[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 16.5.2006

KOM(2006) 203 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE

otsuse nr 2001/470/EÜ kohaldamise kohta, millega luuakse tsiviil- ja kaubandusasju käsitlev Euroopa õigusalase koostöö võrgustik {SEK(2006) 579}

taust

Käesolev komisjoni aruanne on koostatud vastavalt nõukogu 28. mai 2001. aasta otsuse nr 2001/470/EÜ[1] (edaspidi „otsus“) artiklile 19. Otsusega luuakse tsiviil- ja kaubandusasju käsitlev Euroopa õigusalase koostöö võrgustik (edaspidi „võrgustik“). Komisjon tellis võrgustiku töö kohta uuringu, mille tulemused on avaldatud Internetis[2]. Andmed võrgustiku töö kohta on esitatud ka käesoleva aruande lisas.

1998. aasta Viini tegevuskavas[3] sooviti luua tsiviilasjade koostöövõrgustik sarnaselt kriminaalasjade koostöövõrgustikule, Tampere 1999. aasta Euroopa Ülemkogu kohtumisel esitati komisjonile aga üleskutse luua „kergesti ligipääsetav infosüsteem, mida haldaks ja ajakohastaks pädevate riigiasutuste võrgustik“.

Komisjon otsustas koondada need kaks ülesannet ühte algatusse. Nõukogu otsus õigusalase koostöö võrgustiku loomise kohta, mis võeti vastu vähem kui aasta pärast komisjoni vastavat ettepanekut, jõustus 1. detsembril 2002.

Võrgustik ja selle töö

Võrgustiku kontaktliikmed

2005. aasta oktoobri seisuga koosnes võrgustik 424 liikmest, kes jagunevad nelja kategooriasse:

a) kontaktliikmed (93 liiget);

b) ühenduse õigusaktides ja rahvusvahelistes lepingutes sätestatud keskasutused (159 liiget);

c) sidekohtunikud (13 liiget);

d) kõik muud õigus- või haldusasutused, kellel on tsiviil- ja kaubandusasjades tehtava õigusalase koostööga seotud kohustusi (159 liiget).

2003. ja 2005. aastal levitas komisjon liikmete kontaktandmeid teabevoldikute kaudu kõikides liikmesriikides. Ometi ei ole voldikute jagamine kohtutele olnud liikmesriigiti ühtlaselt tõhus.

Otsuses nähakse ette, et iga liikmesriik määrab ühe kontaktliikme. Neid võib määrata ka mitu, kuid nende arv peab siiski jääma teatud piiresse.

24 liikmesriiki on seni määranud kokku 93 kontaktliiget, mis teeb keskmiseks näitajaks 3,8. Liikmesriigid on seega määranud 2–5 kontaktliiget, kusjuures Kreeka on neid määranud 9 ja Saksamaa 17. Kui liikmesriik on määranud mitu kontaktliiget, on selle liikmesriigi ülesanne tagada nende kooskõlastatud tegevus.

Kõikidel kontaktliikmetel on küll olemas kaasaegne sidetehnika, kuid vähestele on tagatud piisav abipersonal. Muu hulgas on vaid üksikutel kontaktliikmetel olemas Intraneti-ühendus õigusasutustega ning üksikud on suutnud luua võrgustiku tarbeks riigisisese veebilehe. Eri põhjustel, eelkõige kohtute töökorralduse tõttu, ei ole kontaktliikmetel alati võimalik kohtunikega otse suhelda.

Vähem kui 10 liikmesriiki on artikli 2 lõike 1 punkti d alusel liikmete määramise raames loonud riigi tasandil allvõrgustikke. Komisjon märkas, et võrgustiku teave levis paremini nende liikmesriikide kohtutesse ja kohalikesse kohtute ühendustesse, kus olid loodud sellised allvõrgustikud.

Teatavad kontaktliikmed on oma ülesanded kumuleerinud kas eelnimetatud keskasutuste ülesannetega (vähemalt 8s liikmesriigis 24st) või muude üldise kohtumõistmisega seotud ülesannetega, millest tingituna esindavad nad oma liikmesriiki ka nõukogu töörühmades toimuvatel läbirääkimistel. Teatavad kontaktliikmed on seega üksnes osaliselt, mõnel juhul isegi väga vähesel määral võrgu töösse kaasatud. Lisaks sellele ei ole neil olnud võrdseid võimalusi vajaliku abi saamiseks teistest pädevatest riigiasutustest.

Võrgustiku tööd käsitlevast komisjoni hinnangust, mille koostamisse võrgustiku liikmeid laialdaselt kaasati, nähtub, et võrgustiku võimet oma ülesandeid täita takistas suurel määral kontaktliikmete piiratud suutlikkus ning et suutlikkust tuleb tõsta.

Võrgustiku koosolekud

Koosolekute korraldamise, eesistumise ja sekretariaadi töö korraldamise eest vastutab komisjon.

Selleks, et võrgustik oleks töövalmis nõukogu otsuse jõustumise kuupäevaks, so 2. detsembriks 2002, korraldas komisjon 2002. aastal kolm ettevalmistavat koosolekut. 4. detsembril 2002 sai võrgustik seega pidada avakoosoleku.

Otsuse kohaselt toimuvad kontaktliikmete koosolekud vähemalt üks kord poole aasta jooksul. 2003. ja 2004. aastal peeti neli koosolekut aastas, 2005. aastal viis koosolekut. Ajavahemikus 11. veebruarist 2003 – 15. novembrini 2005 on toimunud 11 kontaktliikmete koosolekut.

Kontaktliikmete osalemismäär koosolekutel on keskmine: juunist 2004 – septembrini 2005 toimunud kaheksal kontaktliikmete koosolekul on neljast võimalikust esindajast olnud keskmiselt kohal kaks.

Detsembris 2002 korraldatud aastakoosolekul, kus võisid osaleda kõik liikmed, käsitleti osaliselt võrgustiku loomist. 15.-16. jaanuaril 2004 toimunud teisel aastakoosolekul võeti kokku võrgustiku esimene koostööaasta. Kolmas liikmete aastakoosolek toimus esmakordselt liikmesriigis – 13.-14. detsembril 2004 Madridis, Hispaania kohtute üldnõukogu kutsel. Koosolek andis järjekordse võimaluse arutleda ümarlauas võrgustiku töö parema korraldamise üle.

Komisjoni talituste algatusel ning mõttekäiku jätkates töötas võrgustik 2004. aastal välja suunised tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa õigusasutuste koostöövõrgustiku töökorralduse kohta , milles kutsutakse liikmesriike üles tagama võrgustikule selle ülesannete täimiseks piisavad vahendid. Newcastle’is 2005. aasta septembris toimunud justiitsministrite mitteametlikul kohtumisel korraldas eesistujamaa Ühendkuningriik komisjoni palvel (kes tegutses võrgustiku liikmete soovil) arutelu selle kohta, mil määral teenib võrgustik üldsuse huve.

Võrgustikusisene teabevahetus

Võrgustiku liikmed saavad suhelda komisjoni hallatava Intraneti-põhise teabevahetussüsteemi „CIRCA“ kaudu, mis on piiratud juurdepääsuga.

Otsustati, et kontaktliikmed edastavad komisjonile teavet õigusalase koostöö kohta. 2003. ja 2004. aastal registreeris komisjon 363 võrgustiku kontaktliikmetele esitatud õigusalase koostöö ettepanekut, mis hõlmasid 7 saaja- ja 15 saatjariiki, kuid enamasti oli tegemist 3–4 liikmesriigiga (70% juhtudel oli tegemist vaid kahe liikmesriigiga). Need numbrid näitavad, et võrgustiku kaudu toimuv teabevahetus on veel suhteliselt kasin.

Juunis 2005 seadis komisjon kontaktliikmete tarbeks sisse kasutajasõbralikuma on-line andmebaasi „Registre“. 2005. aasta novembri seisuga kasutas seda registrit vaid kaheksa liikmesriiki ning sisestatud oli vaid 115 uut juhtumit.

Võrgustiku veebileht

Otsuses pannakse võrgustikule ka ülesanne edendada avalikkuse teavitamist kohtumõistmisest, tehes seda ennekõike teatava infosüsteemi järk-järgulise sisseseadmise ja ajakohastamise kaudu, mis on mõeldud kasutamiseks nii laiemale avalikkusele kui spetsialistidele. Selline veebileht valmistati samuti ette enne otsuse jõustumist, mis lubas panna selle võrku üles juba märtsis 2003.

Nimetatud lehte haldab komisjon oma Europa-serveri kaudu. Selle aadress on:

http://europa.eu.int/civiljustice

Veebilehel esitatud 18 õigusliku teemavaldkonna tutvustamiseks on komisjon välja töötanud liikmesriike eraldi käsitlevate lehekülgede üldise ülesehituse ning järgmised leheküljed: üldine teave, ühenduse õigus, rahvusvaheline õigus. 2003. ja 2004. aastal toimunud kontaktliikmete koosolekutel arutati põhjalikult riikide õigust tutvustavate lehekülgede ülesehituse üle, misjärel liikmesriigid koostasid need vastavalt näidisele.

Veebilehelt viib viide komisjoni välja töötatud ja eelmist täiendava andmebaasini Euroopa tsiviilasjade õigusatlas , mis võimaldab hõlpsat juurdepääsu pädevate kohtute ja selliste asutuste andmetele, mis vastutavad ühenduse vahendite kohaldamise eest liikmesriikides (kohtudokumentide edastamine, tõendite hankimine välisriigist, õigusabi jne) Samuti on veebilehele üles pandud ühenduse õigusaktides esinevaid tüüpvorme, mida on võimalik täita ja edastada internetipõhiselt.

Võrgustiku kaasabil on komisjon välja töötanud veebilehte tutvustavad materjalid. 2003. aastal jagati liikmesriikides välja 500 000 brošüüri pealkirjaga „Tsiviilõigus kõigile“. 2003. aastal jagati kõikides liikmesriikides avalikes kohtades laiali 3865 mitmekeelset postrit, millele oli märgitud võrgustiku veebilehe aadress. Materjalid tõlgiti kümne uue liikmesriigi keelde ning ka levitati neis riikides. Euroopa Komisjoni ja Euroopa Nõukogu koostöös korraldatud tsiviilõiguse Euroopa päeva raames on võrgustik alates oktoobrist 2003 aidanud aktiivselt kaasa tsiviilõigusest teavitamisele ja teadlikkuse tõstmisele.

Võrgustiku eesmärgid

Otsuses sätestatakse võrgustiku kolm põhieesmärki:

- liikmesriikide vahelise õigusalase koostöö parandamine ja hõlbustamine kõikides valdkondades;

- muuta ühenduse dokumentide või kahe või enama liikmesriigi vahel kehtivate konventsioonide kohaldamine tulemuslikumaks ja konkreetsemaks;

- parandada õigusabi kättesaadavust.

Õigusalase koostöö parandamine

Komisjon leiab kogutud teabe põhjal, et üldjoontes on otsuse kohaldamisest tulenevalt liikmesriikide vaheline õiguskoostöö paranenud ja tõhusamaks muutunud. Tänu otseühendusele kontaktliikmetega on võrgustik teinud Euroopa Liidu kohtute koostöö lihtsamaks ja lühendanud päringute menetlemiseks kuluvat aega. Muu hulgas on võrgustik avaldanud märkimisväärset mõju vastastikuse õigusabi raames lahendamata päringute lahendamisele.

Võttes arvesse Euroopa Liidus toimuvat kollisiooninormide ühtlustamist, peaks võrgustik olema peamine vahend kohtute abistamiseks välisriigi õiguse kohaldamisel.

Võrgustiku töö hindamise käigus ilmnes paraku puudusi, mis on eelkõige seotud kontaktliikmete kasutada olevate vahenditega. Ilmnes, et võrgustiku võimet oma ülesandeid täita takistab suurel määral kontaktliikmete piiratud suutlikus ning et suutlikkust tuleb tõsta.

Ühenduse vahendite tulemuslik ja konkreetne kohaldamine

Võrgustiku üks peamisi eesmärke on edendada ühenduse õigusaktide nõuetekohast kohaldamist. Võrgustiku kolmel aastakoosolekul olid praktiseerivate spetsialistide ja ekspertide osalusel arutlusel järgmised kronoloogilises järjekorras toodud aastateemad: kohtu- ja kohtuväliste dokumentide kätteandmist käsitleva määruse kohaldamise esimesed kogemused[4], maksejõuetusmenetluste koordineerimine[5], ning liikmesriikides tõendite kogumist käsitleva määruse kohaldamine[6].

Muu hulgas keskenduti mitmel kontaktliikmete koosolekul kahe juhendi ülevaatamisele ja lõppviimistlemisele, mille komisjon oli sõltumatute ekspertide abiga välja töötanud ning mis on suunatud kohtunikele ja teistele ELi õigustöötajatele. Juhendid hõlmavad vanemlikku vastutust käsitlevat uut „Brüsseli II määrust“[7] ja eespool nimetatud tõendite kogumist käsitlevat määrust ning need on avaldatud võrgustiku veebilehel (esimene on ka trükisena avaldatud).

Õigusalase koostöö parandamiseks ja ühenduse õigusaktide tõhusaks kohaldamiseks tuleb edaspidi innustada kohtuid andma võrgustikule rohkem teavet konkreetsete kohaldamisraskuste kohta ning suunama võrgustiku ja eriti kontaktliikmete tööd nende konkreetsete juhtumite analüüsimisel ja parimate tavade leidmisel.

Võrgustikku võiks seega kasutada pideva arutelufoorumina küsimuses, kuidas kohaldada ühenduse õigustikku tsiviilõiguses. Võrgustiku roll kohtutevahelise teabe levitajana on ülimalt oluline, kuid sama oluline on tagada, et kontaktliikmed saaks kohtutelt teavet konkreetsete juhtumite puhul ette tulnud raskuste kohta. Tuleb tunnistada, et selles küsimuses ei ole olukord kaugeltki rahuldav.

Tsiviilõigusest teavitamise lihtsustamine

Võrgustiku üks eesmärke oli tsiviil- ja kaubandusasjades tehtavat õigusalast koostööd ja liikmesriikide õigussüsteeme käsitleva teabe ettevalmistamine ja ajakohastamine veebipõhises infosüsteemis.

Võrgustiku veebileht pandi Interneti üles juba märtsis 2003 ja see pakub 20 ELi keeles avalikuks kasutamiseks juba rohkem kui 2000 lehekülge, kus käsitletakse 18 teemavaldkonda, mis on seotud kodanike igapäevaelu ja ettevõtjate tegevusega. 2005. aasta juulist novembrini külastas seda veebilehte keskmiselt 100 000 isikut kuus, mis annab tunnistust vaieldamatust edust.

2003. aastal andis EIA (European Information Association, http://www.eia.org.uk) võrgustikule elektrooniliste allikate kategoorias auhinna „Award 2003 for excellence in European information provision“.

Veebilehe plussideks peeti lihtsat ligipääsetavust, kasutajasõbralikkust ning juurdepääsu õigusteabele, mida on muidu väga raske leida. Kasutajad on hinnanud veebilehel oleva teabe kvaliteetseks, kasulikuks, üsna täielikuks ja värskeks.

Siiski on mitmel kontaktliikmel esinenud raskusi liikmesriike eraldi käsitlevate temaatiliste lehekülgede saatmisega ettenähtud tähtajaks, mistõttu on nende ülespanek veebilehele veninud. Praeguse seisuga ei ole kõik liikmesriikide temaatilised leheküljed komisjonile veel laekunud. Teisalt ei ole komisjon suutnud tagada kõikide lehekülgede kiiret tõlget Euroopa Liidu 20sse ametlikku keelde.

Otsuse artiklis 19 ette nähtud teemad

Avalikkuse juurdepääs võrgustikule

Võrgustiku liikmed leiavad, et enne, kui liikmesriigid ei ole neile eraldanud oluliselt rohkem vahendeid, on avalikkusele juurdepääsu tagamine võrgustikule enneaegne.

Mõned kontaktliikmed vastavad küll juba praegu tavakodanike teatavatele päringutele. Võrgustik tuleks siiski teataval määral järk-järgult kättesaadavamaks teha, et tõsta kodanike reaalseid võimalusi saada õigusabi.

Tuleks mõelda, mil moel saaks korraldada avalikkuse ja võrgustiku kontaktliikmete suhtlemist elektroonilisel teel, lähtudes näiteks siseturu vaidluste lahendamise võrgu loomise kogemustest (SOLVIT[8]).

Teiste juriidiliste kutsealade esindajate juurdepääs võrgustikule

Otsuses sätestatakse, et võrgustiku kontaktliikmetega võivad otse suhelda üksnes liikmesriikide õigus- ja haldusasutused. 2005. aastal diskuteerisid võrgustiku kontaktliikmed elavalt selle üle, kas anda kontaktisikutega otse suhtlemise võimalus ka teistele juriidiliste kutsealade esindajatele ning kaasata neid võrgustiku töösse.

Väljendati muret, et taolise juurdepääsu võimaldamine mõjub negatiivselt niigi piiratud vahenditele ja tõstatab eetikaküsimuse seoses sellega, et kliendid maksaksid erasektori advokaatidele tasu teabe eest, mida viimased on saanud tasuta võrgustike kontaktliikmetelt. See-eest pakuti välja, et tuleks koostada strateegia teiste juriidiliste kutsealade esindajate teavitamiseks võrgustiku olemasolust ja sekkumistingimustest, arendada teabevahetust (ühised koosolekud, õigustöötajate kutsumine võrgustiku aastakoosolekule jne) ning innustada neid kasutama võrgustiku veebilehte.

Osa võrgustiku liikmeid oli aga teistele juriidiliste kutsealade esindajatele juurdepääsu võimaldamise poolt, andes näiteks nimetatud töötajate esindusorganitele võimaluse suhelda võrgustiku kontaktliikmetega otse. Komisjon täheldab, et mõned kontaktliikmed vastavad juba praegu teabepäringutele ning et üks liikmesriik (Tšehhi) on otsuse artikli 2 lõike 1 punktile d toetudes määranud võrgustiku liikmeks isegi üleriigilise advokaatide koja. Mõned liikmesriigid on määranud teatud vahendite raames keskasutuseks (seega võrgustiku liikmeks) kohtutäiturite või notarite koja.

Kuna tsiviilõigust teevad suurel määral osalised ise, on eri õigustöötajatel Euroopas tsiviilasjades tehtava õigusalases koostöös oluline roll, mis kasvab veelgi pärast selliseid lähiajal arvatavasti vastu võetavaid ühenduse õigusakte nagu Euroopa maksekorraldusmäärus või väiksemaid kohtuvaidlusi käsitlev määrus.

Seega leiab komisjon, et teistele juriidiliste kutsealade esindajatele järk-järgulise juurdepääsu võimaldamine on võrgustikule oluline eelis oma ülesande täitmisel Euroopa õigusruumis. Tuleks mõelda võrgustiku tegevuse kaasrahastamisvõimaluse peale juriidiliste kutsealade esindajate poolt.

Koostoime Euroopa Tarbijakaitsekeskuste võrgustikuga („ECC-Net“)

Otsuse artiklis 19 nähakse ette, et aruandes tuleb käsitleda koostoimet tarbijavaidluste kohtuvälise lahendamise võrgustikuga („EEJ.NET“). 2005. aasta alguses käivitati „ECC-Net“ võrgustik, mis loodi endise „Euroopa teabekeskuste võrgustiku“ (kust sai teavet ja abi piiriüleste tarbijakaitseprobleemide korral) ja Euroopa kohtuväliste lahenduste võrgustiku EEJ.NET ühendamisel. EEJ.NET oli avalikuks kasutamiseks, eesmärgiga aidata kohtuväliselt lahenda tarbijate konkreetseid kaebusi ning võimaldada neile juurdepääs teiste liikmesriikide kohtuväliste vaidluste lahendamise süsteemidele. ECC-Net võrgustikuga soovitakse olukorda veelgi lihtsustada, andes tarbijatele võimaluse saada teavet ja abi igas liikmesriigis tegutseva kontaktasutuse käest otse[9].

2004. aastal tegid EEJ.NET võrgustik ja käesolevas aruandes käsitletav võrgustik koostööd nii ühenduse tasandil kui teatavate kontaktliikmete algatusel liikmesriikides.

Kahe võrgustiku koostoimet tuleb suunata nii, et näiteks olukorras, kus teatavat vaidlust ei ole suudetud lahendada ECC-Net võrgustiku raames, oleks tarbijal soovi korral võimalik saada konkreetset abi õigusalase koostöö võrgustikust, tänu millele on tal näiteks lihtsam pöörduda tulevase väiksemate kohtuvaidluste õigusmenetluse raames kohtusse.

Võrgustiku liikmete omavaheline suhtlemine

Komisjon on märganud, et võrgustiku liikmete omavahelist koostööd liikmesriikides peetakse nõrgaks. Võrgustiku liikmed on sellel teemal pikalt arutlenud ning andnud mitu soovitust tõhusa koostöö edendamiseks nii keskasutuste, keskasutuste ja kontaktliikmete kui kontaktliikmete ja kohalike kohtunike vahel. Ka on võrgustik soovitanud määrata võrgustikusisese teabevahetuse koordineerimiseks igas liikmesriigis ühe juhtiva kontaktliikme ja kui selleks ei ole kohtunik, määrata kohtute esindaja, kes oleks peamine kohtutepoolne kontaktliige, kellega juhtiv kontaktliige suhtleb.

On ilmnenud, et mitu liikmesriiki on määranud kontaktliikmeks keskasutuse. Liikmesriikide põhiõigustus ülesannete sel viisil kumuleerimise kohta on soov hoida kokku vahendeid ning mõnel juhul on see seotud asjaoluga, et ettepanekuid õigusalaseks koostööks esitatakse harva. Kontaktliikme ja keskasutuse ülesannete kumuleerimine liikmesriikides võib osutuda probleemseks. On soovitatud, et artiklis 5 ja 6 määratletud kontaktliikmete ja keskasutuste rollid peaksid olema paremini piiritletud ning luua nende vahel head töösuhted.

Kontaktliikmed avaldasid ka soovi arendada teabevahetust võrgustiku tegevuse kohta liikmesriikides.

Olles oma liikmetele eelistatud kohtumis- ja kogemuste jagamise paigaks, aitab võrgustik tõsta Euroopa kohtunike vastastikust usaldust. Lisaks asub see otse ühenduse mehhanismi keskel ja on mõeldud õigusalase koostöö lihtsustamiseks tsiviilasjades, millest tingituna tuleb arendada suhteid muude samu eesmärke jagavate Euroopa õigusasutuste koostöövõrgustike või kohtunikega. Sellisteks on näiteks kohtunike ülemkogude koostöövõrgustik, Euroopa ülemkohtute koostöövõrgustik ja õiguskoolituse koostöövõrgustik.

Kokkuvõte

Komisjon leiab, et võrgustik on üldjoontes püstitatud eesmärgid täitnud, kuid kõiki selle võimalusi ei ole veel kaugeltki kasutatud. Selleks, et võrgustik saaks oma ülesandeid täita, on väga oluline anda sellele vajalikud vahendid. Neid antakse tulevikus kindlasti rohkem. Komisjon rõhutab, et võrgustik on üks peamisi vahendeid tõelise Euroopa õigusruumi loomisel.

Kõige eelneva taustal soovib komisjon, et:

1. liikmesriikide kõik juhtivad kontaktliikmed saaks end täielikult pühendada võrgustiku tegevusele ning et liikmesriigid annaks neile selleks vajalikud volitused ja vahendid,

2. kui juhtivaks kontaktliikmeks ei ole määratud kohtunik, määrata alati üks kohtunikust tugikontaktliige,

3. kõikidel kontaktliikmetel oleks juurdepääs liikmesriikide kohtute Intranetile, nad omaks veebilehekülge riigi justiitsministeeriumi veebilehel ning et neil oleks võimalik otse suhelda kohalike kohtutega,

4. kõikide liikmesriikide kohtud määraks kontaktliikmetega suhtlevad korrespondendid,

5. tehtaks pingutusi võrgustiku veebilehe sisu ja eri keeleversioonide täiendamise nimel,

6. kõikides liikmesriikides koostataks strateegia kohtute teavitamiseks võrgustiku tegevusest ja õigusalase koostöö võimalustest,

7. võrgustik küll jätkaks juhendite ja teabestrateegiate väljatöötamist, kuid arutaks senisest enam konkreetsete juhtumite üle ja levitaks sellest tekkivaid häid tavasid,

8. loodaks võrgustikusiseseid veebipõhiseid arutelufoorume,

9. kontaktliikmed muutuks avalikkusele veebipõhiselt järk-järgult juurdepääsetavaks,

10. võrgustik avataks järk-järgult teistele õigust praktiseerivatele juriidiliste kutsealade esindajatele; näiteks üks juriidiliste kutsealade esindaja võiks saada võrgustiku liikmeks või vähemalt omada juurdepääsu kontaktliikmele,

11. eelmisest soovitusest lähtuvalt, tekiks juriidiliste kutsealade esindajatega partnerlussuhe, mille raames saaks katta võrgustiku sel viisil avamisest tulenevad kulud,

12. õigusalase koostöö võrgustiku ja ECC-Net-võrgustiku vahel edendataks konkreetsete juhtumite lahendamiseks koostööd,

13. liikmesriikides oleks võrgustiku kontaktliikmete ja keskasutuste ülesanded selgelt piiritletud või et võetaks meetmeid võimaldamaks kontaktliikmetel pühenduda täielikult oma ülesannetele,

14. liikmesriikide keskasutused suhtleks kontaktliikmetega regulaarselt, määrates kindlaks nendevaheliste kohtumiste minimaalse arvu aastas,

15. võrgustik suhtleks Euroopa teiste õigusasutuste koostöövõrgustike ja kohtunikega, et aidata kaasa vastastikuse usalduse tõstmisele.

****************

Komisjon kavatseb koostada alates 2006. aastast võrgustiku tegevust kajastava aruande iga kahe aasta järel.

[1] ELT L 174, 27.6.2001, lk 25.

[2] http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/doc_civil_intro_en.htm

[3] ELT C 19, 23.1.1999, lk 1.

[4] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1348/2000, 29. mai 2000, tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide Euroopa Liidu liikmesriikides kätteandmise kohta, ELT L 160, 30.6.2000, lk 37.

[5] Nõukogu 29. mai 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1346/2000 maksejõuetusmenetluse kohta.

[6] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1206/2001, 28. mai 2001, liikmesriikide kohtute vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades.

[7] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2201/2003, 27. november 2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1347/2000. Juhendiga saab tutvuda järgmisel aadressil: http://europa.eu.int/comm/justice_home/ejn/parental_resp/parental_resp_ec_vdm_fr_rev.pdf.

[8] SOLVIT on komisjoni poolt sisseseatud võrgustik, mille kaudu lahendatakse veebipõhiselt situatsioone, mis on tekkinud seoses siseturu eeskirjade valesti kohaldamisega riigiasutuste poolt. Igas liikmesriigis asub SOLVITi keskus, mis pakub konkreetsetele probleemidele tasuta lahendusi kümnenädalase vastamistähtajaga (http://europa.eu.int/solvit/site/index.htm).

[9] Täielik ülevaade ECC-Net võrgustiku tegevusest ja selle kontaktasutuste loetelu on kättesaadav järgmisel aadressil: http://europa.eu.int/comm/consumers/redress/ecc_network/index_en.htm