ET Euroopa Liidu Teataja C 144/2

Kutse märkuste esitamiseks komisjoni määruse eelnõu kohta, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes

(transporti ja söetööstust käsitlevad muudatused)

(2005/C 144/02)

Huvitatud isikud võivad ühe kuu jooksul alates käesoleva kokkuvõtte ja sellele järgneva kirja avaldamisest saata oma märkused aadressile:

Commission européenne Direction de l'énergie et des transports Unité A4 Bureau DM 28 06/109 B-1049 Bruxelles Faks (32-2) 296 41 04 E-post: TREN STATE-AID@cec.eu.int

Eelnõu Määrus, millega muudetakse komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrust (EÜ) nr 69/2001 mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes

(muudatus “söetransport ja -tööstus”)

SELETUSKIRI

1. SISSEJUHATUS

1.1. Vähese tähtsusega abi üldine õiguslik raamistik

Nõukogu määrusega (EÜ) nr 994/98 volitatakse komisjoni kehtestama määrusega piirmäär, millest allapoole jäävaid abimeetmeid ei käsitleta kui kõiki asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tingimusi täitvaid. Selles lõikes esitatud 4 tingimuse hulgas peetakse eelkõige mitte täidetuks konkurentsi moonutamise ja kaubanduse mõjutamise tingimust. Need avalikud finantseeringud ei eelda seega artikli 88 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustuse täitmist.

Selle volituse alusel võttis komisjon vastu 12. jaanuari 2001. aastal määruse (EÜ) nr 69/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes. Selle määrusega sätestatakse ühele ettevõttele kolme aasta jooksul antava abi piirmääraks 100 000 eurot, millest allapoole jääva abi suhtes võib artikli 87 lõiget 1 lugeda kohaldamatuks. Määruses on samuti sätestatud, et vähese tähtsusega abi ei mõjuta mingil määral ettevõtete võimalust saada sama projekti jaoks riigiabi, mille komisjon on heaks kiitnud või mis on hõlmatud grupierandimäärusega, mille tulemuseks on võimalikud üsna rikkalikud abi kumulatsioonid.

1.2. Olukord veonduses

12. jaanuari 2001. aasta määruse (EÜ) nr 69/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes, väljatöötamise ajal lepiti kokku jätta veondus koos kalandus- ja põllumajandussektoriga endiselt selle määruse kohaldamisalast välja, nagu seda tehti eelmises õiguslikus raamistikus (1). Selle eristaatuse peamine põhjus oli, et arvestades kohaldatavaid erieeskirju ja lähtuvalt selle sektori majanduslikust eripärast, võisid isegi vähese suurusega abisummad moonutada konkurentsi transpordifirmade vahel ja võisid seega täita asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tingimusi.

1.3. Söesektori olukord

Alles alates 24. juulist 2002, pärast ESTÜ asutamislepingu lõppemist laiendati EÜ asutamislepingu kohaldamisala söesektorile. Sellest kuupäevast alates kehtivad sellele sektorile erieeskirjad (2), mis takistavad teiste vabastuste kohaldamist (3).

2. PÕHJUSED

2.1. Veonduse olukord

2001. aastal valitud lähenemisviisi peetakse praegu iganenuks järgmistel põhjustel:

2.1.1. Majanduslik taust

Esiteks võimaldasid transpordisektorite järkjärguline ja teiste majandussektoritega võrreldes hiline liberaliseerimine ning strukturaalsed probleemid selle teatavates osades alguses ainult erieeskirjade kohaldamist. Komisjon täheldab siiski, et majanduslik taust arenes suunas, kus riigiabi ei kujuta enam tõsist ohtu tugeva konkurentsimoonutuse põhjustamiseks. Transporditurgude avanemise protsess on tänaseks tõepoolest lõpule jõudnud ja turgude struktuur on stabiliseerunud, võimaldades ettevõtete rahalise olukorra selget parenemist. Järelikult ei ole täna enam ametiasutustele nii tugevat survet raskustes ettevõtete päästmiseks või neile ebasobivate eeliste andmiseks.

Veonduse väljajätmine ei võimalda siiski teavitamiskohustusest vabastamist ja eeldab seega riigiabi menetlust kõikide antavate summade suhtes. Lisaks kasutavad liikmesriigid üha enam horisontaalseid riigiabimeetmeid, kaasa arvatud vähese tähtsusega abi määrust, mis vastab selgelt konkurentsipoliitika nõudele loobuda ad hoc või sektoriaalabi andmisest. Ükski riigiabi osas kehtivatest horisontaalraamistikest, ei muud teatised (4) ega grupierandimäärused peale vähese tähtsusega abi määruse (5), ei sisalda veel veonduse puhul teatamiskohustusest vabastamise sätteid. Parandamaks seda olukorda ning ka suurendamaks nende liikmesriikide õiguskindlust, kes püüavad kohaldada horisontaalsüsteeme, tuleks mõelda võimalustele kohandada riigiabieeskirjade kohaldamist veonduses vabastusega, mida võimaldatakse teistele majandussektoritele.

Lisaks tuleb märkida, et viimastel aastatel komisjonile teatatud väikesesummaliste abimeetmete — kaasa arvatud vähese tähtsusega abi horisontaalsüsteemide “veonduse” tahkude (6) lubamist — peeti enamasti suuremate raskusteta asutamislepingu sätetega kokkusobivaks. Nende eesmärgid olid koguni kooskõlas ühenduse poliitikaga. Sisseseade moderniseerimiskavade rakendamine ühenduse normidest (7) üleulatuval määral, ühendatud transpordivahendite kasutuselevõtu edendamine ja keskkonnanõuete täitmine (8) või vähem saastavate sõidukite omandamine (9). Teised sarnased juhud on vaatluse all (10). Seevastu on komisjon alati pidanud asutamislepinguga kokkusobimatuks keskkonna- või ohutusotstarbeta veeremi ostmist maanteetranspordiettevõtete poolt (11) niivõrd, kuivõrd see abi võib avaldada kahjustavat mõju ettevõtetevahelise konkurentsi olukorrale.

2.1.2. Käesoleva süsteemi mõjud

Kuni “RENOVE” otsusteni oli komisjon hinnanud, et vabastus kehtib kõikide transpordisektorite kohta. Oma 26. septembri 2002. aasta (C-351/98) (12) ja 13. veebruari 2003. aasta (C-409/00) “RENOVE” otsustes maanteetranspordi kohta (13) määraski kohus, et vähese tähtsusega abi reeglist vabastust ei või kohaldada mitteprofessionaalsetele transpordifirmadele, ja seda, vastupidiselt komisjoni lähenemisviisile, kes pidi kuulutama kokkusobimatuks veoautode omandamiseks antud abi, eristamata erinevate transporditegevuse korraldusvormide vahel. Seega toimub eristav käsitlemine kahte liiki ettevõtete vahel. Ühelt poolt saavad ettevõtted, kelle põhitegevuseks on transport, abi ainult selgelt määratletud eesmärkidega abisüsteemidest (regionaalabi, keskkonnaabi, VKE jne), ja milleks on vajalik komisjoni heakskiit isegi ülemmäärast väiksemate summade puhul. Seevastu teised ettevõtted, mis ei kuulu sellesse sektorisse stricto sensu, kuid praktiseerivad siiski oma transporditegevust (14), saavad kasutada vähese tähtsusega abi määrust ilma piiranguteta ja ilma komisjoni eelneva loata.

2.1.3. Liikuvvara käsitlemine

Selles osas, mis puudutab veondusettevõtete liikuvvara käsitlemist (sõidukite, laevade ja lennukite ostmine), tuleks hinnata ettevõtte kohta iga kolme aasta jooksul antava 100 000 euro suuruse abi potentsiaalset mõju konkurentsile. Lähtudes lennukite ja mere- ja siseveetranspordi laevade hinnast võib mõju nende sektorite struktuurile pidada tähtsusetuks. Seevastu maanteetranspordisektoris võib 100 000 euro suurust abisummat kolme aasta jooksul pidada märkimisväärseks. Lähtudes selle sektori erandlikust struktuurist, väiketransportijate arvukusest (täpsemalt teatavates liikmesriikides) (15) ja veeremi hinnast (16) tuleb arvestada, et sellised summad mõjutavad oma olemuselt kaubavahetust ja moonutavad konkurentsi liikmesriikide vahel. Niivõrd, kuivõrd riigi poolt rahastatud investeeringute tagajärjeks on sõidukite väljavahetamise maksumuse märkimisväärne vähendamine, võib see abi kujutada tegevusabi. See abi võib ka suurendada mootorsõidukibaasi, mis juba väga tiheda konkurentsiga turul võiks veelgi vähendada kasulikkuse määra. Järelikult peetakse soovitavaks säilitada vabastus maanteesektoris veeremi omandamise suhtes (veoauto ostmine).

Ometi püsib oht, et selline vabastus võib kolmandate isikute kulul toimuva transpordi ja omal kulul toimuva transpordi vahelise eristava käsitluse tõttu (17) moonutada veelgi enam konkurentsi nende kahe transporditegevuse osa vahel. Komisjon asub kontrollima seda arengut ja selle mõju maanteetranspordi turule.

2.1.4. Komisjoni vahendite kasutamine

Lõpuks tuleb meenutada, et arvestades komisjoni käsutuses riigiabi alal tegutsemiseks olevaid paratamatult piiratud inimressursse, oleks kasulik keskendada ühenduse tegevus abile, mille summa ja kohaldamisala võivad kõige tõenäolisemalt viia tõsiste konkurentsimoonutusteni. See on nii seda enam, et riigiabist teatamise arvu kasvu ja Euroopa Liidu laienemise tingimustes 25 liikmeni peab komisjon keskenduma konkurentsile kõige enam kahju tekitavatele juhtumitele.

2.1.5. Järeldus

Komisjoni kogemuste varal arvukates riigiabijuhtumites veonduses vähese tähtsusega abi reegli mittekohaldamise aastate jooksul võib järeldada, et välja arvatud veeremi omandamine maanteetransportijate poolt, ei mõjuta veondusettevõtetele antav abi, mis ei ületa 100 000 euro ülemmäära kolme aasta lõikes, liikmesriikidevahelist kaubandust ega moonuta või ei ähvarda moonutada konkurentsi. Komisjon teeb seega ettepaneku parandada seda olukorda veonduse vähese tähtsusega abi määrusest vabastamise tühistamisega, välja arvatud teatavatel, selgesti määratletud juhtudel (vt punkt 2.1.3.).

2.2. Söesektori olukord

Alles alates 24. juulist 2002, pärast ESTÜ asutamislepingu lõppemist, laiendati EÜ asutamislepingu kohaldamisala söesektorile. Sellest kuupäevast alates kehtivad sellele sektorile erieeskirjad (18), mis takistavad teiste vabastuste kohaldamist (19). Nendes eeskirjades määratletakse lisaks, et komisjoni loa andmise õigust tuleb rakendada täpse ja täiusliku meetmete tundmise alusel, mida valitsustel on kavas võtta, ja et … liikmesriigid teatavad komisjonile rühmitatult kõik andmed seoses sekkumismeetmetega, mis nad kavatsevad võtta otseselt või kaudselt söesektori kasuks…. Nendest eripäradest lähtudes võivad kõik abisummad potentsiaalselt täita artikli 87 lõike 1 tingimusi. Vähese tähtsusega abi määruse kohaldamine ei näi ometi lubatav.

(1) Vähese tähtsusega abi teatisest (EÜT C 68/9, 6.3.1996) ja ühenduse raamistikust väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi kohta (EÜT C 213/4, 23.7.1996) on transpordisektor samuti välja jäetud.

(2) Määrus (EÜ) nr 1407/2002, mis käsitleb söesektorile antavat riigiabi (EÜT L 205/1, 2.8.2002).

(3) Määruse (EÜ) nr 1407/2002 artikli 3 lõige 1.

(4) nt ühenduse suunised regionaalabi andmise kohta (EÜT C 74/9, 10.3.1998), ühenduse raamistik keskkonnakaitsele antava riigiabi kohta (EÜT C 37/3, 3.2.2001).

(5) Komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrus (EÜ) nr 68/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist koolitusabi suhtes (EÜT L 10/20, 13.1.2001), komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määrus (EÜ) nr 70/2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi suhtes (EÜT L 10/33, 13.1.2001), komisjoni 12. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2204/2002, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist tööhõivealase riigiabi suhtes (EÜT L 337/3, 13.12.2002), ja nõukogu 22. märtsi 1999. aasta “menetluse” määrus (EÜ) nr 659/1999, millega sätestatakse EÜ asutamislepingu artikli 93 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (EÜT 83/1, 27.3.1999).

(6) nt 16. oktoobri 2002. aasta otsus kohtuasjas N 600b/2001 – Hispaania “tööhõivealane abi transpordisektoris” jne.

(7) nt 9. juuni 2001. aasta “Lorenzi” otsus asjas N 409/2001 – Hispaania “ARTE/PYME programm”.

(8) nt 5. mai 2003. aasta otsus asjas N 353/2001 – Prantsusmaa “ADEME abisüsteem veonduses”.

(9) nt 22. mai 2002. aasta otsus asjas N 100/2001 – Taani “maanteetranspordiabi”.

(10) nt kohtuasi N 202/2003 – Rootsi “VKE tööandjate sotsiaalsissemaksete vähendamine”.

(11) Komisjoni nimetatud “RENOVE” otsused: 1. juuli 1998. aasta (1994—1996 süsteem) riigiabi otsus C 20/1996 nr 98/693/EÜ ja riigiabi otsus C 65/1998 nr 2001/605/EÜ (süsteemi pikendamine 1997. aastal); komisjoni niinimetatud “maksukrediidi” otsused: 9.6.1993 (1992. a süsteem) riigiabi otsus C 32/92 nr 93/496/EMÜ ja 22.10.1996 (1993—1994 süsteem) riigiabi otsus C 45/95 nr 96/3078.

(12) Kohtuasi C-351/98, Hispaania komisjoni vastu, 26. septembri 2002. aasta kohtuasi, Renove I, köide I-8031.

(13) Kohtuasi C-409/00, Hispaania komisjoni vastu, 13. veebruari 2003. aasta kohtuotsus, Renove II, köide I-1487.

(14) Nendes kohtuasjades kinnitas kohus, et kuigi omal kulul toimuva transpordi sektor ei kuulu vähese tähtsusega abi määruses vaadeldavasse veondusesse, jääb see sektor otsesesse konkurentsi professionaalse transpordisektoriga vähese tähtsusega abi künnist ületava abi puhul. Kuid kohus täheldas siiski, et “komisjon ei või keelduda vähese tähtsusega abi reegli kohaldamisest nendele ettevõtetele antava abi suhtes, mis kuuluvad sektoritesse, mis ei ole selle reegli kohaldamisalast välja jäetud erinevate kohaldatavate tekstidega”.

(15) Maanteetranspordi olulised osad koosnevad tõepoolest arvukatest väikeettevõtetest. Nende mikroettevõtete puhul võib kehtestatud ülemmäärast väiksemas summas abi kujutada proportsionaalselt olulist panust nende tegevusse. 2000. aastal ulatus kaubaveoettevõtete arv 130 141ni Hispaanias, 112 173ni Itaalias, 32 885ni Saksamaal, 36 819ni Ühendkuningriigis ja 10 290 Hollandis (allikas: Eurostat). Keskmise käibe analüüs ettevõtte kohta 2000. aastal näitab keskmiselt väga madalat mõju Hispaanias ja Itaalias, mis on suure väikeettevõtete arvu märgiks: 160 000 € Hispaanias, 280 000 € Itaalias, 1 350 000 € Hollandis, 710 000 € Saksamaal. Tuleb märkida, et tegemist on keskmiste arvudega 0 (suurettevõtted ja VKEd läbisegi). Selle sektori detailsem analüüs tooks kindlasti välja (väga arvukate) perefirmade puhul riiklikest keskmistest selgelt madalama käibe. Töötajate arv ettevõtte kohta on veondusettevõtete suuruse suhtes samuti paljuütlev. EL tasemel töötab nendes ettevõtetes keskmiselt 5—6 inimest. See arv langeb alla 3 inimese Itaalias ja Hispaanias. Kuna siin on tegemist veel keskmiste väärtustega, viib see tulemus järelduseni, et on arvukalt ühe palgatöötajaga ettevõtteid.

(16) 90 000 ja 120 000 euro vahel 40tonnise veoauto puhul.

(17) Lisaks, kuna selle sektori ettevõtete vahelised suhted on väga sujuvad, paistis tõenäoline, et turu struktuur reageeriks sellistele rahapaigutustele otsekohe ja üldise huviga vastuoluliselt.

(18) Määrus (EÜ) nr 1407/2002, mis käsitleb söesektorile antavat riigiabi (EÜT L 205/1, 2.8.2002).

(19) Määruse (EÜ) nr 1407/2002 artikli 3 lõige 1.