EUROOPA KOMISJON Brüssel,20.5.2020 COM(2020) 207 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE, milles käsitletakse toitumisalase teabe täiendavate väljendus- ja esitusviiside kasutamist



SISUKORD 1.Sissejuhatus 2.Ajalooline taust 3.Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistust käsitlev ELi õigusraamistik 3.1.Toidualase teabe esitamise määruse kohased täiendavad väljendus- ja esitusviisid 3.2.Muud pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistussüsteemid 3.3.Toitainelise koostise iseloomustamine 4.ELi tasandil rakendatud või väljatöötatud pakendi esikülje märgistussüsteemid 4.1.Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe erinevad märgistussüsteemid 4.2.Pakendi esikülje märgistussüsteemid, mida liikmesriigid ja Ühendkuningriik toetavad või kaaluvad 4.3.ELi eraettevõtjate väljatöötatud pakendi esikülje märgistussüsteemid 5.Olukord rahvusvahelisel tasandil 6.Tarbija huvi, arusaamine ja reaktsioon ning mõju tervisele 7.Mõju toidukäitlejatele ja siseturule 8.Arvamused ja seisukohad

8.1.Nõukogu, Euroopa Parlament ja Regioonide Komitee 8.2.ELi liikmesriikide pädevate asutuste eksperdid 8.3.Sidusrühmad 8.4.Rahvusvahelised organisatsioonid 9.Järeldused 1.Sissejuhatus Käesoleva aruandega täidetakse kohustus, mis on komisjonile pandud määruse (EL) nr 1169/2011 (milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele) (edaspidi „toidualase teabe esitamise määrus“) artikli 35 lõikega 5. Kõnealuse sätte kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande, milles käsitletakse toitumisalase teabe täiendavate väljendus- ja esitusviiside kasutamist, nende mõju siseturule ning nende edasise ühtlustamise soovitatavust. Selle sättega nähakse ka ette, et komisjon võib aruandele lisada ettepanekud asjakohaste liidu sätete muutmiseks. Alates 2016. aasta detsembrist nõutakse toidualase teabe esitamise määrusega, et selleks, et tarbija saaks teha terviseteadlikke valikuid, peab enamikul müügipakendis toitudel olema toitumisalane teave, mis sageli esitatakse toidupakendi tagaküljel. Kõnealust teavet võib täiendada teabe põhielementide vabatahtliku kordamisega põhivaateväljal (nagu nimetatakse pakendi esikülge), et tarbijal oleks toidu ostmisel kergem olulist toitumisalast teavet pilguga haarata. Teabe kordamisel võib pakendi esiküljel kasutada lisaks toitumisalases teabes sisalduvatele väljendus- ja/või esitusviisidele (nt sõnad või numbrid) muid väljendus- ja/või esitusviise (nt graafilised kujundid või sümbolid). Võttes arvesse kõnealuste täiendavate toitumisalase teabe väljendus- ja/või esitusviisidega saadud kogemusi, paluti komisjonil vastu võtta aruanne nende kasutamise ja mõju kohta 13. detsembriks 2017. Kuna viimastel aastal on selles valdkonnas saadud vähe kogemusi ning võttes arvesse liikmesriikides toimunud arengut, lükati aruande vastuvõtmine edasi, et lisada sinna ka kogemused, mis on saadud hiljuti kasutusele võetud süsteemide raames. Käesolev aruanne läheb kaugemale toidualase teabe esitamise määruse artikli 35 kohaldamisalast (st täiendavad väljendus- ja/või esitusviisid, millega korratakse toitumisalast teavet) ning hõlmab ka süsteeme, millega antakse pakendi esiküljel teavet toidu üldise toitekvaliteedi kohta, võttes arvesse, et selline eristamine ei ole tarbija vaatenurgast asjakohane. Aruandes tutvustatakse peamisi pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistussüsteeme, mida ELis praegu rakendatakse või välja töötatakse, samuti teatavaid rahvusvahelisel tasandil rakendatavaid süsteeme. Ühtlasi käsitletakse selles tarbija arusaamist pakendi esikülje märgistussüsteemidest ning nende tõhusust ja mõju. Käesolev aruanne põhineb kirjalike materjalide ülevaadetel ning Teadusuuringute Ühiskeskuse kogutud ja analüüsitud asjakohastel andmetel ning komisjoni põhjalikel aruteludel riiklike pädevate asutuste ja vastavate sidusrühmadega. 2.Ajalooline taust Vastavalt komisjoni 2008. aasta jaanuaris esitatud ettepanekule võtta vastu määrus, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijale, kohustati toidukäitlejaid esitama müügipakendis töödeldud toiduainete pakendi esiküljel üksikasjad energia-, rasva-, küllastunud rasva, süsivesiku-, suhkru- ja soolasisalduse kohta. Lisaks lubati välja töötada vabatahtlikud riiklikud kavad, et esitada need kohustuslikud elemendid muul viisil (nt graafiliste kujunditena). Kaasseadusandjad otsustasid säilitada pakendi esikülje märgistuse kontseptsiooni, kuid teha selle vabatahtlikuks. Nad nõustusid, et kui puudub süsteem, kuidas esitada toitumisalast teavet pakendi esiküljel nii, et see oleks kõigile ELi tarbijatele arusaadav ja vastuvõetav, tuleks see küsimus jätta liikmesriikide ja toidukäitlejate hooleks, et nad töötaksid ise välja oma tarbijatele kohandatud süsteemid, tingimusel et nad järgivad teatavaid kriteeriume. Eesmärk oli koguda kogemusi eri süsteemide toimimise kohta liikmesriikides, et teha teadlikum otsus võimaliku edasise ühtlustamise kohta hilisemas etapis. Selle taustal nõuti 2011. aastal vastu võetud toidualase teabe määruses, et komisjon esitaks käesoleva aruande eri süsteemide kasutamise ja mõju ning edasise ühtlustamise soovitatavuse kohta. Kuna ülekaaluliste ja rasvunute arv enamikus ELi riikides järjest suureneb ja toitumisriskidest tulenev haiguskoormus on märkimisväärne, on riigiasutuste huvi pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistuse vastu alates toidualase teabe määruse vastuvõtmisest kasvanud. Pakendi esikülje märgistusel on üldjuhul kaks poliitikaeesmärki: 1) anda tarbijale lisateavet tervislikumate toiduvalikute tegemiseks ja 2) julgustada toidukäitlejaid muutma toodete koostist tervislikumaks (Kanter et al., 2018). Seega nähakse pakendi esikülje märgistust aina enam kui vahendit, millega toetada rasvumise ja muude toitumisega seotud mittenakkuslike haiguste ennetamise strateegiaid. Praegu on kogu ELis töötatud välja ja rakendatud mitu pakendi esikülje märgistamise süsteemi. 3.Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistust käsitlev ELi õigusraamistik 1.1.Toidualase teabe esitamise määruse kohased täiendavad väljendus- ja esitusviisid Toidualase teabe esitamise määrusega lubatakse pakendi esiküljel vabatahtlikult korrata toitumisalast teavet, st ainult energiasisaldust või energiasisaldust koos rasva-, küllastunud rasvhapete, suhkru- ja soolasisaldusega (artikli 30 lõige 3). Toidualase teabe esitamise määruse artikli 35 kohaselt võivad toidukäitlejad kasutada või liikmesriigid soovitada täiendavaid toitumisalase teabe väljendus- ja/või esitusviise (nt graafilised kujundid või sümbolid), tingimusel et need vastavad määruses sätestatud kriteeriumidele. Need kriteeriumid hõlmavad nõudeid, et täiendavad viisid peavad põhinema usaldusväärsetel ja teaduslikult kehtivatel tarbijauuringutel ja ei tohi tarbijat eksitada. Nende viisideni tuleks jõuda suure hulga sidusrühmadega konsulteerimise tulemusel, nende eesmärk peab olema aidata tarbijal mõista toidu toimet või tähtsust söömisel energia ja toitainete sisalduse seisukohast ning nende toetuseks peaksid olema teaduslikult põhjendatud tõendid selle kohta, et keskmine tarbija mõistab neid väljendus- või esitusviise. Lisaks peavad need viisid olema objektiivsed ja mittediskrimineerivad ega tohi tekitada takistusi kaupade vabale liikumisele. Muude väljendusviiside kasutamisel peaksid need põhinema ühtlustatud võrdluskogustel või üldtunnustatud teaduslikel soovitustel koguste kohta. Liikmesriikidelt nõutakse, et nad jälgiksid toitumisalase teabe täiendavate väljendus- ja esitusviiside kasutamist oma territooriumil ning esitaksid selle teabe komisjonile. Selle jälgimise hõlbustamiseks võivad liikmesriigid nõuda, et toidukäitlejad, kes lasevad nende territooriumil turule sellise teabega märgistatud toitu, teataksid neile täiendava väljendus- ja/või esitusviisi kasutamisest ning esitaksid neile asjakohased põhjendused seoses ELi õigusaktides sätestatud nõuete täitmisega.

1.2.Muud pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistussüsteemid Mõned liikmesriikide või toidukäitlejate väljatöötatud pakendi esikülje märgistussüsteemid ei kuulu toidualase teabe esitamise määruse artikli 35 alla, sest nendes ei korrata toitumisalast teavet kui sellist, vaid antakse teavet toidu üldise toitekvaliteedi kohta (nt sümboli või tähe abil). Neid süsteeme käsitatakse toidualase teabe määruse artikli 36 kohaselt vabatahtliku teabena, mis ei tohi olla tarbija jaoks eksitav, mitmetähenduslik või ebamäärane ning mis peab vajaduse korral põhinema asjakohastel teaduslikel andmetel. Samal ajal, kui selline süsteem aitab kaasa üldise positiivse sõnumi edastamisele (näiteks rohelise värvi abil), vastab see ka toitumisalase väite õiguslikule määratlusele, sest sellega antakse teavet toidu kasuliku toitekvaliteedi kohta, nagu on määratletud määruses (EÜ) nr 1924/2006 toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta (toitumis- ja tervisealaste väidete määrus). Toitumis- ja tervisealaste väidete määruse kohaselt peaksid väited põhinema teaduslikel tõenditel, need ei tohi olla eksitavad ja on lubatud ainult siis, kui eeldatakse, et keskmine tarbija saab väites esitatud kasulikest mõjudest aru. Toitumis- ja tervisealaste väidete määruse kohaldamisalasse kuuluvaid pakendi esikülje märgistussüsteeme saab kasutada üksnes liikmesriigi territooriumil, kui kõnealune liikmesriik on need võtnud vastu toitumis- ja tervisealaste väidete määruse artikli 23 kohaselt, milles kirjeldatakse komisjoni teavitamise korda. 1.3.Toitainelise koostise iseloomustamine Toitainelise koostise iseloomustamine on toidu liigitamine selle toitainelise koostise alusel vastavalt eelnevalt kindlaksmääratud kriteeriumidele. Seda rakendatakse kogu maailmas eri otstarbel, näiteks lastele suunatud toidu turustamise reguleerimiseks. Ka pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe süsteemides kasutatakse sageli toitainelise koostise iseloomustamist. Enamik pakendi esikülje märgistussüsteeme põhineb toitainelise koostise iseloomustamise kriteeriumidel, mis võivad olla üksnes toitainete läviväärtused, näiteks et otsustada, millal määratakse süsteemi alusel roheline, kollane või punane värv, või keerulisemad algoritmid, mis annavad tulemuseks punktisumma. Toitainelise koostise iseloomustamise kriteeriume saab kohaldada ühetaoliselt kõigi toiduainerühmade või konkreetselt eri tooterühmade suhtes. Toitainelise koostise iseloomustamise kriteeriume sellisena märgistusel ei esitata. ELis kasutatakse toitainelise koostise iseloomustamise mõistet ka seoses toidu kohta esitatud toitumis- ja tervisealaste väidetega, kus toitainelise koostisena käsitatakse toitainete läviväärtusi, näiteks rasva-, soola- ja suhkrusisaldusi, mille ületamisel tuleb toitumis- või tervisealaste väidete kasutamist piirata või see keelata, et mitte esitada positiivset tervisesõnumit neid toitaineid ohtralt sisaldavate toitude kohta. Toitumis- ja tervisealaste väidete määruse kohaselt pidi komisjon kehtestama toitainelised koostised 2009. aastaks, kuid kõnealuseid koostisi ei ole veel kindlaks määratud, arvestades teema suurt vastuolulisust, mida näitasid lahknevad ja vastandlikud seisukohad 2009. aastal, kui komisjon püüdis toitainelisi koostisi kehtestada. Toitumis- ja tervisealaste väidete määruse hindamisel keskendutakse muude teemade hulgas toitainelise koostise iseloomustamisele ning täpsemalt küsimusele, kas selliste toitaineliste koostiste kehtestamine, mille eesmärk on vältida poolehoidu äratavate väidete esitamist liiga soolaste, rasvaste või magustatud toitude kohta, on selleks eesmärgiks jätkuvalt sobiv või tuleks samade eesmärkide saavutamiseks näha ette mõni muu viis. 4.ELi tasandil rakendatud või väljatöötatud pakendi esikülje märgistussüsteemid 1.4.Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe erinevad märgistussüsteemid 1980. aastatel asusid mõnede riikide valitsused rasvumise ja muude toitumisega seotud mittenakkuslike haiguste ennetamise strateegiatega seoses töötama välja pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistusi. Samaaegselt kujuneva ülemaailmse rasvumisepideemia ja töödeldud toitude järjest suureneva valikuga turul suurenes 21. sajandi alguses järjepidevalt pakendi esiküljel esitatavat toitumisalase teabe märgistust käsitlevate algatuste arv (Kanter et al., 2018). Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistusi on rakendatud mitmel moel ning üle maailma kasutatakse praegu erinevaid esitusviise. Kirjalikes materjalides on soovitatud erinevaid tüpoloogiaid, et liigitada neid esitusviise nende põhiomaduste alusel kategooriatesse. Süsteeme on võimalik jaotada toitainepõhisteks süsteemideks, millega antakse rohkem või vähem üksikasjalikku teavet konkreetsete toitainete kohta, ja koondnäitajate süsteemideks, millega antakse pigem kokkuvõtlik hinnang toote üldise toitekvaliteedi/tervislikkuse kohta (Savoie et al., 2013). Toitainepõhise kategooria võib jagada arvväärtusi sisaldavaks ja värvikoodiga alamkategooriaks. Koondnäitajate süsteemid sobib omakorda jagada positiivsete näitajatega (tunnustavad logod) süsteemideks, mida saab kasutada üksnes kindlatele toitumisalastele kriteeriumidele vastava toidu puhul, ja hinnanguliste näitajatega süsteemideks, millega antakse üldist ja hinnangulist teavet toidu toitekvaliteedi kohta ning mida saab kasutada kõigi toidukaupade puhul (Julia ja Hercberg, 2017) Veel üks tüpoloogia seostub sellega, kuivõrd suunav on süsteem, ehk teisisõnu, millisel määral esitatakse märgisel otseseid viiteid sellele, kas toode on tarbijale toitekvaliteedi poolest hea või mitte (Hodgkins et al., 2012). Võimalik on ka kahte kategooriat, lihtsustatud süsteeme (pakendi tagaküljel esitatud toitumisalase teabe kärbitud versioon) ja hinnangut sisaldavaid süsteeme (mis esitavad tarbijale hinnangu toitumisalase teabe kohta), hõlmav liigitus (Newman et al., 2014). Määratluse poolest põhinevad kõik hinnangut sisaldavad pakendi esikülje märgistussüsteemid toitainelise koostise iseloomustamise mudelitel, olgu need siis toitainepõhised või kokkuvõtlikud näitajad. Tabelis 1 on riiklikud kavad (rakendatud või kavandatud) ja mõned erasektori kavad liigitatud erinevate tüpoloogiate alusel ning esitatud ka teave selle kohta, kes on nende väljatöötaja ja kus kavasid kasutatakse või kavandatakse või kus need on välja kuulutatud. 1.5.Pakendi esikülje märgistussüsteemid, mida liikmesriigid ja Ühendkuningriik toetavad või kaaluvad Kokkuvõtlikud märgised – positiivse sõnumiga logod Nn lukuaugu logo, mille töötas välja Rootsi riiklik toiduamet ja mis võeti Rootsis kasutusele 1989. aastal, oli esimene ELis rakendatud pakendi esikülje logode süsteem. Lukuaugu logo on vabatahtlik tasuta märgis, mille puhul kasutatakse sümboolset rohelist värvust, millega osutatakse kindlaksmääratud 33 toidugrupis (nt leib, juust, valmistoidud) tervislikumale valikule ning mis põhineb sellistel toitumisalastel kriteeriumidel nagu rasva-, suhkru-, soola-, täistera- või kiudainesisaldus. Logo ei või kasutada väikese toiteväärtusega toodetel, näiteks soolastel suupistetel või karastusjookidel. Taani ja Leedu võtsid lukuaugumärgise kasutusele vastavalt 2009. ja 2013. aastal. Märgis on kasutusele võetud ka ELi-välistes riikides (nt Norra, Island). Tabel 1. Liikmesriikide ja Ühendkuningriigi tasandil rakendatavate/kavandatavate/väljakuulutatud pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistussüsteemide tüpoloogiad ja esitusviisid Kirjalikes materjalides soovitatud liigitused Pakendi esikülje märgistussüsteemide näidised Väljatöötaja ELi liikmesriik Toitainepõhised märgised Numbrilised Mittesuunavad Lihtsustatud (mittetõlgendavad) Võrdluskoguse märgis Erasektor Kogu ELis NutrInform Battery Avalik sektor IT Värvikoodiga Poolsuunavad Hinnangut sisaldavad (tõlgendavad) Ühendkuningriigi pakendi esikülje märgis Avalik sektor UK Muud fooritulemärgised Erasektor (jaemüüjad) PT, ES Kokkuvõtlikud märgised Positiivse sõnumiga (kinnitavad) logod Suunavad Hinnangut sisaldavad (tõlgendavad) Nn lukuauk Avalik sektor SE, DK, LT Südame-/terviselogod VVO Avalik sektor FI, SI HR Tervislik valik Erasektor CZ, PL Eemaldati kasutuselt Madalmaades Hinnangulised näitajad Nutri-Score Avalik sektor FR, BE ES, DE, NL, LU Soome kinnitas 2000. aastal südamesümboli „Parem valik“. Sümboli kasutamise kriteeriumid (rasva-, soola-, suhkru- ja/või kiudainesisaldus) on määratletud üheksa peamise toiduainerühma kohta. Õiguse märgist kasutada annavad Soome südame- ja diabeediliidu määratud eksperdid ning see on tasuline. Sloveenias võttis südame- ja veresoonkonna tervise ühing 1992. aastal kasutusele „kaitsva toidu“ (nimetatakse ka „väikeseks südameks“) logo, mida edendab ka valitsus (Miklavec et al., 2016). Seda kasutatakse müügipakendis toidul, mis vastab teatavatele toitumisalastele kriteeriumidele. 2015. aasta riikliku programmi „Tervislik elu“ osana volitati Horvaatia rahvatervise instituuti andma õigust kasutada teatavatele toitumisalastele kriteeriumidele vastaval toidul „Tervisliku elu“ logo. Kokkuvõtlikud märgised – hinnangulised näitajad

2017. aasta oktoobris võttis Prantsusmaa pärast tervet rida katselisi ja suuremahulisi uuringuid kasutusele süsteemi Nutri-Score. Ühendkuningriigi toidustandardite ameti toitainelise koostise iseloomustamise mudelil põhineva Nutri-Score’i puhul osutatakse konkreetse toidukauba üldisele toitekvaliteedile. Märgisel esitatakse viie värviga skaala, alates tumerohelisest, mis tähendab suurima toitekvaliteediga toidukaupa, kuni tumeoranžini, mis tähistab väikseima toiteväärtusega toidukaupa, ning need on seostatud tähtedega A-st E-ni. Toitekvaliteedi arvutamise algoritmis võetakse arvesse nii kahjulikke (suhkrud, küllastunud rasvhapped, sool ja kalorid) kui ka kasulikke elemente (valgud, kiudained, puuviljad, köögiviljad, kaunviljad ja pähklid). Samuti võttis Nutri-Score’i kasutusele Belgia (märts 2019). 2020. aasta märtsis teatas Saksamaa komisjonile Nutri-Score’i kasutamist käsitleva riikliku määruse eelnõust. Otsusest see süsteem kasutusele võtta on teatanud Hispaania (november 2018), Madalmaad (november 2019) ja Luksemburg (veebruar 2020). Toitainepõhised märgised 2020. aasta jaanuaris teatas Itaalia komisjonile dekreedi eelnõust, milles soovitatakse kasutada vabatahtlikku pakendi esikülje märgistussüsteemi „NutrInform Battery“. Süsteemi aluseks on võrdluskoguste märgis (seda kirjeldatakse allpool); seda täiendab aku sümbol, mis osutab ühe portsjoni energia- ja toitainete sisaldusele protsendina päevasest tarbitavast kogusest. ELi turul kõnealust süsteemi veel ei kasutata. 2013. aastal võttis Ühendkuningriik pärast mitmeaastast uurimistegevust ja sidusrühmadega konsulteerimist ametlikult kasutusele pakendi esikülje vabatahtliku märgistussüsteemi, nn fooritulede süsteemi. Süsteemis on ühendatud värvikoodid ja protsendid võrdluskogusest ning selle kasutamist toetatakse Ühendkuningriigi asutuste vastuvõetud juhiste abil. Sellega antakse teavet toiduportsjoni rasva-, küllastunud rasvhapete, suhkru- ja soola- ning energiasisalduse kohta. Värve kasutatakse, et liigitada nimetatud toitainete sisaldus väikeseks (roheline), keskmiseks (kollane) või suureks (punane); värvide läviväärtuste aluseks on 100 g/ml toitu/jooki (suurte portsjonitena müüdavate toodete puhul kohaldatakse punase värvi läviväärtusi portsjoni kohta). 1.6.ELi eraettevõtjate väljatöötatud pakendi esikülje märgistussüsteemid Toitainepõhised märgised Valitsuse toetatavate süsteemide kõrval töötas Euroopa toiduaine- ja joogitööstuste liit välja soovitatavate päevaste koguste (Guideline Daily Amounts, GDA) süsteemi, mis hiljem nimetati ümber võrdluskoguste märgiseks ja võeti kasutusele 2006. aastal. Märgisel antakse numbrilist teavet selle kohta, milline on toiduportsjoni energia- ja toitainesisaldus ning millise protsendi päevasest võrdluskogusest see moodustab. Seda süsteemi kasutatakse kõikjal ELis (Storcksdieck genannt Bonsmann et al., 2010). Mõned jaemüüjad (nt Portugalis ja Hispaanias) on töötanud välja oma pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgise, mille aluseks on fooritulede elemendid ja millega lisatakse võrdluskoguse märgisele värvid. 2017. aastal töötas kuus hargmaist toidu- ja joogitootjat välja süsteemi „Evolved Nutrition Label“ (ENL), mis põhineb võrdluskoguste märgisel ja millele on lisatud värvid sarnaselt Ühendkuningriigi pakendi esikülje märgistussüsteemiga, kuid nende toodete puhul, mida soovitatakse tarbida väikeste portsjonitena, minnakse sujuvamalt üle kollaselt punasele. 2018. aasta novembris teatasid need ettevõtted oma otsusest peatada/lõpetada katsed toiduainete ENL-märgisega. Kokkuvõtlikud märgised – positiivse sõnumiga logod Sihtasutusele Choices International Foundation kuuluv logo „Tervislik valik“ („linnuke“) tähistab toiduainerühmades olevaid tervislikumaid valikuid. Kategooriapõhiste kriteeriumide aluseks on küllastunud ja transrasvhapete, lisatud suhkru, soola-, kiudaine- ja/või energiasisaldus. Neid kriteeriume kohaldatakse kõigi toiduainete, sealhulgas suupistete ja karastusjookide suhtes. Ettevõtted, kes maksavad riiklikule Choices’i organisatsioonile liikmetasu, saavad seda logo sobivatel toodetel kasutada. Süsteem toimib Tšehhi Vabariigis ja Poolas. Madalmaade valitsus kinnitas logo 2013. aastal, kuid 2017. aastal sellest loobuti.



5.Olukord rahvusvahelisel tasandil Praegu on kogu maailmas enam kui 40 riigil teatav pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistussüsteem. Enamik kolmandaid riike on võtnud kasutusele vabatahtlikud pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgised, mõned riigid on teinud need kohustuslikuks. Üldiselt kalduvad ühe ja sama geograafilise piirkonna riigid kasutama sarnaseid märgistusi, kohandades sealjuures teatavaid aspekte riiklike oludega. Toitainepõhised valgusfooritulede elemendid on väljaspool ELi võetud vabatahtlikult (nt Lõuna-Korea) või kohustuslikult (nt Ecuador) kasutusele vaid mõnes riigis. Ka India kaalub kohustuslikku märgist. Mitu Aasia riiki (nt Malaisia, Singapur, Tai) kasutavad positiivse sõnumiga tervisliku valiku logode puhul erinevaid esitusviise ja kriteeriume (neist mõni põhineb Choices Internationali kriteeriumidel). Tervisliku valiku logod on kasutusele võtnud ka mõned Aafrika riigid (nt Nigeeria ja Zimbabwe). Austraalias ja Uus-Meremaal rakendatakse hinnangulist süsteemi Health Star Rating ning see on vabatahtlik pakendi esikülje märgistussüsteem, milles omistatakse toodetele pool kuni viis tähte, olenevalt nende tervislikkusest; see määratakse kindlaks kahjulike ja kasulike toitainete ning muude koostisosade põhjal. 2016. aastal Tšiilis kasutusele võetud hoiatussüsteem on kohustuslik toitainepõhine süsteem, millega tähistatakse suure energia-, suhkru-, küllastunud rasvhapete ja/või naatriumisisaldusega tooteid. Mõned teised Lõuna-Ameerika riigid (nt Brasiilia, Peruu, Uruguay), aga ka Kanada ja Iisrael on loonud sarnaseid hoiatussüsteeme või töötavad neid praegu välja. Toiduaine- ja joogitööstus on töötanud rahvusvahelisel tasandil välja erinevaid toitainepõhiseid võrdluskoguste süsteeme, mida kasutavad laialdaselt ettevõtted kogu maailmas.

Joonisel 1 tuuakse mõned näited pakendi esiküljel kasutatavatest märgistustest, mida rakendatakse väljaspool ELi. Joonis 1. Rahvusvahelisel tasandil kasutatavate süsteemide näited Codex alimentarius’e suunistes toitumisalase teabe märgistamise kohta antakse pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistuse kohta vaid piiratud hulgal juhiseid, kusjuures tegemist on „täiendava toitumisalase teabega“. Suunistes täpsustatakse, et seda liiki toitumisalane teave peaks suurendama tarbija arusaamist toidu toiteväärtusest ning aitama tõlgendada teavet toitainete kohta. Konkreetseid rahvusvahelisi suuniseid pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistega seotud parimate tavade kohta ei ole ja välja on töötatud hulk erinevaid märgiseid. Kuna märgiste üleküllus võib tekitada rahvusvahelisele kaubandusele probleeme, leppis codex’i toidu märgistamise komitee 2017. aasta oktoobris kokku, et valitsustele, kes soovivad seda liiki märgistamist ühtlustada, töötatakse välja pakendi esikülje märgistussüsteeme käsitlevad suunised, mis aitaksid pakendi esikülje märgistussüsteeme ühtlustada ning seega hõlbustaksid rahvusvahelist kaubandust. See töö kestab ka praegu. 6.Tarbija huvi, arusaamine ja reaktsioon ning mõju tervisele Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistuse oluline poliitikaeesmärk on aidata tarbijal teha tervislikumaid toiduvalikuid (Kanter et al., 2018). Enamik tarbijaid väidab tõepoolest, et nende arvates on pakendi esiküljel esitatavast toitumisalase teabe märgistusest abi (nt 71% Madalmaade tarbijauuringule vastanutest ja 78% Saksamaa tarbijauuringule vastanutest). Tõendite põhjal tundub, et pakendi esikülje märgised täidavad teabelünga või tarbija vastamata vajaduse, kuna vanemad ja ülekaalulised/rasvunud inimesed vastavad tõenäolisemalt, et pakendi esikülje märgis on neile vajalik (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020). Kas inimesed vastusena pakendi esikülje märgiste olemasolule ka tegelikult oma ostukäitumist muudavad, oleneb erinevatest teguritest. Selleks et pakendi esikülje märgis oleks tulemuslik, peab see äratama tarbija tähelepanu ning tarbija peab selle omaks võtma ja seda mõistma, enne kui see saab hakata mõjutama tema toiduvalikuid (Grunert ja Wills, 2007) ning seejärel ka toitumist ja tervist. Tarbija tähelepanu Enne kui tarbija suudab pakendi esikülje märgise omaks võtta ja seda mõista, peab ta esmalt sellele tähelepanu pöörama. On ilmnenud, et märgised pakendi esiküljel äratavad rohkem tähelepanu kui pakendi tagaküljel (Becker et al., 2015). Nende tarbijate arv, kes enda sõnul vaatavad pakendi esikülje märgiseid, on väga suur (nt Belgia tarbijate uuringus 60% (Möser et al., 2010)), kirjalikest materjalidest on aga hästi teada, et enda teatatud märgiste kasutamine on suurem, kui järeldatakse kauplustes tehtud jälgimisuuringute põhjal (Grunert et al., 2010). Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgiste puhul võivad rohkem tähelepanu äratada mitu põhilist omadust. Kiiremini äratavad tähelepanu suuremate mõõtmetega märgised. Tähelepanu on suurem ka siis, kui toidupakendil on vähem muud teavet ning kui märgise liik ja asukoht pakendil ei muutu. Värv suurendab tähelepanu tõenäoliselt juhul, kui märgise ja pakendi vahel tekib kontrast. Lisaks märgise konkreetsetele omadustele oleneb pakendi esikülje märgistusele pööratav tähelepanu ka tarbija omadustest, nagu vanus, haridustase ja tervisega seotud ajendid. Tähelepanu võivad märkimisväärselt aidata äratada viidad kaupluste vahekäikudes või teabelehtede olemasolu. (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020) Tarbijapoolne omaksvõtt Kui tarbija ei võta märgist omaks, jätab ta märgise sõnumi tähelepanuta, isegi kui ta seda märkab. Omaksvõtu olulised aspektid näivad olevat köitvus ja meeldivus (Ducrot et al., 2015a). Üldiselt eelistab tarbija märgiseid, mis sisaldavad võimalikult vähe numbreid, küll aga graafilisi kujundeid ja sümboleid (Campos et al., 2011); eelkõige puudutab see madalama sotsiaal-majandusliku staatusega tarbijaid (Méjean et al., 2013). Oluliseks aspektiks on osutunud ka värv (Babio et al., 2014). Samuti mängib rolli pakendi esikülje märgistussüsteemi suunavus: osale tarbijaist meeldivad suunavad märgised, sest need aitavad kiiresti otsustada, mõni võib aga reageerida tõrjuvalt, kui talle öeldakse, et miski on „tervislik“, kuid üksikasjalik toitumisalane teave puudub (Grunert ja Wills, 2007; Hodgkins et al., 2012). Seetõttu leiavad mõned teadlased, et tõhus esitusviis võiks olla selline, milles kombineeritakse nii suunavaid kui ka mittesuunavaid elemente (Hodgkins et al., 2012). Veel üks oluline omaksvõtu aspekt on usaldus. Uuringutest nähtub, et kui logo soovitab usaldusväärne asutus, annab see tarbijale suurema kindlustunde ja see võetakse paremini omaks (De la Cruz-Góngora et al., 2017). Mis puudutab pakendi esikülje märgistussüsteemide omaksvõtmist, siis kirjalikest materjalidest ei selgu kindlat liidrit. Pigem nähtub mitmesugustest uuringutest, et eelistatakse erinevaid süsteeme, võib-olla uuritud märgiste konkreetsete omaduste või tarbijate kultuuriliste erinevuste tõttu (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020). Asjaomaste kirjalike materjalide põhjal ei ole põhjus see, et mingi märgis on kõige eelistatavam, vaid et see märgis aitab jõuda parima objektiivse arusaamiseni ning abistab tarbijat kõige paremini tervisliku valiku kindlakstegemisel (Ducrot et al., 2015b; Gregori et al., 2014). Tarbijate arusaamine teabest Kirjalikest materjalidest selgub, et katsetingimustes on enamikul pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistel soodne mõju tarbijate suutlikkusele leida tervislikum valik, võrreldes olukorraga, kus märgis puudub (nt Cecchini ja Warin, 2016; Roseman et al., 2018; Hawley et al., 2013). Enamikus uuringutes leitakse, et hinnangut sisaldavad süsteemid, milles kasutatakse värvikoode ning eriti värvikoode kombinatsioonis hinnanguliste näitajatega, nagu on näidatud hiljutises rahvusvahelises uuringus (Egnell et al., 2018c), aitavad erinevas vanuses, erineva sotsiaal-majandusliku staatuse ja kultuuritaustaga tarbijatel kõige paremini leida tervislikumaid tooteid (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020; Egnell et al., 2018a; Ducrot et al., 2015a). Kui toidu tervislikkuse üle otsustamisel kasutatakse värvikoodiga toitainepõhiseid märgiseid, näib tarbija pidavat olulisemaks pigem vältida punast kui valida rohelist (Scarborough et al., 2015). Hinnangut sisaldavad süsteemid näivad aitavat tarbijal kaaluda toodete tervislikkust paremini kui lihtsustatud süsteemid (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020) ning kui tarbijal on vaja võrrelda raskesti võrreldavaid tooteid, tunduvad need olevat tõhusamad kui lihtsustatud märgistused (Newman et al., 2018). Mõju ostukäitumisele Olenemata ulatuslikest uuringutest ja tõenditest, et pakendi esikülje märgistussüsteemid aitavad toitumisalast teavet paremini mõista, on palju vähem teadusuuringuid, milles ka tegelikult analüüsitakse, kuivõrd pakendi esikülje märgised mõjutavad tarbijate toiduostmise otsuseid. Enamik uuringuid seisneb pigem küsitlustes või eksperimentides ning neis vaadeldakse ostukavatsust, mis tekib reaktsioonina pakendi esikülje märgistele, mitte aga tegelikku ostukäitumist tegelikes olukordades.

Uuringutest, milles vaadeldakse ostukavatsust, nähtub, et pakendi esikülje märgised võivad parandada toiduvalikute ja ostukorvi toitekvaliteedi (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020). Võrdlevate eksperimentaalsete uuringutega antakse aimu erinevate märgiste suhtelisest mõjust ostukäitumisele, neist väga vähestes on aga tehtud riikidevahelisi võrdlusi ja jälgitud kultuurierinevuste mõju. Rahvusvahelise uuringu esialgsetest tulemustest nähtub, et viiest katsetatud pakendi esikülje märgisest olid Nutri-Score ja fooritulemärgised need, mis muutsid eri riikide tarbijate toiduvalikuid kõige sagedamini ja kõige ulatuslikumalt, suunates neid tervislikuma valiku poole. Ostukäitumise kohta on kättesaadavad vaid mõned tegelikku olukorda kajastavad uuringud ning tõendeid mõju kohta reaalsele ostukäitumisele on raske hankida (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020). Võimalik põhjus on see, et lisaks pakendi esikülje märgistele mõjutab ostuotsuseid veel hulk erinevaid tegureid, muu hulgas ka hind (nt allahindlused), eeldatavad maitseomadused, harjumused jne (nt Grunert et al., 2010; Boztuğ et al., 2015). Mõnest tegelikku elu vaatlevast uuringust nähtub, et hinnangut sisaldavad pakendi esikülje märgistussüsteemid võivad parandada toiduvalikute toitekvaliteeti; värvikoodiga süsteemid ja/või värvikoodi ning hinnangulise näitaja kombinatsiooni kasutavad süsteemid näivad olevat kõige paljutõotavamad (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020). Samuti nähtub mitmest uuringust, et kui pakendi esikülje märgistussüsteemide kasutuselevõttu kombineerida teadlikkuse suurendamise ja/või teavituskampaaniatega, võib nende mõju olla märkimisväärne (nt Graham et al., 2017; Julia et al., 2016). On ka tõendeid, millest nähtuvalt on pakendi esikülje märgistussüsteemid tõhusad motiveeritud, st terviseteadliku tarbija toetamisel (nt Finkelstein et al., 2018, Ni Mhurchu et al., 2018). Tarbija tüübist olenevalt võib märgistussüsteemi liik mõjutada toimet ostukäitumisele: nautimisalti tarbija puhul näivad olevat tõhusamad hinnangut sisaldavad märgised, tervisest huvitatud tarbija puhul aga lihtsustatud süsteemid (Hamlin, 2015; Sanjari et al., 2017). Pakendi esikülje märgiste tõhusust näib mõjutavat ka toidugrupp (Ni Mhurchu et al., 2018; Nikolova ja Inman, 2014). Näiteks kui tarbija ostab „ebatervislikku“ toitu, loeb ta vähem tõenäoliselt selle märgist, sest ta tahab end hellitada ja väldib heidutavat teavet (Talati et al., 2016). Pakendi esikülje märgistussüsteemidel võib ostudele olla ka ettekavatsematuid mõjusid. Mõnedes uuringutes on välja selgitatud, et ostukäitumine on pakendi esikülje märgise olemasolu tulemusel muutunud, kuid seda ei ole seostatud toidu tervislikkusega, millele märgistussüsteemi abil osutatakse (Sacks et al., 2009; Hamlin, 2015; Hamlin ja McNeill, 2016). Mõju toitumisele ja tervisele Selleks et vahetult hinnata, kas pakendi esikülje märgistussüsteemid parandavad tegelikus elus tarbijate toitumist ja tervist, oleks vaja jälgida nende igapäevaseid toitumisvalikuid pika aja jooksul ning anda hinnang pakendi esikülje märgistussüsteemide tervisemõjule mitmeaastases juhuslikustatud ja kontrollitud uuringus. Seoses selliste uuringute korraldamise ja põhjusliku seose tõendamise keerukusega ei ole piisavalt empiirilisi tõendeid, et teha järeldusi pakendi esikülje märgiste kasutamise mõju kohta toitumise tervislikkusele ning tervisele endale (Cecchini ja Warin, 2016; Hersey et al., 2013; Crocket et al., 2018). Selle asemel kasutavad teadlased modelleerimismeetodeid, et ekstrapoleerida ostukäitumisele avalduvaid mõjusid üldisele toitumisele ja toiduga seotud tervisetulemustele (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020). Modelleeritud stsenaariumid, kus tavaliselt tarbitavad toidud asendatakse hinnangut sisaldavatel pakendi esikülje märgistel määratletud tervislikumate valikutega (toitainelise koostise iseloomustamise mudelite põhjal), osutavad rahvatervise seisukohast murettekitavate toitainete ja kalorite tarbimise võimalikule vähenemisele (nt Amcoff et al., 2015; Roodenburg et al., 2013; Cecchini ja Warin, 2016). Mõnes uuringus, kus vaadeldi seoseid (vabatahtlike) toiduvalikute kvaliteedi ja toitumisega seotud haiguste vahel, jõuti tulemusele, et toitumise kvaliteet, mida hinnati Nutri-Score’i süsteemi aluseks oleva toitumisindeksiga, ning südame ja veresoonkonna haiguste (Adriouch et al., 2016 ja 2017), vähi (Deschasaux et al., 2018) ning ülekaalulisuse (Julia et al., 2015) riski vähenemine on omavahel seotud. Uuringus, milles käsitleti viit erinevat pakendi esikülje märgist, jõuti järeldusele, et pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgis võib aidata vähendada toitumisega seotud mittenakkuslikest haigustest tingitud suremust. See mõju sõltub uuritud märgise liigist ja kõige tõhusamaks on osutunud Nutri-Score (Egnell et al., 2019). Samuti osutatakse kirjalikes materjalides teatavatele kavandamata mõjudele, mida märgistus toitumisele avaldab. Näiteks toidu tajumine tervislikuna võib panna seda toitu rohkem tarbima, sest süütunne on väiksem (Chandon ja Wansink, 2007), ning kui pakendi esikülje märgisel ei anta märku, et toidu tervislikkusel on piirid, võidakse tarbida sobimatult suuri portsjoneid (Egnell et al., 2018b). Muud mõjud tarbijale Uuringutest nähtus, et pakendi esikülje märgistussüsteemid võivad suurendada tarbijate valmidust maksta tervislikumate toodete eest (Teadusuuringute Ühiskeskus, 2020). Crosetto et al. (2018) järgi võib ostukorvi toitekvaliteedi paranemine – kui ostetakse tervislikumana märgistatud tooteid – olla rahaliselt kulukas, kuid kõige vähem näis ostukorvi toitekvaliteedi paranemise hind mõjutavat väiksema sissetulekuga leibkondi.. Veel ühe aspektina tuleb kaaluda tarbija segadusseajamist ja tema usalduse kaotust. Läbivaadatud kirjalikest materjalidest selgub, kuivõrd võib tarbija segadus seoses märgistussüsteemidega olla takistuseks nende omaksvõtmisel ja tulemuslikul kasutamisel (Cowburn ja Stockley, 2005; Grunert ja Wills, 2007). Tarbija segadust võib suurendada erinevate pakendi esikülje märgistuste esitusviiside üheaegne olemasolu turul (Harbaugh et al., 2011; Draper et al., 2013; Malam et al., 2009). Segadust võib tekitada ka asjaolu, et vabatahtlike süsteemide puhul ei nõuta pakendi esikülje märgise olemasolu kõigil pakenditel, mis võib mõjutada tarbijat eelistama pakendi esikülje märgisega tooteid, mis aga on sama tervislikud või ehk ka vähem tervislikud kui märgiseta tooted (Talati et al., 2016). Samuti osutatakse uuringutes, et tarbija usaldus kaob ja ta muutub kahtlustavaks, kui suhteliselt „ebatervisliku“ toote pakendi esikülje märgisel kirjeldatakse seda toodet kui suhteliselt toitainerikast (Harbaugh et al., 2011). 7.Mõju toidukäitlejatele ja siseturule Pakendi esikülje märgistussüsteemid võivad toidukäitlejaid ja üldisemalt toidutarnijaid mõjutada eri viisil. Pakendi esikülje märgiste kasutuselevõtmine võib olla ettevõtetele stiimuliks muuta olemasolevate toodete koostist ja töötada välja uusi tooteid, et saada pakendi esikülje märgistussüsteemis soodsa(ma)t hinnangut. Toidutarnijaid puudutavad ka muud pakendi esikülje märgistega seotud küsimused, näiteks võimalikud tõkked toiduainete vabale ringlusele siseturul. Mõju tarnekäitumisele, sealhulgas koostise muutmisele ja uuendamisele Kuivõrd pakendi esikülje märgistussüsteemid võivad tarbija valikuid mõjutada, on tootjatel stiimul kohandada oma toodete toitainelist koostist vastavalt soodsa(ma) hinnangu saamiseks vajalikele nõuetele. On mõningaid tõendeid, et pakendi esikülje märgised mõjutavad toote koostist ka tegelikult. Näiteks on teatatud, et kui Madalmaades võeti kasutusele logo Healthy Choice (Vyth et al., 2010), Kanadas programmi Health Check sümbol (Dummer et al., 2012) ja Uus-Meremaal Health Star Rating (Ni Mhurchu et al., 2017), paranes turul olevate toidukaupade toitaineline koostis. Need tõendid koostise muutmise / uuendamise kohta tuginevad suuresti siiski ettevõtete enda teatatud andmetele. Teadusuuringud pakendi esikülje märgiste mõju kohta tervislikumate toodete väljatöötamisele on napid, kuigi on mõningaid tõendeid selle kohta, millist rolli võivad vabatahtlikud pakendi esikülje märgised mängida tervislikumate toodetega turu saavutamisel (nt Liu et al. uuring (2015) valmisteraviljatoitude kohta). Võimalik teatatud risk seoses tootjate reageerimisega pakendi esikülje märgistussüsteemidele on see, et koostist muudetakse üksnes nende toitainetega seoses, mida hõlmab pakendi esikülje märgistussüsteem (Vyth et al., 2010; Carter et al., 2013). Tähelepanu tuleks pöörata ka võimalikele asenduskoostisosadele, et koostise mis tahes muutmisest oleks rahvatervisele ka tegelikult kasu. Koostise muutmine võib mõjutada toote maitset ja muid omadusi, mis võib põhjustada nõudluse vähenemist ning seega tasalülitada ettevõtte võimaliku kasu, mis tuleneb pakendi esikülje märgistussüsteemis saadud paremast hinnangust. Seega hindavad tootjad koostise muutmisel või toidualaste uuenduste kasutuselevõtmisel strateegiliselt toodete toitainepõhise eristamise kasulikke külgi (Van Camp et al., 2012). Kuid isegi kui tootjad otsustavad oma toodete koostist mitte muuta või kui nad ei saa oma tooteid nende erilise koostise või standardi tõttu muuta, võivad nad sellegipoolest otsustada, et kasutavad vabatahtlikku pakendi esikülje märgist, näiteks läbipaistvuse huvides. Selle strateegia võivad valida ka jaemüüjad (Machleit ja Mantel, 2001), eesmärgiga jätta tarbijale soodne mulje, et jaemüüja pöörab nende tervisele tähelepanu (Newman et al., 2014). Pakendi esikülje märgistus võib anda jaemüüjatele ka võimaluse omatooteid (mida müüakse jaemüüja kaubamärgi all) riiklikest kaubamärkidest veelgi eristada. Nagu Van Camp et al. näitasid oma Ühendkuningriigis tehtud uuringus (2012), kasutati omatoodetel tõenäolisemalt pakendi esikülje märgiseid. Mõju VKEdele Võimalikud tasud ja/või sertifitseerimismenetlused võivad eeskätt VKEdele olla olulised takistused pakendi esikülje märgiste kasutamisel. Seetõttu on mõned süsteemid loodud spetsiaalselt selleks, et julgustada VKEsid neid kasutama (tasuta, ei nõua sertifitseerimist, punktisumma arvutamiseks vajalikud andmed on kättesaadavad...). VKEd võivad oma toodete koostise muutmist pidada keerulisemaks kui suuremad ettevõtted, sest neil on vähem rahalisi ja/või inimressursse, kuigi tuleb märkida, et toote pidev täiustamine on vaid osaliselt seotud pakendi esikülje märgistega ja neist mõjutatud. Mis puudutab positiivset sõnumit edastavaid logosid (nt nn lukuauk, tervisliku valiku logod), siis teatavad väiksemad tootjad, et nad oskavad hinnata mõju, mida hästi tuntud logo võib avaldada nende enda vähem tuntud kaubamärkidele ning nende toodete kvaliteedi ja tervisekuvandi parandamisele.

Mõju siseturule Toidualase teabe määruses on ühe nõudena pakendi esikülje märgistussüsteemidele, mille liikmesriigid või toidukäitlejad on vastavalt artiklile 35 välja töötanud, sätestatud, et nende kasutamine ei tohi põhjustada takistusi kauba vabale liikumisele ELi siseturul. Sama põhimõte kehtib muude reguleerivate sätete kohaselt väljatöötatud pakendi esikülje märgistussüsteemide kohta (vt punkt 3.2). Mõned toiduainetootjad väidavad, et teatavate liikmesriikide soovitatud pakendi esikülje märgistussüsteemid võivad mõjutada teistest liikmesriikidest imporditavate konkreetsete toodete müüki või et mõned nendest süsteemidest, mis on küll vabatahtlikud, võivad muutuda de facto kohustuslikeks, kuna toiduainetootjaid survestatakse soovitatud märgist kasutama. Sellega seoses on 2013. aastal ettevõtjatelt laekunud Ühendkuningriigi fooritulesüsteemi kohta ametlikke kaebusi. Seni ei ole Euroopa Komisjonile saabunud muid kaebusi ega andmeid pakendi esikülje märgistussüsteemide võimaliku mõju kohta siseturule. Asjaolu, et pakendi esikülje märgistussüsteemi soovitab liikmesriik, võib tekitada tarbijas ootusi, et selles riigis turustatavad, sealhulgas ka teistest riikidest pärit toiduained peaksid olema märgistatud ametliku süsteemi kohaselt. See võib tähendada, et keskmine tarbija eelistab ametliku süsteemi kohaselt märgistatud tooteid, võrreldes märgistamata või muid märgiseid kandvate toodetega, ja see võib avaldada ELi toidukäitlejatele survet märgistada kõik liikmesriigi turul olemasolevad tooted liikmesriigi edendatava ametliku süsteemi kohaselt. Niivõrd, kui on olnud võimalik välja selgitada, ei räägita kirjalikes materjalides ELi turul kasutusele võetud pakendi esikülje märgiste mõjust liikmesriikidevahelisele kaubandusele ja/või imporditud toodete müügile. Uuringutes, milles jälgitakse pakendi esikülje märgise mõju ostuotsustele, vaadeldakse pigem mõju ostetud toidu toitekvaliteedile kui konkreetsete (import)toodete müügile. Lisaks võib võimalik mõju tuleneda asjaolust, et eri liikmesriigid soovitavad erinevaid pakendi esikülje märgistussüsteeme, mis võib juhul, kui toidukäitlejad soovivad kasutada soovitatud märgistust ja on sunnitud asjaomasel liikmesriigi turul kasutatavat pakendit muutma, tuua neile kaasa lisakulusid. Kättesaadava teabe ja uuringute põhjal ning arvestades, kui keeruline on koguda andmeid küllaltki äsja väljatöötatud süsteemide pikaajalise mõju kohta, on tõendid, et liikmesriikide soovitused kasutada kindlat pakendi esikülje märgistussüsteemi kas võivad või ei pruugi takistada toiduainete vaba ringlust, senini piiratud ega võimalda teha järeldusi. 8.Arvamused ja seisukohad 1.7.Nõukogu, Euroopa Parlament ja Regioonide Komitee Oma 6. juunil 2017. aastal vastu võetud järeldustes kutsub nõukogu liikmesriike ja komisjoni üles julgustama toiduainete vabatahtlikku märgistamist vastavalt määruses nr 1169/2011 ja eelkõige selle artikli 35 lõikes 1 sätestatud põhimõtetele, toetama kõiki, eeskätt madalama sotsiaal-majandusliku staatusega rühmadest pärit tarbijaid tervislike valikute tegemisel ning edendama haridus- ja teabekampaaniaid, mille eesmärk on parandada tarbija arusaamist toiduteabest, sealhulgas toitumisalasest märgistusest. Oma 22. juunil 2018 vastu võetud järeldustes kutsub nõukogu komisjoni üles pidama jätkuvalt esmatähtsaks rahvatervist ja käsitlema eelkõige piiriülese tähtsusega küsimusi, nagu näiteks toidu märgistamine, mille lõppeesmärk on parandada tervisenäitajaid ELis. Alates toidualase teabe määruse vastuvõtmisest ei ole Euroopa Parlament võtnud pakendi esikülje märgistuse küsimuses vastu ühtki konkreetset resolutsiooni. Oma 4. juulil 2018 vastu võetud arvamuses kutsub Euroopa Regioonide Komitee „Euroopa Komisjoni üles pärast olemasolevate märgistussüsteemide analüüsimist esitama ettepaneku töödeldud toidu pakendite jaoks sellise ühtse kohustusliku Euroopa värvimärgistussüsteemi sisseseadmiseks, kus värve kasutatakse 100-grammiste ühikute alusel toidupaki esiküljel kogu ELis, andes tarbijatele selget teavet suhkru-, soola- ja rasvasisalduse kohta ning edendades seeläbi tervislikumaid toitumisharjumusi“. 1.8.ELi liikmesriikide pädevate asutuste eksperdid Selle aruande ettevalmistavas etapis korraldati 2018. aasta jooksul liikmesriikide pädevate asutuste ekspertide, sidusrühmade ja komisjoni ühiskoosolekuid, et vahetada aruandes käsitletud teemadel arvamusi ning koguda andmeid/teavet. Teatavate ELi liikmesriigi pädevate asutuste eksperdid pooldasid pakendi esiküljel lihtsustatud märgistussüsteemide kasutamist, millega antakse toitainepõhist teavet portsjoni suuruse alusel, kuid ei anta toidule hinnangut, ning nad tunnevad muret, et hinnangut sisaldavate pakendi esikülje märgistussüsteemide puhul võidakse mõnede traditsiooniliste toodete ja piirkondlike eritoodete (nt juustud, toiduõlid, lihatooted) märgistel esitada teavet, mis heidutab tarbijaid neid ostmast. Mitme ELi liikmesriigi pädevate asutuste eksperdid, sealhulgas riikidest, kus hinnangut sisaldavad märgised on juba kasutusel, pooldasid selliseid süsteeme ja väitsid, et need aitavad tarbijal teha tervislikke toiduvalikuid. Muude liikmesriikide pädevate asutuste eksperdid ei väljendanud konkreetseid eelistusi ei lihtsustatud ega hinnanguid sisaldavate pakendi esikülje märgistussüsteemide kohta. Paljude liikmesriikide pädevate asutuste eksperdid väljendasid sõnaselgelt toetust pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistuse ühtlustamise kohta kogu ELis ja rõhutasid, et mitme süsteemi olemasolu ELis ajab tarbija segadusse ning võib viia turu killustumiseni. Üldiselt nõustusid enamiku liikmesriikide eksperdid, et mis tahes süsteem peaks tuginema ulatuslikele teadusuuringutele ning et selle objektiivne arusaadavus tarbijale peab olema tõendatud, võttes arvesse erineva sotsiaal-majandusliku staatusega rühmi. 2014. aastal leppisid ELi valitsuste esindajad ELi tasandil kokku laste rasvumist käsitlevas vabatahtlikus ELi 2014.–2020. aasta tegevuskavas, milles osutati tarbijale kergesti arusaadavate vabatahtlike toidu märgistamissüsteemide väljatöötamisele. 1.9.Sidusrühmad Tarbijate esindajate ja rahvatervise ühenduste arvates võib pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistus mängida otsustavat rolli, sest see võib aidata tarbijal teha teadlikumaid ja tervislikumaid toiduvalikuid. Toidualase teabe määrust käsitlevate läbirääkimiste ajal toetasid nad ELi kohustusliku ühtlustatud pakendi esikülje märgistussüsteemi kasutuselevõttu. Nad pooldavad endiselt ühtset lähenemisviisi pakendi esiküljel esitatavale toitumisalase teabe märgistusele ja eelistavad värvikoodidega märgistamist; tarbijate esindajad toetavad eelkõige Nutri-Score’i. Toitumisteadlaste liidud on värvikoodiga süsteemide asjus samal seisukohal ja pooldavad kogu ELis ühtset töökindlat märgistussüsteemi. 2008. aastal, kui toimusid läbirääkimised toidualase teabe määruse üle, pooldas Euroopa toiduaine- ja joogitööstus vabatahtlikku pakendi esikülje teavet ning soovitatavate päevaste koguste (nüüd võrdluskoguste) süsteemi. Paljud sektorid väljendasid vastumeelsust eelkõige fooritulesüsteemi suhtes, rõhutades, et sellise süsteemi puhul võib värvide tähendus tarbijas segadust tekitada ning et see on liiga kategooriline. Samal põhjusel on teatavad sektorid praegugi värvikoodiga süsteemide vastu, eeskätt selliste toiduainetega tegelevad sektorid, mille koostist saab ebasoodsa märgise vältimiseks muuta väga vähe (kui üldse) (nt lihatooted). Mõned muud toidu- ja joogitootjad on oma seisukohta värvikoodiga süsteemide suhtes muutnud ning kasutavad värvikoodiga (toitainepõhiseid või kokkuvõtlikke) märgiseid. Samuti kasutavad erinevaid pakendi esikülje märgistussüsteeme, sealhulgas värvikoodiga süsteeme, paljud jaemüüjad üle kogu ELi.

ELi põllumajandustootjad ja nende ühistud on arvamusel, et toitumisalase teabe esitamine võimaldab tarbijal jõuda tervislikuma ja tasakaalustatuma toitumiseni. Nad on aga selliste värvikoodiga süsteemide vastu, milles keskendutakse üksnes ebasoodsa mõjuga toitainetele, kuna nende arvates eiratakse siis rohkelt olulisi toitaineid sisaldavate põllumajandustoodete üldist toitekvaliteeti. Nad on mures, et selliste süsteemide mõjul satuvad halba valgusse mõned põllumajandustooted, mille koostist ei saa nende koostisosade või traditsiooniliste omaduste tõttu kergesti muuta. Paljud sidusrühmad pooldavad pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistuse ühtlustatud käsitlusviisi kogu ELis ning enamik sidusrühmi nõustub, et pakendi esiküljel esitatava teabe mis tahes märgistussüsteem peaks olema teadus- ja tõenduspõhine. Euroopa kodanikualgatus „PRO-NUTRISCORE“, millega palutakse komisjonil „kehtestada kord, mille alusel hakatakse toiduaineid märgistama lihtsustatud NutriScore-märgistega“, registreeriti 8. mail 2019. 1.10.Rahvusvahelised organisatsioonid Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) laste rasvumise lõpetamise komisjoni (Commission on Ending Childhood Obesity) 2016. aasta märtsi aruandes soovitatakse kasutada tõlgendavaid pakendi esikülje märgistusi, mida toetatakse üldsuse harimisega. Selles 2017. aasta rakenduskavas soovitatakse lisaks võtta kasutusele või vajaduse korral töötada välja kohustuslik tõlgendav pakendi esikülje märgistussüsteem, mis põhineb toitude ja jookide tervislikkuse kindlakstegemiseks parimatel kättesaadavatel tõenditel. 2019. aasta mais avaldas Maailma Terviseorganisatsioon oma juhiste „Guiding principles and framework manual for front-of-pack labelling for promoting healthy diets“ (juhtpõhimõtted ja raamjuhend pakendi esikülje märgistamiseks, et edendada tervislikku toitumist) projekti. Oma toidu ja toitumise tegevuskavas aastateks 2015–2020 kutsub Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa piirkondlik büroo riike üles suurendama tarbijasõbralikku märgistamist, luues selleks kergesti arusaadavad või tõlgendatavad pakendi esikülje märgised, mis aitavad tarbijal teha kindlaks tervislikumad valikud. 2018. aasta oktoobri aruandes rõhutab Maailma Terviseorganisatsiooni Euroopa piirkondlik büroo veel, et pakendi esikülje märgistussüsteemid, millega esitatakse hinnangut sisaldavaid arvamusi toote ebatervislikkuse kohta, millega aga võidakse ka rõhutada „sinu jaoks tervislikumat“ valikut, näivad olevat tõhusamad, ning et teadlikkuse ja arusaamise parandamiseks on olulised üldsuse harimise algatused. Oma 2017. aasta dokumendis „Obesity Update“ rõhutab Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD), et pakendi esikülje märgistus võib aidata inimestel teha tervislikumaid toiduvalikuid ja innustada toiduainetootjaid oma toodete koostist muutma. 9.Järeldused Pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistuse eesmärk on aidata tarbijal teha toiduvalikuid, pakkudes ühe pilguga haaratavat toitumisalast teavet, ning seda nähakse järjest enam vahendina, millega toetada toitumisega seotud mittenakkuslike haiguste ennetamise strateegiaid. Praeguste ELi eeskirjade kohaselt on pakendi esiküljel võimalik toitumisalast teavet esitada vabatahtlikkuse alusel kooskõlas liidu õigusaktidest tulenevate nõuetega. Avalik-õiguslikud asutused, terviseküsimustega tegelevad vabaühendused ja/või erasektor on välja töötanud erinevaid pakendi esikülje märgistussüsteeme. Enamik olemasolevaid süsteeme on hinnangut sisaldavad (tõlgendavad) süsteemid, mis põhinevad toitaineliste koostise iseloomustamise mudelitel, olgu need siis toitainepõhised või kokkuvõtlikud näitajad. Käesoleva aruande koostamiseks läbi vaadatud uuringutes leiab kinnitust asjaolu, et pakendi esikülje märgistussüsteemid võivad aidata tarbijal teha terviseteadlikke toiduvalikuid. Enamik tarbijaid väidab, et pakendi esikülje märgistest on neile abi ja et nad vaatavad ostmise ajal märgiseid, kuigi nende tarbijate arv, kes seda ka tegelikult teevad, on väiksem. Uuringutest nähtub, et enamik pakendi esikülje märgiseid mõjutab soodsalt tarbija suutlikkust leida tervislikumaid valikuid, võrreldes olukorraga, kus märgis puudub, ja et tarbija mõistab pakendi esikülje märgisteid paremini, kui märgisel on värvikood, ning eeskätt siis, kui värve kombineeritakse kokkuvõtlike näitajatega. Mis puudutab mõju ostukäitumisele, siis selgub tarbijate ostukavatsusi vaatlevatest eksperimentaalsetest uuringutest, et pakendi esikülje märgised, eelkõige värvikoodiga märgised, võivad tarbija ostukorvi tervislikumaks muuta. Tegelikus elus (kaupluses) tehtud oste ja tegelikule ostukäitumisele avalduvat mõju vaatlevate uuringutega on tõendeid raske hankida, sest reaalaja ostuotsuseid mõjutab terve rida tegureid. Mõned uuringud kinnitavad, et hinnangut sisaldavad pakendi esikülje märgistussüsteemid, milles kasutatakse värvikoodi ja/või värvikoodi koos hinnangulise näitajaga, võivad parandada tegelikus elus toiduvalikute toitekvaliteeti. Mitmest muust uuringust nähtub veel, et kui pakendi esikülje märgistussüsteemi kasutuselevõttu kombineerida teadlikkuse suurendamise ja/või teavituskampaaniatega, võib selle mõju olla tähelepanuväärne. Kui rääkida pakendi esikülje märgiste võimalikust mõjust tarbijate toitumisele ja tervisele, siis ei ole järelduste tegemiseks piisavalt empiirilisi tõendeid, modelleerimisuuringutest ilmneb aga positiivne mõju, eelkõige hinnangut sisaldavate märgiste puhul. Mis puudutab pakendi esikülje märgistussüsteemide võimalikku mõju toitude koostise muutmisele, siis osutatakse mõnes peamiselt ettevõtete enda teatatud andmetel põhinevas uuringus, et väidetavalt on koostise muutmine seotud hinnangut sisaldavate pakendi esikülje märgistega, kuigi tuleb märkida, et mõnede põllumajandustoodete koostist ei saa nende koostisosade või traditsiooniliste omaduste tõttu kergesti muuta. Mis puudutab võimalikku mõju siseturule, siis on siiani kogutud tõendid selle kohta, et liikmesriikide soovitatud või toidukäitlejate vabatahtlikult kasutatavad konkreetsed pakendi esikülje märgistussüsteemid võivad või ei pruugi takistada toodete vaba liikumist ELi turul, praeguses etapis piiratud ega võimalda teha järeldusi. Asjaolu, et pakendi esikülje märgistussüsteemi soovitab liikmesriik, võib tuua kaasa olukorra, kus keskmine tarbija eelistab ametliku süsteemi kohaselt märgistatud tooteid, ning avaldada ELi toidukäitlejatele survet märgistada kõik liikmesriigi turul olevad tooted ametlikult edendatava süsteemi kohaselt. Kui siseturul kasutatakse erinevaid pakendi esikülje märgistussüsteeme, võib see tekitada ettevõtetele teatavaid kulusid, aga ka tarbijas segadust ning usalduse puudumist. Arvamused pakendi esikülje märgistussüsteemide kohta – ja kuidas neid peaks reguleerima (või mitte) – on liikmesriikidel ja sidusrühmadel erinevad, ning kui mitme liikmesriigi eksperdid, tarbijaorganisatsioonid, terviseküsimustega tegelevad vabaühendused ja mõned töötussektorid pooldavad toote toitekvaliteedile hinnangut andvaid süsteeme, siis mõne liikmesriigi eksperdid ja teatavad tööstussektorid pooldavad lihtsustatud vormis esitatavaid (mittetõlgendavaid) süsteeme. Paljude ELi liikmesriikide eksperdid ja sidusrühmad pooldavad ühist ühtlustatud lähenemisviisi ning väidavad, et mitme pakendi esikülje märgistussüsteemi üheaegne olemasolu ELi turul võib viia turu killustatuseni ja ajada tarbija segadusse. Käesolevas aruandes kirjeldatakse peamisi probleeme, mida tuleks pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistusega seoses kaaluda. Üks neist puudutab toitainelise koostise iseloomustamise mudeleid, mis on enamiku pakendi esikülje märgistussüsteemide aluseks. Toitainelise koostise iseloomustamist kasutatakse ka nendes ELi õigusaktides, mida kohaldatakse toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete suhtes. Komisjoni talituste töödokumendis toitumis- ja tervisealaste väidete määruse hindamise kohta jõutakse järeldusele, et toitaineliste koostiste kehtestamise konkreetne eesmärk on endiselt asjakohane ja vajalik, et kaitsta tarbijaid, piirates väidete kasutamist suure rasva-, suhkru- ja soolasisaldusega toitude kohta, nagu on nõutud õigusaktides. Arvestades, kui tugev on seos toitainelise koostise iseloomustamise ja pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistamise vahel, võiksid nende kahe teema koos käsitlemisel tekkida võimalikud sünergiad. Euroopa rohelises kokkuleppes, mille komisjon võttis vastu 11. detsembril 2019, teatatakse, et strateegias „Talust taldrikule“ esitatakse meetmed, mis aitavad tarbijal otsustada tervisliku ja kestliku toitumise kasuks. Eelkõige uurib komisjon uusi viise, kuidas anda tarbijatele paremat teavet toidu toiteväärtuse kohta. Võttes arvesse kõnealust poliitilist prioriteeti, eespool nimetatud elemente ja pakendi esikülje märgistussüsteemide potentsiaali aidata tarbijal teha terviseteadlikke toiduvalikuid, näib olevat asjakohane võtta kasutusele ühtlustatud kohustuslik pakendi esiküljel esitatava toitumisalase teabe märgistus ELi tasandil. Komisjon koostab õigeaegselt seadusandliku ettepaneku, mis on kooskõlas strateegia „Talust taldrikule“ eesmärkidega ja parema õigusloome põhimõtetega.





VIITED Adriouch, S., Julia, C., Kesse-Guyot, E., Méjean, C., Ducrot, P., Péneau, S., … Fezeu, L. K. L. K. (2016). Prospective association between a dietary quality index based on a nutrient profiling system and cardiovascular disease risk. European Journal of Preventive Cardiology, 23(15), 1669–1676. Adriouch, S., Julia, C., Kesse-Guyot, E., Ducrot, P., Péneau, S., Méjean, C., … Fezeu, L. K. K. (2017). Association between a dietary quality index based on the food standard agency nutrient profiling system and cardiovascular disease risk among French adults. International Journal of Cardiology, 234, 22–27. Amcoff et al. (2015) Livsmedelsverket 2015a Choosing foods with the Keyhole logo– effect on nutrient intake Amcoff, E., Konde, Å. B., Jansson, A., & Sanner Färnstrand, J. (2015). Byta till Nyckelhålet - så påverkar det näringsintaget. Uppsala. Võetud järgmisest dokumendist: http://www.livsmedelsverket.se/globalassets/rapporter/2015/nyckelhalets-effekt-pa-naringsintaget-2015.pdf Babio, N., Vicent, P., López, L., Benito, A., Basulto, J., Salas-Salvadó, J., … Salas-Salvado, J. (2014). Adolescents’ ability to select healthy food using two different front-of-pack food labels: a cross-over study. Public Health Nutrition, 17(6), 1403–1409. Becker et al. (2015). Front of pack labels enhance attention to nutrition information in novel and commercial brands. Food Policy, 56, 76–86. Campos, S., J. Doxey, and D. Hammond, Nutrition labels on pre-packaged foods: a systematic review. Public Health Nutr, 2011. 14(8): lk 1496–506. Carter, O. B. J., Mills, B. W., Lloyd, E., & Phan, T. (2013). An independent audit of the Australian food industry’s voluntary front-of-pack nutrition labelling scheme for energy-dense nutrition-poor foods. European Journal of Clinical Nutrition, 67(1), 31–35. Cecchini, M. and Warin, L. (2016). Impact of food labelling systems on food choices and eating behaviours: A systematic review and meta-analysis of randomized studies. Obesity Reviews, 17(3), 201–210. Chandon, P., & Wansink, B. (2007). The Biasing Health Halos of Fast-Food Restaurant Health Claims: Lower Calorie Estimates and Higher Side-Dish Consumption Intentions. Journal of Consumer Research, 34(3), 301–314. Cowburn, G. and Stockley, L. (2005). Consumer understanding and use of nutrition labelling: a systematic review. Public Health Nutrition, 8(1), 21–28. Crosetto, P., Lacroix, A. M., Muller, L., Ruffieux, B. (2018). Nutritional and economic impact of 5 alternative front-of-pack nutritional labels: experimental evidence. Working Paper GAEL, 11. 40 lk. De la Cruz-Góngora, V., Torres, P., Contreras-Manzano, A., Jáuregui de la Mota, A., Mundo-Rosas, V., Villalpando, S., … Rodriguez-Oliveros, G. (2017). Understanding and acceptability by Hispanic consumers of four front-of-pack food labels. International Journal of Behavioral Nutrition and Physical Activity, 14(1). Deschasaux, M., Huybrechts, I., Murphy, N., Julia, C., Hercberg, S., Srour, B., … Touvier, M. (2018). Nutritional quality of food as represented by the FSAm-NPS nutrient profiling system underlying the Nutri-Score label and cancer risk in Europe: Results from the EPIC prospective cohort study. PLoS Med, 15(9), e1002651. Draper, A. K. K., Adamson, A. J. J., Clegg, S., Malam, S., Rigg, M., & Duncan, S. (2013). Front-of-pack nutrition labelling: are multiple formats a problem for consumers? European Journal of Public Health, 23(3), 517–521. Ducrot, P., Méjean, C., Julia, C., Kesse-Guyot, E., Touvier, M., Fezeu, L., … Peneau, S. (2015a). Effectiveness of Front-Of-Pack Nutrition Labels in French Adults: Results from the NutriNet-Sante Cohort Study. Plos One, 10(10). https://doi.org/10.1371/journal.pone.0140898 Ducrot, P., Méjean, C., Julia, C., Kesse-Guyot, E., Touvier, M., Fezeu, L. K. K., … Péneau, S. (2015b). Objective Understanding of Front-of-Package Nutrition Labels among Nutritionally At-Risk Individuals. Nutrients, 7(8), 7106–7125.

Dummer, J. (2012). Sodium reduction in Canadian food products with the health check program. Canadian Journal of Dietetic Practice {&} Research, 73(1), e227-232. Egnell, M., Ducrot, P., Touvier, M., Allès, B., Hercberg, S., Kesse-Guyot, E., & Julia, C. (2018a). Objective understanding of Nutri-Score Front-Of-Package nutrition label according to individual characteristics of subjects: Comparisons with other format labels. PLOS ONE, 13(8), 1–16. Egnell, M., Kesse-Guyot, E., Galan, P., Touvier, M., Rayner, M., Jewell, J., … Julia, C. (2018b). Impact of front-of-pack nutrition labels on portion size selection: an experimental study. Nutrients, 10(9), 1268. Egnell, M., Talati, Z., Hercberg, S., Pettigrew, S. & Julia, C. (2018c). Objective Understanding of front-of-package nutrition labels: An international comparative experimental study across 12 countries. Nutrients, 10(10), 1542. Egnell, M., Crosetto, P., d'Almeida, T., Kess-Guyot, E., Touvier M., … Julia, C. (2019). Modelling the impact of different front-of-package nutrition labels on mortality from non-communicable chronic disease. International Journal of Behavioral Nutrition and Physical Activity, 2019, 16:56. Finkelstein, E. A. A., Li, W. Y., Melo, G., Strombotne, K., & Zhen, C. (2018). Identifying the effect of shelf nutrition labels on consumer purchases: results of a natural experiment and consumer survey. American Journal of Clinical Nutrition, 107(4), 647–651. Graham, D. J. J., Lucas-Thompson, R. G. G., Mueller, M. P. P., Jaeb, M., & Harnack, L. (2017). Impact of explained v. unexplained front-of-package nutrition labels on parent and child food choices: a randomized trial. Public Health Nutrition, 20(5), 774-785. Gregori, D. (2014). Evaluating food front-of-pack labelling: a pan-European survey on consumers’ attitudes toward food labelling. International Journal of Food Sciences and Nutrition, 65(2), 177–186 Grunert, K. G. and Wills, J. M. (2007). A review of European research on consumer response to nutrition information on food labels. Journal of Public Health, 15(5), 385–399. Grunert, K. G., Fernández-Celemín, L., Wills, J. M., Storcksdieck genannt Bonsmann, S., & Nureeva, L. (2010). Use and understanding of nutrition information on food labels in six European countries. Z Gesundh Wiss, 18(3), 261–277. https://doi.org/10.1007/s10389-009-0307-0 Hamlin, R. (2015). Front of Pack Nutrition Labelling, Nutrition, Quality and Consumer Choices. (2015) Current Nutrition Reports, 4:323–329. DOI 10.1007/s13668-015-0147-1 Harbaugh, R., Maxwell, J. W., & Roussillon, B. (2011). Label Confusion: The Groucho Effect of Uncertain Standards. Management Science, 57(9), 1512–1527. Hawley, K. L. L., Roberto, C. A. A., Bragg, M. A. A., Liu, P. J. J., Schwartz, M. B. B., & Brownell, K. D. D. (2013). The science on front-of-package food labels. Public Health Nutrition, 16(3), 430-439. Hodgkins, C., Barnett, J., Wasowicz-Kirylo, G., Stysko-Kunkowska, M., Gulcan, Y., Kustepeli, Y., … Raats, M. (2012). Understanding how consumers categorise nutritional labels: A consumer derived typology for front-of-pack nutrition labelling. Appetite, 59(3), 806–817. Teadusuuringute Ühiskekus (2020), Front-of-pack nutrition labelling schemes: a comprehensive review. Autorid: S Storcksdieck genannt Bonsmann, G Marandola, E Ciriolo, R van Bavel, J Wollgast. EUR 29811 EN, Luxembourg, Publications Office of the European Union, 2020, ISBN 978-92-76-08970-4, doi:10.2760/180167, JRC113586. Julia, C., Ducrot, P., Lassale, C., Fézeu, L., Méjean, C., Péneau, S., … Kesse-Guyot, E. (2015). Prospective associations between a dietary index based on the British Food Standard Agency nutrient profiling system and 13-year weight gain in the SU.VI.MAX cohort. Preventive Medicine, 81, 189–194. Julia, C., Blanchet, O., Méjean, C., Péneau, S., Ducrot, P., Allès, B., … Hercberg, S. (2016). Impact of the front-of-pack 5-colour nutrition label (5-CNL) on the nutritional quality of purchases: an experimental study. International Journal of Behavioral Nutrition and Physical Activity, 13(1). Julia C. & Hercberg, S. (2017). Nutri-Score: Effectiveness of the Nutrition Label introduced in France. Ernahrungs Umschau, 64(12), M685–M691. Kanter, R., Vanderlee, L., & Vandevijvere, S. (2018). Front-of-package nutrition labelling policy: global progress and future directions. Public Health Nutrition, 21(8), 1399–1408. Liu, X., Lopez, R., & Zhu, C. (2015). Can Voluntary Nutrition Labeling Lead to a Healthier Food Market? 2016 Allied Social Sciences Association (ASSA) Annual Meeting, January 3–5, 2016, San Francisco, California 212818, Agricultural and Applied Economics Association.