MÕISTED

Alkohoolseteks jookideks destilleerimise meetme : raames antakse alkohoolseks joogiks destilleerimise korral tootjatele toetust hektari kohta kuni 31. juulini 2012.

Erakorralise destilleerimise meede : tähendab, et kuni 2012. aasta 31. detsembrini võivad liikmesriigid otsustada põhjendatud juhtudel anda erakorraliste olukordade puhul toetust veiniülejääkide vabatahtlikuks või kohustuslikuks destilleerimiseks, et vähendada ülejääki või see kõrvaldada ja samal ajal tagada tarnete jätkuvus ühest saagikoristusest teiseni.

Investeerimisfondide meede : tähendab, et investeerimisfondide loomiseks antava toetusega abistatakse tootjaid, kes soovivad end turu kõikumise vastu kindlustada. Ühenduse abi võib investeerimisfondide loomiseks anda investeerimisfondide halduskulude katmiseks ajutise ja väheneva toetuse kujul.

Investeerimismeetme : raames antakse toetust nii materiaalseteks kui ka mittemateriaalseteks investeeringuteks töötlemisrajatistesse, veinitehaste infrastruktuuri ja veini turustamisse, mis parandavad ettevõtte üldist tulemuslikkust ja on seotud ühe või mitme järgmise elemendiga: a) toodete tootmine ja turustamine, millele on viidatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 XIb lisas) ja sama määruse XIb lisas viidatud toodetega seotud uute toodete, protsesside ja tehnoloogiate arendamine.

Istandusregister : on andmebaas, mis sisaldab teavet iga liikmesriigi tootmisvõimsuse kohta.

Istutusõigused : tähendavad seda, et ELis on veiniviinamarjasortideks liigitatavate viinapuude istutamine keelatud, välja arvatud juhtudel, kui on olemas istutusõigused – need annavad viinamarjakasvatajatele õiguse istutada viinapuid (ha). Nimetatud õigused võivad esineda järgmisel kujul: i) individuaalne taasistutusõigus antakse tootjale, kes on välja juurinud eelnevalt olemas olnud viinapuud või ii) uusistutusõigus või liikmesriigi hallatavast riiklikust või piirkondlikust varust antud istutusõigused, mida ei ole veel eraldatud konkreetsetele viinamarjakasvatajatele. Istutusõiguse süsteemi täiendavaid nõudeid on kirjeldatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklites 85f–85n.

Kasulik tootmine : on viinamarjavirde tootmine veini töötlemiseks ja võrdub kogutoodanguga, millest on maha arvatud muud kasutamisvõimalused kui vein, eelkõige viinamarjavirde kasutamine ainult viinamarja- mahlaks ja aurustumisel tekkinud kaod.

Kontsentreeritud viinamarjavirde : kasutamisel antakse kuni 2012. aasta 31. juulini toetust veinitootjatele, kes kooskõlas määruse (EÜ) nr 1234/2007 XVa lisas kehtestatud tingimustega kasutavad kontsentreeritud viinamarjavirret, sealhulgas puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirret, et suurendada toodete naturaalset alkoholisisaldust.

Kontsentreeritud viinamarjavirre : on karamellimata viinamarjavirre, mis on saadud viinamarjavirde osalise veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud meetodil, välja arvatud otsese kuumuse abil.

Kuivsuhkurdamine : on suhkru lisamine käärimata viinamarjavirdele, et tõsta alkoholisisaldust pärast käärimist.

Kõrvalsaaduse destilleerimise meede : tähendab toetuse andmist veini tootmisel vabatahtlikuks või kohustuslikuks kõrvalsaaduste destilleerimiseks (viinamarjade pressimisjäägid ja veinisete), mis toimub kooskõlas määruse (EÜ) nr 1234/2007 XVb lisa punktis D kehtestatud tingimustega.

Müügiedendusmeetme : raames antakse toetust ühenduse veinide alasteks teabemeetmeteks või müügiedenduseks. Müügiedendusmeede kehtib veinide kohta, millel on registreeritud päritolunimetus või kaitstud geograafiline tähis või millele on märgitud viinamarjasort. Nimetatud meede võib hõlmata ainult a) avalikke suhteid hõlmavaid, müügiedendus- või reklaamimeetmeid, b) osalemist rahvusvahelise tähtsusega sündmustel, messidel ja näitustel, c) teabekampaaniad, d) uurimusi uute turgude kohta, mis on vajalikud turuväljundite laiendamiseks ja e) uurimusi müügiedendus- ja teavitamismeetmete tulemuste hindamiseks. Ühenduse toetus edendusmeetmetele ei tohi ületada 50% abikõlblikest kulutustest.

Puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirre : saadakse viinamarjavirde osalise veetustamise teel, mis toimub mis tahes lubatud meetodil, välja arvatud otsese kuumuse abil, mis on läbinud lubatud töötluse hapestustamiseks ja koostisosade (v.a suhkur) kõrvaldamiseks.

Rikastamine : on naturaalse alkoholisisalduse tõstmine värskete viinamarjade mahu, viinamarjavirde või veel kääriva veiniga, lisades sahharoosi, viinamarjavirret või puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirret või osalise kontsentreerimise teel.

Rohelise korje meede : tähendab ebaküpsete viinamarjakobarate täielikku hävitamist või eemaldamist, millega asjaomase maatüki saak langeb nullini. Rohelise korje toetust võib anda hüvitisena kindlasummalise toetuse vormis hektari kohta ja selle suuruse määrab asjaomane liikmesriik.

Saagikindlustuse toetuse meetme : eesmärk on kaitsta tootjate sissetulekut loodusõnnetuste, ilmastiku- tingimuste, haiguste või kahjurite leviku mõjude eest.

Veiniaasta : on veinitoodete (nagu kirjeldatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 I lisa XII osas) tootmisaasta, mis algab iga aasta 1. augustil ja lõpeb järgmise aasta 31. juulil.

Viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeede : tähendab viinamarjaistanduste ümberkorraldamist ja muutmist, mis võib hõlmata ainult järgmisi tegevusi: a) sordimuutused, sealhulgas ümberpookimise teel tehtavad, b) viinamarjaistanduste ümberpaigutamine, c) istanduste haldamise parandamine. Viinamarja- istanduste tavapärast uuendamist, kus viinapuud on ealiselt vananenud, ei loeta ümberkorraldamiseks või muutmiseks. Viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise toetus võib olla ainult: a) meetme rakendamisest tingitud saamata jäänud tulu puhul tootjatele antav hüvitis, b) toetus ümberkorraldus- ja muutmiskulude katmiseks.

Väljajuurimistasu : on toetuse andmine viinamarjakasvatajatele kõikide viinapuude lõplikuks kõrvaldamiseks maatükil või põllumajandusettevõttes.

Ühtne otsemaksete kava : on toetuskava, mis asendas enamiku varasemaid otsetoetusi ja mille kohaselt seotakse toetused lahti igasugusest tootmiskohustusest. Otsetoetused makstakse täiel määral välja tingimusel, et põllumajandustootjad hoiavad kogu oma maa heades põllumajandus- ja keskkonnatingimustes ning täidavad kohustuslikke majandamisnõudeid – st vastavad nõuetele vastavuse tingimustele.

LÜHENDID

ha : hektar

hl : hektoliiter

KOKKUVÕTE

I. Euroopa Liit (EL) on maailma suurim veinitootja. Veiniaastal 2007/2008 tootis EL 3,5 miljoni ha suurusel viinapuid katval alal ligikaudu 160 miljonit hl veini, mis moodustab maailma veinitoodangust ligikaudu 60%. Veinitoodang moodustab hinnanguliselt ELi põllumajandustoodangust ligikaudu 5%. Enim veini tootvad liikmesriigid on Prantsusmaa, Hispaania ja Itaalia.

II. 2008. aastal reformis nõukogu veinituru ühist korraldust eesmärgiga parandada oluliselt ELi veinitootjate konkurentsivõimet ning tasakaalustada nõudluse ja pakkumise vahekorda veinisektoris pikaaegse struktuurse ülejäägi ja väheneva nõudluse kontekstis. Reformi peamine finantsinstrument hõlmas ajutist väljajuurimiskava ja riiklike tugiprogrammide loomist: igale liikmesriigile eraldati konkreetne eelarve, mille raames nad võivad 11 olemasolevast meetmest valida nende konkreetsele olukorrale kõige paremini sobiva meetme.

III. Käesoleva auditi peamine eesmärk oli hinnata edusamme reformi ühe peamise eesmärgi – s.o pakkumise ja nõudluse tasakaalu parandamise – saavutamisel. Audit keskendus kahele suurimale kuluvaldkonnale, milleks on väljajuurimismeede ning viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeede.

IV. Seoses üldise (EU-27) pikaaegse struktuurse ülejäägi ja rahvusvahelise konkurentsivõime vähenemisega loodi või kujundati reformi käigus ümber veinituru peamiste probleemide lahendamiseks mõeldud meetmed. Praegu on veel liiga vara hinnata erinevates liikmesriikides valitud meetmete, välja arvatud väljajuurimis- ja ümberkorraldamismeetme, mõjusust, mis võtavad arvesse iga liikmesriigi erinevaid vajadusi.

V. Väljajuurimismeede oli tähtis nõudluse ja pakkumise tasakaalustamise vahend, mis näilikult kõrvaldab turu tasakaalustamatuse või vähemalt vähendab seda oluliselt. Auditiga leiti aga, et kava esimese kahe aasta jooksul olid abimäärad liiga kõrged. Igal aastal ületas nõudlus meetme järele nn sihteesmärgi, isegi kui abimäärad kolmandal aastal ei tõusnud. Kontrollikoda on arvamusel, et sellises olukorras oleks kava pidanud olema mõjusam, kuna on tõenäoline, et abimäärade väiksemal tõusul või nende varasemal tasemel säilitamisel oleks pidanud olemasolevate ressurssidega saavutama oluliselt paremaid tulemusi või vähemate ressurssidega samu tulemusi.

VI. Loodetud tootmismahu vähenemist siiski ei saavutatud, kuna teistel meetmetel ei olnud ettenähtud mõju. Eesmärgiks seatud 175000 ha suuruse ala väljajuurimine ei olnud turu tasakaalustamatuse korrigeerimiseks piisav. See põhines mitteteostunud eeldustel, nagu näiteks sahharoosiga rikastamise lõpetamisel ning muude meetmete (nagu nt rohelise korje ja müügiedendusmeetme) mõjul.

VII. Viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetme puhul, mis on liikmesriikidele nüüd kättesaadav kui riiklike assigneeringute üks osa, on saavutatud märkimisväärne mõju suuri alasid katvatele viinamarjaistandustele kogu Euroopas. Kõnealune meede hõlbustab ja kiirendab pakkumise kvalitatiivset kohandamist nõudlusega ning viinamarjaistanduste moderniseerimist ja ratsionaliseerimist. Liikmesriikidele on siiski võimaldatud rakendada meedet paindlikult, st valida suure hulga erinevate toimingute seast endale sobivad ning rakendada väga erinevaid abimäärasid. Lisaks muutis ümberkorraldamisest tulenev saagikuse kasv, millel puudub tajutav mõju üldisele tarbimisele, osaliselt olematuks väljajuurimise mõju Hispaanias ja Itaalias.

VIII. Hoolimata komisjoni enamasti ulatuslikust ja põhjalikust ettevalmistustööst ei ole mõned esialgsed ettepanekud teostunud, kuna uurimistöö istutusõiguste kavandatud liberaliseerimise kohta ei olnud piisav.

IX. Nimetatud tähelepanekute põhjal soovitab kontrolli- koda:

- komisjon peaks ajakohastatud andmetele põhine- des hindama nõudluse ja pakkumise vahelist tasa-kaalu veinisektoris, võttes sealhulgas arvesse istu-tusõiguste kavandatud liberaliseerimist. Kõnealuse hinnangu alusel peaks komisjon otsustama, kas tasakaalustamatuse käsitlemiseks on vaja võtta meetmeid;

- kui peetaks vajalikuks täiendavate väljajuurimismeetmete võtmist, siis tuleks vältida moderniseeritud viinamarjaistanduste väljajuurimist, kehtestades viinamarjaistanduse, ning mitte ainult põllumajandustootjaga seotud täiendavad abikõlblikkuse tingimused;

- pidades silmas liikmesriikide määratletud toimingute laia valikut ümberkorraldamismeetme rakendamisel, peaks komisjon määratlema täpsemalt abikõlblikud ümberkorraldamistoimingud, eelkõige need, mis on lubatud nimetuse all "viina- marjaistanduste haldamise parandamine";

- vältimaks liigsete hüvitiste maksmist juhtudel, kus abisaajatele tehtud maksed põhinevad kindlal määral hektari kohta, peaks komisjon nõudma liikmesriikidelt vähemalt valimi alusel selle kontrollimist, et ELi toetus ei ületa tegelike kulude abikõlblikku määra;

- ühelt poolt rahastab EL väljajuurimismeedet selleks, et vähendada toodetud veini ülejääki, teiselt poolt tingib see viinamarjaistanduste saagikuse tõusu ja seetõttu suurenevaid tootmismahte, mis on vastuolus nõudluse ja pakkumise tasakaalustamise eesmärgiga. Samas ei looda ka uusi turuväljundeid. Komisjon peaks kõnealuse vastuolu käsitlemiseks tagama asjakohase poliitika;

- statistiliste andmete puhul peaks komisjon määratlema peamised tulemusnäitajad, mis on reformi eesmärkide seisukohalt olulised ja mille abil saaks reformi edukust aegsasti mõõta.

SISSEJUHATUS

AUDITIVALDKONNA KIRJELDUS

1. Euroopa Liit (EL) on maailma suurim veinitootja. Veiniaastal 2007/2008 tootis EL 3,5 miljoni ha suurusel viinapuudega kaetud alal ligikaudu 160 miljonit hl veini [1], mis moodustab maailma veinitoodangust ligikaudu 60%. Veinitoodang moodustab ELi põllumajandustoodangust hinnanguliselt ligikaudu 5%. Enim veini tootvad liikmesriigid on Prantsusmaa, Hispaania ja Itaalia.

JOONIS 1

VIINAMARJAISTANDUSTE KORISTATUD ALA JA KASUTATAV VEINITOODANG (KESKMISED NÄITAJAD AJAVAHEMIKUL 2003/2004–2007/2008) [2]

+++++ TIFF +++++

Allikas: Eurostat ja põllukultuuride iga-aastane statistika.

2. Veinituru ühine korraldus sai alguse 1962. aastal. Tol ajal reguleerisid veinuturgu väga vähesed õigusaktid. Veinituru ühise korraldusega toetati tegelikult müüdud toodangut sekkumismeetmete abil, nagu destilleerimis- ja eksporditoetused, mille tulemusel tekkis struktuurne ülejääk. Alates 1976. aastast hakkas kehtima uusistutuse keeld ja ületoodangu destilleerimise kohustus ning 1980. aasta lõpus suurendati istanduste väljajuurimisel makstavaid toetusi. 1999. aasta veinituru ühise korralduse eesmärk oli saavutada parem tasakaal pakkumise ja nõudluse vahel turul, rahastades ELi viinamarjaistanduste kogupindala suure osa ümberkorraldamist ja tugevdades sekkumismeetmeid, nagu eksporditoetused ning destilleerimise ja ladustamise toetamine. Vaatamata tõhustatud sekkumismeetmetele ei saavutatud siiski pakkumise ja nõudluse tasakaalu, kuna nimetatud meetmetega säilitati võimalus veiniülejääkide subsideeritud turustamiseks.

ELi VEINISEKTORI ÜLEVAADE REFORMIMISE AJAL

3. Viimase kümne aasta jooksul on Euroopa veiniturgu iseloomustanud pidev toodangu struktuurne ülejääk, mida on korduvalt mainitud kui ühte peamist probleemi mitme ühise turukorralduse reformi raames. 2005. aastal alustas komisjon ühise turukorralduse viimase reformi ettevalmistustöid ja sel ajal võrdus akumuleerunud veinivaru ühe aasta toodanguga ning struktuurne ülejääk oli hinnanguliselt ligikaudu 14,5 miljonit hl [3], moodustades seega 8,5% kogutoodangust. Komisjoni hinnangul suurendas subsideeritud alkohoolsete jookide destilleerimise kava seda ülejääki veelgi 4 miljoni hektoliitri võrra 18,5 miljoni hektoliitrini. Sellise ülepakkumise tulemusel langesid veinide tootjahinnad.

4. Nõudluse poolel langes üldine veini tarbimine ELis ajavahemikul 1989–2009. Selle põhjuseks on peamiselt oluline tarbimise langus peamistes veini tootvates liikmesriikides (joonis 2). Kuigi mõned liikmesriigid on oma veinitarbimist suurendanud, kaeti suurenenud nõudlus impordiga, mille maht kuni 2007. aastani tõusis ja on seejärel jäänud stabiilseks (joonis 3), näidates Euroopa veinitoodangu konkurentsivõime üldist langust. 2006. aastal märkis komisjon, "et veinitarbimise kasv veini mittetootvates liikmesriikides ei ole ELi veinide müügile kasuks tulnud, kuna täiendavalt tarbitud kogused vastavad peaaegu täielikult kolmandatest riikidest imporditud veinide tarbimise suurenemisele". Reformi ajal on eksport kasvanud impordist aeglasemalt.

JOONIS 2

VEINITOODANG INIMESE KOHTA VALITUD LIIKMESRIIKIDES

+++++ TIFF +++++

1 Andmed veiniaasta 2010/2011 kohta on esialgsed.

Allikas: Eurostat.

JOONIS 3

ELi TÄIENDAV VEINIKAUBANDUS

+++++ TIFF +++++

1 Veiniaasta 2010/2011 andmed on esialgsed.

Allikas: Eurostat.

5. 1987. aastal avaldas kontrollikoda oma viimase eriaruande veinituru ühise korralduse kohta, milles käsitleti ühenduse olulise tähtsusega veini destilleerimismeetmeid [4]. Juba sel ajal oli selge, et pakkumine ületab nõudluse suureneva saagikuse (millel oli viinapuude kasvupindala vähendavatele meetmele vastupidine mõju) ja väheneva nõudluse tõttu. Nimetatud eriaruandes leidis kontrollikoda puudusi nii valdkonda reguleerivates määrustes kui ka nende rakendamises liikmesriikide tasandil ning järeldas, et pakkumise struktuurse ülejäägi tekkimisele aitasid tegelikult kaasa destilleerimismeetmed, millega tagati liiga soodsate hindadega turustusvõimalused. Destilleerimismeetmete peamine mõju seisnes selles, et veini struktuurse ülejäägiga seonduv probleem kandus veiiniturult üle alkoholiturule. Destilleerimise negatiivne mõju koos veinituru jätkuvast tasakaalustamatusest tingitud laiemate probleemide ja väljajuurimismeetme suhtelise ebamõjususega (osaliselt tulenes see taasistutuse toetuskavade vastupidise suunaga mõjust), olid kontrollikoja järgnevate aastate aastaaruannetes [5] samuti ära märgitud.

REFORMI EESMÄRGID

6. Nõudluse ja pakkumise tasakaalu halvenemine oli reformimise esmane põhjus, mille komisjon esitas nõukogule ja Euroopa Parlamendile oma 2006. aasta teatises "Jätkusuutliku Euroopa veinisektori väljakujundamine" [6] Täiendavate põhjustena märkis komisjon olemasoleva õigusraamistiku keerulisust, erakorralise destilleerimise üha suuremat rakendamist ja selle muutumist tavapäraseks praktikaks, vähenevat tarbimist, konkurentsi suurenemist kolmandate riikidega, istutusõiguste vähest edu tootmispotentsiaali kontrollimisel ja istutuspiirangute negatiivset mõju põllumajandusettevõtete struktuuri ratsionaliseerimisprotsessile.

7. Arvestades kõnelauseid probleeme, olid reformil järgmised eesmärgid [7]:

- luua veinisektorit hõlmav selgetel, lihtsatel ja tõhusatel eeskirjadel põhinev süsteem, millega tagatakse pakkumise ja nõudluse tasakaal;

- suurendada ühenduse veinitootjate konkurentsivõimet;

- tugevdada ELi kvaliteetveinide kui maailma parimate veinide mainet;

- võita tagasi vanad turud ja leida uusi nii ühenduse sees kui ka mujal maailmas;

1. SELGITUS

REFORMITUD ÜHISE TURUKORRALDUSE PÕHIJOONED

Peamised rahastamisvahendid, mille rakendamiseks oli eraldatud 1,4 miljardi suurune aastaeelarve, olid:

viinamarjaistanduste vabatahtlik väljajuurimine kolme aasta jooksul;

riiklikud assigneeringud: igale liikmesriigile eraldatud erieelarve, mille raames need võivad valida riigi konkreetsete tingimuste jaoks kõige paremini sobivad meetmed (11 võimalikust [8]);

maaelu areng ja keskkonnakaitse veinitootmispiirkondades.

Veinisektori reformi muud tunnusjooned:

teatud sekkumismeetmete (nt eksporditoetused ja ladustamine) viivitamatu peatamine ning muude sekkumismeetmete (nt erakorraline destilleerimine) järkjärguline peatamine 2012. aasta lõpuks; kulutused viimati nimetatud meetmetele kaetakse riiklikest assigneeringutest;

istutusõiguste süsteemi pikendamine kuni 2015. aasta lõpuni, kusjuures liikmesriikidel on võimalus seda pikendada kuni 2018. aasta lõpuni.

Rahvusvahelise Veiniameti poolt kehtestatud tavadega kooskõlas olevate veinivalmistustavade kasutuselevõtt;

uued veinide kolme kategooriasse liigitamise eeskirjad: ("Kaitstud päritolunimetus", "Kaitstud geograafiline tähis" ja muud veinid, sh sordiveinid);

lihtsamad märgistamiseeskirjad;

nõuetele vastavuse tingimused (viinamarjakasvatajad peavad järgima häid põllumajandus- ja keskkonna- tingimusi, mis on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 73/2009).

+++++ TIFF +++++

- luua veinisektorit hõlmav süsteem, millega säilitatakse ELi veinitootmise parimad traditsioonid, tugevdatakse paljude maapiirkondade sotsiaalset struktuuri ja tagatakse keskkonnasõbralik tootmine;

- tagada keskkonnasõbralik tootmine.

8. 1. augustil 2008 jõustunud nõukogu määrusega (EÜ) nr 479/2008 veini- turu ühise korralduse kohta sätestati veinisektori reformimise üldine raamistik. Augustis 2009 tunnistati see määrus kehtetuks [9] ja veinituru ühine korraldus integreeriti ühtsesse ühisesse turukorraldusse, mis kehtestati nõukogu määrusega (EÜ) nr 1234/2007.

+++++ TIFF +++++

MODERNISEERITUD VIINAMARJAISTANDUS HISPAANIAS

AUDITI EESMÄRK, ULATUS JA LÄHENEMISVIIS

9. Auditi esmane eesmärk oli hinnata praeguse seisuga saavutatud edusamme, mis on seotud eelkõige reformi ühe põhieesmärgiga: parandada pakkumise ja nõudluse tasakaalu. Audit keskendus väljajuurimis- ning viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetmetele, kuna need on suurimad kuluvaldkonnad ning pakkumise ja nõudluse tasakaalu parandamisega seotud eesmärgi saavutamisel olulised. Väljajuurimismeede on kavandatud pakkumise vähendamiseks ning viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetme üheks eesmärgiks on kohandada pakkumist nõudlusega. Auditiga vaadati üldiselt läbi ka teiste meetmete kavandamine, kuid ei hinnatud meetmete mõjusust, kuna neid on rakendatud alles alates 2009. aastast. Auditeerimise ajal oleks selline hindamine olnud enneaegne.

10. Kontrollikoda külastas auditikäikude raames Saksamaad, Hispaaniat, Prantsusmaad, Itaaliat ja Rumeeniat ning komisjoni, kus küsitles reformi ettevalmistamise, rakendamise ja järelevalve eest vastutavaid ametnikke. Valitud liikmesriikides hõlmas audit riiklike õigusaktide,statistiliste andmete ja sisekorra läbivaatamist ja analüüsimist tehingute valimite alusel ning ka kohapealseid auditikäike abisaajate, s.o viinamarjakasvatajate juurde. Läbivaadatud tehingutest koostati valimid eelarveaastal 2009 [10], s.o reformi rakendamise esimesel aastal tehtud kulude alusel.

+++++ TIFF +++++

MODERNISEERITUD VIINAMARJAISTANDUS RUMEENIAS

TÄHELEPANEKUD

REFORMI KAVANDAMINE

KOMISJONIPOOLNE VEINISEKTORI ULATUSLIK LÄBIVAATAMINE

11. Reformi ettevalmistamisel tegi komisjon laiaulatusliku veinisektori läbivaatamise. Ajavahemikul 2005–2008 tegi komisjon reformieelse süsteemi järelhindamise ja mõjuhinnangu, konsulteeris sidusrühmadega ning uuris veinisektorile iseloomulikke aspekte.

2. SELGITUS

ERAKORRALISE DESTILLEERIMISE JA LADUSTAMISE KASUTAMINE, DESTILLEERITUD KOGUSED JA ELi KULUTUSED 2000–2008

Erakorraline destilleerimine | | Veini ja viinamarjavirde ladustamine |

Veiniaasta | Destilleeritud kogused (hl) | Kulutused (eurot) | | Eelarveaasta | Kulutused (eurot) |

2000/2001 | 5923000 | 120400000 | | 2001 | 61706018 |

2001/2002 | 6679000 | 165160000 | | 2002 | 68534023 |

2002/2003 | – | – | | 2003 | 53182036 |

2003/2004 | – | – | | 2004 | 50206010 |

2004/2005 | 7058000 | 175053000 | | 2005 | 69571712 |

2005/2006 | 4880000 | 120300000 | | 2006 | 90332117 |

2006/2007 | – | – | | 2007 | 85452311 |

2007/2008 | – | – | | 2008 | 73821269 |

Kokku | 24540000 | 580913000 | | Kokku | 552805497 |

Allikas: Euroopa Komisjon, põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat | | Allikas: Euroopa Komisjon, üldeelarve. |

12. Lisaks väljajuurimis- ja ümberkorraldamismeetmetele, mida on üksik- asjalikult käsitletud järgnevates punktides, olid reformil järgmised olulised tunnusjooned:

a) riiklike assigneeringute eraldamine, mis tähendab, et veinisektori mitmekesisust arvese võttes võivad liikmesriigid [11] valida nende konkreetsele olukorrale kõige paremini sobivad meetmed, sh eespool nimetatud ümberkorraldamismeetmed. Vein ei ole tõepoolest lihtsalt kaup: erinevates liikmesriikides on oluliselt erinevad tooted ning ka erinev turuolukord. Kohandatavad riiklikud assigneeringud võimaldavad liikmesriikide erinevatele turutingimustele asjakohaselt reageerida;

b) sekkumismeetmete (nt ladustamine ja destilleerimine, mida kasutati süstemaatliselt, vt 2. selgitus) järkjärgulise lõpetamisega kavandatakse lõpetada veinitootmise alternatiivsed mitteturupõhised turustamisvõimalused.

ÜHTE OLULIST PROBLEEMI EI UURINUD KOMISJON SIISKI PIISAVALT

ISTUTUSÕIGUSTE SÜSTEEMI KAOTAMINE

13. Veinituru ühise turukorralduse üks põhielement on alates 1976. aastast kehtiv istutusõiguste süsteem, mis piirab oluliselt uute viinamarjaistanduste rajamist. Kuigi 1999. aasta ühise turukorraldusega kavandati süsteemi lõpetamist 2010. aastal, siis 2008. aasta reformiga jätkub see süsteem kuni 2015. aasta lõpuni, kusjuures liikmesriikidel lubatakse jätkata selle kasutamist kas kogu territooriumil või selle osadel kuni 2018. aasta lõpuni [12].

14. Komisjonisisestes märgukirjades analüüsis komisjon lühidalt istutusõiguste tühistamise mõju ja jõudis järeldusele, et istutusõiguste süsteemi lõpetamisega ei kaasne istanduste suurendamise ohtu, arvestades seda, et pärast turu toetusmahhanismide lõpetamist "tootjad istutavad ainult siis, kui neil on kindlad turustusvõimalused". Komisjon ei hinnanud siiski põhjalikult istutusõiguste süsteemi rakendamisaja pikendamisest tulenevate potentsiaalsete tagajärgede (riskide ja võimaluste) mõju [13].

MÕNINGAID KOMISJONI ALGSEID ETTEPANEKUID EI VÕETUD VASTU

ALKOHOOLSETEKS JOOKIDEKS DESTILLEERIMISE KAVA

15. Ühise turukorralduse varasemates versioonides toetati veini destilleerimist alkoholiks, mida seejärel võis kasutada sellistes jookides nagu portvein või brändi. Sellist toetust arvutati destilleeritud veini koguse alusel. Viimase ühise turukorralduse ettevalmistusetapis kaalus komisjon nii destilleerimistoetuse vähendamist kui ka selle lõpetamist. Nende alternatiivide puhul oli peamine mure see, et eelmised destilleerimistoetuse määrad olid turuhindadega võrreldes väga atraktiivsed, edendades seega kunstlikult madala kvaliteediga veini tootmist ja takistades veinisektori ümberkorraldamist. Lõpuks otsustas nõukogu nelja-aastase üleminekuperioodi jooksul süsteemi säilitada, kuid hektaritoetusena (ei sõltu destilleeritud veini kogusest), mida makstakse tootjatele, kelle toodangut kasutatakse veinidestillaatides. Kuigi otsusel on positiivne lühiajaline mõju veinituru tasakaalustamisele, ei käsitleta sellega süsteemi negatiivseid mõjusid.

RIKASTAMINE

16. Ebasoodsate ilmastikutingimustega aastatel on rikastamine vajalik selleks, et toota nõutud alkoholisisaldusega veini. Igal aastal rikastatakse Euroopas kontsentreeritud viinamarjavirdega keskmiselt 27 miljonit hl ning sahharoosiga (sellist protsessi nimetatakse "kuivsuhkurdamiseks") 28 miljonit hl veini. Kokku rikastatud 55 miljonit hl moodustab seega 30% ELi kogu veinitoodangust. Sellise koguse rikastamiseks kasutatakse 5 miljonit hl viinamarjavirret ja 90000 tonni sahharoosi.

17. Komisjoni esialgne ettepanek oli kaotada kontsentreeritud viinamarja- virde kasutamistoetus ja keelata sahharoosi kasutamine. Suhkruga rikastamiselt üleminek puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdele ei ole tehniliselt raske, kuid suurendaks mõningaid tootmiskulusid (nt puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirde transpordikulud). Komisjoni hinnangul oleks sellega kokku hoitud 130 miljonit eurot aastas ja aidatud tasakaalustada turgu (4,4 miljoni hl puhul sahharoosi asendamine puhastatud kontsentreeritud viinamarjavirdega). Ettepaneku vastu olid siiski mõned liikmesriigid, kes väitsid, et see mõjutaks negatiivselt asjaomaseid tootjaid ja sunniks neid muutma traditsioonilisi tootmistavasid piirkondades, kus ei ole struktuurseid ülejääke. Veiniaastal 2012/2013 otsustas nõukogu kaotada kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamistoetuse, samas lubades mõnes piirkonnas jätkuvalt kasutada sahharoosi (nagu on sätestatud määruse (EÜ) nr 1234/2007 XVa lisas). Seega ei suudetud 4,4 miljoni hl suurust arvutuslikku vähenemist praktikas saavutada.

PIIRATUD MEETMED TOODANGU LÜHIAJALISTE KÕIKUMISTE VÄHENDAMISEKS

18. Varasemate aastate andmed on näidanud, et veini kogutoodang võib kahel järjestikusel aastal erineda rohkem kui 15% [14]. Reformiga lõppesid sellised turu toetusmehhanismid (nagu ladustamis-, destilleerimis- või eksporditoetused), mis aitasid veinitootjatel erinevate tootmismahtude puhul toime tulla. Reformiga kasutusele võetud kahte meedet, mille eesmärk on minimeerida taoliste kõikumiste negatiivsed mõjud (roheline korje ja investeerimisfondid), on kas vähe kasutatud või on neil piiratud ulatus [15]. Rohelise korje meetme abil saab saagikuse kõikumisi kõige paremini reguleerida, kuid meetme täiendavaks puuduseks on asjaolu, et seda saab kasutada vaid juunis-juulis [16], kui põllumajandustootjatel puudub veel aasta saagi kohta selge pilt. Seega ei ole sellel uuel meetmel veini nõudluse ja pakkumise tasakaalustamisele olulist mõju.

VÄLJAJUURIMIS- JA ÜMBERKORRALDAMISMEETMETE MÕJU

VÄLJAJUURIMISKAVA

SOBIV VAHEND

19. Reformitud ühise turukorralduse peamine tunnusjoon on ajutine väljajuurimiskava, mille eesmärk on toodangu vähendamise kaudu reageerida kiiresti struktuursele ülejäägile. Peamiselt sellega kompenseeritakse neid põllumajandustootjaid, kes otsustavad viinapuud lõplikult välja juurida ja vastavad istutusõigused kaotada. Väljajuurimiskavaga toetatakse viinamarjaistanduste lõplikku kõrvaldamist ja seetõttu on see veini struktuurse ülejäägi käsitlemisel palju mõjusam vahend kui varasemad sekkumismeetmed, nagu ladustamis- ja destilleerimismeetmed, mis lahendasid struktuurse ülejäägi probleemi ainult ajutiselt. Seega on väljajuurimiskava edukus oluline selleks, et saavutada veiniturul pakkumise ja nõudluse vaheline struktuurne tasakaal.

20. Kuigi ühise turukorralduse varasemates versioonides oli sarnane kava juba olemas ("loobumislisatasud"), suurendati siiski meetme ulatust eelkõige sellega, et kaotati liikmesriikidele antud valikuvõimalus otsustada, kas meedet oma territooriumil kasutada või mitte. Ajavahemikul 1996–2008 sõltus põlumajandustootjate juurdepääs kõnealusele meetmele liikmesriigi eeskirjadest, mille tulemuseks oli see, et enamikus liikmesriikides oli väljajuuritud ala nimetatud perioodil tegelikult tähtsusetu [17]. Viimase reformi alusel võib iga põllumajandustootja kõnealuse meetme raames toetust taotleda ja seega laieneb meetme ulatus potentsiaalselt kõikidele ELi viinamarjaistandustele [18].

21. Määrusega (EÜ) nr 479/2008 kehtestati väljajuurimismeetme eelarveks 1074 miljonit eurot, mis tuli kasutada kolmeaastase rakendusperioodi vältel:

(miljonit eurot) |

Veiniaasta | 2008/2009 | 2009/2010 | 2010/2011 | Kokku |

Kasutatav eelarve | 464 | 334 | 276 | 1074 |

KUID ABIMÄÄRAD ON LIIGA KÕRGED JA NÕUDLUS MEETME JÄRELE ÜLETAS SIHTEESMÄRGI ISEGI SIIS, KUI ABIMÄÄRAD JÄID VARASEMALE TASEMELE

22. Komisjon otsustas kava kolmeaastase rakendusperioodi esimesel aastal ilma selge põhjenduseta tõsta abimäära 20% võrra ja teisel aastal 10% võrra, samas jäid määrad kolmandal s.o viimasel aastal samaks [19]. See põhines eeldusel, et lisatasu määrad peaksid katma põllumajandustootjate vähemalt viie aasta kasumimarginaali. ELi istandusregistri alad, mis kuulusid täiendavale väljajuurimisele [20], vastasid sellele kriteeriumile juba enne reformi. Kontrollikoja hinnangul läheb abimäärade tõus Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile maksma ligikaudu 100 miljonit eurot, mis moodustab 10% väljajuurimiskava kogumaksumusest.

23. Kui ühise turukorralduse reformi 2008. aastal rakendama hakati, kasvas kõrgemate abimäärade ja piiramata juurdepääsu koostoimel oluliselt nõudlus selle meetme järele paljudes veini tootvates liikmesriikides, mistõttu ületati eraldatud rahalised vahendid meetme rakendamise kõigil kolmel aastal. Komisjon pidi seetõttu igas liikmesriigis piirama taotluste vastuvõtmist teatud protsendini saadud taotluste rahalisest summast. Üldine olukord on näha allpool esitatud tabelis 1.

24. Kuna nõudlus väljajuurimismeetme järele meetme kolmeaastase perioodi jooksul ületas tunduvalt kasutada olevaid rahalisi vahendeid, oli vaja seada prioriteedid, mis näitab, et kehtestatud määrade juures oli väljajuurimist soovivaid põllumajandustootjaid palju rohkem kui neid, kes said väljajuurimiskavast tegelikult kasu. Selline olukord oli isegi meetme viimasel, kolmandal aastal, kui abimäärad olid võrdsed enne reformi kehtivate määradega. Siinkohal tekib küsimus abimäärade tõstmise ulatuse ja sellest tulenevalt meetme tõhususe kohta: suur nõudlus meetme järele näitab, et sama väljajuuritud ala oleks võinud saavutada ka vähemate ressursside, abimäärade väiksema tõusu või isegi abimäärade hoidmisega varasemal tasemel.

TABEL 1

VÄLJAJUURIMISKAVA – TAOTLETUD PINDALA, PÄRAST HEAKSKIIDUMÄÄRA KOHALDAMIST HEAKS KIIDETUD PINDALA JA VÄLJAJUURITUD PINDALA

Allikas: põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, liikmesriikide edastatud teave.

Veiniaasta | Taotletud (ha) | Heakskiidetud (%) | Heakskiidetud (ha) | Väljajuuritud (ha) | Väljajuurimise % |

2008/2009 | 159949 | 45,9 | 73377 | 68903 | 93,9 |

2009/2010 | 108064 | 50,1 | 54182 | 47613 | 87,9 |

2010/2011 | 83210 | 59,6 | 49612 | 44033 | 88,8 |

Kokku | 351223 | 50,4 | 177171 | 160550 | 90,6 |

LOODETUD MAHU VÄHENEMIST EI SAAVUTATUD SUURELT JAOLT SEETÕTTU, ET TEISTEL MEETMETEL EI OLNUD ETTENÄHTUD MÕJU

25. Võttes arvesse destilleerimismeetmete kavandatud lõpetamist, oli komisjoni esialgsel hinnangul veini struktuurne ülejääk 18,5 miljonit hl (vt punkt 3) ja komisjoni arvutuse põhjal oleks sellise koguse pakkumise vähendamiseks olnud vaja 400000 ha suuruse ala väljajuurimist viie aasta jooksul, mis oleks läinud maksma 2,4 miljardit eurot. Hiljem, s.o 2007. aastal hindas komisjon, et reformi teised meetmed, nagu sahharoosi kasutamise keeld, roheline korje, maaelu areng, müügiedendus ja märgistamine, vähendaksid veini ülejääki 10 miljoni hl võrra. Selle tulemusel seati väljajuurimiskava uueks sihteesmärgiks 175000 ha ja eelarveks umbes 1,1 miljardit eurot.

26. Mõned kirjeldatud eeldustest siiski ei teostunud: sahharoosi keeld jäi reformi lõpptekstist välja ning rohelise korje ja müügiedenduse meetmetel on seni olnud piiratud mõju. Samuti on kontrollikoda arvamusel, et puudusid konkreetsed kvantitatiivsed tõendusmaterjalid, mis toetanuks müügiedendusest, märgistamisest ja maaelu arengust loodetud nõudluse suurenemist. Teiste meetmete kavandatud mõju puudumisel ei olnud sihteesmärgiks seatud 175000 ha suuruse ala väljajuurimine reformi ajal struktuurse ülejäägi vähendamiseks piisav.

27. Kuigi nõudlus väljajuurimise järele ületas 350000 ha (tabel 1), piiras meetme mõju kindlaksmääratud eesmärk, s.o 175000 ha, ja lõpuks juuriti välja ainult 160550 ha. Kontrollikoja hinnangul vähenes väljajuurimiskava abil viinamarjaistandustealune ala ligikaudu 5% [21] võrra, mis vastab umbes 10,2 miljonile hl kõrvaldatud veinile või 6%-le kasutatavast veinitoodangust [22]. Nagu esitatud joonisel 4, vähenesid EU-27 kasutatav veinitoodang ja varud vähesel määral veiniaastal 2010/2011, kuid ka veini tarbimine vähenes. Isegi kui selline toodangu ja varude vähenemine toimuks pikema aja jooksul, oleks turu tasakaalustamatuse käsitlemiseks vaja olulist ekspordi kasvu.

28. Joonised 5 ja 6 näitavad viimaseid kättesaadavaid andmeid veini- toodangu kohta kuni veiniaastani 2011/2012, mis järgneb kolmele välja- juurimismeetme rakendamise veiniaastale.

JOONIS 4

KASUTATAVA TOODANGU, TARBIMISE JA VARUDE ARENG VIIMASEL AJAL

+++++ TIFF +++++

1 Andmed veiniaasta 2010/2011 kohta on esialgsed.

Allikas: Eurostat.

JOONIS 5 JA 6

EU-27 VEINITOODANG

+++++ TIFF +++++

MÕNE L IIKM ESRIIGI VEINITOODANGU ARENG (2008/2009=100)

+++++ TIFF +++++

1 Andmed veiniaasta 2011/2012 kohta on esialgsed.

Allikas: põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat.

29. Veiniaastal 2010/2011 EU-27 veinitoodang küll vähenes, kuid mitte toodang liikmesriikides, kes olid kampaania kahe esimese aasta jooksul välja juurinud kõige suuremad alad: Hispaania (68447 ha), Itaalia (20532 ha) ja Prantsusmaa (16674 ha). Ilma uute turuväljunditeta tasakaalustab kasvupindala vähendamist teatud piirkondades toimuv saagikuse tõus (nagu üksikasjalikumalt kirjeldatud punktides 36-37). EU-27 veinitoodangu langus veiniaastal 2010/2011 tulenes peamiselt veinitoodangu vähenemisest Saksamaal ja Rumeenias, kus meetme kahe esimese rakendamisaasta jooksul juuriti välja vastavalt 56 ha ja 185 ha. Veiniaastal 2011/2012 veinitoodang võrreldes aasta varasema ajaga suurenes. Kontrollikoda on seisukohal, et ilmastikutingimusi arvesse võttes ei toonud väljajuurimine endaga kaasa oodatud veinitootmise vähenemist.

VÄLJAJUURIMISE SIHTGRUPIKS EI OLNUD VÄHEM ELUJÕULISEMAD VIINAMARJAISTANDUSED

30. Abi kättesaadavaks tegemine enamikule viinamarjakasvatajatele ning ka määruse nr 1234/2007 artikliga 85s(5) kehtestatud kriteeriumid, mis annavad eelisõiguse põllumajandustootjatele vanuses üle 55 aasta või neile, kes otsustavad oma viinamarjaistandused tervikuna välja juurida, tähendab, et väljajuurimise sihtgrupiks ei ole tingimata väiksema konkurentsivõimega või vähem elujõulisemad viinamarjaistandused. See peegeldab väljajuurimiskava eesmärki, mis jätab tootjate otsustada, kas nende viiinamarjaistandused on elujõulised [23]. See aga tekitab ohu, et rahastatakse nende viinamarjaistanduste väljajuurimist, mis on juba ümber korraldatud ja põhimõtteliselt konkurentsivõimelised. Kontrollikoda avastas selliseid moderniseeritud viinamarjaistandusi, mis sellegipoolest ELi rahadega välja juuriti (vt 3. selgitus). Niisiis valitseb väljajuurimiskava ja ümberkorraldamismeetmete vahel vastuolu, millega võib kaasneda ELi abi ebatõhus kasutamine.

3. SELGITUS

NÄIDE MODERNISEERITUD VIINAMARJAISTANDUSTE VÄLJAJUURIMISEST

Hispaanias külastas kontrollikoda ühte põllumajandustootjat, kes otsustas välja juurida umbes 55 ha suuruselt maatükilt punase veini (tempranillo) viinapuud, mis olid istutatud 11 aastat tagasi ja selleks oli kasutatud spaleermeetodit – tingimused, mis sobivad kokku skeemiga, mille alusel oli antud ümberkorraldamisega seotud abi teistele viinamarjakasvatajatele. Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond rahastas seda tegevust umbes 420000 euroga. See toob esile asjaolu, et kõnealuse poliitika kohaselt toetatakse vanemate viinamarjaistanduste ümberkorraldamist, ent samaaegselt rahastatakse ka juba moderniseeritud viinamarjaistanduste väljajuurimist, st turule orienteeritud struktuure. Samuti näitab see, et väljajuurimise toetus võib olla liiga atraktiivne isegi kaasaegsete konkurentsivõimeliste viinamarjaistanduste jaoks.

TUVASTATUD PUUDUSED SISERIIKLIKES RAKENDUSEESKIRJADES

31. Pärast väljajuurimist on põllumajandustootjad kohustatud järgima nõuetele vastavuse tingimusi, st teatud nõuete [24] mittetäitmise korral nende põllumajandusettevõttes kolme aasta jooksul võidakse väljajuurimistoetust vähendada [25]. Prantsusmaal siiski loobutakse selle kohustuse rakendamisest nende abisaajate puhul, kes lõpetavad täielikult oma põllumajandusliku tegevuse, sest sellistel juhtudel ei vasta abisaajad enam määruse mõistele "põllumajandustootja". Selline tõlgendus mõjub siiski kahjustavalt kohustuse peamisele eesmärgile "tagada väljajuuritud alade vastutustundlik kasutamine". Kontrollikoja arvates jääb seetõttu kehtima sätestatu, et "toetuse saamise õigus peaks sõltuma sellest, kas asjaomased tootjad tegutsevad kooskõlas kohaldatavate keskkonnanõuetega [26]", isegi kui põllumajandustootjad lõpetavad oma põllumajandusliku tegevuse.

ÜMBERKORRALDAMIS- JA MUUTMISMEEDE

TÄHTIS MEEDE NÕUDLUSEGA KOHANEMISE PARANDAMISEKS

32. Alates 1999. aasta reformist on viinamarjaistanduste ümberkorraldamine ja muutmine olnud veinituru ühise turukorralduse nurgakivi. Meetme eesmärk on suurendada veinitootjate konkurentsivõimet, makstes tootjatele hüvitist meetme rakendamisest tingitud sissetulekute kaotamise eest ning toetust ümberkorraldus- ja muutmiskulude katmiseks.

33. ELi eraldised meetmele on olnud olulised mitte ainult absoluutnäitajate (4,2 miljardit eurot ajavahemikul 2001–2010, s.o keskmiselt 420 miljonit aastas), vaid ka ühise turukorralduse koguvahenditest moodustava osa poolest (ligikaudu 32%). Selline suund jätkus ka viimase reformi teostamisel, kuna liikmesriigid keskendusid jätkuvalt sellele meetmele, mis on üks riiklike assigneeringute raames kasutatavatest võimalusest. 326 miljoni euro suuruste kulutuste juures oli nimetatud meede eelarveaastal 2009 kõikide liikmesriikide peamine valik, välja arvatud Hispaania (mis eraldas eelarveaastal 2009 oma riiklikest assigneeringutest suurema osa destilleerimisele) ja teised väiksema toodanguga liikmesriigid, kes otsustasid eraldada oma riiklikest assigneeringutest olulise osa ühtsele otsemaksete kavale [27].

34. Meetme mõju on oluline. Kahes suurimas veinitootmispiirkonnas (Castilla-La Mancha ja Languedoc-Rousillon) on viinamarjaistanduste kogupindalast vastavalt 16% ja 21% ümber korraldatud ELi fondidest eraldatud toetuse abil [28].

35. Viinamarjaistanduse konkurentsivõime tagamisel on olulised teatavad tegurid: viinamarjasort (kas see vastab turu nõudlusele või mitte), saagikus (tootlikkus) ja kulude struktuur (tootmiskulud). Selles kontekstis on ümberkorraldamismeede (sordivahetuse toetus [29], viinamarjaistanduste ümberpaigutamine või viinamarjaistanduste haldamise parandamine) üldtunnustatud kui konkurentsivõime edendamise oluline vahend [30], kuna see aitab tootjatel kohandada oma toodangut nõudlusega ning suurendada tootlikkust ja/või säästa kulusid [31].

TABEL 2

ELi RAHASTATUD ÜMBERKORRALDAMISE MÕJU MÕNES LIIKMESRIIGIS JA PIIRKONNAS

Allikas: Eurostati iga-aastane viinamarjaistanduste ülevaade ning külastatud liikmesriikide ja piirkondade andmed.

| Itaalia | Hispaania (Castilla-La Mancha) | Prantsusmaa (Languedoc-Roussillon) | Saksamaa |

Viinamarjaistanduste kogupindala 2000. aastal (2002. aastal Languedoc-Roussillonis) hektarites | 724860 | 566380 | 295464 | 101541 |

Ümberkorraldatud pindala (hektarites) veiniaastatel 2000/2001 ja 2008/2009 | 127177 | 90000 | 63166 | 16016 |

Ümberkorraldamise % | 18 | 16 | 21 | 16 |

UUTE TURUVÄLJUNDIDE PUUDUMISEL VÕIB VIINAMARJAISTANDUSTE ÜMBERKORRALDAMISEST JA MUUTMISEST TULENEV SAAGIKUSE TÕUS VÄLJAJUURIMISE MÕJU OSALISELT OLEMATUKS MUUTA

36. Kui ümberkorraldamise tagajärjel suureneb viinamarjaistanduste saagikus, võib see turu tasakaalustamatust vähendava väljajuurimismeetme mõju osaliselt olematuks muuta (juhul, kui uusi turuväljundeid ei leita). Eriti leiab see aset praegu, kus ELi uued ümberkorraldamise eeskirjad saagikuse suurenemist ei keela (erinevalt 1999. aasta reformist, kui see oli keelatud [32]). Kuigi viimaste ümberkorraldamisega seotud projektide tulemused ei ole veel selgunud, on saagikus viimase kahe aastakümne jooksul suurenenud, seda eelkõige Hispaanias, kus saagikus (võrreldes teiste veinitootmise piirkondadega) oli varem suhteliselt madal (vt joonis 7).

37. Castilla-La Manchas näitas kontrollikoja tehtud istandusregistri analüüs, et ümberkorraldatud maatükkide keskmine saagikus ületas ümberkorraldamata maatükkide saagikuse peaaegu 60% võrra (vt joonis 8). Joonis 9 näitab, kuidas saagikuse suurenemine muutis osaliselt olematuks väljajuurimise mõju veinitoodangule Hispaanias ja Itaalias. Kui suurenenud toodangule ei leita turustamisvõimalusi, siis pikaajaline ülejäägi probleem üha kasvab.

JOONIS 7

VEINIVIINAMARJADE SAAGIKUSE TREND

+++++ TIFF +++++

Allikas: Eurostati põllukultuuride iga-aastane statistika.

JOONIS 8

ÜMBERKORRALDATUD JA ÜMBERKORRALDAMATA MAATÜKKIDE KESKMISE SAAGIKUSE VÕRDLUS CASTILLA-LA MANCHAS AJAVAHEMIKUL 2007–2009

+++++ TIFF +++++

Allikas: Castilla-La Mancha istandusregister.

JOONIS 9

KONTROLLIKOJA HINNANG VÄLJAJUURIMISE JA SAAGIKUSE KASVU MÕJU KOHTA VEINITOOTMISELE HISPAANIAS, PRANTSUSMAAL JA ITAALIAS

Allikas: kontrollikoja hinnang põhineb Eurostati taimekasvatussaaduste iga-aastasel statistikal ning põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi arvandmetel.

38. Ümberkorraldamise mõju toodangule suureneb ka seetõttu, et projektid on abikõlblikud isegi siis, kui nad põhinevad istutusõigustel, mis antakse riiklikust või piirkondlikust varust. Kontrollikoda täheldas Rumeenias, et ümberkorraldusmeetme abil rahastatakse tegelikult viinamarjakasvatusala laiendamist, selmet uuendada olemasolevaid põllumajandusettevõtteid, millest paljud ei ole praeguse turunõudlusega kohandunud. Kontrollikoja hinnangul võis meetme mõju suurendada toodangut 250000 hl võrra, mis moodustab 5% Rumeenia keskmisest toodangust ajavahemikul 2000–2008 [33]. See võib jällegi aidata kaasa turu tasakaalustamatuse säilimisele Euroopa tasandil, kui sellise tootmise kasvuga ei kaasne kogunõudluse suurenemist.

ÜMBERKORRALDAMIS- JA MUUTMISMEETME PUHUL TUVASTATI ABIKÕLBMATUID TOIMINGUID NING VÄGA ERINEVAID KULUSID

39. Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklis 103q on sätestatud, et viinamarja- istanduste ümberkorraldamis- ja muutmistoetuse vormideks võivad olla meetme rakendamisest tingitud saamata jäänud tulu hüvitamine ja/või viinamarjaistanduste ümberkorraldamise ja muutmise tegelike kulude katmine (kuni 50% ja vähem arenenud piirkondades kuni 75%). Määruses on kehtestatud ka meetmega hõlmatavad tegevused, nagu sordivahetus, viinamarjaistanduste ümberpaigutamine ja viinamarjaistanduste haldamise parandamine.

4. SELGITUS

ÜMBERKORRALDAMIS- JA MUUTMISMEETME RAAMES RAHASTATUD ABIKÕLBMATUD TEGEVUSED VEINIAASTAL 2008/2009

Euroopa Komisjoni audiitorid leidsid Tšehhi Vabariigis, et lindudevastast aktiivset ja passiivset kaitset ning metsloomadega seonduvaid meetmeid on rahastatud ümberkorraldamis- ja muutmismeetme raames tingimusel, et viinamarjaistanduse kaitseks kulutatakse vähemalt 300 tundi.

Maapiirkondade maakorraldust, s.o maatükkide ja maaomandi ümberkorraldamist toetatakse kui maaelu arengut vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklile 30. Saksamaal leidis kontrollikoda, et ümberkorraldamistoetusena makstakse täiendavalt 1500 eurot ha kohta, juhul kui see hõlmab ka maapiirkondade maakorraldust.

Kontrollikoda on arvamusel, et mitte ükski eespool nimetatud juhtudest ei ole viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetme raames toetuse saamiseks abikõlblik, kuna need jäävad välja meetme tavalisest ulatusest, milleks vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1234/2007 artiklile 103q on sordiaretus, viinamarjaistanduste ümberpaigutamine ja viinamarjaistanduste haldamise parandamine.

40. Selline "viinamarjaistanduste haldamine" on laia ulatusega ja jätab palju tõlgendamisvabadust liikmesriikidele, kes lõppkokkuvõttes vastutavad meetme rakendamise eest. Täiendavate suuniste puudumine, eelkõige määruse (EÜ) nr 555/2008 rakendamise kohta, mõjutab meetme tõhusust ja mõjusust kahel viisil:

a) liikmesriigid on määratlenud suure hulga tegevusi, millest mõningaid on omavahel raske võrrelda ning mõned neist ei ole ümberkorraldamise projektidega üldse seotud – kontrollikoja auditiga ja komisjoni poolt tuvastatud näited on toodud 4. selgituses:

b) liikmesriikide kuluprognoosid iga toimingu kohta on väga erinevad, nagu ka iga toimingu kohta arvutatud abimäärad. Leiti, et sarnaste toimingute kuluprognooside erinevus võis olla kuni 200% ja seda isegi viinapuude sarnase tiheduse puhul hektari kohta.

41. Külastatud liikmesriikides, välja arvatud Hispaania, arvutatakse hektari kohta maksed mitte toetusesaaja poolt tegelikult kantud kulude protsendi põhjal, vaid ühtse määra alusel. See menetlus on määrusega küll ette nähtud, ent ilma makseasutuste poolse täiendava kontrollimiseta ei suudeta tagada ELi toetuse jäämist ettenähtud maksimumäära piiresse (50% või 75% tegelikest kuludest toetusesaaja tasandil), ja puudub kindlus selle kohta, et põllumajandustootjaid ei hüvitata ülemääraselt.

42. Lisaks leidis kontrollikoda konkreetseid juhtumeid (ühised ümberkorraldamisplaanid Prantsusmaal), kus maksti valesti toetust saamata jäänud tulu eest põllumajandustootjatele, kes ei istutanud viinapuid ümber, vaid lihtsalt juurisid need välja, ning kus maksti ülemäärast toetust põllumajandustootjatele, kes juurisid välja ja istutasid ümber (kuni 6,5 aasta saamata jäänud tulu, mis ületab normaalse aja, mille vältel uus viina- marjaistandus ei anna toodangut).

43. Lõpuks leidis kontrollikoda Prantsusmaal (Bordeaux’ piirkonnas), et kaitstud päritolunimetusega viinamarjaistanduse ümberkorraldamise toetuse taotlemisel seatakse tingimuseks see, et põllumajandustootjad ühineksid konkreetse piirkondliku organisatsiooniga ja maksaksid selles osalemise eest tasu. Selline kohustus ei kehti nende kohta, kes otsustavad oma istandused ilma ELi toetuseta ümber korraldada. Kontrollikoda on seisukohal, et tasu on ELi toetuse lubamatu vähendamine, kuna põllumajandustootjatel on õigus saada ELi toetust ja seetõttu ei vasta selline kohustus nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 artiklis 11 [34] ega ka määruse (EÜ) nr 555/2008 artiklis 96 sätestatule, kuna mõlemas nõutakse abisaajatele maksete tegemist täies ulatuses.

RIIKLIKE ASSIGNEERINGUTE JA LIIKMESRIIGI KONTROLLSÜSTEEMIDE RAKENDAMINE

LIIKMESRIIGID KESKENDUVAD ÜMBERKORRALDAMISELE

44. Veinituru ühise turukorralduse reformi põhijooneks on liikmesriikide võimalus valida nende konkreetsele olukorrale kõige paremini sobivad meetmed. Eelarveaastatel 2009 ja 2010 (joonis 10) otsustasid liikmesriigid pöörata pearõhu ümberkorraldamis- ja muutmismeetmele, mis moodustas neil aastatel riiklike assigneeringute kogukulutustest 41% (714 miljonit [35] kokku 1737 miljonist eurost) ning veinituru ühise korralduse kogueelarvest peaaegu 27%.

JOONIS 10

LIIKMESRIIKIDE PROGRAMMIDE TEGELIKUD KULUD AASTATEL 2009 JA 2010 MEETME KAUPA NING VIIE AASTA PROGNOOS 2009–2013

Kulutused eelarveaastatel 2009 ja 2010 Riiklikud assigneeringud

Prognoos 2009–2013 Riiklikud assigneeringud

+++++ TIFF +++++

Allikas: Liikmesriikide teatised vastavalt määruse (EÜ) nr 555/2008 IV lisale.

45. Kuigi ümberkorraldamine on konkurentsivõime suurenemist soodustav meede, ei olnud riiklike programmide rakendamisel mõne liikmesriigi valikud reformi eesmärkidega kooskõlas. Oma 1. märtsi 2011. aasta teatises komisjonile teatab Hispaania, et kavatseb eraldada peaaegu 450 miljonit eurot (30% oma riiklikest assigneeringutest ajavahemikul 2009–2013) ühtsele otsemaksete kavale, mis on üheks määruses sätestatud meetmeks. Hispaanias arvutati aga suurem osa ühtse otsemaksete kava alusel antavatest toetusõigustest varasema alkohoolsete jookide destilleerimiseks antud toetuse alusel, mistõttu loodi alaline majanduslik eelis viinamarjakasvatajate teatavale rühmale, kelle toodangut pigem destilleeriti kui turustati. Erinevalt väljajuurimise kasuks otsustanud viinamarjakasvatajatest võivad need viinamarjakasvatajad jätkata oma veini turustamist. Sellised kulutused on seega vastuolus reformi eesmärkidega, kuna see ei edenda pakkumise ja nõudluse tasakaalustamist ega ajenda parandama viinamarjakasvatajate konkurentsivõimet.

LIIKMESRIIKIDE KONTROLLSÜSTEEMID TOIMIVAD ÜLDISELT HÄSTI

46. Valitud liikmesriikides (vt punkt 10) leidis kontrollikoda, et tehingute seaduslikkust ja korrektsust kontrollivad süsteemid toimisid üldiselt hästi hoolimata asjaolust, et mõned määruste põhijooned on liikmesriikide jaoks eriti karmid.

47. Näiteks viinapuude kasvuala mõõtmine vastavalt määruse (EÜ) nr 555/2008 artiklile 75, mis on oluline väljajuurimis- ja ümberkorraldamistoetuste arvutamisel, põhineb nüüd viinapuude tegelikul kasvualal ning mitte enam asjaomaste maatükkide suurusel kokku, mida varem kasutati kriteeriumina ja näitajana põllumassiivide registrites ja istandusregistrites. Seetõttu olid liikmesriigid sunnitud mõõtma maatükke uuesti kohapeal ja seejärel pidama andmebaase, mis sisaldavad sama maatüki kuni kolme mõõtmise andmeid.

MÕNES VALDKONNAS LEITI SIISKI PUUDUSI

48. Hoolimata kontrollikoja üldiselt positiivsest hinnangust liikmesriikide kontrollsüsteemidele (vt punkt 46), nõuavad järgnevas punktis kirjeldatud olukorrad liikmesriikidele meetmete haldamiseks antud otsustusõiguse läbivaatamist ja komisjonipoolset täiendavat kontrollimist.

49. Kõik ilma vastavate istutusõigusteta viinamarjaistandused on ebaseaduslikud pärast 1. jaanuari 2010 ja väljajuurimine peab toimuma põllumajandustootjate endi kulul. Sellisest kohustusest hoolimata tunnistavad mitu liikmesriiki ebaseaduslike viinamarjaistanduste olemasolu oma territooriumil ning väidavad, et kohustuslik väljajuurimine käib.

KOMISJONI JÄRELEVALVEROLL: TEAVE ON KÄTTESAADAV, KUID SELLE ANALÜÜS ON PIIRATUD

50. Selleks et komisjon saaks täita oma järelevalverolli, on määruses (EÜ) nr 555/2008 loetelu teabe kohta, mida liikmesriigid peavad komisjonile teatud kuupäevaks edastama. Kontrollikoda peab teabele esitatavaid nõudeid põhjalikeks. Kontrollikoda märgib siiski ära konkreetsete tulemusnäitajate puudumise, mis võiksid aidata analüüsida reformi edukust talle seatud eesmärkide saavutamisel. Õigeaegsetel andmetel põhinevad asjaomased tulemusnäitajad oleksid eelkõige need, mis on seotud ELi veinitootjate konkurentsivõime suurenemisega (import, eksport, hinnad, mahud) ning pakkumise ja nõudluse tasakaaluga (tootmine, tarbimine, varud).

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

JÄRELDUSED

51. Pideva struktuurse ülejäägi ja rahvusvahelise konkurentsivõime vähenemise tõttu ELis töötati reformiga välja ja kujundati ümber vahendid selleks, et lahendada veinituru peamised probleemid. Eelkõige puudutab see suuremat osa kulutustest moodustavaid pikaajalisi meetmeid, milleks on viinamarjaistanduste väljajuurimine, ümberkujundamine ja muutmine.

52. Komisjoni reformi ettevalmistav töö oli enamasti ulatuslik ja põhjalik, kuid mõne ettepaneku põhjendamiseks ei tehtud piisavat uurimistööd. Nende hulgas tõstab kontrollikoda esile istutusõiguste süsteemi kavandatud liberaliseerimise. Lisaks põhinevad mõnes valdkonnas püstitatud sihteesmärgid eeldustel, mis ei teostunud, nagu ettepanek veini sahharoosi abil rikastamise kaotamise ning ka selliste täiendavate meetmete mõju, nagu näiteks roheline korje ja müügiedendus.

53. Kuna väljajuurimiskava on kiire ja lõpliku loomuga tootmispotentsiaali vähendamise viis, on see komisjoni jaoks põhiline moodus struktuurse ülejäägi vähendamiseks. Kuigi kava abil vähendati veini pakkumist ligikaudu 10,2 miljoni hl võrra, ei olnud sihteesmärgiks seatud 175000 ha piisav selleks, et kõrvaldada reformieelset struktuurset ülejääki – peamiselt seetõttu, et eesmärgi aluseks olnud eeldused ei teostunud. Reformi ühe peamise eesmärgi (turu tasakaalustamatuse kõrvaldamise) saavutamine sõltub sellest, kas eksporti suudetakse oluliselt kasvatada.

54. Vastupidiselt varasemale olukorrale, kus liikmesriikidel oli võimalus väljajuurimiskava kasutamist piirata, tehti see viimase reformiga kõigile viinamarjakasvatajatele kättesaadavaks. See asjaolu koos komisjoni poolt selgelt põhjendamata abimäärade tõusuga viis olukorrani, kus nõudlus kava järele ületas enamikus veini tootvates liikmesriikides kahekordselt olemasolevaid rahalisi vahendeid. Kontrollikoda on seisukohal, et sellises olukorras oleks kava pidanud olema mõjusam, kuna on tõenäoline, et abimäärade väiksema tõusuga või nende varasemate aastate taseme säilitamisega oleks pidanud olemasolevate ressursside abil saavutama oluliselt paremaid tulemusi või vähemate ressursside abil samu tulemusi (kontrollikoja hinnangul läks abimäärade tõus Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile maksma 100 miljonit eurot).

55. Lisaks võib turu tasakaalustamatuse kõrvaldamise eesmärgi saavutamist takistada viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetme mõju, mis tõi teatavates veinitootmispiirkondades viimase kahe aastakümne vältel kaasa saagikuse tõusu. Saagikuse kasv muutis väljajuurimise mõju osaliselt olematuks Hispaanias ja Itaalias. Saagikuse suurenemine ei oleks probleem, kui täiendavalt toodetud vein oleks tegelikult konkurentsivõimeline, mille tarbimiseks oleks loodud täiendav nõudlus ning mis ei asendaks turul muud ELi toodangut. See aga nõuaks uusi turuväljundeid väljaspool ELi, kuna veini tarbimine ELis on vähenemas.

56. Viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetmel on aga viinamarjakasvatajate tasandil olnud oluline ja positiivne mõju, aidates suurel pindalal nõudlust ja pakkumist omavahel kohandada ning parandada viinamarjaistanduste haldamist. Kontrollikoda leidis siiski, et liikmesriikidele jäeti meetme rakendamisel liiga palju otsustusvabadust, millega kaasnes meetme ulatusest välja jäävate toimingute rahastamine ning olulised erinevused eri riikides toetuste arvutamiseks kasutatud kindlates abimäärades.

57. Kuigi liikmesriikidelt saadakse mitmesuguste meetmete rakendamise kohta suurel hulgal teavet, on peamiste tulemusnäitajate puudumise tõttu piiratud komisjoni järelevalverolli, mis peaks hõlmama reformi eesmärkide savutamise hindamist. Selline määratlus on reformi edukuse aegsasti mõõtmiseks oluline.

SOOVITUSED

58. Seoses väljajuurimismeetmetega ja võttes arvesse istutusõigusi, peaks komisjon:

- hindama ajakohastatud andmetele põhinedes nõudluse ja pakkumise vahekorda veinisektoris, võttes sh arvesse istutusõiguste kavandatud liberaliseerimist. Kõnealuse hinnangu alusel peaks komisjon tegema kindlaks, kas tasakaalustamatuse käsitlemiseks on vaja võtta meetmeid;

- kui väljajuurimist peetakse ka tulevikus vajalikuks, peaks moderniseeritud viinamarjaistanduste väljajuurimise vältimiseks kaaluma viinamarjaistandusega, aga mitte ainult põllumajandustootjaga seotud täiendavate tingimuste kehtestamist.

59. Seoses viinamarjaistanduste ümberkorraldamismeetmetega peaks komisjon:

- võttes arvesse ümberkorraldamismeetme rakendamisel liikmesriikides kasutatavate erinevate toimingute suurt hulka, määratlema täpsemalt abikõlblikud ümberkorraldamistoimingud, eelkõige need, mis on lubatud nimetuse all "viinamarjaistanduste haldamise parandamine";

- vältimaks liigsete hüvitiste maksmist juhtudel, kus abisaajatele tehtud maksed põhinevad kindlal määral hektari kohta, nõudma liikmesriikidelt vähemalt valimi alusel selle kontrollimist, et ELi toetus ei ületa tegelike kulude abikõlblikkusmäära.

60. Seoses reformi põhieesmärgiga parandada pakkumise ja nõudluse vahelist tasakaalu:

- ühest küljest toetab EL veinitootmise ülejäägi vähendamise eesmärgil istanduste väljajuurimist, teisest küljest aga toovad ümberkorraldamis- ja muutmismeetmed kaasa viinamarjaistanduste saagikuse tõusu ning suurenevad tootmismahud, mis on vastuolus eesmärgiga tasakaalustada pakkumist ja nõudlust. Uusi turuväljundeid seejuures ei looda. Kirjeldatud vastuolu vältimiseks peaks komisjon tagama erinevate poliitikavahendite asjakohase kasutamise.

61. Statistiliste andmete jaoks peaks komisjon määratlema peamised tulemusnäitajad, mis on reformi eesmärkide saavutamise jaoks olulised ja mille abil saaks reformi edukust aegsasti mõõta.

I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Michel CRETIN, võttis käesoleva aruande vastu 7. märtsi 2012. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

president

Vítor Manuel da Silva Caldeira

[1] Vastavalt Euroopa Komisjon / põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat, istandusregister ja Eurostat.

[2] Sellel joonisel on andmed ainult nende liikmesriikide kohta, mille keskmine toodang on üle ühe miljoni hl. Toodangu arvandmed näitavad silutud keskmist, arvesse võtmata iga riigi kõrgeimaid ja madalaimaid näitajaid kõnealusel perioodil.

[3] Kuna ilmastikutingimuste tõttu võib kogutoodang olla erinevatel aastatel erinev, on struktuurset ülejääki kõige parem mõõta rohkem kui ühe aasta keskmise alusel. Hinnanguline 14,5 miljonit hl põhineb komisjoni ajavahemiku 1999–2003 analüüsil ja kontrollikoja analüüs sellest oluliselt ei erine.

[4] Eriaruanne nr 4/87 (EÜT C 297, 6.11.1987, lk 14).

[5] Kontrollikoja eelarveaastate 1991 (EÜT C 330, 15.12.1992, lk 1), 1993 (EÜT C 327, 24.11.1994, lk 1), 1996 (EÜT C 348, 18.11.1997, lk 1) ja 1999 (EÜT C 342, 1.12.2000, lk 1) aastaaruanded, milles viidatakse just nimetatud küsimustele.

[6] COM(2006) 319 (final), 22.6.2006.

[7] Nõukogu 29. aprilli määruse (EÜ) nr 479/2008 põhjendus 5, mis käsitleb veinituru ühist korraldust ja millega muudetakse määrusi (EÜ) nr 1493/1999, (EÜ) nr 1782/2003, (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 3/2008 ja tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2392/86 ja (EÜ) nr 1493/1999 (ELT L 148, 6.6.2008, lk 1).

[8] Nõukogu 22. oktoobri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1234/2007 (millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (ELT L 299, 16.11.2007, lk 1) artiklis 103m sätestatakse liikmesriikidele lubatud meetmed: ühtne otsetoetuse kava, müügiedendus, viinamarjaistanduste ümberkorraldamine ja muutmine, roheline korje, investeerimisfondid, saagikindlustus, investeeringud, kõrvalsaaduste destilleerimine, alkohoolsete jookide destilleerimine, erakorraline destilleerimine ja kontsentreeritud viinamarjavirde kasutamine.

[9] Nõukogu määrus (EÜ) nr 491/2009, 25. mai 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1234/2007, millega kehtestatakse põllumajandusturgude ühine korraldus ning mis käsitleb teatavate põllumajandustoodete erisätteid (ühise turukorralduse ühtne määrus) (ELT L 154, 17.6.2009, lk 1).

[10] Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi eelarveaasta on 16. oktoober n-1 kuni 15. oktoober n.

[11] Iga liikmesriigi veinisektor on oluliselt erinev mitte ainult toodete mitmekesisuse poolest, vaid ka tootmise struktuuri ning ka liikmesriigi tootmise ja tarbimise tasakaalu või tasakaalustamatuse poolest.

[12] Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikli 85g lõige 5.

[13] Vastupidiselt teistele turgudele, kus toimusid olulised muutused, nt piimaturg pärast piimakvootide süsteemi kaotamist.

[14] 2003. aastal oli kasutatav veinitoodang 168 miljonit hl, kuid 2004. aastal tõusis see 194 miljoni hektoliitrini, st 26 miljonit hl ajavahemikul 2003-2004.

[15] Eelarveaastal 2009 kasutas rohelist korjet ainult Sloveenia summas 131000 eurot, mis moodustas 3,7% riiklikust assigneeringust. Meetme kasutamine suurenes 2010. aastal (16,8 miljonit eurot), kuid piirdus siiski ainult Itaalia, Sloveenia ja Küprosega. Investeerimisfondide meetme raames eelarveaastatel 2009 ja 2010 mingeid kulusid ei tehtud ning neid ei ole ette näha ka kuni programmitöö perioodi lõpuni s.o kuni aastani 2013.

[16] Komisjoni 27. juuni 2008. aasta määrus (EÜ) nr 555/2008 (artikkel 12), milles sätestatakse veinituru ühist korraldust käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2008 üksikasjalikud rakenduseeskirjad veinisektoris seoses toetusprogrammide, kolmandate riikidega kauplemise, tootmisvõimsuse ja kontrollidega (ELT L 170, 30.6.2008, lk 1). Taotlused tuleb esitada vahemikus 15. aprill–31. mai, ent tegelik saagikoristus ja lõplik kontrollimine toimub vahemikus 15. juuni–31. juuli.

[17] Enne viimast ühise turukorralduse reformi, eelkõige ajavahemikul 1988–1996, juuriti välja 500000 ha viinamarjaistandusi enamasti Hispaanias, Itaalias ja Prantsusmaal, s.o enim veini tootvates liikmesriikides. See tähendab, et 1988. aastaga võrreldes vähenes EU-12 viinamarjaistanduste kogupindala rohkem kui 1/8 võrra (ligikaudu 4 miljonit ha). Pärast 1996. aastat anti liikmesriikidele valikuvõimalus meetme kohaldamist enda territooriumil piirata, mille tulemusel väljajuurimine oluliselt vähenes (ajavahemikul 1997–2008 juuriti välja vähem kui 30000 ha, põhiliselt Prantsusmaal).

[18] Liikmesriikidele jäi siiski võimalus piirata väljajuurimise meetme kasutamist teatavates piirkondades või kui saavutatakse mingi eelnevalt kindlaks määratud maksimaalne tegelikult väljajuuritud pindala.

[19] Väljajuurimiskava abimäärad hektari kohta arvutatakse põllumajandusettevõtte varasemate aastate saagikuse põhjal, kuigi nähakse ette teatavaid erandeid juhul, kui teave ei ole kättesaadav. Erandite puhul on see kõige madalama saagikuse korral 1450 eurot/ha ja kõrgeima saagikuse korral 12300 eurot/ha. Kava rakendamise esimesel aastal suurendati neid määrasid aga 20% võrra ja teisel aastal 10% võrra.

[20] Komisjoni analüüs näitab, et Castilla-La Manchas (44% kolmeaastase kampaania käigus väljajuuritud pindalast) vastasid juba varasemad abimäärad 6,5 aasta marginaalile ning ka Languedoc-Roussillonis (10% kolmeaastase kampaania käigus väljajuuritud pindalast) oli kriteerium peaaegu täidetud (4,9 aasta marginaal).

[21] 3,5 miljonit ha veiniaastal 2007/2008.

[22] Hinnang väljajuurimiskava- kohase alaliselt kõrvaldatud kasutatava kogutoodangu kohta põhineb liikmesriikide poolt komisjonile saadetud teatistel, kus märgitakse ära väljajuuritud alad (ha) ja nende liigitamine saagikusklassidesse kolmeaastase kampaania käigus ajavahemikul 2008/2009–2010/2011. Eurostati andmetel oli ajavahemiku 2000–2008 keskmine kasutatav toodang 176,3 miljonit hl.

[23] Määruse (EÜ) nr 479/2008 põhjenduses 68 on sätestatud: "Kui tootjad leiavad, et teatavate alade tingimused ei soodusta elujõulist tootmist, tuleks neile anda võimalus kulude kärpimiseks ja kõnealuste alade alaliseks kõrvaldamiseks veinitootmisest [. . .]".

[24] Nõuetele vastavus tähendab kohustuslike majandamisnõuete ning heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste järgimist, nagu sätestatud 29. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklites 3–7 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid /EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001 (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1).

[25] Määruse (EÜ) nr 1234/2007 artikkel 85t.

[26] Määruse (EÜ) nr 479/2008 põhjendus 71.

[27] Kreeka, Luksemburg, Malta ja Ühendkuningriik (alates aastast 2010) otsustasid lõplikult eraldada suurema osa oma riiklikest assigneeringutest ühtsele otsemaksete kavale.

[28] Mõnes piirkonnas, nagu Languedoc-Roussillon Prantsusmaal, kus ümberkorraldamismeedet kasutatakse juba alates 1980. aastatest, oli meetme mõju isegi suurem. Vastavalt Prantsusmaa makseasutuse FranceAgriMer andmetele oli 1977. aastal eksisteerinud viinamarjaistandustest ümber korraldatud peaaegu 40% (ligikaudu 164000 ha).

[29] Kontrollikoda märkis ära näiteks olulise muutuse veinisortide valikus, mida kasutasid veinitootjad, kes keskendusid punastele veinidele ajavahemikul 2000–2010. Punaste veinide kasvuala suurenes 18 protsendipunkti võrra Hispaanias (55%-ni kogu kasvualast), kaheksa protsendipunkti võrra Saksamaal (32%-ni kasvualast), viie protsendipunkti võrra Prantsusmaal (75%-ni kasvualast) ja viie protsendipunkti võrra Itaalias (56%-ni kasvualast).

[30] Määrus (EÜ) nr 1234/2007 (artikkel 103q punkt 1): "Viinamarjaistanduste ümberkorraldamis- ja muutmismeetmete eesmärk on suurendada veinitootjate konkurentsivõimet".

[31] Potentsiaalseks kulude kokkuhoiu vahendiks on mehhaniseerimine: kuigi see ei kuulu ümberkorraldamismeetme alla, on teatavate viinamarjaistanduste töö mehhaniseerimine võimalik ainult viinamarjaistanduse teatud struktuuri puhul (nt spaleermeetod) – spaleermeetodi rakendamist omakorda toetab otseselt ümberkorraldamis- ja muutmismeede.

[32] Küsimus on ära märgitud ka varem ja konkreetselt viidatakse sellele kontrollikoja eriaruandes nr 4/87. Komisjoni määrusega (EÜ) nr 1227/2000 (EÜT L 143, 16.6.2000, lk 1) tootmisvõimsuse kohta püütakse vältida saagikuse tõusu järgneva sätte alusel: "Liikmesriikide pädevad asutused sätestavad eeskirjad, millega piiratakse kavas sätestatud väljajuurimisest tulenevate taasistutusõiguste kasutamist kava rakendamisel, kui see võib põhjustada asjaomase ala saagise suurenemist." Uues ühises turukoralduses sellist nõuet enam ei ole.

[33] Hinnangu aluseks on Rumeenia riiklikus ja piirkondlikus varus olevad istutusõigused mahus 9169 ha ja keskmine saagikus 27 hl/ha.

[34] ELT L 209, 11.8.2005, lk 1.

[35] Eelarveaastatel 2009-2010 olid ümberkorraldamis- ja muutmismeetmete kulutused eriti märkimisväärsed Itaalias (168,7 miljonit eurot), Prantsusmaal (148,6 miljonit eurot), Hispaanias (134,7 miljonit eurot) ja Rumeenias (83,2 miljonit eurot).

--------------------------------------------------