EUROOPA PARLAMENDI RESOLUTSIOON,  
10. mai 2012,  
kontrollikoja eriaruannete kohta komisjoni 2010. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise 
kontekstis  
EUROOPA PARLAMENT,  
— võttes arvesse Euroopa Liidu 2010. aasta üldeelarvet (  1 ), 
— võttes arvesse Euroopa Liidu 2010. aasta raamatupidamise aastaaruannet (KOM(2011) 473 – C7- 
0256/2011) (  2 ), 
— võttes arvesse Euroopa Kontrollikoja aastaaruannet eelarveaasta 2010 eelarve täitmise kohta koos 
institutsioonide vastustega (  3 ) ja kontrollikoja eriaruandeid,  
— võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 kohaselt 2010. aasta kohta koostatud 
kontrollikoja kinnitavat avaldust, (  4 ) mis kinnitab raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja 
selle aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust,  
— võttes arvesse oma 10. mai 2012. aasta otsust Euroopa Liidu 2010. aasta üldeelarve täitmisele heaks ­
kiidu andmise kohta (III jagu – komisjon) (  5 ) ning oma resolutsiooni tähelepanekutega, mis on kõnealuse 
otsuse lahutamatu osa,  
— võttes arvesse vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 teisele lõigule koostatud 
kontrollikoja eriaruandeid,  
— võttes arvesse nõukogu 21. veebruari 2012. aasta soovitust komisjoni tegevusele heakskiidu andmise 
kohta Euroopa Liidu 2010. aasta üldeelarve täitmisel (06081/1/2012–C7-0053/2012),  
— võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõiget 1, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikleid 317, 
318 ja 319 ning Euratomi asutamislepingu artiklit 106a,  
— võttes arvesse nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb 
Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust), (  6 ) eriti selle artikleid 55, 145, 146 
ja 147,  
— võttes arvesse kodukorra artiklit 76 ja VI lisa,  
— võttes arvesse eelarvekontrollikomisjoni raportit (A7-0102/2012),  
A. arvestades, et Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõike 1 kohaselt täidab komisjon eelarvet ja haldab 
programme ning teeb seda vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 317 koostöös liikmes ­
riikidega omal vastutusel ning võttes arvesse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid;ET L 286/68 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012  
( 1 ) ELT L 64, 12.3.2010.  
( 2 ) ELT C 332, 14.11.2011, lk 1.  
( 3 ) ELT C 326, 10.11.2011, lk 1.  
( 4 ) ELT C 332, 14.11.2011, lk 134.  
( 5 ) Vastuvõetud tekstid, P7_TA(2012)0153 (vt käesoleva  Euroopa Liidu Teataja  lk 31).  
( 6 ) EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.
B. arvestades, et kontrollikoja eriaruannetes esitatakse teavet niisuguste probleemsete teemade kohta, mis 
on seotud rahaliste vahendite kasutamisega, ning need on seega Euroopa Parlamendi jaoks kasulikud 
eelarve täitmisele heakskiitu andva asutuse rolli täitmisel;  
C. arvestades, et parlamendi tähelepanekud kontrollikoja eriaruannete kohta moodustavad Euroopa Parla ­
mendi ülalnimetatud10. mai 2012. aasta otsuse (Euroopa Liidu 2010. aasta üldeelarve täitmisele heaks ­
kiidu andmise kohta, III jagu – komisjon) lahutamatu osa;  
I osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 7/2010 „Raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heaks ­
kiitmise menetluse audit”  
1. kiidab heaks eriaruande nr 7/2010 raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetluse 
kohta põllumajanduspoliitika valdkonnas, kuna see aitab komisjonil anda eelarve täitmisele heakskiidu 
andmise menetluses Euroopa Parlamendile kvaliteetset teavet;  
2. peab eriaruande nr 7/2010 peamiseks järelduseks kontrollikoja järeldust tagasiulatuvate korrektsioo ­
nide kohta, mida raamatupidamise aastaaruannetes vastavusotsuste alusel on tehtud, vaatamata sellele, 
et parlament on vahepeal eelarve täitmisele heakskiidu andnud ning selle tagajärjel eelarve täitmisele 
heakskiidu andmise menetluses esitatud teabe olulisus muutunud;  
3. on teadlik sellest, et ainus võimalik täielik parandusmeede oleks põllumajanduspoliitikas kontrolli ­
süsteemide muutmine, aga see on võimalik ainult abisaajaid ja haldusasutusi tunduvalt rohkem koor ­
mates;  
4. keskendub seetõttu oma soovitustes pigem olemasoleva süsteemi parandamise võimalustele; tugineb 
praeguse süsteemi tegeliku toimimise hindamisel muu hulgas eriaruandele nr 8/2011 („Alusetult tehtud 
maksete tagasinõudmine ühise põllumajanduspoliitika valdkonnas”) ning rõhutab kontrollikoja krii ­
tikat, mille kohaselt ei võimalda süsteem tervikuna põllumajanduspoliitika valdkonnas eeskirjade 
vastaselt tehtud makseid kvantitatiivselt väljendada;  
5. toetab kontrollikoja nõuet viia läbi raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise menetluse 
reform, mille eesmärk on:  
— finantskorrektsioonide määramise menetluse kestuse lühendamine kindlate tähtaegade ja vastuväi ­
dete esitamise astmelise menetluse abil;  
— luua selge seos sissenõutud summade ja tegelikult eeskirjadevastaselt tehtud maksete vahel ning 
välistada finantskorrektsioonide suuruse n-ö läbirääkimine, sest tegemist on eeskirjadevastaselt 
tehtud maksete sissenõudmise, mitte karistusega;  
6. peab olemasoleva süsteemi parandamist möödapääsmatuks, et tagada eelarve täitmisele heakskiidu 
andmise iga-aastase menetluse usaldusväärsus ja kaitsta liidu finantshuvisid, ning nõuab, et eelarve 
täitmisele heakskiidu andmise menetluse käigus esitaks komisjon järgmisi andmeid:  
— milliseid kulude summasid, valdkondi ja aastaid võiks võimalusel veel kontrollida ning milliseid 
minimaalseid ja maksimaalseid finantskorrektuure tohiks seejuures milliste liikmesriikide puhul 
teha;  
— millised vastavusotsused on milliste eelarveaastatega tegelikult seotud ning mil määral muudab 
asjaomane otsus juba heaks kiidetud eelarveaasta summasid;  
— täpne hinnang selle kohta, kui palju vajalikke korrektsioone jääb nõuetele vastavuse kontrollimise 
menetluses tegemata ning kui palju korrektsioone ei saa 24 kuu reegli tõttu vastavusotsustega 
enam sisse viia;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/69
7. võtab teadmiseks komisjoni võetud meetmed, mis suurendavad liikmesriikide kontrollivate ametiasu ­
tuste esitatud ning raamatupidamise aastaaruande kontrolli ja heakskiitmise aluseks olevate andmete 
usaldusväärsust; juhib tähelepanu kontrollikoja ootamatule järeldusele, mille kohaselt ei ole enamik 
neid ametiasutusi siiski suutelised komisjoni meetmeid ellu viima; nõuab seetõttu komisjonilt suuremat 
initsiatiivi liikmesriikide haldusasutuste koolitamiseks; palub komisjonil asutuste võrgustike ja semina ­
ride kaudu struktuurselt toetada ja edendada teabevahetust makseasutuste ja sertifitseerimisasutustega, 
vahendada näiteid parimate tavade kohta ning töötada juriidilistele küsimustele õigusaktide tõlgenda ­
mise teel välja ühtne lahendus; peab riskihindamisel põhinevaid kontrolle vältimatuks ka sertifitsee ­
rimisasutuste puhul;  
8. peab makseasutuste direktorite ja sertifitseerimisasutuste antava kinnitava avalduse jätkuvat paranda ­
mist oluliseks aruandekohustust edendavaks meetmeks; nõuab, et nõuetekohaste avalduste puhul 
rakendataks premeerimissüsteemi ning ebaõigete avalduste puhul karistusi, eelkõige juhul, kui on 
avastatud süstemaatiline viga, millest ei ole eelnevalt teada antud;  
9. nõuab, et madalaima tasandi täitevasutused jagaksid komisjoniga korrapäraselt teavet, et võimaldada 
kohapealsete raskuste käsitlemist lihtsustatud õigusaktides ja nende tõlgenduses; palub komisjonil 
tagada, et liikmesriikide ametiasutused ja nende direktorid ei karistaks riiklike makseasutuste ja serti ­
fitseerimisasutuste ametnikke, kes annavad komisjonile korrektsioonide kohta teavet;  
10. palub komisjonil viia makseasutustes ja sertifitseerimisasutustes, kus töötajaskond tihti vahetub, läbi 
riskihindamisel põhineva kontrolli ning esitada eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale 
institutsioonile sellekohase teabe iga-aastases tegevusaruandes; nõuab kinnitava avalduse õigsuse 
analüüsimist ning seda, et eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile antaks 
teavet veamäärade kohta liikmesriikide kaupa, tuues välja vigade peamised allikad;  
11. nõuab vastavusotsuste aluseks olevate menetluste läbivaatamist, lepitamiseks moodustatud ekspert ­
rühma kiiremat rakendamist ja lepituse enda eesmärgipärast kasutamist;  
12. soovitab punktis 6 nõutud summad üles tähendada eelarve täitmisele heakskiidu andmist puudutava 
iga-aastase resolutsiooni eraldi osas ning esitada need täiskogule hääletamiseks;  
II osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 13/2010 „Kas uue Euroopa naabrus- ja partnerlusinst ­
rumendi kasutuselevõtt Lõuna-Kaukaasias (Armeenia, Aserbaidžaan ja Gruusia) on 
olnud edukas ja tulemuslik?”  
13. väljendab heameelt kontrollikoja auditi ja selles sisalduvate soovituste üle; väljendab sügavat muret 
auditi järelduste pärast, millest selgub, et komisjonil on tõsiseid probleeme Euroopa naabrus- ja 
partnerlusinstrumendi (ENPI) rakendamisel;  
14. on sügavalt mures auditiga tuvastatud puuduste pärast programmitöös; kutsub komisjoni üles järgima 
kontrollikoja soovitusi, muutes menetlusi sujuvamaks, parandades strateegiliste programmdokumen ­
tide (Euroopa naabruspoliitika tegevuskavad, riigistrateegia dokumendid ja näidisprogrammid) vahelist 
sidet ja muutes nende dokumentide ajastust sidusamaks, mille kaugem eesmärk oleks pakkuda naaber ­
riikidele võimalust lähemateks suheteks liiduga;  
15. on arvamusel, et see, kuidas komisjon kasutab eelarvetoetust ENPI raames, eelistades sellist abi 
andmise meetodit kolmes riigis ilma olemasolevate vahendite tulemuslikkuse põhjaliku hindamiseta, 
on vastuvõetamatu; rõhutab sellega seoses, et valdkondlik eelarvetoetus on sageli seotud vähese 
nähtavuse ja valitsuste juhusliku motivatsiooniga, ning on sügavalt mures kontrollikoja järelduse 
pärast, mille kohaselt muutus valdkonna vastavus valdkondliku eelarvetoetuse saamise tingimusteleET L 286/70 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012
2007. aasta tegevusprogrammide raames toetuse saamisel oluliseks teguriks; nõuab tungivalt, et 
komisjon järgiks kontrollikoja soovitust kasutada valdkondlikku eelarvetoetust valikulisemalt, kaaludes 
kõiki ENPI võimalusi, ning töötada välja erinevate abi andmise vahendite tasakaalustatuma kombinat ­
siooni; rõhutab, et vaja on suurendada vabaühenduste ja erasektori juurdepääsu abisaajariikides anta ­
vale abile;  
16. on mures selle pärast, et auditiga tuvastati, et abi andmise programmitöö ja kavandamise suunamiseks 
ei kasutatud piisavalt abisaajariikidega peetavat struktureeritud dialoogi, dialoogi eestvedajaks oli põhi ­
liselt komisjoni peakorter, mistõttu vahetud arutelud toimusid üksnes riigi paaripäevaste külastuste 
käigus, kusjuures aruannetes ei ole arutlusel olnud teemade kohta piisavalt tõendeid; on arvamusel, et 
riigile, mis tegeleb naftatootmise ja -ekspordiga, valdkondliku eelarvetoetuse andmine taastuvate ener ­
giaallikate laiema kasutamise toetamiseks ei saa kuidagi anda asjaomasele valitsusele suurt motivat ­
siooni; kutsub komisjoni üles võtma vajalikud meetmed asjaomase dialoogi tugevdamiseks;  
17. kutsub komisjoni ja Euroopa välisteenistust üles kaaluma kontrollikoja soovitust näha ette piisavalt 
töötajaid, kaasa arvatud kohapeal, sealhulgas eelarvetoetuse eksperdid, ja aidata kaasa abisaajariikide 
haldussuutlikkuse üldise raamistiku tugevdamisele, kasutades mestimisvahendit täiendavaid meetmeid;  
18. väljendab heameelt selle üle, et komisjon rakendab katseprogrammi, mis hõlmab tulemuslikkuse seire 
vormi ja mis on välja töötatud just valdkondliku poliitika toetusprogrammidega seotud tegevusteks, 
ning ootab hindamisaruannet lisandväärtuse kohta, mida kõnealused kolm riiki tunnustaksid;  
III osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 14/2010 „Komisjonipoolne importliha veterinaarkontrol ­
lisüsteemi haldamine pärast 2004. aasta hügieenialaste õigusaktide reforme”  
19. kiidab heaks kontrollikoja eriaruande ning komisjoni vastused ja komisjoni aruande toidu, sööda, 
loomade ja taimede importimisel läbiviidava sanitaar- ja fütosanitaarkontrolli tõhususe ja järjepidevuse 
kohta (KOM(2010) 785);  
20. toetab kontrollikoja soovitust komisjonile optimeerida järelevalve- ja kooskõlastamisülesanded;  
21. nõuab eelkõige järgmiste valdkondade parandamist, mis aitab suurendada importliha ohutust ja seega 
Euroopa kodanikke paremini ohtliku importtoidu eest kaitsta, rõhutades ühtlasi, et kontrollikoja 
soovitusi, mida punktides a–e selgesõnaliselt ei nimetata, ei tohiks jätta tähelepanuta:  
a) seoses kontrollikoja esimese soovitusega kutsutakse komisjoni üles seadma eesmärgiks liikmesrii ­
kide erineva kohtlemise kaotamine kolmandates riikides ning võitlema sellest põhjustatud diskri ­
mineeriva ja ebasoodsa konkurentsiolukorraga;  
b) seoses kontrollikoja kolmanda soovitusega kutsutakse komisjoni üles andma liikmesriikidele 
korraldus olemasolevaid teabesüsteeme tõhusamalt kasutada ja luua nendest tugevam võrk, et 
tagada piiripunktide ja tolliasutuste vahel parem kooskõlastamine;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/71
c) seoses kontrollikoja neljanda soovitusega kutsutakse komisjoni üles liikmesriikidele riiklike kont ­
rollikavade väljatöötamisel, rakendamisel ja hindamisel abi osutama; on arvamusel, et subsidiaarsuse 
põhimõttega nõuetekohaselt arvestades tuleks kehtestada analüüsitüüpide põhikogum, mis kataks 
levinuimad hormoonijäägid (k.a anaboolse toimega ained) ja/või keskkonnamürgid (dioksiinid, 
raskemetallid) vms ja mille kasutamine oleks kohustuslik; on seisukohal, et esimese sammuna 
võiks seada eesmärgiks teadlikkuse suurendamise programmi „Parem koolitus ohutuma toidu 
nimel” raames, et liikmesriikide pädevaid asutusi sellest teemast teavitada; on seisukohal, et lisaks 
peab eesmärgiks olema tasunõuete järgimise kontrollimine;  
d) seoses kontrollikoja seitsmenda soovitusega kutsutakse komisjoni üles esitama Euroopa Parlamen ­
dile ja nõukogule ettepanek, mis võimaldaks võtta õiguslikke meetmeid liikmesriikide suhtes, kes 
korrapäraselt ja pika aja jooksul rikuvad määrust (EÜ) nr 882/2004 (  1 ) ja seavad seega ohtu 
Euroopa kodanike turvalisuse;  
e) seoses kontrollikoja kaheksanda soovitusega kutsutakse komisjoni üles ühtlustama tugevdatud 
kontrollide läbiviimist ning leidma täpne ja selge sõnastus eeskirjadele, mille sisuks on tugevdatud 
kontrollid piiripunktides; komisjoni kutsutakse lisaks üles kaaluma piiripunktides toimuvate 
füüsiliste kontrollide käigus liikmesriikidele teatava arvu laboratoorsete testide kehtestamist;  
22. märgib, et Euroopa liha- ja toidutootjad peavad täitma rangeid tootmis- ja kvaliteedistandardeid; on 
äärmiselt murelik asjaolu pärast, et kõnealused tootmisstandardid ei kehti liitu importivatele kolman ­
date riikide tootjatele, nagu märgib ka kontrollikoda; kutsub komisjoni üles kõnealuste probleemidega 
tegelema ja esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule viivitamata ettepanekud selle kohta, kuidas 
oleks võimalik Euroopa liha- ja toidutootjate konkurentsivõime kahjustamist asjakohaste meetmetega 
ära hoida;  
IV osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 1/2011 „Kas komisjonipoolse välisabi korraldamise üleand ­
mine peakorterilt delegatsioonidele on parandanud abi andmist?”  
23. väljendab heameelt kontrollikoja koostatud põhjaliku ja analüütilise aruande ning üleandmise tule ­
muste hindamise suurepärase ajastuse üle;  
24. toetab kontrollikoja järeldusi, et üleandmine on selgelt viinud abi andmise kiirendamise, abi kvaliteedi 
paranemise ja paranenud finantsjuhtimiseni;  
25. julgustab komisjoni kriteeriume täiendama ja rahastatud projektide kvaliteedi hindamise menetlusi 
tõhustama, et tõsta abi kvaliteeti ja veelgi vähendada mittetoimivate projektide arvu; rõhutab, et 
abiga seotud kulude mõju on Euroopa Parlamendi jaoks väga suure tähtsusega;  
26. kutsub komisjoni üles kaaluma võimaluse korral kohalike konsultatsioonide edendamist abiprojektide 
üle otsustamisel ja nende kulgemise kontrollimisel;  
27. loodab, et komisjon võtab kõik vajalikud meetmed järelevalve- ja kontrollisüsteemide puuduste kõrval ­
damiseks, eeskätt liidu delegatsioonide tasandil;ET L 286/72 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012  
( 1 ) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida 
tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise 
kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1).
28. väljendab muret abipoliitikaga tegelevate töötajatega seotud jätkuvate probleemide pärast; on seisuko ­
hal, et viivitamata tuleks tegeleda arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid personali suure 
voolavuse ning vastava kvalifikatsiooniga töötajate vähesusega liidu delegatsioonides; on arvamusel, 
et vajaduse korral tuleks komisjonil liidu delegatsioonides abi korraldamiseks asjakohaste inimressurs ­
side tagamiseks teha koostööd Euroopa välisteenistusega; loodab, et komisjon esitab nende puuduste 
kõrvaldamiseks kavandatud ja võetud meetmete kohta 2012. aasta lõpuks üksikasjaliku aruande;  
29. julgustab komisjoni nõudma liidu delegatsioonidelt järjekindlat tehnilist ja finantsjärelevalvet ning 
keskenduma sisearuandluses rohkem sekkumismeetmetega saavutatud tulemustele;  
30. kutsub komisjoni liidu delegatsioonide aktiivsel osalemisel üles analüüsima ja otsima võimalusi 
abiprogrammide finantsiliseks võimendamiseks partnerriikides, kaasates ka Euroopa Investeerimis ­
panga ning arengut rahastavad riiklikud asutused ja rahvusvahelised institutsioonid Euroopas;  
V osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 2/2011 „Järelaudit seoses eriaruandega nr 1/2005 Euroopa 
Pettustevastase Ameti (OLAF) juhtimise kohta”  
31. nõuab tungivalt, et komisjon täidaks viivitamata eriaruandes nr 1/2005 antud soovitusi, sest 14 
soovitusest, millega komisjon nõustus, on praeguseks täielikult ellu viidud ainult kaks; loodab, et 
teda hoitakse 12 seni elluviimata soovituse täitmisel tehtavate edusammudega täielikult kursis;  
32. tunneb heameelt asjaolu üle, et Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) kasutab rohkem oma uurimis ­
volitusi, näiteks teostades kohapealset kontrolli ja viies läbi küsitlusi või keskendudes tõsisematele ja 
keerukamatele juhtumitele; on rahul sellega, et OLAF kasutab rohkem elektroonilist juhtumite haldus ­
süsteemi ja on kasutusele võtnud ajaplaneerimissüsteemi; kuid avaldab kahetsust selle pärast, et juhtu ­
mite keskmine kestus ületab endiselt kaht aastat ja et 2009. aastal kulus juhtumite uurimisele ainult 
37 % kogu ameti tööajast;  
33. kutsub OLAFi üles parandama ajaplaneerimist ülesannete parema jaotuse tagamiseks, et vähendada 
uurimisvälisele tegevusele kuluvat aega; soovib näha uurimisvälise töö, millele kulub 63 % kogu 
tööajast, tegelikke tulemusi;  
34. märgib, et eriaruande nr 2/2011 joonise 2 kohaselt loeti uurimistegevuse kõige nõrgemaks küljeks 
eesmärkide selgust ja kavandamist; soovitab edaspidi asjakohaselt kinnitada igale uurimisele selged 
eesmärgid, võttes arvesse, et selged eesmärgid on iga uurimise ja selle ressursside planeerimise aluseks;  
35. märgib, et eriaruande nr 2/2011 kohaselt ja vaatamata OLAFi paljudele senistele avaldustele puudub 
endiselt käimasolevate uurimistoimingute õiguslikkuse sõltumatu kontroll ega ole ka eeskirju, mis 
tagaksid uurimistoimingute toimumise ennustatavas järjekorras; märgib lisaks, et ehkki komisjoni 
muudetud ettepanekus võtta vastu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1073/1999 
(KOM(2011) 135) on selgesõnaliselt väljendatud komisjoni tahe kehtestada läbivaatamismenetlus, ei 
võrdu see siiski konkreetse uurimise sõltumatu kontrollimisega ja on seetõttu veelgi nõrgem kui 
esialgne ettepanek; tuletab meelde, et see on ka Euroopa Kohtu senisest kohtupraktikast tulenev 
keskne nõue; peab seepärast sellise kontrollimehhanismi loomist vältimatult vajalikuks, mitte ainult 
asjaomaste isikute või ettevõtjate õiguste kaitseks, vaid ka OLAFi uurijate õiguste kaitseks kõnealuste 
isikute või ettevõtjate algatatud kohtumenetlustes; rõhutab vajadust OLAFi selgete volituste järele ka 
liidu muude institutsioonidega seoses;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/73
36. jagab kontrollikoja arvamust, et vaja on ühte kõikehõlmavat dokumenti, mis selgelt kajastaks OLAFi 
tegevust erinevates sektorites, võimaldades mõõta saavutatud edu aastate lõikes; rõhutab, et oluline on 
eristada avalikkusele ja sisemiseks kasutamiseks koostatud aruandeid; on arvamusel, avalikkusele kätte ­
saadav üksikasjalik aruanne on väga tähtis, sest see võimaldaks usaldusväärselt hinnata OLAFi tegevust 
ajavahemike ja sektorite lõikes;  
37. avaldab kahetsust asjaolu üle, et OLAFi tegevuse tulemusi ei ole alati võimalik hinnata, kuna teave on 
esitatud eri dokumentides, mis on koostatud eri eesmärkidel ja eri adressaatidele; nõuab tungivalt, et 
komisjon looks sellise teabelevitussüsteemi, mis on ühtlustatud, selge ja võrreldav ning võimaldab 
OLAFi tegevuse täielikku ja objektiivset hindamist;  
38. rõhutab, et pärast 2004. aastat on sissetuleva teabe hindamiseks kuluv aeg kahekordistunud 3,5 kuust 
7,1 kuuni; on arvamusel, et esialgse hindamise etapp peaks piirduma sellega, et teha kindlaks, kas 
esialgses teabes sisalduvad väited vastavad tõele; on arvamusel, et esialgse hindamise etapil tuleks 
vältida uurimistegevust, mis põhjustab mitte üksnes õiguslikku ebakindlust, vaid ka moonutab 
uurimistegevuse erinevaid aspekte käsitlevat statistikat; soovitab uurimist alustada ja olemasolevaid 
uurimisvõimalusi kasutada juhul, kui esialgse hindamise etapis kogutud ja esialgse hindamise etapis 
seaduslike vahenditega saadud teave ei võimalda OLAFil otsustada, kas uurimist alustada või mitte;  
39. nõustub kontrollikojaga selles, et lühemad uurimised ja kvaliteetsemad lõpparuanded võivad aidata 
kaasa tulemuslikumale sanktsioonide süsteemile, mis võimaldab vahendite tagasisaamist ja distsipli ­
naar- või kriminaalmenetlusi;  
40. avaldab kahetsust asjaolu üle, et hoolimata OLAFi ja Eurojusti vahel 2008. aastal alla kirjutatud 
koostöökokkuleppest, mille kohaselt OLAF on kohustatud teavitama Eurojusti igast pettusekahtluse 
juhtumist rohkem kui ühe liikmesriigi majandustegevuses osalejate vahel, on OLAF saatnud Eurojustile 
sellise teate vaid viie juhtumi kohta 2008. aastal ja ühe juhtumi kohta 2009. aastal, mis näitab, et 
koostöö OLAFi ja Eurojusti vahel ei suju, ja nõuab kõigi meetmete võtmist, et süvendada tegevust 
selles valdkonnas;  
41. nõuab tungivalt, et OLAF parandaks tugeval õiguslikul alusel koostööd liikmesriikidega; toetab sellega 
seoses mõtet konsolideerida koostöö tugevdamiseks olemasolevaid erinevaid õiguslikke aluseid; 
nõustub kontrollikoja soovitusega sõlmida konkreetsete õigusaktide puudumise korral liikmesriikide 
uurimisorganitega lepingud, milles sätestataks koostöö ja teabevahetuse üksikasjalikud eeskirjad;  
VI osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 3/2011 „ÜRO organisatsioonide kaudu konfliktidest mõju ­
tatud riikides antava ELi abi tõhusus ja mõjusus”  
42. väljendab heameelt kontrollikoja aruande üle ning kiidab heaks aruandes tehtud järeldused ja soovitu ­
sed; 
43. kiidab heaks asjaolu, et koostöö ÜROga võimaldab komisjonil jõuda sellistesse maailma piirkonda ­
desse, kuhu ta omal jõul ei suudaks jõuda; on teadlik kõrgest riskist, mis kaasneb abi osutamisega 
konfliktidest mõjutatud piirkondades; tunneb siiski muret projektide tõhususe ja projektide lõpulevii ­
mise hilinemise osas tuvastatud puudujääkide pärast; väljendab heameelt UNICEFi, UNDP, UNOPSi ja 
UNFPA juhatuste hiljutiste otsuste üle avaldada komisjonile oma siseauditiaruanded;  
44. kutsub komisjoni üles tagama ÜRO kasutatavate liidu vahendite läbipaistvus iga-aastase eelarvemenet ­
luse ajal, paremini planeerima kulutusi koos ÜROga ning kiirendama oma sisemenetlusi, et saavutada 
kiiremaid tulemusi;ET L 286/74 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012
45. on seisukohal, et nõuetekohane järelevalve sõltub paratamatult piisavast aruandlusest; tunneb suurt 
muret asjaolu pärast, et aruandlus on endiselt ebapiisav, hoolimata mitmes järjestikuses eelarve täit ­
misele heakskiidu andmist käsitlevas Euroopa Parlamendi resolutsioonis esitatud palvetest olukorda 
parandada ning mitmest komisjoni ja ÜRO organisatsioonide võetud kohustusest vajalikke meetmeid 
kiiresti rakendada; nõuab tungivalt, et komisjon esitaks parlamendile hiljemalt 2012. aasta märtsi 
lõpuks spetsiaalselt koostatud tegevuskava selgete ja lepinguliste eesmärkidega, et märkimisväärselt 
parandada aruandlussüsteemi kõikide projektide ja programmide puhul, mida rahastatakse ühise halda ­
mise meetodi kaudu ning mis on ÜRO organisatsioonidele delegeeritud;  
46. nõuab, et juhul, kui mitut abiandjat hõlmava sihtasutuse kaudu rahastatakse projekte koos teiste 
rahastajatega, peaks komisjon teadma täpselt rahastatava projekti ulatust; on seisukohal, et paremate 
kontrollimehhanismide tagamiseks tuleks raha hallata eraldi kontol; usub, et kui projekti tingimused ei 
ole rahuldavad, peaks komisjonil olema võimalus projekt tagasi lükata ning sama peaks kehtima juhul, 
kui liidu esindajad ei ole piisavalt programmi kavandamisprotsessi kaasatud;  
47. jagab kontrollikoja seisukohta, et komisjoni seaduslikkuse ja korrektsuse kontrolle tuleks täiendada 
piisavate kontrollidega projektide tulemuslikkuse ja tõhususe üle; kutsub seetõttu komisjoni üles koos 
Euroopa välisteenistusega kindlaks määrama selged ja mõõdetavad eesmärgid ning kehtestama piisavad 
kontrollimeetmed; rõhutab sellega seoses rakendavatelt partneritelt piisava kinnituse saamise olulisust; 
tuletab meelde ja rõhutab, et Euroopa Parlament on nõudnud rakendavatelt partneritelt kinnitavaid 
avaldusi; palub komisjonil anda nendele avaldustele ametlik vorm ning teha need parlamendile heaks ­
kiidu andmise menetluse ajal kättesaadavaks; jagab komisjoni siseauditi talituse soovitusi viia läbi 
eelkontrolle lepingute sõlmimist käsitlevate kokkulepete ja maksete puhul, et kontrollida kavandatud 
ja esitatud kulude abikõlblikkust; nõuab, et selleteemalised arutelud toimikus dokumenteeritaks; 
rõhutab siseauditi talituse arvamust, et ÜRO nõutavad ja liidu makstavad täiendavad halduskulud ja 
muud kaudsed kulud peavad olema nõuetekohaselt dokumenteeritud ja põhjendatud;  
48. toetab kontrollikoja arvamust, et projektide puhul tuleks hinnata realistlikke ajakavasid antud asjaolude 
alusel, et vältida ajakulu ja kulude plahvatuslikku suurenemist, mis on sätestatud Euroopa Ühenduse ja 
ÜRO vahelises finants- ja haldusraamistiku lepingus; tuletab komisjonile meelde, et lõplik vastutus 
eelarve täitmise eest lasub komisjonil; palub komisjonil viia Euroopa Parlament kurssi ELi-ÜRO 
läbivaadatud aruandlussuuniste kasutamisega;  
49. kutsub komisjoni üles rakendama kuluvõrdluse mehhanismi, et tuvastada ja vältida liiga suurte arvete 
esitamist, ning keelduma täiendavatest kaudsetest kuludest, mis tulenevad alltöövõtulepingute sõlmi ­
misest, nagu kontrollikoda tuvastas kahel juhul; palub komisjonil viia koos ÜROga läbi ühiseid 
uurimisi, kui projektide usaldusväärsuses on kahtlusi;  
50. avaldab kahetsust selle üle, et ainult väga vähesed uuritud projektidest on seotud mitut abiandjat 
hõlmavate sihtasutustega; kutsub kontrollikoda üles avaldama eriaruande, milles keskendutakse üksnes 
mitut abiandjat hõlmavate sihtasutuste juhtimisele;  
51. kutsub kontrollikoda üles teavitama Euroopa Parlamenti juhul, kui kontrollikojal on finants- ja haldus ­
raamistiku lepingu alusel jätkuvaid raskusi täieliku juurdepääsu saamisel ÜRO audiitorite töödokumen ­
tidele; tuletab meelde, et Euroopa Parlament on nõudnud sellise juurdepääsu andmist; palub komis ­
jonil, juhul kui komisjoni teenistustel on jätkuvalt ebapiisav juurdepääs sellistele dokumentidele, kinni 
pidada vastavate toimikutega seotud tulevasi makseid, rakendades finantsmääruse erisätteid, mida 
kasutatakse põhjenduste puudumisel; kutsub komisjoni üles esitama järgmise eelarve täitmisele heaks ­
kiidu andmise ajal aruandeid parlamendi eelarvekontrollikomisjonile vastavalt olukorra arengule – nii 
seoses juurdepääsuga auditiaruannetele kui ka aruandluse kvaliteediga; palub komisjonil hoiduda ÜRO 
organisatsioonidele uute projektide ja programmide delegeerimisest, kui neid meetmeid ei ole raken ­
datud;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/75
VII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 4/2011 „VKEde tagatissüsteemi audit”  
52. väljendab heameelt eriaruande üle, mille näol on tegemist kontrollikoja esimese rahastamisvahendi 
analüüsiga; juhib tähelepanu asjaolule, et VKEde tagatissüsteemi peetakse edukaimaks liidu program ­
miks rahastamisvahenditega seoses; ootab, et komisjon teataks, kas on toimunud muutusi rahastamis ­
vahendi 2009. aastal ilmnenud võimendusefektis 1:10 või ligikaudu 0,045 % suuruses kahjumi 
määras, mida kontrollikoda 2009. aasta lõpus täheldas;  
53. peab VKEde tagatissüsteemi kontrollikoja õigustatud kriitikast (mille kohaselt puudub tõestus liidu 
tasandi lisandväärtuse kohta ja abil on üksnes kohalik tähtsus käsitööettevõtete ja jaekaupluste toeta ­
jana) hoolimata kasulikuks programmiks; teeb ettepaneku, pidades silmas VKEde olulisust liikmes ­
riikide ja liidu kui terviku majandusstruktuuris, et programmis osalevat 13 riiki tuleks tutvustada ja 
nende tulemusi analüüsida, kuna selle põhjal saaks teha järeldusi VKEde tagatissüsteemi paremaks 
suunamiseks;  
54. ootab, et komisjon arutaks ja käsitleks liidu tasandi lisandväärtuse ja tühimõju probleeme usaldus ­
väärselt, kuna liidu meetme eesmärk ei tohi olla üksnes riiklike meetmete jaoks struktuuride loomine 
ega riiklike meetmete asendamine; on seisukohal, et see kontrollikoja peamine kriitika ja ka kontrol ­
likoja väljendatud mure (et toetuse ulatus on liiga lai ega keskenduta üksnes nende VKEde toetamisele, 
kellel on välisele rahastamisele piiratud juurdepääs) on tõsised;  
55. on seisukohal, et VKEde tagatissüsteemi rahastamise kohta on vaja avalikku arutelu; juhib tähelepanu 
sellele, et konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi eelarverea vahendeid vähendati 2010. 
aastal 57 300 000 euro võrra; palub selgitust selle kohta, kui palju töötajaid tegeleb komisjonis ja 
Euroopa Investeerimisfondis (EIF) VKEde tagatissüsteemi haldamisega ja kui suured on asjaomased 
halduskulud; palub teavet selle kohta, kui palju taotlusi on tagasi lükatud;  
56. võtab teadmiseks kontrollikoja üldised tähelepanekud parandatud ja tulemustele orienteeritud tasude 
süsteemi kohta EIFi osutatavate finantsteenuste valdkonnas; märgib, et komisjon ei ole sellele punktile 
üldse vastanud, ja ootab komisjonilt üksikasjalikumat teavet;  
57. kiidab heaks kontrollikoja soovitused, millega:  
— tulevased VKEde toetusprogrammid peaksid põhinema selgel sekkumisloogikal;  
— tuleks parandada tulemusnäitajaid, et komisjonil oleks paremini võimalik jälgida VKEde tagatis ­
süsteemi eesmärkide saavutamist;  
— tuleks määrata kindlaks täpsemad sihtnäitajad, mis peegeldavad paremini rahastamisvahendi 
eesmärke, järelevalvet tuleks ajakohastada, et mõõta nende sihtide saavutamise suunas tehtavaid 
edusamme, ja kavandada tuleks asjakohaseid meetmeid tühimõju minimeerimiseks;  
võtab rahuloluga teadmiseks asjaolu, et komisjon on eespool nimetatud soovitused aktsepteerinud, 
ning kutsub komisjoni üles teatama Euroopa Parlamendile meetmed, mida ta kavandab ja/või on juba 
võtnud;  
58. kiidab heaks kontrollikoja soovitused ja palub komisjonil tagada, et:  
— järgnevate toetuskavade puhul kinnitataks õiguslik alus ja haldusleping aegsasti enne program ­
mitöö perioodi algust;ET L 286/76 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012
— mis tahes järgneva programmi jaoks pandaks paika võimalike finantsvahendajate taotluste aval ­
duste hindamiseks punktisüsteem ning määrataks kindlaks valiku miinimumnõuded;  
võtab teadmiseks komisjoni seisukoha vaadelda neid soovitusi põhjalikumalt ning kutsub komisjoni 
üles teatama Euroopa Parlamendile oma järeldused ja kas kavandatakse meetmeid nende soovituste 
arvessevõtmiseks;  
VIII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 5/2011 „Ühtse otsemaksete kava usaldusväärse finants ­
juhtimise parandamise käigus käsitlemist vajavad küsimused”  
59. väljendab heameelt kontrollikoja aruande üle ning loeb suure huviga selles tehtud järeldusi ja soovitusi; 
kiidab kontrollikoda õigel ajal olulist teemat käsitleva raporti esitamise eest;  
60. on seisukohal, et ühtne osamaksete kava (SPS) ei aita piisavalt kaasa aluslepingust tulenevate ühise 
põllumajanduspoliitika (ÜPP) eesmärkide saavutamisele; kutsub seetõttu komisjoni üles tegema ette ­
paneku vajalike muudatuste kohta õigusaktides, et SPS aitaks võimalikult suurel määral kaasa ÜPP 
eesmärkide saavutamisele; on seisukohal, et SPSi tuleks täiustada nii, et toetused oleksid paremini 
suunatud tegelikele põllumajandustootjatele; nõuab tungivalt, et nõukogu toetaks Euroopa Parlamendi 
ja komisjoni jõupingutusi Euroopa kõige ulatuslikuma toetuskava tõhususe ja tulemuslikkuse paran ­
damiseks ning aitaks sel viisil liidu maksumaksjate raha paremini suunata;  
61. on seisukohal, et SPSi põhireeglid on liiga paindlikud (nt reeglid heade põllumajandus- ja keskkonna ­
tingimuste kohta, GAEC) ja jätavad liiga palju tõlgendamisvõimalusi; kutsub komisjoni andma selle 
kohta, kuidas liidu õigusakte liikmesriikide õigusesse üle võtta, täpsemaid juhiseid, et vältida kõne ­
aluste reeglite venitamist liikmesriikide poolt; usub selle taustal, et komisjonile tuleks anda asjakohased 
delegeeritud volitused lünkade ja puudujääkide võimalikult kiireks kõrvaldamiseks;  
62. on seisukohal, et ajalooline mudel on oma ülesande täitnud ja sellest tuleks seetõttu järgmise 
mitmeaastase finantsraamistiku jooksul loobuda; toetab kontrollikoja soovitust nr 6, mille kohaselt 
peaksid SPSi toetused põhinema liidu eri piirkondades valitsevatel põllumajandustingimustel; on lisaks 
veendunud, et praegust 20 mudelit tuleks koondada nii, et kõigis liikmesriikides rakendataks soovita ­
tavalt üht ühtset liidu mudelit;  
63. tuletab meelde, et sektori innovatsiooni tagamiseks on äärmiselt oluline uute põllumajandustootjate 
sisenemine põllumajandussektorisse; väljendab seetõttu muret seoses kontrollikoja avastatud teabega, 
et mõned SPSi taotlevad liikmesriigid (17 liikmesriigist viis) ei kasuta saadaolevaid riikliku reservi 
võimalusi uute põllumajandustootjate juurdepääsu hõlbustamiseks äritegevusele, mis suurendaks 
maapiirkondades põlvkondade vahetumist;  
64. on seisukohal, et praegune SPS toimib sellisel viisil, et see ei edenda piisavalt põllumajandussektori 
innovatsiooni ning lisaks takistab uute tulijate sektorisse sisenemist;  
65. väljendab erilist muret seoses sellega, et SPSi toetuste ning põllumajandustootjate poolt heade põllu ­
majandus- ja keskkonnatingimuste täitmiseks tehtud kulutuste vahel ei ole otsest seost; leiab, et selle 
tagajärjeks on tasakaalu puudumine toetuste suuruse ning parema keskkonna ja suurema loomade 
heaolu ja toiduohutuse vahel; tunnistab aga, et lahutamise põhimõte seab nimetatud sideme rajamisele 
piirangud;  
66. on veendunud, et komisjon peaks oma ettepanekus ühise põllumajanduspoliitika tulevikusuundade 
kohta pärast 2013. aastat tagama selle, et toetuste jagamine põllumajandustootjate vahel oleks tasakaa ­
lustatum;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/77
IX osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 6/2011 „Kas ERFi kaasrahastatud turismiprojektid olid 
mõjusad?”  
67. tunneb heameelt kontrollikoja tuvastatud asjaolude üle, eelkõige selle üle, et kõik projektid andsid ühel 
või teisel viisil positiivseid tulemusi ja et enamik projekte olid edukad mitmes valdkonnas; märgib 
samuti, et projektid aitasid kaasa kohaliku majanduse arengule ja/või aitasid säilitada piirkonna 
kultuuri-, ajaloolise, kunsti- ja keskkonnapärandi elemente;  
68. toetab kontrollikoja tähelepanekut, et töökohtade loomine või säilitamine on oluline tegur teel majan ­
duse ja tööhõive tasakaalustatud ja säästva arengu suunas;  
69. märgib murega, et ainult 58 % valimi projektide puhul olid kehtestatud eesmärgid, samas kui 
ülejäänud 42 % projektidest ei olnud tulemuslikkusega seotud eesmärke, ning et enamiku valimi 
projektide puhul ei jälgitud tulemuste saavutamist;  
70. avaldab kahetsust asjaolu pärast, et projektide tulemuslikkust või Euroopa lisandväärtust oli raske 
hinnata, kuna puudus projekti eesmärkide süstemaatiline seadmine, ülesannete ja näitajate kehtes ­
tamine ning sellele järgnev tulemuste jälgimine ja hindamine;  
71. toetab kontrollikoja soovitust korraldusasutustele, et nad tagaksid, et sobivad eesmärgid, ülesanded ja 
näitajad (nt loodud töökohtade arv, turismisektori suutlikkuse suurendamine ning turismisektori elav ­
damine) esitatakse toetuse taotlemise ja otsustamise etappides, et võimaldada valida projekte, mis on 
tõenäoliselt kõige tõhusamad, ning tagada nende tulemuste hindamine; nõuab tungivalt, et komisjon ja 
liikmesriigid soosiksid sellist praktikat;  
72. toetab kontrollikoja soovitust, milles kutsutakse komisjoni üles võtma ette turismisektorile antava abi 
hindamine, kaaluma, millises ulatuses on see tulus võimalus liikmesriikide pingutuste toetamiseks, et 
edendada majanduskasvu, ning kaaluma, kas sellist toetust oleks võimalik paremini suunata;  
73. kiidab heaks komisjoni püüdlused lihtsustada ERFi toetuste andmise protseduuri, et vähendada projek ­
tide elluviijate halduskoormust; nõuab tungivalt, et komisjon esitaks aruande selles valdkonnas 
saavutatud edu kohta;  
X osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 7/2011 „Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi 
kavandatud ja hallatud?”  
74. mõistab, kui olulised on põllumajanduskeskkonna meetmed nende ELi poliitikasuundade keskmes, 
mille eesmärk on vähendada põllumajanduse negatiivset mõju keskkonnale; on seisukohal, et põllu ­
majanduslike keskkonnatoetuste eesmärk on kannustada „põllumajandustootjaid ja teisi maa valdajaid 
teenindama ühiskonda tervikuna, võttes kasutusele põllumajandusliku tootmise meetodeid, mis on 
ühitatavad keskkonna, maastiku ja selle tunnusjoonte, loodusvarade, mulla ja geneetilise mitmekesisuse 
kaitse ja parandamisega, või jätkates nende meetodite kohaldamist” (  1 ); 
75. rõhutab samas, et avaliku sektori rahalisi vahendeid kasutades tuleks tagada suurim võimalik kulutõ ­
husus ja käegakatsutavad tulemused; rõhutab, et eriti kiiresti on vaja täita liidu võetud kohustused 
(kasvuhoonegaaside heite vähendamine aastaks 2020, ELi 2020. aasta loodusliku mitmekesisuse stra ­
teegia jne);  
76. on mures kontrollikoja järelduse pärast, mille kohaselt ei kavandata ega seirata põllumajanduslikku 
keskkonnapoliitikat viisil, mis võimaldaks saada püsivat keskkonnaalast kasu, sest põllumajandusliku 
keskkonnatoetuse eesmärgid ei ole piisavalt täpsed hindamaks, kas need on saavutatud, keskkonnaleET L 286/78 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012  
( 1 ) Nõukogu 20. septembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist 
(EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1), põhjendus 35.
avalduv surve ei ole põllumajandusliku keskkonnatoetuse puhul selge põhjendus, ning põllumajandus ­
liku keskkonnapoliitika saavutused ei ole kergesti kontrollitavad; kutsub liikmesriike üles koostama 
täpsemini suunatud maaelu arengukavasid ning kutsub komisjoni üles enne arengukavade heakskiit ­
mist neid rangemini hindama; rõhutab hästi juhitud liidu maaelu arengu võrgustiku tähtsust;  
77. väljendab heameelt kontrollikoja järelduse üle, et põllumajandustootjaid toetatakse asjakohaste suunis ­
tega üldiselt hästi; märgib siiski vajadust täiustada heade tavade levitamist ja tagasisidet tulemuste 
kohta; kutsub komisjoni ja liikmesriike üles kasutama sellel otstarbel paremini ära olemasolevaid 
struktuure, näiteks Euroopa maaelu arengu võrgustikku;  
78. väljendab heameelt kontrollikoja järelduse üle, et põllumajandustootjaid toetatakse asjakohaste suunis ­
tega üldiselt hästi, ning võtab teadmiseks kontrollikoja tuvastatud heade tavade arvukad näited; on 
mures, et enamik liikmesriikidest ei hinda minimaalset osalustaset, mida vajatakse selleks, et 
alameetmed tagaksid oodatava keskkonnamõju ning et toetussummad oleksid selle osalejate 
miinimumtaseme saavutamiseks piisavad; on arvamusel, et maaelu arengu poliitika Leader-lähenemist 
võiks samuti kasutada kollektiivse lähenemisviisi rakendamiseks;  
79. on mures kontrollikoja tuvastatud puuduste pärast toetuse suuruse kehtestamisel; kutsub komisjoni 
üles enne arengukavade heakskiitmist tagama, et kõiki elemente, mida kontrollikoda toetuse suuruse 
nõuetekohaseks kehtestamiseks vajalikuks on pidanud, on asjakohaselt arvesse võetud;  
80. on mures selle pärast, et enamik kulutustest tehti „horisontaalsetele” alameetmetele, mida rakendati 
terves arengukavaga hõlmatavas piirkonnas ilma, et seda oleks maaelu arengukavades alati põhjenda ­
tud; peab vastuvõetamatuks, et liikmesriigid kasutavad suunamist ja valikumenetlusi vaid piiratud 
ulatuses; on seisukohal, et suunamise puudumist tuleks igal juhul arengukavas põhjendada;  
81. on sügavalt mures selle pärast, et põllumajandusliku keskkonnapoliitika juhtimises ei võeta piisavalt 
arvesse konkreetseid keskkonnaalaseid vajadusi, seega ei tagata suurimat kuluefektiivsust; peab 
vastuvõetamatuks, et kontrollikoja leiu kohaselt ei olnud 39 % uuritud lepingutest lepingute rakenda ­
mise piirkonnas konkreetseid keskkonnale avalduvaid survetegureid või liikmesriigid ei suutnud neid 
probleeme tuvastada; kutsub liikmesriike üles keskenduma kollektiivsele lähenemisviisile, kui see 
tagaks soovitud keskkonnamõju;  
82. rõhutab järgmise programmiperioodi kontekstis, et põllumajandusliku keskkonnatoetuse soovitud 
mõju saavutamiseks loodusliku mitmekesisuse, keskkonnasõbraliku põllumajanduse ja metsandussüs ­
teemide ning traditsiooniliste põllumajanduslike maastike säilitamise ja loomise, vee ja kliimamuutuse 
osas on vaja põllumajandusliku keskkonnatoetuse kavasid täpsemate prioriteetidega suunata;  
83. tunneb heameelt komisjoni ettepanekus võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus Euroopa 
Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (KOM(2011) 
627/2) valitud lähenemisviisi üle, millega asetatakse suuremat rõhku maaelu arengukavade järjepide ­
vale seirele ja tõhususe mõõdikutele;  
XI osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 8/2011 „Alusetult tehtud maksete tagasinõudmine ühise 
põllumajanduspoliitika valdkonnas”  
84. tunneb heameelt kontrollikoja eriaruande üle ning võtab kontrollikoja tuvastatud asjaolud teadmiseks; 
rõhutab Euroopa Parlamendi aastatepikkust kriitikat selle kohta, et tagasinõudmissüsteem toimib ainult 
osaliselt; rõhutab, et komisjoni paremad näitajad tagasinõudmise kohta tähendavad jätkuvalt seda, et 
60 % alusetult tehtud maksetest jääb ebaseaduslikult abisaajale; märgib, et kui lähtuda kontrollikoja 
andmetest, siis on see isegi 90 %;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/79
85. kiidab heaks kontrollikoja soovitused, mille kohaselt komisjon peaks:  
— nõudma liikmesriikidelt aruandlust eeskirjade eiramise ja muude tagasinõudmiste kohta tagasinõu ­
deteatise koostamise ajamomendil;  
— võtma kasutusele ühtlustatud ajavahemiku võimaliku eeskirjade eiramise avastamise ja võlgnikule 
tagasinõudekorralduse esitamise vahel, tõhustades ühtlustamist liikmesriikide vahel ja tagades teabe 
õigeaegsema edastamise OLAFile;  
— koostama tagasimaksmata võla intressi kohaldamise, registreerimise ja aruandluse kohta selged ja 
üheselt mõistetavad eeskirjad;  
— selgitama võlgade lootusetuks tunnistamise tingimusi, eelkõige seoses maksejõuetuse juhtumitega; 
ja 
— koostama igal aastal täpse hinnangu alusetult tehtud maksete kohta lõplikele toetusesaajatele ühe 
aasta lõikes, et saada teada, kui palju oleks pidanud lõplikelt toetusesaajatelt tagasi nõudma, ja 
jaotada tagasinõuded täpselt kahju tekkimise aasta järgi;  
86. märgib, et tagasinõuete süsteem hõlmab ühtekokku ainult väikest osa maksetest ja et põllumajandus ­
poliitika puhul viimase kümne aasta jooksul hinnanguliselt makstud 500 000 000 000 eurost nõuti 
tagasi 5 000 000 000 (1 %) (eriaruanne nr 7/2010); märgib lisaks, et seega on kallim hoida töös 
toimivat kontrollisüsteemi kui maksta komisjonile finantskorrektsioone;  
87. võtab teadmiseks, et komisjon soovib neid soovitusi põhjalikumalt kaaluda, ning kutsub komisjoni 
üles andma parlamendile teada, milliseid meetmeid kavatseb komisjon võtta, et neid soovitusi arvesse 
võtta;  
88. avaldab kahetsust, et ajavahemikul 2006–2009 kanti võlgu maha ja tasuti liidu eelarvest 87,8 % ehk 
428 900 000 eurot; palub komisjonil kohaldada karistusmehhanisme, kui liikmesriigid kannavad 
lootusetuid võlgu maha juhul, kui see ei ole asjakohane; rõhutab, et selleks tuleb selgelt ja praktiliselt 
sõnastada suunised, et ei oleks ruumi eri tõlgendustele;  
89. kiidab heaks kontrollikoja soovitused ja palub komisjonil tagada, et:  
— parandatakse veelgi liikmesriikidepoolset võlahaldust ja selle aruandlust ning tagatakse nende 
võlgade järjekindel käsitlemine kõigis liikmesriikides;  
— õigel ajal antakse suunised selleks, et käsitleda aruandluse ja raamatupidamisarvestuse põhimõis ­
tetega seonduvat jätkuvat ebaühtlust;  
— 50/50 reegli kohaldamine vaadatakse läbi, eelkõige summad, mille puhul võidakse vältida võla 
tasumist, ning et reeglit kohaldatakse tulemuslikult;  
— sertifitseerimisasutused võtaksid liikmesriikide võlgnike registrite kontrollimisel arvesse esiletõs ­
tetud ohte;  
— toetusesaajatelt nõutakse tagasi suurem osa alusetult tehtud makseid;  
— lõpetatakse tagasinõuete töörühma vanade juhtumite järelkontroll ning tagatakse ühtne kohtlemine 
kõigis liikmesriikides;ET L 286/80 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012
90. võtab teadmiseks komisjoni selgitused nende soovituste kohta ning palub komisjonil neid soovitusi 
põhjalikult kaaluda; palub komisjonil teatada Euroopa Parlamendile oma järeldused ning kas nende 
soovitustega seoses on kavas võtta mingeid meetmeid;  
91. tunneb heameelt OLAFi algatuse üle uurida võimalust muuta komisjoni 14. detsembri 2006. aasta 
määrust (EÜ) nr 1848/2006 eeskirjade eiramise ja valesti makstud summade tagasinõudmise kohta 
ühise põllumajanduspoliitika rahastamisel, infosüsteemi loomise kohta selles valdkonnas, (  1 ) et paran ­
dada teabeedastust ja olemasoleva teabe kasutamist; palub OLAFil teatada tuvastatud asjaolud Euroopa 
Parlamendile;  
92. nõuab seni tagasimaksmata võlgade (tagasinõuete) võrdset kohtlemist kõigis liikmesriikides ning seda, 
et selliste summade, mida peab liidule tagasi maksma liidu õiguse rikkumise tõttu, tagasimaksmise 
kindlustamiseks võetaks meetmeid, vaatamata asjaolule, et mõnes neist riikidest valitseb finantskriis;  
93. märgib, et summa, mida liikmesriigid peavad 50/50 reegli (2006–2009) kohaselt maksma, on 
424 000 000 eurot, millest 58 % puudutab Itaaliat; palub selle olukorra parandamiseks Itaalia jaoks 
tegevuskava koostamist;  
94. tuletab meelde, et liikmesriikidelt mahaarvatud summad (tegelikult maksumaksjate raha) ega toetuse ­
saajatelt tagasi saadud summad ei ole parlamendile esitatud finantsaruannetes endiselt selgelt ja arusaa ­
davalt kirjas; palub komisjonil see teave parlamendile edastada;  
95. palub kontrollikojal avaldada samateemaline aruanne struktuurifondide valdkonna kohta;  
XII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 9/2011 „Kas ERFi toetust saanud e-valitsuse projektid on 
olnud mõjusad?”  
96. väljendab heameelt kontrollikoja eriaruande ja kontrollikoja hinnangu üle, et ERFi toetust saavad e- 
valitsuse projektid on aidanud kaasa avalike elektrooniliste teenuste arengule;  
97. kiidab heaks kontrollikoja soovitused, eelkõige et:  
— liikmesriigid peaksid välja töötama e-valitsuse strateegiad, mis põhinevad kindlaks tehtud vajadustel 
ja millel on selged eesmärgid ning mille ülesanded on jagatud eesmärkide saavutamise eest vastuta ­
vate asutuste vahel;  
— korraldusasutused peaksid valima ERFi toetust saavad e-valitsuse projektid nende tõenäoliste kulude 
ning oodatava kvalitatiivse ja kvantitatiivse kasu hindamise alusel;  
— liikmesriikide korraldusasutused peaksid tagama, et ERFi rahastamiseks valitud e-valitsuse projektid 
keskenduksid mitte ainult projekti väljunditele, vaid ka protsesside või organisatsiooni muutmisele, 
et välja töötatud süsteemidest kasu saada;  
— korraldusasutusi tuleks ergutada rakendama parimaid tavasid, mille kohta saab nõu näiteks ePrac ­
tice kogukonna kaudu, ning nad peaksid soovitama asjakohase projektijuhtimise metoodika kasu ­
tamist ERFi toetust saavate e-valitsuse projektide puhul;  
— komisjoni tuleks kutsuda üles jätkama jõupingutusi tagamaks, et ERFi toetust saavate projektide 
puhul kohaldatakse üleeuroopalist koostalitlust võimaldavaid liidu põhimõtteid ja soovitusi, eriti 
EIFi põhimõtteid;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/81  
( 1 ) ELT L 355, 15.12.2006, lk 56.
— korraldusasutused peaksid E-valitsuse projekte valides tagama, et rahastamisotsuse aluseks oleva 
tasuvusanalüüsi puhul võetakse piisavalt arvesse kõiki olulisi kulusid, sealhulgas hoolduskulusid;  
— komisjoni tuleks kutsuda üles jätkama jõupingutusi tagamaks, et korraldusasutused kontrollivad ja 
hindavad projektitulemusi ja mõju, et näidata liidu vahendite mõjusat kasutamist ning anda taga ­
sisidet tulevaste programmide kavandamise parandamiseks;  
XIII osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 10/2011 „Kas koolipiima ja koolipuuvilja programmid on 
mõjusad?”  
98. tuletab meelde koolipiima programmi 1999. aasta välishinnangut ja kontrollikoja tähelepanekut, et 
sellest ajast saati pole programmis tegelikke muudatusi tehtud;  
99. rõhutab, et praeguse koolipiima programmiga samal viisil jätkamine oleks maksumaksjate raha rais ­
kamine ning et kui programmi kohe põhjalikult ei uuendata, siis tuleks see lõpetada;  
100. rõhutab, et vaid 10 % kõigist koolipiima programmis osalemise õigusega koolidest kasutab nimetatud 
võimalust; on seetõttu seisukohal, et liikmesriigid on näidanud oma toetavat suhtumist programmi, 
hoolimata toetuste madalast määrast ja programmi võimalikust tühimõjust; ergutab liikmesriike looma 
koolidele riiklikke toitumisprogramme, asendades sel viisil koolipiima ja koolipuuvilja programmid 
eesmärgikohasemate meetmetega;  
101. on veendunud, et koolipiima ja koolipuuvilja programmid peaksid jätkudes toimima sarnasel viisil, et 
hõlbustada koordineerimist ja koostoime tekitamist, kuna kõnealuste programmide eesmärgid on 
samad;  
102. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles suunama meetmeid – teaduslikul alusel – lastele ja õpilastele, kes 
kõnealustest programmidest kõige rohkem kasu saaksid (toitumisvajaduste, vanusegrupi, tervisliku 
seisundi, sotsiaalse grupi jm mõistes); rõhutab, et meetmete suunamine muudab ka programmide 
mõju hindamise kergemaks;  
103. on arvamusel, et tooteid tuleks jagada tasuta ja et toodete jagamist sööklates tuleks vältida;  
104. nõuab, et kõnealuste programmide alla kuuluvate toodete jagamine peab sisalduma riiklikus ja/või 
piirkonnastrateegias, ning rõhutab, et selline strateegia peab sisaldama ka kaasnevaid meetmeid (vane ­
maid ja õpetajaid kaasavaid haridus- ja teavitusmeetmeid);  
105. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles seadma koolipiima programmi jaoks sisse kaasrahastamissüs ­
teemi, mis oleks sarnane koolipuuvilja programmis kasutatavale; on veendunud, et komisjon ja liik ­
mesriigid võiksid kaaluda kaasrahastamise laiendamist kaasnevatele meetmetele; lisaks usub, et kasu ­
tamata riiklikke rahastamispakette võiks liikmesriikide vahel ümber jaotada;  
106. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles kehtestama tõhusaid järelevalve- ja kontrollisüsteeme;ET L 286/82 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012
XIV osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 11/2011 „Kas geograafiliste tähiste kava ülesehitus ja 
juhtimine võimaldab sel tõhusalt toimida?”  
107. tunneb heameelt kontrollikoja eriaruande üle ning võtab teadmiseks kontrollikoja tuvastatud asjaolud 
selle kohta, et  
— geograafiliste tähiste kava õigusnormides ei ole tootespetsifikaatide kontrollimiseks miinimumnõu ­
deid ette nähtud ning normides ei käsitleta küsimusi nagu kontrollide minimaalne katvus, nende 
sagedus, valikumeetod ja tootmise ja levitamise eri etappidega seotud kontrollitavad osapooled;  
— määruses (EÜ) nr 882/2004 ei käsitleta seda, millised peaksid olema geograafiliste tähiste kavaga 
seotud keelatud tegevuse takistamiseks ja avastamiseks tehtavate liikmesriikidepoolsete kontrollide 
omadused ja olemus;  
108. on mures selle pärast, et kontrollikoja auditi kohaselt on selle tagajärjel tekkinud olukord, kus liikmes ­
riikide kontrollisüsteemid on mitmes olulises küsimuses erinevad, ning on seisukohal, et neid erinevusi 
tuleb edaspidi vähendada; võtab teadmiseks komisjoni ettepaneku (KOM(2010) 733), mis kuulub nn 
kvaliteedipaketti; nõuab, et loodaks asjakohased kontrollistruktuurid ja süsteem, mis tagaks kaitstud 
päritolunimetusega ja kaitstud päritolunimetusega toodete ühtlaselt kõrge kvaliteedi ning mis takistaks 
ja tuvastaks keelatud tegevusi mis tahes liikmesriigis; on aga seisukohal, et selle tulemusel ei tohiks 
kehtestada lisakontrolle, määratleda maksimaalseid kontrollinõudeid ega suurendada bürokraatiat;  
109. toetab kontrollikoja soovitust, mille kohaselt peaks komisjon lisama liikmesriikides tehtavate regulaar ­
sete auditite kavasse ka liikmesriikide läbiviidud geograafiliste tähiste kava kontrollide auditid, ning 
nõuab, et komisjon võtaks vastavaid meetmeid;  
110. tuletab meelde, et kontrollikoda tegi kindlaks, et taotluste kontroll nii riiklikul kui komisjoni tasandil 
võtab kaua aega, ning palub komisjonil bürokraatlikke ja pikki registreerimismenetlusi lihtsamaks ja 
lühemaks muuta, sest sel juhul oleks võimalike taotlejate - keda praegu heidutab liiga palju aega 
nõudvad taotlusmenetlused - huvi geograafiliste tähiste kava vastu suurem;  
111. on mures seetõttu, et kontrollikoda leidis, et tarbijad ja tootjad teavad geograafiliste tähiste kavast 
vähe; on mures ka seetõttu, et kasutatavad meetmed geograafiliste tähiste kava tuntust tõenäoliselt ei 
suurenda ning need on ebapiisavad, et tootjaid osalema innustada; nõuab seetõttu, et komisjon 
hindaks põhjalikult olukorda, töötaks välja selge strateegia ja teeks kindlaks tõhusad meetmed ja 
vahendid, millega geograafiliste tähiste kava, selle toodete ja logode tuntust suurendada; näiteks 
võiks kasutada omaalgatuslikku kampaaniat;  
112. toetab kontrollikoja soovitust, mille kohaselt tuleks luua vastastikuse abistamise süsteem, mis vastab 
geograafiliste tähiste kavaga tegelevate riiklike ametiasutuste erinõuetele;  
113. tuletab meelde, et liidu geograafiliste tähiste kava hõlmab kaht liiki kaitstud nimetusi: kaitstud pärit ­
olunimetus ja kaitstud geograafiline tähis; juhib tähelepanu, et need kirjeldused tekitavad tarbijate jaoks 
segadust, kuna nendevaheline erinevus ei ole selgelt välja toodud; teeb seetõttu ettepaneku võtta 
kasutusele selgemad näitajad, mis võimaldavad tarbijatel aru saada, milline on kaitstud nimetuste 
erinevus sõltuvalt sellest, mil määral ja mis viisil on toode seotud geograafilise piirkonnaga;ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/83
114. on mures hiljuti avaldatud pressiteadete pärast, millest selgub, et teatavad kolmandad riigid on 
geograafilisi tähiseid valesti kasutanud või kuritarvitanud; palub komisjonil võtta meetmeid liidu 
geograafiliste tähiste kava raames registreeritud toodete kaitsmiseks ka rahvusvahelise kaubanduse 
kontekstis ning teha kolmandate riikidega vastavate kokkulepete sõlmimiseks koostööd;  
115. palub komisjonil Euroopa Parlamendile võetud meetmete tulemustest teada anda;  
XV osa. Kontrollikoja eriaruanne nr 15/2011 „Kas komisjoni menetlused tagavad riigiabi kont ­
rolli tõhusa juhtimise?”  
116. väljendab rahulolu eriaruande üle ja kiidab üldiselt heaks kontrollikoja soovitused, lisades järgmised 
märkused ja märkides, et kõnealuse auditi jaoks valiti välja ainult kaheksa liikmesriiki;  
117. võtab teadmiseks kontrollikoja hinnangu, mille kohaselt komisjon reageeris finantskriisile kiiresti ja 
tulemuslikult ning on sel viisil aidanud oluliselt vältida mis tahes suure liidus peakorterit omava 
finantsasutuse pankrotistumist;  
118. kutsub komisjoni üles olema suhetes liikmesriikidega ennetavam ja eelkõige:  
— tegema rohkem pingutusi, et suurendada teadlikkust riigiabi eeskirjadest, levitades parimaid tavasid 
ja andes rohkem praktilisi suuniseid;  
— tagama, et ettenähtud juhtudel teatataks nõuetekohaselt igasugusest riigiabist, ja töötama välja 
vahendid liikmesriikide korralekutsumiseks juhul, kui seda ei tehta;  
— eraldama viivitamata riigiabi kontrolli tarvis rohkem inimressursse;  
119. märgib nõrkusi seoses vajadusega kiirendada otsustusprotsessi ja suurendada selle läbipaistvust ja 
kutsub komisjoni üles võtma meetmeid uurimismenetluste kestuse piiramiseks; märgib liikmesriikidele 
saadetud teabepäringute suurt arvu ja julgustab komisjoni nende arvu menetluste kiirendamise huvides 
piirama; kutsub komisjoni üles teatama parlamendile viimase nelja aasta jooksul igal liikmesriigil 
keskmiselt juhtumite lõpetamiseks kulunud aeg;  
120. julgustab komisjoni ka edaspidi kaaluma, kas finantskriisile edukal reageerimisel saadud õppetunde 
oleks võimalik kasutada selleks, et ka „tavatingimustel” tööd sujuvamaks muuta, ja palub komisjonil 
parlamenti teavitada võimalikest enne 2012. aasta septembrit sisse viidavatest muudatustest;  
121. rõhutab kõigile sidusrühmadele õiguskindluse tagamise tähtsust; kutsub seetõttu komisjoni üles:  
— põhjendamata kaebusi kiiresti käsitlema;  
— kiirendama kaebuste käsitlemise menetlust üldiselt ja eraldama vajalikud ressursid selleks, et menet ­
lemist ootavate juhtumite arvu veelgi vähendada;  
— teavitama kaebuse esitajat, liikmesriiki ja abisaajat pooleliolevatest juhtumitest ja uurimise tulemu ­
sest nõuetekohaselt;ET L 286/84 Euroopa Liidu Teataja 17.10.2012
122. märgib nõrkusi olemasolevate inimressursside kasutamisel ja väljendab heameelt komisjoni kavatsuse 
üle rakendada täiustatud tööaja registreerimise süsteemi; toetab kontrollikoja soovitust rakendada 
juhtimisaruandlust, mille eesmärk on jälgida tõhusalt konkreetsetele juhtumitele kulutatud aega ja 
juhtumite menetlejate töökoormust; ootab, et selline süsteem töötaks 2012. aasta lõpuks;  
123. rõhutab riigiabi järelevalve tähtsust; ergutab seepärast komisjoni järelevalvet laiendama, pidades silmas 
nii valimi suurendamist kui ka järelevalve ulatuse laiendamist;  
124. märgib andmete kogumise protsessi nõrkusi ja kutsub komisjoni üles selle tõhusust ja usaldusväärsust 
parandama ja andma enne 2010. aasta eelarvemenetluse lõppu aru rakenduse nimega SARI (  1 ) kasu ­
tuselevõtmise edenemise kohta;  
125. kutsub komisjoni laiendama oma järelhinnanguid selle kohta, milline on riigiabi ja riigiabi kontrolli 
mõju ettevõtjatele, turgudele ja majandusele üldiselt;  
126. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Euroopa Liidu 
Kohtule ja kontrollikojale ning korraldada selle avaldamine  Euroopa Liidu Teatajas  (L-seerias).ET 17.10.2012 Euroopa Liidu Teataja L 286/85  
( 1 ) Rakendus SARI on uus keskne andmebaasirakendus, mille kaudu liikmesriikide abi andvad asutused saavad oma abiga 
seotud kulusid otseselt kodeerida (eriaruanne nr 15/2011, lk 60).