2015. aasta juulis liigitas ÜRO Jeemeni kriisi kolmanda tasandi hädaolukorraks. ELi humanitaarabi, mis ulatus 2015. aastal 50 miljoni euroni, on suunatud nii Jeemeni riigisisestele põgenikele kui ka Jeemenist pärit pagulastele. Koosmõjus vaesuse, sundrände ja kasvavate toiduhindadega on konflikt juba niigi tõsist humanitaarkriisi veelgi enam süvendanud. Samuti mõjutab Jeemenit otseselt Aafrika Sarvel toimuv humanitaarkriis.

2015. aasta detsembris teatas EL, et panustab 125 miljonit eurot, et rahastada hädaabimeetmeid riikides, mis on saanud kahjustada äärmuslikust El Niño nimelisest ilmastikunähtusest Aafrikas, Kariibi mere piirkonnas ning Kesk- ja Lõuna-Ameerikas. Sihipäraseid katastroofiohu vähendamise ja kohaliku suutlikkuse suurendamise meetmeid toetatakse iseäranis haavatavates piirkondades.

Pidev relvastatud konflikt Lõuna-Sudaanis, mida loetakse kolmanda tasandi hädaolukorraks, on oma kodust välja ajanud miljoneid inimesi ja tekitanud suure vajaduse humanitaarabi järele. ELi rahastus, mis ulatus 2015. aastal 127 miljoni euroni, on toetanud elupäästmisega seotud tegevust Lõuna-Sudaanis ja aidanud naaberriikides olevaid Lõuna-Sudaani pagulasi.

Saheli piirkonda rahastati 229 miljoni euroga, keskendudes eeskätt toidu- ja toitumiskriisile. Korduvad toidukriisid Saheli piirkonnas on kõige vaesemate perekondade vastupanuvõimet tõsiselt kahjustanud ning sundinud sadu tuhandeid inimesi oma kodust lahkuma. Konfliktid Malis, Kesk-Aafrika Vabariigis ja Nigeeria põhjaosas (mis mõjutavad ka Tšaadi, Nigerit ja Kameruni) on toiduga kindlustamatust veelgi enam süvendanud.

2015. aastal suurendati Iraagile antavat humanitaarabi oluliselt: ELi eelarvest eraldati ligi 79 miljonit eurot sellele ühele kõige kiiremini laienevale humanitaarkriisile kogu maailmas. Üks peamisi probleeme on tsiviilisikute kaitse. Iraak on ka vastu võtnud peaaegu 250 000 Süüria pagulast.

Praegu ELi saabuvad pagulased on kõige sagedamini pärit Süüriast. Süüria konflikt jätkub raugematult juba viiendat aastat ning on endiselt suurim humanitaar- ja julgeolekukriis maailmas. 2015. aastal eraldati Süürias ja selle naaberriikides korraldatavateks elupäästvateks operatsioonideks üle 370 miljoni euro. Peale põgenike aitamise nende päritoluriigis rahastati ka humanitaarhädaolukorraga seotud sekkumismeetmeid transiidiriikides, eelkõige Lääne-Balkani riikides, seoses haavatavate pagulaste, varjupaigataotlejate ja rändajatega (22 miljonit eurot). Ungari, Serbia, Sloveenia, Horvaatia ja Kreeka aktiveerisid ELi kodanikukaitse mehhanismi siis, kui nad vajasid viivitamatult materiaalset abi pagulaste sissevooluga toimetulekuks.

2015. aastal lisandus humanitaarkriise hoogsalt ja pidevalt. Relvastatud konfliktid ja tsiviilisikute vastu suunatud rünnakud muutusid kogu maailmas murettekitava kiirusega üha arvukamaks. Ka loodusõnnetusi, mille mõju suurendavad kliimamuutused ja rahvastiku kasv, toimub järjest sagedamini ja need on aina intensiivsemad. Kogu maailmas on ümber asuma sunnitud rohkem kui 60 miljonit inimest ning seetõttu on pikaleveninud sundränne muutunud üheks peamiseks probleemiks humanitaarabi, arengu, poliitika ja majanduse valdkonnas. Vajadused ületavad vahendeid üha enam ning humanitaar- ja kodanikukaitseabi osutamine muutub aina keerulisemaks. Sellistele enneolematutele oludele reageerimiseks on EL suunanud humanitaarabi kõige enam abi vajavatele ja kõige haavatavamatele inimestele ning ajakohastanud oma poliitilist tegevust. ELi kodanikukaitse mehhanismi abil on EL taganud ka Euroopa tasandil hästi koordineeritud tegutsemise, osutades abi loodusõnnetuste ja inimtegevusest tingitud katastroofide ohvritele nii Euroopas kui ka mujal.

Koos liikmesriikide panusega on EL maailma suurim rahastaja. See abi — mis põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitel 196 ja 214 — on Euroopa solidaarsuse põhiline väljund.

Seda ülesannet — aidata päästa ja hoida inimelusid, vältida ja leevendada inimeste kannatusi ning kaitsta kriisidest kahjustatud inimeste isikupuutumatust ja inimväärikust — täidetakse humanitaarabi- ja kodanikukaitseoperatsioonide kaudu. ELi humanitaarabi on uute, korduvate ja pikaleveninud kriiside tõttu kannatavatele kogukondadele eluliselt vajalik. See aitab neil tulevasteks hädaolukordadeks paremini valmis olla. Humanitaarabi täiendavate kodanikukaitseoperatsioonidega osutatakse kohest abi eksperdirühmade, päästetehnika ja katastroofide arengu reaalajas jälgimise kaudu nii ELis kui ka mujal. Katastroofi korral võib rahvusvahelise kogukonna õigeaegne ja tulemuslik sekkumine olla elu ja surma küsimus.

Aruandes kirjeldatakse liidu peamist tegevust ja poliitika tulemuslikkust 2015. aastal humanitaarabi ja kodanikukaitse valdkonnas, millega tegelemise ülesanne on Euroopa Komisjoni kodanikukaitse ja humanitaarabioperatsioonide peadirektoraadil (ECHO). Humanitaarabi ja kriisiohjamise volinikul Christos Stylianidesel on topeltmandaat: aidata leevendada humanitaarkriise kogu maailmas ja edendada kodanikukaitsega tegelevate Euroopa ametiasutuste koostööd, et reageerida loodusõnnetustele või inimtegevusest tingitud katastroofidele Euroopas ja kaugemal.

Samuti avaldas 15. oktoobril 2015. aastal kogunenud Euroopa Ülemkogu heameelt ELi ja Türgi ühise tegevuskava üle, mis on osa terviklikust koostöökavast, mis põhineb jagatud vastutusel, vastastikustel kohustustel ja nende täitmisel. Türgi toetamiseks loodud pagulasrahastuga eraldatakse märkimisväärseid uusi rahalisi vahendeid ja luuakse koordineerimisvahend, millega tagada, et pagulaste ja vastuvõtvate kogukondade vajadustele reageeritakse terviklikult ja koordineeritult. Ajavahemikul 2016–2017 koordineerib pagulasrahastu kokku 3 miljardi euro kasutamist.

Pärast aastakümneid kestnud konflikti näevad haavatavad iraaklased suurt vaeva, et kolmandat aastat valitsevas keerulises hädaolukorras ellu jääda. Sõdimise ja usulahkudevahelise vägivalla tõttu on ümber asustatud miljoneid inimesi. Iraak seisab silmitsi mitte ainult oma sisekonflikti, vaid ka naaberriigis Süürias toimuva konflikti tagajärgedega. Riik on vastu võtnud sadu tuhandeid registreeritud Süüria pagulasi. Järjest suurenevale humanitaarabi vajadusele reageerimiseks on liit märkimisväärselt suurendanud Iraagile antavat humanitaarabi: 2015. aastal eraldati selleks ligi 79 miljonit eurot. Abi andmise eesmärk oli pakkuda kaitset Iraagi riigisisestele põgenikele, Süüria pagulastele ja teistele konfliktidest mõjutatud haavatavatele inimrühmadele ning nende olukorda leevendada.

Jordaanias olid esikohal kõige kulutõhusamad ja tulemuslikumad põhivajadustele keskenduvad lahendused, milleks anti rahalist abi kokku 58 miljoni euro ulatuses. Nii näiteks toetas liit UNICEFi, kes aitas kõige haavatavamatest Süüria pagulasperedest pärit 56 000 tüdrukut ja poissi rahalise toetusega, mille suurus oli 20 Jordaania dinaari iga lapse kohta kuus. Programmi vahetu eesmärk oli takistada haavatavatel perekondadel toetumast negatiivsetele toimetulekumehhanismidele, näiteks laste tööle rakendamine või raha kokkuhoiu nimel vähem söömine, aidates katta iga lapsega konkreetselt seotud vajadusi ja kulutusi. Selle tulemusena teatas üle 50 % peredest, et on suutnud vältida vähemalt ühte negatiivset toimetulekustrateegiat, ning 91 % valimirühmast teatas, et see parandas pere üldist heaolu.

Euroopa Liit ja selle liikmesriigid juhivad rahvusvahelist reageerimist Süüria kriisile. Süüria pagulaste arv naaberriikides ja piirkonnas laiemalt on hinnanguliselt kasvanud üle 4,5 miljoni ning Süüria riigisiseste põgenike arvuks hinnatakse 6,5 miljonit. 2015. aastal eraldati ELi eelarvest Süürias korraldatavateks elupäästvateks operatsioonideks üle 160 miljoni euro. Peamised strateegilised prioriteedid keskendusid mitut sektorit hõlmavatele, kiiretele, paindlikele ja reageerivatele meetmetele hädaolukordades, samal ajal jätkati tavapärase humanitaarabi andmist varasematele põgenikele ja haavatavatele inimestele. Enamik pagulastest leiab varjupaiga sellistes riikides ja selliste inimeste seas, kes juba niigi võitlevad vaesuse ja raskustega, seetõttu on selle piirkonna vastuvõtvad kogukonnad sageli ka ise pakutava humanitaarabi saajad.

Euroopa Liit on endiselt teistele eeskujuks olev humanitaarabi rahastaja. Komisjon tagab, et igasugune sekkumismeede on kooskõlas humanitaarabi põhimõtetega, asjakohaselt suunatud kõige haavatavamatele abisaajatele ja põhineb nõuetekohasel teavitamisel ja vajaduste hindamisel. Sekkumismeetmed tagavad kriitiliste sektorite rahastamise kulutõhususe ja -tasuvuse, mobiliseerivad partnereid ning toetavad üleilmse humanitaarabisüsteemi üldist võimekust. Nende põhimõtete olulisust humanitaarruumi säilitamises on laialdaselt tunnustatud välis- ja sõltumatutes hinnangutes komisjoni humanitaarabioperatsioonidele (kokkuvõte 2015. aastal koostatud hinnangutest humanitaarabiprojektidele on toodud 1. lisas. Kodanikukaitse hinnang põhineb selle õiguslikku alust puudutavatel nõuetel. Liidu kodanikukaitse mehhanismi üldine hindamine algab 2016. aasta teisel poolaastal. Seega kodanikukaitset käsitlevaid meetmeid 2015. aastal ei hinnatud).

EL on teinud erakordseid pingutusi, et võidelda Lääne-Aafrikas valitseva ebola epideemiaga alates puhangu algusest 2014. aasta märtsis. Humanitaarabi oli suunatud kõige pakilisematele vajadustele, lisaks saadeti ELi kodanikukaitse mehhanismi kaudu kohapeale hädaabi varustust ja eksperte. Tänu sellistele meetmetele suudeti haigus lõpuks 2015. aasta jaanuaris seljatada. Ebola kriisist saadud õppetundidele tuginedes loodi 2015. aastal ELi kodanikukaitse mehhanismi vabatahtlike reservi raames Euroopa meditsiinikorpus.

Ukraina humanitaarkriis on ELi tegevuskavas jätkuvalt tähtsal kohal. Konflikti, sundrände ja äärmise vaesuse koosmõju tõttu vajavad humanitaarabi miljonid Ukraina elanikud. 2015. aastal rahastati ELi eelarvest projekte kokku 30 miljoni euro eest ning need aitasid otseselt enam kui 800 000 ukrainlast. Sihtrühmad olid kõige haavatavamad lapsed, eakad ja üksikvanemaga majapidamised, ent abistati ka riigisiseseid põgenikke, konfliktipiirkondadest põgenenud pagulasi ja tagasipöördujaid. Sageli anti abi rahas ja sooduskupongides, mis on osutunud väga tõhusaks ja tulemuslikuks abikanaliks, kuna see ergutab otseselt kohalikku majandust ning aitab säilitada olukorrast mõjutatud inimeste väärikust. Samuti edastati ELi kodanikukaitse mehhanismi kaudu materiaalset abi. 2015. aasta jaanuaris korraldati ELi ühisoperatsiooniga abisaadetiste lennutransporti ja maanteevedu.

Jeemen seisab silmitsi keerulise ja mitmetahulise kriisiga, mille keskmes on poliitiline ebastabiilsus, relvastatud konfliktid, halvad majandusnäitajad ning pidev arengu mahajäämus. Üle 47 % rahvastikust elab vähem kui kahe euroga päevas allpool vaesuspiiri ja riik on alatoitluse poolest maailmas kolmandal kohal. 2015. aastal eraldati ELi eelarvest 50 miljonit eurot, et aidata Jeemeni elanikke, keda mõjutavad konfliktid, sundränne, toiduga kindlustamatus ja alatoitlus. Suurt osa rahalisest humanitaarabist kasutatakse riigisiseste põgenike, Aafrika Sarvelt pärit pagulaste ning kodukohast lahkuma sunnitud inimesi vastuvõtvate kogukondade varustamiseks toidu, vee ja sanitaarteenuste, põhiliste tervishoiuteenuste, eluaseme ja majapidamistarvetega.

EL teatas, et eraldab 125 miljonit eurot hädaabimeetmete rahastamiseks El Niño teele jäänud Aafrika, Kariibi mere piirkonna ning Kesk- ja Lõuna-Ameerika riikides. See viimase kolmekümne aasta üks ulatuslikumaid ilmastikunähtusi, mida võimendavad kliimamuutused, on kahju tekitanud enam kui 41 miljonile inimesele kogu maailmas. Üks kõige rohkem El Niño ilmastikunähtuse tõttu kannatada saanud riike on Etioopia, kus toiduga kindlustamata inimeste arv suurenes põua tõttu 2,9 miljonilt (jaanuaris 2015) 8,2 miljonini (oktoobris 2015).

Kesk-Aafrika Vabariigi poliitiline ebastabiilsus ja loodusõnnetused, sealhulgas haavatavus kliimamuutuste suhtes, on kaasa toonud riigi majanduse hävimise, puuduliku arengu ja riiklike institutsioonide nõrgenemise. Alates konflikti algusest 2013. aastal on EL olnud 73 miljoni euroga suurim humanitaarabi andja. Olukord püsib äärmiselt habras. 2015. aastal andis EL Kesk-Aafrika Vabariigile kokku 25 miljonit eurot humanitaarabi, toetades projekte, mis hõlmasid kaitset, juurdepääsu tervishoiule, toidu- ja toitumisabi, puhta vee kohaletoimetamist, sanitaarteenuseid, logistikat ja humanitaarabi koordineerimist. 2015. aasta mais peeti Kesk-Aafrika Vabariigi teemal kõrgetasemeline rahvusvaheline konverents, kus keskenduti riigi humanitaarabiga seotud vajadustele, taastumisele ja vastupanuvõime suurendamisele.

Lõuna-Sudaani on laastanud pidevad kriisid, mis on tekitanud suure vajaduse humanitaarabi järele. ELilt pärineb üle 40 % kogu Lõuna-Sudaani saadetavast rahalisest humanitaarabist, mille eesmärk on toetada hinnanguliselt kahte miljonit inimest puudutavaid elupäästvaid programme. Ainuüksi 2015. aastal andis EL riigile rahalist abi 127 miljoni euro ulatuses. 2013. aasta detsembrist alates kestnud relvastatud konfliktis on tuhanded inimesed hukkunud ja üle kahe miljoni on olnud sunnitud oma kodudest lahkuma. 2015. aasta augustis sõlmiti küll rahuleping, ent seni ei ole riigis rahust mingeid märke.

Nigeeria kirdeosas sunnib rahvast massiliselt välja rändama nii pikaleveninud toiduga kindlustamatus kui ka Boko Harami ulatuslik vägivallatsemine. 2015. aasta jooksul eraldati ELi eelarvest Nigeeriale suunatud humanitaarabiks 21,5 miljonit eurot, millest rahastati erakorralist toiduabi ning tervishoiu- ja kaitseteenuseid põgenikele ning konfliktiohvritele. Üle kahe miljoni nigeerlase on olnud sunnitud riigi sees ümber asuma ning üle 190 000 inimese on põgenenud naaberriikidesse Nigerisse, Kameruni ja Tšaadi. Humanitaarabi pakkuv kogukond usub, et tulekul on uus suur sundrände laine seoses elanike pideva evakueerimisega Tšaadi järve saartelt piirkonnas toimuvate sõjaliste operatsioonide tõttu.

Tšaad, mis on üks maailma kõige vähem arenenud riike, seisab pideva toiduga kindlustamatuse, alatoitumise, looduslike ohtude, epideemiate ja inimeste massilise ümberasustamise tõttu jätkuvalt silmitsi keerulise hädaolukorraga. EL andis 2015. aastal Tšaadile kokku 58 miljonit eurot humanitaarabi, mis võimaldas 75 000 majapidamisel endale rahaliste toetuste ja sooduskupongide abil põhitoiduaineid soetada. Aastakümneid kestnud poliitiline ebastabiilsus ja loodusõnnetused naaberriigis Kesk-Aafrika Vabariigis on Tšaadi toonud hulgaliselt pagulasi, mis paneb juba varem ülekoormatud ressurssidele täiendava koormuse.

Sahel on üks maailma vaesemaid piirkondi, mis parajasti toibub neljast järjestikusest toidu- ja toitumiskriisist alates 2005. aastast ning mille olukorda raskendab kliimamuutuste mõju. Need korduvad kriisid on rängalt kahjustanud vastupanuvõimet kõige vaesemate perekondade puhul, kes aasta-aastalt, eriti saagikoristuste vahelisel pikal perioodil, näevad suurt vaeva, et põhilisi toiduvajadusi rahuldada. 2015. aastal toetati Saheli piirkonda (Burkina Faso, Kamerun, Tšaad, Mali, Mauritaania, Niger, Nigeeria ja Senegal) kokku 229 miljoni euroga, kusjuures toetus keskendus toidu- ja toitainekriisile.

2015. aasta aprillis tabas Kesk-Nepali hävitav maavärin, mis tappis ligi 9 000 inimest ja tegi maatasa terveid külasid. EL eraldas riigile kohe humanitaarabi korras 15 miljonit eurot, et aidata leevendada kõige pakilisemaid vajadusi (ajutine varjupaik, vältimatu arstiabi, vesi ja kanalisatsioon, elatusvahendid ja logistika) ning edendada valmisolekut katastroofideks ja katastroofiohu vähendamisele suunatud tegevust. Maavärinale järgnenud päevadel käivitati Nepali ametiasutuste taotlusel ELi kodanikukaitse mehhanism. Selle toel saadeti riiki kolm moodulit (kõrge raskusastmega otsingu- ja päästetööd linnas, meditsiinipunktid ja veepuhastus), samuti ehitustehnilisi eksperte ning muud tehnilist abi, peale selle mitterahalist abi ja abimeeskondi. Tänu komisjoni pidevatele toetuspüüdlustele koostati Nepalis riiklik katastroofiohje strateegia.

Unustatud kriisid

EL pöörab tähelepanu ka sellistele kriisidele, mis jäävad meediakajastusest kõrvale, ning osaleb paljude nn unustatud kriiside lahendamisel. 2015. aastal oli nende seas sahrawi pagulaste kriis Alžeerias, rohingja pagulaste kriis Myanmaris/Birmas ning Colombia pagulaste kriis Ecuadoris ja Venezuelas. Unustatud kriiside hindamise käigus tuvastatakse tõsised humanitaarkriisi olukorrad, kus kannatanud ei saa rahvusvahelist abi piisavalt või üldse mitte. Selliseid kriise iseloomustab meedia vähene tähelepanu, rahastajate huvipuudus ja nõrk poliitiline tahe kriisi lahendamiseks, mille tulemusena ei ole humanitaarabi osutajaid piisavalt. 2015. aastal eraldas EL ligi 17 % algsest humanitaarabi eelarvest unustatud kriiside tarbeks.

Hädaolukordades hariduse andmine

Pooled kogu maailmas toimuvate konfliktide ohvrid on lapsed, kes kuuluvad ühtlasi kõige haavatavamate ohvrite rühma. Lisaks võimalikele vigastustele ja sundrändele on kriisiaegadel väga suur ka perekonna lagunemise oht. Laste perekonnast eraldamise tõenäosus on väga suur ja ka selle mõju lastele on tohutu. Katastroofi korral katkeb miljonite laste haridustee. Konfliktide mõju neile lastele on sageli pikaajaline ja võib pikaleveninud kriiside puhul tuua kaasa olukorra, kus korraliku hariduse puudumine viib vägivallatsemiseni, kuna täiskasvanueas kordavad need lapsed samu vägivaldseid käitumismustreid, mida nad oma lapsepõlves kogesid. Koolist eemale jäänud lapsed jäävad ilma võimalusest arendada endas vajalikke oskusi, et luua endale ja oma riigile jõukamat tulevikku.

Hädaolukordades võib haridus luua lastele vähemalt osalise ettekujutuse normaalsusest ja turvalisusest ning see pakub neile traumadest üle saamiseks vajalikku psühhosotsiaalset tuge. Sageli loevad haridust esmatähtsaks ka kriiside all kannatavad kogukonnad ise.

Hädaolukordades hariduse andmine muutus 2015. aastal peamiseks prioriteediks. Hariduse andmine on elupäästev humanitaarabiga seotud sekkumismeede, mida toetavad ELi algatus „Rahu lapsed“ ja muud algatused. Ajavahemikul 2012–2015 on haridusprogrammidesse suunatud üle 23 miljoni euro (selle hulgas on ka Luksemburgi ja Austria panus) ning neist programmidest on kasu saanud üle 1,5 miljoni lapse 26 riigis üle kogu maailma. Komisjon on võtnud kohustuse suurendada hädaolukorras antavasse haridusse suunatava humanitaarabi osakaalu 1 %-lt 2015. aastal (11 miljonit eurot) 4 %-le 2016. aastal, mis on ühtlasi ÜRO eesmärk.

ELi rahastatud haridusprogrammid on kohandatud selliseks, et need võtaksid arvesse laste erinevaid vajadusi olenevalt vanusest, soost ja muudest spetsiifilistest asjaoludest. Meetmete hulka kuuluvad nii kooli pääsemise lihtsustamine (sealhulgas järeleaitamistunnid) kui ka koolivormide ja õppematerjalide soetamine ning laste transportimine haridusasutusse. Samuti eraldab EL raha selleks, et remontida kahjustatud koolihooneid ning ehitada uusi õppimiskohti ja -keskusi. ELi toetus võimaldab juurdepääsu ka kutseharidusele ja psühhosotsiaalsele abile.

Humanitaarabi poliitika

2015. aasta enneolematud humanitaarkriisid avaldasid Euroopale otsest mõju: pagulaste ja rändajate arv suurenes ulatuslikult. Seda arvestades on liit nõudnud rahvusvaheliselt kogukonnalt suuri koordineeritud jõupingutusi, et reageerida kogu maailma humanitaarkriisidele, ohjata paremini katastroofiohte ja kaasata rohkem arenguvaldkonnas tegutsejaid pikaleveninud sundrände olukordades. Esimene ÜRO kokku kutsutud ülemaailmne humanitaarabi käsitlev tippkohtumine toimus 23.–24. mail 2016. aastal Istanbulis ja sellest võtsid osa paljud sidusrühmad. Liidul oli 2015. aastal tippkohtumise toetamises ja selleks ettevalmistumises oluline positsioon. Liit aitas korraldada ettevalmistavat Euroopa arutelu (mis toimus 3.–4. veebruaril 2015 Budapestis) ja jälgis tähelepanelikult kõiki teisi piirkondlikke arutelusid ning ka 2015. aasta oktoobris toimunud üleilmset arutelu. Samuti osales ta ÜRO humanitaarasjade koordinatsioonibüroo korraldatud uuringutes ning toetas tippkohtumise sekretariaadi tööd.

Komisjoni 2. septembri 2015. aasta teatises toodi välja ELi prioriteedid tippkohtumiseks: rahvusvahelise humanitaarõiguse järgimine; abi tõhusa osutamise tagamine; tihedam humanitaarabi ja arenguvaldkonna koostöö, sealhulgas pikaleveninud kriisides; partnerlus kohalike, riiklike ja piirkondlike osalistega; tõhus ja piisav rahaline humanitaarabi.

Humanitaarabi poliitika ja selle ulatus

Rahvusvahelise koostöö raames on EL jätkanud privilegeeritud dialooge nii OECD arenguabi komiteesse kuuluvate kui ka mittekuuluvate rahastajatega. EL korraldas oma esimesed strateegilised dialoogid Jaapani ja Austraaliaga, et leida sünergiat, arutada ülemaailmseid valupunkte ja jagada prioriteete. Samuti tugevdas EL oma koostööd Islami Koostöö Organisatsiooniga, Araabia Liigaga ja Araabia Ühendemiraatidega.Üks näide koostööst on Jiddah’s koos Islami Koostöö Organisatsiooniga peetud seminar.

Komisjon jätkas tegevust tsiviil- ja sõjandusvaldkonnas tehtava koostöö juhina, kujundades aktiivselt ELi sõjalist sekkumist selliseks, et see vastaks paremini humanitaarabi kogukonna vajadustele ja oleks sujuvamalt koordineeritud, nt Euroopa Liidu merevägede Vahemeres peetava operatsiooni EUNAVFOR MED Sophia planeerimise ja juhtimise puhul. Samuti on komisjon aktiivselt kujundanud seda, kuidas kaitstakse tsiviilisikuid ELi juhitavates sõjalistes operatsioonides, et see kajastaks humanitaarkaitsega arvestamist ja rahvusvahelise humanitaarõiguse austamist.

Ümber asuma sunnitud inimeste enneolematult suure arvu tõttu kogu maailmas (60 miljonit) tuli 2015. aasta teises pooles koostada olukorrast ülevaade. Tööd juhtisid asjaomased komisjoni talitused ja selle eesmärk oli välja selgitada kõik praeguse pagulaskriisi haldamisega seotud poliitilised algatused, asjakohased õigusaktid, tegevused, saadud kogemused ja puudujäägid ELi tasandil. 26. aprillil 2016 võttis komisjon vastu teatise sundrände ja arenguabi kohta „Väärikas elu: abist sõltumise asemel iseseisvaks“ ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendi. Teatise eesmärk on kehtestada uus arengukeskne lähenemine pagulaste, riigisiseste põgenike, vabatahtlike tagasipöördujate ja nende vastuvõtjate toetamiseks partnerriikides.

Temaatiliste strateegiate lõimimine humanitaarabioperatsioonidesse

Toit ja toitumine

2015. aastal juhatas ja juhtis komisjon liidu nimel toiduabi konventsiooni komitee tööd. Aasta jooksul koostati muu hulgas komitee ühisavaldus ülemaailmsele humanitaarabiteemalisele tippkohtumisele. Toiduabi komiteest on saanud oluline poliitilise arutelu platvorm.

Mõnes humanitaarkatastroofis säilib küll turgude ja kaupluste varustamine toiduga, ent katastroofist mõjutatud inimesed kaotavad oma ostujõu. Sellistel puhkudel tagab nn sularahameetod selle, et humanitaarabi jõuab otse ja õigel ajal just nendeni, kes seda kõige rohkem vajavad. Sularahaülekanded on kiired ja kulutõhusad ning annavad puudustkannatavatele inimestele suurema valikuvõimaluse. Selle variandi eeliste seas on ka kasulikkus kohalikule majandusele, abisaajate võimestamine, inimväärikuse säilitamine ja otsustusvõime andmine inimestele, kes saavad ise valida, mida osta. 2015. aasta märtsis toetas nõukogu dokumenti „10 common principles for multi-purpose cash-based assistance to respond to humanitarian needs“ (10 üldist põhimõtet seoses mitmeotstarbelise rahalise abiga humanitaarabi vajadustele reageerimiseks). Selles dokumendis hinnatakse võimalusi anda mitmeotstarbelist rahalist abi nii praktilistest kui ka poliitilistest seisukohtadest lähtuvalt.

Varjupaika ja asulaid käsitlevad suunised