Uues otsuses rõhutatakse vajadust tugeva kooskõla järgi EIP välistegevuse ning ELi välispoliitika, programmide ja vahendite vahel ning väärib märkimist, et kogu 2014. aasta jooksul tegi EIP tihedat koostööd Euroopa Komisjoni ja Euroopa välisteenistusega selleks, et tugevdada EIP meetmete ja ELi välispoliitika järjekindlust ja sidusust. Sellega seoses koostasid komisjon ja EIP Euroopa välisteenistusega konsulteerides läbivaadatud piirkondlikud tehnilised tegevussuunised, mis edastati 2015. aasta mais Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

2014. aastal, kui seda rakendati kolmandat aastat järjest, märkis EIP tulemuste mõõtmise raamistiku kaudu, et 100 % volitusega hõlmatud piirkondades sõlmitud tehingutest aitavad volituse eesmärkide saavutamisele eeldatavasti kas suurepäraselt või hästi kaasa. Arvatakse, et üle 90 % uutest projektidest saavutavad oodatava mõju, kvaliteedi ja usaldusväärsuse kriteeriumide kohaselt kas suurepärased või head tulemused. Rohkem kui 85 % uute projektide puhul võib eeldatavasti rääkida kas suurest või olulisest EIP lisaväärtusest. EIP enda 2014. aasta aruanne EIP ELi-väliste tehingute (mis hõlmab ka tehinguid Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikides ning ülemeremaades ja -territooriumidel) tulemuste kohta on avaldatud EIP veebisaidil.

EIP näitas jätkuvalt oma pühendumust ELi kliimameetmete toetamisele. 2015. aasta septembris võttis EIP juhatus vastu kliimameetmete strateegia, et selle abil suunata kõiki EIP meetmeid nii ELis kui ka sellest väljaspool, ning enne 2015. aasta lõppu kavatsetakse ajakohastada EIP kliimastrateegia välislaenude andmise volitusega hõlmatud riikide jaoks. Otsusega hõlmatud piirkondades sõlmitud EIP tehingute väärtus on endiselt tublisti üle otsuses määratud 25 % künnise ja see moodustab 2,1 miljardit eurot või 31 % kõigist sel aastal kliimameetmetele suunatud laenulepingutest, sealjuures on erilise tähelepanu all Aasia ja Ladina-Ameerika piirkond (ligi 40 % kliimaalastest laenulepingutest).

Ajavahemikul alates 2007. aastast kuni 30. juunini 2014 toimunud EIP finantstehingute kohta on antud ülevaade ELi eelarvetagatisega kaetud EIP 2013. aasta välistegevust käsitleva aruande lisas. Aruandes järeldatakse, et hoolimata maailma mitme piirkonna keerulisest ettevõtluskeskkonnast oli 30. juuni 2014. aasta seisuga otsuse nr 1080/2011/EL volituse kasutamise lõplik määr 99 %.

Üksikasjalikum teave ja statistilised tabelid eespool nimetatud meetmete kohta, sealhulgas projektide, sektorite, riikide ja piirkondade tasandil, on esitatud komisjoni talituste töödokumendis, mis on lisatud. EIP tulemuste mõõtmise raamistikku on rakendatud kolm aastat ja käesolev aruanne sisaldab teavet oodatud tulemuste kohta, võttes aluseks 2014. aastal sõlmitud EIP finantstehingud. Tegelikud tulemused, mis on saadud esimese tulemuste mõõtmise raamistiku kohase projekti täitmise läbivaatamise põhjal või enne tulemuste mõõtmise raamistikku heakskiidetud ja juba lõpule jõudnud tehingute juhtumiuuringute põhjal, on esitatud komisjoni talituste töödokumendis.

Uue, 16. aprillil 2014 vastu võetud otsusega nr 466/2014/EL (edaspidi „volitus”) seati ELi tagatise ülemmääraks 30 miljardit eurot, mis jaguneb kindlaksmääratud 27 miljardi euro suuruseks ülemmääraks ja fakultatiivseks 3 miljardi euro suuruseks lisasummaks. Fakultatiivse summa aktiveerimise ja selle piirkondliku jaotuse kohta teevad otsuse Euroopa Parlament ja nõukogu pärast volituse vahehindamist. Uues otsuses ei ole muudetud ELi tagatise laiendamise kolme kõrgetasemelist eesmärki, mis on järgmised: kohaliku erasektori arengu edendamine, sotsiaalse ja majandusliku taristu arendamine ning kliimameetmed, põhieesmärgina on aga nimetatud piirkondliku integratsiooni tugevdamist. Volitus jõustus tagatislepingu allkirjastamisega 25. juulil 2014.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta ja 16. aprilli 2014. aasta otsustega nr 1080/2011/EL ja nr 466/2014/EL anti Euroopa Investeerimispangale (edaspidi „EIP”) ELi tagatis liiduväliste investeerimisprojektide toetamiseks sõlmitud EIP finantseerimistehingutest tekkida võiva kahjumi puhuks vastavalt aastateks 2007–2013 ja 2014–2020 (edaspidi „otsused” või „ELi tagatis”). Nende otsustega on ette nähtud, et komisjon esitab Euroopa Investeerimispanga ELi eelarvetagatisega kaetud välistegevuse kohta kord aastas aruande, mis tugineb EIP aastaaruannetele. Kuna otsuse nr 1080/2011/EL kohaldamisaega pikendati kuue kuu võrra kuni 30. juunini 2014 ja aastate 2014–2020 kohta võeti vastu otsus nr 466/2014/EL, on käesolev, 2014. aastat hõlmav aruanne koostatud nende kahe õigusliku aluse nõuete kohaselt. Käesolevas aruandes esitatakse ka kokkuvõte EIP enda riskitehingute kohta, mis pank teostas otsustega hõlmatud piirkondades 2014. aastal. EIP tehinguid Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikides ning samuti ülemeremaades ja -territooriumidel käsitletakse eraldiseisvas aastaaruandes.

2014. aastal suurenes Vahemere riikides EIP poolt ELi tagatisega ja EIP omal riisikol antud rahastamine eelmise aastaga võrreldes kolm korda, ulatudes 1,6 miljardi euroni. Sellest 1,3 miljardi euroga toetatakse tähtsamaid taristuprojekte, sealhulgas investeeritakse teede nüüdisajastamisse ja koolide ajakohastamisse ning kliimameetmete projektidesse taastuvenergia (päikeseenergia kava Iisraelis ja Marokos) ning energiatõhususe valdkonnas (kombineeritud tsükliga jaam Egiptuses). Jätkuvalt on piirkonnas oluline prioriteet erasektori arengu toetamine. Viis uut krediidiliinide kokkulepet (280 miljonit eurot) on sõlmitud Tuneesias, Egiptuses ja Liibanonis ning VKEde toetamine on suurim pärast Araabia kevadet. Veel 52 miljoni ulatuses tehinguid sõlmiti kolmandate isikute vahendeid kasutades, sealhulgas toetati mikroettevõtjaid mikrokrediiditeenuste pakkujate kaudu ja rahastati aktsiafonde, mille abil toetatakse kohaliku finantssektori mitmekesistamist.

Nagu selgub tabelist 4, olid ühinemiseks valmistuvad riigid endiselt peamine EIP liiduvälist rahastamist saav piirkond 2014. aastal, kusjuures laenulepinguid oli sõlmitud 2,4 miljardi euro ulatuses, mis moodustas 36 % asjaomaste piirkondade kogurahastamisest. Piirkonnas on esmajoones tegeletud innovatsioonile ja majanduskasvule, eriti VKEde ja erasektori laenudele piisava rahalise toetuse tagamisega. Volitusega seoses on prioriteet olnud ka selliste projektide rahastamine, mis edendavad täielikumat lõimumist Euroopa taristuvõrkudega.

EIP toetas 2014. aastal endiselt kindlalt kliimameetmeid. Kokku sõlmiti selles valdkonnas 2,1 miljardi euro väärtuses lepinguid, mis moodustab 31 % kõigist volitusega hõlmatud piirkondades sõlmitud lepingutest. See tase on ligilähedane eelmise aasta rekordarvuga ja kindlalt üle EIP üldise 25 % eesmärgi kõigi antud laenude kogusummast .

Eri sektorite (energia, transport, vesi ja kanalisatsioon, tervishoid, haridus, linnade areng) sotsiaalse ja majandusliku taristu arendamise toetamiseks sõlmis EIP tehinguid kokku 4,1 miljardi euro väärtuses, sealjuures 41 tehingut 3,7 miljardi euro väärtuses on uued projektid. Energiasektoris sõlmis EIP 2014. aastal lepinguid 15 uue projekti ellu viimiseks, neist kuus projekti on seotud energiatootmisega. EIP toetas ka elektri ja gaasivõrkude arendamist ning kaks projekti keskendusid eranditult elektrivõrgu laiendamisele ja ajakohastamisele, eesmärgiga parandada selle usaldusväärsust ja tõhusust ning ühendada elektrivõrku rohkem majapidamisi ja ettevõtteid. EIP allkirjastas seitse uut projekti transpordisektoris, kuus projekti vee- ja kanalisatsioonisektoris ning viis linnade arengut käsitlevat projekti. Täpsemat teavet rahastatud projektide kohta vt komisjoni talituste töödokumendist.

2014. aastal sõlmis EIP 2,7 miljardi euro väärtuses 39 rahastamistehingut, millega toetatakse volitusega hõlmatud piirkondades kohaliku erasektori arengut. 39st tehingust 33 on uued tehingud, mis sõlmiti esmakordselt 2014. aastal, ja neist enamik on vahendatud tehingud, peamiselt VKEdele või keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjatele ettenähtud krediidiliinid (21 tehingut). Sarnaselt eelmistele aastatele sõlmiti suurem osa uute krediidiliinide lepingutest ühinemiseks valmistuvas piirkonnas ühinemiseelse rahastamisvahendi kaudu EIP omal riisikol, sealjuures toetati ettevõtete nüüdisajastamise, laiendamise ja ELi standarditele vastamisega seotud tegevust. Vahemere piirkonnas on käivitatud neli uut väikerahastamise investeerimisvahendit ehk börsivälistesse ettevõtetesse investeerivat fondi. Lisaks toetatakse kohaliku erasektori arengut täielikult või osaliselt veel kaheksa otsese finantstehinguga (sealhulgas kolm taristuprojekti).

Euroopa Komisjon ja EIP viisid Euroopa välisteenistusega konsulteerides lõpule piirkondlike tehniliste tegevussuuniste ajakohastamise. Need kehtivad ELi tagatisega EIP tehingutele aastatel 2014–2020. Suunistes antakse juhiseid, kuidas eri piirkondades kooskõlastada EIP meetmete ulatus ELi poliitika, programmide ja vahenditega. Suunised edastati 2015. aasta mais Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Järgmisel joonisel kajastatakse panust volituse eesmärkide saavutamisesse, arvesse on võetud 2014. aasta volitusekohaseid tehinguid ja omal riisikol tehtud tehinguid. Peaaegu pool tehingutest toetab rohkem kui ühte eesmärki. Seda on näha eriti kliimameetmetega seotud projektide puhul.

Aasias, Kesk-Aasias ja Ladina-Ameerikas suurenes taas laenude kogumaht, nimelt 0,2 miljardi euro võrra võrreldes 2013. aastaga ja see ulatub 1,4 miljardi euroni. Oluline põhisuund oli endiselt kliimameetmete ja säästva energia toetamine, mis moodustas 58 % aasta jooksul sõlmitud lepingutest. Muud lepingud hõlmavad 150 miljoni euro suurust esimest krediidiliini Mehhiko kommertspangaga ja esimest 50 miljoni euro suurust lepingut Mongoolias investeeringuteks vee, reovee ja kanalisatsiooni valdkonnas. EIP sõlmis ka lepingu 70 miljoni euro suuruse laenuosa andmiseks Tadžiki-Kõrgõzstani energiaühendusele. Selle projekti oluline väärtus on piirkondliku koostöö tugevdamine ja selle suurust arvestades on see üsna erakordne Kesk-Aasia riikide jaoks.

Idapoolsetes naaberriikides ulatus laenulepingute kogusumma 1,2 miljardi euroni, mis oli ühes aastas sõlmitud lepingute mahu poolest suuruselt teine 2013. aastal sõlmitud lepingute rekordmahu (1,8 miljardit eurot) järel. Venemaal on meetmed seiskunud ELi sanktsioonidega seoses. EIP panusena ELi-Ukraina eritegevuskavasse sõlmiti Ukrainas 940 miljoni euro väärtuses lepinguid. Et täita võetud kohustus pakkuda aastatel 2014–2016 rahastamiseks 3 miljardit eurot, tihenes koostöö Ukraina ametiasutustega ning muutus aktiivsemaks dialoog komisjoni ja EIPga ning koostöö muude investoritega. Sõlmitud tehingud hõlmavad riigi kaudu antavaid krediidiliine erasektori arendamiseks, esmaste taastus- ja ülesehitustööde raamlaenu, gaasijuhtmeprojekti toetamist ja üleeuroopalisse transpordikoridori kuuluva Beskiidide raudteetunneli ehitamise toetamist.

2014. aastal lõppesid kaheksa tulemuste mõõtmise raamistiku alusel heaks kiidetud tehingut. Tulemuste mõõtmise raamistiku kohase projekti täitmise läbivaatamise tulemused on kokkuvõtvalt esitatud komisjoni talituste töödokumendis. Kuna tulemuste mõõtmise raamistiku kohaste tehingute tegelikud tulemused saadakse alles mitme aasta pärast, tuginetakse rakendatavate projektidega saavutatud tegelike tulemuste käsitlemisel komisjoni talituste töödokumendis kuuele juhtumiuuringule. Oodatavad tulemused on esitatud allpool ja neid käsitletakse volitusega hõlmatud piirkondades 2014 aastal sõlmitud EIP finantstehingute puhul. Projektide ja oodatavate tulemuste kahekordse loendamise vältimiseks viidatakse aruandes ainult uute projektide oodatavatele tulemustele ja lisaväärtusele. Uued projektid on sellised, mille kohta esimesed rahastamislepingud sõlmiti 2014. aastal (neid on 64).

Tulemuste mõõtmise raamistik võimaldab hinnata EIP finantstehinguid nende terve elutsükli jooksul. See aitab valida konkreetsete tulemuste põhjal välja usaldusväärsed projektid, mis on kooskõlas ELi prioriteetidega ja mille puhul annab EIP kaasamine lisaväärtuse. Hindamisetapis tehakse kindlaks tulemusnäitajad, samuti algne olukord ja eesmärgid, mis kajastavad tehingu oodatavaid majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid tulemusi. Edusammude tegemist võrreldes kõnealuste täpsustatud võrdlusnäitajatega jälgitakse projekti kogu kestuse jooksul ja sellest antakse aru kahel korral: otsetehingute puhul projekti lõpetamisel ja kolm aastat pärast projekti lõpetamist; börsivälistesse ettevõtetesse investeerivate fondide puhul investeerimisperioodi lõpus ja tegevuse lõppemisel; vahendatud laenuandmise puhul jaotusperioodi lõpus.

2014. aastal allkirjastas EIP 1,6 miljardi euro väärtuses (1,1 miljardit 2013. aastal) kokku 23 rahastamislepingut, millega aidatakse kaasa piirkondlikule integratsioonile. Kaheksa krediidiliiniga (795 miljonit eurot) toetatakse piirkondlikku integratsiooni ühinemiseks valmistuvas piirkonnas. Selleks tugevdatakse rahvusvahelist koostööd ja toetatakse majanduslikku lähenemist ELile. Transpordisektoris on projektide eesmärk lihtsustada piiriülest liikuvust (253 miljonit eurot) ja energeetikasektoris on projektidel tähtis roll energiale juurdepääsu tagamisel riikides, kus looduslikud energiaallikad võivad puududa (293 miljonit eurot).

Kliimameetmetega seotud laenuandmine oli Aasias endiselt suur, moodustades ligi 68 % laenulepingutest; Ladina-Ameerikas ulatus see 54 %ni ja Lõuna-Aafrikas 100 %ni uute finantseeringute mahust. Vahemere piirkonnas oli 2014. aastal sõlmitud rahastamislepingutest kliimameetmetega seotud 31 %. Märkimisväärne osa kliimameetmetega seotud rahastamisest oli suunatud projektidele ühinemiseks valmistuvas piirkonnas ja idapoolsetes naaberriikides, kuid üldine osakaal on muude tugevate laenuandmise prioriteetide (eelkõige erasektori areng) tõttu väiksem.

Enamik (88 %) kliimameetmete valdkonnas antud laenudest on seotud investeeringutega taastuvenergiasse, energiatõhususse ja säästvasse transporti. 2 % kliimavaldkonna laenudest andis EIP kliimamuutustega kohanemise valdkonnas, mis annab tunnistust arenguriikide vähesest soovist kliimamuutustega kohanemise jaoks raha laenata ja sellest, et see sektor pakub erainvestoritele vähe huvi. Kuid tunnistades, et otsusega hõlmatud piirkonnad on eriti vastuvõtlikud praegusele kliima muutlikkusele ja tulevastele kliimamuutustele, suurendab EIP kliimamuutustega seotud riskidele vastupanuvõimet käsitlevate teemade integreerimist projektidesse. See hõlmab tehnilise abi ja asjakohaste kavandamismeetmete toetamist ning samuti selliste konkreetsete kohanemisega seotud investeeringute toetamist nagu üleujutustõrje ja kaitsemeetmed.

Mis puudutab eesmärkidesse panustamise tugevust (tulemuste mõõtmise raamistiku esimene sammas), siis üle 40 % 2014. aastal sõlmitud uutest laenulepingutest hinnati suurepäraseks, mis tähendab suurt panust nii riigi enda arengueesmärkidesse kui ka ELi asjaomase riigi ja/või piirkonnaga seotud prioriteetidesse. Ülejäänud tehingud hinnati esimese samba raames heaks. Need projektid, mille panus peaks olema hea, on kooskõlas volitusekohaste eesmärkidega ja võivad anda suure panuse kas riigi enda või ELi arengueesmärkidesse ja tagasihoidliku panuse vastavalt teistesse.

Otserahastatud projektide puhul (tulemuste mõõtmise raamistiku teine sammas) põhineb hinnang projekti usaldusväärsusel, rahanduslikul ja majanduslikul kestvusel ning keskkondlikul ja sotsiaalsel jätkusuutlikkusel. Vahendatud tehingute puhul põhineb hinnang oodatavatel tulemustel, mida on kaalutud vahendusasutuse usaldusväärsuse ja tegutsemistingimuste kvaliteedi alusel mõõdetavate riskikaalutlustega.

Teine sammas näitab, et eeldatavasti peaks saama suurepärase hinnangu 14 % sõlmitud uutest tehingutest, sealhulgas otsetehingud, mille sisemine tulumäär on suurem kui 15 %, või vahendatud tehingud (krediidiliinid), mis annavad erilise panuse rahastamisele juurdepääsu suurendamisse ja finantssektori arengusse suhteliselt väikeste riskidega keskkonnas. Rohkem kui 76 % uutest tehingutest peaks saama hinnangu „hea”. Need on otsetehingud, mille sisemine tulumäär on taristuprojektide puhul keskmiselt 10–15 %, või vahendatud tehingud, mis annavad panuse rahastamisele juurdepääsu suurendamisse ja finantssektori arengusse suurte riskidega keskkonnas, kus tulemuste saavutamine on vähem tõenäoline. Kuus projekti said hinnangu „rahuldav”, peamiselt suurte riskidega keskkonna tõttu, mis mõjutab kavandatavate tulemuste saavutamise tõenäosust.

Täiendavust (tulemuste mõõtmise raamistiku kolmas sammas) mõõdetakse investeerimisprojekti antava EIP panuse ja tavaturu pakutava rahastamise vahelise erinevuse järgi kolmes mõõtmes: rahaliste vahendite piisavus projektide vajaduste jaoks, EIP tehniline panus ning mõju, mis väljendub standardite tõstmises ja muude allikate kaasamise lihtsustamises. Eeldati, et 2014. aastal annavad kõik tehingud laenajatele eelise turu pakutava rahastamise ees. Tulemuste mõõtmise raamistiku tulemustest on näha, et 14 % 2014. aastal sõlmitud uute tehingute puhul peaks täiendavus olema suur – tavaliselt pikendavad need laenuvõtjale turult kättesaadavate laenuinstrumentide pikimat tähtaega rohkem kui 100 %; on kooskõlas rahastatavate varade majandusliku elueaga vähemalt 80 % ulatuses; võtavad juhtrolli projektide ettevalmistamisel, struktureerimisel ja/või rakendamisel pakutavas toetuses. 70 % panus peaks olema hea ja täiendavus oluline – tavaliselt ühendavad need märkimisväärse rahalise täiendavuse ning olulise tehnilise ja valdkondliku panuse või standardid ja usaldatavustaseme. 14 % sõlmitud tehingute puhul, mille oodatav täiendavus oli hinnangu kohaselt tagasihoidlik, oli enamasti tegemist standardtoodetega, mille puhul oli vajalik piiratud panus projekti väljatöötamisse, struktureerimisse või rakendamisesse.

4.EIP KOOSTÖÖ TEISTE ASUTUSTEGA

4.1 KOOSTÖÖ KOMISJONIGA

Volituse nõudeks on, et Euroopa Komisjon, Euroopa välisteenistus ja EIP teeksid koostööd ning tugevdaksid kooskõla EIP välistegevuse ja ELi välispoliitika eesmärkide vahel. Samuti peaksid nad püüdma saavutada võimalikult suure sünergia EIP rahastamise ja ELi eelarvevahendite vahel peamiselt korrapärase ja süstemaatilise dialoogi abil ning poliitika, strateegiate ja projektide kavandamise teemadel varakult üksteisega konsulteerides. Euroopa Komisjoni, Euroopa välisteenistuse ja EIP vaheline vastastikuse mõistmise memorandum koostöö ja koordineerimise kohta volitusega hõlmatud piirkondades (vaadati läbi 2013. aastal) kehtib endiselt ka 2014. aastal. Selle kohaselt vahetatakse näiteks projektide kavandamist käsitlevat teavet ja kontaktandmeid.

Et uut volitust aastateks 2014–2020 arvesse ja kasutusele võtta, pidasid komisjon ja EIP läbirääkimisi läbivaadatud tagatislepingu ja sissenõudmislepingu üle ning allkirjastasid need 2014. aasta juulis.

EIP võttis seoses ELi Ukraina toetamise algatusega oma tegevusplaanis kohustuse laenata aastatel 2014–2016 Ukrainale 3 miljardit eurot. Kooskõlas nõukogu otsuste ja järeldustega peatas EIP igasuguse Venemaa tehingutega seotud laenude andmise ja hoolsuskohustuse alase tegevuse. 2014. aasta juunis allkirjastasid Gruusia, Moldova ja Ukraina ELiga assotsieerimislepingud.

Lõunas uuendas EIP oma partnerlust Euroopa Komisjoniga naabruspoliitika investeerimisrahastu kaudu, et pakkuda uut riskikapitali vahendit kuni 300 miljoni euro väärtuses. EIP investeerib ELi kõrval oma vahenditest kuni 200 miljonit eurot.

2014. aastal sõlmiti kaks uut raamlepingut Kambodža Kuningriigi ja Bhutani Kuningriigiga, mis aitavad neis riikides ellu viia EIP tehinguid.

EIP jätkas 2014. aastal aktiivset osalemist piirkondlikes laene ja toetusi ühendavates mehhanismides. EIP tegi komisjoniga tihedat koostööd väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamise ELi platvormi ekspertide tehnilises töörühmas. EIP osales innukalt tehnilise töörühma tegevuses seoses „suuniste andmisega avaliku sektori vahendite mobiliseerimise kohta, sh avaliku ja erasektori partnerluste kaudu” ja kliimamuutuste vastase võitluse rahastamise tehnilise töörühma töös.

EIP meetmete ja ELi poliitika vahelise sidususe edasiseks suurendamiseks võttis EIP 2014. aasta jooksul vastu neli avaliku poliitika eesmärki. Tunnistades samas volitusega seotud aruandlusnõudeid, usub EIP, et see annab võimaluse ka ühtlustada viisi, kuidas EIP esitab ELis ja sellest väljaspool toimuvate laenutehingute kohta aruandeid ja teavet. Neli avaliku poliitika eesmärki on järgmised: innovatsioon, VKEde ja keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjate rahastamine, taristu ning keskkond. Neile lisaks seab EIP kaks valdkondadeülest eesmärki, nimelt võitlus kliimamuutuste vastu ning majanduslik ja sotsiaalne ühtekuuluvus ELis.

Pärast OECD läbipaistvuse ja maksualase teabevahetuse ülemaailmse foorumi täiskogu istungjärku 2013. aasta novembris Jakartas kiitis EIP 2014. aasta märtsis heaks ja avaldas koostööst keelduvate jurisdiktsioonide poliitika addendum’i. Kohaldades rangeid tähtaegu ja tingimusi ning kooskõlastatult teise poole vastavate institutsioonidega kehtestatakse koostööst keelduvate jurisdiktsioonide poliitika addendum’i kohaselt piiratud ulatuses ümberpaigutamise nõuete kohaldamise peatamine nende jurisdiktsioonide suhtes, kes on võtnud kohustuse võtta piisavaid meetmeid OECD ülemaailmsel foorumil kindlaks tehtud puuduste parandamiseks.

EIP korraldas 2014. aastal ka kõigi rahvusvaheliste finantseerimisasutuste, rahapesuvastase töökonna, OECD ülemaailmse foorumi, Euroopa Keskpanga, Euroopa Pangandusjärelevalve ja korruptsiooniga võitleva organisatsiooni Transparency International osavõtul vastavusele pühendatud tippkohtumise (Compliance Summit) ning kodanikuühiskonna seminari koos vabaühendustega koostööst keelduvaid jurisdiktsioone ja maksustamist käsitlevatel teemadel.

4.2. KOOSTÖÖ EUROOPA OMBUDSMANIGA

EIP ja Euroopa Ombudsmani vahel 2008. aastal sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumiga loodi alus EIP kaebuste esitamise mehhanismi kahele etapile – sisemisele (EIP kaebuste esitamise mehhanism) ja välimisele (Euroopa Ombudsman) –, mille EIP direktorite nõukogu 2010. aastal pärast laiaulatuslikku avalikku konsultatsiooni heaks kiitis. Sellega saavutatakse ühine arusaamine kohaldamise eesmärgist ja järjekindlusest nii selle sisemistes kui ka välimistes osades, pöörates sealjuures erilist tähelepanu järgmisele:

• tõhusa sisemise kaebuste esitamise mehhanismi (EIP tasandil) olemasolu, mis tegeleb EIP-le väliste osapoolte esitatud kaebustega kõikides EIP äriüksustes;

• nende kaebuste puhul, mis käsitlevad väljaspool ELi tehtavaid tehinguid, sealhulgas välisvolitusi, võtab Euroopa Ombudsman kohustuse kasutada süsteemselt oma algatusõigust, et tegeleda kaebustega, mille esitaja ei ole Euroopa Liidu kodanik ega elanik;