Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (1)

AT.39914 – euro intressimäära tuletisinstrumendid

(2019/C 130/04)

Sissejuhatus

1. Käesoleva aruandega seotud otsuse eelnõus (edaspidi: otsuse eelnõu) jõutakse järeldusele, et kolm ettevõtjat on rikkunud ELi toimimise lepingu artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, osaledes ühes ja järjepidevas rikkumises, mis seisnes kokkulepetes ja/või kooskõlastatud tegevuses eesmärgiga moonutada hinnastamiskomponentide tavapärast kujunemist euro intressimäära tuletisinstrumentide ( 2 ) sektoris ( 3 )

2. Seoses veel nelja ettevõtjaga ( 4 ) ja samuti juhtumiga AT.39914 võttis komisjon 4. detsembril 2013 vastu komisjoni määruse nr 773/2004 ( 5 ) artiklis 10a ettenähtud kokkuleppemenetluse kohase otsuse (edaspidi: kokkuleppemenetluse otsus) ( 6 ) . Seega võib juhtumit AT.39914 nimetada järkjärguliseks kokkuleppemenetluse hübriidjuhtumiks, kus „hübriid-“ tähendab, et selles on ühendatud kõnealuse määruse kohane tavamenetlus ja artiklis 10a ettenähtud kokkuleppemenetlus; „järkjärguline“ tähendab, et kokkuleppemenetluse otsus võeti vastu enne kokkuleppemenetlusväliste poolte tavamenetluse (edaspidi: kokkuleppeväline menetlus) algust. Käesolevas lõpparuande projektis käsitletakse kokkuleppevälist menetlust.

3. Juhtumi AT.39914 uurimist alustati pärast seda, kui […] taotles 2011. aasta juunis trahvist vabastamist. 2011. aasta oktoobris tegi komisjon etteteatamata kontrollkäike […]. Seejärel sai ta leebema kohtlemise taotlused teistelt kokkuleppemenetluse pooltelt peale […]. Juhtumi AT.39914 menetluse algatamisel 5. märtsil 2013 kutsus komisjon kõiki asjaomaseid pooli astuma arutellu kokkuleppe sõlmimiseks. Kokkuleppemenetlusvälised pooled otsustasid kokkuleppemenetlust mitte kasutada.

Kokkuleppevälise menetluse kirjalik osa

Vastuväited, asjaolusid käsitlevad kirjad ja kirjalikult vastamise aeg

4. 19. mail 2014. aastal võttis komisjon vastu kokkuleppevälise menetluse vastuväited (edaspidi: vastuväited). Sisuliselt väljendati vastuväidetes komisjoni esialgset seisukohta, et asjaomased ettevõtjad on osalenud euro intressimäära tuletisinstrumentide sektorit puudutavas salajases tegevuses, millega on rikutud ELi toimimise lepingu artiklit 101.

5. Esialgu andis komisjon kokkuleppemenetlusvälistele pooltele neli nädalat aega vastuväidetele kirjalikult vastamiseks. Pärast pikendamistaotluste saamist andis konkurentsi peadirektoraat neile aega veel neli nädalat, seades vastuste saatmise tähtajaks 2014. aasta juuli lõpu. Pärast taotlusi pikendada seda ja järgmisi tähtaegu peamiselt käsilolevate dokumentide avaldamise probleemide tõttu (vt punktid 8–19 allpool) nõudsin, et kokkuleppemenetlusvälised pooled esitaksid oma kirjalikud vastused nende kohta esitatud vastuväidetele 14. novembriks 2014, aga lubasin neil edastada märkused eeskätt vastuväidetes trahvide määramise kavandatava meetodi kohta kohe, kui dokumentide avalikustamise probleemid on lahendatud. Kõik kolm kokkuleppemenetlusvälist poolt vastasid komisjoni vastuväidetele kirjalikult 14. novembriks 2014. Nad tegid märkusi trahvide määramise kavandatava meetodi kohta järgmiseks seatud tähtajaks, 31. märtsiks 2015, lisades oma märkused vastuväidete ajakohastatud kirjalikele vastustele.

6. 30. märtsil 2015 saatis konkurentsi peadirektoraat kokkuleppemenetlusvälistele pooltele asjaolusid käsitlevad kirjad, ( 7 ) millele lisas mõne audiosalvestise ja asjassepuutuva ärakirja, mille oli 2015. aasta veebruaris esitanud üks kokkuleppemenetluse pool (edaspidi: 2015. aasta kiri). Kokkuleppemenetlusvälistel pooltel oli kolm nädalat aega vastata. Pärast selle aja pikendamist 6. maini 2015 esitasid Crédit Agricole ja HSBC märkused 2015. aasta kirja kohta.

7. 9. septembril 2016 saatis komisjon asjaolusid käsitleva kirja JP Morganile. 22. septembri 2016. aasta otsuses, mida taaskinnitati järgmisel päeval pärast JP Morgani märkuste saamist, pikendasin sellele asjaolusid käsitlevale kirjale vastamiseks ettenähtud tähtaega 3. oktoobrini 2016.

Juurdepääs toimikule ja dokumentide avalikustamine

8. Esimese korraga ei õnnestunud paljusid kokkuleppemenetlusväliste poolte ja konkurentsi peadirektoraadi vahelisi probleeme seoses toimiku kättesaadavusega ja dokumentide avalikustamisega otsuse 2011/695/EL artikli 3 lõike 7 kohaselt lahendada. Seetõttu edastati paljud neist mulle.

9. 28. mail 2014 anti kokkuleppemenetlusvälistele pooltele juurdepääs toimikule esialgu kolme sellekohase DVDga ( 8 ) . Lisaks said nad 2014. aasta juunis ja juulis konkurentsi peadirektoraadi ruumides juurdepääsu kokkuleppemenetluse poolte suuliste ütluste ärakirjadele ja tuletisinstrumentidega kauplejate teatavate telefonikõnede audiosalvestistele.

10. Pärast mulle saadetud taotlust andis konkurentsi peadirektoraat kokkuleppemenetlusvälistele pooltele koopiad salvestistest, mille nad võisid konkurentsi peadirektoraadi ruumidest kaasa võtta. 25. septembril 2014 andsin korralduse võimaldada eriruumi menetluse käigus juurdepääsu […] saadud teatavate kauplejatevaheliste vestluste salvestistele ning lükkasin tagasi asjaomases taotluses väljendatud soovi saada juurdepääs muudele vestlustele, mille sisu oli konfidentsiaalne ja kaitseõiguste tulemusliku kohaldamise seisukohalt tarbetu. 25. septembril 2014 andsin ma ka konkurentsi peadirektoraadile juhise koostada vähem kärbitud versioonid vastustest, mida juhtumi AT.39914 asjaomased pooled olid andnud teatavatele komisjoni 12. aprilli 2012. aasta teabenõudes esitatud küsimustele klienditeabe kohta. Ehkki see teave oli antud ammu, oli see ikka veel tundlik. Siiski oli ärakuulamisõiguse huvides vaja vähem kärbitud versioone.

11. Pärast minu sekkumist ja vaidlustamata otsust, mis võeti vastu 4. septembril 2014 vastavalt otsuse 2011/695/EL artikli 8 lõikele 2 – millega tühistatakse ühe kokkuleppemenetluse poole konfidentsiaalsusnõue – tegi konkurentsi peadirektoraat kokkuleppemenetlusvälistele pooltele oma ruumides kättesaadavaks kokkuleppemenetluse otsuse, selleni viinud kokkuleppemenetluse osana esitatud vastuväited ja kokkuleppemenetluse poolte vastused nendele vastuväidetele. Otsuse artikli 8 lõikes 2 on muu hulgas osutatud, et kokkuleppevälise menetluse asjaolusid arvestades ei saa uurimistoimikut tõlgendada selliselt, et sellest võiks jätta välja dokumendid, mis on juhtumi AT.39914 käigus koostatud enne vastuväidete esitamist.

12. Kui ma lükkasin tagasi ühe kokkuleppemenetlusvälise poole taotluse saada juurdepääs teiste kokkuleppemenetlusväliste poolte mittekonfidentsiaalsetele versioonidele vastustest, mille nad andsid vastuväidetele ja 2015. aasta kirjale, osutasin ma, et see tuleneb kohtupraktikast, mille kohaselt teiste kartellis väidetavalt osalenud või mitteosalenud ettevõtjate vastuseid komisjoni vastuväidetele ei lisata põhimõtteliselt nende uurimistoimiku dokumentide hulka, mida pooled saavad vaadata. Kuigi üldjuhul ei anta juurdepääsu vastustele, mida teised pooled on vastuväidetele andnud, võib pool neile juurdepääsu saada, kui need dokumendid võivad sisaldada uusi tõendeid, mis puudutavad vastuväidetes selle poole kohta esitatud väiteid ( 9 )

13. 24. juuli 2015. aasta otsusega keeldusin andmast juurdepääsu kirjavahetusele ja dokumentidele, mis on seotud […] tunnistamisega kokkuleppevälise menetluse huvitatud kolmandaks isikuks. Selline juurdepääs oli vajalik vaid nende materjalide ulatuses, mis sisaldasid uusi tõendeid vastuväidetes esitatud väidete kohta.

14. Pärast 2015. aasta kirja soovis üks kokkuleppemenetlusväline pool juurdepääsu kogu kirjavahetusele, koosolekute protokollidele, telefonikõnede märkmetele ja kõigile dokumentidele, mis lisati komisjoni toimikusse pärast kokkuleppemenetluse otsuse vastuvõtmist seoses kokkuleppevälise menetlusega. Ma leidsin, et komisjon ei ole õigusaktide kohaselt kohustatud andma juurdepääsu dokumentidele, mis ei kuulunud vastuväidetest teatamise ajal toimiku juurde, välja arvatud juhul, kui need dokumendid kujutavad endast uusi tõendeid. Kui ma juhtumi toimiku läbi vaatasin, ei leidnud ma ühtegi uut tõendit, mis oleks puudutanud vastuväidetes kõnealuse poole kohta esitatud väiteid. Sel põhjusel lükkasin ma taotluse 2015. aasta juulis tagasi. Kuid läbipaistvusega seotud põhjustel palusin konkurentsi peadirektoraadil avalikustada sellele kokkuleppemenetlusvälisele poolele kokkuleppemenetluse teatava poole ja konkurentsi peadirektoraadi vahetatud neli dokumenti ning asutusesisese toimikukirjelduse, mis pakkus rohkem taustteavet selle kohta, kuidas konkurentsi peadirektoraat sai sellelt poolelt uusi audiosalvestisi.

15. Kokkuleppevälise menetluse käigus olen teinud arvukalt otsuseid taotluste kohta, milles palutakse juurdepääsu juhtumi AT.39914 teatavate poolte hinnangulise müügiväärtusega seotud dokumentidele. Vastuväidetes tõdeti, et trahvi määramiseks kavatses komisjon kasutada kokkuleppemenetluse otsuses kasutatud müügiväärtuse hindamise meetodit. Seda arvesse võttes taotlesid kokkuleppemenetlusvälised pooled juurdepääsu nende dokumentide kärpimata või vähem kärbitud versioonidele, mille asjaomased pooled esitasid vastuseks komisjoni saadetud teabenõuetele, mille eesmärk oli välja selgitada asjaomaste poolte müügiväärtuse näitajad.

16. Minu 2. oktoobri 2014. aasta otsustes kirjeldatakse arutelusid kokkuleppemenetluse pooltega, et saada teatud dokumentide kärpimata ja vähem kärbitud versioone, ning põhjuseid eriruumi menetluse kasutamiseks (edaspidi: käibeandmetega seotud eriruumi menetlus) teatavate dokumentide puhul, mis liigitusid konfidentsiaalseks vaatamata nende vanusele. 2014. aasta oktoobris ja detsembris esitasid kokkuleppemenetlusvälised pooled mulle kaebuse selle kohta, mis ulatuses ja mil viisil oli konkurentsi peadirektoraat kärpinud nende asjaomaseid aruandeid, mis olid koostatud käibeandmetega seotud eriruumi menetluse raames. Pärast edasist suhtlemist kokkuleppemenetluse pooltega andsin ma oma 4. märtsi 2015. aasta otsustega korralduse avalikustada kokkuleppemenetlusvälistele pooltele vähem kärbitud versioonid eriruumi aruannetest ning teatavatest käivet puudutavatest dokumentidest, mida […] oli nõustunud täielikult või osaliselt avalikustama. Samal ajal lükati nende otsustega tagasi teatavad taotlused juurdepääsuks ka hulgale käivet puudutavatele dokumentidele.

17. Ühel teisel juhul soovis Crédit Agricole muu hulgas ükskõik millist dokumenti – isegi kui seda ei ole juhtumi toimikus –, mis sisaldaks teavet konkurentsi peadirektoraadi ja asjaomaste poolte kahepoolse teabevahetuse kohta müügiväärtuse teemal. 27. märtsi 2015. aasta otsusega lükkasin ma selle ebamäärase ja üldise taotluse tagasi. Kuna Crédit Agricole oli eraldi osutanud vaid kolmele teabevahetuse juhtumile, leidsin sellega seoses, et juhtumiga tegeleva meeskonna üksikute asjaomaste liikmete isiklikud märkused ei sisalda komisjoni vastuväidetega seotud tõendeid ega olulist teavet uurimise sisu kohta. Need olid asutusesisesed dokumendid, mida komisjon ei olnud asjaomaste põhimõtete, sätete ja kohtupraktika kohaselt kohustatud avaldama.

18. Muutmisotsuse ajendiks olid […] parandatud andmed müügiväärtuse kohta, mille ta esitas pärast tuvastamist, et ta oli algul esitanud vale metoodikaga koostatud andmed. Pärast muutmisotsuse vastuvõtmist võttis […] kokkuleppemenetluse otsuse tühistamise hagi tagasi ( 10 ) . Konkurentsi peadirektoraat andis kokkuleppemenetlusvälistele pooltele juurdepääsu […] parandatud andmetele menetluse kaudu, mis sarnaneb käibeandmetega seotud eriruumi menetlusega. 22. juuli 2016. aasta otsusega lükkasin tagasi kokkuleppemenetlusvälise poole taotluse juurdepääsuks nendele andmetele ilma kõnealuse menetluseta. 16. septembri 2016. aasta kahe eraldiseisva otsusega lükkasin tagasi sama poole taotlused juurdepääsuks esiteks teatavale kokkuleppemenetluse poolte esialgu esitatud teabele müügiväärtuse kohta ilma käibeandmetega seotud eriruumi menetluseta ( 11 ) ja teiseks […] tühistamishagiga seoses vahetatud menetlusdokumentidele ja muudele materjalidele.

19. Mitmes otsuses, millega lükati täielikult või osaliselt tagasi taotlused suuremaks juurdepääsuks müügiväärtuse kohta käivat teavet käsitlevatele dokumentidele, tuletati meelde, et kuigi komisjon püüab parimate tavade teatise punkti 85 kohaselt anda vastuväidete adressaatidele võimaluse esitada võimalike trahvide arvutamise kohta märkusi, ei ole tal hästi väljakujunenud kohtupraktika ( 12 ) kohaselt selleks mingeid õiguslikke kohustusi. Seega valitseb siin lahknevus: ühest küljest on määruse nr 1/2003 ( 13 ) artiklis 27 kinnitatud õigust olla ära kuulatud küsimustes, mis on kutsunud esile komisjoni vastuväiteid (millest järeldub õigus pääseda juurde toimikutele) ( 14 ) , ja teisest küljest on parimate tavade teatise punktis 85 ette nähtud võimalus esitada märkusi määratavate trahvide kohta.

Huvitatud kolmas isik kokkuleppevälises menetluses: […]

20. 2. aprillil 2015 esitas […] taotluse ärakuulamiseks kui huvitatud kolmas isik kokkuleppevälises menetluses. Nõustusin selle taotlusega 27. aprillil 2015, arvestades et […] esitatud teabe ja juhtumi AT.39914 eriliste asjaolude alusel oli ta tõendanud „piisavat huvi“. Otsuse 2011/695/EL artikli 7 lõike 2 punkti d kohase 26. aprilli 2015. aasta otsusega lükkasin tagasi […]i taotluse saada vastuväidete kärbitud versioon. […] ei olnud huvitatud isikuna tegutsedes õigust saada juurdepääsu üksikasjalikumale teabele kui kokkuleppevälise menetluse laadi ja sisu kirjalik kirjeldus. Igal juhul oli […] võimalik avaldada oma huvide kaitseks enda seisukohad kirjalikult vastavalt määruse 773/2004 artikli 13 lõikele 1, vajamata selleks vastuväidete kärbitud versiooni.

Suuline ärakuulamine

21. Crédit Agricole tegi hulga märkusi, mis käsitlesid laias laastus tema võimalust olla ära kuulatud suulise ärakuulamise ajal ja järel. Oma 20. aprilli 2015. aasta kirjas vastasin eeskätt seoses suulise ärakuulamisega, et komisjoni volinike kohalolu ei ole kohtupraktika kohaselt vajalik ( 15 ) . Samuti ei olnud tarvilik eraldi ärakuulamine võimalike karistuste asjus ( 16 ) . Kokkuleppemenetlusväliste poolte suuline ärakuulamine toimus 15.–17. juunil 2015. […] ei avaldanud soovi osaleda.

Menetlusküsimused kokkuleppevälise menetluse protokollimisel

Väited, et ELi konkurentsimenetlused on sisuliselt vigased

22. Vastupidiselt Crédit Agricole’i ettepanekutele nähtub Euroopa Liidu Kohtu praktikast ( 17 ) ja Euroopa Inimõiguste Kohtu otsustest, ( 18 ) et ELi konkurentsiõiguse jõustamise süsteem ei ole iseenesest õigusvastane. Lisaks leiavad ELi kohtupraktikas mitmel korral tõestust ka konkreetsed eeskirjad ja tavad, mille üle Crédit Agricole kaebas. Nagu ma eespool nimetatud 20. aprilli 2015. aasta kirjas selgitasin, ei ole kohaldatavate sätetega ette nähtud kõiki meetmeid, mida Crédit Agricole soovis kasutada, näiteks võimalust osaleda ja teha ettepanekuid nõuandekomitee või volinike kolleegiumi kokkuleppevälise menetlusega seotud koosolekutel või pääseda juurde suulise ärakuulamise kuupäevast hilisematele komisjonisisestele dokumentidele.

Süütuse presumptsioon ja erapooletuse kohustus

23. Kõik kokkuleppemenetlusvälised pooled väitsid, et juhtumi AT.39914 järkjärgulisus ja hübriidsus mõjutasid paratamatult konkurentsi peadirektoraadi seisukohta ja komisjoni hinnangut kokkuleppevälise menetluse kohta, mistõttu ei kohaldatud kõnealuste poolte suhtes süütuse presumptsiooni ja rikuti hea halduse kohustust. Eelkõige osutasid kokkuleppemenetlusvälised pooled esiteks ELi ombudsmani 2015. aasta märtsi soovituse projektile, milles avaldati arvamust, et Euroopa Komisjoni konkurentsi eest vastutava asepresidendi Joaquín Almunia avalikud sõnavõtud aastatel 2012 ja 2014 jätsid mulje, et komisjon oli nende sõnavõttude ajaks teinud juba järelduse nende osalemise kohta kartellis ( 19 ) . Teiseks võetakse kokkuleppemenetlusväliste poolte sõnul kokkuleppemenetluse otsuses seisukoht asjaolude ja õigusliku kvalifikatsiooni kohta, mis ei pruugi puudutada kokkuleppemenetluse ja selle väliseid pooli tingimata ühtmoodi.

24. Kokkuleppevälise menetluse suhtes kohaldatakse süütuse presumptsiooni ( 20 ) . Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika kohaselt, millele osutab Euroopa Liidu Kohus, rikutakse seda presumptsiooni avalduste või otsustega, mis näitavad suhtumist, nagu oleks isik süüdi, ning mis paneb üldsust uskuma tema süüdiolekut või mõjutab pädeva otsustusorgani hinnangut asjaolude kohta ( 21 ) . Samamoodi on Euroopa Liidu Kohus otsustanud, et see presumptsioon välistab lõplikus otsuses igasuguse formaalse sedastuse ja isegi mis tahes vihje konkreetses rikkumises süüdistatava isiku vastutuse kohta, kui see isik ei ole saanud kasutada kõiki tagatisi, mis antakse tavaliselt reeglipäraselt kulgeva ja vastuväite põhjendatuse suhtes tehtava otsusega lõppeva menetluse raames kaitseõiguse teostamiseks ( 22 )

25. Seega tunnustatakse kohtupraktikas, et süütuse presumptsioon ei saa „takistada ametiasutustel teavitada avalikkust pooleliolevatest kriminaalmenetlustest, kuid kohustab neid seda tegema diskreetselt ning ettevaatlikult, nagu seda nõuab süütuse presumptsiooni põhimõte“ ( 23 ) . Siin tuleb eristada avaldusi, mis kajastavad arvamust süüdioleku kohta (probleemne), ja avaldusi, milles kirjeldatakse vaid kahtlustuse esitamist (mis üldiselt vastuväiteid ei tekita) ( 24 ) . Euroopa Inimõiguste Kohus on öelnud, et oluline on nende avalduste tegelik tähendus, mitte nende sõnasõnaline kuju ( 25 ) . Kuigi keelekasutus on tähtis, oleneb paljugi nende konkreetsete asjaolude kontekstist, milles vaidlusalune avaldus tehti. Kuid konkreetse menetluse laadi ja konteksti arvesse võttes ei saa isegi ebaõnnestunud sõnakasutus olla määrav ( 26 )

26. Endise asepresidendi (ja teiste isikute) teatud avaldused, mida kokkuleppemenetlusvälised pooled kritiseerisid, on kahetsusväärsed, sest neid oleks saanud tõlgendada kui avalikku mõistaandmist, et kokkuleppevälise menetluse ainus prognoositav tulemus on lõppjäreldus, et rikkumine on toime pandud. Aga isegi kui kõnealuste juhtumite puhul oleks saanud ilmutada suuremat taktitunnet ja ettevaatust, ei järeldu sellest automaatselt, nagu ei oleks järgitud kokkuleppemenetlusväliste poolte menetlusõiguste tõhusat kasutamist. Ombudsman pidas nii oma soovituse projektis kui ka lõppotsuses tõenäoliseks, et tema tuvastatud haldusomavoli ei mõjuta Crédit Agricole’i juhtumi edaspidist käsitlemist komisjonis, sest menetlus oli veel pooleli, eelmine volinik oli ametist lahkunud ja juhtumi eest vastutas uus volinik. Asjaolud, et kokkuleppemenetlusvälised pooled on kokkuleppevälises menetluses ära kuulatud ja et otsuse eelnõuga tegeleb teine volinike kolleegium kui see, mille liige oli Joaquín Almunia, näivad tõepoolest osutavat, et teatavate eeskirjade võimalik eiramine avalikes avaldustes, mida kokkuleppemenetlusvälised pooled kritiseerisid, ei mõjuta iseenesest otsuse eelnõu vastuvõtmise õiguspärasust praeguses volinike kolleegiumis ( 27 )

27. vs. komisjon Timabi kohtuasi ) kinnitab, et hübriidolukorrad on lubatavad. Selles selgitatakse, et kui ettevõtja loobub kokkuleppemenetlusest, reguleeritakse menetlust määruse nr 773/2004 üldsätetega ja et tegemist on seega tabula rasa olukorraga, kus vastutus tuleb alles kindlaks määrata Kokkuleppemenetlusväliste poolte kriitika kokkuleppemenetluse otsuse mõju kohta kokkuleppevälisele menetlusele tõi esile uued probleemid ELi õiguses. Otsus kohtuasjas Timab Industries ja CFPRkomisjon ( 28 ) (edaspidi:) kinnitab, et hübriidolukorrad on lubatavad. Selles selgitatakse, et kui ettevõtja loobub kokkuleppemenetlusest, reguleeritakse menetlust määruse nr 773/2004 üldsätetega ja et tegemist on seegaolukorraga, kus vastutus tuleb alles kindlaks määrata ( 29 ) . Siiski ei käsitleta Timabi kohtuasjas väiteid erapoolikuse kohta järkjärgulistes hübriidjuhtumites.

28. vs. Saksamaa Karamani kohtuasi ) leiab aga kasulikku analoogiat kokkuleppevälise menetlusega. Selles juhtumis väitis kaebaja, et tema õigust õiglasele kohtupidamisele rikuti kolmandate isikute eelneval süüdimõistmisel esitatud selgesõnaliste vihjetega tema osalemise kohta samas pettuses, mille kohta oli talle esitatud süüdistus. Euroopa Inimõiguste Kohus otsustas sisuliselt, et keerulises menetluses, mis hõlmab mitut isikut, kelle üle ei saa korraga kohut mõista, võib kohtu all olevate isikute süü hindamiseks olla vältimatu viidata nende kolmandate isikute osalemisele, kelle üle võidakse hiljem eraldi kohut mõista. Süüdistatava õigusliku vastutuse kindlaksmääramisel võib juhtuda, et otsuse tegija ei suuda esitada faktilisi asjaolusid – sealhulgas neid, mis on seotud kolmandate isikutega – pelgalt väidete või kahtlustena. Selle juhtumi asjaolude valguses oli Euroopa Inimõiguste Kohus rahul, et kohtuotsuses, mis hõlmas mitut kaaskahtlusalust, kellest kõik ei olnud kohal, vältisid Saksamaa kohtud nõuetekohaselt ja nii palju kui võimalik sellise mulje jätmist, nagu mõistaksid nad kaebaja juba ette süüdi. Eelkõige tegi kohus enamuse arvates piisavalt selgeks, et tegu ei ole isegi kaudselt kaebaja süü kindlakstegemisega Euroopa Inimõiguste Kohtu asjast KaramanSaksamaa ( 30 ) (edaspidi:) leiab aga kasulikku analoogiat kokkuleppevälise menetlusega. Selles juhtumis väitis kaebaja, et tema õigust õiglasele kohtupidamisele rikuti kolmandate isikute eelneval süüdimõistmisel esitatud selgesõnaliste vihjetega tema osalemise kohta samas pettuses, mille kohta oli talle esitatud süüdistus. Euroopa Inimõiguste Kohus otsustas sisuliselt, et keerulises menetluses, mis hõlmab mitut isikut, kelle üle ei saa korraga kohut mõista, võib kohtu all olevate isikute süü hindamiseks olla vältimatu viidata nende kolmandate isikute osalemisele, kelle üle võidakse hiljem eraldi kohut mõista. Süüdistatava õigusliku vastutuse kindlaksmääramisel võib juhtuda, et otsuse tegija ei suuda esitada faktilisi asjaolusid – sealhulgas neid, mis on seotud kolmandate isikutega – pelgalt väidete või kahtlustena. Selle juhtumi asjaolude valguses oli Euroopa Inimõiguste Kohus rahul, et kohtuotsuses, mis hõlmas mitut kaaskahtlusalust, kellest kõik ei olnud kohal, vältisid Saksamaa kohtud nõuetekohaselt ja nii palju kui võimalik sellise mulje jätmist, nagu mõistaksid nad kaebaja juba ette süüdi. Eelkõige tegi kohus enamuse arvates piisavalt selgeks, et tegu ei ole isegi kaudselt kaebaja süü kindlakstegemisega ( 31 ) . Euroopa Inimõiguste Kohus jõudis järeldusele, et teiste kostjate kohta tehtud kohtuotsuses ei olnud midagi, mis oleks muutnud võimatuks õiglase kohtupidamise kaebaja üle ( 32 )

29. Kuna hübriidjuhtumite kokkuleppemenetlused eraldatakse sama kokkuleppe välisest menetlusest, ( 33 ) on juhtumi AT.39914 puhul võetud seisukoht analoogne Karamani kohtuasjas Saksamaa õiguse kohaselt esitatud seisukohaga, et kokkuleppemenetluse otsuse põhjal ei saa teha järeldusi kokkuleppemenetlusväliste poolte vastutuse kohta. Lisaks oleks olnud raske kokkuleppemenetlusväliseid pooli kokkuleppemenetluse otsuses üldse mitte nimetada. Pealegi osutatakse kokkuleppemenetluse otsuses selgelt, et sellega „ei tunnistata [kokkuleppemenetlusväliseid pooli] vastutavaks osalemise eest ELi konkurentsiõiguse rikkumises kõnealuses juhtumis“. Seega on Euroopa Inimõiguste Kohtu standardi kohaldamisel Karamani kohtuasjas põhjendatud alus arvata, et kokkuleppemenetluse otsusega ei rikuta kokkuleppemenetlusväliste poolte õigust süütuse presumptsioonile ( 34 )

30. Lisaks võimaldasid määruse nr 773/2004 üldsätete kohase menetluse laad ja kontekst kokkuleppemenetlusvälistel pooltel kasutada kokkuleppevälises menetluses olulisi õiguskaitsemeetmeid, sealhulgas eriti võimalust vastata komisjoni vastuväidetele kirjalikult ja suulisel ärakuulamisel ning juurdepääsu komisjoni uurimistoimikule. Kokkuleppemenetlusvälistel pooltel oli võimalik korraldada põhjalik kaitse, mis andis Crédit Agricole’i ja JP Morgani puhul vastuväidetes esitatud esialgse hinnanguga võrreldes tulemuseks väiksema trahvi nende asjaomaste rikkumisperioodide eest, mille eest nad vastutavad. Otsuse eelnõust nähtub, et komisjon võttis kokkuleppemenetlusväliste poolte väiteid arvesse.

Vastuväidete väidetav ebaselgus

31. Kõik kokkuleppemenetlusvälised pooled kaebasid, et vastuväidetes ei täpsustatud nende vastu esitatud väidete üksikasju, nii et neil oli komisjoni vastuväidetest raske aru saada. Sellegipoolest on kokkuleppemenetlusvälistel pooltel olnud võimalik korraldada endale jõuline kaitse ja nad olid teadlikud nende vastu kasutatud olulistest elementidest. Nendel asjaoludel ei saa öelda – isegi kui vastuväited oleksid teatud aspektides võinud olla selgemad –, nagu ei oleks kokkuleppemenetlusvälised pooled olnud teadlikud komisjoni vastuväidete sisust ( 35 ) . Seepärast tundub, et vastuväited ei ole sedavõrd ebaselged, et see kujutaks endast olulise menetlusnõude rikkumist ( 36 )

Kartellidega seotud kokkuleppemenetluse eeskirjade väidetav väärkasutus ja kuritarvitamine

32. Crédit Agricole ja JP Morgan väitsid, et komisjon on kartellidega seotud kokkuleppemenetluse eeskirju väärkasutanud. […]

33. Timabi kohtuasjast nähtub, et kuna kokkuleppemenetlusest loobumisele järgnenud olukord on tabula rasa , oli komisjonil õigus tõendite edasisel uurimisel muuta oma hinnangut kahtlustatava rikkumise asjus. Lisaks said kokkuleppemenetlusvälised pooled kasutada kokkuleppevälises menetluses määruse nr 773/2004 üldsätete kohaselt saadaolevaid menetlusõigusi ja õiguskaitsemeetmeid. Otsuse eelnõu koostamisel on kokkuleppemenetlusväliste poolte väiteid arvesse võetud.

Otsuse eelnõu

34. Pärast kokkuleppemenetlusväliste poolte ärakuulamist nii kirjalikult kui ka suulisel ärakuulamisel ei tuvasta komisjon raskendavaid asjaolusid. Kahe kokkuleppemenetlusvälise poole puhul on otsuse eelnõus tuvastatud rikkumise kestus lühem kui vastuväidetes väidetud rikkumine. Lisaks võetakse otsuse eelnõuga määratavate trahvide puhul arvesse kummagi kokkuleppemenetlusvälise poolega seotud kergendavaid asjaolusid.

35. Otsuse 2011/695/EL artikli 16 kohaselt uurisin, kas otsuse eelnõus käsitletakse ainult vastuväiteid, mille kohta pooltel oli võimalus esitada oma seisukohad. Leian, et see on nii.

Kokkuvõte

36. Kuigi kokkuleppevälises menetluses on esile kerkinud uusi ja kohati keerulisi probleeme, on selles menetluses olnud tagatud menetlusõiguste tõhus kasutamine.

Brüssel, 5. detsember 2016 Joos STRAGIER

(1) Vastavalt Euroopa Komisjoni presidendi 13. oktoobri 2011. aasta otsuse (ärakuulamise eest vastutava ametniku ülesannete ja pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes; ELT L 275, 20.10.2011, lk 29) artiklitele 16 ja 17 (edaspidi: otsus 2011/695/EL). Juhtumi AT.39914 ärakuulamise eest vastutav ametnik oli algul Michael Albers, kes lahkus komisjonist pensionile 2013. aasta juulis. Seejärel tegeles juhtumiga Wouter Wils, kuni 16. oktoobril 2013 asusin ametisse mina.

(2) Need on tuletisinstrumendid, mis on seotud teatavate pankadevaheliste laenuintressidega, käesoleval juhul eelkõige euro üleeuroopalise pankadevahelise intressimääraga (Euribor) ja/või euroala pankadevahelise üleööturu keskmise aastaintressimääraga (EONIA).

(3) Ettevõtjate kaupa on otsuse eelnõu adresseeritud järgmistele juriidilistele isikutele (edaspidi: kokkuleppemenetlusvälised pooled): Crédit Agricole SA ja Crédit Agricole Corporate and Investment Bank (koos Crédit Agricole); HSBC Holdings plc, HSBC Bank plc ja HSBC France (koos HSBC); JP Morgan Chase & Co., JP Morgan Chase Bank, National Association ja J.P. Morgan Service LLP (koos JP Morgan).

(4) […] (samas tähenduses juriidiliste isikutega, kes esindavad neid ettevõtjaid juhtumis AT.39914, edaspidi: kokkuleppemenetluse pooled).

(5) Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004 (ELT L 123, 27.4.2004, lk 18), muudetud eelkõige komisjoni 30. juuni 2008. aasta määrusega nr 622/2008 (ELT L 171, 1.7.2008, lk 29).

(6) Otsus C(2013) 8512 (final), muudetud 6. aprilli 2016. aasta otsusega C(2016) 1995 (final) seoses […] määratud trahviga (edaspidi: muutmisotsus).

(7) Vt komisjoni teatise (mis käsitleb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitega 101 ja 102 seotud menetluste läbiviimise parimaid tavasid) punktid 109 ja 111 (ELT C 308, 20.10.2011, lk 6) (edaspidi: parimate tavade teatis).

(8) Seejärel nõudis konkurentsi peadirektoraat ühe DVD tagasi ja asendas selle teise DVDga, mis sisaldas vähem dokumente, ning muutis ülejäänud asjaomased dokumendid kättesaadavaks usaldusisikute ringile, kuhu kuulus kokkuleppemenetlusväliste poolte välisnõustaja.

(9) Vt otsus kohtuasjas Shell Petroleum jt vs. komisjon, T-343/06, ECLI:EU:T:2012:478, punkt 85.

(10) Kohtuasi T-98/14 (ELT C 142, 12.5.2014, lk 36, ja kohtumäärus ECLI:EU:T:2016:131).

(11) See teave oli juba minu 2. oktoobri 2014. aasta otsuse teema.

(12) Muu hulgas otsused kohtuasjades Musique Diffusion française jt vs. komisjon (100/83–103/80, ECLI:EU:C:1983:158, punkt 21), ning Pilkington Group jt vs. komisjon (T-72/09, ECLI:EU:T:2014:1094, punktid 228–244).

(13) Nõukogu määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT L 1, 4.1.2003, lk 1).

(14) Vt muu hulgas otsus kohtuasjas Aalborg Portland jt vs. komisjon (C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P ja C-219/00 P, ECLI:EU:C:2004:6, punkt 68).

(15) Vt otsused kohtuasjades Boehringer Mannheim vs. komisjon (45/69, ECLI:EU:C:1970:73, punktid 22 ja 23); Bolloré vs. komisjon (T-372/10, ECLI:EU:T:2012:325, punktid 56–61); Emesa-Trefilería and Industrias Galycas vs. komisjon (T-406/10, ECLI:EU:T:2015:499, punkt 120 ja osutatud kohtupraktika).

(16) Vt otsus kohtuasjas Pilkington Group jt vs. komisjon (T-72/09, ECLI:EU:T:2014:1094, punktid 234–237 ja osutatud kohtupraktika).

(17) Vt näiteks otsused kohtuasjades Chalkor vs. komisjon (C-386/10 P, ECLI:EU:C:2011:815, punktid 45–67); Otis jt vs. komisjon (C-199/11, ECLI:EU:C:2012:684, punktid 56–63); Telefónica and Telefónica de España vs. komisjon (C-295/12 P, ECLI:EU:C:2014:2062, punktid 39–59); Groupement des cartes bancaires (CB) vs. komisjon (C-67/13, ECLI:EU:C:2014:2204, punktid 41–46); Sasol jt vs. komisjon (T-541/08; ECLI:EU:T:2014:628, punktid 206–208); Emesa-Trefilería and Industrias Galycas vs. komisjon (T-406/10, ECLI:EU:T:2015:499, punktid 113–128).

(18) Eelkõige A. Menarini Diagnostics S.R.L. vs. Itaalia, nr 43509/08, 27. september 2011 (CE:ECHR:2011:0927JUD004350908), § 59.

(19) Seejärel lõpetas ombudsman uurimise, korrates oma järeldust haldusomavoli kohta (vt (Crédit Agricole’i esitatud) kaebust 1021/2014/PD käsitlev otsus aadressil http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/decision.faces/en/61312/html.bookmark).

(20) Vt analoogia põhjal muu hulgas otsused kohtuasjades Hüls vs. komisjon (C-199/92 P, ECLI:EU:C:1999:358, punktid 149 ja 150) ja Ziegler vs. komisjon (C-439/11 P, ECLI:EU:C:2013:513, punkt 154).

(21) Vt muu hulgas otsused kohtuasjades Franchet ja Byk vs. komisjon (T-48/05, ECLI:EU:T:2008:257, punkt 210) ja komisjon vs. Nanopoulos (T-308/10 P, ECLI:EU:T:2012:370, punkt 91).

(22) Otsused kohtuasjades Sumitomo Chemical ja Sumika Fine Chemicals vs. komisjon (T-22/02 ja T-23/02, ECLI:EU:T:2005:349, punkt 106); Pergan vs. komisjon (T-474/04, ECLI:EU:T:2007:306, punkt 76) ja Versalis ja Eni vs. komisjon (T-103/08, ECLI:EU:T:2012:686, punkt 75).

(23) Vt otsus kohtuasjas Franchet ja Byk vs. komisjon (T-48/05, ECLI:EU:T:2008:257, punkt 212).

(24) Vt muu hulgas Garycki vs. Poola, nr 14348/02, 6. veebruar 2007, § 67, ja Rywin vs. Poola, nr 6091/06, 4047/07 ja 4070/07, 18. veebruar 2016 (CE:ECHR:2016:0218JUD000609106), § 205.

(25) Lavents vs. Läti, nr 58442/00, 28. november 2002 (CE:ECHR:2002:1128JUD005844200), § 126.

(26) Vt Allen vs. Ühendkuningriik, nr 25424/09, 12. juuli 2013 (CE:ECHR:2013:0712JUD002542409), § 126, ja Müller vs. Saksamaa, nr 54963/08, 27. märts 2014 (CE:ECHR:2014:0327JUD005496308), § 46.

(27) Vt analoogilised otsused kohtuasjades ABB vs. komisjon (T-31/99, ECLI:EU:T:2002:77, punkt 104) ja Thyssen Stahl vs. komisjon (T-141/94, ECLI:EU:T:1999:48, punkt 169); Vlaamse Televisie Maatschapij vs. komisjon (T-266/97, ECLI:EU:T:1999:144, punktid 46–56) ja Atlantic Container Line jt vs. komisjon (T-191/98, T-212/98 kuni T-214/98, ECLI:EU:T:2003:245, punkt 414).

(28) T-456/10, ECLI:EU:T:2015:296.

(29) Vt Timabi kohtuasi (ECLI:EU:T:2015:296, punktid 70, 76, 90, 96 ja 104).

(30) Karaman vs. Saksamaa, nr 17103/10, 27. veebruar 2014 (CE:ECHR:2014:0227JUD001710310).

(31) See järeldus tehti vaatamata vähemuse arvamusele, mille kohaselt leiti selged süüd puudutavad avaldused, mis läksid kaugemale, kui oli vajalik teiste kahtlusaluste üle kohtupidamiseks.

(32) Karamani kohtuasi, punktid 65–70.

(33) Vt Timabi kohtuasi (ECLI:EU:T:2015:296, punktid 71 ja 72).

(34) Isegi kui kokkuleppemenetluse otsuses on teatavaid aspekte, mis kokkuleppemenetlusväliste poolte kriitika kohaselt lähevad kaugemale kui vajalik ja väidetavalt ka kaugemale kui pelgalt kahtluse väljendamine, selgub nii Karamani kohtuasjast (punkt 63) kui eespool joonealuses märkuses 26 esitatud kohtuasjadest, et kui arvesse võetakse konkreetse menetluse laadi ja konteksti, ei saa isegi ebaõnnestunud sõnakasutus olla määrav. Seda kinnitab ka Karamani kohtuasjas esitatud eriarvamuse ja enamuse hinnangu erinevus samade asjaolude puhul (punktid 65–71).

(35) Vt Timabi kohtuasi (punktid 135–140) ja vastukaaluks otsus kohtuasjas Ballast Nedam vs. komisjon (C-612/12 P, ECLI:EU:C:2014:193, punktid 25–29). Vt näiteks analoogiline määrus kohtuasjas Panasonic vs. komisjon (C-608/15 P, ECLI:EU:C:2016:538, punktid 21–24);

(36) Veel kaebas JP Morgan, et talle 2016. aasta septembris saadetud asjaolusid käsitlev kiri ei olnud piisavalt selge. Seda kaebust ei kinnita aga ei kõnealuse kirja läbivaatamine ega JP Morgani vastus.