SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käesolev ettepanek on osa komisjoni laiemast kestliku arengu algatusest. Sellega pannakse alus Euroopa Liidu raamistikule, mis seab keskkonnaalased, sotsiaalsed ja äriühingu üldjuhtimisega seotud kaalutlused finantssüsteemis kesksele kohale, et aidata suurendada Euroopa majanduses keskkonnasäästlikkust, vastupidavust ja taaskasutust. Keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja äriühingu üldjuhtimisega seotud tegureid tuleks arvesse võtta investeerimisotsuste tegemisel, et muuta investeeringud jätkusuutlikumaks.

Käesoleva ettepaneku ja sellega koos esitatavate seadusandlike aktide eesmärk on integreerida keskkonnaalased, sotsiaalsed ja äriühingu üldjuhtimisega seotud kaalutlused kõikides sektorites järjekindlalt investeerimis- ja nõustamisprotsessi. See peaks tagama, et finantsturu osalised, st eurofondide valitsejad, alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad, kindlustusandjad, tööandja kogumispensioni asutused, Euroopa riskikapitalifondide valitsejad, Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide valitsejad ja investeerimisühingud, kes saavad oma klientidelt või soodustatud isikutelt volituse teha nende nimel investeerimisotsuseid, integreerivad keskkonnaalased, sotsiaalsed ja äriühingu üldjuhtimisega seotud kaalutlused oma siseprotsessidesse ja teavitavad sellest kliente. Samuti tagaks käesolev ettepanek, et nõustamist pakkuvad investeerimisühingud ja kindlustusvahendajad peavad keskkonnaalaseid, sotsiaalseid ja äriühingu üldjuhtimisega seotud kaalutlusi nende nõuannete väärtust suurendavaks teguriks, mida nad investoritele oma kohustuste raames annavad, ning esitavad investoritele sellega seotud teavet. Lisaks sellele kehtestatakse ettepanekutega uued vähese CO2-heite ja positiivse CO2-mõju võrdlusaluste kategooriad, et aidata investoritel võrrelda investeeringute CO2-jalajälge. Need üksteist toetavad ettepanekud peaksid kogu ELis hõlbustama investeeringuid jätkusuutlikesse projektidesse ja varadesse.

Komisjoni pakett järgib ülemaailmseid jõupingutusi jätkusuutlikuma majanduse saavutamiseks. Maailma riikide valitsused valisid jätkusuutlikuma tee nii meie planeedi kui ka majanduse jaoks, võttes vastu 2016. aasta Pariisi kliimakokkuleppe ja ÜRO kestliku arengu tegevuskava aastani 2030.

EL on pühendunud arengule, mis vastab tänapäeva vajadustele, ohverdamata tulevaste põlvede suutlikkust rahuldada oma vajadusi. Jätkusuutlikkus on olnud pikka aega Euroopa projekti keskmes. ELi aluslepingutes tunnistatakse sotsiaalset ja keskkonnamõõdet ning seda, et neid tuleks käsitleda koos.

Komisjoni 2016. aasta teatises Euroopa jätkusuutliku tuleviku järgmiste sammude kohta seotakse ÜRO kestliku arengu tegevuskavas 2030 nimetatud kestliku arengu eesmärgid Euroopa poliitikaraamistikuga, et kestliku arengu eesmärke võetaks algusest peale arvesse kõigis liidu meetmetes ja poliitikaalgatustes nii ELis kui ka kogu maailmas. Samuti on EL täielikult pühendunud sellele, et saavutada liidu 2030. aasta kliima- ja energiaeesmärgid ning integreerida kestlik areng ELi poliitikasse, nagu Jean-Claude Juncker teatas 2014. aasta poliitilistes suunistes Euroopa Komisjonile. Seetõttu toetavad paljud Euroopa Komisjoni 2014.–2020. aasta poliitikaprioriteedid ELi kliimaeesmärke ja viivad ellu kestliku arengu tegevuskava 2030. Nende hulka kuuluvad investeerimiskava Euroopa jaoks, ringmajanduse pakett, energialiidu pakett, ELi biomajanduse strateegia läbivaatamine, kapitaliturgude liit ja ELi 2014.–2020. aasta eelarve, sealhulgas Ühtekuuluvusfond ja teadusprojektid. Lisaks sellele käivitas komisjon paljusid sidusrühmi ühendava platvormi järelmeetmete võtmiseks ja kestliku arengu eesmärkide täitmise parimate tavade vahetamiseks.

ELi jätkusuutlikkusega seotud eesmärkide täitmine nõuab suuri investeeringuid. Ainuüksi kliima- ja energiaeesmärkide saavutamiseks 2030. aastaks on vaja hinnanguliselt 180 miljardit eurot täiendavaid investeeringuid aastas. Oluline osa neist finantsvoogudest peab tulema erasektorist. Selle investeerimislünga täitmine tähendab erakapitalivoogude märkimisväärset ümbersuunamist jätkusuutlikumatesse investeeringutesse ja nõuab Euroopa finantsraamistiku ulatuslikku ümbermõtestamist.

Seoses sellega lõi komisjon 2016. aasta detsembris kõrgetasemelise eksperdirühma, et välja töötada üldine ja kõikehõlmav ELi jätkusuutliku rahanduse strateegia. Rühma aruandes, mis avaldati 31. jaanuaril 2018, esitati Euroopa jätkusuutliku rahanduse terviklik visioon ja täpsustati kaks Euroopa finantssüsteemiga seotud nõuet. Esimene on finantsvaldkonna panuse suurendamine jätkusuutlikusse ja kaasavasse majanduskasvu. Teine on finantsstabiilsuse tugevdamine, kaasates investeerimisotsuste tegemisel keskkonnaalased, sotsiaalsed ja äriühingu üldjuhtimisega seotud tegurid. Järelmeetmena avaldas komisjon 7. märtsil 2018 jätkusuutliku majanduskasvu tegevuskava.

Finantstooteid – olgu need siis investeerimisfondid, elukindlustus või pensionitooted – ja väärtpaberiportfelli valitsemise teenuseid pakutakse investorite kapitali koondamiseks ning selle kapitali ühiseks investeerimiseks finantsinstrumentide, näiteks aktsiate, võlakirjade ja muude väärtpaberite portfelli kaudu. Kuigi direktiivide 2009/65/EÜ, 2009/138/EÜ, 2011/61/EL, 2014/65/EL ja (EL) 2016/2341 kehtivate normide kohaselt peavad institutsionaalsed investorid ja varahaldurid tegutsema oma klientide parimates huvides ning võtma arvesse jätkusuutlikkuse riske, ei kaalu nad neid süstemaatiliselt ega võta järjekindlalt arvesse oma investeerimisotsustes ja avalikustamisprotsessides.

Direktiive 2009/65/EÜ ja 2011/61/EL täiendavad neli fondiraamistikku:

·määrus (EL) nr 345/2013 Euroopa riskikapitalifondide kohta;

·määrus (EL) nr 346/2013 Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide kohta;

·määrus (EL) 2015/760 Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide kohta ja

·määrus (EL) 2017/1131 rahaturufondide kohta.

Finantstoodete õigusraamistikku täiendavad turustamiseeskirjad, sealhulgas nõustamiseeskirjad, mis on sätestatud direktiivides 2014/65/EL ja (EL) 2016/97. Nende direktiivide kohaselt on nõustamist pakkuvad investeerimisühingud ja kindlustusvahendajad kohustatud tegutsema oma klientide parimates huvides, kuid neilt ei nõuta oma nõuannetes keskkonnaalaste, sotsiaalsete ja äriühingu üldjuhtimisega seotud riskide sõnaselget arvessevõtmist ega nende kaalutluste avalikustamist.

Direktiiv (EL) 2016/2341 on esimene samm konkreetsema avalikustamisraamistiku kehtestamisel finantsteenuste sektoris seoses keskkonnaalaste, sotsiaalsete ja äriühingu üldjuhtimisega seotud teguritega. Direktiiv (EL) 2017/828 aktsionäride pikaajalise kaasamise kohta suurendas institutsionaalsete investorite ja varahaldurite läbipaistvuskohustusi, nõudes neilt kaasamisstrateegia väljatöötamist ja avalikustamist, sealhulgas kirjeldamist, kuidas nad jälgivad investeerimisobjektiks olevate äriühingute mittefinantsilist tulemuslikkust, sotsiaalset ja keskkonnamõju ning äriühingu üldjuhtimist, ning kord aastas avalikustamist, kuidas nende kaasamispoliitikat on rakendatud. See, kuidas institutsionaalsed investorid, varahaldurid ja finantsnõustajad võtavad investeerimisotsuste tegemisel ja nõustamisprotsessis arvesse jätkusuutlikkuse riske, ei ole siiski endiselt läbipaistev. Seetõttu ei saa nende kliendid kogu teavet, mida nad vajavad oma investeerimisotsusteks või soovitusteks. Peale selle koostavad ettevõtjad vastavalt direktiivile 2014/95/EL, mis käsitleb mitmekesisust käsitleva teabe ja muu kui finantsteabe avalikustamist teatavate suurettevõtjate ja kontsernide poolt ning millega muudeti direktiivi 2013/34/EL aruandeaasta finantsaruannete, konsolideeritud finantsaruannete ja nendega seotud aruannete kohta, muud kui finantsteavet kajastavaid aruandeid ettevõtja arengu, tulemuste, positsiooni ja tema tegevuse mõju kohta, käsitledes muu hulgas keskkonna-, sotsiaal- ja töötajatega seotud küsimusi.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega