EUROOPA KOMISJON Brüssel,5.7.2017 COM(2017) 369 final 2017/0153(NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse Austrial ja Rumeenial anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Praeguseks 97 riigi (sealhulgas kõik ELi liikmesriigid) poolt ratifitseeritud rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni (edaspidi „1980. aasta konventsioon“) eesmärk on taastada endine olukord, mille käigus ebaseaduslikult ära viidud või kinni hoitud lapsed tagastatakse kiiresti konventsiooniosaliste kindlaks määratud keskasutustevahelise koostöösüsteemi kaudu. Kuna lapseröövi ennetamine on oluline osa lapse õiguste edendamist käsitlevast ELi poliitikast, tegeleb Euroopa Liit rahvusvahelisel tasandil aktiivselt 1980. aasta konventsiooni kohaldamise tõhustamisega ning kutsub kolmandaid riike üles sellega ühinema. Panama andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 2. veebruaril 1994. Konventsioon jõustus Panamas 1. mail 1994. 1980. aasta konventsioon on juba jõustunud Panama ja ELi 26 liikmesriigi vahel. Üksnes Austria ja Rumeenia ei ole veel andnud nõusolekut Panama ühinemiseks konventsiooniga. Uruguay andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 18. novembril 1999. Konventsioon jõustus Uruguays 1. veebruaril 2000. 1980. aasta konventsioon on juba jõustunud Uruguay ja ELi 25 liikmesriigi vahel. Üksnes Austria, Taani ja Rumeenia ei ole veel andnud nõusolekut Uruguay ühinemiseks konventsiooniga. Colombia andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 13. detsembril 1995. Konventsioon jõustus Colombias 1. märtsil 1996. 1980. aasta konventsioon on juba jõustunud Colombia ja ELi 25 liikmesriigi vahel. Üksnes Austria, Taani ja Rumeenia ei ole veel andnud nõusolekut Colombia ühinemiseks konventsiooniga. El Salvador andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 5. veebruaril 2001. Konventsioon jõustus El Salvadoris 1. mail 2001. 1980. aasta konventsioon on juba jõustunud El Salvadori ja ELi 25 liikmesriigi vahel. Üksnes Austria, Taani ja Rumeenia ei ole veel andnud nõusolekut El Salvadori ühinemiseks konventsiooniga. 1980. aasta konventsiooni artikli 38 lõikes 4 sätestatakse, et konventsioon kehtib üksnes ühineva riigi ja nende lepinguosaliste riikide vahel, kes on tema ühinemise deklaratsiooniga heaks kiitnud. ELi ainupädevust kolmandate riikide 1980. aasta konventsiooniga ühinemise heakskiitmise küsimustes kinnitas Euroopa Liidu Kohus, kellega komisjoni algatusel konsulteeriti. 14. oktoobril 2014 kinnitas Euroopa Liidu Kohus oma arvamuses 1/13, et nõusoleku andmine kolmanda riigi ühinemiseks 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva konventsiooniga kuulub Euroopa Liidu ainupädevusse. Kohus nõudis selles küsimuses üksmeelt ELi tasandil, et hoida ära vahelduvat geomeetriat liikmesriikide vahel. Kuna rahvusvahelise lapseröövi küsimus kuulub Euroopa Liidu ainuvälispädevusse, tuleb otsus Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemisele nõusoleku andmise kohta ELi tasandil vastu võtta nõukogu otsuse kujul. Austria ja Rumeenia peaksid seega tegema Euroopa Liidu huvides avalduse nõustumise kohta Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemisega. Austria ja Rumeenia nõusolek muudaks 1980. aasta konventsiooni kohaldatavaks Uruguay, Colombia, El Salvadori ja ELi kõigi liikmesriikide vahel, välja arvatud Taani. 1980. aasta konventsiooni hakatakse kohaldama Panama ja ELi kõigi liikmesriikide vahel.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega 1980. aasta Haagi konventsioon on nõukogu määruse nr 2201/2003 (tuntud kui „Brüsseli IIa määrus“) rahvusvaheline analoog vanema sooritatud lapseröövide valdkonnas. Viimane on abieluasjade ja vanemliku vastutuse küsimustes tehtava ELi õigusalase koostöö nurgakivi. Määruse üks peamisi eesmärke on hoida ära lapserööve liikmesriikide vahel, kehtestades menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine liikmesriiki, kus on nende alaline elukoht. Selleks sisaldab Brüsseli IIa määruse artikkel 11 1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatud menetlust, mida on täiendatud mõningate selle aspektide selgitustega, eelkõige seoses lapse ärakuulamise, otsuse tegemise tähtajaga pärast tagastamistaotluse esitamist ja lapse tagasitoomisest keeldumise põhjendustega. Määrusega on kehtestatud ka sätted, mis reguleerivad tagasitoomisel tekkivaid vastuolusid ja erinevates liikmesriikides väljastatud tagasitoomisest keeldumise otsuseid. Euroopa Liit toetab rahvusvahelisel tasandil kolmandate riikide ühinemist 1980. aasta konventsiooniga, et liikmesriigid saaks rahvusvaheliste lapseröövidega tegeledes toetuda ühtsele õigusraamistikule. Ajavahemikul juuni 2015 – detsember 2016 on juba vastu võetud 10 nõukogu otsust, et kiita heaks 10 kolmanda riigi (Maroko, Singapur, Vene Föderatsioon, Albaania, Andorra, Seišellid, Armeenia, Korea Vabariik, Kasahstan ja Peruu) ühinemine 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi käsitleva konventsiooniga . •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev ettepanek on seotud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud eesmärgiga kaitsta lapse õigusi. 1980. aasta Haagi konventsiooni eesmärk on kaitsta last vanema sooritatud lapseröövi kahjuliku mõju eest ja tagada lapsele kontakti säilimine mõlema vanemaga, näiteks tagades suhtlusõiguse tulemusliku kohaldamise. Samuti on asjakohane, et ettepanek on kooskõlas eesmärgiga edendada piiriüleste perekonnasiseste vaidluste lahendamiseks vahendusmenetluse kasutamist. Direktiivi vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades kohaldatakse ka perekonnaõiguse suhtes ühises Euroopa õigusruumis. Ka 1980. aasta Haagi konventsioon kutsub üles perekonnasiseste vaidluste sõbralikule lahendamisele. Üks heade tavade juhend, mille Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents 1980. aasta Haagi konventsiooni alusel avaldas, on pühendatud vahendamise kasutamisele konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvate rahvusvaheliste perekonnasiseste lapsi puudutavate vaidluste lahendamisele. Euroopa Komisjoni algatusel on see juhend tõlgitud peale inglise ja prantsuse keele kõigisse ELi keeltesse ja ka araabia keelde, et toetada dialoogi riikidega, mis ei ole veel konventsiooni ratifitseerinud, ja aidata leida konkreetseid viise lahendada nende riikidega probleeme, mida tekitavad rahvusvahelised lapseröövid. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Arvestades asjaolu, et otsus käsitleb rahvusvahelist lepingut, on õiguslikuks aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 218 koos artikli 81 lõikega 3. Nõukogu teeb ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga. Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning seetõttu osalevad nad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning kohaldamisel. Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. •Proportsionaalsus Käesolev ettepanek on koostatud kooskõlas nõukogu juba vastu võetud samateemaliste otsustega ning see ei lähe kaugemale kui on vajalik ELi ühtse tegutsemise saavutamiseks rahvusvaheliste lapseröövide valdkonnas, tagades et Austria ja Rumeenia annavad teatava aja jooksul nõusoleku Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Konsulteerimine sidusrühmadega Austria ja Rumeenia, kellega komisjon konsulteeris nende valmisoleku asjus nõustuda Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemisega 1980. aasta konventsiooniga, andsid positiivse vastuse. 24. aprilli 2017. aasta ekspertide kohtumise arutelud näitasid, et praeguses etapis ei ole liikmesriikidel vastuväiteid Austria ja Rumeenia nõusolekule Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemiseks 1980. aasta konventsiooniga. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Võttes arvesse, et konventsioon Panamaga on juba jõustunud 26 liikmesriigiga ja konventsioon Uruguay, Colombia ja El Salvadoriga on jõustunud 25 liikmesriigiga, olid komisjon ja liikmesriikide eksperdid seisukohal, et sellistel juhtudel puudub eriline vajadus hinnata olukorda asjaomases kolmandas riigis. Liikmesriikide eksperdid ei teatanud ühestki probleemist seoses 1980. aasta konventsiooni kohaldamisega Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori suhtes. •Mõju hindamine Sarnaselt ajavahemikul 2015–2016 juba vastu võetud nõukogu 10 otsusega teatavate kolmandate riikide 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemise heakskiitmise kohta, ei ole käesoleva õigusakti iseloomu tõttu mõjuhinnangut vaja. Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori olukorra eraldi hindamist peeti ebavajalikuks, võttes arvesse nii asjaolu, et konventsioon kehtib juba ELi 25 või 26 liikmesriigiga, kui ka Austria ja Rumeenia valmisolekut nõustuda Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemisega. 4.MÕJU EELARVELE Kavandatud otsusel puudub mõju eelarvele. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Kuna ettepanek käsitleb ainult Austria ja Rumeenia volitamist kiita heaks Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemine 1980. aasta konventsiooniga, piirdub selle rakendamise seire kontrolliga, kas Austria ja Rumeenia järgivad kirjaliku nõusoleku sõnastust ja selle hoiuleandmise tähtaega, ning kas nad teavitavad komisjoni hoiuleandmisest, nagu on sätestatud nõukogu otsuses. 2017/0153 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS, millega lubatakse Austrial ja Rumeenial anda Euroopa Liidu huvides nõusolek Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemiseks rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitleva 1980. aasta Haagi konventsiooniga EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 81 lõiget 3 koostoimes artikliga 218, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Liit on seadnud üheks eesmärgiks edendada lapse õiguste kaitset, nagu on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3. Selle poliitika oluliseks osaks on meetmed laste kaitsmiseks ebaseadusliku äraviimise või kinnihoidmise eest. (2)Nõukogu on võtnud vastu määruse (EÜ) nr 2201/2003 („Brüsseli IIa määrus“), mille eesmärk on kaitsta lapsi ebaseaduslikust äraviimisest või kinnipidamisest tuleneva kahjuliku mõju eest ning kehtestada menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine nende alalisse elukohta, ning tagada suhtlusõiguse ja eestkosteõiguse kaitse.

(3)Brüsseli IIa määrus täiendab ja tugevdab rahvusvahelise lapseröövi tsiviilõiguslikke küsimusi käsitlevat 25. oktoobri 1980. aasta Haagi konventsiooni („1980. aasta Haagi konventsioon“), millega kehtestatakse rahvusvahelisel tasandil osalisriikide ja keskasutuste vaheline kohustuste ja koostöö süsteem eesmärgiga tagastada kiiresti ebaseaduslikult äraviidud või kinnihoitud lapsed. (4)Kõik liidu liikmesriigid on 1980. aasta Haagi konventsiooni osalised. (5)Liit kutsub kolmandaid riike üles 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinema ning toetab 1980. aasta Haagi konventsiooni korrektset rakendamist, osaledes koos liikmesriikidega muu hulgas Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsil regulaarselt korraldatavates erikomisjonides. (6)Liidu liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kohaldatav ühine õigusraamistik on tõenäoliselt parim lahendus tundlikele rahvusvahelist lapseröövi käsitlevatele juhtumitele. (7)1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatakse, et seda kohaldatakse ühineva riigi ja selliste osalisriikide vahel, kes on ühinemisele oma kirjaliku nõusoleku andnud. (8)1980. aasta Haagi konventsiooniga ei saa ühineda piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonid nagu liit. Seetõttu ei saa liit konventsiooniga ühineda ega ühineva riigi ühinemist käsitlevat kirjalikku nõusolekut hoiule anda. (9)Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu arvamusele 1/13 kuuluvad 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks antud kirjalikud nõusolekud liidu ainupädevusse välisasjades. (10)Panama andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 2. veebruaril 1994. Konventsioon jõustus Panamas 1. mail 1994. (11)Kõik asjaomased liikmesriigid, välja arvatud Austria ja Rumeenia, on Panama ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud. Panama on oma nõusoleku andnud Bulgaariale, Küprosele, Eestile, Lätile, Leedule, Maltale ja Sloveeniale. Panama olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et Austria ja Rumeenia võivad anda liidu huvides nõusoleku Panama ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele. (12)Uruguay andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 18. novembril 1999. Konventsioon jõustus Uruguays 1. veebruaril 2000. (13)Kõik asjaomased liikmesriigid, välja arvatud Austria ja Rumeenia, on Uruguay ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud. Uruguay on oma nõusoleku andnud Bulgaariale, Eestile, Lätile ja Leedule. Uruguay olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et Austria ja Rumeenia võivad anda liidu huvides nõusoleku Uruguay ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele. (14)Colombia andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 13. detsembril 1995. Konventsioon jõustus Colombias 1. märtsil 1996. (15)Kõik asjaomased liikmesriigid, välja arvatud Austria ja Rumeenia, on Colombia ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud. Colombia on oma nõusoleku andnud Bulgaariale, Eestile, Lätile, Leedule ja Maltale. Colombia olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et Austria ja Rumeenia võivad anda liidu huvides nõusoleku Colombia ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele. (16)El Salvador andis 1980. aasta konventsiooni ühinemiskirja hoiule 5. veebruaril 2001. Konventsioon jõustus El Salvadoris 1. mail 2001. (17)Kõik asjaomased liikmesriigid, välja arvatud Austria ja Rumeenia, on El Salvadori ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõusoleku andnud. El Salvador on oma nõusoleku andnud Bulgaariale, Eestile, Lätile ja Leedule. El Salvadori olukorda hinnates on jõutud järeldusele, et Austria ja Rumeenia võivad anda liidu huvides nõusoleku El Salvadori ühinemiseks vastavalt 1980. aasta Haagi konventsiooni sätetele. (18)Seetõttu tuleks anda Austriale ja Rumeeniale luba anda liidu huvides hoiule oma kirjalikud nõusolekud Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemiseks kooskõlas käesolevas otsuses sätestatud tingimustega. Liidu teised liikmesriigid on Panama, Uruguay, Colombia ja El Salvadori ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga juba nõustoleku andnud ja ei peaks seepärast uut kirjalikku nõusolekut hoiule andma, kuna olemasolev kirjalik nõusolek on rahvusvahelise avaliku õiguse kohaselt kehtiv. (19)Brüsseli IIa määrus on Ühendkuningriigile ja Iirimaale siduv ning nad osalevad käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel. (20)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1