KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Komisjoni 7. aruanne traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra toimimise kohta (2010-2012) (nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, EURATOM) nr 1150/2000 artikli 18 lõige 5)

1.

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule korrapäraselt aruande traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra toimimise kohta[1]. Traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra aluseks on nõukogu 7. juuni 2007. aasta otsus 2007/436/EÜ[2], EURATOM, nõukogu 22. mai 2000. aasta määrus nr 1150/2000[3] ja nõukogu 10. mai 1999. aasta määrus nr 1026/1999[4]. || Traditsioonilised omavahendid: tollimaksud ja kolmandatest riikidest pärit toodete importimisel nõutavad põllumajandusmaksud ning suhkrumaksud. Aastatel 2010-2012 anti ELi käsutusse üle 48,8 miljardi euro (netosummas). ||

Käesolevas aruandes, mis on arvult seitsmes, kirjeldatakse ja analüüsitakse traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra toimimist aastatel 2010–2012. Aruandes kirjeldatakse komisjoni kontrollimeetmeid sellel perioodil, hinnatakse võetud meetmeid ja tehakse järeldusi[5]. Samuti tuuakse aruandes esile nende kontrollide finants-, õiguslikud ning korralduslikud tagajärjed.

Käesoleva aruande lisas 1 näidatakse, millised on kontrollide eesmärgid ja kuidas kontrollikord ELi tasandil toimib.

2. Komisjoni kontrollitegevus aastatel 2010-2012

Komisjoni kohapealsed kontrollimised põhinevad konkreetsel meetodil, mille eesmärk on kontrollida menetluste kooskõla ELi normidega. Kontrollimised nähakse ette iga-aastases kontrollikavas, milles sätestatakse teatavad valdkonnad, mida ühes või mitmes liikmesriigis tuleb kontrollida. Kõik kontrollimised viiakse läbi selle jaoks mõeldud standardmenetlusi kasutades ning hõlmavad konkreetseid vajadusi arvestavaid auditeerimisvahendeid, s.o liikmesriikidele eelnevalt saadetud küsimustikke ja kohapeal kasutatavaid kontrollnimekirju. Selle eesmärk on tagada kontrolli läbiviimise ja aruannete koostamise ühtsus.

2.1. Kontrollitegevuse põhitulemused

Aastatel 2010-2012 teostas komisjon määruse 1150/2000 artikli 18 alusel 94 kontrollimist[6]. Kuus neist kontrollimistest toimus ühisauditi meetodi kohaselt[7]. Avastati 372 kõrvalekallet, nendest 120 finantsmõjuga kõrvalekallet (32,2 %) ja 125 regulatiivse mõjuga kõrvalekallet (33,6 %). Täheldatud kõrvalekallete finantstagajärgede osas võttis komisjon asjakohased meetmed. || 94 kontrollimise käigus tuvastati 372 kõrvalekallet. Ühisauditi meetod: ühiskontrollimeetod, kus liikmesriigi sisekontrolliorganid teostavad auditi komisjoni poolt heaks kiidetud metoodika kohaselt.

2.1.1. Tolliprotseduuride korraldusega seotud kontrollid

2010. aastal jätkati tollikontrollide riiklike strateegiate kontrolle neis liikmesriikides, kus neid ei oldud enne 2010. aastat teostatud. Nende eesmärk oli kontrollida, et liikmesriigid on kehtestanud seoses traditsiooniliste omavahenditega üldise, tulemusliku ja tõhusa tollikontrolli strateegia ning asjaomased struktuurid ja protseduurid, mis võimaldavad riskianalüüsi põhjal tollikontrolli tulemusliku elluviimise abil kaitsta Euroopa Liidu finantshuve. Nii tollivormistuse ajal kui ka pärast seda teostatud kontrollide puhul tuvastatud kõrvalekalded tuli kõrvaldada ning võtta vajalikud meetmed tollikontrolli tulemuslikkuse suurendamiseks. Eelarve peadirektoraat koostas liikmesriikide tollikontrollistrateegiaid käsitleva teemakohase aruande ja esitas selle 7. juulil 2011 omavahendite nõuandekomitee kaudu liikmesriikidele ja 30. juunil 2011 tollipoliitika töörühmale[8]. 2009. ja 2010. aastal teostatud kontrollimiste tulemused näitasid, et liikmesriigid olid üldiselt teinud jõupingutusi tollikontrollistrateegiate kooskõlla viimiseks õigusaktides sätestatud nõuetega ja ELi finantshuvide kaitse tagamiseks. Sellegipoolest teatati liikmesriikidele 163 kõrvalekaldest, sh vastavusprobleemid ja kontrollimenetluste täiustamise nõuded. Enamik kõrvalekaldeid on kõrvaldatud või sellega tegeletakse, mis näitab liikmesriikide pühendumust oma tollikontrollisüsteemide täiustamisele.

2010., 2011. ja 2012. aastal läbiviidud dumpinguvastaste ja tasakaalustavate tollimaksude kogumise kontrollimised näitasid, et enamikus liikmesriikides vastas nimetatud tollimaksude kogumine ja asjaomane kontrollistrateegia ELi õigusele ning vajadusele tagada ELi finantshuvide piisav kaitse. Siiski tuvastati mõnes liikmesriigis kõrvalekaldeid seoses lõplikeks muutuvate ajutiste tollimaksude arvepidamise ja riskianalüüsiga. Komisjon palus asjaomastel liikmesriikidel olukorda kiiresti parandada.

2011. aastal paljastasid kohapealse tollivormistuse kontrollimised suuri kõrvalekaldeid kõnealuse menetluse haldamises ja kontrollis. Nimetatud kontrollimised lähtusid komisjoni ja kontrollikoja eelnenud aastate kontrollide tulemustest ning olid mõeldud ELi õigusele vastavuse hindamiseks ja ELi finantshuvide kaitse piisavuse hindamiseks. Eelarve peadirektoraat koostas teemakohase aruande ning esitas selle 6. detsembril 2012 omavahendite nõuandekomiteele ja 12. detsembril 2012 tollipoliitika töörühmale. Aruanne näitas, et liikmesriigid on teinud jõupingutusi elektrooniliste teavitussüsteemide ja tollideklaratsioonide kasutuselevõtmiseks ning vanade lubade ümberhindamiseks ja kohandamiseks uute õiguslike nõuetega. See protsess on aidanud kõrvaldada paljusid varem tuvastatud kõrvalekaldeid. Siiski nõudsid mõned küsimused eraldi tähelepanu. 2011. aastal neljas liikmesriigis teostatud siduva tariifiinformatsiooni kontrollimised näitasid üldiselt kõrget ELi õigusele vastavuse taset. Suuremaid kõrvalekaldeid leiti seoses traditsiooniliste omavahendite tollivormistusjärgse sissenõudmisega siduva tariifiinformatsiooni tühistamise või ajapikenduste kasutamise kontrollistrateegia puudumise korral. 2012. aastal 21 liikmesriigis teostatud ELi transiidi kontrollimisi õigustas 2006. aasta sama valdkonna kontrollimiste käigus avastatud kõrvalekallete suur arv ja selles valdkonnas tuvastatud pettuste kõrge tase. Komisjon leidis, et olukord on enamikus liikmesriikidest paranenud, eelkõige seoses tähtaja jooksul lõpetamata transiiditoimingute järelevalvega (sh finantsjärelevalve). Täheldati puudusi seoses transiidi tagatise arvutamise, transiidideklaratsioonide sisu ning teostatud transiiditoimingute, volitatud kaubasaatjate ja -saajate kontrollimiste arvuga. Eelarve peadirektoraat koostab sellekohast aruannet ja kavatseb selle esitada 5. detsembril 2013 omavahendite nõuandekomiteele. || Kohapealne tollivormistus: menetlus, mis võimaldab deklareerida kaupu, ilma et sealjuures oleksid olemas kõik vajalikud andmed ja dokumendid ja/või ilma et kaupu oleks vaja tolliasutusele esitada. Sel juhul tuleb vajalikud dokumendid esitada edaspidi. Siduv tariifiinformatsioon: tolliasutuste esitatav kirjalik teave kaupade klassifitseerimise kohta kombineeritud nomenklatuuris või selle alusel koostatud nomenklatuuris, näiteks TARIC. Ajapikendus: ajavahemik, mille jooksul tolliasutused teatavatel tingimustel jätkavad tühistatud siduva tariifiinformatsiooni kasutamist. ELi transiit: menetlus, mis võimaldab kolmandate riikide kaupade tolli- ja muudest maksudest vaba liikumist kahe punkti vahel ELi territooriumil. Lõpetamata transiit: transiit, mille puhul kaupade sihtkohta jõudmine ei ole tõendatud. Sellisel juhul tuleb tolli- ja muud maksud sisse nõuda.

2.1.2. Raamatupidamiskontrollid

Eraldi raamatupidamisarvestuse korraldamist kontrollib komisjon korrapäraselt kõigis liikmesriikides[9]. Kõnealune raamatupidamisarvestus on rikkalik teabeallikas selle kohta, kuidas haldusorganid täidavad oma ülesandeid traditsiooniliste omavahendite valdkonnas (maksude kindlaksmääramine, tagatiste haldamine, sissenõudmise jälgimine, tühistamised, lootusetute nõuete mahakandmine). 2010.-2012. aastal teostatud asjakohastel kontrollimistel leidsid enamasti kinnitust ühekordsed vead ja süsteemsed vead olid erandlikud. Liikmesriigid võtsid endale vastutuse tuvastatud kõrvalekalletest põhjustatud finantstagajärgede eest. Komisjoni kontrollkäigud kinnitasid, et üldine olukord oli paranemas tänu komisjoni kontrollkäikude avaldatavale survele ja samuti tänu arvutipõhiste tolli- ja/või raamatupidamisvahendite kasutuselevõtmisele enamikus liikmesriikides, mis võimaldab vähendada ühekordsete vigade ohtu. Seitsmes liikmesriigis võeti põhjalikumad meetmed, et hinnata nende traditsiooniliste omavahendite kogumise süsteeme. Kontrollide tulemuste põhjal võib üldiselt järeldada, et liikmesriigid olid kehtestanud asjakohased kogumissüsteemid, olgugi et ilmnesid mõningad struktuursed ja ühekordsed vead. Erilist tähelepanu pöörati Belgia traditsiooniliste omavahendite süsteemile, sest tekkisid kahtlused Belgia automatiseeritud tollivormistuse ja raamatupidamismenetluste usaldusväärsuses ja seega Belgialt ELi eelarvesse laekuvate traditsiooniliste omavahendite summade õigsuses. Võttes arvesse nimetatud kahtlusi,esitas eelarve peadirektoraadi peadirektor 2011. ja 2012. aasta tegevusaruannetes oma kinnitavas avalduses reservatsiooni. Komisjon pühendas sellele mitu kontrollkäiku ja nõudis meetmete võtmist, sh sisekontrolli täiustamist ja raamatupidamissüsteemi täiemahulisi välisauditeid. Belgia ametiasutused nõustusid komisjoni seisukohaga ja tellisid ulatusliku välisauditi, mille läbiviimine algas 17. jaanuaril 2013. Nimetatud audit on kavas lõpule viia 2013. aastal ja selle tulemused vaadatakse läbi enne peadirektori reservatsiooni võimalikku tühistamist. Lisaks teostati mitmeid konkreetseid kontrolle seoses sellega, kuidas liikmesriigid käsitlevad lootusetuid traditsiooniliste omavahendite nõudeid. Tuvastati suuri puudusi (summad, mille puhul ei olnud nõudest vabastamine põhjendatud, summad, millest komisjoni ei olnud teavitatud jne). Mõningad nendest tekitasid finantstagajärgi. || Liikmesriigid arvestavad traditsioonilisi omavahendeid ühes raamatupidamisarvestussüsteemis kahest: - tavaraamatupidamisarvestuses, milles kajastatakse sissenõutud või tagatisega kaetud summasid (need summad makstakse ELi eelarvesse); - eraldi raamatupidamisarvestuses, milles kajastatakse saamata summasid ja selliseid tagatisega kaetud summasid, mis on vaidlustatud. Traditsiooniliste omavahendite kogumise süsteem: kõik traditsiooniliste omavahendite kindlaksmääramise, arvestamise, sissenõudmise ja maksmise tagamiseks liikmesriikides kehtestatud süsteemid ja menetlused. Lootusetu summa kantakse eraldi raamatupidamisest välja. Summa tuleb anda komisjoni käsutusse (tasuda), välja arvatud juhul, kui seda ei saa sisse nõuda vääramatu jõu tõttu või põhjustel, mis ei olene liikmesriigist (vabastamine).

2.2. Komisjoni kontrollide järelmeetmed

2.2.1. Regulatiivsed järelmeetmed

Kui liikmesriikides toimunud kontrollide käigus tuvastatakse ebakõlasid või puudusi riigi õigusaktides, tehakse neile riikidele ettepanek võtta oma tegevuse ELi nõuetega kooskõlla viimiseks vajalikud meetmed, sealhulgas õiguslikud või korralduslikud meetmed. Sellised parandused on komisjoni kontrollitegevuse oluline tulemus. Lisaks annavad tuvastatud kõrvalekalded olulist teavet selle kohta, millised probleemid on liikmesriikidel tekkinud tollieeskirjade kohaldamisel ja milline on nende mõju traditsioonilistele omavahenditele.

2.2.2. Vaidlused

Teatavad õigusaktide sätted tekitavad liikmesriikide ja komisjoni vahel erimeelsusi. Sellisel juhul ei ole asja lahendamiseks muud võimalust kui algatada rikkumismenetlus (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 258). 31. detsembril 2012 oli kaks juhtumit rikkumismenetluse eri staadiumides.

2010.-2012. aastal tegi Euroopa Kohus komisjoni algatatud rikkumismenetlustes mitu olulist otsust. Liikmesriigid pidid vajaduse korral võtma vastutuse finantstagajärgede eest. Mõningate otsuse puhul on finantstagajärjed veel hindamisel ja arveldamisel.

Euroopa Kohus kinnitas oma 17. juuni 2010. aasta,[10] 1. juuli 2010. aasta[11] ja 7. aprilli 2011. aasta[12] otsustes komisjoni seisukohta seoses viivituste tagajärgedega sissenõudmata tollimaksude kirjendamisel raamatupidamisarvestuses tollivormistuse järgse sissenõudmise juhtudel või kui kolmanda riigi ametiasutused teavitavad neid, et eksporditud kaupadel ei ole õigust sooduskohtlemisele ja et liikumissertifikaadid on väljastatud ekslikult. Euroopa Kohus kinnitas oma 17. märtsi 2011. aasta otsuses[13] komisjoni seisukohta, et tolliasutused, kes kinnitasid süstemaatiliselt tollideklaratsioone värskete banaanide vabasse ringlusse laskmiseks, kuigi nad teadsid või oleksid pidanud teadma, et banaanide deklareeritud kaal ei vastanud tegelikule kaalule, rikkusid ELi tolliõigust. Liikmesriigid peaksid sellistel juhtudel hüvitama saamata jäänud traditsioonilised omavahendid. Euroopa Kohus kinnitas oma 8. juuli 2010. aasta otsustes[14] samuti komisjoni seisukohta ja väitis, et juhul, kui suutmatus traditsiooniliste omavahendite summa (õigeaegselt) kindlaks määrata või sisse nõuda tuleneb tolliametnike ebaseaduslikust käitumisest, peaks selle suutmatuse eest vastutama liikmesriik, kelle tolliametnikega on tegemist. Sellises olukorras peaks liikmesriik hüvitama saamata jäänud traditsioonilised omavahendid ning viivist tuleks arvutada päevast, mil traditsioonilised omavahendid oleks tulnud komisjoni käsutusse anda, kui need oleks tollivõlgnevuse tekkimisel õigesti kindlaks määratud. || Arvestuskande tegemine: maksusumma kirjendamine tolli raamatupidamisdokumentidesse. Sooduskohtlemine: tariifsed soodusmeetmed lepingutes, mille EL on sõlminud või ühepoolselt vastu võtnud soodustatud riigist pärit kaupade suhtes. Kaupade liikumissertifikaat: päritolu kinnitavad dokumendid. Käsutusse andmine: tegelik makse komisjonile.

2.2.3. Finantsalased järelmeetmed

Vaatlusalusel perioodil (2010–2012) maksti komisjonile pärast kontrolliaruannetes tehtud järeldusi ja muid kontrollimeetmeid ning kontrollikoja leidude ja kohtu traditsiooniliste omavahendite alaste otsuste järelmeetmete tulemusena täiendavaid makse rohkem kui 249 miljoni euro[15] ulatuses[16].

Lisaks nõuti traditsiooniliste omavahendite hilinenult komisjoni käsutusse andmise eest viiviseid. Liikmesriigid tasusid viiviseid kokku üle 484,5 miljoni euro[17].

2.3. Komisjoni tegevus traditsiooniliste omavahendite sissenõudmise tugevdamiseks

Samaaegselt liikmesriikides tehtud kohapealsete kontrollidega on komisjonil muid vahendeid, mis võimaldavad tal traditsiooniliste omavahendite sissenõudmist jälgida. Nende vahendite asjakohane kasutamine lubab sissenõudmist tõhusalt tugevdada.

2.3.1. Lootusetuks tunnistatud nõuete mahakandmine

Liikmesriigid peavad võtma traditsiooniliste omavahendite ELi käsutusse andmiseks vajalikud meetmed, välja arvatud juhul, kui nende saamine on osutunud võimatuks vääramatu jõu tõttu või põhjustel, mis ei olene liikmesriigist (määruse nr 1150/2000 artikli 17 lõige 2). Kooskõlas ELi eeskirjadega saab üksnes komisjon vabastada liikmesriigi üle 50 000 euro suuruse lootusetu nõude summa ELi käsutusse andmisest. Mis puudutab summasid, mis seda künnist ei ületa, siis otsustavad liikmesriigid ise (ilma et see piiraks kohapeal komisjoni teostatavaid kontrolle), kas vabastamise tingimused on täidetud. Selleks et aidata liikmesriikidel otsustada, on omavahendite nõuandekomitee liikmetele edastatud dokument (loetelu), milles antakse ülevaade sellest, kuidas komisjon hindas aastatel 1992–2012, kas vabastamise tingimused on täidetud. Kõik taotlused lootusetu makse komisjoni käsutusse andmisest vabastuse saamiseks tuleb edastada komisjonile mitmekeelse andmebaasi WOMIS (mahakandmiste haldamis- ja infosüsteem) kaudu, mis hakkas tööle 1. jaanuaril 2010. See tööriist loodi selleks, et oleks võimalik hallata tõhusalt ja turvaliselt liikmesriikide taotlusi. || Lootusetute ja mahakantud nõuete ELile loovutamisest vabastamise taotlus: menetlus, mille kaudu komisjon saab kontrollida, kas nõude lootusetus on tingitud liikmesriikide tegevuse(tuse)st. Taotluse rahuldamata jätmise korral tuleb vastav summa komisjonile ära maksta. Esitatud taotluste läbivaatamise eesmärk on hinnata liikmesriikide hoolsust sissenõudmisel.

Aastatel 2010–2012 esitati 424 vabastamistaotlust kokku rohkem kui 114 miljoni euro ulatuses. Sellel perioodil läbivaadatud (käsitlemisel olevate ja uute) taotluste tulemusena andis komisjon 395 vabastust summas rohkem kui 153 miljonit eurot. Teisest küljest keelduti 268 vabastustaotluse rahuldamisest, mis hõlmasid rohkem kui 90 miljoni euro (bruto) komisjoni käsutusse andmist asjaomaste liikmesriikide poolt. Komisjon pidi nõudma lisateavet ligikaudu kolmandiku läbivaadatud toimikute puhul.

2.3.2. Traditsiooniliste omavahendite kaotuse põhjustanud vigade käsitlemine

Euroopa Kohus kinnitas 15. novembri 2005. aasta otsuses[18] komisjoni seisukohta ja tunnistas, et liikmesriikidele tekib kohustus ELi traditsiooniliste omavahendite maksu kindlaksmääramiseks (ja selle komisjoni käsutusse andmiseks) niipea, kui on täidetud tollieeskirjade sellekohased tingimused. Seega ei ole vaja, et maks oleks ka tegelikult kindlaks määratud. Kuna liikmesriigi võib vabastada traditsiooniliste omavahendite Euroopa Liidu käsutusse andmise kohustusest üksnes vääramatu jõu korral või liikmesriigist mitteolenevatel põhjustel, peavad nad võtma vastutuse tehtud vigade finantstagajärgede eest.

Selle kohtupraktika kohaselt on komisjon seoses liikmesriikide tehtud, Euroopa Liidu finantshuve kahjustavate haldusvigadega võtnud vahemikus 2010-2012 järelmeetmeid (kohapealsed kontrollid, aruanded haldusvea tõttu tehtud tagasimaksmist või maksude vähendamist käsitlevate riiklike otsuste kohta jne). Tänu nendele järelmeetmetele nõudis komisjon vahemikus 2010–2012 liikmesriikidelt rohkem kui 88 miljoni euro (bruto) suuruse summa ELi käsutusse andmist.

Punktis 2.2.2 nimetatud 8. juuli 2010. aasta kohtuotsuse tagajärjel arvutatakse viivist nüüd sellest summast, mis oleks tulnud anda komisjoni käsutusse, kui haldusviga ei oleks tehtud.

2.3.3. Andmebaas OWNRES

Vastavalt määrusele nr 1150/2000 peavad liikmesriigid saatma komisjonile andmeid pettusjuhtumite ja eeskirjade eiramise kohta, millega seotud maksude suurus on üle 10 000 euro. Need andmed esitatakse andmebaasi OWNRES kaudu.

Kõnealune andmebaas võimaldab komisjonil saada maksude sissenõudmise jälgimiseks ja kohapealsete kontrollide ettevalmistamiseks vajalikku teavet. Esitatud andmeid kasutab analüüside tegemiseks ka Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF).

2.4. Ühinejariikidele suunatud järelevalvemeetmed

Seoses Horvaatia ühinemise ettevalmistamisega tegi komisjon 2010., 2011. ja 2012. aastal kontrollkäike traditsiooniliste omavahendite valdkonna uurimiseks. Need kontrollkäigud ning raamatupidamissimulatsioonid andsid komisjonile piisava kindluse, et Horvaatia on piisavalt haldussuutlik traditsiooniliste omavahendite valdkonda käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamiseks.

3. Kontrollikorra hinnang

Nagu varasematelgi aastatel, kinnitasid ka 2010.–2012. aastal tuvastatud kõrvalekalded traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra kasulikkust komisjonile. Kontrollikoda leidis oma aastaaruandes, et nimetatud kord on tulemuslik.

Kontrollimiste finantsmõju on selgesti nähtav, kuid see ei ole kontrollimise ainus põhjus. Kontrollide eesmärk on tagada, et ELi eelarve käsutusse antakse piisavalt traditsioonilisi omavahendeid. Tänu liikmesriikidelt kogutud teabele võivad kontrollid tõhustada ka nendepoolset ELi eeskirjade järgimist ja isegi mõjutada parema õigusliku reguleerimise protsessi, et Euroopa Liidu finantshuve paremini kaitsta.

27. ja 28. oktoobril 2011 toimus Berliinis seminar traditsiooniliste omavahendite kontrollkäikude teemal, kus arutati liikmesriikidega traditsiooniliste omavahendite kontrollkäikude toimimist, ja kuidas neid saaks tulevikus arendada. Tehtud järelduste alusel võeti meetmed kontrollkäikude ettevalmistamise parandamiseks (tegevuskava, kontrollkäigueelse küsimustiku täitmine, kontrollkäigu kontrollnimekirja edastamine jne). Peale selle oodatakse kontrollkäikude aastakava koostamisel nüüd liikmesriikidelt kontrolliteemade ettepanekuid. Otsustati võtta meetmed, et karmistada liikmesriikide poolt läbiviidavate traditsiooniliste omavahendite kontrollimisi/auditeid, millesse komisjon võib olla kaasatud määruse nr 1150/2000 artikli 18 lõike 2 kohaselt. Seoses sellega loodi 2012. aastal vastavalt programmi „Toll 2013” tegevuskavale projektirühm, milles on esindatud 13 liikmesriiki. Nimetatud rühm peaks töötama välja soovitused tolliametite siseauditi talituste (või traditsiooniliste omavahendite kontrollitalituste) ühiste eesmärkide ja auditeerimisvahendite kohta, et tugevdada liikmesriikide vastutust traditsiooniliste omavahendite kontrollimisel. Rühm peab esitama oma järeldused ja soovitused omavahendite nõuandekomitee kõigile liikmetele 2013. aasta lõpuks.

4. Kokkuvõte

Aastatel 2010–2012 saadud tulemused näitavad, et komisjoni traditsiooniliste omavahendite kontrollimised ja süstemaatilised järelmeetmed leitud puuduste kõrvaldamiseks on vajalikud. Seda näitasid nii ELi eeskirjade paranenud järgimine kui ka finantsmõju (ELi eelarve käsutusse antud traditsiooniliste omavahendite netosumma oli umbes 733,5 miljonit eurot). Need kontrollimeetmed võimaldavad muu hulgas tagada liikmesriikide võrdset kohtlemist nii tolli- ja raamatupidamisalaste õigusaktide kohaldamisel kui ka seoses Euroopa Liidu finantshuvide kaitsmisega.

Tulevikus kavatseb komisjon:

· jätkata kontrollkäike kohapeal;

· jätkata maksude sissenõudmise järelevalve tugevdamist liikmesriikides;

· jätkata kandidaatriikide jälgimist;

· tugevdada liikmesriikide suutlikkust ja soovi teostada traditsiooniliste omavahendite kontrollimist ise.

[1] Määruse nr 1150/2000 artikli 18 lõige 5.

[2] ELT L 163, 23.6.2007, lk 17.

[3] EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1–9, muudetud nõukogu 26. jaanuari 2009. aasta määrusega nr 105/2009 (ELT L 36, 5.2.2009, lk 1).

[4] ELT L 126, 20.5.1999, lk 1.

[5] Aruandes käsitletakse ELi institutsioonide (komisjon ja kontrollikoda) teostatud kontrolle. See ei hõlma liikmesriikide tehtud kontrolle, mille tulemused selguvad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 325 kohaselt esitatavas aastaaruandes.

[6] Vt lisa 2 kontrolliteemade liikmesriikidevahelise jaotuse kohta.

[7] Taanis, Madalmaades ja Austrias teostatud kontrollid. Madalmaad peatasid oma osalemise alates 2012. aastast.

[8] Nimetatud töörühma liikmeteks on riiklike tolliametite peadirektorid.

[9] Kõik kontrollkäigud sisaldavad lisaks põhivaldkonnale seda valdkonda.

[10] Kohtuasi C-423/08

[11] Kohtuasi C-442/08

[12] Kohtuasi C-405/09

[13] Kohtuasi C-23/10

[14] Kohtuasi C-334/08

[15] Sealhulgas rohkem kui 103 miljonit eurot seoses kohtu 15. detsembri 2009. aasta sõjavarustuse importi käsitleva otsuse järelmeetmetega. Kõnealust otsust on nimetatud kuuendas traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra aruandes (KOM(2010) 219).

[16] See arv ei hõlma liikmesriikidelt sissenõutud, kuid veel üle kandmata summasid.

[17] Sealhulgas rohkem kui 302 miljonit eurot seoses kohtu 15. detsembri 2009. aasta sõjavarustuse importi käsitleva otsuse järelmeetmetega.

[18] Kohtuasi C-392/02

LISAD

järgmise dokumendi juurde:

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Komisjoni 7. aruanne traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra toimimise kohta (2010-2012) (nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, EURATOM) nr 1150/2000 artikli 18 lõige 5)

1. LISA

1. Kontrollimise eesmärgid

Traditsiooniliste omavahendite kogumise kontrollimisel on kolm erieesmärki:

· võrdsete tingimuste säilitamine majandustegevuses osalejate jaoks, sõltumata sellest, millises Euroopa Liidu liikmesriigis kaubad tolli läbivad. Komisjon peab tagama ELi eeskirjade ühtse kohaldamise, et tõrked ei viiks konkurentsimoonutuseni;

· sissenõudmise parandamine. Komisjon peab kontrollima, kas liikmesriigid täidavad traditsiooniliste omavahendite kogumisel oma kohustusi. Eesmärk ei ole üksnes tagada, et liikmesriigid täidaksid ühenduse eelarvega seonduvaid kohustusi, vaid ka seda, et finantskoormus oleks liikmesriikide vahel asjakohaselt jagatud;

· eelarvepädevate institutsioonide teavitamine. Kontrollimise tulemuste põhjal saab komisjon hinnata liikmesriikide tulemuslikkust ja hoolsust traditsiooniliste omavahendite kogumisel, võtta meetmeid olukorra parandamiseks ja anda aru eelarvepädevatele institutsioonidele.

2. Kontrollikorra toimimine ELi tasandil Vastutus traditsiooniliste omavahendite kogumise eest on delegeeritud liikmesriikidele. Nad võtavad vastutuse süsteemi rakendamise eest ja neil on lubatud jätta endale kogumiskulude katteks 25 % kõigist komisjoni käsutusse antavatest traditsiooniliste omavahendite summadest[1]. Liikmesriigid peavad ise kontrollimisi korraldama ja komisjonile aru andma. Siiski ei tähenda riiklikul tasandil tehtud kontrollimised seda, et komisjon oma volitusi sellel tasandil ei rakendaks. Traditsiooniliste omavahendite kogumise süsteemi järelevalveks on komisjonil võimalik kasutada mitut liiki kontrollimisi: eeskirjade kontrollimine, dokumentide kontrollimine ja kontrollkäigud kohapeal. Komisjon peab ka vastama kontrollikoja aastaaruandes esitatud tähelepanekutele, samuti tuleb vastata eriaruannetele või esialgseid leidusid käsitlevatele kirjadele. Ka peab komisjon vastama eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse käigus Euroopa Parlamendi teabenõuetele. Komisjon tagab, et liikmesriigid kohaldavad ELi eeskirju nõuetekohaselt, ja annab aru eelarvepädevatele institutsioonidele. || Kontrollide liigid: Eeskirjade kontrollimine: kontrollitakse liikmesriikide sätteid, mis käsitlevad traditsiooniliste omavahendite kogumise süsteemi. Dokumentide kontrollimine: analüüsitakse liikmesriikide raamatupidamisaruandeid ning igat liiki raamatupidamisdokumente ja -toimikuid, sealhulgas taotlusi saada vabastus kohustustest anda lootusetud summad komisjoni käsutusse. Kontrollkäigud kohapeal: kontrollitakse riiklike süsteemide ja nende aluseks olevate dokumentide vastavust ELi õigusele nii eelarve- kui ka tolliaspektidest. Need kontrollimised korraldatakse ühiselt koos asjaomase liikmesriigiga või iseseisvalt.

2. LISA

Kontrollimise teema || Liikmesriigid, kuhu kontrollkäigud tehti (ajavahemik 2010-2012)

Tollikontrolli strateegia || BE, BG, DK, AT, RO

Eraldi raamatupidamisarvestusse kantud tagasimaksete ja üksikjuhtumite kontrollimine || 1 kontrollkäik: DK, CY, LU, MT, AT 2 kontrollkäiku: EE, NL 3 kontrollkäiku : BG, CZ, IE, LV, LT, HU, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE 4 kontrollkäiku: EL, ES 5 kontrollkäiku: BE, DE, IT 6 kontrollkäiku: FR, UK

Lootusetute võlgnevuste haldamine || BE, DE, IE, EL, ES, FR, IT, PT, FI, SE, UK

Tava- ja eraldi raamatupidamisarvestuse haldamine || BE, DE (2 kontrollkäiku), IE, FR, IT, NL, UK

Kaupade kontrollimine, mille suhtes kohaldatakse dumpinguvastaseid ja tasakaalustavaid tollimakse, ning nende tollimaksude kogumise kontrollimine || Kõik liikmesriigid, v.a LU, NL, RO

Seestöötlemine || NL

Kohapealne tollivormistus || Kõik liikmesriigid, v.a BG, EE, EL, CY, MT, PT

Siduv tariifiinformatsioon || BE, DE, FR, UK

Siseauditi funktsioon || EL

Tollimaksude tagasimaksmine/vähendamine ja tagasi nõudmata jätmine || DK, NL, AT

ELi transiit || Kõik liikmesriigid, v.a DK, IE, CY, LU, MT, AT

[1] Euroopa Ülemkogus lepiti 8. veebruaril 2013 kokku, et alates 1. jaanuarist 2014 võivad liikmesriigid jätta endale 20 % kogutud summadest.