EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 6.10.2011 
SEK(2011) 1139 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, 
 
milles käsitletakse erisätteid Euroopa Regionaalarengu Fondi ja majanduskasvu ja 
tööhõivesse investeerimise eesmärgi kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus 
(EÜ) nr 1080/2006 
 
ja 
 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS 
 
Ühtekuuluvusfondi kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 
1084/2006 
 
ja 
 
Ettepanek: 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, 
milles käsitletakse erisätteid Euroopa Regionaalarengu Fondi toetuse kohta Euroopa 
territoriaalse koostöö eesmärgile 
{KOM(2011) 614 lõplik} 
{SEK(2011) 1138 lõplik}  
 
       {COM(2011) 611 final}        {COM(2011) 612 final} 
 
 2KOKKUVÕTE 
Käesolev dokument on Euroopa Regionaalar engu Fondi (ERF), Ühtekuuluvusfondi ja 
Euroopa territoriaalse koostöö eesmärki käsi tlevaid sätteid kehtestavate määruste 
seadusandlike ettepanekute mõjuhinnang.  Tegemist on osaga mõjuhinnangute paketist, mis sisaldab ka mõjuhinnangut, mis käsitleb 
ühise strateegilise raamistikuga hõlma tud Euroopa Regionaalarengu Fondi, 
Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ma aelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ja 
Euroopa Kalandus- ja Merendusfondi, ning mille ga nähakse ette ühised sätted Euroopa 
Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvus fondi kohta ning tunnistatakse 
kehtetuks määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ühissäte te määrus), ning Euroopa Sotsiaalfondi 
määruse mõjuhinnangut. 
1. PROBLEEMI MÄÄRATLUS  
Euroopa regionaalpoliitikal on ol uline roll kohalike varade kaasamisel ja sisemise potentsiaali 
arendamise seadmisel tegevuse keskpunkti. Nagu rõhutati ELi eelarve lä bivaatamisel, „tuleks 
ELi eelarvet kasutada selleks,  et rahastada ELi avalikke hüvesid ning meetmeid, mida 
liikmesriigid ja piirkonnad ei saa ise rahastada või mille puhul ELi eelarvest rahastamine saab 
kindlustada paremad tulemused”.  
Mõjuhinnangus keskendutakse üksnes kolmele valdkonnale, mille puhul kogemus on 
näidanud kohanduste vajalikkust. 
1.1. Ettevõtete toetamine 
Ettevõtete toetamine on ühtekuuluvu spoliitika raames andnud märk imisväärseid tulemusi. On 
tõendeid selle kohta , et aastatel 2000 −2006 on tänu ühtekuuluvuspolii tika kaasabile loodud 
toetust saavate projektide raames vähemalt miljon uut töökohta. Siiski ei  ole poliitikas seni 
veel piisavalt keskendutud VKEdele ja innovatsioonile.  
VKEde puhul on eriti suur proble em juurdepääs rahastamisele investeeringute turul. Suurte 
firmade toetamise olukord on teistsugune, sest juurdepääsu puudumine rahastamisele neile 
tavaliselt raskusi ei valmista. Empiirilised tõendid näitavad, et otsene abi VKEdele on 
tõhusam, samal ajal kui „erainvesteeringute väljatõrjumise miinused võivad suuremate 
ettevõtete jaoks plussid üles kaaluda”. Suurte ettevõtete too tlike investeeringute rahastamine 
juhtudel, mil riiklik sekkumine pole vajalik, on  kutsunud esile kriitika, et nii toetatakse 
ettevõtteid, kes seda te gelikult ei vaja ja s eeläbi tõrjutakse erainve steeringud lisaväärtuse 
tekitamise asemel välja.  
Ettevõtete toetamise kese varieerub liikme sriigiti – mõnes kesk endutakse eelkõige 
investeerimise toetamisele, mõnes asetatak se rõhk „pehmematele” meetmetele, näiteks 
innovatsioonile. Mõnes liikmesriigis on aga toetus, mis pole innovatsiooniga seotud, endiselt olulisel kohal. ERFi praegune kohaldamisala on piiritletud liiga üldsõnaliselt ja võimaldab 
ettevõtluse üldist toetamist kõikide sektorite ettevõtluse ergutamise eesmärgil, hoolimata 
sellest, kas vastavas sektoris esineb turutõrg et ning olenemata sektori panusest majanduskasvu 
ja tööhõivesse.  
 
 3Seetõttu seisneb ERFi praegus e kohaldamisala peamine probleem selles, et ettevõtlustoe 
kohaldamisala on piiritletud liiga üldsõnalise lt ning firmadele osutatava abi tõhusust ja 
lisandväärtust tuleb suurendada.  
1.2. Infrastruktuuri investeerimise toetamine 
Peamine transpordiinfrastruktuuri rahastam ise valdkonnas välja selgitatud probleem 
praeguses ühtekuuluvuspoliitik as on suutmatus tagada p iisav keskendumine ELi 
prioriteetidele. Ehkki Ühte kuuluvusfondi abi on keskendatud TEN-T suunistes sõnastatud 
prioriteetidele, võivad tähelepa nuta jääda need osad, mida s õnastamise ajal peeti suurimat 
Euroopa lisandväärtust tootvateks. Ühtekuuluvus poliitika väljakutse on tõhusalt kaasa aidata 
välja selgitatud 30 miljardi euro suurusele inve steerimisvajadusele TEN-T põhiinfrastruktuuri 
ühtekuuluvuspoliitika raames abi saav ates riikides kuni aastani 2020.  
Lisaks on TEN-T rahastamise puhul olulin e erinevate ELi vahendite koordineerimise 
tõhustamine. Praegu on TEN-T programmi tegevuse keskpunkti seatud pehmed meetmed nagu näiteks teostatavusuuringud ning Ühtekuul uvusfondi abi on suunatud investeerimisele 
infrastruktuuri. Koordineer imise küsimus on muutunud erit i aktuaalseks seetõttu, et 
aluslepingus piiritletud Ühtekuuluvusfondist antav toetus katab TEN-T raames tehtud 
tegelikke investeeringuid, mida  rahastatakse ka hiljuti kavandatud rahastamisvahendi 
„Euroopa ühendamine” kaudu. 
1.3. Territoriaalne koostöö 
Territoriaalse koostöö puhul avaldub Euroopa territoriaalse koostöö  lisandväärtus tõsiasjas, 
et selle raames pakutakse võimalusi võtta ühism eetmeid riigi- ja piirkondade piire ületavate 
väljakutsete lahendamiseks: 
• piiriülesed probleemid; 
• heade tavade jagamine; 
• koostöö mastaabisäästu ja kriitilise massi osas; 
• juhtimise parandamise alane koostöö; 
• koostöö ELi välispiiril nende teemade osas, mi s on seotud turvalisus e ja stabiilsusega 
ning vastastikuselt kasulike suhetega. 
Euroopa territoriaalse koostöö eesmärki rahast ab ERF 8,7 miljardi euro suurusest eelarvest, 
mis moodustab 2,5 % ühtekuuluvus poliitikale aastateks 2007 −2013 eraldatud summast. 
Vaatamata sellele, et Eur oopa territoriaalse koostöö abil  suudetakse eespool esitatud 
probleemid lahendada, vajavad praegus ed programmid veel täiustamist: 
• laiaulatuslike sekkumisstrateegiate tõttu puudub strateegiline s uunitlus, mistõttu on 
selgelt määratletava mõju saavutamine keeruline; 
• puudub tõhus koordineerimine eesmärgiga leida kompromiss ELi õigusaktide ja 
kaasatud liikmesriikide õiguslike raamistike vahel. 
 
 41.4. ELi meetme põhjendus 
ELi meede on põhjendatud nii aluslepingu artiklis 174 seatud eesmärkide kui ka 
subsidiaarsuspõhimõtte seisukohalt. Õigus tegu tseda on sätestatud Eu roopa Liidu lepingu 
artiklis 3, mille kohaselt „[liit] edendab majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust ja liikmesriikide vahelist solid aarsust”, Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artiklis 175, milles nõutakse selgesõnaliselt,  et EL rakendaks kõnealust poliitikat 
struktuurifondide abil ning arti klis 177, milles on sõnastatud  Ühtekuuluvusfondi ülesanne.  
2. EESMÄRGID  
Üldeesmärk  on sõnastatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 176, mille kohaselt on 
Euroopa Regionaalarengu Fond loodud selleks, et „olla abiks põh iliste regionaalsete 
ebavõrdsuste korvamisel liidu piires, võttes os a arengus mahajäävate regioonide arengulisest 
ja struktuurilisest kohandamisest ning taandarenguga tööstuspiirkondade 
ümberkorraldamisest”. Vastavalt alusepi ngu artiklile 177 on Ühtekuuluvusfondi eesmärk 
rahastada „keskkonnaprojekte ning  üleeuroopaliste võrkude projek te transpordiinfrastruktuuri 
valdkonnas”. 
Käesoleva mõjuhinnangu kohald amisala arvestades tuleb konkreetsete eesmärkide  abil 
tagada, et ERFi ja Ühtekuuluvusfondi raha kulutatakse: 
• tulemuslikult; 
• tõhusal viisil; 
• viisil, mis pakub kõrget Euroopa lisaväärtust. 
Rakenduslikud eesmärgid  on seotud arutusel olnud konkr eetsete küsimustega ning on 
järgmised. 
• Ettevõtluse toetamine selleks, et tagada  ettevõtete investeerimistugi eesmärgiga 
panustada jätkusuutlikku majanduskasvu ja tööhõivesse ning  kindlustada, et 
uuendustegevuse toetamine aitab kaasa kohaliku ja piirkondliku potentsiaali 
arendamisele. 
• Investeerimine infrastruktuuri,  et tagada piisav keskendum ine Euroopa prioriteetidele. 
• Territoriaalne koostöö, et tagada piisav  keskendumine Euroopa  prioriteetidele, 
võimaldades liikmesriikidele ja piirkondade le piisavalt paindl ikkust temaatiliste 
eesmärkide valimiseks.  
3. POLIITIKAVALIKUD  
Mõjuhinnangus sisalduvad erinevad vali kud kohaldamisala küsimusega tegelemiseks 
kooskõlas määratletud eesmärkidega. Valikud kajastavad alternatiive praeguse korra 
mõõdukatest kohandustest põhja likema muudatusteni.  
 
 53.1.1.  Valik 1 – poliitika muutmata jätmine 
• ERFi kohaldamisala on jätkuvalt lai ning suunatud tootlikule investeerimisele ja 
sisemise potentsiaali arendamisele. 
• Otsest abi antakse peamiselt, kuid mitte eranditult VKEdele. 
3.1.2.  Valik 2 – sihtotstarbelisem ab i suurtele ettevõtetele ning 
keskendumine teadus- ja arenduste gevusele, innovatsioonile ning 
võtmetehnoloogiatele  
• Üldise tootliku investeerimise toetamine ees märgiga luua ja kindlustada töökohti on 
suunatud vaid VKEdele. 
• Sisemise potentsiaali arendamise toetamin e nii suurte kui väikeste firmade puhul 
piirkondliku ja kohaliku arengu ning teadus- ja arendustegevuse toetamise abil. 
3.1.3.  Valik 3 – suurtele firmadele to etusi ei anta; ainult laenud ja 
omakapitalirahastus VKEdele 
• Igasuguseid tootlikke investeeringuid toet atakse mitterahalis elt innovatiivsete 
rahastamisvahendite abil. 
3.2. ERFist ja Ühtekuuluvusfondist antavate infrastruktuuritoetuste 
ulatus 
3.2.1.  Valik nr 1 – senise olukorra säilitamine  
• ERF ja Ühtekuuluvusfond jätkavad  oluliste infrastruktuuride  rahastamist kõikides ELi 
piirkondades nii, et rahastamine s uunatakse vähemarenenud piirkondadesse. 
Ühtekuuluvusfondi rahaline abi on kättesaadav vaid vaestes liikmesriikides. 
• Vähemarenenud piirkondades keskendutak se nii üleeuroopalis t huvi pakkuvatele 
prioriteetsetele projektidele, mis on s õnastatud uues TEN-T raamistikus, kui ka 
teisejärgulistele infrastruktuuridele. 
• Lisaks rahastatakse TEN-T programmi kaudu ka edaspidi kõrge ELi lisandväärtusega 
infrastruktuuriprojekte ar enenud piirkondades, eriti pehmete sekkumiste (nt 
teostatavusuuringute jne) abil. 
• Investeeringud infrastruktuuri kaetakse r iiklike rakenduskavadega ning asjaomased 
prioriteedid on seatud riiklikul tasandil. 
 
 63.2.2.  Valik 2 – erilist tähelepanu pöör atakse Euroopa prioriteetidele 
olulistesse infrastruktuuridesse investeerimisel vähemarenenud piirkondades 
ning rahastamisvahendit "Eur oopa ühendamine" kasutatakse 
rohkemarenenud piirkondades 
• Ühtekuuluvusfondist rahastat akse investeeringuid infras truktuuri strateegiliste 
Euroopa prioriteetide valdkonnas. Abi on kä ttesaadav vaid vaestes liikmesriikides. 
• ERF suunab abi riiklikul ja/või piirkondli kul tasandil huvipakkuvatele projektidele.  
• Investeeringuid olulistesse infrastruktuurid esse kaetakse riiklike programmide abil 
ning investeeringute ühtlustamine ELi prioriteetidega tagatakse kohustuslike 
strateegiliste investeerimispro jektide abil, mis tuleb ellu viia kuni aastani 2020, välja 
valida ja läbi arutada koostöös liikmesriik idega ning partnerlusle pingutesse lisada. 
Kõnealuste projektide sihtotstar beline rahastamine on tagatud.  
• Strateegilise planeerimise valdkonna eelti ngimused aitavad säästva transpordi 
valdkonna strateegilistele inve steeringutele keskendumisel.  
• Riikliku ja piirkondliku tähtsusega inve steeringud on eelistatud vastavalt nende 
panusele jätkusuutlikkusse ning võrgustikku.  
• Sihtotstarbeline rahastamisva hend „Euroopa ühendamine” täiendab 
ühtekuuluvuspoliitika investeerimist füüsilisse  infrastruktuuri, mitte vaid „pehmeid” 
investeeringuid. „Euroopa ühendamise” va hendi kaudu rahast atakse kõrge ELi 
lisaväärtusega infrastruktuur iprojekte . Ühtekuuluvusfondile  antavast rahaeraldisest 
eraldataks selle sees 10 miljardit eu rot vahendile „Euroopa ühendamine”. 
3.2.3.  Valik 3 – tähelepanu all on riiklikud infrastruktuurid 
Ühtekuuluvusfondi rahastamisel  
• Ühtekuuluvusfond rahastab infr astruktuuri invest eeringuid strateeg iliste Euroopa 
prioriteetide valdkonnas ulatusliku TEN-T põhiinfrastruktuuri raames.  
• ERF suunab abi riiklikul ja/või piirkondli kul tasandil huvipakkuvatele projektidele. 
• Nagu valiku 2 all, kaetakse olulised infrastruktuuri investeeringud riiklike 
programmidega.  
• Rahastamisvahend „Euroopa ühenda mine” suunab investeeringud vaid 
rohkemarenenud liikmesriikidesse ning ra hastaks kõrge ELi lisandväärtusega 
infrastruktuuriprojekte .  
• Ühtekuuluvusfond rahastab projekte vä hemarenenud liikmesriikides ning seega 
täiendab geograafiliselt vahendit „Euroopa ühendamine”. 10 miljardi euro suurust 
ülekannet Ühtekuuluvusfondist „Euroopa ühendamise” vahendile ei tehta.  
 
 73.3. Territoriaalne koostöö 
3.3.1.  Valik 1 – poliitika muutmata jätmine 
• Koostööprogrammide prioriteedid oleks jätkuvalt üldsõnalised.  
• Koostööprogrammide ja lähenemise/konkuren tsivõime programmide vahel ei looda 
ametlikku seost. 
3.3.2.  Valik 2 – temaatiline suunitlus  ja tugevam seos teiste 
programmidega 
• Temaatilised eesmärgid, mille seast piiriülese ja riikidevahelise koostöö puhul valida, 
on arvuliselt piiratud.  
• Koostööaspektid moodustavad lahutamatu osa ül disest strateegilisest raamistikust.  
3.3.3.  Valik 3 – koostöö integreerimine piirkondlikesse programmidesse 
• Lõpetatakse eraldiseisvate territor iaalse koostöö programmide tegevus. 
• Koostööalane tegevus toimub olemasoleva piirkondlike programmide raamistikus, mis 
hõlmab ka koostöövõimalusi. 
4. VALIKUVÕIMALUSTE VÕRDLUS  
ERFist antava ettevõtlustoe ulatus 
Poliitika muutmata jätmise valiku puhul võimald ab sekkumise suhteliselt suur ulatus 
liikmesriikidele piisavat paindlikkust, et va lida sellised sekkumisvaldkonnad, mis kõige enam 
nende probleemidele vastavad; enamik toetus test läheb VKEdele ning teadusuuringutele, 
tehnoloogiaarendusele ja innovaatikale. Siiski jääb alles suurte firmade investeerimise 
toetamine, mis võib viia erainvesteeringute väljatõrjumiseni riikliku rahastamise tõttu.  
2. valiku puhul oleks toetus suur tele ettevõtetele piiratud konkr eetsete investeeringutega, mis 
on ette nähtud piirkonna sisemise potentsia ali arendamise toetamiseks, eelkõige 
innovatsiooni, uute tehnoloogiate ja teadusuuringute vallas. Lisaks võimaldab 2. valik 
tähtsustada mitterahaliste vahendite rolli, eriti  seoses investeerimise toetamisega, mida 
tavaliselt seostatakse väiksema riskiga ning mis toob kaasa suurenenud tühikulu võrreldes 
investeerimisega innovatsiooni ja  riskantsete tegevustega. Nimetatud meetmed vähendaksid 
tühikulu, kuid vähendaksid ka liikmesriikide paindlikkust. 
3. valiku puhul suurendab toetus põhiste vahendite keelamine suurtele firmadele rahastamise 
tõhusust ja loob võimendavat mõju. Siiski võ ib huvi ELi üldeesmärkide saavutamiseks 
vajalike innovatiivsete ja uurimistegevuste su htes olla väike, sest tagastamatu abi on 
innovatiivsete, teadus- ja arendustegevusel e pühendatud turukaugete projektide jaoks 
tõhusam. Üleminek suurtele ettevõtetele pakutav alt tagastamatult abilt tagasi makstavatele 
abivormidele võib viia ka korraldusasutus te halduskulude märkimisväärse tõusuni.  
 
 8Võttes arvesse abi tõhusust ning selle panus t kohalikku ja piirkondlikku  potentsiaali ning 
majanduskasvu ja tööhõivesse, on eelistatud valik 2.  
ERFist ja Ühtekuuluvusfondist ant avate infrastruktuuritoetuste ulatus 
Poliitika muutmata jätmise korral jätkub ELi infra struktuuri rahastamisest saadav kasu. Siiski 
jääks suunitlus Euroopa võrgustiku priorite etidele mitteoptimaalseks ning investeeringud 
rikkamate piirkondade infrastruktuuridesse v iiksid tõhususkadudeni. Ühtekuuluvuspoliitika ja 
„Euroopa ühendamise” vaheli se koordineerimiseta oleks ELi poolne infrastruktuuride 
rahastamine jätkuvalt killustunud.  
Valiku 2 kohaselt võimaldaks tähelepanu pöör amine Euroopa priori teetidele, „Euroopa 
ühendamise” vahendile ning Ühtekuuluvusfondist 10 miljardi euro sihtotstarbeline eraldamine 
keskendumist ELi prioriteetsetele projektidele.  Siiski vähendab see va lik liikmesriikide ja 
piirkondade paindlikkust. 
3. valik võimaldaks infrastruktuuriinvesteeri ngute jätmist ühtekuul uvuspiirkondadesse, kus 
investeerimine põhiinfrastruktuuri on kõige va jalikum. Nimetatud valiku peamine eelis on 
see, et ühtekuuluvusriikidele võimaldatakse nimetatud piirkondades täielik paindlikkus 
piirkondlike ja riiklike prio riteetide osas. Puuduseks on ag a Ühtekuuluvusfondi ebapiisav 
keskendumine TEN-T põhiprojektidele. 
ELi lisaväärtuse ning „Euroopa ühendamise” rahastamisvahendi ja Ühtekuuluvusfondi 
vahelise koostöö põhjal eelistatakse valikut 2. 
 
Territoriaalne koostöö 
Poliitika muutmata jätmise valiku korral on Eu roopa territoriaalse koostöö programmidel 
suurem paindlikkus nende poliitikavaldkondade suhtes, millega nad sooviksid tegeleda. Siiski kaasneb selle valikuga üldine  strateegilise f ookuse puudus ning programmi eeldatavate 
väljundite ebaselge määratlemine. Lisaks  osutub kõnealuse programmi puhul raskeks 
täiendavuse tagamine teiste ELi programmidega.  
2. valik viiks koostööprogrammid paremini koos kõlla Euroopa 2020. aasta strateegiaga. See 
valik viiks ka programmide täiustunud se kkumisloogikani, mis tuleneb programmi 
eesmärkide vastavusse viimisest eeldatavate vä ljundite ja tulemuste määratlusega. Lisaks 
tõhustuks piirkondlike rakenduskavade koostoime.  Sellele vaatamata võib kõnealune valik 
viia vähem paindliku programmikujunduseni.  
3. valikuga kaasneksid tugevnenud koostoime ni ng kasu piirkondliku programmi jaoks ELi 
dimensiooni lisamise kaudu. Sellele vaatam ata võimaldaks 3. valik koostööd vaid 
konkreetsete projektide puhul ega ed endaks integreeritud strateeg ia pikaajalist arendamist 
piiriülese või riikidevahelise territooriumi jaoks. Samuti võib tekkida oht, et programmi koostamisel jäetakse ELi dimensioon tähelepanut a. Ühiseid projekte oleks tugistruktuurita 
keerulisem arendada.  
Lähtudes paremast keskendumisest Euroopa  prioriteetidele, programmide selge 
sekkumisloogika arendamisest ning paranenud lisaväärtusest eelistatakse valikut 2.  
 
 95. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Ühtekuuluvuspoliitika järelevalve ja hindamise  süsteeme tugevdatakse võrreldes praeguse 
olukorraga, keskendudes paremini tulemustele ja kooskõlale Euroopa 2020. aasta strateegiaga. Konkreetsema lt tähendaks see, et:  
• programmides oleksid selgelt sõnastatud soovitud muudatused ning viisid, kuidas 
panustatakse Euroopa 2020. aasta strateeg ia eesmärkide täitmisse ja kuidas 
ressursside kulutamine teatavatele sekkumis tele (väljunditele)  aitab muutumisele 
kaasa (tulemused). See väljenduks too tlus- ja tulemusnäitajates. EU2020 
eesmärkidega kooskõlastatud ühisnäitajate  kogumit kasutatakse juhul, kui see on 
asjakohane.  
• Iga programm hõlmaks tulemuste raamistikku, millega kinnitatakse iga prioriteetse 
suuna jaoks kvantifitseeritud vahe-ees märgid, mis luuakse teatava arvu 
programminäitajate põhjal selle ks, et esitada selge ülevaad e edusammudest liikumisel 
Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide täitmise poole.   
• Need tulemuste raamistiku vahe-eesmärg id kavandataks liikmesriigi poolt ning 
kooskõlastataks komisjoni ja liikmesriikide vahel.  
• Partnerlusleping sisaldaks vahe- eesmärkide kokkuvõtet, metoodikat ja 
võtmeprintsiipe.  
Rakenduskavade tulemuslikkust kontrollitaks re gulaarselt programminäitajate kogumi põhjal. 
Rakendamise aastaaruannetes sisalduksid ar uanded saavutatud välju ndite kohta võrdluses 
eesmärkidega koos eesmärkide saavutamise või saavutamata jätmise p õhjuste analüüsiga. 
Järelevalvekomiteed kajastaksid vajadust mis tahes muudatuste või teiste algatuste järele, mis 
tagaksid, et programm liigub õige s suunas. Samuti toimub tulemust e järelevalve ja aruandlus 
siis, kui andmed muutuvad kättesaadavaks ning ne nde üle arutletakse järelevalvekomitees ja 
iga-aastastel läbivaatamise koosolekutel.  
Nähakse ette tulemuste raamistikus määr atletud vahe-eesmärkide suunas võetavate 
edusammude läbivaatamine kahe ametliku läbivaatamispunkti abil. 2017. aastal teeb 
komisjon esimese läbivaatamise kokkulepitud vahe-eesmärkide saavutamise kohta süvenemise ja väljunditega seotud rakendamise  aastaaruannete põhjal. Teine läbivaatamine 
toimub aastal 2019.