ET Euroopa Liidu Teataja C 232/1

Regioonide Komitee arvamus teemal „Solidaarsus ja tervishoid: tervisealase ebavõrdsuse vähendamine Euroopa Liidus”

(2010/C 232/01)

I POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

Sissejuhatus

1. tervitab komisjoni pühendumust toetada ja täiendada liikmesriikide ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jõupingutusi tervisealase ebavõrdsusega tegelemisel Euroopa Liidus. On oluline, et tunnistatakse, kui ulatuslik on väljakutse, mille esitab tervisealane ebavõrdsus liikmesriikide vahel ja liikmesriikide sees. Komisjoni seisukoht, mille kohaselt on tervisealane ebavõrdsus väljakutse ELi eesmärgile saavutada solidaarsus, sotsiaalne ja majanduslik ühtekuuluvus, inimõigused ja võrdsed võimalused, on hästi väljendatud ja põhjendatud. Ent komisjon oleks võinud asetada suurema rõhu territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgile, mis hiljuti lisati Lissaboni lepinguga;

2. tunnustab Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) tervise määratlust, mille kohaselt on tervis täielik vaimne ja füüsiline heaolu ning mitte üksnes põduruse või haiguse puudumine. Regioonide Komitee kasutab ka ise seda määratlust;

3. tuletab komisjonile meelde, et Lissaboni lepingu artikliga 3 nõutakse nüüd institutsioonidelt Euroopa kodanike hüvangu edendamist;

4. juhib komisjoni tähelepanu dokumendile „Closing the Gap in a Generation – Health Equity through action on the social determinants of health” („Lõhe ületamine ühe generatsiooni jooksul – tervisealane võrdsus tervist mõjutavate sotsiaalsete tegurite alaste meetmete kaudu”), mille on Maailma Terviseorganisatsiooni jaoks koostanud Michael Marmot. Komitee arvates peaks see dokument olema ELi üks peamisi allikaid tervisealase ebavõrdsusega tegelemisel;

5. nõustub komisjoni hinnanguga, et tervisealaste ebavõrdsuste probleem on väga keeruline ja nende kujunemine sõltub mitmesugustest teguritest, eelkõige: asjaolu tunnustamine, et ebavõrdsust võib näha kõigil tasandeil alates EList kuni naaberaladeni; sotsiaalse seisundi mõju ning tervise ja jõukuse vaheline tihe side; haavatavate ja sotsiaalselt tõrjutud rühmade ebasoodsast olukorrast tulenevad tervisetagajärjed; sotsiaalpoliitiliste otsuste erinev mõju tervishoiuteenuste ja sotsiaaltoetuste pakkumisel;

6. tervitab ettepanekus suures osas leitud tasakaalu Euroopa koostöö ja subsidiaarsuse vahel kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 168; tõstab sellega seoses siiski esile, et tervisealase ebavõrdsuse vähendamine liikmesriikides on ka Lissaboni lepingu järgi riikliku tervishoiupoliitika ülesanne;

ELi poliitika panus tervishoiualase ebavõrdsuse vähendamisse

7. tunnustab panust, mida ELi kõrvalmeetmed saavad üldiselt anda kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 168 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 35 sätestatud eesmärgiga, mille kohaselt „[k]õigi liidu poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagatakse inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse”.

8. tuletab meelde, et Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 35 sätestatakse „õigus ennetavale tervishoiule ning ravile siseriiklike õigusaktide ja tavadega ettenähtud tingimustel”.

9. tervitab ELi tervisestrateegia üldeesmärke; tervisestrateegia toetab tervishoiuteenuste kättesaadavust, haiguste ennetamist ja tervislike eluviiside edendamist;

10. kutsub komisjoni üles kinnitama Regioonide Komiteele, et piiriüleses tervishoius patsiendiõiguste kohaldamist käsitleva direktiivi ettepanekus arvestatakse täielikult mõjuga tervisealasele ebavõrdsusele, juhul kui see ettepanek rakendatakse;

11. võttes arvesse rõhuasetust, mis Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 168 pannakse tervishoiuteenuste parandamisele piiriülestel aladel, kutsub Regioonide Komitee üles toetama naaberpiirkondi eri liikmesriikides, et töötataks välja vabatahtlik kord tervisealase ebavõrdsuse vähendamiseks piiriüleselt. Regioonide Komitee rõhutab võimalusi, mida selles osas pakub Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse (ETKR) vahend, mida kasutavad juba mitmed rühmad. Ent Regioonide Komitee on selgel seisukohal, et laiaulatuslikumat piiriüleste tervishoiuteenuste korda tuleb hoolikalt kaaluda, tagamaks, et patsientide liikumine üle piiri ei annaks juba tervishoiusüsteemiga kaetud elanikerühmadele eelist teiste rühmade ees ja ei suurendaks nii tervisealast ebavõrdsust. Kõigile piirkondadele tuleks selgelt lubada, et piiriülene kord annab võrdse võimaluse edendada nende haavatavate ja madala saavutusvõimega elanikerühmade tervisenäitajaid, kes peavad oma õiguste saamiseks üksteisega tervishoiu ressursside pärast konkureerima. Piiriülesed tervishoiuteenused peaksid olema kättesaadavad ainult eelneva loa saamisel, nii et väikse sissetulekuga isikutel oleks teenustele võrdne juurdepääs;

12. tervitab ühise põllumajanduspoliitika rolli tunnustamist tervishoiuküsimustes ning tunnustab panust, mis on toitumise ja tervislike eluviiside toetamisse antud selliste meetmete kaudu nagu koolipiim, toiduained enim puudust kannatavatele inimestele ja puuviljade jagamine koolides. Üldkasutatavates rajatistes, nagu koolid ja haiglad, pakutav toit peaks võimalusel olema eelkõige tervislik, täisväärtuslik ja kohalikku päritolu. Regioonide Komitee tervitab ka seda, et komisjon tunnistab mõju, mis ühisel põllumajanduspoliitikal ja teistel poliitikavaldkondadel võib olla maapiirkondade elanike tervisele meetmete kaudu, mida rakendatakse tervist mõjutavate sotsiaalsete tegurite valdkonnas. Komitee märgib, et maapiirkondadel on tervise valdkonnas eriprobleemid: tervishoiuteenuste ebapiisav kättesaadavus maapiirkondades võib tekitada mõnes liikmesriigis tervisealast ebavõrdsust; seos põllumajanduse ja rände vahel võib kogukonnas tekitada erilisi tervishoiuvajadusi ja tervisealast ebavõrdsust. Mõlemal juhul võib ühine põllumajanduspoliitika aidata parandada elutingimusi ning on seetõttu märkimisväärse mõjuga.

13. ei nõustu sellega, et piisab väitest, et ELi keskkonnapoliitika ja ühise põllumajanduspoliitika raames järgitavate turustrateegiatega toetatakse mitmesuguseid algatusi, mis võivad kaasa aidata tervise parandamisele. Kuigi ühisel põllumajanduspoliitikal on potentsiaali selles vallas kaasa aitamiseks, ei ole ühine põllumajanduspoliitika siiski põhimõtteliselt üles ehitatud nii, et selle prioriteetideks võiks seada tervisenäitajad või tervisealase ebavõrdsuse vähendamise. Õigustatult võib kaaluda tervisenäitajatele avaldatavat negatiivset mõju, mis võib tuleneda tasakaalustamata lähenemisviisist piima- ja lihatootmisele võrreldes puu- ja köögiviljade tootmisega. Ühise põllumajanduspoliitika reformi raames on võimalik see puuduv tasakaal üle vaadata ning reformi igas etapis tuleks rõhutada heade ja võrdsete tervisenäitajate toetamise olulisust.

Tervisealane ebavõrdsus ning majandusküsimused

14. väljendab kahetsust, et komisjon ei käsitle täiel määral alkoholi ja muude uimastite liigtarvitamise osa tervise halvenemises ja tervisealase ebavõrdsuse kinnistamises. Regioonide Komitee mõistab erilist väljakutset, mida probleem endast kujutab poliitikutele, kes peavad võtma arvesse selle tagajärgi kohaliku ja piirkondliku tasandi majandusele, mida mõjutavad nii avalik- kui eraõiguslikud aspektid. Selles kontekstis on kohane tunnistada, et alkoholi tarbimise reguleerimine on keeruline, küll aga ei saa sel põhjusel ignoreerida selle mõju tervisele ega jätta pööramata tähelepanu alkoholi või mis tahes muude psühhedeelsete ainete kuritarvitamise küsimusele;

15. tunnistab, et liikmesriigid seisavad kogu ELis silmitsi sügava finants- ja majanduskriisiga, mis paratamatult mõjutab kodanike tervist ja heaolu. Kuigi on õige, et majanduslik olukord võib elanike tervisenäitajate vahelist lõhet suurendada, ei tohiks see olukord olla vabandus jätta poliitika kohandamata nii, et ebavõrdsusprobleemi saaks paremini lahendada. Finantsasutuste läbikukkumine kogu maailmas kohustab liikmesriike ning kohalikke ja piirkondlikke haldusüksusi vaatama läbi oma lähenemisviis kogukondade jätkusuutlikuks muutmisele. Liigselt majanduslikule heaolule suunatud poliitika võib tekitada tervisealast ebavõrdsust. Kuigi majandusraskused võivad vähendada majanduslikku heaolu, ei tohiks nad takistada seda, et rohkem tähelepanu pöörataks majandusliku, sotsiaalse ja tervisealase ebavõrdsuse vähendamisele. Komisjonil on nüüd seitsmenda raamprogrammi ja eelarve kavandamise raames võimalus prioriteedid läbi vaadata ning panna suurem rõhuasetus ebavõrdsuse vähendamise meetmetele;

16. leiab, et praeguste majanduslike raskuste tõttu on tervishoiuteenuste majanduslik mõõde ja hea tervisega rahvastiku majanduslik mõju üha olulisemad. Tervishoiuteenuste valdkond on suur tööandja ja loob majanduslikku jõukust sellega seotud sektorites, nt tervisealased teadusuuringud ja innovatsioon, seejuures erivõimalused tärkava turumajandusega riikides. Samas enneaegsest suremusest ja puuetest tulenev tööjõu kaotus vähendab tootlikkust ja suurendab survet sotsiaaltoetussüsteemidele;

17. toetab seda, et komisjon tunnustab, kui oluline on vananeva rahvastiku tingimustes kõigi rahvastikurühmade parem tervis. Sotsiaalkaitsesüsteemid juba tunnevad rahvastiku demograafiliste muutuste mõju. Pikaealisus on tervitatav, aga kui soovitakse säilitada sotsiaalkaitsesüsteemid tasemel, mida eurooplased on harjunud ootama, tuleb teha rohkem, et hallata nõudlust tervishoiuteenuste järele. Seega on prioriteetne suurendada tervena elatud aastate arvu kõige halvemate väljavaadetega elanike jaoks. Arvestades rahvastiku vananemisega kaasnevate sotsiaalmajanduslike muutuste ulatust ELis, rõhutab Regioonide Komitee eakate tervishoiu parandamisele suunatud teadus- ja arendustegevuse olulisust;

ELi ühtekuuluvuspoliitika panus tervishoiualase ebavõrdsuse vähendamisse

18. kiidab heaks väite, et ELi ühtekuuluvuspoliitika on oluline ELi 2020. aasta eesmärkide – majanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus – saavutamiseks ning võib olla tõhus vahend tervisealase ebavõrdsuse vähendamisel. ELi 2020. aasta strateegia arendamine ja vastuvõtmine pakub 2010. aastal märkimisväärse võimaluse arutada struktuurifondide eraldamist pärast 2013. aastat. Komitee ootab, et ELi 2020. aasta strateegias pöörataks jõuliselt tähelepanu tõrjutuse vastu võitlemisele, mis omakorda looks selge seose tervisealase ebavõrdsusega;

19. leiab, et ELi struktuurifonde võiks kasutada selleks, et osana piirkondlikust arengustrateegiast arendada välja kohapealne tervishoiuvaldkond. Põhjus on selles, et kõigi Euroopa kodanike jaoks ei ole võrdsed võimalused kättesaadavad, sh tervishoius, ja nende kättesaadavaks tegemine on ELi ühtekuuluvuspoliitika ja struktuurifondide üks põhieesmärke;

20. märgib, et komisjon on määranud kolm võimalikku arenguvaldkonda: on vaja suurendada teadmisi selle kohta, kuidas kasutada rahastamisvahendeid selles valdkonnas, parandada riiklike poliitiliste tasandite vahelist koordineerimist ja tõsta tehnilist suutlikkust investeeringute edasiarendamiseks kõnealuses valdkonnas. Ent see ei tähenda tingimata, et need on kõige prioriteetsemad valdkonnad, mida tuleks parandada. Näiteks kohalike ja piirkondlike asutuste vahelisel koordineerimisel, kui nad vastutavad tervishoiuteenuste otsese pakkumise eest, võib olla suurem mõju. Samuti võib tehniline suutlikkus olla olemas riiklikul tasandil, ent mitte kohaliku või piirkondliku tasandi tervishoiuasutustes, mistõttu tuleks soovitud tulemuste saavutamiseks sekkuda sobival tasandil;

Andmete kogumine, seire ja analüüs

21. toetab ettepanekut, et ELi 2020. aasta tegevuskava edu mõõtmist võiks arendada edasi, nii et selles kajastuks ka tervisealase ebavõrdsuse vähendamise olulisus. Tervena elatud aastate arv on üks võimalus tervisenäitajate mõõtmiseks, ent seda peaksid täiendama meetmed, milles kajastub kõige tervemate ja kõige vähem tervete vahelise lõhe vähendamise olulisus;

22. nõustub hinnanguga, et andmete kogumises ja analüüsimises on liikmesriikide vahel erinevused. Abiks on Eurostati väljatöötatud tervisealased näitajad. Lisaks peab komitee tõhusaks vahendiks liikmesriikide vastastikust toetamist oskusteabe siirde kaudu avalike tervishoiuteenuste parandamisel, et kaotada erinevused liikmesriikide vahel;

23. kutsub komisjoni üles tunnistama erilisi väljakutseid rändajate ja rändajate kogukondade tervisenäitajate jälgimises. Liikuva eluviisiga või rändavatel elanikerühmadel on väiksema tõenäosusega head tervisenäitajad ning sotsiaalteenuste kättesaamisel võib neil ette tulla spetsiifilisi takistusi. Teatises määratletakse rändajad ebasoodsas olukorras oleva rühmana. Et saavutada tõhus andmete seire, tuleb arvestada erilisi väljakutseid tervisenäitajate jälgimisel rändavate või liikuva eluviisiga elanikerühmade korral;

24. kutsub komisjoni tunnistama soolisi ebavõrdsusi tervishoius ning toetama sooliselt eristatud andmete ja soolise statistika kogumist, jälgimist ja analüüsi. Erilist tähelepanu tuleks pöörata naiste ja meeste õigusele ennetavale tervishoiule eesmärgiga tõhusalt vähendada erinevusi liikmesriikide vahel ja sees;

Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste roll

25. tervitab kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rolli tunnustamist nii tervisenäitajate parandamisel kui ka tervishoiuteenuste pakkumisel, mis on seotud tervist mõjutavate sotsiaalsete teguritega;

26. leiab, et suuremat tähelepanu tuleks pöörata kohalike meetmete olulisusele tervislike elustiilide edendamisel ja tervise halvenemiseni viivate tingimuste vältimisel. Mõned piirkonnad on juba välja töötanud oma strateegiad, millega püüeldakse teatises nimetatud eesmärkide poole ja visandatakse üldise tervist edendava poliitika raamistik. Komitee toonitab, et haridusprogrammid koolides on olulise tähtsusega tervisliku toitumise ja tervislike eluviiside edendamiseks. Mitmed asutused on suutelised aitama ellu viia jõulisemaid ennetavaid meetmeid, ent paljudel juhtudel eeldab tõhus ennetustöö kohalikku tegevust, mis on kohandatud konkreetsete kogukondade vajadustele. Tervise halvenemiseni viivate probleemide olemus võib olla liikmesriikides sarnane, aga sõnumite esitamine tervislike eluviiside kohta nõuab sageli väiksemastaabilisi meetmeid, mis põhinevad kohalikel teadmistel. Selline sekkumine võib olla tõhus eri liikmesriikides asuvates paikkondades, sest geograafiliselt eraldi asuvatel aladel võivad olla sarnased väljakutsed, näiteks rasketööstuse tegevuse peatamisest tulenev kõrge töötuse tase. Edasised meetmed peaksid püüdma ühendada ELi väikseid kogukondi, kes seisavad vastamisi sarnaste väljakutsetega, mida nende lähematel naaberpiirkondadel ei pruugi olla. Koostöö riiklikul tasandil ei pruugi olla tõhus selleks, et koguda kokku teadmised selle kohta, millised lähenemisviisid töötavad konkreetsetes väikestes kogukondades;

27. toetab tugevalt komisjoni seisukohta, et teabe vahetamise tõhustamisega ning strateegiate koordineerimise parandamisega erinevate valitsustasandite ja eri sektorite vahel saab tõhustada meetmeid ja saavutada ulatuslikum ja ühtlasem mõju. Komitee soovitab, et seda seisukohta võiks väljendada veelgi tugevamalt: selline koordineerimine ja teabevahetus mitte ainult ei aita saavutada tõhusamaid ja mõjukamaid meetmeid, vaid need on olulised eeltingimused tervisealase ebavõrdsuse vähendamiseks. Pühendumine tervisealase ebavõrdsuse vähendamisele pakub liikmesriikidele olulise võimaluse arutada koostöö ulatust oma riigi piires ning õppida liikmesriikidelt, kes on olnud kõige edukamad valitsustasandite ja eri sektorite partnerluste loomisel;

ELi tasandi koostööstruktuurid

28. kinnitab taas oma varem näidatud huvi selle vastu, et piirkondlikku tervishoiukoostöösse lisataks tervisealase ebavõrdsuse vähendamise prioriteet. Regioonide Komitee on pühendunud komitee liikmete juhitava struktureeritud vastastikuse suhtluse põhimõttele. Komitee on huvitatud sellise struktureeritud vastastikuse suhtluse kasutamisest ka koostöö tegemiseks tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadiga ning selle töös tervisealase ebavõrdsuse vallas;

29. leiab, et lisaks komitee korraldatavale struktureeritud vastastikusele suhtlusele peaks Regioonide Komitee olema esindatud ELi tervishoiualastes komiteedes ja terviseküsimusi käsitlevates töörühmades. Kuigi on teada, et liikmesriigid võivad töörühmadesse nimetada esindajaid omal äranägemisel, oleks kasulik arutada kohalikul ja piirkondlikul tasandil tehtud edusamme tervisealase ebavõrdsuse vastu võitlemisel;

Ebasoodsas olukorras olevad rühmad

30. väljendab heameelt, et teatises tunnustatakse ebasoodsas olukorras olevate rühmade vajadusi ja seda, et erilist tähelepanu tuleb pöörata vaesuses elavate inimeste, ebasoodsas olukorras olevate rändajate ja vähemusrahvusest inimeste, puuetega inimeste ning vaesuses elavate eakate ja laste vajadustele;

31. kutsub üles arvestama teiste ebasoodsas olukorras olevate rühmade vajadusi, eelkõige seal, kus tervisealane ebavõrdsus võib ilmneda aja jooksul. Kui tahetakse vähendada ebavõrdsust, mida oleks võimalik vältida, on äärmiselt oluline mõista ühiskonna muutuvat loomust ja sellest tulenevat ebavõrdsust. See võib hõlmata perekonna purunemise tõttu eraldatuks jäänud täiskasvanute, vabadusest ilma jäetud, hooldusasutustes viibivate isikute või majanduslangusega maapiirkondade elanike vajadusi. Samuti on oluline mõista eri kogukonnarühmades valitsevaid sotsiaalseid ja kultuurilisi mõjusid, sest need võivad märkimisväärselt mõjutada üksikisiku käitumist;

32. rõhutab, et ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele suunatud meetmetes tuleks tunnistada ebaselgust rändajate määratlemisel. Tervisealase ebavõrdsuse seisukohalt võib igasugune elanike liikumine – sõltumata sellest, kas saabuti ELi seest või väljastpoolt ELi –, põhjustada sotsiaalselt ebasoodsaid olukordi, sotsiaalteenuste piiratud kättesaadavust ning seega tervisealast ebavõrdsust. ELi piires liikunud elanikerühmadel ei ole võrdset juurdepääsu sellistele teenustele nagu näiteks eluase ning nad võivad jääda kodutuks. Kodutusel võib olla tervisele äärmiselt suur mõju. ELi piires liikuvate elanikerühmade tervisenäitajate arvesse võtmiseks tuleks võtta erimeetmed;

Kohalik ja piirkondlik roll rahastamisel ja teenuste osutamisel

33. usub, et olemasolevate tervishoiule suunatud rahaliste vahendite haldamisel tuleks kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele anda teatud paindlikkus otsustamisel, kas suunata need peamiselt oskuste, teadmiste ja suutlikkuse arendamisse teenuseid osutavates asutustes või tervishoiuinfrastruktuuri arendamisse. Kuigi investeeringud tervishoiuinfrastruktuuri võivad olla prioriteetsed mõnes liikmesriigis ja mõnes piirkonnas või kohalikus omavalitsusüksuses, kus infrastruktuur on alaarenenud, siis teistes piirkondades, mida iseloomustab märkimisväärne tervisealane ebavõrdsus, on tervishoiuinfrastruktuur hästi arenenud. Neil aladel võib olla vajalik suunata investeeringud väga kohalikul tasandil nii tervishoiuasutuste kui ka kohalike elanike oskuste, teadmiste ja suutlikkuse arendamisse;

34. leiab, et kuigi töötervishoiu ja tööohutuse alaste ühenduse õigusaktide riiklik rakendamine aitab riiklikul tasandil vähendada tervisealast ebavõrdsust, kaitstes töötajate tervist, võib ka kohalike ja piirkondlikel omavalitsustel olla oma osa tööelus heade tavade kujundamisel. See puudutab ametiasutusi nii suure tööandjana oma kohalikus või piirkondlikus omavalitsusüksuses kui ka seoses asutuste võimega mõjutada oma piirkonnas asuvate teiste organisatsioonide ja sidusrühmade töötavasid;

35. kutsub taas üles tagama üldist huvi pakkuvate sotsiaalteenuste pakkujatele suurema õiguskindluse ELi konkurentsieeskirjade osas. Komitee ootab, et komisjon järgiks seda ettepanekut oma 2010. aasta tööprogrammis. Seejuures märgib komitee, et Euroopa Komisjoni president on lubanud koostada kvaliteetse avalike teenuste raamistiku;

Soovitused

Regioonide Komitee soovitab

36. ELi 2020. aasta strateegias tunnustada suuremal määral, et tervis ja heaolu on tõrjutuse vastu võitlemise kesksed tegurid;

37. võimaldada struktuurifondide kasutamist, et vähendada tervisealast ebavõrdsust;

38. Lissaboni tegevuskava jälgimisel kaasata tervena elatud aastate näitajatest kaugemale minevad näitajad, eelkõige sellised, mis peegeldavad eri rühmade tervisenäitajate vahelist lõhet;

39. tunnistada, et praegune finantskriis teravdab veelgi nende ELi kodanike tervisealast ebavõrdsust, kes on jäänud töötuks, kodutuks või elavad vaesuses. Selle asemel kutsub komitee üles tegema suuremaid investeeringuid selliste rahastamisprogrammide raames nagu seitsmes raamprogramm ja PROGRESS, et aidata kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel võidelda tervisealase ebavõrdsuse vastu nii lühiajalises perspektiivis praeguste programmide lõppemise ajal kui ka pikemas perspektiivis, et vähendada üha laienevat lõhet tervisenäitajates;

40. ELil tunnustada ja tutvustada Maailma Terviseorganisatsiooni tervist mõjutavate sotsiaalsete tegurite komisjoni ning liikmesriikide vastuseid sellele komisjonile;

41. kasutada avatud koordinatsiooni meetodit kui vahendit heade tavade tutvustamiseks ja võrdlusanalüüsiks, et võidelda tervisealase ebavõrdsuse vastu liikmesriikides, õõnestamata seejuures edusamme, mis on juba tehtud kohalikul ja piirkondlikul tasandil.