ET    ET ET 
ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel, 1.4.2009 
SEK(2009) 388 
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Lisatud dokumendile:  
 
VALGE RAAMAT 
 
Kliimamuutustega kohanemine: Euroopa tegevusraamistik 
    
MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE  
 
 
{KOM(2009) 147 lõplik} 
{SEK(2009) 386} {SEK(2009) 387}  
ET 2   ET KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE  
1. SISSEJUHATUS  
Käesolev aruanne on komisjoni valge raam atu „Kliimamuutustega kohanemine: Euroopa 
tegevusraamistik”1 mõjuhinnangu aruande2 kommenteeritud kokkuvõte. Kõnealuse valge 
raamatu eesmärk on arendada Euroopa tasand il edasi arutelu kliimamuutuse mõju üle ning 
võtta meetmeid selleks, et EL ja liikmesriigid  saaksid täiel määral osaleda nii poliitika 
määratlemises kui ka lahenduste rakendamisel, võttes arvesse, et enamik kliimamuutusega kohanemise algatustest tuleb võtta ri igi, piirkonna või kohalikul tasandil. 
Komisjon võttis 2007. aastal vastu rohelise  raamatu „Kliimamuutustega kohanemine 
Euroopas – võimalused ELi meetmete võtmiseks”,
3 millele järgnes avalik ja 
institutsioonidevahelin e ulatuslik arutelu4. Mõju hindamisel kasu tati valitsustevahelise 
kliimamuutuste töörühma ( Intergovernmental Panel on Climate Change , IPCC) neljandat 
aruannet,5 Euroopa Keskkonnaagentuuri, Teadus uuringute Ühiskeskuse ja Maailma 
Terviseorganisatsiooni aruannet kliimamuutuse mõju kohta Euroopas6 ning mitut aruannet ja 
uurimistööd, milles käsitletakse kliimamuutus e mõju ja sellega kohanemist. Mõjuhinnangule 
on lisatud kolm valdkondlikku dokumenti, mis hõlm avad vee, rannikualade ja merega seotud 
küsimusi,7 põllumajandust8 ning tervishoidu9. 
2. KLIIMAMUUTUSTEGA KOHANEMINE : AVALIKU KORRA UUS TEEMA  
2.1. Põhimõisted 
Haavatavus  (valitsustevaheline kliimamuutuste töör ühm, 2007) on see määr, mille ulatuses 
teatav süsteem on kliimamuutuste tagajä rgedele (sh varieeruvad ja äärmuslikud 
kliimatingimused) vastuvõtlik või ei suuda nende ga toime tulla. Süsteemi haavatavus sõltub 
süsteemi mõjutavate kliimamuutuste ja -erinevuste laadist, ulatusest ja kiirusest ning süsteemi tundlikkusest ja kohanemisvõimest (joonis 1). V astupanuvõime  (valitsustevaheline 
kliimamuutuste töörühm, 2007) on seevastu süsteemi suutlikkus tulla toime häiretega, ilma et see kahjustaks süsteemi põhistru ktuuri ja toimimisviisi. 
See tähendab, et ennetava kohanemispoliitika puhul ei tohiks analüüsida üksnes 
kliimamuutuste mõju ja eri sektorite, piirkondade või ühiskonnarühmade ebaühtlast 
                                                
 
1 KOM(2009) 147. 
2 SEK(2009) 387. Kõnealuses mõjuhinnangu aruandes on esitatud üksikasjalikumad andmed valdkondlikul 
ja geograafilisel tasandil. 
3 KOM(2007) 354, http://ec.europa.eu/environment/climat/adaptation/index_en.htm . 
4 http://ec.europa.eu/environment/climat/adaptation/index_en.htm . 
5 Alcamo et al., Climate Change 2007: Impacts, Adaptation and Vulnerability. II töörühma panus 
valitsustevahelise kliimamuutuste töörühma ne ljandasse hindamisaruandesse, kättesaadav 
veebiaadressil http://www.ipcc.ch/ipccreports/assessments-reports.htm . 
6 Impacts of Europe's changing climate - 2008 indicator-based assessment, Euroopa Keskkonnaagentuuri 
aruanne nr 4/2008, http://reports.eea.europa.eu/eea_report_2008_4/en/ . 
7 SEK(2009) 386. 
8 SEK(2009) 417. 
9 SEK(2009) 416. 
ET 3   ET tundlikkust. Mõnele sektorile, piirkonnale või ühiskonnarühmale võivad kliimamuutused 
kaasa tuua protsesside, tehnoloogia ja  haldustavade uuendamisvõimalusi.  
Juhul, kui muud tingimused on soodsad, võivad bioloogiline mitmekesisus, ökosüsteemid, 
elanikkond ja majandusosalejad kohaneda kliimamuutusega is eseisvalt ilma keskasutuste 
sekkumiseta. Nad tasakaalustavad kliima muutuse lõppmõju ning kasutavad ära 
kliimamuutuse võimalusi, kuid tekitavad samas uut laadi mõju keskkonnale, majandusele ja sotsiaalvaldkonnale ning suunavad kliimamuutuse mõju mujale.  
ET 4   ET Joonis 1: Mõistete skeem: haavatavus klii mamuutuste suhtes ja kliimamuutustega 
kohanemine. Allikas: Euroopa Keskkonnaagentuur (2008). 
Kokkupuude Tundlikkus
Kohanemisvõime Võimalik mõju
HaavatavusSotsiaal-majanduslik 
ja institutsionaalne 
suutlikkusKohanemisvalmidusKliimamuutused
KohanemineKokkupuude Tundlikkus
Kohanemisvõime Võimalik mõju
HaavatavusSotsiaal-majanduslik 
ja institutsionaalne 
suutlikkusKohanemisvalmidusKliimamuutused
Kohanemine
 
Seetõttu tuleb plaanida kohanemismeetmeid, mis hõlmavad mitut valdkonda  ning mille 
eesmärk on keskpikas ja pikas perspektiivis  parandada loodus- ja majandussüsteemi 
vastupanuvõimet ja/või hõlbustada konkreetsete kohanemiseesmärkide saavutamist. Riiklikke 
meetmeid võetakse ka selleks, et pakkuda ava likke hüvesid ning tagada võrdsed võimalused 
seoses teabega haavatavuse kohta kliimamuutuse suhtes ja selle kohta, milline on võimalike 
kohanemismeetmete maksumus ja saadav kasu. 
Kuna ei ole sugugi kindel, m illisel määral on vaja tuleviku s võtta kohanemismeetmeid, oleks 
kasulik rakendada paindlikku või kohandatavat juhtimisviisi, mille puhul hinnatakse eri strateegiate tõhusust mitm esuguste stsenaariumide puhul
10. Käesolev mõjuhinnang on 
koostatud tervikliku hindamisraamistiku alusel ning selles käsitletakse lisaks kliimamuutuste 
otsesele mõjule ja majanduslikele tagajärgedel e ka ökosüsteemi teenuste üldist rolli ning 
kliimamuutuste sotsiaalset mõõdet (joonis 2). Selle alusel saab täiendavalt integreerida olemasolevat teavet seoses erinevate pr ognoositud kliimamuutuste võimaliku mõjuga, koos 
kohanemismeetmete iseseisva võtmisega või ilm a selleta. Seni on sellealased teadmised 
äärmiselt killustatud ning kuuenda või seitsmenda raamprogrammi raames tehakse uurimistöid, et määrata kindlak s ühtsed stsenaariumid kohanemis- ja leevendamismeetmete 
täiendavaks integreeritud hindamiseks. 
                                                
 
10 Hulme M. (2008), “ Is Climate Prediction a Limit to Adaptation ?”, loeng Euroopa Komisjonis 
22. mail 2008, School of Environmental Sciences, University of East Anglia. 
ET 5   ET Joonis 2: Kliimamuutuste võimaliku mõju ahel . Allikas: Keskkonna peadirektoraat (Euroopa 
Keskkonnaagentuur, 2008) ja (valitsustevahe line kliimamuutuste töörühm, 2007) põhjal. 
Võimalik mõju on iga mõju, mis võib avalduda teatava prognoositud kliimamuutuse tagajärjel 
ja vaatamata kohanemismeetmetele. 
Atmosfäär / 
krüosfäär / meri
Ökosüsteemide olukord ja 
ökosüsteemiteenused
Mõju ökosüsteemiteenustele
Varustamine
(toit, värske vesi, puit/kiudained, kütus)
Reguleerimine
(kliima, üleujutused, haigused, veepuhastus)
KultuuriteenusedMajanduslik mõju
Infrastruktuurid ja füüsiline kapital
(kahjustused, kahjumid)
Tootmine ja tarbimine
(protsessid, tarbijate käitumine, kasvupotentsiaal,
varieeruvus/häired)
Tööhõive
Tormid
Üleuj utused
Veepuudus/põuadLiikide fenoloogia
VeekvaliteetMetsatulekahjud
Mulla degradatsioonLiikide jaotumine
Igikeltsa/jää sulamine
Sotsiaalne mõju
Tervis (suremus, haigestumus, tööjõu tootlikkus)
Jaotuslik mõju (ühiskonnarühmad, piirkonnad)
Varudega seotud konfliktid
Migratsioon
Sotsiaalne struktuur
ValitsemistavaKasvuhoonegaaside 
kontsentratsioon
Te mperatuur 
(keskmine ja suurim)
Sademete h ulk
(keskmine ja suurim)
Meretaseme tõus
TroposfääriosoonKliimamuutuste stsenaariumid
 
2.2. ELi kõige haavatavamate sektorite ja  piirkondade kindlaksmääramine 
Kõige kaitsetumad Euroopa alad (Euroopa Keskkonnaagentuur, 2008) on Lõuna-Euroopa, 
Vahemere piirkond, äärepoolseimad piirkonnad ja  Arktika. Ka mägipiirkondades (eelkõige 
Alpid), saartel, ranniku- ja  linnapiirkondades ning tihedalt asustatud lammidel seistakse 
silmitsi eriprobleemidega. Pr ognoositakse, et Põhja- ja L ääne-Euroopas kaasneb mõõdukate 
kliimamuutustega keerukas tasakaal positiivse ja negatiivse mõju vahel. 
Kliimamuutused avaldavad suuremat või malikku mõju valdkondadele, mis sõltuvad 
ökosüsteemi teenustest, vee kättesaadavusest ning kliimatingimustest, nt põllumajandus ja metsandus, kalandus ja vesiviljelu s ning energeetika ja turism.  
Kõige haavatavamatel ühiskonnarü hmadel (vanurid, lapsed, puue tega inimesed, krooniliselt 
haiged jne) on tõenäoliselt kõige raskem k liimamuutustega kohaneda. See tekitab probleeme 
seoses võrdsete võimaluste ja jaotamisega. Ka  tekib küsimus, kas kõnealuste rühmade jaoks 
tuleks plaanida spetsiaalseid kohanemismeetmeid või kas õiglase strat eegia saaks kujundada 
distributsioonianalüüsi abil. Sageli väidet akse, et kõige haavatavamate ühiskonnarühmade 
puhul takistab tõhusat kliimamuutustega  kohanemist vahendite puudumine, kuid 
kohanemismeetmete võimalikku tõhusust vähenda vad ka muud finantsmehhanismid ja 
turuhäired. 
Euroopa Komisjon teeb juba praegu tööd selleks,  et hinnata, kas ja kuidas oleks võimalik 
välja töötada haavatavuse näitaja (või näita jate komplekt) valdkondlikul või piirkondlikul 
tasandil, et hinnata kogu ELi hõlmavaid  täiendavaid kohanemismeetmepakette. Eri 
kliimastsenaariumide puhul tuleks kombineerida majanduslikud, sotsiaalsed ja keskkonnanäitajad, et näidata riski eri sektoritele ja piirkondadele. 
ET 6   ET 2.3. Eri tasanditel on vaja meetmeid paremini koordineerida 
Mõnedes liikmesriikides on jõut ud kohanemisalase planeerimis ega kaugele ning neis on juba 
olemas vastavad õigusaktid, samas kui teistes liikmesriikides alles määratletakse probleeme 
või arutatakse meetmete suunitlust. Olemasolev ates riiklikes kohanemisk avades tunnistatakse, 
et liikmesriikide vahel on va ja meetmeid koordineerida ning et kliimamuutustele 
kohanemisele lähenemine ELi tasandil integr eeritud ja koordineeritud viisil on kasulik.  
Allpool on esitatud põhjused meetmete võtmiseks ELi tasandil. 
• Kliimamuutustel on piiriülene mõju  ning nendega kohanemiseks tuleb võtta meetmeid, 
mis põhinevad liikmesriikidevahelisel koostööl  ja tegevuse koordineerimisel asjakohaste 
kolmandate riikidega (nt ülesjõge võetavad kaitsemeetmed üleujutuste vastu). 
• Kohanemisstrateegia oluliseks osaks peab olema solidaarsus , kuna kliimamuutuste mõju 
on väga varieeruv ja erineb piirkonniti ning seetõttu võib kliimamuutus avaldada ELi eri 
aladele oluliselt erinevat mõju. 
• Haavatavust mittevähendavate meetmete  (kohanemismeetmed, mis suunavad 
kliimamuutuse mõju muusse piirkonda, riiki, sektorisse või ühiskonnarühma) vältimiseks on sageli kasulikum võtta meetmeid r iikidevaheliselt või Euroopa tasandil. 
• Kliimamuutusel on suur mõju sektoritele, mis on ühtse turu ja ühise poliitika  kaudu ELi 
tasandil omavahel tihedalt seotud. Kliimamuutustega kohanemist saab arvesse võtta ELi 
rahastamiskavades , et täiendada liikmesr iikide kulutatud vahendeid. 
• Välispoliitilise tegevusega seoses võib EL saada juhtrolli  teatavate sektorite kohandamisel 
kliimamuutustega, kui suurendada ELi mõjujõudu läbirääkimistel võrreldes 
liikmesriikidega. 
3. V
ALGE RAAMATU EESMÄRK  
Kliimamuutustega kohanemist käsitleva valg e raamatu erieesmärk on määrata kindlaks 
poliitikavahendid ELi tasandil  ning kehtestada tegevuskav a lühikeses ja keskpikas 
perspektiivis, võttes järgmisi meetmeid: 
– parandada haavatavusega (kliimamuutuste mõju ja nendega kohanemise võime) ning 
kohanemisvõimaluste maksumuse ja saad ava kasuga seotud teadmistebaasi; 
– tagada  no-regret  ja win-win  meetmete varajane rakendami ne ning vältida haavatavust 
mittevähendavaid meetmeid kohanemisküsimuste integreerimise kaudu ELi poliitikasse; 
– kehtestada kord kohanemispoliitika paremaks koordineerimiseks ja edasiste meetmete 
hindamiseks, sh tulevast rahastamis t käsitleva arutelu käivitamine. 
4. VÕIMALIKE ALTERNATIIVIDE LÄBIVAATAMINE  
Eespool määratletud eesmärkide saavutamisek s tuleb eristada kaht tegevusvõimaluste 
tasandit: 
– üldine lähenemine kohanemispoliitika rakendamisele kõikidel tasanditel, 
ET 7   ET – ELi tasandil võetavate meetmete raamistik.  
4.1. Võimalikud lähenemisviisid kohanemismeetmete võtmisele 
Kliimamuutustega kohanemiseks on hulgaliselt riik likke kohanemisstrateegiaid, -kavasid ja -
projekte ning nende kõigi puhu l tuleb hinnata haavatavust, maksumust ja saadavat kasu. 
Kohanemisvõimalused saab aga üldise lähene misviisi põhjal liigitada kolme suuremasse 
rühma: 
• nn hallid infrastruktuurimeetmed , s.o füüsiline sekkumine või ehitusprojektid, mille 
puhul kasutatakse inseneriteenuseid, et luua  ühiskonna sotsiaalse ja majandusliku heaolu 
tagamiseks vajalikke ehitisi ja infrastruktuuri , mis on äärmuslike ilmatingimuste suhtes 
vastupidavamad; 
• nn rohelised struktuurimeetmed , mille abil saab suurendada ökosüsteemide 
vastupanuvõimet  ning mille eesmärk on peatada bioloogilise mitmekesisuse vähenemine 
ja ökosüsteemide halvenemine ning taastada  veeringe, kasutades samas ökosüsteemide 
funktsioone ja teenuseid, et leida kulutasuvama id ja teatavatel juht udel ka praktilisemaid 
kohanemislahendusi, kui oleks võimalik vaid hallide infrastruktuurimeetmete võtmise puhul;   
• leebed mittestruktuurilised meetmed , s.o poliitikameetmete ja kordade väljatöötamine ja 
rakendamine, maakasutuse kontrollimine, teab e levitamine ning majanduslikud stiimulid, 
et vähendada või vältida haavatavust katast roofide suhtes. Kõneal used meetmed eeldavad 
aluseks olevate inimsüsteemide  hoolikat haldamist. 
4.1.1.  Võimalike lähenemi sviiside hindamine 
Käesolevas mõjuhinnangus ei ole võimalik käsitleda haavatavuse varieerumist EL 27 riikides 
ja eri sektorites, ega ka kohanemisvõimaluste koha ldamisala. Ka ei valita käesolevas aruandes 
välja eelistatud lähenemisviisi, kuna igas poliitikas tuleb kasu tada kõiki eespool määratletud 
lähenemisviise.  
Kohanemispoliitikate maksumust ja saadavat kasu  tuleb hinnata kõikide ELi ja 
liikmesriikide meetmete (ühine põllumaja nduspoliitika ja ühtekuuluvuspoliitika fondid, 
keskkonna-, tervishoiu- ja ette võtluspoliitika jne) põhjal ning võttes arvesse seda, kuidas 
aitaks mitmesuguste poliitikameetmete ümbersuunamine või -sõnastamine muuta 
kohanemismeetmed kulutasuvamaks, kiiremak s ja paindlikumaks. Kliimamuutuste 
prognoosid ei ole kindlad ning seet õttu võib olla raske võtta vara jasi sihipäraseid meetmeid 
kõikides sektorites. Kuid varaja ne tegutsemine võib tuua majandusele selget kasu, ennetada 
võimalikke kahjusid ning minimeerida ohte, mis ähvardavad ökosüsteeme, inimeste tervist, majanduse arengut, vara ja infrastruktuuri. Kliimamuutuste hetkeprognoosidega tuleks arvestada juba praegustes otsustes selliste inve steeringute kohta, mis toimivad täielikult veel 
ka siis, kui kliimamuutuste mõju on täiel määral ilmnenud. 
Iseseisvate ja plaanitud kohanemi svõimalustega võib kaasneda keskkonnakulu , mida tuleb 
käsitleda säästvuse hindamistel. Eelkõige tuleb integreeritult hinnata leevendamis- ja kohanemisstrateegiaid: nii energiasek tori kui ka maakasutusega seotud 
leevendamisstrateegiates tuleb täielikult arve sse võtta nende haavatavust kliimamuutuse 
suhtes, samas kui mõni kohanemisvõimalus (eel kõige veevarustuse ja jahutamise valdkonnas) 
nõuab hoolikat hindamist. See tõendab, kui täh tis on maa ja vee integreeritud hindamine 
nappide loodusvarade (maa, vesi) parima ja otamise tagamiseks. Säästva kohanemispoliitika 
ET 8   ET väljatöötamiseks ja haavatavust mittevähendavate meetmete vältimiseks tuleb võimalikult 
kiiresti uurida ka muud keskkonnamõju. 
Sotsiaalse mõju seisukohast  peab kliimamuutustega kohanemise strateegia olema sotsiaalselt 
õiglane, eelkõige seoses tagajä rgedega tööhõivele, võ rdsetele võimalustele ja jaotamisele. 
Suurt tähtsust tuleb anda inimkapitalile, al ates kliimamuutustega kohanemise väljakutsete 
teadvustamisest, kuni inve steerimiseni haridusse ja koolitusse , et eurooplastel oleks olemas 
oskused ja pädevus kliimamuutustega kohanemi seks. Kohanemisstrateegiad peavad vajaduse 
korral hõlbustama struktuurimuutusi ning võim aldama kasutada uusi võimalusi majanduse 
arendamiseks ja keskkonnasõbralike töökohtade loomiseks, toimides samas solidaarselt haavatavate ühiskonnarühmadega. 
4.1.2.  Esmatähtsad kohanemismeetmed 
Teatavaid kohanemismeetmeid tuleb võtta selle pärast, et nad toovad kasu lühikeses 
perspektiivis, olenemata prognooside ebakindlusest ( no-regret  meetmed), või siis sellepärast, 
et nad aitavad kaasa nii leevenda misele kui ka kohanemisele ( win-win  meetmed): 
• uue asukoha valimisel või varasema asukoha muutmisel välditakse kõrge riskiga 
piirkondades (nt lammid, veenappusega alad) infrastruktuur i arendamist ja 
ehitamist; 
• infrastruktuurid ja ehitised kujundataks e nii, et minimeeritakse energia- ja 
veekasutust ning parandatak se veesäilitus- ja jahu tusvõimet linnapiirkondades; 
• üleujutusohu ohjamisel ning rannikualade  majandamisel luuakse ja taastatakse 
lamme või sooldunud märgalasid, millega suurendatakse üleujutusohuga või meretaseme tõusu ohuga toimetuleku suutlikkust ning aidatakse säilitada 
bioloogilist mitmekesis ust ja elupaiku; 
• parandatakse valmisolekut ja situatsiooniplaneerimist  ohtudega (sh kliimaohud) 
toimetulekuks. 
4.2. Võimalused ELi tasandi meetmete võtmiseks 
Eespool esitatud eesmärkide saavutamiseks on kolm peamist ELi tulevase kohanemispoliitika 
võimalust. 
– Võimalus A (praeguse olukorraga jätkamine) : kohanemisstrateegiate 
väljatöötamine piirdub üksnes iseseisva koha nemisega ja liikmesriikide meetmetega 
ning ELi poliitikat ei muudeta. Kõnealuse võimalusega kaasneks mitu lünka ja 
võimalik oleks haavatavust mittevähendavate meetmete võtmine, seetõttu loobuti sellest võimalusest varakult. 
– Võimalus B (järjest laiaulatuslikumad reaktiivsed meetmed ELi strateegia 
toetuseks): käesoleva aruande tulemuste põhjal arendatakse ELi 
kohanemisstrateegiat sammu võrra edasi. Ee lkõige kasutatakse ära võimalused, mida 
pakuvad käimasolevad algatused (eriti li ikmesriikide tasandil)  või teadlikkuse 
tõstmise ja koordineerimiskavad, ning läbi vaadatakse hulgaliselt ELi poliitikaid ja 
vahendeid. Samal ajal kehtestatakse ELi  kohanemispoliitika halduspõhimõtted, et 
jälgida saavutatut ning teha etteva lmistusi tulevaste meetmete jaoks. 
ET 9   ET – Võimalus C (ELi kohanemiskava) täiendab eelmist võimalust. Esmatähtsal kohal 
on uued seadusloomealgatused säästvate kohanemismeetmete edendamiseks. Riiklikud ja piirkondlikud kohane misstrateegiad vaadatakse lä bi ja neid täiustatakse. 
Kuna andmed haavatavuse kohta kl iimamuutuste mõju suhtes ning 
kohanemismeetmete maksumuse ja saadava kasu kohta on praegu eb akindlad, ei ole 
võimalik eelnevalt koostada kindlat meetmeka va. Vajadust ELi meetmete järele tuleb 
hinnata süstemaatilisemalt ning paljud kohanemismeetmed kuuluvad liikmesriikide või kohalike asutuste pädevusse. Lisa ks oldakse seisukohal, et kõnealuse 
meetmevõimaluse valimine enne mitmeaastase finantsraamistiku (2007–2013) tähtsaimate poliitiliste eesmärkide määratlemist on enneaegne. 
Praegust olukorda silmas pidades valitaks e võimalus B, milles on võetud arvesse nii 
strateegilise nägemuse vajadus t ELi kohanemispoliitika arendami seks kui ka tarvidust seada 
paindlikke ja vajadustele vastavaid esmatäht said poliitilisi ülesandeid. Seega on valitud 
lühiajaline strateegia  (kuni 2012), mille keskmes on kõigepealt praegune olukord ELi 
õigusaktide (sh käimasolevad algatused, mille eesmärke ei ole veel saavutatud) rakendamisel ning kohanemisstrateegiate ja -kavade koostamine liikmesriikide poolt vastavalt nende kohustustele ÜRO kliimamuutuste raam konventsiooni raames. Eeldusel, et 
kohanemismeetmeid võetakse iseseisvalt või liik mesriikide initsiatiiv il, nähakse kõnealuse 
strateegiaga ette leebed va hendid ja toetusmeetmed, mis ai tavad lühikeses perspektiivis 
kiirendada kohanemist, vältida mõningaid haav atavust mittevähendavaid meetmeid ning anda 
asjaomastele kavadele ELi lisaväärtust. 
5. J
ÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Euroopa Komisjon on koos Euroopa Keskkonnaag entuuriga võtnud ülesande töötada välja 
kohanemisnäitajad, et saada teavet teatava se ktori või piirkonna haavatavuse kohta, anda 
tagasisidet selle kohta, kuidas pol iitikate ja kavadega lahendat akse probleeme, ning hinnata 
poliitikate ja kavade adekvaatsu st, tõhusust ja paindlikkust.  
Komisjon kasutab kõnealuseid üleeuroopal isi kohanemise põhinäitajad, mis põhinevad 
kokkulepitud määratlustel, et koostada aruand eid saavutatu kohta ning tagada paindlik 
lähenemine poliitikakujundamisele. Näitajaid võ iks esimest korda kohandada pärast seda, kui 
on kokku lepitud ÜRO kliimamuutuste r aamkonventsiooni leping täiendavate 
leevendamismeetmete kohta, kuna heitkogust e vähendamiseks ettenähtud täiendavate 
meetmete eesmärgid mõjutavad kohanemismeetmete ulatust ELis. 
Aruandlussüsteemid määratletakse hiljem. Need töötatakse vä lja teabevõrgustiku ( Clearing 
House Mechanism ) põhjal ja ühtlustatakse, et vähendada halduskoormust.