ET Euroopa Liidu Teataja C 334/17

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine

(2016/C 334/09)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 artiklile 51 (1).

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlemine kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga.

„OSSAU-IRATY”

ELi nr: FR-PDO-0517-01391 – 21.10.2015

KPN ( X ) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Syndicat de défense du fromage d’appellation d’origine contrôlée OSSAU - IRATY Maison Apezetxea 64120 Ostabat-Asme FRANCE Tel +33 559378661 Faks +33 559378104 E-post: mailto: contact@ossau-iraty.fr

Koosseis: Rühma kuuluvad piimatootjad, -töötlejad ja juustuvalmistajad. Taotlejate rühm on pädev esitama muudatustaotlust.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab:

— ☐ Toote nimetus — ☒ Toote kirjeldus — ☒ Geograafiline piirkond — ☒ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☐ Seos piirkonnaga — ☒ Märgistus — ☒ Muu: taotlejate rühma andmed, kontroll

4. Muudatus(t)e liik

— ☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline — ☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud ja mida ei käsitleta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena

5. Muudatus(ed)

1. Toote kirjeldus

— Juustuvormide mõõtmed on välja jäetud ja asendatud juustu mõõtmetega, nii et vastav lõik on järgmine: „Juustude mõõtmed ja kaal: — laagerdunud juustud kaaluga 3,8–6 kg: läbimõõt 22,5–27 cm ja kõrgus 8–14 cm; — laagerdunud juustud kaaluga 1,8–3,3 kg: läbimõõt 17–21 cm ja kõrgus 7–13 cm.” Muudatus on seotud komisjoni 5. veebruari 2015. aasta rakendusmäärusega (EL) 2015/194 heaks kiidetud sätete kohaldamisega, mille abil on selgemalt esitatud juustu eri suurused, kuid mis on põhjustanud ka segadust. Praeguse seisuga kindlaks määratud juustuvormide mõõtmed (vormid läbimõõduga 25,5–26 cm ja kõrgusega 9–12 cm laagerdunult 4–5 kg kaaluvate juustude puhul või vormid läbimõõduga 18–20 cm ja kõrgusega 7–10 cm laagerdunult 2–3 kg kaaluvate juustude puhul) tekitavad probleeme selliste juustude tootmisel, mille kaal on laagerdunult vähemalt 2 kg, sest vormid tuleb algul täita maksimaalselt ning see tekitab probleeme juustude pressimisel. Seetõttu peeti probleemide vältimiseks otstarbekamaks määrata kindlaks juustude mõõdud ja kaal. Lisaks sellele selgus tootmistavade läbivaatamise käigus, et laagerdumisaja lõpus esineb juustude kindlaksmääratud kaaluvahemikes erinevusi. Kaaluvahemikud on tegelikkusest veidi suuremad, jäädes siiski lubatud suuruse piiresse. Suuremõõdulist vormi, mida kasutati eelkõige talumajapidamises kuni 7 kg kaaluva juustu valmistamiseks, enam ei kasutatud ja seetõttu on see mõõt välja jäetud.

— Toote paremaks iseloomustamiseks on täiendatud juustu kooriku määratlust: „Juustul on naturaalne elus mikrofloorast moodustunud koorik. See on osa juustumassist, mikroobide poolt töötlemata, ei murene ega kooru maha. Puudutamisel on see kuiv ja veidi niiske, kuid mitte limane. Kooriku värvus varieerub kollakasoranžist hallini.”

— Täiendatud on juustu portsjonitena turustamise sätet: „Juustu on lubatud lõigata portsjoniteks, kuubikuteks, kangideks, õhukesteks lõikudeks, laastudeks, viiludeks ja riivida. Erandina sellisest esitlusviisist ja portsjonite puhul, mille kaal jääb alla 50 grammi, peab juustu küljes olema tükk kaitstud nimetusega juustule omast koorikut.” Lisatud on uued esitlusviisid (kuubikud, kepikesed, õhkõrnad viilud, laastud, viilud ja riivitud juust), mis võimaldab juustumeistritel oma turustusviise mitmekesistada ja vastata paremini tarbijate vajadustele. Eelmisel spetsifikaadi muutmisel lisati turustamisvõimalus portsjonitena ning see vajas täpsustamist portsjonite kaalu osas (kas alla 50 grammi või mitte). Lisaks sellele ei ole peetud vajalikuks säilitada eelpakendamise mõistet, kuna see ei olnud täpsemalt määratletud.

2. Geograafilise piirkonna määratlus

Piirkond laiub Pau linna loodest ümbritsevate teatavate kommuunide territooriumil:

— nende kommuunide loetelusse on lisatud Billère ja Lons kui kommuunid, mis kuuluvad geograafilisse piirkonda tervikuna;

— Poey-de-Lescar, Sauvagnon, Serres-Castet, Uzein on lisatud kommuunide loetelusse osaliselt.

Need kommuunid kuulusid algselt kaitstud nimetusega hõlmatud geograafilisse piirkonda, kuid jäeti geograafilisest piirkonnast välja, kui spetsifikaati komisjoni 14. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 828/2003 kohaselt muudeti.

Kuid kuna tootjad rakendavad järk-järgult sätet, mis on seotud keeluga kasutada lüpsiperioodil kääritatud sööta ning spetsifikaati tehtud komisjoni 5. veebruari 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/194 kohased muudatused on kiidetud heaks, on tekkinud vajadus kõnealune ala uuesti geograafilisse piirkonda lisada, et piimakarja söödaratsioonis oleks piisavalt geograafilisest piirkonnast pärit sööta.

Kõnealune ala langeb kokku Gave de Pau ladestuse geomorfoloogilise üksusega, mil on võrreldav teiste orus asuvate aladega, mis praegu kuuluvad KPNiga „Ossau-Iraty” hõlmatud geograafilisse piirkonda. Alal valitsev kliima on samaväärne praeguse piirkonna põhjaosas valitseva kliimaga – mahe, niiske, samade tuulte mõjutustega, mis võimaldab kasvatada rohtu peaaegu kogu aasta vältel. Vanade traditsioonide kohaselt on see tihedalt Ossau oruga seotud ning ala kasutatakse oru loomakasvatajate varustamiseks rohu ja viljaga. Geograafilise piirkonnaga on see seotud Billère’i, Lonsi ja Pau kommuunide kaudu, mis ääristavad teed, mida ajalooliselt kasutati karja talvekarjamaadele ajamiseks.

See geograafilise piirkonna muudatus ei mõjuta toote ja geograafilise piirkonna vahelist seost.

3. Üksikasjad, mis tõendavad toote päritolu geograafilisest piirkonnast

— Selleks, et toode oleks paremini äratuntav ning et tootjad saaksid kasutada juustu koorest ja juustude laagerdumisviisist sõltuvat juustude märgistamisviisi, nii et visuaalne märgistus siiski säiliks, on punkti 4.3 „Toote identifitseerimine” muudetud järgmiselt. Lõige: „Iga juust peab olema identifitseeritav. See tagatakse reljeefse märgisega, mis kantakse tootele vormimise käigus. Turustamiseks mittesobivatelt juustudelt märgis kõrvaldatakse” on asendatud sõnastusega: „Iga juust peab olema identifitseeritav. See tagatakse juustu märgistamisega, mis toimub vormi paneku ja vormist välja võtmise etapi vahel, kui juustule pannakse reljeefne märgis või kaseiinplaat, millel on kujutatud lamba pea ning mis on juustukojas või talus toodetud juustu puhul erinev ja mille taotlejate rühm on heaks kiitnud. Turustamiseks mittesobivatelt juustudelt märgis kõrvaldatakse. Suvel valmistatud juustude puhul kasutatakse erimärgistust, mille taotlejate rühm on heaks kiitnud.” Teine märgistusviis kaseiinplaadi abil on samuti lubatud. Ühtlasi on täpsustatud, et märgistamine toimub vormi paneku ja vormist välja võtmise etapi vahel. Lisatud on ka erimärgis suveperioodil valmistatud juustude tähistamiseks. Märgisel on kujutatud lamba pea (juustukojas ja talus toodetud juustu puhul on see erinev) ning on täpsustatud, et märgis peab olema taotlejate rühma poolt heaks kiidetud.

— Selleks et punktid „Tootmisviis” ja „Teavitamiskohustused” oleksid omavahel vastavuses, on viimast täiendatud järgmiselt: Lisatud on „suvekarjamaal karjatamise teade”, mis puudutab neid tootjaid, kes soovivad kasutada tootmises suvist lüpsi.

4. Tootmismeetod

Loomade söötmisega seotud sätteid on täiendatud ja need on esitatud lõikes „Loomade söötmine”.

— Uus lõige „Baasratsioon” on seotud tüüpratsiooni muutmisega, millele nüüd on lisatud söödasegu, mida tootjad tootmisettevõttes ise valmistavad. Täpsustatud on, et „– ühe ja sama söödatooraine segu mitmel eri viisil (nt pikakõrrelised rohttaimed ja rohupuhmad) ei loeta baasratsiooni komponentide ja punktis 5.3.2 loetletud komponentide seguks.” Selle täpsustamise vajadus tulenes asjaolust, et rakendama hakati spetsifikaadi eelmise muutmise käigus lisatud sööda segamisega seotud sätet. Lisamise eesmärk on täpsustada, mis on sööda segamise puhul lubatud ja mis keelatud.

— Kontrollimise hõlbustamiseks on lihtsustatud loomade täiendsöödana kasutatavate lubatud toorainete nimekirja, mis põhineb sööda klassifikatsioonil, mis on välja töötatud komisjoni 16. jaanuari 2013. aasta määrusega (EL) nr 68/2013 söödamaterjalide kataloogi kohta. — Lisaks teraviljale on lubatud ka teraviljast saadud tooted. Samuti on lubatud kasutada maisitõlvikuid tervikuna ilma maisikestadeta. — Täpsustatud on, et lupiin, põlduba ja vikk kuuluvad liblikõieliste kategooriasse. — Väljend „formaldehüüdi vesilahusega töödeldud”, mida kasutati rapsi, lina soja ja päevalille puhul, on asendatud väljendiga „võivad olla mäletsemise halvenemise vastu kaitstud aldehüüde mitte sisaldava protsessi abil.” — Sööda loetelusse on lisatud esterdatud taimeõli baasil saadud glütseriin. Glütseriini või glütserooli kasutatakse magusa maitse tõttu ning et säilitada niiskust, samuti lahusti ja emulgaatorina; selle omadused sarnanevad melassile, mis on luba lubatud ainete loetelus. Muu hulgas on lubatud ainete kategooriaid täpsustatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta. Lisatud on tehnoloogiliste lisaainete kategooria, samuti on lisatud aminohapped ja seedivuse parandajad ning soolestiku mikrofloora stabilisaatorid zootehniliste lisaainete kategooriasse. Praegu kasutatakse neid aineid jooksvalt loomasööda koostises olevates ainetes.

— Selleks et toetada tootmissüsteemi traditsioonilist iseloomu, mille puhul kasutati täiendsöödana teravilja, samuti selleks, et järgida kääritatud sööda kasutamise keeldu lüpsiperioodil, mis tuleneb spetsifikaati tehtud komisjoni 5. veebruari 2015. aasta rakendusmääruse (EL) 2015/194 kohaste muudatuste heakskiitmisest, peaks rohule täiendsöödana antava sööda koostis põhinema kuivsöödal. Enamiku toorainete ja lisaainete puhul on kehtestatud kuivainete sisalduseks vähemalt 84 %. Sellise kuivainesisalduse puhul on välistatud teatavad kääritatud toorained (nt odra/nisu tärklis vedelal kujul, piiritusetööstuse tahked jäägid, piiritustööstuse jäägid, maisigluteen, gluteenisööt, maisiidud, pärmivaba virre teraviljast …).

— Talledele enne võõrutamist antavate lubatud ainete nimekirja on täiendatud ühe zootehnilise lisandiga (ammooniumkloriid), mida kasutatakse kusejuhakivide ohu vältimiseks. Lõikes „Juustu valmistamine ja laagerdamine”: — selleks et olla vastavuses punktis „Toote kirjeldus” tehtud muudatustega, on lauseosa „mille mõõtmed on määratud kindlaks peatükis 2” asemel lisatud lauseosa „silindrilise kujuga, lameda põhjaga, ümara servaga või mitte”. — Lühima laagerdumisaja puhul on muudetud vähimat kaalu ja suurimat kaalu, millele kohaldatavaid ajavahemikke on muudetud vastavalt punktis „Toote kirjeldus” tehtud juustu kaalu muudatustele: 3,8 kuni 6 kg raskuste juuste puhul kohaldatakse 120 päeva pikkust minimaalset laagerdumisaega ja 1,8 kuni 3,3 kg raskuste juustude puhul 80 päeva pikkust laagerdumisaega. — Laagerdumisviise käsitlevas punktis on lisatud „Kooriku hooldamiseks võib kasutada taimeõli (rapsi-, oliivi- või päevalilleõli) või valget veiniäädikat”. Tavade läbivaatamisel selgus, et viisid, mida arvati olevat unustusse vajunud, on endiselt kasutusel ning taotlejate rühm soovis neid sõnaselgelt spetsifikaadis lubada. Õli ja äädikat kasutatakse teatavate lestade vastu võitlemiseks, mis võivad eelkõige juustu pikal laagerdumisel (3–4 kuud) juustu koort rikkuda. Juustukooriku katmine õliga takistab õhu juurdepääsu ning äädikas pidurdab nii lestade kui ka lestade osas tundlike bakterite ning pärmi ja hallitusseente arengut. Taotlejate rühm vaatas läbi ka suvised karjatamisviisid ning pidas vajalikuks eristada suvistes tingimustes valmistatud juustud sõnaga „Estive” (suvine). Täpsustatud on tavasid, mida karjused peavad järgima nii loomade söötmisel kui ka juustu valmistamisel: „Suvine juust (estive) peab olema saadud aladelt, — mis on karja suviseks karjatamiseks mõeldud karjamaa, mis asub mägedes, kuulub eraisikutele või on kollektiivne ning muudest aladest looduslikult eraldatud, — mille hooldamiseks kasutatakse karja, võsalõikust ja kulupõletamist. — mida kasutatakse ainult kindlal suvisel ajal suviste karjahooldajate poolt. Suvel on lammaste söödaks karjamaal kasvav rohi. Lisaks võib anda üksnes punktis 5.3.2 lubatud teravilja ning mineraale. Piima tootmine, lüps ja töötlemine toimub ühes ja samas kohas karjuseonnis (cayolar, etxola või cuyala), mis on erinev talvel kasutatavast tootmisruumist ja mida kasutatakse üksnes alates kuupäevast, mis on märgitud punktis 4.4 ette nähtud suvekarjamaal karjatamise teates. Juustu valmistatakse igapäevaselt toorpiimast, piim kalgendatakse hiljemalt 24 tundi arvestatuna kõige varasemast lüpsist.”

5. Erieeskirjad märgistamise kohta

Lisatud on lõik võimaluse kohta kasutada sõna „estive” (suvine): „Sõna „estive” (suvine) lisamine, mis on täienduseks suvel valmistatud juustule, tohib kasutada sellistel juustudel, mille puhul toimub piimatootmine, lüps, juustuvalmistamine ning toote märgistamine suveperioodil suvekarjamaal käesoleva spetsifikaadi punktides 4.3 ja 5.4 kirjeldatud tingimustel.”

Sõna „estive” (suvine) kasutamine peab aitama selle eriti omapärase juustu väärtustamisele kaasa, arvestades et mõistet kasutatakse üksnes spetsifikaadis ette nähtud eritingimustel.

6. Muud (taotlejate rühma andmed, kontroll)

Taotlejate rühma kontaktandmeid on ajakohastatud.

Kontrollistruktuuride kontaktandmeid on ajakohastatud.

Tabelit peamiste kontrolliaspektide kohta on ajakohastatud vastavalt järgmistes punktides tehtud muudatustele:

— toote kirjeldus ja valmistamismeetod: välja on jäetud juustuvormide mõõtmed, täpsustatud on juustu kaalu ja mõõtmeid;

— osa „Üksikasjad, mis tõendavad toote päritolu geograafilisest piirkonnast”: identifitseerimine märgistuse järgi.

KOONDDOKUMENT

„OSSAU-IRATY”

ELi nr: FR-PDO-0517-01391 – 21.10.2015

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Ossau-Iraty”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Ossau-Iraty” on üksnes standardiseerimata ja töötlemata lambapiimast laabiga kalgendamise teel valmistatud juust. Juust on soolane ja laagerdunud, kergelt pressitud juustumassiga ja kuumutamata, juustu põhjad on sirged või kergelt kumerad, juustu kuivaine sisaldab vähemalt 50 % rasvainet ning juustu kuivainesisaldus ei või olla väiksem kui 58 grammi 100 grammi juustu kohta.

Juust „Ossau-Iraty” on valmistatud üksnes toorpiimast.

Juustude mõõtmed ja kaal:

— laagerdunud juustud kaaluga 3,8–6 kg: läbimõõt 22,5–27 cm ja kõrgus 8–14 cm;

— laagerdunud juustud kaaluga 1,8–3,3 kg: läbimõõt 17–21 cm ja kõrgus 7–13 cm.

Juustumassi värvus ulatub laagerdumise tulemusena elevandiluuvalgest kuni kreemjaskollakani. Juustumass on ühtlane, kõva kuni poolkõva. Juustumassis võib olla üksikuid väikeseid tühikuid.

Juustul on naturaalne elus mikrofloorast moodustunud koorik. See on osa juustumassist, koorik on lestade poolt kahjustamata, ei murene ega kooru maha. Puudutamisel on see kuiv ja veidi niiske, kuid mitte limane. Kooriku värvus varieerub kollakasoranžist hallini.

Laagerdumine kestab 1,8–3,3 kg kaaluvate juustude puhul vähemalt 80 päeva ja 3,8–6 kg kaaluvate juustude puhul vähemalt 120 päeva.

Iga juust peab olema identifitseeritav. See tagatakse juustu märgistamisega, mis toimub vormi paneku ja vormist välja võtmise etapi vahel, kui juustule pannakse reljeefne märgis või kaseiinplaat, millel on kujutatud lamba pea ning mis on olenevalt juustukojas või talus toodetud juustu puhul erinev. Turustamiseks mittesobivatelt juustudelt märgis kõrvaldatakse. Suvel valmistatud juustude puhul kasutatakse erimärgistamist.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Karja sööt pärineb peamiselt määratletud geograafilisest piirkonnast. Tulenevalt geograafilise piirkonna teatavate osade reljeefist ja kõrgusest ei pea teatavad söödaliigid olema pärit geograafilisest piirkonnast. Karjamaavälise sööda andmine, mis ei pärine sellest piirkonnast, on piiratud ühe piimandusaasta jooksul keskmiselt 280 kg kuivainega lamba kohta. Arvestades, et iga piimalammas tarbib aastas hinnanguliselt 840 kg kuivsööta, peab geograafilisest piirkonnast pärit sööda osakaal olema vähemalt 67 %.

Sööda põhiratsioon hõlmab karjamaadelt saadavaid rohttaimi, värskeid, kuivatatud ja veetustatud rohttaimi, heina ja kääritatud sööta. Karja sööda peavad moodustama lubatud toorainete loendisse kuuluvad komponendid, see kehtib nii põhiratsiooni kui ka täiendsööda puhul. Karja sööt hõlmab üksnes mittetransgeenseid taimi.

Lammaste karjatamisperiood kestab vähemalt 240 päeva hooaja jooksul. Lüpsiperioodil saavad lambad päevadel, mil neid ei karjatata, päevase söödaratsiooni, mis sisaldab vähemalt 600 grammi kuivaine ulatuses geograafilisest piirkonnast pärinevat sööta.

Lammaste sööt lüpsiperioodil:

— kuni 31. jaanuarini 2018 on kääritatud sööda kogus brutokaalus piiratud keskmiselt 1,5 kg maisisilo ja 1 kg kiletatud pallides säilitatava rohu või rohusiloga päevas lamba kohta;

— alates 1. veebruarist 2018 on silosööda andmine keelatud, kiletatud pallides säilitatava rohu kogus on piiratud keskmiselt 1 kilogrammiga päevas lamba kohta.

Need kaks sätet kehtivad tingimusel, et söödaks antava kilepallides säilitatava rohu kuivainesisaldus on vähemalt 70 %.

Kontsentreeritud sööda andmine on piiratud keskmiselt 800 grammi kuivainega lamba kohta päevas. Hooaja jooksul antava kontsentreeritud sööda kogus on piiratud keskmiselt 150 kg kuivainega ühe lamba kohta.

Toiduratsioonis olevad toorained ja lubatud toidulisandid on loetletud lubatud ainete nimekirjas. Enamiku toorainete ja lisaainete puhul on kehtestatud kuivainete sisalduseks vähemalt 84 % ning neile ei tohi enne söötmist lisada vett.

Transgeensete taimekultuuride kasvatamine on keelatud kogu KPNiga toote jaoks piima tootva põllumajandusliku majapidamise territooriumil. See keeld kehtib kõikide taimeliikide puhul, mida on võimalik kasutada majapidamises olevate loomade söödana, või mis võivad söödaks antavaid taimi mõjutada.

Juustu „Ossau-Iraty” valmistatakse üksnes lambapiimast, lubatud lambatõud on mustapealine manechi tõug, punapruunipealine manechi tõug ja baski-bearni tõug.

Ühe piimandusaasta kestel (alates 1. novembrist kuni järgneva aasta 31. oktoobrini) ei või lambakarja keskmine piimaand olla suurem kui 300 liitrit piima lamba kohta aastas. Piima toodetakse hooajaliselt: karja lüpsiperiood ei või kesta kauem kui 265 päeva aastas, lüpsmine on keelatud septembris ja oktoobris.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Lambapiima tootmine ning juustu valmistamine ja laagerdamine peab toimuma geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Juustu on lubatud lõigata portsjoniteks, kuubikuteks, kangideks, õhukesteks lõikudeks, laastudeks, viiludeks ja riivida. Erandina sellisest esitlusviisist ja portsjonite puhul, mille kaal jääb alla 50 grammi, peab juustu küljes olema tükk kaitstud nimetusega juustule omast koorikut.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Sõltumata kõikide juustude suhtes kohaldatavatest eeskirjadest peab iga juustu märgistus hõlmama toote päritolunimetust, mis on kirjutatud tähtedega, mille suurus moodustab vähemalt kaks kolmandikku märgisel oleva kõige suurema tähesuurusega teksti tähesuurusest.

Sõna „estive” (suvine) lisamine, mis on täienduseks suvel valmistatud juustu märgistusele, tohib kasutada sellistel juustudel, mille puhul toimub piimatootmine, lüps, juustuvalmistamine ning toote märgistamine suveperioodil suvekarjamaal järgmistel tingimustel.

— Suvel on lammaste söödaks karjamaal kasvav rohi, lisaks võib anda üksnes lubatud teravilja ning mineraale.

— Piima tootmine, lüps ja töötlemine toimub ühes ja samas kohas karjuseonnis (cayolar, etxola või cuyala), mis on erinev talvel kasutatavast tootmisruumist ja mida kasutatakse üksnes alates kuupäevast, mis on märgitud suvekarjamaal karjatamise teates.

— Juustu valmistatakse igapäevaselt toorpiimast, piim kalgendatakse hiljemalt 24 tundi arvestatuna kõige varasemast lüpsist.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond hõlmab järgmisi kommuune või kommuunide osi:

— Pyrénées-Atlantiquesi departemang: — järgmiste kantonite kommuunid tervikuna: Baïgura et Mondarrain; Biarritz; Hendaye - Côte Basque-Sud; Montagne Basque; Oloron-Sainte-Marie 1 ja 2; Ouzom, Gave ja Rives du Néez; Pays de Bidache, Amikuze et Ostibarre; Saint-Jean-de-Luz; Ustaritz - Vallées de Nive et Nivelle. — järgmised kommuunid tervikuna: Abitain, Andrein, Angaïs, Anglet, Angous, Arau-juzon, Araux, Athos-Aspis, Aubertin, Audaux, Auterrive, Autevielle-Saint-Martin-Bideren, Bardos, Barraute-Camu, Bastanès, Baudreix, Bellocq, Bénéjacq, Bérenx, Beuste, Billère, Boeil-Bezing, Bordères, Bordes, Briscous, Bugnein, Burgaronne, Cardesse, Carresse-Cassaber, Castagnède, Castetnau-Camblong, Castetbon, Castetner, Charre, Coarraze, Cuqueron, Dognen, Escos, Espiute, Gelos, Gestas, Guiche, Guinarthe-Parenties, Gurs, Hours, Igon, Jasses, Jurançon, Laà-Mondrans, Laàs, La-bastide-Villefranche, Labatmale, Lacommande, Lagos, Lahonce, Lahourcade, Lanne-plaà, Lay-Lamidou, Léren, Lestelle-Bétharram, L’Hôpital-d’Orion, Lons, Loubieng, Lucgarier, Lucq-de-Béarn, Mazères-Lezons, Méritein, Mirepeix, Monein, Montaut, Montfort, Mouguerre, Mourenx, Nabas, Narp, Navarrenx, Noguères, Ogenne-Camptort, Oraàs, Orion, Orriule, Ossenx, Ozenx-Montestrucq, Parbayse, Préchacq-Navarrenx, Rivehaute, Saint-Dos, Saint-Faust, Saint-Gladie-Arrive-Munein, Saint-Pé-de-Léren, Saint-Pierre-d’Irube, Saint-Vincent, Salies-de-Béarn, Salles-Mongiscard, Sames, Sarpourenx, Sauvelade, Sauveterre-de-Béarn, Sus, Sus-miou, Tabaille-Usquain, Viellenave-de-Navarrenx, Vielleségure, Villefranque. — järgmised kommuunid osaliselt: Abos, Abidos, Arbus, Argagnon, Artigueloutan, Artiguelouve, Barzun, Bayonne, Bésingrand, Biron, Bizanos, Castétis, Denguin, Espoey, Gomer, Idron, Lacq, Labastide-Cézeracq, Lagor, Lahontan, Laroin, Lée, Lescar, Livron, Lons, Maslacq, Mont, Nousty, Orthez, Os-Marsillon, Ousse, Pardies, Pau, Pontacq, Siros, Soumoulou, Tarsacq, Urcuit, Urt. Viimatinimetatud kommuunide täpsed plaanid asuvad halduskeskustes.

— Hautes-Pyrénées departemangu Pyrénées-Atlantiquesi departemanguga piirnevad osad: Arbéost, Arrens-Marsous, Ferrières.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Nimetuse geograafiline piirkond hõlmab mägialasid ning Baskimaa ja Béarni mäejalameid.

Geograafilise piirkonna looduslikud tingimused, regulaarse ja suure sademetehulgaga (vähemalt 1 200 mm ja kuni 1 800 mm aastas), ookeanist mõjustatud kliima ning küllalt väikesed temperatuurikõikumised soodustavad rohttaimede kasvu ja seoses sellega ka piimalammaste kasvatamist. Samas on piirkonna reljeef, künkad, madalad ja keskmise kõrgusega mäed ning piirkonna kõrgus merepinnast suunanud põllumajanduse eeskätt ekstensiivse loomakasvatuse poole.

Piima saamiseks kasutatavad lambatõud on selles piirkonnas traditsioonilised. Tegemist on kohalike tõugudega: mustapealine manechi tõug, punapruunipealine manechi tõug ja baski-bearni tõug, mis on kõnealuse geograafilise piirkonna tingimustega väga hästi kohanenud: lammaste põhisööt hõlmab rohtu ja heina, nende tihe vill võimaldab neil taluda väga suurt sademete hulka. Lambaid karjatatakse karjamaadel isegi talveperioodil, välja arvatud lumesaju või äärmuslike tingimuste korral; nad on kohanenud rändkarjatamisega, mida kasutatakse kolmveerandi karjade puhul. Need kohalikud lambatõud toodavad piima ainult talvel, kevadel ja suve alguspoolel.

Juustu tootmismeetod vastab piima hooajalisele tootmisele: lüpsmine ja juustu tootmine ei ole lubatud septembris ega oktoobris.

Geograafilisest piirkonnast pärinev piim on suure kuivainesisaldusega, selle saamismeetod tagab, et keskmine kuivainesisaldus (piimarasv ja piimavalgud) on suurem kui 110 grammi liitri kohta.

Tootmismeetodid ja tootmisega seotud parameetrid vastavad suure kuivainesisaldusega piima omadustele. Sellest tulenevalt võib juust keldrisse laagerduma asetamisel läbida laagerdumise käigus toimuvaid lipolüüsi ja proteolüüsi protsesse.

Tavad, mida tootjad järgivad laagerdumise ajal (juustude pööramine, hõõrumine, fungitsiidide kasutamise keeld), aitavad juustude pinnal tekitada tingimused teatava konkreetse floora arenemisele, mis annab juustule iseloomuliku lõhna ja maitse.

Toote eripära

„Ossau-Iraty” on kergelt pressitud juustumassiga sirge või kergelt kumera kujuga lambapiimajuust. Juustu koorik on kõva, mõne millimeetri paksune ja selle värvus varieerub kollakasoranžist hallini. „Ossau-Iraty” juustu kaal on vähemalt 1,8 kilogrammi, see võimaldab juustu laagerdada kaua, sõltuvalt juustu suurusest vähemalt 80–120 päeva jooksul.

Juustumassi värvus ulatub laagerdumise tulemusena elevandiluuvalgest kuni kreemjaskollakani. Juustumassi tekstuur on sile, vastupidav, suussulav, selle kõvadus ulatub poolpehmest kuni kõvani. Juustumassis võib olla üksikuid väikeseid tühikuid (auke).

Juustu lõhn on õrn, meenutades mõnikord lillede või puuvilja lõhna. Juustu maitse on tasakaalustatud happelise ja rasvase aistingu vahel, maitse on tugev, soolane, kuid mitte ülemääraselt, maitsebuketis võib sageli tunda pähkli ja puuviljade maitset.

Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja toote kvaliteedi või omaduste vahel

Geograafiline ala hõlmab mäestikualasid ning Baskimaa ja Bearni mäejalameid, mis on valdavalt kaetud looduslike või ajutiste rohumaadega, mida võib kasutada lambakarjade suvekarjamaadena või heinamaadena, kust loomakasvatajad saavad kuivatatava või kilepallidesse pakendatava sööda.

Taimkate võimaldab saada geograafilisest piirkonnast pärinevat sööta, mis koosneb erinevaid liike sisaldavast heinast, ädalast ja värskest rohust.

Nende söödaressursside abil kasvatatakse kohalikest tõugudest pärinevaid lambaid (mustapealine manechi tõug, punapruunipealine manechi tõug ja baski-bearni tõug).

Kõnealuste kohalike lambatõugude kasutamine, karjatamisel ja heina kasutamisel põhinev söödarežiim ja tootmise intensiivistumist piiravad karjatamistingimused võimaldavad juustu valmistamiseks väga sobiva piima tootmist.

Lambapiimajuustu on Püreneede lääneosas valmistatud juba vähemalt keskajast. XIV sajandi maakasutuslepingutest ja XV sajandi alguse notaridokumentidest ilmneb, et kõnealuses piirkonnas toodeti lambajuustu.

Et piima transportimine suures kõrguses asuvate mägikarjamaade ja orgudes asuvate suvekarjamaade vahel oli keeruline, hakkasid karjased peagi piima kohapeal ümber töötlema juustuks, mida oli lihtne transportida orgudesse, kus seda oli võimalik turustada.

„Ossau-Iraty” juust kuulub pressitud kuumtöötlemata juustude hulka ning tänu mitmekilosele kaalule, pressitud juustumassile, silindri kujule ja pikale laagerdumisajale, mis annab juustule kõva kooriku, on see hõlpsasti transporditav. Juustu hea säilivus tagas lambakasvatajale ja ta perekonnale valgurikka toidu kogu aastaks.

Kuigi transpordivõimalused on tänapäeval paremad, on juustu pikk laagerdumisaeg säilinud. Juustu omadused ning iseloomulik lõhna- ja maitsebukett tulenevad rakendatud tootmismeetoditest, eeskätt juustude pikast laagerdumisajast.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(käesoleva määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-f4d1060d-6774-4b84-9770-8bf826b9e892/telechargement

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.