Lühikokkuvõte Horvaatia kohtusüsteemis on menetluste kestuse ja mahajäämuse vähendamisel tehtud edusamme, kuid suurte tõhususe- ja kvaliteediprobleemide lahendamiseks on siiski vajalikud täiendavad parandused. Uute elektrooniliste sidevahendite jätkuv laialdasem evitamine kohtutes on nende kasutamist järk-järgult suurendanud. Käimasoleva uue kõrgeima kohtu eesistuja ametisse nimetamise protsessi tõttu on tekkinud vaidlusi ja tehtud hulk kohtunikke halvustavaid avalikke avaldusi. Järgmise kõrgeima kohtu eesistuja suhtes lahknevate seisukohtadega seoses rõhutas konstitutsioonikohus riigivõimudevahelise koostöö tähtsust. Riiklik kohtunõukogu tegi ettepanekud tugevdada oma rolli kohtunike valimisel – see küsimus tõstatati juba 2020. aasta õigusriigiaruandes. Kohtunike väidetavad eetikanormide ja distsiplinaarrikkumised tõid kaasa riikliku kohtunõukogu ja kohtunike nõukogude menetlused ning kriminaaluurimise. Kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on endiselt väga madal. Riikliku kohtunõukogu ja prokuratuurinõukogu personalipuudus püsib, olgugi et hiljuti avaldatud kohtunike ja riigiprokuröride varadeklaratsioonide kontrollimiseks on eraldatud vähesel määral abiressursse. Korruptsioonivastase võitluse uus, 2021.–2030. aasta strateegia on avaliku konsultatsiooni protsessis. Nagu eelmises strateegias, nähakse strateegia ettepaneku eelnõus ette ka huvide konflikti ennetamise õigusraamistiku tugevdamine, mida käsitlevat osa praegu koostatakse. Valitsuse ja parlamendi liikmete eetikakoodeks puudub endiselt ning pöördukse efektiga seonduv on reguleeritud vaid osaliselt. Lobitegevust käsitlevaid üksikasjalikke eeskirju pole veel kehtestatud. Valitsuse liikmete poliitilise puutumatuse raamistiku muudatustest küll teatati, kuid seadusandlikud meetmed on veel võtmata. Riigihankemenetlused on endiselt suure korruptsiooniriskiga valdkond ja rikkumisest teatajate teatiste alusel on avastatud mitu korruptsioonijuhtumit. Suurkorruptsiooni uurimine ja selle eest süüdistuste esitamine jätkub, kuid pikale venivate menetluste tõttu süüdimõistvad otsused sageli viibivad. Horvaatia ajakohastab oma meediaalaseid õigusakte audiovisuaalmeedia teenuste direktiivi ülevõtmiseks ning muudetud elektroonilise meedia seadus on kavas vastu võtta veel 2021. aastal. Mure elektroonilise meedia ameti poliitilise sõltumatuse pärast püsib ning ameti juhtorgani võimalike liikmete jaoks kavatsetakse kõnealuse seaduse muutmise raames kehtestada uued kvalifikatsiooninõuded. Horvaatial on meediaomandit puudutava teabe läbipaistvuse käsitlemiseks kindel raamistik ja seda kavatsetakse veel täiendada. Riiklik reklaam on osaliselt reguleeritud elektroonilise meedia seadusega, kuid sidusrühmade hinnangul õõnestab see sageli meediakanalite poliitilist sõltumatust, kuna need on sellega seotud rahastusest majanduslikult sõltuvad, iseäranis kohalikul tasandil. Ajakirjanike kaitse õigusraamistik on kehtestatud, kuid neid ähvardavad nende töös endiselt ohud. Eelkõige valmistab suurt muret ajakirjanike vastu suunatud üldsuse osalemise vastaste strateegiliste hagide suur arv. Juurdepääs teabele on seadusega tagatud, kuid viivitused ajakirjanike taotluste menetlemisel püsivad. Mis puudutab kontrolli- ja tasakaalustussüsteemi, siis hõlmavad seadusandlikud menetlused küll avalikke konsultatsioone, kuid sidusrühmad tajuvad, et kodanike osalus on pigem formaalne kui sisuline. Horvaatia ei kuulutanud välja eriolukorda ning COVID-19 pandeemiaga seotud meetmed on põhinenud nakkushaigusi käsitleval seadusel, mida on kaks korda muudetud. Konstitutsioonikohus vaatas need meetmed läbi ja leidis, et need on põhiseadusega kooskõlas, ning otsustas ka, et parlament peaks leidma võimalused oma ülesannete täitmise tagamiseks pandeemia ajal. Rahvaombudsmani juurdepääsu juurdluste läbiviimiseks vajalikule teabele tuleb veel parandada. Kodanikuühiskonna arenguks vajaliku keskkonna loomist ja edendamist käsitlev 2021.–2027. aasta riiklik kava on alates 2016. aastast ettevalmistusetapis – sellega seoses tõstatati küsimus 2020. aasta õigusriigiaruandes.

I.Kohtusüsteem

Horvaatial on kolmeastmeline kohtusüsteem, mille moodustavad üld- ja erikohtud. Üldõiguse esimese astme kohtuna, kus menetletakse tsiviil- ja kriminaalasju, tegutsevad esimese astme kohtud (34), üldõiguse teise astme kohtuna aga maakonnakohtud (15), kellel on ka mõningane pädevus tegutseda esimese astme kohtuna. Eriõiguse esimese astme kohtud on üheksa kaubanduskohut ja neli halduskohut ning teise astme kohtud on kõrgem kriminaalkohus, kõrgem väärteoasjade kohus, kõrgem kaubanduskohus ja kõrgem halduskohus. Kõrgeim kohus menetleb igat liiki kohtuasju. Konstitutsioonikohus teeb põhiseaduslikkuse järelevalvet. Sõltumatu riiklik kohtunõukogu tagab kohtute autonoomia ja sõltumatuse . Riigiprokuratuur (DO) on autonoomne sõltumatu kohtuorgan, kes täidab prokuratuuri ülesandeid ning võtab õiguslikke meetmeid riigivara kaitsmiseks ja rakendab õiguskaitsevahendeid põhiseaduse ja muude seaduste kaitsmiseks. Igat riigiprokuratuuri juhib riigiprokurör. Riigi peaprokurör juhib Horvaatia Vabariigi riigiprokuratuuri (DORH), mis on kõrgeima taseme riigiprokuratuur. Riigiprokuröride ja abiprokuröride ametisse nimetamine ja nende karjääri üle otsustamine on riikliku prokuratuurinõukogu pädevuses ning esindus- ja juhtimisülesannete täitmine peaprokuröri pädevuses . Riiklik prokuratuurinõukogu on sõltumatu omavalitsuslik organ, kelle ülesanne on tagada riigiprokuratuuri autonoomia ja sõltumatus . Horvaatia osaleb Euroopa Prokuratuuri (EPPO) tegevuses. Horvaatia advokatuur on sõltumatu omavalitsuslik kutseorganisatsioon, kes juhib advokaatidega seotud distsiplinaarmenetlusi.

Sõltumatus

Kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on olnud langustrendis. Üldsuse hinnangul põhinev kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on 2021. aastal langenud ja see on üks ELi madalamaid (nende osakaal, kes tajuvad, et kohtute sõltumatus on võrdlemisi suur või väga suur, langes 24 %-lt 17 %-le) . Ettevõtjate hinnangul põhinev kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on samuti väga madal ja langenud ELi madalaimale tasemele (nende osakaal, kes tajuvad, et kohtute sõltumatus on võrdlemisi suur või väga suur, on endiselt 16 %, ning nende osakaal, kes tajuvad, et sõltumatus on väga väike, kasvas 36 %-lt 43 %-le) . 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabeli andmetel on langustrend püsinud alates 2016. aastast. Tajutava kohtute ja kohtunike sõltumatuse puudumise peamine tajutav põhjus on üldsuse hinnangul see, et tajutakse valitsuse ja poliitikute sekkumist või survet . Neid probleeme võivad aidata lahendada üksikasjalikumad uuringud, millega uuritakse kohtusüsteemi eri sidusrühmade seas konkreetseid põhjuseid, mille tõttu tajutakse kohtute sõltumatuse taset püsivalt madalana .

Kõrgeima kohtu uue eesistuja ametisse nimetamise protsessi tõttu on tekkinud vaidlusi ning konstitutsioonikohus rõhutas riigivõimude vahelise koostöö tähtsust. Kõrgeima kohtu eelmise eesistuja nelja-aastane mandaat lõppes 15. juulil 2021. Uue eesistuja ametisse nimetamise protsess on riigivõimude kõrgeimate esindajate vahel põhjustanud jõulisi sõnavahetusi, sealhulgas on tehtud mitu negatiivset avaldust kõrgeima kohtu ja teiste kohtute kohtunike kohta. Põhiseaduse kohaselt nimetab kõrgeima kohtu eesistuja ametisse parlament vabariigi presidendi ettepanekul. Kõrgeima kohtu üldkogu ja pädev parlamendikomisjon esitavad kandidaatide kohta oma arvamuse. Need arvamused, mis tuleb anda kõigi kandidaatide kohta, ei ole konstitutsioonikohtu selgituse kohaselt vabariigi presidendile siduvad. Kooskõlas 2018. aastal vastu võetud muudatustega edastas riiklik kohtunõukogu 2021. aasta veebruaris vabariigi presidendi kantseleile kolme kandidaadi (sealhulgas ametis olev kõrgeima kohtu eesistuja) taotlused. Vabariigi president pakkus parlamendile välja kandidaadi, kes ei olnud vabale ametikohale kandideerinud, väites, et kohtute seaduse 2018. aasta muudatused, millega nähakse ette vaba ametikoha täitmise kord, on põhiseadusevastane. Konstitutsioonikohus leidis hiljem, et 2018. aasta muudatused on põhiseadusega kooskõlas. Kohus selgitas, et vabariigi president saab valida ainult nende kandidaatide hulgast, kes on vabale ametikohale kandideerinud; samas võib president otsustada, et ei paku välja ühtegi kandideerinud kandidaati, teavitades sellest parlamenti. Kandidaat, kes ei osutunud valituks, võib taotleda parlamendi otsuse läbivaatamist konstitutsioonikohtus. Kohus rõhutas ka põhiseadusest tulenevat nõuet, mille kohaselt peavad riigivõimud tegema koostööd, et leida ühiseid lahendusi kooskõlas õigusriigi põhimõtetega ja vältida destabiliseerivaid olukordi, mis takistaks kõrgeima kohtu ülesannete täitmist. Pärast konstitutsioonikohtu otsust taotles vabariigi president vaba ametikoha täitmiseks uue konkursi väljakuulutamist. Uue väljakuulutamise järel tegi vabariigi president juunis 2021 parlamendile ettepaneku nimetada ametisse üks viiest kandideerinud kandidaadist (ametis olev kõrgeima kohtu eesistuja ei kandideerinud), kuid parlament seda kandidaati ametisse ei nimetanud. 7. juulil 2021 kuulutas kohtunõukogu välja kolmanda avaliku konkursi. Kuna uut kõrgeima kohtu eesistujat enne eelmise eesistuja ametiaja lõppemist ei nimetatud, asub tema ülesannetesse (tõenäoliselt pikemaks ajaks) kõrgeima kohtu ase-eesistuja. Võttes arvesse, et kõrgeima kohtu eesistuja kandidaat võidakse samal ajal nimetada ka uueks kohtunikuks (kui isik ei olnud juba kohtunik), väärib märkimist, et kohtunike valikuprotsessi käsitlevate Euroopa Nõukogu soovituste kohaselt peaks juhul, kui põhiseaduses või muudes õigusaktides on ette nähtud, et otsused langetab riigipea, valitsus või seadusandja, saama sõltumatu ja pädev organ, mis koosneb suures osas kohtunikest (kõnealusel juhul kõrgeima kohtu üldkogu), väljendada oma arvamust, millest asjakohane ametisse nimetav organ tegelikkuses juhinduma peaks.

Riiklik kohtunõukogu tegi ettepanekud tugevdada oma rolli kohtunike valimisel. 2020. aasta õigusriigiaruandes leiti, et riiklik kohtunõukogu ja riiklik prokuratuurinõukogu seisavad silmitsi probleemidega, mille tingivad muudatused, mis vähendasid nende rolli kohtunike ja riigiprokuröride valimisel. Mis puudutab kohtunikke, siis vähendati 2018. aasta seadusemuudatustega nende punktide arvu, mida riiklik kohtunõukogu võib anda kandidaatidele intervjuu põhjal, ja seega vähenes nõukogu võimalus kandidaate eristada. 2021. aasta märtsis analüüsis riiklik kohtunõukogu kohtunike valimist käsitlevaid seadusesätteid ja tegi ettepaneku muudatusteks. Nõukogu rõhutas, et kehtivad sätted, mis käsitlevad kandidaatidele valikumenetluses punktide andmist, pärsivad tema võimet tegutseda sõltumatu ja autonoomse organina, kellele on ülesandeks pandud tagada kohtusüsteemi sõltumatus. Nõukogu sõnul ei ole praeguse süsteemi korral, mille puhul riiklikus kohtuametnike koolis saadud punktidel on kohtunike valimisel määrav tähtsus, nõukogul olulist rolli või mõju kohtunike valimisel. Uutes ettepanekutes väljendatakse, kuidas nõukogu rolli valikuprotsessis suurendada. Samuti tegi nõukogu ettepaneku parandada kohtunikega seotud distsiplinaarmenetluste raamistikku, eelkõige tähtaegadesse puutuvas. Sellega seoses on oluline, et riiklikule kohtunõukogule ja prokuratuurinõukogule oleksid kättesaadavad ressursid, mis võimaldaksid parandada kummagi nõukogu töö kvaliteeti.

Riiklik kohtunõukogu ja prokuratuurinõukogu said lisaressursse hiljuti avaldatud kohtunike ja riigiprokuröride varadeklaratsioonide kontrollimiseks. 2021. aasta jaanuaris avaldati kohtunike ja riigiprokuröride varadeklaratsioonid internetis ning need said üldsusele kättesaadavaks. 2020. aasta aruandes õigusriigi kohta leiti, et vaja on elektroonilisi vahendeid ja piisavalt inimressurssi, mis aitaks tagada, et riiklik kohtunõukogu ja riiklik prokuratuurinõukogu saavad deklaratsioone tõhusalt ja kiiresti kontrollida, võimaluse korral juba enne nende internetis avaldamist. Mõlemad nõukogud on hakanud astuma samme, et võimaldada oma IKT-süsteemide ühendamist pädevate asutuste andmebaasidega. Nõukogude süsteemide ühendamine nende andmebaasidega võimaldaks tõhusamat varade kontrollimist. Nagu 2020. aasta õigusriigiaruandes märgitud, ei tuvasta need IKT-süsteemid kohtunike ja riigiprokuröride deklareeritud ja tegelike varade andmete vahelisi vastuolusid automaatselt. 2021. aasta aprillis said nõukogud varadeklaratsioonide käsitsi kontrollimiseks appi kolm ametnikku, kes viidi ajutiselt üle justiits- ja avaliku halduse ministeeriumist (üks riigiteenistuja viidi üle riiklikku prokuratuurinõukogusse ja kaks viidi üle kohtunõukogusse). Mõlema nõukogu jaoks on 2021. aasta lõpuks ette nähtud automatiseeritud tarkvaralahenduse juurutamine, et võimaldada andmete automaatset võrdlemist. Tarkvaralahenduse edasine täiustamine mõlema nõukogu ja ka huvide konfliktide lahendamise komisjoni (kes on kasutanud tarkvaralahendust alates 2018. aastast) jaoks on ette nähtud alles 2024. aastaks kooskõlas riikliku taaste- ja vastupidavuskavaga.

Riiklik kohtunõukogu, kohtunike nõukogud ja uurimisasutused reageerivad mitmele väidetavale kohtunike eetikanormide ja distsiplinaarrikkumisele. 2021. aasta alguses on ulatuslikult ajakirjanduses kajastatud ja avalikult arutatud mitut 2020. ja 2021. aastal väidetavalt toimunud kohtunikega seotud juhtumit. Üks juhtum hõlmas viit kohtunikku, kes väidetavalt eirasid COVID-19 pandeemiaga seotud piiranguid. Kõrgeima kohtu eesistuja algatas kohtumenetluse kohtunike eetikakoodeksi rikkumise alusel. Märtsis leidis üks kohtunike nõukogu, et üks kohtunik on eeskirju rikkunud, teine kohtunike nõukogu leidis, et teised neli kohtunikku eeskirju rikkunud ei ole. Kõigi viie otsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse suhtes otsustas eetikanõukogu 13. mail 2021, et kõik viis kohtunikku rikkusid kohtunike eetikakoodeksit, kuna eirasid COVID-19 pandeemiaga seotud piiranguid. Teine juhtum hõlmas süüdistusi seoses erapooletuse põhimõtte rikkumise ja otsustavatele kohtunikele lubamatute kingituste tegemisega kriminaalasjas kahtlustatava poolt (silmapaistev avalik isik) ning selle puhul algatas asjaomase kohtu eesistuja distsiplinaarmenetluse riiklikus kohtunõukogus. Kohtunike suhtes algatatud menetlus, sealhulgas kriminaalmenetlus, on endiselt pooleli. Kohtute kohtunike nõukogud otsustavad kohtunike eetikakoodeksi rikkumiste üle nende kohtutes. Otsuse peale võib esitada apellatsioonkaebuse eetikanõukogule – kohtunike kogule, mis koosneb liikmetest, kelle valivad kõigi kohtunike nõukogude esimehed. Kohtunikega seotud distsiplinaarkaristusi käsitlevad otsused teeb riiklik kohtunõukogu ning nende peale võib esitada apellatsioonkaebuse konstitutsioonikohtusse.

Kvaliteet

Elektrooniliste sidevahendite kasutamine kohtutes järk-järgult suureneb. 2021. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabeli kohaselt on kohtuasjade haldamiseks ning kohtute ja poolte vaheliseks elektrooniliseks teabevahetuseks kasutatav info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) oma arengutasemelt endiselt üks mahajäänumaid ELis. Mis puudutab IKT-lahenduste kasutamist kohtuasjade halduses, siis on e-toimikusüsteemi kasutuselevõtt veel viimastes kohtutes pooleli ja see peaks olema töökorras 2021. aasta lõpuks. Mis puudutab elektroonilisi sidevahendeid ehk e-sidesüsteemi, mis võimaldab kohtuga dokumente vahetada elektrooniliselt, siis see on võetud kasutusele kaubandus-, maakonna- ja esimese astme kohtutes, kõrgemas kaubanduskohtus ja kõrgeimas kohtus (ainult tsiviilasjade menetluses). Praegu on selle süsteemi peamised kasutajad advokaadid, riiklikud notarid, kohtueksperdid, hindajad ja tõlgid ning pankrotihaldurid. E-sidesüsteemi kasutamine suurenes 2020. aastal, pärast seda, kui elektrooniline teabevahetus muudeti juriidilistele isikutele seadusega kohustuslikuks (kodanikud saavad endiselt valida võimaluse vahetada paberdokumente). Siiski on veel arenguruumi, seda eriti kriminaalasjade puhul: riigiprokuröride ja kohtute vahelise elektroonilise teabevahetuse tehnilised tingimused on küll loodud, kuid vajalikud on kriminaalmenetluse seadustiku muudatused, mida kavandatakse aastaks 2022. Mis puudutab riigiprokuröride ja politsei vahelist elektroonilist teabevahetust, siis on süsteemi prooviversioonis katsetatud. Politsei saadab väärteoasjadega seotud süüdistused kohtutele, kuid selleks, et kohtud saaksid politseile elektrooniliselt teavet edastada, on vaja seadusemuudatusi. Esimese ja teise astme kohtute otsuste avaldamise määr on endiselt väga madal. E-toimikusüsteemi kavandatakse täiendada 2023. aastaks spetsiaalse anonüümsusmooduliga, mis võimaldab avaldada kohtuotsuseid avalikult kättesaadaval ja otsingufunktsiooniga portaalil.

Riiklik kohtunõukogu ja prokuratuurinõukogu on saanud mõningal määral ajutisi abiressursse, kuid inimressursi puudus püsib. Nagu 2020. aasta õigusriigiaruandes täheldati, on riiklikul kohtunõukogul ja riiklikul prokuratuurinõukogul arvestatavad volitused, kuid väga piiratud haldussuutlikkus, ning selles osas pole olukord märkimisväärselt paranenud. 2020. aastal said mõlemad nõukogud ametlikult rohkem rahalisi vahendeid (riiklik kohtunõukogu 25 % rohkem ja prokuratuurinõukogu 40 % rohkem kui 2019. aastal), kuid COVID-19 pandeemiaga seotud piirangute tõttu tuli nende vahendite kasutamist uute töötajate palkamiseks edasi lükata. Seni on nõukogud saanud vaid mõningaid ajutisi abiressursse kohtunike ja riigiprokuröride varade deklaratsioonide kontrollimiseks.

Uus kõrgem kriminaalkohus alustas oma tööd kriminaalasjadele spetsialiseeruva apellatsioonikohtuna. 2021. aasta jaanuaris alustas kõrgem kriminaalkohus oma tööd erikohtuna, kelle pädevuses on otsustada maakonnakohtute (kes tegutsevad esimese astme või teise astme kriminaalkohtuna) otsuste peale esitatud apellatsioonkaebuste üle . Kohus alustas oma tööd pärast konstitutsioonikohtu otsust, mille kohaselt ei sea kõrgem kriminaalkohus kahtluse alla kõrgeima kohtu põhiseaduslikku positsiooni. Vajalikud kutse- ja haldustöötajad ning nõuetekohaselt varustatud kohturuumid on tagatud. Riiklik kohtunõukogu nimetas selle kohtu jaoks justiits- ja avaliku halduse ministri otsusega ette nähtud 15 kohtunikust ametisse 11 kohtunikku, samuti uue kohtu eesistuja. Kava kohaselt peaks uus kohus vähendama kõrgeima kohtu töökoormust teise astme kohtu rollis. Kõrgeim kohus saaks keskenduda kriminaalasjade õiguslikele küsimustele, tegutsedes kolmanda astme kohtuna.

Tõhusus

Menetluste mahajäämus ja kestus teise astme kohtutes vähenesid ning esimese astme kohtutes peamiselt suurenesid ning need on endiselt ELi probleemseimate seas . COVID-19 pandeemial ning Zagrebit ja Petrinjat raputanud tugevatel maavärinatel oli negatiivne mõju eelkõige esimese astme kohtute tõhususele, peamiselt seetõttu, et istungid hilinesid. Teise astme kohtud ja kõrgeim kohus, kes tegelevad põhiliselt kirjalike kohtutoimikutega, jätkasid aga tööd suurema tõhususega. 2020. aastal oli menetluste keskmine kestus esimese astme kohtutes üks ELi pikemaid ja enamasti kasvas, jõudes kaubandusvaidluste puhul 1 000 päevani (2019. aastal 735) ja kriminaalasjade puhul esimese astme kohtus 705 päevani (2019. aastal 691), kuid vähenes samas tsiviilvaidluste puhul 826 päevani (2019. aastal 854) . Menetluste keskmine kestus kahanes peamiselt maakonnakohtutes, kus tsiviilvaidlused võtsid teises kohtuastmes keskmiselt vaid 233 päeva (2019. aastal 258) ja kriminaalasjad keskmiselt 804 päeva (2019. aastal 930). Esimese astme kohtutes vähenes 2020. aastal mahajäämus kaubandusasjades 13 % (võrreldes 2019. aastaga), kuid suurenes 15 % tsiviilvaidlustes, 12 % haldusasjades ja 9 % kriminaalasjades. Teise astme maakonnakohtutes vähenes mahajäämus tsiviilvaidlustes 22 % ja kriminaalasjades 9 %. Nii kõrgemas kaubanduskohtus kui ka kõrgeimas kohtus vähenes veelgi menetluste kestus ja mahajäämus vastavalt kaubandus- ja tsiviilasjades. 2021. aasta alguses alustas justiits- ja avaliku halduse ministeerium tegevuskavade koostamist kohtute töö tõhususe suurendamiseks, nähes ette, et iga kohtupiirkonna ja erikohtu jaoks töötatakse välja kohandatud kava.