ET Euroopa Liidu Teataja C 150/8

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2017/C 150/06)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„PORC NOIR DE BIGORRE“

ELi nr: PDO-FR-02106 – 14.1.2016

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Porc noir de Bigorre“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Sealiha „Porc noir de Bigorre“ (Bigorre'i musta sea liha) pärineb Gascogne'i puhtast tõust lihasea isas- ja emasloomadelt, kes on tapetud 12–24 kuu vanusena.

Rümba väikseim kaal on 100 kg ning käsitsimeetodil mõõdetud nimmelihast katva rasvakihi paksus on vähemalt 30 mm ja lihaskihi paksus vähemalt 45 mm.

Seljapeki analüüs näitab, et rasv sisaldab neofütadieeni (rohusöömist markeeriv süsivesinik) koguses üle 0,4 UAA (Unité Arbitraire de Zone).

Liha on sügavpunast värvi. Keskse tuharalihase (gluteus medius) värvus jaapani värviskaala kohaselt on vähemalt 3. Sisemine rasv on valge ning lihastevahelise rasva osakaal seljalihases (longissimus dorsi) vähemalt 2,5 %.

Küpsetatud liha tekstuur on pisut kiuline, suussulav, mahlane, maitsev ja õrn.

Liha turustatakse jahutatuna, keelatud on sügavkülmutatud ja ülessulatatud liha turustamine jahutatuna.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Imetamise ajal võib põrsastele anda täiendsööta, mis koosneb teravilja, soja ja piimapulbri segust. Kõnealusel ajavahemikul ühe põrsa kohta tarbitava täiendsööda maksimumkogus on 5 kg. Täiendsööt võib pärineda väljastpoolt geograafilist piirkonda. Kogu sööt ei saa tegelikult pärineda geograafilisest piirkonnast, mille topograafilised ja klimaatilised tingimused ei luba toota kõiki taimseid tooraineid, eelkõige valke ega kaunvilju, mis on loomade tasakaalustatud söötmisel asendamatud. See sööda osa, mis piirdub viie kilogrammiga, on väiksem kui emapiima osa, mida põrsas sööb keskmiselt 40 liitrit (kuivainena ligikaudu 8 kg) ja mis pärineb geograafilisest piirkonnast. Teraviljast, sojast ja piimapulbrist koosnevat segu ei või omakorda lugeda määratletud geograafilisest piirkonnast pärinevaks eri tarneallikate tõttu.

Pärast emapiimast võõrutamist antakse põrsastele sööta, mis koosneb teraviljast (vähemalt 70 % brutokaalust) ning millele lisatakse valke (rüpsikook, päevalillekook, põlduba, hernes), mineraale ja vitamiine. Teravili peab pärinema geograafilisest piirkonnast.

Alates 3,5–6 kuu vanusest kasvatatakse nuumamisfaasis põrsaid rohukamaral, kusjuures loomade suurim tihedus hektari kohta on 20. Selle käigus saavad põrsad osa oma söödast rohuna. Põrsad toituvad rohust, põhiliselt ristikust ja kõrrelistest, puuviljadest ja muudest kohalikest taimedest.

Põrsaid nuumatakse täiendsöödaga. See sisaldab vähemalt 70 % teravilja (nisu, kaer, oder, rukis, tritik), millele lisanduvad neist valmistatud tooted ja/või valgu- (põlduba, hernes, rüpsikook, päevalillekook), mineraali- ja vitamiinilisand. Teravili peab pärinema geograafilisest piirkonnast. Vaid valgu-, mineraali- ja vitamiinilisand pärineb väljastpoolt piirkonda. Piirkonna piirangute tõttu ei ole nende tootmine geograafilises piirkonnas piisav.

Täiendsööda suurim päevane kogus sea kohta on 3 kg (kuivainena).

Nende eeskirjadega tagatakse, et vähemalt 72,6 % looma poolt tema elu jooksul tarbitavast söödast pärineb geograafilisest piirkonnast.

3.4. Täpsustage tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Loomad sünnivad, neid kasvatatakse, nuumatakse ja nad tapetakse geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Iga poolrümp on märgistatud seljatüki kohal klambriga rümba sisse kinnitatud etiketiga, millele on kantud tapmise kuupäev, kasvataja ja nuumaja number, tapamaja number, sea number ja märgis „NB“.

Kuni lõppturustajani saadetakse rümbaga kaasa märgis, millele on lisaks õigusnormidega ette nähtud kohustuslikule teabele kantud järgmine: kasvataja nimi ja number, sea number, tapmise kuupäev.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab järgmisi kommuune või nende osi.

Terviklikult hõlmatud kommuunid:

Haute-Garonne'i departemang:

Ardiège, Aspret-Sarrat, Ausson, Bagiry, Balesta, Barbazan, Blajan, Bordes-de-Rivière, Boudrac, Boulogne-sur-Gesse, Cardeilhac, Cassagnabère-Tournas, Cazaril-Tambourès, Charlas, Ciadoux, Cier-de-Rivière, Clarac, Cuguron, Le Cuing, Eup, Franquevielle, Galié, Génos, Gensac-de-Boulogne, Gourdan-Polignan, Huos, Labarthe-Rivière, Labroquère, Lalouret-Laffiteau, Larcan, Larroque, Lécussan, Lespugue, Lodes, Loudet, Lourde, Lunax, Luscan, Malvezie, Martres-de-Rivière, Mont-de-Galié, Montgaillard-sur-Save, Montmaurin, Montréjeau, Nénigan, Nizan-Gesse, Ore, Payssous, Pointis-de-Rivière, Ponlat-Taillebourg, Régades, Saint-Bertrand-de-Comminges, Saint-Gaudens, Saint-Ignan, Saint-Lary-Boujean, Saint-Loup-en-Comminges, Saint-Marcet, Saint-Pé-d'Ardet, Saint-Pé-Delbosc, Saint-Plancard, Saman, Sarrecave, Sarremezan, Sauveterre-de-Comminges, Saux-et-Pomarède, Sédeilhac, Seilhan, Les Tourreilles, Valcabrère, Valentine, Villeneuve-de-Rivière, Villeneuve-Lécussan.

Gersi departemang:

— kantoni Mirande-Astarac kommuunid, välja arvatud Lamazère;

— kantoni Pardiac-Rivière-Basse kommuunid, välja arvatud Castelnau-d'Anglès, L'Isle-de-Noé, Izotges, Montesquiou, Mouchès;

— kantoni Astarac-Gimone kommuunid Arrouède, Aujan-Mournède, Bellegarde, Bézues-Bajon, Cabas-Loumassès, Chélan, Cuélas, Esclassan-Labastide, Labarthe, Lalanne-Arqué, Lourties-Monbrun, Manent-Montané, Masseube, Moncorneil-Grazan, Monlaur-Bernet, Mont-d'Astarac, Panassac, Ponsan-Soubiran, Pouy-Loubrin, Saint-Arroman, Saint-Blancard, Samaran, Sarcos, Seissan, Sère;

— kantoni Fezensac kommuunid Gazax-et-Baccarisse, Peyrusse-Grande, Peyrusse-Vieille, Saint-Pierre-d'Aubézies.

Pyrénées-Atlantiquesi departemang:

Aast, Bédeille, Bentayou-Sérée, Casteide-Doat, Castéra-Loubix, Coarraze, Ger, Labatmale, Labatut, Lamayou, Maure, Monségur, Montaner, Montaut, Ponson-Debat-Pouts, Ponson-Dessus, Pontacq, Pontiacq-Viellepinte, Saint-Vincent, Saubole.

Hautes-Pyrénées' departemang:

— järgmiste kantonite kommuunid: Aureilhan, Bordères-sur-l'Échez, Les Coteaux, Moyen Adour, Ossun, Val d'Adour-Rustan-Madiranais, La Vallée de l'Arros et des Baïses (välja arvatud Asque (osaliselt)), Vic-en-Bigorre.

— järgmised kommuunid: Adast, Adé, Anères, Les Angles, Anla, Antichan, Antist, Aragnouet, Arcizac-ez-Angles, Argelès-Gazost, Arné, Arrayou-Lahitte, Arrodets-ez-Angles, Artigues, Aspin-en-Lavedan, Astugue, Aventignan, Aveux, Avezac-Prat-Lahitte, Ayros-Arbouix, Ayzac-Ost, Barlest, La Barthe-de-Neste, Bartrès, Bazus-Neste, Bertren, Bize, Bizous, Boô-silhen, Bourréac, Campistrous, Cantaous, Capvern, Cheust, Clarens, Créchets, Escala, Escoubès-Pouts, Gaudent, Gazave, Gembrie, Générest, Ger, Gerde, Geu, Gez, Gez-ez-Angles, Hautaget, Hiis, Ilheu, Izaourt, Izaux, Jarret, Julos, Juncalas, Labastide, Laborde, Lagrange, Lannemezan, Lau-Balagnas, Lézignan, Lombrès, Lortet, Loubajac, Lourdes, Loures-Barousse, Lugagnan, Mazères-de-Neste, Mazouau, Montégut, Montgaillard, Montoussé, Montsérié, Nestier, Neuilh, Omex, Ordizan, Ossun-ez-Angles, Ousté, Pailhac, Paréac, Peyrouse, Pierrefitte-Nestalas, Pinas, Poueyferré, Pouzac, Préchac, Réjaumont, Saint-Arroman, Saint-Créac, Sainte-Marie, Saint-Laurent-de-Neste, Saint-Paul, Samuran, Sarp, Sassis, Sère-en-Lavedan, Sère-Lanso, Siradan, Sireix, Soulom, Tajan, Tarbes, Tibiran-Jaunac, Trébons, Troubat, Tuzaguet, Uglas, Viger.

Osaliselt hõlmatud kommuunid:

Haute-Garonne'i departemang:

Antichan-de-Frontignes, Chaum, Cierp-Gaud, Esténos, Fronsac, Frontignan-de-Comminges, Marignac, Saint-Béat.

Hautes-Pyrénées' departemang:

Adervielle-Pouchergues, Agos-Vidalos, Ancizan, Arcizans-Avant, Arcizans-Dessus, Ardengost, Armenteule, Arras-en-Lavedan, Arreau, Arrens-Marsous, Artalens-Souin, Aspin-Aure, Asque, Asté, Aucun, Avajan, Bagnères-de-Bigorre, Bareilles, Barran-coueu, Bazus-Aure, Beaucens, Beaudéan, Berbérust-Lias, Betpouey, Beyrède-Jumet, Bordères-Louron, Bourisp, Bramevaque, Bun, Cadéac, Cadeilhan-Trachère, Camous, Campan, Camparan, Cauterets, Cazarilh, Cazaux-Debat, Cazaux-Fréchet-Anéran-Camors, Chèze, Esbareich, Esparros, Esquièze-Sère, Estaing, Estarvielle, Estensan, Esterre, Ferrère, Fréchet-Aure, Gaillagos, Gazost, Gèdre, Génos, Germs-sur-l'Oussouet, Gouaux, Grezian, Grust, Guchan, Guchen, Hèches, Ilhet, Jézeau, Labas-sère, Lançon, Loudenvielle, Luz-Saint-Sauveur, Mauléon-Barousse, Nistos, Ossen, Ourde, Ourdis-Cotdoussan, Ourdon, Ouzous, Ris, Sacoué, Sailhan, Saint-Lary-Soulan, Saint-Pastous, Saint-Pé-de-Bigorre, Saint-Savin, Saléchan, Saligos, Salles, Sarrancolin, Sazos, Ségus, Seich, Sers, Sost, Thèbe, Tramezaïgues, Uz, Viella, Vielle-Aure, Vielle-Louron, Vier-Bordes, Viey, Vignec, Villelongue, Viscos, Vizos.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Tootmispiirkonnale omane looduskeskkond Bigorre koosneb Püreneedest pärit setetesse uuristatud orgudest ja nende nõlvadest. Üldiselt sügav ja happeline pinnas ning niiske ja mahe kliima tagavad pea katkematu ja rikkaliku rohukasvu peaaegu terve aasta jooksul, välja arvatud lühikesel talveperioodil. Järskude pinnavormide ja arvukate puude tõttu tihtipeale piirav keskkond on sigade pidamiseks sobiva keskkonna kujundamiseks soodne, hõlmates nii rohumaid kui ka metsi.

Bigorre kujunes piirkonnana välja üle 2 000 aasta tagasi, mil seda valitsesid roomlased. Seos musta sea ja Bigorre'i vahel kinnistus alates XI sajandist, mil Cluny ordu benediktiini mungad asutasid Bigorre'is mitu kloostrit ning arendasid sellise looma kasvatamist ja lihatootmist, mis väärtustaks Bigorre'i loodus- ja põllumajandusmiljööd enim.

Kuigi Gascogne'i tõugu sigade kasvatamise raskuspunkt kandus Bigorre'ist mujale, koondus see oma tähtsaimasse keskusse siiski tagasi alates XVII sajandist ja eelkõige XX sajandi alguses, mil tõug oli kadumisohus. Tõu päästmine ja kasvatuse edendamine tugines 1980. aastatel Bigourdani veel alles jäänud loomadele.

Kõnealust ümber Vahemere kasvatatavat tõugu iseloomustab karvastik värvusega siidhallist siidmustani ja aeglane kasv. Siga on madal ja liikuv, tema jalad on peened ning tasakaal nõtke. Ta on täielikult kohastunud eluks rohukamaral, mille reljeef võib olla järsk. Sea vastupidavus on märkimisväärne, kuna ta suudab taluda suuri muutusi ilmastikus ja toidusedelis, samuti koguda küllusliku sööda korral kiiresti rasvavaru. Ta ei armasta kuuma ega tuult, mis mõjutab aediku asukohavalikut: arvestada tuleks varju pakkuvate puudega ja/või hekkidega. Siga suudab vääristada raskesti kultiveeritavaid maastikke (metsad, nõmmed, rohumaad, mis on suure kaldega), neid seejuures hooldades.

Tänapäeval pööratakse kõnealuse tõu geneetilisel valikul rõhku eelkõige kuulekusele ja emiste emainstinktile, mis on seda liiki kasvatamise puhul olulised.

Siga, kellest liha „Porc noir de Bigorre“ saadakse, elab alates kuue kuu vanusest rohukamaral. Terve selle kasvuetapi jooksul söövad täiskasvanuks saanud sead päevas 5–6 kg sööta. Etteantav sööt piirdub kolme kilogrammiga päevas, nii peavad nad rohukamaralt ise leidma 2–3 kg sööta. Selleks on põhiliselt rohi. Rohumaade mõõtmised on näidanud, et sead tarbivad päevas kuni 2,9 kg rohtu. Sead leiavad rohukamaralt ka toidulisa: hooajalisi vilju (tõrusid, kastaneid jne), juuri, vihmausse, putukaid jne. Sügisel, mil mõnedel rohumaadel on vilju külluses, eelistavad sead neid ja tarbivad etteantavat sööta vähem.

Toote eripära

Liha omadused on järgmised:

— rümba väikseim kaal on 100 kg ning käsitsimeetodil mõõdetud nimmelihast katva rasvakihi paksus vähemalt 30 mm ja lihaskihi paksus vähemalt 45 mm;

— värv on sügavpunane. Keskse tuharalihase (gluteus medius) värvus jaapani värviskaala kohaselt on vähemalt 3;

— sisemine rasv on valget värvi; lihastevahelise rasva osakaal seljalihases (longissimus dorsi) on vähemalt 2,5 %, keskmiselt 4 % (tavalistel sigadel 1,5 %).

Roosaks küpsetatud liha tekstuur on pisut kiuline, suussulav, mahlane, maitsev ja õrn ning viilu ümbritseb rasvakiht. Maitse on tugev.

Põhjuslik seos

Gascogne'i tõul on tunnused, mida kasvatajad on aretanud sajandite jooksul ning mis võimaldavad tal olla täielikult kohanenud kasvatuspiirkonna ja -tavadega: hea liikumisvõime ning vastupidavus kliima ja sööda iseärasustele.

Rohukamaral võtavad sead kaalus palju juurde. Rohukamar võimaldab sigadele (ja nõuab neilt) regulaarset füüsilist koormust, mis arendab välja marmorjamad ja suurema müoglobiinisisaldusega (st punasemad) lihased.

Rohukamaralt saadav sööt sisaldab aromaatseid ühendeid, mis mõjutavad liha organoleptilisi omadusi. Loomulikult sõltub see hooajast, kuid rohi moodustab kasvuetapis ligikaudu 50 % sea päevasest söödast. See tagatakse loomade väikese tihedusega maalapil ja etteantava sööda koguse piiramisega.

Rasvkude, mis kujundab mitmel eri viisil singi maitseomadused, ladestub põhiliselt selles kasvuetapis, st rohukamaral. Rohu ja väherasvase teravilja (eelkõige nisu ja odra) suur osakaal söödas soodustab antioksüdantide, oleiinhappe ja oomega-3-rasvhappe moodustumist ning väheoksüdeeruvate rasvhapete endogeenset sünteesi. Sööda koostis määrab seega lipiidide koosseisu rasvhapetes. Söödal on seeläbi oma panus kõnealuse liha erilistesse maitseomadustesse.

Lihasiga tapetakse suhteliselt vanalt (12–24 kuud vs. 5–6 kuud tööstusliku lihasea puhul) ja ta on oma elu jooksul saanud pidevat lihaskoormust, mis annab lihale sügava värvi ja tekstuuri, mis puudub tavapäraselt kasvatatud loomade juures.

Tänu sea tõule, söödale ja erilisele kasvatusviisile on sealiha „Porc noir de Bigorre“ eriline: seda iseloomustab erkpunane värv, valge väline rasv, vähene kiulisus, õrnus, mahlakus ja suussulavus ning tugev maitse.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCPorcNoirDeBigorre2016.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.