P6_TA(2005)0236

Patsientide liikuvus ja tervishoiualased arengud

Euroopa Parlamendi resolutsioon patsientide liikuvuse ja Euroopa Liidus toimuvate tervishoiualaste arengute kohta (2004/2148(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Liidu patsientide liikuvuse ja tervishoiualaste arengute kõrgetasemelise teabevahetuskampaania tulemuste kohta (KOM(2004)0301) ("komisjoni teatis patsientide liikuvuse kohta");

- võttes arvesse EÜ asutamislepingu artiklit 152 ja artikleid 5, 18, 43 ja 47;

- võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele sotsiaalse kaitse moderniseerimise kohta kõrgetasemelise, ligipääsetava ja säästva tervishoiu ja hoolduse arendamiseks: toetus "avatud koordineerimismeetodil" põhinevatele riiklikele strateegiatele (KOM(2004)0304) ("komisjoni teatis "avatud koordineerimismeetodi" laiendamise kohta");

- võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta [1];

- võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele e-tervishoiu kohta – Euroopa kodanike tervishoiu parandamine: Euroopa e-tervishoiu piirkonna tegevuskava (KOM(2004)0356);

- võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele e-Euroopa 2002: kvaliteedikriteeriumid tervishoiualastele veebilehtede kohta (KOM(2002)0667);

- võttes arvesse Euroopa Ühenduste Kohtu ("Euroopa KohuS") otsuseid kohtuasjades Decker (C-120/95, 28. aprill 1998), Kohll (C-158/96, 28. aprill 1998), Geraets-Smits & Peerbooms (C-157/99, 12. juuli 2001), IKA (C-326/00, 25. veebruar 2003) ja Müller-Fauré & van Riet (C-385/99, 13. mai 2003);

- võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv erialaste kvalifikatsioonide tunnustamise kohta (KOM(2002)0119);

- võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv teenuste kohta siseturul (KOM(2004)0002);

- võttes arvesse oma 15. jaanuari 2003. aasta resolutsiooni tervishoiu ja vanurite hooldamise tuleviku kohta [2], samuti oma 11. märtsi 2004. aasta resolutsiooni tervishoiu ja vanurite hooldamise [3] kohta;

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45,

- võttes arvesse keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni raportit (A6-0129/2005),

A. arvestades, et ELi tervishoidu mõjutavad arengud meditsiinis, tehnoloogias, e-tervises, patsientide teadlikkuses ja seadustes;

B. arvestades, et Euroopa tervisekaart asendab vormi E111 erakorralise tervishoiuteenuse saamiseks ajutiselt teises liikmesriigis viibimise ajal, ning arvestades tekkinud vajadust asendada või olulisel määral muuta bürokraatlikku ja piiravat vormi E112 teise liikmesriiki planeeritud ravile suundumise kohta;

C. arvestades, et ennetus on laiaulatusliku tervishoiupoliitika võtmeküsimus ning et süstemaatilised ennetavad abinõud suurendavad keskmist eluiga, vähendavad sotsiaalsete gruppide vahelisi erinevusi ootejärjekordade pikkuse osas tervishoiusüsteemis ning lõpetavad krooniliste haiguste leviku, vähendades sellega ravikulusid;

D. arvestades, et Euroopa tervishoiupoliitika lähtub Euroopa Kohtu üksikutest otsustest patsientide liikuvuse kohta ja et laienemisprotsessi tulemusena tuleb Euroopa Kohtul lahendada veelgi keerulisemaid kohtuasju, ning arvestades, et nii patsientide kui valitsuste huvides on jõuda üksmeelele poliitika ja menetluste põhijoonte viivitamatu väljakujundamise osas;

E. arvestades, et tervishoiuteenuste korraldamine, rahastamine ja pakkumine on eelkoige liikmesriikide pädevuses, samas kui rahvatervise, terviseedendamise, uuringute ja varajase avastamise valdkonnad ning roll piiriüleses liikuvuses on Euroopa Liidu pädevuses;

F. arvestades, et patsiendid, tervishoiutöötajad ja tervishoiu eelarve eest vastutavad isikud ning ravikindlustuse pakkujad vajavad suuremat selgust, et mõista piiriülest ja riikidevahelist tervishoiusüsteemi ja selles osaleda;

G. arvestades, et järjekindla, turvalise ja ligipääsetava ELi patsientide liikuvuse raamistiku koostamisel on mitmeid logistilisi, administratiivseid, kultuurilisi ja kliinilisi probleeme;

H. arvestades, et liidu tervishoiusüsteemid tuginevad solidaarsuse, õigluse ja üldisuse põhimõtetele, et tagada kõigile isikutele haiguse korral piisav ja kvaliteetne hooldus, sõltumata nende sissetulekust, varanduslikust seisust või vanusest;

I. arvestades, et patsientide liikuvus on keeruline küsimus erinevuste tõttu riiklikes tervishoiusüsteemides ja kultuurides; arvestades samas, et see ei tohi takistada jõupingutusi kasutajate ees olevate koordineerimise ja tõhususe probleemide lahendamisel ja teenuste täiustamisel,

1. tervitab komisjoni teatist patsientide liikuvuse kohta ja selles toodud ideid koostöö kujundamiseks tervishoiu vallas;

2. rõhutab, pidades nõuetekohaselt silmas üldise ja piiramatu juurdepääsuga riikliku tervishoiuteenuse säilitamise ja tagamise prioriteetsust, Euroopa Liidu vajadust töötada välja patsientide liikuvust käsitlev ühtne poliitika, lähtudes Euroopa Kohtu otsustest ning Euroopa Liidus patsientide liikuvust ja tervishoiualaste arengute kõrgetasemelist teabevahetuskampaaniat ("teabevahetuskampaania") käsitlevast raportist, ning vajadust jõuda kokkuleppele patsientidele, tervishoiutöötajatele ja rahastavatele asutustele mõeldud juhiste osas; usub, et eluohtlikus seisundis oleval patsiendil on õigus ja võimalus pöörduda õigeaegse ravi saamiseks teise liikmesriiki, kui see ravi ei ole kättesaadav tema enda riigis või mõistliku aja jooksul;

3. usub, et liikmesriikide edasine koostöö, mida vajadusel koordineerib komisjon, peab keskenduma piiriülese tervishoiu teatud küsimustele; usub, et samal ajal tuleb erilist tähelepanu pöörata regionaalse koostöö aspektidele ning et vastavalt tuleb arvesse võtta piirialadel saadud kogemusi; leiab, et sel teel on võimalik otsida kindlatele regioonidele mõeldud lahendusi, mis vastaksid inimeste vajadustele ning et praktilisi kogemusi võib kasutada parimate tavade mudelite kujul;

4. usub, et patsientide liikumise küsimus vajab eraldi komisjoni ettepanekut ja et teenuste direktiiv peaks keskenduma pigem teenuste kui patsientide liikumisele, ent teenuste direktiiv peaks sisaldama üleskutset komisjonile esitada ettepanek patsientide liikumise kohta kuue kuu jooksul pärast selle meetme jõustumist; ühtlasi usub, et antud ettepanek peaks tuginema tervishoiuteenuste ja arstiabi kõrgetasemelise töörühma tööle ning andma eelkõige juhiste raamistiku patsientidele, tervishoiutöötajatele ja tervishoiu eelarve koostajatele ning ettepanekud patsiendile antava teabe ning patsiendi kaitse ja konfidentsiaalsuse kohta;

5. kahetseb, et komisjoni teatis patsientide liikuvuse kohta ei sisalda tegevuse ajakava ega võta siduvat kohustust ühtse poliitika kujundamiseks patsientide liikuvuse küsimuses;

6. leiab, et avatud koordineerimismeetod on kohaseks raamistikuks patsientide liikuvuse küsimustega tegelemisel, ilma et samal ajal välistataks riikidevaheline koostöö valdkondades, mille eest vastutavad liikmesriikide tervishoiuteenistused;

7. usub, et juhistes peaks olema välja toodud võimalused, kuidas ravi saada, teave tervishoiutöötajate ja tervishoiuasutuste kohta, maksmisviisid, reisi- ja keeleabi korraldamine, ravi jätkamise korraldamine, järelmeetmed, paranemise ja taastusravi võimalused enne ja pärast tagasipöördumist, kaebuste esitamise kord ja muud sellega seotud menetlused ning vanurite ja pensionäride erihooldus; osutab, et hoolduse eest maksmise viisid peavad olema ühetaolised ja erapooletud, et vältida ebavõrdsust ning teatud patsientide asetamist ebasoodsamasse olukorda;

8. peab esmavajalikuks edendada piiriülest koostööd, et tagada tõhusa või kiire ravi saamine, esmajoones hädaolukordade, krooniliste haiguste ning raskete haiguste või allergia korral;

9. tervitab komisjoni teatist "avatud koordineerimismeetodi" laiendamise kohta tervishoiule ja hooldussüsteemile ning ootab huviga eelseisvat tööd liikmesriikidevahelise kindlate eesmärkidega koostöö kujundamise ning korrapäraste ülevaatamiste vallas;

10. kutsub üles kasutama üldist teaduslikku lähenemist, et struktureerida avatud koordineerimismeetodi protsessi parimal võimalikul viisil; leiab, et selleks on vajalik andmete üleeuroopaline ühilduvus ning samuti keskne metatasandi indeks ning et tuleb uurida, mis määral on võimalik ära kasutada juba olemasolevaid andmeid;

11. tervitab rahvatervise raamprogrammi käigus valminud komisjoni tervise ja tarbijakaitse peadirektoraadi 2005. aasta tööplaani, mis sisaldab katse-ettepanekuid piiriülese koostöö tegemiseks tervishoiuteenuste alal, et aidata kaasa koostöö arendamisele ning teha kindlaks sellise koostööga seotud võimalikud eelised ja probleemid;

12. peab vähest edasiminekut patsientide teavitamise alal tõsiseks ohuks ELi tervishoiu arengule ja eriti patsientide liikuvuse saavutamisele; kutsub komisjoni ja nõukogu viivitamatult üles looma raamistikku patsientide igapäevase teavitamise jaoks;

13. kritiseerib tõsiasja, et veel ei ole toimunud seisukohtade koordineerimist patsientide õiguste ja kohustuste osas – nagu soovitatud teabevahetuskampaanias –, ning kutsub nõukogu ja komisjoni üles seda viivitamatult tegema; kutsub liikmesriike üles võtma vastu patsiendiseaduse või patsiendiharta, millega patsientidele antaks muuhulgas järgmised õigused:

- õigus piisavale ja kvalifitseeritud meditsiinilisele hooldusele kvalifitseeritud tervishoiutöötajatelt,

- õigus saada arstilt kergesti mõistetavat, asjatundlikku ja piisavat teavet ja nõuandeid,

- õigus täielikul informeeritusel põhinevale iseotsustamisele,

- õigus ravi dokumenteerimisele ja selle dokumentatsiooniga tutvumisele,

- õigus konfidentsiaalsusele ja andmekaitsele,

- kaebuse esitamise õigus,

- tagatis, et ühtegi vaatlust ega eksperimenti ei tehta ilma patsiendi eelneva nõusolekuta;

14. usub, et kuigi liikmesriigid suudavad kõige paremini luua riiklikud patsiendi teavitamise juhised vastavalt nende riikide tervishoiusüsteemile, ei tohiks see takistada komisjonil kindlaks määrata patsientide teavitamise ühiseid põhielemente, koostada tervishoiuteenuste juhend, milles määratletakse patsientide õigused ja kohustused, hõlmatavad raviprotseduurid ja kulude hüvitamise küsimused;

15. kutsub komisjoni üles kaaluma, austades samas riiklikke eeskirju, kulude hüvitamise menetluste ühtlustamist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta [4], samuti vastavalt Euroopa Kohtu otsustele eesmärgiga luua patsientidele hüvitamise küsimuses õiguskindlus;

16. kutsub komisjoni üles koostama 1. jaanuariks 2007 juhiste kogumit põhilistes patsientide liikuvusega seotud küsimustes; usub, et neid peaksid toetama riiklikud juhised, mille liikmesriigid koostavad 12 kuu jooksul pärast seda;

17. leiab, et patsientide liikuvuse kontekstis tuleb prioriteediks pidada juhiste vastuvõtmist juurdepääsu kohta ravivõimalustele, mis patsiendi enda liikmesriigis puuduvad, ning raviprotseduuridele, mille järele on tungiv vajadus, kuid mis ei ole patsiendi enda liikmesriigis kohe saadaval;

18. peab esmavajalikuks, et liikmesriigid võtaksid vastu reeglid ravimite väljakirjutamise, retseptiravimite ostu ja patsiendi poolt teises liikmesriigis ravimite eest tasutud summade hüvitamise kohta, eesmärgiga aidata kaasa patsientide liikuvuse parandamisele liikmesriikide vahel;

19. ergutab komisjoni määrama tähtaegu patsientide olemasolevate piiriüleste liikumiste kohta andmete kogumiseks ja hindamiseks ning kutsub komisjoni üles tegema nende uuringute tulemused esimesel võimalusel teatavaks; tuletab meelde, kui tähtis on piiriüleste lepetega, nagu näiteks Euregio projektiga kaasneva kogemuse hindamine ja jagamine;

20. nõuab komisjonilt raportit terviseturismi olemuse ja leviku kohta ja selle kohta, kuivõrd rahastavad sellist turismiliiki ametiasutuste ja erakindlustusfirmade sektor või on inimesed ise selle eest maksnud;

21. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles koostama 2007. aasta juuniks raporti patsientide liikuvuse ulatuse kohta ning nende teenuste kohta, mida välispatsientidele ja kohalikele patsientidele on avalikus ja erasektoris osutatud;

22. kutsub liikmesriike üles esitlema aegsasti selge ja läbipaistva raamistiku loomist piiriülese tervishoiuteenuse ostmise jaoks, nagu see on käesoleval aastal välja kuulutatud ühe osana kõrgetasemelise töörühma tööst;

23. toetab tugevasti püüdeid parandada tervishoiu- ja sotsiaalhooldustöötajate liikumist reguleerivat seadusandlust ja sellealaseid teadmisi; tuletab komisjonile meelde, et kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi tuleb lisada patsiendi kõrgetasemelist turvalisust tagavad tõhusad meetmed;

24. tunnustab tööd, mis on tehtud töölt kõrvaldatud või ebakompetentsuse või eeskirjade rikkumise tõttu litsentsist ilma jäänud arstide ning teiste tervishoiu- ja hooldustöötajate ELi registri loomisel; usub, et see register peaks olema patsientidele ja tervishoiuteenuse ostjatele avatud, ning nõuab komisjonilt korrapäraseid arenguaruandeid;

25. rõhutab potentsiaalset ohtu, milleks on "ajude äravool" uutest liikmesriikidest kõrgema sissetulekuga riikidesse, ohustades lõpptulemusena nende tervishoiusüsteemi tõhusust ja taset; ergutab seetõttu korraldama uurimusi patsientide suurema liikuvuse võimaliku mõju kohta sellisele äravoolule ning uurimusi tervishoiutöötajate nõudluse ja nende pakkumise kohta läbi ELi kõrgharidussüsteemide;

26. rõhutab, et patsientide vaba liikumine mõjub ergutusvahendina ka riiklikele tervishoiuteenistustele, et need vastaksid kõrgeimatele standarditele ega julgustaks patsiente pöörduma samasuguse ravi saamiseks välisriiki, vaid pakuks ise kvaliteetseid teenuseid;

27. tervitab jõupingutusi Euroopa kompetentsuskeskuste suunas liikumisel ja potentsiaalset kasu, mida see toob kaasa haruldaste haigust ravis; tunnistab, et haruldase haiguse või seisundi all kannatavad patsiendid võivad sageli vajada suuremat tuge sellisele spetsialiseeritud hooldusele ligipääsemiseks; kutsub üles moodustama Euroopa kompetentsuskeskusi mitte ainult haruldaste haiguste jaoks, vaid nii, et need hõlmaksid kõiki haigusi, mille puhul ressursid ja teadmised on kindlasse kohta koondunud; rõhutab, et lisaks nende haiguste ravimisele peavad Euroopa kompetentsuskeskused mängima ka olulist rolli teiste arvamuste hankimisel ning meditsiinitöötajatele täiendkoolituse pakkumisel;

28. hoiatab, et Euroopa kompetentsuskeskuste võrgu toetamiseks on vaja rahalisi lisavahendeid;

29. usub, et pädevuste ühine kasutamine, eriti spetsiaalsete hooldusvormide korral, võib oluliselt kaasa aidata tervishoiuteenuste tõhususe suurendamisele;

30. märgib, et Yorki ülikooli uurimuse andmetel nimetas 87 % Ühendkuningriigi patsientidest, kes said ravi väljaspool riiki, oma valiku põhjuseks liiga pikka ooteaega Inglismaal; usub vaatamata sellele, et enamik patsiente eelistab praegu ja edaspidi võimalikult kodulähedast ravi;

31. tervitab komisjoni toetust olemasolevat isikuandmete kaitset käsitlevale seadusele; toonitab liikmesriikide vahelise patsientide andmete vahetamise tõhusa ja turvalise meetodi väljatöötamise vajalikkust;

32. tervitab komisjoni teatist "e-tervise tegevuskava" kohta, tunnistades, et info- ja sidetehnoloogia, eriti Internet võivad parandada juurdepääsu tervishoiuteenustele ning nende tõhusust ja kvaliteeti, kuid samas võib "digitaalne lõhe" suurendada ebavõrdsust; rõhutab vajadust seada sisse kvaliteedinõuded tervishoiualastele veebilehtedele; tunnistab kaugmeditsiini ja kaugpsühhiaatria võimalikku olulist rolli patsientide hooldusvõimaluste parandamisel ja patsientide liikuvuse vajaduse vähendamisel; leiab, et samuti tuleb arvesse võtta vanurite ja kirjaoskamatute isikute ebavõrdset olukorda;

33. ergutab komisjoni jälgima Euroopa tervisekaardi kasutuselevõttu liikmesriikides, tagamaks, et liikmesriigid jagavad oma kodanikele selget ja mõistetavat teavet kaardi kasutamise kohta;

34. palub komisjonil kaaluda võimalust, kas Euroopa tervisekaart võiks, vastavalt Sevilla Euroopa Ülemkogul 21. ja 22. juunil 2002 heakskiidetud e-Euroopa 2005 tegevuskavale, olla aluseks ühisele patsientide tuvastamissüsteemile ning uute funktsioonide arendamisele, nagu näiteks meditsiinilist hädaolukorda puudutavate andmete säilitamine;

35. kutsub komisjoni üles koostama ettepanekut, et Euroopa tervisekaardile salvestataks asjaomase patsiendi nõusolekul mitte ainult kindlustuse andmed, vaid ka patsiendi kohta käivad meditsiinilised andmed, soodustades seeläbi patsientide liikuvust liikmesriikide vahel ning tagades ühtlasi piisava juurdepääsu hooldusele ja ravile, mida nende tervislik seisund nõuab;

36. soovib, et komisjon kaaluks, kuidas Euroopa tervisekaart saaks paremini vastata ühest liikmesriigist pärinevate ja ajutiselt teises liikmesriigis elavate või viibivate pensionäride vajadustele;

37. märgib siiski, et Euroopa tervisekaardi kasutusala laiendamisega peab kaasnema kõrgetasemeline andmekaitse ning kaardile salvestatud teabe ja pädevate ametiasutuste vahelise andmevahetuse korral tuleb arvestada andmekaitset käsitlevaid sätteid;

38. tervitab kõrgetasemelise töörühma loomist komisjonis, samuti ametlike tervishoiu töörühmade moodustamist nõukogus; nõuab, et komisjon ja nõukogu hoiaksid Euroopa Parlamenti pidevalt kursis nende töörühmade tegevusega; nõuab lisaks, et kõrgetasemeline töörühm esitaks Euroopa Parlamendile iga kuue kuu järel raporti;

39. usub, et patsiendi turvalisus mängib olulist rolli ELi tõhusa tervishoiupoliitika arendamises; märgib vajadust teha tihedat koostööd Maailma Tervishoiuorganisatsiooni (WHO) patsientide turvalisuse ülemaailmse liiduga (World Alliance for Patient Safety); ergutab igati kõrgetasemelist töörühma esitama ettepanekuid ELi patsientide turvalisuse võrgustiku kohta 2005. aasta jooksul nii ruttu kui võimalik;

40. rõhutab, et tervishoiu ja patsiendi turvalisuse teemadega tuleb arvestada teiste valdkondade poliitikate planeerimisel ja elluviimisel; väljendab kahetsust aeg-ajalt kerkivate ebakõlade üle siseturu ja tervishoiu eesmärkide vahel; usub, et kodanike tervis on Euroopa majandusliku suutlikkuse ja konkurentsivõime eeltingimus;

41. rõhutab, et kogu süsteemi keskmeks on patsient, kes on loomulikult huvitatud oma tervisest ning arstiabi kvaliteedist ja kättesaadavusest, kes on arstiabi saaja ning maksab saadava abi eest kas otseselt või tervisekindlustuse või maksude kaudu; leiab seetõttu, et on patsientidel täielik õigus saada täielikku teavet oma ravi ja tervisliku seisundi kohta ning neil on täielik õigus osaleda arstiabi tarbimisega seotud otsuste tegemises;

42. usub, et on olemas vajadus ELi patsientidele, tervishoiutöötajatele ja tervishoiupoliitika haldajatele kättesaadava asjakohase teabe võrgustiku järele; tervitab seetõttu ELi tervishoiuportaali loomist komisjoni poolt ning loodab, et portaal on Internetis avatud 2005. aasta lõpuks, nii nagu planeeritud;

43. nõustub, et kodanikele peab pakkuma õiguskindlust ja selget ülevaadet nende õigustest ja kohustustest patsiendina seoses juurdepääsuga tervishoiuteenustele ning teistes liikmesriikides tekkinud kulude hüvitamisega;

44. peab esmavajalikuks patsiendi õiguste harta koostamist, mis muu hulgas peaks käsitlema ka patsiendi liikuvusega seotud küsimusi;

45. kutsub komisjoni üles välja töötama juhised, mis määratleksid selgelt selliste mõistete nagu "viivitamatult", "tavapärane töö", "võrreldav kulu", "haiglaravi", "suuremahuline ambulatoorne arstiabi" ja "väikesemahuline ambulatoorne arstiabi" tähenduse ning tagama liikmesriikide vahel maksimaalse ühetaolisuse loanõuete ja mõiste "meditsiiniliselt õigustatud tähtaeg" tõlgendamise osas;

46. rõhutab, et piiriülene tervishoid peab olema kättesaadav vajaduse korral või siis, kui ravi saamine on ajutiselt vastuvõetamatult viibinud; usub, et liikmesriikide vastutus peab olema üldise ja piiramatu juurdepääsuga riikliku tervishoiuteenuse olemasolu tagamine, mis muudab patsientide ulatusliku liikumise mittevajalikuks;

47. tunneb muret, et ravitingimused ei diskrimineeriks madala sissetulekuga patsiente, näiteks ei peaks nad ravikulutusi enne hüvitamist täies ulatuses maksma;

48. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev otsus nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.

[1] EÜT L 281, 23.11.95, lk 31.

[2] ELT C 38 E, 12.2.2004, lk 269–277.

[3] ELT C 102 E, 28.4.2004, lk 862.

[4] ELT L 166, 30.4.2004, lk 1. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 631/2004 (ELT L 100, 6.4.2004, lk 1).

--------------------------------------------------