Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS taimekahjustajate vastaste kaitsemeetmete kohta /* COM/2013/0267 final - 2013/0141 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Taimetervis on jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise põllumajanduse, aianduse ja metsanduse põhitegur. Tulusate põllukultuuride ning töökohtade, taimealase innovatsiooni ja toiduga kindlustatuse tagamiseks on vaja elujõulist seemet ja paljundusmaterjali. Taimetervise kaitse on väga oluline puude ja põõsaste puhul, et säilitada liidu metsad, maastik ning avalik ja erahaljastus. Taimetervis on oluline ka elurikkuse kaitse ja ökosüsteemi teenuste seisukohalt. Eriti ohtlikud on teistelt mandritelt pärinevad taimekahjustajad. Euroopa taimedel ja puudel puudub tavaliselt piisav geneetiline vastupanuvõime võõramaistele taimekahjustajatele, millel ei ole siin sageli ka looduslikke vaenlasi. Euroopasse toodud võõramaised taimekahjustajad põhjustavad suurt majanduslikku kahju. Nad võivad kanduda varem taimekahjustajatest vabadele peremeesliikidele, levida kiiresti ühest riigist teise, põhjustada toodangu püsiva vähenemise ning tootmis- ja kontrollikulude püsiva suurenemise. Sageli suur majanduskahju vähendab põllumajanduse ja metsanduse tulusust ja konkurentsivõimet. Uute taimekahjustajate kohandumine võib tuua kaasa kolmandate riikide kaubanduskeelud, mis kahjustavad ELi eksporti. Kõiki taimekahjustajaid ei saa tõrjuda pestitsiididega ja seal, kus seda saab teha, võib pestitsiidide kasutamine olla ebasoovitav. Õigusraamistik ELi praeguse taimetervisealase õigusraamistiku eesmärk on kaitsta Euroopa põllumajandust ja metsandust võõramaiste taimekahjustajate sisenemise ja leviku ennetamise teel. Peamine vahend selleks on nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ,[1] milles käsitletakse ka kõnealuse valdkonna rahvusvahelisi kaubanduslepinguid. ELi fütosanitaarkord ehk taimetervise kord on ainulaadne, sest see on avatud kord: taimede ja taimsete saaduste vedu liitu ja liidus on lubatud tingimusel, et täidetakse eripiiranguid ja -nõudeid (nt pärinemine taimekahjustajatest vabast piirkonnast või asjakohane töötlus). Kuna teistelt mandritelt imporditakse suures mahus, on võõramaiste taimekahjustajate puhangud tulevikus väga tõenäolised. Taimetervise kord on hädavajalik, et kaitsta tervist, majandust ja ELi taimekasvatussektori konkurentsivõimet ning säilitada liidu avatud kaubanduspoliitika. Praegust õigusraamistikku aga kritiseeritakse seetõttu, et selle abil ei suudeta peatada kaubanduse üleilmastumisest tulenevat uute ohtlike taimekahjustajate suurenenud sissevoolu. Lisaks suudavad need taimekahjustajad, kes varem Euroopas ellu ei jäänud, seda nüüd kliimamuutuse tõttu teha ning seetõttu ei ole põllukultuurid ega ökosüsteemid uute taimekahjustajate eest enam kaitstud. Möödunud kümnendil aset leidnud ulatuslikud impordiga seotud ohtlike taimekahjustajate puhangud, mis tegid kahju metsandusele, on suurendanud sotsiaalset ja poliitilist teadlikkust ebapiisava kaitse põhjustatud kahjust ja selle tagajärgedest. Probleemi analüüs Taimetervise korra hindamisest 2010. aastal[2] ilmneb, et kõnealuste suurenenud riskide täielikuks kõrvaldamiseks tuleb muuta põhiõigusakte. Kindlaks on tehtud järgmised põhiprobleemid: ebapiisav tähelepanu kõrge riskiga kaupade suurenenud impordiga seotud ennetustegevusele; vajadus tähtsustada taimekahjustajate probleemi ELi tasandil kõigis 27 liikmesriigis; vajadus paremate meetmete järele, millega kontrollida taimekahjustajate esinemist ja looduslikku levikut juhul, kui nad on juba liidu territooriumile jõudnud; vajadus ajakohastada ja täiustada ELi-sisese veoga seotud meetmeid (taimepassid ja kaitstavad piirkonnad) ning vajadus näha ette täiendavad vahendid. Lisaks on tekkinud vajadus muuta kõnealust korda loodussõbralikumaks ja oluliseks on muutunud looduskeskkonnaga seotud eesmärgid. See eeldab sekkumis-, sealhulgas rahastamismeetodite muutmist kõnealuses korras, millest on põllumajanduslikku eraomandit reguleeriva korra asemel saamas nii avalikku kui ka eraomandit reguleeriv kord, mis hõlmab põllumajandust, metsandust, looduskeskkonda ja maastikku. Tugevdada tuleb taimetervise korra teaduslikku baasi (teadusuuringud, laborid). Klassikalise taimepatoloogia ja taimekahjustajate taksonoomia osatähtsus on ülikoolides pidevalt vähenenud ning see seab ohtu võimaluse saada teaduslikku tuge, et hinnata uutest taimekahjustajatest tulenevaid riske ja neid taimekahjustajaid laboris adekvaatselt diagnoosida. Euroopa ja Vahemere maade taimekaitseorganisatsioon on sellega seoses teinud avalduse erakorralise seisukorra kohta. Samuti tuleb leida uus tasakaal kulude ja vastutuse jagamise osas (partnerlussuhete arendamine), suurendada tõhusust ning vähendada tarbetuid kulusid ja halduskoormust. Lisaks on taimetervise korda vaja ajakohastada nõuete täitmise stiimulite osas. Ettepaneku eesmärk Käesoleva läbivaatamise eesmärk on need puudused kõrvaldada ning kehtestada tugev, läbipaistev ja jätkusuutlik õigusraamistik, mis täidab oma eesmärki. Kavandatava määrusega asendatakse direktiiv 2000/29/EÜ ja tunnistatakse see kehtetuks. Seos paketi muude ettepanekutega Käesolev ettepanek on osa läbivaatamispaketist, mis on seotud taimetervise, paljundusmaterjali kvaliteedi, loomade tervise, taimede, loomade, toidu ja söödaga seotud ametliku kontrolli ning liidu nendes poliitikavaldkondades tehtavate kulutustega. Ettepanekuga tugevdatakse sünergiat paljundusmaterjali korraga ning kõrvaldatakse välditavad kattuvused ja nendest kattuvustest tulenev tarbetu koormus. See saavutatakse sel viisil, et taimekahjustajad, mida praegu reguleeritakse seemnete ja paljundusmaterjali turustamist käsitlevate direktiividega, viiakse üle kavandatavasse taimetervise määrusesse. Üleviimisega saavutatakse paindlikkus, mis võimaldab ettevõtjate ja liikmesriikide taotluse korral anda laialt levinud karantiinsetele taimekahjustajatele kvaliteeti vähendava taimekahjustaja staatus, et taimeterviseasutuste olemasolevaid vahendeid saaks kasutada liidu tegelike prioriteetide heaks. Samas tagatakse ettepanekuga, et liikmesriikides säilib praegune tegevuskord paljundusmaterjali sertifitseerimiseks seoses kvaliteeti vähendavate taimekahjustajatega. Kokkuvõttes peaks ELi taimetervise korra ja paljundusmaterjali korra ümberkujundamine kindlustama nende kahe korra vahelise kooskõla (ühiselt kasutatavate sertifitseerimissüsteemide, etikettide ja registrite abil), mille tulemusena väheneb ettevõtjate koormus. Kavandatav uus kord eeldab aga liikmesriikide pädevate asutuste vahelist suuremat kooskõlastamist taimetervise ja paljundusmaterjali valdkonnas. Ettepanekus ei ole direktiivis 2000/29/EÜ sisalduvaid sätteid pädevate asutuste tehtava ametliku kontrolli kohta, mis hõlmab liidu taimetervisealaste õigusaktide täitmist ettevõtjate poolt. Nimetatud kontrolli käsitletakse nüüd üksnes ametliku kontrolli määruse ettepanekus (millega asendatakse määrus (EÜ) nr 882/2004[3]). See võimaldab saavutada suurema kooskõla ka uue tolliseadustikuga ja lihtsustada importimise korda. Erinevalt direktiivist 2000/29/EÜ ei sisalda ettepanek sätteid liidu rahalise toetuse jaoks kõlbulike kulude kohta. Asjaomased sätted, mis on koostatud vastavalt mõjuhinnangus eelistatud poliitikavõimalustele, on lisatud paketti kuuluvasse toidu- ja söödakulude määruse ettepanekusse, milles käsitletakse toiduahela, loomade tervise ja heaolu ning taimetervise ja paljundusmaterjaliga seotud liidu kulude haldamist. Ettepanek on täienduseks invasiivseid võõrliike käsitlevale ettepanekule, mis on ette nähtud ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia raames. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Konsulteerimisprotsess Nõukogu soovitas komisjonil 21. novembril 2008 hinnata ELi taimetervise korda ning kaaluda võimalike muudatuste tegemist praeguses õigusraamistikus ja nende muudatuste mõju[4]. Komisjon algatas nimetatud korra põhjaliku hindamise alates siseturu loomisest 1993. aastal[5] ja tellis vajaliku uuringu väliskonsultandilt[6]. Hindamise talitustevahelises juhtrühmas osalesid liikmesriikide eksperdid. 23.–24. veebruaril 2010 toimus konverents, kus teavitati sidusrühmi ja liikmesriike hindamise käigust ja konsulteeriti nendega konsultantide poolt tulevikuks välja töötatud esialgsete valikuvõimaluste osas. Saadud seisukohti kasutati lõplike valikuvõimaluste ja soovituste jaoks. Hindamise aruannet[7] tutvustati 28. septembril 2010. aastal toimunud teisel konverentsil, kus osalesid sidusrühmad ning üldsuse, liikmesriikide ja kolmandate riikide esindajad. Konverentsiga seoses toimus avalik konsultatsioon hinnangus antud soovituste ja sellele järgnenud mõjuhinnangu ulatuse üle. Mõjuhinnangu ettevalmistamise käigus arutasid liikmesriigid nõukogus juhtivate taimeterviseametnikega mitmes nõupidamisvoorus väliskonsultandi soovitatud valikuvõimalusi; kooskõla paljundusmaterjali korraga arutasid nimetatud korraga tegelevate talituste juhatajad. Kutsuti kokku viis töörühma liikmesriikide ekspertide ja komisjoni osalusel, et arutada põhjalikumalt peamisi muutmist vajavaid valdkondi. Sidusrühmadega (valdkonna ühenduste esindajad ja vabaühendused) konsulteeriti juba läbivaatamisprotsessi algusest peale, enne hindamise algust, hindamisuuringu käigus ja uuesti mõjuhinnangu ettevalmistamise ajal. Toiduahela ning looma- ja taimetervise nõuanderühma raames loodi ajutine taimetervise töörühm. Edusamme tutvustati ja arutati nimetatud nõuanderühma mitmel koosolekul, teistes nõuanderühmades[8] ning kutse alusel COPA-COGECA, EUROPATATi, ESA ja UNION FLEURS’i koosolekutel. Hindamisuuringu ja väliskonsultandilt tellitud täiendava majandusuuringu juures oli põhiroll sidusrühmadega konsulteerimisel. Konsultatsioon puudutas ELi taimetervise korra enda muutmist ning nimetatud korra osasid, mis tuleks kanda üle paljundusmaterjali korda ning ELi toidu ja sööda, loomade tervise ja heaolu, taimetervise ja paljundusmaterjali ametliku kontrolli korda või võetakse nendest kordadest üle. Läbivaatamisprotsessi raames korraldatud konverentsidega tagati, et sidusrühmad andsid oma panuse ja esitasid oma seisukohad soovituste ja mõjuhinnangu ulatuse kohta; seda nii suuliselt konverentsil kui ka asjaomase avaliku konsultatsiooni käigus. Konsultatsioon tehniliste muudatuste ettepanekute osas oli seotud taimetervise töörühma 18. veebruari 2011. aasta koosolekuga ja selle eesmärk oli leida eelisarengusuund suurema mõjuga muudatuste tegemiseks. Lisaks kuulutati välja konsultatsioonid tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi temaatilisel veebilehel[9]. Lõplik konsultatsioon strateegiliste valikuvõimaluste üle algas 13. mail 2011. Andmekogumine Andmekogumine algas taimetervise korra põhjaliku hindamisega väliskonsultandi poolt 2009.–2010. aastal. Hindamine sisaldas nimetatud korra järelanalüüsi, mis hõlmas ajavahemikku 1993–2008, majandusandmete kogumist pädevate asutuste ja sidusrühmade kulude ja halduskoormuse kohta, mis tulenesid kõnealusest korrast, ning valikuvõimaluste ja soovituste ex ante väljatöötamist tulevikuks. Hindamisaruanne avaldati 2010. aasta mais. Mõjuhinnangu koostamise sisemise protsessi veelgi suuremaks toetamiseks sõlmiti konsultandiga ka teine leping. Leping hõlmas uuringut taimetervise korra muutmise kulude ja sellest tuleneva kasu kindlakstegemiseks, et täiendada hindamise käigus kogutud andmeid. Uuring koosnes moodulitest, milles eelhinnati õigusaktide läbivaatamise konkreetsete tehniliste valikuvõimaluste majanduslikku mõju. Lahendamist vajavate probleemide ulatust arutati sidusrühmadega konsulteerimise käigus. Moodulid koostati nii, et neid oli võimalik lisada üldistele poliitikavõimalustele. Konsultant avaldas uuringu lõpparuande 2011. aasta juulis. Poliitika muutmise olulisema mõju hindamiseks koguti vajaduse korral täiendavat teavet kirjandusest, uuringuaruannetest ja küsitlustest. Lisaks hindasid komisjoni talitused valikuvõimaluste sotsiaalset ja keskkonnamõju. Mõjuhinnang Taimetervise korra parandamiseks töötati välja neli valikuvõimalust. 1. valikuvõimalus: parandada üksnes taimetervise korra õiguslikku vormi ja muuta kord selgemaks. Õigusakt muudetaks direktiivist määruseks ning seda lihtsustataks ja muudetaks selgemaks. Sisu ei muudetaks. 2. valikuvõimalus: määrata prioriteedid, ajakohastada ja parandada ennetamist. Lisaks 1. valikuvõimalusele määrataks paremini kindlaks prioriteedid, muutes praeguse I ja II lisa, milles on õiguslikult reguleeritud taimekahjustajad loetletud nende tehniliste tunnuste, mitte tähtsuse alusel liidule, sekkumisloogikal ja tähtsusel põhinevateks loeteludeks. Taimepasside ja kaitstavate piirkondade süsteemi ajakohastataks (vastutuse jagamine ettevõtjatega) ja parandataks (taimepassi kohaldamisala, vorm, impordikontrolli puhul juba kehtiv kohustuslik kuludel põhinev taimepassi tasu, eeskirjad järelevalve ja puhangute likvideerimise kohta kaitstavates piirkondades). Parandataks taimetervise korra ja paljundusmaterjali korra vahelist kooskõla, millega suurendataks tõhusust ja vähendataks ettevõtjate kulusid. Tugevdataks ennetamist sellise uue sätte lisamisega, mis käsitleb kõrge riskitasemega paljundusmaterjali (istutamiseks ettenähtud taimed), mida ei ole lubatud liitu sisse tuua või mille suhtes rakendatakse põhjalikku füüsilist erikontrolli kuni riskianalüüsi valmimiseni, ning reisijate pagasiga seotud erandite tühistamisega (harvem kontroll kulude vähendamiseks). 3. valikuvõimalus: määrata prioriteedid, ajakohastada, parandada ennetamist ja tugevdada puhangutevastaseid meetmeid. Lisaks 2. valikuvõimalusele kehtestataks järelevalvega ja situatsiooniplaanidega seotud kohustused. Sarnaselt loomatervishoiu korraga tehtaks jälgimise jaoks võimalikuks ELi kaasrahastamine ja teatavatel juhtudel ettevõtjate otsese kahju rahaline hüvitamine. Välja töötataks ka hävitamist ja ohjeldamist käsitlevad õigusaktid. Loobutaks loodusliku levikuga seotud meetmete väljajätmisest. 4. valikuvõimalus: määrata prioriteedid, ajakohastada, parandada ennetamist, tugevdada puhangutevastaseid meetmeid ja laiendada kohaldamisala invasiivsetele taimeliikidele. Lisaks 3. valikuvõimalusele hõlmaks taimetervise kord meetmeid ja ELi kaasrahastamist käsitlevate sätete osas ka invasiivseid taimeliike. 1., 2. ja 3. valikuvõimalus invasiivseid taimeliike (v.a parasiittaimed) ei hõlmaks. Nelja valikuvõimaluse mõju hindamisest selgus, et 3. valikuvõimalus pakub parimat arengusuunda, et saavutada eesmärgid kõige kulutasuvamal viisil ning liikmesriikide, ettevõtjate ja liidu optimaalselt tasakaalustatud panusega. 3. valikuvõimalusel on märkimisväärselt positiivne mõju asjaomaste sektorite kasumlikkusele ja majanduskasvule. Samuti oli see kõige lähedasem sidusrühmade ja liikmesriikidega konsulteerimise tulemustele. 3. valikuvõimaluse rakendamiseks vajaliku ELi eelarve kindlustas komisjon oma ettepanekus mitmeaastase finantsraamistiku kohta aastateks 2014–2020. Vastavad sätted on lisatud ka ettepanekusse määruse kohta, milles sätestatakse toiduahela, loomade tervise ja heaolu ning taimetervise ja paljundusmaterjaliga seotud kulude haldamine. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ning mikroettevõtjad Tulenevalt taimetervise korra olemusest ei peaks väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad olema vabastatud käesoleva määruse kohaste kohustuste täitmisest. Enamik ettevõtjaid, keda see kord puudutab, on VKEd ning nende a priori vabastamine kohustuste täitmisest ohustaks tõsiselt korra eesmärkide saavutamist. Siiski on ettepanekus tehtud erand ettevõtjatele, kes müüvad taimi ja taimseid saadusi vaid kohalikul turul – nemad on vabastatud kohustusest anda välja taimepasse, mida müügi korral mittekutselistele lõpptarbijatele nagunii ei nõuta. Mikroettevõtjate jaoks nähakse ametlikku kontrolli käsitleva uue määrusega ette erikord, mis puudutab taimetervise kontrolli tasuga seotud tagasimakseid riigiabieeskirjade raames. Põhiõigused Käesolevas määruses võetakse arvesse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Liikmesriigid peaksid määrust kohaldama kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega, mida on siseriiklikus õiguses nõuetekohaselt rakendatud. Käesoleva määruse teatavate sätetega piiratakse siiski harta teatavaid õigusi, kuid üksnes määral, mis on hädavajalik käesoleva määrusega hõlmatud üldiste liidu huvide kaitseks, ning säilitades asjaomaste õiguste põhiolemuse. Võõramaiste taimekahjustajate puhangute likvideerimine on tulemuslik vaid siis, kui kõrvaldatakse kõik saasteallikad. Lisaks ettevõtjate valdustes esinevatele karantiinsete taimekahjustajate puhangutele võivad puhangud aset leida ka avalikus või erahaljastuses. Sel juhul peavad hävitamismeetmed hõlmama ka avaliku või erahaljastuse saastunud ja potentsiaalselt saastunud taimi, et hävitamine oleks tulemuslik (iga allesjäänud saastunud taim on uue mujal aset leidva saastuse allikas). Selleks tuleb liikmesriikide pädevatele asutustele teatavatel juhtudel võimaldada juurdepääs eravaldustesse, et nad saaksid teha ametliku kontrolli ja kehtestada seejärel vajaduse korral töötlus- või hävitamismeetmed või teatavad piirangud või keelud taimede kasutamise suhtes. See kujutab endast põhiõiguste harta artiklite 7 (era- ja perekonnaelu austamine) ja 17 (õigus omandile) piiramist. See piirang on vajalik, et saavutada üldisest huvist lähtuv eesmärk, milleks on taimetervise kaitse liidus. Piirang on proportsionaalne, kuna üldisest huvist lähtuvat eesmärki ei ole võimalik saavutada teisiti kui tagades, et kõik osapooled rakendavad taimetervisemeetmeid (kui jäetaks hävitamata saastunud taimed eraaedades, ei annaks tulemusi ka ettevõtjatele kehtestatud ega avalikus haljastuses rakendatavad hävitamismeetmed). On liikmesriikide ülesanne pakkuda kahju kannatanud kodanikele aegsasti õiglast hüvitist kantud kahju eest. Seega säilitatakse põhijoontes õigus omandile. Iga karantiinse taimekahjustaja esinemisest teadlik isik on kohustatud teavitama pädevat asutust karantiinse taimekahjustaja esinemisest ja esitama teabe asjaomase materjali päritolu ja laadi kohta. See kehtib ka laborite ja teadusasutuste kohta, kellele saadetud proovides esineb taimekahjustajaid. Kõnealune kohustus võib endast mõnel juhul kujutada harta artikli 8 (isikuandmete kaitse) piiramist. Piirang on vajalik selleks, et saavutada avalikust huvist lähtuv eesmärk, st terved taimed liidus, sest karantiinsete taimekahjustajate avastamisest tuleb teavitada pädevaid asutusi, et tagada puhangu kohene likvideerimine. Piirang on proportsionaalne, kuna säte kehtib isikuandmete suhtes üksnes juhul, kui nende esitamine pädevatele asutustele on hädavajalik, et teha kindlaks puhangu koht ja võtta vajalikud meetmed. Seega säilitatakse põhijoontes õigus isikuandmete kaitsele. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG I peatükk: reguleerimisese, reguleerimisala ja mõisted Taimetervise korra territoriaalne ulatus ei hõlma liikmesriikide Euroopa-väliseid äärepoolseimaid piirkondi, kuna need kuuluvad maailma teistesse biogeograafilistesse piirkondadesse, kus esineb just neid taimekahjustajaid, mille vastu liikmesriikide Euroopa-territooriumid kaitset vajavad. Kõnealuse korra territoriaalne ulatus hõlmab siiski Makaroneesia saarestikku (Madeira ja Assoorid), mis kuuluvad loodusliku taimestiku poolest Vahemere piirkonna ja eelkõige Pürenee poolsaarega samasse biogeograafilisse piirkonda. Seetõttu on nimetatud saarestiku lisamine taimetervise korra reguleerimisalasse asjakohane. I lisas on loetletud liikmesriikide territooriumid, mis on hõlmatud Euroopa Liidu toimimise lepinguga, kuid mida käesolevas määruses käsitatakse kolmandate riikidena. Kooskõlas mõjuhinnangu tulemustega on reguleerimisalast välja jäetud invasiivsed taimeliigid, v.a parasiittaimed (mis toituvad füüsiliselt peremeestaimedest). Vajaduse korral on esitatud mõistete definitsioonid. II peatükk: karantiinsed taimekahjustajad Direktiivis 2000/29/EÜ on taimekahjustajad loetletud lisades. Käesoleva ettepaneku kohaselt seevastu käsitletakse karantiinseid taimekahjustajaid mõistepõhiselt ja seejärel loetletakse need rakendusaktides kas liidu karantiinsete taimekahjustajate või kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajatena. Liidu karantiinsete taimekahjustajate vastu tuleb võtta hävitamismeetmeid kogu liidu territooriumil, kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate puhul aga tuleb seda teha kindlaksmääratud kaitstavates piirkondades, kus ei esine teatavaid taimekahjustajaid, keda esineb teadaolevalt liidu territooriumi muudes osades. Ettepaneku kohaselt antakse komisjonile õigus kanda teatavad karantiinsed taimekahjustajad liidu prioriteetsete taimekahjustajate loetellu, kuid kuni 10 % ulatuses liidu karantiinsete taimekahjustajate loetelust. Nende taimekahjustajate suhtes kehtivad suuremad valmisoleku ja hävitamise kohustused, millega kaasneb liidu suurem rahaline toetus nõutavate meetmete võtmiseks. Kriteeriumid, mille põhjal otsustada, kas taimekahjustajat tuleb lugeda karantiinseks taimekahjustajaks, liidu või kaitstava piirkonna karantiinseks taimekahjustajaks või prioriteetseks taimekahjustajaks, on esitatud määruse II lisas. Ette on nähtud direktiivi 2000/29/EÜ I ja II lisas loetletud taimekahjustajate ülekandmine tulevaste rakendusaktide asjakohastesse loeteludesse. Edaspidi ei tehta enam vahet direktiivi 2000/29/EÜ I ja II lisas loetletud taimekahjustajate vahel. II peatükis on sätestatud ka üksikasjalikud eeskirjad järgmise kohta: karantiinsete taimekahjustajate esinemisest teatamine; nimetatud taimekahjustajate hävitamiseks võetavad meetmed, sh nende piirkondade piiritlemine, kus hävitamismeetmeid rakendatakse; uuringud taimekahjustajate esinemise kindlakstegemiseks ning prioriteetsete taimekahjustajate puhangutega seotud situatsiooniplaanide ja hävitamiskavade kehtestamine. II peatüki sätetega antakse komisjonile õigus võtta vastu rakendusakte alaliste meetmete kohta, millega hallata liidu territooriumil kohandunud karantiinseid taimekahjustajaid. Loetellu kandmata karantiinsete taimekahjustajate kohta võib neid akte vastu võtta ka ajutisena, kasutades vajaduse korral Lissaboni lepingus sätestatud kiirmenetlust. Kõnealuses peatükis väljatöötatud meetmed on olemas ka direktiivis 2000/29/EÜ, kuid käesolevas ettepanekus on need muudetud sõnaselgemaks. Lisatud on säte, mis võimaldab liikmesriikidel võtta taimekahjustajate suhtes rangemaid meetmeid kui need, mis on ette nähtud liidu õigusaktides, tingimusel et nende meetmetega ei piirata mingil viisil taimede, taimsete saaduste ega muude õiguslikult reguleeritud objektide vaba liikumist siseturul. II peatükk sisaldab sätteid ka kaitstavate piirkondade kohta, mille puhul säilitatakse praegune süsteem, kuid seda on sõnaselgelt tugevdatud tagamaks, et kaitstavad piirkonnad on tehniliselt põhjendatud ning asjaomaste kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate puhangud likvideeritakse asjakohaselt ja õigeaegselt. Vastasel korral kaitstav piirkond tühistatakse. Nimetatud muudatuste abil viiakse liidu kaitstavate piirkondade süsteem kooskõlla rahvusvahelise taimekaitse konventsiooni taimekahjustajatest vaba piirkonna süsteemiga, nagu on palunud korraga seotud sidusrühmad ja kolmandad riigid. III peatükk: kvaliteeti vähendavad taimekahjustajad Taimekahjustajaid, mis mõjutavad istutamiseks ettenähtud taimede kavandatud kasutusviisi, kuid mida ei ole vaja hävitada, reguleeritakse praegu seemnete ja paljundusmaterjali turustamist käsitlevate direktiividega ning osaliselt direktiivi 2000/29/EÜ II lisaga. Käesolevas ettepanekus on kõik sellised taimekahjustajad liigitatud kvaliteeti vähendavateks liidu taimekahjustajateks. Ettepanekus on need taimekahjustajad määratletud ja edaspidi koostatakse rakendusaktidega nende loetelu. Kriteeriumid, mille põhjal otsustada, kas taimekahjustaja tuleb lugeda kvaliteeti vähendavaks liidu taimekahjustajaks, on esitatud II lisas. Paljundusmaterjali määruse ettepanekus kvaliteeti vähendavaid taimekahjustajaid ei käsitleta, v.a selles osas, mis puudutab vajaduse korral nende sertifitseerimissüsteemidesse lisamist. Ettepanekus käsitletavate eri tüüpi taimekahjustajate ning nende liigitamise ja nende vastu võetavate meetmete üle otsustamise protsessi skemaatiline esitus. IV peatükk: taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega seotud meetmed Direktiivi 2000/29/EÜ lisades on loetletud teatavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega seotud keelud (III lisa) ning erinõuded liitu sissetoomise ja seal vedamise kohta (IV lisa). Käesoleva ettepaneku kohaselt antakse komisjonile õigus võtta selliseid loetelusid vastu rakendusaktidega. IV peatüki sätetes käsitletakse lisaks eeskirju kolmandate riikide meetmete liidu meetmetega samaväärseks tunnistamise kohta ning keeldudest tehtavaid erandeid. Samuti käsitletakse asjaomaseid eeskirju taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise ja seal vedamise kohta. Uudne liidu taimetervise korras on artikkel, millega antakse komisjonile õigus võtta vastu rakendusakte, et reageerida kujunevatele riskidele, mis tulenevad teatavatest kolmanda riigi päritoluga istutamiseks ettenähtud taimedest ning mille vastu tuleb võtta ennetavaid meetmeid. Loetellu kantud taimset materjali tuleb hoolikamalt visuaalselt kontrollida ja testida või kehtestada sellele karantiiniaeg või ajutine liitu sissetoomise keeld. Nimetatud meetmeid kohaldatakse kaks aastat ning seda aega võib üks kord pikendada. Selle aja jooksul tehakse täielik riskihindamine ja seejärel otsus kas asjaomast materjali alaliselt reguleerida või ajutised meetmed tühistada. Samuti on uus artikkel, millega kehtestatakse põhieeskirjad karantiiniruumide kohta, kui nende ruumide kasutamist nõutakse määruses või määrusega seotud teisese õiguse aktides. Asjaomastest nõuetest ega keeldudest ei ole enam vabastatud õiguslikult reguleeritud taimed, mida reisijad toovad liitu sisse oma pagasis. See on vajalik, kuna on avastatud, et reisijate pagasis olevad taimed kujutavad endast järjest suuremat riski liidu taimetervise seisukorrale ja vähendavad taimetervise korra tulemuslikkust. Samuti on uus artikkel, milles on nõue, et taimede, taimsete saaduste ja muude objektide eksport kolmandatesse riikidesse peab toimuma kas vastavalt liidu eeskirjadele või kui kolmanda riigi eeskirjad seda võimaldavad või kolmas riik sellega sõnaselgelt nõustub, vastavalt kahepoolsetele lepingutele; muudel juhtudel aga vastavalt asjaomase kolmanda riigi nõuetele. V peatükk: ettevõtjate registrisse kandmine ja jälgitavus Ettepanekus on nõue, et asjaomased ettevõtjad tuleb kanda registrisse, millesse kantakse ka need ettevõtjad, kes tuleb registrisse kanda vastavalt paljundusmaterjali käsitleva määruse ettepanekule. Sellega vähendataks ettevõtjate koormust. Registrisse kantud ettevõtjad peavad täitma teatavaid nende kontrolli all oleva taimse materjali jälgitavusega seotud nõudeid. VI peatükk: taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sertifitseerimine Direktiivi 2000/29/EÜ V lisas on loetletud nõuded liitu sissetoodud või seal veetavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sertifitseerimise kohta. Käesoleva ettepaneku kohaselt antakse komisjonile õigus võtta selliseid loetelusid vastu delegeeritud õigusaktidega. Samuti käsitletakse asjaomaseid eeskirju kaitstavatesse piirkondadesse sissetoodud ja seal veetavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sertifitseerimise kohta. Ettepanekuga nähakse ette, et kõikide istutamiseks ettenähtud taimede, v.a teatavate seemnete liitu sissetoomiseks on nõutav fütosanitaarsertifikaat ja nende taimede liidus vedamiseks taimepass. Taimepassi nõutakse kõigi ettevõtjate vahel toimuvate vedude korral, mitte aga mittekutselistele lõppkasutajatele müümise korral. Taimepass muudetakse lihtsamaks ja ühtlustatumaks. Partiinumbri asemel võib taimepassis kasutada kiipi, vöötkoodi või hologrammi, mis on ühendatud ettevõtjate endi jälgitavussüsteemiga. Selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kontrollimine, mille puhul nõutakse taimepassi, võib eeldada teatavate karantiinsete ja/või kvaliteeti vähendavate taimekahjustajatega seotud sertifitseerimissüsteemide kasutamist, kui kohapealne kontroll kasvuperioodil on hädavajalik. See võimalus on loodud kvaliteeti vähendavate taimekahjustajate lisamisega taimetervise määrusesse. Kui taimetervise määruse kohaselt on vaja sertifitseerimiskava, on sätestatud, et tuleb kasutada paljundusmaterjali käsitleva määruse ettepaneku kohaselt loodud sertifitseerimiskavasid. Nii peaks olema välistatud topeltkavade koostamine, mis põhjustaks ettevõtjatele kahekordseid kulusid. Taimepasse annavad välja registrisse kantud ettevõtjad, kellele pädevad asutused on selleks loa andnud, või nende käitlejate taotluse korral pädevad asutused. Kui taimse materjali jaoks on taimetervise määruse kohaselt vaja taimepassi ja paljundusmaterjali käsitleva määruse ettepaneku kohaselt sertifitseerimist tõendavat etiketti, liidetakse taimepass ja sertifitseerimist tõendav etikett üheks dokumendiks. Nii peaks olema välistatud kahekordsed kulud ettevõtjatele, kui dokumendi annab välja pädev asutus. Ette on nähtud eeskirjad taimepasse välja andvatele ettevõtjatele selleks loa andmise ja nende järelevalve kohta ning asjaomase taimse materjali kontrollimise kohta, et tagada taimse materjali vastavus käesoleva määruse kõigile sätetele. Samuti on sätestatud eeskirjad nendele puidust pakkematerjali tootjatele loa andmise ja nende järelevalve kohta, kes panevad nimetatud pakkematerjalile teatava märgise, olles materjali töödelnud vastavalt rahvusvahelisele fütosanitaarmeetmete standardile nr 15 puidust pakkematerjali kohta rahvusvahelises kaubanduses. Ekspordi jaoks on ettepanekus ette nähtud ekspordieelne sertifikaat juhtudeks, kui taimne materjal eksporditakse liikmesriigist, mis ei ole päritoluliikmesriik. Ekspordieelse sertifikaadiga asendatakse praegu kasutatav liikmesriikide poolt kokkulepitud mitteametlik juhenddokument. VII peatükk: määruse rakendamist toetavad meetmed Ettepanekuga nähakse ette teavitamiseks ja aruandluseks vajaliku elektroonilise teavitussüsteemi loomine. VIII peatükk: lõppsätted Ettepanekus on sätestatud, et komisjoni hakkab praeguse alalise taimetervise komitee asemel abistama uus alaline komitee, mis koosneb praegustest toiduahela, looma- ja taimetervise ning paljundusmaterjaliga tegelevatest komiteedest. Ettepanekus on ette nähtud muudatused määruses, milles sätestatakse toiduahela, loomade tervise ja heaolu ning taimetervise ja paljundusmaterjaliga seotud kulude haldamine ning mis peaks vastu võetama enne käesoleva määruse ettepanekut. Muudatustega antakse liidule võimalus kaasrahastada prioriteetsete taimekahjustajatega (käesolevas ettepanekus kasutusele võetud taimekahjustajate kategooria) seotud meetmeid ning ettevõtjatele makstavaid hüvitisi prioriteetsete taimekahjustajate hävitamismeetmetega hävitatud taimse materjali väärtuses. Ettepaneku kohaselt tunnistatakse kehtetuks kuus nn kontrollidirektiivi, milles käsitletakse teatavate liidus teadaolevalt esinevate karantiinsete taimekahjustajatega (kartulivähk, kartuli-kiduuss, kartuli pruunmädanik, kartuli ringmädanik, nelgimähkur ja San José kilptäi) seotud riskide juhtimist. Sedalaadi õigusaktid võetakse edaspidi vastu kavandatava määrusega seotud teisese õiguse aktidena, mitte kaasotsustamismenetluse korras. Kartulikahjustajaid käsitlevad direktiivid asendatakse teisese õiguse aktidega, mis on seotud praegu kavandatava määrusega, muutmata nende põhisisu. Ei asendata nelgimähkurit ega San José kilptäid käsitlevaid direktiive. 4. MÕJU EELARVELE Finantssätted ja assigneeringud määruse rakendamiseks 31. detsembrini 2020 esitatakse kavandatavas ettepanekus määruse kohta, milles käsitletakse toiduahela, loomade tervise ja heaolu ning taimetervise ja paljundusmaterjaliga seotud kulude haldamist. Käesolev ettepanek ei too kaasa mingeid kulusid, mis ei sisalduks nimetatud määruse ettepaneku finantsselgituses, ning see ei eelda täiendavat inimressurssi. 2013/0141 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS taimekahjustajate vastaste kaitsemeetmete kohta EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 43, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, pärast õigusakti eelnõu esitamist riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[10] võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[11] tegutsedes seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu 8. mai 2000. aasta direktiivis 2000/29/EÜ taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta[12] on kehtestatud taimetervise kord. (2) 21. novembril 2008 kutsus nõukogu komisjoni üles taimetervise korda hindama[13]. (3) Võttes arvesse selle hindamise tulemust ja direktiivi 2000/29/EÜ kohaldamisel saadud kogemust, tuleks nimetatud direktiiv asendada. Selleks et tagada uute eeskirjade ühtlane kohaldamine, peaks direktiivi asendav õigusakt olema määrus. (4) Taimetervis on väga oluline liidu taimekasvatuse, avaliku ja erahaljastuse, looduslike ökosüsteemide, ökosüsteemi teenuste ja elurikkuse seisukohalt. Taimetervist ohustavad taimedele ja taimsetele saadustele kahjulikud liigid (edaspidi „taimekahjustajad”). Selle ohuga võitlemiseks on vaja võtta meetmeid, et määrata kindlaks taimekahjustajatest tulenevad taimetervislikud riskid ja vähendada need riskid vastuvõetavale tasemele. (5) Vajadust selliste meetmete järele on teadvustatud juba ammu. Meetmeid on käsitletud rahvusvahelistes lepingutes ja konventsioonides, sealhulgas ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) 6. detsembril 1951. aastal sõlmitud rahvusvaheline taimekaitsekonventsioon ja selle uus muudetud versioon, mis kiideti heaks Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni konverentsi 29. istungil 1997. aasta novembris. EL on nimetatud konventsiooni osaline. (6) On ilmnenud, et käesoleva määruse reguleerimisala määramiseks on oluline võtta arvesse biogeograafilisi tegureid, et vältida selliste taimekahjustajate levikut liidu Euroopa-territooriumil, mida seal ei esine. Seega tuleks liikmesriikide Euroopast väljaspool asuvad territooriumid (äärepoolseimad piirkonnad), millele on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikes 1, käesoleva määruse territoriaalsest kohaldamisalast välja jätta. Tuleks koostada nende territooriumide loetelu. Kui nimetatud territooriumi või ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikes 2 osutatud territooriumi staatust muudetakse vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikele 6, tuleks muuta ka kõnealust loetelu tagamaks, et käesoleva määruse territoriaalne kohaldamisala piirdub jätkuvalt liidu territooriumi Euroopa-osaga. Viiteid kolmandatele riikidele tuleks käsitada viidetena ka kõnealusesse loetellu kantud territooriumidele. (7) Direktiiviga 2000/29/EÜ on kehtestatud eeskirjad ametliku kontrolli kohta, mida teevad pädevad asutused seoses taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmetega. Need eeskirjad on praegu kehtestatud määrusega (EL) nr …/…., mis käsitleb ametlikku kontrolli ja muid ametlikke toiminguid, mida tehakse eesmärgiga tagada toidu- ja söödaalaste õigusnormide ning loomatervise ja loomade heaolu, taimetervise ja taimse paljundusmaterjali ja taimekaitsevahendite eeskirjade kohaldamine ja millega muudetakse määruseid (EÜ) nr 999/2001, 1829/2003, 1831/2003, 1/2005, 396/2005, 834/2007, 1099/2009, 1069/2009, 1107/2009, määruseid (EL) nr 1151/2012, [….]/2013 [palume väljaannete talitusel lisada selle määruse number, millega nähakse ette sätted toiduahela, loomade tervise ja heaolu ning taimetervise ja taimse paljundusmaterjaliga seotud kulude haldamise kohta] ja direktiive 98/58/EÜ, 1999/74/EÜ, 2007/43/EÜ, 2008/119/EÜ, 2008/120/EÜ ja 2009/128/EÜ (ametliku kontrolli määrus)[14] [palume väljaannete talitusel lisada ametliku kontrolli määruse number ja joonealuses märkuses viide Euroopa Liidu Teatajale], ega peaks seega olema käesoleva määruse osa. (8) Tuleks kehtestada kriteeriumid selliste taimekahjustajate identifitseerimiseks, mille suhtes on vaja võtta kontrollimeetmeid kogu liidu territooriumil. Selliseid taimekahjustajaid nimetatakse liidu karantiinseteks taimekahjustajateks. Samuti tuleks kehtestada kriteeriumid selliste taimekahjustajate idenifitseerimiseks, mille suhtes on vaja kontrollimeetmeid võtta üksnes liidu ühe või mitme osa territooriumil. Selliseid taimekahjustajaid nimetatakse kaitstavate piirkondade karantiinseteks taimekahjustajateks. (9) Selleks et liidu karantiinsete taimekahjustajate kontrollimisel oleks võimalik keskenduda taimekahjustajatele, mille majanduslik, sotsiaalne või keskkonnamõju on kogu liidu territooriumil kõige tugevam, tuleks koostada selliste taimekahjustajate (edaspidi „prioriteetsed taimekahjustajad”) piiratud loetelu. (10) Liidu karantiinsete taimekahjustajate liitu sissetoomise ja seal vedamise keelust on asjakohane sätestada erandid teaduslikel eesmärkidel ning katsete, sordivaliku, sordiaretuse ja näituste puhul. (11) Selleks et tagada tõhus ja õigeaegne tegutsemine liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemise korral, peaks üldsusele, ettevõtjatele ja liikmesriikidele kehtima teavitamise kohustus. (12) Kui teavitamise kohustusega kaasneb füüsiliste või juriidiliste isikute andmete avaldamine pädevatele asutustele, võib see tuua kaasa põhiõiguste harta artikli 8 (isikuandmete kaitse) piiramise. See piirang oleks käesoleva määrusega seotud avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks siiski vajalik ja proportsionaalne. (13) Ettevõtja, kes saab teada liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest taimel, taimsel saadusel või muul objektil, mis on või oli tema kontrolli all, peaks olema kohustatud võtma kõik asjakohased meetmed taimekahjustaja hävitamiseks, asjaomaste taimede, taimsete saaduste või muude objektide kõrvaldamiseks või tagasivõtmiseks ning pädeva asutuse, teiste tarneahelas olevate isikute ja üldsuse teavitamiseks. (14) Liikmesriigid peaksid liidu karantiinsete taimekahjustajate avastamise korral oma territooriumil võtma kõik vajalikud meetmed nende hävitamiseks. On asjakohane kehtestada meetmed, mida liikmesriigid sellisel juhul võivad võtta, ning põhimõtted, mille põhjal nad peaksid otsustama, milliseid meetmeid võtta. Nende meetmete hulka peaks kuuluma saastunud piirkonnast ja puhvertsoonist koosnevate piirangualade loomine. (15) Teatavatel juhtudel peaksid liikmesriigid kehtestama meetmed karantiinsete taimekahjustajate hävitamiseks eravaldustes asuvatelt taimedelt, kuna taimekahjustajad saab tulemuslikult hävitada üksnes juhul, kui kõrvaldatakse kõik saasteallikad. Selleks peaks liikmesriikide pädevatel asutustel olema eravaldustele seaduslik juurdepääs. See võib tähendada põhiõiguste harta artikli 7 (era- ja perekonnaelu austamine) ja artikli 17 (õigus omandile) piiramist. Selline piirang on kõnealuse korraga seotud avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks vajalik ja proportsionaalne, eeldusel et liikmesriigid tagavad eraomandile tehtud kahju õigeaegse ja õiglase hüvitamise. (16) Taimekahjustajate esinemise varajane avastamine on nende õigeaegse ja tõhusa hävitamise seisukohalt äärmiselt oluline. Seepärast peaksid liikmesriigid uurima liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemist piirkondades, kus neid taimekahjustajaid teadaolevalt ei ole esinenud. Võttes arvesse liidu karantiinsete taimekahjustajate arvu ning nimetatud uuringute tegemiseks vajalikku aega ja vahendeid, peaksid liikmesriigid koostama mitmeaastased uuringukavad. (17) Komisjonil peaks olema õigus võtta vastu meetmeid juhul, kui kahtlustatakse konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemist või kui nende esinemist on kinnitatud, eelkõige meetmeid nende taimekahjustajate hävitamiseks ja ohjeldamiseks ning nende taimekahjustajatega seotud piirangualade loomiseks, uuringute tegemiseks, situatsiooniplaanide koostamiseks, simulatsiooniõppuste korraldamiseks ja hävitamiskavade koostamiseks. (18) Selleks et tagada kiire ja tõhus tegutsemine selliste taimekahjustajate esinemise korral, mis ei ole liidu karantiinsed taimekahjustajad, kuid mis liikmesriikide arvates võivad vastata liidu karantiinsete taimekahjustajate loetellu kandmise tingimustele, tuleks sätestada, milliseid meetmeid peavad liikmesriigid võtma, kui nad saavad teada sellise taimekahjustaja esinemisest. Sarnased sätted tuleks kehtestada ka komisjonile. (19) Liikmesriikidel tuleks teatavatel tingimustel lubada võtta rangemaid hävitamismeetmeid kui seda nõutakse liidu õigusaktidega. (20) Prioriteetsete taimekahjustajate suhtes tuleks kohaldada erisätteid, mis hõlmavad üldsuse teavitamist, uuringuid, situatsiooniplaane, hävitamiskavasid ning eelkõige meetmete liidupoolset kaasrahastamist. (21) Karantiinsed taimekahjustajad, mida esineb liidu territooriumil, kuid mitte liidu territooriumi teatavates osades, mida nimetatakse kaitstavateks piirkondadeks, ning mille esinemisel oleks vastuvõetamatu majanduslik, sotsiaalne või keskkonnamõju üksnes kaitstavatele piirkondadele, tuleks konkreetselt kindlaks määrata ja kanda kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate loetellu. Kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate sissetoomine asjaomasesse kaitstavasse piirkonda, seal vedamine ja valla päästmine peaks olema keelatud. (22) Tuleks kehtestada eeskirjad kaitstavaks piirkonnaks tunnistamise ning kaitstava piirkonna muutmise või tühistamise kohta, kaitstavate piirkondade uurimisega seotud kohustuste ning meetmete kohta, mida tuleb võtta juhul, kui asjaomases kaitstavas piirkonnas avastatakse kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate esinemine. Juhul kui avastatakse kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate esinemine asjaomases kaitstavas piirkonnas, tuleks kohaldada rangeid eeskirju nende kaitstavate piirkondade muutmiseks ja tühistamiseks. (23) Taimekahjustajaid, mis ei ole liidu karantiinsed taimekahjustajad, tuleks käsitada kvaliteeti vähendavate liidu taimekahjustajatena, kui need levivad peamiselt konkreetsete istutamiseks ettenähtud taimede kaudu, kui nende esinemine istutamiseks ettenähtud taimedel avaldab vastuvõetamatut majanduslikku mõju nende taimede kavandatud kasutusviisile ja kui taimekahjustajad on kantud kvaliteeti vähendavate liidu taimekahjustajate loetellu. Selleks et piirata selliste taimekahjustajate esinemist, peaks nende sissetoomine liidu territooriumile ja seal vedamine asjaomastel istutamiseks ettenähtud taimedel olema keelatud, kui kõnealuses loetelus ei ole sätestatud teisiti. (24) Teatavad taimed, taimsed saadused ja muud objektid kujutavad endast vastuvõetamatut taimetervislikku riski, kuna on tõenäoline, et nad kannavad endas liidu karantiinset taimekahjustajat. Mõne, kuid mitte kõigi jaoks nendest on olemas vastuvõetavad riski vähendamise meetmed. Sõltuvalt vastuvõetavate riskivähendamismeetmete olemasolust peaks nende taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomine liidu territooriumile ja seal vedamine olema kas keelatud või erinõuetega reguleeritud. Tuleks koostada selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu. (25) Sätestada tuleks erandid keeldudest või erinõuetest, mis on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomisega. Komisjonil peaks olema õigus tunnistada kolmandate riikide teatavad meetmed samaväärseks nõuetega asjaomaste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumil vedamise kohta. (26) Kõnealuseid keelde ega nõudeid ei peaks kohaldama järgmise suhtes: väikses koguses taimed, taimsed saadused ja muud objektid, v.a istutamiseks ettenähtud taimed, mis ei ole seotud kaubandusliku ega kutsealase eesmärgiga, ning taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomine piirialadele ja seal vedamine. Samuti ei peaks neid keelde ega nõudeid kohaldama taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomise ega seal vedamise suhtes, kui seda tehakse teaduslikel eesmärkidel või seoses katsete, sordivaliku, sordiaretuse ja näitustega. Tuleks kehtestada vajalikud ettevaatusabinõud ja asjaomaseid isikuid teavitada. (27) Liidu territooriumile sissetoomise ja seal vedamise eeskirjadest tuleks kehtestada erand taimede, taimsete saaduste ja muude objektide transiitveo korral. (28) Rahvusvaheline kauplemine istutamiseks ettenähtud taimedega, millega on vähe taimetervisealast kogemust, võib tuua kaasa suure riski selliste karantiinsete taimekahjustajate kohandumiseks, mille vastu ei ole käesoleva määruse kohaselt meetmeid vastu võetud. Selleks et tagada kiire ja tõhus tegutsemine uute kindlakstehtud riskide korral, mis tulenevad istutamiseks ettenähtud taimedest, milles suhtes ei ole kehtestatud alalisi nõudeid või keelde, kuid mille puhul võib selliseid alalisi meetmeid vaja olla, peaks komisjonil olema võimalus võtta ajutisi meetmeid kooskõlas ettevaatuspõhimõttega. (29) Sarnaselt liidu territooriumi kohta kehtestatud keeldude ja erinõuetega tuleb need kehtestada ka selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise ja seal vedamise kohta, millest võib tuleneda vastuvõetamatu tasemega taimetervislik risk, kuna on tõenäoline, et nad kannavad endas vastava kaitstava piirkonna karantiinset taimekahjustajat. (30) Tuleks võtta vastu üldnõuded taimi, taimseid saadusi ja muid objekte vedavate sõidukite ja pakkematerjali kohta tagamaks, et need on vabad karantiinsetest taimekahjustajatest. (31) Liikmesriigid peaksid määrama kindlaks karantiiniruumid. Tuleks kehtestada nõuded karantiiniruumide kindlaksmääramise, toimimise ja järelevalve kohta, samuti taimede, taimsete saaduste ja muude objektide väljaviimisele nendest ruumidest. Kui kõnealused nõuded hõlmavad karantiiniruumidesse sisenevate töötajate ja külastajate nimekirjade haldamist, võib see tähendada põhiõiguste harta artikli 8 (isikuandmete kaitse) piiramist. Selline piirang oleks siiski käesoleva määrusega seotud avaliku huvi eesmärgi saavutamiseks vajalik ja proportsionaalne. (32) Taimed, taimsed saadused ja muud objektid, mis viiakse liidu territooriumilt kolmandasse riiki, peaksid vastama liidu ja asjaomase kolmanda riigi vahel sõlmitud kahepoolse lepingu või kolmanda riigi õigusaktide nõuetele. (33) Kui teatavate taimede, taimsete saaduste või muude objektide suhtes, mis viiakse liidu territooriumilt kolmandatesse riikidesse, ei kohaldata liidu ja kolmanda riigi vahel sõlmitud kahepoolset taimetervise lepingut ega kolmanda riigi taimetervisealaseid õigusakte, tuleks kolmandatele riikidele pakkuda kaitset liidu karantiinsete taimekahjustajate vastu nende teadaolevalt kahjulike omaduste tõttu, välja arvatud juhul, kui on ametlikult teada, et liidu karantiinne taimekahjustaja esineb asjaomases kolmandas riigis ega ole seal ametliku kontrolli all, või kui on alust eeldada, et see liidu karantiinne taimekahjustaja ei ole asjaomase kolmanda riigi kriteeriumide kohaselt karantiinne taimekahjustaja. (34) Selleks et tagada käesoleva määruse tõhus rakendamine, tuleks ettevõtjad, kelle suhtes kehtivad käesolevas määruses sätestatud kohustused, kanda liikmesriikide loodud registrisse. Halduskoormuse vähendamise eesmärgil peaksid selles registris olema ka ettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse määrust (EL) nr …/…. [……][15] [palume väljaannete talitusel lisada paljundusmaterjali käsitleva määruse number ja pealkiri ning joonealuses märkuses viide Euroopa Liidu Teatajale]. (35) Rohkem kui ühes valduses tegutsevatel ettevõtjatel peaks olema võimalus registreeruda iga valduse jaoks eraldi. (36) Selleks et hõlbustada karantiinse taimekahjustajaga saastumise allika avastamist, tuleks ettevõtjatelt nõuda arvestuse pidamist teistelt ettevõtjatelt saadud ja teistele ettevõtjatele tarnitud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide üle. Teatavate karantiinsete taimekahjustajate peiteaega ja saasteallika avastamiseks vajalikku aega arvesse võttes tuleks arvepidamist säilitada kolm aastat. (37) Ettevõtjatel peaksid olema süsteemid ja menetlused, mille abil saab teha kindlaks taimede, taimsete saaduste ja muude objektide vedamise nende endi valdustes. (38) Teatavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomisel kolmandatest riikidest liidu territooriumile ja kaitstavatesse piirkondadesse tuleks nõuda fütosanitaarsertifikaati. Selguse huvides tuleks koostada selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu. (39) Fütosanitaarsertifikaadid peaksid vastama rahvusvahelise taimekaitsekonventsiooni nõuetele ning tõendama vastavust käesoleva määruse kohaselt kehtestatud nõuetele ja meetmetele. Fütosanitaarsertifikaatide usaldusväärsuse tagamiseks tuleks kehtestada eeskirjad sertifikaatide kehtivus- ja tühistamistingimuste kohta. (40) Teatavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektide vedamine liidu territooriumil ning sissetoomine kaitstavatesse piirkondadesse ja seal vedamine peaks olema lubatud üksnes tingimusel, et nendega on kaasas taimepass, mis tõendab nende vastavust käesoleva määruse kohaselt kehtestatud nõuetele ja meetmetele. Selguse huvides tuleks koostada selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetelu. (41) Taimepassi ei tuleks nõuda lõppkasutajatele mõeldud taimede, taimsete saaduste ega muude objektide puhul. (42) Taimepasside usaldusväärsuse tagamiseks tuleks kehtestada nende sisu käsitlevad eeskirjad. (43) Taimepassi peaks üldjuhul välja andma ettevõtja. Kui ettevõtjal ei ole vahendeid taimepasside väljaandmiseks, peaks olema võimalus, et tema taotluse korral annab taimepassi välja pädev asutus. (44) Tuleks kehtestada eeskirjad taimepasside väljaandmise, väljaandmiseks vajaliku kontrollimise, ettevõtjatele taimepasside väljastamiseks loa andmise ja nende järelevalve, loa saanud käitlejate kohustuste ja kõnealuse loa tagasivõtmise kohta. (45) Loa saanud ettevõtjate koormuse vähendamiseks tuleks taimepasside väljaandmiseks vajalik kontrollimine vajaduse korral siduda määruse (EL) nr .../.... kohaselt nõutava hindamisega [palume väljaannete talitusel lisada paljundusmaterjali käsitleva määruse number]. (46) Loa saanud ettevõtjatel peaks olema vajalikud teadmised taimekahjustajatest. (47) Teatavad ettevõtjad võivad soovida koostada taimetervislike riskide juhtimise kava, mis tagab ja näitab, et nad on oma kutsetegevuses täiesti pädevad ja teadlikud taimetervislike riskidega seotud kriitilistest punktidest, ning millega põhjendatakse pädevate asutuste konkreetset kontrolli erikorda. Nende kavade sisu kohta tuleks kehtestada liidu eeskirjad. (48) Tuleks kehtestada sätted taimepasside ja fütosanitaarsertifikaatide asendamise kohta. (49) Kui taimepassid ei vasta liidu eeskirjadele, tuleks need eemaldada, kehtetuks tunnistada ja jälgitavuse huvides alles hoida. (50) ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) rahvusvahelise fütosanitaarmeetmete standardi nr 15 kohaselt peab puidust pakkematerjali märgistama spetsiaalse märgisega, mille panevad nõuetekohaselt loa saanud ja järelevalve all olevad ettevõtjad. Käesoleva määrusega tuleks sätestada nimetatud märgise näidis ja sisu ning liidu territooriumil märgist panevatele ettevõtjatele loa andmine ja nende järelevalve. (51) Kolmanda riigi nõudmisel peaks liidu territooriumilt kolmandasse riiki veetavate taimede, taimsete saaduste ja muude objektidega olema kaasas fütosanitaarsertifikaat ekspordi või reekspordi jaoks. Rahvusvahelise taimekaitsekonventsiooni kohaselt peaksid neid sertifikaate välja andma pädevad asutused, võttes arvesse konventsioonis kehtestatud ekspordi ja reekspordi näidissertifikaadi sisu. (52) Kui taimi, taimseid saadusi või muid objekte veetakse enne kolmandasse riiki eksportimist läbi mitme liikmesriigi, on oluline, et liikmesriik, kus taimed, taimsed saadused või muud objektid toodeti või kus neid töödeldi, vahetaks teavet teise liikmesriigiga, kes annab välja fütosanitaarsertifikaadi ekspordi jaoks. Teabevahetus on oluline selleks, et sertifikaat vastaks kolmanda riigi nõuetele. Seega tuleks kehtestada ühtlustatud ekspordieelne sertifikaat, et oleks tagatud teabevahetuse toimumine ühesugusel viisil. (53) Komisjon peaks looma elektroonilise süsteemi käesoleva määruse kohaselt nõutava teavitamise jaoks. (54) Tagamaks, et teaduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul, sordiaretuses või näitustel kasutatavatele liidu karantiinsetele taimekahjustajatele kehtestatud erandeid rakendatakse viisil, millest ei tulene liidu territooriumile ega selle osadele mingit taimetervislikku riski, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles käsitletakse liikmesriikide ja komisjoni vahelist teabevahetust seoses asjaomaste taimekahjustajate liidu territooriumile sissetoomise ja seal vedamisega, vastavate hindamiste ja loa andmise ning nõuete täitmise kontrollimisega, nõuete rikkumise korral võetavate meetmetega ja sellest teavitamisega. (55) Tõhusa teavitussüsteemi tagamiseks tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles käsitletakse teatamiskohustust konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate kahtlustatava esinemise korral, mida ei ole veel ametlikult kinnitatud. (56) Selleks et võtta arvesse teaduse ja tehnika arengut taimekahjustajate esinemisega seotud uuringute valdkonnas, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, millega muudetakse või täiendatakse mitmeaastaste uuringukavadega hõlmatavaid üksikasju. (57) Selleks et tagada simulatsiooniõppuste tõhus toimimine, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, millega määratakse kindlaks simulatsiooniõppuste sagedus, sisu, vorm ja muud tingimused. (58) Selleks et tagada kaitstavate piirkondade kehtestamine ja toimimine usaldusväärsel viisil, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles käsitletakse kaitstavaks piirkonnaks tunnistamisel tehtavaid uuringuid ja seda, kas kaitstavad piirkonnad vastavad asjaomastele nõuetele. (59) Tagamaks, et erandeid seoses taimede, taimsete saaduste ja muude objektide veoga piirialadele ja piirialadel kohaldatakse proportsionaalselt ja piiratult, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles käsitletakse kolmandate riikide ja liikmesriikide piirialade maksimaalset laiust, asjaomaste taimede, taimsete saadust ja muude objektide kolmanda riigi ja liikmesriigi piirialadel vedamise maksimaalset vahemaad ning loa andmise korda, mis on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liikmesriigi piirialadele sissetoomise ja seal vedamisega. (60) Selleks et vältida taimetervislikke riske taimede, taimsete saaduste või muude objektide transiitveo ajal, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, millega kehtestatakse sellise deklaratsiooni sisu, milles käsitletakse taimede, taimsete saaduste või muude objektide toimetamist läbi liidu territooriumi kolmandasse riiki vedamise eesmärgil. (61) Tagamaks, et ettevõtjate registrisse kandmine on proportsionaalne taimetervislike riskide kontrollimise eesmärgiga, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, millega kehtestatakse registrisse kandmise kohustusest vabastatud ettevõtjate kategooriad ja neid käsitlevad tingimused. (62) Tagamaks, et rahvusvahelises taimekaitsekonventsioonis mitteosalevate kolmandate riikide fütosanitaarsertifikaadid oleksid usaldusväärsed, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, millega täiendatakse nimetatud kolmandate riikide fütosanitaarsertifikaatide heakskiitmise tingimusi. (63) Selleks et vähendada taimetervislikke riske, mis tulenevad taimede, taimsete saaduste või muude objektide veost liidu territooriumil, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, millega kehtestatakse taimepassi nõudest vabastatud konkreetsete taimede, taimsete saaduste või muude objektide väikeste koguste maksimummäär. (64) Tagamaks, et taimede, taimsete saaduste ja muude objektide kontrollimine taimepasside väljaandmiseks oleks usaldusväärne, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles käsitletakse visuaalset kontrolli, proovivõtte ja testimist ning sertifitseerimissüsteemide kasutamist. (65) Taimepasside usaldusväärsuse suurendamiseks tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles sätestatakse kvalifikatsiooninõuded, mida peavad täitma ettevõtjad taimepasside väljaandmise loa saamiseks. (66) Taimetervislike riskide juhtimise kava kohaldamisala ja otstarbekuse suurendamiseks tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, millega täiendatakse või muudetakse nimetatud kava üksikasju. (67) Selleks et võtta arvesse rahvusvaheliste standardite arengut, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles käsitletakse selliste eripäraste kaupadega (v.a puidust pakkematerjal) seotud kinnitamist, mille puhul on vaja spetsiaalset kinnitust käesoleva määruse eeskirjadele vastavuse kohta. (68) Ametlike kinnituste ja ekspordieelsete sertifikaatide otstarbekuse ja usaldusväärsuse tagamiseks tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte eeskirjade kohta, milles sätestatakse ametlike kinnituste sisu, loa andmine ettevõtjatele nende kinnituste väljaandmiseks ja ettevõtjate järelevalve ning ekspordieelse sertifikaadi sisu. (69) Selleks et võtta arvesse tehnika ja teaduse arengut ning Euroopa Ülemkogu poolt vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikele 6 tehtavat otsust, tuleks komisjonile delegeerida õigus võtta ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt vastu õigusakte käesoleva määruse lisade muutmise eeskirjade kohta. (70) On eriti oluline, et komisjon korraldaks ettevalmistustöö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil. Delegeeritud õigusaktide ettevalmistamisel ja koostamisel peaks komisjon tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning nõuetekohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (71) Komisjonile tuleks anda rakendusvolitused, et tagada ühesugused tingimused käesoleva määruse rakendamisel seoses järgmisega: liidu karantiinsete taimekahjustajate loetelu kehtestamine; prioriteetsete taimekahjustajate loetelu kehtestamine; konkreetsete liidu karantiinsete taimekahjustajate vastaste meetmete kehtestamine; ajutiste meetmete vastuvõtmine seoses taimetervislike riskidega, mis tulenevad ajutistelt liidu karantiinseteks taimekahjustajateks loetavatest taimekahjustajatest; direktiivi 2000/29/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti h esimese lõigu kohaste kaitstavate piirkondade tunnustamine ning vastavate kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate loetelu kehtestamine; kaitstavate piirkondade muutmine või tühistamine; kaitstavate piirkondade loetelu muutmine; kvaliteeti vähendavate liidu taimekahjustajate ja asjaomaste istutamiseks ettenähtud taimede loetlemine; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille liidu territooriumile sissetoomine ja seal vedamine keelatakse, samuti asjaomaste kolmandate riikide loetlemine; taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning nende liidu territooriumile sissetoomise ja seal vedamise nõuete loetlemine; kolmandate riikide selliste nõuete kehtestamine, mis on samaväärsed taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumil vedamise nõuetega; konkreetsete taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liikmesriikide piirialadele sissetoomisega seotud eritingimuste või -meetmete kehtestamine; ajutiste meetmete vastuvõtmine seoses kolmandatest riikidest pärinevate istutamiseks ettenähtud taimede liidu territooriumile sissetoomise ja seal vedamisega; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille konkreetsetesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomine ja seal vedamine keelatakse; taimede, taimsete saaduste ja muude objektide sissetoomist konkreetsetesse kaitstavatesse piirkondadesse ja seal vedamist käsitlevate nõuete loetlemine; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning vastavate kolmandate päritolu- või lähteriikide loetlemine, mille puhul tuleb liidu territooriumile sissetoomise korral nõuda fütosanitaarsertifikaati; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning vastavate kolmandate päritolu- või lähteriikide loetlemine, mille puhul tuleb teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise korral nendest kolmandatest riikidest nõuda fütosanitaarsertifikaati; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille liidu territooriumil vedamise korral nõutakse taimepassi; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide loetlemine, mille sissetoomise korral teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse tuleb nõuda taimepassi, ning taimepassi vormi kehtestamine. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[16]. (72) Nõuandemenetlust tuleks kasutada järgmistel juhtudel: liidu karantiinsete taimekahjustajate esialgse loetelu vastuvõtmiseks, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes direktiivi 2000/29/EÜ I lisa A osas ning II lisa A osa I jaos loetletud taimekahjustajaid; taimekahjustaja teadusliku nime muutmiseks, kui selline muudatus on põhjendatav teaduse arenguga; kaitstavate piirkondade ja vastavate kaitstavate piirkondade karantiinsete taimekahjustajate esialgse loetelu vastuvõtmiseks, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes direktiivi 2000/29/EÜ artikli 2 lõike 1 punkti h esimese lõigu kohaselt tunnustatud kaitstavaid piirkondi ja kaitstava piirkonna karantiinseid taimekahjustajaid, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ I lisa B osas ja II lisa B osas; kaitstavate piirkondade muutmiseks ja tühistamiseks; kvaliteeti kahjustavate liidu taimekahjustajate esialgse loetelu vastuvõtmiseks, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes teatavates seemnete ja paljundusmaterjali tootmist ja turustamist käsitlevates direktiivides loetletud taimekahjustajaid; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille liidu territooriumile sissetoomine ja seal vedamine keelatakse, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama taimi, taimseid saadusi ja muid objekte ning asjaomaseid keelde ja kolmandaid riike, mis on sätestatud direktiivi 2000/29/EÜ III lisa A osas, samuti kombineeritud nomenklatuuri koode (CN-kood); selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille liidu territooriumile sissetoomine ja seal vedamine keelatakse, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes taimi, taimseid saadusi ja muid objekte ning asjaomaseid nõudeid ja kolmandaid riike, mis on sätestatud direktiivi 2000/29/EÜ IV lisa A osas, samuti kombineeritud nomenklatuuri koode (CN-kood); selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise ja seal vedamise suhtes kohaldatakse erinõudeid, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes taimi, taimseid saadusi ja muid objekte ning asjaomaseid keelde ja kolmandaid riike, mis on sätestatud direktiivi 2000/29/EÜ III lisa B osas, samuti kombineeritud nomenklatuuri koode (CN-kood); selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise ja seal vedamise suhtes kohaldatakse erinõudeid, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes taimi, taimseid saadusi ja muid objekte ning nõudeid, mis on sätestatud direktiivi 2000/29/EÜ IV lisa B osas, samuti kombineeritud nomenklatuuri koode (CN-kood); selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning vastavate kolmandate päritolu- või lähteriikide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille puhul nõutakse liidu territooriumile sissetoomise korral fütosanitaarsertifikaati, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ V lisa B osa punktis I; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide ning vastavate kolmandate päritolu- või lähteriikide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille puhul nõutakse teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise korral fütosanitaarsertifikaati, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ V lisa B osa punktis II; selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille liidu territooriumil vedamise korral nõutakse taimepassi, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ V lisa A osa punktis I, ning selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide esialgse loetelu vastuvõtmiseks, mille teatavatesse kaitstavatesse piirkondadesse sissetoomise korral nõutakse taimepassi, arvestades et see esialgne loetelu peaks ilma ühegi muudatuseta sisaldama üksnes taimi, taimseid saadusi ja muid objekte, mis on loetletud direktiivi 2000/29/EÜ V lisa A osa punktis II. (73) Nõukogu 9. detsembri 1974. aasta direktiivis 74/647/EMÜ nelgimähkuri tõrje kohta[17] ning nõukogu 8. detsembri 1969. aasta direktiivis 69/466/EMÜ San José kilptäi tõrje kohta[18] on sätestatud nimetatud taimekahjustajate tõrje meetmed. Pärast nimetatud direktiivide jõustumist on asjaomased taimekahjustajad kogu liidu territooriumil laialdaselt levinud ning seetõttu ei ole nende ohjeldamine enam võimalik. Kõnealused direktiivid tuleks seepärast kehtetuks tunnistada. (74) Kehtetuks tuleks tunnistada nõukogu 8. detsembri 1969. aasta direktiiv 69/464/EMÜ kartulivähi leviku tõkestamise kohta,[19] nõukogu 4. oktoobri 1993. aasta direktiiv 93/85/EMÜ kartuli ringmädaniku kontrolli kohta,[20] nõukogu 20. juuli 1998. aasta direktiiv 98/57/EÜ haigusetekitaja Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al. kontrolli kohta[21] ning nõukogu 11. juuni 2007. aasta direktiiv 2007/33/EÜ, mis käsitleb kartuli-kiduussi tõrjet ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 69/465/EMÜ,[22] kuna kooskõlas käesoleva määrusega peaks vastu võetama asjaomaste taimekahjustajate vastased uued meetmed. Võttes arvesse nende uute meetmete vastuvõtmiseks vajalikku aega ja vahendeid, tuleks kõnealused õigusaktid tunnistada kehtetuks 2021. aastaks. (75) Määruses (EL) nr …/2013 ……[23] [palume väljaannete talitusel sisestada selle määruse number ja pealkiri, milles sätestatakse toiduahela, loomade tervise ja heaolu ning taimetervise ja paljundusmaterjaliga seotud kulude haldamine, ning joonealuses märkuses viide Euroopa Liidu Teatajale] on sätestatud, et toetused taimekahjustajate vastastele meetmetele hõlmavad teatavaid direktiivi 2000/29/EÜ lisades loetletud taimekahjustajaid ning teatavaid taimekahjustajaid, mida nimetatud lisades ei ole loetletud, kuid mille suhtes kohaldatakse liidu ajutisi meetmeid, mis on vastu võetud seoses nende taimekahjustajatega. Käesolevas määruses kehtestatakse prioriteetse taimekahjustaja kategooria. Teatavad liikmesriikide võetavad prioriteetsete taimekahjustajate vastased meetmed peaksid olema abikõlbulikud liidu toetuste jaoks, sh ettevõtjatele makstavad hüvitised selliste taimede, taimsete saaduste ja muude objektide väärtuses, mis on hävitatud käesolevas määruses sätestatud hävitamismeetmete võtmise käigus. Seetõttu tuleks määrust (EL) nr XXX/2013 vastavalt muuta. (76) Kuna käesoleva määruse eesmärki, milleks on tagada ühtlustatud lähenemisviis taimekahjustajate vastastele kaitsemeetmele, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning eesmärgi mõju, keerukuse ning piiriülese ja rahvusvahelise olemuse tõttu on seda parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. (77) Käesoleva määrusega ei tekitata väikestele ega keskmise suurusega ettevõtjatele ebaproportsionaalset halduskoormust ega majanduslikku mõju. Lähtuvalt sidusrühmadega konsulteerimisest on käesolevas määruses võetud võimaluse korral arvesse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate erilist olukorda. Pidades silmas avaliku poliitika eesmärki (eesmärke) kaitsta taimetervist, ei ole kaalutud võimalust kehtestada üldine vabastus mikroettevõtjatele, kes moodustavad ettevõtjate enamiku. (78) Käesolevas määruses võetakse arvesse rahvusvahelist taimekaitsekonventsiooni, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingut ning nendega seoses koostatud suuniseid. (79) Käesolevas määruses võetakse arvesse põhiõigusi ja peetakse silmas eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatavaid põhimõtteid, eriti era- ja pereelu austamist, õigust omandile, isikuandmete kaitset, ettevõtlusvabadust ning kunsti ja teaduse vabadust. Liikmesriigid peaksid käesolevat määrust kohaldama kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I peatükk Reguleerimisese, reguleerimisala ja mõisted Artikkel 1 Reguleerimisese ja reguleerimisala 1. Käesolevas määruses sätestatakse eeskirjad, mille abil määrata kindlaks mis tahes liiki, tüvesse või biotüüpi kuuluvatest taimi või taimseid saadusi kahjustavatest haigusetekitajatest, loomadest või parasiittaimedest (edaspidi „taimekahjustajad”) tulenevad taimetervislikud riskid ning meetmed nende riskide vastuvõetavale tasemele vähendamiseks. 2. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse viiteid kolmandatele riikidele viideteks I lisas loetletud kolmandatele riikidele ja territooriumidele. Käesoleva määruse kohaldamisel loetakse viiteid liidu territooriumile viideteks liidu territooriumile ilma I lisas loetletud territooriumideta. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 98 vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmiseks; sellega tagatakse, et käesoleva määruse reguleerimisala piirdub liidu territooriumi Euroopa-osaga. Nimetatud muudatus on üks järgmistest: (a) aluslepingu artikli 355 lõikes 1 osutatud ühe või mitme territooriumi lisamine I lisasse; (b) aluslepingu artikli 355 lõikes 2 osutatud ühe või mitme territooriumi väljajätmine I lisast. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1) „taimed” – elusad taimed ja järgmised elusad taimeosad: (a) seemned botaanilises tähenduses, v.a need, mis ei ole ette nähtud külvamiseks; (b) viljad botaanilises tähenduses; (c) köögiviljad; (d) mugulad, varremugulad, sibulad, risoomid, juured, pookealused, stoolonid; (e) võsud, varred, võsundid; (f) lõikelilled; (g) oksad lehtede või okastega; (h) langetatud puud lehtede või okastega; (i) lehed, lehestik; (j) taimede koekultuurid, sh rakukultuurid, iduplasma, meristeemid, kimäärsed kloonid, mikropaljundatud paljundusmaterjal; (k) elus õietolm; (l) silmad, pungad, pistikud, pookoksad, pookematerjal; (2) „taimsed saadused” – töötlemata või lihttöötluse läbinud taimse päritoluga saadused, kui neid ei käsitata taimedena. Kui ei ole sätestatud teisiti, käsitatakse puitu taimse saadusena üksnes juhul, kui seda ei ole töödeldud taimetervislike riskide kõrvaldamise eesmärgil ning kui see vastab ühele või mitmele järgmistest tingimustest: (a) see on koorega või kooreta puit, millel on tervenisti või osaliselt säilinud looduslik kumer pind; (b) see on saetud, raiutud või lõhestatud puit, millel ei ole säilinud looduslik kumer pind; (c) see esineb laastude, tükikeste, saepuru, höövlilaastude või puidujäätmetena ning seda ei ole töödeldud, kasutades liimi, kuumust või rõhku või nende kombinatsiooni, et toota graanuleid, briketti, vineeri või puitlaastplaate; (d) seda kasutatakse või see on mõeldud kasutamiseks pakkematerjalina või pakkimispuiduna, kusjuures ei ole oluline, kas seda tegelikult kaupade transportimiseks kasutatakse; (3) „istutamiseks ettenähtud taimed” – taimed, millest on võimalik saada terve taim ja mis on selleks ette nähtud ning mis on mõeldud istutamiseks, ümberistutamiseks või oma kohale jäämiseks; (4) „muu objekt” – mis tahes materjal või objekt, v.a taim või taimne saadus, mis võib endas kanda taimekahjustajaid või neid levitada, sealhulgas muld ja kasvusubstraat; (5) „pädev asutus” – määruse (EL) nr …/…. artikli 2 lõikes 5 määratletud pädev asutus [palume väljaannete talitusel lisada ametliku kontrolli määruse number]; (6) „partii” – ühe kauba ühikud, millel on taimetervise seisukohalt ühesugune koostis ja päritolu ning mis moodustab osa saadetisest; (7) „ettevõtja” – avalik-õiguslik või eraõiguslik isik, kes on kutsealaselt seotud ühe või mitme järgmise taimi, taimseid saadusi ja muid objekte hõlmava tegevusega: (a) külvamine või istutamine; (b) kasvatamine; (c) tootmine; (d) liidu territooriumile sissetoomine, seal vedamine ja sealt väljaviimine; (e) turul kättesaadavaks tegemine; (8) „lõppkasutaja” – isik, kes omandab taimi või taimseid saadusi enda tarbeks väljaspool oma kaubandus-, äri- või kutsetegevust; (9) „testimine” – ametlik kontrollimine, v.a visuaalne kontroll, mille eesmärk on teha kindlaks taimekahjustajate esinemine või need identifitseerida; (10) „töötlus” – toiming taimekahjustajate hävitamiseks, inaktiveerimiseks või kõrvaldamiseks või nende sigimatuks või elujõuetuks muutmiseks. II peatükk Karantiinsed taimekahjustajad 1. jagu Karantiinsed taimekahjustajad Artikkel 3 Karantiinse taimekahjustaja määratlus Taimekahjustajale osutatakse määratletud territooriumiga seoses kui karantiinsele taimekahjustajale, kui see vastab kõigile järgmistele tingimustele: (a) see on identifitseeritud II lisa 1. jao punkti 1 tähenduses; (b) seda ei esine asjaomasel territooriumil II lisa 1. jao punkti 2 alapunkti a tähenduses või kui seda esineb, siis on see asjaomasel territooriumil levinud piiratud ulatuses II lisa 1. jao punkti 2 alapunktide b ja c tähenduses; (c) see on võimeline asjaomasele territooriumile sisenema, sellel territooriumil pärast sisenemist lähitulevikus paikseks muutuma (edaspidi „kohanduma”) ning levima või kui seda seal juba esineb, siis asjaomase territooriumi nendes osades, kus see on levinud piiratud ulatuses, vastavalt II lisa 1. jao punktile 3; (d) selle sisenemisel, kohandumisel ja levikul oleks II lisa 1. jao punkti 4 tähenduses vastuvõetamatu majanduslik, sotsiaalne või keskkonnamõju asjaomasele territooriumile või selle esinemise korral territooriumi nendele osadele, kus seda esineb piiratud ulatuses, ning (e) on olemas teostatavad ja tõhusad meetmed, et tõkestada sellise taimekahjustaja asjaomasele territooriumile sisenemist, seal kohandumist või levikut ning vähendada sellest tulenevaid taimetervislikke riske ja mõjusid. 2. jagu Liidu karantiinsed taimekahjustajad Artikkel 4 Liidu karantiinse taimekahjustaja määratlus Karantiinsele taimekahjustajale osutatakse kui liidu karantiinsele taimekahjustajale, kui määratletud territooriumiks, millele on osutatud artikli 3 sissejuhatavas lauses, on liidu territoorium ja kui taimekahjustaja on kantud artikli 5 lõikes 2 osutatud loetellu. Artikkel 5 Liidu karantiinsete taimekahjustajate sissetoomise ja vedamise keeld 1. Liidu karantiinseid taimekahjustajaid ei tohi liidu territooriumile sisse tuua ega seal vedada. Tahtlikult ei tohi teha midagi, mis aitab kaasa liidu karantiinse taimekahjustaja liidu territooriumile sissetoomisele ning seal kohandumisele ja levimisele. 2. Komisjon kehtestab rakendusaktiga loetelu taimekahjustajatest, mis vastavad seoses liidu territooriumiga artikli 3 punktides b, c ja d osutatud tingimustele (edaspidi „liidu karantiinsete taimekahjustajate loetelu”). Nimetatud loetelu sisaldab direktiivi 2000/29/EÜ I lisa A osas ning II lisa A osa I jaos loetletud taimekahjustajaid. Liidu territooriumi mis tahes osas esinevad taimekahjustajad, mis on pärismaised kas looduslikult või seetõttu, et need on sisse toodud väljastpoolt liidu territooriumi, kantakse kõnealusesse loetellu taimekahjustajatena, mida liidu territooriumil teadaolevalt esineb. Taimekahjustajad, mis ei ole liidu territooriumi üheski osas pärismaised, kantakse kõnealusesse loetellu taimekahjustajatena, mida liidu territooriumil teadaolevalt ei esine. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu artikli 99 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega. 3. Komisjon muudab lõikes 2 osutatud rakendusakti, kui hindamisest selgub, et mõni selles aktis loetlemata taimekahjustaja vastab liidu territooriumiga seoses artikli 3 punktides b, c ja d osutatud tingimustele, või kui mõni nimetatud rakendusaktis loetletud taimekahjustaja ei vasta enam ühele või mitmele nendest tingimustest. Esimesel juhul lisab komisjon asjaomase taimekahjustaja lõikes 2 osutatud loetellu, teisel juhul jätab komisjon asjaomase taimekahjustaja sellest loetelust välja. Komisjon teeb nimetatud hindamise tulemused kättesaadavaks liikmesriikidele. Rakendusaktid, millega muudetakse lõikes 2 osutatud rakendusakti, võetakse vastu artikli 99 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Sama menetlust kohaldatakse lõikes 2 osutatud rakendusakti kehtetuks tunnistamisel või asendamisel. 4. Komisjon muudab lõikes 2 osutatud rakendusakti, muutes taimekahjustaja teaduslikku nime, kui selline muudatus on põhjendatud teaduse arenguga. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 99 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega. Artikkel 6 Prioriteetsed taimekahjustajad 1. Liidu karantiinne taimekahjustaja on prioriteetne taimekahjustaja, kui see vastab kõigile järgmistele tingimustele: (a) see vastab liidu territooriumiga seoses II lisa 1. jao punkti 2 alapunktides a või b sätestatud tingimustele; (b) selle võimalik majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju liidu territooriumile on väga tugev, nagu on sätestatud II lisa 2. jaos; (c) see on kantud lõike 2 kohasesse loetellu. 2. Komisjon kehtestab loetelu prioriteetsetest taimekahjustajatest (edaspidi „prioriteetsete taimekahjustajate loetelu”) ja muudab seda loetelu rakendusaktiga. Kui hindamisest selgub, et liidu karantiinne taimekahjustaja vastab lõikes 1 osutatud tingimustele või taimekahjustaja ei vasta enam ühele või mitmele nendest tingimustest, muudab komisjon esimeses lõigus osutatud rakendusakti, lisades asjaomase taimekahjustaja nimetatud loetellu või jättes selle sealt välja. Komisjon teeb nimetatud hindamise tulemused kättesaadavaks liikmesriikidele. Prioriteetsete taimekahjustajate arv ei tohi ületada 10 % nende liidu karantiinsete taimekahjustajate arvust, mis on loetletud vastavalt artikli 5 lõigetele 2 ja 3. Kui prioriteetsete taimekahjustajate arv ületab 10 % nende liidu karantiinsete taimekahjustajate arvust, mis on loetletud vastavalt artikli 5 lõigetele 2 ja 3, muudab komisjon esimeses lõigus osutatud rakendusakti, kohandades vastavalt selles loetelus olevate taimekahjustajate arvu, lähtudes nende võimalikust majanduslikust, sotsiaalsest ja keskkonnamõjust, mida käsitletakse II lisa 2. jaos. Kõnealused rakendusaktid võetakse vastu artikli 99 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse juhtudel, mis on seotud suure taimetervisliku riskiga, võtab komisjon artikli 99 lõikes 4 osutatud menetlusega vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, millega kantakse liidu karantiinsed taimekahjustajad prioriteetsete taimekahjustajate loetellu. Artikkel 7 II lisa 1. ja 2. jao muutmine 1. Pidades silmas tehnika ja teaduse arengut, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 98 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse II lisa 1. jagu, kus käsitletakse kriteeriume, mille alusel identifitseerida karantiinseteks taimekahjustajateks loetavaid taimekahjustajaid, tehes kindlaks nende identsuse, esinemise, võime siseneda, kohanduda ja levida ning nende võimaliku majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnamõju. 2. Pidades silmas tehnika ja teaduse arengut, on komisjonil artikli 98 kohaselt õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse II lisa 2. jagu, kus käsitletakse kriteeriume, mille alusel identifitseerida prioriteetseteks taimekahjustajateks loetavaid liidu karantiinseid taimekahjustajaid, tehes kindlaks nende võimaliku majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnamõju. Artikkel 8 Teaduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul, sordiaretuses ja näitustel kasutatavad liidu karantiinsed taimekahjustajad 1. Erandina artikli 5 lõikest 1 võivad liikmesriigid taotluse alusel anda loa selliste liidu karantiinsete taimekahjustajate sissetoomiseks oma territooriumile ja seal vedamiseks, mida kasutatakse teaduslikel eesmärkidel, katsetes, sordivalikul, sordiaretuses või näitustel, kui täidetud on kõik järgmised tingimused: (a) asjaomase taimekahjustaja sissetoomine, vedamine ega kasutamine ei põhjusta asjakohaste piirangute kehtestamise korral taimekahjustaja kohandumist või levikut liidu territooriumil; (b) hoiuruumid, kus asjaomast taimekahjustajat hoitakse, ja artikli 56 kohased karantiiniruumid, kus taimekahjustajat kasutatakse, on nõuetekohased; (c) töötajatel, kes taimekahjustajaga seotud tegevust läbi viivad, on asjakohane teaduslik ja tehniline kvalifikatsioon. 2. Pädev asutus hindab asjaomase taimekahjustaja lõike 1 punktis a osutatud kohandumise ja leviku riski, võttes arvesse taimekahjustaja identsust, bioloogiat ja levimise viise ning kavandatud tegevust, vastasmõju keskkonnaga ja muid asjakohaseid tegureid, mis on seotud taimekahjustajast tuleneva riskiga. Pädev asutus hindab taimekahjustaja hoidmiseks kasutatavaid hoiuruume, millele on osutatud lõike 1 punktis b, ning taimekahjustajaga seotud tegevust läbi viivate töötajate teaduslikku ja tehnilist kvalifikatsiooni, millele on osutatud lõike 1 punktis c. Kui lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud, annab pädev asutus nimetatud hindamiste alusel loa taimekahjustaja sissetoomiseks liidu territooriumile või seal vedamiseks. 3. Antav luba peab sisaldama kõiki järgmisi tingimusi: (a) taimekahjustajat tuleb hoida pädevate asutuste poolt nõuetekohaseks tunnistatud ja loas nimetatud hoiuruumides; (b) taimekahjustajaga seotud tegevust peab läbi viima pädeva asutuse poolt vastavalt artiklile 56 määratud ning loas osutatud karantiiniruumides; (c) taimekahjustajaga seotud tegevust peavad läbi viima töötajad, kelle teadusliku ja tehnilise kvalifikatsiooni on pädev asutus nõuetekohaseks tunnistanud ning see on loas ära märgitud; (d) taimekahjustaja liidu territooriumile sissetoomise ja seal vedamise korral peab sellega olema kaasas luba. 4. Luba piirdub asjaomase tegevuse jaoks vajaliku kogusega, mis ei tohi olla suurem määratud karantiiniruumide mahutavusest. Loas on vajalikud piirangud, millega vähendatakse piisavalt asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja kohandumise ja leviku riski. 5. Pädev asutus kontrollib lõikes 3 osutatud tingimuste ja lõikes 4 osutatud piirangute täitmist ning võtab vajalikud meetmed juhul, kui nimetatud tingimusi ega piiranguid ei järgita. Nimetatud meetmeks on vajaduse korral lõikes 1 osutatud loa tühistamine. 6. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 98 vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse üksikasjalikud eeskirjad järgmise kohta: (a) liikmesriikide ja komisjoni vaheline teabevahetus seoses asjaomaste taimekahjustajate liidu territooriumile sissetoomise ja seal vedamisega; (b) lõikes 2 osutatud hindamised ja loa andmine ning (c) nõuete täitmise kontrollimine, meetmete võtmine nõuete rikkumise korral ja sellest teatamine vastavalt lõikele 5. Artikkel 9 Liidu karantiinsetest taimekahjustajatest teatamine pädevatele asutustele 1. Isik, kes saab teada liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest või kellel on alust kahtlustada, et seda esineb, teatab sellest pädevale asutusele kirjalikult kümne kalendripäeva jooksul. 2. Pädeva asutuse nõudmisel esitab lõikes 1 osutatud isik pädevale asutusele enda valduses oleva teabe taimekahjustaja esinemise kohta. Artikkel 10 Meetmed liidu karantiinsete taimekahjustaja esinemise kahtluse korral Kui pädev asutus kahtlustab liidu karantiinse taimekahjustaja esinemist asjaomase liikmesriigi territooriumi osas, kus seda taimekahjustajat teadaolevalt varem ei ole esinenud, võtab ta viivitamatult kõik vajalikud meetmed, et ametlikult kinnitada, kas seda taimekahjustajat esineb või mitte. Artikkel 11 Komisjoni ja teiste liikmesriikide teavitamine liidu karantiinsetest taimekahjustajatest 1. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike artiklis 97 osutatud elektroonilise teavitussüsteemi kaudu, kui täidetud on üks järgmistest tingimustest: (a) liikmesriigi pädev asutus on saanud määruse (EL) nr …/…. [palume väljaannete talitusel lisada ametliku kontrolli määruse number] artiklis 36 osutatud ametliku labori diagnoosi, mis kinnitab (edaspidi „kinnitab ametlikult”), et selle liikmesriigi territooriumil esineb liidu karantiinne taimekahjustaja, mida selles liikmesriigis teadaolevalt ei esine; (b) liikmesriigi pädev asutus on ametlikult kinnitanud karantiinse taimekahjustaja esinemist oma riigi territooriumil, kui selle taimekahjustaja esinemine on avastatud selle liikmesriigi territooriumi osas, kus seda varem ei ole esinenud; (c) liikmesriigi pädev asutus on ametlikult kinnitanud, et tema riigi territooriumil esineb liidu karantiinne taimekahjustaja taimede, taimsete saaduste või muude objektide saadetises, mis on toodud sisse liidu territooriumile, on ette nähtud sinna sissetoomiseks või seal vedamiseks. 2. Lõikes 1 osutatud teavitamine toimub kolme tööpäeva jooksul alates kuupäevast, mil pädev asutus kinnitab ametlikult asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja esinemise. 3. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 98 vastu delegeeritud õigusakte, milles sätestatakse, et lõikes 1 osutatud teatamiskohustus kehtib ka liidu karantiinse taimekahjustaja kahtlustatava esinemise korral, mida ei ole veel ametlikult kinnitatud. Nimetatud delegeeritud õigusaktidega võib kindlaks määrata ka teavitamise tähtaja. Artikkel 12 Pädevate asutuste poolt ettevõtjatele antav teave liidu karantiinsete taimekahjustajate kohta Kui on täidetud üks artikli 11 lõike 1 tingimustest, tagab pädev asutus, et ettevõtjad, kelle taimi, taimseid saadusi või muid objekte see võib mõjutada, teavitatakse viivitamatult asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja esinemisest. Artikkel 13 Pädevate asutuste poolt üldsusele antav teave prioriteetsete taimekahjustajate kohta Kui on täidetud üks artikli 11 lõike 1 punktide a või b tingimustest, mis on seotud prioriteetsete taimekahjustajatega, teavitab pädev asutus üldsust enda võetud ja võetavatest meetmetest ning vajaduse korral meetmetest, mida peavad võtma teatavad ettevõtjad või muud isikud. Artikkel 14 Otsesest ohust teatamine 1. Kui liikmesriigil on tõendeid, et on otsene oht, et liidu karantiinne taimekahjustaja siseneb liidu territooriumile või selle osasse, kus seda taimekahjustajat veel ei esine, teavitab liikmesriik nendest tõenditest viivitamata kirjalikult komisjoni ja teisi liikmesriike. 2. Ettevõtjad teavitavad pädevaid asutusi viivitamatult kõigist tõenditest, mis neil võib olla lõikes 1 osutatud otsese ohu kohta seoses liidu karantiinsete taimekahjustajatega. Artikkel 15 Ettevõtjate poolt viivitamatult võetavad meetmed 1. Kui ettevõtja saab teada, et tema kontrolli all olevatel taimedel, taimsetel saadustel või muudel objektidel esineb liidu karantiinne taimekahjustaja, võtab ta pärast asjaomase pädeva asutuse teavitamist ja temaga konsulteerimist viivitamatult vajalikud taimetervisemeetmed taimekahjustaja hävitamiseks asjaomastelt taimedelt, taimsetelt saadustelt või muudelt objektidelt ja vajaduse korral oma valdustest ning hoiab ära taimekahjustaja leviku. Ettevõtja teavitab pärast asjaomase pädeva asutuse teavitamist ja temaga konsulteerimist viivitamatult tarneahelas osalevaid isikuid, kellelt ta need taimed, taimsed saadused või muud esemed omandas. Nimetatud pädev asutus tagab vajaduse korral, et asjaomane ettevõtja kõrvaldab turult taimed, taimsed saadused ja muud objektid, millel taimekahjustaja võib esineda. 2. Kui lõikes 1 osutatud taimed, taimsed saadused või muud objektid ei ole enam asjaomase ettevõtja kontrolli all, teavitab ettevõtja pärast asjaomase pädeva asutuse teavitamist ja temaga konsulteerimist taimekahjustaja esinemisest viivitamatult tarneahelas osalevaid isikuid, kellelt ta kõnealused taimed, taimsed saadused või muud objektid omandas ning kellele ta need taimed, taimsed saadused või muud objektid tarnis. 3. Pädev asutus tagab vajaduse korral, et asjaomane ettevõtja võtab turult tagasi taimed, taimsed saadused ja muud objektid, millel taimekahjustaja võib esineda, ja et juhul, kui need taimed, taimsed saadused ja muud objektid on jõudnud lõppkasutajateni, võetakse need lõppkasutajatelt tagasi. 4. Kui kohaldatakse lõiget 1 või 2, esitab asjaomane ettevõtja asjaomasele pädevale asutusele kogu üldsusele olulise teabe. Pädev asutus teavitab üldsust juhul, kui on vaja võtta meetmeid seoses taimede, taimsete saaduste või muude objektidega, millel võib esineda asjaomane taimekahjustaja. Artikkel 16 Liidu karantiinsete taimekahjustajate hävitamine 1. Kui liidu karantiinse taimekahjustaja esinemine on ametlikult kinnitatud, võtab pädev asutus viivitamatult kõik vajalikud meetmed taimekahjustaja hävitamiseks asjaomases piirkonnas ja selle leviku tõkestamiseks asjaomasest piirkonnast väljapoole (edaspidi „hävitamine”). Need meetmed võetakse vastu kooskõlas IV lisaga, milles käsitletakse taimekahjustajatega seotud riskide juhtimise meetmeid ja põhimõtteid. 2. Kui asjaomase liidu karantiinse taimekahjustaja esinemine võib olla seotud taimede, taimsete saaduste või muude objektide vedamisega, uurib pädev asutus, mis on taimekahjustaja esinemise allikas ja kas asjaomane taimekahjustaja on vedamise tõttu levinud teistele taimedele, taimsetele saadustele või muudele objektidele. 3. Kui lõikes 1 osutatud meetmed on seotud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide liidu territooriumile sissetoomise või seal vedamisega, teavitab asjaomane liikmesriik nendest meetmetest viivitamatult komisjoni ja teisi liikmesriike. 4. Inimeste eravaldused ei ole vabastatud lõikes 1 osutatud meetmete kohaldamisest ega lõikes 2 osutatud uurimisest. Artikkel 17 Piirangualade kehtestamine 1. Pärast artikli 11 lõike 1 punktis a osutatud ametliku kinnituse saamist kehtestab pädev asutus viivitamatult ala, kus tuleb rakendada nimetatud artiklis osutatud meetmeid (edaspidi „piiranguala”). Piiranguala koosneb lõikes 2 sätestatud saastunud piirkonnast ja lõikes 3 sätestatud puhvertsoonist. 2. Saastunud piirkond hõlmab järgmist: (a) kõik asjaomase taimekahjustajaga teadaolevalt saastunud taimed; (b) kõik taimed, millel on märke või sümptomeid, mis viitavad võimalikule asjaomase taimekahjustajaga saastumisele; (c) kõik muud taimed, mis on asjaomase taimekahjustajaga tõenäoliselt saastunud oma vastuvõtlikkuse tõttu sellele taimekahjustajale ja oma läheduse tõttu saastunud taimedele või seetõttu, et neil on saastunud taimedega ühine tootmisallikas, kui see on teada, või need on kasvatatud saastunud taimedest. 3. Puhvertsoon külgneb saastunud piirkonnaga ja ümbritseb seda. Puhvertsooni suurus vastab riskile, mis on seotud asjaomase taimekahjustaja levimisega saastunud piirkonnast väljapoole kas looduslikul teel või saastunud piirkonnas või selle ümbruses toimuva inimtegevuse tõttu, ning puhvertsooni suurus määratakse kindlaks taimekahjustajatega seotud riskide juhtimise meetmeid ja põhimõtteid käsitleva IV lisa 2. jao kohaselt. Kui taimekahjustaja saastunud piirkonnast väljapoole levimise riski on looduslike või kunstlike tõkete abil piisavalt vähendatud, ei ole vaja puhvertsooni luua. 4. Erandina lõikest 1 võib pädev asutus otsustada piiranguala mitte kehtestada, kui ta järeldab esmamulje põhjal ning asjaomase taimekahjustaja laadi ja selle avastamise kohta silmas pidades, et taimekahjustaja on võimalik kohe hävitada. Sel juhul korraldab pädev asutus uuringu, et teha kindlaks, kas saastunud on ka muud taimed või taimsed saadused. Pädev asutus otsustab uuringu põhjal, kas piiranguala on vaja kehtestada. Asjaomane pädev asutus teavitab uuringu tulemustest komisjoni ja teisi liikmesriike. 5. Kui lõigete 2 ja 3 alusel tuleb piiranguala laiendada teise liikmesriigi territooriumile, teavitab liikmesriik, kus asjaomane taimekahjustaja avastati, viivitamatult liikmesriiki, kelle territooriumile tuleb piiranguala laiendada, et see liikmesriik saaks võtta kõik lõigetes 1–4 osutatud vajalikud meetmed. 6. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike iga aasta 31. märtsiks kehtestatud piirangualade arvust ja asukohast, asjaomastest taimekahjustajatest ja eelmisel aastal võetud vastavatest meetmetest. Artikkel 18 Piirangualadel tehtavad uuringud, piirangualade muutmine ja piirangute tühistamine 1. Pädevad asutused korraldavad igal piirangualal kord aastas uuringu, et kontrollida olukorda seoses asjaomase taimekahjustaja esinemisega. Uuringud tehakse vastavalt artikli 21 lõigetes 1 ja 2 kehtestatud uuringuid käsitlevatele sätetele. 2. Kui pädev asutus avastab iga-aastase uuringu käigus asjaomase taimekahjustaja esinemise puhvertsoonis, teavitab asjaomane liikmesriik sellest viivitamatult komisjoni ja teisi liikmesriike, täpsustades, et taimekahjustaja avastati puhvertsoonis. 3. Pädevad asutused muudavad lõikes 1 osutatud uuringute tulemuste põhjal vajaduse korral saastunud piirkondade, puhvertsoonide ja piirangualade piire. 4. Pädevad asutused võivad otsustada piiranguala tühistada ja lõpetada vastavate hävitamismeetmete võtmise, kui lõikes 1 osutatud uuringute käigus ei ole sellel piirangualal piisavalt pika aja jooksul avastatud asjaomase taimekahjustaja esinemist. 5. Lõikes 3 osutatud muudatuste tegemise või lõikes 4 osutatud piiranguala tühistamise üle otsustamisel peab asjaomane pädev asutus võtma arvesse vähemalt taimekahjustaja bioloogiat ja asjaomast vektorit, peremeestaimede olemasolu, ökoloogilis-klimaatilisi tingimusi ja hävitamismeetmete tulemuslikkuse tõenäosust. Artikkel 19 Vastavalt artiklitele 16, 17 ja 18 võetud meetmetega seotud aruandlus Liikmesriigid koostavad artiklite 16, 17 ja 18 kohaselt võetud meetmete kohta aruande. Kui liikmesriik on need meetmed võtnud alal, mis külgneb teise liikmesriigi piiriga, esitab ta aruande sellele liikmesriigile. Aruanne esitatakse taotluse korral komisjonile ja teistele liikmesriikidele. Artikkel 20 IV lisa muutmine Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 98 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse karantiinsete taimekahjustajatega seotud riskide juhtimise meetmeid käsitleva IV lisa 1. jagu seoses meetmetega, mis on suunatud istutatud ja looduslike taimede saastumise ennetamisele ja likvideerimisele, seoses meetmetega, mis on suunatud taimede, taimsete saaduste ja muude objektide saadetistele, ning seoses meetmetega, mis on suunatud karantiinsete taimekahjustajate muudele levimisviisidele; samuti õigusakte, millega muudetakse taimekahjustajatega seotud riskide juhtimise põhimõtteid käsitlevat IV lisa 2. jagu seoses taimekahjustajatega seotud riskide juhtimise põhimõtetega, võttes arvesse tehnika ja teaduse arengut. Artikkel 21 Liidu karantiinsete taimekahjustajatega ja ajutiselt liidu karantiinseks taimekahjustajaks loetavate taimekahjustajatega seotud uuringud 1. Liikmesriigid korraldavad teatava ajavahemiku möödudes uuringuid, millega kontrollitakse liidu karantiinsete taimekahjustajate esinemist ning seda, kas esineb märke või sümptomeid, mis viitavad II lisa 3. jao kohaselt ajutiselt liidu karantiinseks taimekahjustajaks loetavate taimekahjustajate esinemisele; uuringuid tehakse kõigil aladel, kus neid taimekahjustajaid teadaolevalt ei ole esinenud. 2. Uuringud hõlmavad vähemalt pädeva asutuse tehtavat visuaalset kontrolli ning vajaduse korral proovide kogumist ja testide tegemist. Uuringud põhinevad usaldusväärsetel teaduslikel ja tehnilistel põhimõtetel ning neid tehakse sobival ajal, mil asjaomast taimekahjustajat on võimalik avastada. Uuringutes võetakse arvesse teaduslikke ja tehnilisi tõendeid ning kogu muud asjakohast teavet asjaomase taimekahjustaja esinemise kohta. 3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike iga aasta 30. aprilliks lõike 1 kohaste eelmisel aastal tehtud uuringute tulemustest. Artikkel 22 Mitmeaastased uuringukavad ja teabe kogumine 1. Liikmesriigid koostavad mitmeaastase kava, milles näevad ette artikli 21 kohaselt tehtavate uuringute sisu. Kavas sätestatakse artikli 21 lõike 2 teises lõigus osutatud teaduslike ja tehniliste tõendite ja muu teabe kogumine ja talletamine. Kavas nähakse ette järgmised üksikasjad: iga uuringu konkreetne eesmärk, geograafiline ja ajaline ulatus, uuritavad taimekahjustajad, taimed ja kaubad, uurimismeetodid ja kvaliteedijuhtimine, sh visuaalse kontrolli, proovivõtu ja testimise korra kirjeldus ning tehniline põhjendus, ettenähtud visuaalsete kontrollide, proovivõttude ja testide aeg, sagedus ja arv, kogutud teabe talletamise meetodid ja neid käsitlev aruandlus. Mitmeaastane kava koostatakse viieks kuni seitsmeks aastaks. 2. Liikmesriigid teavitavad koostatud mitmeaastasest uuringukavast komisjoni ja teisi liikmesriike. 3. Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 98 vastu delegeeritud õigusakte, millega muudetakse või täiendatakse lõikes 1 sätestatud mitmeaastastes uuringukavades käsitletavaid üksikasju. Artikkel 23 Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud uuringud 1. Liikmesriik teeb iga prioriteetse taimekahjustaja kohta kord aastas eraldi uuringu vastavalt artikli 21 lõikele 1. Uuringud hõlmavad asjaomaste taimekahjustajate jaoks piisavalt suurt arvu visuaalseid kontrolle, proovivõtte ja teste, et tagada nende õigeaegse avastamise suur tõenäosus. 2. Liikmesriigid teavitavad komisjoni ja teisi liikmesriike iga aasta 30. aprilliks lõike 1 kohaste eelmisel aastal tehtud uuringute tulemustest. Artikkel 24 Prioriteetsete taimekahjustajatega seotud situatsiooniplaanid 1. Iga liikmesriik koostab asjaomase taimekahjustaja kinnitatud või kahtlustatava esinemise korral iga prioriteetse taimekahjustaja jaoks, mis on võimeline tema territooriumile või selle osasse sisenema ja seal kohanduma, eraldi plaani, mis sisaldab teavet otsustusprotsessi, järgitavate menetluste ja eeskirjade ning kättesaadavaks tehtavate vahendite kohta (edaspidi „situatsiooniplaan”). 2. Situatsiooniplaan sisaldab järgmist: (a) plaani elluviimises osalevate asutuste ülesanded ja vastutus, asjaomase prioriteetse taimekahjustaja kinnitatud või kahtlustatava esinemise korral käsuliin ning selliste meetmete koordineerimise menetlus, mida võtavad asjaomased pädevad asutused ja muud avalik-õiguslikud asutused, millele on osutatud määruse (EL) nr …/….artikli 3 lõikes 2 [palume väljaannete talitusel lisada ametliku kontrolli määruse number], volitatud isikud või füüsilised isikud, kellele on osutatud määruse (EL) nr …/…. [palume väljaannete talitusel lisada ametliku kontrolli määruse number] artikli 25 lõikes 1, laborid ja ettevõtjad, sh vajaduse korral kooskõlastamine naaberliikmesriikidega ning naabruses asuvate kolmandate riikidega; (b) pädevate asutuste juurdepääs ettevõtjate ja füüsiliste isikute valdustele ning vajaduse korral lab