SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa Ühenduse ja Venemaa Föderatsiooni vaheline leping Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni kodanikele viisade väljastamise lihtsustamise kohta (edaspidi „viisalihtsustusleping“) jõustus 1. juunil 2007. Viisalihtsustuslepingu eesmärk on lihtsustada vastastikku Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni kodanikele niisuguste viisade väljastamist, mis annavad neile õiguse viibida riigis 180 päeva jooksul maksimaalselt 90 päeva. Euroopa Liit on sõlminud viisalihtsustuslepinguid ainult piiratud arvu valitud kolmandate riikidega. Sellised lepingud peavad andma tunnistust vastastikusest partnerlusest ELi ja asjaomase riigi vahel ning põhinema vastastikku ühiste väärtuste järgimisel.

2011. aastal alustati läbirääkimisi viisalihtsustuslepingu läbivaatamiseks, et võtta arvesse muudatusi ELi õigusraamistikus ja viisalihtsustuslepingu rakendamisel saadud kogemusi. Samal ajal alustati dialoogi teemal „Ühised sammud viisanõude kaotamiseks“. Mõlemad protsessid külmutati seetõttu, et Venemaa annekteeris 2014. aastal ebaseaduslikult Krimmi Autonoomse Vabariigi ja Sevastopoli linna.

Vastuseks sellele 2014. aastal toimunud ebaseaduslikule anneksioonile ja jätkuvatele destabiliseerivatele sammudele Ida-Ukrainas on Euroopa Liit kehtestanud i) Minski kokkulepete ebatäieliku täitmisega seotud majandussanktsioonid Venemaa tegevuse vastu, mis destabiliseerib olukorda Ukrainas; ii) sanktsioonid tegevuse vastu, mis õõnestab või ohustab Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust; iii) sanktsioonid vastuseks Krimmi Autonoomse Vabariigi ja Sevastopoli linna ebaseaduslikule annekteerimisele Venemaa Föderatsiooni poolt.

Venemaa Föderatsiooni otsus tunnustada Ukraina Donetski ja Luhanski oblastite väljaspool valitsuse kontrolli olevaid alasid sõltumatute üksustena, otsus saata nendele aladele Venemaa väed ning õigustamatu ja provotseerimata sõjaline agressioon tema territoriaalse terviklikkuse, suveräänsuse ja sõltumatuse vastu kujutavad endast rahvusvahelise õiguse ja rahvusvaheliste lepingute, sealhulgas ÜRO põhikirja, Helsingi lõppakti, Pariisi harta ja Budapesti memorandumi rasket rikkumist.

Minski kokkulepetele allakirjutanuna on Venemaal selge ja otsene kohustus püüda leida rahumeelne lahendus. Otsusega tunnustada Ida-Ukrainas väljaspool valitsuse kontrolli olevaid piirkondi sõltumatute üksustena rikkus Venemaa selgelt Minski kokkuleppeid, mis näevad ette, et kontroll nende alade üle läheb täielikult tagasi Ukraina valitsusele.

23. veebruaril 2022 leppis EL ühehäälselt kokku esimeses sanktsioonide paketis, mis tekitas Venemaale vastuseks tema tegevusele lisakulusid. Paketti kuulusid individuaalsed sanktsioonid, finantspiirangud ja majandussuhete piirangud ELi ning Ukraina Donetski ja Luhanski oblasti väljaspool valitsuse kontrolli olevate alade vahel.

24. veebruaril 2022 mõistis Euroopa Ülemkogu Venemaa provotseerimata ja õigustamatu sõjalise agressiooni Ukraina vastu kõige karmimalt hukka ning väljendas koos oma rahvusvaheliste partneritega liidu täielikku solidaarsust Ukrainaga ja ukraina rahvaga. Oma ebaseadusliku sõjalise agressiooniga on Venemaa sestsaadik jätkanud rahvusvahelise õiguse rasket rikkumist, pannud Ukraina elanikkonna suhtes toime metsikusi ning õõnestanud Euroopa ja kogu maailma julgeolekut ja stabiilsust. Lisaks nõudis Euroopa Ülemkogu, et Venemaa lõpetaks viivitamata oma sõjalise tegevuse, viiks tingimusteta kõik väed ja sõjalise varustuse kogu Ukraina territooriumilt välja ning austaks täielikult Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust tema rahvusvaheliselt tunnustatud piirides.

Sestsaadik on liit reageerinud täiendavate sanktsioonipakettidega, sealhulgas on külmutatud varasid ja üksikisikutele on kehtestatud reisikeelde. Liit on kehtestanud piiravad meetmed ka finants-, energia-, transpordi- ja tehnoloogiasektori suhtes. Samuti on ta võtnud lisameetmeid, sealhulgas eelkõige peatanud osaliselt viisalihtsustuslepingu kohaldamise. Selle meetmega peatati lihtsustamine seoses dokumentaalsete tõendite, viisatasu, mitmekordsete viisade väljastamise ja viisataotluste menetlemise kestusega. See oli suunatud Venemaa diplomaatiliste passide omanikele, valitsusametnikele, äriinimestele ja äriorganisatsioonide esindajatele.

Alates Venemaa täieulatusliku Ukraina-vastase agressiooni algusest on olukord tunduvalt halvenenud, põhjustatud on traagilisi humanitaartagajärgi tsiviilelanikkonnale ja taristule ning Venemaa on veelgi laiendanud oma täielikku või osalist okupatsiooni Ukraina ida- ja lõunapoolsetes piirkondades. Miljonid ukrainlased on olnud sunnitud põgenema – kõik maismaapiiride kaudu, kuna lennuteed ei ole olnud kättesaadavad. Ulatusliku sissetungi otsese tagajärjena on Ukraina piiri naaberriikidesse ületavate inimeste arv pidevalt kasvanud. ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti andmetel ületas see 23. augustil 11 miljonit inimest, kellest ligikaudu 10 miljonit sisenes ELi.

31. augustil toimunud välisministrite mitteametlikul kohtumisel pidasid liikmesriigid vajalikuks viisalihtsustusleping täielikult peatada, et oluliselt vähendada ELi liikmesriikide poolt Venemaa kodanikele antavate uute viisade arvu ja hoida ära võimalust, et Venemaa kodanikud hakkavad otsima soodsamat viisakohtlemist.

Venemaad, kes peab niisugust agressioonisõda, ei saa EL pidada viisalihtsustuslepingu vastaspooleks seni, kuni too jätkab hävitavat välispoliitikat ja sõjalist agressiooni ELi kandidaatriigi vastu ning näitab üles täielikku hoolimatust rahvusvahelise reeglitepõhise korra vastu.

2. KAVANDATUD MEETMED

Sõjaline agressioon Euroopa Liiduga piirneva riigi vastu õigustab meetmeid Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide oluliste julgeolekuhuvide kaitseks.

Venemaa Föderatsioon ei ole mitte ainult ohustanud suhteid Euroopa Liidu ja selle liikmesriikidega, vaid on rikkunud ka Minski kokkuleppeid, õõnestades oma rahvusvaheliste kohustuste vastaselt Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja sõltumatust.