•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Julgeolekuohtudega tegelemine on ülesanne, millega liikmesriigid üksi ei suuda toime tulla. Tegemist on valdkonnaga, milles liidu sekkumisel ja ELi eelarve kasutamisel on selge lisaväärtus.

Julgeoleku valdkonnas on raske ja organiseeritud kuritegevus, terrorism ning teised julgeolekuohud oma olemuselt üha enam piiriülesed. Selliste ohtude ennetamiseks ja nendega tegelemiseks on oluline, et riigid teeksid omavahel koostööd ja nende õiguskaitseasutused koordineeriksid oma tegevust, et toimuks teabevahetus, et korraldataks ühisuurimisi, kasutataks koostalitusvõimelist tehnoloogiat ning tehtaks ühiseid ohu- ja riskihinnanguid. Käesoleva määruse alusel antav rahaline toetus aitab tugevdada riikide ja Euroopa suutlikkust neis poliitikavaldkondades, hõlbustades solidaarsuse väljendamise liidu raamistiku kehtestamist ja neid poliitikapõhimõtteid toetavate ühiste IT-süsteemide arendusplatvormi loomist.

ELi julgeoleku tagamine nõuab liikmesriikidelt märkimisväärseid ressursse ja vajalikku suutlikkust. Täiendatud operatiivkoostöö ja koordineerimine, mis hõlmab liikmesriikide ressursside ühiskasutamist, loob mastaabisäästu ja sünergia, millega tagatakse riigi vahendite tõhusam kasutamine ning tugevdatakse solidaarsust, vastastikust usaldust ja vastutuse jagamist ELi ühistes poliitikavaldkondades. See on eriti asjakohane julgeoleku valdkonnas, kus rahaline toetus piiriülese ühistegevuse kõikidele vormidele on vajalik, et parandada koostööd politsei, tolli, piirivalve ja õigusasutuste vahel.

Seoses siseasjade välismõõtmega on selge, et meetmete vastuvõtmine ja ressursside ühiskasutamine ELi tasandil suurendab märkimisväärselt mõju, mida ELil on tarvis muude riikide veenmiseks, et nad teeksid temaga koostööd nendes julgeolekuküsimustes, mis on eelkõige tema ja liikmesriikide huvides.

Käesolevas ettepanekus järgitakse subsidiaarsuse põhimõtet, sest suuremat osa vahenditest rakendatakse eelarve jagatud täitmise raames vastavalt liikmesriikide institutsioonilisele pädevusele, ning seejuures tunnistatakse täielikult, et sekkumine peab toimuma vajalikus ulatuses ning liidu roll ei tohiks minna vajalikust kaugemale.

•Proportsionaalsus

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ning kuulub ELi toimimise lepingu V jaotises määratletud vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal rakendatavate meetmete hulka. Selle eesmärgid ja vastavad rahastamistasemed on proportsionaalsed fondi eesmärkidega. Käesolevas ettepanekus kavandatud meetmed on suunatud politseikoostöö Euroopa mõõtmele.

•Vahendi valik

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

Ettepanekus võetakse arvesse politseikoostöö valdkonna varasemate rahastamisvahendite hindamise tulemusi. Ettepanek põhineb eriprogrammide „Terrorismi ning muude julgeolekuriskide ennetamine, nendeks valmisolek ja nende tagajärgede likvideerimine“ ja „Kuritegevuse ennetamine ja selle vastu võitlemine“ (kõnealuseid programme rakendati 2007.–2013. aasta programmitöö perioodil) järelhindamise ning Sisejulgeolekufondi osaks oleva politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahendi (mida rakendatakse käimasoleval 2014.–2020. aasta programmitöö perioodil) vahehindamise tulemustel. Eri hindamiskriteeriumide alusel olid tulemused järgmised.

Politseikoostöö rahastamisvahend on olnud üldiselt tulemuslik ja aidanud kaasa julgeoleku kõrge taseme tagamisele liidus, ennetades piiriülest, rasket ja organiseeritud kuritegevust, sealhulgas terrorismi, ja võideldes nende ilmingute vastu ning tugevdades koordineerimist ja koostööd õiguskaitseasutuste vahel. See on samuti aidanud parandada liikmesriikide võimet juhtida tulemuslikult julgeolekuriske ja ohjata kriise ning veidi vähemal määral kaitsta inimesi ja elutähtsat taristut terrorirünnakute ja muude julgeolekut ähvardavate intsidentide eest. Tõendid viitavad sellele, et kõnealune rahastamisvahend on aidanud ka tugevdada liikmesriikide ja Euroopa asutuste vahelist koostööd ja koordineerimist ning parandada liikmesriikide võimet koostada laiaulatuslikke ohu- ja riskihinnanguid, ehkki vahendist on liikmesriikide ja liidu tasandil rahastatud võrdlemisi vähe projekte. Varajase hoiatamise ja kriisikoostöö valdkonnas on rahastatud mitut liidu meedet (nt Atlase võrgustikku).

Paraku on politseikoostöö rahastamisvahendi abil saavutatud seni vaid vähe edu liikmesriikide haldus- ja operatiivsuutlikkuse suurendamisel, et nad oleksid võimelised kaitsma elutähtsat taristut või kuriteoohvreid, töötama välja koolituskavasid ja vahetusprogramme ning tegutsema koos kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Siinjuures tuleb siiski märkida, et enamik projekte, millel on sellised operatiiveesmärgid, on alles käimas.

Tõhususe kohta võib kättesaadavate andmete põhjal öelda, et tehtud hinnangu kohaselt on rahastamisvahendi tulemused nii inim- kui rahaliste ressursside tähenduses saavutatud mõistlike kuludega. Mõned liikmesriigid on kehtestanud riigisisesed tõhususe tagamise meetmed. Enamikul liikmesriikidel on siiski olnud probleeme ELi juhiste, ühiste näitajate ning aruandlus-/järelevalvekalendri järgimisega. Hoolimata parandustest ja lihtsustustest, võib tajutud halduskoormust pidada tõhusust vähendavaks teguriks.

Rakendamist lihtsustavaks teguriks peetakse kolme fondi jaoks (Sisejulgeolekufondi osaks olev politseikoostöö, kuritegevuse tõkestamise ja selle vastu võitlemise ning kriisiohje rahastamisvahend, Sisejulgeolekufondi osaks olev välispiiride ja viisade rahastamisvahend ning Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond) kehtestatud ühtseid menetlusi. Need vähesed liikmesriigid, kes kasutasid lihtsustatud kuluvõimalusi, pidasid neid tõhusaks vahendiks halduskoormuse vähendamisel. Paraku saavutati lihtsustusmeetmete ja halduskoormuse vähendamise meetmetega vaid osa seatud eesmärkidest. Parandustele ja lihtsustustele vaatamata leidub praeguses etapis vähe tõendeid halduskoormuse märkimisväärse vähenemise kohta. Järelevalve-, aruandlus- ja kontrollimeetmeid peetakse endiselt koormavaks ja liikmesriigid on palunud täiendavaid juhiseid selle kohta, kuidas ELi nõudeid järgida. Halduskoormust suurendavate teguritena on samuti nimetatud aruandlusnõudeid ja teatavate näitajate asjakohatust.

Rahastamisvahendi algne põhjus ja algsed eesmärgid on rände- ja julgeolekukriisi järel endiselt asjakohased. Selleks et tulla toime muutuvate vajadustega nii programmitöö kui ka rakendamise etapis, on kehtestatud vastavad mehhanismid. Muutuvate vajadustega on aidanud toime tulla rahastamisvahendi võimaldatav paindlikkus (võimalus vahendeid ühelt eesmärgilt teisele üle kanda), aga liikmesriigid eelistaksid siiski veelgi suuremat paindlikkust, mis seisneks selles, et vähendataks riiklike eesmärkide arvu ja kaotataks iga eesmärgi jaoks ette nähtud eraldiste miinimummäärad.

Rahastamisvahendit peetakse sidusaks ja selle eesmärke vastastikku täiendavaks liikmesriikide muude poliitikapõhimõtetega. Kavandamise, programmitöö ja rakendamise etapis on saavutatud sidusus ja täiendavus muude ELi rahastamisvahenditega. Sidususe ja täiendavuse tagamiseks rakendamise etapis on kasutusele võetud koordineerimismehhanismid. Sidususe tagamisel on põhiroll seirekomisjonil ja vastutavatel ametiasutustel. Erinevad eelarve täitmise viisid on olnud vastastikku täiendavad. Olukorda saaks siiski veelgi parandada seoses ELi asutuste ja sisemise sidususega, sest toetusesaajad ei ole Sisejulgeolekufondi raamistikus võetavatest meetmetest ja rakendatavatest projektidest piisavalt teadlikud.

Rahastamisvahendiga on üldiselt tagatud ELi lisaväärtus piiriülese koostöö parandamise, teadmiste ja parimate tavade vahetamise, liikmesriikide õiguskaitseasutuste usalduse suurendamise ning ELi olulisemate poliitikapõhimõtete kohaldamise ja rakendamise tähenduses (mõju protsessile). Sellega on samuti aidatud laiendada alatähtsustatud või väga spetsiaalsetesse valdkondadesse investeerimiseks võetavate meetmete kohaldamisala ja parandada nende kvaliteeti. Nüüdisaegsete seadmete muretsemine on suurendanud liikmesriikide ametiasutuste suutlikkust võtta konkreetsemaid ja laiema kohaldamisalaga meetmeid. Rahastamisvahendi abil on laiendatud ka teadmiste vahetamise võimalusi ja täiustatud õiguskaitsekoolitust (mõju kohaldamisalale). Samuti on sellega antud panus ELi tasandi kriminaalpreventsioonialase uurimistegevuse ühtlustamisse, lihtsustatud suurenenud investeeringuid ja keskendutud pikaajalistele meetmetele asjaomases valdkonnas. Lisaks on rahastamisvahendiga võimaldatud teha suuremahulisi investeeringuid, eriti IT-süsteemidesse, koolitusse ja erivarustusse (mõju mahule). Politseikoostöö rahastamisvahendi puudumine oleks mõjutanud negatiivselt ELi kvaliteetset vastust piiriülesele koostööle ja liikmesriikide võimele rakendada uuenduslikke lahendusi (mõju rollile).