SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Kooskõlas Schengeni lepingu rakendamise konventsiooniga võivad liikmesriigis seaduslikult elavad ja viibivad kolmandate riikide kodanikud vabalt reisida teiste liikmesriikide territooriumil, kui nad vastavad teatavatele tingimustele. Liidu poliitika mitte kontrollida isikuid sisepiiride ületamisel ei teeni üksnes liidu kodanike, vaid ka kolmandate riikide kodanike huve, kui neil on õigus ELis reisida. Ent mõned meetmed, mille liikmesriigid on kehtestanud raskekujulise ägeda respiratoorse sündroomi koroonaviiruse-2 (SARS-CoV-2) (mis põhjustab koroonaviirushaigust-19 (COVID-19)) leviku piiramiseks, on mõjunud kodanike reisimisvabadusele pärssivalt. Nende meetmete hulka kuuluvad sageli riiki sisenemise piirangud ja muud erinõuded riigipiire ületavatele reisijatele, näiteks karantiini- või eneseisolatsiooni kohustus või nõue teha SARS-CoV-2 nakkuse test enne ja/või pärast saabumist.

Selleks et tagada liikumisvabadusele piirangute kehtestamisel hästi koordineeritud, prognoositav ja läbipaistev lähenemisviis, võttis nõukogu 13. oktoobril 2020 vastu soovituse (EL) 2020/1475, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel ja hõlmab ka liidus seaduslikult elavate ja viibivate kolmandate riikide kodanike olukorda. Vastavalt soovituse (EL) 2020/1475 punktile 17 võivad liikmesriigid nõuda teise liikmesriigi riskipiirkondadest saabuvatelt isikutelt, et nad jääksid karantiini/eneseisolatsiooni ja/või teeksid enne ja/või pärast saabumist SARS-CoV-2 nakkuse testi.

Reisijatel tuleb erinevate nõuete täitmiseks esitada mitmesuguseid dokumente, nagu arstitõendid, testitulemused või kinnitused. Kuna kehtestatud ei ole ühtset ja turvalist dokumendivormingut, on reisijatel esinenud probleeme dokumentide sobivusega, samuti on teatatud järeletehtud ja võltsitud dokumentide esitamisest. On tõenäoline, et need probleemid, mis võivad tekitada tarbetuid viivitusi ja takistusi, süvenevad seda enam, mida rohkem eurooplasi testitakse ja vaktsineeritakse COVID-19 vastu ning saab selle kohta tõendava dokumendi. Seda küsimust on käsitletud Euroopa Ülemkogul. Avalduses, mis võeti vastu pärast 25. ja 26. veebruaril 2021 toimunud mitteametlikke videokonverentse, olid Euroopa Ülemkogu liikmed seda meelt, et jätkata tuleks vaktsineerimistõendite ühiste põhimõtete väljatöötamisega.

Liikmesriikide seas valitseb konsensus vaktsineerimistõendite kasutamises meditsiinilistel eesmärkidel, näiteks selleks, et tagada nõuetekohane järelkontroll esimese ja teise vaktsiinidoosi vahel ning vajaduse korral hiljem võimendava vaktsiinidoosi manustamine. Liikmesriigid on asunud vaktsineerimistõendeid välja töötama ja sageli kasutavad nad selleks vaktsineerimisregistrites olevaid andmeid.

Komisjon on teinud liikmesriikidega koostööd e-tervise võrgustikus (vabatahtlik võrgustik, mis ühendab e-tervise eest vastutavaid liikmesriikide asutusi), et valmistada ette vaktsineerimistõendite koostalitlusvõimet. 27. jaanuaril 2021 võttis e-tervise võrgustik vastu meditsiinilisi vaktsineerimistõendeid käsitlevad suunised, mida uuendati 12. märtsil 2021. Suunistes on kindlaks määratud põhilised koostalitlusvõime elemendid, nimelt vaktsineerimistõendite minimaalne andmekogum ja kordumatu tunnus. Lisaks on e-tervise võrgustik ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 1082/2013/EL artikli 17 alusel loodud terviseohutuse komitee tegelenud ühise standardiseeritud andmekogumiga, mis kantakse COVID-19 testitulemuse tõendile, suunistega tervenemistõendite kohta ja vastavate andmekogumitega ning tervisetõendite koostalitlusvõime ülevaatega.

Oma ettepanekus võtta vastu määrus rohelise digitõendi kohta (COM(2021)/xxx), mis esitatakse üheskoos käesoleva ettepanekuga, paneb komisjon siiani tehtud tehnilisele tööle tuginedes ette kehtestada rohelise digitõendi raames üleliiduline raamistik vaktsineerimistõendite väljastamiseks, kontrollimiseks ja aktsepteerimiseks. See raamistik peaks hõlmama ka teisi COVID-19 pandeemia vältel väljaantavaid tõendeid, nimelt dokumente, mis tõendavad SARS-CoV-2 nakkuse testi negatiivset tulemust, ja ka dokumente, mis tõendavad, et inimene on tervenenud varasemast SARS-CoV-2 nakkusest. Nii saaksid sellest koostalitlusvõimelisest raamistikust kasu ka inimesed, kes ei ole vaktsineeritud või kellel ei ole veel olnud võimalust vaktsiinisüsti saada, ja see hõlbustaks nende reisimisvõimalusi. Näiteks lapsi praegu COVID-19 vastu ei vaktsineerita, kuid neile peaks olema võimalik anda välja testimistõend või tervenemistõend, mille võiksid nende eest vastu võtta ka nende vanemad.

Rohelist digitõendit käsitleva määruse ettepanekus (COM(2021)/xxx) sätestatud raamistikku kohaldatakse liidu kodanike ja nende pereliikmete suhtes, kes võivad olla kolmanda riigi kodanikud. Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada, et sama raamistikku kohaldataks ka muude kolmandate riikide kodanike suhtes, kes viibivad või elavad seaduslikult ELi liikmesriigi territooriumil ja kellel on liidu õiguse kohaselt õigus reisida teise liikmesriiki.

Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 77 lõike 2 punktile c töötab liit välja poliitika, milles sätestatakse tingimused, mille kohaselt kolmandate riikide kodanikud võivad liidu piires vabalt liikuda. Siiski on mõned meetmed, mida liikmesriigid on võtnud COVID-19 puhangu leviku piiramiseks, mõjutanud riigis seaduslikult viibivate ja elavate kolmandate riikide kodanike vabadust liidu piires reisida. Meetmed on sageli seisnenud selles, et piiratakse piiri-üleste reisijate võimalust riiki siseneda või kohaldatakse nende suhtes muid erinõudeid, sealhulgas nõuet olla karantiinis või enese-isolatsioonis või teha enne ja/või pärast saabumist COVID-19 nakkuse test. Sellel on eriti suur mõju isikutele, kes elavad piirialadel ja ületavad piiri oma igapäevaste tegemiste käigus töö, hariduse, tervishoiu, sisseostude, kultuurilisel või vaba aja veetmise eesmärgil.

Nõukogu soovitusega (EL) 2020/1475 on kehtestatud koordineeritud lähenemisviis järgmistes põhipunktides: ühtsete kriteeriumide ja künniste kohaldamine vaba liikumise piirangute kehtestamise üle otsustamisel, COVID-19 leviku ohu kaardistamine kokkulepitud värvikoodide alusel (avaldab Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (ECDC)) ning koordineeritud lähenemisviis võimalikele meetmetele, mida võib asjakohaselt kohaldada ühest piirkonnast teise liikuvate isikute suhtes, sõltuvalt levikuohu tasemest nendes piirkondades.

Nõukogu võttis 30. oktoobril 2020 vastu nõukogu soovituse (EL) 2020/1632, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel Schengeni alal ning milles soovitas liikmesriikidel, kelle suhtes Schengeni acquis on siduv, kohaldada nõukogu soovituses (EL) 2020/1475 sätestatud põhimõtteid, ühiseid kriteeriume, ühiseid künniseid ja meetmete ühist raamistikku. Selleks, et tagada koostalitlusvõime vaktsineerimistõendite erinevate tehniliste lahenduste vahel, mida liikmesriigid on välja töötamas (kusjuures mõned liikmesriigid juba võtavad vastu vaktsineerimistõendeid, mis vabastavad reisijad teatavatest piirangutest), on tarvis kehtestada ühtsed tingimused COVID-19 vastu vaktsineerimise, selle testimise ja sellest tervenemise tõendite väljastamiseks, kontrollimiseks ja aktsepteerimiseks.

Rohelise digitõendi raamistikuga tuleks ette näha COVID-19 vastu vaktsineerimise, selle testimise ja sellest tervenemise tõendite vorming ja sisu. Komisjoni ettepaneku kohaselt peaks rohelise digitõendi raamistik tagama ka, et need tõendid saab väljastada koostalitlusvõimelises vormingus ja neid saab usaldusväärselt kontrollida, kui tõendi omanik esitab selle teises liikmesriigis – nii hõlbustab raamistik reisimisvõimalusi Euroopa Liidus.

Tõendid peaksid sisaldama üksnes vajalikke isikuandmeid. Kuna nende isikuandmete hulka kuuluvad tundlikud terviseandmed, tuleks nende kaitseks rakendada eriti rangeid meetmeid ja samuti tuleks järgida võimalikult väheste andmete kogumise põhimõtet. Eelkõige ei tohiks rohelise digitõendi raamistiku toimimiseks olla vaja luua ja hallata ELi tasandil andmebaasi, vaid see peaks võimaldama digitaalselt allkirjastatud koostalitlusvõimeliste tõendite detsentraliseeritud kontrollimist.

Määruse (EU) 2021/XXX ettepanekus on võetud arvesse rahvusvahelise tasandi pingutusi, nagu Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) ja teiste ÜRO eriasutuste juhtimisel tehtavat tööd, selleks et koostada rahvusvaheliste tervise-eeskirjade alusel tehniline kirjeldus ja suunised digitehnoloogia kasutamiseks inimeste vaktsineerimisstaatuse dokumenteerimisel. Kolmandaid riike tuleks julgustada, et nad tunnustaksid rohelist digitõendit mittehädavajaliku reisimise piirangute leevendamisel. Muu hulgas tuleks soodustada ülemaailmsel tasandil loodud tehnoloogiliste süsteemide ja käesoleva määruse kohaldamisel Euroopa Liidus reisimise hõlbustamiseks loodud süsteemide koostalitlusvõimet.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev ettepanek ei mõjuta Schengeni eeskirju, mis reguleerivad kolmandate riikide kodanike sisenemistingimusi. Kavandatavat määrust ei tohiks mingil moel tõlgendada nii, nagu julgustaks või hõlbustaks see piirikontrolli taaskehtestamist sisepiiridel, mis peab jääma viimaseks abinõuks, mida rakendatakse vaid määruses (EÜ) 2016/399 (Schengeni piirieeskirjad) sätestatud tingimustel.