Tootespetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punktile a

(2020/C 263/05)

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51 annab käesoleva dokumendi avaldamine õiguse esitada muutmistaotluse suhtes vastuväiteid kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE/KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlus kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga

„ACEITE DE LA COMUNITAT VALENCIANA“

ELi nr: PDO-ES-0720-AM01 – 1.2.2016

KPN (X) KGT ()

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Asociación para la promoción de la DO Aceite de la Comunitat Valenciana

C/Sagunto, 39.- 12400 Segorbe

2. Liikmesriik või Kolmas Riik

Hispaania

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

☐ Toote nimetus

☒ Toote kirjeldus

☐ Geograafiline piirkond

☒ Päritolutõend

☒ Tootmismeetod

☒ Seos piirkonnaga

☐ Märgistus

☒ Muu [kontrolliasutus]

4. Muudatus(t)e liik

☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline

☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud ja mida ei käsitata määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena.

5. Muudatus(ed)

5.1. Toote kirjeldus (tootespetsifikaadi punkt C) ja koonddokumendi punkt 3.2 „Toote kirjeldus“)

Muudetakse järgmisi analüütilisi näitajaid. K270, oleiinhape, palmitiinhape, eikosaanhape, puuviljalisuse mediaan, teravuse mediaan ja mõruduse mediaan.

Muutmise põhjused

KPNi „Aceite de la Comunitat Valenciana“ praeguses spetsifikaadis on esitatud piirkonna selliste väärisoliiviõlide omadused, mis on toodetud enne 2007. aastat, mil algatati KPNi registreerimismenetlus.

Viimastel aastatel, eelkõige alates 2010. aastast, on täheldatud suuri muutusi Valencia autonoomse piirkonna kliimas, mis kujutavad endast pikki põudasid ja keskmist õhutemperatuuri, mis ületab senist tavapärast temperatuuri.

Alates umbes 2000. aastast on aastaid, mil kuu keskmine temperatuur ületab eelmiste aastate tavalisi keskmisi väärtusi. See tõus on eriti suur suvekuudel, mis osutab globaalsele õhutemperatuuri tõusule.

Sademete osas on oluline rõhutada, et vahemerelist kliimat iseloomustavad sademed, mida esineb tavaliselt sügisel ja talvel, ning seetõttu tuleb uurida nende kuude sademete hulga muutusi. Kõige vihmasemad kuud on ajalooliselt olnud septembrist detsembrini. Nende kuude keskmine sademete hulk on alates 2000. aastast vähenenud.

Kliimamuutuse tagajärjel esinevad sellised sademed viimastel aastatel mõne päeva jooksul. Tegemist on tugevate sajuhoogudega, mis kestavad 2–3 päeva. Nõnda on äravool väga suur, nii et põllukultuuride kasvatamiseks kasutatav vesi on piiratud, maapind hoiab niiskust vähem ja seega mõjutavad sademed saagikust.

Kõnealused klimaatilised muutused mõjutavad otseselt õli füüsikalis-keemilisi omadusi. Rasvhapete koostis sõltub tootmispiirkonnast (laiuskraad ja kliimatingimused), oliivisordist ja oliivide küpsusastmest.

Analüütiliste parameetrite muutused on tingitud Valencia autonoomse piirkonna kliima eespool kirjeldatud märkimisväärsest muutusest. Sellised uued kliimatingimused mõjutavad otseselt oliivide kasvutsüklit: õitsemise kuupäevad nihkuvad varasemaks ja kasvuperiood pikeneb. Oliividele avalduv peamine mõju väljendub polüküllastumata rasvhapete, eelkõige linoolhappe sisalduse suurenemisena. Linoolhappees on konjugeeritud kaksikside, mis soodustab kromofooride absorbeerumist ultravioleti piirkonnas, andes tulemuseks ultraviolettkiirguse absorptsiooni väärtuse K270, mis on veidi kõrgem kui tootespetsifikaadis algselt kavandatud. Seetõttu on vaja, et ultraviolettkiirguse absorptsiooni väärtused K270 oleksid kooskõlas Valencia kaitstud päritolunimetusega õlide tegeliku olukorraga, mis on alati olnud seotud geograafilise piirkonna kliimatingimustega.

Puuviljalisuse mediaani osas on esitatud muudatusettepanek, mille kohaselt peaksid väärtused olema > 2,5, et lisada kõnealuse kaitstud päritolunimetusega hõlmatud küpse puuviljalisusega õlide omadused.

Kõrgemad temperatuurid tähendavad, et viljad saavad varem küpseks, ja seega saadakse küpse puuviljalisusega õlisid, mis on selliste sortide nagu 'Serrana', 'Farga' või 'Morruda' puhul vähem intensiivsed ja magusamad, samas kui sademete vähenemine võib põhjustada mõnede sortide nagu 'Blanqueta' või 'Villalonga' puhul iseloomulike mõrkjate ja vürtsikate nootide esiletulemist.

Kuna juba aastaid on täheldatud sellist klimaatilist mustrit (vähe sademeid ja kõrgem õhutemperatuur) ning koostatud piirkonnas toodetud õlide analüüse, on vajalik kohanduda uute tingimustega ja muuta teatavaid näitajaid, et spetsifikaat vastaks Valencia autonoomse piirkonna praegusele õlitoomisele.

Selle muudatusettepanekuga muudetakse tootespetsifikaati (punkt C) ja koonddokumenti (punkt 3.2). Mõlemas dokumendis on muudetud järgmisi punkte.

Varasem sõnastus:

„Väärisoliiviõli

— Ultraviolettkiirguse absorptsioon K270 < 0,15

— Oleiinhappe sisaldus vahemikus 70–82 % rasvhapete koguhulgast

— Palmitiinhappe sisaldus vahemikus 9,5–12 % rasvhapete koguhulgast

— Eikosaanhappe sisaldus alla 0,5 % rasvhapete koguhulgast

— Puuviljalisuse mediaan > 3 ja < 6

— Teravuse mediaan > 1 ja < 3

— Mõruduse mediaan > 1 ja < 3

— Puuviljalisuse mediaani ning mõruduse ja teravuse mediaani suhe peab andma tulemuseks väärtuse, mille alusel võib nimetatud õli iseloomustada tasakaalustatuna.“

Uus tekst:

„Väärisoliiviõli

— Ultraviolettkiirguse absorptsioon K270 < 0,18

— Oleiinhappe sisaldus vahemikus 60–82 % rasvhapete koguhulgast

— Palmitiinhappe sisaldus vahemikus 7,5–20 % rasvhapete koguhulgast

— Eikosaanhappe sisaldus alla 0,4 % rasvhapete koguhulgast

— Puuviljalisuse mediaan > 2,5

— Teravuse mediaan ≥ 1,5

— Mõruduse mediaan ≥ 1,5

— Puuviljalisuse mediaani ning mõruduse ja teravuse mediaani suhe peab andma tulemuseks väärtuse, mille alusel võib nimetatud õli iseloomustada tasakaalustatuna. See tähendab, et teravuse ja mõruduse mediaanid ei ületa mingil juhul puuviljalisuse mediaani kahe ühiku võrra.“

5.2. Päritolutõend (tootespetsifikaadi punkt E) Päritolutõend)

Sõnastatakse ümber tootespetsifikaadi punkt E „Päritolutõend“, sätestades toote päritolu kontrollimise tõhusama süsteemi ja määrates kindlaks registrid, mis peavad selles sisalduma.

Kõnealuse punkti uuesti sõnastamise põhjused.

Punkti uuesti sõnastatud versioonis kirjeldatakse konkreetseid kindlaks määratud kontrollimenetlusi. Varem oli see koostatud suuremas kooskõlas kvaliteedikäsiraamatuga. Seda muudeti, et asjakohaselt kirjeldada elemente, mis on vajalikud KPNi „Aceite de la Comunitat Valenciana“ kontrollimiseks.

Selle muudatusega muudetakse tootespetsifikaati.

Tootespetsifikaadi punkti E „Päritolutõend“ varasem sõnastus

„— Tootjate tõendavad dokumendid aastadeklaratsioonide kohta, milles on esitatud, muu hulgas, maatükkide katastritunnused, nende asukoht, suurus, hinnanguline tootmisvõimsus, ning millega kinnitatakse, et oliivid pärinevad tootmispiirkonnas asuvatest oliiviistandikest, kus viljeletakse tõendatult lubatud oliivisorte.

— Kontrolli-, seire- ja registreerimissüsteemide olemasolu kasutatavate põllumajandus- ja tootmistavade jaoks ning nõue, et kõnealused tavad vastaksid õigusakti sätetele ja tagaksid toote jälgitavuse.

— Õliveskid peavad pressima õli käesolevas spetsifikaadis sätestatud tingimustel ja säilitama seda ruumides, kus on tagatud selle optimaalne säilimine.

— Õliveskid peavad tagama, et õlide füüsikalised, keemilised ja organoleptilised omadused säilivad ladustamisetapis, samuti peab õlide kasutusea jaoks olema seirekava ja menetlused, millega hoitakse ära nõutavast tasemest madalama kvaliteediga õlide levitamine ja turustamine kaitstud päritolunimetuse all.“

Tootespetsifikaadi punkti E „Päritolutõend“ uus sõnastus

„Õli pärinemist määratletud piirkonnast tõendavad kontrolli- ja sertifitseerimismenetlused, mis hõlmavad järgmist.

— Oliiviistanduste register, milles määratakse kindlaks sordid, istanduste omanikud ja maatükid, mille registrisse kandmist taotletakse.

— Tootmis- ja pakendamisettevõtete register, milles määratakse kindlaks tootmisettevõtte omanik ja registrisse kantavad rajatised.

— Registreeritud ettevõtjate enesekontroll Registrisse kantud ettevõtjad säilitavad andmeid enesekontrollide kohta, mida tehakse selleks, et tõendada spetsifikaadi nõuete täitmist ja tooraine päritolu. Kõnealuse enesekontrolli sisu on määratletud kvaliteedijuhtimise juhendis.

— Jälgitavus: kõigis tootmis-, valmistamis- ja pakendamisetappides tagatakse jälgitavus, mis võimaldab kontrollida KPNiga õli päritolu. Täpsemalt peab rakendatav jälgitavussüsteem võimaldama tõendada iga toorainepartii ja toote „Aceite de la Comunitat Valenciana“ iga partii vahelist vastavust.

— Kontrollimine ja tõendamine: kontrolliasutus teostab järelevalvet registrisse kantud ettevõtjate enesekontrolli süsteemi, jälgitavussüsteemi ja tootmisprotsessi kontrolli üle. Lisaks kontrollib ta käesolevas spetsifikaadis määratletud õli omadusi. Kontrollid põhinevad korrapärastel ülevaatustel, dokumentide (registriraamatud) läbivaatamisel ja pakendatud õli kvaliteedi kontrollil.

— Kui õli ei vasta käesoleva spetsifikaadi tingimustele, ei või seda turustada KPNiga hõlmatud õlina.“

5.3. Tootmismeetodi kirjeldus (tootespetsifikaadi punkt F)

Varasemas sõnastuses anti kõikehõlmav ülevaade kõikidest kasutatavatest viljelusmeetoditest ja õlitootmistoimingutest, olenemata sellest, kas neil oli otsest mõju toote eritunnustele. Näis vajalik kõnealust punkti lihtsustada.

Kõnealuse punkti uuesti sõnastamise põhjused:

Tootmismeetodi eelmine kirjeldus oli liiga pikk ja väga üldine. Kõnealust punkti on muudetud ning nüüd on see kokkuvõtlikum ja sisaldab konkreetseid tegevustavasid, mida piirkonnas järgitakse ja mis aitavad kaasa KPNiga toote „Aceite de la Comunitat Valenciana“ iseloomulike omaduste kujunemisele.

Selle muudatusega muudetakse tootespetsifikaati.

Tootespetsifikaadi punkti F „Tootmismeetodi kirjeldus“ varasem sõnastus

„— Oliivipuud on istutatud ridadena. Keskmine istutustihedus on 101,7 oliivipuud hektari kohta (istutussagedusega keskmiselt 10 x 10 meetrit) ja üks pookealus puu kohta. Puud istutatakse peamiselt niisutamata pinnasele ja keskmine saagikus on nii õli kui ka oliivide puhul väga madal (2 kg õli puu kohta ja 10 kg oliive puu kohta), mis vastab traditsioonilisele madala saagikusega oliiviistandikule.

— Traditsioonilisi oliivipuude viljelemise meetodeid rakendatakse viisil, mis põhjustab keskkonnale võimalikult vähe põllumajandusest tulenevat kahju. Selleks et tõendada ja tagada kõnealust minimaalset keskkonnamõju ning ühtlasi tagada selliste põllumajandustootjate oliivipuid viljelevate maatükkide toodangu jälgitavus, kes on seotud KPNiga „Aceite de la Comunitat Valenciana“, tuleb iga homogeense viljelusüksuse kohta täita päevik, kus on loetletud kõik eri maatükkidel kasutatavad viljelustavad. Reguleeriv asutus annab sellise päeviku igale asjaomase KPNiga seotud põllumajandustootjale.

— Peamised kasutatavad viljelustavad on järgmised. — Mullaparandusained ja väetamine — Pinnase hooldus ja haldamine — Lõikamine — Niisutamine — Kahjustajate/haiguste kontroll

— Oliive korjatakse otse puudelt, kasutades enamasti traditsioonilist käsitsi korjamist (nn lüpsmine, kus libistatakse käega mööda oksa, et tõmmata oliivid oksa küljest lahti). Suur saagi korral võib kasutada ka erinevaid masinaid, tingimusel, et nendega ei kahjustata oliivide kvaliteeti.

— Koristatud oliivid pannakse plastkastidesse või puhastesse haagistesse, et vedada need samal päeval õliveskisse. Vedu toimub sobivates tingimustes, millega tagatakse oliivide terviklikkus asjaomastesse rajatistesse sisenemisel, vältides hoolimatut käitlemist, ebasobivaid anumaid või koorma liigset kaalu, mis võivad põhjustada oliivide vigastamist ja muljumist.

— KPNiga „Aceite de la Comunitat Valenciana“ oliiviõli tootmiseks kasutatakse üksnes puudelt korjatud oliive. Maast korjatud oliivid heidetakse kõrvale.

— Kõnealuste nõuete täitmist kontrollitakse õliveskites, kuhu tooraine, oliivid, viiakse. Selles jaoks on õliveskites kasutusel tööprotsessid ja dokumenteeritud menetlused. Erineva kvaliteediga oliivide eraldamise tagamiseks peavad õliveskites olema töörühmad ja/või -süsteemid.

— Õli tootmine koosneb järgmistest etappidest. — Oliivide transport: toimub viisil, mis ei kahjusta vilju, ja parimates sanitaartingimustes. — Oliivide vastuvõtmine: identifitseeritakse saadud partii päritolu. — Oliivide töötlemine: kasutatakse asjakohaseid käitlemis-, jahvatamis-, pressimis- ja säilitamistehnoloogiaid, et saada parima kvaliteediga toode, säilitades samas piirkonna õlidele iseloomulikud omadused. Maksimaalne ajavahemik oliivide koristamise ja nende tootmisettevõttes töötlemise vahel ei või ületada 48 tundi.

— Oliivide töötlemisel võetakse arvesse järgmist. — Oliive jahvatatakse pideva protsessina. — Massi segamistemperatuur ei tohi ületada taset, mis võiks kahjustada õli optimaalseid füüsikalis-keemilisi ja organoleptilisi omadusi. — Ainsa abiainena on lubatud kasutada toidutalki. — Etappide eraldamine toimub peamiselt tsentrifuugimise teel. — Horisontaalsel ja vertikaalsel dekanteerimisel lisatava vee temperatuur ei tohi ühelgi juhul ületada 36 °C. — Õlide naturaalne dekanteerimine sõltub õlide sisalduvate lisaainete hulgast. — Õlisid tuleb ladustada täielikult suletud mahutites, mis on valmistatud roostevabast terasest või muust materialist ja millest saab võtta proove, samuti peab olema võimalik neid nõuetekohaselt puhastada ja korrapäraselt tühjendada. Mahutid peavad ühtlasi võimaldama säilitada toote kvaliteeti vähemalt ühe aasta vältel.

— Õli pakendamisel võetakse arvesse järgmist. — Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ pakendamine võib toimuda geograafilisest piirkonnast olenemata mis tahes ettevõttes. — Õli pakendatakse anumatesse, mis tagavad toote hea säilivuse ja võivad olla valmistatud toiduainete pakendamiseks ettenähtud polüetüleenist, klaasist, plakeeritud metallist või keraamilised. Eelistatud on pakendid, mis kaitsevad toodet kõige tõhusamalt valguse, soojuse jms eest. — Pakendid on kuni 5-liitrised, lubatud on ka 100 ml, 250 ml, 500 ml, 750 ml, 1 l, 2 l, 2,5 l, 3 l ja 5 l mahutavad pakendid.“

Tootespetsifikaadi punkti F „tootmismeetodi kirjeldus“ uus sõnastus

„Oliive (mida korjatakse üksnes puudelt) korjatakse otse puult, kasutades traditsioonilisi meetodeid, nagu käsitsi korjamine või vibratsioon, asetades maapinnale tekid, et vältida oliivide kahjustumist ja nende kokkupuudet maapinna või koristusmasinatega. Et vältida viljade kahjustamist või vigastamist, veetakse neid tootmisettevõttesse alati lahtiselt kastides või piiratud mahutavusega jäikades mahutites või haagises. Viljade kahjustumise tõttu on keelatud nende vedamine kottides. Maksimaalne ajavahemik oliivide koristamise ja nende tootmisettevõttes töötlemise vahel ei või ületada 48 tundi. Oliivipressimisjääkidest (orujo või alperujo) saadud õli ei ole lubatud kasutada.“

5.4. Seos piirkonnaga (tootespetsifikaadi punkt H ja koonddokumendi punkt 5)

Muudetakse punkti „Seos piirkonnaga“:

a) ajakohastatakse viimaste aastate õhutemperatuuri ja sademete hulgaga seotud andmeid;

b) muudetakse õli teatavaid analüütilisi näitajaid: — puuviljalisuse tase → > 2,5 (enne > 5); — mõruduse tase → ≥ 1,5 (enne vahemikus 1–3). — Lisatakse, et teravuse ja mõruduse mediaanid ületavad puuviljalisuse mediaani kahe ühiku võrra, vastates seega alati tasakaalustatud õli omadustele.

Kõnealuse punkti uuesti sõnastamise põhjused:

Nagu on osutatud punktis 5.1, on viimastel aastatel täheldatud suuri muutusi Valencia autonoomse piirkonna kliimas. Seepärast oli vaja punkt „Seos piirkonnaga“ uuesti sõnastada, et esitada selles ajakohastatud ilmastikunäitajad.

Lisaks tehakse käesolevas tootespetsifikaadi muutmise taotluses ettepanek muuta õli mitme analüütilise näitaja väärtusi (vt punkt 5.1). Osa nimetatud näitajatest on esitatud ka punktis „Seos piirkonnaga“ ja seepärast peavad nende väärtused olema samad nagu punktis „Toote kirjeldus“.

Kõnealused muudatused on põhjustanud muutused viimaste aastate kliimanäitajates. Märkimisväärselt vähenenud sademete hulgaga seotud väike temperatuuritõus kajastub KPNiga „Aceite de la Comunitat Valenciana“ hõlmatud oliiviõli analüütilistes ja organoleptilistes omadustes.

Tänu talvistele pehmetele (keskmiselt 7–11 °C) ja suvistele kuumadele (keskmiselt 22–26 °C) temperatuuridele lükkub õitsemisaeg edasi ja kasvuperiood on sellest tulenevalt pikem.

Oliividele avalduv peamine mõju väljendub küllastumata rasvahapete, eelkõige oleiinhappe ja linoolhappe sisalduse suurenemisena. Linoolhappes on konjugeeritud kaksikside, mis soodustab kromofooride absorbeerumist ultravioleti piirkonnas, andes tulemuseks ultraviolettkiirguse absorptsiooni väärtuse K270 < 0,18.

Kõik sademete ja õhutemperatuuriga seotud näitajad annavad viljadele keskmise kuni suhteliselt kõrge oleiinhappe sisalduse, mis jääb erinevatel kaitstud sortidel vahemikku 60–82; linoleenhappe sisaldus jääb > 8 % ja palmitiinhappe sisaldus vahemikku 7,5–20 %.

Kavandatud muudatuste eesmärk on kirjeldada õli, mida tänapäeval kaitstud piirkonnast saadakse, säilitades samas õli kvaliteedi.

Selle muudatusettepanekuga muudetakse tootespetsifikaati (punkt H) ja koonddokumenti (punkt 5). Mõlemas dokumendis on vastavad punktid sõnastatud järgmiselt.

Tootespetsifikaadi punkti h ja koonddokumendi punkti 5 varasem sõnastus

„Looduslikud tegurid

Määratletud piirkonnas valitseb vahemereline kliima, mida iseloomustavad pehmed talved, vähesed sademed (sadu esineb peamiselt sügisel ja kevadel) ja suur suvine põud. Piirkonna kliima ühtsusele aitab kaasa Vahemere, Pürenee poolsaare ja Atlandi ookeani mõju. Eriti ühetaolised on kliimatingimused peamistel viljelusperioodidel, st õitsemise, oliivide valmimise lõppetapi ja õlisisalduse kujunemise ajal. Kliimat iseloomustavad järgmised tegurid.

— Oliivide tootmispiirkonna aasta keskmine temperatuur jääb vahemikku 12–16 °C, kusjuures suvised ja talvised temperatuurid erinevad suurel määral (vastavalt keskmiselt 6–10 °C ja 22–26 °C). Sellised temperatuurid on soodsad oliivipuu fenoloogilisele arengule.

— Aasta keskmine sademete hulk jääb vahemikku 500–600 mm, esineda võib teatavaid kõikumisi; väga kuivadel aastatel on sademeid 200–300 mm ja kõige rohkem võib sadada 700–800 mm.

Pinnas on peamiselt lubjakivine, kuigi mõnes kohas esineb ka liivakivi, merglit ja kipskivi. Mesosoikumi aegkonnast pärit põhjakiht on moodustunud peamiselt juura- ja kriidiajastu lubjakivist, mille hulgas on ka teataval määral merglit ja liivakivi. Viljelemispinnas on moodustunud uuematest settekivimitest ja koosneb peamiselt Vahemere punasest pinnasetüübist (Terra Rossa) tekkinud tertsiaar- ja kvaternaariajastu ainest. Mullastik on hea tekstuuri ja struktuuriga, laseb vett hästi läbi ja on oliivikasvatuseks eriti sobiv.

Geograafilise piirkonna pinnamood on astmeline, ulatudes Pürenee ja Andaluusia kõrgustikke ääristavatelt mägedelt orgude kaudu idasse kuni rannikuni. Oliivikasvatusega tegeldakse alal, mis asub 300–600 meetri kõrgusel merepinnast, kuna rannikult lääne poole on levinud eelkõige tsitrusviljade intensiivviljeluseks kasutatavad kunstlikult niisutatud puuviljaaiad, mis on toonud kaasa oliivipuude kasvatamiseks nõutavate keskkonnatingimuste väga ühtlase jaotumise määratletud geograafilises piirkonnas. Pürenee poolsaare idaosa põllumajandusmaastikul kasvavad valdavalt kuivust armastavad oliivi-, mandli- ja jaanileivapuud.

Inimtegurid

Oliivipuid esines Valencia autonoomses piirkonnas juba roomlaste ajal rohkem kui kaks tuhat aastat tagasi. Nende viljelemisest on jälgi Maestrazgo de Castellóni piirkonnas Rooma keisririigi pealinnast Cádizisse viiva Via Augusta ääres. Tänapäeval võib nimetatud piirkonnas näha arvukalt üle tuhande aasta vanuseid oliivipuid. Nende olemasolu on lihtne tõestada tänu Maestrazgo ühistute algatusele, mille raames pakutakse turistidele mitmeid radu, millel saab teavet oliiviõli tuhandeaastasest ajaloost.

Esile tuleks tõsta ka botaanik Cavanillesi panust teoses „Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia“ (1795–1797). Tema tähelepanekud põllumajanduse ning täpsemalt oliivipuude viljelemise ja oliiviõli tootmise kohta on väga huvipakkuvad ning hõlmavad kogu Valencia tootmispiirkonda. Oliiviõli nimetusele ja oliivipuude viljelemisele osutatakse korduvalt.

Oliivipuude viljelemine on kõikides tootmisega tegelevates omavalitsusüksustes sügavalt juurdunud majandustegevus, mis tuleneb peamiselt nimetatud viljelemise püsivusest. Selle ümber on välja kujunenud agrotööstus- ja majandussüsteem, mis on soodustanud maapiirkondade ühiskondlikku ja majanduslikku arengut, võimaldades samas keskkonnahoidlikku viljelemist piirkondades, mille kliima- ja pinnasetingimused ei ole muud liiki tootmiseks sobivad.

Määratletud geograafilises piirkonnas on põllumajanduslikud maatükid jaotatud erilisel viisil: väga väikesed, järskudel nõlvadel asuvad maatükid, keeruline juurdepääs, kiviaedadega ümbritsetud astangulised põllud, suur kõrbestumise ja metsatulekahjude oht, suhteliselt viljatu, vähe orgaanilist ainet sisaldav ja halvasti vett läbi laskev muld on tegurid, mille tõttu on oliivipuudel määratletud geograafilises piirkonnas ökosüsteemi säilimise seisukohast oluline keskkonnamõju.

Seepärast on määratletud geograafilise piirkonna viljelusmaa kasutamine sobiv väiketaludele, kus ei rakendata kunstlikul niisutamisel põhinevat põllumajandusmudelit; oliiviõli toodetakse peamiselt ühistute raames ja suur osa toodangust läheb oma tarbeks. Suur osa põllumajandustootjate viljelusalasest oskusteabest on pärandatud isalt pojale.

Geograafilise piirkonna kliima-, pinnase-, keskkonna- ja antropoloogiliste tingimuste ning piirkonna oliivipuude fenoloogilise arengu põhjal võib väita, et määratletud geograafiline piirkond on oliivipuude viljelemise seisukohalt ühetaoline tervik. Selle alusel on kindlaks tehtud kogu määratletud geograafilise piirkonna oliivikasvatuse ühtsus.

Toote eripära

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ eripära seisneb peamiselt selle sordilises koostises. Sordid 'Farga', 'Serrana', 'Morrudas', 'Villalonga' ja 'Blanqueta' on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Nendest saadakse õli, millel on ainulaadsed omadused, seda nii rasvhapete sisalduse kui ka organoleptiliste tunnuste poolest.

Määratletud geograafilises piirkonnas toodetakse väga tasakaalustatud rasvhapete sisaldusega õli, milles kerkib esile suhteliselt suur oleiin-, linool- ja linoleenhappe hulk. Seepärast on oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ küllastumata ja küllastunud rasvhapete suhe väga kõrge.

Organoleptiliselt on nimetatud oliiviõli üks laiema spektri ja mitmekesisema aroomiga õlisid. Puuviljalisuse tase on üle 5 ja sisaldab roheliste oliivide, mandli, roheliste lehtede, tsitrusviljade, banaani ja rohu noote. Teravuse ja mõruduse tase jääb vahemikku 1–3. Nagu eespool osutatud, annab puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse suhe tulemuseks tasakaalustatud õli.

Seos geograafilise piirkonna ning toote kvaliteedi ja omaduste vahel

Peamised tegurid, millest tulenevad oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ ainulaadsed omadused ja mis näitavad toote kvaliteedi ja geograafilise asukoha seost, on järgmised.

Sordid 'Farga', 'Serrana', 'Morrudas', 'Villalonga' ja 'Blanqueta' on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Need esindavad nimetatud geograafilises piirkonnas Pürenee poolsaare idaosale iseloomulikku sortide traditsioonilisust, rikkalikkust ja mitmekesisust. Nimetatud sordid on kohalike tingimustega hästi kohandunud, kuna kohalikud põllumajandustootjad on need juba ammu välja valinud ja paljundanud.

Sordiprofiilist ja pinnamoest tulenevalt on määratletud geograafilises piirkonnas väga pikk saagikoristusperiood (oktoobrist veebruarini). Kuna oliivipuid viljeldakse väiketaludes, on ka saagid piiratud. Põllumajandustootja teeb viljeluskava ja otsustab saagikoristuse alguse igal oma viljeldaval maatükil vastavalt sellele, kuidas tema väike saak valmib. See hõlbustab saagikoristuse täpsemat kavandamist. Sellega tagatakse koristatud ühtlaselt küpsete oliivipartiide pidev edasitoimetamine, ilma et tekiks vajadus neid vahepeal säilitada, mis kindlustab organoleptiliste ja füüsikalis-keemiliste omaduste poolest eripärase oliiviõli tootmiseks vajaliku tooraine kvaliteedi.

Oliiviistandike orograafiline asend 300–600 m kõrgusel toob kaasa päevase ja öise temperatuuri vahelduvuse, mis soodustab oliivide puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse tasemete kujunemist viljas. Väheviljakas ja rohkesti aktiivset lupja sisaldav pinnas, kus oliivipuud enamasti kasvavad, on teine tegur, mis määrab kindlaks oliivide erilised organoleptilised omadused.

Tootmispiirkonna erilised kliimatingimused väljenduvad nii õhutemperatuuris kui ka sademete hulgas. Sügisene ja kevadine sademete kontsentratsioon aitab tublisti kaasa oliivipuude viljelemisele ja toodetava õli kvaliteedile, kuna see mahendab suurel määral õlide aroomibuketti ja organoleptilisi omadusi. Kevadised sademed soodustavad puude võrsumist, mis omakorda mõjutab järgmiste aastate saaki. Vahemere lähedusest tulenevad aastaringselt mahedad õhutemperatuurid rikastavad samuti aroomibuketti, mis annab oliiviõlile „Aceite de la Comunitat Valenciana“ ainulaadsed omadused.“

Tootespetsifikaadi punkti H ja koonddokumendi punkti 5 uus sõnastus

„Looduslikud tegurid

Määratletud piirkonnas valitseb vahemereline kliima, mida iseloomustavad pehmed talved, vähesed sademed (sadu esineb peamiselt sügisel ja kevadel) ja suur suvine põud. Piirkonna kliima ühtsusele aitab kaasa Vahemere, Pürenee poolsaare ja Atlandi ookeani mõju. Eriti ühetaolised on kliimatingimused peamistel viljelusperioodidel, st õitsemise, oliivide valmimise lõppetapi ja õlisisalduse kujunemise ajal. Kliimat iseloomustavad järgmised tegurid.

— Oliivide tootmispiirkonna aasta keskmine temperatuur jääb vahemikku 15–18 °C, kusjuures suvised ja talvised temperatuurid erinevad suurel määral (vastavalt keskmiselt 7–11 °C ja 22–26 °C). Sellised temperatuurid on soodsad oliivipuu fenoloogilisele arengule.

— Aasta keskmine sademete hulk jääb vahemikku 400–500 mm, esineda võib teatavaid kõikumisi; väga kuivadel aastatel on sademeid 200–300 mm ja kõige rohkem võib sadada 700–800 mm. Viimastel aastatel on sademete hulk piirkonnas vähenemas.

Pinnas on peamiselt lubjakivine, kuigi mõnes kohas esineb ka liivakivi, merglit ja kipskivi. Mesosoikumi aegkonnast pärit põhjakiht on moodustunud peamiselt juura- ja kriidiajastu lubjakivist, mille hulgas on ka teataval määral merglit ja liivakivi. Viljelemispinnas on moodustunud uuematest settekivimitest ja koosneb peamiselt Vahemere punasest pinnasetüübist (Terra Rossa) tekkinud tertsiaar- ja kvaternaariajastu ainest. Mullastik on hea tekstuuri ja struktuuriga, laseb vett hästi läbi ja on oliivikasvatuseks eriti sobiv.

Geograafilise piirkonna pinnamood on astmeline, ulatudes Pürenee ja Andaluusia kõrgustikke ääristavatelt mägedelt orgude kaudu idasse kuni rannikuni. Oliivikasvatusega tegeldakse alal, mis asub 300–600 meetri kõrgusel merepinnast, kuna rannikult lääne poole on levinud eelkõige tsitrusviljade intensiivviljeluseks kasutatavad kunstlikult niisutatud puuviljaaiad, mis on toonud kaasa oliivipuude kasvatamiseks nõutavate keskkonnatingimuste väga ühtlase jaotumise määratletud geograafilises piirkonnas. Pürenee poolsaare idaosa põllumajandusmaastikul kasvavad valdavalt kuivust armastavad oliivi-, mandli- ja jaanileivapuud.

Inimtegurid

Oliivipuid esines Valencia autonoomses piirkonnas juba roomlaste ajal rohkem kui kaks tuhat aastat tagasi. Nende viljelemisest on jälgi Maestrazgo de Castellóni piirkonnas Rooma keisririigi pealinnast Cádizisse viiva Via Augusta ääres. Tänapäeval võib nimetatud piirkonnas näha arvukalt üle tuhande aasta vanuseid oliivipuid. Nende olemasolu on lihtne tõestada tänu Maestrazgo ühistute algatusele, mille raames pakutakse turistidele mitmeid radu, millel saab teavet oliiviõli tuhandeaastasest ajaloost.

Esile tuleks tõsta ka botaanik Cavanillesi panust teoses „Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia“ (1795–1797). Tema tähelepanekud põllumajanduse ning täpsemalt oliivipuude viljelemise ja oliiviõli tootmise kohta on väga huvipakkuvad ning hõlmavad kogu Valencia tootmispiirkonda. Oliiviõli nimetusele ja oliivipuude viljelemisele osutatakse korduvalt.

Oliivipuude viljelemine on kõikides tootmisega tegelevates omavalitsusüksustes sügavalt juurdunud majandustegevus, mis tuleneb peamiselt nimetatud viljelemise püsivusest. Selle ümber on välja kujunenud agrotööstus- ja majandussüsteem, mis on soodustanud maapiirkondade ühiskondlikku ja majanduslikku arengut, võimaldades samas keskkonnahoidlikku viljelemist piirkondades, mille kliima- ja pinnasetingimused ei ole muud liiki tootmiseks sobivad.

Määratletud geograafilises piirkonnas on põllumajanduslikud maatükid jaotatud erilisel viisil: väga väikesed, järskudel nõlvadel asuvad maatükid, keeruline juurdepääs, kiviaedadega ümbritsetud astangulised põllud, suur kõrbestumise ja metsatulekahjude oht, suhteliselt viljatu, vähe orgaanilist ainet sisaldav ja halvasti vett läbi laskev muld on tegurid, mille tõttu on oliivipuudel määratletud geograafilises piirkonnas ökosüsteemi säilimise seisukohast oluline keskkonnamõju.

Seepärast on määratletud geograafilise piirkonna viljelusmaa kasutamine sobiv väiketaludele, kus ei rakendata kunstlikul niisutamisel põhinevat põllumajandusmudelit; oliiviõli toodetakse peamiselt ühistute raames ja suur osa toodangust läheb oma tarbeks. Suur osa põllumajandustootjate viljelusalasest oskusteabest on pärandatud isalt pojale.

Geograafilise piirkonna kliima-, pinnase-, keskkonna- ja antropoloogiliste tingimuste ning piirkonna oliivipuude fenoloogilise arengu põhjal võib väita, et määratletud geograafiline piirkond on oliivipuude viljelemise seisukohalt ühetaoline tervik. Selle alusel on kindlaks tehtud kogu määratletud geograafilise piirkonna oliivikasvatuse ühtsus.

Toote eripära

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ eripära seisneb peamiselt selle sordilises koostises. Sordid 'Farga', 'Serrana', 'Morrudas', 'Villalonga' ja 'Blanqueta' on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Nendest saadakse õli, millel on ainulaadsed omadused, seda nii rasvhapete sisalduse kui ka organoleptiliste tunnuste poolest.

Määratletud geograafilises piirkonnas toodetakse väga tasakaalustatud rasvhapete sisaldusega õli, milles on keskmiselt kuni suhteliselt suures koguses oleiin-, linool- ja linoleenhapet. Seepärast on oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ küllastumata ja küllastunud rasvhapete suhe väga kõrge.

Organoleptiliselt on nimetatud oliiviõli üks laiema spektri ja mitmekesisema aroomiga õlisid. Puuviljalisuse tase on üle 2,5, seda iseloomustab õrn kuni keskmine puuviljalisus ning see sisaldab roheliste oliivide, mandli, roheliste lehtede, tsitrusviljade, banaani ja rohu noote. Teravuse ja mõruduse tase on üle 1,5. Teravuse ja mõruduse mediaanid ei ületa mingil juhul puuviljalisuse mediaani kahe ühiku võrra, vastates seega alati tasakaalustatud õli omadustele. Nagu eespool osutatud, annab puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse suhe tulemuseks tasakaalustatud õli.

Seos geograafilise piirkonna ning toote kvaliteedi ja omaduste vahel

Peamised tegurid, millest tulenevad oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ ainulaadsed omadused ja mis näitavad toote kvaliteedi ja geograafilise asukoha seost, on järgmised.

Sordid 'Farga', 'Serrana', 'Morrudas', 'Villalonga' ja 'Blanqueta' on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Need esindavad nimetatud geograafilises piirkonnas Pürenee poolsaare idaosale iseloomulikku sortide traditsioonilisust, rikkalikkust ja mitmekesisust. Nimetatud sordid on kohalike tingimustega hästi kohandunud, kuna kohalikud põllumajandustootjad on need juba ammu välja valinud ja paljundanud.

Sordiprofiilist ja pinnamoest tulenevalt on määratletud geograafilises piirkonnas väga pikk saagikoristusperiood (oktoobrist veebruarini). Kuna oliivipuid viljeldakse väiketaludes, on ka saagid piiratud. Põllumajandustootja teeb viljeluskava ja otsustab saagikoristuse alguse igal oma viljeldaval maatükil vastavalt sellele, kuidas tema väike saak valmib. See hõlbustab saagikoristuse täpsemat kavandamist. Sellega tagatakse koristatud ühtlaselt küpsete oliivipartiide pidev edasitoimetamine, ilma et tekiks vajadus neid vahepeal säilitada, mis kindlustab organoleptiliste ja füüsikalis-keemiliste omaduste poolest eripärase oliiviõli tootmiseks vajaliku tooraine kvaliteedi.

Oliiviistandike orograafiline asend 300–600 m kõrgusel toob kaasa päevase ja öise temperatuuri vahelduvuse, mis soodustab oliivide puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse tasemete kujunemist viljas. Väheviljakas ja rohkesti aktiivset lupja sisaldav pinnas, kus oliivipuud enamasti kasvavad, on teine tegur, mis määrab kindlaks oliivide erilised organoleptilised omadused.

Tootmispiirkonna erilised kliimatingimused väljenduvad nii õhutemperatuuris kui ka sademete hulgas. Määratletud piirkonna aastane sademete hulk on suhteliselt väike ja see on jaotunud kahe aastaaja – sügise ja kevade vahel. Sügisene ja kevadine sademete kontsentratsioon aitab tublisti kaasa oliivipuude viljelemisele ja toodetava õli kvaliteedile, kuna see mahendab suurel määral õlide aroomibuketti ja organoleptilisi omadusi. Kevadised sademed soodustavad puude võrsumist, mis omakorda mõjutab järgmiste aastate saaki. Vahemere lähedusest tulenevad aastaringselt mahedad õhutemperatuurid rikastavad samuti aroomibuketti, mis annab oliiviõlile „Aceite de la Comunitat Valenciana“ ainulaadsed omadused.“

5.5. Kontrollstruktuur (tootespetsifikaadi punkt I)

Muudeti kontrolliasutuse nime ja postiaadressi.

Kõnealuse punkti uuesti sõnastamise põhjused:

tegemist on peadirektoraadi nime muutmisest tingitud ajakohastamisega.

Selle muudatusega muudetakse tootespetsifikaati.

Spetsifikaadi muutmine. Punkti I „Kontrolliasutus“ uus sõnastus

Punkti I „Kontrolliasutus“ varasem sõnastus

„Dirección General de Empresas Agroalimentarias y PESCA Conselleria de Presidencia y Agricultura, PESCA, Alimentación y Agua C/Castán Tobeñas, 77 Complejo admtvo 9 octubre. Edificio B4 Planta 2 46018 Valencia Tel: 961247305 E-post: area_calidad@gva.es“

Punkti I „Kontrolliasutus“ uus sõnastus

„Dirección General de Desarrollo Rural Conselleria de Agricultura, Desarrollo Rural, Emergencia Climática y Transición Ecológica Complejo admtvo 9 octubre. Edificio B0 Planta 2 46018 Valencia Tel +34 961247305 E-post: area_calidad@gva.es“

KOONDDOKUMENT

„ACEITE DE LA COMUNITAT VALENCIANA“

ELi nr PDO-ES-0720-AM01 – 1.2.2016

KPN (X) KGT ()

1. Nimetus

„Aceite de la Comunitat Valenciana“

2. Liikmesriik või Kolmas Riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Väärisoliiviõli, mida saadakse oliivipuu (Olea europea, L.) viljadest, mis kuuluvad üksnes järgmistesse Valencia autonoomse piirkonna kohalikesse sortidesse: 'Farga', 'Serrana', 'Morrudas', 'Villalonga' ja 'Blanqueta'. Sortide osakaal õlis on järgmine: 'Serrana': 20–40 %; 'Villalonga': 20–40 %; 'Farga': 10–25 %; 'Blanqueta': 10–25 % ja 'Morrudas': 5–10 %.

Kaitstud päritolunimetusega „Aceite de la Comunitat Valenciana“ hõlmatud väärisoliiviõlil on järgmised omadused.

Väärisoliiviõli

— Happesus: < 0,5°

— Peroksiidarv: < 15 mEq O2/kg

— Ultraviolettkiirguse absorptsioon K270 ≤ 0,18

— Ultraviolettkiirguse absorptsioon K232 < 2,50

— Vaha ≤ 250

— Delta K ≤ 0,01

— Oleiinhappe sisaldus vahemikus 60–82 % rasvhapete koguhulgast

— Linoolhappe sisaldus üle 8 % rasvhapete koguhulgast

— Palmitiinhappe sisaldus vahemikus 7,5–20 % rasvhapete koguhulgast

— Linoleenhappe sisaldus alla 1 % rasvhapete koguhulgast

— Palmitoleiinhappe sisaldus vahemikus 0,6–2,5 % rasvhapete koguhulgast

— Arahhiinhappe sisaldus alla 0,6 % rasvhapete koguhulgast

— Lignotseriinhappe sisaldus alla 0,2 % rasvhapete koguhulgast

— Veamediaan = 0

— Puuviljalisuse mediaan > 2,5

— Teravuse mediaan ≥ 1,5

— Mõruduse mediaan ≥ 1,5

— Puuviljalisuse mediaani ning mõruduse ja teravuse mediaani suhe peab andma tulemuseks väärtuse, mille alusel võib nimetatud õli iseloomustada tasakaalustatuna. See tähendab, et teravuse ja mõruduse mediaanid ei ületa mingil juhul puuviljalisuse mediaani kahe ühiku võrra.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Oliivisortide kirjeldus

SERRANA

Küps vili on munakujuline, lillakasmusta värvuse ja poorse kestaga. Tegemist on keskmise saagikusega vastupidava sordiga, mis talub põuda ja miinuskraade, kuid on tundlik oliivikärbse ja kärntõve suhtes.

Sort valmib vara ja annab head õlisaaki, seda viljeldakse peamiselt Alto Palancia omavalitsusüksuses, Calderona ja Espadáni mäeahelikus asuvas looduspargis, ning selle ümbruses, kuigi seda leidub teataval määral ka naaberaladel.

FARGA

Tegemist on väga vana sordiga, mis pärineb Castellóni provintsi põhjaosast. Vili on väikese kuni keskmise suurusega ning pikliku asümmeetrilise kujuga.

Viljad küpsevad vara, sordi saagikus on keskmine, kuid ebaühtlane. Õlisaak on märkimisväärne ja sorti viljeldakse Castellóni provintsi põhjaosas ja vähesemal määral ka naabruses asuvates Plana Alta ja Alcalaténi piirkondades.

BLANQUETA

Sort on pärit Muro de Alcoyst. Vili on ümar ja küpsena veinipunase kuni musta värvusega.

Vilju koristatakse vara, sordi õlisaagikus on keskmine.

VILLALONGA

Sort on pärit Valencia provintsi lõunaosast. Suured viljad on ümara kujuga, kuid annavad siiski head õlisaaki. Küps vili on musta värvusega.

Miinuskraadidele ja põuale tundlikku sorti leidub kogu Valencia provintsis, suuremas osas Alicante provintsis ning teataval määral Castellónis.

MORRUDA

Keskmise suurusega vili on lillakasmusta värvuse ja veidi asümmeetrilise kujuga. Sordi õlisaak on keskmine. Vastupidav sort on väikese saagikusega, seda leidub ühtlaselt kõikjal Valencia autonoomses piirkonnas. Sort ei ole laialt levinud, kuid on teatavates piirkondades suure tähtsusega.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Oliivid kasvatatakse ja neid töödeldakse punktis 4 osutatud kaitstud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ pakendamine võib toimuda geograafilisest piirkonnast olenemata mis tahes ettevõttes.

Õli pakendatakse anumatesse, mis tagavad toote hea säilivuse ja võivad olla valmistatud toiduainete pakendamiseks ettenähtud polüetüleenist, klaasist, plakeeritud metallist või keraamilised. Eelistatud on pakendid, mis kaitsevad toodet kõige tõhusamalt valguse, soojuse jms eest.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Käesolevas spetsifikaadis kirjeldatud oliiviõli siltidel ja märgistel peavad olema esitatud sõnad „Denominación de Origen Protegida“ (kaitstud päritolunimetus) ja „Aceite de la Comunitat Valenciana“.

Samuti peab tootel olema vastavustähis, st lisamärgis, mille paigaldab pakendamisettevõtja viisil, mis ei võimalda märgise uuesti kasutamist ja millega tagatakse toote jälgitavus. Nimetatud lisamärgistel on esitatud sõnad „Denominación de Origen Protegida Aceite de la Comunitat Valenciana“ ja toote logo.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ valmistamiseks kasutatavate oliivide tootmispiirkond koosneb Valencia autonoomse piirkonna 65 omavalitsusüksusest Need on järgmised: Albocàsser, Tirig, La Salzadella, Sant Mateu, Les Coves de Vinromà, Figueroles, Les Useres, San Juan de Moró, Serra Engarzeran, Torre Endomenech, Vall d’Alba, Vilafamés, Ayódar, Fanzara, Almedijar, Altura, Azuébar, Chóvar, Geldo, Navajas, Segorbe, Soneja, Castellnovo, Teresa, Vall d’Almonacid, Viver, Alcudia de Veo, Alfondeguilla, Artana, Tales, Gátova, Casinos, Alcublas, Gestalgar, Sot de Chera, Villar del Arzobispo, Requena, Utiel, Venta del Moro, Ayora, Cortes de Pallas, Anna, Bicorp, Bolbaite, Chella, Enguera, Millares, Navarrés, Font de la Figuera, Moixent, Vallada, Albaida, Beniatjar, Ontinyent, Alfafara, Alqueria d’Aznar, Cocentaina, Millena, Muro d’Alcoi, Alcoi, Biar, Cañada de Biar, Sax, Villena, Banyeres de Mariola ja Onil.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Määratletud piirkonnas valitseb vahemereline kliima, mida iseloomustavad pehmed talved, vähesed sademed (sadu esineb peamiselt sügisel ja kevadel) ja suur suvine põud. Piirkonna kliima ühtsusele aitab kaasa Vahemere, Pürenee poolsaare ja Atlandi ookeani mõju. Eriti ühetaolised on kliimatingimused peamistel viljelusperioodidel, st õitsemise, oliivide valmimise lõppetapi ja õlisisalduse kujunemise ajal. Kliimat iseloomustavad järgmised tegurid.

— Oliivide tootmispiirkonna aasta keskmine temperatuur jääb vahemikku 15–18 °C, kusjuures suvised ja talvised temperatuurid erinevad suurel määral (vastavalt keskmiselt 7–11 °C ja 22–26 °C). Sellised temperatuurid on soodsad oliivipuu fenoloogilisele arengule.

— Aasta keskmine sademete hulk jääb vahemikku 400–500 mm, esineda võib teatavaid kõikumisi; väga kuivadel aastatel on sademeid 200–300 mm ja kõige rohkem võib sadada 700–800 mm. Viimastel aastatel on sademete hulk piirkonnas vähenemas.

Pinnas on peamiselt lubjakivine, kuigi mõnes kohas esineb ka liivakivi, merglit ja kipskivi. Mesosoikumi aegkonnast pärit põhjakiht on moodustunud peamiselt juura- ja kriidiajastu lubjakivist, mille hulgas on ka teataval määral merglit ja liivakivi. Viljelemispinnas on moodustunud uuematest settekivimitest ja koosneb peamiselt Vahemere punasest pinnasetüübist (Terra Rossa) tekkinud tertsiaar- ja kvaternaariajastu ainest. Mullastik on hea tekstuuri ja struktuuriga, laseb vett hästi läbi ja on oliivikasvatuseks eriti sobiv.

Geograafilise piirkonna pinnamood on astmeline, ulatudes Pürenee ja Andaluusia kõrgustikke ääristavatelt mägedelt orgude kaudu idasse kuni rannikuni. Oliivikasvatusega tegeldakse alal, mis asub 300–600 meetri kõrgusel merepinnast, kuna rannikult lääne poole on levinud eelkõige tsitrusviljade intensiivviljeluseks kasutatavad kunstlikult niisutatud puuviljaaiad, mis on toonud kaasa oliivipuude kasvatamiseks nõutavate keskkonnatingimuste väga ühtlase jaotumise määratletud geograafilises piirkonnas. Pürenee poolsaare idaosa põllumajandusmaastikul kasvavad valdavalt kuivust armastavad oliivi-, mandli- ja jaanileivapuud.

Inimtegurid

Oliivipuid esines Valencia autonoomses piirkonnas juba roomlaste ajal rohkem kui kaks tuhat aastat tagasi. Nende viljelemisest on jälgi Maestrazgo de Castellóni piirkonnas Rooma keisririigi pealinnast Cádizisse viiva Via Augusta ääres. Tänapäeval võib nimetatud piirkonnas näha arvukalt üle tuhande aasta vanuseid oliivipuid. Nende olemasolu on lihtne tõestada tänu Maestrazgo ühistute algatusele, mille raames pakutakse turistidele mitmeid radu, millel saab teavet oliiviõli tuhandeaastasest ajaloost.

Esile tuleks tõsta ka botaanik Cavanillesi panust teoses „Observaciones sobre la Historia Natural, Geografía, Agricultura, población y frutos del Reino de Valencia“ (1795–1797). Tema tähelepanekud põllumajanduse ning täpsemalt oliivipuude viljelemise ja oliiviõli tootmise kohta on väga huvipakkuvad ning hõlmavad kogu Valencia tootmispiirkonda. Oliiviõli nimetusele ja oliivipuude viljelemisele osutatakse korduvalt.

Oliivipuude viljelemine on kõikides tootmisega tegelevates omavalitsusüksustes sügavalt juurdunud majandustegevus, mis tuleneb peamiselt nimetatud viljelemise püsivusest. Selle ümber on välja kujunenud agrotööstus- ja majandussüsteem, mis on soodustanud maapiirkondade ühiskondlikku ja majanduslikku arengut, võimaldades samas keskkonnahoidlikku viljelemist piirkondades, mille kliima- ja pinnasetingimused ei ole muud liiki tootmiseks sobivad.

Määratletud geograafilises piirkonnas on põllumajanduslikud maatükid jaotatud erilisel viisil: väga väikesed, järskudel nõlvadel asuvad maatükid, keeruline juurdepääs, kiviaedadega ümbritsetud astangulised põllud, suur kõrbestumise ja metsatulekahjude oht, suhteliselt viljatu, vähe orgaanilist ainet sisaldav ja halvasti vett läbi laskev muld on tegurid, mille tõttu on oliivipuudel määratletud geograafilises piirkonnas ökosüsteemi säilimise seisukohast oluline keskkonnamõju.

Seepärast on määratletud geograafilise piirkonna viljelusmaa kasutamine sobiv väiketaludele, kus ei rakendata kunstlikul niisutamisel põhinevat põllumajandusmudelit; oliiviõli toodetakse peamiselt ühistute raames ja suur osa toodangust läheb oma tarbeks. Suur osa põllumajandustootjate viljelusalasest oskusteabest on pärandatud isalt pojale.

Geograafilise piirkonna kliima-, pinnase-, keskkonna- ja antropoloogiliste tingimuste ning piirkonna oliivipuude fenoloogilise arengu põhjal võib väita, et määratletud geograafiline piirkond on oliivipuude viljelemise seisukohalt ühetaoline tervik.

Selle alusel on kindlaks tehtud kogu määratletud geograafilise piirkonna oliivikasvatuse ühtsus.

5.2. Toote eripära

Oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ eripära seisneb peamiselt selle sordilises koostises. Sordid 'Farga', 'Serrana', 'Morrudas', 'Villalonga' ja 'Blanqueta' on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Nendest saadakse õli, millel on ainulaadsed omadused, seda nii rasvhapete sisalduse kui ka organoleptiliste tunnuste poolest.

Määratletud geograafilises piirkonnas toodetakse väga tasakaalustatud rasvhapete sisaldusega õli, milles on keskmiselt kuni suhteliselt suures koguses oleiin-, linool- ja linoleenhapet.

Seepärast on oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ küllastumata ja küllastunud rasvhapete suhe väga kõrge.

Organoleptiliselt on nimetatud oliiviõli üks laiema spektri ja mitmekesisema aroomiga õlisid. Puuviljalisuse tase on üle 2,5, seda iseloomustab õrn kuni keskmine puuviljalisus ning see sisaldab roheliste oliivide, mandli, roheliste lehtede, tsitrusviljade, banaani ja rohu noote. Teravuse ja mõruduse tase on üle 1,5. Teravuse ja mõruduse mediaanid ei ületa mingil juhul puuviljalisuse mediaani kahe ühiku võrra, vastates seega alati tasakaalustatud õli omadustele. Nagu eespool osutatud, annab puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse suhe tulemuseks tasakaalustatud õli.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Peamised tegurid, millest tulenevad oliiviõli „Aceite de la Comunitat Valenciana“ ainulaadsed omadused ja mis näitavad toote kvaliteedi ja geograafilise asukoha seost, on järgmised.

Sordid 'Farga', 'Serrana', 'Morrudas', 'Villalonga' ja 'Blanqueta' on määratletud geograafilise piirkonna kohalikud sordid. Need esindavad nimetatud geograafilises piirkonnas Pürenee poolsaare idaosale iseloomulikku sortide traditsioonilisust, rikkalikkust ja mitmekesisust. Nimetatud sordid on kohalike tingimustega hästi kohandunud, kuna kohalikud põllumajandustootjad on need juba ammu välja valinud ja paljundanud.

Sordiprofiilist ja pinnamoest tulenevalt on määratletud geograafilises piirkonnas väga pikk saagikoristusperiood (oktoobrist veebruarini). Kuna oliivipuid viljeldakse väiketaludes, on ka saagid piiratud. Põllumajandustootja teeb viljeluskava ja otsustab saagikoristuse alguse igal oma viljeldaval maatükil vastavalt sellele, kuidas tema väike saak valmib. See hõlbustab saagikoristuse täpsemat kavandamist. Sellega tagatakse koristatud ühtlaselt küpsete oliivipartiide pidev edasitoimetamine, ilma et tekiks vajadus neid vahepeal säilitada, mis kindlustab organoleptiliste ja füüsikalis-keemiliste omaduste poolest eripärase oliiviõli tootmiseks vajaliku tooraine kvaliteedi.

Oliiviistandike orograafiline asend 300–600 m kõrgusel toob kaasa päevase ja öise temperatuuri vahelduvuse, mis soodustab oliivide puuviljalisuse, mõruduse ja teravuse tasemete kujunemist viljas.

Väheviljakas ja rohkesti aktiivset lupja sisaldav pinnas, kus oliivipuud enamasti kasvavad, on teine tegur, mis määrab kindlaks oliivide erilised organoleptilised omadused.

Tootmispiirkonna erilised kliimatingimused väljenduvad nii õhutemperatuuris kui ka sademete hulgas. Määratletud piirkonna aastane sademete hulk on suhteliselt väike ja see on jaotunud kahe aastaaja – sügise ja kevade vahel. Sügisene ja kevadine sademete kontsentratsioon aitab tublisti kaasa oliivipuude viljelemisele ja toodetava õli kvaliteedile, kuna see mahendab suurel määral õlide aroomibuketti ja organoleptilisi omadusi. Kevadised sademed soodustavad puude võrsumist, mis omakorda mõjutab järgmiste aastate saaki. Vahemere lähedusest tulenevad aastaringselt mahedad õhutemperatuurid rikastavad samuti aroomibuketti, mis annab oliiviõlile „Aceite de la Comunitat Valenciana“ ainulaadsed omadused.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

http://www.agricultura.gva.es/pc_aceitecomunitatvalenciana

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.