(3)Maailma Terviseorganisatsioon kuulutas 11. märtsil 2020 COVID-19 puhangu ametlikult ülemaailmseks pandeemiaks. See on raske rahvatervisealane hädaolukord kodanike, ühiskonna ja majanduse jaoks. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt väga paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti, sissetulekuid ja ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. Komisjon võttis 13. märtsil 2020 vastu teatise, milles kutsutakse üles reageerima kriisile majanduslikult kooskõlastatult, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

(4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja erakorralise seisukorra või võtnud kasutusele erakorralised meetmed. Kõik eriolukorra meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle peaks olema demokraatlik järelevalve ja sõltumatu kohtulik kontroll.

(5)Komisjon võttis 20. märtsil 2020 vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise korral. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majanduslangust, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Parandusliku osa puhul võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel ka otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest, võimaldades samal ajal komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

(6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks kasutama täiel määral tema käsutuses olevaid erinevaid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi neis valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mis on vajalikud meie ühiskonna ja majanduse normaalse toimimise taastamiseks ja kestlikuks majanduskasvuks, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digiülemineku ning võttes arvesse kõiki kriisist saadud õppetunde.

(7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Selleks et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb siiski kaotada erakorralised meetmed, mis takistavad ühtse turu normaalset toimimist niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud vajadust kriisiks valmisoleku kavade järele tervishoiusektoris, mis hõlmavad eelkõige täiustatud ostustrateegiaid, mitmekesiseid tarneahelaid ja oluliste tarvikute strateegilisi varusid. Need on põhielemendid laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise jaoks.

(8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke, et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid tegeleda COVID-19 pandeemia erakordse mõjuga. Need muudatused võimaldavad täiendavat paindlikkust ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid kasutada aruandeaastal 2020–2021 ka 100 % liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Lätit julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata üksikisikuid ja sektoreid, mida probleemid kõige rohkem mõjutavad.

(9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on sektorite erineva spetsiifika tõttu ja piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb Läti-siseste erinevuste suurenemise oht. Arvestades ohuga, et liikmesriikide vaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt peatuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

(10)30. aprillil 2020 esitas Läti oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(11)Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

(12)Oma 2020. aasta stabiilsusprogrammis kavandab valitsus nominaalse eelarvepositsiooni halvenemist 2020. aastal 2019. aasta puudujäägi (0,2 % SKPst) tasemelt tasemele 9,4 % SKPst. Valitsemissektori eelarve puudujääk peaks eeldusel, et poliitikat ei muudeta, langema 2021. aastal 5,0 %-le ja 2023. aastaks 2,7 %-le SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks pärast vähenemist 36,9 %ni SKPst 2019. aastal jõudma 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 2022. aastal haripunktini ligikaudu 53 % tasemel. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

(13)Reageerides COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Läti võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud üksikisikutele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt moodustasid need eelarvemeetmed 3,0 % SKPst. Meetmed hõlmavad võimalust lükata makse edasi kuni 3 aastaks, riiklikult tasustatava haiguspuhkuse ulatuse laiendamist, toetust konkreetsetele sektoritele ja täiendavaid tervishoiukulutusi. Lisaks on Läti võtnud kasutusele likviidsustoetuse ettevõtjatele garantiide ja laenudena mahus 3,2 % SKPst. Üldiselt on Läti võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises koordineeritud majandusliku reageerimise kohta COVID-19 puhangule. Kui need meetmed täielikult rakendatakse ja kui seejärel suunatakse eelarvepoliitika ümber keskpikas perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele siis, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab see tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse jätkusuutlikkuse.

(14)Kui poliitikat ei muudeta, on Läti valitsemissektori eelarve puudujääk komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal 7,3 % SKPst ja 2021. aastal 4,5 % SKPst. See peegeldab stimuleerivate meetmete üldjoontes samasugust mõju nagu stabiilsusprogrammis, kuid prognooside kohaselt langeb tööhõive vähem, ning ka kulupoole automaatsed stabilisaatorid on eeldatavasti väiksemad. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

(15)Komisjon esitas 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande, kuna prognoosi kohaselt ületab Läti 2020. aastal eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst). Kokkuvõttes näitab analüüs, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud eelarvepuudujäägi kriteerium ei ole täidetud.

(16)Läti kuulutas 13. märtsil 2020 välja erakorralise seisukorra ja pikendas seda 9. juunini 2020. Valitsus piiras isikute liikumist üle Läti õhu-, raudtee- ja merepiiride, sulges koolid ja ülikoolid, keelas kõik avalikud üritused, jõustas suhtlemisdistantsi hoidmise meetmed, piiras müüki nädalavahetustel ja edendas digitaalseid avalikke teenuseid. Võttes arvesse paranenud epidemioloogilist olukorda, lõdvendasid ametiasutused alates 12. maist 2020 riiklikke piiranguid ning leppisid kokku piiride taasavamises Leedu ja Eestiga alates 15. maist 2020. Komisjoni prognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 8,6 %ni ja taastub 2021. aastal veidi, jõudes 8,3 %ni. Prognooside kohaselt väheneb majandus 2020. aastal 7 %, kusjuures kahaneva välisnõudluse ja suureneva ebakindluse tõttu saavad enim kannatada investeeringud ja eksport. Tööhõive väheneb eeldatavasti 2,5 %, võttes arvesse asjaolu, et negatiivset mõju tööhõivele leevendab oluliselt valitsuse toetatav töötajate sundpuhkuse kava ja palgatoetused ekspordisuunitlusega sektorites. Kriisile reageerimiseks töötas Läti välja laiaulatuslikud eelarve- ja majanduspoliitilised meetmed. Ametiasutused on keskendunud kolmele suunale: 1) töötajate toetamine; 2) ettevõtjate toetamine ning 3) kõige rohkem mõjutatud majandussektorite toetamine. Tööturupoliitika meetmed, mille eesmärk on säilitada tööhõive ja tugevdada sotsiaalset turvavõrku, hõlmavad mh palgatoetusi kuni 75 % ulatuses inimese brutopalgast, haiguspuhkuse katmist, kui töötajal on diagnoositud COVID-19 või ta on karantiinis, ning laiendatud töötushüvitisi. Ajutiste raskustega silmitsi seisvate ettevõtete toetamise eesmärk on olnud pakkuda elujõulistele ettevõtetele likviidsust ja suurendada kiiresti elutähtsate kaupade ja teenuste pakkumist.

(17)COVID-19 puhang nõudis enneolematuid meetmeid haiguse leviku ja mõju piiramiseks. COVID-19 võimendas Läti tervishoiusüsteemi struktuurilisi nõrkusi, mis on otseselt seotud selle käsutuses olevate piiratud rahaliste vahendite ja inimressurssidega ning aeglaselt edenevate reformidega. Kvaliteetsete ja taskukohaste tervishoiuteenuste kättesaadavust ning tervishoiusüsteemi tõhusust pärsib riiklik alarahastus. Seetõttu hindavad inimesed ise, et nende tervishoiuvajadused on rahuldamata, omaosalusmaksed on märkimisväärselt suured (seda eriti haavatavate rühmade puhul) ja võimalused ebavõrdsed. Halbade tervisenäitajate teine oluline põhjus on ebatervislik eluviis. Lisaks on tervishoiutöötajate nappus mitmetahuline probleem ja takistab tervishoiuteenuste osutamist. Tervishoiu tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks on oluline kiirendada käimasolevaid reforme, mis on alles varases etapis, ning mis hõlmavad mõjusaid ennetusmeetmeid, tugevamat esmatasandi arstiabi, ratsionaliseeritud haiglasektorit ja sihipärast kvaliteedijuhtimist. Nende reformide mõju ulatus ja võimalused parandada tervisenäitajaid sõltuvad samuti märkimisväärselt tervishoiu rahastamisest riiklikest vahenditest. Selleks et suuta ohjata sarnaseid kriise tulevikus, on oluline tagada investeeringud tõhusatesse ja hästi rahastatud rahvatervise meetmetesse, et ennetada, ohjeldada ja leevendada nakkushaiguste levikut ning ohjata nende mõju tervishoiusüsteemi toimimisele. Investeeringute eesmärk võiks olla pakkuda tervishoiule vajalikke seadmeid, tugevaid e-tervise teenuseid, rajatisi ja inimressursse ning tagada suutlikkus osutada lisaks COVID-19 patsientide hooldusele kõiki eeldatavaid tavapäraseid tervishoiuteenuseid.

(18)Läti on võtnud meetmeid, et suurendada töötajate sissetulekutoetust ja vältida töölt vallandamisi eriolukorras. Siiski on toetuse ulatus ja piisavus piiratud, peamiselt seetõttu, et see sõltub sotsiaalkindlustusmaksetest ja piiravatest abikõlblikkuskriteeriumidest. Samuti ei võimalda kava osalist jõudeaega. Järkjärgulisem üleminek sissetulekutoetuselt töötulule võimaldaks tööseisakute ja majanduse elavnemise ajal tööturu suuremat paindlikkust. On vaja pidevaid jõupingutusi, et parandada kõigi jaoks mõeldud sotsiaalse turvavõrgu piisavust, kestust ja katvust. Neid jõupingutusi piirab aga maksutulude väike osakaal SKPs. Vaatamata olukorra mõningasele paranemisele ei ole puuetega inimeste garanteeritud miinimumsissetulek, miinimumpensionid ja sissetulekutoetus endiselt piisavad. Läti on kehtestanud töötuskindlustushüvitised kõige haavatavamatele, kuid töötute vaesusrisk on suur, eriti kui töötus pikeneb. Esineb lünki sotsiaalkaitse, sh töötuskindlustuse kättesaadavuses füüsilisest isikust ettevõtjatele ja mittestandardsetele töötajatele ning need võiks kõrvaldada. Kuigi deklareerimata töö ja ümbrikupalkade osakaal väheneb, on need endiselt laialt levinud, nõrgestades mõjutatud töötajate sotsiaalkaitset ja suurendades kutsealaseid riske. Haavatavatel rühmadel on tõenäoliselt kõige raskem taas tööd leida. Tööhõive-, haridus-, tervishoiu- ja sotsiaalteenuste integreerimine ning sotsiaalteenuste osutamine on endiselt piiratud. Väga halbades tingimustes elavate inimeste ja ülerahvastatuse all kannatavate inimeste osakaal on üks liidu kõrgemaid, samal ajal kui sotsiaalkortereid napib.

(19)Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toetamine, et aidata neil kiiresti välja arendada paindliku töö ja kaugtöö suutlikkus, võib aidata kriisi mõju märkimisväärselt leevendada. Erilist muret valmistab töötute vähene registreerumine riiklikes tööturuasutustes ja vähene osalemine aktiivsetes tööturumeetmetes. Aktiivsete tööturumeetmete rakendamist ja koostist tuleb tugevdada ja kohandada, et lühendada töötusperioode ja hõlbustada tööle naasmist. Inimestele õigete oskuste andmine on veelgi olulisem, et suurendada tööjõu vastupanuvõimet majanduslanguse ajal. Mõjusad ja kergesti kättesaadavad täiskasvanuhariduse, ümberõppe ja täiendõppe meetmed koos sotsiaalteenuste ja liikuvustoetuse pakkumisega võiksid anda rohkematele inimestele tööturul vajalikud oskused. Samuti tuleb parandada digitaaloskusi, kuna ainult 43 %-l lätlastest on elementaarsed või sellest paremad digitaaloskused. COVID-19 hädaolukord tõi esile ka vajaduse arendada kvaliteetset digitaalharidust ja -koolitust ning tagada kõigile õppijatele võrdne juurdepääs neile. Samuti on oluline sotsiaalpartnerite suutlikkuse suurendamine selleks, et tagada nende sisukas ja õigeaegne osalemine reageerimises COVID-19 kriisile ja taastumises.

(20)Kiiresti loodi mahukas likviidsustoetuse kava, mis võeti kasutusele riikliku arenguasutuse Altum kaudu. See on aidanud restruktureerida ettevõtjate laenude tagasimaksegraafikuid ja andnud likviidsustoetust uute laenude kaudu. Samal ajal toimub suurem osa pangalaenude restruktureerimisest ilma riigigarantiideta. Pealegi on riigigarantii saamise tingimused suhteliselt ranged. Seepärast on oht, et väiksemad ettevõtjad, kelle finantsseisund on halvem või kes on hilinenud maksude tasumisega, ei saa toetust. Restoranidel ja hotellidel, mis on kriisi tõttu enim kannatada saanud majandusharud, on nende nõrgast tagatisest ja finantsolukorrast tulenevalt raskusi juurdepääsul likviidsusele. Samal ajal on oluline säilitada pangandussektori vastupanuvõime.

(21)Majanduse elavdamise toetuseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaste reformide kaudu. Poliitikas, millega toetatakse riigi üleminekut digitehnoloogiale ja rohelisele majandusele, tuleks võtta arvesse märkimisväärseid piirkondlikke erinevusi. Peaaegu kõigis Läti linnapiirkondades on suurepärane digitaaltaristu, kuid lairibaühenduse püsivõrguga kaetus maapiirkondades, eelkõige viimase miili ühenduste puhul, on väike. Jätkuvad ja tugevdatud jõupingutused ülikiire lairibaühenduse kasutuselevõtuks aitavad digitaaltaristut veelgi täiustada. Selleks et lahendada probleemid, mis tulenevad üleminekust kliimaneutraalsele majandusele, on vaja investeeringuid, et majandust mitmekesistada ning muuta see kaasaegsemaks ja konkurentsivõimelisemaks, sealhulgas suurendades investeeringuid teadusuuringutesse, innovatsiooni ja inimkapitali, ning leevendada ülemineku sotsiaal-majanduslikke kulusid. Läti keskkonnasäästlikkus põhineb edusammudel energiatõhususe parandamisel, riikliku energia- ja kliimakava rakendamisel, sealhulgas eriti transpordi ja hoonete valdkonnas, ning keskkonnasäästlikkuse kaalutluste integreerimisel teistesse majandussektoritesse, eelkõige põllumajandusse ja metsandusse. Ühendvedude infrastruktuuri parandamine Riias ja selle ümbruses hõlbustaks tööjõu liikuvust ja aitaks piirata sõiduautode kasvavat energiatarbimist. Lisaks on Rail Baltica projekt ja energiaühenduste projektid Läti peamised investeerimisprioriteedid, mille eesmärk on parandada Läti energiaalast ohutust ja integreerumist ühtse turuga. Täiendavate investeeringute tegemine taastuvenergiasse, eelkõige tuuleenergiasse, ja märkimisväärselt suurema ringlussevõtu määraga ringmajandusele ülemineku edendamine võib samuti parandada nii keskkonnaalaseid kui ka majanduslikke tulemusi ning aidata saavutada kliimamuutuste mõju leevendamise eesmärke. Õiglase ülemineku fondi kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Lätil lahendada mõningad probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande D lisas käsitletud territooriumidel. See võimaldaks Lätil kõnealuseid vahendeid võimalikult hästi kasutada.

(22)Läti on oluliselt vähendanud riskantseid rahalisi tehinguid oma pankade kaudu ja reforminud oma rahapesuvastast süsteemi. Eelkõige keelas Läti mitteresidentidest riiulifirmade teenindamise ja muutis mitmeid seadusi. Suurendatud on peamiste järelevalve-, rahapesuvastase võitluse ja õiguskaitseasutuste suutlikkust. Kuigi finantseerimisasutuste järelevalvet on märkimisväärselt karmistatud, võiks see olla paremini suunatud ja tõhusam tänu paremale riskihindamisele. Kuigi õiguskaitseasutuste suutlikkust ja koostööd on parandatud, võiks veelgi suurendada nende suutlikkust rahapesujuhtumeid uurida ja nende eest vastutusele võtta.

(23)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastumise hõlbustamisele, hõlmasid 9. juulil 2019 nõukogu vastuvõetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas leevendavate meetmete ja väljumisstrateegiate puhul seoses praeguse kriisiga.