ET Euroopa Liidu Teataja C 303/2

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtum COMP/37.956 — Sarrusvardad

(koostatud komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artikli 15 kohaselt, EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21)

(2006/C 303/02)

Komisjonile esitatud otsuse eelnõus on mitmeid tähelepanekuid seoses poolte õigusega ärakuulamisele.

1. Juurdepääs toimikule

Pooled kaebasid korduvalt konkurentsi peadirektoraadile ja, kui nad ei jõudnud kokkuleppele peadirektoraadiga, ärakuulamise eest vastutavale ametnikule.

Pärast seda, kui ettevõtted said kätte komisjoni 26. märtsil 2002 vastu võetud vastuväited, vahetati mitukümmend kirja ja faksi.

Kaebused olid peamiselt seotud toimikule juurdepääsu viisiga ning nendes käsitleti valdavalt ettevõtetele saadetud CD-ROMidel olevaid vigu. Kasutuspiirangutes tehtud vigade tõttu oli ettevõtetel võimalik kasutada mitmeid dokumente, mida ei oleks tohtinud lubada, samas polnud võimalik kasutada dokumente, kuigi ettevõtetel oli õigus neid näha.

Vead olid iseenesest kahetsusväärsed, kuid parandati vähemalt nende dokumentide puhul, mida ettevõtetel oli õigus saada, ning ärakuulamisõiguse rikkumise ärahoidmiseks anti ettevõtetele täiendavalt aega.

Võttes arvesse ajapikendust, oli pooltel aega vastamiseks praktiliselt kaks kuud, mis on piisav faktide analüüsimiseks ja kaitse esitamiseks.

Tuleks pidada meeles, et juhtum ei ole eriti keeruline, vastupidiselt olukorrale, kus konkurentsi piiravas tegevuses oleks olnud palju osalisi või kui fakte oleks olnud erakordselt raske tõlgendada.

Seetõttu tuleb järeldada, et ettevõtetele vastamiseks antud aeg vabastas komisjoni kohustusest anda piisavalt aega vastuväidetele vastamiseks ning see aeg oli kooskõlas esimese astme kohtu ja Euroopa Kohtu sätestatud põhimõtetega eelkõige seetõttu, et toimusid ärakuulamised, mille käigus pooled võisid suuliselt selgitada ja laiendada oma kirjalikke vastuseid vastuväidetele ning esitada täiendavaid kirjalikke selgitusi.

2. Ärakuulamised

Menetluslikult on see eriline juhtum, sest menetlus algas ESTÜ lepingu alusel, mille kohaselt ametlikul ärakuulamisel liikmesriikide esindajad ei osale. Ärakuulamine toimus 13. juunil 2002.

Vajadus hinnata kõiki tõstatatud küsimusi, eriti ärakuulamise käigus tõstatatud küsimusi tähendas siiski seda, et osakonnad ei saanud esitada komisjonile lõpliku otsuse eelnõud enne ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemist, s.o enne 23. juulit 2002.

Seetõttu saadeti pooltele täiendavad vastuväited 12. augustil 2002.

Need olid peamiselt tehnilist laadi. Kooskõlas komisjoni 26. juunil 2002 avaldatud teatisega ESTÜ asutamislepingu kehtivuse lõppemisest tulenevate konkurentsijuhtumite käsitlemise teatavate aspektide kohta väideti vastuväidetes, et edasises menetluses juhindutakse EÜ asutamislepingu menetlusõigusest ning juhtumi sisu hinnatakse endiselt kooskõlas ESTÜ asutamislepinguga.

Seejärel peeti teine ärakuulamine, kuhu kutsuti liikmesriikide esindajad. Konkurentsi peadirektoraat saatis neile ka juhtumi peamised dokumendid, nagu nähakse ette määruse nr 17/62 artikli 10 lõikes 5.

3. Olles võrrelnud vastuväiteid ja otsuse eelnõu lõplikku teksti, järeldan, et otsuse eelnõus ei ole uusi väiteid, mida ei ole esitatud vastuväidetes.