SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel sadamariigi kontrolli käsitleva vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitees võetav seisukoht seoses ELis kehtiva sadamariigi kontrolli süsteemi (mis põhineb direktiivil 2009/16/EÜ) nõuetekohaseks toimimiseks vajalike otsuste kavandatud vastuvõtmisega.

2.Ettepaneku taust

2.1. Sadamariigi kontrolli käsitlev vastastikuse mõistmise Pariisi memorandum

Vastastikuse mõistmise Pariisi memorandumiga (edaspidi „Pariisi memorandum“) on ette nähtud rahvusvaheline kontrollisüsteem, mida sadamariigi kontrolliametnikud kasutavad välisriigi laevade kontrollimisteks teise riigi sadamas, et veenduda, kas laeva kapteni, ohvitseride ja laevapere pädevus ning laeva ja selle varustuse seisund vastavad rahvusvaheliste konventsioonide nõuetele ning kas laev on mehitatud ja seda käitatakse kooskõlas kohaldatava rahvusvahelise õigusega. Pariisi memorandumile kirjutati alla 26. jaanuaril 1982.

Direktiiv 2009/16/EÜ (muudetud) sisaldab Pariisi memorandumiga seotud menetlusi ja vahendeid. Pariisi memorandumi liikmete hulka kuuluvad kõik meresadamaid omavad ELi liikmesriigid ning Kanada, Venemaa, Island ja Norra. Euroopa Liit ei ole Pariisi memorandumi liige.

2.2. Pariisi memorandumi sadamariigi kontrollikomitee kavandatav akt

Selleks et sadamariigi kontroll liidus toimiks, on Pariisi memorandumi raames vaja igal aastal vastu võtta teatav hulk otsuseid. Need otsused võetakse vastu konsensuse alusel sadamariigi kontrollikomitee iga-aastasel koosolekul, mis toimub iga aasta mais. Pariisi memorandumi asjakohase pädeva asutuse poolt direktiivi 2009/16/EÜ kohaselt vastuvõetud otsused muutuvad ELi liikmesriikidele siduvaks.

3. LIIDU NIMEL VÕETAV SEISUKOHT

Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse seisukoha kohta, mis võetakse liidu nimel sellistes rahvusvahelistes organisatsioonides nagu Pariisi memorandum, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte.

Nõukogu 2016. aasta otsuses (EL) 2016/381 on sätestatud seisukoht, mis võeti Euroopa Liidu nimel sadamariigi kontrollikomitees ajavahemikuks 2016–2019. Nõukogu otsuse väljatöötamisel kasutati kaheastmelist lähenemisviisi. Otsuses endas on sätestatud mitmeks aastaks liidu seisukohaga seotud juhtpõhimõtted ja suunised. Seda seisukohta kohandati sadamariigi kontrollikomitee igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutati nõukogu merenduse töörühmas. Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks liidu seisukoht sadamariigi kontrollikomitees ajavahemikus 2020–2024.

Käesolevas ettepanekus käsitletavat lähenemisviisi kasutatakse Pariisi memorandumi otsustusprotsessi eripära tõttu. Pariisi memorandumi sise-eeskirjade kohaselt on selle liikmetele ja töörühmadele, kelle ülesanne on töötada välja suunised ja juhised, kehtestatud dokumentide esitamise lõpptähtajaks kuus nädalat enne kontrollikomitee koosolekut. Alles sel hetkel on kõik dokumendid kättesaadavad ja komisjon saab alustada analüüsi, et koostada ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohane ettepanek liidu kooskõlastatud seisukoha kohta, mille võtab vastu nõukogu. Kuna aeg analüüsi tegemiseks, komisjoni ettepaneku koostamiseks ja selle vastuvõtmiseks nõukogu poolt on lühike, on liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise menetlus esitatud II lisas.

4.Õiguslik alus

4.1. Menetlusõiguslik alus

4.1.1. Põhimõtted

Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega […] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiget 9 kohaldatakse olenemata sellest, kas liit on asjaomase organi liige või asjaomase lepingu osaline.

Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, kuid mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“.