EUROOPA KOMISJON Brüssel,5.10.2021 SWD(2021) 285 final KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT Eesti taaste- ja vastupidavuskava analüüs Lisatud dokumendile: Ettepanek: NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS Eesti taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta {COM(2021) 625 final}



Sisukord 1. Kommenteeritud kokkuvõte 2. Taaste- ja vastupidavusprobleemid: kirjeldus 2.1. Makromajanduslikud väljavaated ja suundumused pärast 2020. riigiaruannet 2.2. Kestliku majanduskasvu, ühtekuuluvuse, vastupidavuse ja järgmise põlvkonna poliitikaga seotud probleemid 2.3. Rohe- ja digipöördega seotud probleemid 2.3.1. Rohemõõde 2.3.2. Digimõõde 3. Kava eesmärgid, struktuur ja juhtimine 3.1. Kava üldstrateegia 3.2. Kava rakendamise aspektid 4. Kava hindamise kokkuvõte 4.1. Majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale vastav mitmekülgne ja piisavalt hästi tasakaalustatud lahendus 4.2. Seos riigipõhiste soovituste ja Euroopa poolaastaga 4.3. Kasvupotentsiaal, töökohtade loomine, majanduslik, institutsiooniline ja sotsiaalne vastupidavus, Euroopa sotsiaalõiguste sammas, kriisi mõju leevendamine ning sotsiaalne territoriaalne ühtekuuluvus ja lähenemine 4.4. Põhimõte „ei kahjusta oluliselt“ 4.5. Rohepööre 4.6. Digipööre 4.7. Kava püsiv mõju

4.8. Eesmärgid, sihid, seire ja rakendamine 4.9. Kulu 4.10. Kontroll ja audit 4.11. Sidusus 5. Lisa. Eesti taaste- ja vastupidavuskava meetmete kliima- ja digipanused



1.Kommenteeritud kokkuvõte Eesti majandus on COVID-19 kriisile suhteliselt hästi vastu pidanud ja peaks kiiresti taastuma. Reaalne SKP vähenes 2020. aastal 2,9 %, mis on oluliselt vähem kui ELi keskmine (6,0 %). Komisjoni 2021. aasta suveprognoosi kohaselt peaks eratarbimise ja investeeringute dünaamilisest arengust tingituna majanduskasv taastuma 2021. aastal 4,9 %-le ja 2022. aastal 3,8 %-le. Eelkõige COVID-19 pandeemiaga seotud piirangute tõttu suurenes töötus märkimisväärselt: 2019. aasta 4,4 %-lt tööjõust prognoositud 7,9 %-le 2021. aastal, kuid majanduse taastudes peaks töötus vähenema. Valitsus pakkus kodumajapidamistele ja ettevõtetele pandeemia mõju leevendamiseks kiirelt toetust. Eesti võttis 2020. aasta aprillis vastu eelarvepoliitika paketi, mille maht oli üle 2,5 % SKPst. Lisaks eraldati likviidsuskavadele 8,7 % SKPst, kuid nende kavade kasutuselevõtt kulges aeglaselt. Eelarvepuudujääk ulatus 2020. aastal 4,9 %ni SKPst ja Eesti kavatseb seda 2024. aastaks järk-järgult vähendada alla 3 %-ni SKPst. Eesti valitsemissektori võlg on COVID-19 kriisi ajal suurenenud, kuid on endiselt üks liidu madalamaid ja püsib jätkusuutlikuna. Eesti taaste- ja vastupidavuskava (edaspidi „taastekava“) maht on hinnanguliselt 982 miljonit eurot. Seda rahastatakse suures osas taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatust rahalisest toetusest, millest eraldatakse Eestile maksimaalse rahalise toetusena 969 miljonit eurot. Eesti ei ole taotlenud taaste- ja vastupidavusrahastu laene. Kava on hästi kooskõlas üldise riikliku strateegiaga „Eesti 2035“ ja muude valdkondlike strateegiadokumentidega. Kavas keskendutakse peamiselt rohe- ja digipöördele ning nähakse ette meetmed, et parandada energiatõhusust ja arendada taastuvenergiat; suurendada transpordi ja liikuvuse jätkusuutlikkust; toetada rohe- ja digipööret ühendava kaksikülemineku etapis ettevõtteid, eelkõige idufirmasid ning väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid; jätkata avalike teenuste digitaliseerimist ning parandada haridus- ja koolitussüsteemi vastavust tööturu vajadustele, eelkõige keskkonnasäästlike ja digioskuste osas. Taastekava sisaldab meetmeid tervishoiusüsteemi juurdepääsetavuse ja vastupidavuse parandamiseks ning näeb ette sotsiaalse turvavõrgu ja sotsiaalteenustele juurdepääsu teatavat parandamist. Võrdsed võimalused ning sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus on kava olulised valdkondadevahelised teemad. Taastekava sisaldab asjakohaseid meetmeid, et aidata lahendada Eesti ees seisvaid peamisi probleeme. Viimastes riigipõhistes soovitustes kindlaks tehtud probleemid on seotud järgmiste ulatuslike poliitikavaldkondadega: rohe- ja digipööre, tervishoiusüsteem ja sotsiaalne turvavõrk, haridus ja koolitus ning innovatsiooni ja seega majanduse tootlikkuse ja Eesti ettevõtete konkurentsivõime toetamine. Eesti taastekava sisaldab üksteist vastastikku tugevdavaid reforme ja investeeringuid, mis peaksid aitama kindlaks tehtud probleeme erineval määral tulemuslikult lahendada. Kava on kooskõlas viimases euroala käsitlevas soovituses kindlaks tehtud probleemide ja prioriteetidega. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruses ette nähtud kuue samba jaoks on kavas kuus komponenti, iga komponent on suunatud ühele või mitmele sambale. Kliima- ja digieesmärke toetavad meetmed vastavad miinimumkünnistele, moodustades vastavalt 41,5 % ja 21,5 % kava kogueraldisest. Ülejäänud probleemid lahendatakse reformide ja investeeringutega, tagades seega kooskõla taaste- ja vastupidavusrahastu eesmärkidega. Eesti taastekavas esitatud meetmetel peaks olema märkimisväärne mõju majanduskasvu potentsiaalile, töökohtade loomisele ning majanduslikule, sotsiaalsele ja institutsioonilisele vastupidavusele. Rohelise ja digitaalse ettevõtlussektori edendamise meetmetel on eeldatavasti positiivne mõju kasvupotentsiaalile ja töökohtade loomisele. Kava peaks edendama Eesti majanduskasvu potentsiaali rohe- ja digioskuste arendamise ning ettevõtete ja sektorite toetamise kaudu, et nad kohaneksid digipöördega ja saaksid seda juhtida, aga ka rohelise tehnoloogia arendamise programmide kaudu. Meetmed, mille eesmärk on toetada noorte tööhõivet ja oskuste kasutuselevõttu, peaksid aitama kaasa töökohtade loomisele, samal ajal kui avaliku halduse edasine digitaliseerimine ja rahapesuvastase võitluse raamistiku tugevdamine peaksid aitama suurendada institutsioonide vastupidavust. Lisaks peaks kava iga komponent aitama kaasa sotsiaalsele ja/või territoriaalsele ühtekuuluvusele ja suurendama seega sotsiaalset vastupidavust. Taastekavas tehakse ettepanekud reformide kohta tervishoiu- ja sotsiaalpoliitika valdkonnas ning rohe- ja digipöörde alal. Need reformid peaksid aitama kaasa Eesti majanduslikule ja sotsiaalsele ühtekuuluvusele. Sotsiaalset ühtekuuluvust toetatakse meetmetega, mis on seotud tervishoiuga, noorte tööhõive suurendamisega, digi- ja roheoskuste edendamisega ning teataval määral soolise palgalõhe vähendamise ja sotsiaalse turvavõrgu parandamisega, sealhulgas juurdepääsuga sotsiaalteenustele. Osa reformidega kaasnevad investeeringud, mille eesmärk on parandada haiglataristut, noorte tööalast konkurentsivõimet ja oskuste arendamist. Kliimaeesmärke toetavad meetmed moodustavad 41,5 % kava kogueraldisest, mis on arvutatud määruse (EL) 2021/241 VI lisas esitatud metoodika kohaselt. Eesti kava panus rohepöördesse toetub kolmele sambale: ettevõtete rohepööre, säästev energia ja energiatõhusus ja säästev transport. Majanduse CO2 heite vähendamiseks stimuleeritakse kavaga taastuvenergia kasutuselevõttu, roheliste tehnoloogiate, sealhulgas rohelise vesiniku arendamist, ärimudelite moderniseerimist, ressursitõhusust ja rohepöördega seotud oskuste parandamist. Transpordisektoris tuleks suurem säästvus saavutada uute ühenduste loomisega erinevate säästva transpordi ja liikuvuse liikide vahel, keskendudes raudteetranspordile ja aktiivsetele transpordiliikidele, nagu jalgrattasõit. Eesti kavas võetakse arvesse ringmajandusega seotud kaalutlusi. Kava ei sisalda meetmeid, mille eesmärk on bioloogiline mitmekesisus, kuid kliimamuutuste leevendamise toetamise kaudu võib kavast olla kasu ka bioloogilise mitmekesisuse säilitamisel, kuna kliimamuutused on üks peamisi ohte bioloogilisele mitmekesisusele. Kavaga toetatakse Eesti riiklikus energia- ja kliimakavas sätestatud CO2 heite vähendamise ja energiasüsteemi ümberkujundamise eesmärke ning loodetakse aidata kaasa Eesti 2030. ja 2050. aasta kliima- ja energiaeesmärkide saavutamisele. Digieesmärke toetavad meetmed moodustavad 21,5 % kava kogueraldisest, mis on arvutatud määruse (EL) 2021/241 VII lisas esitatud metoodika kohaselt. Eesti taaste- ja vastupidavuskavaga panustatakse digipöördesse peamiselt kahe prioriteedi all: ettevõtete digipööre ja avalike digiteenuste edasine ajakohastamine. Kava rakendamine peaks aitama kõigi sektorite ettevõtjatel, eelkõige väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel, kasutada ära digitehnoloogia pakutavaid võimalusi. Tuginedes Eesti positsioonile avalike teenuste digitaliseerimise teerajajana ja uusimatele tehnoloogiatele, peaksid mitmed kavas sisalduvad meetmed muutma avalike teenuste osutamise veelgi tõhusamaks, turvalisemaks ja läbipaistvamaks ning suurendama Eesti ettevõtete konkurentsivõimet ja kohalolekut välisturgudel, samuti aitama ligi meelitada välisinvestoreid. Kavas käsitletakse erinevas ulatuses ka muid digipöörde aspekte. Siia kuulub eelkõige toetus väga suure läbilaskevõimega võrkude kasutuselevõtuks turutõrkepiirkondades, et vähendada digilõhet. Eesti taastekava vastab olulise kahju ärahoidmise põhimõttele. Hindamisel järgitakse metoodikat, mis on sätestatud komisjoni tehnilistes suunistes põhimõtte „ei kahjusta oluliselt“ kohaldamise kohta taaste- ja vastupidavusrahastu määruse kohaselt (2021/C58/01) ja kuues asjaomases keskkonnaeesmärgis. Vajaduse korral seatakse olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimiseks eesmärgid. Taastekavas esitatud meetmetel on eeldatavasti püsiv mõju majandusele ja institutsioonidele. Eelkõige peaksid kavandatud meetmed, mille eesmärk on soodustada kaksiküleminekut, avaldama positiivset mõju vastupidavusele, kasvupotentsiaalile ja majanduse ümberkujundamisele ning suurendama avaliku halduse tõhusust, aitama luua töökohti ning toetama innovatsiooni ja tootlikkuse kasvu. Siia kuuluvad investeeringud, mille eesmärk on võtta ehitussektoris ja autokaubavedude sektoris kasutusele digitaalsed lahendused, investeeringud väga suure läbilaskevõimega lairibavõrkudesse ning reformid, millega edendatakse digitaalseid avalikke teenuseid. Meetmed, millega edendatakse energiatõhusust ning uuenduslike roheliste tehnoloogiate arendamist ja kasutuselevõttu, samuti meetmed, millega vähendatakse regulatiivseid tõkkeid taastuvatesse energiaallikatesse investeerimisel, peaksid aitama kaasata erainvesteeringuid. Lisaks eeldatakse, et ka oskustega seotud meetmed toovad kaasa struktuursed muutused haridus- ja koolituspoliitikas ning toetavad kaksiküleminekut. Tervishoiu- ja sotsiaalhooldusteenuste integreeritud pakkumise meetmed peaksid aitama parandada sotsiaalteenuste kättesaadavust ja kvaliteeti. Siiski ei ole taastekavas konkreetset kohustust integreeritud hoolduse tegevuskava rakendamiseks. Taastekavas pakutud tegevuskord, sealhulgas kavandatud ajakava, eesmärgid ja sihid ning nendega seotud näitajad, peaksid tagama kava tõhusa seire ja rakendamise. Riigi Tugiteenuste Keskusele ja Rahandusministeeriumile on tehtud ülesandeks kava üldine rakendamine ja järelevalve, samas kui valdkonna ministeerium ja muud asutused vastutavad üksikmeetmete rakendamise eest. Eesmärgid ja sihid on realistlikud ja asjakohased ning nende jaotus ajas on üsna ühtlane, kuigi suurimad investeeringud jäävad 2026. aasta kanti. Taastekavas esitatud kontrollisüsteem ja -kord põhinevad ELi struktuurifondide puhul kasutatavatel riiklikel protsessidel ja struktuuridel. Kavas on kindlaks määratud osalejad ning nende rollid ja kohustused sisekontrolliülesannete täitmisel. Kontrollisüsteem ja muu asjakohane kord, mida rakendatakse muu hulgas lõplike vahendite saajate kohta andmete kogumiseks ja kättesaadavaks tegemiseks, on asjakohased. Kavas kirjeldatud konkreetsete haldus- ja aruandlusnõuete täitmiseks on loodud spetsiaalne IT-vahend. See peaks tagama vajaliku kontrolljälje ning aruandluse eesmärkide ja sihtide kohta.

Põhjendus, mille Eesti on esitatud taastekava hinnangulise kogukulu kohta, on üldiselt mõistlik ja usutav. Eesti on esitanud individuaalsed kuluprognoosid kõikide taaste- ja vastupidavuskavas sisalduvate investeeringute kohta. Kuluprognoosid on kinnitanud valitsusasutuse siseüksus (Riigi Tugiteenuste Keskuse toetuste arendamise osakonna toetuste korraldamise talitus). Suur osa meetmetest on seotud nõudlusel põhinevate kavadega, mille jaoks Eesti lisas eesmärgid ja sihid, mis saavutataks ainult siis, kui kogu summa on kulutatud. Kuluprognooside ja nende juurde kuuluvate tõendavate dokumentide hindamine näitab, et kulud on mõõdukas ulatuses põhjendatud ja mõistlikud. Kava sisaldab mõningaid korduvaid kulusid, nagu personalikulud ja hoolduskulud, mis on olulised reformi või investeeringu õnnestumiseks ning mis ei koorma märkimisväärselt riigieelarvet (enamasti on need ajutised ja mitteajutised kulud, mis toovad tulevikus kaasa piiratud kulud), muutes need kõik nõuetekohaselt põhjendatuks ja vastuvõetavaks. Mõned prognoositud kulud on varasema kogemuse või samalaadsete projektidega võrreldes üsna suured. Seetõttu peetakse neid kuludeks, mis mõõdukas ulatuses kinnitavad kuluhinnangute usutavust. Taaste- ja vastupidavuskava hinnanguline kogumaksumus on kooskõlas kulutõhususe põhimõttega ja vastavuses eeldatava majandusliku ja sotsiaalmõjuga. Eesti on kehtestanud asjakohase ja piisava korra, et vältida topeltrahastamist ELi vahenditest. Taastekava on mõõdukas ulatuses sidus. Taastekava iseloomustab iga komponendi sisemine sidusus ning eri komponentide vahelised temaatilised seosed ja tekkiv sünergia, seda eelkõige digi- ja rohepöördega seotud komponentide puhul. Mõnes valdkonnas ei ole sidusust siiski täielikult saavutatud. Kuigi taastekava sisaldab märkimisväärseid investeeringuid rohe- ja digipöörde edendamiseks ning majanduskasvu toetamiseks, võib olla abi täiendavatest sotsiaalse turvavõrgu tugevdamise reformidest, eelkõige töötuskindlustushüvitiste katvuse laiendamisest, et leevendada võimalikke negatiivseid mõjusid teatavatele rühmadele. Märkimisväärsete investeeringutega tervishoiutaristusse oleks võinud kaasneda meetmed, mille tulemusel leeveneb tervishoiutöötajate nappus, sest tervishoiutöötajaid tuleb juurde. Pikaajalise hooldusega on kavas tegeleda mitme meetme kaudu, kuid nende meetmete sidusust ja omavahelist seotust oleks saanud paremini tagada pikaajalisele hooldusele juurdepääsu ja kvaliteeti parandavate ulatuslikumate reformidega. Majanduse CO2 heite vähendamiseks taastekavas sisalduvad meetmed on peamiselt seotud investeeringutega ning ette ei ole nähtud konkreetseid järk-järgult põlevkivist loobumise meetmeid, mis sätestatakse eeldatavasti energiasektori riiklikus arengukavas alles 2025. aasta lõpus, ega ulatuslikumaid reforme, näiteks keskkonnahoidlikku maksustamist. Kokkuvõttes on taastekava investeeringute poolest tugevam kui reformide poolest. Tabel 1. Taaste- ja vastupidavusrahastu kriteeriumide alusel kavale antud hinnangu kokkuvõte 1)

Tasakaalustatud lahendused 2)

Riigipõhised soovitused 3)

Majanduskasv, töökohad... 4)

Põhimõte „ei kahjusta oluliselt“ 5)

Rohesiht 6)

Digisiht 7)

Püsiv mõju 8)

Eesmärgid ja sihid 9)

Kulu 10)

Kontrollisüsteemid 11)

Sidusus A A A A A A A A B A B 2.Taaste- ja vastupidavusprobleemid: kirjeldus 2.1.Makromajanduslikud väljavaated ja suundumused pärast 2020. riigiaruannet COVID-19 kriisi tõttu vähenes Eesti majandus 2020. aastal 2,9 %. Eesti taastekavas sisalduva makromajandusliku stsenaariumi kohaselt peaks majanduskasv 2021. aastal taastuma 2,5 %ni. Kava kohaselt jääb kasv 2022. aastal tugevaks (4,8 %) ning langeb seejärel tagasi tagasihoidlikumale 3,2 %-le 2023. aastal ja 3,1 %-le 2024. aastal. Stsenaariumi kohaselt on SKP reaalkasv alguses tingitud eratarbimise taastumisest. Prognoosi kohaselt suurenevad programmiperioodi lõpuaastatel ka investeeringud. Kava kohaselt peaks inflatsioon jääma ohjeldatuks ja ulatuma 2025. aastaks ligikaudu 2 %ni. Taastekava makromajandusliku stsenaariumi kohaselt saavutab töötus haripunkti 8,0 % juures tööjõust 2021. aastal ja langeb seejärel 6,2 %ni 2024. aastal. Enne COVIDi kriisi puhkemist oli Eesti tööturg pingeline ning tööhõive ja tööjõus osalemise määr olid väga kõrged ja töötuse määr madal (2019. aastal 4,4 %). 2020. aastal suurenes töötus 6,8 %ni tööjõust peamiselt COVID-19 pandeemiaga seotud piirangute tõttu. Valdkondlik tööpuudus suurenes kõige rohkem turismisektoris ja sellega seotud majutusteenuste sektoris (restoranid ja hotellid), kus palgad on suhteliselt madalad, kuid tööhõive vähenes ka muudes sektorites. Negatiivset mõju tööhõivele leevendati laiaulatusliku palgatoetuste kavaga 2020. aasta märtsist juunini ja sihipärasema kavaga 2020. aasta detsembrist 2021. aasta jaanuarini. Töötuse kasv võib ebavõrdsust suurendada, sest madala kvalifikatsiooniga töötajate tööturule naasmiseks võib kuluda rohkem aega. Naisi ja noori mõjutab see ebaproportsionaalselt, kuna nad on töömahukas majutus- ja teenindussektoris pigem üleesindatud. Tööjõupuudus püsib, eelkõige tööstus- ja IT-sektoris, kuid ka põllumajandus-, sotsiaal-, haridus- ja tervishoiusektoris on ikka veel raskusi vajaliku tööjõu leidmisega. Eestis on jätkuvalt üks suurimaid meeste ja naiste palgaerinevusi ELis (2019. aastal 21,7 % võrreldes EL 27 keskmisega 14,1 %) ning sooline ebavõrdsus on liikumispiirangute ja majanduslanguse tõttu eeldatavasti suurenenud. Poliitikaanalüüs näitab, et pandeemia on põhjustanud naistele märkimisväärseid raskusi töö- ja pereelu ühitamisel, mistõttu on mõned naised vähendanud oma tasustatud töö koormust või sellisest tööst loobunud. Eestis on suured piirkondlikud erinevused, mille tagajärjel on pealinnaregiooni ja ülejäänud riigi sotsiaalsed ja majanduslikud näitajad väga erinevad. Kiire rahvastikukadu, vananemine ja sotsiaalne tõrjutus mõjutavad väljaspool Tallinna ja Tartut asuvaid piirkondi ning avaldavad märkimisväärset survet haridus-, tervishoiu- ja sotsiaalsüsteemile. Eelarvepuudujääk ulatus 2020. aastal 4,9 %ni SKPst ning taastekava kohaselt peaks see järk-järgult nii palju vähenema, et ei ületa 2024. aastaks 3 % SKPst. Eesti võttis 2020. aasta aprillis vastu eelarvepoliitika paketi, mille maht on üle 2,5 % SKPst. Veel 8,7 % SKPst eraldati likviidsuskavadele, millel ei ole otsest mõju eelarvele. Tegelikult kasutati siiski vaid väikest osa likviidsuskavadest. SKP vähenemise ja stimuleerivate fiskaalmeetmete koosmõju tõttu suurenes valitsemissektori võla suhe SKPsse 2020. aastal 18,2 %ni ning 2024. aastal peaks võlg suurenema 28,0 %ni. Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi 2021. aasta alguse võla jätkusuutlikkuse ülevaates prognoositakse, et võlg moodustab 2030. aastal 32,4 % SKPst. Seega on Eesti võlg suurenemisest hoolimata endiselt jätkusuutlik. Stabiilsusprogrammi aluseks oleva majandusprognoosi kohaselt, mida Eesti kasutas ka oma taaste- ja vastupidavuskava koostamisel, on riigi majanduse taastumise väljavaated suhteliselt soodsad. Makromajanduslikku ja eelarveväljavaadet mõjutab siiski endiselt suur ebakindlus, mis on seotud COVID-19 pandeemia ja selle majanduslike tagajärgedega. Täpsustatud on mitmeid makromajandusliku stsenaariumiga seotud riske. Langusriskide hulka kuuluvad uued viirusepuhangud ja oodatust aeglasem vaktsineerimistempo Euroopas. Stabiilsusprogrammis välja töötatud negatiivses stsenaariumis võetakse arvesse majanduse taastumise edasilükkamist kahe kvartali võrra 2021. aasta lõpus. Selle stsenaariumi kohaselt on reisiteenuste eksport olnud terve aasta takistatud, ettevõtted viivitavad investeerimisotsuste tegemisega, suureneb pankrottide arv ja töötus. Lisaks on teenuste tarbimine ebakindluse ja jätkuvate piirangute tõttu piiratud ning säästud kasvavad jätkuvalt. Selle riskistsenaariumi kohaselt kasvaks Eesti majandus 2021. aastal ainult 1,5 % (võrdlusstsenaariumi puhul 2,5 %). Võttes arvesse 2021. aasta esimese poole tulemusi, on langusriski stsenaariumide realiseerumine üsna ebatõenäoline. Tabel 2. Makromajandusliku arengu ja prognooside võrdlus 2019 2020 2021 2022 2023 2024 Komisjon Komisjon Taastekava Komisjon Taastekava Komisjon Taastekava Taastekava Taastekava Reaalne SKP (muutuse %) 5,0 –2,9 –2,9 4,9 2,5 3,8 4,8 3,2 3,1 Tööhõive (muutuse %) 1,3 –2,7 –2,2 –0,8 –0,9 1,7 0,8 0,6 0,4 Töötuse määr (%) 4,4 6,8 6,8 7,9 8,0 6,3 7,3 6,6 6,2 THHI inflatsioon (muutuse %) 2,3 –0,6 –0,6 2,2 2,0 2,4 2,1 2,0 1,9 Valitsemissektori eelarvepositsioon (% SKPst) 0,1 –4,9 –4,9 –5,6 –6,0 –3,3 –3,8 –3,2 –2,2 Koguvõla suhe SKPsse (% SKPst) 8,4 18,2 18,2 21,3 21,4 24,0 24,6 27,4 28,0 Allikad: komisjoni 2021. aasta suveprognoos reaalse SKP ja THHI inflatsiooni kohta ning komisjoni 2021. aasta kevadprognoos muude muutujate kohta (COM). Taaste- ja vastupidavuskava. Komisjoni viimase prognoosiga võrreldes on taastekava aluseks olev makromajanduslik stsenaarium pessimistlikum. Komisjoni 2021. aasta suveprognoosis eeldatakse, et Eesti SKP reaalkasv on 2021. aastal 4,9 % ja 2022. aastal 3,8 %. Sarnaselt Eesti ametiasutustele on komisjon seisukohal, et tarbimise ja ekspordi taastumine on 2021. aastal majanduse taastumise peamine kasvumootor. Prognoositakse, et eratarbimine on ka 2022. aastal majanduskasvu peamine kasvumootor, sest eeldatakse, et kodumajapidamised kulutavad kogunenud sääste ja hiljutised muudatused pensionisüsteemi teises sambas võimaldavad oma pensionivara igal ajal välja võtta. Sise- ja välisnõudluse soodsad väljavaated ning taaste- ja vastupidavuskava rakendamine peaksid samuti investeeringuid suurendama. Tööturu prognoosid ja inflatsioon on sarnased, kuigi komisjon prognoosib mõnevõrra kõrgemat inflatsioonimäära vaatlusalusel perioodil ja madalamat töötuse määra 2022. aastaks (komisjoni 2021. aasta kevadprognoos). Valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla puhul prognoositakse komisjoni 2021. aasta kevadprognoosis 2022. aastani sarnast arengut kui taastekavas. Komisjoni prognoos ei hõlma praegu aastaid pärast 2022. aastat. Taastekava makromajanduslik stsenaarium on usutav. Majandusstsenaarium on identne 2021. aasta stabiilsusprogrammis esitatud stsenaariumiga ja selle on välja töötanud Rahandusministeerium. See on sarnane samal ajal mitme teise sõltumatu valitsusasutuse tehtud prognoosiga ja kooskõlas komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga (avaldati 2021. aasta mais), mille kohaselt SKP reaalkasv on 2021. aastal 2,8 % ja on 2022. aastal 5,0 %. 2021. aasta esimese poole erakordselt heade tulemuste põhjal korrigeeriti Rahandusministeeriumi 2021. ja 2022. aasta prognoosi 2021. aasta septembris ülespoole. 2.2.Kestliku majanduskasvu, ühtekuuluvuse, vastupidavuse ja järgmise põlvkonna poliitikaga seotud probleemid Eesti on viimastel aastatel oma tootlikkust suurendanud, kuid lõhe ELi keskmisega püsib. Nagu teistegi EL 13 riikide puhul, on ka Eesti tootlikkuse kasvumäär kiire, kuid sellest ei piisa ELi keskmise üldise tootlikkusmäärani jõudmiseks (Adarov jt, 2020). Eestis on tootlikkuse kasvu peamine allikas kapitali suurendamine. Sissetulekud on lähenenud ELi keskmisele kiiremini kui tootlikkus. 2019. aastal oli SKP elaniku kohta 67 % ELi keskmisest, samas kui tööviljakus ühe töötunni kohta oli peaaegu 30 % väiksem. See kajastab kõrget tööjõus osalemise ja tööhõive määra Eestis. Alates finantskriisist on tootmistegurite kogutootlikkuse kasv siiski aeglustunud ning praegune erinevus ELi keskmisest tasemest viitab sellele, et ressursse saaks kasutada tõhusamalt ja tehnoloogiat veelgi ajakohastada. Kuigi Eesti on investeerinud teadusuuringutesse ja innovatsiooni ning eelkõige avaliku sektori digitaliseerimisse, ei ole nende investeeringutega saavutatud või ei ole veel täielikult saavutatud oodatavat kogu majandust hõlmavat tootlikkuse kasvu. Eesti üldised innovatsioonitulemused paranesid 2019. aastal ja alates 2021. aastast kavatseb riik investeerida teadusuuringutesse ja innovatsiooni vähemalt 1 % SKPst aastas. Siiani on ettevõtlussektoris olnud teaduspõhine innovatsioon suhteliselt tagasihoidlik. Tootlikkuse kiiremat kasvu pidurdab teadusasutuste ja ettevõtete vahelise koostöö piiratus, mis on olnud pikaajaline probleem ja võimalik takistus tootlikkuses järelejõudmisele. Teadmiste edasiandmine ülikoolidelt ettevõtetele ja uurimistulemuste kommertsialiseerimine on olnud suhteliselt vähene. Usaldusväärse tehnosiirdesüsteemi loomine oleks hädavajalik, et toetada tööstusinnovatsiooni ning rohe- ja digipööret. Digitaliseerimine ei ole veel muutnud kõiki olulisi sektoreid, eelkõige töötlevat tööstust. Hiljutine töötuse kasv on süvendanud sotsiaalse turvavõrgu piisavusega seotud pikaajalisi probleeme. 2019. aastal oli 23,7 % elanikkonnast endiselt vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus (21,1 % EL 27-s 2019. aastal). Sotsiaalsiirete (v.a pensionid) mõju vaesuse vähendamisele Eestis oli 2019. aastal 28,1 %, mis on veidi alla ELi keskmise (32,3 % EL 27-s). Lisaks madalatele töötushüvitistele esineb lünki töötushüvitiste süsteemi katvuses nende puhul, kes töötavad mittestandardsetes töösuhetes või lühikeste tööampsudena. Töötuse kasv (6.9 % 2021. aasta teises kvartalis võrreldes 4.4 %ga 2019. aasta teises kvartalis) koos hüvitiste ebapiisava katvusega on juhtinud suuremat tähelepanu vajadusele laiendada sotsiaalset turvavõrku. Integreeritud hooldussüsteemi väljatöötamine teenuste paremaks osutamiseks aitaks parandada sotsiaalse turvavõrgu tulemuslikkust. Sotsiaalteenuste, sealhulgas pikaajalise hoolduse korraldamine ja rahastamine jaguneb sotsiaal- ja tervishoiusektori ning riigi ja kohaliku omavalitsuse vahel. Kriis on süvendanud raskusi eelkõige eakatele, puuetega inimestele ja madala sissetulekuga inimestele taskukohaste ja kättesaadavate sotsiaalteenuste pakkumisel. Isiku omaosalus pikaajalise hoolduse teenuste rahastamisel hoolekandeasutustes on aastate jooksul pidevalt kasvades jõudnud 78,3 %ni. Koduhooldusteenuste nappus ja ülemäärane rahaline koormus hooldusasutustes suurendavad pereliikmete vaesusriski.

Pealinnaregiooni ja ülejäänud piirkondade sotsiaalsete ja majanduslike näitajate vahelise erinevuse suurenemise tõttu on piirkondlikud erinevused olnud märkimisväärsed. Piirkondlikud erinevused on Eestis olnud suured, kuna Harju- ja Tartumaa andsid 2017. aastal üle 74,2 % riigi SKPst ning seal oli ka suurim sissetulek, skaala teise otsa jäid Kirde- ja Kagu-Eesti. Rahvastiku jätkuv vähenemine ja vananemine on mõjutanud väljaspool peamisi linnu asuvaid piirkondi, eelkõige hariduse, tööjõupuuduse ning tervishoiu- ja sotsiaalsüsteemi valdkonnas ning kohalike omavalitsuste teenuste pakkumisel. Ühenduvus (transpordis ja digitaalselt) on maa- ja linnapiirkondades ebaühtlane. Need suundumused on avaldanud negatiivset mõju investeeringutele ja töökohtade loomisele kaugemates piirkondades. Eestil ei ole varasemaid kavasid nende piirkondlike erinevuste vähendamiseks. Eestis on pikaajaliseks probleemiks olnud suur rahuldamata vajadus arstiabi järele, kehvad tervisenäitajad ja tervishoiutöötajate puudus. Tervena elatud aastate arv on olnud üks ELi väiksemaid ning sooline, piirkondlik, hariduslik ja sissetulekuline ebavõrdsus on avaldanud negatiivset mõju töötajate arvule ja tööjõu kvaliteedile. Tervishoid on olnud Eestis võrreldes ELi keskmisega suhteliselt alarahastatud (valitsemissektori kulud tervishoiule olid 5,3 % SKPst võrreldes ELi keskmisega, mis on 7,0 %) ning see võis olla peamine põhjus, miks tervishoiuteenustel oli väidetavalt pikk ooteaeg ja miks oli puudus tervishoiutöötajatest (eriti meditsiiniõdedest, kelle arv 1 000 elaniku kohta oli 6,3 võrreldes 8,2ga ELis). COVID-19 esimene laine tõi esile Eesti tervishoiusüsteemi struktuursed nõrkused ning vastupidavuse parandamiseks on tehtud mõningaid investeeringuid, eelkõige suurendatud rahalisi, materiaalseid ja inimressursse, et saaks osutada regulaarseid tervishoiuteenuseid samal ajal COVID-19 või sarnaste nakkushaigustega patsientide hooldusega. Siiski oleks vaja reforme ja täiendavaid investeeringuid, et parandada tervishoiusüsteemi vastupidavust, kättesaadavust, tõhusust ja kvaliteeti. Eriti oluline on esmatasandi tervishoiu tugevdamine, haiguste ennetamine, tervishoiu ja sotsiaalhoolekande integreerimine, tervishoiu info- ja kommunikatsioonitehnoloogia halduse raamistiku tugevdamine, tervishoiutöötajate nappuse leevendamine ning tööjõu oskuste ja teenuse geograafilise kättesaadavuse parandamine. Teadmiste ja oskuste taseme vastavusseviimine tööturu vajadustega ja majanduse struktuurimuutustega on olnud pikaajaline väljakutse. Kuigi haridus- ja koolitussüsteem toimib hästi, on olnud struktuurseid probleeme, mis on seotud haridussüsteemist varakult lahkumisega, kõrghariduse ning kutsehariduse ja -koolituse ebapiisava vastavusega tööturu vajadustele ning vananevate õpetajate suure arvuga. Võrreldes teiste ELi liikmesriikidega omandatakse bakalaureuse- ja magistriõppes eriharidust sellistes valdkondades nagu tehisintellekt, kõrgjõudlusega andmetöötlus, küberturvalisus või andmeteadus pigem vähe (Righi et al, 2020). Lisaks on vaja kiiret ümberõpet nende sektorite töötajatele, mis on kõige rohkem kannatanud ning kus tööülesanded ja töö olemus on muutunud. Eestis prognoositakse kõrge kvalifikatsiooniga tööjõu märkimisväärset nappust, mida näitab aastate 2013–2016 aastane lineaarne kasvumäär -1,9 % uutest kolmanda taseme hariduse omandanutest, ning märkimisväärset oskuste nappust IKT valdkonnas (Biagi et al, 2020). Oskuste prognoosimise süsteemi ümberkujundamine ja OSKA metoodika kasutamine olemasolevate registriandmete puhul, mis on olulised haridus- ja koolitussüsteemi jaoks, aitaks paremini prognoosida oskustega seotud vajadusi. Kõrgtehnoloogiline tootmine ja muud teadmistemahukad sektorid vajavad kõrgelt kvalifitseeritud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia spetsialiste. Töötajate digioskuste täiendamisega samal ajal tuleks võtta meetmeid, mis toetavad digitaalset innovatsiooni ettevõtetes. Rohepöörde toetamiseks on oluline lisada see aspekt ka haridusprogrammidesse. Eesti pangandussektori seisund on üldiselt kindel, kuid rahapesuga seotud riskid püsivad. Eesti pangad on tänu suurele tõhususele, kvaliteetsetele varadele ja madalate rahastamiskuludele olnud kasumlikud. Eestis tegutsevad pangad on muutunud vähem sõltuvaks emapankadest ning rahastavad end nüüd suures osas kodumaistest hoiustest ja hulgirahastamisturul. Samas on Eesti pärast ulatuslikke rahapesujuhtumeid ajakohastanud rahapesu ja terrorismi rahastamise riski hindamist. Nende pankade ja makseasutuste suhtes, mis ei vasta nõuetele, on võetud järelevalvemeetmeid, kuid kohapealse järelevalve intensiivsust on võimalik suurendada ja anda finantsjärelevalveasutusele piisavad sanktsioonide kehtestamise volitused. See tähendab ka rahapesu andmebüroo suutlikkust pääseda süstemaatiliselt juurde andmetele finantstehingute kohta. Ennetavat koostööd rahapesu andmebüroo ja õiguskaitseasutuste vahel saaks parandada. 2.3.Rohe- ja digipöördega seotud probleemid 2.3.1. Rohemõõde Taaste- ja vastupidavuskava peaks toetama rohepööret ja vähemalt 37 % rahaeraldistest peaks aitama kaasa kliimaeesmärkide saavutamisele. Kavas esitatud meetmed aitavad saavutada 2050. aasta kliimaneutraalsuse eesmärki ning 2030. aasta energia- ja kliimaeesmärke, võttes arvesse liikmesriikide riiklikke energia- ja kliimakavasid. Samuti peaksid need aitama kaasa keskkonnaeesmärkide saavutamisele sellistes valdkondades nagu jäätmed, saastekontroll, säästev liikuvus, bioloogilise mitmekesisuse kaitse ja taastamine, mere- ja veeressursid ning toetama vajaduse korral üleminekut kestlikele toidusüsteemidele ja ringmajandusele, tagades samal ajal, et kedagi ei jäeta kõrvale. Kuna Eesti majandus on energia- ja CO2-mahukas, tuleb Eesti majanduse konkurentsivõime tagamiseks edendada rohepööret, et vältida sõltuvust CO2-mahukast tootmisest. Eestil on põlevkivisõltuvuse ning transpordi- ja ehitussektori suure energiaintensiivsuse tõttu üks ELi kõige süsinikdioksiidi- ja energiamahukamaid majandusi. Eesti vajab selget teed elektritootmises põlevkivist järkjärguliseks väljumiseks ning selle asendamiseks vähese süsinikdioksiidiheitega ja süsinikdioksiidivabade elektriallikatega, nagu taastuvad energiaallikad, et saavutada oma kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgid lähemas ja pikemas perspektiivis. Selleks on vaja suurendada taastuvenergiaprojektide, salvestamise ja vastavate elektrivõrku tehtavate investeeringute rahastamist. Samal ajal on äärmiselt oluline, et selline järkjärguline väljumine järgiks õiglase ülemineku mudelit, eelkõige riigi idaosa vaesema ja tugevalt põlevkivitööstusest sõltuva Ida-Virumaa puhul. Taastuvenergia osakaal energia lõpptarbimises oli 2005. aastal 17 %, 2019. aastaks oli see kasvanud 32 %ni. Eesti eesmärk on panustada ELi 2030. aasta taastuvenergia eesmärgi saavutamisse ja saavutada summaarses energia lõpptarbimises taastuvenergia osakaal 42 %. Rahvusvahelise Energiaagentuuri andmetel moodustas Eesti elektrienergiast 2018. aastal peaaegu 80 % põlevkivi, kuid see asendatakse järk-järgult muude allikatega. Seda arengut on soodustanud liidu heitkogustega kauplemise süsteem ja riiklikud meetmed taastuvenergia kasutuselevõtu stimuleerimiseks. Need täiustused on pannud aluse tuuleenergia kasutuselevõtu kiiremale laiendamisele – tuuleenergia on elektri tootmisel taastuvatest energiaallikatest tähtsuselt teine pärast tahkeid biokütuseid. Eesti peab tuuleenergiat suurima potentsiaaliga taastuvaks energiaallikaks, seega tuleks avamere tuuleparkide arendamist toetada õigusraamistikuga. Siiski on nii maismaal kui ka avamerel asuvate uute tuuleparkide kavandamise ja neile lubade andmisega endiselt probleeme. Probleemid on seotud ka võrgutaristuga, millesse oleks vaja teha lisainvesteeringuid, et võimaldada muutlikke taastuvate energiaallikate (elektrienergia transportimine, salvestamine jne) suuremat osakaalu. Eesti jääb ka maha ELi eesmärgist suurendada transpordisektoris taastuvate energiaallikate osakaalu 10 %ni (2019. aastal oli riik saavutanud 5 %). Eesti panus ELi 2030. aasta energiatõhususe eesmärgi saavutamisse on primaarenergia tarbimises mõõdukas ehk 5,4 miljonit naftaekvivalenttonni (Mtoe) ja lõppenergia tarbimises väga väike ehk 2,9 miljonit naftaekvivalenttonni (Mtoe). Eesti pikaajalise rekonstrueerimisstrateegia kohaselt vajab 30 aasta jooksul rekonstrueerimist 141 000 hoonet (kogupindala 54 miljonit m²) ning selle eesmärk on parandada 80 % Eesti elanike elu- ja töötingimusi. Hinnangu kohaselt suureneb ka vajadus iga-aastase ülesehitustoetuse järele peaaegu viis korda – vähem kui 200 miljonilt eurolt aastas 900 miljoni euroni aastas. Eesti on seadnud eesmärgiks renoveerida 2030. aastaks 3 % üldkasutatavate hoonete põrandapinnast aastas (kokku 170 000 m²) ning parandada eluhoonete ja büroode energiatõhusust. Alljärgnevas tabelis on esitatud ülevaade Eesti eesmärkidest, sihtidest ja panustest vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrusele (EL) 2018/1999, milles käsitletakse energialiidu ja kliimameetmete juhtimist. Tabel 3. Eesti riiklikud eesmärgid ja panused seoses energia ja kliimaga Riiklikud eesmärgid ja panused Viimased saadaolevad andmed 2020 2030 2030. aasta eesmärkide hinnang Siduv eesmärk vähendada kasvuhoonegaaside heidet võrreldes 2005. aasta tasemega jõupingutuste jagamise määruse (Effort Sharing Regulation – ESR) alusel (%) +17 +11 –13 Nagu ESRis Riiklik taastuvenergiaeesmärk/-panus: taastuvatest energiaallikatest toodetud energia osakaal summaarses energia lõpptarbimises (%). 32 25 42 Piisav eesmärk (37 % vastavalt taastuvate energiaallikate valemile) Riiklik panus energiatõhususesse: Primaarenergia tarbimine (Mtoe) 4,7 6,5 5,4 Mõõdukas Lõppenergia tarbimine (Mtoe) 2,9 2,8 2,9 Väga väike Elektrivõrkude ühendatuse määr (%) 63 >60 >60 Ei kohaldata Allikas: Hinnang Eesti lõpliku riikliku energia- ja kliimakava kohta, SWD (2020) 905 final. Eesti transporditaristul ja -poliitikal on ühenduvuse ja säästvuse osas mitmeid puudusi. Raudtee- ja ühendveod ei ole endiselt piisavalt välja arendatud ega elektrifitseeritud. Maanteetranspordist tulenev kasvuhoonegaaside heide on viimastel aastatel suurenenud. Eestil on üks kõige rohkem süsinikuheiteid tekitav sõiduautopark ELis. Selleks et toetada rohepööret, tuleks lisaks muudele meetmetele kehtestada asjakohane sõidukimaks, mis põhineb sõiduki CO2 heitel ning millega maksustatakse sõiduautod ja väikesed tarbesõidukid. Aja jooksul peaksid need meetmed vähendama Eestis CO2 heidet ja looma stiimulid vähem CO2 heidet tekitavate sõidukite ostmiseks. Raudteetranspordi arendamine nii võrgustikku, sealhulgas Rail Balticusse, tehtavate investeeringute kui ka meetmete kaudu, mis motiveerivad raudtee-reisijateveo ja ühendvedude suuremat kasutamist, aitaks kaasa Eesti transpordisüsteemi rohelisemaks muutmisele. Transpordi digitaliseerimine, nt ühistranspordi ühised planeerimis- ja piletimüügisüsteemid, võiks veelgi stimuleerida ja suurendada ühistranspordi kasutamist. Kuna Eesti on hõredalt asustatud, tuleb arendada ka säästvat maanteetransporti Peamised probleemid on endiselt seotud peamiste piiriüleste projektide, nagu Rail Balticu lõpuleviimisega koostöös teiste Balti riikidega ning sellega, et 2025. aastaks on vaja elektrivõrk sünkroniseerida Euroopa mandriosa võrguga. Samuti on potentsiaali avamere tuuleenergia piiriüleseks arendamiseks ning Eesti ja Läti on algatanud ühisprojekti. Ressursitõhusus on endiselt probleem, sest suur kodumaine materjalitarbimine ja jäätmeteke pärsivad loodusvarade tootlikkust ja vähendavad konkurentsivõimet. Ringlussevõetud materjali kasutamise määr (8,7 %) on alla EL 27 keskmise (11,2 %). Eesti saaks suurt kasu terviklikust riiklikust strateegiast ja ringmajanduse tegevuskavast, mis on suunatud tervele toodete olelusringile. Kuna põlevkivi on Eesti suurim ohtlike ja tavajäätmete allikas ning kesksel kohal energia- ja ressursitõhususe parandamisel ja kliimaeesmärkide saavutamisel, on rohepöörde jaoks kõige tähtsam loobuda põlevkivi kaevandamisest ja kasutamisest. Selleks oleks vaja lõpetada uue põlevkivitaristu, sealhulgas põlevkiviõli rafineerimistehaste rahastamine. Valitsus on koalitsioonilepingus kokku leppinud, et 2035. aastaks jõutakse järk-järgult väljumiseni põlevkivielektri tootmisest ja 2040. aastaks põlevkiviõli kasutamisest. Investeerimiskeskkonna pikaajalise kindla pühendumuse ja prognoositavuse tagamiseks tuleks need eesmärgid sätestada strateegilistes dokumentides ja nendega peaksid kaasnema konkreetsed sammud eesmärkide saavutamiseks. Bioloogilise mitmekesisuse osas on Eestis pilt vastuoluline. Ühest küljest on Eestil ulatuslikud kaitsealad ning heas seisundis liikide ja elupaikade osakaal suurem kui ülejäänud ELis; metsad katavad 58,4 % Eesti territooriumist ja Eesti mahepõllumajanduse kasutuselevõtt (21 %) 2018. aastal ei ole kaugel ELi 2030. aasta eesmärgist 25 %. Teisest küljest on mõned elupaigad ja liigid, eelkõige rohumaad ja metsaalad, surve all. Eestil puudub 2020. aasta järgne metsanduse arengukava ja metsaraie määr on viimastel aastatel märkimisväärselt suurenenud. Eesti maakasutussektor, kuhu kuulub ka metsandus, on muutumas süsiniku sidujast süsiniku tekitajaks. Peamine panustaja biomassist energiatootmisse oli metsandussektor (94,5 % 2018. aastal) ja see tekitab muret Eesti metsade kestliku kasutamise pärast. Eesti on üks vähestest ELi liikmesriikidest, kus on väga palju turbaalasid ja turbamuldasid – need hõlmavad 20,2 % kogu riigi territooriumist. Sellised alad võivad olenevalt seisundist olla suured kasvuhoonegaaside sidujad või allikad. Seetõtu on oluline tagada Eesti turbaalade piisav kaitse, sealhulgas vajaduse korral taassoostamine. Kõik veekogud ei ole veel saavutanud head keskkonnaseisundit ja mõnes neist on nitraadisisaldus suurenemas. Selle oluliseks põhjuseks peetakse põllumajandust. Surve vee kättesaadavusele on Eestis väga suur põlevkivikaevandussektori nõudluse tõttu. Surve vee kvaliteedile näib olevat kõige suurem rannikuvetes: ainult 13 % neist olid heas ökoloogilises seisundis. Samas on heas ökoloogilises seisundis 60 % jõgedest ja 67 % järvedest. Lisaks näitavad värskeimad andmed eutrofeerumise kohta rannikuvetes selle olulist suurenemist, mis kajastab Läänemere kui terviku eutrofeerumise suurt ja üldisemat probleemi. 2.3.2. Digimõõde

Taaste- ja vastupidavuskava peaks toetama digipööret ja vähemalt 20 % rahaeraldistest peaks aitama kaasa digieesmärkide saavutamisele. Kavas ette nähtud meetmed peaksid muu hulgas aitama kaasa digipöördele majandus- ja sotsiaalsektoris. Kavas sisalduvate meetmete eesmärk peaks olema parandada mitte ainult ettevõtete ja avaliku sektori osalejate konkurentsivõimet, vaid ka nende vastupidavust, paindlikkust ja julgeolekut, tagades samal ajal kaasatuse. Eesti oli 2020. aastal digitaalmajanduse ja -ühiskonna indeksis (DESI) 7. kohal ja on digitaliseerimisel Euroopas esirinnas. Eesti on eelkõige teenäitaja digitaalsete avalike teenuste valdkonnas ja tema tulemused on väga head digioskuste vallas. Eesti võiks siiski parandada ühenduvust ja toetada veelgi digitehnoloogia integreerimist ettevõtjate poolt. 2020. aastal oli Eesti ühenduvuse poolest ELis 14. kohal. 71 % Eesti kodumajapidamistest on kaetud väga suure läbilaskevõimega võrguga, samas kui ELi keskmine on 59 %. Eestil on head tulemused mobiilse lairibaühenduse kasutuselevõtul: see on olemas 75 % inimestest võrreldes 71 %ga ELi keskmisest. Lisaks sellele on Eesti tulemused püsivõrgu lairibaühenduse kasutuselevõtul üldiselt head (see on 83 % majapidamistel), kuid tulemused ei ole nii head kiire (vähemalt 100 Mbit/s) püsivõrgu lairibaühenduse kasutuselevõtul, kus vaatamata väga suure läbilaskevõimega võrkude väga heale kättesaadavusele on nende kasutuselevõtt oluliselt alla ELi keskmise (ainult 19 % majapidamistest on liitunud selliste kiirustega). Püsivõrgu lairibaühenduse hinnad on Eestis ELi keskmisest kõrgemad. Eesti praeguse riikliku lairibaühenduse kava (2020. aasta digitaalarengu tegevuskava) eesmärk on tagada kõigile elanikele juurepääs üle 30 Mbit/s internetiühendusele ja varustada vähemalt 60 % majapidamistest üle 100 Mbit/s teenusega. Alates 2019. aasta lõpust valmistatakse ette Eesti uut digitaalstrateegiat 2020+, kus viiakse ühenduvuseesmärgid kooskõlla gigabitiühiskonna eesmärkidega. Eesti jätkab investeerimist oma lairibataristu kasutuselevõttu ja kasutab selleks nii avaliku kui ka erasektori vahendeid. Eesti 5G ühenduvuse eesmärk on hõlmata 2023. aastaks suuremad linnad ja 2025. aastaks transpordikoridorid. Eesti tulemus 5G võrkude kasutuselevõtuks valmisoleku näitaja osas on DESI aruandes siiski 0 % ja esimeste 5G sageduslubade andmine on alles pooleli. Riigi ambitsioonikate 5G eesmärkide saavutamine sõltub uute sagedusalade kasutamise lepingute õigeaegsest sõlmimisest. Digioskuste poolest oli Eesti 2020. aastal ELis kolmandal kohal, kuid oskuste nappus takistab endiselt investeerimist. 62 %-l elanikkonnast on vähemalt algtaseme digioskused ja 37 %-l algtasemest kõrgema taseme oskused. Mõlemad näitajad on üle ELi keskmise (vastavalt 56 % ja 31 %). Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) eriala lõpetajate (6,7 %), IKT-spetsialistide (6 %) ja naissoost IKT-spetsialistide (22 % kõigist IKT-spetsialistidest) osakaal on Eestis suurem kui ELis keskmiselt. Sellest hoolimata on ettevõtted pidanud oskuste nappust üheks peamiseks takistuseks investeerimisel (84 % ettevõtetest) ning inimkapitali ja oskustesse investeerimise osakaal on väike. Eesti haridussüsteem toimib üldjoontes hästi, kuid oskuste nappus näitab, et vähene seos tööturuga on endiselt probleem. Vaatamata IKT-spetsialistide suurele osakaalule pakuvad ettevõtted Eestis IKT vajaduste rahuldamiseks oskuste parandamise koolitusi vaid piiratud määral. Ainult 17 % Eesti ettevõtetest pakub oma töötajatele IKT-koolitust (ELi keskmine näitaja on 20 %). IKT-spetsialistide arvu suurendamine, IKT valdkonna lõpetajate arvukuse säilimine ning avaliku ja erasektori töötajate oskuste täiendamise rahastamine võiks aidata Eestil kasutada ära digitaalmajanduse kogu potentsiaali. Digitehnoloogia integreerimisel ettevõtjate poolt oli Eesti 2020. aastal ELis 14. kohal ja jäi natuke maha ELi keskmisest. 2020. aastal on 74 % Eesti VKEde digimahukus vähemalt algtasemel (üle ELi keskmise 60 %). Eesti on teinud mõningaid tagasihoidlikke edusamme seoses mitme kriteeriumiga, nagu sotsiaalmeedia kasutamine ettevõtjate poolt (16 % 2019. aastal), internetimüügiga tegelevate VKEde osakaal (16 % 2020. aastal) ja piiriüleselt internetimüügiga tegelevate ettevõtjate osakaal (9 % 2019. aastal). Selliste kiiresti arenevate ettevõtete osakaal, kes kavatsevad suurema digiteerimise tulemusena kasvada, on 11 % (ELi keskmine on 31 %), samas kui selliste ettevõtete osakaal, kes tajuvad vajadust kõrgtasemel digitehnoloogia järele või alustavad selle kasutuselevõtu planeerimist, on 26 % (ELi keskmine on 39 %) ning selliste kasvavate ettevõtete osakaal, kellel on digitaliseerimise strateegia või tegevuskava, on 8 %, mida on palju vähem kui ELi keskmine näitaja (22 %) (Benedetti et al., 2021) . Selleks et hoogustada oma majanduse digipööret, peab Eesti jätkama jõupingutusi digitehnoloogia paremaks integreerimiseks, eelkõige VKEdes. Seda eesmärki on võimalik saavutada sektoriülese algatusega, mis hõlmab sektoreid, kus veel ei kasutata digitehnoloogiat väga intensiivselt, ja kaasata tuleks ka muud tööstusharud peale kiiresti kasvavate tööstusharude. Digitaalsete avalike teenuste valdkonnas on Eesti ELis juhtpositsioonil. Eestil on hästi välja arendatud e-valitsuse ja e-tervise süsteem ning internetis saab kasutada kõiki keskvalitsuse teenuseid. Riigi e-valitsuse teenuste kasutajate osakaal on üks suuremaid (89 %) Euroopas. Eesti e-valitsus on üles ehitatud X-tee digitaalsele teabetaristule, mis ühendab turvaliselt omavahel iga päev enam kui 900 organisatsiooni. Eesti jaoks on oluline tagada, et kõik internetipõhised avalikud teenused oleksid kasutajasõbralikud ja kulutõhusad. Teabeväravate, sealhulgas Eesti avaandmete portaali kasutamise edendamine ja laiendamine aitaks Eestil need eesmärgid saavutada. Eestis toimub enamik teadus- ja arendustegevusest avalikus sektoris. Eesti teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni peamine strateegiadokument on kolmas teadus- ja arendustegevuse ning innovatsioonistrateegia „Teadmistepõhine Eesti“ 2014–2020. Prioriteetide seadmine strateegias põhineb aruka spetsialiseerumise metoodikal. Eesti eesmärk on saada teadus- ja arendustegevuse atraktiivseks kohaks, motiveerida rohkem inimesi valima teaduskarjääri, toetada teadus- ja arendustegevust, mis teenib Eesti ühiskonna ja majanduse huve, ning suurendada Eesti majanduse teadmusintensiivsust üldiselt. Teadus- ja arendustegevuse poliitika keskmes on avaliku sektori panus, millega suurendatakse teadus- ja arendustegevuse avaliku sektori poolset rahastamist, et saavutada 2021. aasta eelarves eesmärk 1 % SKPst. Teadus- ja arendustegevusse tehtavate avaliku sektori investeeringute mõju maksimeerimiseks on vaja suurendada ettevõtete võimet teadus- ja arendustegevuse tulemusi ära kasutada ning parandada sidemeid avaliku sektori teadus- ja arendustegevuse, akadeemiliste asutuste ja ettevõtete vahel, sealhulgas parandades ettevõtete juurdepääsu rahastamisele. Eesti allkirjastas tehisintellektialase koostöö deklaratsiooni 2018. aastal. Eesti riiklikus tehisintellekti strateegias pööratakse suurt tähelepanu tehisintellektilahenduste kasutuselevõtule avalikus sektoris, sealhulgas sihipärase koolitusega; eri ametite tehisintellekti katseprojektidele antavale tehnilise ja rahalisele toetusega; taaskasutatavate tehisintellektikomponentide loomisega avaliku sektori tehisintellektirakenduste kasutuselevõtu hoogustamiseks ning tehisintellekti arendamiseks, sealhulgas andmete vastutustundlikuks kasutamiseks suuniste väljatöötamisega. Riiklikus tehisintellekti strateegias seati eesmärgiks, et Eesti avalikus sektoris oleks 2020. aasta lõpuks vähemalt 50 toimivat tehisintellektirakendust ja praegu on erinevaid tehisintellektialgatusi üle 80. Eesti saaks kasu suurematest investeeringutest energiatõhususse, säästvasse energiatootmisse, võrguühendustesse, säästvasse transporti, ringmajandusse ning muudesse digi- ja rohepöörde tahkudesse. Samuti tuleb vähendada IKT-sektori enda keskkonnajalajälge. 2019. aasta septembris allkirjastasid 33 Eesti tehnoloogiaettevõtet rohelubaduse, millega lubati muuta oma tegevus 2030. aastaks täielikult keskkonnasäästlikuks. Kuigi Eesti tehnoloogiasektor peab keskkonda ettevõtluse lahutamatuks osaks, tuleks edendada konkreetsemaid eesmärke ja tegevuskavasid. Joonis 1. DESI 2020 – Eesti suhtelised tulemused kategooriate kaupa Märkus. DESI 2020. aasta aruande põhjal vastab ELi koondnäitaja EL 28-le. Tekstikast 1: kestliku arengu eesmärkide saavutamisel tehtud edusammud

Ülevaatlik tabel kestliku arengu eesmärkide ning taaste- ja vastupidavuskavade nelja mõõtme kattuvuse kohta. Selles punktis kirjeldatakse Eesti tulemusi kestliku arengu eesmärkide saavutamisel, pöörates erilist tähelepanu taaste- ja vastupidavuskava neljale mõõtmele (rohepööre, õiglus, digipööre ja tootlikkus ning makromajanduslik stabiilsus) ning osutatakse võimalikele valdkondadele, kus rahastu eesmärkidega kooskõlas olevad investeeringud ja reformid võiksid kestliku arengu eesmärkide saavutamist veelgi kiirendada. Rohepööre Eesti tulemused kestliku arengu eesmärkide saavutamisel on üldiselt suhteliselt head. Viimase viie aasta jooksul on Eesti teinud edusamme peaaegu kõigis valdkondades, välja arvatud keskkonnaeesmärgid, eelkõige kestliku arengu 12. eesmärk „Säästev tootmine ja tarbimine“ ja 13. eesmärk „Kliimameetmed“, mille puhul mitmed näitajad on halvenemas. Oluline tähelepanu vajav küsimus on seotud kestliku arengu 13. eesmärgiga „Kliimameetmed“, sest Eesti sõltub elektritootmisel endiselt põlevkivist ja uute sõiduautode CO2 heide on ELis endiselt suurim. Paljulubav märk on taastuvenergia tootmisvõimsuse suurendamine, mida tuleb kiirendada, et Eesti saaks järk-järgult väljuda elektrienergia tootmiseks põlevkivi kasutamisest, mida ta on lubanud teha 2035. aastaks (2040. aastaks põlevkiviõli puhul).

Õiglus

Eesti on saavutanud eriti häid tulemusi kestliku arengu 4. eesmärgi „Kvaliteetne haridus“ osas, näidates edusamme kõigil haridustasanditel, välja arvatud kõige hiljutisem suundumus haridussüsteemist varakult lahkunud noorte arvestuses. Kui sotsiaalvaldkonnas, sealhulgas kestliku arengu 1. eesmärgi „Kaotada kõikjal vaesus“ täitmisel, on Eesti tulemused olnud suhteliselt head, siis kestliku arengu 3. eesmärgi „Tervis ja heaolu“ puhul on need olnud jätkuvalt nõrgad, eelkõige tervishoiuteenuste kättesaadavuse ja hea tervisega inimeste osakaalu osas. Sooline palgalõhe Eestis on ikka veel üks ELi suuremaid. See oli 2019. aastal märkimisväärselt suurem kui ELi keskmine (vastavalt 21,7 % ja 14,1 %), mis näitab, et Eesti peab veel tegema mõningaid jõupingutusi kestliku arengu 5. eesmärgi „Sooline võrdõiguslikkus“ saavutamiseks. Digipööre ja tootlikkus Eesti loodusvarade tootlikkus on endiselt madal. Kestliku arengu 9. eesmärgi „Tööstus, innovatsioon ja taristu“ raames paraneb innovatsiooni tulemuslikkus, eelkõige suureneb tööhõive tehnoloogiaettevõtetes ning teadus- ja arendustegevuse töötajate tööhõive. Makromajanduslik stabiilsus Eesti tulemused kestliku arengu 8. eesmärgi „Inimväärne töö ja majanduskasv“ saavutamisel on olnud üldiselt head ja kriisi ajal oli mõju SKP-le oodatust väiksem. Eesti investeeringute osakaal SKPs on olnud suur ja töötuse määr madal. Töötuse määr suurenes COVIDi kriisi ajal märkimisväärselt ja jõudis ELi keskmisele tasemele. 3.Kava eesmärgid, struktuur ja juhtimine 3.1.Kava üldstrateegia Eesti taastekava on seotud riikliku pikaajalise strateegiaga „Eesti 2035“ ning aitab lahendada Euroopa poolaasta raames kindlaks tehtud probleeme. Strateegia „Eesti 2035“ on üldstrateegia, mis loob aluse erinevate riiklike planeerimis- ja eelarvestamisprotsesside ühitamiseks erinevate rahastamisallikatega, sealhulgas ELi vahenditega. Kava koostamisel võeti arvesse kõiki kavandatud meetmeid ja investeeringuid, et saavutada suurem koostoime eri rahastamisallikate ja nende kasutamist reguleerivate strateegiate vahel. Strateegias „Eesti 2035“ loetletakse järgmised arenguvajadused: a) rahvastik, inimeste tervis ja eluiga; b) ettevõtluskeskkond ja õppimisvõimalused; c) elurikkus ja keskkond; d) riigivalitsemine. Taastekava eesmärk on aidata kaasa nende probleemide lahendamisele ning selles rõhutatakse ühtekuuluvuse ja piirkondliku tasakaalu parandamise tähtsust. Kava eesmärk on aidata Eestil minna üle vastupidavamale ja kestlikumale majandusele, aidata kaasa ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisele, toetada rohe- ja digipööret ning suurendada innovatsiooni, oskustesse ja kapitali investeerimise kaudu kasvupotentsiaali ja konkurentsivõimet. Taastekava on seotud Eesti riikliku reformikavaga, mis kiideti heaks 29. aprillil 2021 ja mis esitatakse tegevuskavana strateegia „Eesti 2035“ raames, ning on üldjoontes kooskõlas muude strateegiliste planeerimisdokumentidega, nagu SF21+ rakenduskava (läbirääkimised pooleli) ja õiglase ülemineku territoriaalne kava (läbirääkimised pooleli). Lisaks on kavas sisalduvad meetmed seotud riikliku energia- ja kliimakava ning muude strateegiatega, samuti ELi tasandi ühiste prioriteetide ja Eesti rahvusvaheliste kohustustega. Kava kohaselt kasutatakse strateegias „Eesti 2035“ ja riigipõhistes soovitustes kindlaks määratud eesmärkide saavutamiseks mitmeid rahastamisallikaid, mille hulka kuuluvad nii ELi vahendid kui ka riigi tulud. Sellise rahastamiskombinatsiooni eesmärk on kavandada ja rakendada poliitikameetmeid viisil, mis koondab vahendeid, et optimeerida poliitika mõju ja edendada koostoimet, vähendades samal ajal bürokraatiat ja tegevusriske. Eesti kava kohaselt moodustavad kulutused investeeringutele ja reformidele 982 miljonit eurot ning need jagunevad kuue komponendi vahel: 1) ettevõtete digipööre (12 % kava hinnangulisest maksumusest), 2) ettevõtete rohepööre (23 %), 3) digiriik (12 %), 4) energeetika ja energiatõhusus (9 %), 5) säästlik transport (10 %) ning 6) tervis ja sotsiaalkaitse (34 %). Komponendid vastavad üldjoontes taaste- ja vastupidavusrahastu kuuele sambale. Kava sisaldab kokku 41 meedet, sealhulgas 16 reformi ja 25 investeeringut. Kõik komponendid hõlmavad nii investeeringuid kui ka reforme. Tabel 4. Komponendid ja nendega seotud kulud Komponent Hinnangulised kulud (miljonites eurodes) I: Ettevõtete digipööre 116,2 II: Rohepöörde kiirendamine 220,2 III: Digiriik 121,7 IV: Energeetika ja energiatõhusus 92,1 V: Säästlik transport 96,1 VI: Tervis ja sotsiaalkaitse 336,3 Ettevõtete digipööre. Selle komponendi (hinnanguline kulu 116,2 miljonit eurot) eesmärk on edendada Eesti ettevõtete digipööret ja nende konkurentsivõimet eelkõige eksporditurgudel. Kavandatud meetmetega antakse kõigi sektorite VKEdele ja mikroettevõtjatele nende digipöörde eri etappides rahalist toetust, samuti antakse konkreetne panus digilahenduste juurutamisse ja kasutuselevõttu eelkõige ehitus- ja autokaubavedude sektoris. Lisaks eeldatakse, et see komponent parandab digioskusi VKEde juhtide teadlikkuse suurendamise ning IKT-spetsialistide täiendus- ja ümberõppe toetamise kaudu. Selleks võetakse sünergias Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse tegevusega ka meetmeid, mille eesmärk on toetada ekspordivõimaluste kindlakstegemist ja Eesti ettevõtete edendamist välismaal. Ettevõtete rohepööre. Selle komponendi (hinnanguline kulu 220,2 miljonit eurot) eesmärk on kiirendada rohepööret Eesti ettevõtlussektoris ja kasutada ära sellega kaasnevaid ärivõimalusi. Kavandatud meetmed hõlmavad rohelise tehnoloogia arendamise toetamist, rohelise teadus- ja arendustegevuse ning innovatsioonisuutlikkuse ja ressursitõhususe suurendamist ettevõtetes, uute ärimudelite kasutuselevõttu ja oskuste taseme parandamist rohepöördega seotud valdkondades. Lisaks nähakse komponendiga ette rohelise vesiniku terviklike väärtusahelate kasutuselevõtt ja katsetamine strateegilistes valdkondades. Selle komponendi raames võetavate meetmete eesmärk on luua selline terviklik lähenemisviis rohepöördele, mis on suunatud peamiste turutõrgete kaotamisele ning hõlbustab tehnoloogilist ja käitumuslikku läbimurret, et suurendada ettevõtlussektori konkurentsivõimet. Digiriik. Selle komponendi (hinnanguline kulu 121,7 miljonit eurot) eesmärk on suurendada Eesti haldusasutuste digitaristute ja -teenuste vastupidavust ja kestlikkust (eelkõige suurenevaid küberohte silmas pidades) ning suurendada muude teenuste tõhusust ja kasutajasõbralikkust. Kavandatud meetmed peaksid võimaldama Eestil kasutada uusimate tehnoloogiate pakutavaid võimalusi. Need peaksid kasu tooma nii kodanikele kui ka ettevõtjatele. Samuti on ette nähtud konkreetsed meetmed, et parandada riigi suutlikkust võidelda rahapesu vastu. Lisaks peaks väga suure läbilaskevõimega võrkude kasutuselevõtu toetamine maapiirkondades aitama tagada laia juurdepääsu internetipõhistele teenustele ja üldisemalt aitama kaasa riigi edasisele digipöördele. Energeetika ja energiatõhusus. Selle komponendi (hinnanguline kulu 92,1 miljonit eurot) eesmärk on lahendada energiasektori CO2 heite vähendamise, energiatõhususe suurendamise ja põlevkivist sõltuvuse vähendamisega seotud probleemid. Selleks stimuleeritakse taastuvenergia kasutuselevõttu ja parandatakse hoonete energiatõhusust. Taastuvenergia alakomponent hõlmab reformi, mille eesmärk on aidata kaasa majanduse CO2 heite vähendamisele, lisades põlevkivist järk-järgult loobumise eesmärgid ja meetmed energeetikasektori riiklikku arengukavasse ning kaotades taastuvenergia tootmisseadmete kasutuselevõtu haldustõkked. Reformi toetavad kolm meedet, mille eesmärk on tugevdada elektrivõrku, et suurendada taastuvenergia tootmisvõimsust ja kohaneda kliimamuutustega, hoogustada taastuvenergia tootmisseadmete rajamist tööstusalades ja katsetada taastuvenergia salvestamise võimalusi. Energiatõhususe allkomponent on suunatud korterelamute ja väikeelamute rekonstrueerimisele, mille jaoks pakutakse rahalist toetust, kuid ette on nähtud ka reform, et kõrvaldada energiatõhusa rekonstrueerimise haldustõkked, pakkudes nõustamisteenuseid ja tehes kättesaadavaks digitaalsed vahendid õigusaktide, tehniliste aspektide ja renoveerimise rahastamise kohta.

Säästlik transport. Selle komponendi (hinnanguline kulu 96,1 miljonit eurot) eesmärk on vähendada transpordist tulenevat heidet ja soodustada säästvate transpordiliikide kasutuselevõttu. Uus transpordi ja liikuvuse arengukava ning sellega seotud rakenduskava, mis tuleb vastu võtta, sisaldavad investeeringuid eraautode arvelt ühendatud ja jagatud liikuvuse arendamiseks linnapiirkondades ning edendavad kergliikluse terviklikku raamistikku (jalgsi või jalgrattaga) väljaspool suuri linnakeskusi asuvates piirkondades. Transpordi ja liikuvuse arengukava osana rakendatakse taastekavaga hõlmatud aja jooksul Tallinna pealinnaregiooni ühine transpordisüsteem ning elektrifitseeritakse kahe suurima linna – Tallinna ja Tartu vaheline raudtee. Investeeringutega toetatakse piiriülest Rail Balticu projekti, mis ühendab kolme Balti riigi pealinnad ja Balti riigid Poola ja ülejäänud ELiga. Meetmete eesmärk on ühendada Rail Baltic teiste riiklike raudteede ja üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) sõlmpunktidega (Tallinna lennujaam ja Tallinna Vanasadam) ning hõlbustada juurdepääsu selle kohalikele peatustele jalgsi või jalgrattaga. Selleks ehitatakse Tallinnasse Rail Balticu terminal, ehitatakse valmis Tallinna-Rohuküla raudteelõik, mis ühendab Lääne-Eestit rahvusvaheliste TEN-T sõlmpunktidega, ning Tallinna Vanasadama trammiliin, mis ühendab Tallinna sadamat, Tallinna lennujaama ja uut Rail Balticu terminali. Lisaks sellele tagatakse jalgratta- ja kõnniteede toetamise meetmega ohutu ja kestlik juurdepääs Rail Balticu kohalikele peatustele. Tervis ja sotsiaalkaitse. Selle komponendi (hinnanguline maksumus on 336,3 miljonit eurot) eesmärk on parandada tervishoiusüsteemi juurdepääsetavust ja vastupidavust, juurdepääsu sotsiaalteenustele ning vähendada noorte tööpuudust ja soolist palgalõhet. Eesti tervishoiusüsteemi ümberkorraldamise reformi eesmärk on leevendada tervishoiutöötajate nappust ja parandada haiglavõrku. Reformiga kaasneb kaks investeeringut, nimelt Põhja-Eesti meditsiinilinnaku ehitamine, et koondada Tallinna haiglaressursse ja parandada kahe kolmandiku Eesti elanike juurdepääsu arstiabile, ning meditsiinikopteri võimekuse arendamine. Tervishoiutöötajaid käsitlevas strateegilises raamistikus tuleks visandada meetmed nende puudujääkide kõrvaldamiseks. Esmatasandi tervishoidu tugevdavate meetmete hulka kuulub e-konsultatsioonide kasutamise laiendamine suuremale hulgale meditsiinierialadele ja tervishoiutöötajate motiveerimine töötama kõrvalistes piirkondades. E-tervise valitsemisraamistiku ajakohastamine peaks tugevdama e-tervise teenuste koordineerimist, et need vastaksid paremini tervishoiusüsteemi vajadustele, ja digilahenduste väljatöötamine peaks toetama jätkusuutliku tervishoiusüsteemi Eestis. Sotsiaalteenuste kättesaadavust kavatsetakse parandada suuremate hooldusvajadustega laste tugisüsteemi ajakohastamise ja lihtsustamise kaudu, väiksemate hooldusvajadustega inimeste iseseisva toimetuleku toetamise kaudu ning sotsiaal- ja tervishoiuteenuste integreerimise tegevuskavaga, millega seada terves Eestis sisse integreeritud hoolduse mudel. Noorte töötuse vähendamisele suunatud investeeringute eesmärk on toetada noori töökogemuse saamisel ja oskuste parandamisel. Töötuskindlustushüvitiste maksmise kestuse pikendamine 60 päeva võrra ebasoodsate tööturutingimuste korral peaks aitama mõnevõrra tugevdada sotsiaalset turvavõrku. Soolise palgalõhe vähendamise meetmed tuleks esitada Eesti heaolu arengukavas aastateks 2023–2030. Lisaks peaks soolise palgalõhe digivahend võimaldama tööandjatel hõlpsalt koguda teavet soolise palgalõhe ja selle võimalike põhjuste kohta oma organisatsioonis. 3.2.Kava rakendamise aspektid Tagatakse kooskõla teiste programmidega. Eesti taastekava on üldjoontes kooskõlas riikliku reformikavaga (tegevuskava strateegia „Eesti 2035“ raames) ning riikliku kliima- ja energiakavaga ning sisaldab meetmeid, mis täiendavad riiklikku õiglase ülemineku kava. Lisatakse vastutuse välistamise klausel, et taastekavas esitatud teavet erinevate ELi vahendite kasutamise kohta ei tohiks pidada lõplikuks, kuna läbirääkimised erinevate ELi fondide üle alles käivad. Kavas viidatakse asjakohaselt eri rahastamisprogrammide piiritlemisele ja vastastikusele täiendavusele. Üldiselt kavatseb Eesti kasutada taaste- ja vastupidavusrahastu vahendeid nii, et see täiendaks teisi rahastamisprogramme, eelkõige riigipõhiste soovituste täitmiseks, kuna taaste- ja vastupidavusrahastu on ajaliselt piiratud rahastu. Kuid teatavates valdkondades, nagu õiglane üleminek, ulatuslik täiendus- ja ümberõpe, noored, haridussisu, teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni toetamine, on Eesti otsustanud mitte kasutada ulatuslikult taaste- ja vastupidavusrahastut, vaid nende temaatilise loogikaga seotud õiglase ülemineku fondi ja struktuurifonde. Tehnilise toe instrumendist võib taotleda tehnilist abi, et suurendada taastekava rakendamise suutlikkust, ning selle kaudu võiks kaasata eksperditeadmisi mitmes valdkonnas, nagu tervishoid, haridus, rohe- ja digipööre, CO2 heite vähendamine, energeetika, kvaliteetne eluruum, rahapesuvastane võitlus jpm. Taastekava on üldjoontes kooskõlas viimastes euroala käsitlevates soovitustes kindlaks tehtud probleemide ja prioriteetidega. Nõukogu soovituses euroala majanduspoliitika kohta soovitati euroala liikmesriikidel võtta meetmeid, sealhulgas taastekavade kaudu, et muu hulgas tagada majanduse taastumist toetav poliitiline hoiak, sealhulgas tugevdades tervishoiusüsteemi ulatust, piisavust ja jätkusuutlikkust. Taastekava toetab euroala käsitlevat soovitust nr 1, kuna sellega jätkatakse reforme ja investeeringuid, et toetada komponendi 6 (tervis) raames integreeritud ja inimkesksete tervishoiuteenuste osutamist, suurendada tervishoiuasutuste suutlikkust kriisiolukordadega kohanemiseks ja tegeleda tervishoiutöötajate nappusega. Samuti soovitas nõukogu euroala liikmesriikidel muu hulgas veelgi suurendada lähenemist, vastupidavust ning kestlikku ja kaasavat majanduskasvu, sealhulgas tagades tulemusliku aktiivse tööturupoliitika ja toetades töökohavahetust, eelkõige rohe- ja digipöörde kasuks, ning parandades avaliku halduse toimimist. Komponendid 1 ja 2 hõlmavad reforme ja investeeringuid, et parandada ettevõtjate suutlikkust saavutada rohe- ja digipööre, ning komponendid 4 ja 5 edendavad kliimamuutustega kohanemist ja nende leevendamist. Komponent 3 aitab kaasa digipöördele, keskendudes avalikele teenustele ja avalikule haldusele. Sotsiaalse ühtekuuluvuse komponent 6 toetab noorte tööhõivet ja nende osalemist tööturul. Kavaga on ette nähtud selge halduskorraldus selle rakendamiseks. Korraldusasutus on Riigi Tugiteenuste Keskus (struktuurifondide koordineeriv asutus). Rahandusministeerium, mis on olnud taastekava riiklik koordinaator, on juhtiv ministeerium, kes koostöös Riigi Tugiteenuste Keskusega vastutab planeerimise, seire ja hindamise eest. Riigi Tugiteenuste Keskus ja Rahandusministeerium teevad tihedat koostööd asjaomaste ministeeriumide, riigikantselei ja muude institutsioonidega, et tagada kava rakendamine ja seire. Taaste- ja vastupidavusrahastust, muudest ELi rahastamisvahenditest ja omavahenditest rahastatavate meetmete vastastikune täiendavus tuleb tagada valdkondlike programmidega, mis võimaldavad läbipaistvat järelevalvet riigi eelarvestrateegia ja aastaste riigieelarve seaduste alusel ning millega välditakse topeltrahastamist. Eesti on võtnud kohustuse arvestada erinevate meetmete rakendamisel soolist võrdõiguslikkust ja võrdseid võimalusi. Kavas kirjeldatakse peamiselt soolise võrdõiguslikkuse ja puuetega inimeste vajadustega seotud riigisiseseid probleeme. Kavas märgitakse, et kõikide reformide ja investeeringutega võetakse arvesse soolist võrdõiguslikkust ning tagatakse võrdsed osalemisõigused ja -võimalused, olenemata soost, rassilisest või etnilisest päritolust, usutunnistusest või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest. Meetmete ettevalmistamisel ja rakendamisel analüüsitakse nende võimalikku mõju soolisele võrdõiguslikkusele, kaasamisele ja võrdsele kohtlemisele, sealhulgas juurdepääsetavusele, ning vajaduse korral astutakse samme võimalike riskide vähendamiseks (sealhulgas vähendatakse tõkkeid, mis takistavad alaesindatud rühmadel tegevuses osalemist või loodavatest hüvedest kasu saamist). Iga komponent sisaldab vastutuse välistamise klauslit, mille kohaselt jälgitakse reforme ja investeeringuid, et tagada sooline võrdõiguslikkus ning kõigile võrdsed õigused ja võimalused osaleda reformides ja investeeringutes ning saada kasu nende tulemustest. Lisaks on taastekavas märgitud, et kooskõlas puuetega inimeste õiguste konventsiooni põhimõtetega on puuetega inimeste õiguste edendamine integreeritud mitmesse arengukavasse ja strateegiasse, millest kõige olulisemad on praegune heaolu arengukava 2016–2023 ja tulevane heaolu arengukava 2023–2030. Kava sisaldab mitut meedet, mis peaksid aitama Eestil lahendada võrdõiguslikkuse puudumise ja võrdsete võimaluste vähesusega seotud probleeme. Nende hulka kuuluvad meetmed, millega vähendatakse soolist palgalõhet ja tegeletakse puuetega inimeste vajadustega, näiteks hõlbustatakse juurdepääsu elukeskkonnale. Digioskuste meede peaks aitama suurendada info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas töötavate naiste arvu ning vähendada soolist segregatsiooni tööturul. Investeeringud noorte tööhõive toetamiseks peaksid aitama noortel tööturule siseneda ja seega aitama kaasa nende sotsiaalsele kaasatusele. Kavas sisalduvad reformid ja investeeringud peaksid vähendama sotsiaalseid, majanduslikke ja territoriaalseid erinevusi. Kavas viidatakse seadusandlikele ja poliitilistele algatustele, mis eeldatavasti täiendavad kavas sisalduvaid reforme ja investeeringuid. Taastekava arutati mitmel avalikul arutelul, mis hõlmasid kava põhielemente. Ajavahemikus 2020. aasta detsembrist 2021. aasta juunini korraldati mitu temaatilist avalikku konsultatsiooni, mis olid avatud kodanikuühiskonna organisatsioonidele, sotsiaalpartneritele, kohalikele ametiasutustele ja muudele sidusrühmadele. Komisjoni ja Eesti ametiasutuste vahelistes läbirääkimistes osalesid sotsiaalpartnerite, ettevõtlusorganisatsioonide, kohalike omavalitsuste ja muude sidusrühmade esindajad. 20. maist kuni 4. juunini 2021 oli kõigil huvitatud isikutel võimalus esitada oma seisukohti ja märkusi, et osaleda kava projekti käsitlevas avalikus konsultatsioonis. Sidusrühmad on plaanis eluviimisse kaasata ühtekuuluvuspoliitika toetuste rakendamiseks kasutatava juhtimis- ja kontrollisüsteemi kaudu. Eesti kavatseb kasutada ühtekuuluvuspoliitika toetuste rakendamise süsteemiga sarnast süsteemi, kus sidusrühmade esindajad osalevad ELi fondide seirekomisjoni töös. Taastekava ei sisalda digivõimekusse ja digitaalsesse ühenduvusse tehtavate investeeringute julgeolekualast enesehindamist. Kavas esitatakse digitehnoloogiatesse tehtavaid investeeringuid toetava kahe komponendi kirjelduse nimetatud strateegilise autonoomia ja julgeolekuaspektide lühianalüüs. Lisaks sisaldab komponent, mille eesmärk on avaliku halduse digiteenuste ja -taristu ümberkorraldamine ja ajakohastamine, meetmeid, mille konkreetne eesmärk on tugevdada julgeolekuaspekte. Hiljutise sidevõrkude turvalisust käsitleva riikliku määruse rakendamine peaks samuti aitama tagada selliste lahenduste pakkujate usaldusväärsust, mis võetakse kasutusele viimase miili ühenduvuse väljaarendamiseks. Eesti taastekava hõlmab järgmisi piiriüleseid projekte. ·Rail Balticu Ülemiste terminali ehitamine, Rail Balticu alguspunkt, kolme Balti riigi pealinnu ja Balti riike ning Poolat ja ülejäänud ELi ühendav piiriülene projekt. ·Koostöö Soomega sellise meetme rakendamise raames, mille eesmärk on töötada digitaalsete avalikele teenuste kättesaadavaks tegemiseks välja virtuaalassistent. Taastekavas on ette nähtud Eesti kommunikatsiooniplaanid. Kommunikatsioonistrateegia eesmärgid on kooskõlas taaste- ja vastupidavusrahastu määrusega ning nendega tahetakse parandada teadlikkust taastekava panusest Eesti ja Euroopa majanduse taastumisse ning kaksiküleminekusse. Kommunikatsiooni eesmärk on ka toetuste kavandamise ja jagamise läbipaistvus ning toetust saavate ja saanud projektide nähtavuse tagamine. Osaliselt integreeritakse taastekavaga seotud kommunikatsioon ELi fondide üldisesse kommunikatsioonistrateegiasse, mida haldab ELi fondide teabehaldusrühm. 2021. ja 2024. aastal ning 2026. aasta lõpus keskendutakse kommunikatsiooniprotsessis rohkem kava rakendamisel toimuvatele olulistele sündmustele. Koostatakse spetsiaalne kommunikatsiooniplaan, mis sisaldab meediaülevaateid, artikleid peamistel teemadel, pressiülevaateid ja avalikkusele suunatud tegevusi, et tagada sõnumite jõudmine kõigi sihtrühmadeni. Eesti kavatseb keskenduda neljale peamisele rühmale: konkreetsed sihtrühmad (potentsiaalsed taotlejad ja lõplikud vahendite saajad, taastekava rakendamises osalevad üksused, sotsiaalpartnerid ja valitsusvälised organisatsioonid), poliitikud, arvamusliidrid ja eksperdid ning üldsus (sealhulgas eraldi venekeelsele elanikkonna poole pöördumine). Paljude kommunikatsioonikanalite eesmärk on anda objektiivset ja arusaadavat teavet kõigile eespool nimetatud sihtrühmadele. Spetsiaalne taaste- ja vastupidavusrahastu koduleht (veebis alates 2021. aasta kevadest) võimaldab juurdepääsu kõigile teabematerjalidele. Eeldatakse, et Eesti tagab kõigi nende meetmete vajaliku rahastamise. Taastekavas on ette nähtud rida koordineeritud kommunikatsioonitegevusi Euroopa Komisjoni osalusel, sealhulgas ühised pressiteated, sotsiaalmeedia postitused, võimalikud üritused volinike ja Euroopa Parlamendi liikmete osavõtul. Nendega keskendutaks sellistele põhivaldkondadele nagu kriisi sotsiaalse ja majandusliku mõju leevendamine, rohelise vesinikutehnoloogia arendamine, digipööre, ettevõtete rohepööre, energiatõhusus ning suured taristuprojektid, nimelt Rail Balticu Ülemiste ühisterminal, Tallinna Vanasadama tramm, Rohuküla raudtee ja Tallinna haigla. Kommunikatsioonitegevusteks on esialgselt planeeritud 95 000 eurot. Kommunikatsiooni korralduse eest vastutab Rahandusministeeriumi kommunikatsiooniosakond ning Riigi Tugiteenuste Keskuse kommunikatsiooniüksus. Kommunikatsioonistrateegiat seiratakse mitme kommunikatsioonistrateegias määratletud näitaja ja sihttaseme alusel. Kirjeldatud kommunikatsiooniplaani tuleb tingimata rakendada. Strateegias on täpsustatud ELi ja riigi ametiasutuste vahelist koordineerimist, mis on vajalik teabevahetuse mõju ja tõhususe maksimeerimiseks. Riigiabi ja konkurentsieeskirju kohaldatakse taaste- ja vastupidavusrahastust rahastatavate meetmete suhtes täies ulatuses. Liikmesriikide ametiasutuste kaudu suunatud liidu vahendid, näiteks taaste- ja vastupidavusrahastu vahendid, muutuvad riigi vahenditeks ja võivad kujutada endast riigiabi, kui kõik muud ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kriteeriumid on täidetud. Kui see on nii ja tegemist on riigiabiga, peab nendest meetmetest teavitama komisjoni, kes peab need heaks kiitma, enne kui liikmesriigid saavad abi anda, välja arvatud juhul, kui need meetmed kuuluvad olemasoleva abikava kohaldamisalasse või vastavad grupierandi määruse kohaldatavatele tingimustele, eelkõige üldisele grupierandi määrusele, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ELi toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamisel siseturuga kokkusobivaks. Kui tegemist on riigiabiga, millest tuleb teatada, peab Eesti kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3 teatama komisjonile riigiabi meetmetest enne abi andmist. Selles suhtes ei saa Eesti taaste- ja vastupidavuskava raames tehtud riigiabi analüüsi pidada riigiabist teatamiseks. Kuivõrd Eesti leiab, et mõni taaste- ja vastupidavuskavas sisalduv konkreetne meede hõlmab vähese tähtsusega abi või teavitamiskohustusest vabastatud abi, on ta kohustatud tagama kohaldatavate eeskirjade täieliku järgimise. 4.Kava hindamise kokkuvõte

4.1.Majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale vastav mitmekülgne ja piisavalt hästi tasakaalustatud lahendus Kava sisaldab tasakaalustatud reforme ja investeeringuid, mis toetavad määruse (EL) 2021/241 artiklis 3 osutatud kuue sambaga liidu majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust. Eesti kava koosneb kuuest komponendist, mis hõlmavad paljusid poliitikavaldkondi: 1. Ettevõtete digipööre 2. Rohepöörde kiirendamine 3. Digiriik 4. Energeetika ja energiatõhusus 5. Säästlik transport 6. Tervis ja sotsiaalkaitse. Kolm Eesti kava komponenti aitavad otseselt kaasa rohepöördele (1. sammas). Kaks komponenti käsitlevad otseselt digipööret (2. sammas). Kaks komponenti aitavad otseselt kaasa arukale, kestlikule ja kaasavale majanduskasvule (3. sammas) ning enamik komponente on osaliselt suunatud ka eespool nimetatud sammastele. Kõik komponendid aitavad otseselt või kaudselt kaasa sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele (4. sammas). Kaks komponenti toetavad tervishoidu ning majanduslikku, sotsiaalset ja institutsioonilist vastupidavust (5. sammas), üks komponent edendab järgmise põlvkonna, laste- ja noortepoliitikat. Eesti kava ja kuue samba ühisosa on kokkuvõtlikult esitatud tabelis 5. Tabel 5. Rahastu kuue samba hõlmatus Eesti taastekava komponentidega Rohepööre Digipööre Arukas, kestlik ja kaasav majanduskasv Sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus Tervishoid ning majanduslik, sotsiaalne ja institutsiooniline vastupidavus Järgmise põlvkonna poliitika Ettevõtete digipööre ○ ● ● ○ ○ ○ Rohepöörde kiirendamine ● ○ ● ○ ○ Digiriik ● ○ ● Energeetika ja energiatõhusus ● ○ ○ Säästlik transport ● ○ ○ Tervis ja sotsiaalkaitse ○ ○ ● ● ● Selgitus: „●“ – komponendi investeeringud ja reformid annavad sambasse märkimisväärse panuse; „○“ – komponent toetab sammast osaliselt 1. sammas: rohepööre Keskkonnaprobleeme käsitletakse eelkõige kava komponentide 2, 4 ja 5 (rohepöörde kiirendamine, energeetika ja energiatõhusus ning säästlik transport) raames. Komponenti 2 tehtavad investeeringud peaksid arendama roheoskusi, edendama innovatsiooni ja roheliste tehnoloogiate arendamist, samuti toetama tootmisettevõtete ärimudelite muutumist ja ressursitõhusust ettevõtetes ning ressursitõhusate roheliste tehnoloogiate kasutuselevõttu. Lisaks kavatseb Eesti selle komponendi kaudu edendada rohelise vesiniku tehnoloogiate kasutuselevõttu. Need meetmed peaksid aitama kaasa ringmajandusele üleminekule, leevendades samal ajal kliimamuutusi, vähendades ettevõtete CO2 jalajälge ning parandades tootlikkust ja konkurentsivõimet. Lisaks on komponendi eesmärk soodustada säästva tootmise kasutuselevõttu jäätmete suurema ringlussevõtu ja bioressursside kasutamise kaudu. Komponent 4 „Energeetika ja energiatõhusus“ peaks parandama hoonete energiatõhusust ning edendama samal ajal puhta ja taastuva energia kasutuselevõttu. Kortermajade ja väikeelamute rekonstrueerimise kaudu peaks Eesti vähendama energia lõpptarbimist, et vähendada kütte- ja elektrienergiavajadust ning CO2 heidet ning parandada selliste hoonete elanike elutingimusi. Lisaks kavatseb Eesti suurendada taastuvenergia tootmise ja salvestamise võimsust, sealhulgas aruka energiasüsteemi kasutuselevõtu kaudu. Komponendi 5 „Säästlik transport“ puhul eeldatakse, et luuakse ühistransporditaristu, mis aitab pikas perspektiivis vähendada kasvuhoonegaaside heidet. Eesti kavatseb ehitada (või taastada) raudteeühenduse ja sellega seotud taristu, uue trammiliini ning uued jalgratta- ja jalgteed, mis peaksid aitama saavutada strateegia „Eesti 2035“, Eesti riikliku energia- ja kliimakava (aastani 2030) ning säästva liikuvuse eesmärke, mis on sätestatud uues transpordi ja liikuvuse arengukavas aastateks 2021–2035. Transpordi ja liikuvuse arengukava osana rakendatakse taastekavaga hõlmatud aja jooksul Tallinna pealinnaregiooni ühine transpordisüsteem ning elektrifitseeritakse kahe suurima linna – Tallinna ja Tartu – vaheline raudtee. Muud komponendid soodustavad rohepööret kaudselt. Näiteks peaks ettevõtete digipööret käsitlev komponent 1 aitama kaasa kliimaneutraalsusele ja ringmajandusele digitehnoloogia kasutuselevõtu kaudu ehitus- ja transporditööstuses ning tootmises ja teenustesektoris. Kava kvantitatiivsel hindamisel määruse (EL) 2021/241 VI lisas sätestatud kliimaseire metoodika alusel leitakse, et kliimaeesmärkide saavutamisse panustab 41,5 % kogueraldisest, mis tähendab, et järgitakse 37 % miinimumkünnist. 2. sammas: digipööre Digiprobleeme käsitletakse kavas peamiselt ettevõtete digipööret käsitleva komponendi 1 ja digiriiki käsitleva komponendi 3 raames. Eeldatakse, et komponendi 1 investeeringud kiirendavad ettevõtete digipööret, sest kehtestatakse asjakohased strateegiad ja edendatakse digitehnoloogia kasutuselevõttu ning antakse rahalist toetust kõigist sektoritest pärit VKEdele, et nad saaksid teha investeeringuid, mis peaksid edendama nende digipööret. Lisaks on nende eesmärk töötada välja e-ehituse platvorm ja sellega seotud avalikud teenused, standardid ning andmehalduse ja -jagamise vahendid, samuti toetada projekte, mille eesmärk on arendada ja prototüüpida riikliku e-ehituse platvormiga seotud innovatiivseid erateenuseid. Komponent 1 sisaldab ka meedet IKT tehnoloogiate kasutuselevõtuks transpordi- ja logistikasektoris. Oskuste reformi raames on Eesti kava eesmärk lahendada IKT-spetsialistide nappuse probleem ja edendada naiste kaasamist sellesse valdkonda, tagades, et vähemalt 35 % toetatud koolitustegevuses osalejatest on naised. Lisaks kavatseb Eesti suurendada Eesti ettevõtete, sealhulgas eelkõige IKT sektori ettevõtete ekspordivõimekust ja konkurentsivõimet digiettevõtetele antavate ekspordinõuannete kohandamise kaudu, sest COVID-19 tõttu on digikaupade tarbimine kasvanud. Kava komponent 3 „Digiriik“ peaks hoogustama avaliku sektori ja avalike teenuste digitaliseerimist. Seega panustatakse 2. sambasse andmehalduse ja avaandmete oivakeskuse arendamise, Eesti avaliku sektori pilvelahenduste arendamise, eraisikutele ja ettevõtjatele mõeldud digitaalsete avalike teenuste edasiarendamise ning virtuaalabi platvormi kaudu. Koosvõetuna on nende meetmete eesmärk parandada avalike teenuste osutamise tõhusust, vähendada halduskoormust ja võimaluse korral võimaldada teabe proaktiivset edastamist kooskõlas ühekordsuse põhimõttega ning aidata seeläbi kaasa ühtse digivärava rakendamisele. Kava peaks aitama väga suure läbilaskevõimega lairibavõrkude ehitamise kaudu vähendada ka digilõhet maa- ja linnapiirkondade vahel. Lisaks sisaldab kava meedet, millega tugevdatakse andmete tõhusama kasutamise kaudu võitlust rahapesu vastu. Digipöördele aitavad kaudselt kaasa ka muud komponendid. Komponendi 2 (rohepöörde kiirendamine) meetmed peaksid aitama kaasa digipöördele energia- ja ressursitõhususe digilahenduste ning rohelise ja digitehnoloogia kasutuselevõtu kaudu, mis võimaldab idufirmadele juurdepääsu keskkonnaandmetele ning aitab arendada roheoskusi, millega edendatakse kliimaneutraalsuseni viivaid IKT-lahendusi. Eeldatavasti aitab tervist ja sotsiaalkaitset käsitlev komponent 6 veelgi integreerida IKT-lahendusi, et klienditeenindust paremini korraldada ja koguda teavet, parandades seeläbi veelgi e-tervise süsteemi. Taastekava kvantitatiivsel hindamisel määruse (EL) 2021/241 VII lisas sätestatud digiteerimismeetmetega seotud kulutuste jälgimise metoodika alusel leitakse, et digisihtide saavutamisse panustab 21,5 % kogueraldisest, mis tähendab, et järgitakse 20 % miinimumkünnist. 3. sammas: arukas, kestlik ja kaasav majanduskasv Komponendid 1 ja 2, mis käsitlevad ettevõtete digipööret ja rohepöörde kiirendamist, pakuvad võimalusi töökohtade loomiseks, majanduslikuks konkurentsivõimeks ja kestlikuks pikaajaliseks majanduskasvuks, mille jaoks hästitoimiv siseturg on kesksel kohal. Ettevõtete digipööret käsitleva komponendi 1 puhul eeldatakse, et Eesti edendab majanduskasvu viie meetme kaudu: ettevõtete digipöörde toetamine; e-ehituse arendamine; digioskused ning ettevõtete konkurentsivõime toetamine välisturgudel ja kaubaveotaristu digitaliseerimine. Toetus, mille eesmärk on parandada teadusuuringute ja investeeringute taset ning suurendada digitehnoloogia kasutuselevõttu VKEdes (esimene meede), peaks aitama neid ettevõtteid ümber kujundada ja parandama nende protsesside tõhusust. Investeeringud digitaliseerimisse ja automatiseerimisse (teine meede) ehitussektoris, kus ettevõtete tegevus moodustab 10 % SKPst ja mille tööviljakus on madal (allpool ELi keskmist), peaksid ülekanduva mõju kaudu suurendama sektori ja majanduse üldist tootlikkuse kasvu. Lisaks peaksid digioskuste reformid (kolmas meede), mille eesmärk on parandada haridussüsteemi, kübersuutlikkust ja spetsialistide kättesaadavust, toetama majanduskasvu, kestlikkust ja ettevõtete rahvusvahelist konkurentsivõimet. Samuti eeldatakse, et eksportivate ettevõtete konkurentsivõimet parandavad reformid (neljas meede) suurendavad innovatiivsete ettevõtluskeskuste ning riiklike ja piirkondlike strateegiate kaudu äriinnovatsiooni ning teadus- ja arendustegevust ning (e-)ekspordi potentsiaali, tugevdades seega majanduse, sealhulgas eksportivate VKEde kestlikku kasvupotentsiaali. Lisaks peaks siseturu sujuvale toimimisele kaasa aitama e-veoselehtede teenuse arendamise meede, mille eesmärk on digitaliseerida teabevahetus autokaubavedude valdkonnas (viies meede). Nagu näitas kogu COVID-19 kriis ja tuletati meelde ajakohastatud ELi tööstusstrateegias, on ELi vastupidavuse tagamiseks kesksel kohal siseturg koos innovatsiooni ja konkurentsivõimega. Komponent 2 „Rohepöörde kiirendamine“ peaks toetama ettevõtlust ja majanduskasvu. Kava sisaldab meetmeid, mis aitavad kaasa ärimudelite muutmisele tootmises, rohelise tehnoloogia arendamise programmidele ja ressursitõhusa rohelise tehnoloogia kasutuselevõtule. Rohefondi loomine parandab juurdepääsu rahastamisele ja peaks järelikult aitama kaasa roheliste tehnoloogiate arendamisele teadusmahukates ettevõtetes ja idufirmade sektoris. Need meetmed peaksid suurendama Eesti majanduskasvu potentsiaali ja tema rahvusvahelist konkurentsivõimet. Samuti eeldatakse, et komponent 4 „Enereetika ja energiatõhusus“ toetab osaliselt Eesti kasvupotentsiaali. Korterelamute ja väikeelamute kestlik rekonstrueerimine toetab piirkondlikku tööhõivet suures Eesti majandussektoris. Lisaks peaks taastuvenergiaga varustatuse suurendamine kogu riigis toetama pikaajalist kestlikkust, tööhõivet ja kasvupotentsiaali.

Säästliku transpordi komponent 5 peaks parema ühenduvuse kaudu aitama osaliselt kaasa Eesti kasvupotentsiaalile. Raudteeühenduse ja sellega seotud taristu ning uue trammiliini ehitamine (või taastamine) peaks aitama kaasa piirkondadevahelisele ühenduvusele ning hõlbustama seega ettevõtjate juurdepääsu turgudele ja elanike paremat juurdepääsu töökohtadele. Tervishoiu- ja sotsiaalkaitse komponent 6 sisaldab noori toetavaid meetmeid, mis peaksid suurendama kasvupotentsiaali ja tagama majanduskasvu kaasavuse. Eelkõige aitavad noortele suunatud tööturumeetmetesse tehtavad investeeringud parandada noorte tööalast konkurentsivõimet ja suurendada kasvupotentsiaali. 4. sammas: sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus Kavas lubatakse rakendada kõiki meetmeid, et võtta nõuetekohaselt arvesse võrdse kohtlemise põhimõtet, millega tagatakse võrdsed võimalused kõigile inimestele, olenemata soost, rassilisest või etnilisest päritolust, usutunnistusest või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest. Kõik komponendid peaksid aitama osaliselt kaasa sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. Lisaks sisaldab iga komponent meetmeid, mille otsene või kaudne eesmärk on sotsiaalse kaasatuse parandamine ja piirkondlike erinevuste vähendamine, et aidata seeläbi kaasa neljanda samba eesmärkide saavutamisele. Tervist ja sotsiaalkaitset käsitlev komponent 6 peaks edendama sotsiaalset ja piirkondlikku ühtekuuluvust. Kava peaks parandama tervishoiuteenuste osutamist kogu Eestis – 2024. aastal haiglavõrgu arengukava vastuvõtmisega ja Põhja-Eesti meditsiinilinnaku ehitamisega, parandades e-konsultatsioone ja investeerides meditsiinihelikopteritesse, et tagada tervishoiuteenuste parem kättesaadavus äärealadel. Meede, millega pikendatakse töötuskindlustushüvitise kestust raskete tööturutingimuste korral, peaks aitama tugevdada turvavõrku. Sotsiaalteenuste kättesaadavust peaksid osaliselt parandada pikaajalise hoolduse meetmed, eelkõige suuremate hooldusvajadustega laste tugisüsteemi ajakohastamine ja lihtsustamine, väiksemate hooldusvajadustega inimeste iseseisva toimetuleku toetamine ning sotsiaal- ja tervishoiuteenuste integreerimise tegevuskava. Soolise palgalõhe ja noorte töötuse vähendamise meetmed peaksid samuti aitama suurendada sotsiaalset ühtekuuluvust. Säästliku transpordi komponent 5 peaks kaudselt aitama kaasa Eesti piirkondade lähenemisele. Selle komponendi meetmed peaksid parema transpordivõrgu kaudu parandama linna- ja maapiirkondade ühenduvust. See peaks parandama inimeste juurdepääsu haridusele, tööhõivele ja avalikele teenustele ning ettevõtete juurdepääsu turgudele. Ettevõtjate digipööret käsitlev komponent 1 ja digiriiki käsitlev komponent 3 peaksid aitama kaudselt kaasa sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. Digioskuste meetme kaudu on komponendi 1 eesmärk pakkuda õppimisvõimalusi eri rühmadele, sealhulgas neile, kellel ei ole veel olnud juurdepääsu täiskasvanuharidusele. Komponendi 3 puhul peaks Eesti parandama juurdepääsu oma avalikele teenustele kogu riigis. Koos väga suure läbilaskevõimega lairibavõrkude ehitamisega peaks see aitama vähendada digilõhet maa- ja linnapiirkondade vahel ning tagama eraisikutele ja ettevõtjatele võrdse juurdepääsu nendele teenustele. See peaks soodustama ettevõtete ümberpaigutamist ja tööhõivet Eesti eri piirkondades. Komponent 4 „Energeetika ja energiatõhusus“ peaks osaliselt edendama töökohtade loomist piirkondades. See peaks kestlikult toetama piirkondlikku tööhõivet kortermajade ja väikeelamute (rohelise) rekonstrueerimise ning taastuvenergia kasutuselevõtu ja salvestamise suutlikkuse suurendamise kaudu, kaasates aruka energiasüsteemi. Üleminek fossiilkütusepõhiselt energiamudelilt taastuvenergia kasutamisele peaks taastuvenergia paremini hajutatud jaotamise kaudu edendama tööhõivet kohalikul tasandil. 5. sammas: tervishoid ning majanduslik, sotsiaalne ja institutsiooniline vastupidavus, sealhulgas selleks, et suurendada kriisiks valmisolekut ning kriisile reageerimise suutlikkust Eesti sotsiaal-, tervishoiu- ja majandussüsteemi vastupidavus peaks paranema tänu komponendis 6 (tervis ja sotsiaalkaitse) kavandatud meetmetele. Kavas on investeerida kolmandik taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatust rahalisest toetusest Põhja-Eesti meditsiinilinnaku ehitamisse ja multifunktsionaalsete meditsiinikopterite soetamisse. Esmatasandi tervishoiu tugevdamine, tervishoiutöötajate nappuse leevendamine ja e-tervise edendamine peaksid parandama tervishoiuteenuste kättesaadavust ja tervishoiusüsteemi vastupidavust. Meetmed, mis on seotud töötuskindlustushüvitise kestuse pikendamisega raskete tööturutingimuste korral, ja pikaajalise hoolduse meetmed peaksid aitama suurendada majanduslikku ja sotsiaalset vastupidavust. Avaliku sektori ja teenuste digitaliseerimine (komponent 3) peaks aitama suurendada Eesti institutsioonilist vastupidavust. Andmehalduse ja avaandmete oivakeskuse arendamine, turvaliste pilvelahenduste kasutuselevõtt Eesti avalikus sektoris, virtuaalabi platvorm (#Bürokrati programm) ning muud digikanalid peaksid tagama, et avalikud teenused jõuavad kogu Eestis paremini inimeste ja ettevõtjateni. Lisaks peaksid rahapesu vastu võitlemise meetmed parandama finantssektori ja riigi vastupidavust. 6. sammas: järgmise põlvkonna, laste- ja noortepoliitika, nagu haridus ja oskused. Meetmed, mille eesmärk on tagada Eesti noorte juurdepääs tööhõivele ja sotsiaalteenustele (komponent 6), aitavad otseselt kaasa paremate väljavaadete loomisele järgmise põlvkonna jaoks. Uuendatud meede „Minu esimene töökoht“ (M1T) kaudu, mis on Eesti tõhustatud noortegarantii tegevuskava keskmes, peaks taaste- ja vastupidavusrahastu aitama tuua noori tööturule. Palgatoetus ja koolitustoetus peaksid suunama tööandjaid palkama väheste kogemustega noori spetsialiste, keda nii omakorda aidatakse oskuste omandamisel, vähendades seeläbi ka noorte töötust. Lisaks on komponentide 1 ja 2 alla kuuluvate digioskuste ja roheoskuste reformide eesmärk aidata suurendada kutseoskuste kasutuselevõttu ning parandada seega kaudselt ka järgmise põlvkonna oskusi. Lisaks aitab suurema hooldusvajadusega laste tugisüsteemi reformimine parandada laste jaoks teenustele juurdepääsu ja nende kvaliteeti. Võttes arvesse kõiki Eesti kavandatud reforme ja investeeringuid, vastab Eesti taaste- ja vastupidavuskava majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale suures ulatuses mitmekülgselt ja piisavalt hästi tasakaalustatud viisil ning aitab seega asjakohaselt kaasa kõigi kuue taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artiklis 3 osutatud samba rakendamisele, võttes arvesse Eesti konkreetseid probleeme ja rahaeraldisi. See õigustaks taaste- ja vastupidavusrahastu määruse V lisa hindamiskriteeriumi 2.1 alusel hinnet A. 4.2.Seos riigipõhiste soovituste ja Euroopa poolaastaga 2019. ja 2020. aastal anti Eestile riigipõhiseid soovitusi suurendada sotsiaalse turvavõrgu piisavust, sealhulgas töötushüvitiste katvuse laiendamise kaudu, ning parandada juurdepääsu taskukohastele ja integreeritud sotsiaalteenustele ning võtta meetmeid soolise palgalõhe vähendamiseks, sealhulgas palkade läbipaistvuse suurendamise kaudu. Samuti soovitati parandada tervishoiusüsteemi juurdepääsetavust ja vastupidavust, sealhulgas võttes meetmeid tervishoiutöötajate nappuse leevendamiseks, tugevdades esmatasandi arstiabi ja tagades elutähtsate meditsiinitoodetega varustatuse. Lisaks soovitati Eestil tegeleda oskuste nappuse probleemiga ja edendada innovatsiooni, parandades haridus- ja koolitussüsteemi suutlikkust ja vastavust tööturu vajadustele, samuti toetada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate innovatsioonisuutlikkust ning tagada piisav juurdepääs rahastamisele. Lisaks soovitati Eestil keskenduda investeeringute tegemisel rohe- ja digipöördele, eelkõige ettevõtete digitaliseerimisele, teadustegevusele ja innovatsioonile, energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, energiaühendustele, ressursitõhususele ja säästvale transpordile, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Nende investeeringute eesmärk on aidata järk-järgult vähendada majanduse CO2 heidet. COVID-19 kriisiga toimetulekuks soovitati Eestil võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ja toetada majandust, ning kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Lisaks soovitati Eestil suurendada jõupingutusi rahapesuvastase raamistiku tulemusliku järelevalve ja jõustamise tagamiseks. Eesti taaste- ja vastupidavuskavas on esitatud üksikasjalik teave selle kohta, kuidas riigipõhiseid soovitusi kavas sisalduvate või muudest allikatest rahastatavate meetmete kaudu ellu viiakse. Kokkuvõttes käsitletakse kavas enamikku riigipõhistest soovitustest. Mõnel juhul ei piisa siiski üksnes kavas sisalduvatest meetmetest, et riigipõhiseid soovitusi nõuetekohaselt täita. Eelkõige on see nii sotsiaalse turvavõrgu tugevdamist (sealhulgas töötushüvitiste katvuse ja sotsiaalteenustele juurdepääsu laiendamise kaudu) käsitleva riigipõhise soovituse puhul, mille täitmiseks tuleks teha enamat, sealhulgas näha ette töötushüvitiste katvuse laiendamise reform ja pikaajalise hoolduse süsteemi ulatuslik reform. Taastekava sisaldab meetmeid tervishoiutöötajate nappuse leevendamiseks, kuid arvestades valdkonnaga seotud probleeme, on oluline olla lähiaastatel nende lahendamisel ambitsioonikam. Palkade suurem läbipaistvus peaks aitama soolist palgalõhet veelgi vähendada. Riigipõhist soovitust majanduse CO2 heite vähendamiseks on arvesse võetud osaliselt, sest järk-järgult põlevkivist loobumise sihid ja toimingud esitatakse energiasektori tulevases uuendatud riiklikus arengukavas alles 2025. aasta lõpus ning ette ei ole nähtud ulatuslikumaid reforme rohepöörde toetamiseks, näiteks keskkonnahoidlikku maksustamist. Kava sisaldab mitut meedet, mis aitavad parandada sotsiaalse turvavõrgu piisavust ja sotsiaalteenustele juurdepääsu (2. riigipõhine soovitus (2019, 2020)). Komponendi 6 (tervis ja sotsiaalkaitse) all on ette nähtud, et sotsiaalteenuste kvaliteeti ja kättesaadavust parandatakse pikaajalise hoolduse meetmetega, sealhulgas meetmetega suurema hooldusvajadusega laste tugisüsteemi parandamiseks, väiksemate hooldusvajadustega inimeste iseseisva toimetuleku toetamiseks ning tegevuskavaga sotsiaal- ja tervishoiuteenuste integreeritud moel osutamiseks. Taastekava ei sisalda siiski pikaajalise hoolduse süsteemi põhjalikku reformi. Eeldatakse, et töötuskindlustushüvitise kestuse pikendamise meede aitab keerukas olukorras tööturu korral töötutel ületada suure tööpuudusega perioodidel pikemat töötusperioodi. Taastekava ei hõlma töötuskindlustushüvitise katvuse laiendamist. Võetakse meetmeid soolise palgalõhe vähendamisega seotud probleemide lahendamiseks, sealhulgas suurendatakse palkade läbipaistvust (2. riigipõhine soovitus (2019)). Heaolu arengukavas 2023–2030 tuleks anda ülevaade soolise palgalõhe vähendamise meetmetest, millega eelkõige vähendatakse sooliste stereotüüpide levikut ja negatiivset mõju naiste ja meeste elule ja otsustele, sealhulgas haridus- ja karjäärivalikutes ning hoolduskoormuse kandmisel, ning toetatakse soolise võrdõiguslikkuse seaduse tulemuslikumat rakendamist. Soolise palgalõhe digivahend peaks andma tööandjatele teavet nende organisatsioonis esineva soolise palgalõhe ja selle võimalike põhjuste kohta. Andmeid ei kavatseta siiski teha kättesaadavaks riigiasutustele, olgugi et see suurendaks palkade läbipaistvust. Komponendi 1 all peaks digioskuste meede samuti aitama suurendada naiste arvu info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas ning seega aitama vähendada soolist segregatsiooni tööturul. Lisaks võetakse kõigi kavas sisalduvate meetmete rakendamisel nõuetekohaselt arvesse soolist tasakaalu ja võrdseid võimalusi.

Eesti kava sisaldab meetmeid, millega parandatakse tervishoiusüsteemi juurdepääsetavust ja vastupidavust, sealhulgas võttes meetmeid tervishoiutöötajate nappuse leevendamiseks, tugevdades esmatasandi arstiabi ja tagades elutähtsate meditsiinitoodetega varustatuse (1. riigipõhine soovitus (2020)) Kuna pandeemia on paljastanud mõned tervishoiusüsteemi struktuurilised haavatavused, sisaldab komponent 6 (tervis ja sotsiaalkaitse) investeeringuid ja reforme, mille eesmärk on parandada tervishoiusüsteemi vastupidavust ja juurdepääsetavust. Esmatasandi tervishoiu tugevdamise meetmed hõlmavad tervishoiutöötajate motiveerimist sellel kutsealal tegutsema ja kõrvalistes piirkondades töötama ning e-konsultatsiooni erialade valiku laiendamist, et vähendada rahuldamata vajadust eriarstiabi järele. Tervishoiutöötajate nappuse leevendamise meetmetega on eelkõige kavas tagada töötajate kättesaadavus eri tervishoiusektorites ja suurendada tervishoiutöötajate arvu teatavatel erialadel. Arvestades tervishoiutöötajate nappusega seotud probleeme, on siiski endiselt oluline olla lähiaastatel nende lahendamisel ambitsioonikam. E-tervise juhtimist on kavas ajakohastada, et muuta see patsiendisõbralikumaks. Investeeringud Põhja-Eesti meditsiinilinnaku ehitamisse ja meditsiinikopteri võimekuse parandamisse suurendavad tervishoiuteenuste kättesaadavust, parandavad ressursitõhusust ja võimaldavad kvaliteetset ravi. Reformid ja investeeringud, et tegeleda oskuste nappuse probleemiga ja edendada innovatsiooni, parandades haridus- ja koolitussüsteemi suutlikkust ja vastavust tööturu vajadustele (2. riigipõhine soovitus (2019)). Need sisalduvad komponentides 1, 2 ja 6. Selle tagamiseks, et tööjõu oskused toetavad rohe- ja digipööret, ajakohastatakse koolituskavasid ning korraldatakse oskuste täiendamiseks ja toetamiseks paindlikke ümber- ja täiendusõppeprogramme. Et toetada pidevat tööhõivet ning üleminekut suuremaid oskusi nõudvatele töökohtadele ja suure või stabiilse tööjõuvajadusega sektoritele, pakutakse inimestele, kelle oskused on vananenud või kelle oskuste järele on vähe nõudlust, ümber- ja täiendusõppe võimalusi. Kava sisaldab kvalifikatsioonisüsteemi reformi ja meetmeid, millega toetatakse täiskasvanute osalemist hariduses, oskuste arendamist ning parema kvaliteediga mitteformaalse koolitussüsteemi ja õpiteede paindlikumaks muutmise võimaldamist. Kava meetmed aitavad kaasa rohepöördele, soodustades energia- ja ressursitõhusust, säästvat transporti ja energiaühendusi ning edendades puhast ja tõhusat energiatootmist (3. riigipõhine soovitus (2019, 2020)). Komponent 2 sisaldab meetmeid Eesti ettevõtlussektoris rohepöörde kiirendamiseks, toetades rohelise tehnoloogia arendamist ja kasutuselevõttu, rohelise teadus- ja arendustegevuse ning innovatsioonivõimekuse kasvatamist, uute ärimudelite kasutuselevõttu ning rohepöördega seotud valdkondades oskuste ja eksperditeadmiste parandamist, samuti taastuvenergial põhinevate rohelise vesiniku tehnoloogiate kasutuselevõttu. Komponendis 4 sisalduvad meetmed peaksid aitama vähendada põlevkivisõltuvust, soodustama taastuvenergia kasutuselevõttu ning parandama hoonete energiatõhususust. Komponendi 5 meetmete keskmes on transpordisektori CO2 heite vähendamine, et heitkoguseid vähendada ja soodustada säästvate transpordiliikide kasutuselevõttu. See hõlmab piiriülese Rail Balticu projekti arendamist Baltimaade pealinnade ühendamiseks Poola ja ülejäänud liiduga. Komponendis sisalduvate meetmetega soovitakse ühendada Rail Baltic ka muude riiklike raudteede ja TEN-T ühenduse sõlmjaamadega (Tallinna lennujaam ja Vanasadam) ning hõlbustada juurdepääsu selle kohalikele peatustele jalgsi või jalgrattal. Taastekavaga hõlmatud aja jooksul rakendatakse Tallinna pealinnaregiooni ühine transpordisüsteem ning elektrifitseeritakse kahe suurima linna – Tallinna ja Tartu – vaheline raudtee. Eesti kavaga edendatakse investeeringuid digipöördesse, eelkõige väga suure läbilaskevõimega lairibaühenduse katvusesse, digioskustesse ja majanduse digitaliseerimisse (3. riigipõhine soovitus (2020)). Komponent 1 sisaldab meetmeid, millega edendatakse