EUROOPA KOMISJON Brüssel,14.9.2016 COM(2016) 605 final 2016/0282(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ja millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2012/2002 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1305/2013, (EL) nr 1306/2013, (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1308/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014, (EL) nr 283/2014 ja (EL) nr 652/2014 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust 541/2014/EL



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Finantsmääruses on sätestatud põhimõtted ja menetlused ELi eelarve loomiseks ja täitmiseks ning ELi vahendite kontrollimiseks. Viimase 30 aasta jooksul on finantsmääruse üldiste finantseeskirjade arv hüppeliselt suurenenud. Lisaks on loodud palju valdkondlikke finantseeskirju: teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammis osalemise eeskirjad, Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ühissätted ning välistegevuse ühised rakenduseeskirjad. ELi vahendite kasutajad on korduvalt kurtnud nii üldiste kui ka valdkondlike eeskirjade paljususe, heterogeensuse ja keerukuse üle, mis tuleneb asjaolust, et eeskirjades võetakse arvesse programmide ülesehitust ja mitut kontrollitaset. Lisaks on finantseeskirjade keerukus aeglustanud ELi fondide rakendamist, muutes selle kulukaks ja vigaderohkeks. 2012. aastal tehti esimene samm sidusamate ja lihtsamate finantseeskirjade suunas: komisjon esitas ettepanekud 2014.–2020. aasta finantsraamistikus hõlmatud programmide kohta, millega vähendati programmide ja vahendite arvu, toodi need kokku ühiste eeskirjadega ühtsesse raamistikku, lihtsustati kohaldamise ja vahendite lõplike saajate kulude deklareerimise menetlusi, hõlbustati uuenduslike rahastamisvahendite kasutuselevõtmist, toetati ELi usaldusfonde ja parandati kontrollimeetmete kulutõhusust. Viimaste läbivaatamistega on finantsmäärus viidud läbirääkimiste tulemuste poolest kooskõlla 2014.–2020. aasta finantsraamistikuga (2013. aasta läbivaatamine) ja uue riigihangete direktiiviga (2015. aasta läbivaatamine). Siiski on lihtsustamiseks veel lisaruumi. Seda kinnitavad alates 2014. aastast saadud kogemused ja töö, mida on teinud kõrgetasemeline sõltumatute ekspertide rühm Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasusaajate huvides toimuva lihtsustamise jälgimiseks. Ka finantsmääruse läbivaatamise avalik arutelu näitab sidusrühmade selgeid ootusi selles valdkonnas. Seega tuleb jõupingutustega jätkata, et kaotada kitsaskohad, tagada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning teiste ELi fondide koostoime ja täiendavus ning suurendada tulemus- ja kontrollinõuete tõhusust. Lihtsamad ja paindlikumad finantseeskirjad aitavad optimeerida kulutusi ja 2014.–2020. aasta finantsraamistiku mõju ning on sellisena üks tähtsamaid elemente komisjoni algatuses „Tulemustele keskenduv ELi eelarve“, mille eesmärk on tagada, et vahendeid eraldatakse prioriteetidele ja et iga meetmega saavutatakse parimad tulemused ja suurim lisaväärtus. Lisaks vähendab algatus ELi eeskirjade rakendamisega seotud kulusid ja vigade arvu. Selleks et ELi eelarve suudaks kohaneda muutuvate oludega ning reageerida ootamatutele olukordadele, on tarvis lihtsamaid ja paindlikumaid finantseeskirju. Käesolev seadusandlik ettepanek on 2014.–2020. aasta finantsraamistiku läbivaatamise lahutamatu osa, mis aitab saavutada finantsraamistiku kaht peamist eesmärki: lihtsustamist ja paindlikkust. Seetõttu teeb komisjon ühes õigusaktis ettepaneku üldiste finantseeskirjade põhjaliku läbivaatamise kohta, millega kaasnevad vastavad muudatused valdkondlikes finantseeskirjades, mis on sätestatud mitmeaastaseid programme käsitlevas 15 õigusaktis. Valdkondlike muudatuste lisamisega ühtsesse seadusandlikusse ettepanekusse tahetakse tagada sidus läbirääkimisprotsess ja kiirendada vastuvõtmist seadusandja poolt. Põhirõhk on alljärgnevatel valdkondadel. 1. Lihtsustamine ELi vahendite saajate kasuks. Paljude meetmete eesmärk on lihtsustada ELi vahendite saajate elu. Need on seotud toetuste (väikeste toetuste mittekumuleerumise kontrolli ja mittetulunduslikkuse põhimõtte kaotamine; lihtsamad mitterahaliste toetuste hindamise eeskirjad; vabatahtliku töö arvestamine; teatavatel tingimustel toetuste andmine ilma konkursikutseta) ja lihtsustatud vormis toetustega (VIII jaotis). 2. Mitme kontrollitaseme asemel toetumine ühele auditile, hindamisele või loale ning aruandlusnõuete ühtlustamine. Nende meetmete eesmärk on suurendada võimalikult palju toetumist ühele auditile, hindamisele või loale (näiteks vastavus riigiabi eeskirjadele), kui audit, hindamine või luba vastab ELi süsteemis arvesse võetavatele vajalikele tingimustele. Üldisemalt lihtsustatakse koostööpartneritele (rahvusvahelised organisatsioonid, Euroopa Investeerimispank / Euroopa Investeerimisfond, riiklikud tugipangad, riigiasutused, vabaühendused) kehtivaid eeskirju, toetudes aina rohkem nende menetlustele ja poliitikale, mis on saanud positiivse hinnangu. Pikaajaliste partneritega sõlmitud finantsraampartnerlused võimaldavad edasi liikuda rahastajate auditi-, aruandlus- ja muude haldusnõuete ühtlustamisega (V jaotis, artiklid 122, 123 ja 126). 3. Hübriidmeetmete või meetmete või vahendite kombinatsiooni suhtes ainult ühe eeskirjade kogumi kohaldamise võimaldamine. Ettepaneku eesmärk on ELi partnerite jaoks asju mitme meetme abil veelgi lihtsustada, et vältida erinevate eeskirjade ja menetluste paralleelset kohaldamist, eelkõige kombineerides Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rahastamise rahastamisvahenditega ja Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondiga (V jaotis). 4. Rahastamisvahendite tõhusam kasutamine. Optimeeritakse tagasisaadavate vahendite kasutamist, tagatakse ELi peamistele koostööpartneritele võrdsed tingimused, vähendatakse lõplike kasusaajate isikuandmete avalikustamisega või menetlusest kõrvalejätmise kriteeriumidega seotud koormavaid nõudeid (X jaotis). 5. Eelarve paindlikum haldamine. Ettepanekus esitatakse mitu võimalust eelarve paindlikumaks muutmiseks, et liidul oleks võimalik tõhusamalt reageerida ootamatutele probleemidele ja uutele ülesannetele ning saavutada sujuvam kriisijuhtimine. Nende hulka kuuluvad: välistegevuse geograafiliste vahendite eelarves nn paindlikkuspuhvri loomine ettenägematute vajaduste ja uute kriiside jaoks; Euroopa Liidu Solidaarsusfondi ja Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi tõhusam aktiveerimine; usaldusfondide loomine sisepoliitikas (artiklid 14 ja 227); ELi kriisireservi loomine koos vabastatud assigneeringute uuesti kasutamisega; järgmises mitmeaastases finantsraamistikus võimalus, et finantstehingud, mis ei ole rahastamisvahendid, looksid liidule tingimusliku kohustise, mis ületab liidu finantsvastutuse katmiseks ettenähtud finantsvarasid (artikkel 203); ühise rahastamisfondi loomine, kus hoitakse finantstehinguteks ettenähtud vahendeid (artikkel 205). Hiljutised algatused (näiteks Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) või Euroopa Säästva Arengu Fond (EFSD)) on tõepoolest viidanud vajadusele kasutada täielikult ELi eelarve finantsvõimendust, luues eraldamata tingimuslikud kohustised. X jaotises on sätestatud raamistik nende finantsriskide lubamiseks, juhtimiseks ja kontrollimiseks. 6. Tulemustele keskendumine ja aruandluse ühtlustamine. Kulude hüvitamise asemel keskendutakse rohkem tulemustele kindlasummaliste maksete, auhindade, väljundi- ja tulemuspõhiste toetuste ning tingimuste täitmisest sõltuvate maksete abil (XIII jaotis, artikkel 121). See peaks aitama veelgi vähendada ELi fondide rakendamise kulusid ja vigade arvu. Aruandluse valdkonnas rühmitatakse aruanded ümber eelarveprojekti ja integreeritud finantsaruandluse paketi põhjal, et suurendada tõhusust ja läbipaistvust nii üldsuse kui ka eelarvepädevate institutsioonide ees (artiklid 39 ja 239–245). 7. Lihtsam ja vähem mahukas avalik haldus ELis. Hõlbustatakse institutsioonide- või asutustevaheliste lepingute sõlmimist või delegatsioonide tööd, et koondada haldusassigneeringute rakendamine Euroopa büroodesse või rakendusametitesse (artiklid 57, 58, 64, 65 ja 68). Finantsrikkumiste uurimise toimkonnad (artikli 73 lõige 6) liidetakse varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi (EDES) komisjoniga (artikkel 139) ning iga-aastased rahastamisotsused asendatakse mitmeaastaste otsustega (artikkel 108). 8. Kodanike kaasamise võimaluste loomine. Ettepanekus nähakse ette võimalus, et liidu eelarve täitmise küsimuses saaksid komisjon, liikmesriigid ja kõik muud liidu eelarvet täitvad asutused konsulteerida kodanikega (artikkel 54).

ELi finantseeskirjade lihtsustamise ja paindlikumaks muutmisega sillutatakse käesoleva ettepanekuga teed järgmise põlvkonna (2020. aasta järgsete) kuluprogrammide ettevalmistamiseni. •Järjepidevus poliitikavaldkonda käsitlevate olemasolevate sätetega Lihtsamate ja paindlikumate ELi finantseeskirjade loomisega on komisjon taganud, et ei nõrgesta usaldusväärset finantsjuhtimist, mis on jätkuvalt peamisi eesmärke. Hoopis vastupidi, käesoleva ettepanekuga tugevdatakse ka maksustamise vältimist käsitlevaid eeskirju, mida peavad järgima ELi koostööpartnerid, ning täpsustatakse, et kohustus vältida huvide konflikte kehtib täielikult kõigile ELi fondide rakendamise viisidele (kaasa arvatud liikmesriikide tasandil). Samuti tugevdatakse sellega olemasolevaid süsteeme, millega kaitstakse ELi eelarvet pettuste ja finantsrikkumiste eest (laiendades varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemis eelarvevahendite käsutaja pädevust meetmete võtmisele kaudse eelarve täitmise korral). ELi finantseeskirjade lihtsustamine aitab ka vähendada ELi fondide rakendamiseks vajalikke kulusid ja aega ning vigade arvu. Lisaks peaks see suurendama poliitika mõju ja tulemusi kohapeal. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Ettepaneku finantsmääruse läbivaatamist käsitleva osa alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 322 ning teise osaga muudetud õigusaktide õiguslik alus on valdkondlik õiguslik alus. •Subsidiaarsus (jagatud pädevusalade puhul) ELi üldiste finantseeskirjade ja valdkondlike õigusaktide kohta esildatud muudatuste vastuvõtmine kuulub ELi ainupädevusse. •Proportsionaalsus Ettepanekus keskendutakse lihtsustamisele ja selles ei ole eeskirju, mis ei ole vajalikud aluslepingu eesmärkide saavutamiseks. Nimelt piirdutakse selle koondosas esildatud valdkondlike õigusaktide muudatustes nendega, mis on vajalikud, et võimaldada finantsmääruses välja pakutud lihtsustustel saavutada kohapeal oma täielik mõju. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Sidusrühmadega konsulteerimine 2016. aasta aprillis ja mais toimus finantsmääruse läbivaatamise avalik arutelu. Paljudelt eri sidusrühmadelt saadi kokku 111 vastust, mis viitavad esildatud lihtsustamis- ja paindlikkusmeetmete üldisele toetusele (vastavalt 65% ja 79%). Seoses ELi toetuseeskirjade lihtsustamisega eelistavad sidusrühmad jätkuvalt tegelike kulude hüvitamist, kuid ei ole vastu lihtsustatud hüvitamisele ühikuhinna, kindlasummaliste maksete või kindlasummaliste maksete kaudu või eelmääratletud tulemuste põhjal hüvitamisele, tingimusel, et need ei ole kohustuslikud. Ettepanek kajastab neid küsimusi. Nimelt on kulude lihtsustatud hüvitamine ainult lisavõimalus, mida eelarvevahendite käsutaja kasutab seoses toetatavate meetmete ja kasusaajate olemusega. ELi koostööpartnerid (riiklikud arenguasutused, rahvusvahelised organisatsioonid, Euroopa Investeerimispank / Euroopa Investeerimisfond, vabaühendused) paluvad, et komisjon toetuks rohkem nende eeskirjadele ja poliitikale, tingimusel, et need on saanud positiivse hinnangu. Nad kurdavad oma süsteemide või menetluste mitmekordse eelneva hindamise või ühe ja sama tegevuse korduvate ELi ja teiste rahastajate poolsete auditite üle, kuigi oleks võimalik, et kõik toetuksid ühele hindamisele ja auditile. Lisaks kritiseerivad nad seda, et rahastajatel on erinevad aruandlusnõuded. 6. aprillil 2016 toimus Brüsselis teadlikkuse suurendamise üritus, mille eesmärk oli võimaldada sidusrühmadel esitada finantsmääruse kohta oma muresid või soovitusi. Nende märkused on kooskõlas avaliku arutelu kohta saadud vastustega. Neid küsimusi käsitletakse käesoleva ettepaneku meetmete abil. •Mõjuhinnang Finantsmääruse kõnealuse läbivaatamise mõju ei ole hinnatud. Finantsmäärusel kui sellisel on piiratud majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju (selles nähakse ette kuluprogrammide rakendamise üldeeskirjad, kuid konkreetne majanduslik või sotsiaalne mõju tekib siis, kui tehakse poliitikavalikud valdkondlike programmide rakendamisel). Esildatud valdkondlike õigusaktide muudatused tulenevad lihtsalt finantsmääruses esitatud lihtsustustest. •Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine Kuigi finantsmääruse läbivaatamine ja vastavad muudatused valdkondlikes õigusaktides ei kuulu õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi alla, on need kooskõlas parema õigusloome tegevuskavaga ja aitavad sellele märkimisväärselt kaasa. Nimelt vähendab ettepanek ELi eelarvele kohaldatavate üldiste finantseeskirjade koguarvu ligikaudu 25% võrra ja toob need kokku ühtsesse eeskirjade kogumikku, mis asendab nii finantsmäärust kui ka selle kohaldamise eeskirju.

·Kohaldamiseeskirjade tähtsaimad sätted on viidud üle finantsmäärusesse, vähemtähtsad osad aga lõimitakse vajaduse korral ja üksikjuhtumipõhiselt komisjoni kodukorda või komisjoni avaldatavatesse suunistesse. ·ELi institutsioonidele ja asutustele kehtivad üksikasjalikud hanke-eeskirjad koondatakse läbivaadatud finantsmääruse lisasse, mida võidakse muuta delegeeritud õigusaktiga. ·Finantsmääruse teise osa sätted, milles käsitletakse Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi, teadusuuringute, välistegevuse ja teiste kindlate ELi fondide suhtes kohaldatavaid erisätteid, lisatakse finantsmääruse asjakohastesse osadesse, välja arvatud juhul, kui need ei ole enam asjakohased. Finantsmääruse läbivaatamise ettepanekus rõhutatakse ka ühiseid aspekte ja vähendatakse iseärasusi miinimumini, et eeskirjad oleks kasutajate jaoks lihtsamini kohaldatavad: keskendutakse ühistele eeskirjadele, mida kohaldatakse kõigile eelarve täitmise meetoditele (otsene, kaudne ja koostöös liikmesriikidega toimuv eelarve täitmine) ja kõigile õiguslikele vahenditele, koondades nad vastavatesse peatükkidesse. Euroopa büroosid, rakendusameteid, detsentraliseeritud asutusi ning avaliku ja erasektori partnerlusega tegelevaid asutusi käsitlevad sätted, mis on praegu finantsmääruses läbisegi, koondatakse ühte peatükki. Eeskirjad ELi usaldusfondide, eelarvetoetuste ja ekspertide (sealhulgas uurimisekspertide) kohta koondatakse uue pealkirja „Muud eelarve täitmise vahendid“ alla. Ettepanekus keskendutakse palju ka kehtivate ELi finantseeskirjade sisulise lihtsustamise saavutamisele. Nagu on mainitud eespool punktis 1, on ettepanekus mitu elementi, mis vähendavad ELi vahendite taotlejate ja saajate halduskoormust. Ettepaneku kohaldamisalasse kuuluvad ka mikroettevõtjad, mis võivad olla ELi vahendite saajad ja peavad seetõttu eeskirju täitma. Teatavates valdkondades aga vähendatakse ettepanekus tavaliselt VKEdena tegutsevate ettevõtjate kulusid (asendades rahastamisvahendite valdkonnas avaldatavate vahendite saajate isikuandmed statistiliste koondandmetega) ning üldisemalt peaks mitu lihtsustamismeedet olema kasulikud kõigi ettevõtjate jaoks. •Põhiõigused Ettepanek on kooskõlas põhiõiguste kaitsega. 4.MÕJU EELARVELE Ettepanekul ei ole mõju eelarvele. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus 1. Lihtsustamine ELi vahendite saajate kasuks 1.1. Toetuste kasutamise lihtsustamine, kindlasummalised maksed ja kulude arvutamine Paljude meetmete eesmärk on lihtsustada ELi vahendite saajate elu ja need käsitlevad järgmisi aspekte: toetustaotluste sisu, mitterahaliste toetuste väärtus, vabatahtliku töö arvestamine, liikmesriikidele teatavates olukordades ilma konkursikutseta toetuste andmise tingimused, mittetulunduslikkuse põhimõte, toetuste mittekumuleerumise põhimõte ja toetuste andmise otsuste järkjärguline kaotamine. Ülejäänud meetmed on seotud üleminekuga lihtsamale ja vähem mahukale avalikule haldusele. 1.1.1. Üldised finantseeskirjad Ettepanekus pooldatakse lihtsustatud vormis toetuste kasutamist, mida võib teha kõigi ELi rahastatavate programmide puhul, kus meetmed ja nende aluseks olevad kulutused võimaldavad sellist käsitlusviisi (näiteks koolitus- ja liikuvusmeetmed, reisikulud jms). See leevendaks halduskoormust, suurendaks vahendite saajate kindlustunnet seoses hüvitatavate summadega ning soodustaks lihtsustatud vormis toetuste ja nende kombinatsioonide kasutuselevõtmist (artikkel 175). Ekspertide hinnangute kasutamine. Lihtsustatud vormis toetuste kasutuselevõtmist on takistanud tegelike kulude mõistlike hinnanguliste summade kindlakstegemiseks vajalike andmete puudumine. See tuleneb sageli asjaomaste meetmete uuenduslikkusest või asjaolust, et meetmeid rakendatakse ainult teatavates riikides ja teiste riikide kohta ei ole andmed kättesaadavad. Selle lünga täitmiseks on tehtud ettepanek kasutada lisaks statistilistele või ajaloolistele andmetele või nende asemel ekspertide hinnanguid, olenevalt meetme iseloomust (artikkel 175). Kindlasummaliste maksete, ühikuhindade ja kindlasummaliste maksete loamenetluse lihtsustamine. Asendatakse pikk ja koormav loaprotsess (kolleegiumi otsus üle 60 000 euro suuruse summa korral ühe toetuse kohta), võimaldades vastutaval eelarvevahendite käsutajal võtta vastu lihtsustatud vormis toetuste andmise otsused. See tasand on asjakohasem, arvestades, et otsuse sisu on äärmiselt tehniline (arvutusmetoodika, andmete ülevaated jms) (artikkel 175). Toetustaotluste ja kaasnevate lisadokumentide sisu lihtsustamine ja täpsustamine. Taotleja finants- ja toimimissuutlikkust tõendavat teavet ei ole kohustuslik esitada, kui see ei ole kinnitatud (näiteks avalike asutuste korral). Raamatupidamisarvestuse valdkonnas viiakse auditiaruande esitamise kohustus kooskõlla kohaldatava ELi ja riikliku õigusega (artikkel 189). Toetuste mittekumuleerumise põhimõtte lihtsustamine. Sellest eeskirjast on vabastatud sellised toetused nagu füüsiliste isikute stipendiumid, otsetoetused pagulastele, töötutele ja teistele kõige rohkem abi vajavatele isikutele, sest tavapäraselt on nende summa üsna väike (artikkel 185).

Mittetulunduslikkuse põhimõtte kaotamine. Mittetulunduslikkuse põhimõtte tähtsus on praktikas märkimisväärselt vähenenud. Põhimõtte pärast toetatakse rahastamisvahenditega tuluteenivaid projekte. Mittetulunduslikkuse põhimõte ei soodusta mittetulunduslikke projekte: vahendite saajaid ei innustata tagama, et nende projektid oleksid jätkusuutlikud või tulutoovad ning sellel on negatiivne mõju majandusele. Mitterahaliste toetuste väärtuse kindlaksmääramise lihtsustamine. Need toetused ei ole rahastamiskõlblikud kulud ja seetõttu ei ole nende täpne väärtus tähtis. Siiski võib neid kaasrahastamisel jätkuvalt vastuvõetavaks pidada. Iga eelarvevahendite käsutaja poolt hinnangulise eelarve vastuvõtmise ajal kindlaksmääratud väärtus võib näidata, et meetmel on peale ELi toetuse ka muid rahastamisallikaid ja et järgitakse kaasrahastamise põhimõtet (artikkel 184). Vabatahtliku töö arvestamine. Et hõlbustada väikeste organisatsioonide osalemist ELi poliitika elluviimises keskkonnas, kus kättesaadavad vahendid on piiratud, on tähtis arvestada rahastamiskõlblike kuludena vabatahtlike tehtava töö väärtust. Seetõttu võivad sellised organisatsioonid kasutada suuremal määral vabatahtlike tööd, et tagada meetme kaasrahastamine (artiklid 175, 180 ja 184). Ilma konkursikutseta toetuste andmise tingimuste lihtsustamine ja ühtlustamine. Tehakse ettepanek laiendada liikmesriikide volitatud üksustele otsetoetuste andmise võimalus juhtudele, kus on tegemist de facto või de jure monopoliga või kus otsetoetuste saajad on valitud nende tehniliste pädevuste, kõrge spetsialiseerumise või halduspädevuste tõttu. Lisaks lubatakse eelarvevahendite käsutajal koondada hindamisaruanne ja toetuse andmise otsus ühte dokumenti. See leevendab halduskoormust ja kiirendab otsetoetuste andmist (artikkel 188). Lihtsam arvestussüsteem. Arvestusperiood on kõigi jaoks viis aastat (kolm aastat, kui rahastamise summa on 60 000 eurot või väiksem), ka kaudse eelarve täitmise korral (artikkel 128). Toetuste nominaalne käsitlusviis. Kui toetused esitatakse ainult absoluutväärtuses (mitte protsendimäärana rahastamiskõlblikest kuludest), kinnitatakse kulude rahastamiskõlblikkus hiljemalt lõppmakse tegemise ajal (artikkel 180). Kinnitamise jaoks võib kasutada lihtsustatud (nn nominaalset) käsitlusviisi (artikkel 150). Toetuse andmise otsuste järkjärguline kaotamine. Tehakse ettepanek kaotada järk-järgult toetuste andmise otsused ja kasutada peamiselt toetuslepinguid ning vaadata praeguse mitmeaastase finantsraamistiku lõpus läbi e-toetuste kasutuselevõtmise suunas tehtud edusammud (artikkel 277). 1.1.2. Valdkondlikud eeskirjad Lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamiseks finantsmääruses tehtud täiendustele lisanduvad valdkondlike õigusaktide muudatused, millega laiendatakse lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamist, mis on sätestatud ·määruses (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, ·Euroopa Sotsiaalfondi määruses (EL) nr 1304/2013 ja ·määruses (EL) nr 223/2014, milles käsitletakse Euroopa abifondi enim puudustkannatavate isikute jaoks. 2. Mitme kontrollitaseme asemel toetumine ühele auditile, hindamisele või loale ja ühtlustatud aruandlusnõuded Nende meetmete eesmärk on suurendada võimalikult palju toetumist ühele auditile, hindamisele või loale (näiteks vastavus riigiabi eeskirjadele), kui see vastab ELi süsteemis arvesse võetavatele vajalikele tingimustele. Et vältida mitme kontrollitaseme teket, edendab komisjon rahvusvaheliselt tunnustatud standardite või rahvusvaheliste parimate tavade järgimist selles valdkonnas ning ühiseid aruandlusnõudeid rahastajate seas – ·ELi tingimustega võrdväärsete tingimuste korral tuginetakse teiste üksuste (rahastajate) poolt vahendite saajate kohta juba läbi viidud eelhindamistele ja kontrollile (artikkel 122). ·Samuti pooldatakse alati tuginemist rahvusvaheliselt tunnustatud standardite kohaselt läbiviidud audititele, et hoida ära samade isikute või üksuste ühe ja sama tegevuse kohta mitme auditi läbiviimine. See võimaldaks komisjonil tugineda sõltumatutele audititele, mille on ELi vahendite kasutamise kohta läbi viinud rahvusvahelised partnerid (ÜRO, Maailmapank jt) või liikmesriigid (artikkel 123). ·Komisjoni aruandlusnõuded ühtlustatakse rahastajate nõuetega: komisjon toetab ühiste aruandlusnõuete vastuvõtmist peamiste rahvusvaheliste partneritega sõlmitud finantsraampartnerluste kaudu (artikkel 126). ·See võimaldab komisjonil tugineda kaudsel eelarve täitmisel ELi partnerite süsteemidele ja menetlustele, kui need on saanud positiivse hinnangu (artikkel 149), ning kehtestada õiguskaitsevahendid, kui teatavad eeskirjad või menetlused ei ole piisavad ELi finantshuvide kaitsmiseks. Hindamist ei toimu, kui komisjon nõuab oma või muude kindlate menetluste kasutamist. Kõigil juhtudel tuleks järelevalve- või kontrollitaset kohandada proportsionaalsuse põhimõtte alusel. ·Finantsraampartnerluste tugevdamine (artikkel 126). Sellised usaldusväärsete partneritega sõlmitud pikaajalise koostöö lepingud hõlmavad tulevikus kõiki otsese ja kaudse eelarve täitmise meetmeid ning kajastavad, mil määral võib komisjon tugineda positiivse hinnangu saanud süsteemidele ja menetlustele ja ühtse eeskirjade kogumi kohaldamisele kõigile õigusaktidele. Pikaajalised partnerluslepingud annavad paindliku raamistiku võimalikul määral ühele hindamisele ja auditile tuginemiseks ning auditi-, aruandlus- ja muude haldusnõuete ühtlustamiseks rahastajate seas. 3. Hübriidmeetmete või meetmete või vahendite kombinatsiooni suhtes ainult ühe eeskirjade kogumi kohaldamise võimaldamine Ettepaneku eesmärk on kaudse eelarve täitmise valdkonnas ELi partnerite jaoks asju veelgi võimalikult palju lihtsustada.

3.1. Üldised finantseeskirjad ·Komisjoni koostööpartneri suhtes kahe asemel ainult ühe eeskirjade kogumi kohaldamine on lubatud teatavatel juhtudel, hoolimata meetme iseloomust ja sellest, kas partneri roll on olla vahendite haldaja või tegutseja. Kui hübriidmeetme puhul on kombineeritud kaudne ja otsene eelarve täitmine ning järgitakse kaht eeskirjade kogumit, kehtivad lisaelementidele, millele kohaldatakse praegu otsese eelarve täitmise eeskirju (väga sageli tehnilise abi korral), meetme põhiosade eeskirjad (näiteks rahastamisvahendi kasutamine tagatiste või muuga (artikli 208 lõige 2)). ·Toetuste ja rahastamisvahendite kombinatsioonide lihtsustamiseks kohaldatakse üht eeskirjade kogumit (rahastamisvahendite eeskirjad) rahastamisvahendeid täiendavatele toetustele, kui need on kombineeritud ühte meetmesse (artikli 208 lõige 2). ·Toetuste ja rahastamisvahendite arvestusperiood ühtlustatakse viiele aastale (kolmele aastale kuni 60 000 euro suuruste summade korral) (artikkel 128). 3.2. Valdkondlikud eeskirjad ·Riigiabi kontroll piirneb riigiabi järjepidevuse kontrolliga finantsmääruse alusel ette nähtud ELi tasandi rahastamisvahendite puhul, mida toetatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest (topeltkontrolli ei tehta). Liikmesriikide makseid ELi tasandi rahastamisvahenditesse, mille suhtes ei kohaldata peale makse kasutamise geograafilise piirkonna tingimuse mingeid muid maksete kasutamise lisatingimusi, ei kontrollita veel kord eraldi, sest finantsmääruse alusel on rahastamisvahend riigiabi eeskirjadega juba kooskõlas. Seda täpsustatakse asjakohaste suunistega. ·Pikendatakse VKEsid käsitlevat algatust, tänu millele saab algatust kasutada ka pärast 2016. aastat ja liikmesriikidel on võimalik eraldada algatuse jaoks vahendeid kuni 2020. aastani. ·Laiendatakse ja täpsustatakse ühissätete määruse sätteid rahastamisvahendite ja toetuste kombinatsioonide kohta, et hõlbustada nende kombineeritud kasutamist. ·Esitatakse uus võimalus kombineerida Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid/EFSI ning uus struktuur Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kombineerimiseks EIP ja Euroopa Investeerimisfondiga: Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmid peaksid suutma panustada rahastamisvahenditesse kombinatsioonis EIP rahastamisega EFSI raames. 4. Rahastamisvahendite tõhusam kasutamine 4.1. Üldised finantseeskirjad Kogemused rahastamisvahenditega ja eelkõige peamiste koostööpartnerite (EIP/Euroopa Investeerimisfond) panus viitab järgmistele võimalustele parandada nende juhtimist ja tõhusust: ·tõhususe suurendamiseks tuleks kõiki rahastamisvahendi tekitatud tagasisaadavaid vahendeid (tulu + tagasimaksed) kasutada sama rahastamisvahendi jaoks; aruandlusega tagatakse täielik läbipaistvus (artikli 202 lõige 2); ·EIP/Euroopa Investeerimisfondi staatus ELi peamise koostööpartnerina säiliks, kuid komisjoni ja suurema arvu potentsiaalsete asutuste vahel tuleks võimaldada otseseid läbirääkimisi, et tagada nende vahel võrdsed tingimused (artikkel 149); ·arvestades, et on võimatu tagada ELi eeskirjade täielikku järgimist, kui EL osaleb rahastamisvahendis fondi vähemusaktsionärina, tehakse ettepanek lubada sellistel juhtudel kohaldada ELi eeskirju hoopis proportsionaalselt (artikli 208 lõige 4); ·vahendite lõplike saajate isikuandmete avaldamine asendatakse statistiliste andmetega, mis on koondatud asjakohaste kriteeriumide alla, mis on esildatud alla 500 000 euro suuruste ELi toetuste lõplikele saajatele kehtivate kriteeriumide kaupa (poliitikavaldkond, toetuse liik, vahendite saaja liik, geograafiline jaotumine) (artikli 36 lõige 5). ·Vahendite lõplikud saajad ja vahendajad ei pea esitama ausõnalist kinnitust selle kohta, et nad ei ole kõrvalejätmist põhjustavas olukorras, kus koostööpartneril on ELi kõrvalejätmispoliitikaga võrdväärne kehtiv poliitika (artikkel 131). ·Teiste finantsriskiga vahendite, näiteks eelarveliste tagatiste ja liikmesriikidele või kolmandatele riikidele antava rahalise abi reguleerimiseks on esitatud kaks uut jaotist (X jaotise 2. peatüki 2. ja 3. jagu). ·Kehtestatud on eeskirjad eraldamata tingimuslike kohustiste lubamiseks, haldamiseks ja kontrollimiseks (artiklid 203–206). 4.2. Valdkondlikud eeskirjad

Rahastamisvahendite haldamise ja kasutamise täiendavaks optimeerimiseks koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames on esitatud ühissätete määruse (EL) nr 1303/2013 muudatused: ·täpsustatakse liikmesriikide haldusasutuste võimalust sõlmida lepinguid, mis hõlmavad tehnilist abi, otse EIP/Euroopa Investeerimisfondiga, teiste rahvusvaheliste finantseerimisasutuste ja riiklike tugipankadega. ·Rahavoogude juhtimine: juhul, kui rahastamisvahendisse makstud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondi raha ajutine investeering tekitab negatiivse intressi enne investeeringute andmist vahendite lõplikule saajale, lubatakse neid maksta tagasimakstud vahenditest, kui läbitud on vähemalt üks investeerimistsükkel. ·Eemaldatakse teatavad Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) meetmele spetsiifilised eeskirjad, mis on takistanud maaelu arengu valdkonna rahastamisvahendite kavandamist ja rakendamist fondivalitsejate poolt, et suurendada EAFRD rahastamise finantsvõimekust rahastamisvahendite suurema kasutamise kaudu. 5. Eelarve paindlikum haldamine 5.1. Üldised finantseeskirjad Ettepanekus esitatakse mitu võimalust eelarve paindlikumaks muutmiseks, et liidul oleks võimalik tõhusamalt reageerida ootamatutele probleemidele ja uutele ülesannetele. ·Võimaldatakse luua ELi usaldusfonde ka eriolukorra, eriolukorrajärgsete või temaatiliste meetmete jaoks ELi piires (ja mitte ainult kolmandate riikide jaoks). Hiljutised sündmused Euroopa Liidus viitavad rahastamise suurema paindlikkuse vajadusele ELis. Et välis- ja sisepoliitika vahelised piirid on aina ebamäärasemad, annaks see ka vahendi piiriülestele probleemidele reageerimiseks (artikkel 227). ·Negatiivreservi suurendatakse 200 miljonilt eurolt 400 miljonile ning sellega järgitakse nõukogu nõudmist piirata maksetega seotud paranduseelarve projektide arvu (artikkel 48). ·Välistegevuse jaoks luuakse paindlikkuspuhver ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA II), Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi (ENI) ja arengukoostöö rahastamisvahendi (DCI) eraldamata vahendite ülekandmisega aastasse N+1 iga vahendi esialgsetest assigneeringust 10 % ulatuses (artikkel 12). ·Rohkem paindlikkust kriisi- ja hädaolukordades ning humanitaarabi toetustes. Lihtsustatakse haldusmenetlusi, et võimaldada kiiret ja tõhusat reageerimist (näiteks tagasiulatuv rahastamiskõlblikkus enne taotluse esitamist, mille kohta teeb otsuse vastutav eelarvevahendite käsutaja) (artikkel 186). ·Liidu delegatsioonidel on lubatud kasutada avansikontosid eelarvemenetluste piiratud summade maksmiseks. Kriisiabi ja humanitaarabi operatsioonide koosseisuvälised töötajad võivad hallata selliseid kontosid ja allkirjastada õiguslikud kohustused teha makseid kuni 2500 euro suuruses summas (artikkel 109). ·Komisjon suurendab paindlikkust eraldiseisvate ümberpaigutamiste tegemiseks, suurendades praegust kohaldamisala, näiteks võimaldades tegevuskulusid jaotistes ümber paigutada, kui nendele, sealhulgas toetavatele peatükkidele, kehtib sama põhiakt, ning toetavatest halduskulude eelarveridadest vastavatesse tegevuskulude eelarveridadesse (artikkel 28). ·Euroopa Liidu Solidaarsusfond (ELSF) mobiliseeritakse lihtsamini, paigutades selle eraldiseisvalt reservist ümber eelarvereale, kui Euroopa Parlament ja nõukogu on mobiliseerimisotsuse vastu võtnud (artikkel 28). ·Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond (EGF) mobiliseeritakse lihtsamini, kiites automaatselt heaks reservist eelarvereale ümberpaigutamised, kui eelarvepädev institutsioon on fondi mobiliseerimisotsuse vastu võtnud (artikkel 30). ·Täpsustatakse, et hädaabireservi ja ELSFi kulukohustuste assigneeringutele vastavad summad kantakse üle automaatselt (artikkel 12). ·Eemaldatakse kohustus kasutada enne ülekantud assigneeringuid ära kõik jooksva finantsaasta assigneeringud. ·Sihtotstarbelist sisetulu lubatakse kasutada muul otstarbel kui see, milleks see on eraldatud, kui ei ole tuvastatud vajadust kasutada sellist tulu eesmärgipäraselt (artikli 30 lõige 3). ·Institutsioonidel ja asutustel lubatakse ettevõtjatelt vastu võtta mitterahalist toetust kindlate ürituste või tegevuste jaoks (st mitte vastuvõttude ega muude ainult sotsiaalsete ürituste jaoks). Selle sätte rakendamiseks peaks iga institutsioon esmalt laskma kohaldada mitterahalise toetuse vastuvõtmise põhimõtet ja sätestama konkreetsed suunised, mis hõlmavad ennekõike eetilisi aspekte (artikkel 24). ·Nähakse ette, et hoonete või maa müümise heakskiitmismenetluse raames võib eelarvepädev institutsioon nõustuda üksikjuhtumipõhiselt, et müügitulu käsitletakse sihtotstarbelise tuluna, et edendada komisjonipoolset hoonete haldust ja hõlbustada muude hoonete ostmist (artikli 20 lõike 3 punkt g).

·Luuakse ELi kriisireserv koos vabastatud assigneeringute uuesti kasutamisega. ·Järgmises mitmeaastases finantsraamistikus luuakse võimalus, et finantstehingud, mis ei ole rahastamisvahendid, looksid liidule tingimusliku kohustise, mis ületab liidu finantsvastutuse katmiseks ettenähtud finantsvarasid (artikkel 203), ning luuakse ühine rahastamisfond, kus hoitakse finantstehinguteks ettenähtud vahendeid (artikkel 205). 5.2. Valdkondlikud eeskirjad ·Määruses (EL) nr 1305/2013 Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta on antud liikmesriikidele võimalus aidata ka inimtegevusest tingitud katastroofide, näiteks pagulaskriisi korral ja kasutada olemasolevaid vahendeid viivitamata (ilma, et peaks ootama programmimuudatuse esitamist). Samuti on meetmete kavandamise lihtsustamiseks lisatud spetsiifiline rändajate ja pagulastega seotud investeerimisprioriteet, et aidata rändajaid ja pagulasi Euroopa Regionaalarengu Fondi määruse (EL) nr 1301/2013 alusel. ·Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programm (EaSI-määrus (EL) nr 1296/2013). Et suurendada EaSI suutlikkust kohaneda kriisi ja muutuvate poliitiliste prioriteetidega, on vaja paindlikkust seoses programmi iga kolme telje ja nende iga temaatilise prioriteedi jaoks ettenähtud hinnanguliste kulutuste tasemega. Lisaks tuleb praegust majanduskonteksti arvestades säilitada erand, mis võimaldab kasutada Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi mittetöötavate ja mitteõppivate noorte kasuks ·Euroopa ühendamise rahastu määrus (EL) nr 1316/2013. Arvestades mitmeaastaste tööprogrammide edu on vaja suurendada paindlikkust, et 95 % oleks võimalik kulutada mitmeaastastele programmidele ja täiendavatele toetatavatele projektidele ning et kõige rohkem suureneks üleeuroopalise transpordivõrgu lisaväärtus (põhivõrgukoridorid, piiriülesed projektid ja põhivõrgu teiste osade projektid). ·Toiduahela ning loomade tervise ja heaoluga seotud kulutuste haldamine (määrus (EL) nr 652/2014). Arvestades positiivseid kogemusi eeskirja kohaldamisega ning vahendite saajate ja komisjoni talituste seonduva töökoormuse märkimisväärset vähenemist tehakse ettepanek laiendada võimalust jagada kulukohustused aastasteks osamakseteks. ·Määruses (EL) nr 1305/2013 Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta on lubatud ühisfondid, mis aitavad põllumajandustootjaid sissetuleku järsu languse korral kindlates sektorites ning selliste fondide algse põhivara toetamine. 6. Tulemustele keskendumine ja aruandluse ühtlustamine Ettepanek hõlmab mitu meedet, mille eesmärk on keskendada eelarve rohkem tulemustele, luua selge tulemusraamistik, suurendada läbipaistvust ja ühtlustada aruandlust. 6.1. Keskendumine tulemustele Esitatakse mitu ettepanekut, mis on avatud kõigile poliitikavaldkondadele ja milles keskendutakse pigem tulemustele kui sellele, kui palju on tegelikult kulutatud. Need tõestavad komisjoni pühendumust tulemustele orienteeritud käsitlusviisi jaoks vajalike tingimuste loomisele. ·Kõigis eelarve täitmise viisides on lubatud maksed, mis põhinevad tingimuste täitmisel, väljundil või tulemustel (näiteks Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi maksed ümberasustatud pagulase kohta või noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamise toetus) (artikkel 121). Sellisel juhul on projektide rahastamine lahti seotud ELi vahendite saajatel tekkivate kulude hüvitamisest: see sõltub otseselt kohapeal saavutatud tulemustest. Loeb kas teatavate tingimuste täitmine, nagu on sätestatud eelnevalt põhiaktis või komisjoni otsustes, ja/või tulemuste saavutamine, mida mõõdetakse tulemusnäitajate abil (järelhindamine), Selline süsteem suurendab vahendite saajate omanditunnet või pühendumust tulemuste saavutamisele. See võimaldab märkimisväärselt vähendada halduskoormust ja kontrollikulusid. Kontroll võib tõepoolest piirduda vaid halduskoormusega ja selle kindlakstegemisega, kas tingimused või kokkulepitud tulemused on täidetud või saavutatud. See omakorda piirab seadus- ja korrapärasusvigade riski. Seda on pooldanud Euroopa Kontrollikoda nimetuse „toetusõigused“ all. ·Jaotise „Auhinnad“ lihtsustamine (IX jaotis). Jaotist „Auhinnad“ on lühendatud ja lihtsustatud. Kohustus teatada 1 miljoni euro suurustest või suurema väärtusega auhindadest eelarveprojektiga kaasnevates aruannetes asendatakse Euroopa Parlamendi eelneva teavitamisega ja sellistest auhindadest sõnaselge teatamisega rahastamisotsuses. ·Kindlasummaline makse (artikkel 176). Tulevikus võib kindlasummaline makse katta kõik meetmete rahastamiskõlblikud kulud. Kontrollimisel keskendutakse ainult väljunditele või tulemustele. Kindlasummaline makse põhineb toetuse taotleja esitatud hinnangulisel eelarvel, võttes arvesse tõhususe, säästlikkuse ja tulemuslikkuse põhimõtet, sealhulgas seoses asjaomaste andmete ja/või ekspertide hinnangutega. ·Lihtsustatud vormis toetuste käsitlemine prioriteedina, kui maksed sõltuvad väljundist ja tulemustest (artikkel 175). Sisendipõhist käsitlusviisi tuleks kaaluda ainult siis, kui väljundipõhine käsitlusviis on võimatu või ei ole asjakohane. Praeguseid lihtsustatud vormis toetusi kasutatakse peamiselt sisendi väärtuse katmiseks (näiteks inimtööpäevade arv, reiside arv, tööreisidel veedetud päevade arv jms). Sarnaselt ergutatakse kasutama võimalust maksta lihtsustatud vormis toetusi sõltuvalt konkreetse väljundi saavutamisest (näiteks toimunud konverents, korraldatud festival, ehitatud prototüüp jms). ·Lihtsustatud vormis toetuste ja nende tagajärgede kontrollimise ulatuse täpsustamine, kui väljundit ei teki (artikkel 177). Kontrollimisel keskendutakse maksetingimuste täitmisele (näiteks kas toetatud Euroopa film on toodetud vajaliku kvaliteediga ja seda on levitatud vajalikus koguses, kas Erasmuse programmis osalenud üliõpilane tõepoolest õppis välismaal jne). Vahendite saaja ei pea esitama andmeid tegelikult tekkinud kulude kohta. Kui maksetingimusi ei ole täidetud või kui kokkulepitud tegevus viidi ellu halvasti, osaliselt või hilinemisega, vähendab komisjon toetuse summat proportsionaalselt ebaõnnestumisega ja vääralt kulutatud tagasinõutava summaga. 6.2. Selge tulemusraamistik Rohkem tulemustele keskendumise täiendamiseks tehakse ettepanek selge tulemusraamistiku kohta. ·Raamistikuga ühendatakse assigneeringute kasutamisel tulemuslikkus, eesmärkide püstitamine, näitajad, tulemused ning säästlikkuse, tõhususe ja tulemuslikkuse põhimõtted (artikkel 31).

·Nähakse ette tulemuspõhised tasud, et tasustada organisatsioone ELi vahendite haldamise eest (artikkel 150). ·Programmide tegevusaruandeid käsitletakse programmide tulemuslikkuse peamise teabeallikana (artikkel 39). ·Kokkuvõtvad aruanded ja ELi toimimise lepingu artikli 318 kohased aruanded liidetakse üheks ELi eelarve iga-aastaseks haldus- ja tulemusaruandeks (alates 2015. eelarveaastast), et igal aastal esitataks ELi eelarve kohta ainult üks tulemusaruanne (artikkel 239). ·Hindamisega seotud sõnavara kooskõlastatakse 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppe sätetega ning luuakse seos finantsmääruse eelhindamiste ja mõjuhinnangute vahel (artikkel 32). 6.3. Aruandluse ühtlustamine 6.3.1. Üldised finantseeskirjad Finantsmääruse järjestikused läbivaatamised on märkimisväärselt suurendanud nõutavate aruannete ja andmete, sealhulgas raamatupidamisarvestust puudutavate andmete hulka. Praegu toimub aruandlus eraldiseisvate dokumentide najal, mis esitatakse eri ajal. Tõhususe ja läbipaistvuse suurendamiseks mitte ainult eelarvepädevate institutsioonide, vaid ka üldsuse ees, seejuures mõjutamata praegu esitatava teabe taset, tehakse ettepanek ·koondada aruandluskohustused kahe peamise aspekti alla: aruanded, mis kaasnevad ·eelarveprojektiga: kogu ELi tasandi rahastamisvahendite aruandlus liidetakse eelarveprojektiga kaasnevasse ühteainsasse dokumenti (artikkel 39); ·eelarve täitmisele heakskiidu andmisega: integreeritud finantsaruandluse pakett – eelarve ja muud finantsaruandlust käsitletakse eraldiseisvas peatükis (artiklid 239–245); ·muuta integreeritud finantsaruandluse paketi tähtsaks osaks ELi eelarve iga-aastane haldus- ja tulemusaruanne, mis tuleneb kokkuvõtvate aruannete ja ELi toimimise lepingu artikli 318 kohaste aruannete liitmisest alates 2015. eelarveaastast (artikkel 239); ·täpsustada, et kontrollikoja välisauditis võetakse arvesse programmide mitmeaastast iseloomu (artikli 247 lõige 1). 6.3.2. Aruandlus. ·Aruandluskohustusi ühtlustatakse teatavate ülearuste elementide eemaldamisega (ühissätete määrus). 7. Lihtsam ja vähem mahukas avalik haldus ELis 7.1. Üldised finantseeskirjad Hulga lihtsustamismeetmete eesmärk on võimaldada ELi institutsioonidel teha tõhusamat tööd, eelkõige võttes ühiselt kasutusele haldusassigneeringud, et saavutada mastaabisäästu. ·ELi institutsioonide, asutuste ja Euroopa büroode osakondade vaheliste teenustaseme kokkulepete jaoks nähakse ette sõnaselge õiguslik alus ning kõigile institutsioonidele laiendatakse võimalust sõlmida teenustaseme kokkuleppeid, mis lihtsustavad haldusassigneeringute kasutamist. Tulevikus on võimalik delegeerida haldusassigneeringute kasutamine komisjoni loodud büroole. ·Täpsustatakse, mis vahe on büroode kohustuslikel ja mittekohustuslikel ülesannetel (artiklid 64 ja 65). Kohustuslikud ülesanded peavad olema kaetud assigneeringutega, mis on sisestatud bürooga seotud eelarvejakku. Mittekohustuslikud ülesanded, mida büroo nõustub täitma vabatahtlikult teise institutsiooni või asutuse soovil, kaetakse vastava institutsiooni või asutuse eelarvest. ·Lubatakse teha mitmeaastaseid rahastamisotsuseid ja vähendatakse kohustuslike elementide osa rahastamisotsustes (artikkel 108). Lisaks tehakse ettepanek, et rahastamisotsus oleks ühtlasi kas aastane või mitmeaastane tööprogramm. Need muudatused kiirendaksid eelarve täitmist teisel aastal ja pärast programmi.

·Täpsustatakse rakendusametite eeskirju (artikkel 68). Rakendusametid saavad iga-aastase osamakse ja tegevusassigneeringute kasutamisel on nende direktorid volitatud eelarvevahendite käsutaja rollis. Rakenduskava delegeerimisel rakendusametile võib see hõlmata katseprojekte ja ettevalmistavaid meetmeid ning halduskulude kasutamist, et saavutada koostoime ja mastaabisääst. ·Artiklis 139 käsitletav finantsmääruse toimkond liidetakse finantsrikkumiste toimkonnaga (artikkel 90): tõhususega seotud põhjustel tegeleb majandustegevuses osalejate kõrvalejätmise ja finantskaristuste määramise eest vastutav finantsmääruse toimkond ka ELi personaliliikmete finantsrikkumistega, distsiplinaarnõukogu aga teeb edaspidigi nende rikkumiste kohta järeldusi Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjade ja Euroopa Liidu muude teenistujate teenistustingimuste alusel. 7.2. Valdkondlikud eeskirjad ·Esildatakse mitu ühissätete määruse muudatust, et edendada programmijuhtimist ja riiklikke programme ning ühiseid tegevuskavu, kuhu kuuluvad väljundile ja tulemustele suunatud projektid. ·Põllumajandustootjate otsetoetuste valdkonnas antakse toetusi tegutsevatele põllumajandustootjatele ja teatavate meetmetega suunatakse toetus noortele põllumajandustootjatele. Hankevigadega seotud finantskorrektsioonid muudetakse proportsionaalseks, et selliseid vigu ei käsitletaks alati 100 % asjaomast abi mõjutavatena. 8. Muud muudatused Tulutoimingud. Esildatakse järgmised muudatused: ·läbipaistvuse suurendamiseks muudetakse raamatupidamisarvestusega seotud põhjustel tehtavaid omavahendite negatiivseid kohandusi käsitlevat sätet (artikkel 94); ·Euroopa Kohtu hiljutist kohtupraktikat järgides määratakse uues sättes tähtaeg, mille jooksul saadetakse võlgnikule võlateade (artikli 96 lõige 2); ·uues artiklis 107 nähakse ette eeskirjad tasandusintressile kohaldatava määra kohta juhtudel, kui summa hüvitatakse pärast Euroopa Liidu Kohtu otsust või kokkuleppemenetlust; ·trahve ja muid karistusi või sanktsioone käsitlevat sätet muudetakse, täpsustamaks, et ajutiselt makstud summad makstakse asjaomasele kolmandale isikule tagasi, võttes arvesse kasumit, ning et finantsmäärust kohaldatakse ka trahvidele, mille on määranud muud institutsioonid kui komisjon (näiteks nõukogu kooskõlas määrusega (EL) nr 1173/2011; praegu piirdub see komisjoni määratud trahvidega) (artikkel 106); ·sihtotstarbelist tulu käsitlevat sõnastust muudetakse, et kajastada makseid sellistesse meetmetesse nagu Türgi pagulasrahastu (artikli 20 lõige 2). Ettepanekuga muudetud valdkondlike õigusaktide loetelu: ·nõukogu määrus (EÜ) nr 2012/2002, 11. november 2002, Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta ((ELT L 311, 14.11.2002, lk 3); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1296/2013, 11. detsember 2013, millega luuakse Euroopa Liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programm (EaSI) ning muudetakse otsust nr 283/2010/EL, millega luuakse tööhõive elavdamise ja sotsiaalse kaasamise Euroopa mikrokrediidirahastu „Progress” (ELT L 347, 20.12.2013, lk 238); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1301/2013, 17. detsember 2013, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondi ja majanduskasvu ja tööhõivesse investeerimise eesmärgiga seonduvaid erisätteid ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1080/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 289–302); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1303/2013, 17. detsember 2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347 20.12.2013, lk 320); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1304/2013, 17. detsember 2013, mis käsitleb Euroopa Sotsiaalfondi ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1081/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 470); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1305/2013, 17. detsember 2013, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 487–548); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1306/2013, 17. detsember 2013, ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja seire kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 352/78, (EÜ) nr 165/94, (EÜ) nr 2799/98, (EÜ) nr 814/2000, (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 485/2008 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 549);

·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1307/2013, 17. detsember 2013, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 637/2008 ja (EÜ) nr 73/2009 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 608); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1308/2013, 17. detsember 2013, millega kehtestatakse põllumajandustoodete ühine turukorraldus ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 922/72, (EMÜ) nr 234/79, (EÜ) nr 1037/2001 ja (EÜ) nr 1234/2007 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 671); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1309/2013, 17. Detsember 2013, mis käsitleb Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi (2014–2020) ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1927/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 855–864); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1316/2013, 11. detsember 2013, millega luuakse Euroopa ühendamise rahastu, muudetakse määrust (EL) nr 913/2010 ja tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 680/2007 ja (EÜ) nr 67/2010 (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 348, 20.12.2013, lk 129–171); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 223/2014, 11. märts 2014, milles käsitletakse Euroopa abifondi enim puudustkannatavate isikute jaoks (ELT L 72, 12.3.2014, lk 1–41); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 283/2014, 11. märts 2014, milles käsitletakse üleeuroopalisi telekommunikatsioonitaristu valdkonna võrke hõlmavaid suuniseid ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1336/97/EÜ (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 86, 21.3.2014, lk 14–26); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 652/2014, 15. mai 2014, millega nähakse ette sätted toiduahela, loomade tervise ja heaolu ning taimetervise ja taimse paljundusmaterjaliga seotud kulude haldamise kohta ning muudetakse nõukogu direktiive 98/56/EÜ, 2000/29/EÜ ja 2008/90/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 178/2002, (EÜ) nr 882/2004 ja (EÜ) nr 396/2005, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/128/EÜ ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 1107/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 66/399/EMÜ, 76/894/EMÜ ja 2009/470/EÜ (ELT L 189, 27.6.2014, lk 1–32); ·Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 541/2014/EL, 16. aprill 2014, millega luuakse kosmose jälgimise ja seire toetusraamistik (ELT L 158, 27.5.2014, lk 227–234). 2016/0282 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ja millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2012/2002 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1305/2013, (EL) nr 1306/2013, (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1308/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014, (EL) nr 283/2014 ja (EL) nr 652/2014 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust 541/2014/EL EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 42, artikli 43 lõiget 2, artikli 46 punkti d, artiklit 149, artikli 153 lõike 2 punkti a, artiklit 164, artikli 168 lõike 4 punkti b, artikleid 172, 175, 177, 178, artikli 189 lõiget 2, artikli 209 lõiget 1, artikli 212 lõiget 2, artikli 322 lõiget 2 ja artiklit 349 koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, võttes arvesse kontrollikoja arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist: (1)Võttes arvesse, et kuna pärast kolme aastat liidu üldeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade rakendamist on vaja neid täiendavalt muuta, et kõrvaldada rakendamise kitsaskohad, suurendades paindlikkust, lihtsustada sidusrühmade ja talituste jaoks eeskirju ja keskenduda rohkem tulemustele, tuleks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 966/2012 kehtetuks tunnistada ja asendada käesoleva määrusega. (2)Selleks et lihtsustada liidu üldeelarve (edaspidi „eelarve“) suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ja koondada asjakohased eeskirjad ühte määrusesse (edaspidi „ühtsed eeskirjad“), tuleks komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012 kehtetuks tunnistada. Selguse huvides tuleks määruse (EL) nr 1268/2012 kesksed sätted lisada käesolevasse määrusesse ja ülejäänud lisada teenuseid käsitlevatesse suunistesse. (3)Eelarve aluspõhimõtted tuleks säilitada. Erivaldkondade, nt teadusuuringute, välistegevuse ja struktuurifondide valdkonna erandid neist aluspõhimõtetest tuleks läbi vaadata ja neid tuleks võimaluse korral lihtsustada, võttes arvesse nende jätkuvat asjakohasust, eelarve jaoks loodavat lisaväärtust ja sidusrühmade jaoks tekitatavat koormust. (4)Kuni 10 % ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA II), Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi ja arengukoostöö rahastamisvahendi vahenditest võib jätta eelarveaasta alguses eraldamata, et lisaks juba ettenähtud summadele oleks võimalik lisarahastamine, et reageerida olulistele ettenägematutele vajadustele, uutele kriisiolukordadele või olulistele poliitilistele muutustele kolmandates riikides. Kui neid eraldamata vahendeid ei seota aasta jooksul kohustustega, tuleks need kanda komisjoni otsusega üle järgmisse eelarveaastasse. (5)Järgmisse eelarveaastasse ülekandmist käsitlevaid eeskirju tuleks täpsustada, eristades automaatseid ja mitteautomaatseid ülekandmisi. (6)Selleks et optimeerida eelarve täitmist, on oluline, et assigneeringuid oleks võimalik kanda üle järgmisse eelarveaastasse ja sihtotstarbelist välistulu kasutada jätkuprogrammi või -meetme jaoks. Sihtotstarbelist sisetulu peaks olema võimalik kanda järgmisse eelarveaastasse üle ainult üks kord, kui käesolevast määrusest ei tulene teisiti. (7)Assigneeringute ümberpaigutamist reguleerivad eeskirjad peaksid pakkuma suuremat paindlikkust, et tagada eelarve parem täitmine. Seepärast on oluline, et komisjonil on võimalus otsustada kuni 10 % ulatuses tegevusassigneeringute ühest jaotisest teise ümberpaigutamise üle, kui need on reguleeritud sama alusaktiga. Ka ümberpaigutusi haldustoetuskulude eelarveridadelt vastavatele tegevusridadele peaks komisjon saama teha iseseisvalt. (8)Selleks et parandada erivahendite rakendamise paindlikkust, on Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi ja Euroopa Liidu Solidaarsusfondi jaoks vaja ette näha lihtsustatud kasutuselevõtmise ja ümberpaigutamise menetlused. (9)Selleks et kõik kättesaadavad assigneeringud oleks võimalik optimaalselt ära kasutada, tuleks sihtotstarbelise sisetulu jaoks näha ette erand sihtotstarbelisuse põhimõttest. Kui aga vajadusi, mis võimaldaksid kasutada sellist tulu otstarbel, milleks see ette on nähtud, ei ole kindlaks tehtud, tuleks lubada selle tulu kasutamist muul otstarbel. (10)Liidu institutsioonidel peaks olema võimalus võtta vastu liidule tehtud mis tahes annetused. (11)Tuleks lisada klausel, et lubada juriidilisel isikul spondeerida mitterahalises vormis ELi üritust või tegevust reklaami või ettevõtte sotsiaalse vastutuse huvides. (12)Täpsustada tuleks tulemuspõhisuse kontseptsiooni seoses ELi eelarvega. Tulemuspõhisust tuleks mõista usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte vahetu kohaldamisena. Assigneeringute kasutamisel tuleks samaaegselt võtta arvesse tulemuspõhisust, eesmärgipüstitust, näitajaid, tulemusi ja säästlikkust, tõhusust ja tulemuslikkust. Selleks et vältida konflikte eri programmide olemasolevate tulemusraamistikega, peaksid viited tulemusterminoloogia osas piirduma eesmärkide ja nende saavutamisel tehtud edusammude jälgimisega. (13)Liidu õigusaktid peaksid olema kvaliteetsed, keskenduma valdkondadele, kus neil on kõige suurem lisaväärtus Euroopa kodanike jaoks ning olema liidu ühiste poliitikaeesmärkide saavutamiseks võimalikult tulemuslikud ja tõhusad. Nende eesmärkide saavutamisele aitab kaasa see, kui hinnata olemasolevaid ja uusi kuluprogramme ja tegevusi, millega kaasnevad märkimisväärsed kulud. (14)ELi toimimise lepingu artiklis 15 sätestatud läbipaistvuse põhimõte, mille kohaselt peavad institutsioonid tegema oma tööd võimalikult avalikult, näeb eelarve täitmise valdkonnas ette, et kodanikel peab olema võimalik teada saada, kus ja mis eesmärgil liidu rahalisi vahendeid kasutatakse. Selline teave soodustab demokraatlikku arutelu, aitab kodanikel osaleda liidu otsustusprotsessis ning tugevdab institutsioonilist kontrolli ja järelevalvet liidu kulude üle. Sellised eesmärgid tuleks saavutada, avaldades soovitatavalt moodsaid kommunikatsioonivahendeid kasutades asjakohase teabe kõigi liidu vahendite saajate kohta, võttes arvesse kõigi selliste vahendite saajate konfidentsiaalsuse ja turvalisusega seotud õiguspäraseid huve ning füüsiliste isikute puhul nende õigust eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele. Institutsioonid peaksid seetõttu kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega kohaldama teabe avaldamise suhtes valikulist lähenemisviisi. Avaldamisega seotud otsused peaksid põhinema asjakohastel kriteeriumidel, et anda sisulist teavet. (15)Teave selliste liidu vahendite kasutamise kohta, mille puhul toimub eelarve täitmine otse, tuleks avaldada institutsioonide veebisaidil ning see peaks sisaldama vähemalt nime, asukohta, summat ja vahendite eesmärki. Kõnealuses teabes tuleks arvesse võtta asjakohaseid kriteeriume, nagu meetme perioodilisus, liik ja olulisus. (16)Liidu vahendite saajate nimi ja asukoht tuleks avaldada antud auhindade ja toetuste ning sõlmitud lepingute puhul pärast avaliku menetluse avamist taotluste või pakkumuste esitamiseks, nagu seda tehakse eelkõige konkursside, konkursikutsete ja pakkumiskutsete puhul, järgides ELi toimimise lepingus sätestatud põhimõtteid ning eelkõige läbipaistvuse, proportsionaalsuse, võrdse kohtlemise ja mittediskrimineerimise põhimõtet. Lisaks peaks selline avaldamine kaasa aitama avaliku valikumenetluse kontrollile menetluses tagasilükatud taotlejate poolt. (17)Füüsiliste isikutega seonduvad isikuandmed ei tohiks olla avaldatud kauem kui sellise aja vältel, mille kestel vahendite saaja vahendeid kasutab, ning seepärast tuleks need pärast kahe aasta möödumist kõrvaldada. Sama peaks kehtima ka juriidiliste isikutega seonduvate isikuandmete puhul, mille korral üks või mitu füüsilist isikut on tuvastatavad nende ametinimetuse järgi. (18)Enamikul käesoleva määrusega hõlmatud juhtudel puudutab avaldamine juriidilisi isikuid. (19)Kui tegemist on füüsiliste isikutega, tuleks selline avaldamine ette näha üksnes antud summa olulisuse ja vahendite parimal viisil kasutamise kontrolli vajaduse vahelise proportsionaalsuse põhimõtet järgides. Füüsiliste isikute puhul on NUTS 2 tasandi piirkonna avaldamine kooskõlas vahendite saajate avaldamise eesmärgiga ja tagab eri suurusega liikmesriikide võrdse kohtlemise, austades samal ajal vahendite saajate õigust eraelule ja eelkõige nende isikuandmete kaitsele.

(20)Teavet stipendiumide ja muude otsetoetuste kohta, mis on makstud neid kõige enam vajavatele füüsilistele isikutele, ei peaks avaldama. (21)Selleks et tagada vahendite saajate võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine, tuleks füüsiliste isikutega seonduva teabe avaldamine tagada ka kooskõlas liikmeriikide kohustusega teha äärmiselt läbipaistvaks lepingud, mis ületavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis nr 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta) sätestatud summat. (22)Vahendite saaja nime ja asukohta ning vahendite summat ja eesmärki ei tohiks avaldada, kui see ohustaks vahendite saaja puutumatust, mis on kaitstud Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, või kahjustaks tema õiguspäraseid ärihuve. (23)Kaudse ja koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise korral peaksid teabe vahendite saajate ning lõplike vahendite saajate kohta tegema kättesaadavaks isikud, üksused või määratud asutused, kes haldavad liidu vahendeid. Vajaduse korral tuleks üksikasjalikkuse aste ja kriteeriumid määrata kindlaks asjaomastes valdkondlikes eeskirjades ja neid võib täpsustada finantsraampartnerluse lepingutes. Komisjon peaks tegema kättesaadavaks viite veebisaidile, kust võib leida teavet vahendite saajate ja lõplike vahendite saajate kohta. (24)Selleks et parandada selliste rahastamisvahendeid käsitlevate andmete loetavust ja läbipaistvust, mille puhul toimub eelarve täitmine otse või kaudselt, on asjakohane koondada kõik aruandlusnõuded ühte ühtsesse töödokumenti, mis lisatakse eelarveprojektile. (25)On asjakohane näha ette võimalus, et komisjon võib sõlmida haldusassigneeringute haldamise hõlbustamiseks teenustaseme kokkuleppeid teiste institutsioonidega, ja sõnaselgelt võimalus sõlmida selliseid kokkuleppeid institutsioonide eri talituste vahel, liidu asutuste, Euroopa ametite ning organite ja isikutega, kellele on delegeeritud ELi lepingu V jaotise kohaste ÜVJP erimeetmete rakendamine, ja Euroopa koolide kuratooriumi sekretäri kantseleiga teenuste osutamiseks, toodete tarnimiseks, ehitustööde tegemiseks või kinnisvaralepingute täitmiseks. (26)Asjakohane on määratleda Euroopa ametid ja eristada selliste ametite kohustuslikke ja mittekohustuslikke ülesanded. Liidu institutsioonidele, liidu asutustele ja muudele Euroopa ametitele tuleks ette näha võimalus delegeerida asjaomase Euroopa ameti juhatajale eelarvevahendite käsutaja volitusi. Euroopa ametitel peaks olema ka võimalus sõlmida teenuste osutamiseks, toodete tarnimiseks, ehitustööde tegemiseks või kinnisvaralepingute täitmiseks teenustaseme kokkuleppeid. On asjakohane kehtestada erinormid arvestusdokumentide koostamise kohta, sätted, millega lubatakse komisjoni peaarvepidajal delegeerida mõned oma ülesanded kõnealuste ametite töötajatele, ja haldusmenetlused pangakontode jaoks, mida Euroopa ametitel võib olla lubatud avada komisjoni nimel. (27)Selleks et veelgi parandada rakendusametite tegevuse kulutõhusust ja tuginedes teiste liidu asutustega saadud praktilisele kogemusele, peaks olema lubatud delegeerida komisjoni peaarvepidajale rakendusameti peaarvepidaja kõik ülesanded või osa neist. (28)Õiguskindluse huvides on vaja täpsustada, et rakendusametite direktorid tegutsevad nende ametile delegeeritud programmide tegevusassigneeringute haldamisel volitatud eelarvevahendite käsutajatena. Selleks et teatavate tugiteenuste üldisest tsentraliseerimisest tulenev tõhususe paranemine oleks võimalikult suur, tuleks rakendusametitele näha sõnaselgelt ette võimalus hallata halduskulusid. (29)On vaja kehtestada eeskirjad finantsjuhtimises osalejate, eelkõige eelarvevahendite käsutajate ja peaarvepidajate volituste ja kohustuste kohta. (30)Euroopa Parlamenti ja nõukogu tuleks teavitada volitatud eelarvevahendite käsutaja, siseaudiitori ja peaarvepidaja ametisse nimetamisest või ametist lahkumisest kahe nädala jooksul. (31)Eelarvevahendite käsutajad peaksid täielikult vastutama kõikide tulu- ja kulutoimingute eest, mis sooritatakse nende järelevalve all neile antud volituste piires, sealhulgas seoses sisekontrollisüsteemidega, ja nad peaksid oma tegevuse eest vastutust kandma, sealhulgas vajaduse korral distsiplinaarmenetluse raames. (32)Sellest tulenevalt tuleks sätestada ka ülesanded, kohustused ja menetluste põhimõtted, mida tuleb järgida. Samuti on vaja ette näha, et volitatud eelarvevahendite käsutajad tagavad, et edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad ja nende töötajad saavad teavet kontrollinõuete ning vastavate meetodite ja toimimisviiside kohta, ning et võetaks meetmeid, et tagada toimiv kontrollisüsteem, mis peaks asendama kohustuse kehtestada erikutsenormid, mida kohaldatakse üksnes finantskontrolli suhtes. Võetud kohustustest antakse aastaaruandes aru institutsioonile ning aruanne peab sisaldama nõutavat finants- ja haldusteavet, et toetada volitatud eelarvevahendite käsutaja kinnitavat avaldust oma ülesannete täitmise kohta, sealhulgas teave elluviidud tegevuste üldise tulemuslikkuse kohta. Toimingute tegemisega seotud tõendavaid dokumente tuleks säilitada. Kuna erinevas vormis läbirääkimistega hankemenetluste teel sõlmitavad hankelepingud kujutavad endast erandit tavapärasest väljavalimismenetlusest, tuleks nende kohta esitada eraldi aruanne institutsioonile ja teavitada neist Euroopa Parlamenti ja nõukogu. (33)Arvesse tuleks võtta liidu delegatsiooni juhtide ning nende äraoleku ajal nende asetäitjate topeltrolli Euroopa välisteenistuse (edaspidi „välisteenistus“) edasivolitatud eelarvevahendite käsutajana ja tegevusassigneeringute puhul komisjoni edasivolitatud eelarvevahendite käsutajana. (34)Komisjoni võimalust delegeerida oma jao tegevusassigneeringutega seotud eelarve täitmise volitusi delegatsioonide juhtide asetäitjatele on piiratud olukordadega, kus nende ülesannete täitmine delegatsiooni juhi asetäitja poolt on hädavajalik, et tagada delegatsioonide juhtide äraoleku ajal talitluspidevus. Delegatsioonide juhtide asetäitjad ei saa neid volitusi kasutada süstemaatiliselt või sisetööjaotusega seotud põhjustel. (35)Peaarvepidaja vastutab ka edaspidi maksete nõuetekohase sooritamise, tulude kogumise ja saadaolevate summade sissenõudmise eest. Tema tegeleb sularahahalduse, pangakontode ja kolmandate isikute toimikute haldamisega, peab raamatupidamisarvestust ja vastutab institutsiooni raamatupidamise aastaaruannete koostamise eest. Komisjoni peaarvepidaja on ainus isik, kellel on õigus kehtestada raamatupidamiseeskirjad ja ühtlustatud kontoplaan, samal ajal kui liidu institutsioonide peaarvepidajad kehtestavad oma institutsioonis kohaldatava raamatupidamisarvestuse korra. (36)Kehtestada tuleks peaarvepidaja ametisse nimetamise ja ametist lahkumise kord. (37)On asjakohane, et peaarvepidaja kehtestaks korra, et tagada, et sularahahalduse vajaduste täitmiseks avatud kontode ega avansikontode saldod ei oleks negatiivsed. (38)Sätestada tuleks ka tingimused, mille alusel kasutatakse avansikontosid, s.o haldussüsteemi, mis on erandiks tavapärastest eelarvemenetlustest, samuti avansikontode haldajate ning eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja ülesanded ja kohustused seoses avansikontode kontrolliga. Euroopa Parlamenti ja nõukogu tuleks teavitada mis tahes ametisse nimetamisest või ametist lahkumisest. Tõhususe huvides tuleks liidu delegatsioonides luua avansikontod, mis on mõeldud nii komisjoni eelarvejao kui ka Euroopa välisteenistuse eelarvejao assigneeringute jaoks. Samuti on asjakohane lubada konkreetsetel tingimustel liidu delegatsioonidel kasutada avansikontosid piiratud summas maksete tegemiseks eelarvemenetluste abil. Avansikontode haldajate ametisse nimetamisel on osutunud vajalikuks valida haldajaid ka töötajate hulgast, kelle komisjon on tööle võtnud kriisiohjamis- ja humanitaarabioperatsioonide valdkonnas, kui komisjoni koosseisulisi töötajaid ei ole võimalik kasutada. (39)Selleks et võtta arvesse olukorda humanitaarabioperatsioonide valdkonnas, kui vastavaid komisjoni koosseisulisi töötajaid ei ole võimalik kasutada, ja tehnilisi probleeme, kui kõigile juriidilistele kohustustele peab alla kirjutama vastutav eelarvevahendite käsutaja, tuleks lubada töötajatel, kelle komisjoni on võtnud selles valdkonnas tööle, allkirjastada väga väikeseid, kuni 2500 euro suuruseid juriidilisi kohustusi, mis on seotud avansikontodelt tehtud maksetega, ja liidu delegatsioonide juhtidel või nende asetäitjatel allkirjastada juriidilisi kohustusi juhise kohaselt, mille on andnud vastutav eelarvevahendite käsutaja.

(40)Kui iga finantsjuhtimises osaleja ülesanded ja kohustused on kindlaks määratud, võib neid vastutusele võtta üksnes Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjades ja muude teenistujate teenistustingimustes sätestatud tingimustel. Liidu institutsioonides on loodud finantsrikkumiste uurimise eritoimkonnad, kuid tõhususe huvides ja arvestades neile esitatud juhtumite piiratud arvu, on asjakohane anda nende ülesanded üle hiljuti loodud institutsioonidevahelisele toimkonnale, mis on moodustatud selleks, et hinnata taotlusi ja anda soovitusi halduskaristuste (menetlusest kõrvalejätmine ja rahaline karistus) kehtestamise kohta juhtumites, mille on talle edastanud komisjoni või muud liidu institutsioonid ja liidu asutused. Sellise üleandmise eesmärk on ka hoida ära dubleerimine ja vähendada vastuoluliste soovituste või arvamuste riske juhtumites, kuhu on segatud nii ettevõtja kui ka ELi töötaja. Säilitada tuleks menetlus, mille kohaselt eelarvevahendite käsutaja võib küsida kinnitust juhisele, mille ta leiab olevat eeskirjavastane või vastuolus usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, ning vabaneda sellise kinnituse saamisel mis tahes vastutusest. Selle rolli täitmisel tuleks nimetatud toimkonna koosseisu muuta. (41)Tulude poole pealt on vaja lahendada selliste omavahendite negatiivsed korrigeerimised, mis on hõlmatud Euroopa Liidu omavahendeid käsitleva nõukogu määrusega. Välja arvatud omavahenditega seotud erijuhul, on vaja jätta alles ülesanded ja kontrollid, mille eest eelarvevahendite käsutajad vastutavad menetluse erinevates etappides: saadaolevate summade eelarvestuse koostamine, sissenõudekorraldused, võlateate saatmine, millega teatatakse võlgnikule, et saadaolev summa on kindlaks määratud, mis tahes tasumisele kuuluvate viiviste arvutamine ning vajaduse korral otsus loobuda nõudest kriteeriumide alusel, mis kindlustavad usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimise, et tagada tulude tõhus laekumine. (42)Eelarvevahendite käsutajal peaks olema võimalik täielikult või osaliselt loobuda kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest, kui võlgnik on mõnes maksejõuetusmenetluses, nagu see on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta määruses (EL) nr 2015/848 maksejõuetusmenetluse kohta, eriti kui tegemist on kohtulike kokkulepete, kompromissi tegemise ja muude selliste menetlustega. (43)Saadaolevate summade eelarvestuse korrigeerimise või tühistamise korra suhtes tuleks kohaldada erisätteid. (44)Arvestades hiljutisi suundumusi finantsturgudel ja peamiste refinantseerimistehingute suhtes kohaldatavat EKP intressimäära, on vaja vaadata läbi sätted, mis käsitlevad trahvide või muude rahaliste karistustega seotud intressimäära, ja näha ette eeskirjad negatiivse intressimäära puhuks. (45)Selleks et võtta arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu või Euratomi asutamislepingu alusel institutsioonide kehtestatud trahvide ja muude rahaliste karistuste kujul saadaolevate summade eripära, tuleb kehtestada erisätted intressimäärade kohta, mida kohaldatakse saadaolevate, kuid veel maksmata summade suhtes, kui Euroopa Liidu Kohus on neid summasid suurendanud. (46)Sissenõudmise eeskirju tuleks muuta täpsemaks ja rangemaks. Eelkõige tuleks täpsustada, et peaarvepidaja nõuab saadaolevad summad sisse, tasaarvestades neid ka summadega, mida liidu eelarvet täitev rakendusamet võlgneb võlgnikule. (47)Õiguskindluse huvides tuleks määrata kindlaks eeskirjad võlateate saatmisega seotud viivitamise puhuks. (48)Selleks et kindlustada varade haldamine, saades samas tootluse näol rahalist tasu, on vaja investeerida ajutiselt makstud summad, nt vaidlustatud konkurentsitrahvid, finantsvaradesse ja määrata kindlaks sellistelt investeeringutelt teenitud tulu käsitlemine. Kuna komisjon ei ole ainus institutsioon, kellel on õigus määrata trahve või muid rahalisi karistusi, on vaja kehtestada sätted trahvide või muude rahaliste karistuste kohta, mida kehtestavad muud institutsioonid, ja nende sissenõudmise eeskirjad, mis peaksid olema samaväärsed nendega, mis komisjon on kehtestanud seoses trahvide või muude rahaliste karistustega. (49)Selleks et tagada, et komisjonil on kogu vajalik teave rahastamisotsuste tegemiseks, on vaja sätestada toetuste, hangete, usaldusfondide, auhindade, rahastamisvahendite, segarahastamisvahendite ja eelarveliste tagatiste kohta tehtavate rahastamisotsuste sisule miinimumnõuded. Samal ajal selleks, et pakkuda võimalikele vahendite saajatele pikemaajalisi väljavaateid, peavad rahastamisotsused katma rohkem kui ühte aastat, jättes rakendamise eeltingimuseks eelarve assigneeringute kättesaadavuse vastaval aastal. Selliste pikemaajaliste väljavaadete pakkumiseks tuleb vähendada rahastamisotsuses nõutavate elementide arvu. Lihtsustamise eesmärgil peaks rahastamisotsus toimima ühtlasi ühe- või mitmeaastase programmina. Kuna rahaline toetus artiklites 69 ja 70 osutatud asutustele on juba aastaeelarves ette nähtud, ei tuleks nõuda selle kohta eriahastamisotsuse vastuvõtmist. (50)Seoses kuludega tuleks kindlaks määrata see, kuidas suhestuvad omavahel rahastamisotsused ning üldised ja individuaalsed kulukohustused, samuti tuleks täpsustada eelarvelise ja juriidilise kulukohustuse kontseptsioone, et luua eelarve täitmise erinevate etappide jaoks selge raamistik. (51)Selleks et võtta eelkõige arvesse liidu delegatsioonides ja esindustes võetud juriidiliste kohustuste arvu ning nende suhtes kohaldatava vahetuskursi kõikumisi, peaks olema võimalik võtta esialgseid kulukohustusi ka juhtudel, kui lõplikud vahendite saajad ja summad on teada. (52)Selleks et paremini kasutada välistegevuse elluviimiseks kättesaadavaid assigneeringuid, tuleks kaotada tähtaeg, mille jooksul võib üldise eelarvelise kulukohustuse alusel võtta individuaalseid juriidilisi kohustusi, ja kohustus sõlmida rahalise toetuse leping kuni 31. detsembrini aastal n + 1 juhtudel, kui rahastamisleping kolmanda riigiga on seotud üldise eelarvelise kulukohustusega, mis katab ka rahalise toetuse lepingut. (53)Maksete liikidega seoses tuleks täpsustada kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega nende maksete eri liike, mida eelarvevahendite käsutajad võivad teha. Eelmaksete tasaarvestamise eeskirju tuleks veelgi täpsustada, eelkõige olukordades, kus vahemakseid ei ole võimalik tasaarvestada. Sel eesmärgil tuleks allkirjastatud juriidilistesse kohustustesse lisada asjakohased sätted. (54)Käesolevas määruses tuleks sätestada, et maksed tuleb teha kindlaksmääratud tähtaja jooksul ja et selle tähtaja järgimata jätmise korral on võlausaldajatel õigus saada viivist, mis kantakse eelarvesse, välja arvatud liikmesriigid ja vastavalt uutele sätetele ka Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Investeerimisfond. (55)Asjakohaseks peetakse koondada ühte artiklisse sätted kulude tõendamise ja kinnitamise kohta ning lisada kulukohustustest vabastamise määratlus. Kuna tehingud tehakse arvutisüsteemides, on allkirjastatud märge „kuulub maksmisele“ asendatud „elektrooniliselt turvatud allkirjaga“, välja arvatud piiratud arvul juhtudel. Samuti on vaja täpsustada, et kulusid tuleb tõendada kõikide rahastamiskõlblike kulude puhul, st ka selliste kulude puhul, mis ei ole seotud maksetaotlusega, näiteks eelmaksete tasaarvestamisel. (56)Selleks et vähendada keerukust, ühtlustada olemasolevaid eeskirju ja parandada käesoleva määruse loetavust, tuleks kehtestada eeskirjad, mis on ühised rohkem kui ühele eelarve täitmise vahendile. Neil põhjustel tuleks osad sätted koondada, teiste sõnastust ja kohaldamisala ühtlustada ning ebavajalikud kordused kaotada ja ristviited välja jätta. (57)Rohkem rõhku tuleks panna tulemuspõhisusele ja tulemustele. Seega on asjakohane määrata lisaks liidupoolsele rahalisele toetamisele, mis on juba hästi sisse töötatud (tegelikult kantud rahastamiskõlblike kulude hüvitamine, ühikukulud, kindlasummalised maksed ja kindlamääralised maksed), kindlaks täiendav rahastamise vorm, mis ei ole seotud asjaomaste tegevuskuludega. Sellise rahastamisvormi eelduseks peaks olema kas teatavate tingimuste eelnev täitmine või eelnevalt kindlaks määratud vahe-eesmärkide või tulemusnäitajate alusel mõõdetavate tulemuste saavutamine. (58)Kui komisjon hindab ELi vahendite saajate tegevus- ja finantssuutlikkust või nende süsteeme ja menetlusi, peaks tal olema võimalik tugineda teiste üksuste või rahastajate, nt rahvusvaheliste organisatsioonide poolt juba tehtud hindamistele, et vältida samade vahendite saajate topelthindamist. Võimalust tugineda teiste üksuste tehtud hindamistele tuleks kasutada juhul, kui kõnealustes hindamistes on võetud arvesse tingimusi, mis on samaväärsed nendega, mis on käesolevas määruses kehtestatud kohaldatavale eelarve täitmise viisile. Selleks et soodustada rahastajate tuginemist üksteise tehtud hindamistele, peaks komisjon edendama rahvusvaheliselt kokkulepitud standardite tunnustamist või rahvusvahelisi parimaid tavasid. (59)Samuti on oluline vältida, et erinevad üksused auditeerivad ELi vahendite saajate saadud vahendite kasutamist mitu korda. Seepärast on vaja ette näha võimalus tugineda audititele, mille on juba teinud sõltumatud audiitorid, tingimusel et need põhinevad rahvusvaheliselt kokkulepitud standarditel, pakuvad piisavat kindlust ning on tehtud finantsaruannete ja muude aruannete kohta, milles on kehtestatud liidu rahalise toetuse kasutamine. Sellised auditid peaksid olema aluseks üldisele kindlusele ELi rahaliste vahendite kasutamise kohta.

(60)On oluline, et liikmesriikidel oleks võimalik taotleda, et vahendid, mis neile on eraldatud koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames, paigutatakse ümber liidu tasandil ja et komisjon haldab neid otsese või kaudse eelarve täitmise raames võimaluse korral asjaomase liikmesriigi eest. See võimaldaks optimeerida nende ressursside ja käesoleva määruse või valdkondlike määruste, sealhulgas EFSI määruse alusel loodud vahendite kasutamist, kuhu liikmesriigid taotleksid nimetatud ressursside ülekandmist. Selleks et tagada kõnealuste vahendite tõhus rakendamine, on vaja ette näha, et kui vahendid kantakse käesoleva määruse või valdkondlike määruste, sealhulgas EFSI määrusega loodud vahenditesse, kohaldatakse nende määruste eeskirju. (61)Selleks et luua liidu toetuse saajatega pikaajaline koostöömehhanism, tuleks ette näha finantsraampartnerluse lepingutele allakirjutamise võimalus. Finantsraampartnerlusi tuleks viia ellu toetuste või liidu vahendeid haldavate üksustega sõlmitud koostöölepingute kaudu. Sel eesmärgil tuleks täpsustada selliste lepingute minimaalne sisu. Finantsraampartnerlused ei tohiks põhjendamatult piirata juurdepääsu liidu rahastamisele. (62)Liidu rahalise toetuse peatamise, lõpetamise või vähendamise tingimused ja kord tuleks erinevate eelarve täitmise vahendite (näiteks toetuste, hangete, kaudse eelarve täitmise, auhindade jne) lõikes ühtlustada. Sellise peatamise, lõpetamise või vähendamise alused tuleks kindlaks määrata. (63)Käesoleva määrusega tuleks kehtestada ühtne ajavahemik, mille jooksul vahendite saajad peaksid liidu rahalise toetusega seotud dokumente säilitama, et vältida lahknevaid või ebaproportsionaalseid lepingulisi tingimusi, andes samas siiski komisjonile, Euroopa Pettustevastasele Ametile ja kontrollikojale piisavalt aega sellistele andmetele ja dokumentidele juurdepääsu saamiseks ning vajalike järelkontrollide ja auditite läbiviimiseks. Lisaks peaks osalejatel ja vahendite saajatel olema kohustus teha liidu finantshuvide kaitsel koostööd. (64)Selleks et pakkuda osalejatele ja vahendite saajatele piisavat teavet ja tagada, et neil oleks võimalik kasutada oma kaitseõigust, tuleks käesoleva määrusega luua osalejatele ja vahendite saajatele võimalus esitada oma seisukohad enne, kui võetakse vastu mõni nende õigusi kahjustav meede, ning saada teavet õiguskaitsevahendite kohta, mida nad saavad kasutada sellise meetme vaidlustamiseks. (65)Liidu finantshuvide kaitseks peaks komisjon looma ühtse varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi. (66)Varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi tuleks kohaldada osalejate, vahendite saajate või üksuste suhtes, kelle suutlikkusele taotleja või pakkuja kavatseb toetuda, või töövõtja alltöövõtja või sellise isiku või üksuse suhtes, kes saab liidult rahalisi vahendeid, kui eelarvet täidetakse kaudselt, või sellise isiku või üksuse suhtes, kes saab liidult vahendeid rahastamisvahendi raames, mille puhul täidetakse eelarvet otse, ning osalejate või vahendite saajate üksuste suhtes, kes täidavad eelarvet koostöös liikmesriikidega. (67)Tuleks täpsustada, et kui otsus isiku või üksuse registreerimiseks varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi andmebaasi põhineb kõrvalejätmist põhjustavatel olukordadel, milles on füüsiline või juriidiline isik, kes on selle isiku või üksuse haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liige või kellel on volitused sellist isikut või üksust või füüsilist või juriidilist isikut esindada, tema nimel otsuseid teha või teda kontrollida, kes kannab selle isiku või üksuse või füüsilise või juriidilise isiku võlgade eest piiramatut vastutust, kes on väljavalimiseks või juriidilise kohustuse täitmiseks hädavajalik, sisaldab andmebaasis registreeritud teave teavet nende isikute kohta. (68)Otsuse isiku või üksuse väljavalimismenetluses osalemisest kõrvalejätmise või talle rahalise karistuse määramise kohta ning otsuse asjakohase teabe avalikustamise kohta peaks tegema vastutav eelarvevahendite käsutaja, pidades silmas tema sõltumatust haldusküsimustes. Lõpliku kohtuotsuse või lõpliku haldusotsuse puudumisel ning lepingu tõsise rikkumisega seotud juhtudel peaks vastutav eelarvevahendite käsutaja otsuse tegemisel arvestama toimkonna soovitust, mis põhineb esialgsel õiguslikul hinnangul. Samuti peaks toimkond hindama kõrvalejätmise kestust nendel juhtudel, kui seda ei ole kindlaks määratud lõpliku kohtuotsuse või lõpliku haldusotsusega. (69)Toimkonna ülesandeks peaks olema tagada kõrvalejätmise süsteemi sidus toimimine. Toimkond peaks koosnema alalisest esimehest, komisjoni esindajatest ja vastutava eelarvevahendite käsutaja esindajast. (70)Esialgne õiguslik hinnang ei mõjuta asjaomase isiku või üksuse tegevuse lõplikku hindamist liikmesriikide pädevate asutuste poolt liikmesriigi õiguse kohaselt. Seetõttu tuleks toimkonna soovitus ja vastutava eelarvevahendite käsutaja otsus pärast sellise lõpliku hindamise tulemuse teatamist läbi vaadata. (71)Vastutav eelarvevahendite käsutaja peaks isiku või üksuse menetlusest kõrvale jätma juhul, kui ta on mõistetud lõpliku kohtuotsuse või lõpliku haldusotsusega süüdi ametialaste käitumisreeglite tahtlikus või tahtmatus olulises rikkumises, sotsiaalkindlustusmaksete või maksude tasumisega seotud kohustuste täitmatajätmises, liidu eelarvet kahjustavas pettuses, korruptsioonis, kuritegelikus ühenduses osalemises, rahapesus, terrorismi rahastamises, terrorismiga seotud õigusrikkumises, laste tööjõu kasutamises või muus inimkaubanduse vormis või eeskirjade eiramises. Samuti tuleks ta menetlusest kõrvale jätta juriidilise kohustuse tõsise rikkumise või pankroti korral. (72)Kui vastutav eelarvevahendite käsutaja teeb otsuse isiku või üksuse menetlusest kõrvalejätmise või rahalise karistuse määramise ja sellekohase teabe avaldamise kohta või tema tagasilükkamise kohta, peaks ta tagama kooskõla proportsionaalsuse põhimõttega, võttes eelkõige arvesse olukorra tõsidust, selle mõju eelarvele, asjaomasest rikkumisest möödunud ajavahemikku, rikkumise kestust ja kordumist, tahtlikku tegutsemist või hooletuse raskusastet ning isiku või üksuse valmidust teha uurimise läbiviimisel koostööd asjaomase pädeva asutusega ja tema panust uurimisse. (73)Samuti peaks vastutaval eelarvevahendite käsutajal olema võimalik isik või üksus menetlusest kõrvale jätta juhul, kui selle ettevõtja võlgade eest piiramatut vastutust kandev füüsiline või juriidiline isik on pankrotis või sarnaselt maksejõuetu või kui nimetatud füüsiline või juriidiline isik ei täida oma kohustusi, mis on seotud sotsiaalkindlustusmaksete või maksude tasumisega, juhul kui selline olukord mõjutab ettevõtja finantsolukorda. (74)Isiku või üksuse suhtes ei tohiks teha menetlusest kõrvalejätmise otsust, kui ta on võtnud parandusmeetmeid, tõendades seeläbi oma usaldusväärsust. Kõnealust võimalust ei tohiks kohaldada kõige raskemate kuritegude korral. (75)Pidades silmas proportsionaalsuse põhimõtet, tuleks eristada juhtumeid, kus rahalise karistuse saab määrata alternatiivina menetlusest kõrvalejätmisele, ja juhtumeid, kus asjaomase vahendite saaja käitumise raskusaste tõttu liidu vahenditele alusetu juurdepääsu saamise üritamisel on lisaks menetlusest kõrvalejätmisele põhjendatud ka rahalise karistuse määramine, et tagada hoiatav mõju. Eristada tuleks ka minimaalset ja maksimaalset rahalist karistust, mida hankija võib määrata. (76)Rahaline karistus tuleks määrata üksnes vahendite saajale, mitte osalejale, võttes arvesse asjaolu, et määratava rahalise karistuse summa arvutamisel võetakse aluseks kaaluloleva juriidilise kohustuse väärtus. (77)Tuleks märkida, et võimalus kohaldada õiguslikul alusel haldus- ja/või rahalisi karistusi ei sõltu lepinguliste karistuste, näiteks leppetrahvide kohaldamise võimalusest. (78)Nii nagu direktiivi 2014/24/EL puhulgi, peaks kõrvalejätmise kestus olema ajaliselt piiratud ning järgima proportsionaalsuse põhimõtet. (79)Tuleb kindlaks määrata halduskaristuse määramise aegumise alguskuupäev ja tähtaeg.

(80)On oluline, et menetlusest kõrvalejätmise ja rahalise karistuse hoiatavat mõju saaks tugevdada. Sellega seoses peaks hoiatavat mõju tugevdama võimalus avaldada kõrvalejätmise ja/või rahalise karistusega seotud teavet, järgides täielikult andmekaitsealaseid nõudeid, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 45/2001 (6) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ (7). See peaks aitama tagada, et sama käitumine ei kordu. Õiguskindluse huvides ja kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega tuleks täpsustada, millistes olukordades ei tuleks sellist teavet avaldada. Vastutav eelarvevahendite käsutaja peaks oma hindamistes arvesse võtma toimkonna soovitusi. Füüsiliste isikute puhul tuleks isikuandmeid avaldada ainult erandjuhul, mis on põhjendatav käitumise raskusaste või selle mõjuga liidu finantshuvidele. (81)Kõrvalejätmise või rahalise karistusega seotud teavet tuleks avaldada üksnes ametialaste käitumisreeglite raske rikkumise või pettuse korral või juhul, kui eelarvest rahastatava lepingu täitmisel on ettevõtja peamiste kohustuste täitmisel esinenud olulisi puudusi, või eeskirjade eiramise korral. (82)Menetlusest kõrvalejätmise kriteeriume tuleks selgelt eristada pakkumuse tagasilükkamise kriteeriumidest. (83)Teave riskide varajase avastamise ja isikutele või üksustele halduskaristuste määramise kohta tuleks tsentraliseerida. Sel eesmärgil tuleks seonduvat teavet säilitada andmebaasis, mille loob ja mida haldab komisjon kui tsentraliseeritud süsteemi omanik. See süsteem peaks toimima täielikus kooskõlas õigusega privaatsusele ja isikuandmete kaitsega. (84)Kuigi varajase avastamise ja kõrvalejätmise süsteemi loomine ja haldamine peaks olema komisjoni ülesanne, peaksid muud institutsioonid ja asutused ning kõik üksused, kes täidavad eelarvet otse, koostöös liikmesriikidega või kaudselt, kõnealuses süsteemis osalema, edastades komisjonile asjakohast teavet. Vastutav eelarvevahendite käsutaja ja toimkond peaksid tagama ettevõtjatele kaitseõiguse. Samad õigused tuleks isikule või üksusele anda varajase avastamise kontekstis, kui vastutava eelarvevahendite käsutaja kavandatav meede võiks kahjustada asjaomase isiku või üksuse õigusi. Pettuse, korruptsiooni või muu liidu finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse korral, mille suhtes ei ole veel tehtud lõplikku kohtuotsust, peaks vastutaval eelarvevahendite käsutajal ja toimkonnal olema võimalik lükata isiku või üksuse seisukohtade esitamise võimaluse andmine edasi. Sellist edasilükkamist peaks võimaldama ainult juhul, kui on mõjuvad legitiimsed põhjused juurdluse konfidentsiaalsuse kaitsmiseks. (85)Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikliga 261 tuleks Euroopa Liidu Kohtule anda täielik pädevus käesoleva määrusega ettenähtud karistuste määramisel. (86)Selleks et hõlbustada liidu finantshuvide kaitsmist kõigi eelarve täitmise viiside puhul, peaks üksustel, kes täidavad eelarvet koostöös liikmesriikidega või kaudselt, olema asjakohasel juhul võimalik võtta arvesse menetlusest kõrvalejätmist, mille suhtes eelarvevahendite käsutajad on otsuse teinud liidu tasandil. (87)Käesoleva määrusega tuleks toetada e-valitsuse eesmärki ning eelkõige institutsioonide ja kolmandate isikute vahelises teabevahetuses elektrooniliste andmete kasutamist. (88)Elektroonilise teabevahetuse ja dokumentide elektroonilise esitamise suunas toimunud arenguga, mis on oluline lihtsustusmeede, peaksid kaasnema selged tingimused, mille alusel kasutatavaid süsteeme aktsepteeritakse, et luua usaldusväärne õiguskeskkond, säilitades samal ajal osalejate, vahendite saajate ja eelarvevahendite käsutajate jaoks paindlikkuse, nagu sätestatud käesolevas määruses. (89)Kehtestada tuleks sellise komisjoni koosseis ja ülesanded, kes vastutab taotluste hindamise eest hankemenetlustes, toetuse andmise menetlustes ja auhinnakonkurssidel. Komisjon võib koosneda välisekspertidest, kui alusaktis on nii ette nähtud. (90)Kooskõlas hea halduse põhimõttega peaks eelarvevahendite käsutaja küsima selgitusi või puuduvaid dokumente, austades samal ajal võrdse kohtlemise põhimõtet ning taotlusdokumente oluliselt muutmata. Eelarvevahendite käsutaja võib otsustada jätta see tegemata üksnes nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel. Lisaks peaks eelarvevahendite käsutajal olema võimalus parandada ilmne tehniline viga või paluda, et osaleja selle parandaks. (91)Usaldusväärne finantsjuhtimine peaks eeldama, et komisjon kaitseb ennast eelmaksete tegemise ajal tagatiste nõudmisega. Töövõtjatelt ja toetusesaajatelt ei tohiks tagatiste esitamist enam automaatselt nõuda, vaid see peaks põhinema riskianalüüsil. Kui eelarvevahendite käsutaja avastab rakendamise käigus, tagatise andjal ei ole enam kohaldatava siseriikliku õiguse kohaselt lubatud anda tagatisi, peaks tal olema õigus nõuda tagatise asendamist. (92)Erinevad normide kogumid otsese ja kaudse eelarve täitmise korral, eelkõige eelarve täitmisega seotud ülesannete määratlus, on tekitanud segadust ja toonud kaasa vigade liigitamisega seotud riski nii komisjoni kui ka partnerite jaoks ning neid tuleks seega lihtsustada ja ühtlustada. (93)Sambapõhist eelhindamist käsitlevad sätted tuleks läbi vaadata, et võimaldada komisjonil tugineda võimalikult suures ulatuses partnerite süsteemidele ja menetlustele, mida peetakse komisjoni kasutatavatega samaväärseteks. Lisaks on oluline täpsustada, et kui hindamise käigus tehakse kindlaks valdkonnad, kus kehtivad menetlused ei ole piisavad, et kaitsta liidu finantshuve, võib komisjon kirjutada alla rahalist toetust käsitlevatele lepingutele, kehtestades samal ajal täiendavad järelevalvemeetmed. Samuti on tähtis täpsustada, millistel juhtudel ei nõua komisjon toetust käsitlevate lepingute allakirjutamiseks sambapõhist hindamist. (94)On asjakohane täpsustada, et ELi eelarvet täitvate organisatsioonide tasu suurus peaks olema seal, kus asjakohane ja võimalik, olemuselt tulemuspõhine. (95)Komisjon astub kolmandate riikidega partnerlussuhtesse rahastamislepingute kaudu. Oluline on täpsustada rahastamislepingu sisu, eriti need osad, mida täidavad kolmandad riigid eelarve kaudse täitmise teel. (96)Oluline on tunnistada eripära, mida kätkevad segarahastamisvahendid, kus komisjon kombineerib oma rahalise toetuse finantseerimisasutuste omaga, ja selgitada rahastamisvahendeid käsitleva X jaotise kohaldamist. (97)Hankelepingute sõlmimise kord ja põhimõtted, mida kohaldatakse avaliku hanke lepingute suhtes, mida liidu institutsioonid sõlmivad nende endi arvel, peaksid põhinema Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/23/EL ja direktiivis 2014/24/EL sätestatud eeskirjadel. (98)Segalepingute puhul tuleks selgitada meetodit, mille alusel hankijad määravad kindlaks kohaldatavad eeskirjad. (99)Hankemenetluse algatamise eel ja järel kohaldatavat avalikustamiskorda tuleks selgitada juhul, kui hankelepingu maksumus ületab direktiivis 2014/24/EL sätestatud piirmäära või jääb sellest allapoole või kui hankeleping jääb kõnealuse direktiivi kohaldamisalast välja.

(100)Käesolevas määruses tuleks esitada ammendav loetelu liidu institutsioonide hankemenetluse liikidest, sõltumata piirmäärast. (101)Halduskorra lihtsustamiseks ja selleks, et toetada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate osalemist, tuleks keskmise maksumusega lepingute korral näha ette läbirääkimistega hankemenetlus. (102)Nii nagu direktiivi 2014/24/EL puhul, peaks ka käesoleva määruse kohaselt olema võimalik enne hankemenetluse alustamist korraldada turu-uuring. Selleks et tagada, et innovatsioonipartnerlust kasutatakse vaid juhul, kui soovitud toode ei ole turul kättesaadav, tuleks käesolevas määruses sätestada kohustus korraldada enne innovatsioonipartnerluse kasutamist esialgne turu-uuring. (103)Tuleks selgitada, kuidas hankijad aitavad kaasa keskkonnakaitsele ja säästva arengu edendamisele ning tagavad samal ajal neile majanduslikult soodsaimad lepingud, eelkõige erimärgiste nõudmise või asjakohaste hindamismeetodite kasutamise kaudu. (104)Selleks et tagada, et ettevõtjad järgivad lepingute täitmisel kohaldatavast keskkonna-, sotsiaal- ja tööõigusest tulenevaid kohustusi, mis on sätestatud liidu või liikmesriigi õigusaktides, kollektiivlepingutes või kohaldatavates rahvusvahelistes sotsiaalvaldkonna ja keskkonnaalastes konventsioonides, mis on loetletud direktiivi 2014/24/EL X lisas, peaksid sellised kohustused kuuluma hankija kindlaks määratud miinimumnõuete hulka ning sisalduma hankija allakirjutatud lepingutes. (105)„Huvide konflikti“ all osutatakse tavapäraselt erinevatele olukordadele, mida on asjakohane täpsustada ja käsitleda erinevalt. Mõistet „huvide konflikt“ tuleks kasutada ainult juhtudel, kui niisugusesse olukorda on sattunud eelarve täitmise, auditi või kontrollimise eest vastutav üksus või isik või liidu institutsiooni ametnik või teenistuja. Kui ettevõtja püüab menetlust nõuetevastaselt mõjutada või saada konfidentsiaalset teavet, tuleks seda käsitada ametialaste käitumisreeglite raske rikkumisena. Lisaks võivad ettevõtjad sattuda olukorda, kus neid ei tohiks valida lepingut täitma ametialase huvide konflikti tõttu. Näiteks ei tohiks äriühing hinnata projekti, milles ta ise on osalenud, ning audiitoril ei tohiks olla võimalust auditeerida tema poolt eelnevalt kinnitatud raamatupidamise aastaaruandeid. (106)Kooskõlas direktiiviga 2014/24/EL peaks olema võimalik kontrollida, kas ettevõtja on menetlusest kõrvale jäetud, kohaldada valiku- ja hindamiskriteeriume ning kontrollida vastavust hankedokumentidele mis tahes järjekorras. Selle tulemusel peaks olema võimalik lükata tagasi pakkumusi hindamiskriteeriumide alusel, ilma et eelnevalt kontrollitaks pakkumuse menetlusest kõrvalejätmise või valikukriteeriume. (107)Kooskõlas direktiivi 2014/24/EL artikliga 67 tuleks leping sõlmida majanduslikult soodsaima pakkumuse alusel. Tuleks selgitada, et valikukriteeriumid on rangelt seotud hankemenetluses osalevate taotlejate või pakkujate hindamisega ning hindamiskriteeriumid on rangelt seotud pakkumuste hindamisega. (108)Liidu avalike hangete puhul peaks olema tagatud, et liidu vahendeid kasutatakse tulemuslikult, läbipaistvalt ja asjakohaselt. Seda silmas pidades peaksid e-hanked aitama liidu vahendeid paremini kasutada ning suurendama kõigi ettevõtjate võimalusi lepinguid sõlmida. (109)Tuleks selgitada, et igal menetlusel on avamisetapp ja hindamisetapp. Lepingu sõlmimise otsus tuleks alati teha hindamise tulemusel. (110)Hankemenetluses osalevatele taotlejatele ja pakkujatele hankemenetluse tulemustest teatamise ajal tuleks neid teavitada otsuse tegemise alustest ja saata neile üksikasjalik selgitus, mis põhineb hindamisaruande sisul. (111)Arvestades asjaolu, et kriteeriume ei kohaldata kindlaksmääratud järjekorras, tuleks pakkujatele, kes esitasid kriteeriumidele vastava pakkumuse, mis lükati tagasi, teatada eduka pakkumuse omadused ja suhtelised eelised, kui nad seda taotlevad. (112)Raamlepingute puhul, mille korral hankemenetlus taasavatakse, tuleks loobuda kohustusest edastada eduka pakkumuse omadused ja suhtelised eelised pakkujale, kellega lepingut ei sõlmita, kuna sellise teabe andmine sama raamlepingu osalistele iga kord, kui hankemenetlus taasavatakse, võib kahjustada nendevahelist ausat konkurentsi. (113)Hankijal peaks olema võimalik enne lepingule alla kirjutamist hankemenetlus tühistada, ilma et hankemenetluses osalevatel taotlejatel või pakkujatel oleks õigus nõuda hüvitist. See ei peaks mõjutama olukordi, kus hankija on tegutsenud sellisel viisil, et teda võib kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtetega kahjude eest vastutusele võtta. (114)Nii nagu ka direktiivi 2014/24/EL puhul, on vaja selgitada, millistel tingimustel võib lepingut selle kehtivuse ajal muuta ilma uue hankemenetluseta. Eelkõige ei muuda algse menetluse miinimumnõudeid sellised asjaolud nagu haldusalased muutused, üldõigusjärglus ning selgete ja üheselt mõistetavate läbivaatamisklauslite või -võimaluste kohaldamine. Uue hankemenetluse peaks korraldama juhul, kui algsesse hankelepingusse tehakse olulisi muudatusi, eelkõige seoses lepingupoolte vastastikuste õiguste ja kohustustega, sealhulgas intellektuaalomandi õiguste jaotumisega. Sellised muudatused näitavad lepingupoolte kavatsust hankelepingu olulised tingimused uuesti läbi rääkida, eelkõige juhul, kui muudatuste tegemine algse menetluse käigus oleks mõjutanud selle tulemust. (115)Ehitustööde, tarnete ja keerukate teenuste korral tuleks ette näha võimalus nõuda täitmistagatist, et tagada oluliste lepingujärgsete kohustuste järgimine lepingu nõuetekohaseks täitmiseks kogu selle kehtivusaja jooksul. Samuti on vaja näha ette lepingulise vastutuse perioodi hõlmav lisatagatis kooskõlas kõnealuste sektorite tavadega. (116)Selleks et määrata kindlaks kohaldatavad piirmäärad ja menetlused, on vaja selgitada, kas liidu institutsioone, rakendusameteid ja asutusi käsitatakse hankijatena. Kui nad hangivad keskselt hankijalt, ei tuleks neid käsitada hankijana. Lisaks moodustavad liidu institutsioonid ühe juriidilise isiku ning nad saavad sõlmida oma talituste vahel üksnes teenustaseme kokkuleppeid, mitte lepinguid. (117)On asjakohane lisada käesolevasse määrusesse viide kahele direktiivis 2014/24/EL sätestatud piirmäärale, mida kohaldatakse vastavalt ehitustööde ning tarnete ja teenuste suhtes. Kõnealuseid piirmäärasid tuleks lihtsustamise ja usaldusväärse finantsjuhtimise eesmärgil kohaldada ka kontsessioonilepingute suhtes, võttes arvesse liidu institutsioonide erivajadusi lepingute sõlmimisel. Direktiivis 2014/24/EL sätestatud piirmäärade läbivaatamist tuleks seega vahetult kohaldada liidu institutsioonide hangete suhtes. (118)Ühtlustamise ja lihtsustamise eesmärgil tuleks avalike hangete suhtes kohaldatavaid standardmenetlusi kohaldada ka direktiivis 2014/24/EL sätestatud lihtsustatud korra alusel tehtavate hangete suhtes. Seetõttu tuleks lihtsustatud korra alusel tehtavate hangete piirmäär viia vastavusse teenuslepingute piirmääraga. (119)Ooteaja kohaldamise tingimusi on vaja täpsustada.

(120)Välistegevuse valdkonna hangete suhtes kohaldatavad eeskirjad peaksid olema kooskõlas direktiivides 2014/23/EL ja 2014/24/EL sätestatud põhimõtetega. (121)Lihtsustamiseks, olemasolevate eeskirjade ühtlustamiseks ja hankelepingute sõlmimise korra loetavamaks muutmiseks on vaja koondada hankelepingute sõlmimise üldsätted ja välistegevuse valdkonna hankelepingute sõlmimise erisätted, et kaotada ebavajalikud kordused ja ristviited. (122)On vaja täpsustada seda, millised ettevõtjad saavad sõltuvalt oma asukohast osaleda liidu institutsioonide korraldatavates hangetes, ja sõnaselgelt ette näha võimalus ka rahvusvaheliste organisatsioonide osalemiseks. (123)Selleks et saavutada tasakaal vajaduse vahel tagada ühelt poolt läbipaistvamad ja ühtlasemad hankelepingute sõlmimise eeskirjad ning teiselt poolt nende eeskirjade paindlikkus teatavates tehnilistes küsimustes, tuleks hankeid käsitlevad tehnilised sätted koondada käesoleva määruse lisasse ja delegeerida komisjonile õigus võtta kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 vastu õigusakte kõnealuse lisa muutmiseks. (124)Vaja on selgitada toetusi käsitleva jaotise kohaldamisala, eelkõige seoses sellega, mis liiki meetmed ja asutused vastavad toetuse saamise tingimustele, aga ka sellega, mis liiki juriidilisi kohustusi võib toetuste katmiseks kasutada. Eelkõige tuleks järk-järgult kaotada toetusotsused, sest nende kasutus on piiratud ja üha enam võetakse kasutusele e-hanked. Struktuuri lihtsustamiseks tuleks sätted, mis ei käsitle toetusi, vaid muid vahendeid,