[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 22.2.2006

SEK(2006) 238 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE

Itaalia poolt vastavalt nõukogu 28. juuli 2005. aasta soovitusele valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks võetud meetmete hindamine – Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõike 7

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE

Itaalia poolt vastavalt nõukogu 28. juuli 2005. aasta soovitusele valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks võetud meetmete hindamine – Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõike 7

1. ÜLEMÄÄRASE EELARVEPUUDUJÄÄGI MENETLUS ITAALIAS

Itaalia tegi 1990ndatel märkimisväärseid jõupingutusi eelarve tasakaalustamiseks, vähendades valitsemissektori eelarvepuudujääki, mis oli 1990. aastal peaaegu 12% SKTst, kümnendi lõpuks vähem kui 2%le. Siiski tõusis puudujääk mõnevõrra üle 3% SKTst aastail 2001, 2003 ja 2004[1], seda madala SKT kasvu taustal ja vaatamata oluliste ühekordsete meetmete kasutamisele. Esmane ülejääk langes 5%lt SKTst 1999. aastal 1,8%le SKTst 2004. aastal ning 1994. aastal 125%ga tipnenud võla suhte langus SKTsse aeglustus märkimisväärselt. 2004. aasta lõpuks oli võlg 106½% SKTst.

Vastavalt komisjoni soovitusele otsustas nõukogu 28. juulil 2005. aastal, et Itaalias on ülemäärane eelarvepuudujääk ja vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 adresseeris Itaaliale soovituse viia usaldusväärsel ja jätkusuutlikul moel puudujääk alla 3% SKTst hiljemalt aastaks 2007.[2] Nõukogu kehtestas Itaaliale tõhusate meetmete võtmise tähtajaks 12. jaanuari 2006. Nõukogu soovitas Itaalial: „ 2005. aasta eelarvest rangelt kinni pidada “ ja „ võtta vajalikke meetmeid, et tagada tsükliliselt kohandatud puudujäägi kumulatiivne vähenemine puudujäägi taseme suhtes aastal 2005 vähemalt 1,6% SKTst aastatel 2006-2007, kasutamata ühekordseid ja teisi ajutisi meetmeid, kusjuures vähemalt pool parandamisest peaks toimuma aastal 2006. “ Lisaks sellel nõuti, et Itaalia “ tagaks esmase ülejäägi piisava taseme taastamisega, et valitsemissektori koguvõlg väheneks piisavalt ja läheneks kontrollväärtusele rahuldava kiirusega kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamisega “, ja et „ pöördutaks teiste tegurite poole kui netolaenud, näiteks eelarvevälised operatsioonid, mis on mõjutanud võlataseme muutumist “. Lisaks sellele kutsub nõukogu Itaalia ametiasutusi üles „ tagama eelarve tasakaalustamist riigi rahanduse keskpika perioodi sellise seisundi suunas, mis on tasakaalus või ülejäägiga ja mis on saavutatud, vähendades tsükliliselt kohandatud puudujääki vähemalt 0,5% võrra SKTst aastas pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamist, võtmata seejuures arvesse ühekordseid ja teisi ajutisi meetmeid “. Nõukogu innustas Itaalia ametiasutusi „ veelgi täiustama valitsemissektori andmete kogumist ja töötlemist “.

Vastavalt nõukogu määrusega (EÜ) nr 1056/2005[3] muudetud nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 9 lõikele 3, millega sätestatakse, et pärast liikmesriigile artikli 104 lõike 7 kohase soovituse järgsete meetmete võtmiseks kehtestatud tähtaja möödumist, „… teatab komisjon nõukogule, kas tema arvates on võetud meetmed piisavad, et tagada asjakohased edusammud ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks nõukogu kehtestatud aja jooksul eeldusel, et need meetmed viiakse täielikult ellu ning majanduse arengusuunad on kooskõlas prognoosidega ,“ käesoleva teatisega hinnatakse Itaalia poolt vastavalt nõukogu soovitusele võetud meetmeid[4].

2. Itaalia poolt vastavalt nõukogu soovitusele võetud meetmed

2.1 Valitsemissektori eelarvetasakaal

Eelarvetasakaal 2005. aastal

Itaalia 2005. aasta eelarveseadusega, mis võeti vastu 2004. aastal, kavandati 2005. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 2,7% SKTst, mis põhines SKT kasvuprognoosil 2,1%. Kavandatu saavutamiseks nähti 2005. aasta eelarveseaduses ette parandamise 1,7% SKTst muutumatutel õiguslikel tingimustel kujuneda võiva puudujäägi suhtes (hinnanguliselt 4,4% SKTst)[5]. Seda parandamist, nagu ka maksukärpeid ja lisakulusid ½% väärtuses SKTst, kavatseti rahastada kulukärbetega (eriti nominaalkulude kasvu 2% ülempiiri abil), uute tulude ja ühekordsete meetmetega. Vastavalt 2004. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammile oleks 2005. aasta eelarveseadusega esmane eelarvetasakaal 2004. aasta suhtes üldiselt jäetud muutumatuks, kuid see oleks sisaldanud ühekordsete meetmete mõju vähenemist umbes ½% võrra SKTst, võrreldes 2004. aastaga. 2005. aasta jooksul parandati kavandatud puudujääki kaks korda. Aprilli lõpus, kui uueks SKT kasvuprognoosiks oli 1,2%, parandati kavandatud puudujääki vahemikule 2,9–3,5% SKTst. Teine parandamine toimus juulis, kui majandus- ja finantsplaneerimisdokumendiga (DPEF) kavandati 2005. aasta uueks puudujäägiks 4,3% SKTst, samal ajal kui SKT kasvuprognoos parandati nulliks. Kindlustamaks kavandatud puudujäägi 4,3% SKTst saavutamist, esitas valitsus oktoobris uusi kulukärpeid ja tulude suurendamist kokku umbes 0,1% väärtuses SKTst.[6]. 2005. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammiga kinnitati kavandatud puudujäägiks 4,3%.

Eelarvetasakaal 2006. aastal

Alates sellest, kui muutumatutel õiguslikel tingimustel kujuneda võiv puudujääk on ametliku hinnangu kohaselt 5% SKTst, sisaldab 2006. aasta eelarveseadus, mille Itaalia parlament kiitis heaks 22. detsembril 2005, puudujääki suurendavaid kasvu toetavaid täiendavaid meetmeid ½% SKTst ja puudujääki vähendavaid meetmeid umbes 2% SKTst. Nii on eelarve kogutulemusena 2006. aasta kavandatud puudujääk 3,5% SKTst (vt tabel 1).

Kasvu toetavad meetmed sisaldavad sotsiaalkindlustusmaksete üldist vähendamist, teatavate maksupuhkuste pikendamist põllumajandus- ja ehitussektoris, uut rahastut leibkondade toetamiseks, meetmeid investeerimise toetamiseks, rahastuid riigisektori lepingute uuendamiseks aastail 2006-2007, ja teisi meetmeid. Peamised parandusmeetmed on kärped keskvalitsuse ja kohalike haldusasutuste vahetarbimises (0,4% SKTst)[7]; kapitalikulude ja teiste kulude kärped (0,6% SKTst); kokkuhoid tervishoiusektoris, piirkondade vastutusalas (0,2% SKTst)[8]; lisatulud (¾% SKTst, millest veidi enama kui 0,1% SKTst moodustavad uued ühekordsed meetmed). Üldiselt kärbitakse esmaseid kulusid 0,8% võrra SKTst kujuneda võiva puudujäägi suhtes, ja tulusid suurendatakse 0,6% võrra SKTst.

Kulukärbete tegemiseks tugevdatakse eelarves kulukontrollimehhanisme, näiteks võetakse kasutusele keskvalitsuse kulude igakuiste assigneeringute piirmäärad ja tõhustatakse Euroopa Kontrollikoja rolli riikliku stabiilsuspakti järelevalves. Eelarve sisaldab ka sätteid, mille eesmärgiks on tegelda tervishoiukulude ülemmäärade korduva ületamisega[9],[10].

Eelarvetasakaal 2007. aastal ja edaspidi

Vastavalt 2005. aasta detsembris ajakohastatud stabiilsusprogrammile on Itaalia eesmärgiks viia aastaks 2007 eelarvepuudujääk alla 3% SKTst, ja tasakaalustada eelarvet ka järgnevail aastail, et saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärk, milleks on struktuurselt tasakaalustatud eelarve. Aastateks 2007–2009 ei anta ajakohastatud programmis teavet eelarvealaste eesmärkide saavutamiseks vajalike meetmete kohta; kavandatakse vaid ühekordsete meetmete järk-järgulist kaotamist alates 2007. aastast.

2.2 Valitsemissektori võlg

Pärast võla suhte suurenemist SKTsse eelneval aastal kavandatakse 2005. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammis selle suhte vähendamist alates aastast 2006. Võla suhe langeb prognooside kohaselt 108½%lt 2005. aastal alla 102% aastaks 2009, seda peamiselt suurenevate esmaste ülejääkide ja erastamistulude kaudu aastail 2006 ja 2007, igal aastal 0,7% väärtuses SKTst. Võlga suurendav rahaliste vahendite kogumine (välja arvatud erastamistulud) aastail 2005–2006 on kava kohaselt ¼% SKTst, mis on võrreldes aastaga 2004 väiksem enam kui 1% võrra SKTst.[11] Kuigi programmis ei esitata üksikasju 2007–2009 aasta varude muutuste kohandamise kohta (peale 2007. aasta erastamiste), lubab kavandatav kogu varude muutuste kohandamine oletada, et aastaks 2007 võlga suurendavaid finantstehinguid enam ei tehta.

2.3 Statistika

Itaalia on võtnud meetmeid seoses valitsemissektori andmete kogumise ja töötlemisega. Koostöö riikliku statistikainstituudi (ISTAT), Itaalia Panga ning majandus- ja rahandusministeeriumi vahel on hoogustunud eesmärgiga vähendada statistilisi lahknevusi kolmest allikast tulevate andmete vahel. On asutatud uus valitsusasutuste tehingute teabesüsteem (SIOPE) riiklike haldusasutuste tehtavate eelarvetehingute kohta sidusteabe kogumiseks.

3. Itaalia poolt vastavalt nõukogu soovitusele võetud meetmete hindamine

Komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognooside ja pärast prognooside lõppkuupäeva (7. november 2005) kättesaadavaks tehtud teabe alusel hinnatakse nimetatud meetmete vastavust artikli 104 lõike 7 kohasele nõukogu soovitusele. Itaalia parlament võttis 22. detsembril vastu 2006. aasta eelarveseaduse ja valitsus edastas 23. detsembril ajakohastatud stabiilsusprogrammi.

Makromajanduslikus stsenaariumis, mis on ajakohastatud stabiilsusprogrammi aluseks, kavandatakse SKT kasvu kiirenemist nullist 2005. aastal 1,5%ni SKTst 2006. ja 2007. aastal, seejärel 1¾%ni 2008.–2009. aastal. Kõnealune stsenaarium, mis on sama kui majandus- ja finantsplaneerimisdokumendis ja ka artikli 104 lõike 7 kohaste nõukogu soovituste aluseks, vastab üldjoontes komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosidele, milles kavandatakse SKT kasvuks aastatel 2005.–2007. aastal 0,2%, 1,5% ja 1,4%.

3.1 Valitsemissektori eelarvetasakaal

Eelarvetasakaal 2005. aastal

Artikli 104 lõike 7 kohases nõukogu soovituses peeti 2005. aasta eelarve range rakendamise korral võimalikuks saavutada eelarvepuudujääk maksimaalselt 4,3% SKTst, prognoosides 2005. aasta SKT kasvuks nulli. Sügisprognoosides kavandati võla puudujäägi suhteks SKTsse 2005. aastal 4,3% – s.o kooskõlas ametliku eesmärgiga, kuigi veidi suurema SKT kasvu juures. Riigisektori laenuvajadusi käsitlevad hiljutised andmed likviidsete vahendite kohta lubavad oletada, et 2005. aasta kavandatud puudujääk tõenäoliselt ka saavutatakse.

Tabel 1: Itaalia 2006. aasta eelarve

Protsent SKTst | Esialgne eelarveprojekt seisuga 28.10.20051 | 2005. aasta sügisprognoos2 | Lõplik eelarve |

Muutumatutel õiguslikel tingimustel kujuneda võiv eelarvepuudujääk (tendenziale) | -4,9 | -5,0 | -4,9 |

Madalamad esmased kulud | 0,8 | 0,5 | 0,8 |

sellest: tervishoiusektor | 0,1 | - | 0,1 |

Kinnisvara müük | 0,2 | 0,2 | - |

Lissaboni strateegiaga seotud kulu | -0,2 | -0,2 | - |

Suurem tulu | 0,4 | 0,2 | 0,6 |

sellest: tervishoiusektor | 0,1 | - | 0,1 |

Eelarvetasakaal | -3,8 | -4,2 | -3,5 |

Tsükliliselt kohandatud tasakaal | -3,2 | -3,6 | -2,9 |

Ühekordsed meetmed3 | 0,5 | 0,4 | 0,3 |

sellest: - kinnisvara müük | 0,3 | 0,2 | 0,1 |

- maksuamnestiad | - | - | 0,1 |

- asendusmaksud | 0,2 | 0,1 | 0,2 |

Struktuurne tasakaal4 | -3,7 | -4,0 | -3,2 |

Muutused struktuurses tasakaalus | 0,4 | 0,0 | 0,9 |

Märkused: 1 Pärast nn “Terza fase” muudatust 28. oktoobril 2005. aastal 3 Komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoos põhines esialgsel eelarveprojektil seisuga 28.10.2005 3 Komisjoni talituste arvutatud ühekordsed ja teised ajutised meetmed 4 Struktuurne tasakaal = Tsükliliselt kohandatud tasakaal, välja arvatud ühekordseid ja teised ajutised meetmed Allikas: 2006. aasta esialgne ja lõplik eelarveseadus; komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoos; komisjoni talituste arvutused |

Eelarvetasakaal 2006. aastal

28. oktoobril 2005. aastal vastu võetud 2006. aasta eelarveprojekti teatavate meetmete hoolikale hindamisele tuginedes kavandati komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosides eelarvepuudujäägiks 4,2% SKTst aastal 2006, mis oli kõrgem kui eelarveprojekti ametlik eesmärk 3,8% SKTst (vt tabel 1). Vastavalt komisjoni talituste arvutustele oleks sügisprognoosis oletatud 2005.–2006. aasta struktuurne kohandamine (st tsükliliselt kohandatud tasakaalumuutus, välja arvatud ühekordsed ja teised ajutised meetmed) olnud selgelt madalam kui "vähemalt" 0,8% SKTst, mida soovitas nõukogu.

Itaalia parlamendi vastu võetud eelarve lõplikku versiooni sisse viidud muudatused nõuavad struktuurse kohandamise ümberhindamist. 2006. aasta eelarveseaduse täielik rakendamine oleks kooskõlas nõukogu taotletud struktuurse eelarvepuudujäägi parandamisega aastal 2006 minimaalselt 0,8% SKTst, oletades, et tegelik SKT kasv on 2006. aastal 1,5% ja rakendatud meetmed tõhusad. 28. oktoobri esialgse eelarveprojektiga võrreldes suurem struktuurne jõupingutus on põhimõtteliselt seletatav täiendavate parandusmeetmetega, mis toetavad kavandatud puudujäägi vähendamist (3,5%le SKTst), ja kavandatud ühekordsete meetmete väiksema ulatusega.

Komisjon arvab, et eelarvemeetmete tõhusa rakendamise tõenäosus, ja seega ka eelarve nõutava stabiliseerimise saavutamine aastal 2006, on suurenenud pärast kulukontrollimeetmete tugevdusmehhanismide tõhustamist. Samas arvab komisjon, et 2006. aasta eelarvealaste-eesmärkide puhul on ikka veel olulisi ebakindlusi, mis tulenevad julgete kulukärbete ja kontrollimata kulukontrollimehhanismide koosmõjust. Need ebakohad mõjutavad eelkõige kulude kavandatavat kulukokkuhoidu omavalitsuste, tervishoiu ja (vähemal määral) keskvalitsuse puhul, samuti teatavaid vähem tähtsaid meetmeid. Möödalaskmised nendes valdkondades võivad anda tulemuseks pigem 4%lise puudujäägi SKTst kui 3,5% SKTst, mis on ametlik eesmärk[12].

Eelarvetasakaal 2007. aastal ja edaspidi

Oletades, et kasv on ootuspärane ja arvestades Itaalia püüdu kaotada järk-järgult ühekordsed ja ajutised meetmed alates aastast 2007, tähendaks 2007. aasta kavandatud puudujäägi 2,8% SKTst saavutamine struktuurset kohandamist 0,9% SKTst (vt tabel 2). Ometi ei ole Itaalia andnud teavet suuremahuliste, 2007. aasta eesmärgi saavutamiseks ettenähtud meetmete kohta. Seetõttu on võimatu hinnata kohandamise kvaliteeti ja struktuuri. Lisaks sellele võidakse programmis alahinnata kujuneda võivat puudujääki ja seega ka eelarve parandamise suurust (tekkida võiva puudujäägi suhtes), mis on vajalik 2007. aasta eesmärgi saavutamiseks. Kuna muutumatutel õiguslikel tingimustel põhinevates prognoosides ei võeta arvesse riigisektori palkade edaspidiseid suurenemisi, nähakse programmis ette ebatõenäolist langust, 0,6% SKTst, töövõtjate hüvitistes aastail 2006–2007. See selgitab suuresti, miks 2007. aasta kujuneda võiv puudujääk on programmis ainult 3,3% SKTst, st isegi väiksem kui 2006. aasta kavandatud puudujääk. 2007. aastale järgnevail aastail on programmis kavandatud keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks vajaliku kohandamise kiirus üldiselt kooskõlas nõukogu taotletud minimaalse iga-aastase struktuurse tasakaalu paranemisega 0,5% SKTst.

3.2 Valitsemissektori võlg

Võla suhte kavandatav vähendamine SKTsse aastateks 2006 ja 2007 on selle saavutamise korral vastavuses nõukogu soovitusega. Võla vähendamise viisi puhul võib täheldada olulist ebakindlust, sest see sõltub esmaste ülejääkide suurendamisest kooskõlas eelarvealaste eesmärkidega, erastamiskavade täitmisest ja tõhusast võlga suurendavate eelarveväliste vahendite kasutamise piiramisest, mis oleks lähiminevikuga võrreldes ilmne muutus[13]. Pärast aastat 2007 näib olevat vajalik eelarvealaste eesmärkide edasine tugevdamine, et saavutada võla suhte piisavat vähenemist kontrollväärtuse suunas, mis on oluline jätkusuutlikkusega seotud ohtude ohjeldamisel pikema aja jooksul.

3.3 Statistika

Valitsemissektori andmete kvaliteedi parandamiseks tehtud jõupingutuste tulemuseks on statistiliste lahknevuste vähenemine. Pärast 1. septembri 2005. aasta teatist ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta avaldas Eurostat Itaalia andmed viitamata veel lahenduseta küsimustele[14]. Siiski on vajakajäämisi kohalikke asutusi ja tervishoiusektorit käsitlevate andmete õigeaegses kättesaadavuses. Valitsusasutuste tehingute teabesüsteemi loomine parandab ootuste kohaselt kohaliku rahandusteabe kogumist.

Tabel 2: Eelarvetasakaal ja võlg

Protsent SKTst | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |

KOM | SP1 | KOM | SP1 | KOM1 | SP2 | KOM1 | SP2 |

Valitsemissektori eelarve tasakaal | -3,2 | -3,2 | -4,3 | -4,3 | -4,2 | -3,5 | -4,6 | -2,8 |

Eelarve esmane tasakaal | 1,8 | 1,8 | 0,6 | 0,6 | 0,6 | 1,3 | 0,3 | 1,9 |

Ühekordsed meetmed3 | 1,4 | 1,4 | 0,5 | 0,6 | 0,4 | 0,3 | - | - |

Struktuurne tasakaal4 | -4,4 | -4,4 | -4,0 | -4,1 | -4,0 | -3,2 | -4,0 | -2,3 |

Muutused struktuurses tasakaalus | 0,5 | 0,5 | 0,4 | 0,3 | 0,0 | 0,9 | 0,0 | 0,9 |

Struktuurne esmane tasakaal5 | 0,7 | 0,7 | 0,9 | 0,8 | 0,8 | 1,5 | 0,9 | 2,4 |

Võlg | 106,5 | 106,5 | 108,6 | 108,5 | 108,3 | 108,0 | 107,9 | 106,1 |

p.m tegelik SKT (iga-aastane muutuse %) | 1,2 | 1,2 | 0,2 | 0,0 | 1,5 | 1,5 | 1,4 | 1,5 |

p.m SKT lõhe6 | -0,5 | -0,4 | -1,5 | -1,5 | -1,2 | -1,2 | -1,2 | -1,0 |

Märkused: 1 Komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoos põhines esialgsel eelarveprojektil seisuga 28.10.2005 2 SKT lõhed ja tsükliline kohandamine vastavalt 2005. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammile, mille komisjoni talitused on ümber arvutanud programmis sisalduva teabe põhjal 3 Komisjoni talituste arvutatud ühekordsed ja teised ajutised meetmed 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal, välja arvatud ühekordsed ja teised ajutised meetmed 2 Tsükliliselt kohandatud esmane tasakaal, välja arvatud ühekordsed ja teised ajutised meetmed 6 Protsendina potentsiaalsest SKTst Allikas: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused |

4. Järeldused

Praeguse teabe põhjal näib Itaalia olevat võtnud meetmeid vastavalt artikli 104 lõike 7 kohastele nõukogu soovitustele. Itaalia:

- näib olevat saavutanud 2005. aasta kavandatud puudujäägi 4,3% SKTst;

- on võtnud 2006. aasta eelarveseaduses parandusmeetmeid, mis nende täieliku rakendamise korral ja majanduse arengusuundade ühtimise korral nõukogu soovituste aluseks oleva stsenaariumiga tagavad asjakohase arengu ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamise suunas nõukogu kehtestatud aja jooksul. Eelnimetatud tingimustel tooks 2006. aasta eelarveseadus 2006. aastal kaasa nõukogu soovitusega kooskõlas oleva struktuurse kohandamise;

- on kehtestanud nominaalseks kavandatud puudujäägiks vähem kui 3% aastal 2007, ja kavandab struktuurset kohandamist vastavalt nõukogu soovitustele aastaks 2007 ja järgnevateks aastateks;

- kavandab vähendada võlga esmaste ülejääkide suurendamisega kaudu vastavalt eelarvealastele eesmärkidele, suuremahuliste erastamiskavade täitmise ja võlga suurendavate eelarveväliste vahendite kasutamise piiramisega;

- on teinud algatusi, mis on parandanud valitsemissektori statistika kvaliteeti.

Ometi on ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamine tähtajaks aastal 2007 ja võla suhte vähendamine ümbritsetud ebakindlusest, sest need sõltuvad olulisel määral:

1. 2006. aasta eelarve tõhusast rakendamisest. Juhul kui meetmeid ei rakendata täielikult või need osutuvad ebatõhusateks, on tarvis täiendavaid parandusmeetmeid;

2. 2007. aasta täiendavate parandusmeetmete kindlaks määramisest ja nende rakendamisest.

Eelnimetatud hindamise põhjal on komisjon arvamusel, et Itaalial ei ole praegu vaja võtta täiendavaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames. Eelkõige riigi rahanduse ebakindla olukorra tõttu jätkab komisjon vastavalt asutamislepingule ning stabiilsuse ja kasvu paktile Itaalia eelarvearengu põhjalikku jälgimist ka edaspidi.

[1] Ühekordsete meetmete mõju eelarvele oli 2001. aastal 0,6% SKTst, 2003. aastal 1,9% ja 2004. aastal 1,4%. Aastal 2002 oli eelarvepuudujääk 2,7% SKTst, ühekordsed meetmed moodustasid 1,3% SKTst.

[2] Poliitiline kokkulepe „Nõukogu soovitus Itaaliale valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorra lõpetamiseks – Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaldamine“ saavutati 12. juulil 2005.

[3] Vastavalt EÜT L 209, 2.8.1997 ja ELT L 174, 7.7.2005.

[4] Komisjon hindab samal ajal Itaalia 2005. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi. Komisjoni hinnang ja nõukogu arvamus programmi kohta on kättesaadav veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/italy_en.htm.

[5] Itaalia eelarvemenetluses määratletakse kõik tulevikus võetavaid ja kavandatavaid meetmed muutumatutel õiguslikel tingimustel kujuneda võiva puudujäägi (nn „tendenziale“) suhtes. See tähendab, et tulevased tulud ja kulud mõjutavad kujuneda võivat puudujääki ainult selles ulatuses, kuivõrd nad kajastavad õigusakte, mille parlament on juba heaks kiitnud. Rohkem üksikasju kujuneda võiva puudujäägi ja Itaalia eelarvemenetluse kohta sisaldab 2005. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi tehniline hinnang.

[6] Need meetmed, mis esitati 17. oktoobri 2005. aasta seadlusega 211/2005, on kaasatud 2006. aasta eelarveseadusse.

[7] Piirkondliku valitsuse ja kohalike omavalitsuste kulude kokkuhoid toimub 1999. aastal esitatud „riikliku stabiliseerimispakti“ põhjaliku korrigeerimisega. Ülemmäärad erinevad sõltuvalt kohalike asutuste tüübist (piirkonnad või provintsid ja vallad) ja kulutüübist (jooksvad või kapitalikulud).

[8] Kokkuhoid saavutatakse tervishoiu netokuludelt. Oodatav jagunemine on 1,5 miljardit eurot suuremaid tulusid ja 1 miljard eurot väiksemaid kulusid (vt tabel 1).

[9] Kõnealused sätted, eriti need, mis sunnivad struktuurse tervishoiupuudujäägiga piirkondi seda katma lisatuludega ja rakendama nõutud kokkuhoidu. Lisaks suurendatakse arstide ja farmatseutide aruandekohustust, muu hulgas ravimiretseptide ja analüüsisaatekirjade elektroonilise registreerimisega.

[10] Põllumajandussektori maksmata sotsiaalkindlustusmaksete amnestia, mida praegu Itaalia parlamendis arutatakse, võib heakskiitmise ja statistilise vastavustõendamise korral põhjustada puudujäägi ja/või võla suhte teatavat suurenemist.

[11] Ajakohastatud programmis kavandatakse aastaks 2006 kassa- ja tekkepõhise arvestuse vaheliseks erinevuseks ½% SKTst. See erinevus on seotud ka postiobligatsioonide intressi maksmisega, mis kogunes (ja pandi nõuetekohaselt kirja kuluna) minevikus, kuid mida makstakse alles siis, kui obligatsioonid kustutatakse. Seda tegurit arvesse võtmata oleks kassa ja tekkepõhise arvestuse erinevus väike.

[12] Vt 10. joonealune viide.

[13] Vt 10. joonealune viide.

[14] Tähelepanu juhiti ainult vajadusele jõuda selgusele kapitalisüstide juhtumites aastatel 2001–2004 mitmetes maades, sealhulgas Itaalias.