P7_TA(2013)0539

Süvamere kalavarud ja kalapüük Kirde-Atlandi rahvusvahelistes vetes ***I

Euroopa Parlamendi 10. detsembri 2013. aasta seadusandlik resolutsioon ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse eritingimused süvamere kalavarude püügiks Kirde-Atlandil ja sätted kalapüügiks Kirde-Atlandi rahvusvahelistes vetes, ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 2347/2002 (COM(2012)0371 – C7-0196/2012 – 2012/0179(COD))

(Seadusandlik tavamenetlus: esimene lugemine)

(2016/C 468/48)

Euroopa Parlament,

võttes arvesse FAO kohuseteadliku kalanduse koodeksit ning Euroopa Komisjoni dokumenti Code of Sustainable and Responsible Fisheries Practices,

(1) ELT C 133, 9.5.2013, lk 41.

P7_TC1-COD(2012)0179

Euroopa Parlamendi seisukoht, vastu võetud esimesel lugemisel 10. detsembril 2013. aastal eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr …/2014, millega kehtestatakse eritingimused süvamere kalavarude püügiks Kirde-Atlandil ja sätted kalapüügiks Kirde-Atlandi rahvusvahelistes vetes, ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 2347/2002

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (2)

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 2371/2002 (3) nõutakse ühenduse meetmete kehtestamist vetele ja kalavarudele juurdepääsu ja säästva kalandustegevuse reguleerimiseks ning kalavarude säästlikkusel rajaneva ratsionaalse ja vastutustundliku kasutamise tagamiseks. Kõnealuse määruse artiklis 2 on nõutud ökosüsteemil ja ettevaatusprintsiibil põhineva lähenemisviisi rakendamist meetmete võtmisel, mis aitavad vähendada kalanduse mõju mereökosüsteemidele.

(1a) Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 11 kohaselt tuleb, eelkõige säästva arengu edendamiseks, liidu poliitika ja tegevuse määratlemisse ja rakendamisse integreerida keskkonnakaitse nõuded, sealhulgas süvamere kalavarude kaitse. [ME 1]

(2) Liit on võtnud eesmärgiks rakendada ÜRO Peaassamblee poolt vastuvõetud resolutsioone, eelkõike resolutsioone 61/105 ja 64/72, millega kutsutakse liikmesriike ja piirkondlikke kalandusorganisatsioone üles tagama ohualdiste süvamereökosüsteemide kaitse põhjapüügivahendite kahjuliku mõju eest ning süvamere kalavarude säästev kasutamine. Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni (NEAFC) väljatöötatud ja vastuvõetud meetmeid sisaldavad soovitused ohualdiste süvamereökosüsteemide kaitsmiseks põhjapüügivahendite mõju eest kooskõlas resolutsiooni 61/105 punkti 83 alapunktiga a ning resolutsiooni 64/72 punkti 119 alapunktiga a ja punktiga 120 tuleks ametlikult ja täies mahus üle võtta liidu õigusesse. [ME 2]

(2a) Liit peaks lisaks olema eestvedajaks süvamere kalavarude säästva majandamise heade juhtimistavade meetmete väljatöötamisel ja rakendamisel rahvusvahelistel foorumitel, kooskõlas ÜRO Peaassamblee ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) resolutsioonidega, mida käesolevas määruses kajastatakse. [ME 3]

(3) Komisjon hindas nõukogu määrust (EÜ) nr 2347/2002 (4). Eelkõige leidis komisjon, et asjaomane laevastik oli liiga suur, et puudusid suunised kontrolli kohta määratud sadamates ja proovivõtukavade kohta ning et püügikoormuse tasemest teatamise kvaliteet oli liikmesriigiti liiga erinev.

(3a) Süvamerepüügi loaga laevade püügivõimsuse ülempiiriks on alates 2002. aastast kõigi selliste laevade püügivõimsus, mis püüdsid ükskõik millisel aastatest 1998, 1999 või 2000 rohkem kui 10 tonni mis tahes süvamereliikide segu. Komisjoni hindamisel jõuti järeldusele, et sellel püügivõime ülempiiril puudus arvestatav positiivne mõju. Arvestades senist kogemust ja täpsete andmete puudumist mitme süvamerepüügi liigi kohta, on ebakohane neid püügiliike hallata ainult võimsust piirates. [ME 4]

(4) Selleks et süvamerepüügil säilitada püügivõimsus praeguseks saavutatud vähendatud tasemel, on asjakohane sätestada, et süvamereliikide püügiks peab olema kalapüügiluba, millega piiratakse nende laevade püügivõimsust, millel on lubatud lossida süvamereliike. Pidades silmas majandamismeetmete keskendamist süvamerepüügil kõige olulisemale laevastikuosale, tuleks kalapüügilube välja anda püügiks sihtliigina või kaaspüügina. Samas tuleks arvesse võtta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr …/2013 (5) kehtestatud kõigi püükide lossimise kohustust, nii et väikestes kogustes süvamereliike püüdvatelt laevadelt, millelt praegu ei nõuta nende liikide püügi luba, ei võetaks võimalust tavapärast püügitegevust jätkata. [ME 5]

(5) Kalapüügiloa omanik, kellel on õigus püüda süvamereliike, peaks tegema kootööd ja aitama kaasa teaduslikule uurimistööle, mis viib süvamere kalavarude ja ökosüsteemide seisukorra hindamise ja uurimise parandamisele. [ME 6]

(6) Kui mandrilava aladel püütakse sihtliigina muid liike, mida on samuti lubatud püüda süvamerepüügil, peaks laevaomanikul olema püügiluba, mis lubab püüda süvamere liike kaaspüügina.

(7) Süvamereliikide püük põhjatraaliga on erinevate kasutatavate püügivahendite seast ohualdistele mereökosüsteemidele kõige ohtlikum ning toob kaasa kõige suurema süvamereliikide soovimatu kaaspüügi. Seepärast tuleks süvamereliikide sihtpüük põhjatraalidega alatiseks keelata. [ME 7]

(8) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1288/2009 (tehniliste üleminekumeetmete kehtestamise kohta ajavahemikuks 1. jaanuarist 2010 kuni 30. juunini 2011) (6) on praegu piiratud põhja kinnitatud nakkevõrkude kasutamine süvamereliikide püügil. Võttes arvesse soovimatu püügi suurt osakaalu nende mittesäästval kasutamisel sügavates vetes, samuti kaotatud ja mahajäetud püügivahendite ökoloogilist mõju, tuleks süvamereliikide sihtpüük kõnealuse püügivahendiga samuti alatiseks keelata. [ME 8]

(9) Selleks et anda kaluritele Kalurid vajavad piisavalt aega uute nõuetega kohandumiseks, peaksid ning praegu kehtivad põhjatraaliga ja põhja kinnitatud nakkevõrguga püügi praegu kehtivad load peaksid siiski jääma kehtima kindlaksmääratud ajani , et vähendada meetme kahjulikku mõju sellise püügiga tegelevatele laevastikele . [ME 9]

(10) Lisaks peaks laevadel, mis süvamerepüügi jätkamiseks peavad vahetama tahavad vahetada püügivahendit, olema õigus saada Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist rahalist toetust, tingimusel et soetatav uus püügivahend vähendab kalapüügi mõju mittekaubanduslikele liikidele ning et liikmesriigi rakenduskava võimaldab selliste meetmete toetamist. [ME 10]

(11) Muude põhjapüügivahenditega Süvamereliike sihtliigina püüdvad laevad ei peaks laiendama oma püügiloale vastava tegevuse ulatust liidu vetes, välja arvatud juhul, kui laiendamist võib hinnata ohualdistele mereökosüsteemidele tõsist ohtu mitte kujutavana ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) avamerel süvamerekalapüügi korraldamise 2008. aasta rahvusvaheliste suuniste („FAO 2008. aasta suunised“) põhjal läbi viidud uuringutega on tõestatud, et laiendamine ohualteid mereökosüsteeme tõsiselt ei ohusta . [ME 11]

(12) Teatavaid süvamere kalavarusid käsitlevate teadusalaste nõuannete kohaselt on kõnealused varud kasutamise suhtes eriti tundlikud. ning Nende varude püüki tuleks ettevaatusabinõuna piirata või vähendada. Süvamere kalavarude püügi võimalused ei tohiks ületada selliseid tasemeid, mida teaduslikult soovitatakse ennetusliku meetmena. ning püüda jõuda maksimaalset jätkusuutlikku saagikust ületavate tasemeteni. Juhul, kui teaduslik nõuanne puudub, kuna kalavaru või liigi suhtes puudub piisav teave, siis ei tohiks püügivõimalusi eraldada. Tuleb siiski märkida, et mitmete selliste suurt majanduslikku huvi pakkuvate süvamereliikide nagu kalju-tömppeakala, (Coryphaenoides rupestris), sinine molva (Molva dypterigia) ja süsisaba (Aphanopus carbo) varud on ICESi andmetel viimasel kolmel aastal stabiliseerunud. [ME 12]

(13) Teaduslik nõuanne viitab veel sellele, et püügikoormuse piirang on süvamerepüügi puhul sobiv vahend püügivõimaluste kindlaksmääramiseks. Võttes arvesse erinevate põhjapüügivahendite ja püügiviiside suurt hulka ning vajadust välja töötada kaasnevad meetmed keskkonnaga seotud nõrkade külgedega tegelemiseks iga püügiliigi ja -piirkonna puhul eraldi, tuleks püügipiirangud asendada püügikoormuse piirangutega alles siis, kui on võimalik tagada, et need on kohandatud konkreetse püügipiirkonna jaoks. Kuna enamiku süvamere püügipiirkondade kohta puuduvad täpsed andmed ja need on valdavalt mitme liigiga püügipiirkonnad, tuleb neis rakendada täiendavaid majandamismeetmeid. Vajaduse korral tuleks kombineerida püügi piirnorme püügikoormuse piirnormidega. Mõlemad tuleks kehtestada sellisel tasemel, mis minimeerib ja hoiab ära püügi mõju mittesihtliikidele ja ohualdistele mereökosüsteemidele. [ME 13]

(14) Selleks et tagada konkreetse püügipiirkonna kohandatud majandamine, tuleks asjaomastele liikmesriikidele anda õigus võtta kaasnevaid kaitsemeetmeid ja igal aastal hinnata, kas püügikoormuse tase vastab teaduslikule nõuandele säästva kasutamise kohta. Praegused Kirde-Atlandi Kalanduskomisjonis kokkulepitud üldised püügikoormuse piirangud tuleks samuti asendada piirkondlikult kohandatud püügikoormuse piirangutega.

(15) Kuna bioloogilist teavet saab kõige edukamalt koguda ühtlustatud andmekogumisstandardite abil, on asjakohane integreerida süvamere püügiliikide kohta andmete kogumine teadusliku andmekogumise üldisesse raamistikku, tagades samas, et antakse täiendavat teavet, mis on vajalik kõnealuse kalapüügi dünaamika mõistmiseks. Lihtsustamise eesmärgil tuleks loobuda püügikoormuse aruandlusest liikide kaupa ning asendada see analüüsiga liikmesriikide vastustest perioodilistele andmenõuetele, milles on eripeatükk süvamere püügiliikide kohta. Liikmesriigid peaksid tagama andmekogumis- ja aruandlusnõuete täitmise, eriti seoses ohualdiste mereökosüsteemide kaitsega. [ME 14]

(15a) Süvamerepüügiga püütakse arvukalt liike, sh ohualteid süvamerehaide liike. Tuleb tagada, et kogu süvamerepüügi saagi lossimise kohustus hõlmaks ka liike, kelle suhtes püügi piirnorme ei kohaldata, ning et süvamerepüügi suhtes ei kohaldataks miinimumsätteid. Lossimiskohustuse täies mahus täitmine võib oluliselt aidata koguda praegu puuduvaid andmeid nende püügipiirkondade kohta ja paremini mõista püügitegevuse mõju arvukatele püütavatele liikidele. [ME 15]

(16) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1224/2009 (7) on sätestatud mitmeaastaste kavadega seotud kontrolli- ja rakendusnõuded. Süvamereliikidele, mis on kalapüügi suhtes loomult tundlikud, tuleks kontrolli mõttes pöörata samapalju tähelepanu kui teistele kaitstavatele liikidele, mille puhul on lepitud kokku mitmeaastases majandamiskavas.

(17) Sellise kalapüügiloa omanik, mille kohaselt on lubatud püüda süvamereliike, jääb nende liikide püügiloast ilma, kui ta ei järgi asjakohaseid kaitsemeetmeid.

(18) Kirde-Atlandi tulevase mitmepoolse kalandusalase koostöö konventsioon kiideti heaks nõukogu otsusega 81/608/EMÜ (8) ja see jõustus 17. märtsil 1982. Kõnealune konventsioon annab vajaliku raamistiku mitmepoolsele koostööle kalavarude otstarbekohasel säilitamisel ja reguleerimisel Kirde-Atlandi rahvusvahelistes vetes. NEAFC võetud majandamismeetmed hõlmavad tehnilisi meetmeid NEAFC reguleeritavate liikide kaitseks ja majandamiseks ning ohualdiste mereelupaikade kaitseks, sealhulgas ka ettevaatusabinõusid.

(19) Komisjonile tuleks anda volitused võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu delegeeritud akte, et määrata kindlaks iga-aastaste püügikoormuse piirangutega kaasnevad meetmed, kui liikmesriigid ise neid ei võta, või kui meetmed, mis nad võtavad, tunnistatakse käesoleva määruse eesmärkidele mittevastavaks või käesolevas määruses osutatud eesmärkide suhtes ebapiisavaks.

(20) Komisjonile tuleks anda volitused võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu delegeeritud akte, mis võivad osutuda vajalikuks, et muuta käesoleva määruse vähemolulisi elemente, juhul kui liikmesriikide võetud täiendavad meetmed puuduvad või on ebapiisavad ja seotud iga-aastaste püügikoormuse piirangutega, kui need asendavad püügipiiranguid.

(21) Seepärast on vaja kehtestada uued eeskirjad süvamere kalavarude püügi reguleerimiseks Kirde-Atlandil ning tunnistada kehtetuks määrus (EÜ) nr 2347/2002.

(22) Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Eesmärgid

Käesoleva määruse eesmärgid on järgmised:

a) tagada süvamereliikide säästev majandamine ja kasutamine, minimeerides samaaegselt süvamerepüügi mõju merekeskkonnale; [ME 16]

aa) vältida olulist kahjulikku mõju ohualdistele mereökosüsteemidele ja tagada süvamere kalavarude pikaajaline säilimine; [ME 17]

b) parandada teaduslikult põhjendatud teadmisi süvamereliikide ja nende elupaikade kohta punktis a osutatud eesmärkidel;

ba) minimeerida ja võimalust mööda vältida kaaspüüki; [ME 18]

c) rakendada kalavarude majandamisel Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni (NEAFC) soovitatud meetmeid;

ca) kohaldada kalavarude majandamise suhtes ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist käsitust ning tagada, et ohualdiste mereökosüsteemide kaitsele ja süvamere kalavarude jätkusuutlikule majandamisele suunatud liidu meetmed vastaksid ÜRO Peaassamblee resolutsioonidele, eelkõige resolutsioonidele 61/105 ja 64/72. [ME 19]

Artikkel 2

Reguleerimisala

Käesolevat määrust kohaldatakse püügitegevuse või kavandatud püügitegevuse suhtes järgmistes vetes:

a) liidu veed Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) alapiirkondades II–XI ning Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) piirkondades 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2 , sh tegelik või kavandatud püügitegevus, mida teostavad kolmandate riikide lipu all sõitvad ja kolmandates riikides registreeritud kalalaevad ; [ME 20]

b) CECAFi piirkondade 34.1.1, 34.1.2 ja 34.2 rahvusvahelised veed ja

c) NEAFC reguleeritav piirkond.

Artikkel 3

Mõisted

1. Käesolevas määruses kasutatakse määruse (EÜ) nr 2371/2002 …/2013 [ühise kalanduspoliitika kohta] artiklis 3 4 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 734/2008 (9) artiklis 2 sätestatud mõisteid. [ME 21]

2. Lisaks neile kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „ICES püügipiirkonnad , alapiirkonnad, rajoonid ja alarajoonid “ – nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 218/2009; (10) [ME 22]

b) „CECAFi piirkonnad , alapiirkonnad ja rajoonid “ – nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 216/2009; (11) [ME 23]

c) „NEAFC reguleeritav piirkond“ – Kirde-Atlandi tulevase mitmepoolse kalandusalase koostöö konventsiooniga reguleeritavad veed Kirde-Atlandi püügipiirkondades, mis asuvad konventsiooniosaliste kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluvatest vetest väljaspool;

d) „süvamereliigid“ – I lisa loetelus esitatud liigid;

e) „kõige ohualtimad liigid“ – süvamereliigid, mis on loetletud I lisa tabeli kolmandas veerus pealkirja all „Kõige ohualtimad (x)“;

f) „kalapüügiviis“ – teatavas piirkonnas teatavate püügivahenditega toimuv teatavate liikide sihtpüük;

g) „süvamere kalapüügiviis“ – kalapüügiviis, mille puhul püütakse süvamereliike sihtliigina vastavalt käesoleva määruse artikli 4 lõikes 1 sätestatule;

h) „kalapüügi seirekeskus“ – lipuliikmesriigi loodud operatiivkeskus, mis on varustatud arvuti riist- ja tarkvaraga, mis võimaldab andmete automaatset vastuvõtmist, töötlemist ja andmete elektroonilist edastamist;

i) „teaduslik nõuandeorgan“ – rahvusvaheline teaduslik kalandusega tegelev organ, mis vastab teaduspõhise nõuandeorgani rahvusvahelistele nõuetele;

ia) „säästev majandamine“ – kalavarude või nende rühma kasutamine viisil, mis taastab ja säilitab kalapopulatsiooni maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagavast tasemest kõrgemal tasemel ega mõjuta mereökosüsteeme negatiivselt; [ME 24]

j) „maksimaalne jätkusuutlik saagikus“ – suurim saak, mida võib kalavarust määramata aja jooksul välja püüda. [ME 25]

Artikkel 3a

Läbipaistvus, avalikkuse kaasamine ja kohtu poole pöördumine

1. Käesoleva määruse rakendamisel kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/4/EÜ (12) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruste 1049/2001/EÜ (13) ja 1367/2006/EÜ (14) keskkonnainfo kättesaadavust käsitlevaid sätteid.

2. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et kogu käesolevast määrusest tulenev andmete töötlemine ja otsuste tegemine vastaks täielikult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise konventsioonile (Århusi konventsioon), mille on liit poolt heaks kiitnud nõukogu otsusega 2005/370/EÜ (15) . [ME 26]

Artikkel 3b

Süvamereliikide ja kõige ohualtimate liikide määramine

1. Komisjon vaatab … (*1) ja pärast seda iga kahe aasta tagant läbi I lisas toodud süvamereliikide loetelu, sh kõige ohualtimate liikide kategooriasse määratud liigid.

2. Komisjonile antakse õigus võtta kooskõlas artikliga 20 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse I lisas toodud süvamereliikide loetelu, et võtta arvesse liikmesriikidelt, teaduslikult nõuandeorganilt ja muudelt asjakohastelt teabeallikatelt, sh IUCNi punasest raamatust laekunud teaduslikku teavet. Delegeeritud õigusaktide vastuvõtmisel arvestab komisjon eelkõige IUCNi punase raamatu kriteeriume, liigi haruldust, selle tundlikkust kasutamise suhtes ning seda, kas teaduslik nõuandeorgan on soovitanud null-kaaspüüki. [ME 27]

II PEATÜKK

KALAPÜÜGILOAD

Artikkel 4

Kalapüügilubade liigid

1. Süvamere kalavarusid sihtliigina püüdval liidu kalalaeval peab olema oma lipuliikmesriigi väljastatud kalapüügiluba, milles osutatakse süvamereliikidele kui sihtliikidele. [ME 28]

2. Lõike 1 kohaldamisel loetakse püügitegevus süvamereliikide püügiks, kui:

a) süvamereliigid on märgitud laeva püügikalendris sihtliigina või

b) laeva pardal hoitakse või püügipiirkonnas kasutatakse püügivahendit, mida kasutatakse ainult süvamereliikide püügiks või

c) laeva kapten registreerib püügipäevikus I lisas loetletud süvamereliikide saagi osatähtsuseks 10 % osatähtsuse käesoleva määruse kohaldamisalasse jäävates vetes püütud saagis, ja see on alljärgnevate piirväärtustega võrdne või rohkem neist suurem: — 15 % saagi kogukaalust asjaomasel püügipäeval või — 8 % saagi kogukaalust asjaomasel püügiretkel, kusjuures lävendi valiku otsustab kapten; [ME 29]

ca) laev kasutab vähemalt 600 meetri sügavusel põhjapüügivahendeid. [ME 30]

2a. Lõike 2 punktis c osutatud protsendimäärade arvutamisel võetakse I lisa neljandas veerus osutatud hilisema kohaldamisajaga liike arvesse üksnes alates … (*2) . [ME 31]

3. Kui liidu kalalaev ei püüa süvamereliike püütakse mitte sihtpüügina, vaid kaaspüügina, peab tal selleks olema püügiluba, milles osutatakse süvamereliikidele kui kaaspüügile. [ME 32]

4. Need kaks lõigetes 1 ja 3 osutatud püügiloa liiki peavad olema selgelt eristatavad määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 116 osutatud elektroonilises andmebaasis.

5. Ilma, et see piiraks lõigete 1 ja 3 kohaldamist, võivad kalalaevad püügiluba omamata püüda, pardal hoida, ümber laadida või lossida mis tahes kogust süvamereliike, kui nende kogus on väiksem lävendist 100 kg süvamereliikide segu ühe püügireisi kohta. Kõigi selliste, nii pardale jäetud kui ka merre tagasi heidetud saakide andmed, sh liigiline koosseis, kaal ja mõõdud, registreeritakse laeva püügipäevikus ja edastatakse pädevatele asutustele. [ME 33]

Artikkel 5

Püügivõimsuse haldamine

1. Kõigi nende kalalaevade kogu püügivõimsus mõõdetuna registertonnides ja kilovattides, millel on liikmesriigi väljaantud kalapüügiluba süvamereliikide püüdmiseks kas sihtliigina või kaaspüügina, ei tohi kunagi ületada selle liikmesriigi nende laevade kogu püügivõimsust, mis on lossinud vähemalt 10 tonni süvamereliike ükskõik kumma kalendriaasta jooksul neist kahest, mis eelnesid käesoleva määruse jõustumisele; aluseks võetakse suurema arvuga aasta aastatel 2009–2011, võttes aluseks suurima näitajaga aasta . [ME 34]

1a. Lõikes 1 seatud eesmärgi saavutamiseks viivad liikmesriigid igal aastal läbi püügivõimsuse hindamise kooskõlas määruse (EL) nr …/2013 [ühise kalanduspoliitika kohta] artikliga 22. Nimetatud artikli lõikes 2 osutatud hindamisaruandes püütakse laevastikuosade kaupa kindlaks teha liigset struktuurset püügivõimsust ja hinnatakse iga laevastikuosa kasumlikkust pikas perspektiivis. Aruanded tehakse üldsusele kättesaadavaks. [ME 35]

1b. Kui lõikes 1a osutatud püügivõimsuse hindamisest nähtub, et süvamerevarude kalastussuremus ületab soovituslikke tasemeid, koostab asjaomane liikmesriik ja lisab aruandesse tegevuskava mõjutatud laevastikuosa jaoks, et tagada varusid mõjutava kalastussuremuse kooskõla artikli 10 eesmärkidega. [ME 36]

1c. Käesolevas artiklis osutatud tegevuskavad ja püügivõimsuste hindamised tehakse üldsusele kättesaadavaks. [ME 37]

1d. Liikmesriikide vahel süvamereliikide püügivõimaluste vahetamise korral omistatakse vahetatud püügivõimalustele vastav püügivõimsus lõikes 1 osutatud summaarse püügivõimsuse määramiseks doonorliikmesriigile. [ME 38]

1e. Lõikes 1 sätestatust sõltumata on äärepoolseimates piirkondades, kus ei ole mandrilava ja sisuliselt puuduvad alternatiivid süvamerevarudele, piirkondlikel laevastikel lubatud kasutada süvamereliikide püügiks kogu püügivõimsust, mis ei tohi kunagi ületada iga äärepoolseima piirkonna olemasoleva laevastiku kogu püügivõimsust. [ME 39]

Artikkel 6

Kalapüügilubade taotlemise üldised nõuded

1. Süvamereliikide püüki kas sihtliigina või kaaspüügina võimaldava loa taotlusega ning sellise loa iga-aastase uuendamise taotlusega koos tuleb esitada kirjeldus kavandatava püügipiirkonna, püügivahendite liigi ja hulga , sügavusvahemiku, kus neid püügivahendeid kasutatakse, ning püütavate liikide ning püügi kavandatud sageduse ja kestuse kohta kõigi hõlmatud ICES ja CECAFi alapiirkondade, rajoonide ja alarajoonide kaupa . Teave tehakse üldsusele kättesaadavaks . [ME 40]

1a. Kõikidele kalapüügiloa taotlustele tuleb lisada teave asjaomaste kalalaevade süvamereliikide saakide kohta aastatel 2009–2011 püügipiirkondades, mille kohta luba taotletakse. [ME 41]

Artikkel 6a

Ohualdiste mereökosüsteemide kaitse erinõuded

1. Liikmesriigid kasutavad parimaid saadaolevaid teaduslikke ja tehnilisi andmeid, sh biogeograafilist teavet, et tuvastada, kus ohualtid mereökosüsteemid kindlalt või tõenäoliselt esinevad. Lisaks hindab teaduslik nõuandeorgan igal aastal ohualdiste mereökosüsteemide teadaolevaid või tõenäolisi asukohti.

2. Kui lõikes 1 osutatud teabe põhjal tuvastatakse piirkonnad, kus ohualtid mereökosüsteemid kindlalt või tõenäoliselt esinevad, teavitavad liikmesriigid ja teaduslik nõuandeorgan sellest aegsasti komisjoni.

3. Komisjon koostab … (*3) parimate saadaolevate teaduslike ja tehniliste andmete ning liikmesriikide ja teadusliku nõuandeorgani poolt läbi viidud hinnangute ja tuvastamiste alusel nimekirja piirkondadest, kus ohualtid mereökosüsteemid kindlalt või tõenäoliselt esinevad. Komisjon vaatab teadusliku nõuandeorgani nõuannete põhjal selle nimekirja igal aastal läbi.

4. Lõike 3 kohaselt tuvastatud piirkondades keelatakse põhjapüügivahenditega püük.

5. Lõikes 4 osutatud keeld kehtib kõigile avamerel olevatele liidu laevadele, ning kõigile laevadele, kui püügikeeld kehtestatakse liidu vetes.

6. Erandina lõikest 4 võib komisjon lubada piirkonnas põhjapüügivahenditega püüki, kui ta mõjuhinnangust lähtudes ning pärast teadusliku nõuandeorganiga konsulteerimist leiab, et on piisavalt tõendeid, et lõikes 3 osutatud loetelus toodud piirkonnas ohualteid mereökosüsteeme ei esine või et on võetud piisavad kaitse- ja haldusmeetmed, mis tagavad, et oluline negatiivne mõju ohualdistele mereökosüsteemidele on selles piirkonnas välistatud.

7. Kui püügiretkel olev kalalaev leiab tõendeid ohualdiste mereökosüsteemide esinemise kohta, peab ta kohe kõnealuses piirkonnas püügi lõpetama. Laev jätkab püüki alles siis, kui on jõudnud teise piirkonda, mis on vähemalt viie meremiili kaugusel nimetatud tõendite leidmise piirkonnast.

8. Kalalaev teavitab viivitamata ohualti mereökosüsteemi leidmisest pädevaid riiklikke asutusi, kes omakorda teavitavad viivitamatult komisjoni.

9. Lõigetes 4 ja 7 osutatud piirkondades on kalapüük keelatud seni, kuni teaduslik nõuandeorgan piirkonda hindab ja leiab, et seal ei esine ohualteid mereökosüsteeme või et on võetud sobivaid kaitse- ja majandamismeetmeid, mis tagavad piirkonna ohualdiste mereökosüsteemide kaitse olulise kahjuliku mõju eest, mille järel komisjon võib jälle piirkonnas kalapüüki lubada. [ME 42]

Artikkel 7

Erinõuded, mida kohaldatakse süvamereliikide püüki põhjapüügivahenditega võimaldavate lubade taotlemise ja väljaandmise suhtes

1. Lisaks artiklis 6 sätestatud nõuete järgimisele peab iga taotlusega artikli 4 lõike 1 kohase kohaselt väljastatud kalapüügiloa saamiseks , mis võimaldab kasutada põhjapüügivahendeid artikli 2 punktis a osutatud liidu vetes, taotlusega või artikli 2 punktides b ja c osutatud rahvusvahelistes vetes kaasnema üldsusele kättesaadavaks tehtav üksikasjalik püügikava, milles on eelkõige märgitud: [ME 43]

a) asukoht asukohad , kus kavatsetakse süvamere kalapüügiviisi kasutades püüda süvamereliike sihtliigina . Asukoht/-kohad püüda , mis määratletakse 1984. aasta rahvusvaheliste geodeetiliste koordinaatide süsteemi koordinaatidega ja näidates ära kõik hõlmatud ICES ja CECAFi alapiirkonnad, rajoonid ja alarajoonid ; [ME 44]

b) asukohad, kui neid on, kus tegeleti aastatel 2009–2011 süvamere kalapüügiviisiga viimase kolme kalendri-täisaasta jooksul. Asukoht/-kohad , mis määratletakse 1984. aasta rahvusvaheliste geodeetiliste koordinaatide süsteemi koordinaatidega ning need piiritlevad mille osas piiritletakse püügitegevust nii täpselt kui võimalik ja näidatakse ära kõik hõlmatud ICES ja CECAFi alapiirkonnad, rajoonid ja alarajoonid . [ME 45]

ba) kasutatavate kalapüügivahendite liigid ja nende kasutamise sügavus, sihtliigid ja rakendatavad tehnilised meetmed kooskõlas NEAFC soovitatud kalavarude majandamise tehniliste meetmete ja määruses (EÜ) nr 734/2008 sätestatud meetmetega, samuti kavandatud püügipiirkondade merepõhja batümeetriline profiil, kui see teave ei ole asjaomase lipuriigi pädevatele asutustele juba kättesaadav. [ME 46]

1a. Enne loa väljastamist kontrollivad liikmesriigid kõnealuste laevade laevaseiresüsteemi salvestiste põhjal lõike 1 punkti b kohaselt esitatud teabe õigsust. Kui lõike 1 punkti b alusel esitatud teave ei ühti laevaseiresüsteemi salvestistega, taotlust ei rahuldata. [ME 47]

1b. Lubatud püügitegevus peab piirduma lõike 1 punkti b kohaselt määratud olemasolevate püügipiirkondadega. [ME 48]

1c. Lipuliikmesriik peab hindama kõiki püügikava muudatusi. Lipuliikmesriik kinnitab püügikava muudatused vaid juhul, kui nendega ei kaasne püügitegevust piirkondades, kus esineb või võib esineda ohualteid mereökosüsteeme. [ME 49]

1d. Püügikavast kõrvalekaldumise korral tühistab lipuliikmesriik asjaomase kalalaeva püügiloa. [ME 50]

1e. Püügikava esitamise kohustust ei ole väikestel laevadel, mis tehnilistel põhjustel, näiteks kasutatavate püügivahendite või laeva püügivõimsuse tõttu ei saa püüda üle 100 kg süvamereliike ühe püügiretke jooksul. [ME 51]

1f. Süvamereliikide püügi loa uuendamise taotluse korral võib täpse püügikava esitamise nõudest loobuda, välja arvatud juhul, kui kavandatakse muudatusi asjaomase laeva püügitegevuses – sel juhul tuleb esitada muudetud püügikava. [ME 52]

2. Igas kalapüügiloas, mis liikmesriik lõike 1 kohase taotluse põhjal välja annab, peab olema kindlaks määratud kasutatav põhjapüügivahend ning piiritletud püügitegevus, mis on lubatud selles piirkonnas, kus kattuvad lõike 1 punkti a kohane kavatsetav ja lõike 1 punkti b kohane olemasolev püügitegevus. Kavatsetava püügitegevuse piirkonda võib laiendada kaugemale piirkonnast, kus leiab aset olemasolev püügitegevus, ainult juhul, kui asjaomane liikmesriik on teaduslike nõuannete põhjal hinnanud ja dokumenteerinud, et sellisel laiendamisel ei ole märkimisväärset kahjulikku mõju ohualdis mereökosüsteemidele Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, on põhjapüügivahenditega püügi jaoks vetes, kus aastatel 2009–2011 vastavalt lõike 1 punktile b süvamerepüüki ei toimunud, nõutav artiklis 4 sätestatud kalapüügiluba. Püügiluba antakse vaid juhul, kui liikmesriik on parimate olemasolevate teaduslike andmete ja soovituste põhjal hinnanud ja dokumenteerinud, et asjaomane püügitegevus ei avalda mereökosüsteemile olulist negatiivset mõju. Kõnealune hindamine tuleb läbi viia vastavalt käesolevale määrusele ja FAO 2008. aasta suunistele ning teha üldsusele kättesaadavaks. Komisjon vaatab selle hinnangu asjaomase liikmesriigi ja teadusliku nõuandeorganiga konsulteerides läbi, et tagada, et on tuvastatud kõik piirkonnad, kus esineb või võib esineda ohualteid mereökosüsteeme, ning et kavandatud leevendamis- ja majandamismeetmed on piisavad, et vältida olulist kahjulikku mõju ohualdistele mereökosüsteemidele . [ME 53]

2a. Enne … (*4) tohib, muu hulgas lõike 1 punktis b osutatud piirkondades, süvamereliikide püügi lubasid väljastada ja uuendada vaid juhul, kui liikmesriik on parimate saadaolevate teaduslike nõuannete põhjal hinnanud ja dokumenteerinud, et asjaomased püügitegevused ei avalda mereökosüsteemile olulist negatiivset mõju. Hindamine viiakse läbi kooskõlas FAO 2008. aasta suunistega, sh IIa lisas sätestatu kohaselt, ning selle tulemused tehakse üldsusele kättesaadavaks. [ME 54]

2b. Liikmesriigid kohaldavad mõjude hindamisel ettevaatusprintsiipi. Piirkondades, kus mõju hindamist ei ole läbi viidud või kus seda ei viidud läbi vastavalt FAO 2008. aasta suunistele, on põhjapüügivahendite kasutamine keelatud. [ME 55]

2c. Artiklis 4 nimetatud püügilube ei väljastata piirkondade jaoks, kus esineb või võib esineda ohualteid mereökosüsteeme, v.a juhul, kui komisjon pärast teadusliku nõuandeorganiga konsulteerimist leiab, et on piisavalt tõendeid sobivate kaitse- ja majandamismeetmete rakendamisest, mis välistavad olulise kahjuliku mõju ohualdistele mereökosüsteemidele. [ME 56]

2d. Uusi mõjuhinnanguid nõutakse, kui põhjapüügivahenditega teostatav kalapüük või kasutatav tehnoloogia oluliselt muutub või kui on uusi teaduslikke andmeid ohualdiste mereökosüsteemide esinemisest kõnealuses piirkonnas. [ME 57]

2e. Lisaks artiklis 6 toodud nõuetele tuleb esitada andmed süvamereliikide kõigi, nii pardale jäetud kui ka tagasi heidetud saakide, sealjuures nende liigilise koostise, kaalu ja mõõtude kohta. [ME 58]

Artikkel 8

Laevade osalemine süvamerekalapüügi andmete kogumises

Liikmesriigid võtavad meetmeid selle tagamiseks, et kõik laevad, mis püüavad süvamereliike, olgu siis artikli 4 alusel väljastatud püügiloa alusel või mitte, registreeriksid kõik nende liikide saagid ja teavitaksid neist asjaomast pädevat asutust. [ME 59]

Liikmesriigid lisavad kõigisse artikli 4 kohaselt välja antud kalapüügilubadesse tingimused, mida on vaja selleks, et tagada laeva osalemine koostöös asjaomase teadusasutusega kõigis andmekogumiskavades, mille tegevuspiirkond hõlmab püügitegevust, mille jaoks kalapüügiluba antakse.

Liikmesriigid võtavad kasutusele vajalikud süsteemid, millega tagatakse, et võimalusel edastatakse kogutud andmed asjaomastele pädevatele asutustele kohe, kui need tekivad, et vähendada riske ohualdistele mereökosüsteemidele, minimeerida kaaspüüki ja aidata reaalajas seirega kalapüüki paremini korraldada. [ME 60]

Käesoleva artikli kohaselt registreeritavad ja edastatavad andmed peavad sisaldama vähemalt kõigi süvameresaakide kaalu ja liigilist koosseisu. [ME 61]

Artikkel 9

Põhjatraali või põhja kinnitatud nakkevõrguga süvamereliikide sihtpüügi lubade kehtivusaja lõppemine

Artikli 4 lõikes 1 sätestatud kalapüügiload põhjatraali või põhja kinnitatud nakkevõrke kasutavatele laevadele kaotavad kehtivuse hiljemalt kaks aastat pärast käesoleva määruse jõustumist. Pärast osutatud tähtaega süvamereliikide sihtpüügi lubasid kõnealuste püügivahenditega püügiks välja ei anta ega pikendata. Komisjon hindab … (*5) artikli 21 kohaselt käesoleva määruse rakendamist. Hinnatakse igat liiki püügivahendite kasutamist süvamereliikide püüdmiseks, pöörates erilist tähelepanu kõige ohualtimatele liikidele ja mereökosüsteemidele avaldatavale mõjule. Kui hinnangust nähtub, et I lisas loetletud süvamere kalavarude kasutamine, v. a nimetatud lisas loetletud liigid, mille suhtes artikli 4 lõike 2 punkti c kohaldatakse hiljem, ei toimu sellisel maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel, mis võimaldab taastada ja säilitada süvamere kalavarude populatsioone maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagavast tasemest kõrgemal tasemel, ning et ohualtid mereökosüsteemid ei ole oluliste kahjulike mõjude eest kaitstud, esitab komisjon … (*6) ettepaneku käesoleva määruse muutmiseks. Nimetatud ettepanekuga tagatakse, et artiklis 4 osutatud, süvamereliike püüdvatele ning põhjatraale või põhja kinnitatud nakkevõrke kasutavatele laevadele antud kalapüügiload kaotavad kehtivuse ja neid ei uuendata ning et kõige ohualtimate liikide kaitseks kehtestatakse mis tahes vajalikud põhjapüügivahendeid, s.h õngejadasid puudutavad meetmed. [ME 62]

III PEATÜKK

PÜÜGIVÕIMALUSED JA KAASNEVAD MEETMED

1. jagu

Üldsätted

Artikkel 10

Põhimõtted

1. Püügivõimalused määratakse kindlaks asjaomaste süvamereliikide kasutamise sellisel tasemel, mis on kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega tagab süvamereliikide populatsioonide kasvava taastamise ja säilitamise maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagavast kõrgemal tasemel . Nimetatud kasutamise tase aitab aastaks 2020 saavutada ja säilitada liidu merekeskkonna head seisundit ning selle aluseks on parimad saadaolevad teaduslikud andmed . [ME 63]

2. Kui ei ole võimalik parima olemasoleva teadusteabe põhjal kindlaks määrata sellist kasutamistaset, mis on kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega lõikega 1 , määratakse püügivõimalused kindlaks järgmiselt: [ME 64]

a) kui parima olemasoleva teadusteabe põhjal tehakse kindlaks, et kasutamistase vastab kalavarude majandamisele ettevaatusprintsiibi kohaselt, ei tohi asjaomaseks püügiperioodiks määrata suuremat püügivõimalust kui kõnealune tase;

b) kui parima olemasoleva teadusteabe põhjal ei saa ettevaatusprintsiibi kohast taset kindlaks määrata, kuna asjaomase kalavaru või liigi kohta ei ole piisavalt andmeid, ei eraldata vastavaks püügiks püügivõimalusi tohi asjaomaseks püügi korraldamise perioodiks määratud püügivõimalused ületada ICESi piiratud andmetega varude käsituses määratud tasemeid . [ME 65]

2a. Kui ICES ei ole lõike 2 punktis a või b osutatud kasutamistaset, ka piiratud andmetega varude või liikide kohta, kindlaks määranud, ei eraldata püügivõimalusi kalapüügiks asjaomases piirkonnas. [ME 66]

2b. Süvamereliikide jaoks püügivõimaluste määramisel võetakse arvesse saagi võimalikku koosseisu nendes püügipiirkondades ja tagatakse kõigi püütavate liikide pikaajaline jätkusuutlikkus. [ME 67]

2c. Liikmesriigid järgivad neile määratud püügivõimalusi jaotades määruse (EL) nr …/2013 [ühise kalanduspoliitika kohta] artiklis 17 sätestatud kriteeriume. [ME 68]

2d. Süvamereliikide kaaspüügina püüdmise vältimiseks, minimeerimiseks ja kaotamiseks ning kõigi kalapüügist negatiivselt mõjutatud liikide pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks kavandatakse ja võetakse kasutusele majandamismeetmed, sh sihtliikide ja kaaspüügina püütavate liikide püügivõimaluste määramine mitme liigiga püügipiirkondades, hooajaline püügikeeld ja püügipiirkondade sulgemine ning valikuliste püügivahendite kasutamine. [ME 69]

Artikkel 10a

Kaitsemeetmed

1. Liikmesriigid peavad rakendama oma kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist käsitust ning võtma meetmeid süvamere kalavarude ja mittesihtliikide pikaajalise säilimise ja säästva majandamise tagamiseks. Nende meetmete eesmärk on taastada ammendunud kalavarud, kaaspüüki minimeerida, vältida ja see võimaluse korral kaotada, kaitsta kudemispiirkondi ning tagada ohualdiste mereökosüsteemide piisav kaitse ja neid mõjutava olulise kahjuliku mõju vältimine. Meetmed võivad hõlmata reaalajas kehtestatavat hooajalist või pidevat teatud püügitegevuste või teatud püügivahendite kasutamise keeldu teatavates piirkondades.

2. Käesolev määrus toetab nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ (16) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/147/EÜ (17) rakendamist ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/56/EÜ (18) eesmärgiks seatud hea keskkonnaseisundi saavutamist ja säilitamist hiljemalt aastaks 2020, mis eeldab eelkõige kõigi püütavate kalavarude populatsioonide head tervislikku seisundit kajastavat ealist ja suuruselist jaotust ning nende kirjeldavaid tunnuseid 1, 2, 3, 4, 6, 9 ja 10. [ME 70]

Artikkel 10b

Kogu püütud saagi lossimise kohustus

Erandina määruse (EL) nr …/2013 [ühise kalanduspoliitika kohta] artiklist 15 tuleb kõigi käesoleva määruse artikli 4 lõike 1 või 3 kohast süvamereliikide püügi luba omava laeva poolt püütud kala- ja muude liikide saagid, hoolimata sellest, kas nende suhtes kehtivad püügipiirangud või mitte, pardale tuua ja pardal hoida, logiraamatusse kanda ja lossida. Selliste laevade suhtes vähese tähtsuse sätteid ei kohaldata. [ME 71]

2. jagu

Püügikoormuse piirangute kaudu majandamine piirangud ja kaasnevad meetmed [ME 72]

Artikkel 11

Püügivõimalused ainult püügikoormuse piirangute kaudu Püügivõimaluste kehtestamine [ME 73]

1. Nõukogu võib vastavalt aluslepingule toimides otsustada, et hakkab Süvamereliikide iga-aastaste püügivõimaluste püügikoormuse piirangute ja püügipiirangute kaudu kindlaksmääramise asemel määrama kindlaks ainult püügikoormuse piiranguid teatava püügi puhul püügivõimalused määratakse lubatud kogupüükidena . [ME 74]

1a. Peale lubatud kogupüükide võib kehtestada püügikoormuse piirangud. [ME 75]

1b. Lõigetes 1 ja 1a osutatud püügivõimaluste kehtestamine peab toimuma kooskõlas määruse (EL) nr …/2013 [ühise kalanduspoliitika kohta] artiklis 16 sätestatud eesmärkidega. [ME 76]

2. Lõike 1 1a kohaldamisel on iga süvamere kalapüügiviisi puhul see püügikoormuse tase, mida kasutatakse lähtetasemena artiklis 10 sätestatud põhimõtete järgimiseks vajalikeks kohandamisteks, selline püügikoormuse tase, mis teaduslike nõuannete põhjal on hinnatud loeti olevat kooskõlas olevaks saagiga, mida mille püüdsid asjaomased süvamere kalapüügiviisi kasutajad eelmise kahe kalendriaasta jooksul aastatel 2009–2011 .

Esimeses lõigus nimetatud püügikoormuse taseme hindamisel võetakse I lisa neljandas tulbas märgitud liike, mille suhtes artikli 4 lõike 2 punkti c kohaldatakse hiljem, arvesse alles alates … (*7) . [ME 77]

2a. Süvamerepüügil püügikoormuse piirangute kehtestamisel võetakse arvesse saagi võimalikku koosseisu asjaomastes püügipiirkondades ja nendega tagatakse kõigi püütavate liikide pikaajaline jätkusuutlikkus. [ME 78]

3. Lõigete 1 ja 2 kohastes püügikoormuse piirangutes märgitakse:

a) konkreetne süvamere kalapüügiviis, mille suhtes püügikoormuse piirangut kohaldatakse, viidates reguleeritud püügivahendile, sihtliigina püügivahendite liigile ja hulgale püütavatele liikidele ja püügipiirkonna varudele, püügi sügavusele ja ICESi või CECAFi piirkonnale, kus lubatud püügikoormust võib kasutada, ning [ME 79]

b) püügikoormuse ühik või ühikute kombinatsioon , mida kasutatakse majandamisel ; ning [ME 80]

ba) püügikorraldusperioodi jooksul kasutatavad püügikoormuse tasemete jälgimise ja aruandluse meetodid ja protokollid. [ME 81]

Artikkel 12

Kaasnevad meetmed

1. Kui püügipiirangud on asendatud iga-aastaste püügikoormuse piirangutega vastavalt artikli 11 lõikele 1, Liikmesriigid säilitavad või kehtestavad liikmesriigid oma lipu all sõitvate laevade suhtes järgmised kaasnevad meetmed: [ME 82]

a) meetmed püügikoormuse piirangutega hõlmatud laevade üldise püügivõimsuse suurendamise ülepüügi ja liigse püügivõimsuse vältimiseks või kaotamiseks ; [ME 83]

b) meetmed kaaspüügi, eriti kõige ohualtimate liikide kaaspüügina püügi suurenemise vältimiseks kaaspüügi vältimiseks ja minimeerimiseks , ning [ME 84]

c) tingimused tagasiheite tõhusaks vältimiseks. Kõnealuseid tingimusi kohaldatakse Nende tingimuste eesmärk on eelkõige hoiduda soovimatute liikide püügist ning need nõuavad kõigi pardalevõetud kalade lossimise suhtes lossimist , välja arvatud juhul, kui see on vastuolus ühise kalanduspoliitika raames kehtivate eeskirjadega või kui liigil on tõestatud kõrge pikaajaline ellujäämise määr tagasiheitmise korral; [ME 85]

ca) meetmed ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata süvamerepüügi vältimiseks, tõkestamiseks ja kaotamiseks. [ME 86]

2. Need meetmed kehtivad seni, kuni säilib vajadus vältida või leevendada lõike lõikes 1 punktides a, b ja c nimetatud ohtusid. [ME 87]

2a. Liikmesriigid teavitavad komisjoni viivitamata vastavalt lõikele 1 võetud meetmetest. [ME 88]

3. Komisjon hindab liikmesriikide võetud kaasnevate meetmete tõhusust pärast nende vastuvõtmist ja seejärel igal aastal . [ME 89]

Artikkel 13

Komisjoni meetmed juhul, kui liikmesriigi võetud kaasnevad meetmed puuduvad või osutuvad ebapiisavaks

1. Komisjonile antakse volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks iga-aastaste püügikoormuse piirangutega kaasnevad meetmed vastavalt artikli 12 lõike 1 punktidele a, b või c ja artiklile 20:

a) kui asjaomane liikmesriik ei teata komisjonile artikli 12 kohaselt võetud meetmetest hiljemalt … (*8); [ME 90]

b) kui artikli 12 kohaselt võetud meetmed kaotavad kehtivuse, kuid on säilinud vajadus vältida või leevendada artikli 12 lõike 1 punktides a, b ja c nimetatud ohtusid.

2. Komisjonile antakse volitused võtta artikli 20 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et määrata kindlaks iga-aastaste püügikoormuse piirangutega kaasnevad artikli 12 lõike 1 punktides a, b või c osutatud meetmed, kui artikli 12 lõike 3 kohaselt läbiviidud hindamise tulemusel:

a) tunnistatakse liikmesriigi meetmed käesoleva määruse eesmärkidele mittevastavaks või

b) tunnistatakse liikmesriigi meetmed ebapiisavaks artikli 12 lõike 1 punktides a, b või c osutatud eesmärkide täitmiseks.

3. Komisjoni vastuvõetud kaasnevate meetmete eesmärk on tagada käesolevas määruses sätestatud eesmärkide ja ülesannete täitmine. Kui komisjon on delegeeritud õigusaktid vastu võtnud, kaotavad liikmesriikide meetmed kehtivuse.

Artikkel 13a

Liidu erimeetmed

Kaaspüügi, eriti kõige ohualtimate liikide kaaspüügi vältimiseks ja minimeerimiseks võib otsustada püügivahendeid modifitseerida või kõrge kaaspüügi määraga piirkonnad reaalajas sulgeda. [ME 91]

IV PEATÜKK

KONTROLL

Artikkel 14

Kontrollisätete kohaldamine mitmeaastaste kavade suhtes

1. Käesolevat määrust käsitatakse mitmeaastase kavana määruse (EÜ) nr 1224/2009 (EL) nr …/2013 [ühise kalanduspoliitika kohta] tähenduses. [ME 92]

2. Süvamereliike käsitatakse „mitmeaastase kavaga hõlmatud liikidena“ ja „mitmeaastase kavaga hõlmatud kalavarudena“ määruse (EÜ) nr 1224/2009 (EL) nr …/2013 [ühise kalanduspoliitika kohta] tähenduses. [ME 93]

Artikkel 15

Määratud sadamad

1. Liikmesriigid määravad sadamad, kus peab toimuma igasugune 100 kg ületavate süvamereliikide koguste lossimine või ümberlaadimine. Liikmesriigid edastavad komisjonile hiljemalt … (*9) nende sadamate nimekirja. [ME 94]

2. On keelatud lossida mis tahes süvamereliikide segu koguses üle 100 kg mujal kui süvamereliikide lossimiseks liikmesriikide poolt vastavalt lõikele 1 määratud sadamates. [ME 95]

3. Et parandada liidusisest ühtsust ja koordineeritust, rakendab komisjon laevade, määratud sadamate ja asjaomaste pädevate asutuste suhtes meetmeid seoses süvamereliikide lossimiseks ja ümberlaadimiseks vajalike kontrolli- ja järelevalvemenetlustega ning vähemalt kaalu ja liigilist koosseisu sisaldavate lossimis- ja ümberlaadimisandmete registreerimise ja edastamisega. [ME 96]

4. Süvamereliike lossivad või ümberlaadivad laevad peavad vastama lossitavate või ümberlaaditavate süvamereliikide kaalu ja liigilise koosseisu registreerimise ja andmete edastamise reeglitele ja tingimustele ning olema kooskõlas kõigi süvamereliikide lossimise või ümberlaadimisega seotud kontrolli- ja järelevalvemenetlustega. [ME 97]

Artikkel 16

Eelteatis

Erandina määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklist 17 peavad Kõigi liidu kalalaevade kaptenid, kelle laevalt, sõltumata selle pikkusest, kavatsetakse lossida või ümber laadida 100 kg või rohkem süvamereliike, peavad teatama sellest kavatsusest oma lipuliikmesriigi pädevale asutusele ning sadamariigi vastavale asutusele . Vähemalt 12 meetri pikkuse laeva kapten või muu selle tegevuse eest vastutav isik peab teavitama pädevaid asutusi vähemalt neli tundi enne eeldatavat sadamasse jõudmise aega vastavalt määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklile 17. Väiksed ja elektroonilise püügipäevikuta laevad ning rannapüügilaevad on siiski teatamiskohustusest vabastatud. [ME 98]

Artikkel 17

Püügipäeviku sissekanded süvavetes

Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 14 ja 15 kohaldamist, peab käesoleva määruse artikli 4 lõike 1 või artikli 4 lõike 3 kohast kalapüügiluba omava kalalaeva kapten, kui kasutatakse süvamere kalapüügiviisi, või kui püütakse kala sügavamal kui 400 m:

a) tõmbama paberist püügipäevikusse uue joone pärast iga loomuse võtmist või

b) kui kasutatakse elektroonilist registreerimis- ja aruandlussüsteemi, tegema eraldi sissekande pärast iga loomuse võtmist.

Artikkel 18

Kalapüügilubade tühistamine

1. Ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 7 lõike 4 kohaldamist, tühistatakse käesoleva määruse artikli 4 lõikes 1 ja artikli 4 lõikes 3 osutatud kalapüügiload vähemalt üheks aastaks järgmistel juhtudel igal järgmisel juhul : [ME 99]

a) ei täideta kalapüügiloas sätestatud tingimusi seoses piirangutega püügivahendite kasutamise suhtes, lubatud tegutsemispiirkonna suhtes või (vajaduse korral) püügi- või ja püügikoormuse piirangutega liikide suhtes, mille sihtpüük on lubatud, või [ME 100]

b) ei võeta pardale teaduslikku vaatlejat või ei võimaldata saagist teadusuuringuteks proove võtta vastavalt artiklile 19.

ba) ei koguta, registreerita ega edastata andmeid vastavalt artiklile 8; [ME 101]

bb) ei täideta ühise kalanduspoliitika tingimusi; [ME 102]

bc) kõik nõukogu määruses (EÜ) nr 1005/2008 (19) , eriti selle VII–IX peatükis määratletud juhud. [ME 103]

2. Lõiget 1 ei kohaldata, kui selles osutatud rikkumised on põhjustanud vääramatu jõud. [ME 104]

V PEATÜKK

ANDMETE KOGUMINE JA NÕUETE TÄITMINE [ME 105]

Artikkel 19

Andmete kogumise ja edastamise eeskirjad

1. Liikmesriigid koguvad iga süvamere kalapüügiviisi kohta andmeid vastavalt eeskirjadele ja täpsusastmetele, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 199/2008 (20) kohaselt vastuvõetud ühenduse mitmeaastases programmis bioloogiliste, tehniliste, keskkonnaalaste ja sotsiaalmajanduslike andmete kogumiseks ja haldamiseks. Liikmesriigid peavad tagama, et sihtliikidest ja kaaspüügina püütavatest liikidest teavitamise ja ohualdiste mereökosüsteemidega kokkupuutumise tõendite esitamise võimalused oleksid loodud. Teavitada tuleb võimaluse korral reaalajas. [ME 106]

1a. Käesoleva määruse tulemuslikuks rakendamiseks kehtestavad liikmesriigid vaatlejate programmi, et tagada usaldusväärsete, õigeaegsete ja täpsete andmete kogumine süvamereliikide püügi ja kaaspüükide, ohualdiste mereökosüsteemidega kokkupuutumise ja muu asjakohase teabe kohta. Süvamereliikide püügi luba omavate ning põhjatraale või põhja kinnitatud nakkevõrke kasutavate laevade pardal viibib 100 % püügiajast vaatleja. Kõigi teiste süvamereliikide püügi loaga laevade pardal viibib vaatleja 10 % püügiajast. [ME 107]

2. Laeva kapten või laeva tegutsemise eest vastutav muu isik peab vastavalt lõikes 4 kehtestatud tingimustele võtma pardale teadusliku vaatleja, kelle liikmesriik on tema laevale määranud, välja arvatud juhul, kui see on võimatu turvalisuse eesmärkidel. Kapten peab hõlbustama teadusliku vaatleja ülesannete täitmist. [ME 108]

3. Teadusvaatlejad:

a) tegelevad tavapäraste andmekogumisülesannetega vastavalt lõikele 1 on pädevad täitma oma kohustusi ja ülesandeid teadusliku vaatlejana, sh suudavad määrata süvamere ökosüsteemidest leitud liike ; [ME 109]

aa) registreerivad sõltumatult ja samasuguses vormis, mida kasutatakse laeva püügipäevikus, määruses (EÜ) nr 1224/2009 sätestatud püügiandmed; [ME 110]

ab) registreerivad kõik muudatused artiklis 7 osutatud püügikavas; [ME 111]

ac) dokumenteerivad kõik ootamatud kokkupuuted ohualdiste mereökosüsteemidega, kogudes muu hulgas teavet, millest võib olla kasu piirkonna kaitsmisel; [ME 112]

ad) registreerivad sügavused, millel püügivarustust kasutatakse; [ME 113]

ae) esitavad asjaomase lipuliikmesriigi pädevatele asutustele 20 päeva jooksul pärast vaatlusperioodi lõppu aruande, mille koopia nimetatud asutused saadavad komisjonile 30 päeva jooksul pärast komisjoni kirjaliku taotluse saamist. [ME 114]

b) teeb kindlaks ja dokumenteerib laeva püügivahendi poolt pardale toodud kivikoralli, pehmekoralli, käsna või muu samasse ökosüsteemi kuuluva organismi ja selle kaalu.

3a. Teaduslik vaatleja ei tohi olla:

i) laeva, millele ta on määratud, kapteni või muu laevaohvitseri sugulane;

ii) laeva, millele ta on määratud, kaptenile alluv töötaja;

iii) kapteni esindajale alluv töötaja;

iv) kapteni või tema esindaja poolt kontrollitava ettevõtte töötaja;

v) kapteni esindaja sugulane. [ME 115]

4. Lisaks lõikes 1 sätestatud kohustustele peavad liikmesriigid täitma ka II lisas sätestatud andmekogumise ja aruandmise erikohustusi, mis on seotud süvamere kalapüügiviisiga.

4a. Andmekogumine võib aidata luua teadlaste ja kalurite vahelisi partnerlusi ning arendada merekeskkonna, biotehnoloogia, toiduteaduse, töötleva tööstuse ja majanduse valdkonna teadusuuringuid. [ME 116]

5. Süvamere kalapüügiviisiga seoses kogutud andmeid, sealhulgas kõiki käesoleva määruse II lisa kohaselt kogutud andmeid, töödeldakse vastavalt määruse (EÜ) nr 199/2008 III peatükis sätestatud andmehaldusprotsessile.

6. Komisjoni taotluse korral edastavad liikmesriigid igas kuus aruande kasutatud püügivõimsuse ja saagi kohta püügiviiside kaupa. Need aruanded tehakse üldsusele kättesaadavaks. [ME 117]

Va PEATÜKK

RAHALINE TOETUS [ME 118]

Artikkel 19a

Kalapüügivahendite väljavahetamiseks antav rahaline toetus

1. Süvamerepüügiks põhjatraale või põhja kinnitatud nakkevõrku kasutavad kalalaevad võivad saada Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist rahalist toetust püügivahendite väljavahetamiseks ja laevas sellega seoses tehtavateks muudatusteks ning vajaliku oskusteabe omandamiseks ja koolituseks, tingimusel et uutel püügivahenditel on tõestatult paremad mõõdulise ja liigilise selekteerimise omadused, väiksem ja piiratud mõju merekeskkonnale ja ohualdistele mereökosüsteemidele ning et need ei suurenda laeva püügivõimsust vastavalt komisjoni poolt pärast sõltumatu teadusorganiga konsulteerimist antud hinnangule.

2. Kalalaevad võivad saada Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist finantsabi eesmärgiga minimeerida süvamereliikide, eelkõige kõige ohualtimate liikide soovimatut püüki ja võimaluse korral see lõpetada.

3. Liidu ühele kalalaevale ei anta toetust rohkem kui üks kord.

4. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist saadava rahalise toetuse tingimuseks on täielik kooskõla käesoleva määruse, ühise kalanduspoliitika ja liidu keskkonnaõigusega. [ME 119]

VI PEATÜKK

DELEGEERITUD ÕIGUSAKTID

Artikkel 20

Delegeeritud volituste kasutamine

1. Komisjonile antakse käesolevas artiklis sätestatud tingimustel volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte.

2. Artikli 3b lõikes 2 ja artiklis 13 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile määramata ajaks kolmeks aastaks alates … (*10). Komisjon koostab volituste delegeerimise kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne kolmeaastase ajavahemiku lõppemist. Volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab pikendamise suhtes vastuväite, tehes seda hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppu. [ME 120]

3. Euroopa Parlament või nõukogu võivad artikli 3b lõikes 2 ja artiklis 13 sätestatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse selles otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või otsuses määratud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust.

4. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

5. Artikli 3b lõike 2 ja artikli 13 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast õigusakti teatavakstegemist Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitanud selle suhtes vastuväiteid või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväiteid. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel pikendatakse seda tähtaega kahe kuu võrra.

VII PEATÜKK

HINDAMINE JA LÕPPSÄTTED

Artikkel 21

Hindamine

1. Kuue aasta jooksul alates käesoleva määruse jõustumisest hindab Komisjon hindab … (*11) liikmesriikide aruannete ja selleks tellitud teaduslike nõuannete põhjal käesolevas määruses sätestatud meetmete mõju ja teeb kindlaks, mil määral on saavutatud artikli artiklis 1 punktides a ja b osutatud eesmärgid. [ME 121]

2. Hindamisel keskendutakse suundumustele järgmistes valdkondades:

a) laevad, mis on vahetanud püügivahendit, võttes kasutusele merepõhjale vähem mõju avaldava, ning nende laevade tagasiheite taseme areng saavutused soovimatu püügi vältimisel, minimeerimisel ja võimaluse korral lõpetamisel ; [ME 122]

b) süvamere kalapüügiviisi kasutavate laevade tegevuse ulatus iga sellise püügiviisi puhul;

c) liikmesriigilt teadusasutustele (või teatavate andmenõuete puhul komisjonile) varude hindamiseks edastatavate andmete täielikkus ja usaldusväärsus;

d) süvamerevarud, mille puhul on neid käsitlev teaduslik nõuanne paremaks muutunud;

e) püügipiirkonnad, mida majandatakse üksnes püügikoormuse piirangute põhjal, ning kõige ohualtimate liikide püügi vähendamiseks ja tagasiheite likvideerimiseks võetavate kaasnevate meetmete tõhusus. tulemuslikkus; [ME 123]

ea) artikli 7 kohaselt koostatud mõjuhinnangute kvaliteet; [ME 124]

eb) käesoleva määruse rakendamisest otseselt mõjutatud liidu laevade ja sadamate arv; [ME 125]

ec) süvamere kalavarude pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks ja mittesihtliikide, eelkõige kõige ohualtimate liikide kaaspüügi vältimiseks võetud meetmete tulemuslikkus; [ME 126]

ed) ulatus, mil määral on ohualteid mereökosüsteeme tulemuslikult kaitstud selliste meetmetega nagu lubatud kalapüügitegevuse piiramine seniste süvamere püügipiirkondadega, püügipiirkondade sulgemine, nn edasiliikumise reegel jms; [ME 127]

ee) 600 m sügavuspiirangu kohaldamine. [ME 128]

2a. Komisjon esitab lõigetes 1 ja 2 osutatud hindamise põhjal vajaduse korral … (*12) ettepanekud käesoleva määruse muutmiseks. [ME 129]

Artikkel 22

Üleminekumeetmed

Määruse (EÜ) nr 2347/2002 kohaselt välja antud kalapüügiluba kehtib seni, kuni see asendatakse käesoleva määruse kohaselt välja antud kalapüügiloaga, mis võimaldab püüda süvamereliike, kuid ei kehti mingil juhul kauem kui 30. septembrini 2012 … (*13). [ME 130]

Artikkel 23

Kehtetuks tunnistamine

1. Määrus (EÜ) nr 2347/2002 tunnistatakse kehtetuks.

2. Viiteid kehtetuks tunnistatud määrusele käsitatakse viidetena käesolevale määrusele III lisas esitatud vastavustabeli kohaselt.

Artikkel 24

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

…, Euroopa Parlamendi nimel president […] Nõukogu nimel eesistuja […]

(1) ELT C 133, 9.5.2013, lk 41.

(2) Euroopa Parlamendi 10. detsembri 2013. aasta seisukoht.

(3) Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (ELT L 358, 31.12.2002, lk 59).

(4) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2347/2002, millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused (EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6).

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu … määrus (EL) nr …/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ja nõukogu otsus nr 2004/585/EÜ (ELT L …).

(6) ELT L 347, 24.12.2009, lk 6.

(7) Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).

(8) Nõukogu 13. juuli 1981. aasta otsus 81/608/EMÜ Kirde-Atlandi tulevase mitmepoolse kalandusalase koostöö konventsiooni kohta (EÜT L 227, 12.8.1981, lk 21).

(9) Nõukogu 15. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 734/2008, milles käsitletakse ohualdiste avamere ökosüsteemide kaitset põhjapüügivahendite kahjuliku mõju eest (ELT L 201, 30.7.2008, lk 8).

(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta määrus (EÜ) nr 218/2009 Atlandi ookeani kirdeosas kalastavate liikmesriikide nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta (ELT L 87, 31.3.2009, lk 70).

(11) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. märtsi 2009. aasta määrus (EÜ) nr 216/2009 nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta liikmesriikide poolt, kes kalastavad teatavates väljaspool Atlandi ookeani põhjaosa asuvates piirkondades (ELT L 87, 31.3.2009, lk 1).

(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja nõukogu direktiivi 90/313/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 41, 14.2.2003, lk 26).

(13) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele (EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43).

(14) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. septembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1367/2006 keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni sätete kohaldamise kohta ühenduse institutsioonide ja organite suhtes (ELT L 264, 25.9.2006, lk 13).

(15) Nõukogu 17. veebruari 2005. aasta otsus 2005/370/EÜ (ELT L 124, 17.5.2005, lk 1).

(*1) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

(*2) Viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*3) Üks aasta pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*4) Kaks aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*5) Neli aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*6) Viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(16) Nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiv 92/43/EMÜ looduslike elupaikade ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta ( EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7).

(17) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/147/EÜ loodusliku linnustiku kaitse kohta (ELT L 20, 26.1.2010, lk 7).

(18) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiiv 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv) (ELT L 164, 25.6.2008, lk 19).

(*7) Viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*8) Kolm kuud pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*9) 60 päeva pärast käesoleva määruse jõustumist.

(19) Nõukogu 29. septembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1005/2008, millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks (ELT L 286, 29.10.2008, lk 1).

(20) Nõukogu 25. veebruari 2008. aasta määrus (EÜ) nr 199/2008 kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva ühenduse raamistiku loomise ning ühise kalanduspoliitikaga seotud teadusliku nõustamise toetamise kohta (ELT L 60, 5.3.2008, lk 1).

(*10) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

(*11) Neli aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*12) Viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumist.

(*13) Üks aasta pärast käesoleva määruse jõustumist.

I LISA Punkt 1: Süvamereliigid Teaduslik nimetus Tavanimetus Kõige ohualtimad (x) Artikli 4 lõike 2 punkti c hilisem kohaldamine Centrophorus granulosus Kare ogahai x Centrophorus squamosus Hall lühiogahai x Centroscyllium fabricii Must koletishai x Centroscymnus coelolepis Portugali süvahai x Centroscymnus crepidater Pikk-koon-süvahai x Dalatias licha Šokolaad-odahai x Etmopterus princeps Suur tumehai x Apristuris spp Islandi koerhailane Chlamydoselachus anguineus Mantelhai Deania calcea Pikk-koonhai Galeus melastomus Mustsuu-koerhai Galeus murinus Hiir-saagrai Hexanchus griseus Sinisuu-liftahven x Etmopterus spinax Harilik tumehai Oxynotus paradoxus Puriuim-sigahai Scymnodon ringens Lühikoon-hammashai Somniosus microcephalus Atlandi polaarhai Alepocephalidae Silepealased Alepocephalus Bairdii Silepea (liik Alepocephalus bairdii perekonnast Alepocephalus) Alepocephalus rostratus Risso silepea Aphanopus carbo Süsisaba Argentina silus Põhjaatlandi hõbekala Beryx spp. Limapead Chaceon (Geryon) affinis Süvamere punakrabi x Chimaera monstrosa Euroopa meritont x Hydrolagus mirabilis Suursilm-merijänes x Rhinochimaera atlantica Atlandi nokistont x Coryphaenoides rupestris Kalju-tömppeakala Epigonus telescopus Must kardinal x Helicolenus dactilopterus Sinisuu-liftahven Hoplostethus atlanticus Atlandi karekala x Macrourus berglax Põhja-pikksaba Molva dypterigia Sinine molva Mora moro Mora x Antimora rostrata Antimora x Pagellus bogaraveo Besuugo Phycis blennoides Lima-niituimluts Polyprion americanus Ameerika vrakkahven Reinhardtius hippoglossoides Süvalest Cataetyx laticeps x Hoplosthetus mediterraneus Vahemere saagkõht x Macrouridae muud kui Coryphaenoides rupestris ja Macrourus berglax Pikksabad muud kui kalju-tömppeakala ja põhja-pikksaba Nesiarchus nasutus Gempüüllane (liik Nesiarchus nasutus sugukonnast Gempylidae – gempüüllased) Notacanthus chemnitzii Okasturilane (liik Notacanthus chemnitzii sugukonnast Notacanthidae – okasturilased) Raja fyllae Ümarrai x Raja hyperborea Arktika rai Raja nidarosiensus Norra rai Trachyscorpia cristulata Atlandi astelpea 2. jagu Liigid, mille püüki reguleerib täiendavalt NEAFC Brosme brosme Meriluts Conger conger Harilik meriangerjas Lepidopus caudatus Lintuim x Lycodes esmarkii Vöödiline lükood Molva molva Harilik molva Sebastes viviparus Väike meriahven (Norra mereahven) [ME 131]

II LISA Artikli 19 lõikes 4 osutatud andmekogumis- ja aruandluskohustused 1. Liikmesriigid tagavad, et veelgi rohkem eristatakse andmeid nende piirkondade kohta, mis hõlmavad nii liidu kui ka rahvusvahelisi vesi, nii et need viitavad eraldi kas liidu või rahvusvahelistele vetele. 2. Kui süvamere kalapüügiviisi toimingud mingis piirkonnas kattuvad mõne muu kalapüügiviisi toimingutega samas piirkonnas, hoitakse süvamere kalapüügiviisiga seotud andmekogumine lahus andmekogumisest, mida tehakse muu püügiviisiga tegeldes. 3. Kõigi süvamere kalapüügiviiside puhul võetakse tagasiheidetavast saagist proove. Lossitavast ja tagasiheidetavast saagist proovivõtu strateegia hõlmab kõiki I lisas loetletud liike, samuti liike, mis kuuluvad merepõhja ökosüsteemi, nagu süvaveekorallid, käsnad või muud samasse ökosüsteemi kuuluvad organismid. 4. Kui kohaldatava mitmeaastase andmekogumiskava kohaselt nõutakse püügikoormuse andmete kogumist tundides, mis kulus traaliga kalapüügiks ja passiivpüüniste vees olemise ajaks, koguvad liikmesriigid ja on valmis esitama koos selliste püügikoormuse andmetega järgmised täiendavad andmed: a) püügitegevuse geograafiline asukoht loomuste kaupa, laevaseiresüsteemi andmed edastatakse laevalt kalapüügi seirekeskusele; b) püügivahendite kasutamise sügavus, kui laeva suhtes kehtib elektroonilise püügipäeviku kaudu aruandmise nõue. Laeva kapten on teatab püügisügavuse standardiseeritud aruandevormi kohaselt. 4a. Komisjon tagab, et andmeid kogutakse õigel ajal ja kõigis liikmesriikides ühtlustatud viisil ning et need on täpsed, usaldusväärsed ja põhjalikud. [ME 132] 4b. Komisjon tagab kogutud andmete turvalise säilitamise ning teeb need üldsusele kättesaadavaks, v.a erandjuhtudel, kui on vajalik nõuetekohane kaitse ja konfidentsiaalsus ning kui selliste piirangute põhjused on teatatud. [ME 133]