõnealuseid proove analüüsitakse taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja omal vastutusel. Kui asjaolud lubavad, antakse proovid/näidised tagasi, kui tehniline analüüs on lõpetatud ja enne kui kaup vabastatakse või selle kinnipidamine lõpetatakse. 3. Tolliasutused peavad taotluse korral ja juhul, kui see on teada, esitama taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajale kaubasaaja, kaubasaatja ning deklarandi või kauba valdaja nimed ja aadressid ning teabe tolliprotseduuri ja intellektuaalomandi rikkumise kahtlusega kauba päritolu, lähte- ja sihtkoha kohta. 4. Ladustamistingimused kauba vabastamise peatamise või kinnipidamise ajaks, sh kuludega seotud sätted, määrab iga liikmesriik. Artikkel 19 Taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja luba kasutada teatavat teavet Kui taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja on kätte saanud artikli 18 lõike 3 kohase teabe, tohib otsuse saaja kasutada kõnealust teavet ainult järgmistel eesmärkidel: a) algatada menetlus, et teha kindlaks, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud; b) nõuda hüvitist rikkujalt või muudelt isikutelt, kui kaup hävitati kooskõlas artikli 20 lõikega 3 või artikli 23 lõikega 3. 2. jagu Menetluse algatamine ja kauba eeldatav vabastamine Artikkel 20 Menetluse algatamine 1. Kui muud kui artiklitega 23 ja 24 hõlmatud kaupa kahtlustatakse intellektuaalomandiõiguse rikkumises, algatab taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja kümne tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse saatmisest menetluse, et teha kindlaks, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud. Intellektuaalomandi rikkumise kahtlusega kergesti rikneva kauba korral on esimeses lõikes osutatud menetluse algatamise ajavahemik kolm tööpäeva alates kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse saatmisest. 2. Tolliasutused annavad loa kauba vabastamiseks või lõpetavad selle kinnipidamise kohe pärast kõigi tolliformaalsuste täitmist, kui taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja ei ole neid lõikes 1 osutatud ajavahemiku jooksul teavitatud järgmisest: a) menetluse algatamisest, et teha kindlaks, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud; b) taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja ja kauba valdaja vahelisest kirjalikust kokkuleppest loovutada kaup hävitamiseks. 3. Lõike 2 punkti b kohase kauba loovutamise kokkuleppe korral hävitatakse kaup tollikontrolli all taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja kulul ja vastutusel, välja arvatud juhul, kui selle liikmesriigi õigusaktides, kus kaup hävitatakse, on ette nähtud teisiti. 4. Kui see on asjakohane, võivad tolliasutused taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja taotlusel lõike 1 esimeses lõigus osutatud ajavahemikku pikendada kuni kümne tööpäeva võrra. Kergesti rikneva kauba korral lõike 1 teises lõigus osutatud ajavahemikku ei pikendata. Artikkel 21 Kauba eeldatav vabastamine 1. Kui tolliasutusi on teavitatud, et on algatatud menetlus, et teha kindlaks, kas disainilahenduse, patendi-, või kasuliku mudeli õigust või sordikaitset on rikutud, ja artiklis 20 sätestatud ajavahemik on lõppenud, võib deklarant või kauba valdaja nõuda tolliasutustelt kauba vabastamist või kinnipidamise lõpetamist. Tolliasutused vabastavad kauba või lõpetavad selle kinnipidamise ainult siis, kui kõik järgmised tingimused on täidetud: a) deklarant või kauba valdaja on andnud tagatise; b) asutus, mis on pädev kindlaks tegema, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud, ei ole heaks kiitnud ettevaatusabinõusid; c) kõik tolliformaalsused on täidetud. 2. Lõike 1 punktis a nimetatud tagatise annab deklarant või kauba valdaja kümne tööpäeva jooksul pärast kuupäeva, mil tolliasutused on lõikes 1 osutatud tagatise kätte saanud. 3. Tolliasutused kehtestavad tagatise summas, mis on piisavalt suur, et kaitsta taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja huve. 4. Tagatise andmine ei mõjuta muid taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajale kättesaadavaid õiguskaitsevahendeid. Artikkel 22 Hävitamiseks loovutatud kauba keelatud tollikäitlusviis 1. Artiklite 20, 23 või 24 kohaselt hävitamiseks loovutatud kaupa ei tohi: a) lubada vabasse ringlusse; b) viia välja liidu tolliterritooriumilt; c) eksportida; d) reeksportida; e) suunata peatamismenetlusele; f) paigutada vabatsooni või -lattu. 2. Tolliasutused võivad lubada lõikes 1 nimetatud kauba toimetamist tollijärelevalve all liidu tolliterritooriumil ühest kohast teise, selleks et need tollikontrolli all hävitada. 3. jagu Võltsitud ja piraatkaup Artikkel 23 Hävitamine ja menetluse algatamine 1. Võltsitud või piraatkauba kahtlusega kaupa võib tolli järelevalve all hävitada, ilma et oleks vaja kindlaks määrata, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud selle liikmesriigi siseriikliku õiguse alusel, kus kaup leitakse, kui kõik järgmised tingimused on täidetud: (a) taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja on tolliasutusi kirjalikult teavitanud oma nõusolekust hävitada kaup kümne tööpäeva jooksul või kergesti rikneva kauba korral kolme tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse saatmisest; (b) deklarant või kauba valdaja on tolliasutustele kirjalikult kinnitanud oma nõusolekut hävitada kaup kümne tööpäeva jooksul või kergesti rikneva kauba korral kolme tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse saatmisest. 2. Kui deklarant või kauba valdaja ei ole kinnitanud oma nõusolekut hävitada kaup lõike 1 punktis b nimetatud ajavahemiku jooksul ega teatanud kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse vastuvõtnud tolliasutustele ka oma vastuseisust kauba hävitamisele, võivad tolliasutused lugeda, et deklarant või kauba valdaja on kauba hävitamisega nõus. Toll teatab sellest taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajale. Kui deklarant või kauba valdaja esitab kauba hävitamise kohta vastuväiteid, teavitavad tolliasutused sellest taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajat. 3. Hävitamine toimub tollikontrolli all taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja kulul ja vastutusel, välja arvatud juhul, kui selle liikmesriigi õigusaktides, kus kaup hävitatakse, on ette nähtud teisiti. Enne hävitamist võib kaubast võtta proove/näidiseid. 4. Kui hävitamise kokkulepet ei saavutata, algatab taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja kümne tööpäeva jooksul või kergesti rikneva kauba korral kolme tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse saatmisest menetluse, et teha kindlaks, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud. Kui see on asjakohane, võivad tolliasutused taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja taotlusel esimeses lõigus osutatud ajavahemikke pikendada kuni 10 tööpäeva võrra. Kergesti rikneva kauba korral kõnealuseid ajavahemikke ei pikendata. 5. Kui see on asjakohane, annavad tolliasutused loa kauba vabastamiseks või lõpetavad selle kinnipidamise kohe pärast kõigi tolliformaalsuste täitmist, kui taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja ei ole neid teavitatud järgmisest: (a) lõike 1 punktis a nimetatud ajavahemike jooksul oma nõusolekust kaup hävitada; (b) lõikes 4 nimetatud ajavahemiku jooksul menetluse algatamisest, et teha kindlaks, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud. Artikkel 24 Erimenetlus väikeste kaubapartiide hävitamiseks 1. Käesolevat artiklit kohaldatakse kauba suhtes siis, kui kõik järgmised tingimused on täidetud: (a) kahtlustatakse, et tegemist on võltsitud või piraatkaubaga; (b) tegemist ei ole kergesti rikneva kaubaga; (c) kaup on hõlmatud meetmetaotluse rahuldamist käsitleva otsusega; (d) kaup on tarnitud väikeste partiidena. 2. Artikli 16 lõikeid 3, 4 ja 5 ning artikli 18 lõiget 2 ei kohaldata. 3. Kui tolliasutused annavad ühe tööpäeva jooksul pärast vastavasisulise otsuse vastuvõtmist teada kauba vabastamise peatamisest või kinnipidamisest, peavad nad teavitama deklaranti või kauba valdajat järgmisest: a) tolliasutuste kavatsusest kaup hävitada; b) deklarandi või kauba valdaja lõigete 4 ja 5 kohastest õigustest. 4. Deklarandile või kauba valdajale antakse võimalus väljendada oma seisukohta 20 tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse saatmisest. 5. Asjaomase kauba võib hävitada, kui deklarant või kauba valdaja on 20 tööpäeva jooksul alates kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse saatmisest teavitanud tolliasutusi oma nõusolekust kaup hävitada. 6. Kui deklarant või kauba valdaja ei ole kinnitanud oma nõusolekut hävitada kaup lõikes 5 nimetatud ajavahemiku jooksul ega teatanud kauba vabastamise peatamist või kinnipidamist käsitleva otsuse vastuvõtnud tolliasutustele ka oma vastuseisust kauba hävitamisele, võivad tolliasutused lugeda, et deklarant või kauba valdaja on kauba hävitamisega nõus. 7. Kaup hävitatakse tollikontrolli all ja tolliasutuste kulul. 8. Kui deklarant või kauba valdaja esitab kauba hävitamise kohta vastuväiteid, teavitavad tolliasutused sellest taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saajat sellistest vastuväidetest ning kaubaartiklite arvust ja laadist, lisades vajaduse korral nende kaubaartiklite pildid. 9. Kui see on asjakohane, annavad tolliasutused loa kauba vabastamiseks või lõpetavad selle kinnipidamise kohe pärast kõigi tolliformaalsuste täitmist, kui taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja ei ole neid kümne tööpäeva jooksul alates lõikes 8 nimetatud teabe saatmisest teatanud, et ta on algatanud menetluse, et teha kindlaks, kas intellektuaalomandiõigust on rikutud. 10. Komisjoni volitatakse võtma artiklis 30 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte lävendite kohta, mille kohaselt määratletakse väikesaadetised käesoleva artikli mõistes. IV PEATÜKK VASTUTUS, KULUD JA KARISTUSED Artikkel 25 Tolliasutuste vastutus Ilma et see piiraks liikmesriikides kohaldatavate õigusaktide kohaldamist, ei anna taotluse rahuldamist käsitlev otsus selle saajale õigust hüvitisele juhul, kui tolliasutus ei avasta intellektuaalomandiõiguse rikkumise kahtlusega kaupa ja see lastakse ringlusse või kui ei võeta meetmeid selle kinnipidamiseks. Artikkel 26 Taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja vastutus Kui käesoleva määruse nõuete kohaselt algatatud menetlus katkestatakse taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja tegevuse või tegevusetuse tõttu või kui hiljem tehakse kindlaks, et kõnealuse kaubaga ei rikuta intellektuaalomandiõigust, vastutab taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja artikli 1 lõikes 1 osutatud olukorraga seotud isikute ees vastavalt selle liikmesriigi õigusaktidele, kus kaup leiti. Artikkel 27 Kulud 1. Tolliasutuste nõudmisel hüvitab taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja kõik tolliasutusele seoses artiklite 16 ja 17 kohaselt kauba tollijärelevalve all hoidmisega või artiklite 20 ja 23 kohaselt kauba hävitamisega tekkinud kulud. 2. Käesolev artikkel ei mõjuta taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja õigust nõuda hüvitist rikkujalt või muudelt isikutelt selle liikmesriigi seadusandluse alusel, kus kaup leiti. 3. Liidu taotluse rahuldamist käsitleva otsuse saaja esitab kõik tõlked intellektuaalomandiõiguse rikkumise kahtlusega kaupade kohta, mida nõuavad tolliasutused, kes peavad meetmeid võtma, ja tasub nende tõlgete eest. Artikkel 28 Haldussanktsioonid Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad haldussanktsioonide kohta, mida kohaldatakse käesoleva määruse sätete rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Kehtestatud haldussanktsioonid peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad neist sätetest komisjonile kuue kuu jooksul alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast ja annavad viivitamata teada nende edaspidistest muudatustest. V PEATÜKK KOMITEE, DELEGEERIMINE JA LÕPPSÄTTED Artikkel 29 Komiteemenetlus 1. Komisjoni abistab nõukogu määruse (EÜ) nr 2913/92 artiklite 247a ja 248a alusel asutatud tolliseadustiku komitee. Kõnealune komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 tähenduses. 2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 4. Artikkel 30 Delegeeritud volituste rakendamine 1. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile käesolevas artiklis sätestatud tingimustel. 2. Artikli 24 lõikes 10 osutatud volitused antakse kindlaksmääramata ajaks alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast. 3. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 24 lõikes 10 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses kindlaksmääratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. 4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle üheaegselt teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 5. Delegeeritud õigusakt, mis on vastu võetud kooskõlas artikli 24 lõikega 10, jõustub ainult juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole esitanud vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast kõnealusest õigusaktist teatamist Euroopa Parlamendile ja nõukogule või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mõlemad enne nimetatud ajavahemiku lõppemist komisjonile teatanud, et nad ei kavatse vastuväiteid esitada. Kõnealust ajavahemikku võib Euroopa Parlamendi või nõukogu taotluse korral kahe kuu võrra pikendada. Artikkel 31 Meetmetaotlustega seotud otsuseid käsitlevate andmete vahetamine liikmesriikide ja komisjoni vahel 1. Pädevad tolliasutused edastavad komisjonile järgmise teabe: a) meetmetaotlused, sh mis tahes fotod, pildimaterjal, brošüürid; b) otsused taotluste rahuldamise kohta; c) mis tahes otsused, mis käsitlevad selle ajavahemiku pikendamist, mille jooksul tolliasutused peavad meetmeid võtma või tegema otsuse taotluse rahuldamist käsitleva otsuse tühistamise või muutmise kohta; d) taotluse rahuldamist käsitleva otsuse mis tahes peatamine. 2. Ilma et see piiraks nõukogu määruse (EÜ) nr 515/97 artikli 24 punkti g sätete kohaldamist, edastavad tolliasutused komisjonile igasuguse asjakohase teabe, sh üksikasjad kauba kohta, intellektuaalomandiõigus, protseduurid ja transport, kui kauba ringlusse lubamine peatatakse või kaup kinni peetakse. 3. Kogu lõigetes 1 ja 2 osutatud teave säilitatakse komisjoni keskandmebaasis. 4. Komisjon teeb lõigetes 1 ja 2 osutatud asjakohase teabe liikmesriikide tolliasutustele elektroonilisel kujul kättesaadavaks. Artikkel 32 Andmekaitse sätted 1. Isikuandmete töötlemine komisjoni keskandmebaasis toimub vastavalt määrusele (EÜ) nr 45/2001[26] ning Euroopa andmekaitseinspektori järelevalve all. 2. Isikuandmete töötlemine liikmesriikide pädevates asutustes toimub vastavalt direktiivile 95/46/EÜ[27] ja kõnealuse direktiivi artiklis 28 osutatud liikmesriigi sõltumatu asutuse järelevalve all. Artikkel 33 Ajavahemikud, kuupäevad ja tähtajad Kohaldatakse nõukogu määruses (EMÜ, Euratom) nr 1182/71[28] sätestatud eeskirju ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade kohta. Artikkel 34 Vastastikune haldusabi Kohaldatakse määruse (EÜ) nr 515/97 sätteid. Artikkel 35 Kehtetuks tunnistamine Määrus (EÜ) nr 1383/2003 tunnistatakse kehtetuks alates XX.XX.20XX. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele tõlgendatakse viidetena käesolevale määrusele. Artikkel 36 Üleminekusätted Nõukogu määruse (EÜ) nr 1383/2003 kohaselt rahuldatud meetmetaotlused kehtivad taotluse rahuldamist käsitlevas otsuses täpsustatud ajavahemikus, mille jooksul tolliasutused peavad meetmeid võtma, ja neid ei pikendata. Artikkel 37 Jõustumine ja kohaldamine Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Artikli 24 lõikeid 1–9 kohaldatakse siiski alates XX.XX.20XX. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja [1] Komisjoni teatis „Euroopa 2020. aastal – Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”. Brüssel, KOM(2010) 2020, 3.3.2010. [2] Komisjoni 13. aprilli 2011. aasta teatis: „Ühtse turu akt”, KOM(2011) 206 (lõplik). [3] Nõukogu 25. septembri 2008. aasta resolutsioon Euroopa võltsimise ja piraatluse vastase võitluse üldise kava kohta (ELT C 253, 4.10.2008, lk 1). [4] Nõukogu 16. märtsi 2009. aasta resolutsioon, mis käsitleb Euroopa Liidu intellektuaalomandiõiguste rikkumisega võitlemise tollialast tegevuskava aastateks 2009–2012 (ELT C 71, 25.3.2009, lk 1). [5] Komisjoni 11. novembri 2010. aasta teatis: „Ühtse turu akt”, KOM(2010) 608 (lõplik/2). [6] ELT C… [7] ELT C 253, 4.10.2008, lk 1. [8] ELT L 196, 2.8.2003, lk 7. [9] EÜT L 302, 19.10.1992, lk 1. [10] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1. [11] Resolutsioon 2008/2133/INI. [12] EÜT L 82, 22.3.1997, lk 1. [13] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. [14] EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1. [15] ELT L 55, 28.2.2011, lk 13. [16] ELT L 152, 16.6.2009, lk 1. [17] EÜT L 198, 8.8.1996, lk 30. [18] EÜT L 227, 1.9.1994, lk 1. [19] ELT L 78, 24.3.2009, lk 1. [20] EÜT L 3, 5.1.2002, lk 1. [21] ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. [22] ELT L 148, 6.6.2008, lk 1. [23] EÜT L 149, 14.6.1991, lk 1. [24] ELT L 39, 13.2.2008, lk 16. [25] ELT L 199, 31.7.2007, lk 40. [26] EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1. [27] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. [28] EÜT L 124, 8.6.1971, lk 1.