1. Sissejuhatus

Aasta tagasi käivitati Euroopa rände tegevuskava raames partnerlusraamistik, mis hõlmas ELi terviklikku lähenemisviisi lahendamaks ebaseadusliku rände ja selle algpõhjustega seotud probleeme osana laiaulatuslikumast koostööst meie partneritega.

Esimese tegevusaastaga on partnerlusraamistik aidanud parandada ELi ja liikmesriikide seisukohtade ja jõupingutuste koordineerimist kolmandate riikide suhtes. Koostöö on jõudnud uude etappi, mille raames määrati eelmise aasta juunis kindlaks viis prioriteetset riiki, kuid laiemalt ka Aafrikas ja Aasias asuvad päritolu- ja transiidiriigid.

Ühe aasta jooksul on mitmed partnerriigid koostöös ELiga võtnud vastu või vaadanud läbi rände haldamist käsitlevad strateegiad ja õigusaktid. Euroopa rändeküsimuste kontaktametnikud tegutsevad praeguseks 12 partnerriigis. Tihenenud on koostöö smugeldamise vastases võitluses, milles on kaasa löönud ka Euroopa piiri- ja rannikuvalve ning Europol. Meetmeid on võetud tagasisaatmise lihtsustamiseks, sealhulgas on mitme riigiga peetud läbirääkimisi tagasivõtulepingute või muus vormis standardse töökorra üle. ELi algatusel on päritolu- ja transiidiriikide vahel kasutusele võetud piirkondliku koostöö uued vormid. Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooniga on loodud partnerlus, mille raames korraldatakse Sahara-tagusesse Aafrikasse toetatud vabatahtliku tagasipöördumise ja taasintegreerimise operatsioone, samuti tehakse tihedat koostööd ÜRO pagulaste ülemvolinikuga. Seda poliitilist koostööd on toetatud ELi Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfondist, mille raames on heaks kiidetud 118 projekti kogusummas peaaegu 1,9 miljardit eurot.

Enamikul juhtudel on see võimaldanud ebaseadusliku rändega seotud probleemide lahendamisel toetuda ELi liikmesriikide ja partnerriikide ühistele huvidele ja jagatud vastutusele, mille käigus ületatakse sageli sügavalejuurdunud lahkarvamusi. Siiski on esinenud tagasilööke ning mõningatel juhtudel on koostöö suhtes uuesti esile kerkinud pikaajaline vastumeelsus.

Käesolevas neljandas eduaruandes esitatakse pärast 2017. aasta märtsi aset leidnud peamised arengusündmused ja edusammud. Aruanne hõlmab seoses Vahemere keskosa rändeteega võetud meetmeid – EL on oma jõupingutusi eelkõige Liibüas kooskõlas Malta deklaratsiooni ja 25. jaanuari ühisteatisega märkimisväärselt suurendanud. Lisaks sellele antakse partnerlusraamistiku aastase rakendamise järel aruandes ülevaade saadud kogemustest, olulisematest probleemidest ning sellest, kuidas liikuda Euroopa Ülemkogu kinnitatud partnerlusraamistikus püstitatud eesmärkide saavutamise suunas.

Joonis: Aafrikast ja Aasiast pärit ebaseadusliku rände peamised päritoluriigid (allikas: Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Amet)

2. Edusammud ja tulemused

2.1 Prioriteetsed riigid

Niger

Koostöö Nigeriga on iseloomulik näitamaks, milliseid tulemusi on partnerlusraamistiku kaudu transiidiriigiga võimalik saavutada. Niger on algusest peale olnud aktiivne ja konstruktiivne partner. EL ja liikmesriigid on oma tegevust hästi koordineerinud, ülesanded on omavahel selgelt jaotatud ning Nigerile antakse eesmärkide saavutamiseks vastastikku toetaval viisil abi. Raamistikus on keskseteks valdkondadeks olnud piirihalduse tugevdamine, senisest strateegilisem lähenemisviis ebaseadusliku rände suhtes, hõlmates sealhulgas smugeldamise vastase võitluse karmistamist, rändajate toetamist ning transiiditeede äärsetele kohalikele kogukondadele alternatiivsete majandusvõimaluste loomist.

Nigeri valitsus on kehtestanud selge strateegilise raamistikuga tervikliku rändepoliitika, mis lihtsustab koostööd ELi ja liikmesriikidega. Käimas on lühiajalise tegevuskava rakendamine, mis käsitleb smugeldajate võrgustike vastast tegevust Agadezi piirkonnas. Tegevuskava eelarve on täielikult kaetud, sealhulgas liikmesriikide kahepoolsetest programmidest. Tegevuskavaga käsikäes toimub inimkaubitsejate vastane võitlus, mis hõlmab transiiditeed, mida kaubitsejad kasutavad ohvrite Liibüasse viimiseks. Valitsus on lõpule viinud ka pikaajalise riikliku rändestrateegia koostamise, mis peaks koos vastava tegevuskavaga vastu võetama juulikuus.

Kõnealune strateegiline koostöö on toetunud prioriteete ja operatiivmeetmeid käsitlevatele ühisaruteludele. 1. juunil toimunud Cadre de Concertation´i (koordineerimisnõupidamine) teisel kohtumisel lepiti kokku erinevad meetmed, millega tõhustada ELi ja Nigeri koostööd, kiirendada projektide elluviimist ning tagada tõhus teavitamine. Alates 2017. aasta märtsist on tegutsenud ELi Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfondist toetust saav ühine uurimisrühm, mis edendab smugeldajate võrgustike vastaseid meetmeid. Uurimisrühma esimesed sammud on keskendunud suutlikkuse suurendamisele, eelkõige uurimismeetodeid käsitlevale koolitusele, ning uurimisrühma esimeseks õnnestumiseks oli smugeldajate võrgustiku lõhkumine Tchin-Tabardenis.

Nigeri ametiasutused on ka tõhustanud piirivalvet ning inimkaubanduse vastaseid meetmeid. 2017. aastal on praeguseks korraldatud 18 operatsiooni, mille käigus on kinni peetud üle 30 inimese, tehtud ligikaudu 20 süüdimõistvat otsust ning konfiskeeritud smugeldamiseks kasutatud sõidukeid. Tõendid näitavad selgelt, et kontrollimeetmeid saatis peamistel rändeteedel smugeldamise takistamisel mõningane edu. Kahe peamise rändetee järelevalve Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni poolt näitab, et nendest piiripunktidest Liibüa suunas lahkuvate rändajate arv on alates 2016. aasta maist stabiilselt langenud. Saabuvate rändajate arv (üle 51 000) ületas 2017. aasta esimese nelja kuu jooksul lahkuvate rändajate arvu (üle 22 000). Saabuvate rändajate arvu vähenemine ei pruugi aga tähendada Liibüasse saabuvate rändajate arvu üks ühele vähenemist, kuna lisaks tugevdatud piirikontrolliga teedele on kasutusel ka uusi rändeteid. Kõnealuseid uusi rändeteid on keerukam kasutada ja need on ohtlikumad, mille tulemusena küsivad smugeldajad transpordi eest kõrgemat hinda ning need on rändajate jaoks ohtlikumad.