ET

Brüssel 30.11.2005

KOM(2005) 617 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega määratakse 2006. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Ettepaneku taust |

| Ettepaneku põhjused ja eesmärgidAasta kalapüügivõimalusi käsitlev määrus on ühise kalanduspoliitika kõige olulisem kalavarude kaitse vahend. Viimastel aastatel on see muutunud järjest keerukamaks. Seda põhjustavad püügikoormuse piirangute kehtestamine kalavarude taastamise kavade raames, ajutiste meetmete lisamine ja erandite lubamine muudest õigusaktidest (näiteks tehniliste meetmete määrusest ja süvamereliikide püügi koormuse piiramist käsitlevast määrusest). Mitme liigiga püügipiirkondadega seotud kaalutlused muudavad asjad veelgi keerulisemaks, sest korraga püütavate liikide lubatud püügimahud on vaja kehtestada koos.ICES esitas teadusnõuanded kalapüügivõimaluste määruses käsitletavate kalavarude kohta 14. oktoobril ning komisjoni kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) istung toimus 7.–11. novembrini. Nende aruannete põhjal on koostatud käesolev ettepanek.ICESi soovitustes rõhutatakse taas mitme ühenduse vetes leiduva kalavaru halba seisundit. Suure osa varude puhul ületab püük maksimaalsele võimalikule saagikusele vastava taseme. Paljusid varusid püütakse üle ennetusliku taseme ja mitme olulise varu, sealhulgas enamiku tursavarude praegune püügimaht seab ohtu varu taastootmisvõime.Nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 kohaselt peab komisjon igal aastal esitama saagi ja püügikoormuse piirmäärade ettepaneku, et tagada ühenduse kalastuse ökoloogiline, majanduslik ja sotsiaalne jätkusuutlikkus. |

| Üldine taustKalavarusid kasutatakse paljudel juhtudel liigsel määral ja erinevate tegurite seas on esikohal ülepüük. Nõukogu kehtestab igal aastal püügipiirangud, kuid püügimaht on paljudel juhtudel endiselt suurem jätkusuutlikku saagikust võimaldavast. Põhjuseks on see, püügipiirangud kehtestatakse mõnikord jätkusuutlikust mahust suuremad ning sageli püügipiiranguid ei järgita. Viimastel aastatel on mõnede varude püügipiiranguid muudetud rangemaks ja kehtestatud mitmeaastased taastamiskavad, mille raames kehtestatakse iga-aastased püügipiirangud, et saavutada jätkusuutlikkus kalastussuremuse järkjärgulise vähendamise teel. Püügimahu ja –koormuse kontrolli vähene tõhusus võib põhjustada kalavarude edasise vähenemise. Varude vähenemine on vastuolus ühise kalanduspoliitika eesmärgiga saavutada ühenduse kalanduse jätkusuutlikkus. |

| Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormidEttepaneku valdkonnas kehtivad õigusaktid aeguvad 31. detsembril 2005. |

| Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidegaEsitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ning on kooskõlas ühenduse jätkusuutliku arengu poliitikaga. |

Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine |

| Konsulteerimine huvitatud isikutega |

| Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustusEttepanekus on arvestatud tulemusi, mida andsid allpool sätestatud põhimõtete alusel peetud konsultatsioonid juba loodud piirkondlike nõuandekomisjonidega ning kalanduse ja akvakultuuri nõuandekomiteega. |

| Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtminePiirkondlikud nõuandekomisjonid rõhutavad vajadust tagada, et aastast lubatud kogupüüki ja kvoote muudetakse järk-järgult, et vähendada majandustegevuse lühiajalisi katkestusi. Nagu on kirjas ettepaneku üksikasjalikus selgituses, on ettepanekusse kaasatud kalastusvõimaluste järkjärgulise kohandamise ja aastaste muudatuste piiramise põhimõte. |

| Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine |

| Asjaomased teadus/pädevusvaldkonnadKalandusbioloogia ja kalamajandus |

| Kasutatud metoodikaKonsulteerimine sõltumatu rahvusvahelise teadusasutusega (ICESiga) ja kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) plenaaristungi korraldamine 2005. aasta novembris. |

| Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega konsulteeriti- Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES), oktoober 2005- kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) |

| Kokkuvõte saadud ja kasutatud nõuannetestMainitud on tõsiseid ohte ja võimalikke pöördumatuid tagajärgi. Selliste ohtude eksisteerimise suhtes ollakse üksmeelel. |

| STECF kinnitab ICESi soovitusi ja on mõnda neist täiendanud. |

| Ekspertarvamuse avalikustamiseks kasutatud vahendidKõik STECFi aruanded on pärast ametlikku vastuvõtmist komisjoni poolt kättesaadavad kalanduse peadirektoraadi kodulehel. |

| Mõju hindamineNõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 20 nõutakse, et nõukogu peab vastu võtma püügi ja püügikoormuse piiramise meetmed. Esitatud meetmete rakendamise korral vähenevad ühenduse laevade kalapüügivõimalused. Ettepanek ei sisalda mitte ainult lühiajalisi otsuseid, vaid on ka osa pikaajalisest strateegiast, mille kohaselt kalapüüki vähendatakse järk-järgult pikemas perspektiivis jätkusuutliku tasemeni.Ettepanekus kajastuv lähenemine toob kaasa lühiajalise lubatud kogupüügi vähenemise, kuid ülepüügi tõttu vähenenud varude taastudes püügivõimalused suurenevad. Keskmises või pikas perspektiivis nähakse strateegia tulemusena ette väiksemat keskkonnamõju tänu vähenenud püügikoormusele, laevade arvu vähenemist ja/või keskmise püügikoormuse vähenemist laeva kohta ning püsivat või kasvavat lossimismahtu. |

Ettepaneku õiguslik külg |

| Kavandatud meetmete kokkuvõteEttepanekus sätestatakse püügi- ja püügikoormuse piirangud, mida kohaldatakse ühenduse püügipiirkondades ja rahvusvahelistes püügipiirkondades, kus tegutsevad ühenduse kalalaevad. Piirangud vastavad ühise kalanduspoliitika eesmärgile tagada kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik maht. |

| Õiguslik alusMääruse (EÜ) nr 2371/2002 artikkel 20. |

| LähimuspõhimõteEttepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Lähimuspõhimõtet seetõttu ei kohaldata. |

| Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. |

| Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu ühendusele ja seetõttu tuleks seda rakendada nõukogu määruste abil. Kõnealuse nõukogu määrusega eraldatakse liikmesriikidele püügivõimalused, kuid liikmesriikidel on täielik otsustusvabadus nende püügivõimaluste eraldamisel piirkondadele või ettevõtjatele, seega on liikmesriikidel ka piisavalt suured võimalused neile eraldatud püügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikul. |

| Ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Kõnealuse määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. |

| Õigusakti valik |

| Kavandatud õigusakt(id): määrus. |

| Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel.Käesolev ettepanek käsitleb kalavarude majandamist, mille rakendamiseks tuleb nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 kohaselt igal aastal kvalifitseeritud häälteenamusega vastu võtta nõukogu määrus. |

mõju eelarvele |

| Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. |

Täiendav teave |

| Lihtsustamine |

| Ettepaneku rakendamine lihtsustab avalik-õiguslike (ELi või liikmesriikide) asutuste jaoks haldusmenetluse korda. |

| Püügikoormuse kontrollimiseks vajaliku andmeedastuse nõudeid on lihtsustatud. Mõned nendest nõuetest on juba sätestatud muudes määrustes (nt andmekogumise nõuded) ning liikmesriigid ei pea enam andmeid regulaarselt esitama, vaid neil tuleb andmed kokku koguda ja esitada komisjonile nõudmisel. |

| Läbivaatamis-, muutmis-, aegumisklausel |

| Ettepanek sisaldab läbivaatamisklauslit. |

| Ettepaneku detailne selgitusNagu varasematel aastatel, jaotatakse kalavarud ka seekord nende kaitsestaatuse alusel kategooriatesse. See aitab kaasa ühenduse eri osade sarnases olukorras olevate varude läbipaistvale ja võrdsele käsitlemisele ja liikmesriikidel erapooletule kohtlemisele.i) taastamiskavadega hõlmatud varudEsimesse kategooriasse kuuluvad varud, mille jaoks nõukogu on vastu võtnud taastamiskava (nt tursk ja põhjapoolne merluus). Kõnealuste varude lubatud kogupüük peab vastama nende taastamiskavades kirjeldatud püügipiiramisnõuetele. Püügikoormuse kohandamine on samuti taastamiskavade osa. See on äärmiselt tähtis. Taastamiskavadega kehtestatud lubatud kogupüük on suurem teadlaste soovitatust ning komisjon nõustus sellega ainult tingimusel, et nõukogu nõustub pikaajalise strateegiaga. Kui nõukogu poolt heaks kiidetud taastamiskavasid ei järgita, väheneb kalavarude majandamise pikaajalise strateegia mõju.Mõned tursavarud võivad olla nii väikesed (ja nende tegeliku püügimahu kohta võib teadmisi olla nii vähe), et taastamiskavade tingimusteta kohaldamine ei ole sugugi lihtne. Taastumist vajavate varude puhul, mille kohta on komisjon esitanud taastamiskava ettepaneku, mida nõukogu ei ole veel vastu võtnud (La Manche’i lääneosa ja Biskaia lahe merikeel, Põhjamere lestalised, Läänemere tursk) vastab ettepaneku kohaselt lubatud kogupüük taastamiskava püügipiirangule. ii) muud varud, mis on väiksemad bioloogiliselt ohutust piiristEespool nimetatud kokkulepet, mille kohaselt pikaajalise strateegiaga seotud kohustuse võtmise korral (näiteks nõukogu deklaratsiooniga) kiidetakse heaks teadlaste soovitatust suurem lubatud kogupüük, tuleks laiendada bioloogiliselt ohutust piirist väiksematele varudele, mille lubatud kogupüügi äkiline vähendamine põhjustaks katkestusi majandusharu tegevuses ja oleks nõukogule raskesti vastuvõetav. Nii nagu taastamiskavade puhul, oleks seegi lähenemine otstarbekas ainult juhul, kui nõukogu lähiaastatel kõnealuseid kohustusi täidab.Vastavalt nõukogu eelmise aasta detsembris võetud kohustusele tuleks bioloogiliselt ohutust piirist väiksemate varude kalastussuremust vähendada, et leevendada nende varude bioloogilise kokkuvarisemise ohtu. Samas tuleks vähendamisel arvestada majandustegevuse võimalikult vähese häirimise vajadusega. Ettepanekus piirdutakse lubatud kogupüügi 15% vähendamisega. Just seda määra on majandusharu esindajad pidanud aastaste püügierinevuste mõistlikuks piiriks. See lahendus on kompromiss teadusnõuannetel põhineva bioloogiliste ohtude vähendamise ja kalandussektori soovitava stabiilse lubatud kogupüügi vahel. iii) ülepüütud varudVarude jaoks, mille püük ületab jätkusuutliku saagikuse (mille vastand on hävimisoht), on kavandatud lubatud kogupüük, mis ei põhjusta kalastussuremuse suurenemist ja mis kehtestatakse kuni 2006. aastaks planeeritud aruteluni kalastussuremuse vähendamise üle vastavalt Johannesburgi rakenduskavale (mille eesmärk on maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastava püügitaseme saavutamine 2015. aastaks). Kuigi käesoleva ettepanekuga ei määrata ette kindlaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse üle peetava arutelu tulemusi, ei peaks 2006. aasta lubatud kogupüük siiski kõnealuse eesmärgiga vastuollu minema.iv) mitme liigiga püügipiirkondade varudLubatud püügimahu kavandamisel on võetud arvesse mitme liigi koosesinemist mõnes püügipiirkonnas. Ohualteid liike püütakse sageli koos teiste majanduslikult oluliste liikidega ning omavahel seotud liikide lubatud kogupüügi määramisel on seda arvesse võetud, püüdes vältida ohualdiste liikide püüdmist ja tagasi merre heitmist (või „musta lossimist“) ammendatud kvootide korral.v) „paberil eksisteerivad“ varudNagu varasematel aastatel, on ettepanekus 20% vähendatud nende varude lubatud kogupüüki, mida kõik liikmesriigid püüavad lubatust vähem.vi) muud varudEttepanek sisaldab teatavate piirkondlike kalandusorganisatsioonidega kokku lepitud püügipiiranguid. Gröönimaa vete kalavarude ja Norraga ühiselt majandatavate kalavarude lubatud kogupüük kinnitatakse alles pärast novembris ja detsembris peetavate konsultatsioonide lõppu. Kõnealune lubatud kogupüük esitatakse märkega „pm“ (pro memoria). - Püügikoormuse reguleerimine (III lisa)Püügikoormuse piirangud on taastamiskavade oluline osa. Ettepaneku III lisas esitatakse kalalaevadel merel viibida lubatud päevade arv, mis oleneb kasutatavatest püügivahenditest ja püügipiirkonnast.Kõige rangemad on piirangud olnud suure võrgusilmaga püügivahendeid kasutavate traalerite jaoks, et vähendada tavapäraselt turska püüdvate laevade tegevust. Kuigi selliste laevadega seonduv tursa kalastussuremus on langenud, on Põhjamere tursa üldine kalastussuremus vähenenud ainult 12%, sest tursk on laialt levinud ja teda püütakse teataval määral iga tüüpi püügivahenditega. Mõnede püügivahendite puhul on kalastussuremus mõnes piirkonnas isegi tõusnud. Osaline seletus on see, et III lisa ja muud kaitsemeetmed on õhutanud laevu kasutama väiksemat silmasuurust, et saada juurde merepäevi. Nende laevastikusegmentide püügikoormuse kasv on olnud vastukaaluks suure võrgusilmaga segmendi püügikoormuse vähenemisele ja on tõenäoliselt suurendanud väikesemõõdulise tursa merreheitmist. Kalanduse teadus-, tehnika ja majanduskomitee (STECF) värske aruande kohaselt püütakse mõnes piirkonnas väikesesilmaliste püügivahenditega märkimisväärsetes kogustes turska.Kuigi teadusnõuanded ei paku küllalt teavet tursa taastamiskava iga-aastaste eesmärkide kohaldamiseks (30% biomassi kasv), on selge, et tursa biomass on endiselt väga väike ja kõikides asjaomastes laevastikusegmentides tuleks püügikoormust veelgi vähendada, et luua mõistlikud võimalused kava eesmärkide saavutamiseks.Uusmeremaa merluusi, norra salehomaari ja La Manche’i lääneosa merikeele puhul on püügipäevade arv kooskõlas kõnealuste varude taastamiskavadega.Septembris 2005 Ispras kogunenud STECF järeldas, et suletud piirkonnad ei ole püügikoormuse vähendamisele hea alternatiiv, ja septembris 2005 toimunud nõukogu arutelul oli sellel lahendusel samuti vähe pooldajaid.Praegune püügikoormuse piiramise süsteem (põhineb merel viibitud päevade arvul laeva kohta) on suhteliselt jäik ja laeva püügipäevade arvu vähendamise kokkulepet on poliitiliselt üha keerulisem saavutada. Komisjon paneb ette, et 2006. aastal peaks nõukogu kaaluma teise püügikoormuse piiramise süsteemi kehtestamist, mis põhineks riigi laevastikule lubatud suurimal kilovatt-päevade arvul. - Muud kalavarude majandamise küsimusedi) süvamerevarude püügikoormuse reguleerimine2004. aasta detsembris kiitis nõukogu heaks süvamereliikide püügikoormuse 10% vähendamise võrreldes 2003. aasta tasemega. Kõnealune vähendamine on siiski väiksem kui Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni (NEAFC) nõutud 30%. Püügikoormust on vaja vähendada veel 20%, nii selleks, et täita ühenduse rahvusvahelisi kohustusi, kui ka selleks, et kaitsta varusid, mis on äärmiselt tundlikud ja vajavad kiiret kaitset nende äärmiselt madala paljunemiskiiruse tõttu, nagu on juba mitu aastat rõhutanud ICES.ii) lühiealiste liikide majandamine aasta piiresOhustatud varude nagu Biskaia lahe anšoovise ja Põhjamere tobia jaoks kehtestatakse üheaastased majandamissüsteemid. Nende puhul ei kavandata püüki 2006. aasta alguses. Ainult siis, kui teaduslikud andmed tõendavad, et kõnealused varud on saavutanud arvukuse, mis suudab taluda kutselist kalapüüki, avatakse kõnealused püügipiirkonnad taas kiirmenetluse teel vastuvõetava komisjoni määrusega.iii) Vahemere püügipiirkondade erandidKuni Vahemere kalavarude jätkusuutliku majandamise meetmeid käsitleva nõukogu määruse vastuvõtmiseni, tõenäoliselt 2006. aastal, teeb komisjon ettepaneku pikendada praeguseid erandeid teatava kõnealuse piirkonna püügi osas üksnes 2006. aasaks. |

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega määratakse 2006. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta [1], eriti selle artiklit 20,

võttes arvesse nõukogu 6. mai 1996. aasta määrust (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel [2],

võttes arvesse nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrust (EÜ) nr 423/2004, millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks [3], eriti selle artikleid 6 ja 8,

võttes arvesse nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 811/2004, millega kehtestatakse meetmed põhjapoolse merluusi varude taastamiseks [4], eriti selle artiklit 5,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

ning arvestades järgmist:

(1) Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 4 kohaselt peab nõukogu vastu võtma meetmed, mis tagavad juurdepääsu vetele ning säästva kalandustegevuse, pidades silmas kättesaadavaid teaduslikke nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee aruannet.

(2) Nõukogu on määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 alusel kohustatud kehtestama iga kalavaru või kalavarude rühma lubatud kogupüügi (TAC). Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel kõnesoleva määruse artikliga 20 kindlaksmääratud kriteeriumide kohaselt.

(3) Tagamaks lubatud kogupüügi ja kvootide tulemuslikku majandamist, tuleks kehtestada konkreetsed kalapüügitingimused.

(4) Ühenduse tasandil tuleb kehtestada kalanduse juhtimise põhimõtted ja teatav kord, et võimaldada liikmesriikidel juhtida nende lipu all sõitvate laevade tegevust.

(5) Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 on esitatud olulised kalapüügivõimaluste jaotamisega seotud määratlused.

(6) Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 2 kohaselt tuleb kindlaks määrata kalavarud, mille kohta kehtivad kõnealuses artiklis nimetatud meetmed.

(7) Ühendus on kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras kalapüügiõiguste üle nõu pidanud Norra [5], Fääri saarte [6], Gröönimaa [7] ja Islandiga [8].

(8) Ühendus on mitme piirkondliku kalandusorganisatsiooni lepinguosaline. Need kalandusorganisatsioonid on soovitanud kehtestada teatavate liikide suhtes püügipiirangud ja muud kaitse-eeskirjad. Seetõttu peaks ühendus need soovitused rakendama.

(9) Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) võttis 2005. aasta juunis toimunud aastakoosolekul vastu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni püügipiirangud ja kaaspüüki käsitlevad tehnilised meetmed. Kuigi ühendus ei ole IATTCi liige, on vaja neid meetmeid rakendada, et tagada kõnealuse organisatsiooni jurisdiktsiooni alla kuuluvate ressursside säästev majandamine.

(10) Rahvusvaheline Atlandi Tuunikaitse Komisjon (ICCAT) võttis oma 2005. aasta koosolekul vastu tabelid, milles esitatakse ICCATi lepinguosaliste poolt kasutamata jäänud ja ettenähtust rohkem kasutatud kalapüügivõimalused. ICCAT võttis sellega seoses vastu otsuse, milles märgitakse, et Euroopa Ühendus ei kasutanud 2004. aastal mitme kalavaru kvoote täiel määral.

(11) Et arvesse võtta ICCATi kohandusi ühenduse kvootides, tuleks kvootide kasutamata osast tulenevate kalastusvõimaluste jaotamisel aluseks võtta iga liikmesriigi vastav kasutamata osa, ilma et muutuks aastase lubatud kogupüügi käesoleva määrusega kehtestatud jaotamispõhimõte.

(12) Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada vastavalt ühenduse asjaomastele õigusaktidele, eelkõige järgmistele: komisjoni 20. mai 1987. aasta määrus (EMÜ) nr 1381/87 (millega kehtestatakse kalalaevade tähistamist ja dokumenteerimist käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad) [9], komisjoni 22. septembri 1983. aasta määrus (EMÜ) nr 2807/83 (milles sätestatakse liikmesriikide kalasaaki käsitleva teabe registreerimise üksikasjalikud eeskirjad) [10], nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2847/93 (millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem) [11], nõukogu 4. novembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1954/2003 (mis käsitleb teatavate ühenduse kalastuspiirkondade ja kalavarudega seotud püügikoormuse korraldamist) [12], nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrus (EÜ) nr 1626/94 (millega kehtestatakse Vahemere kalavarude kaitse teatavad tehnilised meetmed) [13], nõukogu 27. juuni 1994. aasta määrus (EÜ) nr 1627/94 (millega nähakse ette kalapüügilube käsitlevad üldsätted) [14], nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 601/2004 (millega sätestatakse teatavad kalastustegevuse suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni alla kuuluvas piirkonnas) [15], nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrus (EÜ) nr 850/98 (kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu) [16], nõukogu 17. detsembri 1991. aasta määrus (EÜ) nr 3880/91 (Atlandi ookeani kirdeosas kalastavate liikmesriikide nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta) [17], nõukogu 29. juuni 1998. aasta määrus (EÜ) nr 1434/98 (millega täpsustatakse tingimusi, mille alusel võib lossida heeringat muuks tööstuslikuks otstarbeks kui vahetult inimtoiduks) [18], nõukogu 26. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 423/2004 (millega kehtestatakse meetmed tursavarude taastamiseks) [19], komisjoni 18. detsembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 2244/2003 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad laevaseire satelliitsüsteemide kohta) [20], nõukogu 22. septembri 1986. aasta määrus (EMÜ) nr 2930/86 (kalalaevade omaduste määratlemise kohta) [21], nõukogu 14. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 973/2001 (milles sätestatakse teatavad tehnilised meetmed teatavate siirdekalavarude kaitseks) [22], nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2347/2002 (millega kehtestatakse süvamere kalavarude püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused) [23] ja nõukogu 22. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 2270/2004 (millega kehtestatakse 2005. ja 2006. aastaks ühenduse kalalaevadele püügivõimalused teatavate süvamere kalavarude osas) [24].

(13) Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) nõuande kohaselt on vaja alapiirkonnas VIII kohaldada anšoovisepüügi suhtes ajutist püügipiirangute reguleerimise süsteemi.

(14) ICESi nõuande kohaselt on vaja ICESi alapiirkonnas IV ja rajooni IIIa põhjaosas kohaldada tobiapüügi suhtes ajutist püügikoormuse reguleerimise süsteemi.

(15) ICESi viimaste teadusnõuannete kohase üleminekumeetmena tuleks veelgi vähendada teatavate süvamereliikide püügi koormust.

(16) Määruses (EÜ) nr 423/2004 sätestatud tursapüügikoormuse piirangute kohandamiseks tehakse ettepanek rakendada teistsugust korda, et püügikoormus oleks kooskõlas lubatud kogupüügiga vastavalt kõnealuse määruse artikli 8 lõikele 3.

(17) Teadusnõuannetest selgub, et Põhjamere atlandi merilesta ei püüta säästvalt ning vette tagasi lastud kalade hulk on väga suur. Teadussoovitustest ja Põhjamere piirkondlike nõuandekomisjonide nõuannetest selgub, et on asjakohane kohandada kalapüügivõimalusi atlandi lesta püügiga tegelevate laevade püügikoormuse osas.

(18) La Manche’i lääneosa merikeelevarude suhtes on vaja kohaldada ajutist püügikoormuse reguleerimise kava. Kattegati, Põhjamere, Skagerraki ja La Manche’i lääneosa, Iiri mere ning Šotimaa läänerannikuvete tursavarude ning ICESi rajoonide VIIIc ja IXa merluusivarude ja norra salehomaari varude püügikoormuse reguleerimise kava on vaja kohandada.

(19) Nõukogu 29. juuni 1998. aasta määruse (EÜ) nr 1434/98 (millega täpsustatakse tingimusi, mille alusel võib lossida heeringat muuks tööstuslikuks otstarbeks kui vahetult inimtoiduks) [25] artikliga 2 ei tagata heeringapüügi piiramist kõnealusele liigile kehtestatud püügilimiidini. Seepärast on vaja võtta üleminekumeetmeid, et tagada sortimata lossimistel vajalik järelevalve ja heeringa loendamine.

(20) Praegu on Šotimaa ja Iirimaa lääneranniku süvamerealadel nakkevõrkudega kalastamisel tavaks kasutada liiga pikki nakkevõrke ning selle tagajärjel jäetakse võrgud merre liiga kauaks ja lastakse tagasi vette suures koguses kala. Kaotatud või tahtlikult mahajäetud võrgud võivad tagasi nõudmata aastaid kala püüda. Teadusnõuannetest selgub, et kõnealune püügiviis kujutab süvamereliikide jaoks suurt ohtu ning kuni püsivamate meetmete võtmiseni on vaja kõnealune püük ajutiselt keelata.

(21) Merluusivarude säästva kasutamise tagamiseks ja vette tagasi laskmise vähendamiseks tuleks alarajoonides VIII a, b, d üleminekumeetmetena rakendada selektiivsete püügivahendite uusimaid täiustusi.

(22) Kirde-Atlandi Kalanduskomitee (NEAFC) võttis oma 2005. aasta koosolekul vastu soovituse piirata kalapüüki teatavates piirkondades, et kaitsta teatavaid haavatavaid süvamereelupaiku. Ühendus peaks selle soovituse rakendama.

(23) Kaheksajala kaitsele kaasaaitamiseks ja eelkõige noorvormide kaitsmiseks tuleb kehtestada 2006. aastal CECAFi piirkonnas asuvatest ja kolmandate riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvatest meredest pärit kaheksajala alammõõt, kuni võetakse vastu määrus, millega muudetakse nõukogu 30. märtsi 1998. aasta määrust (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu [26].

(24) Novembris 2005 tegi Kirde-Atlandi Kalanduskomisjon (NEAFC) soovituse kanda teatav hulk kalalaevu nende laevade loendisse, mille puhul on kinnitust leidnud tegelemine ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Tuleks tagada soovituste rakendamine ühenduse õiguskorda.

(25) 2005. aastal võttis Vahemere üldine kalanduskomisjon (GFCM) oma aastakoosolekul vastu soovituse teatavate süvamereliikide püügi korraldamise kohta ja soovituse, mis käsitleb GFCMi registri loomist üle 15 m pikkuste laevade kohta, kellel on õigus püüda GFCMi pädevuspiirkonnas. Ühendus on GFCMi lepinguosaline ning seetõttu on kõnealused soovitused ühendusele siduvad ja need tuleks rakendada.

(26) Kalavarude kaitse parandamiseks tuleks 2006. aastal rakendada püügitegevuse suhtes teatavaid täiendavaid kontrollimeetmeid ja püügi tehnilisi tingimusi.

(27) Teatavates sätetes käsitletakse laevaseiresüsteemi andmete kasutamist püügikoormuse juhtimise järelevalve ja kontrolli tõhustamiseks.

(28) Tagamaks, et kolmandate riikide poolt ühenduse vetes püütud põhjaputassuu saaki õigesti arvestatakse, tuleb tugevdada asjaomaseid laevu käsitlevaid järelevalvesätteid.

(29) Määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 alusel on nõukogu kohustatud tegema otsuse püügipiirangute ja/või püügikoormuse piirangutega seotud tingimuste kohta. Teadussoovitustest selgub, et kokkulepitud TACi märkimisväärselt ületav saak vähendab kalapüügi säästvust. Seetõttu on asjakohane kehtestada seotud tingimused, mille tulemuseks on kokkulepitud kalapüügivõimaluste tõhusam rakendamine.

(30) 2004. aastal võttis ICCAT aastakoosolekul vastu mitu tehnilist meedet, mida kohaldatakse Atlandi ookeani ja Vahemere teatavate siirdekalavarude suhtes, nähes muu hulgas ette hariliku tuuni uue miinimumsuuruse, püügipiirangud teatavates piirkondades ja teataval ajavahemikul, et kaitsta suursilmtuuni varusid, harrastus- ja sportkalapüüki käsitlevad meetmed Vahemerel ning valikuuringu programmi loomise sumpades oleva hariliku tuuni suuruse hindamiseks. Kalavarude kaitse parandamiseks tuleb neid meetmeid 2006. aastal rakendada, kuni võetakse vastu määrus, millega muudetakse 14. mai 2001. aasta määrust (EÜ) nr 973/2001, milles sätestatakse teatavad tehnilised meetmed teatavate siirdekalavarude kaitseks [27].

(31) 2005. aastal võttis Kagu-Atlandi kalandusorganisatsioon (SEAFO) aastakoosolekul vastu meetme, mille kohaselt alates 1. jaanuarist 2006. saadetakse vaatlejad kõikidele konventsioonialas tegutsevatele laevadele, mis püüavad liike, mille suhtes ei ole kehtestanud kaitse ja majandamise režiimi teised pädevad piirkondlikud kalandusorganisatsioonid. See meede on ühendusele siduv ja seetõttu tuleks seda rakendada.

(32) Loode-Atlandi kalastusorganisatsioon (NAFO) võttis 15.–19. septembrini 2003 toimunud 25. aastakoosolekul vastu süvalestavaru taastamise kava NAFO alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO. Kavas nähakse ette TACi taseme vähendamine 2007. aastani ning selle tõhusat kohaldamist tagavad täiendavad meetmed. Kõnealust kava on vaja rakendada 2006. aastal, kuni võetakse vastu nõukogu määrus süvalestavaru taastamise mitmeaastaste meetmete rakendamise kohta.

(33) NAFO võttis 19.–23. septembrini 2005 toimunud 27. aastakoosolekul vastu mitme varem reguleerimata varu majandamismeetmed, mis hõlmavad rajooni 3LNO railasi, rajooni 3O meriahvenaid ning rajooni 3NO valget ameerikalutsu. Neid meetmeid on vaja rakendada ja kehtestada liikmesriikidevaheline jaotus.

(34) Et täita ühenduse kui Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni (CCAMLR) lepinguosalise võetud rahvusvahelisi kohustusi, mille hulka kuulub kohustus kohaldada CCAMLRi komisjoni vastuvõetud meetmeid, tuleks kohaldada nimetatud komisjoni poolt kalastushooajaks 2005–2006 kehtestatud lubatud kogupüüki ning sellele vastavaid ajapiiranguid.

(35) CCAMLR võttis 2005. aastal oma XXIV aastakoosolekul vastu asjakohased püügipiirangud varude jaoks, mida tohivad kalastada CCAMLRi liikmed. CCAMLR kiitis heaks ka ühenduse laevade osalemise Dissostichus spp. uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1, 58.4.2, 58.4.3a ja 58.4.3b ning kehtestas asjaomase kalapüügi jaoks püügi ja kaaspüügi piirangud ning teatavad konkreetsed tehnilised meetmed. Kõnealuseid piiranguid ja tehnilisi meetmeid tuleks samuti kohaldada.

(36) Elatusvahendite tagamiseks ühenduse kaluritele on tähtis avada kõnealused püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2006. Küsimuse kiireloomulisuse tõttu on hädavajalik teha erand kuue nädala pikkusest ajast, millele viidatakse Euroopa Liidu lepingu ning Euroopa Ühenduse, Euroopa Söe- ja Teraseühenduse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu juurde kuuluva protokolli (riikide parlamentide funktsiooni kohta Euroopa Liidus) I jao punktis 3,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

Reguleerimisala ja mõisted

Artikkel 1

Sisu

Käesoleva määrusega nähakse ette teatavate kalavarude ja kalavarurühmadega seotud püügivõimalused 2006. aastaks ning eritingimused, mille kohaselt neid püügivõimalusi tohib kasutada.

Teatavate Antarktika kalavarude osas määratakse püügivõimalused ja eritingimused siiski kindlaks IE lisas nimetatud ajavahemikeks.

Artikkel 2

Reguleerimisala

1. Kui pole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat määrust

(a) ühenduse kalalaevade suhtes (edaspidi "ühenduse laevad"); ning

(b) kolmanda riigi lipu all sõitvate ja kolmandas riigis registreeritud kalalaevade suhtes (edaspidi „kolmanda riigi kalalaevad“), kui need viibivad ühenduse vetes (edaspidi „EÜ veed“).

2. Erandina lõikest 1 ei kohaldata käesolevat määrust kalapüügi suhtes, mis toimub üksnes teadusuuringute otstarbel asjaomase liikmesriigi loal ja järelevalve all ning millest on eelnevalt teavitatud komisjoni ja liikmesriiki, kelle vetes uuringud toimuvad.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse lisaks määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 3 sätestatud mõistetele järgmisi mõisteid:

(a) lubatud kogupüük – igast kalavarust aastas lubatav püük;

(b) kvoot – ühendusele, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud kindel osa lubatud kogupüügist;

(c) rahvusvahelised veed – veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;

(d) NAFO tsoon – see osa Loode-Atlandi kalastusorganisatsiooni (NAFO) konventsioonialast, mis ei kuulu rannikuäärsete riikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla;

(e) Skagerrak - ala, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega;

(f) Kattegat – ala, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenųrest Gnibenini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega;

(g) Cádizi laht – ICESi alarajooni IXa piirkond, mis jääb läänepikkusest 7°23′48″ ida poole.

Artikkel 4

Kalastusvööndid

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi kalastusvööndite määratlusi:

(a) ICES (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) kalastusvööndid, nagu on kindlaks määratud nõukogu määruses (EMÜ) nr 3880/91. Vööndi tähisele lisatud märge “EÜ veed” osutab, et kõne all on ainult EÜ vetesse jääv vööndiosa.

(b) CECAF (Kesk-Atlandi idaosa ehk FAO püügipiirkond 34) kalastusvööndid, nagu on kindlaks määratud nõukogu 23. oktoobri 1995. aasta määruses (EÜ) nr 2597/95 nominaalsaagi statistiliste andmete esitamise kohta liikmesriikide poolt, kes kalastavad teatavates väljaspool Atlandi ookeani põhjaosa asuvates piirkondades [28];

(c) NAFO (Loode-Atlandi kalastusorganisatsioon) kalastusvööndid, nagu on kindlaks määratud nõukogu 30. juuni 1993. aasta määruses (EMÜ) nr 2018/93 Loode-Atlandi piirkonnas kalastavate liikmesriikide saagi ja kalandustegevuse statistiliste andmete esitamise kohta [29];

(d) CCAMLR (Antarktika vete elusressursside kaitse konventsioon) kalastusvööndid, nagu on kindlaks määratud 22. märtsi 2004. aasta määruses (EÜ) nr 601/2004, millega sätestatakse teatavad kalastustegevuse suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni alla kuuluvas piirkonnas ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 3943/90, (EÜ) nr 66/98 ja (EÜ) nr 1721/1999 [30].

II PEATÜKK

Ühenduse laevade kalapüügivõimalused ja nendega seotud tingimused

Artikkel 5

Püügilimiidid ja nende jaotamine

1. Ühenduse laevade püügilimiidid ühenduse vetes ja teatavates vetes, mis ei kuulu ühendusele, kõnealuste limiitide jaotus liikmesriikide vahel ning määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 2 kohased lisatingimused on esitatud I lisas.

2. Ühenduse laevadel on lubatud kalastada I lisas sätestatud kvoodi alusel vastavalt artiklites 10, 17 ja 18 sätestatud tingimustele vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi ja Norra kalandusjurisdiktsiooni alla ning Jan Mayeni ümbruse kalastusvööndisse.

3. Komisjon määrab kindlaks anšoovise lubatud kogupüügi VIII püügipiirkonnas vastavalt II lisas sätestatud tingimustele.

4. Komisjon määrab kindlaks ühenduse kasutuses olevad moivapüügi limiidid püügipiirkondades V, XIV (Gröönimaa veed) 7,7% ulatuses moiva TACist niipea, kui TAC on kindlaks määratud.

5. Komisjon võib suurendada põhjaputassuu püügi limiite püügipiirkondades I–XIV (EÜ veed ja rahvusvahelised veed) ja heeringapüügi limiite piirkondades I ja II (EÜ veed ja rahvusvahelised veed) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 nimetatud korras, kui kolmandad riigid ei majanda kõnealuseid varusid vastutustundlikult.

Artikkel 6

Jaotamisega seotud erisätted

1. I lisas sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et see ei piira:

(a) kvootide vahetamist määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohaselt;

(b) ümberjaotamist määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 21 lõike 4, artikli 23 lõike 1 ja artikli 32 lõike 2 kohaselt;

(c) täiendavaid lossimisi määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohaselt;

(d) koguste kinnipidamist määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohaselt;

(e) mahaarvamisi määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 5 kohaselt.

2. Erandina määrusest (EÜ) nr 847/96 kohaldatakse kvootide kinnipidamiseks ja nende ülekandmiseks 2007. aastasse kõnealuse määruse artikli 4 lõiget 2 kõigi kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki (analüütiline TAC).

Artikkel 7

Püügikoormuse piirangud ja nendega seotud tingimused kalavarude majandamisel

1. IIIa lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi kohaldatakse teatavate Kattegati, Skagerraki, alapiirkonna IV ning ICES rajoonide IIa (EÜ veed), IIIa, VIa, VIIa ja VIId varude majandamise suhtes.

2. IIIb lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi kohaldatakse merluusivarude majandamise suhtes ICES rajoonides VIIIc ja IXa, välja arvatud Cádizi lahes.

3. IIIc lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi kohaldatakse rajooni VIIe merikeelevarude majandamise suhtes.

4. Kõigil laevadel, mis kasutavad lisade IIIa, IIIb ja IIIc punktis 4 nimetatud püügivahendeid ja mis kalastavad lisade IIIa, IIIb ja IIIc punktis 2 nimetatud piirkondades, peab olema püügiluba, mis on antud välja kooskõlas määruse (EÜ) nr 1627/94 artikliga 7.

5. IIId lisas sätestatud püügikoormuse piiranguid ja nendega seotud tingimusi kohaldatakse Skagerraki ning ICES alapiirkonna IV ja rajooni IIa (EÜ veed) tobiavarude majandamise suhtes.

6. Komisjon kehtestab 2006. aasta lõpliku püügikoormuse ICES rajoonide IIa (EÜ veed) ja IIIa ning alapiirkonna IV tobiapüügi suhtes IIId lisa punktis 6 sätestatud korras.

7. Liikmesriigid tagavad, et 2006. aastal ei ületa süvamerepüügi luba omavate laevade püügikoormuse tasemed (mõõdetuna sadamast äraoldud kilovatt-püügipäevades) 70% keskmisest aastasest püügikoormusest, mille kõnealuse liikmesriigi laevad kasutasid 2003. aastal kalastusretkedel, mille jaoks neil oli süvamerepüügi luba ja mille jooksul püüti nõukogu määruse (EMÜ) nr 2347/2002 I ja III lisa punktis 15 loetletud süvamereliike, välja arvatud põhjaatlandi hõbekala.

Artikkel 8

Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused

1. Pardal ei tohi hoida ega laevalt lossida kalaliike, mille suhtes on kindlaks määratud püügipiirangud, välja arvatud juhul, kui:

(a) saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud; või

(b) saak moodustab osa ühendusele kuuluvast püügiosast, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud ega ammendatud.

2. Erandina lõikest 1 võib järgmistesse liikidesse kuuluvat kala pardal hoida ja lossida ka siis, kui liikmesriigil ei ole kvooti või kui kvoot või püügiosa on ammendatud:

(a) muud liigid kui heeringas ja makrell, tingimusel, et

i) neid püütakse segamini teiste liikidega, kasutades võrke silmasuurusega alla 32 mm määruse (EÜ) nr 850/98 artikli 4 kohaselt ja

ii) saaki ei sordita pardal ega lossimisel;

või

b) makrell, tingimusel, et

i) makrelli püütakse segamini stauriidi või sardiiniga;

ii) makrelli mass ei ületa 10% kogu pardal oleva makrelli, stauriidi ja sardiini massist ja

iii) saaki ei sordita pardal ega lossimisel.

3. Määruse (EÜ) nr 1434/98 artikli 2 lõiget 1 ei kohaldata heeringa suhtes, mis on püütud ICES alapiirkonnast IV ja ICES rajoonidest IIa (EÜ veed), IIIa ja VIId.

4. Kõik lossimised, välja arvatud lõike 2 kohane püük, arvestatakse kvoodist või, kui ühenduse osa ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ühenduse osast maha.

5. Kui liikmesriigi heeringapüügi limiidid ICES alapiirkondades II (EÜ veed) ja IV ning alarajoonides IIIa ja VIId on ammendatud, ei tohi asjaomase liikmesriigi lipu all sõitvad ühenduses registreeritud laevad, mis tegutsevad püügipiirkonnas, mille suhtes kehtivad asjaomased püügipiirangud, lossida sorteerimata ja heeringat sisaldavaid saake.

6. Kaaspüügi määr ja realiseerimine määratakse kindlaks määruse (EÜ) nr 850/98 artiklitega 4 ja 11 ettenähtud korras.

Artikkel 9

Sortimata lossimine ICES alapiirkonnas IV ja ICES rajoonides IIa (EÜ veed), IIIa ja VIId

1. Liikmesriigid tagavad, et kasutatakse nõuetekohast proovivõtusüsteemi, mis võimaldab tulemuslikult kontrollida ICES alapiirkonnas IV ja ICES rajoonides IIa (EÜ veed), IIIa ja VIId püütud, sortimata lossitud saagi koguseid liikide kaupa.

2. ICES alapiirkonnas IV ja ICES rajoonides IIa (EÜ veed), IIIa ja VIId püütud, sortimata kalasaaki võib lossida ainult sadamates või lossimiskohtades, kus on kasutusel lõikes 1 osutatud proovivõtusüsteem.

Artikkel 10

Juurdepääsupiirangud

1. Ühenduse laevad ei tohi kalastada Skagerrakis 12 meremiili ulatuses Norra lähtejoontest. Taani ja Rootsi lipu all sõitvatel laevadel on siiski lubatud kalastada kuni nelja miili kaugusel Norra lähtejoontest.

2. Ühenduse laevad võivad kalastada Islandi jurisdiktsiooni alla kuuluvate vete piirkonnas, mis on piiratud järgmisi koordinaate ühendavate sirgjoontega:

edelapiirkond

1. 63°12' N ja 23°05' W kuni 62°00' N ja 26°00' W,

2. 62° 58′ N ja 22° 25′ W,

3. 63° 06′ N ja 21° 30′ W,

4. 63° 03′ N ja 21° 00′ W kuni 180° 00′ S;

kagupiirkond

1. 63° 14′ N ja 10° 40′ W,

2. 63° 14′ N ja 11° 23′ W,

3. 63° 35′ N ja 12° 21′ W,

4. 64° 00′ N ja 12° 30′ W,

5. 63° 53′ N ja 13° 30′ W,

6. 63° 36′ N ja 14° 30′ W,

7. 63° 10′ N ja 17° 00′ W kuni 180° 00′ S.

Artikkel 11

Tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed

Ühenduse laevade suhtes kohaldatavad tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed on sätestatud IV lisas.

III PEATÜKK

Kolmanda riigi kalalaevade püügilimiidid ja nendega seotud tingimused

Artikkel 12

Tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed

Kolmanda riigi laevade suhtes kohaldatavad tehnilised ülemineku- ja kontrollimeetmed on sätestatud IV lisas.

Artikkel 13

Luba

Barbadose, Guyana, Jaapani, Lõuna-Korea, Norra, Suriname, Trinidadi ja Tobago ning Venezuela lipu all sõitvatel kalalaevadel ning Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud kalastada ühenduse vetes I lisas sätestatud püügilimiitide alusel ning artiklitega 14–16 ja 19–25 ettenähtud tingimustel.

Artikkel 14

Geograafilised piirangud

1. Norra lipu all sõitvatel või Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud kalastada ainult 200 meremiili laiuse vööndi nendes osades, mis asuvad vähemalt 12 meremiili kaugusel liikmesriikide lähtejoontest ICES IV alapiirkonnas, Kattegatis ja Atlandi ookeanis põhja pool 43°00′ N, välja arvatud määruse (EÜ) nr 2371/2002 artiklis 18 nimetatud alal.

2. Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel on lubatud Skagerrakis kalastada vähemalt nelja meremiili kaugusel mere pool Taani ja Rootsi lähtejoontest.

3. Barbadose, Guyana, Jaapani, Lõuna-Korea, Suriname, Trinidadi ja Tobago ning Venezuela lipu all sõitvatel kalalaevadel on lubatud kalastada ainult 200 meremiili laiuse vööndi nendes osades, mis asuvad vähemalt 12 meremiili kaugusel mere pool Prantsuse Guajaana departemangu lähtejoontest.

Artikkel 15

Läbisõit ühenduse vetest

Ühenduse vetest läbisõitvad kolmanda riigi kalalaevad peavad stoovima oma võrgud järgmisel viisil, et need ei oleks kasutamisvalmis:

a) võrgud, raskused ja muud sellelaadne varustus tuleb traallaudade, puksiir- ja haalamisköite ning trosside küljest lahti võtta,

b) tekil asuvad või teki kohale paigutatud võrgud tuleb kindlalt mõne tekiehitise osa külge kinnitada.

Artikkel 16

Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused

Kalaliike, millele on kehtestatud püügilimiidid, ei tohi pardal hoida ega lossida, välja arvatud juhul, kui saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud.

IV PEATÜKK

Ühenduse laevade litsentsisüsteem

Artikkel 17

Litsentsid ja nendega seotud tingimused

1. Olenemata määrusega (EÜ) nr 1627/94 sätestatud kalapüügilitsentside ja kalapüügilubade üldeeskirjadest tohivad ühenduse laevad kolmanda riigi vetes kalastada asjaomase kolmanda riigi asutuste poolt väljaantud litsentsi alusel.

2. Lõiget 1 ei kohaldata siiski järgmiste ühenduse laevade suhtes, mis kalastavad Põhjamerel Norrale kuuluvates vetes:

a) laevad kogumahutavusega kuni 200 GT (kaasa arvatud); või

b) laevad, mis püüavad inimtoiduks muid kalaliike kui makrell; või

c) Rootsi lipu all sõitvad laevad kooskõlas kehtivate tavadega.

3. Litsentside suurim arv ja muud nendega seotud tingimused on sätestatud V lisa I osas. Litsentsitaotlustes märgitakse kalapüügiliigid ning nende ühenduse laevade nimi ja tunnused, kellele litsentse taotletakse, ning liikmesriikide asutused saadavad taotlused komisjonile. Komisjon esitab taotlused asjaomaste kolmandate riikide asutustele.

4. Kui liikmesriik kannab teisele liikmesriigile üle V lisa I osas nimetatud püügipiirkonna kvoodi (vahetusleping), tuleb üle kanda ka asjaomased litsentsid ja teatada sellest komisjonile. V lisa I osas sätestatud litsentside üldarvu püügipiirkonna kohta ei tohi siiski ületada.

5. Ühenduse laevad peavad järgima kaitse- ja kontrollimeetmeid ning kõiki muid asjaomases püügipiirkonnas kehtivaid tingimusi.

Artikkel 18

Fääri saared

Ühenduse laevad, kellel on litsents ühe kalaliigi sihtpüügiks Fääri saarte vetes, võivad teise kalaliigi sihtpüügiga tegelda ainult juhul, kui nad teatavad muudatusest ette Fääri saarte ametiasutustele.

V PEATÜKK

Kolmanda riigi kalalaevade litsentsisüsteem

Artikkel 19

Kohustus omada litsentsi ja püügiluba

1. Olenemata määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklist 28b on Norra lipu all sõitvad laevad kogumahutavusega kuni 200 GT vabastatud litsentsi ja püügiloa kohustusest.

2. Litsents ja püügiluba peavad olema laeva pardal. Fääri saartel või Norras registreeritud kalalaevad on kõnealusest kohustusest vabastatud.

3. Kolmanda riigi kalalaevad, millel on püügiõigus 31. detsembril 2005, võivad püüki jätkata alates 1. jaanuarist 2006 kuni ajani, mil püügiõigusega kalalaevade nimekiri on komisjonile esitatud ning komisjon on selle heaks kiitnud.

Artikkel 20

Litsentsi ja püügiloa taotlemine

Kolmanda riigi asutuse poolt komisjonile esitatud litsentsi- ja püügiloataotlusega koos tuleb esitada järgmised andmed:

a) laeva nimi;

b) registrinumber;

c) pardatähis;

d) registreerimissadam;

e) omaniku või prahtija nimi ja aadress;

f) kogumahutavus ja –pikkus;

g) mootori võimsus;

h) kutsungsignaal ja raadiosagedus;

i) kavandatav püügiviis;

j) kavandatav kalapüügipiirkond;

k) liigid, mida kavatsetakse püüda;

l) taotletava litsentsi kestus.

Artikkel 21

Litsentside arv

Litsentside arv ja nendega seotud eritingimused määratakse kindlaks V lisa II osas.

Artikkel 22

Tühistamine ja kehtetuks tunnistamine

1. Litsentsid ja püügiload võib tühistada uute litsentside ja püügilubade väljaandmiseks. Tühistamine jõustub komisjoni poolt uute litsentside ja püügilubade väljaandmise kuupäevale eelneval päeval. Uued litsentsid ja püügiload jõustuvad nende väljaandmise kuupäeval.

2. Litsentsid ja püügiload tunnistatakse täielikult või osaliselt kehtetuks enne nende kehtivusaja lõppu, kui kõnealuse kalavaru jaoks I lisas sätestatud kvoot on ammendatud.

3. Litsentsid ja püügiload tunnistatakse kehtetuks juhul, kui ei täideta käesoleva määrusega ettenähtud kohustusi.

Artikkel 23

Asjakohaste eeskirjade täitmata jätmine

1. Kolmanda riigi kalalaevadele, mis ei ole täitnud käesolevas määruses sätestatud kohustusi, ei anta litsentsi ega püügiluba kuni 12 kuu jooksul.

2. Komisjon esitab asjaomase kolmanda riigi asutustele nende kolmanda riigi kalalaevade nimed ja tunnused, millele asjakohaste eeskirjade rikkumise tõttu ei anta luba kalastada ühenduse kalastusvööndis järgneva kuu või kuude jooksul.

Artikkel 24

Litsentsiomaniku kohustused

1. Kolmanda riigi kalalaevad täidavad kalastusvööndis kalastades kaitse- ja kontrollimeetmeid ning kõiki muid selles vööndis ühenduse laevade kalastustegevust reguleerivaid sätteid, esmajoones määrusi (EMÜ) nr 1381/87, (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94, (EÜ) nr 88/98, (EÜ) nr 850/98 ja (EÜ) nr 1434/98.

2. Lõikes 1 nimetatud kolmanda riigi kalalaevad peavad püügipäevikut, kuhu kantakse VI lisa I osas ettenähtud teave.

3. Kolmanda riigi kalalaevad, välja arvatud ICES rajoonis IIIa kalastavad Norra lipu all sõitvad laevad, edastavad komisjonile VII lisas sätestatud teabe kõnealuses lisas ettenähtud eeskirjade kohaselt.

Artikkel 25

Guajaana departemangu käsitlevad erisätted

1. Litsentside andmine kalapüügiks Guajaana departemangu vetes on seotud asjaomase kolmanda riigi laeva omaniku kohustusega lubada komisjoni taotluse korral laeva pardale vaatleja.

2. Kui kolmanda riigi kalalaeval on litsents merikogerlaste või tuuni püügiks Guajaana departemangu vetes, esitab laeva kapten Prantsusmaa ametiasutustele igale reisile järgneva lossimise kohta deklaratsiooni, milles teatatakse pärast eelmise deklaratsiooni esitamist püütud ja pardal hoitavad krevetikogused. Kõnealune deklaratsioon peab vastama V lisa III osas sätestatud näidisele. Kapten vastutab deklaratsiooni täpsuse eest. Prantsuse ametiasutused võtavad kõik deklaratsioonide täpsuse kontrollimiseks vajalikud meetmed, võrreldes neid eelkõige artikli 24 lõikes 2 nimetatud püügipäevikuga. Deklaratsioonile kirjutab pärast vastavuse kontrollimist alla pädev ametiisik. Prantsuse asutused saadavad enne iga kuu lõppu komisjonile kõik eelmise kuu deklaratsioonid.

3. Guajaana departemangu vetes kalastavad kolmanda riigi kalalaevad peavad pidama VI lisa II osas esitatud näidisele vastavat püügipäevikut. Kõnealuse püügipäeviku koopia saadetakse Prantsuse ametiasutuste kaudu komisjonile iga püügireisi viimasele päevale järgneva 30 päeva jooksul.

4. Kui komisjon ei ole ühe kuu jooksul saanud teavet kolmanda riigi kalalaeva kohta, millel on litsents kalapüügiks Guajaana departemangu vetes, tunnistatakse selle laeva litsents kehtetuks.

VI PEATÜKK

NAFO tsoonis kalastavaid ühenduse laevu käsitlevad erisätted

1. jagu

Ühenduse osalus

Artikkel 26

Laevade loetelu

1. Ainult need ühenduse kalalaevad, mille kogumahutavus (GT) on üle 50 ning millel on nende lipuliikmesriigi väljaantud püügiluba ja mis kuuluvad NAFO laevaregistrisse, võivad loas ettenähtud tingimustel püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida NAFO tsoonist pärit kalavarusid.

2. Iga liikmesriik edastab komisjonile elektroonilisel kujul vähemalt 15 päeva enne uue laeva sisenemist NAFO tsooni kõik muudatused loetelus, mis käsitleb tema lipu all sõitvaid ühenduses registreeritud laevu, millel on luba kalastada NAFO tsoonis. Komisjon edastab teabe viivitamata NAFO sekretariaadile.

3. Lõikes 2 märgitud teave sisaldab järgmist:

a) laeva sisenumber, nagu on määratletud komisjoni 30. detsembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 26/2004 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta) [31] I lisas;

b) rahvusvaheline raadiokutsung;

c) vajaduse korral laeva prahtija;

d) laeva tüüp.

4. Ajutiselt liikmesriigi lipu all sõitvate laevade (laevapereta prahitud laevade) kohta tuleb lisaks edastada järgmine teave:

a) kuupäev, millest alates laeval on lubatud sõita liikmesriigi lipu all;

b) kuupäev, millest alates liikmesriik on andnud laevale NAFO tsoonis kalastamise loa;

c) riigi nimi, mille territooriumil laev on registreeritud või olnud registreeritud, ning kuupäev, millest alates laev lõpetas sõitmise kõnealuse riigi lipu all;

d) laeva nimi;

e) pädeva riigiasutuse poolt määratud laeva ametlik registrinumber;

f) laeva kodusadam pärast üleminekut;

g) laeva omaniku või prahtija nimi;

h) kinnitus, et laeva kapten on saanud NAFO tsoonis kehtivate eeskirjade koopia;

i) peamised kalaliigid, mida laev võib NAFO tsoonis püüda;

j) alapiirkonnad, kus laev kavatseb kalastada.

2. jagu

Tehnilised meetmed

Artikkel 27

Võrgusilma suurus

1. Käesoleva määruse VIII lisas nimetatud põhjaliikide sihtpüügil on keelatud kasutada traalnootasid, mille mõnes osas on võrgusilma suurus alla 130 mm. Lühiuimkalmaari (Illex illecebrosus) sihtpüügil tohib võrgusilma suurus olla minimaalselt 60 mm. Railaste (Rajidae) sihtpüügil tohib võrgusilma suurus olla minimaalselt 280 mm noodapäras ja 220 mm traali muudes osades.

2. Harilikke süvameregarneele (Pandalus borealis) püüdvad laevad peavad kasutama võrke, mille väikseim silmasuurus on 40 mm.

Artikkel 28

Võrgutarindid

1. Keelatud on kasutada vahendeid ja meetodeid, mida käesolevas artiklis pole kirjeldatud ja mis ummistavad võrgusilmi või vähendavad nende suurust.

2. Kahjustuste vähendamiseks või vältimiseks võib noodapära alla kinnitada purjeriiet, võrku või muud materjali.

3. Noodapära ülaossa võib kinnitada vahendeid tingimusel, et need ei ummista noodapära võrgusilmi. Päraülakaitsete kasutamine peab piirduma IX lisas nimetatud kaitsetega.

4. Harilikke süvameregarneele (Pandalus borealis) püüdvad laevad peavad kasutama sorteerimisvõresid või -reste, mille trellide maksimaalne vahe on 22 mm. Rajoonis 3L süvameregarneele püüdvad laevad peavad olema varustatud vähemalt 72 cm pikkuste kettidega, nagu kirjeldatud X lisas.

Artikkel 29

Kaaspüük

1. Kalalaevad ei tohi tegeleda nende liikide sihtpüügiga, mille suhtes kehtivad kaaspüügipiirangud. Kalaliigi püük on sihtpüük, kui asjaomane liik moodustab massiprotsentides suurima osa ühe loomusega saadud saagist.

2. Selliste liikide kaaspüük, mille kohta ühendus ei ole NAFO tsooni mingis osas kvoote kehtestanud ja mis seal saadakse mis tahes liigi sihtpüügil, ei tohi olla üle 2 500 kg liigi kohta või üle 10% pardal hoitava kogusaagi massist, olenevalt sellest, kumb on suurem. NAFO tsooni osas, kus teatavate liikide sihtpüük on keelatud või kus "muude liikide" kvoodid on täiel määral ära kasutatud, ei tohi ühegi ID lisas loetletud liigi kaaspüük olla suurem kui vastavalt 1 250 kg või 5%.

3. Kui kaaspüügipiirangutega kalaliikide kogumäär ühe loomuse kohta ületab kohaldatava lõikes 2 nimetatud määra, peavad laevad viivitamata siirduma vähemalt viie meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast. Kui kaaspüügipiirangutega kalaliikide kogumäär mis tahes järgmises loomusekohas ületab kõnealused piirmäärad, siirduvad laevad jälle viivitamata vähemalt viie meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast ega pöördu sellele alale tagasi enne, kui on möödunud vähemalt 48 tundi.

4. Harilikke süvameregarneele (Pandalus borealis) püüdvad laevad siirduvad juhul, kui kõigi liikide kaaspüügi kogumäär mis tahes loomusekohas ületab rajoonis 3M 5% massist ja rajoonis 3L 2,5% massist, viivitamata vähemalt viie meremiili kaugusele eelmisest loomusekohast.

5. Süvameregarneelisaaki ei võeta põhjakalade kaaspüügi määra arvutamisel arvesse.

Artikkel 30

Kalade alammõõt

1. NAFO tsoonist püütud kalu, mille suurus ei vasta XI lisas esitatud nõuetele, ei tohi töödelda, pardal hoida, ümber laadida, lossida, transportida, säilitada, müüa, välja panna ega müügiks pakkuda, vaid need tuleb kohe merre tagasi lasta.

2. Kui püütud alamõõduliste kalade kogus ületab 10% kogu püütud kalakogusest, siirdub laev enne kalapüügi jätkamist eelmisest loomusekohast vähemalt 5 meremiili kaugusele. Töödeldud kala, mille suhtes kohaldatakse alammõõtu ja mis on XI lisas ettenähtud pikkusest väiksem, loetakse pärinevaks alamõõdulisest kalast.

3. jagu

Kontrollimeetmed

Artikkel 31

Toodete märgistamine ja eraldi ladustamine

1. Töödeldud kala, mis on püütud NAFO tsoonis, märgistatakse nii, et on võimalik eristada kõiki kalaliike ja tooteliike vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 104/2000 artiklile 1. Märkida tuleb ka saagi pärinemine NAFO tsoonist.

2. Püügirajoonis 3L püütud krevettide ning alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO püütud süvalesta puhul märgitakse saagi pärinemine konkreetsest rajoonist või alapiirkonnast.

3. Iga liigi saak paigutatakse selgelt eraldi teiste liikide saakidest. NAFO tsoonis püütud saak paigutatakse eraldi väljastpoolt seda ala püütud saagist.

Saagi võib paigutada mitmesse trümmi ossa, kuid igas trümmiosas eraldatakse see plasti, vineeri, võrgu vms abil selgelt teiste liikide saakidest.

Artikkel 32

Püügi- ja toodangupäevikud ning lastiplaan

1. Lisaks sellele, et kalalaevade kaptenid peavad tegutsema kooskõlas määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklitega 6, 8, 11, ja 12, peavad nad kandma logiraamatusse XII lisas loetletud andmed.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile enne iga kuu 15. kuupäeva elektroonilisel kujul XIII lisas nimetatud liikide eelmise kuu jooksul lossitud kogused ja määruse (EMÜ) nr 2847/93 artiklite 11 ja 12 alusel saadud teabe.

3. Ühenduse laeva kaptenid peavad IC lisas loetletud liikide saagi kohta:

a) toodangupäevikut, millesse kantakse järjest kogu toodang pardal olevate liikide kaupa tootekaalu kilogrammides;

b) lastiplaani, milles on näha eri liikide asukoht trümmides.

4. Lõikes 3 osutatud toodangupäevikut ja lastiplaani ajakohastatakse iga päev eelmise päeva kohta, mis algab kell 00.00 (UTC) ja lõpeb kell 24.00 (UTC), ning hoitakse pardal, kuni laev on tühjaks laaditud.

5. Kapten osutab vajalikku abi toodangupäevikus esitatud koguste ja pardal säilitatava toodangu kontrollimisel.

6. Liikmesriigid tõendavad iga kahe aasta tagant kõikide artikli 26 lõike 1 kohase kalapüügiloaga ühenduse laevade mahutavusplaanide täpsust. Kapten tagab, et kõnealuse tõendi koopia on laeva pardal, et seda saaks nõudmise korral inspektorile esitada.

Artikkel 33

Võrkude pardal hoidmine

1. Ühe või mitme VIII lisas loetletud kalaliigi sihtpüügi ajal ei tohi ühenduse laevade pardal olla võrke, mille võrgusilma suurus on artiklis 27 sätestatust väiksem.

2. Ühenduse laevad, mis ühel ja samal püügireisil püüavad ka muudes piirkondades peale NAFO tsooni, võivad siiski hoida pardal võrke, mille võrgusilma suurus on artiklis 27 sätestatust väiksem, kui need on kindlalt soritud (kokku seotud) ja stoovitud (pakitud) ning neid ei ole võimalik kohe kasutada. Sellisel juhul:

a) võrgud peavad olema oma traallaudade küljest lahti võetud ja ilma nooda- või traalitrosside ja -nöörideta; ning

b) tekil või teki kohal olevad võrgud peavad olema kindlalt mõne tekiehitise osa külge kinnitatud.

Artikkel 34

Ümberlaadimine

1. Ühenduse laevad tegelevad ümberlaadimisega NAFO tsoonis ainult juhul, kui nad on saanud selleks loa oma pädevatelt asutustelt.

2. Ühenduse laevad ei laadi kala ümber kolmandate riikide laevadelt või laevadele, mida on nähtud kalastamas NAFO tsoonis või mille NAFO tsoonis kalastamise kohta on muid tõendeid.

3. Ühenduse laevad teatavad oma pädevatele asutustele igast NAFO tsoonis toimunud ümberlaadimisest. Mahalaadivad laevad saadavad teate vähemalt kakskümmend neli tundi enne ümberlaadimist ja pealelaadivad laevad hiljemalt üks tund pärast ümberlaadimist.

4. Lõikes 3 nimetatud teade sisaldab ümberlaadimise aega, geograafilisi koordinaate, maha- või pealelaaditava kala ligikaudset massi kilogrammides liikide kaupa ning ümberlaadimises osalevate laevade kutsungsignaale.

5. Pealelaadiv laev teatab lisaks nii kogu pardal oleva ja kogu lossitava saagi massi kui ka lossimissadama nime ja kavandatud lossimisaja vähemalt 24 tundi enne iga lossimist.

6. Liikmesriigid edastavad lõigetes 2 ja 5 osutatud teated viivitamata komisjonile, kes omakorda edastab need viivitamata NAFO sekretariaadile.

Artikkel 35

Ühenduse laevade prahtimine

1. Liikmesriigid võivad nõustuda nende lipu all sõitva ja NAFO tsoonis kalapüügiõigust omava laeva prahtimisega, et võimaldada tal osaliselt või täielikult kasutada teisele NAFO lepinguosalisele eraldatud kvooti ja/või püügipäevi. Prahtida ei lubata siiski laevu, mille NAFO või muu piirkondlik kalandusorganisatsioon on tunnistanud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelenud laevadeks.

2. Prahilepingu sõlmimise päeval saadab lipuliikmesriik komisjonile ning komisjon omakorda edastab NAFO peasekretärile järgmise teabe:

a) lipuliikmesriigi nõusolek prahilepinguga;

b) prahilepinguga hõlmatud liigid ja eraldatud püügivõimalused;

c) prahilepingu kestus;

d) prahtija nimi;

e) laeva prahtinud lepinguosaline;

f) meetmed, mida liikmesriik on võtnud tagamaks, et tema lipu all sõitev prahitud laev täidab prahilepingu kehtivusajal NAFO kaitse- ja kontrollimeetmeid.

3. Prahilepingu lõppemisel teatab lipuliikmesriik sellest komisjonile, kes edastab teabe viivitamata NAFO peasekretärile.

4. Lipuliikmesriik tagab, et:

a) prahilepingu kehtivusajal ei lubata laeval kasutada lipuliikmesriigile eraldatud püügivõimalusi;

b) laeval ei lubata kalastada samal ajal mitme prahilepingu alusel;

c) laev täidab prahilepingu kehtivusajal NAFO kaitse- ja kontrollimeetmeid;

d) prahitud laev registreerib püügipäevikus muudest püügiandmetest eraldi kogu teatatud prahilepingute alusel püütud saagi ja kaaspüügi.

5. Liikmesriigid esitavad komisjonile muudest riiklikest püügiandmetest eraldi kõik lõike 4 punktis d nimetatud saagi ja kaaspüügi andmed. Komisjon edastab kõnealused andmed viivitamata NAFO peasekretärile.

Artikkel 36

Püügikoormuse kontrollimine

1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada tema laevade püügikoormuse vastavus liikmesriigi kasutada olevatele kalapüügivõimalustele NAFO tsoonis.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile NAFO tsooni liike püüdvate laevade püügikavad hiljemalt 31. jaanuaril 2006 ja edaspidi vähemalt 30 päeva enne kõnealuse püügi algust. Püügikavas tuleb muu hulgas esitada kõnealuses püügipiirkonnas kalastavate laevade andmed ning nendele laevadele NAFO tsoonis ettenähtud püügipäevade arv.

3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni laevade kavandatavast tegevusest muudes piirkondades.

4. Püügikavas peab kajastuma teate esitanud liikmesriigi kasutuses olevatele kalapüügivõimalustele vastav maksimaalne kasutatav püügikoormus NAFO tsoonis.

5. Liikmesriigid esitavad komisjonile hiljemalt 31. detsembril 2006 oma püügikavade rakendamise aruanded. Kõnealused aruanded sisaldavad NAFO tsoonis tegelikult kalastanud laevade arvu, iga laeva väljapüüki ja iga laeva püügipäevade koguarvu kõnealuses tsoonis. Rajoonides 3M ja 3L krevetti püüdnud laevade puhul tuleb aru anda kummagi rajooni kohta eraldi.

4. jagu

Andmete kogumise erinõuded

1. Liikmesriigid rakendavad võimaluse korral järgmistes piirkondades kalastavate laevade kohta andmete kogumise suhtes erinõudeid.

Piirkond Koordinaat 1 Koordinaat 2 Koordinaat 3 Koordinaat 4 |

Orphan Knoll | 50.00.3047.00.30 | 51.00.3045.00.30 | 51.00.3047.00.30 | 50.00.3045.00.30 |

CornerSeamounts | 35.00.0048.00.00 | 36.00.0048.00.00 | 36.00.0052.00.00 | 35.00.0052.00.00 |

NewfoundlandSeamounts | 43.29.0043.20.00 | 44.00.0043.20.00 | 44.00.0046.40.00 | 43.29.0046.40.00 |

New EnglandSeamounts | 35.00.0057.00.00 | 39.00.0057.00.00 | 39.00.0064.00.00 | 35.00.0064.00.00 |

2. Lõike 1 kohased andmed kogutakse loomuste kaupa ja sisaldavad võimaluse korral järgmist:

a) arvukus ja mass liikide kaupa;

b) jaotus pikkuse alusel;

c) otoliidid;

d) püügikoht laius- ja pikkuskraades;

e) püügivahend;

f) püügisügavus;

g) kellaaeg;

h) püügi kestus;

i) vedamise algus (aktiivpüünise puhul);

j) võimalikud muud bioloogilised näitajad, näiteks suguküpsus.

3. Lõike 1 kohaselt kogutud andmed esitatakse pärast iga püügireisi võimalikult kiiresti liikmesriikide pädevatele asutustele NAFO sekretariaadile edasisaatmiseks.

5. jagu

Harilikku süvameregarneeli käsitlevad erisätted

Artikkel 37

Hariliku süvameregarneeli püük

Liikmesriigid teatavad komisjonile iga päev hariliku süvameregarneeli (Pandalus borealis) kogused, mis liikmesriigi lipu all sõitvad ja ühenduses registreeritud laevad on püüdnud NAFO tsooni rajoonis 3L. Püük toimub sügavamal kui 200 meetrit ning sellega tegeleb korraga üks laev iga liikmesriigi kohta.

6. jagu

Süvalesta taastamiskava käsitlevad erisätted

Artikkel 38

Süvalestaga seotud keeld

Ühenduse kalalaevadel on keelatud püüda süvalesta NAFO alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO ning hoida pardal, ümber laadida või lossida süvalesta, mis on püütud nimetatud piirkonnas, kui laeva pardal ei ole lipuliikmesriigis välja antud püügiluba.

Artikkel 39

Laevade loetelu

1. Liikmesriik tagab, et ühenduse laevad, millele antakse artiklis 38 osutatud püügiluba, kantakse loetellu, mis sisaldab laevade nimesid ja määruse (EÜ) nr 26/2004 I lisas määratletud sisenumbreid. Liikmesriigid väljastavad püügiload alles siis, kui laev on kantud NAFO laevaregistrisse.

2. Iga liikmesriik edastab komisjonile elektroonilisel kujul lõikes 1 sätestatud loetelu ja kõik hilisemad muudatused.

3. Muudatused lõikes 1 sätestatud loetelus edastatakse komisjonile vähemalt 5 päeva enne seda, kui kõnealusesse loetellu lisatud laev siseneb NAFO alapiirkonda 2 ja rajoonidesse 3KLMNO. Komisjon edastab loetelu muudatused viivitamata NAFO sekretariaadile.

4. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et jaotada oma süvalestakvoot lõikes 1 osutatud loetellu kantud laevade vahel. Liikmesriigid teavitavad komisjoni kvootide jaotusest 15 päeva jooksul pärast käesoleva määruse jõustumist.

Artikkel 40

Aruanded

1. Artikli 39 lõikes 1 nimetatud ühenduse laevade kaptenid edastavad lipuliikmesriigile järgmised aruanded:

(a) pardal olevad süvalesta kogused ühenduse laeva sisenemisel alapiirkonda 2 ja rajoonidesse 3KLMNO. Aruanne edastatakse mitte varem kui 12 tundi ja hiljemalt 6 tundi enne laeva iga sisenemist kõnealusesse tsooni;

b) süvalesta nädalasaak. See aruanne edastatakse esimest korda hiljemalt seitsmenda päeva lõpus pärast laeva sisenemist alapiirkonda 2 või rajoonidesse 3KLMNO, või kui kalastusretk kestab üle seitsme päeva, teatatakse hiljemalt esmaspäeval saagist, mis on püütud alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO eelmise pühapäeva keskööl lõppenud nädala jooksul;

c) pardal olevad süvalesta kogused ühenduse laeva väljumisel alapiirkonnast 2 ja rajoonidest 3KLMNO. See aruanne edastatakse mitte varem kui 12 tundi ja hiljemalt 6 tundi enne laeva iga väljumist kõnealusest tsoonist ning see sisaldab kõnealuse tsooni püügipäevade arvu ja kogupüüki;

d) igal ümberlaadimisel peale- ja mahalaaditud süvalesta kogused ajal, mil laev on alapiirkonnas 2 ja rajoonides 3KLMNO. Need aruanded edastatakse hiljemalt 24 tunni jooksul pärast ümberlaadimise lõpetamist.

2. Liikmesriigid edastavad lõike 1 punktides a, c ja d sätestatud aruanded kohe pärast kättesaamist komisjonile.

3. Kui leitakse, et lõike 2 kohaselt teatatud süvalestasaagid on ammendanud 70% liikmesriikidele määratud kvoodist, edastavad kaptenid lõike 1 punktis b osutatud aruandeid kolme päeva tagant.

Artikkel 41

Määratud sadamad

1. Mis tahes süvalestakoguste lossimine on keelatud muudes kohtades kui NAFO lepinguosaliste määratud sadamates. Süvalesta lossimine kolmandate riikide sadamates on keelatud.

2. Liikmesriigid määravad sadamad, kus võib süvalesta lossida, ning määravad kindlaks sellega seotud inspekteerimis- ja järelevalvekorra, sealhulgas süvalesta igal lossimisel lossitavate koguste registreerimise ja teatamise tingimused.

3. Liikmesriigid edastavad komisjonile 15 päeva jooksul alates käesoleva määruse jõustumise kuupäevast määratud sadamate loetelu ning sellele järgneva 15 päeva jooksul lõikes 2 nimetatud inspekteerimis- ja järelevalvekorra. Komisjon edastab teabe viivitamata NAFO sekretariaadile.

4. Komisjon edastab lõikes 2 nimetatud määratud sadamate ning NAFO muude lepinguosaliste määratud sadamate loetelu viivitamata kõigile liikmesriikidele.

Artikkel 42

Kontroll sadamas

1. Liikmesriigid tagavad, et kõiki laevu, mis sisenevad määratud sadamasse alapiirkonnast 2 või rajoonidest 3KLMNO püütud süvalesta lossimiseks ja/või ümberlaadimiseks, kontrollitakse sadamas NAFO sadamate inspekteerimise kavas ettenähtud korras.

2. Lõikes 1 nimetatud laevad ei tohi saaki lossida ja/või ümber laadida enne, kui inspektorid on kohal.

3. Enne transportimist külmhoonesse või muusse sihtkohta kaalutakse kõik lossitud kogused liikide kaupa.

4. Liikmesriigid edastavad vastava inspekteerimisaruande NAFO sekretariaadile ning selle koopia komisjonile seitsme tööpäeva jooksul alates inspekteerimise lõppkuupäevast.

Artikkel 43

Lossimis- ja ümberlaadimiskeeld kolmanda riigi laevadele

Liikmesriigid tagavad, et süvalesta lossimine ja ümberlaadimine NAFO tsoonis kalastanud kolmandate riikide kalalaevadelt on keelatud.

Artikkel 44

Järelevalve kalapüügi üle

Liikmesriigid esitavad hiljemalt 31. detsembriks 2006 komisjonile aruande artiklites 38–43 ettenähtud meetmete rakendamise kohta, kaasa arvatud püügipäevade üldarvu.

7. jagu

Meriahvenat käsitlevad erisätted

Artikkel 45

Meriahvena püük

1. NAFO tsooni alapiirkonnas 2 ning rajoonides IF, 3K ja 3M meriahvenat püüdva ühenduse laeva kapten teatab igal teisel esmaspäeval selle liikmesriigi pädevatele asutustele, kelle lipu all laev sõidab või kelle territooriumil laev on registreeritud, eelmisel pühapäeval kell 24.00 lõppenud kahe nädala jooksul kõnealustes vööndites püütud meriahvena kogused.

Kui kogusaak moodustab 50% TACist, esitatakse teade iga nädala esmaspäeval.

2. Liikmesriigid teatavad komisjonile igal teisel teisipäeval enne kella 12.00 meriahvena kogused, mis liikmesriigi lipu all sõitvad ja ühenduses registreeritud laevad on püüdnud eelmisel pühapäeval kell 24.00 lõppenud kahe nädala jooksul NAFO tsooni alapiirkonnas 2 ning rajoonides IF, 3K ja 3M.

Kui kogusaak moodustab 50% TACist, esitatakse teade igal nädalal.

VII PEATÜKK

CCAMLR tsoonis kalastavaid ühenduse laevu käsitlevad erisätted

1. jagu

Piirangud ja laevade kohta nõutavad andmed

Artikkel 46

Keelud ja püügipiirangud

1. XIV lisas nimetatud liikide sihtpüük on kõnealuses lisas nimetatud vööndites ja ajavahemikel keelatud.

2. Uutes ja teadusuuringutega seotud püügipiirkondades kohaldatakse XV lisas sätestatud püügi- ja kaaspüügipiiranguid kõnealuses lisas nimetatud alapiirkondades.

Artikkel 47

CCAMLRi tsooni püügiloaga laevade kohta nõutavad andmed

1. Lisaks teabele, mis tuleb esitada püügiloaga laevade kohta vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 lõike 2 nõuetele, edastavad liikmesriigid komisjonile alates 1. augustist 2006 kõnealuste laevade kohta järgmised andmed:

a) laeva IMO number (kui see on olemas);

b) varasem lipuriik (kui see on olemas);

c) rahvusvaheline raadiokutsung;

d) laevaomaniku (omanike) nimi ja aadress ning tegeliku tulusaaja (tegelike tulusaajate) nimi ja aadress (kui need on teada);

e) laevatüüp;

f) ehitamise koht ja aeg;

g) pikkus;

h) järgmised värvifotod laevast:

i) vähemalt 12 x 7 cm suurune foto, millel on kogu pikkuses näha laeva tüürpoord ja selle osad;

ii) vähemalt 12 x 7 cm suurune foto, millel on kogu pikkuses näha laeva pakpoord ja selle osad;

iii) vähemalt 12 x 7 cm suurune foto vaatega laeva ahtrisse;

i) meetmed, millega tagatakse laevale paigaldatud satelliitseirevahendi võltsimiskindel töö.

2. Alates 1. augustist 2006 edastavad liikmesriigid komisjonile laevade kohta, millel on püügiluba CCAMLRi tsoonis, võimaluse korral järgmise teabe:

a) operaatori nimi ja aadress, kui see erineb laeva omanikust;

b) kapteni nimi ja kodakondsus, võimaluse korral kalapüügikapteni nimi ja kodakondsus;

c) püügiviis või -viisid;

d) laius (m);

e) brutoregistertonnaaž;

f) laeva sideliigid ja numbrid (INMARSAT A, B ja C numbrid);

g) tavapärane meeskonnaliikmete arv;

h) peamasina või -masinate võimsus (kW);

i) kandejõud (tonnides), kalatrümmide arv ja mahutavus (m³);

j) muud andmed, mida peetakse vajalikuks (nt laeva jääklass).

2. jagu

Uurimuslik kalapüük

Artikkel 48

Osalemine uurimuslikus kalapüügis

1. Hispaania lipu all sõitvad ja Hispaanias registreeritud kalalaevad, mille kohta on CCAMLRile esitatud teatis vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklile 7, võivad osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2, rajoonides 58.4.1, 58.4.2 ning rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni all olevaid alasid.

2. Rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b tohib korraga kalastada ainult üks kalalaev.

3. Alapiirkondade 88.1 ja 88.2 ning rajoonide 58.4.1 ja 58.4.2 kogupüügi- ja kaaspüügipiirangud ning nende jaotus iga alapiirkonna või rajooni väikeste uurimisüksuste (SSRU) vahel määratakse kindlaks XV lisas. Kalastamine mis tahes väikeses uurimisüksuses lõpetatakse niipea, kui deklareeritud saak ulatub kindlaksmääratud püügilimiidini, ning uurimisüksus suletakse kalastamiseks ülejäänud kalastushooajal.

4. Kalapüük toimub võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada teavet, mis on vajalik kalastamisvõimaluste kindlaksmääramiseks, ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga tihedat koondumist. Rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal.

Artikkel 49

Aruandlussüsteemid

Artiklis 48 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevate laevade jaoks kehtivad järgmised saagi ja püügikoormuse aruannete süsteemid:

(a) määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklis 12 sätestatud viiepäevase püügikoguse ja –koormuse aruandlussüsteem, mille erandina esitavad liikmesriigid püügikoguse ja –koormuse aruande komisjonile hiljemalt kaks tööpäeva pärast iga aruandlusperioodi lõppu, et selle saaks viivitamata edastada CCAMLRile. Alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 esitavad aruandeid väikesed uurimisüksused;

b) määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklis 13 sätestatud igakuine üksikasjalik püügikoguse ja -koormuse aruandlussüsteem;

c) vette tagasi lastud Dissostichus eleginoides ja Dissostichus mawsoni, sealhulgas "sültjaks" muutunud kala koguarvu ja kaalu deklareerimine.

Artikkel 50

Erinõuded

1. Artiklis 48 nimetatud uurimuslik kalapüük toimub vastavalt nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 600/2004, millega kehtestatakse teatavad tehnilised meetmed kalastustegevuse suhtes Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooniga hõlmatud piirkonnas, [32] artiklile 8, pidades silmas meetmeid, mida võetakse vähendamaks merelindude tahtmatut surmamist õngejadaga püügi ajal. Lisaks nendele meetmetele:

a) kõnealuse kalapüügi korral on kalajäätmete merrelaskmine keelatud;

b) laevad, mis tegelevad uurimusliku püügiga rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 ning järgivad õngejadade koormamisel CCAMLRi protokolle (A, B või C), vabastatakse püüniste öise sisselaskmise nõudest; laevad, mis püüavad kokku kolm (3) merelindu, jätkavad viivitamatult püüniste öist sisselaskmist vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklile 8;

c) laevad, mis tegelevad uurimusliku püügiga alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.3a ja 58.4.3b ning püüavad kokku kolm (3) merelindu, lõpetavad viivitamata püügi ning ei tohi väljaspool harilikku kalastushooaega kalastada kuni hooaja 2005/2006 lõpuni.

2. Laevade suhtes, mis osalevad uurimuslikus kalapüügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2, kohaldatakse järgmisi lisanõudeid:

a) laevadel on keelatud merre heita:

i) naftat, kütteõlisid või õlijääke, välja arvatud laevade põhjustatud merereostuse vältimise rahvusvahelise konventsiooni (MARPOL) 73/78 I lisas lubatud juhtudel;

ii) jäätmeid;

iii) toidujäätmeid, mis ei läbi kuni 25 mm avadega sõela;

iv) kodulinde või nende osi (kaasa arvatud munakoored);

v) fekaalvett 12 meremiili kaugusel maismaast või jäämassist, või fekaalvett laevalt, mis liigub kiirusega alla nelja sõlme; või

vi) jäätmepõletustuhka;

b) alapiirkondadesse 88.1 ja 88.2 ei tooda sisse eluskodulinde ega muid eluslinde ning alapiirkondadest 88.1 ja 88.2 kõrvaldatakse tarbimata jäänud töödeldud linnuliha;

c) Dissostichus spp. püük alapiirkondades 88.1 ja 88.2 on keelatud 10 meremiili kaugusel Balleny saarte rannikust.

Artikkel 51

Loomuse mõiste

1. Käesolevas jaos tähendab üks loomus ühe või mitme õngejada vettelaskmist ühes paigas. Loomuse täpne geograafiline asukoht määratakse õngejada või õngejadade keskpunkti abil ning seda kasutatakse saagi- ja püügikoormusaruandluses.

2. Loomus on teaduslik järgmistel tingimustel:

a) iga teadusloomuse kaugus teistest teadusloomustest on vähemalt viis meremiili, kusjuures kõnealust kaugust mõõdetakse iga teadusloomuse geograafilisest keskpunktist;

b) iga loomus koosneb vähemalt 3 500, kuid mitte rohkem kui 10 000 õngekonksust; see võib koosneda mitmest ühte kohta asetatud eraldi õngejadast;

c) iga õngejada veesoleku aeg on vähemalt kuus tundi, kusjuures veesoleku aega mõõdetakse vettelaskmise lõpetamise ajast kuni loomuse nõudmise alguseni.

Artikkel 52

Teadusuuringute kavad

Artiklis 48 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevad laevad rakendavad teadusuuringute kavasid kõikides väikestes uurimisüksustes (SSRU), mille vahel jaotuvad FAO alapiirkond 88.1 ja 88.2 ning rajoonid 58.4.1 ja 58.4.2. Teadusuuringute kava rakendatakse järgmiselt:

a) esimesel sissesõidul uurimisüksusesse saadud esimesed 10 loomust ehk "esimene rida" on "teadusloomused", mis peavad vastama artikli 51 lõikes 2 kindlaksmääratud kriteeriumidele;

b) järgmised 10 loomust või järgmine10-tonnine saak (olenevalt sellest, kumb saadakse enne) on "teine rida". Teise rea loomused võib kapteni äranägemisel püüda tavapärase uurimusliku kalapüügi osana. Need loomused võib siiski lugeda teaduslikeks juhul, kui need vastavad artikli 51 lõike 2 nõuetele;

(c) kui kapten soovib pärast esimese ja teise loomusterea lõpetamist jätkata püüki samas väikeses uurimisüksuses, peab laev tegema „kolmanda rea“, mille tulemusena tehakse igas reas kokku 20 teadusloomust. Kolmas rida viiakse uurimisüksuses lõpule sama reisi ajal, mille kestel saadi esimene ja teine rida;

d) pärast kolmanda rea 20 teadusloomuse lõpetamist võib laev jätkata kalapüüki uurimisüksuses;

e) punkte b, c ja d ei kohaldata alapiirkondade 88.1 ja 88.2 uurimisüksuste A, B, C, E ja G suhtes, mille kalastamiseks sobiva merepõhja pindala on alla 15 000 km², ning pärast 10 teadusloomuse lõpetamist võib laev jätkata kalapüüki uurimisüksuses.

Artikkel 53

Andmekogumiskavad

1. Artiklis 48 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalevad laevad rakendavad andmekogumiskavasid kõikides väikestes uurimisüksustes, mille vahel jaotuvad FAO alapiirkond 88.1 ja 88.2 ning rajoonid 58.4.1 ja 58.4.2. Andmekogumiskava hõlmab järgmisi andmeid:

a) loomuse iga õngejada kummagi otsa asukoht ja sealne meresügavus;

b) vettelaskmise, veesoleku ja loomuse võtmise aeg;

c) pinnal lahtipääsenud kalade arv ja liik;

d) loomuse õngekonksude arv;

e) söödaliik;

f) söödahaaramise protsent;

g) õngekonksu tüüp ning

h) mere- ja ilmastikutingimused ning kuu faas õngejadade sisselaskmise ajal.

2. Kõik lõikes 1 nimetatud andmed kogutakse iga teadusloomuse kohta; eelkõige tuleb kuni 100 kalast koosneva teadusloomuse kõik kalad mõõta ning saata vähemalt 30 kalast koosnev proov bioloogilisteks uuringuteks. Kui püütud kalu on üle 100, kasutatakse juhuslikkuse alusel valitud osaproovi meetodit.

Artikkel 54

Märgistamisprogramm

Artiklis 48 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osalev laev rakendab märgistamisprogrammi järgmiselt:

a) kogu kalastushooaja jooksul märgistatakse ja lastakse merre tagasi Dissostichus spp. isendeid vahekorras üks isend eluskaalu tonni kohta vastavalt CCAMLRi märgistamisprotokollile. Laevad lõpetavad märgistamise pärast 500 isendi märgistamist või lahkuvad püügipiirkonnast, kui on märgistatud üks isend iga eluskaalu tonni kohta;

b) programmi raames märgistatakse iga suurusega isendeid, et täita nõuet märgistada üks isend eluskaalu ühe tonni kohta. Kõik merre tagasi lastavad isendid tuleb märgistada kahe märgisega ja lasta tagasi võimalikult suurel geograafilisel alal;

c) kõigile märgistele tuleb selgesti trükkida kordumatu seerianumber ja tagastamisaadress, et märgiste päritolu oleks võimalik kindlaks teha, kui märgistatud isend uuesti kinni püütakse;

d) uuesti kinni püütud märgistatud isendeid (st püütud kalu, kellel on varem kinnitatud märgis) ei vabastata, isegi kui isend on olnud vabaduses ainult lühikest aega;

e) kõikide uuesti kinni püütud märgistatud isendite kohta tuleb koguda bioloogilised andmed (pikkus, kaal, sugu, gonaadide küpsusaste), võimaluse korral teha neist elektrooniline foto, koguda otoliidid ja eemaldada märgis;

f) kõik asjakohased märgistusandmed ja kõik märgiste taasleiuandmed tuleb elektrooniliselt edastada CCAMLRi ettenähtud formaadis CCAMLRile kolme kuu jooksul pärast seda, kui laev kõnealusest püügipiirkonnast lahkub;

g) kõik asjakohased märgistusandmed, kõik märgiste taasleiuandmed ja andmed uuesti kinni püütud isendite kohta edastatakse elektrooniliselt CCAMLRi ettenähtud formaadis asjaomasele piirkondlikule märgistusandmete registrile, nagu on osutatud CCAMLRi märgistamisprotokollis.

Artikkel 55

Teadusvaatlejad

Iga artiklis 48 nimetatud uurimuslikus kalapüügis osaleva laeva pardal on kogu püügiperioodi jooksul vähemalt kaks teadusvaatlejat, kellest üks on määratud CCAMLRi rahvusvahelise teadusvaatluste kava kohaselt.

VIII PEATÜKK

Lõppsätted

Artikkel 56

Teaduslikul eesmärgil püütud mereorganismide müük

Teaduslikul eesmärgil artikli 2 lõike 2 kohaselt püütud mereorganisme võib müüa, ladustada, esitleda ja müügiks pakkuda tingimusel, et:

a) I–III lisas sätestatud kalapüügivõimalused ei ole ammendatud või

b) kõnealuseid mereorganisme müüakse vahetult muuks otstarbeks kui inimtoiduks.

Artikkel 57

Andmeedastus

Kui liikmesriigid edastavad komisjonile määruse (EMÜ) nr 2847/93 artikli 15 lõike 1 ja artikli 18 lõike 1 kohaselt andmeid kalavarude lossitud koguste kohta, kasutatakse käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode.

Artikkel 58

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Ühenduste Teatajas avaldamise kuupäeval.

Käesolevat määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2006.

Enne 1. jaanuari 2006 algavateks ajavahemikeks kindlaksmääratud CCAMLRi tsooni TACide suhtes kohaldatakse artiklit 46 alates TACide vastavate kohaldamisperioodide alguskuupäevadest.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja liikmesriikides vahetult kohaldatav.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59.

[2] EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3.

[3] ELT L 70, 9.3.2004, lk 8.

[4] ELT L 150, 30.4.2004, lk 1.

[5] EÜT L 226, 29.8.1980, lk 48.

[6] EÜT L 226, 29.8.1980, lk 12.

[7] EÜT L 29, 1.2.1985, lk 9.

[8] EÜT L 161, 2.7.1993, lk 1.

[9] EÜT L 132, 21.5.1987, lk 9.

[10] EÜT L 276, 10.10.1983, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1965/2001 (EÜT L 268, 9.10.2001, lk 23).

[11] EÜT L 261, 20.10.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1954/2003 (ELT L 289, 7.11.2003, lk 1).

[12] EÜT L 289, 7.11.2001, lk 1.

[13] EÜT L 171, 6.7.1994, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 813/2004 (ELT L 150, 30.4.2004, lk 32).

[14] EÜT L 171, 6.7.1994, lk 7.

[15] ELT L 97, 1.4.2004, lk 16.

[16] EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 602/2004 (ELT L 97, 1.4.2004, lk 30).

[17] EÜT L 365, 31.12.1991, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 448/2005 (ELT L 74, 19.3.2005, lk 5).

[18] EÜT L 191, 7.7.1998, lk 10.

[19] ELT L 70, 9.3.2004, lk 8.

[20] ELT L 333, 20.12.2003, lk 17.

[21] EÜT L 274, 25.9.1986, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 3259/94 (EÜT L 339, 29.12.1994, lk 11).

[22] EÜT L 137, 19.5.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 831/2004 (ELT L 127, 29.4.2004, lk 33).

[23] EÜT L 351, 28.12.2002, lk 6.

[24] ELT L 396, 31.12.2004, lk 4.

[25] ELT L 191, 7.7.98, lk 10.

[26] EÜT L 125, 27.4.1998, lk 1.

[27] EÜT L 137, 19.5.2001, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 831/2004 (EÜT L 127, 29.4.2004, lk 33).

[28] EÜT L 270, 13.11.1995, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

[29] EÜT L 186, 28.7.1993, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

[30] ELT L 97, 1.4.2004, lk 16.

[31] ELT L 5, 9.1.2004, lk 25.

[32] ELT L 97, 1.4.2004, lk 1.

--------------------------------------------------