Programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ viis üldeesmärki, mis on loetletud otsuse artiklis 2, on

Programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ raames käsitleti üht põhiõiguste ja õigusasjade programmi neljast eesmärgist, st vajadust edendada õigusalast koostööd ja luua vastastikuse tunnustamise põhimõtte alusel tõeline õigusruum kriminaalasjades. See töötati välja ka selleks, et luua arvutisüsteem kuritegevust käsitleva teabe vahetamiseks.

Programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ viis konkreetset eesmärki, mis on loetletud otsuse artiklis 3, on

Meetmetoetusi anti organisatsioonidele, kes töötasid partnerluses. Partnerlussuhete ülesehitusest on näha, et kõige tavalisemad partnerid olid liikmesriikide vabaühendused, sealhulgas liikmesriikide platvormid ja võrgustikud, ülikoolid ja riigiasutused. Sellised partnerlussuhted moodustasid kogunäitajast vastavalt 19 %, 16 % ja 15 %. Partnerlussuhete ülesehitusele ei ole programmi loomise otsuses eraldi viidatud.

See on kooskõlas sellega, mida on öeldud programmi loomise otsuses, mille alusel on organisatsioonidel programmile juurdepääs.

Nagu eespool kirjeldatud, tehti programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ rahalised vahendid kättesaadavaks meetmetoetuste ja tegevustoetuste, partnerluse raamlepingute ning riigihankelepingute kaudu. Tabel 1 2 on kokku võetud igal programmi elluviimise aastal rahastatud eri meetmete arv. 2011. ja 2012. aasta andmed meetmetoetuste ja tegevustoetuste puhul korraldatud projektikonkursside kohta on koondatud.

Euroopa karistusregistrite infosüsteem (ECRIS) – arvutisüsteem, mis on loodud selleks, et saavutada ELi riikide vahel tõhus kriminaalasjades tehtud süüdimõistvaid otsuseid käsitleva teabe vahetus;

Kuna programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ keskmes oli õigusalase koostöö parandamine ja vastastikuse usalduse suurendamine (ning selle eesmärk oli toetada kogu ELi hõlmava õigusruumi loomist), oli väga oluline ka see, et programmi olid kaasatud partnerid ja lõplikud kasusaajad erinevatest ELi liikmesriikidest. Programm hõlmas ka riigisiseseid meetmeid (284 meetmetoetusest 40, vt allpool punkt 2.6.2 Lisaväärtus ELi ja toetusesaajate jaoks ). Need olid programmi seisukohast asjakohased meetmed.

Peale selle anti toetuseid paljudele peamistele Euroopa ühise õigusruumi edendamisse kaasatud organisatsioonidele. Toetusi said näiteks peamised Euroopa võrgustikud ja vabaühendused, mis on keskendunud koolitusele (nt Euroopa õigusalase koostöö võrgustik), kriminaalhooldusele (Euroopa Kriminaalhoolduse Liit), seaduslikele õigustele (ühendus Advice on Individual Rights in Europe, mis annab nõu üksikisikute õiguste kohta Euroopas), ohvriabile (Euroopa Ohvriabi), kahtlusaluste ja kostjate kaitsele (ühendus Fair Trials International, mis võitleb õiglaste kohtumenetluste nimel) ning restoratiivsele õigusele (Euroopa restoratiivse õiguse foorum).

Programmi eesmärkide ja prioriteetide analüüsimisel on näha, et ehkki need olid enamjaolt konkreetsed, saavutatavad ja realistlikud, ei olnud need mõõdetavad ega (enamasti) tähtajalised. Üha rohkem üksikasju esitati konkursikutsetes selle kohta, millised on ootused seoses rahastatavate projektidega (eri põhieesmärkide puhul). Enamiku esmatähtsate valdkondade eesmärgid olid kooskõlas ELi eesmärkide ja poliitikaga, eriti programmi viimases pooles.

Konkursikutsetes esmatähtsate valdkondade puhul esitatud projektide eeldatava sisu kirjeldus muutis konkursikutsed konkreetsemaks ja aitas toetusetaotlejatel kanda hoolt selle eest, et nende projektid on ELi eesmärkide seisukohast asjakohased. Lisaks, kuna esmatähtsad valdkonnad olid nii tihedalt kooskõlas programmi eesmärkide ja ELi poliitikaeesmärkidega, oli lihtne püüelda ka valitud meetmetega kõnealuste eesmärkide poole.

Peaaegu kõik kõnealuseid väljundeid andvad organisatsioonid olid peamised Euroopa platvormid või vabaühendused, kellel on juhtiv roll kriminaalõiguse konkreetsete aspektide jälgimisel ELis, nimelt Euroopa Kriminaalhoolduse Liit, Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu, Euroopa Vanglate ja Kinnipidamisasutuste Organisatsioon, ühendus Fair Trials International, Rahvusvaheline Noorte Üle Õigusemõistmise Seirekeskus, Euroopa Ohvriabi ning Iiri Kodanikuvabaduste Nõukogu.

Kuna eespool nimetatud üksused on võrgustikud, millel on kõnealustes valdkondades ülevaade kogu EList ja kõrgetasemeline oskusteave, on nad heal positsioonil, et esitada poliitikasoovitusi.

Teenused, mille hankimisel kasutati programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ rahalisi vahendeid, olid samuti programmi eesmärkide ja laiemate ELi eesmärkide seisukohast asjakohased, sest neis keskenduti peamiselt e-õiguskeskkonna portaali ja selle moodulite arendamisele või mõjuhinnangutele ning muudele uuringutele, millega toetati selliste õigusaktide ja sellise poliitika väljatöötamist, millega luuakse kriminaalõiguse valdkonnas ühine ELi õigusruum.

2.1.2Programmi asjakohasus sihtrühma vajaduste seisukohast

Veebipõhises uuringus osalenud 97 vastajast 70 märkis, et nad teostasid oma projektide väljatöötamise ja arendamise toetamiseks vajaduste hindamise. Kuueteistkümnele taotlusvormile lisatud projektidokumentide edasisel analüüsimisel selgus siiski, et vaid kuue projekti väljatöötamisel oli aluseks võetud vajaduste hinnang. Vajaduste hindamise teostamist kinnitavate tõendite koostamine ja esitamine ei olnud väidetavalt eraldi nõue. Ent kui toetusetaotlejad oleksid seda teinud, oleks see olnud märksa selgem märk nende projekti asjakohasusest, see oleks parandanud nende uuringute kvaliteeti ja see oleks andnud lähtepunkti projekti edukuse hilisemaks hindamiseks. Projektid, mis ei põhine vajaduste hindamisel, võivad siiski olla sihtrühma vajaduste seisukohast asjakohased, kuid vajaduste hinnangu esitamata jätmisel tekib risk, et sihtrühma toetuseks oleks saanud välja töötada asjakohasemad meetodid või vahendid.

Veebipõhises uuringus osalenud 97 vastajast 69 (81,2 %) teatas, et nad olid saanud oma sihtrühma(de)lt projekti asjakohasuse kohta positiivset tagasisidet. Üks põhjuseid, miks sihtrühmade positiivse tagasiside väidetav tase oli nii kõrge (81 %), võib olla see, et projekti elluviijad olid sama liiki osalejad kui need, kes projektist kasu said. Täpsemalt võib eeldada, et kohtu liikmed, õigusala töötajad jt esitasid taotluseid, et pakkuda teistest liikmesriikidest pärit kolleegide koolitamise kõrval koolitust omaenda kolleegidele või korraldada kohtumisi teistest liikmesriikidest pärit kolleegidega/ekspertidega. Samamoodi taotlesid riigiasutused toetusi, mis aitaksid neil luua ECRISega kokkusobivaid karistusregistrite süsteeme ja/või muid e-õiguskeskkonna vahendeid, et ühtlustada oma õigussüsteem teiste liikmesriikide õigussüsteemidega.

2.2SIDUSUS JA VASTASTIKUNE TÄIENDAVUS

2.2.1Vastastikune täiendavus muude ELi programmidega

Programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ kehtestamist käsitleva nõukogu otsuse nr 2007/126/JSK artiklis 12 on visandatud vastastikuse täiendavuse ja sünergia loomine muude ELi rahastamisvahenditega, nimelt programmiga „Tsiviilõigus“, programmiga „Kuritegevuse ennetamine ja selle vastu võitlemine“, programmiga „Terrorismi ning muude julgeolekuriskide ennetamine, nendeks valmisolek ja nende tagajärgede likvideerimine“, programmiga „Solidaarsus ja rändevoogude juhtimine“ ning ühenduse statistikaprogrammiga.

Muud ELi vahendid, mis võisid programmiga „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ vastastikku üksteist täiendada või kattuda, olid Daphne III programm, programm „Põhiõigused ja kodakondsus“, elukestva õppe programm, teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm ning ELi uus teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Horisont 2020“.

Need programmid sarnanesid oma eesmärkide ja teemade poolest programmiga „Õigusemõistmine kriminaalasjades“. Ent kuna programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ eesmärgid olid konkreetsed, oli lihtsam vältida kattumist teiste õigusküsimuste peadirektoraadi programmidega, mis erinesid programmist „Õigusemõistmine kriminaalasjades“

hõlmatud õigusvaldkonna poolest – programm „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ hõlmab kriminaalõigust, programm „Tsiviilõigus“ hõlmab tsiviilõigust ning programm „Põhiõigused ja kodakondsus“ hõlmab põhiõiguseid;

tähelepanu keskpunkti poolest – kõikides programmides olid tähelepanu keskmes ohvrid, kuid programm „Narkomaania ennetus- ja teavitustegevus“ ja Daphne III programm olid suunatud konkreetsetele ohvrite rühmadele ning käsitlesid kahju ärahoidmist ja kahjujärgset abi. Samuti keskenduti neis kahes programmis rohkem ohvrite kohtlemisele ja kaitsele kui programmis „Õigusemõistmine kriminaalasjades“, milles pöörati enam tähelepanu ohvrite teekonnale läbi kriminaalõiguse süsteemi;

sihtrühmade või tulemuste poolest – selle poolest erinevad programm „Kuritegevuse ennetamine ja selle vastu võitlemine“, Daphne III programm ning programm „Narkomaania ennetus- ja teavitustegevus“.

Samuti on sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadi programmidel ning seitsmenda raamprogrammi programmidel eesmärgid, mis on programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ eesmärkidega sidusad, kuid ei pruugi nendega ilmtingimata kattuda.

Programmist „Progress“ ja Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) rahastati samuti kohtunike koolitamist, kuid mõlemad täiendasid programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“: programmist „Progress“ rahastati kohtunikele soolise võrdõiguslikkuse alase ja diskrimineerimise vältimise alase koolituse pakkumist (mida ei tehta ühegi teise õigusprogrammi raames) ning ESFist rahastati peamiselt liikmesriikides pakutud koolitust.

Programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ raames rahastatud koolituse lisaväärtus seisnes seevastu selles, et see koolitus oli alati riikidevaheline (osalejad said teadmisi teiste liikmesriikide kohta ja said osa suuremast riikidevahelisest koostööst).

Tabel 2 1 on kajastatud programmi „Õigusemõistmine kriminaalasjades“ eesmärkide ja teemavaldkondade sidusust ja vastastikust täiendavust valitud ELi rahastamisprogrammidega.