(...PICT...)

ELi ÜLDISTE TARIIFSETE SOODUSTUSTE KAVA

Euroopa Liidu üldiste tariifsete soodustuste kava – generalised tariff preferences ehk GSP (edaspidi „GSP”) on üldine, ühepoolne ja mittediskrimineeriv sooduskaubanduskava, millega EL tagab arengumaadele eelisjuurdepääsu oma turgudele. Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 208 ja ELi pikaajalise säästva arengu üldsuundumusega on GSP-kava üldeesmärk aidata arengumaadel vähendada vaesust, tagades neile selleks eelisjuurdepääsu ELi turgudele, ning edendada säästvat arengut.

GSP-kava raames loodetakse soodustariifide abil stimuleerida arengumaade eksporti ELi, keskendudes kõige enam abi vajavatele riikidele, toetades arengumaade juba olemasolevate toodete eksporti ning nende mitmekesistamist ja uuendamist. Arengumaadele tuleks luua võimalused tööstuse arendamiseks, mis aitab suurendada tootlikkust ja konkurentsivõimet, ning ehk ka julgustada neid oma toodangut mitmekesistama ja tootmisesse investeerima. Lähtudes ELi säästva arengu poliitikast püütakse GSP-kavaga motiveerida arengumaid võtma kohustusi, et ratifitseerida ja rakendada inimeste õigusi ja töötajate õigusi, keskkonnakaitset ja head valitsemistava käsitlevad peamised rahvusvahelised konventsioonid.

EL võttis GSP-kava vastu pärast seda, kui ÜRO kaubandus- ja arengukonverents (UNCTAD) oli 1968. aastal soovitanud luua üldiste tariifsete soodustuste kava, mille raames pakuksid arenenud riigid kaubandussoodustusi kõigile arengumaadele. WTO/GATTi süsteemis on GSP hõlmatud otsusega arengumaade diferentseeritud ja soodsama režiimi, vastastikuse ja täielikuma osalemise kohta (nn „volitusklausel”).

Euroopa Ühendus oli esimene, kes võttis 1971. aastal GSP-kava kasutusele. Sellest ajast alates on GSP arvestatavalt muutunud. Et kava mitmepoolse kaubandussüsteemi muutuvatele oludele korrapäraselt kohandada, otsustati GSP-kava rakendada 10-aastaste tsüklitena. Käimasolev tsükkel algas 2006. aastal ning jõuab lõpule aastal 2015. Kava rakendatakse järjestikuste kolmeaastase kehtivusega määrustega, et tagada GSP korrapärane ajakohastamine ning asjakohaste kaubandusandmete muutuste arvesse võtmine. Kehtiv GSP-kava kehtestati nõukogu määrusega (EÜ) nr 732/2008 [1] (nn GSP-määrus), mis jõustus 1. jaanuaril 2009 ning kaotab kehtivuse 31. detsembril 2011. 26. mail 2010 võttis komisjon vastu ettepaneku pikendada kõnealuse määruse kehtivust 31. detsembrini 2013, et anda aega GSP läbivaatamise ettevalmistamiseks. Ettepanek esitati nõukogule ja Euroopa Parlamendile [2] samal kuupäeval.

GSP-kavaga kehtestatakse kolme laadi sooduskord: üldine kord, säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatav stimuleeriv erikord (edaspidi „GSP+”) ning algatus „Kõik peale relvade”.

GSP+

Erikord GSP+ pakub lisaks üldistele tariifsetele soodustustele täiendavat tollitariifide vähendamist valikuliselt sellistele arengumaadele, kes on haavatavad kaubeldavate toodete ühetaolisuse ja ebapiisava integreerituse tõttu rahvusvahelisse kaubandussüsteemi. GSP+ kriteeriumidele vastamiseks peavad nad ratifitseerima ja rakendama konkreetsed rahvusvahelised põhikonventsioonid inimõiguste, töötajate õiguste, keskkonna ja hea juhtimistava valdkonnas. GSP+ on kavandatud eesmärgiga aidata kaasa edasisele majanduskasvule ning mõjutada seeläbi positiivselt vajadust arvestada säästva arengu põhimõttega.

Kooskõlas GSP määruse artikli 8 lõikes 1 sätestatud sobivuskriteeriumidega GSP+ menetluseks võidakse säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorraga hõlmatud soodustusi anda riigile, kes:

– on ratifitseerinud ja tulemuslikult rakendanud kõik III lisas loetletud konventsioonid;

– kohustub hea seisma konventsioonide ratifitseerimise ning nende rakendusaktide ja -meetmete jõustamise eest ning nõustub, et tema rakendustoiminguid jälgitakse ja kontrollitakse korrapäraselt kooskõlas tema poolt ratifitseeritud konventsioonide rakendussätetega;

– on määratletud haavatava riigina.

Haavatavuse kriteeriumid on sätestatud GSP määruse artikli 8 lõikes 2. Haavatavaks riigiks peetakse riiki,

– keda Maailmapank ei ole kolmel järjestikusel aastal klassifitseerinud suure sissetulekuga riigiks ning kust ELi suunduva üldiste tariifsete soodustuste kava raames toimuva impordi viis suurimat jaotist moodustavad väärtuseliselt enam kui 75% kogu kõnealuse riigi üldiste tariifsete soodustuste kava raames toimuvast impordist ning

– kelle üldiste tariifsete soodustuste kava raames toimuv import ELi moodustab väärtuseliselt vähem kui 1% kogu üldiste tariifsete soodustuste kava raames toimuvast impordist ELi.

Taotlus GSP+ erikorra kohaldamiseks rahuldati juhul, kui riik või territoorium oli esitanud selle kas 31. oktoobriks 2008 või 30. aprilliks 2010 ning taotluse läbivaatamisel oli võimalik veenduda, et riik või territoorium vastab seatud tingimustele.

HETKESEIS

Vastavalt GSP määruse artikli 8 lõikele 3 peab komisjon enne käesoleva määruse kohaldamisaja möödumist ning järgmise määruse üle peetavate arutelude jaoks õigeaegselt esitama nõukogule aruande III lisas loetletud konventsioonide ratifitseerimise seisu kohta ning asjaomaste järelevalveasutuste võimalikud soovitused.

Käesolevas aruandes kirjeldatakse III lisas loetletud konventsioonide ratifitseerimise seisu 16 riigis, kelle suhtes kohaldatakse GSP+: Armeenia, Aserbaidžaan, Boliivia, Kolumbia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Gruusia, Guatemala, Honduras, Mongoolia, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu ja Sri Lanka.

9. detsembril 2008 võttis komisjon vastu otsuse, [3] millega kinnitati GSP+ alusel soodustatud riikide nimekiri. GSP+ kohased soodustused tagati riikidele, kes vastasid GSP määruses sätestatud nõuetele. Nimekirjas olevad 16 riiki on järgmised: Armeenia, Aserbaidžaan, Boliivia, Kolumbia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Gruusia, Guatemala, Honduras, Mongoolia, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Sri Lanka ja Venezuela.

Eelmise, aastaid 2006–2008 [4] hõlmava GSP+ erikorraga võrreldes oli soodustatute nimekirja lisandunud kolm uut riiki – Armeenia, Aserbaidžaan ja Paraguay. Soodustuste kohaldamine lõpetati Moldova ja Venezuela suhtes. Moldova jäeti soodustatud riikide nimekirjast välja märtsis 2008, sest tema suhtes kehtestati ühepoolsed soodustused teise ELi õigusakti alusel. Venezuela jäeti soodustatud riikide nimekirjast välja augustis 2009, [5] sest ta ei ratifitseerinud ÜRO korruptsioonivastast konventsiooni.

Kuna Panama ei esitanud taotlust 31. oktoobriks 2008, ei saanud ta ajavahemikul 1. jaanuar 2009 kuni 30. juuni 2010 GSP+ soodustusi [6].

16. augustil 2010 peatati ajutiselt soodustuste kohaldamine Sri Lanka suhtes (vt täpsemalt inimõiguste konventsioone käsitlevas osas).

A. Ratifitseerimise olukord

Kõik soodustatud riigid on ratifitseerinud GSP määruse III lisas loetletud konventsioonid.

B. Tõhusa rakendamise olukord

Vastavalt GSP määruse artikli 8 lõikele 3 tuleb komisjonil asjaomaste järelevalveasutuste teabe põhjal jälgida GSP+ kohaste konventsioonide ratifitseerimise ja tõhusa rakendamise kulgu. Komisjon peaks kontrollima, et rahvusvaheliste konventsioonide jõustamine oleks tõhus ja vastavuses nende rakendusmehhanismidega. Seetõttu põhineb kavaga seatud nõuetele vastavuse järelevalve asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide järelevalveasutuste aruannetel ja tähelepanekutel.

Aruandes antakse üldülevaade järelevalveasutuste järeldustest. ÜRO ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) järelevalveasutuste ning muude vastavus-/rakenduskomiteede üksikasjalikud soovitused on esitatud GSP+ aruandele lisatud dokumendi IV lisas. Järelevalve käigus on tähelepanu pööratud eelkõige muudatustele, mis on aset leidnud pärast eelmise aruande esitamist.

Inimõiguste konventsioonid

Üldiselt soodustatud riigid täidavad inimõiguste konventsioonide tõhusa rakendamisega seotud nõudeid. Kuid enamik riike esitas ÜRO järelevalveasutustele aruanded viivitustega. Samas täheldasid järelevalveasutused mitmeid positiivseid arenguid, nagu näiteks seadusandlike ja poliitiliste meetmete võtmine konventsioonide rakendamise huvides. Järelevalveasutused väljendasid selle üle heameelt ja soovitasid teha edasisi jõupingutusi, et viia riikide õigusaktid täielikult kooskõlla asjakohaste konventsioonidega.

Samal ajal juhtisid nad tähelepanu teatavatele puudustele õigusaktide vastavusse viimisel konventsioonidega ja aktide praktilisel jõustamisel. Sellest lähtuvalt koostasid järelevalveasutused soodustatud riikidele soovitused edasiste vajalike meetmete kohta. Komisjon kasutab kahepoolset dialoogi (vt täpsemalt GSP+ dialoogi käsitlevas osas), et jälgida tähelepanelikult soodustatud riikide edusamme konventsioonide nõuete täitmisel ja hoogustada edenemist veelgi. Vajaduse korral võetakse meetmeid, nagu seda tehti Sri Lanka puhul.

2008. aastal sai Euroopa Komisjon informatsiooni, sealhulgas avalikud aruanded ja ÜRO avaldused, samuti teave muudest avalikest allikatest, ka valitsusvälistelt organisatsioonidelt, mille kohaselt Sri Lanka õigusakte, millesse on inkorporeeritud kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvaheline pakt, piinamise ning muude julmade, ebainimlike või inimväärikust alandavate kohtlemis- ja karistamisviiside vastane konventsioon ja lapse õiguste konventsioon, ei rakendata tõhusalt. Oktoobris 2008 algatas komisjon uurimise [7]. Uurimisel kasutati välisekspertide abi ning jõuti järeldusele, et Sri Lanka ei rakenda tõhusalt nimetatud kolme konventsiooni. 15. veebruaril 2010 otsustas Euroopa Liidu Nõukogu peatada ajutiselt GSP+ soodustariifide kohaldamise Sri Lanka suhtes [8]. Sri Lankast pärinevate toodete suhtes kohaldatav stimuleeriv erikord taastatakse, kui kaovad ajutise peatamise ajendiks olnud põhjused. EL kasutab kindlasti ka edaspidi GSP+, et tagada Sri Lankas inimõiguste olukorra paranemine. Ajutine peatamine jõustus 16. augustil 2010.

Töötajate õiguste konventsioonid

Üldiselt soodustatud riigid järgivad ILO konventsioonides sätestatud tööõiguse põhireeglite tulemusliku täitmisega seotud nõudeid. ILO järelevalveasutused on siiski täheldanud puudusi mõne konventsiooni rakendamisel. Eriti kehtib see konventsioonide nr 87 ja 98, aga ka konventsioonide nr 100, 111, 138 ja 182 kohta. Sellele vaatamata avaldavad järelevalveasutused tunnustust soodustatud riikidele nende konstruktiivse osalemise eest järelevalveprotsessis, samuti olukorra parandamiseks tehtud sammude eest. Komisjon kasutab kahepoolset dialoogi (vt täpsemalt GSP+ dialoogi käsitlevas osas), et jälgida tähelepanelikult soodustatud riikide edusamme konventsioonide nõuete täitmisel ja hoogustada edenemist veelgi. Vajaduse korral võetakse asjakohaseid meetmeid.

31. märtsil 2008 algatas komisjon uurimise, [9] et teha kindlaks, kas El Salvadori õigusaktid kajastasid jätkuvalt ILO konventsiooni nr 87 põhimõtteid ning kas õigusakte rakendati tõhusalt. Vastavalt GSP määruse artikli 19 lõikele 2 tegi komisjon sama määruse artikli 27 lõikes 5 sätestatud menetluse kohaselt otsuse, et uurimise tulemused ei andnud põhjust stimuleeriva erikorra ajutiseks peatamiseks. Sellest tulenevalt uurimine lõpetati.

Keskkonnakaitset ning head valitsemistava käsitlevad konventsioonid

Järelevalveasutuste aruannete kohaselt on keskkonnakaitset ning head valitsemistava käsitlevate konventsioonide täitmine olnud üldiselt rahuldav. Aruandlusperioodil on teatatud mitmetest positiivsetest arengutest, sealhulgas edust mõnede konventsioonide jõustamisel. Kuid aruandekohustusega seoses on ikka veel probleeme. Komisjon kasutab ka siin kahepoolset dialoogi (vt täpsemalt järgmises osas), et jälgida tähelepanelikult soodustatud riikide edusamme konventsioonide nõuete täitmisel ja hoogustada edenemist veelgi. Vajaduse korral võetakse asjakohaseid meetmeid.

GSP+ dialoog

Kuna GSP+ kavaga motiveeritakse soodustatud riike tõhusalt rakendama asjakohaseid konventsioone, siis käivitas komisjon sellega seoses 2009. aastal mitmeid kahepoolseid dialooge konkreetsete GSP+ soodustatud riikidega eelkõige valdkondades, kus rahvusvaheline järelevalve tuvastas probleeme ja kus selline dialoog võiks kõige tulemuslikumalt kaasa aidata GSP+ konventsioonide rakendamise tõhustamisele. Kõigi GSP+ soodustatud riikide valitsuste reaktsioon sellisele algatusele oli positiivne, kusjuures eriti hinnati dialoogi mitteametlikku, konstruktiivset ja tulemustele orienteeritud iseloomu.

Komisjon kavatseb jätkata kahepoolset dialoogi GSP+ riikidega ja vajaduse korral seda intensiivistada, et toetada GSP+ konventsioonide rakendamise jätkuvat tõhustamist.

[1] Nõukogu määrus (EÜ) nr 732/2008, 22. juuli 2008, millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011 (ELT L 211, 6.8.2008, lk 1).

[2] Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõikele 2 võtavad Euroopa Parlament ja nõukogu seadusandliku tavamenetluse kohaselt määruste abil vastu meetmed, millega määratletakse ühise kaubanduspoliitika rakendamise raamistik. Varasemad GSP määrused võttis vastu üksnes nõukogu.

[3] Komisjoni 9. detsembri 2008. aasta otsus 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 (millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011) sätestatud säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele (ELT L 334, 12.12.2008, lk 90).

[4] Komisjoni 21. detsembri 2005. aasta otsus 2005/924/EÜ nimekirja kohta, mis nõukogu määruse (EÜ) nr 980/2005 (üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta) artikli 26 punktis e sätestatu alusel tuleb koostada soodustatud riikidest, kes vastavad säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele (ELT L 337, 22.12.2005, lk 50).

[5] Komisjoni 11. juuni 2009. aasta otsus 2009/454/EÜ, millega muudetakse otsust 2008/938/EÜ nimekirja kohta soodustatud riikidest, kes vastavad nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 (millega kohaldatakse üldiste tariifsete soodustuste kava ajavahemikus 1. jaanuar 2009 kuni 31. detsember 2011) sätestatud säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise tingimustele (ELT L 149, 12.6.2009, lk 78).

[6] Panamale tagati taas GSP+ soodustused 1. juulist 2010 komisjoni 9. juuni 2010. aasta otsuse alusel riikide kohta, mis võivad ajavahemikul 1. juulist 2010 kuni 31. detsembrini 2011 saada osa säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamisest, mis on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 732/2008 (ELT L 142, 10.6.2010, lk 10).)

[7] Komisjoni 14. oktoobri 2008. aasta otsus 2008/803/EÜ, millega vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 980/2005 artikli 18 lõikele 2 algatatakse uurimine, mis käsitleb teatavate inimõiguste konventsioonide tõhusat rakendamist Sri Lankas (ELT L 277, 18.10.2008, lk 34).

[8] Nõukogu rakendusmäärus (EL) nr 143/2010, 15. veebruar 2010, millega peatatakse ajutiselt määrusega (EÜ) nr 732/2008 kehtestatud säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatav stimuleeriv erikord Sri Lanka Demokraatliku Sotsialistliku Vabariigi suhtes (ELT L 45, 20.2.2010, lk 1).

[9] Komisjoni otsus 2008/316/EÜ, 31. märts 2008, millega vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 980/2005 artikli 18 lõikele 2 algatatakse uurimine, mis käsitleb ühinemisvabaduse ja organiseerumisõiguse kaitset El Salvadoris (ELT L 108, 18.4.2008, lk 29).

--------------------------------------------------