[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 14.7.2006

KOM(2006) 387 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

Liikmesriikide aruanded ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsiste rikkumiste kohta 2004. aastal

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

Liikmesriikide aruanded ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsiste rikkumiste kohta 2004. aastal

1. SISSEJUHATUS

Selgema ülevaate saamiseks sellest, kuidas liikmesriigid täidavad ühenduse eeskirjade jõustamisega seotud kohustusi, kohustas nõukogu oma määrusega (EÜ) nr 1447/1999[1] liikmesriike esitama komisjonile iga aasta aruande, kui palju on avastatud tõsiseid rikkumisi ja rakendatud sanktsioone. Selleks kehtestati nimetatud määruses loetelu 19 rikkumisviisiga, mida peetakse ühenduse eeskirjade eriti tõsiseks rikkumiseks. Liikmesriigid peavad tagama, et võetaks asjakohased meetmed füüsiliste või juriidiliste isikute suhtes, kes rikuvad ühise kalanduspoliitika eeskirju.[2]Loetelus esitatud rikkumised on seotud kõige olulisemate kohustustega, mis on ühenduse eeskirjadega kehtestatud kalavarude kaitse, järelevalve ja kalatoodete turustamise alal.

Nõutava teabe komisjonile teatamise kord on kehtestatud komisjoni määrusega (EÜ) nr 2740/1999.[3] Elektroonilisel kujul esitatud andmed peaksid võimaldama võrrelda eeskirjade jõustamise tõhusust eri liikmesriikides. Seadusandja eesmärk on saavutada ajapikku kaluritele võrdsed tegutsemisvõimalused, et neil oleks seetõttu suurem usaldus kontrolliasutuste vastu kõikjal Euroopa Ühenduses ja nad täidaksid ühenduse eeskirju, mis on kehtestatud kalavarude kaitseks.

Käesolev teatis käsitleb ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsise rikkumise juhtusid, mille kohta avati toimik 2004. aastal. Käesolev on viies teatis selle küsimuse kohta. Komisjon esitas sellekohased andmed 2000. aasta kohta 12. novembri 2001. aasta teatises,[4] 2001. aasta kohta 5. detsembri 2002. aasta teatises,[5] 2002. aasta kohta 15. detsembri 2003. aasta teatises[6] ja 2003. aasta kohta 20. mai 2005. aasta teatises.[7]

2. LIIKMESRIIKIDE 2004. AASTA ARUANDED

Nõukogu määruses nr 2740/1999 on sätestatud üksikasjalikud eeskirjad andmete esitamiseks ühise kalanduspoliitika eeskirjade tõsiste rikkumiste kohta. Andmed esitatakse elektrooniliselt, et komisjoni talitused saaksid koostada teatisele lisatavad tabelid. Nende tabelitega püütakse esile tuua kõige huvitavamad järeldused, mis tulenevad liikmesriikide aruannetest.

Kasutatakse liikmesriikide esitatud andmeid; liikmesriigid saavad arvud üle kontrollida, enne kui komisjon teatise lõplikult vormistab.

Kuna teavet ei ole kerge tõlgendada, sest see koosneb üksnes numbrijadadest ning mõned andmed võivad olla ka mõnel määral eksitavad, palus komisjon liikmesriikidel esitada lisateavet, mis nende arvates võiks aidata andmeid analüüsida.Liikmesriikide märkusi arvestati ning vajadusel esitatakse konkreetsed viited neile märkustele.

3. TÕSISTE RIKKUMISTE ARV VÕRRELDES IGA LIIKMESRIIGI KALALAEVADE ARVUGA

Et esitada mõned arvandmed, on järgmises tabelis näidatud iga liikmesriigi kalalaevade registris 1. jaanuariks 2005 registreeritud laevade arv ning liikmesriikide avastatud ja teatatud tõsiste rikkumiste koguarv; arvestatud on üksnes iga liikmesriigi lipu all sõitvate laevade rikkumisi. Saadud andmed ei võimalda teha vahet kalurite ja muude kalapüügisektori ettevõtjate toimepandud rikkumiste vahel. Seetõttu ei pruugi allpool esitatud tõsised rikkumised olla tingimata seotud üksnes kaluritega.

Liikmesriik | Laevade arv | Tõsiseid rikkumisi |

Belgia | 123 | 32 |

Taani | 3416 | 258 |

Saksamaa | 2163 | 87 |

Kreeka | 18723 | 1487 |

Eesti | 1050 | Andmed puuduvad |

Hispaania | 14053 | 3813 |

Prantsusmaa | 7884 | 492 |

Iiri | 1431 | 50 |

Itaalia | 14923 | 3398 |

Küpros | 897 | 5 |

Läti | 942 | 175 |

Leedu | 303 | Andmed puuduvad |

Malta | 2133 | Andmed puuduvad |

Madalmaad | 862 | 141 |

Poola | 1248 | 73 |

Portugal | 10082 | 1729 |

Sloveenia | 148 | Andmed puuduvad |

Soome | 3394 | 5 |

Rootsi | 1598 | 94 |

Ühendkuningriik | 7034 | 76 |

4. AVASTATUD RIKKUMISTE ARV VÕRRELDES LIIKMESRIIKIDE KORRALDATUD KONTROLLIMISTE ARVUGA

Liikmesriikide esitatud andmete võrdlemiseks oleks vaja võrrelda kindlas ajavahemikus avastatud rikkumiste arvu kontrolliasutuste korraldatud kontrollimiste arvuga sama ajavahemiku jooksul. Kahjuks ei esitanud liikmesriigid komisjonile piisavalt andmeid, mis võimaldaksid komisjoni talitustel koostada selle kohta eraldi tabeli. Lisaks sellele võib kontrollimise sisu eri liikmesriikides olla erinev, mistõttu ei ole tagatud andmete ühtlus.

Mõned liikmesriigid esitasid komisjonile andmed 2004. aastal korraldatud kontrollimiste arvu kohta. Suured erinevused liikmesriikide andmetes sunnivad kahtlema mõnede arvude õigsuses: näiteks on Poola puhul avastatud rikkumisi võrreldes registreeritud kontrollimiste arvuga 2%, samas Hispaania puhul on neid 6%, Küprose puhul 12% ja Kreeka puhul 65%.

5. PIIRKONDLIKE KALANDUSORGANISATSIOONIDE AVASTATUD RIKKUMISED

Mitu piirkondlikku kalandusorganisatsiooni on juba võtnud kasutusele või kavatsevad vastu võtta kontrollikava, milles nähakse ette rikkumiste registreerimine. Sellised kavad on olemas Loode-Atlandi Kalastusorganisatsioonil (NAFO), Kirde-Atlandi Kalanduskomisjonil (NEAFC) ja Rahvusvahelisel Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonil (ICCAT).

Kava kohaselt registreeritakse ühise kalanduspoliitika eeskirjade iga tõsine rikkumine, mille on toime pannud eespool nimetatud piirkondlike kalandusorganisatsioonide raames tegutsevad laevad, koos teiste juhtumitega ja teatatakse neist komisjonile käesoleva teatise koostamiseks.

Siinjuures tasub meenutada, et Euroopa Ühendus esitab nimetatud organisatsioonidele iga aasta aruande avastatud ja riiklikest kontrolliasutustest komisjoni talitustele teatatud rikkumiste kohta. Siiski ei saa piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele edastatud andmeid võrrelda käesoleva teatise lisades esitatud andmetega, sest rikkumise viisid on erinevad.

Piirkondlike kalandusorganisatsioonide andmetest ilmneb, et NEAFCi aladel ei ole 2004. aastal väidetavalt avastatud ühenduse laevade ilmseid rikkumisi. NAFOga seoses teatasid teised lepinguosalised ühenduse laevade 18st ilmsest rikkumisest, kuid NAFO peab selle arvu veel kinnitama.

6. MÄRKUSED LIIKMESRIIKIDE ESITATUD ARUANNETE KOHTA

Liikmesriigid teatasid kokku 9660 juhtumist. Kõik nõukogu määruses (EÜ) nr 1447/1999 loetletud rikkumisviisid on avastatud rikkumiste hulgas esindatud. Rikkumiste arv on seega pisut suurem kui 2003. aastal (eelmistel aastatel avastati tõsiseid rikkumisi järgmiselt: 2000. aastal 7298, 2001. aastal 8139, 2002. aastal 6756 ja 2003. aastal 9502), kuid merekalapüügiga tegelevate liikmesriikide arv on vahepeal suurenenud seitsme võrra. Õigupoolest moodustab 2004. aastal liitunud liikmesriikides avastatud tõsiste rikkumiste arv ainult 2,7% rikkumiste koguarvust (Küpros, Eesti, Läti ja Poola teatasid 258 juhtumist).

Nagu juba eelmistes teatistes rõhutatud, võib avastatud rikkumiste hulgas olla siseveekogudes toimuva või harrastuskalapüügiga seotud rikkumisi. Hispaania esitatud andmete puhul on asi just nii.

Hispaanias, Itaalias ja Portugalis avastati 79,6% rikkumistest. Nendel riikidel on ka kõige rohkem kalalaevu. 22% juhtudel on tegemist loata kalapüügiga; kehtivatele turustusnormidele mittevastavate kalatoodete varumine, töötlemine, turuleviimine ja vedu on teisel kohal (19%). Püügilitsentsita kalapüük tõusis kolmandale kohale (14%). Need protsendid on sarnased 2003. aasta andmetele ja õigupoolest on enamik alates 2000. aastast avastatud rikkumistest seotud eelnimetatud kolme rikkumisviisiga, samas kui väga vähe juhtumeid (alla 10%) on seotud ühise kalanduspoliitika eeskirjade mõne muu tõsise rikkumise viisiga. Näiteks on üllatav, et laevaseiresüsteemist möödahiilimisega seotud rikkumisi oli 2004. aastal kogu Euroopa Ühenduses ainult 60.

82% rikkumiste puhul määrati ka karistus. Saksamaal, Eestis, Ühendkuningriigis, Hispaanias, Küprosel, Lätis ja Poolas määrati karistus kõigi rikkumiste puhul. Ka Itaalias määrati karistus rohkem kui 90% rikkumiste puhul. Samas määrati Rootsis karistus vaid 17% rikkumiste eest. Soome ei ole karistustest teatanud. Ka neid andmeid ei saa päriselt usaldada, sest ei ole välistatud, et liikmesriigid on siia hulka arvanud juhtumid, mille suhtes alustati menetlust varasematel aastatel, kuid mille menetlemine lõppes 2004. aastal. Ka on võimalik, et liikmesriigid registreerisid ainult juhtumid, mille suhtes menetlus alustati ja lõpetati 2004. aastal.

Kui võrrelda rikkujatele määratud rahatrahve, siis liikmesriikides on need sama liiki rikkumiste puhul üllatavalt erinevad. Näiteks:

- keelatud püügivahendi kasutamise või pardal hoidmise eest oli keskmine rahatrahv ühes liikmesriigis 108 eurot ja teises liikmesriigis, kuigi teatati ainult ühest sellisest juhtumist, 15 000 eurot;

- loata kalapüügi eest oli keskmine rahatrahv ühes liikmesriigis 58 eurot, teises aga koguni 13 788 eurot;

- püügikeelualuste liikide spetsialiseeritud püügi eest oli keskmine rahatrahv ühes liikmesriigis ainult 10 eurot ja teises 3334 eurot;

- kontrolldokumentides nõutavate andmete võltsimise eest oli keskmine rahatrahv ühes liikmesriigis 48 eurot ja teises 18 900 eurot.

Ilmselt tuleks keskmise trahvisumma hindamisel arvestada ka konkreetse rikkumisviisi esinemist ja üksikjuhtumi raskusastet. Peale selle võisid mõned teatatud rahatrahvidest sisaldada konfiskeeritud vara väärtust ja teised mitte, mis tähendab, et eri liikmesriikide rahatrahvide võrdlemine võib anda vale tulemuse. Määruses (EÜ) nr 1447/1999 ei ole 19 rikkumisviisi raskusastme alusel järjestatud.

Üldiselt ulatub liikmesriikides määratud keskmine rahatrahv 48 eurost 13 099 euroni ning ELis oli karistusega lõppenud menetluste puhul keskmine rahatrahv 2004. aastal 2272 eurot. See on vähem kui pool 2003. aastal määratud keskmisest rahatrahvist (4664 eurot). Selline suund vähenemisele ei ole hea märk. ELi kalatööstusele määratud rahatrahvide suuruse võrdlus lossitud kalatoodete väärtusega (vt VIII lisa) toetab järeldust, et määratud rahatrahvid on alates 2003. aastast vähenenud. Üksikjuhtudel määratud väga suured trahvid (kuni 120 000 eurot) üksnes näitavad, et liikmesriigid on enamikul juhtudel liiga leebed.

Kõigi määratud karistuste hindamisel võetakse arvesse kahte peamist aspekti: esiteks, aruandes esitatud summa võib, aga ei tarvitse lisakaristusena sisaldada konfiskeeritud saagi ja/või püügivahendi väärtust. Kuna saagi väärtus võib kergesti olla rahatrahvist suurem, võib see oluliselt mõjutada keskmise rahatrahvi suurust. Komisjoni talitustel ei ole võimalik välja selgitada, kas saagi ja püügivahendi väärtust on arvesse võetud või mitte, kui liikmesriigid ei esita üksikasjalikumaid andmeid.

Lisaks sellele ei ole rikkumiste puhul, mille karistuseks määrati kalapüügiõiguse või kutsetegevuse loa peatamise, võimalik hinnata, seega ka registreerida kutsetegevuse peatama sunnitud ettevõtja saamata jäänud tulu. Kahjud võivad olla suured, kuid neid ei saa arvesse võtta.

Tabelid näitavad ka, et 3203 juhul anti korraldus saagi või püügivahendite konfiskeerimiseks. Aruannetest selgus konfiskeerimiste arvu oluline suurenemine: 444 konfiskeerimisest 2000. aastal 4720 konfiskeerimiseni 2003. aastal. 2004. aastal konfiskeerimiste arv vähenes. Kreeka, Itaalia, Portugal ja Ühendkuningriik on liikmesriigid, kes teatasid selle meetme rakendamisest paljudel juhtudel. Seevastu Saksamaa, Eesti, Hispaania, Soome, Küpros, Läti ja Poola ei teatanud ühestki saagi või püügivahendite konfiskeerimisest.

Lõpuks saab mõnede liikmesriikide esitatud lisateabe põhjal märkida järgmist: üldiselt kestab ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumise eest karistuse määramise menetlus (nii haldus- kui ka kriminaalmenetlus) üsna kaua. Keskmiselt näib menetluse lõpuleviimiseks kuluvat 8–12 kuud. Kriminaalmenetlused kestavad üldiselt kõige kauem (Belgias, Iirimaal, Madalmaades, Rootsis, Ühendkuningriigis ja Soomes kasutatakse ainult kriminaalmenetlust).

Kuigi komisjoni talitused on korduvalt palunud esitada üksikasjalikumat teavet, on saadud vähe andmeid kalaliikide kohta, mida tõsised rikkumised mõjutavad kõige tugevamini (üldiselt on need kõrge kaubandusliku väärtusega liigid, mille suhtes piirkondades, kus on toime pandud tõsiseid rikkumisi, on vastu võetud taastamiskavad või rakendatud siseriiklikke piiravaid meetmeid). Ilmselt on liikmesriigid enamiku rikkumisi avastanud oma majandusvööndis, kuid praegusel hetkel ei ole võimalik täpselt kindlaks määrata ICESi püügipiirkondi.

7. EDASINE ARENG JA LÕPPMÄRKUSED

Komisjon on, nagu eelmises teatises lubatud, pidanud liikmesriikidega nõu selle üle, kuidas muuta teatist sisukamaks. Esiteks korraldas komisjon 30. septembril 2005 kalanduse peadirektorite nõupidamise. Sel nõupidamisel said osavõtjad vabalt arutada tõsiste rikkumiste teatise eesmärke ning seni saavutatud tulemusi. Üldiselt arvati, et teatis on kasulik vahend ühenduse eeskirjade täitmise hindamiseks. Leiti siiski, et on vaja täiendada selle sisu, et vältida tabelites näidatud arvude väära tõlgendamist. Rõhutati, et on vaja esitada rikkumise asjaolud, nagu laeva suurus, kalapüügikoha tüüp ja rikkumise üldisem majanduslik külg.

Lepiti siiski kokku, et 2004. aasta teatise vormi ei muudeta.

Teine oluline küsimus on rikkumisviiside loetelu: üldiselt arvatakse, et viisid ei ole piisavalt täpselt määratletud ning liikmesriigid võivad neid tõlgendada erinevalt.

Samuti uuriti võimalust lihtsustada aruandmiskohustusi.

Peadirektoritega arutatud küsimusi uuriti seejärel komisjoni 8. novembril 2005 kokku kutsutud kontrolliekspertide rühmas. Seal said liikmesriigid teha märkusi komisjoni talituste koostatud tabelite kohta.

Liikmesriikide märkusi arvestades tahab komisjon täiustada teatise teksti, et aidata sellega kaasa läbipaistvuse suurendamisele ja muuta rakendamist tõhusamaks. Komisjon jagab liikmesriikide arvamust, et tuleb muuta tõsiste rikkumiste loetelu, eriti seoses nõukogu määruse nr 2371/2002 artikli 25 lõikes 4 ettenähtud karistuste nimekirja kehtestamisega. Komisjon teeb ka kõik selleks, et kergendada liikmesriikide aruandmiskohustusi, kus iganes võimalik.

Tulevaste tõsiste rikkumiste teatiste sisukamaks muutmiseks palutakse liikmesriikidel siiski teatada komisjonile, milline oli karistuse majanduslik mõju õigusrikkujale, sealhulgas kutsetegevuse peatamise korral teatada ka selle kutsetegevuse käive. Ainult nende andmete analüüsi kaudu on võimalik hinnata karistuse hoiatavat mõju.

Liikmesriikidel palutakse ka täpsustada, millised ühise kalanduspoliitika või siseriiklike eeskirjade rikkumised on pannud toime kutselised kalurid ja millised harrastuskalurid.

Olles taas rõhutanud, et liikmesriikide selgitusteta on tabelites esitatud arve üsna raske tõlgendada, teeb komisjon käesolevas teatises järelduse, et olukord ei ole eelmise aastaga võrreldes tegelikult paranenud.Kuigi statistika näitab, et karistatud on enam kui 10% laevadest, on 2004. aastal määratud karistustena kalapüügiettevõtete tasutud summa (13,8 miljonit eurot[8]) võrdne umbes kahe tuhandikuga 2003. aasta lossimisväärtusest[9]. Selline summa viitab ohule, et kalatööstus võib pidada ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumise eest määratud karistusi lihtsalt tavaliseks ettevõtte jooksvaks kuluks ja mitte näha nendes stiimulit eeskirjade täitmiseks.Lisaks näitab IV lisas esitatud arvude analüüs, et enamik õigusrikkujatele määratud karistustest on tegeliku hoiatava mõju saavutamiseks selgelt ebapiisavad.

Seetõttu kutsub komisjon liikmesriike üles muutma oma õigusakte vajalikul viisil. Komisjon soovitab, et karistuse määramisel peaksid asutused üldreeglina arvestama pardal oleva saagi väärtust.Kuigi liikmesriigid võivad kasutada menetlusi, mida nad peavad kõige sobivamaks, soovib komisjon taas rõhutada, et halduskaristus, näiteks kalapüügiõiguse või kutsetegevuse loa peatamine, on tänu selle kiirele kohaldamisele väga tõhus vahend ühise kalanduspoliitika eeskirjade täitmise parandamiseks. Mõni liikmesriik juba kasutab seda võimalust, mida varem nende õigussüsteemis ei olnud, kuid on kahetsusväärne, et enamik liikmesriike seda vahendit veel ei kasuta vähemalt siis, kui eeskirjade rikkumine ei ole kriminaalkaristuse kohaldamiseks piisavalt tõsine.

Lisas esitatud tabelite loetelu

I Avastatud juhtumite arv rikkumise viisi ja liikmesriigi järgi

II Avastatud juhtumite arv rikkumise toime pannud poole kodakondsuse ja liikmesriigi järgi

III Karistatud rikkumiste arv rikkumise viisi ja liikmesriigi järgi

IV Keskmine rahatrahv rikkumise viisi ja liikmesriigi järgi

V Konfiskeerimiste arv rikkumise viisi ja liikmesriigi järgi

VI Peatamiste arv rikkumise viisi ja liikmesriigi järgi

VII Summa, mille iga liikmesriigi kalapüügiettevõtted on maksnud tõsiste rikkumiste eest

VIII Summa, mille iga liikmesriigi kalapüügiettevõtted on maksnud tõsiste rikkumiste eest, ja iga liikmesriigi püügi lossimisväärtus 2003. aastal

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

[pic]

VIII SUMMA, MILLE IGA LIIKMESRIIGI KALAPÜÜGIETTEVÕTTED ON MAKSNUD TÕSISTE RIKKUMISTE EEST, JA IGA LIIKMESRIIGI PÜÜGI LOSSIMISVÄÄRTUS 2003. AASTAL

LIIKMESRIIK | SUMMA, MILLE KALAPÜÜGIETTEVÕTTED MAKSID 2004. AASTAL | 2003. AASTA PÜÜGI LOSSIMISVÄÄRTUS[10] | % |

BEL | 2050 | 78 000 000 | 0,0026 |

CZE | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

DNK | 42 910 | 390 000 000 | 0,011 |

DEU | 29 603 | 81 000 000 | 0,036 |

EST | 238 | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

GRC | 284 850 | 267 000 000 | 0,10 |

ESP | 5 084 061 | 1 873 000 000 | 0,27 |

FRA | 116 825 | 823 000 000 | 0,014 |

IRL | 44 451 | 253 000 000 | 0,017 |

ITA | 6 456 507 | 1 012 000 000 | 0,64 |

CYP | 5820 | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

LTU | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

LVA | 28 118 | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

LUX | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

HUN | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

MLT | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

NLD | 16 410 | 313 000 000 | 0,005 |

AUT | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

POL | 39 269 | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

PRT | 269 176 | 205 000 000 | 0,13 |

SVN | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

SVK | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD | ANDMED PUUDUVAD |

FIN | ANDMED PUUDUVAD | 19 000 000 | ANDMED PUUDUVAD |

SWE | 9652 | 95 000 000 | 0,01 |

GBR | 1 349 236 | 666 000 000 | 0,20 |

Kokku liikmesriigid | 13 779 175 | 6 075 000 000 | 0,22 |

[1] EÜT L 167, 2.7.1999, lk 5.

[2] Määruse nr 2371/2002 art 25.

[3] EÜT L 328, 22.12.1999, lk 62.

[4] KOM(2001) 650, 12.11.2001

[5] KOM(2002) 687, 5.12.2002

[6] KOM(2003) 782, 15.12.2003

[7] KOM(2005) 207, 30.5.2005

[8] Üksikasjalikum teave on esitatud VII lisas.

[9] Kogu lossimisväärtus Euroopa Liidus 2003. aastal oli 6075 miljonit eurot (Eurostat. Kalandusstatistika 1990.–2004. aasta andmed. 2005. aasta väljaanne).

[10] Eurostat. Kalandusstatistika 1990.–2004. aasta andmed. 2005. aasta väljaanne.