·võimaldada inimestel omandada teadmisi, oskusi ja pädevusi, mida nad vajavad muutuval tööturul ja ühiskonnas edu saavutamiseks, et nad saaksid täielikult kasu nii sotsiaalselt õiglasest taastumisest COVID-19st kui ka õiglasest üleminekust rohelisele ja digitaalsele majandusele;

Mikrokvalifikatsioonitunnistusi võib kasutada ka osana sihipärastest meetmetest, mille eesmärk on toetada kaasamist ning hõlbustada suurema hulga õppijate juurdepääsu haridusele ja koolitusele ning karjäärivõimalustele. See laiem õppijate ring hõlmab ebasoodsas olukorras olevaid ja haavatavaid rühmi (nt puuetega inimesed, eakad, madala kvalifikatsiooniga / väheste oskustega inimesed, vähemused, sisserändaja taustaga inimesed, pagulased ning oma geograafilise asukoha ja/või ebasoodsa sotsiaalse ja majandusliku olukorra tõttu vähemate võimalustega inimesed). Mikrokvalifikatsioonitunnistusi saab kasutada ka sihipäraselt, et lahendada haridus- ja koolitussüsteemide ning tööturgude, sealhulgas soo- ja muude diskrimineerivate stereotüüpidega seotud probleeme (nt seoses õppevalikutega ning haridustavades ja -materjalides), et toetada sujuvamat üleminekut koolist tööle.

Siiani puuduvad mikrokvalifikatsioonitunnistuste ühine määratlus ning standardid nende kirjeldamiseks ja tunnustamiseks. See tekitab muret nende väärtuse, kvaliteedi, tunnustamise, läbipaistvuse ja ülekantavuse pärast (ülekantavus haridus- ja koolitussektorite vahel ja sees, ülekantavus tööturul ja ülekantavus ühest riigist teise). See piirab usaldust, mõistmist, laiemat aktsepteerimist ja kasutuselevõttu, mis omakorda piirab mikrokvalifikatsioonitunnistuste potentsiaali paindlike õppe- ja karjäärivõimaluste toetamisel.

Et vastata nõudlusele paindlikumate, õppijakesksemate haridus- ja koolitusvormide järele, arendavad paljud avaliku ja erasektori teenuseosutajad kiiresti Euroopas ja kogu maailmas traditsiooniliste kvalifikatsioonidega võrreldes väikesemahulisemaid õppimisvõimalusi. Sellist haridust ja koolitust võib kirjeldada kui elukestvat ja kõiki valdkondi hõlmavat õpet ning see toimub erinevates keskkondades (tööl, kodus, juba töötavate inimeste ja praegu mittetöötavate inimeste seas). Mikrokvalifikatsioonid võimaldavad sihipäraselt ja paindlikult omandada ning tunnustada teadmisi, oskusi ja pädevusi, et vastata ühiskonna ja tööturu uutele ning tekkivatele vajadustele. Sealjuures on oluline, et mikrokvalifikatsioonid ei asenda traditsioonilisi kvalifikatsioone. Selle asemel võivad need traditsioonilisi kvalifikatsioone täiendada ja pakkuda kõigile võimalust osaleda elukestvas õppes. Arvestades mikrokvalifikatsioonide paindlikkust, võivad neid välja töötada ja pakkuda mitmesugused teenuseosutajad paljudes erinevates formaalse, mitteformaalse ja informaalse õppe keskkondades.

See nõudlus püsib eeldatavasti ka pandeemiast taastumise ajal ja järgnevatel aastatel. Rohe- ja digipööre, mida hõlbustab taasterahastu „Next Generation EU“, on tekitanud ka uue nõudluse õppijate, töötajate ja tööotsijate seas, kes soovivad osaleda täiend- ja ümberõppes. Need õppijad, töötajad ja tööotsijad soovivad tagada oma tööalase konkurentsivõime ja karjääri arengu. Samuti soovivad nad juurdepääsu edasistele õpingutele ja õppida isikliku arengu eesmärgil.

COVID-19 kriis on kasvatanud kiirelt nõudlust lühiajaliste ja kohandatud õppimisvõimaluste järele. Nõudlus uute õppevormide järele on omakorda suurendanud huvi mikrokvalifikatsioonitunnistuste vastu, mis tõendavad nende väikeste õpikogemuste tulemusi.

Komisjoni president Ursula von der Leyen teatas komisjoni poliitilistes suunistes oma kavatsusest kõrvaldada takistused õppimisele ja parandada juurdepääsu kvaliteetsele haridusele, rõhutades kaasamise ja kvaliteedi olulisust elukestvas õppes, nagu on välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sambas. Seejärel pakkus komisjon välja strateegia, et aidata inimestel arendada oskusi kiiresti muutuval tööturul, ja kuulutas Euroopa oskuste tegevuskavas (juuli 2020) välja uue algatuse mikrokvalifikatsioonitunnistuste kohta. Komisjon tegi teatises Euroopa haridusruumi saavutamise kohta aastaks 2025 (september 2020) ettepaneku võtta vastu nõukogu soovitus, et toetada usalduse suurendamist mikrokvalifikatsioonitunnistuste vastu kogu Euroopas. Teatises märgiti, et soovituse eesmärk on tagada, et kõik mikrokvalifikatsioonitunnistuste jaoks vajalikud sammud tehakse 2025. aastaks. Seepärast on meede mikrokvalifikatsioonitunnistusi käsitleva Euroopa lähenemisviisi kohta lisatud komisjoni 2021. aasta tööprogrammi üldeesmärgi „Euroopaliku eluviisi edendamine“ raames. Mikrokvalifikatsioonitunnistusi käsitleva nõukogu soovituse ettepanek esitatakse koos komisjoni ettepanekuga nõukogu soovituseks isiklike õppekontode kohta.

Komisjon võttis vastu ka komisjoni soovituse toimivate tööhõive aktiivse toetamise meetmete kohta pärast COVID-19 kriisi (EASE soovitus). Selle soovituse eesmärk oli hõlbustada töökoha vahetamist ja töövõimalusterohket taastumist COVID-19st, eelkõige toetades täiendus- ja ümberõppe võimalusi. Sellega seoses võivad lühikesed koolituskursused, eelkõige need, mis on sertifitseeritud mikrokvalifikatsioonitunnistustega, mängida olulist rolli töötajate tööalase konkurentsivõime suurendamisel.

Pärast teatist Euroopa haridusruumi saavutamise kohta aastaks 2025 ja Euroopa oskuste tegevuskava, võeti 4. märtsil 2021 vastu Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava. Selles tegevuskavas viidatakse mikrokvalifikatsioonitunnistustele kui innovaatilistele vahenditele, mis „võivad aidata kaasa paindlike õppimisviiside tekkele ja toetada töötajaid nende praegusel ametikohal või uuele tööle minnes“. Mikrokvalifikatsioonitunnistustel on oluline roll ka 2030. aasta eesmärgi saavutamisel ehk tagamisel, et 60 % kõikidest täiskasvanutest osalevad igal aastal koolitusel. See on üks kolmest ELi peamisest eesmärgist, mida ELi juhid tervitasid Porto sotsiaaltippkohtumisel 8. mail 2021 Porto deklaratsioonis ja Euroopa Ülemkogu 25. juuni 2021. aasta järeldustes.

Ettepaneku eesmärk on toetada liikmesriikide, sidusrühmade ja teenuseosutajate eri rühmade käimasolevat tööd mikrokvalifikatsioonitunnistustega kogu ELis. Ettepanek pakub põhiressursse ja suuniseid nendele teenuseosutajatele ja teistele, kes on huvitatud mikrokvalifikatsioonitunnistuste uurimisest. Need põhiressursid ja suunised toetavad järjepidevalt ja sidusalt mikrokvalifikatsioonitunnistuste väärtust, kvaliteeti, tunnustamist, läbipaistvust, ülekantavust ja kasutuselevõttu. Seega panustavad need elukestva õppe kultuuri ja suurendavad inimeste tööalast konkurentsivõimet.

Eespool nimetatud eesmärkide saavutamiseks on ELi toimimise lepingus, eelkõige selle artikli 165 lõikes 4, artikli 166 lõikes 4 ja artiklis 149 koostoimes artikliga 292, sätestatud, et nõukogu võtab vastu soovitused komisjoni ettepaneku põhjal. Nõukogu soovitus on asjakohane vahend hariduse, koolituse, tööhõive ja tööturgude valdkonnas, kus ELi pädevuses on tegevust toetada. See on vahend, mida EL on nendes valdkondades sageli kasutanud. Õigusliku vahendina kajastab see liikmesriikide tahet rakendada esitatud meetmeid ja annab tugevama poliitilise aluse asjaomastes valdkondades koostöö tegemiseks, austades samal ajal täielikult liikmesriikide pädevust.

Käesoleva nõukogu soovituse sisu ega vorm ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik soovituse eesmärkide saavutamiseks. Kavandatud meetmed on proportsionaalsed taotletavate eesmärkidega, kuna need austavad liikmesriikide tavasid ja riiklike süsteemide mitmekesisust. Lisaks on liikmesriikide mis tahes kohustused vabatahtlikud ja iga liikmesriik võib vabalt otsustada, millist lähenemisviisi kasutada. Ettepanekuga toetatakse mitmes liikmesriigis juba käimasolevat mikrokvalifikatsioonitunnistuste uurimist. Ettepanekus võetakse arvesse diferentseeritud lähenemisviisi, mis kajastab liikmesriikide erinevat majanduslikku, rahalist ja sotsiaalset olukorda ning nende erinevaid haridus-, koolitus-, tööhõive- ja tööturusüsteeme.

ELi algatus selles valdkonnas on samuti õigustatud, et võimaldada ülespoole suunatud sotsiaal-majanduslikku lähenemist majandus- ja rahaliidus ning ELis laiemalt. Kuna nõudlus oskuste järele muutub kiiresti sektoritesiseselt ja -üleselt ning mõnda neist mõjutab märkimisväärselt rohe- ja digipööre, võib parem juurdepääs koolitusvõimalustele parandada ka tööturgude vastupanuvõimet sellistele vapustustele nagu COVID-19 põhjustatud šokk.

Liikmesriigid vastutavad täielikult ja esmajoones õppe sisu ning oma haridus-, koolitus-, tööhõive ja tööturusüsteemide korralduse eest. Mikrokvalifikatsioonitunnistused on riigiti ja valdkonniti siiski väga erinevad, samuti erinevad ka lähenemisviisid nende määratlusele, vormile ja muudele omadustele. Ühised lähenemisviisid mikrokvalifikatsioonitunnistuste väljatöötamisele ja kasutamisele ELi tasandil võivad toetada ja tõhustada riiklikke jõupingutusi. Need ühised lähenemisviisid võivad samuti suurendada usaldust liikmesriikide ja sidusrühmade vahel. Seepärast on oluline, et need ühised lähenemisviisid oleksid kokku lepitud, vältimaks nii mikrokvalifikatsioonitunnistuste määratluste ja standardite paljusust, mis kahjustaks nende kvaliteeti, läbipaistvust, piiriülest võrreldavust, tunnustamist ja ülekantavust ELi ühtsel turul.

ELi toimimise lepingu artiklite 149 ja 292 koostoimes luuakse õiguslik alus kooskõlastatud tööhõivestrateegiale ning kvalifitseeritud, koolitatud ja kohanemisvõimelise tööjõu edendamisele. Artikliga 149 nähakse ette õigus võtta „stimuleerivaid meetmeid, mis on kavandatud liikmesriikidevahelise koostöö soodustamiseks ning nende tööhõivealase tegevuse toetamiseks algatuste abil, mille eesmärk on teabe ja heade tavade vahetuse arendamine, võrdleva analüüsi ja nõuannete pakkumine, samuti uudse lähenemise soodustamine ja kogemustele hinnangu andmine, eriti kasutades katseprojekte“.

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 166 lõikes 1 on sätestatud, et liit „rakendab kutseõppepoliitikat, mis toetab ja täiendab liikmesriikide meetmeid, samal ajal täiel määral respekteerides liikmesriikide vastutust kutseõppe sisu ja korralduse eest“.

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 165 lõikes 1 on sätestatud, et liit „aitab kaasa kvaliteetse hariduse arendamisele, soodustades koostööd liikmesriikide vahel ning vajaduse korral toetades ja täiendades nende tegevust, samal ajal täiel määral respekteerides liikmesriikide vastutust õpetuse sisu ja haridussüsteemide korralduse eest“. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 165 lõikes 2 täpsustatakse lisaks, et liidu haridusalase tegevuse eesmärk on osaliselt „ergutada õppijate ja õpetajate liikuvust, muu hulgas kaasa aidates diplomite ja õpiaja akadeemilisele tunnustamisele“.

Ettepanek põhineb mitmesugustel aruannetel ja uuringutel, milles käsitletakse täiendus- ja ümberõpet. Ettepanekus käsitletakse ka COVID-19 ning digi- ja rohepöörde mõju haridus- ja koolitussüsteemidele ning tööalasele konkurentsivõimele. Käesolevasse algatusse andsid konkreetse panuse: i) Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon; ii) Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus; iii) Euroopa Koolitusfond; iv) asjakohased programmi „Erasmus+“ projektid; v) hariduse ja koolituse sotsiaalse mõõtmega tegelevate ekspertide võrgustiku (NESET) koostatud aruanne ning vi) konsultatsioonirühma aruanne mikrokvalifikatsioonitunnistuste rolli kohta kõrghariduses. See teave on esitatud soovitusele lisatud komisjoni talituste töödokumendis.

Sidusrühmad leidsid, et selles kontekstis on liidu esmane roll teha ettepanek ühtse mikrokvalifikatsioonitunnistusi käsitleva lähenemisviisi kohta ELi tasandil. Sidusrühmad pidasid eriti asjakohaseks, et EL tagaks õiglased ja läbipaistvad tunnustamisprotsessid ning mikrokvalifikatsioonitunnistuste selge määratluse.

Üldiselt olid kõik sidusrühmade kategooriad üksmeelel selles, et mikrokvalifikatsioonitunnistuste jaoks on vaja välja töötada Euroopa lähenemisviis. Siiski ilmnesid konkureerivad huvid ja vaatenurgad seoses mitmesuguste aspektidega, näiteks: i) mikrokvalifikatsioonitunnistuste esialgne määratlus; ii) kvaliteedi tagamine ja paindlikkus; ning iii) mikrokvalifikatsioonitunnistuste roll.

Lisaks soovitatakse ettepanekus edendada mikrokvalifikatsioonitunnistuste kasutamist, et aidata teatavatel sihtrühmadel, eelkõige miinimumsissetuleku saajatel, pikaajalistel töötutel ja madala kvalifikatsiooniga isikutel tööturule naasta. Samuti soovitatakse edendada mikrokvalifikatsioonitunnistuste kasutamist füüsilisest isikust ettevõtjate ja platvormitöötajate puhul, kellel ei pruugi olla juurdepääsu traditsioonilisele haridusele ja koolitusele, kuid kes vajavad oma karjääri edendamiseks sihipärast toetust. Mikrokvalifikatsioonitunnistusi võib kasutada ka selleks, et tunnustada teatavatel töökohtadel ja kutsealadel kohustusliku või nõutava koolituse tulemusi, nt esmaabi, käsitsi teisaldamine ning masinatega töötamine konkreetsetel töökohtadel ja kutsealadel.

Punktis 6 soovitatakse liikmesriikidel võtta vastu liidu standardi elemendid, et kirjeldada mikrokvalifikatsioonitunnistusi ja liidu põhimõtteid mikrokvalifikatsioonitunnistuste kavandamise ja väljaandmise kohta, nagu on sätestatud I ja II lisas.

Punktides 3–4 selgitatakse, et ettepaneku eesmärk on luua ühtne Euroopa lähenemisviis mikrokvalifikatsioonitunnistuste andmiseks. See ühine lähenemisviis hõlmab mikrokvalifikatsioonitunnistuste määratlemist ja juhiseid mikrokvalifikatsioonitunnistuste väljatöötamiseks, väljaandmiseks ja kirjeldamiseks.

Punktides 1–2 soovitatakse liikmesriikidel võtta vastu Euroopa lähenemisviis mikrokvalifikatsioonitunnistustele, et: i) laiendada inimeste õppimisvõimalusi; toetada mikrokvalifikatsioonitunnistuste pakkujate valmisolekut; ning iii) edendada kaasamist ja võrdseid võimalusi. Mikrokvalifikatsioonitunnistused aitavad samuti saavutada eesmärgi, et 60 % kõigist täiskasvanutest osaleks igal aastal mõnel koolitusel, nagu on sätestatud Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskavas ja mille ELi juhid on heaks kiitnud.

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

ning arvestades järgmist:

(1)Üha rohkem inimesi Euroopas peab ajakohastama oma teadmisi, oskusi ja pädevust, et täita tühimik oma formaalhariduse ning kiiresti muutuva ühiskonna ja tööturu vajaduste vahel. COVID-19 pandeemiast taastumine ning digi- ja rohepööre on kiirendanud muutusi selles, kuidas me elame, õpime ja töötame. Pandeemia on kahjustanud nii noorte kui ka täiskasvanute karjääriväljavaateid. Samuti on see suurendanud tööpuudust ning kahjustanud sadade miljonite Euroopa inimeste füüsilist, vaimset ja emotsionaalset heaolu.

(2)Üks põhiprobleeme, millega Euroopa ettevõtjad ja tööandjad silmitsi seisavad, on õigete oskuste ebapiisavus ELi tööturul. Samal ajal seisavad töötajad silmitsi enneolematute muutustega töökorralduses. Lisaks muutuvad digi- ja rohepöörde tõttu oluliselt tööülesannete kirjeldused ja nõuded oskustele. Nagu on märgitud nõukogu otsuses tööhõivepoliitika suuniste kohta, peaksid liikmesriigid võimaldama kõigil tööturu vajadusi paremini prognoosida ja nendega kohaneda, eelkõige pideva ümberõppe ja oskuste täiendamise kaudu. See on hädavajalik töötajatele, et vastata oma praeguse töö vajadustele või alustada tööd uutel töökohtadel ja laienevates sektorites, nt rohe- ja digisektorites, ennekõike rahvastiku vananemise kontekstis.

(3)Inimesed vajavad juurdepääsu kvaliteetsele õpetamisele ja õppimisele, mida pakutakse eri viisidel ja tingimustes, et arendada oma isiklikku, sotsiaalset, kultuurilist ja kutsealast pädevust. Haridus- ja koolitussüsteeme on kutsutud üles muutuma paindlikumaks ja leidma lahendusi, et pakkuda õppijakesksemat, kättesaadavamat ja kaasavamat õpet laiemale profiilile. Mitteformaalse hariduse ja koolituse pakkujad tegelevad selle vajaduse katmisega ka uute ja uuenduslike täiend- ja ümberõppevõimaluste pakkumise teel.

(4)Tõhus elukestva õppe kultuur on oluline, et tagada igaühele ühiskonnas, tööturul ja isiklikus elus edu saavutamiseks vajalikud oskused. On oluline, et inimestel oleks kogu elu jooksul juurdepääs kvaliteetsele ja asjakohasele haridusele ja koolitusele ning täiend- ja ümberõppele. Elukestva õppe võimalused peaksid olema osa haridus- ja koolitusasutuste pikaajalisest strateegiast, et parandada nende reageerimist tööandjate ja õppijate kiiresti muutuvatele vajadustele. See võimaldaks mitmekesisemal õppijate ringil (sh nende asutuste lõpetajatel ja teistel täiskasvanud õppijatel) osaleda täiend- ja ümberõppes. Kõrgkoolid, kutseharidus- ja -õppeasutused ning teised mikrokvalifikatsioonitunnistuste pakkujad peavad tegema koostööd, et rakendada kiiresti õppimisvõimaluste väljatöötamisel ja ajakohastamisel viimaseid uurimistulemusi.

(5)Mikrokvalifikatsioonitunnistused aitavad tõendada nende väikeste kohandatud õpikogemuste tulemusi. Need võimaldavad sihipäraselt ja paindlikult omandada ja tunnustada teadmisi, oskusi ja pädevusi, et vastata ühiskonna ja tööturu uutele ja tekkivatele vajadustele, kuid ei asenda sealjuures traditsioonilisi kvalifikatsioone. Mikrokvalifikatsioonitunnistusi võivad välja töötada ja pakkuda mitmesugused teenuseosutajad paljudes erinevates keskkondades (olenemata sellest, kas need on formaalsed, mitteformaalsed või informaalsed).

(6)Vaatamata sellele, et mikrokvalifikatsioonitunnistusi kasutatakse üha rohkem, puudub Euroopas nende ühtne määratlus või standardid. See piirab mikrokvalifikatsioonitunnistuste mõistmist ja kasutuselevõttu ning õõnestab seega nende potentsiaali soodustada paindlikke õppimis- ja karjäärivõimalusi.

(7)Euroopa sotsiaalõiguste samba esimene põhimõte näeb ette, et igaühel on kõikjal Euroopa Liidus õigus kvaliteetsele ja kaasavale haridusele, koolitusele ja elukestvale õppele, et säilitada ja omandada oskusi, mis võimaldavad täiel määral ühiskonnaelus osaleda ja tööturul edukalt toime tulla. Euroopa sotsiaalõiguste samba neljandas põhimõttes on sätestatud, et kõigil on õigus saada õigel ajal vajadustele vastavat abi, et suurendada tööhõivevõimalusi või väljavaateid töötamaks füüsilisest isikust ettevõtjana. See õigus abile hõlmab õigust saada toetust koolituseks ja ümberõppeks. Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskavas viidatakse mikrokvalifikatsioonitunnistustele kui innovaatilistele vahenditele, mis „võivad aidata kaasa paindlike õppimisviiside tekkele ja toetada töötajaid nende praegusel ametikohal või uuele tööle minnes“. Mikrokvalifikatsioonitunnistused võivad aidata saavutada ELi peamisi eesmärke 2030. aastaks, sealhulgas eesmärki, et igal aastal osaleks mõnel koolitusel vähemalt 60 % kõigist täiskasvanutest ja et tööhõive määr oleks vähemalt 78 %. ELi juhid, sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskond tervitasid mõlemat eesmärki Porto sotsiaaltippkohtumisel ja seejärel 25. juunil 2021 toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel.

(8)Paralleelselt tegevuskavaga võttis komisjon vastu ka komisjoni soovituse toimivate tööhõive aktiivse toetamise meetmete kohta pärast COVID-19 kriisi (EASE soovitus). Soovituses antakse liikmesriikidele konkreetseid poliitilisi suuniseid sidusate poliitikapakettide väljatöötamiseks, et hõlbustada töökohavahetust ja edendada töövõimalusterohket taastumist COVID-19st. Poliitikasuunised hõlmavad oskuste täiendus- ja ümberõppe võimalusi ning toetusmeetmeid.

(9)Euroopa oskuste tegevuskavas kuulutati 12 juhtmeetme hulgas välja uus algatus, milles käsitletakse Euroopa lähenemisviisi mikrokvalifikatsioonitunnistustele. Uue algatuse eesmärk on toetada mikrokvalifikatsioonitunnistuste kvaliteeti, läbipaistvust ja kasutuselevõttu kogu ELis. Oskuste tegevuskavas kuulutati välja ka isiklikke õppekontosid käsitlev algatus, et aidata kõrvaldada lüngad tööealiste täiskasvanute juurdepääsul koolitusele ja võimaldada inimestel tööturul aset leidvate üleminekutega edukalt toime tulla. Mikrokvalifikatsioonitunnistusi saab kasutada osana koolitusest, mis tehakse inimestele kättesaadavaks, et toetada nende isiklike õppekontode kasutamist.

(10)Teatises Euroopa haridusruumi saavutamise kohta aastaks 2025 teatati, et komisjon töötab välja Euroopa lähenemisviisi mikrokvalifikatsioonitunnistustele, et aidata laiendada õppimisvõimalusi ning tugevdada nii kõrgharidusasutuste kui ka kutseharidus- ja -õppeasutuste rolli elukestvas õppes.

(11)Nõukogu soovituses jätkusuutlikku konkurentsivõimet, sotsiaalset õiglust ja toimetulekut toetava kutsehariduse kohta kutsutakse komisjoni üles uurima „mikrokvalifikatsioonitunnistuste kontseptsiooni ja kasutamist“.

(12)Nõukogu järeldustes, milles käsitletakse Euroopa ülikoolide algatust „Kõrghariduse, teadusuuringute, innovatsiooni ja ühiskonna ühendamine: tee sillutamine Euroopa kõrghariduse uuele mõõtmele“ rõhutatakse, et mikrokvalifikatsioonitunnistused võivad „aidata laiendada õppimisvõimalusi, et vastata mittetraditsiooniliste õppijate vajadustele ja tööturul uute oskuste nõudlusele“; muuta õppimiskogemus paindlikumaks ja moodulipõhiseks; toetada juurdepääsu kõrgharidusele; ning kaasata õppijaid, olenemata nende varasemast kvalifikatsioonist või taustast, edendades ümberõppe ja täiendusõppe võimalusi, samal ajal tagades kvaliteetse hariduse“.

(13)Euroopa kõrgharidusruumi haridusministrid võtsid valitsustevahelise Bologna protsessi Rooma kommünikees kohustuse aidata oma kõrgkoolidel: i) mitmekesistada oma õppimisvõimalusi; ning ii) teha uuendusi hariduslikus sisus ja teenuse osutamise viisides. Paljud kõrgharidusasutused pakuvad või kavatsevad pakkuda lisaks täiemahulistele õppekavadele väiksemaid õpiüksusi. Need väiksemad üksused võimaldavad õppijatel arendada või ajakohastada oma kultuurilisi, kutsealaseid ja valdkonnaüleseid oskusi ja pädevusi oma elu eri etappides. Bologna protsessi raames toimuva koostöö abil uuritakse, kuidas ja mil määral saab neid väiksemaid ja paindlikke õpiüksusi, sealhulgas neid, mis lõppevad mikrokvalifikatsioonitunnistuste andmisega, määratleda, arendada, rakendada ja tunnustada ühiste vahendite abil.

(14)Haridus- ja koolitussüsteemid peaksid võtma arvesse kõigi õppurite mitmekesiseid vajadusi, võimeid ja oskusi. Samuti peaksid need pakkuma õppimisvõimalusi kõigile, sealhulgas mitteformaalses ja informaalses keskkonnas, nagu on rõhutatud nõukogu järeldustes, milles käsitletakse võrdseid võimalusi ning kaasamist hariduse ja koolituse valdkonnas. Hästi kavandatud mikrokvalifikatsioonitunnistusi võib kasutada ka osana sihipärastest meetmetest, et toetada kaasamist ning hõlbustada suurema hulga õppijate juurdepääsu haridusele ja koolitusele. See laiem õppijate ring hõlmab ebasoodsas olukorras olevaid ja haavatavaid rühmi (nt puuetega inimesed, eakad, madala kvalifikatsiooniga / väheste oskustega inimesed, vähemused, sisserändaja taustaga inimesed, pagulased ning oma geograafilise asukoha ja/või ebasoodsa sotsiaalse ja majandusliku olukorra tõttu vähemate võimalustega inimesed). Mikrokvalifikatsioonitunnistusi saab kasutada ka haridus- ja koolitussüsteemist varakult lahkumise ennetamiseks ning koolist tööle ülemineku toetamiseks. Pagulaste ja varjupaigataotlejate arvu oodatava kasvu tõttu on vaja töötada välja strateegiad nende rühmade tõhusaks integreerimiseks haridus-, koolitus- ja töösüsteemidesse. Mikrokvalifikatsioonitunnistuste väljatöötamisel antav juhendamine ja vastastikune õppimine kogu ELis võib suurendada kaasatust ja tagada, et kõigi ühiskonnarühmade õppijad saavad kasutada oma hüvesid.

(15)Mikrokvalifikatsioonitunnistused võivad toetada ka ebatüüpilistes töösuhetes olevate, näiteks platvormimajanduses töötavate inimeste kutsealast arengut ja liikuvust. Platvormide kaudu töötavatel inimestel on füüsilisest isikust ettevõtja staatuse tõttu piiratud juurdepääs koolitusele.

(16)Mikrokvalifikatsioonitunnistustel võib olla aktiivne roll digi- ja rohepööret edendavate ELi poliitiliste algatuste elluviimisel. Mikrokvalifikatsioonitunnistused võivad: i) toetada ajakohastatud digiõppe tegevuskava eesmärke, et aidata pakkuda paindlikke ja kättesaadavaid digioskuste õppimise võimalusi; ning ii) saavutada komisjoni kavas „Digikompass 2030“ seatud eesmärgid arendada Euroopas 2030. aastaks välja digiosav rahvastik ja kõrgelt kvalifitseeritud digispetsialistid. Mikrokvalifikatsioonitunnistustel võib olla oma osa ka Euroopa rohelise kokkuleppe elluviimisel, mis on Euroopa kasvustrateegia, mille eesmärk on muuta majandust ja ühiskonda ning suunata need kestlikumale teele.

(17)Nõukogu soovituses Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku kohta elukestva õppe valdkonnas on sätestatud ühine võrdlusraamistik, mis aitab inimestel ja organisatsioonidel võrrelda nii erinevaid kvalifikatsioonisüsteeme kui ka nendest süsteemidest saadud kvalifikatsioonide taset. Euroopa võrdlusraamistikuna on Euroopa kvalifikatsiooniraamistik avatud kõigile kvalifikatsioonide liikidele ja tasemetele. Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on avatud ka mikrokvalifikatsioonitunnistustele, mis sisalduvad riiklikes kvalifikatsiooniraamistikes.

(18)Nõukogu 20. detsembri 2012. aasta soovituses mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise kohta kutsuti liikmesriike üles kehtestama 2018. aastaks mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise meetmed lähtuvalt riiklikest asjaoludest ja eripäradest ning nii nagu nad sobivaks peavad. Valideerimise meetmed tähendavad, et inimesed saavad valideerida mitteformaalse ja informaalse õppe käigus omandatud teadmised, oskused ja pädevused. Valideerimise meetmed võimaldavad inimestel omandada ka täieliku kvalifikatsiooni või, kui see on asjakohane, osalise kvalifikatsiooni. Soovituse 2020. aasta hindamises kutsuti üles looma rohkem seoseid valideerimise ja mikrokvalifikatsioonitunnistuste vahel.