KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrusega (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (ELi puidumäärus), komisjonile delegeeritud volituste rakendamise kohta

1.SISSEJUHATUS

Määrusega (EL) nr 995/2010 (edaspidi „ELi puidumäärus“ või „määrus“) keelatakse ebaseaduslikult ülestöötatud puidu ja sellisest puidust valmistatud toodete turule laskmine. ELi puidumäärus on osa suurest hulgast meetmetest, mis võeti kasutusele FLEGTi tegevuskavaga, mis on ELi terviklik vastus ulatuslikule ebaseadusliku raie probleemile ja selle laastavale mõjule metsade jaoks. Samuti aitab see vähendada raadamisest ja metsade seisundi halvenemisest tulenevaid heitkoguseid ning aitab kaasa metsade säilitamisele, nende säästvale majandamisele ja metsade süsinikuvarude suurendamisele arengumaades.

ELi puidumäärusega on kehtestatud kolm kohustust:

1.määrusega on keelatud ebaseaduslikult ülestöötatud puidu (st ülestöötamise riigis kohaldatavaid õigusakte rikkudes ülestöötatud puit) või sellest valmistatud puittoodete turule laskmine;

2.määrusega nõutakse, et esimest korda ELis puitu ja puittooteid turule laskvad ettevõtjad peavad rakendama nõuetekohast hoolsust, st tegema riskihindamise, millega tagatakse, et ELi turule lastakse ainult seaduslikult ülestöötatud puitu (ülestöötamise riigis kohaldatavaid õigusakte järgides ülestöötatud puit) ja sellest valmistatud puittooteid;

3.määrusega kohustatakse juba ELi turule lastud puidu ja puittoodetega kauplejaid pidama arvestust oma tarnijate ja klientide üle (jälgitavuse nõue).

ELi puidumäärus hõlmab laia valikut puittooteid, mis on ELi kombineeritud nomenklatuuri koode kasutades loetletud määruse lisas. Sellega on ka ette nähtud, et komisjon tunnustab järelevalveorganisatsioone, kes tagavad ettevõtjatele toimivad nõuetekohase hoolsuse süsteemid ja aitavad neil oma kohustusi täita.

ELi puidumäärus võeti vastu 2010. aasta detsembris ja see jõustus 3. märtsil 2013. Kõnealusel ajavahemikul võttis komisjon vastu kaks teisest õigusakti. Esimene on komisjoni 6. juuli 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 607/2012, milles käsitletakse nõuetekohase hoolsuse süsteemi üksikasjalikke eeskirju ning järelevalveorganisatsioonide suhtes tehtavate kontrollide sagedust ja laadi ning mis võeti vastu ELi puidumääruse artikli 18 lõike 2 ning otsuse 1999/468/EÜ (millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused) artiklite 5 ja 7 kohaselt. Teine on komisjoni 23. veebruari 2012. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 363/2012 määrusega (EL) nr 995/2010 ette nähtud järelevalveorganisatsioonide tunnustamist ja sellise tunnustuse tühistamist käsitlevate menetluseeskirjade kohta ning mis võeti vastu ELi puidumääruse artikli 8 lõike 7 kohaselt.

2.ÕIGUSLIK ALUS

ELi puidumääruse artikli 6 lõikes 3 on sätestatud, et komisjon võib võtta vastu delegeeritud õigusakte, mis käsitlevad täiendavaid asjakohaseid ohuhindamiskriteeriumeid, mis võivad olla vajalikud lisaks ELi puidumääruses nimetatutele. ELi puidumääruse artikli 8 lõikes 7 on sätestatud võimalus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada menetluseeskirju, mis käsitlevad järelevalveorganisatsioonide tunnustamist või sellise tunnustuse tühistamist, kui kogemused seda nõuavad. ELi puidumääruse artikli 14 kohaselt võib komisjon võtta vastu delegeeritud õigusakte lisas sätestatud puidu ja puittoodete nimekirja muutmiseks ja täiendamiseks.

ELi puidumääruse artikli 15 lõikes 1 on sätestatud, et komisjonile antakse alates 2. detsembrist 2010 seitsmeks aastaks õigus võtta vastu artikli 6 lõikes 3, artikli 8 lõikes 7 ja artiklis 14 osutatud delegeeritud õigusakte. Määrusega nähakse ühtlasi ette, et volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, st seitsmeks aastaks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu selle kooskõlas ELi puidumääruse artikliga 16 tagasi võtab. Seega pikendati volituste delegeerimist viimati automaatselt 2. detsembrist 2017 kuni 1. detsembrini 2024.