EUROOPA KOMISJON Brüssel,26.2.2016 COM(2016) 112 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA KONTROLLIKOJALE, NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE Liikmesriikide vastused Euroopa Kontrollikoja 2014. aasta aruandele {SWD(2016) 48 final}



SISUKORD 1. Aruandega hõlmatud valdkonnad 2 Euroopa Kontrollikoja 2014. aasta aruande põhijooned 3 Liikmesriikide vastuste kokkuvõte 3.1 Tulemusnäitajate hindamine 3.2 Kvantifitseeritavate vigade tüübid 7 3.3 Usaldusväärne finantsjuhtimine 9 4. Kokkuvõte

KOMISJONI ARUANNE Liikmesriikide vastused Euroopa Kontrollikoja 2014. aasta aruandele 1.Aruandega hõlmatud valdkonnad Kooskõlas finantsmääruse artikli 162 lõikega 5 teavitas komisjon pärast kontrollikoja 2014. eelarveaasta aruande avaldamist liikmesriike nõuetekohaselt kõnealuses aruandes sisalduvast teabest. See teave esitati kirja ja kolme lisana, mille pidid täitma kõik liikmesriigid ning millele lisati suunised küsimustikus nõutavate vastuste ettevalmistamise ja andmise kohta. I lisa sisaldas küsimustikku aruande konkreetseid liikmesriike käsitlevate lõikude kohta, II lisa küsimustikku iga konkreetse liikmesriigi audititulemuste kohta ning III lisa küsimustikku liikmesriikidega koostöös toimuva eelarve täitmisega seotud päevakajaliste leidude kohta 2014. aasta kinnitava avalduse jaoks. Käesoleva aasta aruande jaoks määrati kindlaks kolm põhiteemat. Need teemad on järgmised: 1) tulemuslikkuse hindamine; 2) kvantifitseeritavate vigade tüübid – riigiabi- ja riigihanke-eeskirjade rikkumised; 3) usaldusväärne finantsjuhtimine. Aruandele on lisatud ka komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab liikmesriikide vastuseid I ja III lisale. 2Euroopa Kontrollikoja 2014. aasta aruande põhijooned 2014. aasta aruande jaoks ajakohastas kontrollikoda oma auditi läbiviimise põhimõtteid ja aruande ülesehitust. Peamine muudatus põhimõtetes on riigihanke-eeskirjade tõsiste rikkumiste kvantifitseerimine ning 2013. ja 2012. aasta andmete vastav kohandamine tulemuste võrreldavuse tagamiseks. Aruande uus ülesehitus tähendab seda, et 5.–9. peatükk vastavad ajavahemiku 2014–2020 mitmeaastase finantsraamistiku rubriikidele. Oma 2014. aasta auditi tulemustes märkis kontrollikoda, et raamatupidamise aastaaruanne ei olnud olulisel määral vigadest mõjutatud, ning esitas seega raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsuse kohta märkusteta arvamuse, nagu ka varasematel aastatel alates 2007. aastast. Kulude puhul tegi kontrollikoda kindlaks, et 2014. aasta maksete hinnanguline veamäär oli 4,4 %, mis sarnanes 2013. aasta näitajaga (4,5 %). Kõikide rubriikide kulud olid olulisel määral vigadest mõjutatud, välja arvatud mitmeaastase finantsraamistiku rubriik 5 (haldus). Konkurentsivõime, ühtekuuluvuse ja globaalse Euroopa kuluvaldkondade puhul olid hinnangulised veamäärad vastavalt 5,6 %, 5,7 % ja 2,7 %, mis olid suuremad kui 2013. aasta näitajad. Loodusvarade kuluvaldkonna hinnanguline veamäär oli aga 3,6 %, st väiksem kui 2013. aasta võrreldav näitaja. Kõige suurem osakaal kogu veamääras oli ühtekuuluvuse kuluvaldkonnal, millele järgnesid loodusvarade, konkurentsivõime ja globaalse Euroopa kuluvaldkonnad. Alljärgnevas tabelis on kujutatud mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide osakaalu 2014. aasta kogu hinnangulises veamääras .

Kontrollikoja aruandes tehti ühtlasi kindlaks kaht liiki programmid kulutuste tegemiseks − toetusõigustel põhinevad kavad ja kulude hüvitamisel põhinevad kavad, millest mõlemat iseloomustavad teatud liiki riskid. Aruande kohaselt oli kõige suurem osa 2014. aastal leitud vigadest seotud kulude hüvitamise rahastamiskõlblikkusega. Kulude hüvitamise kategooria vead hõlmavad peamiselt riigihanke-eeskirjade tõsiseid rikkumisi hankemenetluste käigus ja lepingute täitmise käigus. Toetusõigustel põhinevate kavade tüüpilised vead on muu hulgas põllumajandustootjate poolne põllumajandusmaa tegelikust suuremana deklareerimine ja põllumajandustootjatele tehtavaid makseid mõjutavad haldusvead. Alljärgneval joonisel on kujutatud veatüüpide osakaalu kogu hinnangulises veamääras. 3Liikmesriikide vastuste kokkuvõte 3.1Tulemusnäitajate hindamine Oma aastaaruande „ELi eelarvest rahastatud tegevuste tulemuslikkus” 3. peatükis analüüsis kontrollikoda tulemuslikkust strateegia „Euroopa 2020” seisukohast ja käsitles uue mitmeaastase finantsraamistikuga (2014–2020) kaasnevaid tulemuslikkusega seotud aspekte. Liikmesriikidelt küsiti, kas nad juba kasutavad või kavatsevad kasutada viie ELi fondi puhul kehtestatud ühiseid näitajaid. Nelja fondi korral (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD), Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF)) näitasid vastused, et peaaegu kõik liikmesriigid kasutasid juba või kavatsesid kasutada ühiseid näitajaid. Ühtekuuluvusfondi (ÜF) puhul teatas ühiste näitajate kasutamisest 57 % liikmesriikidest ja 14 % esitas ühiste näitajate kasutamise kohta vastuse „Ei kohaldata”. Alljärgnevas tabelis on esitatud ülevaade liikmesriikide vastustest. Lisa- või täiendavate näitajate kasutamise küsimuses vastas mitu liikmesriiki – Prantsusmaa, Kreeka, Leedu, Luksemburg, Hispaania ja Ühendkuningriik –, et nad kasutavad konkreetsete programmidega seotud või lisanäitajaid, mille sageli määravad kindlaks korraldusasutused ja mis on hõlmatud rakenduskavade tulemusraamistikku. Mõnel juhul täiendavad ühiseid näitajaid liikmesriigi tasandi näitajad. Poolas kasutatakse ERFi/ÜFi/ESFi puhul näiteks järgmist korraldust: „Kasutusel on mitmesugused projekti tasandil rakendatavad näitajad, mis on tuletatud regionaalarengu ministri koostatud üldisest põhinäitajate loetelust. See loetelu sisaldab fondide kasutamist reguleerivates määrustes sätestatud Euroopa tasandi ühiseid näitajaid ning liikmesriigi tasandil kindlaks määratud põhinäitajaid.” Portugal pööras tähelepanu asjaolule, et programmitöö perioodi 2014–2020 sarnaste eesmärkidega rakenduskavade puhul on kasutatavaid näitajaid ühtlustatud ning ühiste liidu tasandi näitajate loetelu kõrval on olemas ka loetelu liikmesriigi tasandil kindlaks määratud ühtlustatud näitajatest. Peale selle esitasid liikmesriigid loetelud või üksikasjalikuma teabe eri fondide puhul kasutatavatest mitmesugustest näitajatest, mis on seotud konkreetsete programmidega. Rootsi märkis, et üheksa ERFi programmi hindamiseks kasutatakse umbes 35 väljundinäitajat ja umbes 30 tulemusnäitajat, mis on seotud kavade investeerimisprioriteetide ja konkreetsete eesmärkidega. Taani esitas loetelu EAFRD, ESFi ja EMKFi mõju-, väljundi- ja tulemusnäitajatest. Slovakkia loetles üles keskse koordineerimisasutuse tasandil eri programmide jaoks kindlaks määratud näitajad ning samuti Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega seotud näitajad. Peale selle küsiti liikmesriikidelt, kas neil on võimalik esitada näitajate kohta usaldusväärseid andmeid, mida saaks kasutada mitmeaastase finantsraamistiku 2017. aastaks kavandatud vahehindamises. Osa liikmesriike, sh Taani, Prantsusmaa ja Kreeka, teatas, et neil ei ole võimalik selliseid andmeid 2017. aastaks esitada, peamiselt seetõttu, et teatavate rakenduskavade rakendusmäär on liiga madal ja andmed ei oleks usaldusväärsed. Kreeka teatas järgmist: „Strateegia „Euroopa 2020” riigi tasandi eesmärkide saavutamist käsitlev teave tehakse kättesaadavaks ESSi eduaruandes 2017. aastal (ja 2019. aastal). Kuna aga rakenduskavade rakendamist ei ole enne aruande esitamist 2017. aastal veel lõpule viidud, võib eeldada, et mitmeaastase finantsraamistiku vahehindamiseks ei ole võimalik olulisi andmeid esitada.” Portugal ja Poola pöörasid mõlemad tähelepanu asjaolule, et neil on kehtestatud terviklik aruandlussüsteem, mis tagab korrapärase ja kõrge kvaliteediga aruandluse. Sellegipoolest märkis Poola: „ELi fondide mõju kohta finantsperspektiivis 2014–2020 ei ole võimalik kokkuvõtteid teha enne, kui on tehtud piisavalt edusamme − 2017. aastal on liiga vara teha kokkuvõtvaid järeldusi.” Mitu teist liikmesriiki, näiteks Austria, Horvaatia, Tšehhi Vabariik, Iirimaa ja Sloveenia, olid kindlad, et suudavad 2017. aastaks teatavate fondide alla kuuluvate programmide puhul esitada usaldusväärseid andmeid. Tšehhi Vabariik teatas: „Tšehhi Vabariik saab usaldusväärseid andmeid esitada inventuuri tulemustest, edusammudest ja arengust teatamiseks loodud süsteemi abil.”

Horvaatia teatas samuti, et ta esitab põhjalikud andmed ning lisas, et: „hindamise tulemusi saab kasutada, mis peaksid aitama kaasa juhtimis- ja kontrollisüsteemide tõhustamisele ja lihtsustamisele.” 3.2 Kvantifitseeritavate vigade tüübid – riigiabi- ja riigihanke-eeskirjade rikkumised 2014. aasta aruandes märkis kontrollikoda, et leidis kaheksas liikmesriigis 14 ERFi/ÜFi projekti, milles eirati ELi riigiabi eeskirju. Kontrollikoja andmete kohaselt moodustavad riigiabi eeskirjade eiramisega seotud kvantifitseeritavad vead ligikaudu 1,5 protsendipunkti regionaal- ja linnapoliitika valdkonna hinnangulisest veamäärast. Liikmesriikidel paluti esitada teavet riigiabi eeskirjade eiramise juhtude kohta ja kõikide võetud ennetusmeetmete kohta. Mõne liikmesriigi, näiteks Prantsusmaa, Läti ja Sloveenia vastustest võis järeldada, et Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide puhul ei esine süsteemseid probleeme ega puudusi seoses riigiabi eeskirjadega, kuigi on võimalik, et ette on tulnud teatavaid eraldiseisvaid eeskirjade eiramise juhtumeid. Bulgaaria teatas kahest sellisest eeskirjade eiramise juhtumist, kusjuures mõlemad tehti kindlaks auditite käigus. Esimene juhtum oli seotud Bulgaaria majanduse konkurentsivõime edendamiseks kehtestatud rakenduskavaga (2007–2013) ning teine väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ühise rahastamisskeemi alusel loodud juhtimissüsteemidega. Mõlemal juhul soovitas auditeerimisasutus vastavalt korraldusasutusele ja finantsvahendajatele asjakohaseid parandusmeetmeid. Kuigi süsteemsed probleemid või puudused ei tundunud olevat laiaulatuslikud, teatas mõni liikmesriik ennetusmeetmete võtmisest. Ungari teatas järgmist: „Projektikonkursside ja prioriteetsete projektide korral kontrollib riigiabi eeskirjade järgimist esialgses etapis peaministri büroo alla kuuluv riigiabi järelevalvebüroo või esmatasandi kontrollide raamistikus vahendusasutused/korraldusasutused pakkujate esitatud deklaratsioonide põhjal.” Prantsusmaa rõhutas, et CGET võttis programmitöö perioodi 2014–2020 kontekstis mitmesuguseid meetmeid, sealhulgas riigi tasandi koolituskava rakendamine ja riigiabi eeskirjadele spetsialiseerunud piirkondlike ekspertide võrgustiku loomine. Luksemburg ja Sloveenia teatasid, et nende ennetusmeetmetes on oluline osa kontrollnimekirjadel, ning Hispaania märkis, et kontrollnimekirjade kõrval on neil kasutusel ka riskihindamismaatriks. Kontrollikoda ajakohastas riigihanke-eeskirjade tõsise eiramise juhtude kvantifitseerimiseks kasutatavat lähenemisviisi ning riigihankevead on majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse valdkonna peamine vigade allikas. Liikmesriikidel paluti esitada teavet selle kohta, millised meetmed on riigi tasandil ette nähtud hanke-eeskirjade eiramise hindamiseks ja kvantifitseerimiseks. Osa liikmesriike – Iirimaa, Läti, Leedu, Madalmaad, Poola ja Sloveenia – märkis, et on selles küsimuses kehtestanud riigi tasandi õigusakte ning et paljudel juhtudel on võetud üle ELi õigusaktid või kasutatud neid siseriiklike õigusaktide alusena. Leedus aitab riigihankebüroo üldisel tasandil tagada, et rakenduskava rakendatakse õigesti kooskõlas ELi määruste nõuetega, ning vältida eeskirjade eiramist. Läti teatas järgmist: „Hankeid korraldatakse kooskõlas riigi õigusaktidega, mis on koostatud ELi õigusaktide sätete alusel või millega võetakse üle ELi õigusaktide sätted.” Iirimaa aga nentis: „Valitsuse lepingute sõlmimise üle tehtava järelevalve küsimuses tuleb ühtlasi märkida, et riigihanke korraldust auditeeritakse ja kontrollitakse 1993. aasta riigikontrolli seaduse (muutmisseadus) ja kohaliku omavalitsuse reformi käsitleva 2014. aasta seaduse alusel ning kantud kulude eest vastutavad peaarvepidajad.” Oma aruandes pööras kontrollikoda tähelepanu hanke-eeskirjade mittejärgimise juhtumitele teatavates liikmesriikides. Asjaomastel liikmesriikidel paluti esitada teavet oma vastavate sisekontrollisüsteemide võimalike vigade ja puuduste kohta, mis võinuks sellist eeskirjade eiramist põhjustada, ning võetud parandusmeetmete kohta. Bulgaaria ja Prantsusmaa märkisid, et eeskirjade eiramise juhud olid tingitud riigihanke-eeskirjade keerukusest ja kõnealuste hankeküsimustega tegelemiseks sobiva väljaõppega töötajate puudumisest. Rumeenia märkis järgmist: „Riigihanke valdkonnas abisaajate tasandil kasutatavad sisekontrollisüsteemid on killustunud, osaliselt üleliigsed ning keskenduvad pigem menetluse korrektsusega seotud formaalsetele aspektidele ilma kvaliteediaspektide objektiivse hindamiseta.” Olukorra parandamiseks kehtestas Rumeenia ajavahemiku 2014–2020 riigihankestrateegia, mis hõlmab meetmeid riigihankemenetluse korrektsuse ja kvaliteedi tagamiseks. Prantsusmaa, Poola ja Hispaania nentisid, et hankeküsimuste parema käsitlemise tagamisel on oluline osa hankeküsimustega tegelevatele töötajatele suunatud eriotstarbelistel koolituskavadel. 3.3 Usaldusväärne finantsjuhtimine Liikmesriigid jätkavad tööd usaldusväärse finantsjuhtimise edendamiseks, tagades lihtsustatud kuluvõimaluste laialdase kasutamise ning parandades juhtimiskontrolle ja rahastamisvahenditega seotud aruandlust.

Lihtsustatud kuluvõimaluste puhul soovitab kontrollikoda 6. peatükis liikmesriikidel paremini rakendada ühissätete määruses ja ESFi määruses programmitöö perioodiks 2014–2020 pakutud võimalusi. Enamik liikmesriike (sh Küpros, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Ungari, Läti, Leedu, Luksemburg ja Ühendkuningriik) teatas, et kasutab eri fondide puhul programmitöö perioodil 2014–2020 lihtsustatud kuluvõimalusi nii suures ulatuses kui võimalik. Leedu märkis, et 2015. aastal korraldas korraldusasutus konverentsi teemal „Võimalused lihtsustatud menetluse kasutamiseks kulude hüvitamisel ajavahemikul 2014–2020”. Konverentsi eesmärk oli teavitada osalisi „võimalustest kasutada kulude hüvitamisel lihtsustatud menetlust ning sellise korralduse kasuteguritest ELi struktuurifondide haldamises”. Kreeka pööras tähelepanu asjaolule, et sealseid ettevõtjaid hoitakse kursis ja koolitatakse lihtsustatud kuluvõimaluste asjus, ning Poola kinnitas, et lihtsustatud kuluvõimalusi saab, kuid ei ole kohustuslik kasutada ning et lõpliku otsuse selles küsimuses teeb iga korraldusasutus iseseisvalt. Rootsi rõhutas, et riigis on kehtestatud lihtsustamismudel ESFi jaoks ning et valitsus edendab aktiivselt lihtsustamisvõimaluste kasutamist. Peale selle on Portugal asutanud arengu ja ühtekuuluvuse edendamise asutuse raames lihtsustamiskeskuse. Selle üksuse eesmärk on „teavitada korraldusasutusi kõnealuse valdkonna asjakohastest aspektidest, et edendada lihtsustatud kuluvõimaluste laialdast kasutamist eri ühtekuuluvusfondides (ERF, ESF ja ÜF)”. Nagu eelmistelgi aastatel, teatas Euroopa Kontrollikoda seoses regionaalpoliitika, tööhõive ja sotsiaalküsimuste valdkondadega, et paljude kvantifitseeritavatest vigadest mõjutatud tehingute puhul oli liikmesriikide ametiasutustel küllalt teavet, et ära hoida, avastada ja parandada vead enne kulude deklareerimist komisjonile. Liikmesriikidel paluti esitada teave selle kohta, kas nad on võtnud meetmeid juhtimiskontrollide parandamiseks ja enne kulude komisjonile deklareerimist tehtavate kontrollide mõjususe suurendamiseks. Juhtimiskontrollide parandamiseks tehtud jõupingutuste kirjeldamiseks esitas Luksemburg loetelu ERFi ja ESFiga seotud meetmetest, sh uus järelkontrolli nimekiri, suunised, koolitus ja kohtumised eesmärgiga suurendada teadlikkust lihtsustatud kuluvõimalustest. Portugal viitas tegevuskava rakendamisele teatavatel juhtudel ja nentis ühtlasi, et sertifitseerimisasutus korraldab enne Euroopa Komisjonile maksetaotluste esitamist mitmeid kontrolle. Peale selle märkis Portugal järgmist: „Kui deklareeritavate kulude seaduslikkuse ja korrektsuse suhtes tekib kahtlusi, arvatakse asjaomased summad kuni probleemide lahendamiseni ettevaatusabinõuna maha.” Hispaania teatas samuti tegevuskavade rakendamisest ja märkis lisaks: „Parandatud on hüvitisdeklaratsioonide valimise ja kinnitamise menetlusi, kontrollnimekirju, eri kohalike asutuste hankedokumentide läbivaatamist jne.” Küpros märkis: „Enamik vigu on avastatud kohalike asutuste sõlmitud ehituslepingutes ja riigiülikoolide sõlmitud tarkvaraarenduslepingutes; hankijad suunatakse muudatuste ja kaebuste keskkomitee juurde, kes vaatab läbi selliste lepingute muutmise taotlused, annab suuniseid, esitab arvamusi ning aitab lahendada vaidlusi asjaomaste töövõtjatega.” Rahastamisvahenditega seotud aruandluse kvaliteedi küsimuses vastas osa liikmesriike (nt Küpros, Sloveenia ja Rootsi), et nad on järginud komisjoni suuniseid ja kasutanud uusi vorme ning et teatavatel juhtudel ei peetud parandusi vajalikuks, kuna aruandluse kvaliteet oli juba hea. Mõni liikmesriik viitas tehtud parandustele. Prantsusmaa moodustas 2015. aasta novembris rahastamisvahendite töörühma ülesandega jälgida rahastamisvahenditega seotud edusamme ja tagada teabe konsolideerimine. Bulgaaria on kehtestanud ulatusliku poolaasta- ja aastapõhise aruandlussüsteemi rahastamisvahendi JESSICA jaoks (ühine Euroopa toetus jätkusuutlikeks investeeringuteks linnapiirkondades). 4.Kokkuvõte Komisjon on juba võtnud eesmärgiks täita ELi eelarvet tulemustele keskendudes – see on kooskõlas ELi investeeringute ja kulutuste suhtes võetud täiesti uue lähenemisviisiga, mille olulisusele pööras tähelepanu ka kontrollikoda oma 2014. aasta aruandes. Selle uue lähenemisviisi üks peamisi osi on tulemuslikkus, mida hinnatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete alusel. Liikmesriikide vastused lisadele kajastasid jätkuvat pühendumust usaldusväärsele finantsjuhtimisele, hõlmates lihtsustatud kuluvõimaluste kasutuse aktiivset edendamist ning rahastamisvahenditega seotud aruandluse ja juhtimiskontrollide parandamist. Paljud liikmesriigid tõdesid, et hankeküsimustega tegeletakse ka siseriiklike õigusaktide ELi õigusaktidega vastavusse viimise raames. Riigihangetega seotud puuduste kõrvaldamiseks on probleemide kindlakstegemisel kasutatud koolituskavasid, kohapealsete kontrollide arvu suurendamist ja summade sissenõudmist, nagu ilmnes Tšehhi Vabariigi, Horvaatia, Belgia, Soome ja Saksamaa vastustest. Liikmesriikide selleaastased vastused viitavad ka asjaolule, et üha suurem on teadlikkus vajadusest kujundada välja tõhus tulemuslikkuse kultuur ja keskenduda tulemuste saavutamisele. Peaaegu kõik liikmesriigid teatasid, et kasutavad riigi ja piirkondlikul tasandil eri fondide tulemuslikkuse hindamiseks näitajaid – nii ühiseid kui ka erinäitajaid. Sellegipoolest võivad programmide madalad rakendusmäärad tähendada, et mitmeaastase finantsraamistiku 2017. aastaks kavandatud vahehindamiseks ei ole võimalik esitada usaldusväärseid andmeid tulemuslikkuse kohta. Usaldusväärsemaid andmeid on tõenäoliselt võimalik esitada 2018. või 2019. aastal vastavalt paljude programmide tulemusraamistikule. Läti kirjeldab olukorda kokkuvõtvalt järgmiselt: