Selles kontekstis annavad komisjonile kinnitust selle kohta, et ressursse on kasutatud kooskõlas õigusraamistikuga ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega, peamiselt komisjoni enda audititöö ja Euroopa Kontrollikoja auditite tulemused ning OLAFi esitatud aruanded, samuti liikmesriikide ametiasutuste edastatud teave, eeskätt auditiarvamused ja veamäärasid käsitlev kontrollistatistika iga-aastastest kontrolliaruannetest ja aasta jooksul tehtud riigi tasandi süsteemiaudititest.

Komisjon on võtnud eesmärgiks tõhusa ühtse auditi süsteemi tagamise, mis on üks resolutsiooni läbivaid teemasid.

Ennetus-, avastamis- ja parandusmeetmed, mida komisjon mitmeaastaste järelevalve- ja kontrollisüsteemide alusel võtab, annavad piisava kindlustunde selle suhtes, et ELi eelarve on asjakohasel määral kaitstud seadust rikkudes tehtavate kulutuste ning liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemides esinevatest puudustest tingitud riskide eest.

Komisjon leiab, et reservatsioonid kinnitavad komisjonis ja liikmesriikides kehtestatud kontrollimenetluste toimimist. Iga-aastastes tegevusaruannetes sisalduvate reservatsioonide arv (2013. aastal 21) tuleneb komisjoni põhjalikumast ja kitsamalt suunitletud lähenemisviisist, muu hulgas maksete katkestamise ja peatamise suhtes kohaldatavast rangest poliitikast, ning mitte kontrollisüsteemide kvaliteedi halvenemisest või vastutuse puudumisest. Reservatsioonid on üldiselt seotud komisjoni hoolika järelevalve all olevate tegevuskavadega.

Komisjon nõustub algatama uusi meetmeid 139 ettepaneku põhjal (115 Euroopa Parlamendilt ja 24 nõukogult). Komisjon leiab, et 218 ettepaneku puhul (168 Euroopa Parlamendilt ja 50 nõukogult) on nõutavad meetmed juba võetud või on nende rakendamine pooleli, kuigi mõnel juhul tuleb veel hinnata meetmete tulemusi. Komisjon ei saa kehtiva õigus- ja eelarveraamistiku või oma institutsionaalse rolli või eelisõigustega seotud põhjustel nõustuda 37 ettepanekuga (36 Euroopa Parlamendilt ja 1 nõukogult). Üksikasjalikud põhjendused on esitatud kahes komisjoni talituste töödokumendis, mis on käesolevale aruandele lisatud.

Käesolevas dokumendis võetakse kõnealust komisjoni kohustust arvesse ja kui praeguseks on võetud täiendavaid meetmeid, on vajaduse korral esitatud olukorrast ajakohane ülevaade. Aruandele on lisatud kaks komisjoni talituste töödokumenti, mis sisaldavad vastuseid Euroopa Parlamendi 319 ja nõukogu 75 konkreetsele ettepanekule seoses eelarve täitmisele heakskiidu andmisega.

Üldeelarve täitmisele heakskiidu andmise resolutsioonis rõhutab Euroopa Parlament mitut küsimust, mille hulka kuuluvad vajadus täiustada koostöös liikmesriikidega toimuvat eelarve täitmist, lihtsustamine ja tulemuslikkus ning ka muud konkreetsed küsimused. Neid ettepanekuid on eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse käigus, eelkõige eelarvekontrollikomisjoni raportööri ja liikmetega, põhjalikult arutatud. Asepresident Georgieva kiri kinnitas, et komisjon on võtnud endale ametliku kohustuse rakendada täielikult ja õigeaegselt mitut kõnealuste kindlakstehtud küsimustega seotud tegevust ja meedet.

Komisjon on alati märkinud, et korrektsioonide seostamine makse tegemise aastaga ei ole teostatav.

Ettepaneku kohta kehtestada menetlused, mille abil saaks seostada parandusmeetmeid aastaga, mil makse tehti, nendib komisjon, et programmitöö perioodi 2007–2013 puhul on parandusmeetmete ajastuse, päritolu ja summa kinnitamiseks usaldusväärsete menetluste kehtestamine esmajärjekorras liikmesriikide ülesanne.

ELi eelarve kaitsmist käsitlevas teatises väljendatud konservatiivne lähenemisviis ei tähenda, et liikmesriigid oleksid esitanud ebausaldusväärset teavet. Komisjon viitas oma märkusega sellele, et mõnel juhul esitavad sertifitseerimisasutused finantskorrektsioonidena summa, mis hõlmab liikmesriigi ja komisjoni tehtud finantskorrektsioone. Seega lahutab komisjon liikmesriigi teatatud summadest topeltarvestuse riski vältimiseks süstemaatiliselt summa, mis vastab komisjoni korrektsioonidele.

Komisjon leiab, et liikmesriikide tehtud teatavate esmatasandi kontrollide ebausaldusväärsus ei vähenda iga-aastaste tegevusaruannete usaldusväärsust. Õigupoolest on komisjonil olemas hea ülevaade, kusjuures kinnituse saamiseks rakendatakse ranget ja põhjalikku protsessi, mis hõlmab mitut kontrollitasandit:

Ettepaneku kohta esitada soovitus kõnealuste riiklike kinnituste kasutamise edendamiseks rõhutab komisjon institutsioonidevahelise töörühma soovitusi toetades, et kõnealuse eesmärgi jaoks on olemas muid, sobivamaid vahendeid, näiteks üldsusele avaldatavates dokumentides (nagu komisjoni iga-aastastes tegevusaruannetes) asjaomase teabe esitamine, parima tava kogumine, teavitusüritused vastavates foorumites või riiklike kinnituste kasutamise edendamine rahandusministrite, riigiparlamentide ja kõrgemate auditeerimisasutuste seas.

Kui komisjon leiab tehtud hindamiste ja analüüsi põhjal, et teatava liikmesriigi esitatud andmed ei ole õiged, avaldab ta selle teabe selgel viisil asjaomases komisjoni talituste iga-aastases tegevusaruandes.

Mis puutub nõudmisse, et peadirektorid annaksid oma iga-aastastes tegevusaruannetes aru liikmesriikide teatatud veamääradest ning komisjoni tehtud korrektsioonidest, tuletab komisjon meelde, et kõnealust teavet esitavad peadirektoraadid praegu kõikide rakenduskavade kohta, mis on hõlmatud reservatsioonidega. Alates 2014. aastast laieneb see kord üksikjuhtumipõhiselt kõikidele rakenduskavadele.

1.4. Koondaruanne ja iga-aastane tegevusaruanne (punktid 26–27, 217–218)

Euroopa Parlamendi nõudmisel selgitas komisjon 2014. aasta koondaruandes riskisumma arvutamist, kirjeldades ka parandusmeetmete hinnangulist mõju.

Ettepaneku kohta esitada koondaruandes nõuetekohane kinnitav avaldus rõhutab komisjon, et võttes arvesse vajadust tugevdada finantskontrolli, mis on alates 2000. aastast üks komisjoni haldusreformi ja komisjoni rolli tugevdamisega seotud meetmete olulisemaid prioriteete, on peadirektoritel juhtimisraamistiku (eeskätt finantsmääruse artikli 66 lõike 9) alusel täielikud volitused, mistõttu on nad isiklikult vastutavad finantsjuhtimise eest. Seega tagab peadirektoritel lasuv juhtimisalane vastutus aruandlusstruktuuri vajaliku järjepidevuse ja jätkusuutlikkuse.

Komisjon tuletab meelde, et ELi toimimise lepingu artikli 317 alusel lasub poliitiline vastutus volinike kolleegiumil, kes võtab igal aastal vastu koondaruande, mis kujutab endast eelneva aasta tegevusaruannete kokkuvõtet (finantsmääruse artikli 66 lõige 9). Komisjoni arvates täidavad iga-aastased tegevusaruanded ja koondaruanne üheskoos sise- ja välisaruandluse eesmärke.

Pidades silmas Euroopa Parlamendi ettepanekut täpsustada iga-aastaste tegevusaruannete suhtes kehtivaid standardjuhiseid (võimalik vastupidine arvamus, karistusmehhanism), toonitab komisjon, et praegu kehtivad juhised annavad volitatud eelarvevahendite käsutajatele õiguse viidata sellele, et neil ei ole piisavat kindlust selle kohta, et kehtestatud kontrollimenetlused annavad alustehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta vajalikud tagatised.

Mis puutub karistusmehhanismi, siis on nii finantsmääruse kui ka personalieeskirjadega juba praegu ette nähtud, et volitatud eelarvevahendite käsutaja suhtes kohaldatakse vajaduse korral distsiplinaarmenetlusi ning et neil on ebaseadusliku tegevuse, pettuse või korruptsiooni korral rahaline vastutus.

2. Lihtsustamine

Ajavahemiku 2014–2020 õigusraamistik tagab õigusliku aluse täiendavaks lihtsustamiseks, hõlmates selliseid meetmeid nagu programmide arvu vähendamine, Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning muude ELi vahenditega seotud sätete finantsmäärusega vastavusse viimine, lihtsustatud kuluvõimaluste edendamine või ühiste tegevuskavade kasutuselevõtt ning auditeerimisest tuleneva koormuse vähendamine kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.

Põllumajanduse ja maaelu arengu valdkonnas hõlmab uus õigusraamistik lihtsustamiselementidena näiteks väikepõllumajandustootjate kava või maaelu arenguga seotud standardkulusid ja ühekordseid makseid. Kuna aga paljude kõnealuste elementide kasutamine on liikmesriikide jaoks vabatahtlik, sõltub nende mõju kohapeal sellest, kas ja kuidas liikmesriigid neid rakendavad. Peale selle on teatavad kaasseadusandjate seadusandliku menetluse käigus kasutusele võetud elemendid teinud komisjoni esialgsed ettepanekud keerukamaks. Komisjon on lisaks käivitanud lihtsustamise valdkonnas sõelumisprotsessi, mille tulemused edastatakse varsti asjaomastele sidusrühmadele.

Ühtekuuluvuspoliitikat silmas pidades on liikmesriikidele pakutud suurel hulgal erinevaid lihtsustamisvõimalusi, mida nad nüüd kasutama peavad, vältides samas ülemääraste eeskirjade kehtestamist. Samamoodi on hiljuti lihtsustatud ka riigihanke- ja riigiabieeskirju: sel otstarbel on parandatud õigusakte, mis peaksid täies ulatuses jõustumisel aitama vähendada vigade esinemist. Peale selle on komisjon käivitanud poliitilise algatuse eesmärgiga moodustada eksperdirühm, kes hindaks sõltumatult liikmesriikidepoolset lihtsustamisvõimaluste kasutamist ning selgitaks välja, kuidas eeskirju veelgi lihtsustada. 10. juulil 2015 võttis komisjon vastu otsuse asutada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide toetusesaajate halduskoormuse vähendamiseks tehtava lihtsustamise kõrgetasemeline sõltumatute ekspertide töörühm; plaanist selline töörühm luua teatas 9. juunil 2015 regionaalpoliitika volinik Corina Creţu. Töörühma eesmärk on hinnata seda, kuidas liikmesriigid kasutavad võimalusi fondide rahastamisvahenditele juurdepääsu ja nende vahendite kasutamise lihtsustamiseks, et vähendada toetusesaajate halduskoormust.

Alates 2016. aastast muutub ühtekuuluvuspoliitika haldamine elektrooniliseks. Programmitöö perioodi 2014–2020 õigusraamistik tagab paremad võimalused lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamiseks ning sätestab uued lihtsustatud vahendid, näiteks ühised tegevuskavad, mis määratakse täies ulatuses kindlaks saavutatavate väljundite ja tulemuste alusel ja mida rakendatakse lihtsustatud kuluvõimaluste abil. Tööhõiveküsimustes võib märkida, et komisjon korraldab liikmesriikides lihtsustamise teemal seminare. Komisjonil on plaanis esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2015. aasta lõpuks uuringuaruanne, milles ta annab ülevaate lihtsustamise valdkonna olukorrast.

Lihtsustatud kuluvõimalused ja eri fondide eeskirjade ühtlustamine vähendavad toetusesaajate halduskoormust ning vigade esinemise riski. Seega võib väita, et lihtsustamine aitab suunata jõupingutused projektide ja programmide eesmärkide saavutamisele.

Komisjon jälgib lihtsustamiselementide rakendamist igas poliitikavaldkonnas ning koondab algatused 2015. aasta lõpuks haldusmenetluste lihtsustamise tulemustabelisse.

Kõnealuse jälgimis- ja koordineerimistöö tulemusi võtab komisjon arvesse mitmeaastase finantsraamistiku vahehindamises (mis peaks lõpule viidama 2016. aasta lõpus) ning finantsmääruse järgmisel läbivaatamisel.

3. Tulemuslikkus (punktid 303–310)

Ajavahemikku 2014–2020 hõlmava mitmeaastase finantsraamistiku alla kuuluvad uue põlvkonna rahastamisprogrammid toetavad strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamist, sest need on rohkem suunatud tulemuslikkusele, nagu on üksikasjalikult kirjeldatud asepresident Georgieva eespool osutatud kirjas.

Ajendatuna Euroopa Parlamendi 3. detsembri 2013. aasta resolutsioonist ühtse sisekontrolliraamistiku kohta (punkt 40) on komisjon võtnud vajalikud meetmed tulemuslikkusel põhineva eelarvestamise institutsioonidevahelise töörühma asutamiseks 2015. aasta jooksul.

Euroopa Parlament on esitanud nõudmise, et peadirektoraadid seaksid oma juhtimiskavades piiratud arvul eesmärke, millest iga-aastastes tegevusaruannetes aru anda. Komisjon rõhutab, et 2013. aasta tegevusaruannetes kirjeldati edusamme 2013. aasta juhtimiskavades püstitatud vahe-eesmärkide ja pikaajaliste eesmärkide saavutamisel ning esitati ka kokkuvõte tehtud hindamistest ja tulemusaudititest.