ET Euroopa Liidu Teataja C 58/14

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtumi COMP/M.3796 — OMYA/J.M. HUBER PCC kohta

(vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artiklitele 15 ja 16 — EÜT L 162, 19.6.2001)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2007/C 58/06)

Otsuse eelnõu põhjal võib teha järgmisi tähelepanekuid:

Kirjalik menetlus

4. aprillil 2005 sai komisjon Soome konkurentsiameti saadetud nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (edaspidi “ühinemismäärus”) artikli 22 lõike 1 kohase läbivaatamise taotluse, millega hiljem ühinesid Rootsi (22. aprill 2005), Austria (26. aprill 2005) ja Prantsusmaa (28. aprill 2005) pädevad ametiasutused. Komisjonil paluti uurida kavandatavat koondumist, mille raames Šveitsi ettevõtja Omya AG (edaspidi “Omya”) kavatseb omandada aktsiate ja varade ostmise kaudu nõukogu määruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses ainukontrolli ülemaailmse sadestatud kaltsiumkarbonaadi ettevõtja J. M. Huber Corporation (edaspidi “Huber”) üle, mis praegu on USA ettevõtja J.M. Huber Corporation valduses.

Pärast taotluse esitanud liikmesriikide esitatud tõendite läbivaatamist jõudis komisjon järeldusele, et koondumine vastab ühinemismääruse artikli 22 lõikes 3 ja komisjoni koondumisasjade üleandmist käsitleva teatise punktides 42–45 esitatud tingimustele, ja otsustas, et juhtum kuulub tema pädevusse, ning saatis sellekohased otsused 18. mail 2005 ka taotluse esitanud liikmeriikidele. Juhtum oli esimene liikmesriikide taotlus, mis esitati komisjonile vastavalt uue ühinemismääruse artiklile 22.

Omya esitas teatise 4. augustil 2005. Komisjon algatas ühinemismääruse artikli 6 lõike 1 punkti c kohase menetluse 23. septembril 2005 põhjusel, et kavandatava koondumise kokkusobivus ühisturuga tekitab tõsiseid kahtlusi. 3. oktoobril 2005 võimaldati Omyale juurdepääs komisjoni toimikus olevatele eriti olulistele dokumentidele vastavalt konkurentsi peadirektoraadi kehtestatud “EÜ ühinemiste kontrollimenetluste läbiviimise hea tava dokumendile ”(edaspidi “hea tava dokument”).

Seejärel võttis komisjon vastu neli (11. oktoober 2005, 9. november 2005, 23. november 2005 ja 9. detsember 2005) artikli 11 lõikele 3 vastavat otsust, mis olid adresseeritud Omyale. Menetlus peatati seega ajavahemikeks 11.–19. oktoober 2005, 4.–17. november 2005, 22.–29. november 2005 ja 8. detsember 2005 kuni 3. jaanuar 2006.

Pärast põhjalikku uurimist otsuse eelnõu lõplikult vormistades avastasid komisjoni talitused, et teatise esitanud poole varasemalt esitatud teatis sisaldas ebaõigeid andmeid. Seetõttu võttis komisjon 8. märtsil 2006 vastu veel ühe artikli 11 lõike 3 kohase otsuse, millega taas peatati menetlus, kuni Omya on täitnud artikli 11 lõike 3 kohase otsuse nõuded. (Kõnealuse otsuse kaebas Omya edasi esimese astme kohtusse 18. mail 2006.) Artikli 11 lõike 3 kohase otsuse tulemusel pöörati koondumise ajakava tagasi 8. detsembril 2005 valitsenud olukorra juurde. Menetlust jätkati taas 21. märtsil 2006. Komisjoni jätkuv uurimine kinnitas konkurentsiprobleemide olemasolu pindade katmiseks kasutatavate toodete turul. Vastuväited, milles keskenduti kõnealusele turule, saadeti teatise saatnud poolele 2. mail 2006. Vastamise tähtaeg oli 16. mai 2006.

Kolmandate osaliste kaasamine

Rahuldasin kahe ettevõtja soovi osaleda menetluses huvitatud kolmandate isikutena ühinemismääruse artikli 18 lõike 4 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 802/2004 artikli 11 punkti c tähenduses. Ettevõtjale Minerals Technologies Inc. (edaspidi “MTI”) anti luba menetluses osaleda 23. detsembril 2005 ja ettevõtjale Imerys SA (edaspidi “Imerys”) 23. jaanuaril 2006. Lisaks ühinemismääruse artikli 11 kohasele teabenõuetele vastamisele esitasid mõlemad ettevõtjad vabatahtlikult teavet nii kirjalikult kui ka komisjoniga peetud kohtumiste raames.

Kui mõisteti, et komisjon võib olla ei esita vastuväiteid, kirjutasid mõlemad pooled ärakuulamise eest vastutavale ametnikule või komisjoni talitustele selleks, et juhtida tähelepanu teatavatele küsimustele seoses käesoleva juhtumi menetlemisega. Imerys esitas 23. veebruaril 2006 ärakuulamise eest vastutavale ametnikule ametliku kaebuse, milles väideti, et komisjoni talituste tegevus ei ole olnud piisavalt läbipaistev ja et talitused ei ole esitanud piisavalt vara menetluse alguses küllaldaselt teavet selleks, et Imerysil oleks olnud võimalik uurimisele oluliselt kaasa aidata. Vastasin, et minu arvamuse kohaselt on Imerysi seaduslikust õigusest olla ära kuulatud kui huvitatud kolmas isik täielikult kinni peetud. Sama kehtib ka MTI puhul. Läbipaistvuse küsimuses oleks võib-olla olnud võimalik kõnealuseid kolmandaid isikuid veelgi paremini teavitada. Igal juhul osalesid kolmandad isikud menetluses olulisel viisil nii enne kui ka pärast vastuväidete esitamist.

Juurdepääs toimikule

Vastuväidete esitamisele järgnenud toimikule juurdepääsu ettevalmistamise ajal võtsin 27. aprillil 2006 vastu ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevust käsitleva otsuse (1) artikli 9 kohase otsuse. Kõnealuse otsusega nõuti, et Omya kaitseõiguse kaitsmise eesmärgil avaldatakse Omyale teatav teave, mille puhul Huber taotles konfidentsiaalsust.

Teatise esitanud pooltele tagati seoses vastuväidete esitamisega juurdepääs toimikule. Omya kaebas oma vastuses vastuväidetele muu hulgas “piiratud ja puuduliku ”juurdepääsu üle toimikule. Asjaomased komisjoni talitused vastasid sellele kaebusele. Seejärel saatis Omya ärakuulamise eest vastutavale ametnikule kirja, milles korrati toimikule juurdepääsuga seotud probleeme. Pärast tõstatatud küsimuse läbivaatamist teavitasin Omyat, et kuigi tuvastati teatavaid puudusi, on komisjoni talitused need seejärel kõrvaldanud.

Omya tõstatas veel ühe küsimuse seoses oma õigusega olla ära kuulatud, viidates dokumendile, mille komisjon saatis Omyale märkuste esitamiseks 6. juulil 2006. Siiski olen arvamusel, et vaatamata sellele, et Omya esitas oma märkused dokumendi kohta 11. juulil 2006, oli see piisavalt vara selleks, et tema seisukohta lõplikus otsuses arvestada.

Ärakuulamine

Omya taotlusel toimus ärakuulamine 18. mail 2006 ja sellest võtsid osa Omya ja Huber. Ka kolmandad isikud (Imerys ja MTI) osalesid ärakuulamisel.

Järeldused

Omya ja Huber esitasid komisjonile oma kohustused 23. mail 2006. Komisjon algatas 29. mail 2006 turu-uuringu esimese kohustuse kohta. Komisjon esitas Omyale mitu mittekonfidentsiaalset versiooni kolmandate isikute vastustest esimese kohustuse turu-uuringule ja korraldas seejärel kohtumise, kus pooltega arutati turu-uuringu tulemusi. Selle tulemusel esitasid pooled 3. juulil 2006 muudetud kohustuse.

Komisjoni talitused on jõudnud järeldusele, et esimene kohustus, mida pooled parandasid vastavalt 3. juulil 2006 esitatud ettepanekutele, eeldades, et see täidetakse täies ulatuses, lahendab piisavalt komisjoni tõstatatud konkurentsiprobleeme seoses tõhusa konkurentsiga pindade katmiseks kasutava kaltsiumkarbonaadi turul mõjutatud Lõuna-Soome tarbijate seisukohast ja et koondumist, mida on kohustuse võtmisega muudetud, võib pidada ühisturu ja Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga kokkusobivaks.

Seoses turu-uuringute objektiivsusega ei esitatud ärakuulamise eest vastutavale ametnikule ühtegi märkust.

Eespool nimetatut silmas pidades leian, et on kinni peetud kõigi käesoleva menetluse osaliste õigusest olla ära kuulatud.

Brüssel, 14. juuli 2006 Karen WILLIAMS

(1) Komisjoni 23. mai 2001. aasta otsus 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes), EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21.