ET Euroopa Liidu Teataja C 175/26

Regioonide Komitee arvamus teemal „Kirjaoskamatuse likvideerimine – ambitsioonikas strateegia tõrjutuse vältimiseks ja isikliku eneseteostuse soodustamiseks”

(2010/C 175/07)

I POLIITILISED SOOVITUSED

REGIOONIDE KOMITEE

A. Põhimõtted ja üldised märkused

Kuidas kõrvaldada ebaselgus kirjaoskamatuse määratlemisel

1. meenutab, et kirjaoskamatus ja lugemisoskuse puudus on nähtused, mis esinevad kõigis maailma riikides, mõjutades ligikaudu 960 miljonit inimest. Vastavalt UNESCO 1958. aasta määratlusele hõlmab lugemisoskuse puuduse mõiste selliseid inimesi, kes ei ole kunagi õppinud lugema ega kirjutama. Kirjaoskamatuse mõiste hõlmab olukorda, milles on isikud, kes vaatamata teatud aja jooksul saadud kooliharidusele ei ole õpingute käigus saavutanud vastavas haridussüsteemis baasoskuseks peetavat lugemis-, kirjutamis- ja arvutamisoskust ning seetõttu ei oska lugeda ega kirjutada. Tuleb eristada ühte kirjaoskamatuse erivormi: funktsionaalne kirjaoskamatus ehk nähtus, mille kohaselt ei ole kunagi korralikult omandatud sellist lugemis-, kirjutamis- ja arvutamisoskuse taset, mis tagaks neile igapäevaelus võrdsed võimalused;

2. juhib OECD juhtimisel läbiviidud PISA lugemisoskuse uuringute põhjal tähelepanu sellele, et vähese lugemisoskusega noorte arv Euroopa Liidus kasvab. Kõnealune arv on suurenenud 21,3 %-lt 2000. aastal 24,1 %-le 2006. aastal. See murettekitav tõsiasi nõuab ELi institutsioonide suuremaid jõupingutusi;

3. meenutab, et tööprogrammi „Haridus ja koolitus 2010” eesmärgid, mille kohaselt tuleks vähendada puuduliku lugemis- ja kirjaoskusega õpilaste arvu 20 % võrra, ei ole kaugeltki mitte täidetud. Komitee juhib tähelepanu sellele, et strateegilises raamistikus üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal (ET 2020) sätestati vastavad Euroopa keskmise soorituse võrdlustasemed („Euroopa sihttasemed”): 2020. aastaks peaks lugemise, matemaatika ja loodusteaduste alal madala õpiedukusega 15-aastaste osakaal olema väiksem kui 15 %. Komitee rõhutab samas, et Euroopa keskmisi võrdlusnäitajaid ei tuleks käsitleda liikmesriikide jaoks konkreetsete eesmärkidena, mis tuleb 2020. aastaks saavutada. Komitee nõuab Euroopa määratlust kirjaoskamatuse kohta;

4. meenutab, et kohalik tasand on kõige asjakohasem hindamaks ja lahendamaks kirjaoskamatuse probleemi, kuna kohalikul tasandil toimuvad sageli kirjaoskamatute esmased kontaktid;

5. meenutab, et Euroopa Sotsiaalfond, mille vahenditest enamikus liikmesriikides toetakse kirjaosakmatuse vastu võitlemise programme, on asjakohane rahastamisvahend, kuid seda on halvasti või vähesel määral rakendatud suunava strateegilise raamistiku puudumise tõttu kõnealuses küsimuses;

6. rõhutab, et majandus- ja tööhõivekriisi olukorras on põhipädevuste omamine vajalikum kui kunagi varem, et pääseda tööturule. Lugemis- ja kirjutamisoskus on tulevikus põhipädevused, nagu näitab Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse (Cedefop) uuring, mis prognoosib, et 2015. aastaks eeldab 75 % töökohtadest kõrget või keskmist kvalifikatsiooni;

7. nendib, et Lissaboni strateegia rakendamine, mis peaks tegema Euroopa Liidust maailma kõige arenenuma teadmistepõhise majanduse, on kaldunud keskenduma kõige kvalifitseeritumale tööjõule. Siiski ei saa teadmistel ja innovatsioonil põhinev majandus toetuda vaid kõrgelt kvalifitseeritud töötajate eesrindlikule väele, vaid terve tööturg peab omama põhipädevusi, mis tagavad elukestva õppe. Lisaks sellele ei saa kõnealuse strateegia raames saavutada seatud majanduslikke eesmärke, juhul kui Euroopa Liidus jäävad püsima eriti madala arengutasemega piirkonnad. Võitlus kirjaoskamatuse vastu on seega Euroopa Liidu jaoks majanduslikult hädavajalik;

Kuidas kõrvaldada eelarvamusi

8. Regioonide Komitee ning kohaliku ja piirkondliku tasandi osalejad, arvestades nii soovi kirjeldada inimest, kes võib kannatada kirjaoskamatuse all, kui ka vajadust vältida selle olukorraga seotud võimalikke stereotüüpe, väidavad järgmist:

— kirjaosakmatus ei ole üksnes noorte probleem, kuna see puudutab kõiki vanuserühmi ja eelkõige üle 45-aastaseid inimesi;

— kirjaoskamatus jaguneb piirkondades keerulise mustrina, muutes üldistuste tegemise raskeks. Siiski selgub statistikast, et palju kirjaoskamatuid on linnapiirkondades, kus esineb tõrjutust, ning maapiirkondades, kus juurdepääs teenustele on napp;

— kirjaoskamatus ei puuduta üksnes tööturult kõrvale jäänud isikuid, kuna on tõestatud, et pooltel kirjaoskamatutest on töökoht;

— kirjaoskamatust ja sisserännet ei tohi segi ajada, kuna kolmveerand kirjaoskamatutest räägivad viis aastat pärast saabumist üksnes vastuvõtva riigi keelt. Võitlust kirjaoskamatuse vastu ei tohi seega segi ajada sisserändajatele suunatud keelepoliitikaga. Võitlus kirjaoskamatuse vastu on elukestva õppe põhielement;

— kirjaoskamatus puudutab eri vanuserühmades mehi ja naisi erinevalt. Teatud juhtudel on vaja juurde lisada sooline mõõde, et leida tõhus vastus sellele probleemile;

9. tuletab meelde, et Lissaboni lepingu jõustumisega õiguslikult siduvaks muutunud põhiõiguste harta artiklis 14 sätestatakse õigus haridusele ning õigus saada kutse- ja täiendõpet. Kuna lugemine ja kirjutamine on kogu haridusprotsessi vajalikud eeldused, siis peaks Euroopa Liit täiendama ja koordineerima liikmesriikide tegevust, et tõhustada võitlust kirjaoskamatuse vastu eesmärgiga austada nimetatud õigust haridusele.

10. kordab, et tuleb prioriseerida koolitusvajaduste hindamist elukestva õppe programmides, eelkõige haldusasutustes ja ettevõtetes, et tuvastada funktsionaalse kirjaoskamatusega isikud ning anda neile põhipädevuste omandamise võimalus. Tegelikult kasutavad paljud kirjaoskamatud töötajad vältimisstrateegiaid, et varjata oma kirjaoskamatust;

11. rõhutab, et kirjaoskamatus on üks tõrjutuse põhjus, mis raskendab kodanike osalemist tööturul, piirab nende osalemist demokraatlikus ja ühiskonnaelus ning kahjustab oluliselt nende isiklikku eneseteostust ja õiguste kaitset;

B. Kavandatavad meetmed

Ennetusmeetmed, noorte integreerimine ja kutsealane areng

Regioonide Komitee toetab järgmist:

12. edendada heade tavade tutvustamist Euroopa tasandil, soodustades eelkõige kogemustevahetust nende kohalike omavalitsuste vahel, kes on oluliselt arendanud kirjaoskamatuse vastu võitlemise strateegiaid. Võiks töötada välja heade tavade registri alalise heade tavade foorumi loomise teel. Noortele suunatud strateegiate puhul on vaja arvestada lugemisraskuste tüüpidega, et leida asjakohane lahendus tegelikele vajadustele;

13. kaasata võitlus kirjaoskamatuse vastu läbiva eesmärgina 2010. aasta järgse Lissaboni strateegi muudetud versiooni;

14. toetada Euroopa Sotsiaalfondi kaudu neid ettevõtteid ja haldusasutusi, kes võtavad kasutusele programme oma kirjaoskamatute töötajate koolitamiseks, hõlmates neisse programmidesse kirjaoskamatuse tuvastamise korra, kuid tagades seejuures maksimaalse austuse töötajate isikliku elu vastu ja nende isiku kaitse;

15. toetada täiskasvanuõppe algatusi, mis katavad palgatööd mittetegevate kirjaoskamatute vajadusi;

16. lisada võitlus kirjaoskamatuse vastu ühenduse strateegilistesse suunistesse, mis reguleerivad Euroopa Sotsiaalfondi tegevust;

17. töötada välja Euroopa määratlus kirjaoskamatuse kohta, mis hõlmab ka funktsionaalset kirjaoskamatust;

18. valida kohalik ja piirkondlik tasand kui kõige asjakohasem tasand vahendite kooskõlastamiseks strateegiliste eesmärkide ja tegevuskavade valdkonnas, luues piirkondadevahelisi ja -üleseid kooskõlastamismehhanisme, mis tagavad nimetatud vahendite kasutamisel ühtse lähenemisviisi. Piirkondlikku tasandit peavad toetama ka riiklik ja Euroopa tasand, et luua kõigi jaoks kavad, millega võimaldatakse juurdepääs lugemisele, kirjutamisele ja põhipädevustele. Eelkõige tuleb tähelepanu pöörata sellele, et pädevad riigiasutused tegutseksid koordineeritult oma strateegiliste eesmärkide kooskõlastamisel ja programmide kindlaksmääramisel. Põhimõtteliselt tuleks astuda samme riigi, omavalitsuste, majandusosalejate ja kodanikuühiskonna panuse nähtavaks muutmiseks;

19. teha ettepanek, et kohalike ja piirkondlike omavalitsuste administratsioonid näitaksid eeskuju, käivitades oma personali hulgas kirjaoskamatute jaoks õppeprogramme, mis hõlmavad ka kirjaoskamatuse tuvastamise korra, ja töötades välja koolitusi töötajate jaoks, kellel on raskusi oma tööülesannete täitmisel. Neid programme võiks rahaliselt toetada Euroopa Liit;

20. toetada kirjaoskamatuse vältimist ja selle vastu võitlemist tööelus:

— ettevõtete tasandil: teavitades ettevõtete juhte lepingupoliitikast, majandusharusisestest ja tootmisharudevahelistest kokkulepetest tasakaalustamisfondide kohta, mis võimaldavad koolitusprogrammide elluviimist, ametialase arengu tagamist ja ametioskuste tunnustamist;

— töötajate tasandil: teavitades töötajaid individuaalsetest õigustest koolitusele, võimaldades neile juurdepääsu koolitusnõustajatele, et neid suunata;

21. lisada kirjaoskamatuse vastane võitlus vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa aasta programmi, sest kirjaoskamatus on sotsiaalset tõrjutust süvendava tegur;

22. soodustada eelkõige noortele juurdepääsu ajakirjandusele – paberkandjal või interneti vahendusel – ja meediaharidusele, mis võimaldaks neil arendada kriitilist mõtlemist ja tutvuda lähemalt kirjaliku kultuuriga, et paremini kohaneda kaasaegse maailmaga;

23. käivitada Euroopa Liidu teavituskampaania selle puuduse kõrvaldamiseks. Seesugune kampaania võiks anda panuse kirjaoskamatusega seotud tabude kaotamisse ning innustada asjaomaseid inimesi abi otsima.

24. parandada õppemehhanisme selliste kirjaoskamatute kodanike jaoks, keda seetõttu, et nad tööl ei käi, sageli ei tuvastata kirjaoskamatuna ja kellel on seega oht jääda õppeprogrammidest välja. Sellised kodanikud on näiteks pikaajalised töötud, kodutöödele pühendunud isikud jne;

25. parandada FIEna töötajate, nagu väiketalupidajate ja väikeomanike elukestvat õpet, et parandada nende põhipädevusi ja kaotada kirjaoskamatus, mis pidurdab teatud tootmissektorite majandusarengut;

26. pöörata erilist tähelepanu naistele, eelkõige eakamatele naistöötajatele, kelle puhul kirjaoskamatute osakaal võib olla suurem teatud liiki tõrjutuse tõttu;

27. edendada Euroopa kirjaoskamatuse hindamise süsteemi, mis annaks ELi liikmesriikidele hindamiseks ühised näitajad ja meetodid;

28. edendada elukestva õppe, tavaõppe ja täiskasvanuõppe integreerimist ja kooskõlastamist, et viia ellu ühine kirjaoskamatuse vähendamise strateegia;

C. Kokkuvõte kogemustevahetusest kohaliku ja piirkondliku tasandi osalejatega

29. võitlus kirjaoskamatuse vastu on elukestva õppe põhielement (alg- ja täiendõpe). Seda ei tohi segi ajada sisserändajatele suunatud keelepoliitikaga. Eesmärk on soodustada kõigi juurdepääsu kirjutamisele, arvutamisele ja põhipädevustele;

30. kirjaoskamatuse vähendamine parandab ettevõtte majandusnäitajaid ning lihtsustab töötajate ametialast ja isiklikku arengut. Mida rohkem on nad rahul oma tööga, seda rohkem on nad rahul ka oma eluga;

31. põhiõpe võimaldab ennetada muutusi ja vältida karjäärikatkestusi. See toetab kõige nõrgemaid, vältides tõrjutuse ohtu;

32. kirjaoskamatuse vältimise ja selle vastu võitlemise poliitika peaks olema üha suuremal määral kaasatud üldise õiguse poliitikavaldkondadesse, et iga riiklik poliitika võiks selles otsesel või kaudsel teel püsivalt osaleda;

33. ligi kümme aastat pärast Lissaboni strateegia käivitamist on kohalikel omavalitsustel täita ülesanne elukestva õppe pakkujatena ning osaleda ühtlasi liikmesriikide ühiskondlikus ja majanduselus tööandjate ja teenuste osutajatena. Kirjaoskamatus puudutab neid otseselt avalike teenuste osutamisega seonduvate ülesannete täitmisel. Nende tähelepanu tuleb juhtida lisas loetletud heade tavade näidetele, tuleb innustada heade tavade tutvustamist, kutsuda üles pidama dialoogi asjaomaste osapooltega, võimaldades nii kohaliku ja piirkondliku tasandi kaasamist algatuste väljatöötamisse ja elluviimisse Euroopa tasandil.

II LISAD

Diagramm 2. Vähese lugemisoskusega õppurid (15-aastased) ELis ja valitud kolmandates riikides aastatel 2000 ja 2006 PISA lugemisoskuse uuringu kohaselt (allikas: OECD)

Heade tavade näited:

— Infotelefoni kaudu pakutavad nõuanded ja algatused lugemise ja kirjutamise kohta.

— Täiskasvanutele mõeldud koolitusprogrammid, mis on suunatud konkreetsetele sihtrühmadele.

— Täiskasvanukoolituse diplomite andmine koostöös ülikoolidega.

— Haridusalased, kultuurilised ja sotsiaalsed meetmed perekondadele, et toetada neid laste kasvatamisel ja võidelda noorte koolihariduse katkestamise vastu.

— Pereprogrammide raames rakendatavad kultuurimeetmete, mis on eelkõige suunatud liikuva eluviisiga perekondadele.

— Lugemine kirjaoskamatuse vältimise eesmärgil maapiirkondades.

— Raamatukogude haridus- ja ennetusmeetmed kirjaoskamatuse vältimiseks väikelaste ja laste jaoks.

— Koolitus vanematele, et nad oleksid võimelised abistama oma lapsi koolitöödega.

— Vangide jaoks juurdepääsu tagamine algteadmistele.

— Toetus tööturule sisenemiseks neile koolinoortele, kellel on põhiteadmistes suuri lünki.

— Põhiteadmistealane koolitus ja tööturule sisenemise toetus arvutipõhiste seminaride abil.

— Spetsiifiliselt kohandatud põhikoolitusprogrammi koostamine töötajate jaoks.

— Põhikoolituse loomine omavalitsuste töötajate jaoks.

— Juurdepääs põhiteadmistele madalaima kvalifikatsioonitasemega põllumajandustöötajate jaoks.

— Töötajate põhikoolitusalaste vajaduste kindlakstegemine töökohal.

— Põhiteadmistealane koolitus ettevõttes.

— Otsusetegijate asjakohane teavitamine.

— Piirkondlike strateegiate ja tegevuskavade arendamine koostöös kohaliku tasandi osalejatega.

— Ettevõttes koolituse saamise õiguse edendamine.

— Praktikantide põhipädevuste tugevdamine ametialase arengu ja töökogemuste tunnustamise raames.

— Põhiteadmistealane koolitus ettevõttes, et kindlustada ametialane areng.

— Õppepraktika loomine, et tõhustada üleminekut koolist tööle.

— Uue info- ja sidetehnoloogia- ning internetialane koolitus.

— Avalike infopunktide loomine, et lihtsustada ühistranspordi kasutamist.

— Kirjaoskamatuse tuvastamise programmid kohalike ja piirkondlike omavalitsuste jaoks.