SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

1. veebruaril 2020 astus Ühendkuningriik Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohaselt liidust välja. Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (edaspidi „väljaastumisleping“) sõlmis liit nõukogu otsusega (EL) 2020/135 ning see jõustus 1. veebruaril 2020. Väljaastumislepingu artiklis 126 osutatud üleminekuperiood, mille jooksul kohaldatakse vastavalt väljaastumislepingu artiklile 127 Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis jätkuvalt liidu õigust, lõpeb 31. detsembril 2020.

25. veebruaril 2020 võttis nõukogu vastu otsuse (EL, Euratom) 2020/266, millega anti luba alustada Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga läbirääkimisi uue partnerluslepingu üle. Nagu on ette nähtud läbirääkimisjuhistes, hõlmab luba muu hulgas elemente, mis on vajalikud selleks, et põhjalikult käsitleda maanteetranspordialaseid suhteid Ühendkuningriigiga pärast üleminekuperioodi lõppu.

Kõik õigused ja kohustused, mis tulenevad maanteetransporditurule pääsu käsitlevast liidu õigusest, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EÜ) nr 1072/2009 ning (EÜ) nr 1073/2009, lõppevad 31. detsembril 2020, kui lõppeb väljaastumislepinguga kehtestatud üleminekuperiood. Sellega muutuvad kehtetuks Ühendkuningriigis autoveoettevõtjatele ja bussiveoettevõtjatele välja antud ühenduse tegevusload ning nende lubade omanikud kaotavad seega juurdepääsu liidu autoveo- ja sõitjateveoturule. Samamoodi kaotavad Euroopa Liidu autoveoettevõtjad ja bussiveoettevõtjad kehtivate ühenduse tegevuslubade alusel automaatse juurdepääsu Ühendkuningriigi kaupade autoveo ja sõitjateveo turule.

Sellest järeldub, et kui liidu ja Ühendkuningriigi vahel ei ole pärast üleminekuperioodi lõppu selles küsimuses kokkulepet saavutatud, oleks Euroopa Transpordiministrite Konverents (edaspidi „ECMT“) ainus mitmepoolne kvoodisüsteem, millel kaupade autoveo teenuste jätkumine võiks põhineda, tingimusel, et on olemas ECMT luba. ECMT loaga sõidukiga võib kaupu vedada kõigi 43 süsteemis osaleva riigi vahel, mille hulgas on 26 ELi liikmesriiki (kõik peale Küprose), Ühendkuningriik ja veel 16 riiki. Pärast rahvusvahelist vedu sõiduki registreerimisriigist mõnda muusse ECMT liikmesriiki võib teha kuni kolm vedu väljaspool sõiduki registreerimisriiki, enne kui sõiduk peab registreerimisriiki tagasi pöörduma.

Ühendkuningriigi ja Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kaupade autoveoga tegelevad peaaegu eranditult Ühendkuningriigi ja liidu autoveoettevõtjad. Kui need ettevõtjad kaotavad õiguse Ühendkuningriigi ja liidu vahel kaupade autoveo teenust osutada, tooks see kaasa tõsised häired, kaasa arvatud seoses avaliku korraga.

Nagu juba rõhutatud 25. märtsil 2019 vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2019/501, võttes arvesse Ühendkuningriigi ja liidu vahelist kaupade autoveo teenuste ja veetud kaupade mahtu (ligikaudu 51 miljonit tonni 2019. aastal; umbes 29 miljonit tonni liidust Ühendkuningriiki ja umbes 22 miljonit tonni Ühendkuningriigist liitu), on ilmne, et üksnes ECMT kvoodisüsteemile toetumine ei ole praegu piisav lahendus, et tagada põhiline kaupade autoveo ühendus pärast üleminekuperioodi lõppu.

Bussiga toimuva sõitjateveo puhul on liidu ja Ühendkuningriigi vahelise vastava kokkuleppe puudumisel ainus olemasolev õigusraamistik bussidega toimuvat rahvusvahelist sõitjate juhuvedu käsitlev kokkulepe (edaspidi „Interbusi kokkulepe“), mis võiks pärast üleminekuperioodi lõppu olla aluseks liidu ja Ühendkuningriigi vahelisele bussidega toimuvale sõitjateveole. Ühendkuningriik andis Interbusi kokkuleppega ühinemise kirja hoiule 29. oktoobril 2020. Seega saab Ühendkuningriigist 1. jaanuaril 2021 iseseisev kokkuleppeosaline. Interbusi kokkulepe hõlmab aga üksnes juhuvedusid ja ei ole seetõttu piisav, et tulla toime häiretega, mis tulenevad liidu õiguse kohaldamise lõppemisest Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis, võttes arvesse suurt hulka inimesi, kes sooviksid jätkuvalt reisida liidu ja Ühendkuningriigi vahel. Kokkuleppeosalised on pidanud läbirääkimisi Interbusi kokkuleppe protokolli üle, mis käsitleb liinivedusid ja eriotstarbelisi liinivedusid bussiga, kuid eeldatavalt ei jõustu see õigeaegselt, et pakkuda toimivat alternatiivset lahendust ajaks vahetult pärast üleminekuperioodi lõppu. Seepärast ei ole bussiga toimuvate liinivedude ja eriotstarbeliste liinivedude puhul kehtivates õigusaktides käsitletud selliste teenuste vajadusi ühelt poolt liidu ja teiselt poolt Ühendkuningriigi vahel.

Iirimaa ja Ühendkuningriigi Põhja-Iirimaa osa vahelised piiriülesed bussiveoteenused on eriti olulised piirialadel elavate kogukondade jaoks, pidades silmas muu hulgas ühise reisipiirkonna raames kogukondadevahelise põhilise ühenduse tagamist. Puudub õiguslik vahend, mis võimaldaks liinivedusid ja eriotstarbelisi liinivedusid korraldavatel bussiveoettevõtjatel võtta sõitjaid peale ja lasta neil maha minna teisel pool piiri asuvatel aladel. Paljude piiriüleste teenuste majanduslik elujõulisus on aga ohus ilma kabotaažvedude õiguseta. Liit peaks seetõttu võtma ajutised ja tähtajalised erandolukorra meetmed, et leevendada sellist liidu ja Ühendkuningriigi vahelist ühendust häirida võivat mõju.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on seega kehtestada ajutised meetmed, millega reguleeritakse kaupade autovedude ning sõitjate liinivedude ja eriotstarbeliste liinivedude osutamist ühelt poolt liidu ja teiselt poolt Ühendkuningriigi vahel pärast väljaastumislepingu artiklis 126 osutatud üleminekuperioodi lõppu (artikkel 1). Meetmete eesmärk on säilitada põhiline ühendus kindlalt piiritletud ajavahemikuks (artikkel 2).

Gibraltar ei kuulu käesoleva määruse territoriaalse kohaldamise alasse ning määruses esitatud viited Ühendkuningriigile ei hõlma Gibraltarit.

Eelkõige nähakse käesoleva määruse ettepanekuga ette (artikkel 3), et Ühendkuningriigis asutatud autoveoettevõtjatele antakse ühepoolselt õigus teha kahepoolseid vedusid, nii et nad saavad jätkata vedusid oma territooriumi ja liidu vahel.

Määrusega ettepanekuga nähakse ka ette (artikkel 4), et Ühendkuningriigis asutatud bussiveoettevõtjatele antakse ühepoolselt õigus teha kahepoolseid bussiga toimuvaid sõitjatevedusid liinivedude või eriotstarbeliste liinivedude raames, nii et nad saavad jätkata sõitjate vedu oma territooriumi ja liidu vahel. Lisaks nähakse määrusega ette, et Iirimaa ja Ühendkuningriigi Põhja-Iirimaa osa vahelistel rahvusvahelistel liinivedudel ja eriotstarbelistel liinivedudel antakse neile ühepoolselt õigus võtta sõitjaid peale ja lasta neil maha minna Iirimaa piirialal.

Ühendkuningriigi maanteeveoettevõtjatele antakse õigused tingimusel, et järgitakse kaupu ja sõitjaid vedavate maanteeveoettevõtjate suhtes kohaldatavaid asjakohaseid liidu õigusnorme (artikkel 6) ning et Ühendkuningriik annab liidu maanteeveoettevõtjatele samaväärsed õigused. Määruse ettepanekuga nähakse ette mehhanism (artikkel 7), millega tagatakse, et liidu maanteeveoettevõtjate õigused Ühendkuningriigis on samaväärsed õigustega, mis antakse Ühendkuningriigi maanteeveoettevõtjatele määruse ettepaneku kohaselt. Kui õigused ei ole samaväärsed, on komisjon volitatud võtma delegeeritud õigusaktidega vastu olukorra parandamiseks vajalikud meetmed, sealhulgas Ühendkuningriigi maanteeveoettevõtjatele lubatud mahu, reiside arvu või mõlema piiramine. Samaväärsust hinnates ja parandusmeetmeid võttes ei lähtu komisjon üksnes kahe õiguskorra rangest ja vormilisest vastavusest, selle põhjus on märkimisväärsed erinevused kahe turu vahel ning soov vältida üksnes parallelismil põhinevat lähenemisviisi, mis võib lõpuks liidu huvide vastaseks osutuda.

Kuigi määruse ettepaneku eesmärk on tagada ajutiselt põhiline ühendus kaupade ja sõitjate maanteeveol, on selles sätestatud paindlik mehhanism selleks, et liidu autoveoettevõtjatel ja bussiveoettevõtjatel oleksid õiglased ja võrdsed võimalused konkureerida Ühendkuningriigi autoveoettevõtjate ja bussiveoettevõtjatega. Võrdsed tingimused eeldavad seda, et Ühendkuningriik kohaldab ka pärast üleminekuperioodi lõppu kaupade ja sõitjate maanteeveo suhtes piisavalt kõrgeid ja võrreldavaid standardeid järgmistes valdkondades: aus konkurents, kaasa arvatud kartellide, turgu valitseva seisundi kuritarvitamise ja ühinemiste reguleerimine; põhjendamatute valitsuse subsiidiumide keeld; töötajate kaitse ja kõrgetasemeline liiklusohutus; keskkonnakaitse; ohutus ja turvalisus; või maanteeveoettevõtjatele tegevuslubade andmisega või kutseliste juhtide kvalifikatsiooni, väljaõppe ja arstlike läbivaatustega seonduv. Lisaks tuleb tagada, et liidu maanteeveoettevõtjaid ei diskrimineeritaks Ühendkuningriigis ei de jure ega de facto. Kavandatud määrusega antakse seega komisjonile ülesanne (artikkel 8) jälgida ühelt poolt liidu ja teiselt poolt Ühendkuningriigi maanteeveoettevõtjate vahelise konkurentsi tingimusi ning volitatakse komisjoni võtma delegeeritud õigusaktidega vastu vajalikud meetmed, millega tagatakse kõnealuste tingimuste alatine võrdsus.