EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 19.1.2016 COM(2016) 6 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE nõukogu 26. veebruari 2009. aasta raamotsuse 2009/315/JSK, mis käsitleb karistusregistrite andmete vahetamise liikmesriikidevahelist korraldust ja andmete sisu, rakendamise kohta



Sissejuhatus Euroopa Liidus, mis moodustab vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala, tuleb teha kõik jõupingutused selleks, et tagada tõhus üleeuroopaline reageerimine kuritegevusele, eeskätt piiriülesele kuritegevusele ja terrorismile. Euroopa julgeoleku tegevuskavas rõhutatakse vajadust tugevdada teabevahetuse ja operatiivkoostööga seotud ELi meetmeid. Liikmesriikide pädevate asutuste vaheline karistusregistrite andmete kiire ja tõhus vahetus aitab olulisel määral vältida olukorda, kus liikmesriikide kohtud määravad karistusi ainuüksi varem asjaomase riigi karistusregistrisse kantud süüdimõistvate kohtuotsuste alusel ega ole teadlikud võimalikest teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvatest kohtuotsustest, mistõttu on kurjategijail võimalus teise liikmesriiki kolides oma tegusid varjata. Raamotsuse 2008/675/ÜVJP kohaselt peavad liikmesriigid tagama varasemate süüdimõistvate kohtuotsuste arvessevõtmise kriminaalmenetlustes. Seda probleemi püüti lahendada nõukogu raamotsusega 2009/315/JSK, mis käsitleb karistusregistrite andmete vahetamise liikmesriikidevahelist korraldust ja andmete sisu, (edaspidi „raamotsus”) sätestades, et kõikide ELi kodanike suhtes mis tahes ELi kriminaalkohtus tehtud varasemate süüdimõistvate kohtuotsuste andmed peavad olema kättesaadavad kõikide liikmesriikide kohtutele ja õiguskaitseasutustele kasutamiseks kohtueelsetes etappides, kohtumenetluste etappides ja süüdimõistvate kohtuotsuste täitmisel. Kohtuotsuse teinud liikmesriikidele ja kodakondsusjärgsetele liikmesriikidele teatavate kohustuste kehtestamisega tagatakse raamotsusega, et kõik liikmesriigid saavad teise liikmesriigi taotlusel esitada tervikliku ja täieliku teabe oma kodanike karistusandmete kohta. Raamotsus rajaneb põhimõttel, et kõik liikmesriigid säilitavad kõiki oma kodanike suhtes tehtud süüdimõistvaid kohtuotsuseid, sealhulgas teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvaid kohtuotsuseid. Teabevahetus toimub detsentraliseeritult keskasutuste vahel, mille liikmesriigid on määranud kooskõlas siseriikliku õigusega kriminaalmenetluste jaoks või muudel eesmärkidel. Seega toetab raamotsus kriminaalasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamist ja võimaldab liikmesriikide asutustel ühtlasi hankida karistusregistri andmeid, mis võivad olla olulised teatava tegevuse seisukohalt (nt töö lastehoius). Raamotsusega nähti ette elektroonilise süsteemi loomine, mis kiirendab ja hõlbustab süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitlevate andmete vahetamist. Nõukogu otsusega 2009/316/JSK loodi Euroopa karistusregistrite infosüsteem (edaspidi ka „ECRIS”), mis on kasutuses alates 2012. aasta aprillist. Praegu vahetab Euroopa karistusregistrite infosüsteemi vahendusel teavet 25 liikmesriiki. Teabevahetuse aastane maht saavutas 2015. aasta lõpuks taseme üle 1,8 miljoni teate (sh teated, päringud, vastused päringutele). Igal kuul esitatakse keskmiselt enam kui 24 000 päringut, kusjuures neist üle 30 % puhul on tegemist kokkulangevusega. Rakendamise hinnang Kooskõlas raamotsuse artikliga 13 teatas komisjonile raamotsuse kohustusi ülevõtvatest sätetest 22 liikmesriiki: Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik. Käesolev aruanne põhineb nende liikmesriikide ülevõtmissätetel. Kuus liikmesriiki (Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Malta, Rumeenia ja Taani) ei ole veel teatanud meetmetest, millega võetakse üle raamotsuse kohustused, kuid viis neist (Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Rumeenia ja Taani) vahetavad karistusregistrite andmeid ECRISe kaudu. Liikmesriigid on raamotsuse siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmisel rakendanud erinevaid lähenemisviise. Austria, Bulgaaria, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Tšehhi Vabariik ja Ungari muutsid mitut seadust ning Eesti, Madalmaad, Poola ja Portugal muutsid oma karistusregistri seadusi. Nende muudatuste kõrval võtsid Belgia ja Soome vastu ka eraldi rakendusaktid või tegid vastava ettepaneku. Hispaania ja Luksemburg võtsid vaid vastu eraldi rakendusakti. Horvaatia, Leedu ja Läti võtsid vastu uued õigusaktid, millega reguleeritakse karistusregistritega seotud küsimusi üldiselt, ning teatavad konkreetsed teisesed õigusaktid. Kaks liikmesriiki võtsid vastu laiema kohaldamisalaga uued õigusaktid (Sloveenias seadus kriminaalasjades tehtava rahvusvahelise koostöö kohta; Ühendkuningriigis kriminaalõigus- ja andmekaitseseadus). Küprosel inkorporeeriti raamotsuse tekst otse siseriiklikesse õigusaktidesse. 1. Süüdimõistva kohtuotsuse määratlus Raamotsuse artikli 2 punktis a esitatud määratlus terminile „süüdimõistev kohtuotsus” hõlmab üksnes kriminaalkohtute tehtud lõplikke otsuseid füüsilise isiku kuriteos süüdimõistmise kohta, kui nimetatud otsused on kantud kohtuotsuse teinud liikmesriigi karistusregistrisse. Karistusregister on liikmesriigi register, millesse sellised süüdimõistvad otsused kantakse; liikmesriikidel võib olla mitu registrit. Liikmesriigid võivad raamotsuse artikli 12 lõike 5 kohaselt kahe- või mitmepoolselt kokku leppida rohkemate andmete vahetamises. Osa liikmesriike (Austria, Küpros, Poola, Portugal, Slovakkia, Soome, Tšehhi Vabariik ja Ühendkuningriik) on võtnud üle raamotsuse määratluse; Bulgaaria ja Ungari korral sisaldub see õigusakti üldkontekstis. Paljude liikmesriikide (Belgia, Eesti, Horvaatia, Luksemburg, Madalmaad, Rootsi, Saksamaa ja Sloveenia) puhul tundub, et süüdimõistvad kohtuotsused ei hõlma üksnes kriminaalkohtute otsuseid. Näiteks Madalmaades vahetatakse teavet ka prokuröri tehtud otsuste kohta ning teatavatel juhtudel uurimiste või käimasolevate kohtuasjadega seotud kohtuandmeid. Mitu liikmesriiki (Hispaania, Leedu, Läti ja Prantsusmaa) ei esitanud sõnaselget määratlust selle kohta, mida nad käsitavad raamotsuse tähenduses süüdimõistva otsusena. 2. Keskasutused 17 liikmesriigis (Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Kreeka, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome ja Tšehhi Vabariik) kuuluvad karistusregistrid justiitsministeeriumi ning 11 liikmesriigis (Austria, Iirimaa, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Rootsi, Rumeenia, Taani, Ungari ja Ühendkuningriik) siseministeeriumi vastutuse alla. Justiitsministeeriumi vastutuse korral on enamik liikmesriike määranud raamotsuse alusel keskasutuseks karistusregistribürood; Luksemburg ja Slovakkia on keskasutuseks määranud riigiprokuratuuri. Siseministeeriumi vastutuse korral on liikmesriigid keskasutuseks määranud asjaomased politseitalitused. Kaks liikmesriiki on kooskõlas raamotsuse artikli 3 lõikega 1 määranud riigi tasandil enam kui ühe keskasutuse: Küprosel neli ja Tšehhi Vabariigis kaks. 3. Kohtuotsuse teinud liikmesriigi kohustused 3.1. Andmete lisamine süüdimõistetud isiku kodakondsuse kohta Raamotsuse artikli 4 lõike 1 kohaselt peavad kõik liikmesriigid tagama, et iga süüdimõistva kohtuotsuse kandmisel riigi karistusregistrisse lisatakse sellele andmed süüdimõistetud isiku kodakondsuse või kodakondsuste kohta, kui tegemist on teise liikmesriigi kodanikuga. Vastasel juhul ei saaks kohtuotsuse teinud liikmesriik edastada teavet asjaomase isiku kodakondsusjärgsele liikmesriigile ning andmete ühte kohta koondamise põhimõte ei toimiks. Peaaegu kõik liikmesriigid (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Ungari ja Ühendkuningriik) viitavad oma karistusregistrites otseselt kodakondsusele, kuna kodakondsus kuulub süüdimõistetud isikuid tuvastavate andmete hulka, mis tuleb kanda karistusregistrisse, ja/või kehtestatud on säte, millega nähakse sõnaselgelt ette selline kohustus. Rootsi ja Tšehhi Vabariigi korral võib sellise kohustuse välja lugeda seadusandlike aktide üldkontekstist. Luksemburgis, Madalmaades ja Ungaris registreeritakse ka andmed varasemate kodakondsuste kohta. Madalmaades kohaldatakse sätet, mis tagab liikmesriikidevahelise andmevahetuse juhul, kui süüdimõistetud isik on vahetanud kodakondsust.

3.2. Süüdimõistvatest kohtuotsustest teatamine Raamotsuse kohaselt peab kohtuotsuse teinud liikmesriik edastama teabe tema territooriumil tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta (edaspidi ka „teade”) võimalikult kiiresti õigusrikkuja kodakondsusjärgsele liikmesriigile. Kui isikul on mitu kodakondsust, tuleb teade saata kõikidele asjaomastele liikmesriikidele, isegi kui õigusrikkujal on ka kohtuotsuse teinud liikmesriigi kodakondsus. Peaaegu kõik liikmesriigid (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik) on teatamiskohustuse täielikult üle võtnud. Samal ajal kui enamik neist osutas sellele, et teade tuleks edastada kohe, viivitamata, võimalikult kiiresti või andmete karistusregistrisse kandmisel, olid kolm liikmesriiki kehtestanud konkreetse tähtaja teate edastamiseks. Leedus tuleb teade saata hiljemalt järgmisel tööpäeval, Tšehhi Vabariigis kümne päeva jooksul ning Hispaanias kahe kuu jooksul alates andmete karistusregistrisse kandmisest. Saksamaa ja Portugali õigusaktides ei tundu olevat sätestatud konkreetset aega, millal asjaomased teated tuleb saata; tegelikkuses aga täidab Saksamaa raamotsuse artikli 4 lõikes 2 sätestatud nõuet. Raamotsuse artikli 11 lõike 1 kohaselt peaks kohtuotsuse teinud liikmesriik oma teates kodakondsusjärgsele liikmesriigile esitama kohustuslikud andmed süüdimõistetud isiku kohta, süüdimõistva kohtuotsuse laadi kohta, kuriteo kohta, millest tulenevalt süüdimõistev kohtuotsus langetati, ning süüdimõistva kohtuotsuse sisu kohta. Peale selle tuleks edastada mittekohustuslikud andmed, kui need on kantud karistusregistrisse, ja täiendavad andmed, kui need on keskasutusele kättesaadavad. Samal ajal kui enamik liikmesriike (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Ungari ja Ühendkuningriik) registreerib ja edastab kõiki kohustuslikke andmeid, on neljas liikmesriigis (Läti, Rootsi, Soome ja Tšehhi Vabariik) rakendussätted üldisemat laadi või hõlmavad teatavaid eritingimusi. Näiteks Soome teatab sünnikuupäeva, -koha ja -riigi üksnes juhul, kui puudub isikukood, ning Läti sünnikuupäeva samuti üksnes isikukoodi puudumise korral. Ainult mõni liikmesriik on kehtestanud sõnaselged sätted, millega nähakse ette mittekohustuslike ja täiendavate andmete registreerimine ja edastamine. Selleks et süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitlevad andmed saaks võimalikult kiiresti edastada asjaomase isiku kodakondsusjärgsele liikmesriigile, peaksid need olema karistusregistrist viivitamata kättesaadavad. Seetõttu on osa liikmesriike (nt Eesti, Luksemburg, Läti, Saksamaa ja Tšehhi Vabariik) läinud kaugemale raamotsuses sätestatud õiguslikest kohustustest ja kehtestanud kohtutele lisakohustuse kanda süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitlevad andmed karistusregistrisse. 3.3. Ajakohastamine Andmete täielikkuse ja ajakohasuse tagamiseks peab kohtuotsuse teinud liikmesriik raamotsuse artikli 4 lõike 3 kohaselt edastama kodakondsusjärgsele liikmesriigile viivitamata teabe varasemates teadetes esitatud andmete muutmise või kustutamise kohta. Seda sätet rakendavad peaaegu kõik liikmesriigid (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Ungari ja Ühendkuningriik), viidates sõnaselgelt ajakohastamisest teatamisele. Tšehhi Vabariigi korral võib kõnealuse kohustuse välja lugeda õigusaktide kontekstist. Madalmaades on kehtestatud säte, mis käsitleb varasemates teadetes esitatud ebatäpsete andmete parandamist ja kustutamist. 3.4. Täiendavate andmete esitamine Kodakondsusjärgse liikmesriigi päringu korral ja konkreetsetel juhtudel peab kohtuotsuse teinud liikmesriik esitama süüdimõistvate kohtuotsuste ja võetavate meetmete koopia ning mis tahes muu sellega seotud teabe. Liikmesriigid võivad selliste andmete edastamise tarbeks määrata eraldi keskasutuse. Enamik liikmesriike (Austria, Belgia, Bulgaaria, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Tšehhi Vabariik ja Ühendkuningriik) on raamotsuse artikli 4 lõike 4 täielikult üle võtnud. Bulgaarias ei saadeta kohtuotsuse täistekste mitte konkreetsetel juhtudel päringu alusel, vaid automaatselt iga teatega. Paljudes liikmesriikides ei ole kohtuotsuste koopiad keskasutustele või karistusregistrites vahetult kättesaadavad. Mõni liikmesriik (Leedu, Läti, Slovakkia ja Tšehhi Vabariik) on seetõttu kehtestanud oma kohtutele või asjaomastele riigiasutustele sõnaselge kohustuse esitada keskasutusele taotletavad andmed. Austria suunab sellised päringud menetlemiseks kohtutele. Küpros ja Tšehhi Vabariik on määranud eraldi keskasutused, kellel on artikli 4 lõike 4 kohaste päringute käsitlemiseks otsejuurdepääs kohtuotsuste koopiatele. Portugalis ei ole kehtestatud sõnaselget kohustust sellistele päringutele vastata, ent riigi keskasutus võib teiste liikmesriikide päringutele vastamiseks küsida kohtuotsuse teinud kohtult kohtuotsuse koopiat. Üsna palju liikmesriike (Eesti, Hispaania, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa ja Ungari) ei ole asjaomaseid sätteid vastu võtnud. Poola ja Prantsusmaa teatasid komisjonile, et nad küll edastavad asjaomaseid andmeid, kuid teevad seda Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva konventsiooni alusel, kuna nende keskasutustel ei ole kohtuotsuste koopiatele otsejuurdepääsu. 4. Kodakondsusjärgse liikmesriigi kohustused 4.1. Andmete talletamine uuesti edastamiseks Raamotsuse artikli 5 lõike 1 kohaselt peab kodakondsusjärgne liikmesriik talletama kõik talle edastatud andmed, et neid vajaduse korral uuesti edastada, kuid talletamise viis on iga liikmesriigi enda otsustada. Kuna teistes liikmesriikides tehtud kohtuotsuste andmeid talletatakse vaid uuesti edastamise eesmärgil, tuleb neid säilitada, olenemata sellest, kas teatav rikkumine on karistatav ka kodakondsusjärgse liikmesriigi õiguse alusel. Peaaegu kõik liikmesriigid (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik) on sätestanud talletamiskohustuse sõnaselgelt oma õigusaktides. Enamik liikmesriike on kehtestanud sätte, mille kohaselt talletatakse karistusregistris kõiki teistelt liikmesriikidelt saadud andmeid, st olenemata sellest, kas rikkumine on ka nende õiguse alusel karistatav. See on sõnaselgelt väljendatud Austria, Leedu ja Portugali sätetes. Sloveenia õiguses ei tundu olevat talletamiskohustust kehtestavat sätet. Raamotsuse artikli 11 lõikes 2 on kindlaks määratud, millisesse kategooriasse kuuluvaid kohtuotsuse teinud liikmesriigilt saadud andmeid peaks kodakondsusjärgne liikmesriik teises riigis süüdi mõistetud isiku puhul talletama. Samal ajal kui enamikus liikmesriikides (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Küpros, Madalmaad, Leedu, Luksemburg, Poola, Prantsusmaa, Saksamaa, Slovakkia, Soome, Ungari ja Ühendkuningriik) talletatakse kõiki nõutavaid andmeid, on kolm liikmesriiki (Läti, Rootsi ja Tšehhi Vabariik) vastu võtnud rakendussätted, mis ei täpsusta talletatavate andmete kategooriaid, vaid on laiema sõnastusega või hõlmavad teatavaid eritingimusi. Hispaania ja Portugal ei ole esitanud talletatavate andmete loetelusid, kuid on kehtestanud üldkohustuse talletada kõiki teistelt liikmesriikidelt saadud andmeid. Peaaegu kõik liikmesriigid kannavad oma kodanike suhtes teises riigis tehtud süüdimõistvaid kohtuotsuseid käsitlevad teistelt liikmesriikidelt saadud andmed olemasolevatesse karistusregistri andmebaasidesse. Neli liikmesriiki (Bulgaaria, Portugal, Soome ja Ungari) on loonud eraldi registrid selliste süüdimõistvate kohtuotsuste talletamiseks uuesti edastamise eesmärgil. Enamikus liikmesriikides on üks karistusregistribüroo, mis haldab üht või enamat karistusregistrit. Mõnes liikmesriigis (nt Bulgaaria) tegutsevad andmete talletamise eest vastutavad tegevusüksused detsentraliseeritult. 4.2. Andmete ajakohastamine Raamotsuse artikli 5 lõigete 2 ja 3 kohaselt peab kodakondsusjärgne liikmesriik juhul, kui ta saab teada kohtuotsuse teinud liikmesriigi varem esitatud andmete muutmisest või kustutamisest, selliseid andmeid vastavalt muutma või need kustutama.

Seejuures ei tohi aga tekkida olukorda, kus teatavaid isikuid koheldakse ebasoodsamalt kui siis, kui nad oleks süüdi mõistetud koduriigi kohtus. Näiteks kui teatav süüdimõistev kohtuotsus kustutatakse liikmesriigis andmete säilitamise ja kustutamise suhtes kohaldatavate eeskirjade tõttu, ei tohi kodakondsusjärgne liikmesriik selliseid andmeid enam selles riigis toimuvates kohtumenetlustes kasutada; teisalt peab ta alati olema võimeline edastama sellised andmed päringu korral teisele liikmesriigile. Seetõttu on raamotsuses kehtestatud n-ö kahetasandilise õigussüsteemi põhimõte, olenevalt sellest, kas andmeid kasutatakse kodakondsusjärgses liikmesriigis või need on vaja edastada mõnele teisele liikmesriigile. Neid sätteid rakendab enamik liikmesriike (Austria, Belgia, Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Saksamaa, Slovakkia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik), viidates sõnaselgelt andmete ajakohastamise registreerimisele. Mõnes liikmesriigis (Belgia, Horvaatia, Ungari ja Ühendkuningriik) võib uuesti edastada ainult ajakohastatud andmeid. Prantsusmaa ja Portugal on täiendanud kahetasandilise õigussüsteemi põhimõtet, nähes ette, et teises riigis tehtud süüdimõistva kohtuotsuse kustutamine riiklikest registritest kooskõlas riigi tasandi eeskirjadega ei takista selle edastamist teisele liikmesriigile, välja arvatud juhul, kui see kustutati kohtuotsuse teinud liikmesriigis. Leedu sätetes ei ole ajakohastamisega seotud kohustus sõnaselge, kuid seda saab järeldada kontekstist. Rootsi sätetes ei mainita muudatuste, vaid ainult kustutamise registreerimist. Eestis saab andmete kustutamisega seotud kohustuse välja lugeda viitest asjaomastele õigusaktidele, muutmisega seotud kohustust aga mitte. Kaks liikmesriiki on kehtestanud sätte, mille kohaselt tuleb nende kodanike suhtes teises riigis tehtud süüdimõistvad kohtuotsused kohustuslikus korras kustutada, kui süüdimõistmise kuupäevast on möödunud kõige enam viis aastat (Saksamaa) või 20 aastat (Rootsi) ja kui kohtuotsuse teinud liikmesriik ei ole vahepeal teatanud andmete kustutamisest. Luksemburgis ja Sloveenias andmete ajakohastamist nähtavasti ei reguleerita. Talletatud andmete ajakohastamise kõrval on Madalmaades ette nähtud ajakohastamine andmete puhul, mis on varem edastatud mõnele teisele liikmesriigile tolle päringu alusel, kui need andmed on aasta jooksul alates esitamisest muutunud. 5. Vastused andmepäringutele 5.1. Päringud kriminaalmenetluse eesmärgil Raamotsuse kohaselt peab kodakondsusjärgne liikmesriik vastama teise liikmesriigi päringutele, millega viimane taotleb kohtumenetluste eesmärgil andmeid oma kodanike kohta. Kriminaalmenetlus hõlmab kohtueelset ja kohtumenetluse etappi ning süüdimõistva otsuse täitmist. Selline vastus sisaldab andmeid kodakondsusjärgses liikmesriigis tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta ja teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta, mis on kohustuslikus korras edastatud pärast 27. aprilli 2012 või edastatud enne seda kuupäeva ja kantud karistusregistrisse. See kohustus hõlmab ka kolmandates riikides tehtud ja kodakondsusjärgse liikmesriigi karistusregistrisse kantud süüdimõistvaid kohtuotsuseid. Kõik liikmesriigid (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik) on raamotsuse artikli 7 lõike 1 võtnud täielikult üle oma siseriiklikusse õigusesse. Enamik neist on võtnud üle selles artiklis esitatud täpse loetelu andmete kategooriatest. Teised liikmesriigid on kehtestanud kohustuse edastada vastusena asjakohased andmed oma registrist (Eesti, Läti, Madalmaad, Poola, Saksamaa, Soome ja Ungari) või kriminaalmenetluste eesmärgil väljastatud väljavõttest (Luksemburg ja Prantsusmaa). Eestis saadetakse ka süüdimõistva kohtuotsuse koopia. 5.2. Päringud muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil Raamotsuse artikli 7 lõike 2 kohaselt võivad keskasutused muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil esitatud andmepäringutele (umbes 20 % kõikidest päringutest) vastata kooskõlas riigisisese õigusega. Vastuses esitatavad andmed võivad olla samad mis kriminaalmenetluse eesmärgil esitatud andmepäringute korral, olenevalt liikmesriigi õigusest, kus esitatavate andmete ulatus või nende esitamise viis võib olla reguleeritud erinevalt. Peale selle on raamotsuses sätestatud konkreetsed eeskirjad selliste andmete edastamiseks, mida kohtuotsuse teinud liikmesriik ei luba uuesti edastada muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil. Sellistel juhtudel peaks kodakondsusjärgne liikmesriik paluma päringu esitanud liikmesriigil võtta otse ühendust kohtuotsuse teinud liikmesriigiga. See tagab kohtuotsuse teinud liikmesriigi kodakondsusjärgsele liikmesriigile edastatud isikuandmete kõrgetasemelise kaitse. Raamotsuse artikli 7 lõike 2 on oma siseriiklikusse õigusesse üle võtnud kõik liikmesriigid, kuid täpsed sätted erinevad olulisel määral. Enamik liikmesriike (Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Madalmaad, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Sloveenia, Tšehhi Vabariik ja Ühendkuningriik) vastab muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil esitatud andmepäringutele kooskõlas liikmesriigi eeskirjadega, mis on täpsemalt järgmised: Belgia vastab kooskõlas Belgia kriminaalmenetluse seadustikuga; Tšehhi Vabariik ja Saksamaa ei edasta teatavaid teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvaid kohtuotsuseid, mida nende kohtud ei käsita süüdimõistvate kohtuotsustena; Saksamaa ja Hispaania edastavad andmeid samadel eesmärkidel ja samas ulatuses nagu oma asjaomastele riigiasutustele; Eesti vastab juhtudel, kus see on karistusregistri seaduse alusel lubatud; Prantsusmaa viitab muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil väljastatud väljavõttes sisalduvatele andmetele; Horvaatia vastab teatavates kindlaksmääratud olukordades; Leedu vastab ilma süüdimõistetud isiku nõusolekuta, kui konkreetsel juhul on isiku õigused ja vabadused süüdimõistva kohtuotsuse alusel kooskõlas riigi õigusaktidega piiratud; muul juhul on nõutav isiku nõusolek; Madalmaades võib vastuse saata pärast iga üksikjuhtumi hoolikat hindamist; edastatavate andmete ulatus oleneb selle hindamise tulemustest; Rootsis esitatakse andmed juhul, kui Rootsil on samuti õigus saada selliseid andmeid päringu esitanud liikmesriigilt; peale selle ei saa teatavatesse kategooriatesse kuuluvaid andmeid edastada muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil; Sloveenia vahetab andmeid ainult Sloveenias ja kolmandates riikides tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta, kuid mitte teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste andmeid, mis on talle edastatud; Ühendkuningriigis võib edastada üksnes selliseid süüdimõistvaid kohtuotsuseid, mille võib siseriiklike õigusaktide kohaselt teatava ajavahemiku möödudes karistusregistrist kustutada.

Kolmes liikmesriigis on vastamiseks nõutav ka asjaomase isiku nõusolek: Hispaanias kehtib see nõue kõikidel juhtudel, välja arvatud siis, kui üksikisik peab karistusregistri andmete väljavõtte esitama vastavalt õigusaktidele; Leedus on nõusolek vajalik juhul, kui isiku õigusi ja vabadusi ei ole süüdimõistva kohtuotsuse alusel kooskõlas Leedu õigusaktidega piiratud; Luksemburgis vahetatakse kõnealuseid andmeid vaid lastega töötamise korral ja nõusolek on alati vajalik. Austria, Läti, Poola ja Slovakkia ei viita muul eesmärgil esitatud andmepäringutele vastamise puhul liikmesriigi õigusaktidele ega muudele andmete esitamisega seotud piirangutele, mis tähendab seda, et andmeid edastatakse sarnasel viisil nagu kriminaalmenetluse eesmärgil esitatud andmepäringu korral. Neli liikmesriiki ei vaheta andmeid muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil, välja arvatud üksikisikute esitatud päringute korral (Portugal, Soome ja Ungari) või kui tegemist on lastega seotud tööga (rakendades seeläbi direktiivi 2011/93/EL, mis käsitleb laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise vastast võitlust) (Luksemburg). Kaks neist liikmesriikidest (Ungari ja Luksemburg) ning Sloveenia, kus ei edastata teistes liikmesriikides tehtud süüdimõistvaid kohtuotsuseid, ei ole sätestanud piiranguid andmete edaspidisele edastamisele kooskõlas kohtuotsuse teinud liikmesriigi eeskirjadega. Eesti, Luksemburg, Madalmaad, Prantsusmaa, Sloveenia, Soome ja Ungari ei ole sätestanud kohustust viidata kohtuotsuse teinud liikmesriigile, kellelt on võimalik saada andmeid, mille edastamise suhtes on kehtestatud piirangud. Samal ajal kui osa liikmesriike (nt Bulgaaria, Eesti ja Rootsi) on sätestanud, et nende territooriumil tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste andmete edastamisel võidakse piirata nende edaspidist edastamist nii, et see on lubatud üksnes kriminaalmenetluse eesmärgil, kehtib Hispaanias ja Portugalis selline piirang kõikidel juhtudel. 5.3. Päring kolmandalt riigilt Raamotsuse artikli 7 lõike 3 kohaselt võib kodakondsusjärgne liikmesriik vastusena kolmandate riikide (st ELi mittekuuluvate riikide) esitatud päringutele artikli 7 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimustel edastada teistelt liikmesriikidelt saadud andmeid süüdimõistvate kohtuotsuste kohta. Liikmesriikide õigusaktides reguleeritakse karistusregistrite andmete edastamist kolmandatele riikidele vastastikuse õigusabi konventsioonide, muude rahvusvaheliste lepingute või konkreetsete karistusregistri seaduses kehtestatud sätete alusel. Enamik liikmesriike (Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Läti, Madalmaad, Poola, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik) on artikli 7 lõike 3 kohase tingimuse sõnaselgelt sätestanud oma õigusaktides. Leedus võib seda järeldada kontekstist. Portugalis vastatakse ELi mittekuuluvate riikide päringutele kooskõlas kohaldatavate rahvusvaheliste lepingute tingimustega ja vastastikkuse põhimõttel. Austria, Luksemburg ja Prantsusmaa ei ole asjaomaseid sätteid vastu võtnud. 5.4. Päringud muule liikmesriigile kui kodakondsusjärgne liikmesriik Mõnel juhul ei ole andmepäring suunatud kodakondsusjärgsele liikmesriigile, vaid mõnele muule liikmesriigile. Näiteks võidakse kohtuotsuse teinud liikmesriigilt taotleda andmeid enne raamotsuse jõustumist tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta, millest ei pruugi olla teatatud kodakondsusjärgsele liikmesriigile; samuti võib päring olla seotud kolmanda riigi kodanikuga, kellel ei ole ühegi ELi liikmesriigi kodakondsust. Raamotsuse artikli 7 lõike 4 kohaselt peab päringu saanud liikmesriik vastama, esitades oma karistusregistris sisalduvad andmed riigi territooriumil tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta ning kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute suhtes tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta. Vastamise suhtes kohaldatakse samu tingimusi, nagu on ette nähtud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva konventsiooni artikliga 13, st vastamine on kohustuslik ja vastus peab sisaldama kõiki andmeid (kui tegemist on kriminaalmenetluse eesmärgil esitatud päringuga) või kooskõlas siseriikliku õigusega edastada lubatud andmeid (kui tegemist on muul otstarbel kui kriminaalmenetluse eesmärgil esitatud päringuga). Kolmandate riikide kodanike puhul põhjustab Euroopa karistusregistrite infosüsteemi mehhanism, mille raames saadetakse asjaomase isiku süüdimõistva kohtuotsuse teinud liikmesriigi kindlakstegemiseks kõikidele liikmesriikidele üldised päringud, koos raamotsuse artikli 7 lõikest 4 tuleneva vastamiskohustusega kõikidele liikmesriikidele väga suurt halduskoormust, sealhulgas liikmesriikidele, kelle käsutuses ei ole taotletud andmeid (ehk enamikule liikmesriikidele). Sel põhjusel on komisjon teinud ettepaneku võtta vastu muutmisdirektiiv, milles käsitletakse karistusregistrite andmete vahetamist ELis süüdimõistetud kolmandate riikide kodanike kohta. Enamik liikmesriike (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik) rakendab raamotsuse artikli 7 lõiget 4 täielikult. Suurem osa neist (Austria, Eesti, Hispaania, Leedu, Madalmaad, Prantsusmaa, Poola, Rootsi, Saksamaa, Soome ja Tšehhi Vabariik) ei tee vastamisel vahet, kas andmepäring puudutab nende enda kodanikke, teiste liikmesriikide kodanikke või kolmandate riikide kodanikke ning kas päring on tehtud kriminaalmenetluse eesmärgil või muul otstarbel; kõiki juhtusid reguleeritakse samade üldsätetega. Lisaks sellistele sätetele on kaks liikmesriiki täpsemalt sätestanud, et andmeid tuleks esitada kooskõlas Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva konventsiooniga (Ungari) või rahvusvaheliste lepingutega (Läti). Portugal, Soome ja Ungari vastavad üksnes kriminaalmenetluse eesmärgil esitatud päringutele. Belgia, Bulgaaria, Horvaatia, Küpros ja Ühendkuningriik on vastu võtnud eraldi sätte, mis suuremas osas vastab raamotsuse artikli 7 lõike 4 sõnastusele, eeskätt teiste liikmesriikide kodanikega seotud päringutele vastamise korral. Veel kahel liikmesriigil on kehtestatud sarnane eraldi säte, kuid Sloveenias käsitletakse selles vaid kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikutega (mitte teiste liikmesriikide kodanikega) seotud vastuseid ning Slovakkia sättes on üksnes mainitud, et andmeid tuleks edastada rahvusvaheliste lepingutega nõutavas ulatuses. Luksemburg ei ole seda sätet nähtavasti üle võtnud. 5.5. Vastamise tähtajad Kriminaalmenetluse eesmärgil ja muul otstarbel esitatud päringutele tuleks vastata viivitamata ning igal juhul kümne tööpäeva jooksul või 20 tööpäeva jooksul juhul, kui üksikisik küsib karistusregistrist andmeid enda kohta. Kui päringu saanud liikmesriik küsib täiendavaid andmeid päringu subjekti tuvastamiseks, peaks ta võtma viivitamata ühendust päringu teinud liikmesriigiga ning vastama kümne päeva jooksul alates andmete kättesaamisest. Peaaegu kõik liikmesriigid (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik) on võtnud üle tähtaegu käsitlevad sätted. Ungari ja Poola ei ole vastu võtnud üksikasjalikke sätteid täiendavate andmete küsimise kohta. Madalmaades, Slovakkias ja Tšehhi Vabariigis kohaldatakse kümnepäevast tähtaega ka üksikisikute esitatud päringute korral. Rootsi reguleerib kriminaalmenetluse eesmärgil, kuid mitte muul otstarbel tehtud päringutele vastamist. Saksamaal ei nimetata raamotsuse artikli 6 lõike 1 kohastele päringutele, vaid ainult üksikisikute esitatud päringutele vastamise tähtaega. Portugali õigusaktides ei tundu olevat sätestatud konkreetseid tähtaegu. 6. Andmepäringud Kui liikmesriigilt taotletakse andmeid kriminaalmenetluse eesmärgil või muudel eesmärkidel, võib liikmesriigi keskasutus kooskõlas siseriikliku õigusega esitada andmepäringu mõne muu liikmesriigi keskasutusele (raamotsuse artikli 6 lõige 1). Peaaegu kõik liikmesriigid (Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Horvaatia, Küpros, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik) on vastu võtnud sätte, mille kohaselt võib keskasutus taotleda vajaduse korral oma riigiasutuste jaoks andmeid. Osa liikmesriike (Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Läti, Poola, Portugal, Rootsi, Sloveenia, Soome ja Ungari) on täpselt sätestanud, kes ja millistel asjaoludel võib riigi tasandi keskasutuselt andmeid taotleda. Soomes, Tšehhi Vabariigis ja Ungaris taotletakse andmeid vaid kriminaalmenetluse eesmärgil. Poola taotleb andmeid kooskõlas selle liikmesriigi õigusaktidega, millele päring suunatakse, mitte Poola õigusaktidega. Prantsusmaa ja Leedu ei ole artikli 6 lõike 1 kohaste päringute jaoks vastu võtnud sõnaselgeid sätteid.