1. Kokkuvõte 1.1. Reguleerimisala ja taust

Euroopa Liit ja teised maailma liidrid on kokku leppinud selles,[1] et globaalne soojenemine ei tohi ületada tööstusrevolutsioonieelseid temperatuure enam kui 2 ˚C võrra. See pikaajaline eesmärk eeldab ülemaailmse kasvuhoonegaaside heite vähendamist aastaks 2050 vähemalt 50 % võrra võrreldes 1990. aasta tasemega.

Lühikeses perspektiivis on EL võtnud eesmärgi vähendada oma kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2020. aastaks 20 % võrra võrreldes 1990. aasta tasemega ja sobivate tingimuste korral 30 % võrra[2]. Euroopa Parlament ja nõukogu on otsustanud, et eesmärgi saavutamisele peavad kaasa aitama kõik sektorid[3]. Maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsanduse sektor (maakasutus- ja metsandussektor) ei ole praegu veel osa sellest eesmärgist. Käesoleva mõjuhinnangu eesmärk on teha kindlaks viisid, kuidas kõnealune sektor saaks oma panuse anda.

Kasvuhoonegaaside heide tuleneb ELis peamiselt energiatootmisest ja teistest inimtegevusest tingitud allikatest. Osa heitest kaob, sest atmosfääris olev süsinik neeldub (seotakse) fotosünteesi käigus ning see talletatakse taimestikus, mullas ja raietoodetes. Erinevad maakasutusviisid ja majandamistavad metsanduses ja põllumajanduses ning kauakestvate raietoodete kasutamine aitavad heitkoguseid piirata ning nende atmosfäärist sidumist tõhustada. Nimetatud tavad on hõlmatud maakasutus- ja metsandussektoriga[4].

1.2. Probleemi määratlus

Heitkoguste ja nende neeldajates sidumise arvestamiseks maakasutus- ja metsandussektoris on head põhjused, nimelt:

· tagada ELi poliitika sidusus, kuna arvestus oleks vastavuses strateegiaga „Euroopa 2020” ning tagaks, et kõik sektorid annavad panuse kliimamuutuse vastu võitlemisse. See on oluline ELi rolli jaoks võrdsete ettevõtlustingimuste edendamisel ning jõupingutuste õiglase jagunemise tagamisel;

· parandada ELi kliimakohustuste keskkonnaalast usaldusväärsust, tagades heitkoguste ja nende neeldajates sidumise arvestuse kõikides sektorites. Praegu ei ole energia tootmiseks kasutatavast biomassist pärit heide energiasektori ega teiste biomassist energiat tootvate sektorite arvestuseeskirjadega hõlmatud;

· tõsta ELi kliimapoliitika majanduslikku tõhusust ambitsioonikamate eesmärkide saavutamiseks, andes kõikidele sektoritele võimaluse kaasa aidata.

Maakasutus- ja metsandussektori kaasamine eeldab selle konkreetse profiili ja liikmesriikide erinevate olude arvestamist. Inimtekkelise ja mitteinimtekkelise heite ja neeldajates sidumise eristamiseks on vaja arvestuseeskirju. Heite ja neeldajates sidumise pöörduvust võivad põhjustada looduslikud kõrvalekalded, nagu tulekahjud, tormid, põuad, kahjurid jmt, kuid selle põhjuseks võivad olla ka majandusotsused, nt puude langetamise või istutamise kohta. Arvepidamises peab seega olema võimalik pöördumisi kajastada. Lisaks on heitkoguste ja nende neeldajates sidumise seire ja aruandlus keeruline protsess, mis eeldab töökindlat süsteemi. Ka erinevad metsade heitkoguste ja neeldajates sidumise näitajad aastate lõikes märkimisväärselt ning võivad olla oluline osa liikmesriikide aasta koguheites.

1.3. Kuidas võiks probleem kujuneda, kui kõik tegurid jäävad võrdväärseks?

Neeldumine (st kui neeldajates sidumine ületab heidet) maakasutus- ja metsandussektoris väheneb ELis prognoosi kohaselt 2020. aastaks, kui jätkub senine olukord[5]. Sektoris tervikuna toimub eelduste kohaselt 2020. aastaks ligikaudu 10 %-line langus võrreldes ajavahemikuga 2005–2009. Metsa majandamises oodatakse märkimisväärset vähenemist. Seda kompenseerib osaliselt uute metsade istutamine (metsastamine). Põllumajandustegevusest, nagu põllumaa ja karjamaa majandamine, pärit heide ja neeldajates sidumine jääb eelduste kohaselt üsna stabiilseks või paraneb. Negatiivseid suundumusi ja heitkoguseid võidakse eirata, kui maakasutus- ja metsandussektor ei oleks osa ELi kliimapoliitikast.

Prognoositav neeldumise suutlikkus mõjutaks üha enam poliitika sidusust ja majanduslikku tasuvust. Tegevusetusest tuleneva netosidumise vähenemise mittearvestamine võib põhjustada liigset ressursside kasutamist seoses mõju leevendamise meetmetega, mis on ette nähtud teiste eesmärkide saavutamiseks, luues seeläbi erinevatele mõju leevendamise valikutele ebavõrdsed tingimused. Veelgi enam, majandusliku tasuvuse vähenemine võib aja jooksul muutuda ulatuslikumaks, kui arvestada, et kõikides sektorites läheb vaja olulisi lisameetmeid pikaajaliste kliimaeesmärkide täitmiseks.

1.4. Eesmärgid

Üldeesmärk on tagada, et maakasutus- ja metsandussektor annab panuse ELi kliimamuutustega võitlemise kohustuste täitmisse. Probleemimääratlust käsitlevad järgmised tegevuseesmärgid:

· liikmesriikide seire ja aruandlus peaks toimuma kooskõlas valitsustevahelise kliimamuutuste rühma välja antud hea tava suunistega, mis tagavad hinnangute läbipaistvuse, täielikkuse, järjepidevuse, võrreldavuse ja täpsuse;

· arvestuseeskirjad peaksid:

· olema laiaulatuslikud, et hõlmata kogu heide ja neeldajates sidumine ning kõik peamised maakasutus- ja metsandussektori tegevused (metsastamine, taasmetsastamine, raadamine, metsa, põllumaa ja karjamaa majandamine);

· kajastama heite ja neeldajates sidumise muutumist;

· motiveerima kliimamuutuse mõju leevendama;

· poliitiline kontekst maakasutus- ja metsandussektori lõimimiseks ei tohiks ohustada liikmesriikide suutlikkust täita kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärke heite ja neeldajates sidumise muutlikkuse tõttu aastate lõikes või oluliste looduslike kõrvalekallete tõttu.

1.5. Valikud

Maakasutus- ja metsandussektori arvessevõtmisel peaks meetmeid võtma kahel tasandil.

Esmalt on vaja määratleda valikud poliitilise konteksti jaoks, milles nimetatud sektoriga on arvestatud, kuna on juba olemas ELi õigusaktid kohustuste kohta vähendada kasvuhoonegaaside heidet 2020. aastaks 20 % võrra. Mitteregulatiivne / ELiga mitteseotud meetme valik (1. valik) ei ole realistlik, kuna EL on Kyoto protokolli osaline ja kõik sellest tulenevad kohustused tuleb jagada liikmesriikide vahel, mis eeldab ühist lähenemist. Seega tähendab mitte midagi tegemine lihtsalt kõigi meetmete edasilükkamist kuni rahvusvahelise kokkuleppe saavutamiseni. 2. valik hõlmab maakasutus- ja metsandussektori jaoks õigusraamistiku loomist, mis eristuks ELi jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse ja heitkogustega kauplemise süsteemiga kehtestatud raamistikest. See valik jagati kaheks: eesmärkideta (2.I valik) ja eesmärkidega (2.II valik) valikuks. 3. valik sisaldab maakasutus- ja metsandussektori kaasamist jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse õigusraamistikku. Heitkogustega kauplemise süsteemi kasutamise valik jäeti kõrvale juba varases staadiumis.

Teiseks töötati välja valikud selle hindamiseks, kuidas saavutada töökindel arvestus, seire ja aruandlus. Arvestusega seoses kaaluti järgmisi valikuid:

(a) samad arvestuseeskirjad mis Kyoto protokolli esimesel kohustusteperioodil, sealhulgas vabatahtlik arvestus põllumajandustegevuses, kuid koos kohustusliku arvestusega igasuguses metsandustegevuses;

(b) arvestuseeskirjad, mis on vastavuses ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel Kyoto protokolli teise kohustusteperioodi üle käivate läbirääkimiste oodatava tulemusega, sealhulgas kohustuslik arvestus igasuguses metsandustegevuses ja vabatahtlik arvestus põllumajandustegevuses;

(c) arvestuseeskirjad, mis on vastavuses ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni läbirääkimiste oodatava tulemusega, kuid koos täiendavate parandustega, mis saavutatakse kohustusliku arvestuse sisseviimisega nii metsandus- kui ka põllumajandustegevusse.

Ühtlasi töötati välja kolmeetapiline lähenemisviis töökindla seire ja aruandluse saavutamiseks. Esimene etapp on saavutada täielik erinevatest tegevustest pärineva heite ja selle neeldajates sidumise aruandlus vähemalt lihtsaid meetodeid kasutades. Teine etapp oleks suurendada esitatud andmete täpsust keerukamate meetodite kasutamisega. Viimasena parandatakse liikmesriikide esitatud andmete võrreldavust, et ühtlustada seiret, aruandlust ja sellega seotud nomenklatuuri. Arvestuse, seire ja aruandluse alamvalikud on 2. ja 3. üldvaliku puhul samad, kuid nende mõju on poliitilisest kontekstist olenevalt erinev.

1.6. Mõju

Analüüs näitab, et kaks laiemat poliitikavalikut täidaksid eesmärki panna kõik sektorid panustama ELi üldisesse kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise kohustusse; nimelt kaasaksid need maakasutus- ja metsandussektori ELi kasvuhoonegaaside heite vähendamise kohustusse eraldiseisvas raamistikus (2. valik) või jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse raames (3. valik). Valikute keskkonna-, majanduslikud ja sotsiaalsed mõjud erinevad olulisel määral olenevalt kohaldatavatest arvestuseeskirjadest, nagu on näidatud tabelis 1.

Tabel 1. Kokkuvõte peamise mõju kohta ELis

Mõju liik || 1. valik || 2.I valik || 2.II valik || 3. valik

|| ELi meetmed puuduvad || Maakasutus- ja metsandussektori kaasamine eraldiseisvas raamistikus (Eesmärk puudub) || Maakasutus- ja metsandussektori kaasamine eraldiseisvas raamistikus (Eesmärk) || Maakasutus- ja metsandussektori kaasamine jõupingutuste jagamist käsitlevasse otsusesse

Arvestuse valik || ei kohaldata || a) || b) || c) || a) || b) || c) || a) || b) || c)

Keskkonnamõju || || || || || || || || || ||

Netomõju kogu majandust hõlmavale mõju leevendamisele lisaks võrdlusstsenaariumile (MtCO2 aastas) || Null (edasi lükatud) || 0 || 0 || 0 || –7 || –5 || –5 || 80 || 13 || 39

Võimalik panus ELi heitkoguste vähendamise eesmärki, kaasa arvatud võrdlusstsenaarium (MtCO2 aastas) || Null (edasi lükatud) || –79 || –10 kuni –86 || –36 kuni –106 || –86 || –15 kuni –91 || –41 kuni –111 || 0 || 0 || 0

Võimalik panus ELi heitkoguste vähendamise eesmärki (1990. a kasvuhoonegaaside koguheite protsent) || Null (edasi lükatud) || –1,4 || –0,2 kuni –1,5 || –0,6 kuni –1,9 || –1,6 || –0,3 kuni –1,6 || –0,7 kuni –2,0 || 0 || 0 || 0

Majanduslik mõju || || || || || || || || || ||

Mõju leevendamise maksumus || Null (edasi lükatud) || 0 || 0 || 0 || 40 || 27 || 27 || –166 || –55 || –156

Paranenud seire ja aruandluse maksumus (miljonit eurot) || Null (edasi lükatud) || 0,35 || 0,65 || 1,35 || 0,35 || 0,65 || 1,35 || 0,35 || 0,65 || 1,35

Sotsiaalne mõju || || || || || || || || || ||

Mõju tööhõivele || Null (edasi lükatud) || 0 || 0 || 0 || Väike (neutraalne või positiivne) || Väike (neutraalne või positiivne)

Märkus: 2.II valik põhineb eesmärgil –5,4 MtCO2 arvestatud ühikut. See võrdub CO2 hinnaga viis eurot tCO2 kohta arvestuse valikute b ja c puhul, nagu eeldati 3. valiku jaoks, kuid arvestuse valiku a puhul on hind 12 eurot tCO2 kohta, kuna metsa majandamine on maha arvestatud. Negatiivsed väärtused tähistavad netosidumist (ja positiivsed väärtused heite netokogust). Allikas: arvutuste alus on Böttcher jt (2011) ning Teadusuuringute Ühiskeskuse (2011 b) uuendus, mis kajastab ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ülevaadet. 2.I valiku punkti b puhul on antud kaks hinnangut ELi heitkoguste vähendamise eesmärki panustamise kohta: üks põhineb prognoosimudelitel ja teine toetub mudelitele ning riiklikele prognoosidele.

Ideaalis peaks sidumise suurendamise ja heite vähendamise meetmeid metsanduses ja põllumajanduses keskkonnamõjudega seoses vaatlema pikema ajavahemiku jooksul, sest võib kuluda aastakümneid, enne kui meetmed, näiteks metsastamine, märgatavat mõju avaldavad. ELi praegused kliimamuutustega võitlemise kohustused ulatuvad ainult 2020. aastasse, kuid on sellegipoolest olulised verstapostid. Mil määral ületab panus praeguste jõupingutuste oodatavaid tulemusi (st võrdlusstsenaariumi), sõltub poliitilisest kontekstist, milles maakasutus- ja metsandussektorit arvestatakse. 2.I ja 3. valiku puhul on lisameetmete vajadus eelduste kohaselt piiratud, 2.II valiku puhul on see suurem. Hinnangus ei arvestata siiski täielikult mõju leevendamise potentsiaali põllumajanduses ning see ei sisalda kasutegureid, mis saadakse materjalide asendamisest. Majandusliku mõju poole pealt tooks arvestuse valik a eesmärkide korral 2.II valiku puhul kaasa suuremad kulud, kuna arvesse läheb ainult väike osa mõju leevendamiseks tehtud jõupingutustest. Vastupidi, see loob ka võrdlusstsenaariumis suure hulga ühikuid, mis omakorda toob 3. valiku puhul kaasa kulusäästu, kuna täiendavat mõju leevendamist maakasutus- ja metsandussektorilt ei nõuta, ent ühikuid saab kasutada heitkoguste vähendamise asendamiseks jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse kohaselt. Kõikide arvestuse valikute maksumus on null 2.I valiku puhul, kui eesmärke ei ole püstitatud, ning 1. valiku puhul, kui arvestust ei teostata. Sotsiaalsed mõjud on piiratud ja mõju tööhõivele on hinnanguliselt väike ning kas neutraalne või positiivne. Siiski esineb 2.II ja 3. valiku korral liikmesriikide vahel jaotumisega seotud erinevaid mõjusid.

1.7. Valikute võrdlus 1.7.1. Sobiva poliitilise konteksti valimine

Eesmärk piirata heitkoguste ja nende neeldajates sidumise suure varieeruvuse mõju aastate lõikes ning nendele omast pöörduvust seoses vastavusega on suur probleem maakasutus- ja metsandussektori kaasamisel ELi praeguste vähendamiseesmärkide õigusraamistikesse. Jõupingutuste jagamist käsitlev otsus (3. valik) põhineb iga-aastasel vastavusel ning nõuab liikmesriikidelt heitkoguste vähendamist (või kasvu piiramist) lineaarse kava alusel. Samal ajal oleks iga-aastast lineaarsele kavale vastavust keeruline kohaldada liikmesriikide heite netokoguste varieeruvuse ning esitatud andmete sagedase olulise ümberarvutamise tõttu. Paljudel juhtudel ületaks see oluliselt jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse paindlikkuseks ette nähtud ala. Mitme maakasutus- ja metsandussektori meetme pikk käivitusaeg tähendab lisaks, et iga-aastane arvestus ei ole nii otstarbekas kui teistes sektorites ning et lineaarne kava igal aastal nõutavate heitkoguste vähendamistega ei ole üldjuhul asjakohane. 2. valik lahendaks need küsimused kohustusteperioodi heitkoguste ja neeldajates sidumise keskmiste arvutamisega ja täidaks seega erinevate aastate varieeruvuse eesmärgi. 3. valikuga seotud risk seisneb selles, et maakasutus- ja metsandussektori kaasamine vähendaks kokku lepitud jõupingutusi sektorites, mis juba on osa võetud kohustustest, ning vähendaks seeläbi tegelikult ka ELi kohustusi. 2. valikuga saaks seda riski vältida.

1.7.2. Töökindla arvestuse tagamine

Tabelis 2 on esitatud kokkuvõtlik hinnang selle kohta, kuidas erinevad arvestuse valikud eesmärke täidavad. Kui vaadelda vajadust tagada võrdsed tingimused erinevatele mõju leevendamise võimalustele, on kõige olulisem tegevus metsa majandamine. Tabel 1 näitab, et arvestuse valik a loob olulisel hulgal ühikuid, mis on suures osas tasuta, kuna hõlmavad neeldajates sidumist, mis oleks toimunud ilma igasuguste muudatusteta majandusotsustes. Kõik mõju leevendamise jõupingutused arvestatakse tasa 85 %-ga. See muudab mõju leevendamise kulukamaks ja piirab seeläbi täiendavate meetmete võtmise stiimuleid. Ühtlasi võimaldaks see olulist netosidumise vähenemist ja heite netokoguse suurenemist ilma reaalse majandusliku mõjuta. Ka ei tagaks see muutumise kajastamist arvestuses, kuna ei kataks põllumajandustegevusega seotud heitkoguseid ja neeldajate sidumist ning hõlmaks vaid väikest osa metsandustegevustest.

Tabel 2. Erinevate arvestuse valikute tulemuslikkus

Eesmärgid || Mil määral eesmärgid erinevate arvestuse valikute korral täidetakse

Arvestuse valik a Väikesed muutused || Arvestuse valik b ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni läbirääkimiste tõenäoline tulemus || Arvestuse valik c ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon+

Võrdsete tingimuste tagamine erinevatele mõju leevendamise valikutele || X || ● || ●●

Heite ja neeldajates sidumise laiaulatusliku hõlmatavuse tagamine || ● || ● || ●●

Muutumise arvestuses kajastamise tagamine || X || ● || ●●

Liikmesriikide vastavusriskile avalduva ulatuslike looduslike kõrvalekallete negatiivse mõju ennetamine || ● || ●● || ●●

Legend: x – valik ei käsitle eesmärki või ei käsitle seda piisavalt; ● – valik käsitleb eesmärki osaliselt; ●● – valik käsitleb eesmärki piisavalt

Arvestuse valikud b ja c võimaldavad sidumise muutust loomuliku küllastumise teel ja olemasoleva poliitika alusel ilma lisandusi või mahaarvutusi tekitamata. Eesmärk on välja jätta heitkoguste ja neeldajates sidumise muutused, mis ei ole inimtekkelised. Siiski on vaja täielikult arvestada igasuguseid kõrvalekaldeid võrdlustasemest. See tähendab, et võrdlusstsenaariumi puhul on kõikidel heite vähendamise valikutel ja kasutustel, olenemata sellest, kas tegemist on CO2 sidumise või täiendava biomassi kasutamisega energia tootmiseks (nt taastuvallikatest toodetud energia kasutamise edendamist käsitleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks) või materjalide asendamisega, samad alternatiivkulud. See tagab erinevatele mõju leevendamise valikutele võrdsed tingimused.

Selleks et tagada heitkoguste ja neeldajates sidumise laiaulatuslik hõlmatavus ja et arvestuses kajastataks muutumist, nõuab ainult arvestuse valik c liikmesriikidelt kohustuslikus korras heitkoguste ja nende neeldajates sidumise arvestamist nii põllumajanduses kui ka metsanduses. Arvestuse valikud a ja b muudavad arvestuse põllumajanduses vabatahtlikuks, mis võib ohustada ELi võetud kohustuste usaldusväärsust. Arvestuse ulatuse laiendamine suurendaks ühtlust liikmesriikide vahel. On oluline, et kõikide liikmesriikide kõik sektorid annaksid panuse strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisse, et tagada võrdsed tingimused ettevõtlusele ja liikmesriikidele ning jõupingutuste õiglane jagunemine ning kindlustada põllumajanduse, metsanduse ja tööstuse järjekindel käsitlus ELi siseturul. Pikemas perspektiivis aitaks hõlmavam arvestussüsteem kaasa ka kulutõhususe suurendamisele mis tahes antud üldeesmärgi täimisel.

Seoses vastavusriskile avalduva looduslike kõrvalekallete mõju leevendamisega hõlmaksid arvestuse valikud b ja c arvestuseeskirju suurte looduslike kõrvalekallete jaoks ja piiraksid seeläbi kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärkidele mittevastavuse ohtu, kui heide tekib liikmesriikide kontrolli alt väljas olevate kõrvalekallete tulemusel. Mõju ELi üldisele arvepidamisele oleks tühine, kuid see annaks vajaliku kindluse kõige enam mõjutatud liikmesriikidele.

1.7.3. Seire ja aruandluse parandamine

Käesolevas mõjuhinnangus on esitatud kolmeetapiline lähenemine eesmärkide täitmisele, millega tagatakse, et seire ja aruandlus on kooskõlas valitsustevahelise kliimamuutuste rühma hea tava suunistega. Esimene etapp oleks saavutada täielik aruandlus vähemalt lihtsaid meetodeid kasutades. Teine etapp oleks esitatud andmete täpsuse suurendamine keerukamate meetodite kasutamisega. Edusamme oodatakse juba Kyoto protokolli esimesel kohustusteperioodil, kuid jõupingutused peavad jätkuma ka ajavahemikul 2013–20. Ja viimasena saab parandada liikmesriikide esitatud andmete võrreldavust seire, aruandluse ja seotud nomenklatuuri ühtlustamise teel.

Eespool nimetatud etapid oleksid osa komisjoni läbivaadatud seiremehhanismi otsuse ettepanekust.

1.8. Kokkuvõtvad märkused

Rahvusvaheline kokkulepe läbivaadatud maakasutus- ja metsandussektori arvestuseeskirjade kohta Kyoto protokolli teiseks kohustusteperioodiks saavutati alles osaliste 17. konverentsil 2011. aasta detsembris Durbanis[6].

Nüüd on olemas head põhjused maakasutus- ja metsandussektori kaasamiseks ELi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks võetud kohustustesse, nimelt parandada poliitika sidusust, keskkonnaalast usaldusväärsust ja majanduslikku tasuvust. Samas eeldab see maakasutus- ja metsandussektori erijoonte ja liikmesriikide erinevate oludega arvestamist. Seetõttu on oluline tagada töökindlate arvestuseeskirjade ning seire ja aruandluse kehtestamine.

Arvestuse valik c hõlmab kohustuslikku põllumajandus- ja metsandustegevusest pärit heitkoguste ja neeldajates sidumise arvestust ning annab võrdse kaalu mõju leevendamise meetmetele, võetagu need metsandus-, põllumajandus-, tööstus- või energiasektoris. See aitab kaasa kulutõhususe saavutamisele ning tagab võrdsed tingimused nii liikmesriikidele kui ka ELi siseturu eri sektoritele. Ühtlasi pakub see välja raamistiku põllumajanduses, metsanduses ja tööstuses tegutsevate inimeste motiveerimiseks oma tegevuse mõju leevendama, mis tagab, et stiimulid on nähtavad ja korrektselt kajastatud. Heitkoguste ja neeldajates sidumise laialdane hõlmatavus tagab ühtlasi selle, et võimalikke pöördumisi kajastatakse ka arvestussüsteemis.

Seiret ja aruandlust on vaja parandada, et toetada arvestusraamistikku ja edu näitajaid põllumajanduses ja metsanduses. Komisjon soovitab selle saavutamiseks luua eraldiseisva raamistiku, st vaadata läbi seiremehhanismi otsuse. Võrreldavuse ja kulutõhususe huvides tuleks otstarbekamalt ära kasutada üleliidulisi seirevahendeid, nagu LUCAS ja CORINE.

Tugevate stiimulite pakkumiseks peavad sektorite võetud meetmete tulemused minema arvesse ELi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise kohustustes. See on võimalik ainult juhul, kui maakasutus- ja metsandussektori jaoks kehtestatakse sobiv poliitiline kontekst. Heitkoguste ja nende neeldajates sidumise suur varieeruvus metsades tähendab, et aastaste heitkoguste vähendamise eesmärgid, mida kohaldatakse teistele sektoritele, kõnealusel juhul ei sobi. Mõju leevendamise meetmete pikad käivitusajad eristavad samuti maakasutus- ja metsandussektorit enamikust ülejäänud sektoritest. Käesoleva mõjuhinnangu tulemused näitavad, et eraldiseisev õigusraamistik oleks maakasutus- ja metsandussektori jaoks parim valik.

EL on juba kohustuseks võtnud vähendada teistes sektorites tehtavate jõupingutuste kaudu kasvuhoonegaaside heidet 2020. aastaks 20 % võrra võrreldes 1990. aastaga. Enne vajalikuks peetava taseme tõstmist üle 20 % peavad tingimused sobivad olema. Seega peaks maakasutus- ja metsandussektori ametlikult kohustustesse kaasama alles siis, kui EL otsustab vajalikuks peetavat taset tõsta (2.I valik). See ei tähenda, et mõju leevendamise meetmed tuleks ootele jätta. Maakasutus- ja metsandussektori jaoks strateegia loomiseks ning prognooside koostamiseks võib ette valmistada riiklikud tegevuskavad. See oleks vaheetapp sektori täielikul kaasamisel praegu kehtivasse poliitikasse.

[1] ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi otsus 1/CP.16 (Cancúni kokkulepe).

[2] 8.–9. märtsil 2007 Brüsselis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistujariigi järeldused, rakendatud otsuse nr 406/2009/EÜ ja direktiivi 2009/29/EÜ kaudu.

[3] Otsus nr 406/2009/EÜ ja direktiiv 2009/29/EÜ.

[4] Ülejäänud põllumajandustegevusest pärit heide, nt mäletsejalistest ja väetistest pärinev metaan ja dilämmastikoksiid ei ole arvestatud maakasutus- ja metsandussektori all, kus käsitletakse eelkõige CO2-heidet ning selle sidumist taimestikus ja mullas. Muud kui CO2-heidet hõlmab põllumajandussektori arvestus.

[5] Selles kontekstis eeldab „senine olukord”, et liikmesriigid saavutavad 20 % heite vähendamise eesmärgi, sealhulgas taastuva energiaga seoses.

[6] Kyoto protokolli osaliste koosolekuna toimiva konventsiooniosaliste konverentsi otsus -/CMP.7.