Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Liidus väärtpaberiarvelduse parandamise ja väärtpaberite keskdepositooriumide (CSDd) kohta, ning millega muudetakse direktiivi 98/26/EÜ /* COM/2012/073 final - 2012/0029 (COD) */





SELETUSKIRI 1. Ettepaneku taust Väärtpaberite keskdepositooriumid (CSDd) on finantsturgude jaoks süsteemse tähtsusega. Igale väärtpaberitega kauplemisele, kas väärtpaberiturul või väljaspool seda, järgnevad kauplemisjärgsed protsessid, mille tulemusena asjaomane tehing arveldatakse, ehk väärtpaberid loovutatakse raha vastu. CSDd on võtmetähtsusega asutused, mis võimaldavad arveldust, korraldades nn väärtpaberiarveldussüsteeme. CSDd tagavad ka esmase registreerimise ja väärtpaberikontode keskse hoidmise, millel registreeritakse see, kui palju väärtpabereid on kellegi poolt emiteeritud ja kõik nende väärtpaberite hoidmisega seotud muudatused. CSDdel on määrav roll ka tagatiste turu jaoks, eelkõige rahapoliitika eesmärgil. Näiteks keskpanga rahapoliitika toimingute puhul läbib peaaegu kogu aktsepteeritud tagatis ELis, eelkõige euroalal, CSDde korraldatavaid väärtpaberiarveldussüsteeme. ELis arveldati väärtpaberiarveldussüsteemides 2010. aastal tehinguid väärtuses ligikaudu 920 triljonit eurot ning hoiti 2010. aasta lõpus väärtpabereid väärtuses peaaegu 39 triljonit eurot. ELis on rohkem kui 30 CSDd, üldiselt üks igas riigis, ning kaks rahvusvahelist CSDd (Clearstream Banking Luxembourg ja Euroclear Bank), mis on CSDde alaliik ja on spetsialiseerunud rahvusvaheliste võlakirjade (nn eurovõlakirjade) emiteerimisele. Kuigi CSDs tegutsevad riigisiseselt turvaliselt ja tõhusalt, on nad piiriüleselt ühenduses ja suhtlevad vähem turvaliselt, mis tähendab, et investoril on piiriülest investeeringut tehes suuremad riskid ja kulud. Näiteks arvelduse ebaõnnestumiste arv on piiriüleste tehingute puhul kõrgem kui riigisiseste tehingute puhul ning piiriülese arvelduse kulud on riigisisese arvelduse kuludest kuni neli korda suuremad. Need turvalisuse probleemid on põhjustatud mitmest tegurist, sealhulgas järgmistest: · arveldustsükli pikkus. Ajavahemik tehingu ja arveldamise vahel ei ole ELis ühtlustatud ning see põhjustab väärtpaberite piiriülese arvelduse korral häireid; · väike, kuid oluline osa väärtpaberitest on ikka veel paberkujul. Need arveldatakse pikema arveldustsükli alusel, mis suurendab investoritega seotud riski; · arvelduse ebaõnnestumiste suhtes, mis on olukorrad, kus tehingut ei õnnestu arveldada kavandatud arvelduspäeval, ei kohaldata kõigil turgudel hoiatavat karistust ning kui kohaldatakse, siis arvelduskorra meetmed on turgude lõikes väga erinevad; · kuigi direktiiviga 98/26/EÜ arvelduse lõplikkuse kohta makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides[1] vähendatakse häireid väärtpaberiarveldussüsteemides, mis tulenevad asjaomase süsteemi liikme maksejõuetusmenetlusest, ei käsitleta selles süsteemi muid riske ega süsteemi korraldava CSD vastupidavust. Mõnel CSD-l on täiendav krediidi- ja likviidsusrisk, mis tuleneb pangandusteenuste osutamisest lisaks arveldusele; · CSD-de vahelised kokkulepped ühenduse loomiseks, mida loetakse esimeseks sammuks Euroopa arveldusturgude konsolideerimisel, tekitavad küsimusi turvalisuse kohta juhul, kui selliste ühenduste jaoks puuduvad konkreetsed usaldatavusnõuded. Lisaks suurendavad need CSDde omavahelist sõltuvust, mis veelgi õigustab ühtse usaldatavusraamistiku kehtestamist. Muret tekitab ka arvelduse ühtse tõhusa siseturu puudumine. Jätkuvalt on Euroopa kauplemisjärgsel turul olulised tõkked, näiteks väärtpaberite emitentide piiratud juurdepääs CSDdele, CSDdele erinevad riiklikud litsentsimiskorrad ja -eeskirjad kogu ELis ning piiratud konkurents eri riikide CSDde vahel. Nende tõkete tõttu on turg väga killustatud. Seepärast sõltub tehingute piiriülene arveldus üleliia keerukatest hoiuahelatest, mis sageli hõlmavad mitut CSDd ja mitut muud vahendajat. Sellel on negatiivne mõju nii tõhususele kui ka piiriüleste tehingutega seotud riskidele. Kõnealused probleemid on olulised, sest Euroopas suureneb jätkuvalt piiriüleste tehingute arv, alates tavalisest väärtpaberite ostust/müügist kuni tagatise üleandmiseni, ning CSDd muutuvad vastastikku üha seotumaks. Need suundumused eeldatavasti kiirenevad Target2 Securities (T2S) tulekuga, mis on eurosüsteemi algatatud projekt, et pakkuda Euroopas väärtpaberite arvelduseks piirideta ühtset platvormi, ja mille algus on kavandatud 2015. aastaks. Neid probleeme käsitletakse käesolevas kavandatud määruses. Sellega kehtestatakse kohustus esitada kõik vabalt võõrandatavad väärtpaberid registrikande vormis ja registreerida need CSDdes enne nendega kauplemist reguleeritud kohtades. Ettepanekuga ühtlustakse arveldusperioodid ja arvelduskord kogu ELis. Sellega kehtestatakse ühtne eeskirjade kogum, mis lähtub rahvusvahelistest standarditest CSDde toimingute ja teenuste riskide kohta. Kuna CSDde suhtes kohaldatakse kogu ELis samu sisulisi eeskirju, saavad CSDd kasu ühtsetest litsentsimise nõuetest ja kogu ELis kehtivast loast, mis aitab kõrvaldada praegused juurdepääsutõkked. Seega suurendab kavandatud määrus süsteemi turvalisust ja avab CSD teenuste turu ning seeläbi parandab väärtpaberite arvelduse tõhusust. Kavandatud määrus täiendab väärtpaberituru infrastruktuuride regulatiivset raamistikku, mis juba sisaldab kauplemiskohtade puhul direktiivi 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta (MiFID)[2] ja kesksete vastaspoolte puhul määruse ettepanekut tehingute kohta tuletisinstrumentidega. Käesoleval algatusel on ulatuslik poliitiline toetus. Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu rõhutas 2. detsembril 2008 vajadust tugevdada CSDde korraldatavate väärtpaberiarveldussüsteemide turvalisust ja usaldusväärsust ning nõustus, et vaja on ELi õigusakte, et tegeleda õiguslike tõketega seoses kauplemisjärgsete aspektidega, sealhulgas tõketega CSDdele juurdepääsule. Rahvusvaheliselt on kokku lepitud ka vajaduses CSDde asjakohaste standardite järele. Juba 2001. aastal võtsid ülemaailmsed panganduse ja väärtpaberite reguleerimisasutused (makse- ja arveldussüsteemide komitee (CPSS) ja Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsioon (IOSCO)) vastu soovituste kogumi väärtpaberiarveldussüsteemide kohta. Euroopa reguleerivad asutused (Euroopa Keskpankade Süsteem ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee) kohandasid neid soovitusi 2009. aastal mittesiduvate suuniste abil. Finantsstabiilsuse nõukogu kordas 2010. aasta oktoobris uuesti, et vaja on ajakohastatud standardeid jõulisemate turu põhiinfrastruktuuride jaoks ning palus vaadata läbi olemasolevad standardid ja arendada neid edasi. 2. Huvitatud isikutega konsulteerimse ja mõju hindamise tulemused Käesolev algatus on kõigi peamiste sidusrühmadega, sealhulgas väärtpaberiturge ja pangandust reguleerivate asutuste, EKP ja turuosalistega peetud ulatusliku ja pideva dialoogi ning konsulteerimise tulemus. Selles võetakse arvesse 13. jaanuarist kuni 1. märtsini 2011 toiminud üldsusega konsulteerimisel avaldatud seisukohti ning väga erinevatelt sidusrühmadelt alates 2010. aasta suvest saadud arvamusi. Lisaks telliti Oxera Consulting’ult välisuuring kulude ja hindade kohta kauplemisjärgses sektoris. Oxera esitas esimese aruande 2009. aastal ning teise 2011. aastal. Need aruanded sisaldavad kasulikke andmeid piiriüleste ja riigisiseste kauplemisjärgsete kulude erinevuste kohta Euroopas. Kooskõlas parema õigusloome poliitikaga hindas komisjon poliitikavalikute mõju. Poliitikavalikuid hinnati põhieesmärkide alusel, milleks on CSD teenuste turvalisuse, tõhususe ja võrdsete tingimuste suurendamine Euroopas. Hindamisel võeti arvesse eespool kirjeldatud eesmärkide saavutamise mõjusust ja eri poliitikavalikute rakendamise kulutõhusust. Mõjuhinnangu aruande kavand esitati komisjoni mõju hindamise komiteele 16. märtsil 2011 ning läbivaadatud kavand esitati uuesti 8. augustil 2011. Pärast mõju hindamise komitee kommentaare parandati aruande kavandit märgatavalt, tugevdades tõendeid leitud probleemide kohta ning eri poliitikavalikute analüüsi, eelkõige lisaks arveldusele osutatavate pangandusteenuste puhul, ning lisades hinnangu eri poliitikavalikute üldise kasu ja mõju kohta erinevatele sidusrühmadele ning selgema ja usaldusväärsema jälgimise ja hindamise raamistiku. 3. Ettepaneku õiguslik külg 3.1. Õiguslik alus Ettepanek põhineb selle valdkonna kõige asjakohasemal õiguslikul alusel, milleks on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114. Ettepaneku peamine eesmärk on tegeleda väärtpaberiarvelduse turvalisuse ja tõhususega ning sellest tulenevate takistustega siseturu toimimisele, mis on põhjustatud väärtpaberite arveldust ja nende CSDde tegevust reguleerivate siseriiklike eeskirjade lahknevusest, kes korraldavad väärtpaberiarveldussüsteeme, kehtestades selleks ühtsete eeskirjade kogumi arveldustsükli ja -korra teatavate aspektide kohta ning ühtse usaldatavusnõuete kogumi, milles käsitletakse CSDde vastupidavust ja neile juurdepääsu. Selliste ühiste eeskirjade ja nõuete puudumise korral on riiklikul tasandil võetavatel tõenäoliselt lahknevatel meetmetel otsene negatiivne mõju turvalisusele, tõhususele ja konkurentsile ELi arveldusturgudel. Määrust peetakse kõige asjakohasemaks õigusaktiks, millega tagada, et ELis kohaldatakse kõigi turuosaliste suhtes ühtseid ja vahetult kohaldatavaid kohustusi seoses arveldustsükli ja -distsipliiniga ning et CSDde suhtes kohaldatakse ühtseid ja vahetult kohaldatavaid usaldatavusnõudeid, mis peaks tugevdama CSDde vastupidavust ja nende keskset rolli registreeritud väärtpaberite süsteemi pidamisel ja arveldusprotsessis. Kuna kavandatud määruse põhieesmärk on kehtestada mitu õiguslikku kohustust, mida kohaldatakse turu korraldajate suhtes vahetult ja mis sisaldavad muu hulgas kohustust registreerida põhimõtteliselt kõik vabalt võõrandatavad väärtpaberid CSDs registrikande vormis ja rangemat arvelduse ajaraamistikku, ning kuna CSDd vastutavad väärtpaberiarveldussüsteemide toimimise eest ning meetmete võtmise eest, mille abil arveldus ELis toimub õigel ajal, on määrava tähtsusega, et kõik CSDd alati pidevalt täidavad ettepanekus esitatud ühtseid ja rangeid usaldatavusnõudeid. Seepärast on vaja käesolevasse ettepanekusse lisada ühtsete ja vahetult kohaldatavate eeskirjade kogum CSDdele tegevuslubade andmise ja nende pideva järelevalve kohta, mis on otsene lisand turu korraldajate suhtes kehtestatud õiguslikele kohustustele. 3.2. Subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõte Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 3 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele tuleb ELi tasandil võtta meetmeid ainult juhul, kui liikmesriigid ei suuda ettepaneku eesmärke täielikult saavutada ning seepärast saab kõnealuseid eesmärke kavandatud meetmete ulatuse või mõju tõttu paremini saavutada ELi tasandil. Käesoleva ettepaneku peamine eesmärk on muuta Euroopa väärtpaberiturg ELis turvalisemaks ja tõhusamaks, mis eeldab kooskõlastatud ELi meetmeid. ELi meetmed on õigustatud ka tulenevalt CSDde süsteemsest olemusest ja nende suurenevast vastastikusest seosest, eelkõige pärast T2S käivitumist. Kavandatud määruse eesmärk on CSDdele tegevusloa andmise ja nende järelevalve puhul leida tasakaal riiklike asutuste pädevuse ja muude pädevate asutuste huvide vahel. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel (ESMA) on põhiroll riiklike asutuste vaheliste erimeelsuste lahendamisel ja nende vahelise koostöökorra hõlbustamisel ning tehniliste standardite väljatöötamisel, konsulteerides selleks tihedalt Euroopa Keskpankade Süsteemi (ESCB) liikmetega. Teatavad küsimused on kehtivate ELi õigusaktidega juba hõlmatud. Näiteks väärtpaberiarveldussüsteemid on juba määratletud direktiivis 98/26/EÜ arvelduse lõplikkuse kohta makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides[3] ning direktiiviga 2004/39/EÜ (MiFID) on kehtestatud teatavad eeskirjad turuosaliste juurdepääsu kohta nende valitud väärtpaberiarveldussüsteemidele. Kavandatud määrus on kooskõlas Euroopa Liidu kõnealuste tekstidega. Ettepanekus võetakse ka täielikult arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 4 nõutud proportsionaalsuse põhimõtet, mille kohaselt peaksid ELi meetmed olema eesmärkide saavutamiseks asjakohased ja mitte minema nende saavutamiseks vajalikust kaugemale. Kavandatud määrus on selle põhimõttega kooskõlas ning saavutab õige tasakaalu kaalul oleva avaliku huvi ja kavandatud meetmete kulutõhususe vahel. Ettepanekus on täielikult arvesse võetud vajadust leida sidusrühmade jaoks tasakaal turvalisuse, turgude tõhususe ja kulude vahel. 3.3. Ettepaneku üksikasjalik selgitus Kavandatud määrusel on kaks peamist osa: meetmed, mis käsitlevad kõiki turu korraldajaid seoses väärtpaberite arveldusega (II jaotis), ja meetmed, mis käsitlevad konkreetselt CSDsid (III, IV ja V jaotis). Ülejäänud jaotiseid (reguleerimisala ja mõisted (I jaotis) ning ülemineku- ja lõppsätted (VI jaotis)) kohaldatakse ettepaneku mõlema osa suhtes. 3.3.1. Ettepaneku reguleerimisala (I jaotis) Kavandatud määrus hõlmab kõiki CSDsid, kuid tegevusloa ja järelevalvealastest nõuetest on vabastatud Euroopa Keskpankade Süsteemi liikmed ning muud sarnaseid teenuseid osutavad liikmesriikide või avaliku sektori organid, näiteks liikmesriikide asutused, kelle ülesanne on või kes sekkuvad valitsemissektori võla juhtimisse, kes muidu kvalifitseeruksid CSDdena. Nende asutuste suhtes kohaldatakse siiski kogu CSDdele esitatavate nõuete kogumit. Nad on vabastatud IV jaotise kohaldamisest, millega kehtestatakse lisaks arveldusele osutatavate pangandusteenuste ja muude CSD teenuste lahus hoidmine, sest kõnealused asutused osatavad juba oma olemuse tõttu selliseid kõrvalteenuseid. Finantsinstrumentide puhul hõlmab ettepanek seoses CSDdele esitatavate nõuetega kõiki finantsinstrumente, kuid peamiselt direktiivi 2004/39/EÜ (MiFID) artikli 4 lõike 1 punktis 18 määratletud siirdväärtpabereid (edaspidi „vabalt võõrandatavad väärtpaberid”, eelkõige aktsiad ja võlakirjad) II jaotise kohaldamisel väärtpaberiarvelduse suhtes. 3.3.2. Väärtpaberiarveldus (II jaotis) Kavandatud määruse põhieesmärk sisaldab arvelduse turvalisuse suurendamist. Selle eesmärgi saavutamiseks on II jaotises esitatud kolm meetmete kogumit. Esiteks kehtestatakse väärtpaberite puhul nn elektroonilise finantsinstrumendi kasutuselevõtt / immobiliseerimine, mis on väärtpaberite emiteerimine registrikande vormis. Selle meetme eesmärk on suurendada arvelduse tõhusust, hõlbustada arveldusperioodide lühendamist ja tagada väärtpaberite emissiooni terviklikkus, võimaldades väärtpaberiosaluste lihtsamat võrdlemist. Registrikande vormis väärtpabereid ei ole ilmtingimata vaja registreerida CSDs enne nendega kauplemist või enne nende tagatiseks andmist. Need võivad olla registreeritud näiteks registrite poolt. Siiski kui nendega kaubeldakse direktiiviga 2004/39/EÜ (MiFID) reguleeritud kauplemiskohtades, on vaja need registreerida CSDs, et saada kasutada direktiivi 98/26/EÜ kohast väärtpaberiarveldussüsteemide kaitset ning hõlbustada registreeritud väärtpaberite ja kaubeldavate väärtpaberite võrdlemist. Kavandatud määrusega nähakse ette piisavalt pikk üleminekuperiood, kuni 1. jaanuarini 2018, et võimaldada seda nõuet täita nende liikmesriikide turu korraldajatel, kus on ikka veel märkimisväärne kogus paberkujul väärtpabereid. Teiseks ühtlustatakse II jaotisega väärtpaberitehingute arveldusperiood kogu ELis. Enamus väärtpaberitehinguid arveldatakse Euroopas kas kaks või kolm päeva pärast kauplemispäeva, sõltuvalt konkreetsest turust. Arveldusperiood ühtlustatakse ja määratakse kindlaks, et see on kaks päeva pärast kauplemispäeva, kuigi lubatud on ka lühemad arveldusperioodid. Kolmandaks ühtlustatakse II jaotises arveldusdistsipliini meetmed kogu ELis. Need koosnevad eelmeetmetest, et ennetada arvelduse ebaõnnestumisi, ja järelmeetmetest, et tegeleda arvelduse ebaõnnestumistega. Põhieesmärk on vähendada arvelduse ebaõnnestumisi ja pärssida mis tahes konkurentsi, mis langetab arveldusdistsipliini standardit, näiteks turgude vahel, kus võivad olla kehtestatud erinevad karistussüsteemid. Kavandatud sätted lähevad CSDde tasandist kaugemale ja eesmärk on kohaldada nende turuosaliste suhtes, kes ei loovuta väärtpabereid kavandatud arvelduspäeval, ühtlustatud sisseostuprotseduuri, mida võib kliiritud tehingu puhul rakendada keskne vastaspool või mis võib muidu olla kauplemiskoha enda eeskirjade osa. 3.3.3. Väärtpaberite keskdepositooriumid (CSDd) (III jaotis) Väärtpaberite keskdepositooriumidele tegevusloa andmine ja järelevalve nende üle (I peatükk) Direktiivis 98/26/EÜ on juba määratletud väärtpaberiarveldussüsteemid kui vormiline struktuur, mis võimaldab väärtpaberite ülekandmist eri liikmete vahel. Kõnealuses direktiivis aga ei ole käsitatud asutusi, kes vastutavad selliste süsteemide korraldamise eest. Võttes arvesse selliste süsteemide muutumist üha keerukamaks ja arveldusega seotud riske, on oluline, et väärtpaberiarveldussüsteeme korraldavad asutused on õiguslikult määratletud, neil on tegevusluba ja nende üle teostatakse järelevalvet ühtsete usaldatavusnõuete alusel. CSD on määratletud kui juriidiline isik, kes korraldab väärtpaberiarveldussüsteemi ja kes osutab veel vähemalt ühte põhiteenust (notariteenust või keskse hoidmise teenust). Lisaks peaks CSDdel olema lubatud osutada üksnes teatavaid nn kõrvalteenuseid, mis on enamasti seotud põhiteenustega. Kui sellised kõrvalteenused hõlmavad maksuteenuseid, peaksid CSDd tagama, et nad järgivad asjaomase liikmesriigi maksuseadust. Seoses kinnipeetava maksu vähendamise korraga peaksid CSDd pidama silmas nõudeid, mille on kehtestanud nende maksete algatamise liikmesriik, mille suhtes kohaldatakse maksu kinnipidamist, finantsvahendajatele, et lubada neil kohaldada maksu kinnipidamist ning taotleda kinnipeetavast maksust vabastamist makse saaja nimel. See võib eelkõige hõlmata kohustust esitada investoriteave otse makse algatamise liikmesriigile (vastukaaluks võimaldades taotleda kinnipeetava maksu vabastust algatamise kohas), kes võib omakorda edastada selle finantsinstrumentide tulusaava omaniku elukohaliikmesriigile. CSDdele peavad andma tegevusloa ja nende üle peavad teostama järelevalvet selle riigi pädevad asutused, kus nad on registreeritud. Võttes siiski arvesse nende tegevuse üha rahvusvahelisemat laadi, tuleks konsulteerida teiste ametiasutustega, kes on seotud CSD korraldatud väärtpaberiarveldussüsteemi(de) ja grupi teiste üksustega. ESMA-l saab olema oluline roll tehniliste standardite eelnõude väljatöötamisel, et ühtlustada tegevuslubade andmise menetlust ja tagada koostöö ametiasutuste vahel. Ettepanekuga antakse CSDdele nn pass teenuste osutamiseks liidus, osutades teenust teises liikmesriigis kas otse või seal filiaali asutamise teel. Kolmanda riigi CSD-le võib anda juurdepääsu liidu turule, kui ESMA on teda tunnustanud. Sellise tunnustuse võib anda ainult juhul, kui komisjon on veendunud, et kõnealuse kolmanda riigi õigus- ja järelevalveraamistik on samaväärne liidu omaga ning et kolmandas riigis on kehtestatud tõhus liidu õigus- ja järelevalveraamistiku samaväärne tunnustamine; et CSDde suhtes kehtib kõnealuses kolmandas riigis tõhus tegevuslubade andmise ja järelevalveraamistik ning et ESMA ja kõnealuse kolmanda riigi ametiasutuste vahel on sõlmitud koostöökokkulepe. Nõuded CSDdele ja kollisioon (II ja III peatükk) Kuna CSDd on süsteemselt olulised ja osutavad väärtpaberituru seisukohast olulisi teenuseid, peavad nad vastama rangetele usaldatavusnõuetele, et tagada nende elujõulisus ja nende liikmete kaitse. CSDdele esitatavad nõuded on II peatükis jagatud mitmesse kategooriasse: organisatsioonilised nõuded (1. jagu), äritegevuse eeskirjad (2. jagu), nõuded CSD teenustele (3. jagu), usaldatavusnõuded (4. jagu) ning nõuded CSDde vahelistele ühendustele (5. jagu). 1. jao kohaselt peab CSDdel olema kindel juhtimiskord, kogenud ja sobiv kõrgem juhtkond, juhtivad organid ja aktsionärid, ning nad peavad looma kasutajate komitee, kes esindab iga väärtpaberiarveldussüsteemi emitente ja liikmeid. Teenuste või tegevuste mis tahes edasiandmine ei tohiks vähendada CSD vastutust liikmete või emitentide ees või eri ametiasutuste järelevalvefunktsioonide täitmist. Oluline erand on ette nähtud seoses tegevuse edasiandmisega selliste avaliku sektori asutustele, nt eurosüsteemi T2S projekt, mida juhitakse pädevate asutuste poolt heakskiidetud sellekohase raamistikuga. 2. jaoga kehtestatakse CSDdele olulised nõuded väärtpaberiarveldussüsteemis osalemise mittediskrimineerivate, läbipaistvate ja rangelt riskipõhiste kriteeriumide olemasolu kohta. Neid nõudeid toetavad IV peatüki sätted juurdepääsu kohta. Sellega kehtestatakse ka olulised läbipaistvuse põhimõtted seoses hindade avalikustamisega ning osutatud teenuste kulude ja tulude avalikustamisega pädevatele asutustele. 3. jao artiklis 34 (nõuded CSD teenustele) tunnistatakse CSDde olulist rolli väärtpaberiemissiooni terviklikkuse tagamisel ning see hõlmab kohustusi seoses kontode päevasisese võrdlemisega. Liikmete varade kaitsmiseks läheb käesolev ettepanek kontode lahus hoidmise küsimuses kaugemale direktiivis 2004/39/EÜ (MiFID) sätestatud nõuetest ning ettepanekus nõutakse, et CSDd hoiavad iga liikme konto teiste liikmete kontodest kahus ning liikmetel on võimalik hoida kõigi klientide kontosid lahus. Rahaarveldusega seoses nõutakse ettepanekus, et CSDd arveldavad keskpanga kontode kaudu, kui see on praktiline ja võimalik. Kommertspankade juures on rahaarveldus lubatud, kuid vastupidiselt mõnele praegusele tavale, peab see olema tehtud eraldi krediidiasutuse kaudu, kes tegutseb arveldusagendina. 4. jaos esitatud CSDde usaldatavusnõuded hõlmavad olulisi sätteid operatsiooniriski vähendamise kohta. Kuna CSDdel ei lubata panganduslike teenuste otse osutamist, on peamine risk, millega CSDd kokku puutuvad, operatsioonirisk. Kõnealused sätted hõlmavad asjakohaseid meetmeid, millega alati tagada operatsioonide (sealhulgas arveldus) järjepidevus. Kapitalinõuded on samuti kehtestatud, viidates tegevuskuludele – CSDd peaksid hoidma kapitali, jaotamata kasumit ja reserve, millega katta vähemalt kuue kuu tegevuskulud. Kuna CSDd on üksteisega üha enam ühendatud ja see protsess peaks veelgi kiirenema T2S tulekuga, nähakse artikliga 45 ette olulised usaldatavusnõuded ühendatud CSDde jaoks, sealhulgas kehtestades eeskirjad arvelduse identse lõplikkuse kohta. III peatüki eesmärk on suurendada väärtpaberitehingute õiguskindlust, tehes kollisiooninormide ettepaneku seoses CSD hoitavate väärtpaberite omandiaspektidega. Juurdepääs väärtpaberite keskdepositooriumidele (IV peatükk) Üks selle algatuse eesmärke on avada turg CSD teenustele ja kõrvaldada takistused juurdepääsult. IV peatükis käsitatakse kolme tüüpi juurdepääsu: a) emitentide ja CSDde vahel, b) CSDde vahel ja c) CSDde ja teiste turuinfrastruktuuride vahel. Mitmes liikmesriigis peavad emitendid siseriikliku õiguse kohaselt emiteerima teatavat tüüpi väärtpaberid, eelkõige aktsiad, siseriiklikus CSDs. Artikliga 47 antakse emitentidele õigus registreerida oma väärtpaberid liidus tegevusluba omavas mis tahes CSDs, samuti antakse CSDdele õigus osutada teenuseid seoses väärtpaberitega, mida reguleeritakse teise liikmesriigi seadusega. Riiklikke eripärasid arvestatakse, tunnistades, et see õigus ei tohiks piirata äriühinguõiguse kohaldamist, mille alusel on väärtpaberid emiteeritud. 2. ja 3. jaos sätestatakse juurdepääsu põhimõtted. CSD-l peaks olema õigus saada teise CSD väärtpaberiarveldussüsteemi liikmeks mittediskrimineerivate ja riskipõhiste põhimõtete alusel. CSD-l peaks olema samade põhimõtete alusel samuti õigus nõuda, et teine CSD töötab välja erifunktsioonid, mille eest võetaks tasu kulupõhiselt. Sarnaselt peaks CSD-l olema õigus saada tehinguvoogusid kesksetelt vastaspooltelt ja kauplemiskohtadelt ning kõnealustel infrastruktuuridel peaks olema juurdepääs CSDde korraldatavatele väärtpaberiarveldussüsteemidele. Kõik vaidlused asjaomaste pädevate asutuste vahel võiks saata lahendamiseks ESMA-le. 3.3.4. Arveldusagentidena tegutsema määratud krediidiasutused (IV jaotis) Nagu eespool kirjeldatud, kui keskpankade kaudu arveldamine ei ole praktiline ja võimalik, võivad CSDd pakkuda oma liikmetele rahaarveldust kommertspankade kaudu. CSDd ei peaks siiski ise osutama arvelduse kõrval pangandusteenuseid, kuid pädevad asutused peaksid andma neile loa määrata krediidiasutuse, kes tegutseks arveldusagendina sularahakontode avamiseks ja annaks krediidiliini, et lihtsustada arveldust, välja arvatud juhul, kui pädevad asutused tõendavad kättesaadavate andmete alusel, et ühe krediidiasutuse riskipositsioon seoses krediidi- ja likviidsusriskide kontsentreerumisega ei ole piisavalt maandatud. CSDde ja arveldusagentide selline eristamine on oluline meede seoses CSDde turvalisuse ja selle suurendamisega. Arvelduse kõrval osutatavad pangandusteenused suurendavad CSDde riske ja seega kohustuste mittetäitmise või tõsise stressi tekkimise tõenäosust. Kuigi pangandusteenuseid osutab mõni CSD päevasiseselt ja need piirduvad arvelduse kõrvalteenustega, on käitatavad summad siiski märkimisväärsed ning igal sellise CSD kohustuste mittetäitmisel oleks negatiivsed tagajärjed väärtpaberi- ja makseturgudele. Nõue osutada pangandusteenuseid teise juriidilise isiku kaudu kui see, kes osutab CSD põhiteenuseid, hoiab ära riskide ülekandumise pangandusteenustelt CSD põhiteenustele, eriti maksejõuetuse või tõsise stressi korral, mis tuleneb pangandusteenustest. See nõue annab CSDdele ja avaliku sektori asutustele ka rohkem võimalusi sobiva lahenduse leidmiseks pangandusteenuseid osutava arveldusagendi kohustuste mittetäitmise korral. Nende CSDde jaoks, kes praegu osutavad pangandusteenuseid, on peamine selle meetmega seotud kulu õiguskulud, mis on seotud pangandusteenuseid osutava eraldi juriidilise isiku loomisega, samas kui sellise CSD, kes tahab tulevikus sellised teenused välja töötada, lisakulud ei oleks eraldi juriidilise üksuse loomiseks märkimisväärsed. Pangandusteenuste eraldamisele ei ole vähem rangeid alternatiive, mis kõrvaldaks täielikult ohu, et riskid kanduvad pangandusteenustelt üle CSDde põhiteenustele. Et tagada kasu saamine sama ettevõtete grupi sees nii CSD- kui ka pangandusteenuste osutamisest, ei tohiks nõue, et pangandusteenuseid peab osutama eraldi krediidiasutus, piirata krediidiasutuse õigust kuuluda samasse ettevõtete gruppi CSDga. Samas kui CSD- ja pangandusteenuseid osutatakse samas ettevõtete grupis, peaks selle krediidiasutuse tegevus, kes osutab pangandusteenuseid, olema piiratud nende pangandusteenuste osutamisega, mida osutatakse arvelduse kõrval. Viimase piiranguga püütakse vähendada grupi üldist riski, mis tuleneb krediidiasutuse gruppi kuulumisest. Pädev asutus peaks iga juhu puhul eraldi suutma tõendada, et puudub süsteemne risk, mis on tekkinud nii CSD- kui ka pangandusteenuste osutamisest sama juriidilise isiku poolt. Sellisel juhul võiks teha põhjendatud taotluse Euroopa Komisjonile, kes võib lubada erandi tegemist. Igal juhul peaks krediidiasutusena litsentseeritud CSD tegevus olema piiratud arvelduse kõrval osutatavate pangandusteenustega. Arveldusagendina tegutsevad krediidiasutused peaksid saama tegevusloa vastavalt direktiivile 2006/48/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta[4]. CSDde korraldatav(ad) väärtpaberiarveldussüsteem(id) peaksid arveldusagentide põhjustatud mis tahes võimalike riskide eest olema võimalikult kaitstud, kõnealused agendid peaksid vastama lisanõuetele, et leevendada krediidi- ja likviidsusriske seoses iga nende teenindatava väärtpaberiarveldussüsteemiga. Võttes arvesse, et direktiivis 2006/48/EÜ ei käsitata spetsiaalselt päevasiseseid krediidi- ja likviidsusriske, mis tulenevad arvelduse kõrval panganduseteenuste osutamisest, tuleks krediidiasutuste suhtes kohaldada rangemaid erinõudeid krediidi- ja likviidsusriski maandamiseks, mida peaks kohaldatama iga väärtpaberiarveldussüsteemi suhtes, kus nad tegutsevad arveldusagendina. Arveldusagentide jaoks kavandatud nõuete puhul on saadud inspiratsiooni rahvusvahelistest CPSS-IOSCO standarditest finantsturu infrastruktuuride kohta ja praegusest turutavast. Need hõlmavad krediidiriski positsioonide täielikku tagamist, päevasisese likviidsuse jälgimist, võttes arvesse kahe suurima liikme kohustuste mittetäitmisest tingitud likviidsusriski ning likviidsuse pakkujate kontsentratsioonipiirmäärasid. 3.3.5. Sanktsioonid (V jaotis) Komisjoni teatises „Sanktsioonide tõhustamine finantsteenuste sektoris”[5] vaadati läbi kehtivad sanktsioonide kohaldamise volitused ja nende tegelik rakendamine, et ühtlustada eri järelevalvetoimingute puhul kohaldatavaid sanktsioone. Kohaldatavate siseriiklike karistuste läbivaatamise tulemusena on ilmnenud näiteks, et rahaliste karistuste suurus on liikmesriigiti väga erinev, et mõnel pädeval asutusel puuduvad teatud olulised sanktsioonide kohaldamise volitused ning mõned pädevad asutused ei saa kehtestada sanktsioone füüsilistele ja juriidilistele isikutele. Seetõttu teeb komisjon nüüd ettepaneku, et liikmesriigid peaksid ette nägema, et sobivaid halduskaristusi ja -meetmeid saaks kohaldada määruse rikkumise korral. Selleks peaks pädevate asutuste käsutuses olema miinimumkogus halduskaristusi ja -meetmeid, sealhulgas tegevusloa kehtetuks tunnistamine, avalik hoiatus, juhtkonna ametist vabastamine, käesoleva määruse rikkumisest saadud tulu tagastamine, kui selle suurust on võimalik tuvastada, ning haldustrahvid. Haldustrahvide maksimaalne suurus ei peaks olema väiksem määruses sätestatust – 10 % juriidilise isiku aastakäibest või füüsilise isiku puhul viis miljonit eurot või 10 % aastasest sissetulekust. Sanktsioonide liigi ja suuruse määramisel peaksid pädevad asutused võtma arvesse määruses sätestatud mitmeid kriteeriume, sealhulgas vastutava isiku suurus ja finantsvõimekus, rikkumise mõju ja vastutava isiku valmidus teha koostööd. Kavandatud määrusega ei takistata üksikutel liikmesriikidel kehtestamast rangemaid nõudeid. 3.3.6. Vastavus Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitele 290 ja 291 Komisjon võttis 23. septembril 2009 vastu määruste ettepanekud Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA), Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) loomise kohta. Seoses sellega soovib komisjon meelde tuletada ELi toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291 seotud avaldusi, mille ta tegi Euroopa Järelevalveasutuste loomise määruste vastuvõtmisel ning mille kohaselt: „Seoses regulatiivsete standardite vastuvõtmisega rõhutab komisjon finantsteenuste sektori ainulaadset iseloomu, mis tuleneb Lamfalussy struktuurist ja mida on tunnustatud selgelt ELi toimimise lepingule lisatud deklaratsioonis nr 39. Siiski on komisjonil tõsiseid kahtlusi, kas tema rollile seatud piirangud delegeeritud õigusaktide ja rakendusmeetmete vastuvõtmisel on kooskõlas ELi toimimise lepingu artiklitega 290 ja 291.” 4. Mõju eelarvele Ettepanek mõjutab Euroopa Liidu eelarvet seoses ESMA-le antud ülesannetega, nagu täpsustatud käesolevale ettepanekule lisatud finantsselgituses. 2012/0029 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS Euroopa Liidus väärtpaberiarvelduse parandamise ja väärtpaberite keskdepositooriumide (CSDd) kohta, ning millega muudetakse direktiivi 98/26/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[6], võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust[7], järgides seadusandlikku tavamenetlust ning arvestades järgmist: (1) Väärtpaberite keskdepositooriumid (CSDd) aitavad koos kesksete vastaspooltega oluliselt kaasa selliste kauplemisjärgsete infrastruktuuride töös hoidmisele, mis turvavad finantsturgusid ja annavad turuosalistele usu, et väärtpaberitehingud sooritatakse nõuetekohaselt ja õigel ajal, sealhulgas väga tugeva stressi perioodil. (2) Kuna CSDde korraldatavad väärtpaberiarveldussüsteemid asuvad arveldusprotsessi lõpus, on need väärtpaberiturgude toimimise seisukohast süsteemselt olulised. Asudes väärtpaberite hoidmise ahela tipus, läbi mille annavad nende liikmed aru investorite väärtpaberiosalustest, on CSDde korraldatavad väärtpaberiarveldussüsteemid ka oluliseks emissiooni terviklikkuse kontrollimise vahendiks ning neil on oluline roll investorite usalduse säilitamisel. Peale selle on CSDde korraldatavad väärtpaberiarveldussüsteemid tihedalt seotud rahapoliitika toimingute tagamisega, samuti krediidiasutuste vahelise tagamisprotsessiga ning on seega tagatisturgude olulised osalised. (3) Kuigi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 1998. aasta direktiiviga 98/26/EÜ arvelduse lõplikkuse kohta makse- ja väärtpaberiarveldussüsteemides[8] vähendati väärtpaberiarveldussüsteemi häireid, mida põhjustavad kõnealuse süsteemi liikme vastu algatatud maksejõuetusmenetlused, on vaja tegeleda muude väärtpaberiarveldussüsteemi riskidega, samuti maksejõuetusriski või väärtpaberiarveldussüsteeme korraldavate CSDde toimimise häiretega. Paljudel CSDdel on krediidi- ja likviidsusrisk, mis tuleneb arvelduse kõrval pangandusteenuste osutamisest. (4) Piiriüleste arvelduste arvu suurenemine, mis tuleneb CSDde vahelisi ühendusi käsitlevate lepingute sõlmimise arengust, tõstatab ühtsete usaldatavusnõuete puudumise taustal küsimuse CSDde vastupidavuse kohta juhul, kui teiste liikmesriikide CSDd toovad kaasa riskid. Lisaks hoolimata piiriüleste arvelduste suurenemisest on liidu arveldusturud jätkuvalt killustatud ning piiriülene arveldus on kulukam, kuna CSDde arveldust ja tegevust reguleeritakse eri riikide eeskirjadega ning konkurents CSDde vahel on piiratud. Selline killustatus on takistuseks ning loob lisariske piiriülesele arveldusele ja suurendab selle kulusid. Turu korraldajate identsete kohustuste ja CSDde ühtsete usaldatavusnõuete puudumise korral on riiklikul tasandil suure tõenäosusega erinevate meetmete võtmisel liidu arveldusturgudel otsene negatiivne mõju turvalisusele, tõhususele ja konkurentsile. Siseturu toimimiselt on vaja kõrvaldada nimetatud märkimisväärsed takistused, vältida konkurentsimoonutusi ning ennetada tulevikus selliste takistuste ja moonutuste tekkimist. Seepärast oleks käesoleva määruse asjakohane õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114, tõlgendatuna kooskõlas Euroopa Liidu Kohtu väljakujunenud kohtupraktikaga. (5) Määrusega tuleb turuosaliste suhtes sätestada mitmed ühtsed kohustused seoses arveldustsükli ja distsipliini teatavate aspektidega ning ette näha ühtsed nõuded väärtpaberiarveldussüsteeme korraldavate CSDde suhtes. Määruse otsekohalduvate eeskirjadega peaks tagatama, et kõigi turu korraldajate ja CSDde suhtes kohaldatakse identseid otsekohalduvaid kohustusi ja eeskirju. Määrusega peaks liidus suurendatama arvelduse turvalisust ja tõhusust, ennetades direktiivi ülevõtmisest tulenevat siseriiklike eeskirjade lahknemist. Määrus peaks turu korraldajate ja CSDde jaoks vähendama regulatiivset keerukust, mis tuleneb erinevatest siseriiklikest eeskirjadest, ning peaks võimaldama CSDdel teenuseid osutada piiriüleselt, pidamata järgima eri riikide nõudeid seoses CSD tegevusloa, järelevalve, organisatsioonistruktuuri või riskidega. Määrus, milles sätestatakse CSDde suhtes identsed nõuded, peaks aitama kõrvaldada konkurentsihäireid. (6) Finantsstabiilsuse nõukogu kutsus 20. oktoobril 2010[9] üles looma tugevama keskse turuinfrastruktuuri ning palus vaadata läbi olemasolevad standardid ja arendada neid edasi. Rahvusvaheliste Arvelduste Panga (BIS) makse- ja arveldussüsteemide komitee (CPSS) ja Rahvusvaheline Väärtpaberijärelevalve Organisatsioon (IOSCO) on lõpetamas ülemaailmsete standardite eelnõu koostamist. Need peaksid edaspidi välja vahetama Rahvusvaheliste Arvelduste Panga 2001. aasta soovitused, mida kohandati Euroopa tasandil 2009. aastal Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve Komitee (CESR) mittesiduvate suunistega. (7) Nõukogu rõhutas 2. detsembri 2008. aasta järeldustes[10] vajadust tugevdada väärtpaberiarveldussüsteemide turvalisust ja usaldusväärsust ning tegeleda liidus kauplemisjärgsete õiguslike tõketega. (8) Üks EKPSi põhiülesandeid on toetada maksesüsteemide probleemideta toimimist. Sellega seoses teostavad EKPSi liikmed järelevalvet, tagades, et kliirimis- ja maksesüsteemid on tõhusad ja vastavad nõuetele. EKPSi liikmed tegutsevad sageli väärtpaberitehingute raha poole arveldusagentidena. Nad on ka olulised kliendid CSDdes, kes sageli haldavad rahapoliitika toimingute tagatisi. EKPSi liikmed tuleks aktiivselt kaasata, konsulteerides nendega CSDde tegevuslubade ja järelevalve, kolmanda riigi CSDde tunnustamise ja CSDde vaheliste ühenduste heakskiitmise küsimustes. Samuti peaksid nad olema aktiivselt kaasatud, konsulteerides nendega regulatiivsete ja rakenduslike tehniliste standardite, samuti suuniste ja soovituste sätestamisel. Käesoleva määrusega ei tohiks piirata Euroopa Keskpanga ja riikide keskpankade vastutust tagada liidus ja teistes riikides tõhusad ja nõuetekohased kliirimis- ja maksesüsteemid. (9) Liikmesriikide keskpangad või mis tahes muud organid, mis täidavad teatavates liikmesriikides sarnaseid funktsioone, nt liikmesriikide ametiasutused, kelle ülesanne on või kes osalevad valitsemissektori võla haldamises, võivad ise osutada mitut teenust, mis liigitaks nad CSDde hulka. Sellised asutused peaksid olema vabastatud tegevusloa taotlemise ja järelevalve nõuetest, kuid nad peaksid jätkuvalt täitma kõiki CSDde usaldatavusnõudeid. Kuna keskpangad tegutsevad arveldamise eesmärgil arveldusagentidena, peaksid nad samuti olema vabastatud käesoleva määruse IV jaotises sätestatud nõuetest. (10) Käesolevat määrust tuleks kohaldada kõigi finantsinstrumentidega tehtavate tehingute CSD-poolse arvelduse ja tegevuse suhtes, kui ei ole teisiti ette nähtud. Käesolev määrus ei peaks ka piirama teiste teatavaid finantsinstrumente käsitlevate liidu õigusaktide kohaldamist, nt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/87/EÜ, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ,[11] ning kõnealuse direktiivi kohaselt vastuvõetud meetmeid. (11) Väärtpaberite registreerimine registrikande vormis on oluline samm suurendamaks arvelduse tõhusust ja tagamaks väärtpaberite emissiooni terviklikkust, eriti võttes arvesse üha keerulisemaks muutuvaid hoidmise ja ülekandmismeetodeid. Turvalisuse eesmärgil nähakse käesoleva määrusega ette kõigi vabalt võõrandatavate väärtpaberite registreerimine registrikande vormis. Käesoleva määrusega ei tuleks kehtestada ühte kindlat registrikande vormis esmase registreerimise meetodit, mis võib olla üldväärtpaberi (global note) emiteerimise teel immobiliseerimine või kohe elektroonilise finantsinstrumendi kasutuselevõtt (dematerialisation). Käesoleva määrusega ei tuleks kehtestada asutuse tüüpi, kes peaks pärast emiteerimist väärtpaberid registreerima registrikande vormis ning seda ülesannet peaks olema võimalik täita eri tegijatel, sealhulgas registritel. Samas, kui selliste väärtpaberitega kaubeldakse kauplemiskohtades, mida reguleeritakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta, millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ,[12] või need on tagatiseks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/47/EÜ (finantstagatiskokkulepete kohta)[13] tingimustele, tuleks sellised väärtpaberid registreerida CSD registreeritud väärtpaberite süsteemis, et tagada muu hulgas, et kõik kõnealused väärtpaberid on võimalik arveldada väärtpaberiarveldussüsteemis. (12) Selleks et tagada arvelduse turvalisus, peaksid kõik väärtpaberiarveldussüsteemi liikmed, kes müüvad või ostavad teatavaid finantsinstrumente, eriti vabalt võõrandatavaid väärtpabereid, rahaturuinstrumente, ühisinvesteerimisettevõtja osakuid ja saastekvoote, arveldama oma kohustused kavandatud arvelduspäeval. (13) Vabalt võõrandatavate väärtpaberite tehingute pikemad arveldusperioodid tekitavad ebakindlust ja suurendavad väärtpaberiarveldussüsteemi liikmete riski. Arveldusperioodide erinev pikkus liikmesriikides takistab kontode võrdlemist ja on emitentide, investorite ja vahendajate jaoks vigade allikaks. Seepärast on vaja ette näha ühtne arveldusperiood, mis lihtsustaks kavandatud arvelduspäeva tuvastamist ja arveldusdistsipliinimeetmete rakendamist. Direktiiviga 2004/39/EÜ reguleeritud kauplemiskohtades kauplemisele lubatud vabalt võõrandatavate väärtpaberite kavandatud arvelduspäev peaks olema mitte hiljem kui teine tööpäev pärast kauplemist. (14) CSDd ja teised turuinfrastruktuurid peaksid võtma meetmeid, et ennetada arvelduse ebaõnnestumist ja tegeleda selle probleemiga. On oluline, et kõnealuseid eeskirju kohaldatakse liidus ühtselt ja otse. Eriti tuleks nõuda, et CSDd ja teised turuinfrastruktuurid kehtestaksid protseduurid, mis võimaldavad neil võtta asjakohaseid meetmeid, et peatada mis tahes liikme tegevus, kes süstemaatiliselt põhjustab arvelduse ebaõnnestumisi ning teha tema isik avalikkusele teatavaks, eeldusel, et kõnealusel liikmel on võimalus esitada enne sellise otsuse tegemist tähelepanekud. (15) Üks tõhusamatest võimalustest arvelduse ebaõnnestumistega tegelemiseks on kohaldada kohustusi mittetäitva liikme suhtes sisseostmist, kusjuures väärtpaberid, mis tuli üle kanda, tuleb osta turul pärast kavandatud arvelduspäeva ning edastada saavale liikmele. Käesoleva määrusega tuleks kehtestada ühtsed eeskirjad seoses kõigi vabalt võõrandatavate väärtpaberite, rahaturuinstrumentide, ühisinvesteerimisettevõtja osakute ja saastekvootide sisseostutehingute teatavate aspektidega, nt aeg, teatamisaeg, hind ja karistused. (16) Kuna käesoleva määruse peaeesmärk on luua mitu uut otse turu korraldajatele kehtestatavat juriidilist kohustust, mis muu hulgas kujutavad endast CSDs kõigi vabalt võõrandatavate väärtpaberite registrikande vormis registreerimist, kui selliste väärtpaberitega kaubeldakse direktiiviga 2004/39/EÜ reguleeritud kauplemiskohtades või kui need on tagatiseks direktiivi 2002/47/EÜ tingimuste alusel, ning kohustuste arveldamist hiljemalt teisel tööpäeval pärast kauplemist, ning kuna CSDd vastutavad väärtpaberiarveldussüsteemi toimimise eest ja liidus õigeaegse arveldamise tagamise meetmete rakendamise eest, on oluline tagada, et kõik CSDd on turvalised ja vastavad nõuetele ning järgivad kogu aeg rangeid organisatsioonilisi, äritegevuse ja usaldatavusnõudeid, mis on kehtestatud käesoleva määrusega. Ühtsed ja vahetult kohalduvad eeskirjad seoses CSDdele tegevuslubade andmise ja nende pideva järelevalvega on seega käesoleva määrusega turuosalistele kehtestatud juriidiliste kohustuste oluline tagajärg ning need on omavahel seotud. Seepärast tuleb CSDde tegevuslubasid ja järelevalvet käsitlevad eeskirjad lisada sellesse õigusakti, milles on turuosaliste suhtes kehtestatud juriidilised kohustused. (17) Võttes arvesse, et CSDde suhtes tuleks kohaldada ühtseid nõudeid ja et kõrvaldada takistused piiriüleselt arvelduselt, peaks igal tegevusloaga CSD-l olema vabadus osutada teenuseid liidu territooriumil kas otse või filiaali asutamise teel. (18) Liidu piirideta arveldusturul on vaja määratleda käesoleva määruse kohaldamisega seotud eri asutuste ülesanded. Liikmesriigid peaksid eeskätt määrama käesoleva määruse kohaldamise eest vastutavad pädevad asutused, kellele antakse järelevalve- ja uurimisvolitused, mida neil on vaja oma ülesannete täitmiseks. CSD suhtes peaks kehtima selle liikmesriigi pädeva asutuse tunnustamine ja järelevalve, kus ta on registreeritud; kõnealusel asutusel on selleks kõik tingimused ning tal peaks olema volitus kontrollida CSDd igapäevast tegevust, teha korrapäraselt kontrolle ja võtta vajaduse korral asjakohaseid meetmeid. Kõnealune asutus peaks siiski võimalikult vara konsulteerima ja tegema koostööd teiste asjaomaste asutustega, nt asutustega, kes vastutavad CSD korraldatava iga väärtpaberiarveldussüsteemi järelevalve eest, ning vajaduse korral asjaomaste keskpankadega, kes tegutsevad iga väärtpaberiarveldussüsteemi arveldusagendina, ning vajaduse korral grupi teiste üksuste pädevate asutustega. Koostöö hõlmab ka asjaomaste asutuste kohest teavitamist hädaolukorras, mis mõjutab nende liikmesriikide finantssüsteemi likviidsust ja stabiilsust, kus CSD või tema liikmed on registreeritud. Kui CSD osutab teenuseid filiaali kaudu või otse teises liikmesriigis kui see, kus ta on registreeritud, on kõnealuse CSD järelevalve eest peamiselt vastutav registreerimise liikmesriigi pädev asutus. (19) Kõigile CSD määratluse alla kuuluvatele juriidilistele isikutele peab enne tegevuse alustamist loa andma riigi pädev asutus. Eri ärimudeleid arvesse võttes tuleks CSD määratleda teatavate põhiteenuste kaudu, mis koosnevad arveldusest, mis hõlmab väärtpaberiarveldussüsteemi korraldamist, notariteenust ja keskset väärtpaberikontode hoidmise teenust. CSD peaks vähemalt korraldama väärtpaberiarveldussüsteemi ja osutama ühte muud põhiteenust. See määratlus peaks välistama seega üksused, kes ei korralda väärtpaberiarveldussüsteeme, nt registrid või ametiasutused ja organid, mis vastutavad registreerimissüsteemi eest ning mis on asutatud direktiivi 2003/87/EÜ alusel. Selline kombinatsioon on oluline CSDdele, et täita oma rolli väärtpaberiarvelduses ja tagada väärtpaberiemissiooni terviklikkus. (20) Et vältida, et CSDd võtavad riske seoses muu tegevusega kui see, milleks neil on käesoleva määruse alusel luba, peaks tegevusloaga CSDde tegevus olema piiratud tegevusloaga hõlmatud teenuste osutamisega ning neil ei peaks olema mis tahes osalust, nagu määratletud määruses, viidates nõukogu 25. juuli 1978. aasta neljandale direktiivile 78/660/EMÜ, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid,[14] või mis tahes otsest või kaudset omandit, mis moodustab 20 % või rohkem hääleõigustest või kapitalist mis tahes muus asutuses kui see, mis osutab sarnaseid teenuseid. (21) Et tagada väärtpaberiarveldussüsteemide turvaline toimimine, peaksid neid korraldama üksnes CSDd, kelle suhtes kohaldatakse käesolevas määruses sätestatud eeskirju, või keskpangad. (22) Ilma et see piiraks liikmesriikide maksuseaduste teatavate nõuete kohaldamist, peaks CSDdel olema luba osutada teenuseid lisaks põhiteenustele, mis aitaks suurendada väärtpaberiturgude turvalisust, tõhusust ja läbipaistvust. Kui selliste teenuste osutamine on seotud kinnipeetava maksu korraga, tuleb neid jätkuvalt osutada vastavalt asjaomase liikmesriigi seadustele. (23) CSD, kes kavatseb põhiteenuse osutamise anda edasi kolmandale isikule või osutada uut põhi- või kõrvalteenust, korraldada teist väärtpaberiarveldussüsteemi, kasutada teist keskpanka arveldusagendina või luua CSDde vahelise ühenduse, peaks taotlema selleks luba, järgides esmase tegevusloa taotlemise menetlust, välja arvatud see, et pädev asutus peaks teavitama taotlevat CSDd kolme kuu jooksul, kas luba anti või keelduti selle andmisest. (24) Kolmandas riigis registreeritud CSDd võivad pakkuda teenuseid kas filiaali kaudu või neid otse osutades liidus registreeritud emitentidele ja liikmetele seoses oma sealse tegevusega ning nad võivad luua ühendusi liidus registreeritud CSDdega tingimusel, et seda tunnustab ESMA. Võttes arvesse finantsturgude ülemaailmset olemust, on ESMA kõige õigem asutus tunnustama kolmanda riigi CSDsid. ESMA võib kolmanda riigi CSDsid tunnustada üksnes juhul, kui komisjon otsustab, et nende suhtes kehtiv õigus- ja järelevalveraamistik on samaväärne käesolevas määruses sätestatule, kui nad on oma riigis saanud tegevusloa ja nende üle teostatakse tõhusat järelevalvet ning kui ESMA ja CSDde pädevate asutuste vahel on sõlmitud koostöökokkulepe. ESMA-poolse tunnustamise eelduseks on liidus registreeritud ja käesoleva määruse alusel tegevusloa saanud CSDde suhtes kohaldatava usaldatavusnõuete raamistiku tõhus samaväärne tunnustamine. (25) Võttes arvesse finantsturgude ülemaailmsust ja CSDde süsteemset olulisust, on vaja tagada nende suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete rahvusvaheline ühtlustamine. Käesolevas määruses tuleks järgida CPSS-IOSCO ja ESCB-CESRi väljatöötatud soovitusi. ESMA peaks regulatiivsete tehniliste või rakenduslike standardite, samuti käesoleva määrusega nõutud suuniste ja soovituste väljatöötamisel või nende läbivaatamise soovitamisel võtma arvesse olemasolevaid standardeid ja nende tulevasi muutusi. (26) Võttes arvesse CSDde ja nende osutatavate teenuste keerukust ja süsteemsust, peaksid läbipaistvad juhtimiseeskirjad tagama, et kõrgem juhtkond, juhtiva organi liikmed, aktsionärid ja liikmed, kellel on võimalik nõukogu 13. juuni 1983. aasta seitsmenda direktiivi 83/349/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid)[15] tähenduses omada kontrolli CSD tegevuse üle, on võimelised tagama CSD nõuetekohase ja usaldusväärse juhtimise. (27) Läbipaistvad juhtimiseeskirjad peaksid tagama, et aktsionäride, juhtkonna ja CSD töötajate huve ühelt poolt ning nende kasutajate huve teiselt poolt on võetud arvesse. Kõnealuseid juhtimispõhimõtteid tuleks kohaldada, piiramata CSD poolt vastuvõetud omandiõiguse mudeli rakendamist. Iga CSD korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi jaoks tuleks luua kasutajate komitee, et anda CSD juhtivale organile nõu liikmeid puudutavates põhiküsimustes. (28) Võttes arvesse CSDdele antud ülesannete olulisust, tuleks käesolevas määruses sätestada, et CSDd ei kanna oma vastutust üle kolmandatele isikutele, andes neile edasi oma tegevusi. Selliste tegevuste edasiandmisele peaksid kehtima ranged tingimused, mis säilitavad CSDde vastutuse tegevuse eest ning tagama, et CSDde järelevalvet ei kahjustata. Teatavatel juhtudel võib teha kõnealustest tingimustest erandi juhul, kui CSD annab oma tegevuse edasi avaliku sektori asutusele. (29) Äritegevuse eeskirjad peaksid tagama CSD ja tema kasutajate suhetes läbipaistvuse. CSD kriteeriumid väärtpaberiarveldussüsteemis osalemiseks peaksid eelkõige olema avalikud, läbipaistvad, objektiivsed ja mitte-diskrimineerivad, ning mis lubaksid piirata liikmete juurdepääsu üksnes nendega seotud riskide alusel. Pädevatel asutustel peaks olema võimalik võtta kiireid ja sobivaid parandusmeetmeid, et tegeleda sellega, kui CSDd põhjendamatult keelduvad teenuste osutamisest liikmetele. CSD peaks tegema avalikkusele kättesaadavaks oma teenuste hinnad ja tasud. CSD teenustele avatud ja mittediskrimineeriva juurdepääsu huvides ning võttes arvesse CSDde olulist turujõudu vastava liikmesriigi territooriumil, ei tohi CSD hinnapoliitika erineda avaldatust. CSD peaks ette nägema tunnustatud kommunikatsioonimenetluse kasutamise. Kõnealused osalemist käsitlevad sätted täiendavad ja tugevdavad turuosaliste õigust kasutada arveldussüsteemi teises liikmesriigis, nagu sätestatud direktiivis 2004/39/EÜ. (30) Võttes arvesse väärtpaberiarveldussüsteemide keskset rolli finantsturgudel, peaksid CSDd teenuste osutamisel tagama õigeaegse arvelduse, emissiooni terviklikkuse, kõigi liikmete väärtpaberikontode lahus hoidmise ning võimaluse taotluse korral pakkuda liikmete klientide kontode täiendavat lahus hoidmist. CSDd peaksid tagama, et kõnealuseid nõudeid kohaldatakse eraldi iga nende korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi suhtes. (31) Et vältida arveldusagendi maksejõuetusest tulenevaid arveldusriske, peaks CSD arveldama, kui see on praktiline ja võimalik, väärtpaberitehingute raha poole läbi kontode, mis on avatud keskpanga juures. Kui see võimalus ei ole praktiline ega võimalik, peaks CSD suutma arveldada läbi kontode, mis on avatud krediidiasutuse juures, mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta direktiivi 2006/48/EÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta)[16] tingimuste alusel, ning kelle suhtes kehtivad tegevusloa taotlemise erimenetlus ja käesoleva määruse IV jaotises sätestatud usaldatavusnõuded. Kui viimane tegutseb arveldusagendina, peaks ta olema võimeline osutama CSDde liikmetele käesolevas määruses sätestatud teenuseid, mis on hõlmatud loaga, ning võib lisaks osutada muid käesoleva määrusega hõlmatud teenuseid. (32) Võttes arvesse, et direktiivis 2006/48/EÜ ei käsitata spetsiaalselt päevasiseseid krediidi- ja likviidsusriske, mis tulenevad arvelduse kõrval osutatavate panganduseteenuste osutamisest, tuleks selliseid teenuseid osutavate krediidiasutuste suhtes kohaldada krediidi- ja likviidsusriski maandamiseks rangemaid nõudeid, mida tuleks kohaldada iga väärtpaberiarveldussüsteemi suhtes, kus nad tegutsevad arveldusagendina. Et tagada selliste erimeetmete täielik järgimine, mille eesmärk on maandada krediidi- ja likviidsusriski, peaksid pädevad asutused saama nõuda, et CSDd määravad rohkem kui ühe krediidiasutuse, kui pädevad asutused saavad kättesaadavate tõendite alusel tõestada, et ühe krediidiasutuse krediidi- ja likviidsusriskide kontsentratsioon ei ole täielikult maandatud. (33) Nõue, et väärtpaberitehingu raha pool arveldaks arveldusagendina tegutsev eraldi juriidiline isik, on oluline meede, et suurendada CSDde turvalisust ja vastupidavust. Selline CSDde põhiteenuste ja arvelduse kõrval osutatavate pangandusteenuste eristamine tundub tõesti hädavajalik, et välistada pangandusteenustest tulenevate riskide (nt krediidi- ja likviidsusrisk) ülekandumine CSDde põhiteenuste osutamisele. CSDde turvalisuse ja vastupidavuse kavandatud taseme säilitamiseks ei ole vähem sekkuvaid meetmeid, mida saaks kasutada kõnealuste krediidi- ja likviidsusriski kõrvaldamiseks. Et tagada nii ettevõtete sama grupi sees nii CSD- kui ka pangandusteenuste osutamisest saadav kasu, ei tohiks nõue, et pangandusteenuseid peab osutama eraldi krediidiasutus, piirata krediidiasutuse õigust kuuluda samasse ettevõtete gruppi kui CSD. Samas kui CSD- ja pangandusteenuseid osutatakse samas ettevõtete grupis, et suurendada osutatud teenuste turvalisust ja tõhusust, peaks selle krediidiasutuse tegevus, kes osutab pangandusteenuseid, olema piiratud nende pangandusteenuste osutamisega, mida osutatakse lisaks arveldusele. Lisaks peaks olema võimalik teha erand kohustusest eraldada panganduskõrvalteenused CSD põhiteenustest, kui puudub igasugune oht kanda krediidi- ja likviidsusrisk pangandusteenustelt üle CSD põhiteenustele. Et tagada erandi tegemise võimaluse ühtne kohaldamine seoses CSDde kohustusega mitte osutada mis tahes panganduskõrvalteenuseid, peaks olema komisjonil õigus otsustada riikliku pädeva asutuse taotluse alusel, kas sellise erandi tegemine on lubatud, võttes arvesse, et sama juriidiline isiku poolt nii CSD põhiteenuste kui ka pangandusteenuste osutamisest ei teki süsteemset riski. Igal juhul peaks krediidiasutusena litsentseeritud ja mis tahes sellisest erandist kasusaava CSD tegevus olema piiratud arvelduse kõrval osutatavate pangandusteenustega. (34) Et tagada CSDde osutatud teenuste piisav turvalisus ja järjepidevus, tuleks CSD suhtes kohaldada konkreetseid ühtseid ja otsekohalduvaid usaldatavus- ja kapitalinõudeid, millega leevendatakse õiguslikku, operatsiooni- ja investeerimisriski. (35) CSDde vaheliste ühenduste turvalisust käsitlevate kokkulepete suhtes tuleks kohaldada erinõudeid, et CSDde vastavatel liikmetel oleks juurdepääs teistele väärtpaberiarveldussüsteemidele. Nõue osutada panganduskõrvalteenuseid eraldi juriidilise isiku kaudu ei peaks takistama seda, et CSDd kasutavad selliseid teenuseid, eriti kui nad on teise CSD korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi liikmed. On eriti oluline, et mis tahes võimalikud riskid, mis tulenevad ühendusi käsitlevatest kokkulepetest, nt krediidi-, likviidsus-, organisatsioonilised või mis tahes muud CSD jaoks olulised riskid on täielikult maandatud. Koostalitlusvõimeliste ühenduste puhul on oluline, et ühendatud väärtpaberiarveldussüsteemides on identsed süsteemis registreerimise hetk, ülekandekorralduste pöördumatus ning väärtpaberite ja raha ülekandmise lõplikkus. Samu põhimõtteid tuleks kohaldada CSDde suhtes, kes kasutavad arvelduse ühtset IT-infrastruktuuri. (36) Väärtpaberiarveldussüsteemide korraldajatena on CSDdel võtmeroll väärtpaberite väärtpaberikontodele ülekandmisel. Et parandada õiguskindlust eriti piiriüleses kontekstis, on oluline kehtestada selged eeskirjad seaduste kohta, mida kohaldatakse omandiõiguse aspektide suhtes seoses väärtpaberitega, mida CSD hoiab oma kontodel. Vastavalt praegu kehtivatele kollisiooninormidele tuleks kohaldada seda õigust, mis kehtib riigis, kus CSD kontosid hoitakse. (37) Mitmes liikmesriigis peavad emitendid siseriikliku õiguse kohaselt emiteerima teatavat tüüpi väärtpaberid, eelkõige aktsiad, siseriiklikes CSDdes. Et see ei takistaks liidu kauplemisjärgse turu sujuvat toimimist ning et emitendid saaksid valida kõige tõhusama väärtpaberihalduse viisi, peaks emitentidel olema õigus valida väärtpaberite registreerimiseks liidus registreeritud mis tahes CSD ning kasutada ükskõik millise sobiva CSD teenuseid. Pädevatel asutustel peaks olema võimalik võtta kiireid ja sobivaid parandusmeetmeid, et tegeleda sellega, kui CSDd põhjendamatult keelduvad teenuste osutamisest emitentidele. Et kaitsta aktsionäride õigusi, ei peaks emitentide õigus valida CSDd takistama selle siseriikliku äriühinguõiguse kohaldamist, mille alusel on väärtpaberid välja lastud ning millega reguleeritakse emitentide ja nende aktsionäride vahelist suhet. (38) 7. novembri 2006. aasta Euroopa kliiringu ja arvelduse tegevusjuhendiga[17] loodi vabatahtlik raamistik, et võimaldada vastastikust juurdepääsu CSDde ja teiste turuinfrastruktuuride vahel. Kauplemisjärgne sektor jääb riigiti siiski killustatuks, mis muudab piiriülese kauplemise kulukamaks. Vaja on kehtestada CSDde vaheliste ühenduste ja CSDde vastastikuse juurdepääsu ja teiste turuinfrastruktuuride kohta ühtsed tingimused. Et CSDd saaksid oma liikmetele pakkuda juurdepääsu teistele turgudele, peaks neil olema õigus saada teise CSD liikmeks või taotleda, et teine CSD töötab välja spetsiaalsed funktsioonid juurdepääsu saamiseks. Pädevatel asutustel peaks olema võimalik võtta kiireid ja sobivaid parandusmeetmeid, et tegeleda sellega, kui CSDd põhjendamatult keelduvad teisele CSD-le juurdepääsu andmisest. Kuna CSDde vahelised ühendused võivad tekitada lisariski arveldusele, peaks neile andma loa ja kohaldama nende üle järelevalvet asjaomased pädevad asutused. (39) CSDdel peaks olema juurdepääs keskse vastaspoole või kauplemiskoha tehinguvoogudele ja nendel turuinfrastruktuuridel peaks olema juurdepääs CSDde korraldatavatele väärtpaberiarveldussüsteemidele, välja arvatud juhul, kui selline juurdepääs seab ohtu nende tegevuse. Pädevatel asutustel peaks olema võimalik võtta kiireid ja sobivaid parandusmeetmeid, et tegeleda sellega, kui CSDd või turuinfrastruktuurid põhjendamatult keelduvad teenuste osutamisest. (40) Finantssektori nõuetekohane raamistik usaldatavusnõuete täitmise ja äritegevuse kohta peaks põhinema tugeval järelevalve- ja sanktsioonide kohaldamise korral. Selleks peaksid järelevalveasutustel olema piisavad tegevusvolitused ning nad peaksid saama tugineda heidutavale sanktsioonide kohaldamise korrale, mida tuleb kasutada mis tahes ebaseadusliku tegevuse korral. Komisjoni 8. detsembri 2010. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele sanktsioonide tõhustamise kohta finantsteenuste sektoris vaadati läbi kehtivad sanktsioonide kohaldamise volitused ja nende rakendamine praktikas, et edendada sanktsioonide ühtlustamist eri järelevalvetoimingute puhul. (41) Seega tagamaks, et CSDd, arveldusagentideks määratud krediidiasutused, nende juhtorganite liikmed ning mis tahes teised isikud, kes tegelikult kontrollivad nende äritegevust või mis tahes teised isikud, täidavad käesoleva määruse nõudeid, peaksid pädevad asutused saama kohaldada halduskaristusi ja -meetmeid, mis on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. (42) Et tagada heidutav mõju ja sanktsioonide ühtne kohaldamine kõigis liikmesriikides, tuleks käesoleva määrusega kehtestada peamiste halduskaristuste ja -meetmete loetelu, mida peavad saama kasutada pädevad asutused volituse rakendamisel kehtestada kõnealuseid sanktsioone ja meetmeid kõigi juriidiliste või füüsiliste isikute suhtes, kes vastutavad rikkumise eest, samuti põhikriteeriumide loetelu, mille alusel määrata kindlaks kõnealuste sanktsioonide ja meetmete tase ja liik, ning rahaliste halduskaristuste suurus. Haldustrahvide puhul tuleks arvesse võtta selliseid tegureid nagu rikkumisest tulenev mis tahes tuvastatud rahaline kasu, rikkumise raskus ja kestus, kõik raskendavad või leevendavad tegurid, trahvi hoiatava mõju vajalikkus ja vajaduse korral trahvi vähendamine pädeva asutusega koostöö tegemise eest. Sanktsioonide kohaldamisel ja avalikustamisel tuleks austada Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud põhiõigusi, eelkõige õigust era- ja perekonnaelu austamisele (artikkel 7), õigust isikuandmete kaitsele (artikkel 8) ja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele (artikkel 47). (43) Et avastada võimalikud rikkumised, tuleks kehtestada tõhusad mehhanismid, et julgustada käesoleva määruse võimalikest või tegelikest rikkumistest teatamist pädevatele asutustele. Kõnealused mehhanismid peaksid hõlmama asjakohaseid tagatisi isikutele, kes teatavad käesoleva määruse võimalikest või tegelikest rikkumistest ning sellistes rikkumistes süüdistatavatest isikutest. Tuleks kehtestada asjakohased menetlused tagamaks süüdistatava isiku õigus isikuandmete kaitsele, õigus kaitsele ja ärakuulamisele enne teda käsitleva lõpliku otsuse vastuvõtmist, samuti õigus tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus mis tahes otsuse või meetme puhul, mis käsitleb kõnealust isikut. (44) Käesolev määrus ei tohiks piirata liikmesriikide kriminaalkaristusi käsitlevate õigusaktide mis tahes sätete kohaldamist. (45) Käesoleva määruse alusel liikmesriikides isikuandmete töötlemise suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[18]. Igasugune isikuandmete vahetamine või edastamine liikmesriikide pädevate asutuste vahel peaks toimuma kooskõlas direktiiviga 95/46/EÜ kehtestatud isikuandmete edastamise eeskirjadega. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusega (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta[19] reguleeritakse käesoleva määruse kohaselt ESMA-poolset isikuandmete töötlemist. ESMA-poolne mis tahes isikuandmete vahetamine või edastamine peaks toimuma kooskõlas määruses (EÜ) nr 45/2001 sätestatud isikuandmete edastamise eeskirjadega. (46) Käesolev määrus järgib põhiõigusi ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige õigust era- ja perekonnaelu austamisele, õigust isikuandmete kaitsele, õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, õigust mitte saada süüdi mõistetud ja karistatud sama süüteo eest rohkem kui üks kord, ettevõtlusvabadust, ning seda rakendatakse kooskõlas kõnealuste õiguste ja põhimõtetega. (47) Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvel (ESMA), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/77/EÜ,[20] peaks olema keskne roll käesoleva määruse kohaldamisel, tagades liidu eeskirjade ühtse kohaldamise riikide pädevate asutuste poolt ning lahendades nendevahelised erimeelsused. (48) Kuna ESMA-l on väärtpaberite ja väärtpaberiturgude valdkonnas põhjalikud eriteadmised, on tõhus ja asjakohane teha talle ülesandeks töötada komisjonile esitamiseks välja regulatiivsete ja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, mille puhul ei ole vaja kaaluda erinevaid poliitilisi võimalusi. Kui nii on märgitud, peaks ESMA alati tõhusalt kaasama EKPSi liikmed ja Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA), mis on asutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrusega (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/78/EÜ[21]. (49) Komisjonil peaks olema õigus võtta vastu regulatiivseid tehnilisi standardeid vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290 ja vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud menetlusele seoses järgmisega: arvelduse distsipliini käsitlevate meetmete üksikasjad; CSD poolt tegevusloa taotlusesse lisatav teave ja muud elemendid; teave, mida eri ametiasutused esitavad üksteisele CSDde järelevalve käigus; päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi ametiasutuste koostöökokkulepete üksikasjad; CSDde juhtimiskorra elemendid; CSDde säilitatavate andmete üksikasjad; emissiooni terviklikkuse säilitamiseks CSDde võetavate meetmete üksikasjad; liikmete väärtpaberite kaitse; arvelduse õigeaegsus; operatsiooniriskide ja CSDde vahelistest ühendustest tulenevate riskide leevendamine; CSDde kapitalinõuete üksikasjad; määratud krediidiasutuste krediidi- ja likviidsusriski käsitlevate usaldatavusnõuete üksikasjad. (50) Komisjonil peaks samuti olema õigus võtta rakendusaktiga vastu rakenduslikud tehnilised standardid vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 291 ning vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 15 sätestatud korrale seoses järgmisega: CSDde tegevusloa taotlemise standardvormid ja ankeedid; CSDde järelevalve eesmärgil teabe esitamine eri pädevate asutuste vahel; päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi ametiasutuste asjaomased koostöökokkulepped; CSDde säilitatavate andmete vorming; protseduur juhul, kui liikmele või emitendile keeldutakse andmast juurdepääsu CSD-le, CSDd keelduvad üksteisele juurdepääsu andmast või vastastikust juurdepääsu ei anna CSDd ja teised turuinfrastruktuurid; enne arveldusagendile tegevusloa andmist konsulteerimine eri ametiasutustega. (51) Komisjonil peaks olema õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt aluslepingu artiklile 290. Eelkõige tuleks delegeeritud õigusaktid võtta vastu selleks, et täpsustada konkreetseid üksikasju seoses järgnevaga: kriteeriumid, mille alused CSD tegevust vastuvõtvas liikmesriigis tuleks käsitada kõnealuses liikmesriigis olulist tähtsust omavana; teenused, mille jaoks kolmanda riigi CSD peab taotlema ESMA tunnustust ja teave, mille tunnustust taotlev CSD esitab ESMA-le; riskid, mis võivad õigustada CSD keeldumist juurdepääsu andmisest liikmetele ning taotlevate liikmete kasutatava protseduuri üksikasjad; selliste olukordade hindamine, kui arveldamine keskpanga rahaga ei ole praktiline ja võimalik; protseduuri üksikasjad emitentide juurdepääsu kohta CSDdele, CSDde omavahelise juurdepääsu kohta ning CSDde ja teiste turuinfrastruktuuride vahelise juurdepääsu kohta. (52) Et tagada käesoleva määruse rakendamise ühtsed tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused otsuste tegemiseks kolmanda riigi eeskirjade hindamise kohta eesmärgiga tunnustada kolmanda riigi CSDsid ning erandite tegemiseks kohustusest eraldada panganduskõrvalteenused CSD põhiteenustest. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[22]. (53) Kuna käesoleva määruse eesmärki, nimelt kehtestada ühtsed nõuded arveldusele ja ka CSDdele, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning meetme ulatuse tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta vastu meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. (54) Tuleb muuta direktiivi 98/26/EÜ, et viia see kooskõlla Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta direktiiviga 2010/78/EL (millega muudetakse direktiive 98/26/EÜ, 2002/87/EÜ, 2003/6/EÜ, 2003/41/EÜ, 2003/71/EÜ, 2004/39/EÜ, 2004/109/EÜ, 2005/60/EÜ, 2006/48/EÜ, 2006/49/EÜ ja 2009/65/EÜ seoses Euroopa Järelevalveasutusele (Euroopa Pangandusjärelevalve), Euroopa Järelevalveasutusele (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionidejärelevalve) ning Euroopa Järelevalveasutusele (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve) antud volitustega)[23], kusjuures väärtpaberiarveldussüsteemidest ei teavitata enam komisjoni, vaid ESMAt. (55) Käesoleva määruse tegevuslubasid ja tunnustamist käsitlevate nõuete kohaldamist tuleks edasi lükata, et anda liidus või kolmandates riikides registreeritud CSDdele piisavalt aega käesolevas määruses sätestatud tegevusloa ja tunnustamise taotlemiseks. (56) Samuti tuleb edasi lükata teatavate vabalt võõrandatavate väärtpaberite registrikande vormis registreerimise ja väärtpaberiarveldussüsteemides mitte hiljem kui teisel tööpäeval pärast kauplemist arveldamise kohustuse nõuete kohaldamine, et anda turuosalistele, kes omavad väärtpabereid paberkujul või kes kasutavad pikemat arveldusperioodi, piisavalt aega kõnealuste nõuete täitmiseks, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I jaotis Reguleerimisese, -ala ja mõisted Artikkel 1 Reguleerimisese ja -ala 1. Käesoleva määrusega kehtestatakse liidus finantsinstrumentide arveldamise ühtsed nõuded ning eeskirjad väärtpaberite keskdepositooriumide organisatsiooni ja juhtimise kohta, et toetada turvalist ja sujuvat arveldust. 2. Kui käesoleva määrusega ei ole teisiti ette nähtud, kohaldatakse seda kõigi finantsinstrumentide arvelduse ja väärtpaberite keskdepositooriumide (CSDd) tegevuse suhtes. 3. Käesoleva määrusega ei piirata teatavaid finantsinstrumente käsitlevate liidu õigusaktide, eriti direktiivi 2003/87/EÜ kohaldamist. 4. Artikleid 9–18 ja 20, samuti IV jaotist ei kohaldata Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) liikmete, sarnaseid ülesandeid täitvate teise liikmesriigi ametiasutuste või liikmesriikide avaliku sektori asutuste suhtes, kelle ülesanne on valitsemissektori võla haldamine või kes on sellega seotud. Artikkel 2 Mõisted 1. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1) „väärtpaberite keskdepositoorium” – juriidiline isik, kes korraldab lisa A jao punktis 3 loetletud väärtpaberiarveldussüsteemi ja osutab vähemalt ühte lisa A jaos loetletud põhiteenustest; (2) „arveldus” – väärtpaberitehingu lõpetamine eesmärgiga täita liikmete kohustused, kandes selleks üle maksevahendid või väärtpaberid; (3) „väärtpaberiarveldussüsteem” – süsteem vastavalt direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punkti a esimesele ja teisele taandele, mille tegevus kujutab endast ülekandekorralduste täitmist, nagu määratletud direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punkti i teises taandes; (4) „arveldusperiood” – ajavahemik kauplemispäeva ja kavandatava arvelduspäeva vahel; (5) „tööpäev” – direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punktis n määratletud pangapäev [edaspidi „tööpäev”]; (6) „arvelduse ebaõnnestumine” – väärtpaberitehingu arvelduse mittetoimumine kavandatud arvelduspäeval väärtpaberite või raha puudumise tõttu sõltumata põhjusest; (7) „kavandatud arvelduspäev” – arvelduse toimumise kuupäev, milles väärtpaberitehingu pooled on kokku leppinud; (8) „keskne vastaspool” – ühel või mitmel finantsturul kaubeldavate lepingute vastaspoolte vahel tegutsev juriidiline üksus, kes on iga müüja suhtes ostja ja iga ostja suhtes müüja; (9) „pädev asutus” – iga liikmesriigi poolt vastavalt artiklile 10 määratud asutus; (10) „liige” – direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punktis f määratletud väärtpaberiarveldussüsteemis osaleja [edaspidi „süsteemi liige”], sealhulgas keskne vastaspool; (11) „osalus” – osalus direktiivi 78/660/EMÜ artikli 17 esimese lause tähenduses või ettevõttes vähemalt 20 % hääleõiguse või kapitali otsene või kaudne omamine; (12) „päritoluliikmesriik” – liikmesriik, kus on väärtpaberite keskdepositooriumile antud tegevusluba; (13) „vastuvõttev liikmesriik” – muu liikmesriik kui päritoluliikmesriik, kus asub väärtpaberite keskdepositooriumi filiaal või kus ta osutab väärtpaberite keskdepositooriumi teenuseid; (14) „filiaal” – tegevuskoht, kus ei asu peakontor, kuid mis on väärtpaberite keskdepositooriumi osa, mis ei ole iseseisev juriidiline isik ja mis pakub väärtpaberite keskdepositooriumi teenuseid, mille osutamiseks on väärtpaberite keskdepositooriumile antud luba; (15) „kontroll” – direktiivi 83/349/EMÜ artiklis 1 määratletud suhe kahe ettevõtja vahel; (16) „liikmepoolne kohustuste mittetäitmine” – olukord, kus liikme vastu on algatatud direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punktis j määratletud maksejõuetusmenetlus; (17) „ülekanne makse vastu” – väärtpaberiarveldusmehhanism, mis seob omavahel väärtpaberiülekande ja rahaülekande nii, et väärtpaberid antakse üle vaid juhul, kui teostatakse vastav rahaline makse; (18) „väärtpaberikonto” – konto, millel saab väärtpabereid krediteerida või debiteerida; (19) „väärtpaberite keskdepositooriumide vaheline ühendus” – väärtpaberite keskdepositooriumide vaheline kokkulepe, mille alusel üks väärtpaberite keskdepositoorium avab konto teise väärtpaberite keskdepositooriumi väärtpaberiarveldussüsteemis, et lihtsustada oma liikmete väärtpaberite ülekandmist kõnealuse väärtpaberite keskdepositooriumi liikmetele. Väärtpaberite keskdepositooriumide vahelised ühendused hõlmavad standardühendust, kohandatud ühendust ja koostalitlust võimaldavat ühendust; (20) „standardühendus” – väärtpaberite keskdepositooriumide vaheline ühendus, mille puhul üks väärtpaberite keskdepositoorium on ühendatud teisega nagu viimase korraldatud väärtpaberiarveldussüsteemi mis tahes liige; (21) „kohandatud ühendus” – väärtpaberite keskdepositooriumide vaheline ühendus, mille korral väärtpaberite keskdepositoorium osutab teisele väärtpaberite keskdepositooriumile eriteenuseid, mis erinevad teistele väärtpaberiarveldussüsteemi liikmetele pakutud teenustest; (22) „koostalitlust võimaldav ühendus” – väärtpaberite keskdepositooriumide vaheline ühendus, mille puhul nende korraldatud väärtpaberiarveldussüsteemid muutuvad koostalitlusvõimeliseks, nagu määratletud direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punktis o; (23) „vabalt võõrandatav väärtpaber” – direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 punktis 18 määratletud väärtpaber [varem siirdväärtpaber]; (24) „rahaturuinstrument” – direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 punktis 19 määratletud rahaturuinstrument; (25) „ühisinvesteerimisettevõtjate osakud” – direktiivi 2004/39/EÜ I lisa C jao punktis 3 osutatud ühisinvesteerimisettevõtjate osakud; (26) „saastekvoodid” – kõik direktiivi 2003/87/EÜ nõuetele vastavatena tunnustatud ühikud; (27) „reguleeritud turg” – direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 punktis 14 määratletud reguleeritud turg; (28) „mitmepoolne kauplemissüsteem” – direktiivi 2004/39/EÜ artikli 4 punktis 15 määratletud mitmepoolne kauplemissüsteem; (29) „organiseeritud kauplemissüsteem” – investeerimisühingu või turu korraldaja poolt korraldatav mis tahes süsteem, mis ei ole reguleeritud turg ega mitmepoolne kauplemissüsteem ning mis võimaldab erinevate kolmandate isikute omandamis- ja võõrandamishuvisid seoses finantsinstrumentidega viia süsteemis kokku selliselt, et kõnealuse kokkuviimise tulemuseks on lepingu sõlmimine, kooskõlas direktiivi 2004/39/EÜ II jaotisega; (30) „tütarettevõtja” – direktiivi 83/349/EMÜ artiklis 1 määratletud tütarettevõtja; (31) „arveldusagent” – direktiivi 98/26/EÜ artikli 2 punktis d määratletud arveldusagent. 2. Komisjonile antakse volitused võtta meetmete kohta artikli 64 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte, et täpsustada lõike 1 punktide 17, 20, 21 ja 22 mõistete tehnilisi elemente, lisa B jao punktides 1–4 sätestatud kõrvalteenuseid ja lisa C jao punktides 1 ja 2 sätestatud teenuseid. II jaotis Väärtpaberiarveldus I peatükk Registrikande vormis registreerimine Artikkel 3 Registrikande vormis registreerimine 1. Iga äriühing, kes emiteerib vabalt võõrandatavaid väärtpabereid, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turgudel, tagab selliste väärtpaberite registreerimise registrikande vormis, kasutades immobiliseerimist sellise üldväärtpaberi emiteerimise teel, mis esindab kogu emissiooni, või väärtpaberite elektroonilise emiteerimise järel. 2. Kui lõikes 1 osutatud väärtpaberitega kaubeldakse reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes või organiseeritud kauplemissüsteemides või need kantakse üle vastavalt finantstagatiskokkuleppele, nagu määratletud direktiivi 2002/47/EÜ artikli 2 punktis a, registreeritakse need väärtpaberid CSDs registrikande vormis enne kauplemispäeva, välja arvatud juhul, kui need on juba nii registreeritud. Artikkel 4 Jõustamine 1. Selle liikmesriigi ametiasutused, kus väärtpabereid emiteeriv äriühing on registreeritud, on pädevad tagama artikli 3 lõike 1 kohaldamise. 2. Reguleeritud turgude, mitmepoolsete kauplemissüsteemide ja organiseeritud kauplemissüsteemide järelevalve alal pädevad asutused tagavad artikli 3 lõike 2 kohaldamise, kui artikli 3 lõikes 1 osutatud väärtpaberitega kaubeldakse reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes või organiseeritud kauplemissüsteemides. 3. Direktiivi 2002/47/EÜ kohaldamise eest vastutavad liikmesriikide ametiasutused on pädevad tagama, et käesoleva määruse artikli 3 lõiget 2 kohaldatakse, kui käesoleva määruse artikli 3 lõikes 1 osutatud väärtpaberid kantakse üle vastavalt direktiivi 2002/47/EÜ artikli 2 punktis a määratletud finantstagatiskokkuleppele. II peatükk Arveldusperiood Artikkel 5 Kavandatud arvelduspäev 1. Väärtpaberiarveldussüsteemi iga liige, kes ostab või müüb oma arvel või kolmanda isiku nimel vabalt võõrandatavaid väärtpabereid, rahaturuinstrumente, ühisinvesteerimisettevõtja osakuid ja saastekvoote, arveldab oma kohustuse seoses väärtpaberiarveldussüsteemiga kavandatud arvelduspäeval. 2. Lõikes 1 osutatud vabalt võõrandatavate väärtpaberite puhul, millega kaubeldakse reguleeritud turgudel, mitmepoolsetes või reguleeritud kauplemissüsteemides, on kavandatud arvelduspäev hiljemalt teine tööpäev pärast kauplemise toimumist. 3. Selle liikmesriigi asjaomane asutus, kelle õigusakte kohaldatakse CSD korraldatud väärtpaberiarveldussüsteemi suhtes, on pädev tagama lõigete 1 ja 2 kohaldamise. III peatükk Arvelduse distsipliin Artikkel 6 Arvelduse ebaõnnestumise ennetamise meetmed 1. Kõik reguleeritud turud, mitmepoolsed või organiseeritud kauplemissüsteemid kehtestavad protseduuri, mis võimaldab kinnitada artikli 5 lõikes 1 osutatud finantsinstrumentide tehingute olulised üksikasjad kuupäeval, mil korraldused on neile saadetud. 2. Iga väärtpaberiarveldussüsteemi jaoks, mida CSD korraldab, kehtestab ta protseduuri, mis lihtsustab artikli 5 lõikes 1 osutatud finantsinstrumentide tehingute arveldamist kavandatud arvelduspäeval. Ta soodustab varajast arveldamist kavandatud arvelduspäeval sobivate mehhanismidega, näiteks astmeline tariifistruktuur. 3. Iga väärtpaberiarveldussüsteemi jaoks, mida CSD korraldab, kehtestab ta kontrollivahendid, mis võimaldavad eelnevalt tuvastada artikli 5 lõikes 1 osutatud finantsinstrumentide tehingute sellised arveldused, mis kõige suurema tõenäosusega ebaõnnestuvad, ning nõuab liikmetelt selliste tehingute arveldamist kavandatud arvelduspäeval. 4. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) töötab Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) liikmetega konsulteerides välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, et täpsustada üksikasjalikult protseduurid, mis võimaldavad kinnitada tehingute asjaomased üksikasjad ning lihtsustada lõigetes 1 ja 2 osutatud arveldust, ning täpsustada kontrollivahendid, millega tuvastatakse lõikes 3 osutatud tõenäolised arvelduse ebaõnnestumised. ESMA esitab kõnealused regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist. Komisjonile antakse delegeeritud volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras. Artikkel 7 Arvelduse ebaõnnestumise vastased meetmed 1. Iga väärtpaberiarveldussüsteemi jaoks, mida CSD korraldab, loob ta süsteemi, mis jälgib artikli 5 lõikes 1 osutatud finantsinstrumentide arveldamise ebaõnnestumisi. Ta esitab pädevale asutusele ja igale õigustatult huvitatud isikule korrapäraselt aruanded arvelduse ebaõnnestumiste arvu ja üksikasjade kohta ning mis tahes muu asjaomase teabe. Pädevad asutused jagavad ESMAga kogu asjakohast teavet arvelduste ebaõnnestumiste kohta. 2. Iga väärtpaberiarveldussüsteemi jaoks, mida CSD korraldab, kehtestab ta protseduuri, mis lihtsustab artikli 5 lõikes 1 osutatud finantsinstrumentide selliste tehingute arveldamist, mida ei ole arveldatud kavandatud arvelduspäeval. Kõnealuse protseduuriga tagatakse arvelduse ebaõnnestumisi põhjustavatele liikmetele piisavalt hoiatav karistussüsteem. 3. Väärtpaberiarveldussüsteemi liige, kes ei suuda saavale liikmele edastada artikli 5 lõikes 1 osutatud finantsinstrumente kavandatud arvelduspäeval, on kohustatud tegema sisseostutehingu, kusjuures kõnealused instrumendid ostetakse turul hiljemalt nelja päeva jooksul pärast kavandatud arvelduspäeva ja need edastatakse saavale liikmele, ning tema suhtes kohaldatakse muid meetmeid vastavalt lõikele 4. 4. Lõikes 3 osutatud meetmetega määratletakse vähemalt järgmised asjaolud: (a) päevane trahv, mida kohustusi mittetäitev liige maksab iga tööpäeva eest, mis jääb arvelduse kavandatud ja tegeliku päeva vahele; (b) enne sisseostutehingu teostamist kohustusi mittetäitvale liikmele kehtestatud teatamise aeg; (c) sisseostutehingu hind ja kulud; (d) vajaduse korral pool, kes teostab sisseostutehingu; (e) saava liikme kompensatsiooni suurus, kui sisseostmine ei ole võimalik. 5. Lõikes 3 osutatud meetmetega tagatakse, et: (a) saav liige saab vähemalt selle finantsinstrumentide hinna, milles lepiti kokku kauplemise ajal; (b) kohustust mittetäitva liikme päevane karistusmakse on sellisele liikmele piisavalt heidutav; (c) kui sisseostmine ei ole võimalik, on saavale liikmele makstav kompensatsioon suurem kui finantsinstrumentide hind, milles lepiti kokku kauplemise ajal ning suurem kui kõnealuste instrumentide viimane kättesaadav hind kauplemiskohas, kus kauplemine toimus, ning see on kohustust mittetäitvale liikmele piisavalt heidutav; (d) lõikes 7 osutatud isikud, sealhulgas kesksed vastaspooled, kes teostavad sisseostmise, avaldavad liikmetele selle teenuse tasud; (e) kui muu isik kui kohustust mittetäitev liige teeb sisseostutehingu, korvab kohustust mittetäitev liige kõik tehingu sooritanud isiku makstud summad vastavalt lõigetele 3 ja 4. 6. CSDd, kesksed vastaspooled, reguleeritud turud, mitmepoolsed ja organiseeritud kauplemissüsteemid kehtestavad protseduuri, mis võimaldab neil peatada iga liikme tegevuse, kes süstemaatiliselt ei suuda edastada lõikes 1 osutatud finantsinstrumente või raha kavandatud arvelduspäeval, ning teha avalikkusele isik teatavaks üksnes pärast kõnealusele liikmele võimaluse andmist esitada oma tähelepanekud. 7. Lõikeid 2–6 kohaldatakse kõigi artikli 5 lõikes 1 osutatud selliste instrumentidega tehtud tehingute suhtes, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turgudel, millega kaubeldakse mitmepoolsetes või organiseeritud kauplemissüsteemides või mida kliirib keskne vastaspool. Tehingute puhul, mida kliirib keskne vastaspool enne arveldamist väärtpaberiarveldussüsteemis, võtab lõigetes 3–5 osutatud meetmed keskne vastaspool. Tehingute puhul, mida ei kliiri keskne vastaspool, lisavad reguleeritud turud, mitmepoolsed ja organiseeritud kauplemissüsteemid oma sise-eeskirjadesse liikmetele kohustuse, mille kohaselt võidakse nende suhtes kohaldada lõigetes 3–5 osutatud meetmeid. 8. ESMA töötab EKPSi liikmetega konsulteerides välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, et täpsustada süsteemi üksikasjad, millega jälgitakse arvelduse ebaõnnestumisi ja antakse aru lõikes 1 osutatud arvelduse ebaõnnestumiste kohta, samuti protseduuri üksikasjad, millega lihtsustatakse tehingute arveldamist pärast lõikes 2 osutatud arvelduse ebaõnnestumist ning lõigetes 3–5 osutatud meetmed. ESMA esitab kõnealused regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist. Komisjonile antakse delegeeritud volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras. Artikkel 8 Jõustamine 1. Selle liikmesriigi asjaomane asutus, kelle õigusakte kohaldatakse CSD korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi suhtes, on pädev tagama, et kohaldatakse artikleid 6 ja 7, ning jälgima kehtestatud karistusi tihedas koostöös artiklis 7 osutatud reguleeritud turgude, mitmepoolsete ja organiseeritud kauplemissüsteemide ning kesksete vastaspoolte järelevalve alal pädevate asutustega. Eriti jälgivad asutused artikli 7 lõigetes 2 ja 4 osutatud karistuste kohaldamist ja artikli 7 lõikes 6 osutatud meetmete rakendamist. 2. Selleks et tagada liidus ühtse, tõhusa ja toimiva järelevalvetava rakendamine seoses käesoleva määruse artiklitega 6 ja 7, võib ESMA anda välja suunised vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 16. III jaotis Väärtpaberite keskdepositooriumid I peatükk Väärtpaberite keskdepositooriumidele tegevusloa andmine ja järelevalve nende üle 1. jagu Väärtpaberite keskdepositooriumidele tegevuslubade andmise ja järelevalve eest vastutavad asutused Artikkel 9 Pädev asutus Väärtpaberite keskdepositooriumidele annab tegevusloa ja teostab tema üle järelevalvet selle liikmesriigi pädev asutus, kus ta on registreeritud. Artikkel 10 Pädeva asutuse määramine 1. Iga liikmesriik määrab pädeva asutuse, kes vastutab käesolevast määrusest tulenevate ülesannete täitmise eest seoses tema territooriumil registreeritud CSDdele tegevusloa andmise ja nende järelevalvega, ning kes teavitab vastavalt ESMAt. Kui liikmesriik määrab rohkem kui ühe pädeva asutuse, määrab ta kindlaks nende vastavad ülesanded ja määrab ühe asutuse, kes vastutab koostöö eest teiste liikmesriikide pädevate asutuste, artiklis 11 osutatud asjaomaste asutuste, ESMA ja EBAga, kui käesolevas määruses on nii konkreetselt osutatud. 2. ESMA avaldab oma veebisaidil lõike 1 kohaselt määratud pädevate asutuste nimekirja. 3. Pädevatele asutustele antakse kõik nende ülesannete täitmiseks vajalikud järelevalve- ja uurimisvolitused. Artikkel 11 Asjaomased asutused 1. Kui käesolevas määruses on nii konkreetselt osutatud, on CSDdele tegevusloa andmise ja nende järelevalvega seotud järgmised asutused: (f) asutus, kes vastutab CSD korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi järelevalve eest selles liikmesriigis, kelle õigust kohaldatakse kõnealuse väärtpaberiarveldussüsteemi suhtes; (g) vajaduse korral liidus asuv keskpank, kelle juures arveldatakse CSD korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi raha pool , või kui arveldamine toimub vastavalt IV jaotisele läbi krediidiasutuse, see liidus asuv keskpank, kes on välja lasknud asjaomase raha. 2. ESMA avaldab oma veebisaidil lõikes 1 osutatud asjaomaste asutuste nimekirja. Artikkel 12 Koostöö asutuste vahel 1. Artiklites 9 ja 11 osutatud asutused ja ESMA teevad käesoleva määruse kohaldamisel tihedat koostööd, seda eriti artiklis 13 osutatud hädaolukordades. Vajaduse korral hõlmab kõnealune koostöö teisi ametiasutusi ja organeid, eriti neid, mis on asutatud või määratud vastavalt direktiivile 2003/87/EÜ. Et tagada liidus ühtse, tõhusa ja toimiva järelevalvetava rakendamine, sealhulgas asutuste vaheline artiklites 9 ja 11 osutatud koostöö eri hindamiste läbiviimisel, mida on vaja käesoleva määruse kohaldamiseks, võib ESMA anda välja artiklis 9 osutatud asutustele suunatud suunised vastavalt määruse (EL) nr 1095/2010 artiklile 16. 2. Pädevad asutused kaaluvad üldiste ülesannete täitmisel hoolikalt oma otsuste võimalikku mõju finantssüsteemi stabiilsusele kõikides teistes asjaomastes liikmesriikides, eriti artiklis 13 osutatud hädaolukordades, lähtudes teadaolevast teabest. Artikkel 13 Hädaolukorrad Artiklites 9 ja 11 osutatud asutused teavitavad ESMAt ja üksteist viivitamata CSDga seotud mis tahes hädaolukorrast, sealhulgas muutustest finantsturgudel, millel võib olla ebasoodne mõju turulikviidsusele ja finantssüsteemi stabiilsusele mis tahes liikmesriigis, kus CSD või üks tema liikmetest on registreeritud. 2. jagu väärtpbaerite keskdepositooriumile tegevusloa andmise tingimused ja menetlus Artikkel 14 Väärtpaberite keskdepositooriumile tegevusloa andmine 1. Iga juriidiline isik, kes kuulub CSD määratluse alla, saab tegevusloa selle liikmesriigi pädevalt asutuselt, kus ta on registreeritud enne oma tegevuse alustamist. 2. Tegevusloaga täpsustatakse lisa A ja B jaos sätestatud teenused, mida CSD-l on luba osutada. 3. CSD täidab pidevalt tegevusloa saamise tingimusi. CSD teatab viivitamata pädevale asutusele kõigist olulistest muudatustest, mis mõjutavad tegevusloa andmisel nõutud tingimuste täitmist. Artikkel 15 Tegevusloa andmise menetlus 1. Tegevusluba taotlev CSD esitab taotluse oma pädevale asutusele. 2. Tegevusloa taotlusele on lisatud kogu teave, mida on pädeval asutusel vaja veendumaks, et taotluse esitanud CSD on tegevusloa andmise ajaks kehtestanud kõik vajalikud menetlused, mida on vaja käesoleva määrusega kehtestatud kohustuste täitmiseks. Tegevusloa taotlus sisaldab tegevuskava, kus esitatakse kavandatavad tegevusvaldkonnad ja CSD organisatsiooniline struktuur. 3. 20 tööpäeva jooksul pärast taotluse saamist hindab pädev asutus, kas taotlus on nõuetekohane. Juhul kui taotlus ei sisalda kõiki vajalikke andmeid, määrab pädev asutus tähtaja, mille jooksul tegevusluba taotlev CSD peab esitama lisateavet. Pädev asutus teatab tegevusluba taotlevale CSD-le, kui taotlus loetakse olevat nõuetekohane. 4. Pärast taotluse nõuetekohaseks lugemist edastab pädev asutus kogu taotluses sisalduva teabe artiklis 11 osutatud asjaomastele asutustele ja konsulteerib nendega seoses tegevusluba taotleva CSD korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi näitajatega. 5. Pädev asutus konsulteerib enne taotluse esitanud CSD-le tegevusloa andmist teise asjaomase liikmesriigi pädevate asutustega järgmistel juhtudel: (a) CSD on teises liikmesriigis tegevusloa saanud CSD tütarettevõtja; (b) CSD on teises liikmesriigis tegevusloa saanud CSD emaettevõtja tütarettevõtja; (c) CSDd kontrollivad samad füüsilised või juriidilised isikud, kes kontrollivad teises liikmesriigis tegevusloa saanud CSDd. Esimeses lõigus osutatud konsulteerimine hõlmab järgmist: (a) artikli 25 lõikes 4 osutatud aktsionäride ja liikmete sobivus ning nende isikute maine ja kogemused, kes tegelikult juhivad CSD tegevust, kui kõnealused aktsionärid, liikmed ja isikud on CSD-l ja teises liikmesriigis tegevusloa saanud CSD-l samad; (b) kas lõikes 5 osutatud suhted teises liikmesriigis tegevusloa saanud CSD ja tegevusluba taotleva CSD vahel ei mõjuta negatiivselt viimase võimet täita käesoleva määruse nõudeid. 6. Pädev asutus teavitab kuue kuu jooksul alates nõuetekohase taotluse esitamisest kirjalikult taotluse esitanud CSDd ammendavalt põhjendatud otsusega, kas tegevusluba on antud või sellest on keeldutud. 7. ESMA töötab EKPSi liikmetega konsulteerides välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, et täpsustada teavet, mille tegevusluba taotlev CSD esitab tegevusloa taotluses pädevale asutusele. ESMA esitab kõnealused regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist. Komisjonile antakse delegeeritud volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras. 8. ESMA, konsulteerides EKPSi liikmetega, töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, et kehtestada tegevusloa andmise standardvormid ja -ankeedid ja menetlused. ESMA esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt kuus pärast käesoleva määruse jõustumist. Komisjonile antakse volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 15 sätestatud korras. Artikkel 16 Tegevusloa ulatus 1. Tegevusloa saanud CSD tegevus on piiratud kõnealuse loaga hõlmatud teenuste osutamisega. 2. Väärtpaberiarveldussüsteeme võivad korraldada ainult loa saanud CSDd ja keskpangad. 3. Tegevusloa saanud CSD ei võta mis tahes riskipositsiooni, mis on seotud panganduskõrvalteenuste osutamisega krediidiasutuse poolt, kes on määratud selliseid teenuseid osutama vastavalt IV jaotisele. 4. Tegevusloa saanud CSD-l võib olla osalus ainult juriidilises isikus, kelle tegevus on piiratud lisa A ja B jaos sätestatud teenuste osutamisega. Artikkel 17 Tegevuse ja teenuste laiendamine ja edasiandmine 1. Tegevusloa saanud CSD esitab loa saamiseks taotluse selle liikmesriigi pädevale asutuse, kus ta on registreeritud, kui ta soovib kolmandale isikule anda edasi põhiteenuse osutamise vastavalt artiklile 28 või laiendada oma tegevust ühele või mitmele järgmisest: a) täiendavad lisa A ja B jaos sätestatud põhi- ja kõrvalteenused, mida esimene tegevusluba ei hõlma; b) teise väärtpaberiarveldussüsteemi korraldamine; c) oma väärtpaberiarveldussüsteemi raha poole või selle osa arveldamine teise keskpanga juures; d) mis tahes CSDde vahelise ühenduse loomine. 2. Lõike 1 kohasel tegevusloa andmisel järgitakse artiklis 15 sätestatud menetlust. Pädev asutus teatab tegevusluba taotlevale CSD-le kolme kuu jooksul pärast nõuetekohase taotluse esitamist, kas tegevusluba antakse või mitte. Artikkel 18 Tegevusloa kehtetuks tunnistamine 1. Selle liikmesriigi pädev asutus, kus CSD on registreeritud, tunnistab tegevusloa kehtetuks iga järgmise asjaolu korral: (a) kui CSD ei ole tegevusluba kasutanud 12 kuu jooksul, loobub selgesõnaliselt tegevusloast või ei ole eelmise kuue kuu jooksul teenuseid osutanud ega tegelenud äritegevusega; (b) kui CSD on saanud tegevusloa valeandmeid esitades või mõnel muul ebaseaduslikul viisil; (c) kui CSD ei vasta enam nendele tingimustele, mille alusel tegevusluba anti, ning ta ei ole kehtestatud aja jooksul võtnud pädeva asutuse nõutud parandusmeetmeid; (d) kui CSD on jämedalt ja järjekindlalt rikkunud käesolevas määruses sätestatud nõudeid. 2. Sellest hetkest, kui pädev asutus saab teada ühest lõikes 1 osutatud asjaolust, konsulteerib ta viivitamata artiklis 11 osutatud asjaomaste asutustega seoses vajadusega tunnistada tegevusluba kehtetuks, välja arvatud juhul, kui selline otsus on vaja teha kiiresti. 3. ESMA või iga teine artiklis 11 osutatud asjaomane asutus võib mis tahes ajal nõuda, et selle liikmesriigi pädev asutus, kus CSD on registreeritud, kontrollib, kas CSD täidab veel tegevusloa andmise aluseks olevaid nõudeid. 4. Pädev asutus võib tegevusloa kehtetuks tunnistamist piirata teatava teenuse, tegevuse või finantsinstrumendiga. Artikkel 19 Väärtpaberite keskdepositooriumide register 1. Pädevate asutuste poolt artiklite 14, 17 ja 18 kohaselt tehtud otsused edastatakse viivitamata ESMA-le. 2. Keskpangad teatavad viivitamata ESMA-le kõigist nende korraldatavatest CSDdest. 3. Iga CSD, kes tegutseb vastavalt käesolevale määrusele ja kellele on antud tegevusluba või keda on tunnustatud vastavalt artiklitele 14, 17 ja 23, kantakse nimekirja, milles täpsustatakse teenused ja finantsinstrumentide klassid, mille kohta CSD-le on tegevusluba antud. Nimekiri hõlmab CSD teises liikmesriigis tegutsevaid filiaale ja CSDde vahelisi ühendusi. ESMA avaldab nimekirja asjaomasel veebilehel ja ajakohastab seda. 4. Artiklis 9 osutatud pädevad asutused teavitavad ESMAt CSDna tegutsevatest asutustest 90 päeva jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist. 3. jagu Väärtpaberite keskdepositooriumide järelevalve Artikkel 20 Läbivaatamine ja hindamine 1. Pädev asutus kontrollib vähemalt igal aastal, kuivõrd CSD rakendatud eeskirjad, strateegiad, menetlused ja süsteemid vastavad käesolevale määrusele ning hindab CSD olemasolevaid või võimalikke riske. 2. Pädev asutus kehtestab lõikes 1 osutatud läbivaatamise ja hindamise sageduse ja ulatuse, võttes arvesse asjaomase CSD tegevuse mahtu, süsteemset olulisust, laadi, ulatust ja keerukust. Läbivaatamine ja hindamine peavad toimuma vähemalt igal aastal. 3. Pädev asutus võib CSDd kohapeal kontrollida. 4. Lõikes 1 osutatud läbivaatamise ja hindamise käigus konsulteerib pädev asutus varakult artiklis 11 osutatud asjaomaste asutustega seoses CSD korraldatava väärtpaberiarveldussüsteemi toimimisega. 5. Pädev asutus teavitab artiklis 11 osutatud asjaomaseid asutusi vähemalt korra aastas lõikes 1 osutatud läbivaatamise ja hindamise tulemustest, sealhulgas mis tahes parandusmeetmetest või karistustest. 6. Lõikes 1 osutatud läbivaatamise ja hindamise käigus varustavad pädevad asutused, kes vastutavad nende CSDde järelevalve eest, kellel säilivad artikli 15 lõike 5 esimese lõigu punktides a, b ja c osutatud suhted, üksteist nende tööd lihtsustava kogu olulise teabega. 7. Pädevad asutused nõuavad, et käesoleva määruse nõuetele mittevastav CSD võtaks varakult vajalikud meetmed olukorra parandamiseks. 8. ESMA töötab EKPSi liikmetega konsulteerides välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, et täpsustada järgmist: (a) teave, mille CSD esitab pädevale asutusele lõikes 1 osutatud läbivaatamise eesmärgil; (b) teave, mille pädev asutus esitab lõikes 5 osutatud asjaomastele asutustele; (c) teave, mille lõikes 6 osutatud pädevad asutused esitavad üksteisele. ESMA esitab kõnealused regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt kuus kuud pärast käesoleva määruse jõustumist. Komisjonile antakse delegeeritud volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud regulatiivsed tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklites 10–14 sätestatud korras. 9. ESMA töötab EKPSi liikmetega konsulteerides välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, et kehtestada lõike 8 esimeses lõigus osutatud teabeesituse standardvormid ja -ankeedid ning menetlused. ESMA esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile hiljemalt kuus pärast käesoleva määruse jõustumist. Komisjonile antakse volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud tehnilised standardid määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 15 sätestatud korras. 4. jagu Teenuste osutamine teises liikmesriigis Artikkel 21 Vabadus osutada teenuseid teises liikmesriigis 1. Tegevusloa saanud CSD võib tegutseda liidu territooriumil kas filiaali asutamise teel või osutades teenuseid otse, tingimusel et tegevusluba hõlmab asjaomaseid tegevusi. 2. Iga CSD, kes esmakordselt soovib teise liikmesriigi territooriumil osutada teenuseid või soovib muuta seal osutatavaid teenuseid, edastab oma päritoluliikmesriigi pädevatele asutustele järgmise teabe: (a) liikmesriik, kus ta kavatseb tegutseda; (b) tegevuskava, milles on märgitud eelkõige teenused, mida ta kavatseb osutada; (c) filiaali puhul filiaali organisatsioonistruktuur ja filiaali juhtimise eest vastutavate isikute nimed. 3. Kolme kuu jooksul alates lõikes 2 osutatud teabe saamisest edastab pädev asutus kõnealuse teabe vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, välja arvatud juhul, kui võttes arvesse kavandatud teenuste osutamist, on tal põhjust kahelda vastuvõtvas liikmesriigis teenuseid osutada sooviva CSD finantsseisundi või haldusstruktuuri sobivuses. 4. Kui pädev asutus keeldub edastamast teavet vastuvõtva liikmesriigi pädevale asutusele, põhjendab ta kolme kuu jooksul alates kogu teabe saamisest asjaomasele CSD-le oma keeldumist. 5. CSD võib hakata vastuvõtvas liikmesriigis teenuseid osutama järgmistel tingimustel: (a) pärast vastuvõtva liikmesriigi pädevalt asutuselt teate saamist, milles viimane tunnistab lõikes 3 osutatud teate saamist; (b) kui teadet ei saada, kaks kuud pärast lõikes 3 osutatud teate edastamist. 6. Kui vastavalt lõikele 2 edastatud teave muutub, saadab CSD kõnealuse muutuse kohta päritoluliikmesriigi pädevale asutusele kirjaliku teate vähemalt üks kuu enne kõnealuse muudatuse rakendamist. Päritoluliikme