ET Euroopa Liidu Teataja C 288/68

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse Aadria mere väikeste pelaagiliste liikide ja nende varude püügi mitmeaastane kava“

[COM(2017) 97 final - 2017/0043 (COD)]

(2017/C 288/09)

Raportöör: Emilio FATOVIC

Konsulteerimistaotlus Euroopa Parlament, 1.3.2017 Euroopa Liidu Nõukogu, 4.4.2017 Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 2, artikli 114 lõige 1 ja artikkel 304 Täiskogu otsus 24.1.2017 Vastutav sektsioon põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon Vastuvõtmine sektsioonis 17.5.2017 Vastuvõtmine täiskogus 31.5.2017 Täiskogu istungjärk nr 526 Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) 187/0/2

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) alla kuuluva Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) (1) rõhutatud vajadust võtta meetmeid, et kaitsta väikeste pelaagiliste liikide ülepüügi tõttu ohustatud varusid, ning jagab üldist eesmärki rakendada võimalikult kiiresti säästva kalapüügi süsteemi ning saavutada maksimaalne jätkusuutlik saagikus (2) kooskõlas ühise kalanduspoliitikaga (3).

1.2 Komitee toetab komisjoni valikut kasutada õigusliku vahendina määrust, millega kehtestatakse väikeste pelaagiliste liikide varude kaitsmise mitmeaastane kava, et ühtlustada kehtivaid eeskirju ja tugevdada juhtimist.

1.3 Kuigi komitee toetab keskkonnakaitse ja elurikkuse eesmärke, leiab ta, et komisjoni ettepanek on puudulik ja mitmes küsimuses vastuoluline. Need probleemid on ühise kalanduspoliitika arvukate vastuolude loomulik tagajärg, mida komitee on juba rõhutanud oma varasemates arvamustes (4). Eelkõige on komitee sügavalt mures võimaluse pärast, et nimetatud ettepanek, kui seda nõuetekohaselt ei integreerita ja kohandata, võib seada ohtu keskkonnaalaste eesmärkide saavutamise ning põhjustada samas ka tõsist kahju sektori ettevõtetele ja töötajatele (5).

1.4 Komitee on veendunud, et komisjoni pakutud majandamismudel, mis põhineb nõukogu kindlaks määratud aastastel püügivõimalustel, ei ole kohandatav Aadria mere väikestele pelaagilistele liikidele ning kalavarude mitmeliigilisusele (6), kalapüügitehnikale, laeva ja meeskonna tüüpidele (väikesemahuline kalapüük) (7), samuti sadamate arvule ja suurusele. Kõike eespool öeldut arvestades leiab komitee, et Vahemere nõuandekomisjoni (MEDAC) ettepanek (8) suurendada püügikoormust vastavalt nn valgusfoori süsteemile sobib sisu ja meetodi poolest, kuna see on organiseeritud kodanikuühiskonna ulatusliku konsensuse tulemus.

1.5 Komitee märgib üllatusega, et komisjoni ettepanek ei põhine majandusliku ja sotsiaalse mõju üksikasjalikul hindamisel (9). Seda puudujääki suurendab veelgi asjaolu, et Vahemere kalandussektor on kriisis juba üle 20 aasta (10) ning uued karmid ja ebapiisavalt läbimõeldud eeskirjad võivad anda sektorile lõpliku löögi. Lisaks pöörab komitee tähelepanu asjaolule, et täielikult puuduvad meetmed, millega toetada ettevõtteid ja töötajaid rahaliselt ja/või aidata neid ümberkorraldamisel, arvestades ettepanekut vähendada sardiini- ja anšoovisepüüki, kuigi need on kõige olulisemad ressursid väikestele kohalikele kogukondadele (sageli saared) ja nendega seotud majandusharudele (11).

1.6 Seetõttu loodab komitee, et kiiresti kaasatakse tööhõive peadirektoraat ja sektoris käivitatakse sotsiaaldialoog merekalapüügialase sotsiaaldialoogi komisjoni (EUSSDC) kaudu, et määratleda kõige asjakohasemad meetmed majandusliku ja sotsiaalse mõju kompenseerimiseks. Sellega seoses leiab komitee, et Euroopa Merendus- ja Kalandusfond on kõige sobivam finantsinstrument ettevõtete ja töötajate toetamiseks säästvale kalandusele üleminekul. Komitee leiab ka, et ettevõtete ümberkorraldamine kalandusturismiga tegelevateks (sinine majandus (12)) või vesiviljelusettevõteteks (13) on kindlasti elujõuline alternatiiv, kuid see ei saa kuidagi asendada põhimõtet, et traditsioonilist kalapüüki, eeskätt kalade bioloogiliste omaduste tõttu (nende ruumivajadus), ei tohi vähendada ega kaotada.

1.7 Arvestades meetmete olulist mõju keskkonnale, majandusele ja tööhõivele, leiab komitee, et uut kalapüügi majandamiskava ei saa kehtestada delegeeritud õigusaktidega, ning nõuab, et komisjon seda otsekohe selgitaks arusaadavalt ja läbipaistvalt kõigi osapoolte huvides (14).

1.8 Komitee rõhutab veel kord, et iga keskkonnakaitsemeede võib osutuda mõttetuks, kui esmalt ei tegeleta ebaausa konkurentsi ning ebaseadusliku kalapüügi olulise probleemiga kontrolli tugevdamise, karistuste karmistamise ja täieliku jälgitavuse süsteemi „veest lauale“ (15) kehtestamise ning põhjaliku sanitaarkontrolli abil nii piiril kui ka päritolukohas. Komitee peab eelkõige oluliseks suurendada koostööd kõikide Vahemereäärsete riikide vahel 30. märtsil 2017. aastal Maltal allkirjastatud ministrite deklaratsioonis (16) määratletud programmi ja eesmärkide alusel.

1.9 Komitee leiab, et maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärk tuleb saavutada mõistliku aja jooksul. 31. detsembri 2020. aasta tähtaeg ei tundu olevat teostatav. See ettepanek põhineb väikeste pelaagiliste kalavarude taasasustamise loomulikel aegadel, samuti ajal, mida vajavad kontrolliasutused, ettevõtted ja töötajad uute õigusaktidega kohandumiseks (eriti juhul, kui neid on märkimisväärselt muudetud üleminekuga püügikoormuselt kvoodile). Lisaks leiab komitee, et kaitseklauslite võimalik kasutamine ei ole ülemäärase sotsiaalse ja majandusliku mõju tõttu reaalne võimalus.

1.10 Komitee kutsub komisjoni üles paremini määratlema piirkonnastumise töökorralduslikke aspekte, sidudes kohe algul kalavarude säästlikkuse eesmärgid ettevõtete tegeliku kulude tasemega, et tagada nende säilimine.

1.11 Komitee nõuab, et Euroopa tarbijate huvides koostataks võimalikult kiiresti üksikasjalik mõjuhinnang kaitstavate liikide hindade muutumise kohta nii otsemüüki mineva kala kui ka töötlemisele kuuluva kala puhul. Lisaks kutsub komitee komisjoni üles kehtestama säästva kalapüügi kvaliteedi tagamise süsteemid, et suurendada tarbijate teadlikkust ja luua ettevõtetele lisaväärtust (17).

2. Sissejuhatus

2.1 Aadria meri (18) on Vahemere väga kalarikas alapiirkond ning väikesed pelaagilised liigid (19), peamiselt anšoovised ja sardiinid (20), on kõige kasumlikumad. ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) alla kuuluva Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) (21) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (22) viimaste andmete kohaselt kannatavad anšoovise- ja sardiinivarud ülepüügi all ning vajavad rohkem kaitset.

2.2 Suurema osa saagist püüavad Itaalia ja Horvaatia Aadria mere põhjaosas. Sloveenia osaleb selles tegevuses väga väikeses mahus (alla 1 %), nagu ka Albaania ja Bosnia-Hertsegoviina, kes püüavad samuti väikese osa kalasaagist (ligikaudu 1 %) (23).

2.3 Kehtiv majandamisraamistik põhineb eeskätt püügikoormuse piiramisel (24), millele lisanduvad mitu lisameedet, nagu keelupiirkonnad ja -ajad ning lossitava kala alammõõt. Neid meetmeid aga ei ole liikmesriigid rakendanud kooskõlastatult, järjekindlalt ega ühtselt (eelkõige kalapüügi bioloogilise taastumise ajast lähtudes (25)), tekitades segadust ettevõtjate seas ja takistades varude taastumist.

2.4 Kooskõlas oma volitustega koostas MEDAC 11. märtsil 2016. aastal avaldatud arvamuse Aadria mere väikeste pelaagiliste liikide kohta, hõlmates praktilisi ettepanekuid, mis on kaheaastase arutelu tulemus kõigi asjaomaste sidusrühmade (tööandjad, töötajad, ametiühingud, keskkonnakaitsjad, tarbijad) vahel (26).

3. Komisjoni ettepaneku kokkuvõte

3.1 Selleks et kaitsta Aadria mere väikesi pelaagilisi liike, eriti sardiine ja anšooviseid, on Euroopa Komisjon koostanud määruse, et kehtestada mitmeaastane kava, mille abil lahendada keskkonna hädaolukordi. Lõppeesmärk on saavutada maksimaalne jätkusuutlik saagikus (27) aastaks 2020, nagu on ette nähtud ühises kalanduspoliitikas. Mitmeaastast kava tuleks tervikuna hinnata iga viie aasta tagant.

3.2 Määruse ettepanekus, peatades kõik seni selles piirkonnas kohaldatavad meetmed, kehtestatakse ühtne juhtimissüsteem, piirates siseriiklikke erandeid (eriti püügikeeluaegu ja järelevalve korda) ning sätestatakse, et majandamissüsteem põhineb lubatud kogupüügil (28) (TAC), mitte enam püügikoormuse vähendamisel.

3.3 Sellise teatavate Läänemere kalavarude mitmeaastase kava vormil ja sisul (29) põhineva ettepaneku aluseks on kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee arvamus, mis on samal ajal teravalt vastuolus MEDACi vastuvõetud arvamusega, mis põhineb püügikoormuse (nn valgusfoori süsteem) rangemal ümberjagamisel (30).

3.4 Komisjon teeb eelkõige ettepaneku kehtestada kaitse piirväärtused, mis on väljendatud biomassina tonnides, ja kalastussuremuse sihttaseme vahemikud. Kui teadussoovitustest selgub, et varud on allpool piirväärtust, tuleb püüki vähendada. Uue majandamissüsteemi tegeliku korraldamise jätab komisjon kõigile delegeeritud õigusaktidele.

3.5 Ettepanekus sätestatakse liikmesriikide piirkondlik koostöö, et võtta vastu konkreetsed kaitsemeetmed. Piirkondadeks jaotamise kaudu saab muuta ka teatavaid tehnilisi meetmeid (nt võrgusilma suurus ja püügivahendite omadused).

3.6 Ettepanekus sätestatakse ka, et pädevatel asutustel on võimalik tuvastada, lokaliseerida ja süstemaatiliselt kontrollida kõikide ühesuuruste või üle kaheksa meetri suuruste kalalaevade tegevust ja püüki digitaalsete mõõteriistadega (nt kalapüügi elektrooniline päevik). Kõigis sadamates peavad olema ka digitaalsed vahendid, mis võimaldavad kontrollida iga kalalaeva püüki mahalaadimisel. Selleks peab iga kalalaev teavitama pädevaid asutusi vähemalt neli tundi enne oma sadamasse saabumist.

4. Üldised märkused

4.1 Võttes teadmiseks asjaomaseid avaldatud teaduslikke uuringuid, nõustub komitee vajadusega sekkuda, selleks et kaitsta Aadria mere väikeseid pelaagilisi liike, kes on praegu haavatavas olukorras.

4.2 Komitee on samuti seisukohal, et õigusliku vahendina on vaja kasutada määrust, mis aitaks tugevdada juhtimist ning muuta eeskirjad kõikide asjaomaste riikide ja sidusrühmade jaoks kooskõlastatuks ja siduvaks, et lahendada kalapüügiga seotud keskkonnaprobleeme, mis tulenevad peamiselt praeguste majandamismeetmete ebaühtlasest ja kooskõlastamata rakendamisest.

4.3 Kooskõlas ühise kalanduspoliitikaga ja oma varasemate arvamustega kinnitab komitee, et prioriteediks on saavutada maksimaalne jätkusuutlik saagikus, mis aitaks ühiselt kaitsta keskkonna-, toidu-, majandus- ja tootmisvajadusi (31).

4.4 Komitee leiab siiski, et komisjoni ettepanek on puudulik ja paljudes peamistes punktides vastuoluline, ning kardab, et sellised puudused võivad takistada keskkonnasäästlike eesmärkide saavutamist, ohustada tõsiselt töötajaid, ettevõtteid ja kohalikke kogukondi.

5. Märkused

5.1 Vajadus korrektse majandusliku ja sotsiaalse mõju hindamise ning meetmete järele, mis kompenseerivad mitmeaastase kava mõju ettevõtlusele ja tööhõivele

5.1.1 Erinevalt GFCM-FAO ja MEDACi soovitustest ei ole ettepanek piisavalt põhjalik sotsiaal-majandusliku mõju hindamiseks (32). Sel aspektil on võtmeroll, kuna Vahemere kalandussektor on juba aastaid tõsises kriisis (33) ning halvasti läbimõeldud reform võib avaldada negatiivset mõju ettevõtetele ja töötajatele.

5.1.2 Lisaks juhitakse tähelepanu sellele, et komisjon on heaks kiitnud oma ettepaneku, ootamata – kooskõlas soovituse 40/2016/3 lõikega 14 – tulemusi GFCM-FAO töörühmalt, kelle ülesanne on hinnata mõju, mida avaldavad mitmed meetmed, mis hõlmavad nii püügipiiranguid kui ka püügikoormuse reguleerimise korda Aadria mere väikeste pelaagiliste liikide säästvaks majandamiseks.

5.1.3 Komitee leiab samuti, et ettepandud meetmed ei saa olla tasuta, kui arvestada kalapüügi 30 %-list vähendamist, ettevõtete tulu 25 %-list kahanemist ja töökohtade 10 %-list kadu. Lisaks eespool nimetatud metodoloogilisele probleemile andmete hankimise kohta ei ole komisjon sätestanud ühtegi meedet määruse kohaldamise tagajärgede leevendamiseks, sundides liikmesriike kandma mitmeaastasest kavast tulenevaid majanduslikke ja sotsiaalseid kulusid.

5.1.4 Komitee märgib, et komisjon ei ole hinnanud põhjalikult sellest tulenevat mõju seotud majandusharudele, kohalikele kogukondadele, mis on traditsiooniliselt seotud kalapüügiga (paljud neist on saared), hindade tõenäolisele tõusule, kolmandatest riikidest (ennekõike Põhja-Aafrikast) imporditud toodete kahtlasele kvaliteedile ja jätkusuutlikkusele, et kompenseerida sisenõudlust.

5.1.5 Määruses ei ole sätestatud ühtegi rahalise toetuse mehhanismi ettevõtete ega nende ümberorienteerumise (nt vesiviljelus) jaoks, ühtegi meedet töötajatele (kalurid ja selle valdkonnaga seotud töötajad), kes kaotavad oma töökoha – palga-, koolituse ja/või töökohavahetuse toetuse näol.

5.2 Aadria mere bioloogiline eripära

5.2.1 Komitee leiab, et mitmeaastase kava edukas mudel mõnede teatavate Läänemere kalavarude jaoks ei sobi Aadria merele. Nagu tunnistab GFCM-FAO, on Läänemeri monospetsiifiline, kus on lihtne läbi viia sihtpüüki, sest koos elavad vähesed kalaliigid, mistõttu on seal lihtsam kehtestada püügipiiranguid. Seevastu Aadria meri nagu kogu Vahemeri on multispetsiifiline, kus ühes ja samas piirkonnas elab koos palju kalaliike (34). Ainuke erand Vahemere püügilimiidist käsitleb harilikku tuuni, mida komitee ettepanekus põhimõtteliselt toetatakse (35), kuna sekkumine sellesse liiki selle omaduste (eelkõige mõõtude) tõttu ja liigi püügitehnika on väga erinev sellest, mida kasutatakse pelaagiliste liikide puhul.

5.2.2 Komitee märgib ka, et kalapüük Aadria merel toimub tavaliselt täiesti teistsugusel viisil kui Läänemerel. Aadria piirkonna ettevõtted koosnevad tavaliselt ühe perekonna liikmetest ja neis kasutatakse väikepaate (8–12 m). Omanikud on sageli ise kalurid ja nende meeskond koosneb keskmiselt umbes kolmest inimesest. Seetõttu laaditakse kala maha paljudes väikestes, piiratud suurusega sadamates, kuid tegemist on asjaomaste (sageli saarte) kogukondade juba sajandite jooksul välja kujunenud olulise majandustegevusega.

5.3 Majandamissüsteem ja delegeeritud õigusaktid

5.3.1 Kalapüügile rajatud uut majandamissüsteemi ei käsitleta ettepaneku tekstis selgelt, konkreetselt ja põhjalikult, vaid piirdutakse üksnes õigusraamistikuga, mis valmib hiljem delegeeritud õigusaktide alusel. Kuna see on äärmiselt tundlik teema asjaomaste keskkonna-, majandus- ja tööhõivealaste tegurite tõttu, tähendaks see ettevõtetele suurt piirangut kalapüügitegevuse – millest sõltub nende elatis – planeerimisel.

5.4 Vajadus ajakava järele, mis on kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärgiga

5.4.1 Kehtivas Läänemere määruses, mis kiideti heaks 2016. aastal, on ettevõtetele ja kalavarude taastamiseks antud viis aastat (kuni aastani 2020), et jõuda jätkusuutliku kalapüügi tasandile, mis langeb kokku ühise kalanduspoliitika tähtajaga. Teisalt näeb komisjon Aadria mere puhul ette palju rangema tegevuskava kehtestamise vähem kui kaheks aastaks (2019–2020), millel on vaid üks eesmärk – pidada kinni ühise kalanduspoliitika tähtajast, arvestamata väikeste pelaagiliste liikide loomulikku paljunemisaega (mis oleneb mitmest tegurist), ega aega, mis kulub ettevõtetel ja kohalikel ametiasutustel rangemate majandamismeetmetega kohanemiseks, mis on täiesti erinevad neist, mida on rakendatud viimase 30 aasta jooksul, kusjuures eksisteerib konkreetne oht, et keskkonnaalane eesmärk jääb saavutamata ja hävib sektor (ning sellega seotud tootmine ja teenused), millest sõltub sadu rannikualade kogukondi.

5.5 Kolmandate riikide ebaaus konkurents ja ebaseaduslik kalapüük

5.5.1 Vahemere, sealhulgas Aadria mere kalandussektor on tõsises kriisis juba üle 20 aasta erinevatel põhjustel, sealhulgas kolmandate riikide (peamiselt Põhja-Aafrika riigid, kus kalapüüki ja -müüki mingil viisil ei kontrollita) ebaausa konkurentsi tõttu (millega sageli varjatakse ka ebaseadusliku töö juhtumeid). Praegu vaagub hinge juba suurem osa seaduslikke ettevõtteid (36), kuid laevaomaniku ja väikese meeskonna vahelised tugevad isiklikud ja perekondlikud sidemed on takistanud tootmisharu lõplikku kokkuvarisemist.

5.5.2 Seetõttu leiab komitee, et üleminek püügikoormusel põhinevast süsteemist püügile (mida on vähendatud 30 % võrra) tuginevale süsteemile ilma asjakohaseid meetmeid võtmata, et võidelda ebaõiglase või ebaseadusliku tegevusega, toob kaasa ainult selle, et suur hulk ettevõtteid, mis tegutsevad seaduslikult, lõpetavad oma töö ning töökohtade kadumine ei pruugi tingimata lahendada keskkonnaprobleeme.

5.6 Piirkondadeks jaotamine

5.6.1 Ettepanekus ei sätestata üksikasjalikku maksustamise korda. Selline puudus võib põhjustada tõsise konkurentsiprobleemi riikide vahel, mis on tingitud ettevõtete kuludest, mis varieeruvad ühest riigist teise ning on seotud selliste erinevate teguritega, nagu töötasu, sotsiaalmaksud ja kindlustuse ning turustamise kulud.

5.6.2 Eelkõige märgib komitee, et kui määratleda piirkondadeks jaotamist kalavarude kaitse seisukohalt, tuleks ELil hakata ohjama uusi ja suuri konflikte, kus ettevõtete tulud sõltuvad ettevõtete kuludest, mitte kalapüügist pärinevate toodete hinnast.

5.7 Tehnoloogilised ja järelevalveseadmed

5.7.1 Komitee nõustub vajadusega muuta järelevalve digitaalsete tehnoloogiate abil tõhusamaks, kuid märgib, et erinevalt Läänemere piirkonnast on Aadria mere rannikutele iseloomulikud arvukad väikesadamad (FAO-ADRIAMED on registreerinud 238 kalasadamat Itaalia, Sloveenia ja Horvaatia vahel (37)) ja väikesed kalalaevad. Seetõttu on juba kriisi all kannatavatel pädevatel asutustel ja ettevõtetel vaja aega ja vahendeid, et kohaneda uute õigusaktidega.

5.7.2 Lisaks soovitas komitee, nagu on märkinud ka komisjon, et kala mahalaadimise sadamate (v.a kõige väiksemad) vahel valiku tegemine tähendaks suurt kahju kohalikele kogukondadele. Komitee arvates tuleks lisaks uurida selle meetme majanduslikku mõju väiksemate merealuste puhul, kuna eeskirjade kohaselt tuleb kasutada kalalaevu, mis on pikemad kui 8 meetrit.

5.8 Kvaliteedi tagamine

5.8.1 Ettepanekus ei ole ette nähtud kvaliteedi tagamise mehhanismi/märgistust, mis aitaks toetada tootmissektorit, mida see reform mõjutab. Seda hindaksid väga tarbijad, kes otsivad alati tervislikke, kvaliteetseid ja jätkusuutlikke tooteid. Nimetatud meetmed oleksid vajalikud ka võitlemaks ebaseadusliku tegevuse ning ebaausa konkurentsi vastu.

5.9 Hinnamuutused

5.9.1 Komisjoni ettepanekus ei arvestata piisaval määral väikeste pelaagiliste liikide (mida ostetakse lisaks kolmandatest riikidest, kus puudub piisav kontroll ja eeskätt keskkonnakaitse) hinna loomuliku suurenemise vastaste, püügimahu vähenemisest tingitud meemete vastuvõtmist.

5.10 Organiseeritud kodanikuühiskonna kaasamine

5.10.1 Komitee on üllatunud, et MEDACi kõigi sidusrühmade (tööandjad, töötajad, ühistud, keskkonnakaitsjad, tarbijad) kokkuvõtte alusel esitatud arvamuses, mis avaldati 11. märtsil 2016 (38) ja mis on üle kahe aasta kestnud töö tulemus, ei võetud piisavalt arvesse, et komisjoni ettepanek tundub olevat täiesti vastuolus ja mõnes aspektis vastanduv.

Brüssel, 31. mai 2017 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Georges DASSIS

(1) GFCM – General Fisheries Commission for the Mediterranean.

(2) Maksimaalne jätkusuutlik saagikus näitab maksimaalset kalade kogust, mida võib püüda määramata aja jooksul ilma kalavarusid kahjustamata. See põhimõte on ühise kalanduspoliitika nurgakivi.

(3) Määrus (EL) nr 1380/2013.

(4) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183).

(5) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183), punkt 1.17: „Komitee avaldab kahetsust, et ettepanekus puudub sotsiaalne mõõde, mida arvestataks kõikides kalandus- ja vesiviljelussektori etappides (tootmine, töötlemine ja turustamine), konkreetsete meetmetega elu- ja töötingimuste parandamiseks, ning leiab, et sotsiaalpartnereid tuleks motiveerida osalema asjakohasel tasemel.“

(6) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183), punkt 1.6: „Komitee toetab ettepanekut koostada mitmeaastased kavad eesmärgiga taastada ja säilitada võimaluste piires kõik kalapopulatsioonid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemest kõrgemal. See on kiiduväärt eesmärk, kuid seda on raske rakendada mitme liigiga püügipiirkondades, mistõttu komitee nõuab komisjonilt praktilisi lahendusi kõnealustes püügipiirkondades tekkida võivate probleemide lahendamiseks.“

(7) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183), punkt 1.19: „Komitee on seisukohal, et väikesemahulise püügi määratlus üksnes laeva pikkuse kriteeriumi põhjal on liiga lihtsustav ja selles samastatakse tegelikult tohutu osa väikesemahulise püügiga tegelevast laevastikust tööstusliku kalapüügiga.“

(8) MEDAC on nõuandev organ, mis koondab Vahemeres tegutseva kalandussektori kodanikuühiskonna organisatsioone Euroopa ja riigi tasandil. MEDACi ülesanne on valmistada ette arvamusi kalavarude majandamise ja sotsiaal-majanduslike aspektide kohta, mis on seotud kalavarude säilitamisega Vahemeres. Arvamused esitatakse liikmesriikidele ja Euroopa institutsioonidele, et aidata saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke, pakkudes liikmesriikide küsimustele tehnilisi lahendusi ja ettepanekuid.

(9) Komitee arvamus „Roheline raamat „Ühise kalanduspoliitika reform““ (ELT C 18, 19.1.2011, lk 53), punkt 3.1.2.2: „Loodusvarade pidev parandamine ja nende kasutamise stabiliseerimine jätkusuutlikul tasemel peaks käima käsikäes sotsiaal-majandusliku mõju hinnangute läbiviimisega, mille eesmärk peab omakorda olema edendada töökohti ja ettevõtete investeeringuid innovatsiooni ja arengusse ning samuti täiendkoolituse pakkumine. Lisaks tuleb kaluritele tagada bioloogilise taastumise ajal piisav sissetulek.“

(10) Vastavalt kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) 2016. aasta andmetele on aastatel 2008–2014 Vahemere piirkonnas kadunud üle 10 000 töökoha, laevade arv on vähenenud 14 % ning tööhõive 8 %. Kui vaadata täpsemalt väikesemahulist kalapüüki (paadid alla 12 m), mis moodustavad sektoris üle 50 %, siis seal on paatide arv vähenenud 16 % ning tööhõive 13 %. Tuleb arvestada ka, et otseselt seotud riikides võib majandamiskaval, mis ei ole korralikult läbimõeldud, olla laastav mõju, piisab, kui mõelda, et Horvaatias moodustavad väikesed pelaagilised liigid 90 % saagist. Lisaks vähenes aastatel 2004–2015 Itaalia kalalaevastiku suutlikkus 17 % laevade arvu osas ning kadus üle 20 % töökohtadest.

(11) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183), punkt 3.3.6. „Samuti on komitee seisukohal, et meetmete rakendamine kõikide kalapopulatsioonide taastamiseks ja säilitamiseks aastaks 2015 maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemest kõrgemal tasemel mõjutab liikmesriikide kalalaevastike püügikoormust […]. Seetõttu peab komisjon ette nägema meetmed selle kohandamiseks, pakkudes kalandussektori jaoks välja sotsiaal- ja tööalased alternatiivid, mis väldivad praegust töökohtade kadumist kalapopulatsioonide halva olukorra tõttu.“

(12) Komitee arvamus „ELi Aadria ja Joonia mere piirkonna strateegia“ (ELT C 458, 19.12.2014, lk 27), punktid 3.3, 3.4, 3.5.

(13) Komitee arvamus „Euroopa säästva vesiviljeluse takistuste kõrvaldamine“ (ELT C 34, 2.2.2017, lk 73).

Komitee arvamus „Innovatsioon meremajanduses“ (ELT C 12, 15.1.2015, lk 93), punkt 1.7.

(14) Komitee arvamus „Delegeeritud õigusaktid“ (ELT C 13, 15.1.2016, lk 145), punkt 1.8.

(15) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183), punkt 1.21.

(16) IP/17/770, European Commission secures 10-year pledge to save Mediterranean fish stocks (kalavarude kaitse Vahemeres: Euroopa Komisjon kinnitab kohustused järgmiseks kümneks aastaks).

(17) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183), punkt 4.5.

(18) „Aadria meri“ – GFCMi geograafilised alapiirkonnad 17 ja 18.

(19) Tegemist on väikeste liikidega, kes ujuvad pinna lähedal (nt harilik makrell, heeringas, harilik stauriid, põhjaputassuu, hirvkala, anšoovis, hõbekala, sardiin, kilu jne).

(20) Horvaatias moodustab väikeste pelaagiliste liikide püük kogupüügist 90 %.

(21) Vahemere üldine kalanduskomisjon loodi 1949. aastal FAO raames. GFCMi põhiülesanne on edendada mere bioloogiliste ressursside arendamist, säilitamist ja nõuetekohast majandamist.

(22) Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee, mis loodi 1993. aastal, on nõuandev organ, mis allub otse Euroopa Komisjonile. See loodi reservnimekirjas olevatest ekspertidest, keda kutsuti komisjoni konsulteerima kalanduse majandamise teemal.

(23) GFCM, „The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries“, 2016, lk 25.

(24) Püügikoormuse korraldamine ühendab laevade võimsuse piirangud nende merel viibimise ajaga.

(25) Bioloogiline taastumine on ajavahemik, millal püük on teatud piirkondades keelatud. See meede on ELis jõus juba 30 aastat ning selle eesmärk on kaitsta merede kalavarusid, soodustades kõige püütavamate liikide loomulikku paljunemist. Püügi peatamine mitmeks järjestikuseks päevaks annab kaladele aja oma paljunemistsükli ohutuks lõpuleviimiseks, kaitstes kalavarusid.

(26) MEDAC, Medac advice on LTMP for small pelagics in GSA 17 (Northern Adriatic), protokoll 94/2016, märts 2016.

(27) Maksimaalne jätkusuutlik saagikus (Maximum Sustainable Yield, MSY) näitab maksimumkogust, kui palju kalu võib määramata aja jooksul püüda ilma kalavarusid kahjustamata.

(28) Lubatud kogupüük piirdub teatud liiki kalade varudega, mida väljendatakse tonnides. Komisjon kehtestab need piirangud, tuginedes teaduslikele nõuannetele seoses kalavarude olukorraga, mida pakuvad sellised nõuandvad organid nagu Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) ja kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF).

(29) Sealhulgas tursk, heeringas, kilu, lõhe.

(30) MEDAC, Medac advice on LTMP for small pelagics in GSA 17 (Northern Adriatic), protokoll 94/2016, märts 2016, lk 7–8.

(31) Komitee arvamus „Kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühine korraldus“ (ELT C 181, 21.6.2012, lk 183).

(32) SWD(2017) 63 final.

(33) Itaalia põllumajandus- ja metsandusministeeriumi riiklik kalastuskava 2017–2019. Ajavahemikul 2004–2015 vähenes Itaalia kalalaevastiku püügivõimsus 17 % laevade arvu, 26 % tonnaaži ja 21 % mootorivõimsuse (kW) poolest. Püügivõimsuse kärpimine oli eriti märgatav ajavahemikul 2010–2012, osaliselt majanduskriisi, osaliselt mitmete kalalaevade spontaanse lahkumise tõttu, mida ergutas Euroopa Kalandusfondi ette nähtud kalapüügi alalise lõpetamise meede.

(34) CFCM, „The State of Mediterranean and Black Sea Fisheries“, 2016, lk 26.

(35) Komitee arvamus „Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastane kava“ (ELT C 24, 28.1.2012, lk 116), punkt 1.1: „Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab Euroopa Komisjoni ettepanekuid ning tunnustab nii liikmesriikide kui ka kalurite jõupingutusi täitmaks Rahvusvahelise Atlandi Tuunikaitse komisjoni (ICCAT) hariliku tuuni varude taastamise nõudlikku kava. Need jõupingutused on vilja kandmas, kuid kava elluviimine põhjustab olulisi sotsiaal-majanduslikke tagajärgi, millega tuleb arvestada.“

(36) Kaluri keskmine aastasissetulek on 18 000–20 000 eurot, samas kui Läänemere ja Põhjamere piirkonnas on see 60 000–80 000 eurot.

(37) Täpsemalt on iga riigi kohta registreeritud järgmine sadamate arv järgmine: Horvaatia 147, Itaalia 89, Sloveenia 3 (www.faoadriamed.org).

(38) MEDAC, Medac advice on LTMP for small pelagics in GSA 17 (Northern Adriatic), protokoll 94/2016, märts 2016.