Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse teatavad üleminekusätted Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) ja Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) toetuse kohta 2021. aastal ning muudetakse määrusi (EL) nr 228/2013, (EL) nr 229/2013 ja (EL) nr 1308/2013 seoses 2021. aastal eraldatavate vahendite ja nende jaotusega ning muudetakse määrusi (EL) nr 1305/2013, (EL) nr 1306/2013 ja (EL) nr 1307/2013 seoses nende vahendite ja taotlusega 2021. aastal“

[COM(2019) 581 – 2019/0254 (COD)]

(2020/C 232/04)

Üksikraportöör: Arnold PUECH D’ALISSAC

Konsulteerimistaotlus nõukogu, 22.11.2019 Euroopa Parlament, 25.11.2019 Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2 ja artikkel 304 Vastutav sektsioon põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon Vastuvõtmine sektsioonis 6.3.2020 Vastuvõtmine täiskogus 7.5.2020 Täiskogu istungjärk 551 – täiskogu kaugistungjärk Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) 254/0/7

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tunnustab Euroopa Komisjoni ettepaneku eest määrata 2021. aasta ühise põllumajanduspoliitika üleminekuaastaks (esimene ja teine sammas): aasta ilma esimese samba otsetoetusteta tekitaks puudujäägi kõigile põllumajandustootjatele; aasta ilma teise samba toetusteta peataks kõrgete keskkonna- või kliimaeesmärkidega seotud kohustuste täitmise ja lükkaks edasi ajakohastamisinvesteeringud.

1.2. Komisjoni ettepaneku kohaselt peaks 1. jaanuaril 2021 algav üleminekuperiood kestma üks aasta. Komitee soovitab tungivalt võtta kasutusele paindlik mehhanism selle perioodi pikendamiseks ühe aasta võrra. See peaks käivituma automaatselt, välja arvatud juhul, kui ELi tulevases pikaajalises eelarves ja ühises põllumajanduspoliitikas lepitakse kokku ja need kiidetakse heaks 30. oktoobriks 2020.

1.3. Komitee väljendab heameelt selle üle, et toetuse saamise tingimused on jäänud aastatel 2020–2021 samaks, sest ELi põllumajandustootjad täidavad juba eeltingimusi ja kasutavad kliimat ja keskkonda säästvaid põllumajandustavasid.

1.4. Komitee hoiatab 1. augusti 2020 muudatustest teatamise tähtajaks määramise eest. Võib juhtuda, et mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 üle liiga hilja saavutatud kokkulepe ei võimalda riigi tasandil vajalikke otsuseid õigel ajal vastu võtta.

1.5. Komisjon näitab üles ettenägelikkust, seadustades põhitoetuskava toetusõigused hulgas ja väärtuses.

1.6. Kui subsidiaarsuse põhimõtet korrektselt rakendada, jääb põhitoetuskava toetusõiguste lähendamine liikmesriikide otsustada.

1.7. Võimalusega pikendada maaelu arengu programme ühe aasta võrra peab kaasnema võimalus kasutada pärast 2020. aastat teise samba vahendeid, mida ei ole ajavahemiku 2014–2020 jooksul ära kasutatud.

1.7.1. Eelkõige rõhutab komitee pakilist vajadust teise samba kiire kasutamise järele, et tagada tegevuse taastumine pärast COVID-19 põhjustatud kriisi. See hõlmaks eelkõige noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamise toetamist, lühikesi tarneahelaid, mis on eriti vajalikud kriisi ajal, kollektiivseid tootmis- ja turustamismeetmeid ning samuti põllumajandusturismi. Seejuures tuleb eritähelepanu pöörata äärepoolseimatele, saare-, mägi- ja eraldatud piirkondadele, mis sõltuvad suurel määral turismist.

1.8. Komitee väljendab heameelt selle üle, et teise samba mitmeaastaseid meetmeid (mahepõllumajanduse meetmed, põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmed) pikendatakse ühe aasta võrra, kuid palub pikendada nende kohustusliku lepinguperioodi viie aastani nagu ajavahemikul 2014–2020. Ettepanek piirata see periood kolme aastaga tekitab kindlasti rohkem bürokraatlikku asjaajamist ja keskkonnale ei too see mingit kasu.

2. Taustteave

2.1. Praeguse ühise põllumajanduspoliitikaga seotud eelarve kavandamine lõpeb 31. detsembril 2020. Kuigi praeguse ühise põllumajanduspoliitika eeskirjad ei ole ametlikult ajaliselt piiritletud, muudab asjaomase eelarveeraldise puudumine need kohaldamatuks. Lisaks sellele on alles pooleli läbirääkimised seadusandlike ettepanekute üle, millega määratletakse ühine põllumajanduspoliitika järgmiseks programmitöö perioodiks (2021–2027), ja tõenäoliselt ei võeta neid vastu õigel ajal, et seda uut ühist põllumajanduspoliitikat saaks hakata rakendama 1. jaanuaril 2021. Praegu igas liikmesriigis koostamisel olevate ühise põllumajanduspoliitika strateegiakavade rakendamine algab mitte enne 1. jaanuari 2022. Olukord nõuab seega 2021. aastaks üleminekueeskirju.

2.2. Komisjoni ettepaneku kohaselt peaks 1. jaanuaril 2021 algav üleminekuperiood kestma üks aasta. Komitee soovitab tungivalt võtta kasutusele paindlik mehhanism selle perioodi pikendamiseks ühe aasta võrra. See peaks käivituma automaatselt, välja arvatud juhul, kui ELi tulevases pikaajalises eelarves ja ühises põllumajanduspoliitikas lepitakse kokku ja need kiidetakse heaks 30. oktoobriks 2020.

2.3. Euroopa Komisjon koostabki praegu sellist õigusakti, jättes välja järgmised punktid: — otsus lähendada põhitoetuskava toetusõigusi 2020. aastal, mille jõustumiskuupäevaks on määratud 1. jaanuar 2020; — kõrvalisele asukohale ja saarelisele asendile vastavate valikmeetmete programmi (POSEI) muudatused, mis jõustuvad 1. jaanuaril 2021.

2.4. Selle määrusega laiendatakse ja muudetakse olemasolevaid määrusi, eelkõige selleks, et näha ette laiendatud meetmetega seotud eelarveeraldised. Sellega muudetakse järgmisi määrusi: — (EL) nr 1303/2013 (1): Euroopa fondide ühissätted (artiklid 1, 2 ja 3); — (EL) nr 1305/2013 (2): maaelu arengu toetused (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD)) (artiklid 6 ja 8); — (EL) nr 1306/2013 (3): ühise põllumajanduspoliitika rahastamine, haldamine ja seire (artiklid 6, 7 ja 9); — (EL) nr 1307/2013 (4): otsetoetuste eeskirjad (Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond (EAGF)) (artikkel 10); — (EL) nr 1308/2013 (5): ühine turukorraldus (artiklid 6, 7 ja 11); — (EL) nr 228/2013 (6) (ja (EL) nr 229/2013 (7)): erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks (POSEI) (ja erimeetmed Egeuse mere väikesaarte jaoks) (artiklid 12 ja 13).

2.5. Selliselt 2021. aastaks kavandatud eelarve on kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 ettepanekus sätestatuga, mille suhtes ei ole nõukogus ikka veel üksmeelele jõutud ja mille üle Euroopa Parlament ei ole seetõttu hääletanud (muudatusettepanekuid ei saa esitada). Komisjoni ettepanekud on järgmised: — 2021. aasta eelarve, mis eraldatakse Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile (39,884 miljardit eurot) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondile (12,258 miljardit eurot): kooskõlas tulevase ühise põllumajanduspoliitika ja mitmeaastase finantsraamistiku määruses sätestatuga; — kõik 2021. aastal kehtivad eeskirjad ja nõuded: lisa-aasta jooksul jätkatakse toetuste maksmist põllumajandustootjatele kooskõlas perioodiks 2014–2020 kehtestatud tingimuste ja nõuetega; — rahaliste vahendite ülekandmine: liikmesriikide võimalus jätkata rahaliste vahendite ülekandmist Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi vahel ka pärast 2020. aastat, üldjuhul ülemmääraga 15 %; — põhitoetuskava toetusõiguste jaotamine ja nende väärtus: võimalus kõrvaldada vead, mis liikmesriigid on teinud toetusõiguste jaotamisel nii toetusõiguste arvu kui ka väärtuse osas; — põhitoetuskava toetusõiguste väärtuse lähenemine: liikmesriikide võimalus jätkata põhitoetuskava toetusõiguste lähenemisprotsessi pärast 2019. aastat: aastal 2020 ja/või 2021; — kriisireserv: reservi säilitamine üleminekuperioodil igal aastal summas, mis on võrdne programmiperioodi 2014–2020 summadega, st 400 miljonit eurot (2011. aasta hindades); — Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi rakendamine: võimalus pikendada maaelu arengu programme erandkorras ühe aasta võrra; — teise samba mitmeaastased meetmed (mahepõllumajanduse meetmed, põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmed): võimalus pikendada programmiperioodi 2014–2020 mitmeaastaseid meetmeid ühe aasta võrra. Uute kulukohustuste täitmiseks peavad liikmesriigid pakkuma välja lühema kestuse (kuni kolm aastat); — ühine põllumajanduse turukorraldus ja erimeetmed liidu äärepoolseimate piirkondade jaoks (POSEI): tulevases mitmeaastases finantsraamistikus Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile ette nähtud kogusummast kinnipidamiseks vajalikud kohandused.

3. Edaspidi esitatavad teated

3.1. Hiljemalt kümme päeva pärast üleminekumääruse jõustumist: — kas maaelu arengu programme pikendatakse 31. detsembrini 2021 või mitte. — Pikendatavate piirkondlike programmide kindlaksmääramine. — Vastavad eelarveeraldised 2021. aastaks tehtud iga-aastase jaotuse raames (ja seega ka 2021. aasta eelarve osa, mida ei kanta üle perioodile 2022–2027). — Eeldusel, et tõendatakse, et on olemas rahaliste vahendite ebapiisavuse risk ja ei suudeta võtta uusi õiguslikke kohustusi kooskõlas määrusega, mis käsitleb Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi rakendamist perioodil 2014–2020.

3.2. Hiljemalt üks kuu pärast üleminekumääruse jõustumist: — kas 2020. aastal jätkatakse põhitoetuskava toetusõiguste väärtuse sisemise lähenemise menetlust, et liikuda keskmise väärtuse poole, või ei jätkata.

3.3. Hiljemalt 1. augustil 2020: — kas suuremaid otsetoetusi kui 150 000 eurot aastas vähendatakse või mitte ning 2021. aastal tehtavate vähendamiste hinnangulised summad. — Valik, kas rahalised vahendid kanda üle või mitte, ning ülekandmise korral 2021. aasta Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ülekande protsent (kuni 15 %), et eraldada lisaraha 2022. aasta Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondile. — Valik, kas rahalised vahendid kanda üle või mitte, ning ülekandmise korral 2022. aasta Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ülekande protsent (kuni 15 %), et eraldada lisaraha 2021. aasta Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile. — Aastaks 2021: kas ümberjaotav toetus makstakse välja või mitte. — Aastaks 2021: järgmiste 2021. aasta Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondist (EAGF) antavate toetuste ülemmäära protsent: — ümberjaotav toetus; — toetus noortele põllumajandustootjatele (meeldetuletus: lubatud ülemmäär 2 %); — vabatahtlik tootmiskohustusega seotud toetus (meeldetuletus: lubatud ülemmäär 15 %); — esimese samba raames toetus looduslikust eripärast tingitud piirangutega aladele; — märkus: põhitoetuskava ülemmäär arvutatakse, lahutades Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) iga-aastasest ülemmäärast muude toetuste ülemmäärad (nagu perioodi 2015–2020 puhul). — kas 2021. aastal rakendatakse põhitoetuskava piirkondlikul tasandil või mitte (piirkonnad määratletakse objektiivsete ja mittediskrimineerivate kriteeriumide kohaselt, nagu nende agronoomilised ja sotsiaal-majanduslikud tunnusjooned, piirkondlik põllumajanduspotentsiaal või nende institutsiooniline või haldusstruktuur). — kas 2021. aastal jätkatakse põhitoetuskava toetusõiguste väärtuse sisemise lähenemise menetlust, et liikuda keskmise väärtuse poole, või ei jätkata.

3.4. Hiljemalt 31. detsembriks 2020: — oliiviõli ja lauaoliivide sektorile määratud tööprogrammide muutmine.

3.5. Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ülemmäära jaotamine esimese samba eri toetuste vahel:

liikmesriigid peavad teatama 2021. aasta kohta eelarvevahendid esimese samba iga toetuse jaoks, välja arvatud kliimat ja keskkonda säästvad põllumajandustavad, mille määr on endiselt 30 % esimesest sambast; eelkõige võivad liikmesriigid igal aastal läbi vaadata Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ümberjaotavale toetusele ja vabatahtlikule tootmiskohustusega seotud toetusele eraldatud osa.

3.6. Otsetoetuste vähendamine: — taust: kehtiva määruse (EL) nr 1307/2013 artikliga 11 nähakse liikmesriikidele aastateks 2015–2020 ette ainult üks teavitamiskohustus, mis puudutab nende otsuseid põllumajandustootjale ühel kalendriaastal makstavate suuremate kui 150 000 euro suuruste otsetoetuste vähendamise kohta; — üleminekumääruses esitatud ettepanek: olemasoleva süsteemi jätkumise tagamiseks peavad liikmesriigid teatama oma otsused suuremate kui 150 000 euro suuruste otsetoetuste vähendamise kohta ja vähendamisest tekkivad hinnangulised summad ka 2021. kalendriaastal. Määrusega pakutakse liikmesriikidele suuremat paindlikkust, võimaldades neil kohandada põhitoetuskava toetusõiguste või reservi väärtust võimaluse korral erinevate kohandamismääradega. Juhul, kui liikmesriikide teatised Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi ülemmäärade kohta, mis on eraldatud esimese samba eri toetustele, mõjutavad põhitoetuskava ülemmäära, peavad liikmesriigid põhitoetuskava ülemmäära muutumise kohaselt — vähendama või suurendama kõigi põhitoetuskava toetusõiguste väärtust lineaarselt ja/või — vähendama või suurendama riiklikku või piirkondlikku reservi.

3.7. Põhitoetuskava toetusõiguste hulk ja väärtus: — taust: on võimalik, et teatavad liikmesriigid tegid põhitoetuskavast tulenevate toetusõiguste jaotamise ajal 2015. aastal nende arvu või väärtuse kindlaksmääramisel vigu. Paljud neist vigadest mõjutavad põhitoetuskava toetusõiguste väärtust kõigi põllumajandustootjate ja kõigi aastate puhul isegi siis, kui neid on esinenud vaid seoses ühe põllumajandustootjaga. Mõned liikmesriigid tegid vigu ka pärast 2015. aastat, kui nad jaotasid põhitoetuskava toetusõigusi reservist (nt keskmise väärtuse arvutamisel). Selliste mittevastavuste puhul kohaldatakse tavaliselt finantskorrektsioone, kuni asjaomane liikmesriik on võtnud parandusmeetmed; — üleminekumääruses esitatud ettepanek: võttes arvesse aega, mis on möödunud põhitoetuskava toetusõiguste jaotamisest 2015. aastal, liikmesriikide jõupingutusi vajaduse korral õigete toetusõiguste kindlaksmääramisel ning samuti vajadust tegutseda õiguskindluse huvides, tuleks käsitada toetusõiguste hulka ja väärtust alates 1. jaanuarist 2021 seadusliku ja korrektsena. Seda reeglit ei kohaldata nende põhitoetuskava toetusõiguste suhtes, mis on antud põllumajandustootjatele faktiliselt ebatäpsete taotluste alusel, välja arvatud juhtudel, kui põllumajandustootjad ei oleks saanud viga hõlpsasti avastada.

3.8. Põhitoetuskava toetusõiguste lähenemine:

selleks et otsetoetuste võrdsema jaotamise nimel jätkata lähenemisprotsessi nn tunneli mudeli kohaselt, võivad liikmesriigid pärast 2019. aastat jätkata põhitoetuskava toetusõiguste väärtuste lähendamist riikliku või piirkondliku keskmise suunas, selle asemel et liikuda kas ühtse määra poole või hoida põhitoetuskava toetusõiguste väärtus 2019. aasta tasemel. Üleminekumääruses nõutakse, et liikmesriigid teataksid oma järgmist aastat käsitleva lähenemisotsuse igal aastal. See kehtib 2020. ja 2021. aasta kohta. Kui sisemine lähenemine jätkub ka 2020. aastal, suurendatakse 2020. aastal nende põhitoetuskava toetusõiguste väärtust, mis põllumajandustootjatel on 31. detsembril 2019 ja mille väärtus on väiksem kui riigi või piirkonna keskmine. Selle suurendamise rahastamiseks vähendatakse põllumajandustootjate põhitoetuskava toetusõigusi, mis neil olid 31. detsembril 2019 ja mille väärtus ületab riigi või piirkonna keskmist. Samasugune mehhanism on võimalik ka 2021. aastal.

3.9. Ühtse pindalatoetuse kava (SAPS): — taust: mõned liikmesriigid maksavad põhitoetusi ühtse pindalatoetuse kava raames ilma põhitoetuskava toetusõiguste jaotamiseta, seega ilma varasemate võrdlusalusteta. See kava oleks võimalik ainult 31. detsembrini 2020. Ent ühise põllumajanduspoliitika järgmist perioodi käsitlev määrus võimaldab liikmesriikidel maksta põhitoetusi, mis on seotud pindala, mitte varasemate võrdlusalustega; — üleminekumääruses esitatud ettepanek: määruses lubatakse pikendada ühtse pindalatoetuse kava rakendamist praeguste tingimuste kohaselt 31. detsembrist 2020 edasi.

3.10. Partnerlusleping: 2021. aasta strateegiliseks raamdokumendiks peab jätkuvalt olema liikmesriikide partnerlusleping, milles määratletakse nelja Euroopa fondi, sealhulgas Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ühine sekkumisalus perioodiks 1. jaanuar 2014 kuni 31. detsember 2020.

3.11. Piirkondlike maaelu arengu programmide 2014–2020 pikendamine aastaks 2021: — liikmesriigid võivad teha otsuse pikendada ühte või mitut piirkondlikku maaelu arengu programmi, millest tuleb teatada Euroopa Komisjonile kümne päeva jooksul pärast üleminekumääruse jõustumist, esitades sealhulgas 2021. aasta vahendite jaotuses vastava eelarve; — see teade ei sõltu maaelu arengu programmide läbivaatamise kehtivast korrast; — teates tuleb esitada tõendid, et on olemas rahaliste vahendite ebapiisavuse risk ja et ei suudeta võtta uusi õiguslikke kohustusi kooskõlas määrusega, mis käsitleb Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi rakendamist perioodil 2014–2020; — seda pikendamist rahastatakse Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi 2021. aastaks määratud eelarvest; — maaelu arengu pikendatud programmides tuleb säilitada keskkonna- ja kliimaeesmärkide tase vähemalt samas mahus; — liikmesriigid võivad jätta piirkondlikud maaelu arengu programmid ka pikendamata, kui alles on eelmiste aastate vahendeid; sel juhul on neil võimalus kanda Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi 2021. aasta vahendid üle rahaeraldistele, mis on kavandatud aastateks 2022 kuni 2025.

3.12. Põhitoetuskava toetusõiguste pikendamise tagajärjed: pikendamise tulemusel pikenevad kõik tähtajad (rakendamise aastaaruanne ja iga-aastane läbivaatamiskoosolek kuni aastani 2024, järelhindamise aruanne peab olema valmis enne 31. detsembrit 2025) ja kulude rahastamiskõlblikkuse periood (kantud ja makstud kuni 31. detsembrini 2024) ühe aasta võrra.

3.13. Mitmeaastaste kohustuste pikendamise ja lepingute sõlmimise tingimused: — juhtum 1: põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmed, mahepõllumajandus – üleminek ja kohustuste jätkamine –, loomade heaolu. Uute kohustuste võtmiseks alates 2021. aastast peavad liikmesriigid määrama oma maaelu arengu programmi(de)s kindlaks üks kuni kolm aastat kestva ajavahemiku; — juhtum 2: põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmed, mahepõllumajanduse jätkamine. Kui liikmesriik näeb ette kohustuste iga-aastase pikendamise pärast esialgse ajavahemiku lõppemist, ei tohi pikendamine ületada ühte aastat alates 2021. aastast (tähelepanu vajav aspekt: mahepõllumajanduse toetuste puhul käib pikendamise võimalus ainult mahepõllumajanduse jätkamise, mitte mahepõllumajandusele ülemineku kohta); — juhtum 3: põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmed, mahepõllumajanduse kohustuste jätkamine ja loomade heaolu. Uute kulukohustuste puhul, mis tulenevad vahetult esialgsel, 2021. aastal lõppenud ajavahemikul võetud kohustusest, võib selle uue kohustuse võtta ainult ühe aasta jooksul.

3.14. Riiklikku strateegiakava hõlmavate kulude rahastamiskõlblikkus ja programmitöö perioodide vaheline üleminek: eelmiselt järgmisele programmitöö perioodile ülemineku hõlbustamiseks peavad allpool nimetatud kulud olema perioodil 2022–2027 rahastamiskõlblikud Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist ja need peavad olema ette nähtud riiklikes strateegiakavades (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist antava toetuse suurus ja määr). — Kulutused, mis on seotud eelmistel programmitöö perioodidel võetud lepinguliste kohustustega (nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 (8) või määruse (EL) nr 1305/2013 raames) ja mis jätkuvad pärast 1. jaanuari 2024 või 1. jaanuari 2025 (olukord, kus 2019. või 2020. aastal võeti viieaastased kohustused).

3.15. Puu- ja köögiviljasektori toetusprogrammid: tootjaorganisatsioonid, kelle rakenduskava kestab kauem kui 31. detsembrini 2021, peavad esitama enne 15. septembrit 2021 oma liikmesriigile taotluse, et nende rakenduskava muudetaks, et see täidaks strateegiakavu käsitleva tulevase määruse tingimusi, või et see asendataks uue, nimetatud määruse kohaselt heakskiidetud rakenduskavaga. Kui tootjaorganisatsioon ei esita muudetud või asendatud rakenduskava, lõpeb programm 31. detsembril 2021. Tööprogramme, mis on koostatud ajavahemikuks 1. aprillist 2018 kuni 31. märtsini 2021, tuleb pikendada 31. detsembrini 2021. Tootjaorganisatsioonid, tootjaorganisatsioonide liidud ja tootmisharudevahelised organisatsioonid peavad oma tööprogramme vastavalt muutma ja need enne 31. detsembrit 2020 komisjonile teatavaks tegema.

3.16. Oliiviõli ja lauaoliivide sektorit toetavad programmid: tööprogramme, mis on koostatud ajavahemikuks 1. aprill 2018 kuni 31. märts 2021, tuleb pikendada 31. detsembrini 2021. Tootjaorganisatsioonid, tootjaorganisatsioonide liidud ja tootmisharudevahelised organisatsioonid peavad oma tööprogramme vastavalt muutma ja need 31. detsembriks 2020 komisjonile teatavaks tegema.

3.17. Mesindussektori riiklikud programmid: riiklikud programmid peavad lõppema 31. juulil 2022. Määruse (EL) nr 1308/2013 mesindusprogramme käsitlevaid artikleid kohaldatakse pärast 31. detsembrit 2021 jätkuvalt ka enne 1. augustit 2022 tehtud toimingutega seotud kulude ja maksete suhtes.

3.18. Veinisektori toetusprogrammid: — taust: viieaastaste riiklike toetusprogrammide kaudu eraldatakse liikmesriikidele liidu rahalisi vahendeid veinisektorit toetavate erimeetmete rahastamiseks; — üleminekumääruses esitatud ettepanek: riiklikud toetusprogrammid peavad lõppema 15. oktoobril 2023. Määruse (EL) nr 1308/2013 riiklikke toetusprogrammide toetusmeetmeid käsitlevaid artikleid kohaldatakse pärast 31. detsembrit 2021 jätkuvalt ka enne 16. oktoobrit 2023 tehtud toimingutega seotud kulude ja maksete suhtes.

Brüssel, 7. mai 2020 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Luca JAHIER

(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 320.

(2) ELT L 347, 20.12.2013, lk 487.

(3) ELT L 347, 20.12.2013, lk 549.

(4) ELT L 347, 20.12.2013, lk 608.

(5) ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.

(6) ELT L 78, 20.3.2013, lk 23.

(7) ELT L 78, 20.3.2013, lk 41.

(8) Nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1).