(...PICT...)

PREAMBUL

Käesolev komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2009. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise otsuse järelmeetmete kohta [1] on koostatud vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 319 lõikele 3, finantsmääruse artiklile 147 ja EAFi suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 119 lõikele 5.

Aruandes tehakse kokkuvõte komisjoni vastustest Euroopa Parlamendi ja nõukogu peamistele ettepanekutele ning aruandele on lisatud kaks komisjoni talituste töödokumenti, mis sisaldavad komisjoni vastuseid parlamendi ja nõukogu igale konkreetsele ettepanekule (kokku 298). Komisjoni talituste töödokumentides on iga ettepaneku juures ristviide Euroopa Parlamendi või nõukogu dokumentide asjaomastele lõigetele.

Euroopa Parlamendi resolutsioonides eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta on komisjon tuvastanud kokku 213 Euroopa Parlamendi ettepanekut [2]. Neist 89 ettepaneku puhul nõustub komisjon võtma parlamendi soovitatud meetmeid. Komisjon leiab, et 112 ettepaneku puhul on nõutud meetmeid juba rakendatud või on need rakendamisel, kuigi mõnel juhul tuleb meetmete tulemusi veel hinnata. Olemasoleva õigusraamistiku või oma institutsiooniliste õiguste tõttu ei saa komisjon nõustuda 12 ettepanekuga [3].

Samuti on komisjon tuvastanud 85 nõukogu ettepanekut, mille nõukogu on talle esitanud oma soovituses Euroopa Parlamendile [4]. Neist 43 ettepaneku puhul nõustub komisjon võtma nõukogu soovitatud meetmeid. Komisjon leiab, et 42 ettepaneku puhul on nõutud meetmeid juba rakendatud või on need rakendamisel, kuigi mõnel juhul tuleb meetmete tulemusi veel hinnata. Ettepanekuid, millega komisjon olemasoleva õigusraamistiku või oma institutsiooniliste õiguste tõttu nõustuda ei saa, ei ole.

KOKKUVÕTE KOMISJONI VASTUSTEST ETTEPANEKUTELE, MILLE EUROOPA PARLAMENT JA NÕUKOGU ESITASID TALLE 2009. AASTA EELARVELE HEAKSKIIDU ANDMISE MENETLUSE KÄIGUS

1. Prioriteetsed meetmed

Oma resolutsioonis juhtis parlament eraldi tähelepanu seitsmele institutsioonilist ja organisatsioonilist laadi prioriteetsele meetmele. Neid ettepanekuid on eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse jooksul ulatuslikult arutatud ning komisjonil oli võimalus avaldada oma seisukohti mitmel nõupidamisel eelarvekontrollikomisjoni liikmetega ja eelkõige 2009. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmisega tegelenud raportööriga. Nõupidamiste käigus leidis tõendust, et komisjon suhtub nendesse probleemidesse väga tõsiselt.

1.1. Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse reform

Eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse suhtes kohaldatavad eeskirjad ja eelkõige tähtajad on sätestatud finantsmääruses. Finantsmääruse praeguse läbivaatamise raames arutatakse kogu menetluse lühendamist.

Komisjon on juba kutsunud eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavat institutsiooni, nõukogu ja Euroopa Kontrollikoda looma töörühma, et töötada välja eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse laiaulatuslik reform, mille eesmärk on kehtestada tihedam ajakava, mis siiski jätaks asjaomastele institutsioonidele piisavalt aega, et valmistada ette ja esitada oma panus. Selle töörühma järelduste arutamiseks võib korraldada konverentsi.

1.2. Liikmesriikide halduslikud kinnitavad avaldused

Selleks et tugevdada liikmesriikide Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 kohast kontrolli- ja auditeerimiskohustust, lisas komisjon finantsmääruse (artikkel 56) iga kolme aasta järel toimuvat läbivaatamist käsitlevasse ettepanekusse nõude, mille kohaselt peavad liikmesriikides akrediteeritud makseasutused igal aastal esitama halduslikud kinnitavad avaldused, mis hõlmavad eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega, [5] järgides lähenemisviisi, mida edukalt kohaldatakse põllumajandussektoris.

Need halduslikud kinnitavad avaldused annaksid komisjonile olulist lisakinnitust selle kohta, kuidas liikmesriigid ELi rahalisi vahendeid kasutavad. Komisjon on arvamusel, et sõltumatu audiitori auditeeritud halduslikud kinnitavad avaldused on liikmesriikidelt kinnituse saamiseks asjakohasem viis kui praegused liikmesriikide kinnitavad avaldused ning need tihendaksid eelarve täitmisel koostööd liikmesriikidega.

Pärast mõistlikku rakendusperioodi hindab komisjon nende halduslike kinnitavate avalduste lisaväärtust ning võib kaaluda, kas teha ettepanek aruandlus- ja kontrolliprotsessi, sealhulgas halduslike poliitiliste avalduste, poliitilise kinnitamise kohta.

1.3. Komisjoni juhtimisstruktuuri lõpuleviimine

Volinike kolleegium on eelarve täitmise delegeerinud peadirektoritele ja talituste juhatajatele, kes vastutavad vahendite usaldusväärse ja tõhusa haldamise ning tõhusate kontrollisüsteemide rakendamise eest oma talituses. Nad annavad oma ülesannete täitmisest aru iga-aastases tegevusaruandes, mis sisaldab allakirjutatud kinnitavat avaldust finantstehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Kinnitus saadakse tõendite sõltumatu hindamise käigus, et oleks võimalik esitada põhjalik analüüs riskijuhtimise, kontrolli- ja juhtimisprotsesside tõhususe kohta. Analüüsi teevad juhtkond, kes teostab ka korrapärast järelevalvet sisekontrollisüsteemide toimimise üle, ning sise- ja välisaudiitorid. Iga-aastased tegevusaruanded on peadirektorite peamised vahendid aruandekohustuse täitmiseks volinike kolleegiumi ees.

Komisjon leiab, et peadirektoritele antud juhtimisvastutust ei tohiks volinike või presidendi allkirjade lisamisega vähendada.

Iga-aastaste tegevusaruannete koostamise eeskirju ajakohastati nii, et peadirektor kinnitab selgelt, et tema aruande põhiosad ja kinnitav avaldus, sealhulgas kavandatavad reservatsioonid, on asjaomase valdkonna volinikule teatavaks tehtud. Kõik peadirektorid täitsid 2011. aastal 2010. aasta tegevusaruannete puhul neid kehtivaid eeskirju.

Volinike kolleegiumi 23. veebruari 2011. aasta koosolekul juhiti volinike tähelepanu sellele, kui oluline on peadirektorite ja volinike dialoog iga-aastase tegevusaruande kavandi ja reservatsioonide teemal vastavalt kehtivatele eeskirjadele ning kabinettide ja talituste suhteid käsitlevale töökorrale.

1.4. Maksete katkestamise ja peatamise süsteemne käivitamine

Aastatel 2007–2013 tegutseb Ühtekuuluvusfond määruses (EÜ) nr 1083/2006 [6] sätestatud raamistikus. Määrus sisaldab õiguslikku alust (artikkel 91) maksetähtaja edasilükkamise taotlemiseks operatiivtasandil kuni kuue kuu võrra peadirektori otsuse alusel, mis on esimene samm maksete peatamiseks komisjoni otsuse korral (artikkel 92). Maksetähtaja edasilükkamine on liikmesriikide jaoks puuduste kõrvaldamiseks paindlikum vahend, sest see toimub vahetult ega nõua volinike kolleegiumi ametlikku otsust. Komisjon on võtnud meetmeid, et tagada selle vahendi süsteemsem kasutamine, näiteks tööhõive peadirektoraat, regionaalpoliitika peadirektoraat ja mitmed liikmesriikide auditeerimisasutused kasutavad liikmesriikide haldus- ja kontrollisüsteemide tõhususe hindamiseks ühiseid suuniseid, sealhulgas põhinõudeid. Talitused on teatanud kõikidest maksetähtaja edasilükkamise ja maksete peatamise otsustest oma iga-aastases tegevusaruandes.

Maksetähtaja edasilükkamise ja maksete peatamise süsteemse poliitika kohta on eelarvekontrollikomisjon toonud näiteid, [7] mis kinnitavad selgelt, et komisjon järgib korrakindlalt ja kõrvalekalleteta menetlus- ja õigusküsimustega seotud toimingute järjestust, mille alusel maksetähtaeg edasi lükatakse või maksed peatatakse.

Seoses tagasimaksenõuetest ja finantskorrektsioonidest teatavate kirjade edastamisega asjaomaste liikmesriikide parlamentidele ja kõrgematele auditeerimisasutustele leiab komisjon, et need organid peavad teavet oma riigi haldus- ja kontrolliasutustelt ise hankima.

1.5. Korrektsioonimehhanismide parandamine

Juba mitu aastat on kehtestatud vajaduse korral finantskorrektsioone, liikmesriikide poolt finantskorrektsioonide ja tagasinõuete kohta edastatud andmete kvaliteet on paranenud ning komisjon on teinud jõupingutusi edendamaks parimate tavade kasutamist, et tagada parem tagasinõudmismehhanism liikmesriigi ja ELi tasandil.

Komisjon talitused, kes tegutsevad koostöös liikmesriikidega, teatavad alates 2007. aastast oma iga-aastases tegevusaruandes finantskorrektsioonidest ning esitavad selge jaotuse liikmesriikide, programmiperioodi ja fondide kaupa. Aruande lisa nr 6 oli samuti täiendatud üksikasjaliku teabega finantskorrektsioonide rakendamise kohta.

Komisjon rõhutab, et ühtekuuluvuse valdkonnas võetakse kasutusele kõik summad, milles liikmesriigid on finantskorrektsioonidena kokku leppinud. Juhul kui komisjonil puudub piisav kinnitus, et kõik korrektsioonid on tõhusalt tehtud, peatab ta raamatupidamiskontode sulgemise protsessi ja palub liikmesriigil võtta asjakohaseid meetmeid.

Komisjoni talitused viivad läbi liikmesriikide tagasinõudmissüsteemide eriaudiitorkontrolli [8], et saada kinnitust aastaaruannetes tagasimaksenõuete ja toetuse tühistamiste kohta esitatud andmete kvaliteedile. Eeldatavasti esitatakse selle auditi esimesed tulemused 2011. aasta tegevusaruannetes.

Komisjon on edastanud parlamendikomisjonile üksikasjalikku teavet maksete katkestamist või peatamist käsitlevate otsuste ning finantskorrektsioonide kohta ning vastanud kõikidele teabenõuetele [9].

Eelkõige põllumajandusvaldkonna puhul, kus vastavuskontrolli tulemusel leitakse või võidakse leida õigusvastaselt sooritatud makseid, on liikmesriigid kohustatud rakendama lõplike abisaajate suhtes sissenõudmismeetmeid. Isegi juhul kui see pole võimalik, kuna finantskorrektsiooni rakendatakse üksnes liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemi puudujääkide korral, on korrektsioon väga tõhus vahend, et parandada süsteemi toimimist ja hoida ära õigusvastaste maksete tegemist lõplikele abisaajatele, aga ka lihtsustada selliste maksete tuvastamist ja sissenõudmist. Seeläbi annab raamatupidamisarvestuse nõuetele vastavuse kontrollimine panuse lõplike abisaajate tasandil teostatavate tehingute seaduslikkusesse ja korrektsusesse. Praeguses õigusraamistikus peetakse finantskorrektsioone parandusmeetmeteks, et taastada kulude korrektsus ja kaitsta ELi eelarvet. Võimalus maksetähtaega edasi lükata ja finantskorrektsioone kehtestada innustab liikmesriike parandama haldus- ja kontrollisüsteeme ning rakendama vajalikke finantskorrektsioone. Järgmise põlvkonna programmide kohta tehtud ettepanekud [10] sisaldavad ettepanekuid, mille eesmärk on lasta liikmesriikidel nõuda lõplikelt abisaajatelt nende suhtes kehtestatud finantskorrektsioonidele vastavad summad tagasi alati, kui see on võimalik. Lisaks sisaldab see komisjoni jaoks uut võimalust tühistada osa liidu eraldisest programmile või kogu sellise eraldise ning nõudes liikmesriigilt summad tagasi. Eesmärk on lubada komisjonil välistada liidu vahenditest selliste kulutuste finantseerimine, mis rikuvad liidu või liikmesriigi seadusi, sealhulgas seoses komisjoni või Euroopa Kontrollikoja tuvastatud vajakajäämistega liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemides.

1.6. Tulemuslikkuse hindaja

Komisjon on esitab enne 2011. aasta lõppu esimese hindamisaruande vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 318. Komisjon kasutab aruande avaldamiseks ja Euroopa Parlamendile edastamiseks oma väljakujunenud töömeetodeid ning märgib, et komisjoni siseauditi talitus kasutab audititöö kavandamisel oma sõltumatut pädevust.

1.7. Uue kulutuste loogika kasutuselevõtmine

Nagu Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olevas eelarves [11] on märgitud, teeb komisjon seadusandjaga koostööd, et tagada lihtsustamise, usaldusväärse finantsjuhtimise ja aruandekohustuse põhimõtete täielik lõimimine tulevasse programmitöösse. Seoses sellega on komisjon lihtsustusmeetmed finantsmääruse kavandataval läbivaatamisel juba välja pakkunud. Komisjon annab lihtsustamise kohta eraldi teatise välja 2011. aasta lõpus, kui kõik tema eri sektoreid käsitlevad ettepanekud on esitatud.

Komisjon leiab, et iga mitmeaastase finantsraamistiku kohta üldise kinnitava avalduse saamine ei lisa väärtust praegusele iga-aastasele juhtimisstruktuurile, mille alusel on täielik ja kokkulepitud kuluaruandluse protsess juba kehtestatud.

Järelkontrollide eesmärk on avastada ja seejärel parandada vead, mida ei olnud võimalik kindlaks teha maksete tegemise käigus. Mitmeaastaste programmide puhul jälgib komisjon jääkveamäära pärast korrektsioonide tegemist, st kontrollitsükli lõpus. Mitu teadustegevuse valdkonna peadirektoraati on määranud kindlaks oma sisekontrolli eesmärgi mitmeaastasena, kasutades kriteeriumina jääkveamäära. Samuti kavatseb komisjon teha ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas jääkveamäära analüüsi, mis hõlmab ERFi programmitöö perioodi 2000–2006, võttes aluseks 2012. aasta auditid, ja teatada seejärel tulemused.

2. Üldised järeldused

2.1. Raamatupidamisaruanded

Komisjon on kehtestanud range raamatupidamissüsteemi, mille tulemuseks on viimasel kolmel aastal olnud märkusteta arvamus raamatupidamisaruannete usaldusväärsuse kohta. Komisjon parandab ka edaspidi oma meetodeid selliste meetmete abil nagu kvaliteetse raamatupidamisaruandluse projekt, et võtta arvesse kontrollikoja märkusi ja seega vähendada veelgi valeandmete esitamise ohtu.

Negatiivse netovara olemasolu tuleneb tekkepõhise arvestuse kohaldamisest institutsiooni suhtes, mida rahastatakse aastaeelarvest. Kohustused (nt pensioniõigused ja summad, mis tuleb maksta Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi raames) kirjendatakse kontodel, samal ajal kui ELi raamatupidamiseeskirjade järgi ei vasta garantiid, mille liikmesriigid annavad kõnealuste kohustuste täitmise kohta osamaksetega aastaeelarves, vara määratlusele ning seega ei kirjendata neid kontol varadena, vaid pigem avaldatakse raamatupidamisaruannete lisades. ELi raamatupidamisstandardid vastavad rahvusvahelistele standarditele. Nendest standarditest kõrvalekaldumine tooks kaasa kontrollikoja märkused raamatupidamisaruande kohta.

2004. aastal analüüsiti põhjalikult võimalust luua pensionifond ning lõpuks valiti ja lisati personalieeskirjadesse praegune lahendus.

2.2. Seaduslikkus ja korrapärasus

Komisjon leiab, et liikmesriikide aruandekohustust ja kinnitust, mille liikmesriigid komisjonile annavad, on praeguste õigusnormidega tugevdatud selle kaudu, et on kehtestatud haldus- ja kontrollisüsteemide eelneva heakskiidu menetlus ning loodud programmi auditeerimisasutused. Ka praegustes struktuurifondide määrustes on komisjoni jaoks ette nähtud vahendid, et ta saaks täita oma järelevalveülesannet, juhul kui liikmesriik ei täida oma kohustusi.

Komisjoni ettepanekus finantsmääruse kolme aasta järel toimuva läbivaatamise kohta on ka nõue esitada iga-aastased halduslikud kinnitavad avaldused ning neid käsitlev sõltumatu audiitori järeldusotsus. Auditeerimisasutus kohaldab rahvusvahelisi standardeid ja komisjoniga kokku lepitud metoodikat ning allub komisjoni kontrollile ja hilisemas etapis Euroopa Kontorollikoja kontrollile.

2.3. Liikmesriikide vastutus ja läbipaistvus

Komisjoni talitused esitavad oma iga-aastases tegevusaruandes hinnangu liikmesriikide haldus- ja kontrollisüsteemide kohta ning võtavad arvesse teavet, mille liikmesriigid oma halduslike kinnitavate avalduste esitamisel (sealhulgas iga-aastases kontrolliaruandes ja aastakokkuvõttes) annavad. Vastavalt kehtivatele õigusnormidele, mis käsitlevad juurdepääsu dokumentidele, teeb aastakokkuvõtete avalikuks muutmise otsuse siiski asjaomane liikmesriik, sest tema on kõnealuste dokumentide autor.

Iga-aastases tegevusaruandes esitatakse 2010. aasta kohta põhjalikud andmed liikmesriikide, poliitikavaldkondade ja programmitöö perioodide lõikes. Komisjon sätestab oma koondaruandes meetmed, mida ta peab vajalikuks, et kõrvaldada olulised avastatud puudused.

Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) ja struktuurifondide peadirektorite vahelist koostööd on tugevdatud [12] ning seda käsitlev strateegiadokument vaadatakse läbi kaks korda aastas. Eesmärk on karmistada pettuste riski hindamist, anda liikmesriikidele rohkem suuniseid pettuste ärahoidmiseks ja avastamiseks ning suurendada talitustes ja liikmesriikides teadlikkust pettustest.

2.4. Aktsepteeritav vigade esinemise risk

Perioodiks 2014–2020 uute valdkondlike õigusaktide koostamise raames esitab komisjon õigusaktile lisatavates finantsselgitustes loodud kontrollisüsteemi kirjelduse, kontrolli kulude ja tulude hinnangu ning kehtivatest eeskirjadest kõrvalekaldumise eeldatava riski.

Aktsepteeritava vigade esinemise riski käsitus on haldusvahend kontrolli tõhususe mõõtmiseks. Komisjon kohaldab siiski nulltolerantsi kõigi halva juhtimise ja pettuse juhtumite suhtes.

2.5. Komisjoni siseauditi talitus

Osana 2011. aasta auditikavast on siseauditi talitus töötanud välja korra, mille kohaselt tehakse teatav hulk tulemusauditeid, milles keskendutakse tulemuslikkusele, tõhususele ja ELi vahendite kasutamise ökonoomsusele. Komisjon nõustub üleskutsega siseauditi talitusele arendada edasi neid aspekte oma edasistes auditikavades.

2.6. Ühekordne audiitorkontroll

Komisjoni raamistik vastab Euroopa Kontrollikoja nõudele, et peab olema „kontrollimenetluste ahel, kus igal tasandil on konkreetsed ja määratletud eesmärgid, mis võtavad arvesse teiste tasandite tööd”. Kehtiva struktuuri eesmärk on vältida tarbetut dubleerimist ning sellega ei seata kahtluse alla Euroopa Kontrollikoja rolli välisaudiitorina ega teiste sisekontrolliraamistiku väliste organite (nagu liikmesriikide kõrgemad auditeerimisasutused, kes on aruandekohustuslikud riigi parlamendi ees) sõltumatust.

2.7. Läbipaistvus

Komisjon leiab, et ta täidab finantsmääruse artiklis 30 kehtestatud läbipaistvusnõudeid, ning Euroopa Kohus ei ole finantsmääruse kehtivust kahtluse alla seadnud. Ent komisjon analüüsib seonduvaid Euroopa Kohtu otsuseid [13] ning teeb seadusandjale ettepaneku sätete kohta, mida peetakse nõutava läbipaistvustaseme säilitamiseks vajalikuks.

Komisjon on arvamusel, et koondaruanne ei ole õige dokument, milles anda aru järelevalvest liikmesriikide järelmeetmete üle seoses nende kohustusega avaldada abisaajate andmed õigel ajal. Teave järelmeetmete kohta oleks kõige parem lisada peadirektorite iga-aastastele tegevusaruannetele.

2.8. Personalieeskirjad

2011. aastal võttis komisjon teadmiseks personalieeskirjade muutmise ettepaneku eelnõu, mis loob tasakaalu vajalike tõhususe tagamise püüdluste ja institutsioonide poliitika elluviimise suutlikkuse vahel. See ettepanek täiendab 2004. aasta reformi.

Need ettepanekute eelnõud on aluseks personali esindajatega peetavatel läbirääkimistel. Ametlik komisjoni ettepanek tuleks esitada nõukogule ja Euroopa Parlamendile enne 2011. aasta lõppu.

3. Konkreetsed järeldused

3.1. Põllumajandus ja loodusvarad

Komisjon leiab, et veamäära alanemist põllumajandusvaldkonnas võib juba pidada suundumuseks. Seega kinnitab veamäär, mis viimastel aastatel on ligikaudu 2 %, eelnevatele aastatele antud üldist positiivset hinnangut. Komisjon jätkab loomulikult jõupingutusi, et vähendada põllumajanduskulutuste veamäära allapoole olulisuse künnist, tehes eelkõige jõupingutusi valdkondades, kus vigu esineb rohkem, nagu näiteks maaelu arengu meetmed.

Komisjon teeb koos liikmesriikidega jätkuvalt tööd, et veelgi parandada ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi ja sinna kuuluva põldude identifitseerimise süsteemi toimimist. Alates taotlemisaastast 2010 peavad liikmesriigid igal aastal hindama põldude identifitseerimise süsteemi kvaliteeti ja esitama tulemuste kohta aruande. Nimetatud korda kohaldati esmakordselt 2010. aastal ja see on osutunud liikmesriikide jaoks kasulikuks, sest võimaldab neil kindlaks teha tähelepanu vajavad valdkonnad. Kõikide kitsaskohtade suhtes võetakse järelmeetmed raamatupidamisarvestuse nõuetele vastavuse kontrollimise menetluse käigus, et kaitsta ELi finantshuve.

2013. aasta järgse ühise põllumajanduspoliitika reformimise käigus jätkab komisjon pingutusi halduskoormuse vähendamiseks ja poliitika lihtsustamiseks [14]. Sellega seoses arutatakse ka tegeva põllumajandustootja määratlust.

2011. aasta kinnitava avalduse andmisega seoses teeb komisjon ettepaneku korraldada kolmepoolseid kohtumisi Euroopa Kontrollikoja ja liikmesriikide ametiasutustega ka põllumajanduse ja loodusvarade valdkonnas, kui need kiirendavad üksikute kinnitava avaldusega seotud juhtumite menetlemist.

3.2. Ühtekuuluvus

Ühtekuuluvuse valdkonna mitmeaastaste programmide suhtes kohaldatakse erinevatel tasanditel kontrolle, mis toimuvad mitme aasta jooksul. Iga-aastases veamäära hinnangus, mille aluseks on asjaomase eelarveaasta maksed, võib seetõttu ilmneda suurem veamäär, sest kõikide tasandite kontrolle ei ole veel tehtud. Komisjon jätkab oma järelevalverolli hoolikat täitmist, tagades, et liikmesriigid likvideerivad oma haldus- ja kontrollisüsteemides leitud puudujäägid, ning kohaldades vajaduse korral kindlasti maksete katkestamist ja peatamist ning finantskorrektsioone. Komisjon tugineb auditeerimisasutuste iga-aastastele audiitori järeldusotsustele ja oma auditeerimistegevusele. Komisjoni auditid on suunatud suure riskiga programmidele.

Euroopa Parlamendile esitatud iga-aastased tegevusaruanded ja näitajad osutavad sellele, et enamik probleeme on seotud väheste liikmesriikidega. Komisjoni soovituste kohaselt ja pärast komisjoni heakskiitu kehtestavad liikmesriigid riiklikud parandusmeetmete kavad, mille eesmärk on parandada süsteemide tõhusust ning kõrvaldada programmide ja asjaomaste liikmesriikide kehvade tulemuste põhjused.

Regionaalpoliitikas esineb eriti palju eeskirjade eiramist seoses riigihanke eeskirjade vale kohaldamisega. Komisjon võtab meetmeid avastatud raskuste ületamiseks. Ühtse turu akti alusel on komisjon kohustunud esitama 2012. aastaks ettepanekud direktiivide läbivaatamiseks ning lihtsustamine on üks selle peamisi ajendeid. Sidusrühmadel on võimalus sellele protsessile kaasa aidata.

Perioodiks 2007–2013 on komisjon teinud väga suuri eelinvesteeringuid liikmesriikidele pakutavate suuniste, koolituse ja toetusena. Komisjon jätkab sellekohast tööd ja vahetatakse parimaid tavasid. Liikmesriikidele antakse ka tehnilise abi summasid, et arendada nende haldussuutlikkust.

Komisjon kutsub liikmesriike üles kinnitama oma kohustust parandada aruandlust, tugevdades vajaduse korral kontrollimeetmeid, eelkõige halduskontrolli enne kulude tõendamist komisjonile ja järgides komisjoni aastakokkuvõtteid käsitlevat juhendit, et kokkuvõtted oleksid kinnitava avalduse väärtuslikuks täiendavaks allikaks. Kuigi aastakokkuvõtete õigusliku alusega ei nõuta üldist kinnitavat avaldust, julgustab komisjon kõiki liikmesriike järgima nende liikmesriikide eeskuju, kes 2010. aastal selle kinnitava avalduse esitasid.

Samuti on komisjon üksikasjalikult käsitlenud aastatel 2010–2011 võetud meetmeid suure riskiga valdkondades ja seoses suure riskiga programmidega ning kavandanud tulevast õigusraamistikku vastusena Euroopa Kontrollikoja ja komisjoni enda auditites avastatud vigadele [15].

3.3. Teadustegevus, energeetika, transport, majandus- ja rahandusvaldkond ning haridus ja kodakondsus

Abikõlblikke kulusid käsitlevad eeskirjad on keerukad ja auditi põhjal selgus, et erinevused nende eeskirjade tõlgendamisel põhjustasid enamiku tuvastatud vigadest.

Väljapakutud tulevase lihtsustamise võimaluste mõju on tunda peamiselt järgmises raamprogrammis. Kuni neid ettepanekuid rakendama hakatakse, on komisjon seitsmenda raamprogrammi puhul tegelnud probleemidega, mille on põhjustanud keerukad abikõlblikkuseeskirjad, võttes 24. jaanuaril 2011 vastu otsuse, [16] milles käsitletakse kolme meedet raamprogrammi rakendamise lihtsustamiseks ning mis on seotud ka teadustegevuse rahastamisega VKEde puhul. Keskmiste personalikulude kasutamist abisaajate poolt on hõlbustatud olemasolevas õiguslikus raamistikus. Oodatakse, et vastuvõetud lihtsustamismeetmed vähendavad veamäära veelgi.

Kuluarvestuse metoodikale eelneva kinnituse andmisega seotud kogemust võetakse arvesse eeskirjade koostamisel järgmise rahastamisprogrammi jaoks.

Komisjon on välja töötanud kontrollistrateegia, mille eesmärk on tagada kulude seaduslikkus ja korrektsus mitme aasta vältel, et teha kindlaks vead, mida ei ole suudetud avastada enne makse tegemist. See saavutatakse järelauditiga ning sellega, et kõik summad, mis leitakse auditeeritud abisaajatele üleliigselt makstud olevat, nõutakse rangelt tagasi, isegi auditeerimata lepingute puhul, alati kui ekstrapoleerimismenetlus on asjakohane ja kohaldatav. Ka 15. detsembri 2009. aasta teatisega, milles käsitletakse tagasinõudmisprotsessi lihtsustamist auditistrateegia rakendamise käigus, antakse panus tagasinõudmisele kuuluvate tasumata summade paremasse haldamisse ning selles selgitatakse vigu põhjustanud personalikuludega seotud maksude või tasude ahastamiskõlblikkuse kriteeriume. Samuti on komisjon hinnanud seitsmenda raamprogrammi rakendamiseks 2010. aasta detsembris loodud ühenduse asutuste aruandekohustust ja organisatsioonistruktuuri.

Hariduse valdkonnas tagab ka uus Euroopa haridusprogramm (Education Europe) olulise lihtsustamise alamprogrammide kaotamise, meetmete koguarvu vähendamise ja ühekordsete maksete laialdasema kasutamise kaudu.

3.4. Välisabi, arengukoostöö ja laienemine, sealhulgas Euroopa arengufondid

Laienemise puhul on komisjon võtnud arvesse kontrollikoja põhimärkusi eelkontrolli kohta ning teeb koostööd (potentsiaalsete) kandidaatriikidega, et parandada haldus- ja kontrollisüsteeme ning tagada nende tavade vastavus Euroopa Liidu standarditele. Komisjon on koostanud sidusad juhised, milles käsitletakse haldamise üleandmise protsessi.

Komisjon jätkab püüdlusi, et anda abi institutsiooniliste teadmiste vallas. Võib arvestada, et korruptsiooni, huvide konflikti ja muude halbade tavade kõrvaldamisel tehakse pidevalt edusamme, aga nende probleemidega tuleb endiselt tegelda. Järk-järgult on loodud õigusraamistik ning uuenenud institutsioonid ja süsteemid hakkavad toimima. Tänu viimase aja õiguslikele algatustele abisaajariikides on kujunemas poliitilise vastutustunde kultuur.

Humanitaarabi vallas jälgib komisjon rohkem humanitaarabi hankekeskuste kasutamist ja 2011. aasta veebruaris lõi ta töörühma humanitaarabi ettepanekute hindamiseks. Komisjon ühtlustab ja korrastab hindamisprotsessi dokumenteerimist ning järeldused kinnitatakse ja neid rakendatakse alates 1. jaanuarist 2012.

Välissuhete peadirektoraadi õigusjärglane välispoliitika vahendite talitus on lõpetanud tegevuskulude järelkontrolli metoodika koostamise ja seda täiendatakse kogemustele tuginedes kogu 2011. aasta jooksul.

Samuti peetakse väga tähtsaks keskkonnaaspektide integreerimise küsimust.

Euroopa Arengufondi puhul jätkab komisjon ulatuslikku aruandlust, mis käsitleb tema eelarvetoetuse meetmete rakendamisel saavutatud tulemusi ja tekkinud probleeme.

3.5. Kõikehõlmav kulude aruanne

2012. aasta eelarve koostamisel viis komisjon läbi kuluprogrammide ulatusliku läbivaatuse, et teha kindlaks ümberpaigutamise valdkonnad. Selle tulemusel tegi komisjon ettepaneku kasutada mitmesuguste kulude ülemmäärade raames märkimisväärseid varusid, et tegelda uute poliitiliste eelisvaldkondadega.

3.6. Komisjonile tehtud ettepanekud ametite kohta

Ameteid käsitleva institutsioonidevahelise töörühma arutelude eesmärk on parandada ametite üldist tõhusust ja tulemuslikkust ning ühtlustada üldist juhtimisstruktuuri nii ametite sees kui ka suhetes ELi institutsioonidega. Töörühm peaks töö lõpetama 2011. aasta lõpuks. Arvestades Euroopa Politseikolledži võimalikku liitmist Europoliga, esitab komisjon oma mõjuhinnangu tulemused 2012. aasta jooksul vastavalt töörühmas kokku lepitud põhimõtetele liitmist puudutavate kaalutluste teemal.

* * *

[1] 2009. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmine, Euroopa Kontrollikoja eriaruannetele heakskiidu andmine komisjoni eelarvele heakskiidu andmise menetluse käigus, EAFi eelarve täitmisele heakskiidu andmine ja ametite eelarve täitmisele heakskiidu andmine.

[2] Dokumendid P7_TA(2011)0194 ja P7_TA(2011)0195, avaldatud leheküljel: http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2011-0194+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN#BKMD-87

[3] Vt ettepanekud 1, 18, 25, 71, 82, 86, 117, 156, 175, 179, 192 ja 206.

[4] Dokumendid 5891/11 ADD 1 ja 2, 5892/11 ADD 1, 5893/11 ADD 1, 5469/11 ja 5894/11 ADD 1, avaldatud aadressil: http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/editoDisplay.do?language=EN&id=2&body=CONT

[5] Töödokument, milles on esitatud liikmesriikidega koostöös toimuva kinnitamisprotsessi analüüs, hinnang nelja liikmesriigi riiklikele kinnitavatele avaldustele ning suunised selle kohta, kuidas kõnealusesse kinnitamisprotsessi väärtust lisada, saadeti eelarvekontrollikomisjonile 2011. aasta veebruaris.

[6] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006, 11. juuli 2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999.

[7] Vt 2. mail 2011 saadetud märgukiri „DG REGIO memorandum on financial corrections and recoveries, interruptions and suspensions” ning 18. märtsil 2011 saadetud märgukirja 3. lisa (edasilükatud maksetähtaegade / peatatud maksete loetelu Euroopa Regionaalarengu Fondi / Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Sotsiaalfondi puhul).

[8] Kontrollkäik algas 2011. aasta septembris.

[9] Vt joonealune märkus 7.

[10] Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega kehtestatakse ühissätted kõikide struktuurifondide kohta (KOM(2011) 615).

[11] KOM (2011) 500.

[12] 2010. aasta juulis vastu võetud ajakohastatud ühise pettuste ennetamise strateegia abil.

[13] Kohtuasjad C-92/09 ja C-93/09.

[14] Vt üksikasjalik vastus nr 15 lisatud komisjoni talituste töödokumendis, milles käsitletakse nõukogu soovitusi.

[15] SEK(2011) 1179 (lõplik), 6.10.2011.

[16] K(2011) 174 (lõplik), 24.1.2011.

--------------------------------------------------