Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Keskpangale, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele, Regioonide Komiteele ning Euroopa Investeerimispangale „2020. aasta kestliku majanduskasvu strateegia““

(täiendav arvamus)

(COM(2019) 650 final)

(2021/C 10/16)

Raportöör: Philip VON BROCKDORFF

Juhatuse otsus 28.5.2020 Õiguslik alus kodukorra artikli 32 lõige 1 ja kodukorra rakenduseeskirja artikli 29 punkt A Vastutav sektsioon majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon Vastuvõtmine sektsioonis 8.9.2020 Vastuvõtmine täiskogus 29.10.2020 Täiskogu istungjärk nr 555 Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) 250/0/6

Preambul

Käesolev arvamus on osa kahest täiendavast arvamusest koosnevast paketist, millest ühes käsitletakse iga-aastast kestliku majanduskasvu strateegiat (COM(2019) 650 final) ja teises soovitust euroala majanduspoliitika kohta (COM(2019) 652 final). Eesmärk on ajakohastada ja täiendada komitee varasemaid arvamusi, (1) võttes arvesse hiljutisi arenguid, COVID-19 kriisi mõjusid ja taastumist, samuti käesoleva Euroopa poolaasta raames avaldatud erinevaid aruandeid ja soovitusi. Pakett on ELi kodanikuühiskonna ulatuslik majandus-, sotsiaal- ja keskkonnapoliitiline panus Euroopa poolaasta järgmisse tsüklisse, mis avatakse eeldatavalt 2020. aasta novembris. Komitee kutsub Euroopa Komisjoni ja nõukogu üles võtma seda panust arvesse eelseisvas Euroopa poolaasta sügispaketis ja sellega seotud institutsioonidevahelises otsustusprotsessis.

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Komitee peab positiivseks, et kestliku majanduskasvu strateegiaga astutakse oluline samm sotsiaalsema, kaasavama ja kestlikuma majandusmudeli omaksvõtmise, kestliku arengu eesmärkide ja eelkõige praeguse majanduskasvu mudeli keskkonnasäästlikuks muutmise suunas. See pühendumus on endiselt eriti asjakohane, võttes arvesse COVID-19 kriisi majanduslikku ja sotsiaalset mõju, ning seda tuleb näidata tulevases Euroopa poolaasta sügispaketis, milles Euroopa Komisjon sätestab ELi majanduslikud ja sotsiaalsed prioriteedid.

1.2. Komitee leiab, et COVID-19 kriisi mõjule tõhusaks reageerimiseks on vaja nii majandusliku kui ka sotsiaalse mõju hindamist. Sellised hinnangud võimaldavad liikmesriikidel täielikult mõista, kuidas COVID-19 kriisi tagajärjed on mõjutanud majandust ning inimeste, kaupade ja teenuste liikumist ELis. Lisaks peavad valitsused tegutsema kiiresti ja jõuliselt, et ületada COVID-19 kriis ja selle mõju, ning seda saab teha ainult siis, kui nad saavad sellest mõjust selgelt aru.

1.3. Valitsused peavad reageerima, rakendades toetavaid makromajanduslikke meetmeid, et aidata taastada usaldus ja toetada nõudluse taastumist. Selleks soovitab komitee siiski läbi vaadata stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjad, et toetada majanduse elavdamist ja anda valitsustele piisavalt manööverdamisruumi ning suutlikkust teha hädavajalikke taristuinvesteeringuid, eelkõige seoses kliimamuutustega. Riigiabi eeskirjade paindlikkust peetakse vajalikuks ka selleks, et toetada igas suuruses ettevõtteid üleminekul digitaalsele ja keskkonnahoidlikule majandusele. Oluline on ka juurdepääs rahastamisele, eriti VKEde jaoks, nagu ka VKEde strateegia läbivaatamine.

1.4. Sama loogika kehtib ka sotsiaalvaldkonnas, kus valitsused vajavad tõhusaid ja hästi rahastatud rahvatervisealaseid meetmeid, et vältida edasist ülekanduvat mõju, ning sama oluline on rakendada hästi suunatud poliitikameetmeid, et toetada sotsiaalkindlustussüsteeme ja kaitsta haavatavate ühiskonnarühmi, kes on majanduslanguse tõttu vähenenud sissetulekute tõttu kõige rohkem kannatanud. Ametiühingusse kuulumist tuleks julgustada ka selleks, et aidata saavutada Euroopa sotsiaalõiguste samba eesmärke, mis on praegusel kriisiajal nii vajalikud.

1.5. COVID-19 kriisi tõttu on õiglane maksustamine muutunud olulisemaks, kuna valitsused seisavad silmitsi tohutu rahalise survega erakorraliste meetmete toetamiseks. Komitee leiab siiski, et COVID-19 kriisi põhjustatud majanduslangus on toonud esile Euroopa rahaliidu sisemise nõrkuse ja kitsaskohad. EL on pikka aega arutlenud fiskaalliidu üle ning 750 miljardi euro suurune majanduse taaste ja vastupidavuse pakett annab vaatamata oma puudustele tunnistust sellest, et EL on astunud suuri samme integratsiooni suunas. Jääb üle näha, kas see toob liikmesriigid fiskaalliidule lähemale, kuid ei ole kahtlust, et ELi maksupoliitika ümbermõtestamine on vajalik, muu hulgas selleks, et toetada avaliku sektori investeeringuid taristusse, haridusse, tervishoidu ja sotsiaalkaitsesse.

1.6. Komitee rõhutab poliitiliste liidrite rolli tähtsust praegusel kriisiajal. Läbirääkimised majanduse elavdamise ja vastupanuvõime paketi üle on toonud ilmsiks lõhed ELi sees ning need ei mõju hästi, pidades silmas institutsioonilist ja põhiseaduslikku ümberkujundamist, mis on vajalik selleks, et EL püsiks kindlamalt oma jalgadel, kui ta soovib endiselt jääda Euroopas ja kogu maailmas sama oluliseks ja sidusaks kui varem.

1.7. Komitee leiab, et taasterahastu „NextGenerationEU“ on nii teretulnud ja õigeaegne. Samas nõutakse kavades, et nii liikmesriigid kui ka komisjon teeksid suuri jõupingutusi kava samaaegseks rakendamiseks ELi 2021.–2027. aasta tavapärase üldeelarvega. Endiselt on küsimusi suutlikkuse erinevuste kohta ELis ning seetõttu võib olla vajalik, et komisjon toetaks veelgi suutlikkuse suurendamist ja projektide kindlaksmääramise protsessi. Seoses 2021–2027. aasta mitmeaastase finantsraamistikuga väljendab komitee kahetsust, et nõukogu on vähendanud komisjoni esialgse ettepaneku mahtu. Komisjoni ettepanekut pidas mitterahuldavaks juba Euroopa Parlament ning ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee oma arvamuses „Mitmeaastane finantsraamistik pärast 2020. aastat“ ( 2 )

1.8. Väga oluline on aeg: mis tahes põhjendamatud viivitused heakskiidetud kava rakendamisel võivad oluliselt takistada ELi majanduse taastamist ja kestliku majanduskasvu strateegia eesmärkide täitmist, seades ohtu tuhandete ELi töötajate ja väikeettevõtjate toimetuleku ja heaolu.

1.9. Komitee leiab, et iga-aastane kestliku majanduskasvu strateegia annab ELile võimaluse liikuda majandusmudeli suunas, mis annab võrdse kaalu nii majanduslikele kui ka sotsiaalsetele/kaasavatele eesmärkidele. Iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia eesmärkidest ei tohiks COVID-19 kriisi põhjustatud majanduslike probleemide tõttu kõrvale kalduda. COVID-19 kriis on näidanud, et sotsiaalne mõõde on meie elus sama oluline kui majanduslik mõõde.

1.10. Kuigi komitee toetab jõupingutusi tootlikkuse suurendamiseks kogu ELis, ei tohiks seda saavutada majandusliku jätkusuutlikkuse või töötingimuste arvelt. Majanduslik jõukus on eluliselt tähtis ning seda on võimalik saavutada, kui majanduskasv annab majandusele ja ühiskonnale lisaväärtust ja muudab reaalselt inimeste elu, suurendades samal ajal vastupanuvõimet tulevastele välistele šokkidele ning aidates lähendada riike ja piirkondi.

2. 2020. aasta kestliku majanduskasvu strateegia ja COVID-19

2.1. 17. detsembril 2019. aastal võttis Euroopa Komisjon vastu sügispaketi, mis hõlmas 2020. aasta kestliku majanduskasvu strateegiat ja ühist tööhõivearuannet. Strateegia põhisõnum on see, et majanduskasv ei ole eesmärk omaette ning et majandus peab toimima inimeste ja planeedi heaks. Üleminek uuele majanduskasvu mudelile on kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppega ja seega kooskõlas ka majandusega, mis arvestab loodusvarade piiratusega. Uus majandusmudel vastab ka ühisaruandes sätestatud tööhõive-eesmärkidele, mille kohaselt tagab just töökohtade loomine ELis kestva heaolu.

2.2. Euroopa rohelist kokkulepet saab määratleda kui ELi uut kestliku majanduskasvu mudelit, mis aitab saavutada kestliku arengu eesmärke – seda näitab käsitluse muutumine, mis kajastub osaliselt strateegia neljas uues prioriteedis: a) keskkonnasäästlikkus, b) tootlikkuse kasv, c) õiglus ja d) makromajanduse stabiilsus. Need prioriteedid vahetasid välja varasema strateegia nn positiivse kolmnurga, mis olid investeeringud, rahanduse jätkusuutlikkus ja struktuurireformid.

2.3. Üldiselt on kõnealune strateegia oluline samm sotsiaalsema, kaasavama ja kestlikuma majandusmudeli põhimõtete omaksvõtmise suunas, kuna erilist tähelepanu pööratakse kestliku arengu eesmärkidele ja eelkõige soovitakse muuta praegune majanduskasvu mudel keskkonnasäästlikuks. Komitee peab seda positiivseks. Strateegias on ka selgitatud, et seal on kestlikkusele viidatud selle sõna kõigis tähendustes, mitte ainult keskkonna tähenduses. Euroopa Komisjon peab ühtviisi oluliseks nii keskkonda, tootlikkust, õiglust kui ka stabiilsust.

2.4. Komisjon on ka seisukohal, et uue majanduskava puhul on vajalik üleminekuperiood, mis oleks „õiglane ja kaasav ning seaks esikohale inimesed“, ning et „kulud ei tohi jääda kõige haavatavamate kanda“, võttes arvesse, et „nii kliimamuutustel endil kui ka nendega kaasnevate probleemide lahendamiseks vajalikel toetavatel poliitikameetmetel on märkimisväärsed jaotuslikud tagajärjed“. Selle üleminekuperioodiga kaasnevad kahtlemata olulised ajutised tagasilöögid, nagu suurenevad transpordikulud ja võimalik töökohtade kaotus. Komitee on seisukohal, et niisuguste tagasilöökide puhul on vajalik sotsiaalse mõju hindamine ning sotsiaal- ja eelarvepoliitika asjakohane kohandamine kogu ELis. Sellised hindamised on nüüd COVID-19 kriisi majanduslikku, sotsiaalset ja –vähemal määral – kliimaalast mõju silmas pidades omandanud uue mõõtme.

2.5. COVID-19 kriisi majanduslik mõju on olnud sisuliselt kolmekordne: see on otseselt mõjutanud tootmist, põhjustanud tarneahelate ja turu häireid ning avaldanud finantsmõju ettevõtetele ja finantsturgudele. Täielikku mõju Euroopa majandusele ei ole praeguses etapis siiski võimalik hinnata ja see sõltub suurel määral sellest, kas teine laine tabab Euroopat käesoleva aasta lõpupoole. Siiski on selge, et COVID-19 kriis on tabanud majandust rängalt. Järgneva taastumise kestus on endiselt ebakindel ning kõikuvad tingimused koos COVID-19 kriisi mõjuga turgudele on toonud kaasa majanduslanguse kogu ELis. Kui EL 27 ühine SKP pidi 2020. aastal kasvama eeldatavasti 1,2 %, siis COVID-19 kriisi tõttu väheneb see nüüd prognooside kohaselt 7,4 %. Seevastu 2009. aasta finantskriisi ajal toimunud majanduslangus tõi EL 28s kaasa 4,5 % languse. Praegune kriis on viinud ELi sügavaimasse majanduslangusesse tema ajaloos, kus töötuse määr tõuseb 2019. aasta 6,7 %-lt 9 %-le.

2.6. COVID-19 kriis on avaldanud mõju ka sotsiaalkindlustussüsteemidele, kusjuures tervishoid, töötuskindlustus ja pensionid on muu hulgas pandeemia mõju ja eelkõige erakorralisest rahastamisest ja maksude tasumise edasilükkamisest põhjustatud finantssurve all. Kuna üksikisikute ja perekondade sissetulekud on vähenenud või täiesti kadunud, suureneb ELis suhtelises vaesuses elavate inimeste arv eeldatavasti veelgi. Seega on COVID-19 kriisi sotsiaalse mõju hindamine sama oluline kui majandusele avalduva mõju hindamine.

2.7. Sotsiaalset mõju tuleb uuesti hinnata, et kohandada strateegia rõhuasetust ELi sotsiaalsele mõõtmele. Strateegias viidatakse õigluse eesmärgi raames spetsiaalselt sotsiaalsetele õigustele. Muu hulgas on seal öeldud, et majandusliku ja sotsiaalse tegevuse tulemuslikkuse tugevdamiseks „peab EL täielikult ellu viima Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtted“. Kogemused COVID-19ga on näidanud, kui oluline osa võib olla strateegias kirjeldatud Euroopa tööhõive toetamise erakorralisel rahastul (SURE) ja toetusel, mida töötajad võiksid saada väliste majandusvapustuste korral. COVID-19 kriis suurendab aga tõenäoliselt juba olemasolevat ebavõrdsust ELi tööturul ning negatiivne mõju on märgatavam vähem haritud ja madalapalgaliste töötajate, noorte töötajate ja naiste puhul ( 3 ) . Iga-aastane kestliku majanduskasvu strateegia oma praegusel kujul ei suuda saavutada ELis võrdset tasakaalu sotsiaalse ja majandusliku mõõtme vahel. Seetõttu on vaja pöörata rohkem tähelepanu madala kvalifikatsiooniga täiskasvanutele, digioskuste nappusele ning täiendus- ja ümberõppele, eelkõige COVID-19 kriisi mõjude tõttu.

2.8. Majanduse taastamise stsenaariumi osas on komitee seisukohal, et roheline kokkulepe peab olema ka majanduslik ja sotsiaalne kokkulepe, mis ühelt poolt motiveerib ettevõtjaid ja tarbijaid minema üle jätkusuutlikele toodetele ning parandab ELi kodanike elukvaliteeti, hoides ära kliimamuutustest ja üleminekust tuleneva kahju, nagu on kavandatud rohelise kokkuleppe õiglase ülemineku mehhanismis. Sellega seoses peetakse vajalikuks maksimaalset paindlikkust riigiabi eeskirjade tõlgendamisel, et võimaldada stiimuleid investeeringuteks ja avaliku sektori otseseks osalemiseks ettevõtetes, et elavdada majandustegevust ja optimeerida kvaliteetsete töökohtade loomist piirkondades, mida puudutavad üleminekunõuded. Samal ajal tuleks ülemineku käigus aktiivselt püüda vähendada ebavõrdsust ja võidelda vaesusega osana integreeritud sotsiaalse ja kestliku majanduskasvu strateegiast.

2.9. Kestlik ja sotsiaalselt kasulik tootlikkus ja majanduskasv koos kohanduvate struktuurimuutustega on samuti vajalikud, et toetada piisavat sotsiaalkaitset, eelkõige piisavaid pensione, inimväärset sissetulekut, kvaliteetseid töökohti ja avalikke teenuseid, eelkõige tervishoidu ja elamumajandust.

2.10. Strateegias on viidatud õiglasele maksustamisele, ning ei ole kahtlustki, et maksudest kõrvalehoidmine, maksustamise vältimine, rahapesu ning kohati halastamatu võidujooks madalaimate maksustamistasemete saavutamise nimel on kahjustanud riikide võimet koguda makse, mis vastaksid nende majanduse ja inimeste vajadustele. Strateegias on kinnitatud ka maksude osa heaoluriikide rahastamises: „riiklikke maksu- ja hüvitissüsteeme tuleks optimeerida, et tugevdada motivatsiooni tööturul osaleda, suurendada õiglust ja läbipaistvust ning tagada sotsiaalhoolekandesüsteemide rahaline kestlikkus ja piisavus“. COVID-19 pandeemiat silmas pidades on õiglane maksustamine veelgi olulisem mitte üksnes erakorraliste meetmete tagamiseks, vaid samavõrra ka riiklike ja ELi keskmise pikkusega kuni pikaajaliste majanduse taastamise kavade rahastamiseks, võimaldamaks avaliku sektori investeeringuid taristusse, haridusse, tervishoidu ja sotsiaalkaitsesse.

2.11. Makromajanduspoliitika on kestliku majanduskasvu tagamiseks jätkuvalt väga oluline, kuid eelmise aasta lõpus vastu võetud strateegias juhiti tähelepanu murettekitavale kasvuprognoosile. Olukord on nüüd COVID-19 kriisi tõttu halvenenud ning taas tuleb rõhutada valitsemissektori tulude ja kulude osatähtsust, nii nagu seda on määratletud fiskaalpoliitikaga, mis on sama oluline kui rahapoliitika. Kokkuhoiumeetmete juurde naasmine ei ole mõeldav, võttes arvesse finantskriisijärgse perioodi pikaajalist mõju. Eelarve tasakaalu viimine paistab praegu olevat enamiku (kui mitte kõigi) liikmesriikide jaoks vähemalt lühikeses kuni keskmise pikkusega perspektiivis üsna võimatu. Sellegipoolest on makromajanduslik stabiilsus kui eesmärk majanduse taastamise seisukohalt keskse tähtsusega. Seda ei ole aga võimalik saavutada, kui stabiilsuse ja kasvu pakti ei kohandata rohkem kui üldise vabastusklausli ajutise kohaldamisega, nagu COVID-19 kriisi järgselt tehti. Lisaks peetakse vajalikuks vaadata läbi riigiabi eeskirjad, et toetada muu hulgas keskkonnasäästlikke investeeringuid.

2.12. Euroopa poolaasta protsess, mille põhikomponendiks on konkurentsivõimeline jätkusuutlikkus, muutub veelgi tähtsamaks kui tundlik järelevalvevahend ning vajalikele poliitikameetmetele ja reformimeetmetele osutaja. COVID-19 kriisist tingituna ja seetõttu, et praegu on põhitähelepanu keskmes majanduse taastamine, ei ole aga võimalik jõuda makromajandusliku kasvu eesmärgini ilma sotsiaalse ühtekuuluvuse ja kestlikkuseta. Seepärast on asjakohane tagada Euroopa poolaasta raames tugevam õiguslik alus kodanikuühiskonna kaasamiseks võrdse partnerina. Komitee rõhutab ka, kui oluline on COVID-19 järgne periood ELi jaoks. Euroopa projekti asjakohasus inimestele sõltub sellest, kui tõhusad on liidu majanduse taastamise kava ja kestliku majanduskasvu strateegia ehk kuivõrd on liit suuteline tavainimeste elu oluliselt paremaks muutma.

3. ELi reageerimine COVID-19-le ja võetud meetmete asjakohasus kestliku majanduskasvu strateegia seisukohalt

3.1. COVID-19 kriis on tabanud ELi majandust ja maailmamajandust rängalt. Mitmes liikmesriigis seistakse silmitsi majanduslangusega, mis võib kaasa tuua kaugeleulatuvad tagajärjed ja erakordselt kõrge töötuse määra. Haiguse leviku tõkestamiseks vajalikud meetmed on põhjustanud pakkumise ja nõudluse olulise vähenemise. Majandustegevus transpordi, jaemüügi, tootmise, vabaajategevuste, majutusteenuste, harrastustegevuste, käsitöö ja kultuuri vallas on märkimisväärselt kahanenud. Samuti on ilmne, et üldsuse usaldusel COVID-19ga seoses võetavate tervishoiumeetmete vastu on otsene ja vahetu mõju majandusele.

3.2. Töötlevat tööstust mõjutavad tarneahela häired ning toorainehindade langus koos tervishoiuteenuste ja IKT toodete hinnatõusuga võimendasid veelgi COVID-19 kriisi majanduslikku mõju. Lisaks on liikmesriigid võtnud enneolematult suuri laene, et toetada esmaseid erimeetmeid pandeemia mõju leevendamiseks, see aga on vähendanud suutlikkust võtta stimuleerivaid fiskaalmeetmeid sellises ulatuses, mis on vajalik majanduse stabiliseerimiseks ning tervise- ja humanitaarkriisiga toimetulekuks, rääkimata majanduse kiirest taastamisest pärast kriisi.

3.3. Kõige rängemalt on kriis tabanud väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid, ( 4 ) füüsilisest isikust ettevõtjaid ja nulltunnilepinguga palgatöötajaid. Kriis on oluliselt muutnud VKEde ettevõtluskeskkonda ning sellel muutusel on tohutu negatiivne mõju sadadele tuhandetele VKEdele kogu ELis. Muutus ohustab ka VKEde keskset rolli meie igapäevaelus. VKEd tagavad sotsiaalse stabiilsuse kohalikul ja piirkondlikul tasandil, kus nad on ühiskonna majandustegevuse alustalaks. Nad on Euroopa sotsiaalhoolekande mudeli keskmes ning omanikest juhid on rohkem huvitatud oma ettevõtte ja kohaliku majanduse keskpikast ja pikaajalisest arengust kui lühiajalisest kasumist ja käibest ( 5 ) . Lisaks on käsitöö ja VKEd olnud kogu Euroopa kultuuriarengus alati esirinnas ning neil on oluline roll jätkusuutlike muutuste edendamisel ning pärandi, väärtuste ja oskusteabe säilitamisel. VKEd on praegu rohkem kui kunagi varem üliolulised linnakeskuste elujõulisuse ja maapiirkondade jätkuva atraktiivsuse jaoks, kuna nad rahuldavad elanikkonna igapäevaseid vajadusi ning tagavad sotsiaalse stabiilsuse ja ühtekuuluvuse.

3.4. Praegune kriis mõjutab kõiki, aga ohustab soolise võrdõiguslikkuse valdkonnas saavutatud tulemusi ning ähvardab suurendada naiste vaesust ja naistevastast vägivalda ning takistada naiste võrdset osalemist tööturul ( 6 ) . Kuigi COVID-19 kriisi terviklik mõju on liiga keeruline, et seda täpselt hinnata, kuid võib julgelt öelda, et kriisi mõjul võib tekkida tagasilöök vaesusevastases võitluses aastakümnete jooksul tehtud edusammude osas ning see võib suureneda ebavõrdsus nii ELis kui ka väljaspool. Samal ajal võib juhtuda, et liikmesriigid peavad kestliku arengu eesmärkide saavutamisega seotud tähtaegadest kinnipidamiseks eraldama kavandatust rohkem rahalisi vahendeid ja inimressursse.

3.5. Koolide ja kõrgharidusasutuste sulgemine on avaldanud lastele ja noortele mitmesugust erinevat mõju, muu hulgas on see kaasa toonud õppetegevuse katkemist. See kõik võib mõjutada oskuste arendamist, karjääriväljavaateid ja võimalikku sissetulekut edasises elus. Seega tuleks majanduse elavdamiseks tehtavate jõupingutustega toetada ka juurdepääsu lairibaühendusele väikese sissetulekuga leibkondadele ja koolilastele hariduslikel eesmärkidel arvutiriistvara pakkumist.

3.6. Positiivsest küljest on kriisi ajal palju kasu olnud digitehnoloogiast, mis on aidanud ettevõtetel tegevust jätkata, võimaldanud kasutada e-õpet ja andnud inimestele rohkem kui kunagi varem võimaluse omavahel suhtlemiseks, aidates neil hoida head vaimset tervist. Ebavõrdne juurdepääs lairibaühendusele ja IKT kättesaamatus takistavad aga tõhusat kaugosalust ja ligipääsu e-õppesüsteemidele.

3.7. Mis puutub 2020. aasta kestliku majanduskasvu strateegiasse, siis võib COVID-19 kriisil olla ulatuslik ja negatiivne mõju kestliku arengu valdkonnas tehtavatele jõupingutustele. Pikaajaline majandussurutis võib kahjustada strateegia elluviimist ning Pariisi kliimakokkuleppega võetud tähtajaliste kohustuste ja kestliku arengu eesmärkide täitmist. Karm tõde on see, et me oleksime olnud kriisiks paremini ette valmistatud, kui liikmesriigid oleksid juba enne kriisi vastu võtnud kestlikumad ja parema majandusliku vastupanuvõimega strateegiad. COVID-19 kriis on tegelikult ilmsiks toonud ELi majanduse sisemise nõrkuse, eelkõige liigse sõltuvuse protsüklilistest majanduspoliitika meetmetest ja majandussektoritest, mis on väliste majandusvapustuste suhtes väga tundlikud.

3.8. Poliitilisel tasandil vajatakse kriisiolukorras otsustusvõimelisi poliitilisi liidreid, kes usuvad solidaarsusse, läbipaistvusse ja koostöösse. Siin pole kohta omahuvile, vastastikusele süüdistamisele ega politiseerimisele. Eelkõige ei tohi kriisi ajal teha järeleandmisi õigusriigi põhimõttest kinnipidamises. Üldiselt eeldatakse, et õigusriik on majanduskasvu seisukohalt väga oluline, ( 7 ) kuid õigusriik on ilmselgelt kompleksne mõiste, mis hõlmab mitmeid eraldiseisvaid komponente alates inimeste turvalisusest ja omandiõigusest kuni valitsuse tegevuse kontrollimise ja korruptsiooni ohjamiseni. See on komitee arvates kooskõlas majandusliku kestlikkusega ja seega ka kestliku majanduskasvu strateegiaga.

3.9. ELi reageerimine COVID-19-le on olnud väga laiaulatuslik ja selle eesmärk on olnud leevendada COVID-19 kriisi mõju. Nende algatuste kokkuvõte on esitatud joonisel 1. Joonis 1 Euroopa vastus COVID-19 pandeemiale

3.10. Kõik eelnimetatu hoogustab ELi majanduse taastamist olulisel määral. Taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendi (edaspidi „rahastamisvahend“) abil antakse ulatuslikku rahalist toetust avaliku sektori investeeringuteks ja hädavajalike reformide elluviimiseks, et muuta liikmesriikide majandus vastupanuvõimelisemaks ja valmistada see tulevikuks paremini ette. See aitab liikmesriikidel lahendada majandus- ja ühiskonnaprobleeme, millega nad kriisi järel silmitsi seisavad, näiteks sotsiaalvaldkonna, tööhõive, oskuste, hariduse, teaduse ja innovatsiooni ning tervishoiu, aga ka ettevõtluskeskkonna, avaliku halduse ja finantssektoriga seotud probleeme. Üks lahendamist vajav küsimus on siiski üksikute liikmesriikide suutlikkus viia ellu reforme ja edendada taristuinvesteeringuid. Suutlikkus on riigiti erinev ning investeeringute tõhususe ja tulemuslikkuse tagamiseks võib olla vajalik koordineeritud reageerimine ELi tasandil.

3.11. Väga oluline on see, et lisaks tagab rahastamisvahend, et investeeringud keskenduksid rohepöörde ja digiüleminekuga seotud probleemidele ja investeerimisvajadustele, kindlustades seega majanduse kestliku taastamise kooskõlas kestliku majanduskasvu strateegiaga. Rohelisse ja digitaaltehnoloogiasse investeerimine aitab suurendada energiatõhusust mitmes olulises majandussektoris, luua töökohti ja edendada kestlikku majanduskasvu. See võib anda ELile kui maailma majanduse taastamise eestvõitlejale eelise ning võib samuti aidata muuta Euroopa Liidu vastupanuvõimelisemaks ja vähem sõltuvaks, mitmekesistades peamisi tarneahelaid.

3.12. Rahastamisvahendi edu sõltub suuresti asjakohaste projektide suunamise jaoks vajalikust väljaselgitamisest ja ettevalmistamisest kooskõlas Euroopa poolaasta raames seatud prioriteetidega. Samuti on väga oluline viia majandus- ja sotsiaalpoliitika tihedalt kooskõlla Euroopa poolaasta protsessi raames antud soovitustega. Komitee toetab seisukohta, et rahastamisvahendist toetatavad taaste- ja vastupidavuskavad on lahutamatu osa protsessist, mille eesmärk on täita Euroopa poolaasta raames antud riigipõhiseid soovitusi. Kõnealused vahendid suurendavad seega selle protsessi tõhusust ja toetavad 2020. aasta kestliku majanduskasvu strateegia elluviimist.

3.13. Komitee leiab ka, et nimetatud vahendid suurendavad asjaomaste liikmesriikide majanduskasvu potentsiaali ning majanduslikku ja sotsiaalset vastupanuvõimet ja edendavad seega sotsiaalset ühtekuuluvust. Nad toetavad ka rohe- ja digipööret, mis on vajalikud majandusliku kestlikkuse ja vastupanuvõime saavutamiseks. Komitee rõhutab veel kord valitsuste olulist osa projektide väljatöötamises, mis toovad kasu kogukondadele ja majandusele tervikuna. Samuti kiidab komitee heaks komisjoni kavatsuse jälgida kogu protsessi, et abikõlblike projektide väljaselgitamine, arendamine ja elluviimine toimuks läbipaistvalt. Komitee arvates aga peaks komisjon tagama, et läbipaistvus hõlmaks ka kõigi asjaomaste sidusrühmade kaasamist sellesse protsessi.

3.14. Seda silmas pidades on ülioluline, et taasterahastuse „NextGenerationEU“ rahalised vahendid oleksid õiglased, juurdepääsetavad ja saadaval neile, kes selliseid vahendeid kõige rohkem vajavad, eelkõige VKEdele, lähtudes kestliku majanduskasvu strateegias seatud eesmärkidest. Seega tuleb tagada, et sellisteks eesmärkideks ette nähtud rahalisi vahendeid ja toetust jaotatakse sobivate kanalite kaudu, nagu riiklikud arenguasutused, võttes arvesse asjaolu, et VKEd rahastavad end tavaliselt pangandussektori kaudu ( 8 ) . Juurdepääs rahastamisele on VKEde jaoks äärmiselt oluline, sest see tagab vajaliku likviidsuse nii kriisiolukorras kui ka kriisist väljumise ja taastumise etapis, võimaldades neil investeerida digitaal- ja keskkonnahoidliku majanduse ümberkujundamise edasisse arengusse. Sellised investeeringud aitavad VKEdel hilinenud maksete probleemiga tõhusalt tegeleda ja tagavad seega VKEdele piisava likviidsuse.

3.15. VKEde ees seisvate enneolematute probleemide tõttu kutsub komitee komisjoni üles ajakohastama VKEde strateegiat, et võtta arvesse pärast COVID-19 kriisi kujunenud uut olukorda. Komitee nõuab ka VKEde poliitika rakendamise mitmetasandilist ja mitme osalejaga juhtimist. Väga oluline on meetmete ja eelarvete kooskõlastamine eri valitsemistasandite – Euroopa, riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi – vahel ning ettevõtlust toetavate organisatsioonide tulemuslik kaasamine otsustusprotsessi.

3.16. VKEd vajavad toetust ka riiklikelt töötervishoiu ja tööohutuse inspektsioonidelt ning välistelt spetsialiseeritud töötervishoiu ja tööohutuse teenistustelt, et hinnata COVID-19 kriisiga seotud uusi riske, rakendada nõuetekohaselt vajalikke meetmeid ning vähendada sellega seotud koormust ja kulusid. Lisaks vajavad VKEd toetust, et pakkuda töötajatele töökohal vajalikke isikukaitsevahendeid. Läbipaistvus ja tõhus teabevahetus on olulised nii tarnijatele, alltöövõtjatele kui ka klientidele.

4. ELi uuesti üles ehitamine ja kestliku majanduskasvu strateegia

4.1. Komitee leiab, et taasterahastu „NextGenerationEU“ on teretulnud ja õigeaegne. Siiski on ilmselge, et nii liikmesriikide kui ka komisjoni poolt on vaja tohutuid jõupingutusi, et seda kava koos ELi 2021.–2027. aasta tavapärase üldeelarvega ellu rakendada. Ei tohi kaotada aega: mis tahes põhjendamatud viivitused heakskiitmisel ja rakendamisel võivad oluliselt takistada ELi majanduse taastamist ja kestliku majanduskasvu strateegia eesmärkide täitmist, seades ohtu tuhandete Euroopa töötajate ja väikeettevõtjate toimetuleku ja heaolu. Samavõrd oluline on see, et kestliku majanduskasvu strateegia eesmärkide täitmisest ei kaldutaks majandusraskuste ja lühiajaliste poliitiliste kaalutluste tõttu kõrvale. Seoses 2021–2027. aasta mitmeaastase finantsraamistikuga väljendab komitee kahetsust, et nõukogu on vähendanud komisjoni esialgse ettepaneku mahtu. Komisjoni ettepanekut pidas mitterahuldavaks juba Euroopa Parlament ning ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee oma arvamuses „Mitmeaastane finantsraamistik pärast 2020. aastat“ ( 9 )

4.2. See tähendab püsivat liikumist kasvumudeli suunas, mille puhul peetakse mittemajanduslikke ja kaasavaid eesmärke sama oluliseks kui majanduslikke eesmärke. ELil on aeg seada sellest kõrgemaid sihte ja püüelda olulisema majandusliku eesmärgi poole: täita võimalikult paljude ELi kodanike vajadusi alates eluasemest ja tervishoiust, kaitstes samas ökosüsteeme alates stabiilsest kliimast ja viljakatest muldadest ning lõpetades tervete ookeanide ja kaitsva osoonikihiga. Teisisõnu, majanduslikku progressi tuleb hinnata kui vahendit, mille abil minna jätkusuutmatult ja mittekaasavalt majanduskasvult üle jätkusuutlikumale ja kaasavamale majanduskasvu mudelile.

4.3. Komitee on ka seisukohal, et kriisi põhjustatud majandusprobleemide tõttu on tarvis ressursikasutus uuesti läbi mõelda ja võtta arvesse tarneahelate haprust. Samal ajal peab EL tugevdama lähenemisviise, mis edendavad nii vastupanuvõimet kui ka tõhusust, näiteks ringmajandus, kliimameetmed ja ehk ka riiklikult kindlaksmääratud panuste tõstmine – kasvuhoonegaaside heitekoguste kavandatud vähendamine.

4.4. Sellises rahaliidus nagu euroala ei saa läbi ilma koordineerimise ja tõhusate riskijagamismehhanismideta, mis peaksid võimaldama suurt ja usaldusväärset impulssi majandusele, vähendades samas erinevusi rahaliidu sees. See on komitee arvates majanduse taastamiseks ja uuesti ülesehitamiseks ning kõige haavatavamate ühiskonnarühmade toetamiseks äärmiselt oluline. Kuigi taastamine ja uuesti ülesehitamine on ELis töökohtade loomiseks ja jõukuse tagamiseks vajalikud, on tarvis ka ulatuslikku fiskaalstiimulit koos sihipäraste meetmetega, mille eesmärk on aidata inimesi, keda COVID-19 on kõige rängemalt mõjutanud. Sellised meetmed võivad hõlmata mitmesuguseid viise tervishoiuteenustele juurdepääsu ja elementaarsete elutingimuste säilitamiseks.

4.5. Eespool nimetatud fiskaalstiimulit saaks toetada muudetud stabiilsuse ja kasvu pakt. Muudetud stabiilsuse ja kasvu paktis tuleks pöörata vähem tähelepanu liikmesriikide tsükliliselt korrigeeritud eelarvepuudujääkide prognoosimisele. Selle asemel tuleks jälgida avaliku sektori kulutuste suurenemist. Täpsemalt kohustuks iga valitsus tagama, et kulutused oleksid kooskõlas majanduskasvu väljavaadete, eeldatavalt kogutavate maksusummade ja keskpika perioodi võlaeesmärgiga. See annaks liikmesriikidele rohkem eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja ruumi riigi tasandil otsustamiseks (koostöös sidusrühmadega), et kehtestada COVID-19 kriisi järgsed taastekavad, pöörates rohkem tähelepanu valitsuse rollile majanduse taastamise hoogustajana. Loomulikult eeldab kestlik ja kaasav majanduskasv makromajandusliku stabiilsuse säilitamist. Komitee on ka seisukohal, et makromajanduspoliitika eesmärk on kestlik majanduskasv, keskkonna säästmine ja sotsiaalse heaolu tagamine õiglasel ja tasakaalustatud viisil. Täpsemalt öeldes – kuna töötus ja vaeghõive on vaesuse peamised põhjused, on väga oluline hoida majandus täielikule tööhõivele võimalikult lähedal.

4.6. Taastamise ja uuesti üles ehitamise etapis tuleks pidada sotsiaalset külge sama oluliseks kui majanduslikku mõõdet. Kestliku majandustegevuse alus on tihe seos mõlema mõõtme vahel. Majanduslik kestlikkus, sh kapitaliinvesteeringud, on tihedalt seotud ökoloogilise mõõtmega, nagu ressursside ja energia säästlik kasutamine, kuid see on seotud ka sotsiaalse mõõtmega, kus õiglase töötasu ja heade töötingimustega töökohtade loomist ja kaitsmist peetakse sama oluliseks. Komitee leiab ka, et ELi tööhõivesuunised tuleb COVID-19 kriisi silmas pidades ajakohastada ja lähtuda tuleks tööturule avalduva mõju hindamisest.

4.7. Nagu eespool punktis 4.6 öeldud, toetab kestlik majandustegevus ökoloogilist mõõdet, ja Euroopa rohelises kokkuleppes võib näha võimalust tagada nii majanduslik (erasektori ja sotsiaalne) kasu kui ka töökohtade loomine. Komitee toetab komisjoni seisukohta, et Euroopa roheline kokkulepe peaks olema majanduse taastamise ja uuesti ülesehitamise keskmes, kuid samas tuleb tegeleda mis tahes negatiivse sotsiaalse mõjuga, mis kaasneb kestlikule majandustegevusele üleminekuga.

4.8. Sama kehtib eelkõige digiülemineku puhul, kus rõhuasetus peaks olema tõhususel, viies samas teenuste digitaliseerimise mis tahes negatiivse mõju miinimumini. COVID-19 kriis on rõhutanud digitehnoloogiale ülemineku tähtsust majanduse käigushoidmisel. Digiülemineku edendamist VKEde seas kõigis sektorites tuleb kiirendada ja laiendada ning algatused peavad keskenduma VKEde digitaalsete äriprotsesside praktilisele edendamisele ja laiendamisele, IT-turvalisusele ja digitaaloskuste arendamisele. Lisaks peavad digitaalse innovatsiooni keskused olema tehnoloogiale avatud ja nende eesmärk peab olema kohalike VKEde digiteerimine. Oluline roll on ka e-valitsusel, mis võimaldab kasutada veebipõhiseid haldusmenetlusi, et kõrvaldada tõkked ja kiirendada protsesse. Digitaalseks muutumise, e-valitsuse algatuste ning VKEde bürokraatia ja regulatiivse koormuse vähendamisega looksid avaliku sektori asutused ettevõtjatele paremini ligipääsetava digitaalse keskkonna.

4.9. Kestliku majanduskasvu tagamisel on olulisel kohal õigusriik, eelkõige majandusjuhtimine. Majandusjuhtimine on oluline vahend sotsiaalse ja majandusliku võrdsuse tagamiseks, kuid kestlikkuse saavutamiseks on seejuures tarvis mõista ja austada ühiskonna eri huvirühmade arvamusi ja seisukohti ning püüda erimeelsused lahendada. Sellega seoses on vaja võtta kiireloomulisi meetmeid, et toetada ametiühingute liikmeskonna laiendamist ja osalemist kasvavate tööjõukihtide seas, kes ei ole praegu esindatud.

4.10. Suurem tootlikkus on väga oluline, et kompenseerida demograafilisi suundumusi ning toetada ülespoole suunatud lähenemist riikide ja piirkondade vahel, eelkõige nende ELi riikide ja piirkondade vahel, mis vajavad keskmisest kõrgemaid arengu- ja tootlikkuse määrasid, et jõuda tasemeni, mis aitab saavutada jätkusuutlikku majanduskasvu. Selleks, et majandus saaks tulevikus kestlikult kasvada, peab selle kasvuvõime suurenema, kuid ainult senikaua, kuni selline kasv lisab majandusele, ühiskonnale ja elanikele väärtust. Suurem tootlikkus on seega vahend eesmärgi saavutamiseks; eesmärk on aga paremad elu-, keskkonna- ja töötingimused, mis on vastavuses töökoha jaoks vajalike oskuste ja kvalifikatsioonidega. Sellega seoses on vaja järgida strateegiaid ettevõtete konkurentsivõime parandamiseks kodumaistel ja ülemaailmsetel turgudel, töötajate endi aktiivsel osalusel, et toetada soodsaid soodsat majandussuhete kliimat.

4.11. COVID-19 kriis on olnud ELi seisukohalt otsustav aeg ja ajalugu näitab, kui tõhus oli liidu reageerimine mitte üksnes viivitamatute meetmete osas, mille eesmärk oli toetada üksikisikuid ja leibkondi liikumispiirangute majandusliku ja sotsiaalse mõjuga toimetulekul, vaid ka selles, kuivõrd keskmise pikkusega ja pikaajalised meetmed aitavad majandust taastada ja uuesti üles ehitada, tuues miljonite ELi kodanike jaoks kaasa tegelikud tulemused.

Brüssel, 29. oktoober 2020 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Christa SCWHENG

(1) ELT C 120, 14.4.2020, lk. 1, ja ELT C 120, 14.4.2020, lk 7.

(2) ELT C 440, 6.12.2018, lk 106.

(3) Fana, M., Tolan, S., Torrejón, S., Urzi Brancati, C., & Fernández-Macías, E, The COVID-19 confinement measures and EU labour markets, No. JRC120578, Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020.

(4) ECCP, European SMEs and the Impact of COVID-19, European Cluster Collaboration Forum, 2020.

(5) SMEunited, Exit & Recovery Strategy – COVID-19 crisis: Proposals from SMEunited, Policy Paper, 2020.

(6) Pouliakas, K., Branka, J, „EU Jobs at Highest Risk of COVID-19. Social Distancing: Will the Pandemic Exacerbate Labour Market Divide?“ (COVID-19 kriisi pärast suurimas ohus olevad ELi töökohad: kas pandeemia süvendab lõhet tööturul?) IZA aruteludokument nr 13281, (2020).

(7) Dam, K. W, „The law-growth nexus: The rule of law and economic development“ (Seaduse ja majanduskasvu kokkupuutepunkt: õigusriik ja majanduslik areng). Brookings Institution Press, 2007.

(8) Bénassy-Quéré, A., Marimon, R., Pisani-Ferry, J., Reichlin, L., Schoenmaker, D., di Mauro, B. W, „COVID-19: Europe needs a catastrophe relief plan“ (COVID-19: Euroopa vajab katastroofist taastumise kava). Kogumikus „Europe in the Time of Covid-19“, 2020, lk 103.

(9) ELT C 440, 6.12.2018, lk 106.