Ettepaneku eesmärk on toetada Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 ette nähtud liidu üldisi poliitikaeesmärke, eelkõige osas, mis puudutab liidu suhteid muu maailmaga, et kaitsta liidu väärtusi ja huve ning liidu kodanikke, rahu, julgeolekut ning vaba ja ausat kaubandust.

Selleks et liikmesriikide ja komisjoni vaheline kavandatud koostöö saaks toimuda ja asjaomane liikmesriik või komisjon saaks teha sisulist taustauuringut juhul, kui investeering võib mõjutada liidule huvi pakkuvat projekti või programmi, on määruses liikmesriikidele ette nähtud kohustus teatada teistele liikmesriikidele ja komisjonile igast välismaisest otseinvesteeringust, mille suhtes tehakse taustauuringut liikmesriigi taustauuringumehhanismi raames . Kavandatud koostöömehhanismid võimaldavad liikmesriikidel välja tuua probleeme seoses teise liikmesriiki tehtavate välismaise otseinvesteeringutega ja nende kohta märkusi esitada. Ka komisjon võib selliste välismaiste otseinvesteeringute kohta esitada mittesiduvaid arvamusi. Veel on ettepanekus ette nähtud, et liikmesriigid ja komisjon võivad juhtumipõhiselt taotleda konkreetse välismaise otseinvesteeringu kohta põhiteavet, et oleks võimalik hinnata, kas see investeering ohustab või võib ohustada julgeolekut või avalikku korda.

Kavandatud määruses on ka ette nähtud, et komisjon võib teha taustauuringuid julgeoleku või avaliku korra kaalutlustel, kui välismaine otseinvesteering võib mõjutada liidule huvi pakkuvaid projekte või programme. Seega on kavandatud määrus olemasolevatele liidu valdkondlikele õigusaktidele lisaks täiendav vahend nende projektide ja programmide kaitsmiseks.

Kavandatud määruses ei nõuta liikmesriikidelt, et nad kehtestaksid või jätaksid kehtima välismaiste investeeringute taustauuringumehhanismi. Määruse eesmärk on luua tugiraamistik neile liikmesriikidele, kes on juba kehtestanud või soovivad kehtestada taustauuringumehhanismi, ja tagada et kõik sellised mehhanismid vastavad teatavatele põhinõuetele nagu võimalus otsuseid edasi kaevata, erinevate kolmandate riikide diskrimineerimise keeld ja läbipaistvus.

Määruse eelnõu eesmärk on kehtestada liikmesriikide ja teatavatel juhtudel komisjoni jaoks raamistik, mille alusel on võimalik teha Euroopa Liidus välismaiste otseinvesteeringute taustauuringuid, võimaldades liikmesriikidel võtta samas arvesse nende eriomast olukorda ja siseriiklikke asjaolusid.

Kuigi liit jääb välisinvesteeringutele endiselt avatuks, peab sellega kaasnema jõuline ja tõhus tegevus, mille eesmärk on ühelt poolt muuta muud majandused avatumaks ja teiselt poolt kaitsta olulisi Euroopa varasid selliste investeeringute eest, mis kahjustaksid liidu või selle liikmesriikide õiguspäraseid huve. Käesolevale ettepanekule lisatud teatises on esitatud põhjalik ülevaade poliitikameetmetest üleilmastumisega seotud probleemide lahendamiseks välismaiste otseinvesteeringute valdkonnas. Ettepanekus on välja pakutud poliitikameetmed õiguspäraste huvide kaitsmiseks seoses nende välismaiste otseinvesteeringutega, mis võivad ohustada julgeolekut või avalikku korda liidus või selle liikmesriikides.

Komisjoni hiljutises aruteludokumendis üleilmastumise ohjamise kohta, mis avaldati 10. mail 2017, kinnitas komisjon, et avatus välisinvesteeringutele on ELi jaoks jätkuvalt oluline põhimõte ja peamine majanduskasvu allikas, mööndes samas, et muret tekitavad välisinvestorid, eeskätt riigi osalusega ettevõtjad, kes võtavad strateegilistel kaalutlustel üle võtmetehnoloogiaga Euroopa äriühinguid ja et tihti ei ole ELi investoritel neid samu õigusi, kui nad investeerivad riiki, kust investeering pärineb. Komisjon kinnitas, et neid probleeme tuleb hoolikalt analüüsida ja nende suhtes tuleb võtta sobivaid meetmeid.

Välismaised otseinvesteeringud on olulise majanduskasvu, töökohtade loomise ja innovatsiooni allikana alati olnud Euroopa Liidu majandusliku ja sotsiaalse arengu seisukohast tähtsad. Need on liidule ja selle kodanikele toonud märkimisväärset kasu, toetades komisjoni koostatud Euroopa investeerimiskava ja aidates ellu viia teisi liidu projekte ja programme. Seetõttu säilitab EL avatud investeerimiskeskkonna ja tervitab välismaiseid otseinvesteeringuid.

Kavandatud määrus täiendab muid liidu poliitikameetmeid ja algatusi, on nendega kooskõlas ega mõjuta neid, eelkõige järgmistes valdkondades. Kapitali vaba liikumine ja asutamisvabadus

Välismaised otseinvesteeringud on kapitali vaba liikumine ELi toimimise lepingu artikli 63 tähenduses. ELi toimimise lepingu artikli 63 kohaselt on keelatud kõik kapitali liikumise piirangud liikmesriikide vahel ning liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel. Investeeringute tausta uurimise mehhanismid võivad endast kujutada kapitali vaba liikumise piirangut, mis on sellegipoolest õigustatud, kui see on aluslepingus ette nähtud eemärkide saavutamiseks, sh avaliku korra või avaliku julgeoleku seisukohalt vajalik ja proportsionaalne (ELi toimimise lepingu artikkel 65) või kui see on põhjendatud üldise ülekaaluka huviga, nagu seda on määratlenud Euroopa Liidu Kohus.

Euroopa Kohus on selgitanud, et kuigi liikmesriikidel on avaliku korra või sisejulgeoleku alaste nõuete määratlemisel oma siseriiklikest vajadustest lähtudes kaalutlusõigus, ei või liikmesriik avalikku huvi määratleda ühepoolselt ilma ELi institutsioonide kontrollita ning avalikku huvi tuleb niisugusel juhul tõlgendada kitsalt: avalikule huvile võib tugineda üksnes juhul, kui tegemist on tõelise ja piisavalt tõsise ohuga mõnele ühiskonna põhihuvile. Põhivabadusi ei või piirata pelgalt majanduslike eesmärkide saavutamiseks. Lisaks peaksid investeeringute tausta uurimise mehhanismid olema kooskõlas ELi õiguse üldpõhimõtetega, eeskätt proportsionaalsuse ja õiguskindluse põhimõtetega. Nende põhimõtete kohaselt tuleb investeeringute taustauuringu menetlus ja kriteeriumid määratleda mittediskrimineerivalt ja piisavalt täpselt. Potentsiaalsetel investoritel peab olema võimalik nende mehhanismide olemasolust ette teada ja taotleda kohtulikku kontrolli.

Kavandatud määrus vastab neile nõuetele. Sellega kinnitatakse, et liikmesriigid võivad teha välismaiste otseinvesteeringute taustauuringuid julgeoleku või avaliku korra kaalutlustel ja nähakse liikmesriikide jaoks ette taustauuringute peamised menetlusnõuded nagu läbipaistvus, erinevate kolmandate riikide diskrimineerimise keeld ja kohtulik kontroll.

Välismaise otseinvesteeringu tulemusel võib EL muutuda kolmanda riigi investori asukohaks, nt kui asjaomase investeeringuga omandatakse kontroll ELis asuva ettevõtja üle. ELi toimimise lepingu artikliga 49 on keelatud piirangud, mis kitsendavad liikmesriigi kodaniku asutamisvabadust teise liikmesriigi territooriumil. Kuigi kapitali kolmandatest riikidest liikumise suhtes kohaldatakse ka ELI toimimise lepingu artiklit 63, ei kohaldata ELi toimimise lepingu artiklit 49 kolmandate riikide kodanike asutamisvabaduse suhtes. Seega ei mõjuta kavandatud määrus asutamisvabadust käsitlevaid aluslepingu sätteid.

ELi ühinemismäärus Välismaised otseinvesteeringud võivad toimuda ühinemiste, omandamise või ühisettevõtete vormis, mis on koondumised ja kuuluvad ELi ühinemismääruse kohaldamisalasse. Selliste koondumiste puhul lubatakse liikmesriikidel ELi ühinemismääruse artikli 21 lõike 4 kohaselt võtta asjakohaseid meetmeid, et kaitsta õigustatud huve, tingimusel et need meetmed on kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtete ja muude normidega. Nii on artikli 21 lõike 4 teises lõigus õigustatud huvidena sõnaselgelt käsitatud avalikku julgeolekut, meediakanalite paljusust ja usaldatavusnormatiive. Nende huvide kaitseks kavandatud määruse alusel taustauuringu kohta tehtud otsusest ei pea komisjonile artikli 21 lõike 4 kolmanda lõigu alusel teatama, kui otsus on kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtete ja muude normidega. Seevastu juhul, kui liikmesriik kavatseb kavandatud määruse alusel teha taustauuringu kohta otsuse, et kaitsta muid avalikke huve, peab ta sellest otsusest komisjonile artikli 21 lõike 4 kolmanda lõigu alusel teatama, kui otsus puudutab koondumist, mis kuulub ELi ühinemismääruse kohaldamisalasse. Komisjon tagab kavandatud määruse ja artikli 21 lõike 4 ühtse kohaldamise. Juhul kui kahe määruse kohaldamisalad kattuvad, tuleb kavandatud määruse artiklis 1 sätestatud taustauuringu aluseid ja ELi ühinemismääruse artikli 21 lõike 4 kolmandas lõigus sätestatud õigustatud huvide mõistet tõlgendada ühetaoliselt, ilma et see piiraks selle hindamist, kas nende huvide kaitseks võetud riiklikud meetmed on kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtete ja muude normidega. Energeetika Aastate jooksul on liit vastu võtnud õigusakte, et parandada liidu ja selle liikmesriikide energiavarustuskindlust. Elutähtsa taristu direktiivis nõutakse liikmesriikidelt, et nad identifitseeriksid elutähtsad taristud ja koostaksid turbekavad. Nn kolmanda energiapaketi elektri- ja gaasidirektiivi (direktiiv 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju;. direktiiv 2009/73/EÜ, mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju) sätete kohaselt tuleb hinnata mõju varustuskindlusele nii asjaomase liikmesriigi kui ka ELi kui terviku jaoks, kui liikmeriigi gaasi või elektri põhivõrku kontrollib kolmanda riigi ettevõtja. Lisaks on gaasivarustuse kindluse määruses keskendutud eelkõige varustuskindlusega seotud probleemidele ja nõutakse liikmesriikidelt, et nad viiksid läbi riskihindamise nii riiklikul kui ka piirkondlikul tasandil, hinnates kõiki võimalikke riske gaasisüsteemile, sh riske, mis on seotud varustuskindluse seisukohalt olulise taristu kontrollimisega kolmandate riikide üksuste poolt, ja koostada terviklikud ennetavad tegevuskavad ja hädaolukorra lahendamise kavad selliste riskide maandamiseks. Ka ohuvalmiduse ettepanekus on sarnased elektrisektorit käsitlevad sätted. Energiaüksused on oluliste teenuste osutajatena sõnaselgelt välja toodud võrgusüsteemide turvalisuse direktiivis. Toorained

Selleks et lahendada üha suurenevaid probleeme ELi majanduse väärtuslike toorainetega varustamisel, käivitas komisjon 2008. aastal tooraineid käsitleva algatuse. Tegemist on integreeritud strateegiaga, millega nähakse ette ELi toorainetele juurdepääsu kindlustamiseks ja parandamiseks suunatud meetmeid. Üks selle algatusega välja töötatud peamisi meetmeid oli kehtestada ELi jaoks kriitilise tähtsusega toorainete loetelu. Loetelus on toormaterjalid, mis ulatuvad majandusliku tähtsuse ja tarneriskide kohta ette nähtud künnisteni või ületavad neid. Komisjon koostas esimese loetelu 2011. aastal ja on pidanud kinni kohustusest seda ajakohastada vähemalt iga kolme aasta järel, et võtta arvesse turu, tootmise ja tehnoloogia arengut. Teine loetelu avaldati 2014. aastal ja uus loetelu avaldatakse käesoleva määrusega samal ajal.

Kriitilise tähtsusega toorainete loetelu peaks aitama luua motivatsiooni kriitilise tähtsusega toorainete tootmiseks Euroopas ja hõlbustada uut kaevandamise ja ringlussevõtu alast tegevust. Komisjon on viimastel aastatel võtnud kriitilise tähtsusega toorainete loetelu arvesse arvukate meetmete kaudu kaubanduse, rahvusvaheliste suhete, teadusuuringute ja innovatsiooni ning teadmistebaasi ja ringmajandusega seoses. EL toetab täiendavaid poliitilisi algatusi, mida pakuvad välja liikmesriigid, kes osalevad kriitilise tähtsusega toorainete loetelu koostamises.