[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 30.8.2007

KOM(2007) 486 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

EUROOPA ÜHENDUSTE LAENUTEGEVUSE KOHTA 2006. AASTAL{SEC(2007)1079}

SISUKORD

Sissejuhatus 3

1. 2006. AASTAL VÕETUD LAENUD 3

2. LAENUDE ANDMINE KOLMANDATES RIIKIDES 4

2.1. Ülevaade 4

2.2. Ühenduse makromajanduslik finantsabi 4

2.3. Euroopa Investeerimispanga laenud 2006. aastal Kagu-Euroopa naaberriikides, Vahemere maades, Aasias ja Ladina-Ameerikas ning Lõuna-Aafrika Vabariigis 5

2.3.1. Euroopa Investeerimispanga eesmärgid ja prioriteedid 5

2.3.2. Laenude andmine 6

2.3.3. Tagatis 6

2.3.3.1. Üldtagatis 6

2.3.3.2. Riskijaotus 6

2.3.4. Euroopa Investeerimispanga koostöö komisjoniga ja muude asutustega 9

2.4. Lomé/Cotonou konventsioonide osalisriigid – laenutehingud 10

3. LAENUTEHINGUTE MÕJU EELARVELE 11

3.1. Eelarvetagatised 11

3.2. Intressitoetused 12

3.3. Euroopa Investeerimispanga rahastamine Euroopa Arengufondi vahenditest 12

Sissejuhatus

Nõukogu otsustes, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste erinevad laenude rahastamisvahendid, on nõutud, et komisjon teavitaks igal aastal nõukogu ja Euroopa Parlamenti nende vahendite kasutamisest.

Väljaspool ühendust sõlmitud laenutehingute puhul nõutakse vastavates nõukogu otsustes,[1] et komisjon annaks nõukogule ja parlamendile igal aastal teavet selliste Kagu-Euroopa naaberriikides, Vahemere maades, Ladina-Ameerikas ja Aasias ning Lõuna-Aafrika Vabariigis antavate Euroopa Investeerimispanga laenude kohta, mis on tagatud liidu eelarvega.

Nimetatud teavitamisnõuete täitmiseks kirjeldatakse käesolevas aruandes iga asjaomase valdkonna laenutehinguid. Et anda täielik ülevaade laenutegevusest, esitatakse ka lühikokkuvõte laenutegevuse rahastamiseks kogutud vahenditest, ühenduse poolt kolmandatele riikidele antud makromajanduslikust finantsabist ning ühenduse laenudega seotud intressitoetustest ja tagatistest. Lisaks antakse aruandes teavet Euratomi laenutehingute kohta.

Aruande tabelid on avaldatud komisjoni töödokumendis. Tekstis esinevad viited tabelitele osutavad komisjoni töödokumendile (edaspidi „lisa”)[2].

1. 2006. AASTAL VÕETUD LAENUD

Nõukogu heakskiidu saanud laenutehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma asjaomase ühenduse (EÜ, Euratom) nimel laenu kapitalituru vahenditest[3].

Euroopa ühenduste ja Euroopa Investeerimispanga võetud laenude kogusumma kahanes 2006. aastal 3,8 % ehk eelmise aasta 50,0 miljardilt eurolt 48,1 miljardile eurole (vt tabel ja joonis lisa punktis 1.1). Rohkem kui 99 % sellest laenusummast on võtnud Euroopa Investeerimispank. Sellist laenuvõtmise kahanemist võib selgitada Euroopa Investeerimispanga pisut väiksemas mahus laenuvõtmisega, mis tuleneb mõnevõrra aeglasemast laenude väljamaksmisest ja vahendite likviidsusega seotud asjaoludest, ning Euratomi, makromajandusliku finantsabi ja maksebilansi laene käsitlevate uute otsuste puudumisega.

Võttes arvesse tagasimakseid, tühistamisi ja vahetuskursi kõikumisi, oli tagasimaksmata laenude kogusumma 31. detsembril 2006. aastal 248,4 miljardit eurot, mis on 0,7 % vähem kui 2005. aastal (vt lisa tabel 1.2).

Võetud laenude jaotus vääringu järgi (vt lisa tabel 1.3) näitab eurolaenude osakaalu püsimist 2006. aastal samal, 37,9 % tasemel. Muudes ühenduse vääringutes võetud laenude osakaal vähenes 23,0 %-lt 16,6 %-le. Ühendusevälistes vääringutes võetud laenude osakaal kogusummas suurenes 39,5 %-lt 45,4 %-le. USA dollarites võetud laenude osatähtsus suurenes 27,9 %-lt 30,4 %-le. Aastal 2006 oli pärast vahetuslepingute sõlmimist 94,5 % laenudest muutuva intressimääraga, 2005. aastal oli see protsent 97,3 (näitaja enne vahetuslepingute sõlmimist: vt lisa tabel 1.3).

2. LAENUDE ANDMINE KOLMANDATES RIIKIDES [4]

2.1. Ülevaade

Kolmandatele riikidele, kellel on koostöölepingud ühendusega, antakse finantsabi mitmesuguses vormis, mis sõltub asjaomastest geograafilistest piirkondadest ja taotletavatest eesmärkidest. Üldiselt on see kahepoolsete laenude vormis (makromajanduslik finantsabi või toetus maksebilansi tasakaalustamiseks), millega ühendus aitab taastada riigi makromajanduslikku tasakaalu. Komisjon haldab neid finantstehinguid nõukogu otsuste alusel.

Muudel juhtudel annab Euroopa Investeerimispank oma vahenditest laenu üksikprojektide otserahastamise või üldiste laenude vormis pankadele, kes seejärel eraldavad raha väiksematele kohalikele projektidele. Mõnele neist laenudest on ühenduse eelarvest antud tagatis.

Euratomi laenude rahastamisvahend[5] on määratud finantsmeetmete võtmiseks liikmesriikides ja teatavates kolmandates riikides (Armeenia, Bulgaaria[6], Leedu, Rumeenia[7], Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi Vabariik, Ukraina, Ungari ja Venemaa).

Geograafilised piirkonnad, kus ühendus teeb laenutehinguid, on loetletud lisas (vt tabel 2.1).

2.2. Ühenduse makromajanduslik finantsabi

Makromajanduslik finantsabi laenudena on loomult erandlik ja moodustab ühe osa rahvusvahelise üldsuse jõupingutustest tagada koos Bretton Woodsi institutsioonidega maksebilansi tasakaalustamiseks toetus teatud riikidele, kellel on üleminekuaegseid makromajanduslikke raskusi. Ühenduse toetus keskendub naaberpiirkondadele, nt Lääne-Balkanile ja Kaukaasiale. Väljamaksed sõltuvad sellest, kas abi saavad riigid vastavad makromajandusliku stabiliseerimise ja struktuurireformide nõuetele. Seetõttu on tehingute arv igal aastal piiratud ja eri aastatel antud abi on raske objektiivselt võrrelda.

Nimetatud vahendi kaudu antud toetused ja laenud on loetletud lisas (vt tabel 2.2), milles on näha, et 2006. aastal on 19 miljoni euro suurune summa makstud välja kehtivate makromajandusliku finantsabi otsuste alusel. 2006. aastal ei võetud vastu uusi makromajandusliku finantsabi otsuseid. Peale selle on komisjoni aastaaruandes esitatud teavet kolmandatele riikidele antud makromajandusliku finantsabi kohta.

2.3. Euroopa Investeerimispanga laenud 2006. aastal Kagu-Euroopa naaberriikides, Vahemere maades, Aasias ja Ladina-Ameerikas ning Lõuna-Aafrika Vabariigis

Käesolev punkt on 2006. aasta aruanne, mis tuleb nõukogu otsuse 2006/24/EÜ artikli 2 kohaselt esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

2.3.1. Euroopa Investeerimispanga eesmärgid ja prioriteedid

2006. aasta oli viimane täisaasta, mil tehti tehinguid nende mandaatide alusel, mis hõlmavad Euroopa Investeerimispanga rahastamist ajavahemikul 1. veebruarist 2000 kuni 31. jaanuarini 2007.[8] Et uuendada välismandaati ajavahemikuks 2007–2013, on komisjon ja Euroopa Investeerimispank terve aasta jooksul osalenud läbirääkimistel, sealhulgas nõukogus toimunud läbirääkimistel; uuendamises lepiti lõpuks kokku ja see vormistati 19. detsembril 2006 nõukogu otsusega 2006/1016/EÜ[9].

Euroopa Investeerimispanga üldine prioriteet laenuandmisel ELi-välistes piirkondades on toetada ühenduse poliitilisi eesmärke. Piirkondlike eesmärkide puhul võetakse arvesse iga piirkonna erijooni ja prioriteete.

Kagu-Euroopa naaberriikide puhul tegi pank 2006. aastal tehinguid nii ühinevates- kui ka kandidaatriikides (Bulgaaria, Rumeenia, Horvaatia, Türgi ja endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik), et aidata neil valmistuda ühinemiseks, rahastades eelkõige investeeringuid, mille eesmärk oli lõimida nende infrastruktuur ELi omaga, ning aidates VKEsid. Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise eel allkirjastati vastastikuse mõistmise memorandumid, mille alusel toetab Euroopa Investeerimispank mõlema riigi investeerimiskavasid, mis hõlmavad kõiki olulisi majandussektoreid. Euroopa Investeerimispank jätkas investeeringute rahastamist ka teistes Lääne-Balkani piirkonna riikides (Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Montenegro[10] ja Serbia), et hõlbustada nende käimasolevat lõimumist ELiga. Üldisemalt on ELi ja Euroopa Investeerimispanga toetuse eesmärk edendada poliitilisi ja majandusreforme ning julgustada sotsiaalset leppimist piirkonnas.

Euroopa Investeerimispank on seadnud esikohale kommunikatsiooni- ja energeetikasektori ajakohastamise, moderniseerimise ja arendamise, pöörates eelkõige tähelepanu üleeuroopaliste võrkude arendamisele maantee- ja raudteekoridoride alusel, mille Euroopa transpordiministrite konverents on määratlenud keskmise tähtajaga arenguprioriteedina.

Asjaomaste riikide õigusaktide järkjärgulisel kohandamisel ELi õigusaktidega seati prioriteetseiks Euroopa Investeerimispanga projektidega seotud keskkonnaküsimused, samuti keskkonnaprojektid üldiselt. Samuti toetab Euroopa Investeerimispank otse või oma üldise laenude rahastamisvahendi kaudu erasektori arengut (väikesi ja keskmise suurusega ettevõtteid ning teisi tööstusega seotud algatusi), eriti välismaiseid otseinvesteeringuid ja neid, milles osalevad ELi partnerid.

Vahemere piirkonnas annab pank Euroopa-Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu (FEMIP) kaudu laenu peamiselt Euroopa-Vahemere piirkonna partnerluse raames, toetades majanduslikke ja sotsiaalseid uuendusi ning paremat piirkondlikku lõimumist. FEMIPi tegevus on suunatud erasektorile ja soodsa investeerimiskeskkonna loomisele eelkõige majandusarenguks vajaliku infrastruktuuri rahastamise kaudu. Lisaks toetatakse FEMIPi kaudu kooskõlas ELi prioriteetidega säästvat ja konkurentsivõimelist energiaarengut ja tarnekindlust. 2006. aasta novembris otsustas majandus- ja rahandusministrite nõukogu FEMIPit tugevdada ning osutas kahele prioriteetsele valdkonnale: erasektori arengule ja partnerluse tugevdamisele, et suurendada partnerriikide kaasamist.

Aasias ja Ladina-Ameerikas rahastab pank projekte, mis pakuvad huvi nii ühendusele kui ka asjaomastele riikidele – see hõlmab kaasrahastamist koos ELi projektide eestvedajatega, tehnoloogiasiiret, koostööd energeetika ja keskkonnakaitse valdkonnas. Euroopa Investeerimispank toetas ka ülesehitustööd pärast 2004. aasta detsembri hiidlainet. Seoses sellega laiendati Aasia ja Ladina-Ameerika mandaadi geograafilist ulatust, et hõlmata Maldiive.

Lõuna-Aafrika Vabariigis on pangale antud mandaat, mille kohaselt keskendutakse üldsuse huvides olevatele infrastruktuuriprojektidele ja erasektori toetusele, sealhulgas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele. Panga tegevus peab lisaks täiendama ühenduse Lõuna-Aafrika abipoliitikat, -kavu ja -vahendeid, mille tähtsaim eesmärk on vaesuse ja ebavõrdsuse vähendamine.

Kokkuvõte Euroopa Investeerimispanga tegevusest asjaomastes piirkondades alates 2002. aastast on esitatud lisa tabelis 2.3.1.

2.3.2. Laenude andmine

Jaotus riikide ja sektorite kaupa on esitatud lisas (vt punkti 2.3.2 alapunktid a–e).

2.3.3. Tagatis

2.3.3.1. Üldtagatis

Nõukogu muudetud otsuses 2000/24/EÜ on sätestatud ühenduse tagatise määraks 65 % kogumandaadist. See tähendab, et ühenduse tagatise määraks on 65 % sõlmitud laenulepingute kogusummast, ent seda nimetatud ülemmäära ulatuses, üksikute laenude tagasimaksete katkemine on tegelikult kaetud 100 % ulatuses.

2.3.3.2. Riskijaotus

Üldmandaadi kohane ühenduse tagatis katab kõik krediidiriskid, välja arvatud siis, kui kohaldatakse riskijaotuskokkuleppeid, mille puhul katab ühenduse tagatis üksnes teatava poliitilise riski, kusjuures mittepoliitilise riski kannab ja hüvitab pank. Muudetud otsusega 2000/24/EÜ on Euroopa Investeerimispanka kutsutud üles kohaldama riskijaotuskokkuleppeid 30 % ulatuses otsuse alusel antud laenudest (esimese üldmandaadi alusel oli osakaal 25 %).[11]

2006. aasta lõpus oli pank saavutanud mandaadi alusel antud kumuleerunud laenudest 18 %-lise riskijaotuse, samas kui riskijaotuseesmärk oli 30 %. Siiski tuleb meeles pidada, et Euroopa Liidu ja Euroopa Investeerimispanga vahelise tegeliku riskijaotuse täielikul analüüsil tuleks arvesse võtta Euroopa Investeerimispanga omavahendite arvelt tehtud tehinguid ilma ühenduse tagatiseta ühinemiseelse abi rahastamisvahendi ning Euroopa-Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu kaudu, samuti eraldi tehinguid panga juhatajate nõukogu poolt artikli 18 kohaselt antud loa alusel. Kuigi kõnealuseid tehinguid käesolevas aruandes ei käsitleta, tuleb märkida, et enamik enne ühinemist uutes liikmesriikides sõlmitud laenutehinguid toimus tõepoolest ühinemiseelse rahastamisvahendi alusel. Nende ühinemiseelsete rahastamisvahendite kaudu antud laenude kaasamine koguriskijaotusse suurendaks seda määra 18 %-lt ligikaudu 50 %-le.

Piirkondlikult on riskijaotuseesmärk täidetud ja ületatud Aasias ja Ladina-Ameerikas , kus 72 % laenulepingutest sõlmiti riskijaotuskorra alusel. Sellise riskijaotustaseme tegi võimalikuks Aasia ja Ladina-Ameerika mandaadi erilaad ning Euroopa Investeerimispanga strateegiline eesmärk anda selles piirkonnas laene, pöörates olulist tähelepanu erasektori Euroopa algatuste toetamisele (välismaised otseinvesteeringud, tehnoloogia ja oskusteabe siire).

Nii Kagu-Euroopas kui ka Vahemere piirkonnas moodustasid riskijaotustehingud 11 % mandaadi alusel antud laenudest. Vastavalt asjaomaste riikide kavade koostamise menetlusele kuulub enamik Euroopa Investeerimispanga poolt mandaadi alusel rahastatavaid projekte avalikku sektorisse ning seetõttu ei kohaldata nende suhtes riskijaotust. Lisaks on Vahemere piirkonnas erasektori edendajatel olnud raskusi ligipääsuga välispankadele (sealhulgas Euroopa pankadele), kes sooviksid anda garantiisid, mida Euroopa Investeerimispank oma kehtivate suuniste kohaselt aktsepteerib.

Lõuna-Aafrika Vabariigis oli 10 % laenudest antud riskijaotuskorra alusel.

Mandaadi kohase riskijaotuse piirkondliku jagunemise ülevaade on esitatud järgmises tabelis ning lisa tabelites 2.3.6–2.3.9 on määratud kindlaks 2006. aastal riskijaotuskorra alusel antud eraldi laenud.

Teine üldmandaat (nõukogu otsus 2000/24/EÜ, mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 2000 kuni 31. jaanuarini 2007)

miljonites eurodes

Mandaadi ülemmäärad, teine üldmandaat | 31.12.2006. aasta seisuga sõlmitud laenulepingute maht | Riskijaotuskorra alusel sõlmitud laenulepingute arv | Riskijaotuskorra alusel sõlmitud laenulepingute maht | Riskijaotuse osakaal (mandaadi ülemmäära suhtes) | Riskijaotuse osakaal (sõlmitud laenulepingute suhtes) |

Kagu-Euroopa naaberriigid | 9185 | 9142 | 33 | 1003 | 11 % | 11 % |

Vahemere maad | 6520 | 7177([12]) | 13 | 807 | 12 % | 11 % |

Aasia ja Ladina-Ameerika | 2480 | 2425 | 38 | 1756 | 71 % | 72 % |

Lõuna-Aafrika Vabariik | 825 | 837([13]) | 2 | 80 | 10 % | 10 % |

KOKKU | 19 010 | 19 581([14]) | 86 | 3646 | 19 % | 18 % |

Esimese üldmandaadi alusel saavutati tulemus, mille kohaselt oli kõigist sõlmitud laenulepingutest 24 % sõlmitud riskijaotuskorra alusel (eesmärk 25 %). Vaadeldes laene piirkondlike ülemmäärade taustal, olid tasemed järgmised: 81 % Aasia ja Ladina-Ameerika puhul, 26 % Kesk- ja Ida-Euroopa riikide puhul ning 3 % Vahemere maade puhul.

Esimene üldmandaat (nõukogu otsus 97/256/EÜ, mis hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 1997 kuni 31. jaanuarini 2000)

miljonites eurodes

Mandaadi ülemmäärad, esimene üldmandaat | 31.12.2006. aasta seisuga sõlmitud laenulepingute kogumaht | Riskijaotuskorra alusel sõlmitud laenu-lepingute arv | Riskijaotuskorra alusel sõlmitud laenulepingute maht | Riskijaotuse osakaal (mandaadi ülemmäära suhtes) | Riskijaotuse osakaal (sõlmitud laenulepingute suhtes) |

Kesk- ja Ida-Euroopa riigid | 3520 | 3446 | 21 | 896 | 25 % | 26 % |

Vahemere maad | 2310 | 2310 | 5 | 71 | 3 % | 3 % |

Aasia ja Ladina-Ameerika | 900 | 900 | 17 | 730 | 81 % | 81 % |

Lõuna-Aafrika Vabariik | 375 | 375 | 0 | 0 | 0 % | 0 % |

endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik | 150 | 150 | 0 | 0 | 0 % | 0 % |

KOKKU | 7255 | 7180 | 43 | 1697 | 24 % | 24 % |

2.3.4. Euroopa Investeerimispanga koostöö komisjoniga ja muude asutustega

Pank ja komisjon teevad tihedat koostööd, et valmistada ette ja kaasrahastada Euroopa Investeerimispanga projekte liidu eelarvest. 2006. aastal täiendati Euroopa Investeerimispanga antud laene intressitoetustega (neli uut keskkonnalaenu Vahemere maades), tehnilise abiga (12,3 miljonit eurot üldtoetustena, et rahastada tasuvusuuringuid, suutlikkuse parandamist, projektijuhtimist või -hindamist) ning struktuurifondidest ja Ühtekuuluvusfondist (eelkõige PHARE ja ISPA).

Lisaks tavapärastele koostöövormidele palus Euroopa Komisjon Euroopa Investeerimispangal pakkuda nõustamisteenuseid, et rakendada tema abi riskikapitalirahastu puhul Lõuna-Aafrikas. Euroopa Investeerimispanga ülesanne on nõustada komisjoni selle rahastu loomisel ja asutamisel ning seejärel osaleda tehnilises hindamises ja investeerimisettepanekute heakskiitmisel, ilma et ta ise oleks fondide finantsjuhtimisse kaasatud. Vahemere piirkonnas saab lisaks Euroopa Investeerimispanga omavahenditest antud laenudele kasutada FEMIPit, mis pakub Euroopa Liidu eelarve kaudu rahastatavat erakapitaliabi.

2006. aastal allkirjastasid Euroopa Komisjon, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank (EBRD) ning Euroopa Investeerimispank vastastikuse mõistmise memorandumi, et tugevdada kolme institutsiooni koostööd Ida-Euroopas ja Lõuna-Kaukaasias, Venemaal ja Kesk-Aasias. Sellise tihedama koostöö eesmärk on ühendada teadmised, suutlikkus ja iga osaleja konkurentsieelised, et rakendada edukalt Euroopa naabruspoliitikat, ELi-Venemaa strateegilist partnerlust ning Euroopa Investeerimispanga ja EBRD mandaate, et aidata osalevaid partnerriike.

Üldisemalt kooskõlastatakse Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Liidu eelarvet Euroopa kahepoolsetes asutustes (lepingud asutustega Agence Française de Développement , KfW arengupank ning Euroopa arenguabi rahastamise asutused (European Development Finance Institutions)) ning võimaluse korral muudes rahvusvahelistes finantsasutustes. Kaasrahastamist kasutatakse aktiivselt ning see on muutunud Euroopa Investeerimispanga toetatavate projektide puhul tavaliseks. Ühistegevus koos institutsioonidega, mis on spetsialiseerunud laiemalt valdkondlikele ja poliitilistele küsimustele, tagab paljudel juhtudel valdkondlike reformide tõhususe ning muudab elujõulisemaks investeerimisprojektid, mis valminuna peaksid toimima paranenud õiguslikus raamistikus. 2006. aastal kaasrahastati Euroopa Investeerimispanga laene Kagu-Euroopa naaberriikide mandaadi alusel koos mitmepoolsete, kahepoolsete ja riiklike institutsioonidega. Vahemere piirkonnas oli kaasrahastatud projekte 60 % selles piirkonnas antud Euroopa Investeerimispanga laenudest. Euroopa Investeerimispanga rahastatavate projektide kaasrahastamist Kagu-Euroopas ja Vahemere piirkonnas kajastavad lisa tabelid 2.3.3 ja 2.3.4.

Aasias ja Ladina-Ameerikas rahastas pank jätkuvalt projekte, mis olid nii ühenduse kui ka selle riigi huvides, kus projekti rakendati. Kaasrahastamist koos rahvusvaheliste finantsasutustega kajastab lisa tabel 2.3.5 ning 2006. aastal sõlmitud eraldi laenulepingute vastastikuseid huve kajastab lisa tabeli 2.3.5 punkt a.

2.4. Lomé/Cotonou konventsioonide osalisriigid – laenutehingud

Euroopa Investeerimispanga laenud AKV/ÜMT riikides[15] ulatusid 2006. aastal kokku 745 miljoni euroni, millest 167 miljoni euro ulatuses anti laene panga omavahenditest ning 578 miljoni euro ulatuses oli rahastajaks Euroopa Arengufond[16]. Kuigi need tehingud ei kuulu käesoleva aruande käsitlusalasse,[17] on piirkondliku ja valdkondliku jaotuse ülevaade esitatud lisa tabelis 2.4.

3. LAENUTEHINGUTE MÕJU EELARVELE

Laenutehingud mõjutavad liidu eelarvet siis, kui nendega kaasnevad ühenduse tagatised, intressitoetused või eritingimused, mida laenuandja seisukohast saab võrrelda riskiga seotud tehingutega.

3.1. Eelarvetagatised

22. detsembril 2004. aastal otsustas nõukogu muuta otsust 2000/24/EÜ, et võtta arvesse Euroopa Liidu laienemist ja Euroopa naabruspoliitikat (nõukogu otsus 2005/47/EÜ)[18].

Iga piirkonna uued ülemmäärad on järgmised (miljonites eurodes):

Kagu-Euroopa naaberriigid | 9185 |

Vahemere maad | 6520 |

Ladina-Ameerika ja Aasia | 2480 |

Lõuna-Aafrika Vabariik | 825 |

Türgi (tolliliidu sihtprogramm) Ülemmäär kokku | 450 19 460 |

Ühenduse tagatise piirmäär on 65 % laenude kogusummast, millele lisanduvad kõik seonduvad summad (esimese üldmandaadi alusel 70 %). Lisaks otsustas nõukogu 22. detsembril 2004. aastal anda Euroopa Investeerimispangale ühenduse tagatis teatud tüüpi projektidele Venemaal, Ukrainas, Moldovas ja Valgevenes antud laenudest tulenevate kahjude vastu (nõukogu otsus 2005/48/EÜ)[19]. Avatud krediidiliinide ülemmäär on 500 miljonit eurot ja Euroopa Investeerimispangale antakse erandlik sajaprotsendiline ühenduse tagatis.

Tagatud laenuperiood lõpeb 31. jaanuaril 2007, ent seda pikendatakse automaatselt kuue kuu võrra, kui laenude ülemmäära ei ole selleks kuupäevaks saavutatud. Eeldatakse, et pank sõlmib enne mandaadi lõppu lepingud kahe projekti kohta kogusummas ligikaudu 230 miljonit eurot.

2006. aastal (teise üldmandaadi seitsmes aasta) sõlmis Euroopa Investeerimispank laenulepinguid kogusummas 2,805 miljardit eurot, misjärel oli selle mandaadi alusel antud laenude kogumaht 18,280 miljardit eurot, mis moodustas 96 % ülemmäärast.

Üksikasjalik ülevaade tagatiste olukorrast on esitatud komisjoni poolaastaaruandes üldeelarvest kaetavate tagatiste kohta[20].

19. detsembril 2006 otsustas nõukogu anda Euroopa Investeerimispangale ühenduse tagatise ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks (nõukogu otsus 2006/1016/EÜ)[21]. Ühenduse tagatise ülemmäär on 65 % kõigi antud laenude ja tagatiste kogusummast, millest arvatakse maha tagastatud summad ning millele lisanduvad kõik seonduvad summad. Euroopa Investeerimispanga rahastamistehingute ülemmäär nimetatud mandaadi alusel ajavahemikul 2007–2013 on 27,800 miljardit eurot, mis koosneb 25,800 miljardi euro suurusest põhiülemmäärast ja kahe miljardi euro suurusest vabatahtlikust mandaadist, mille kasutamise üle otsustab nõukogu 2010. aasta vahearuande tulemuste põhjal.

Erinevad piirkondlikud ülemmäärad (soovituslikud vaheülemmäärad on kursiivis ) on järgmised (miljonites eurodes):

Ühinemiseelsed riigid | 8700 |

Naabruspoliitikaga hõlmatud riigid ja partnerriigid | 12 400 |

Vahemere maad | 8700 |

Ida-Euroopa, Lõuna-Kaukaasia ja Venemaa | 3700 |

Aasia ja Ladina-Ameerika | 3800 |

Ladina-Ameerika | 2800 |

Aasia | 1000 |

Lõuna-Aafrika Vabariik | 900 |

Põhiülemmäär | 25 800 |

Vabatahtlik mandaat | 2000 |

3.2. Intressitoetused

Intressitoetusi anti ühenduse mitme programmi raames nii liidus kui ka väljaspool liitu. Suurem osa nimetatud programmidest on lõpetatud ega mõjuta enam eelarvekulutusi. Pooleliolevad programmid ja vaadeldavate aastate jooksul makstud intressitoetuste summad on esitatud lisa tabelis 2.5.

3.3. Euroopa Investeerimispanga rahastamine Euroopa Arengufondi vahenditest

Lomé konventsiooni ja sellele järgnenud Cotonou lepingu alusel teeb Euroopa Investeerimispank AKV piirkonnas (Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikides) rahastamistehinguid, mida rahastatakse Euroopa Arengufondi eelarvest[22]. Tehingute jaotus on esitatud lisas (vt punkt 2.4).

[1] Nõukogu otsus 97/256/EÜ (muudetud nõukogu otsustega 98/348/EÜ ja 98/729/EÜ), mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 1997 kuni 31. jaanuarini 2000 (edaspidi „esimene üldmandaat”), ning nõukogu otsus 2000/24/EÜ (muudetud nõukogu otsustega 2000/688/EÜ, 2000/788/EÜ, 2001/778/EÜ, 2005/47/EÜ ja 2006/174/EÜ), mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 2000 kuni 31. jaanuarini 2007 (edaspidi „teine üldmandaat”). Nõukogu otsusega 1999/786/EÜ (Türgi maavärinajärgsete taastamismeetmete programm (TERRA)) moodustatakse ja laiendatakse üldmandaate. Lisaks on nõukogu otsusega 2001/777/EÜ kehtestatud erimeede Põhjamõõtme raames Venemaa Läänemere valgalas asuvatele valitud keskkonnaprojektidele laenude andmise kohta. Nõukogu otsusega 2005/48/EÜ on kehtestatud erimandaat teatud tüüpi projektide jaoks Venemaal ja läänepoolsetes uutes iseseisvates riikides (Ukraina, Moldova ja Valgevene).

[2] SEK(2007)1079.

[3] Kuna ESTÜ asutamislepingu kehtivus lõppes 2002. aastal, ei ole ESTÜ nimel uusi laene võetud.

[4] 2006. aastal ei andnud ühendused liikmesriikidele laenu. Bulgaaria ja Rumeenia ühinesid 1. jaanuaril 2007; seetõttu ei käsitata nendele riikidele antud tagatud laene nimetatud kuupäevast alates enam välislaenudena.

[5] Nõukogu otsus 77/270/Euratom, mida on muudetud nõukogu otsusega 94/179/Euratom. Laenude võtmise ülemmäär Euratomi laenude rahastamiseks oli esialgu kehtestatud nõukogu otsusega 77/271/Euratom. Seejärel on ülemmäära tõstetud selle otsuse mitmete muudatustega, millest viimasega (nõukogu otsus 90/212/Euratom) tõsteti seda ühe miljardi eküü võrra ehk neljale miljardile eküüle.

[6] Liikmesriik alates 1. jaanuarist 2007.

[7] Liikmesriik alates 1. jaanuarist 2007.

[8] Käesolev aruanne ei hõlma Euroopa Investeerimispanga tehinguid Aafrikas, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonnas, sest need on tehtud Cotonou partnerluslepingu raames, mis allkirjastati 2000. aastal 20 aastaks.

[9] ELT L 414, 30.12.2006, lk 95.

[10] Käesolevas aruandes esitatud andmed kajastavad Serbia ja Montenegro kui liitriigiga sõlmitud laenulepinguid, s.o enne uue õigusliku raamistiku jõustumist, mis kehtestati pärast Montenegro Vabariigi iseseisvumist.

[11] Nõukogu otsuses 2000/24/EÜ kutsutakse panka „tegema jõupingutusi katmaks 30 % oma käesoleva otsuse kohaste laenude kommertsriskist mitteriiklike tagatistega ja, niipalju kui võimalik, konkreetsete piirkondlike mandaatide alusel. Seda protsenti suurendatakse igal võimalikul juhul, kui turg seda võimaldab”.

[12] Sõlmitud laenulepinguid kokku (v.a tühistatud lepingud) Vahemere maades: 6,427 miljardit eurot.

[13] Sõlmitud laenulepinguid kokku (v.a tühistatud lepingud) Lõuna-Aafrika Vabariigis: 764 miljonit eurot.

[14] Sõlmitud laenulepinguid kokku enne tühistatud lepingute mahaarvamist: 19,58 miljardit eurot.

Sõlmitud laenulepinguid kokku (v.a tühistatud laenulepingud): 18,28 miljardit eurot.

[15] Aafrika, Kariibi mere, Vaikse ookeani piirkonna riigid ning ülemeremaad ja -territooriumid.

[16] Investeerimisrahastu vahendeid võib kasutada muu hulgas tavaliste laenude, tingimuslike, allutatud ja osaluslaenude, vahetusvõlakirjade, tagatiste ja aktsiakapitalis osalemise jaoks.

[17] 2006. aasta Euroopa Investeerimispanga aastaaruanne, mis käsitleb AKV-ELi Cotonou partnerluslepingu investeerimisrahastut http://ww.eib.org.

[18] ELT L 21, 25.1.2005, lk 9.

[19] ELT L 21, 25.1.2005, lk 11.

[20] KOM(2007) 66 ja SEK(2007) 241.

[21] ELT L 414, 30.12.2006, lk 95.

[22] Need tehingud ei kuulu käesoleva aruande käsitlusalasse.