ET Euroopa Liidu Teataja C 251/7

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtumis COMP/38354 — Tööstuskotid

(vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artiklitele 15 ja 16 — EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21)

(2007/C 251/08)

Otsuse eelnõu põhjal võib teha järgmisi tähelepanekuid.

Sissejuhatus

Käesoleva juhtumi aluseks on ettevõtjat BPI käsitlev teave kartelli kohta tööstuslike kilekottide sektoris vastavalt 1996. aasta leebema kohtlemise teatisele, komisjoni kontrollidele mitme ühenduse tööstuslike kilekottide tootja territooriumil 2002. aasta juunis ning teabetaotluste käigus saadud täiendavale teabele. Komisjon leidis tõendeid selle kohta, et ettevõtjad on osalenud EÜ asutamislepingu artikli 81 võimalikus rikkumises.

Vastuväited ja juurdepääs toimikule

Vastuväited saadeti 29. aprillil 2004 järgmisele 43-le adressaadile:

— Plásticos Españoles SA (edaspidi „Aspla”) ja Armando Álvarez SA,

— Combipac BV, Francepac SA, British Polythene Industries plc (BPI), BPI Europe BV, BPI International Limited ja BPI International (nr 2) Limited (edaspidi „BPI”),

— Bonar Technical Fabrics NV, Bonar International SA, Bonar International Holdings Ltd ja Low & Bonar plc,

— Fardem Packaging BV, Combattant Holding BV ja Kendrion NV (edaspidi „Fardem”),

— Trioplast Wittenheim SA, Trioplanex France SA ja Trioplast Industrier AB,

— FLS Plast A/S ja FLS Industries A/S,

— Cofira-Film ja Cofira-Sac (endine Cofira-Sepso) (edaspidi „Cofira”),

— Rosenlew Saint Frères Emballage SA, UPM Kymmene Groupe ja UPM-Kymmene Oyj,

— Conditionnement et Industrie SA, praegu Bernay Film Plastique (edaspidi „Ceisa”),

— Bischof + Klein France, Bischof + Klein GmbH & Co. KG ja Bischof + Klein Beteiligungen GmbH (edaspidi „B&K”),

— Nordfolien GmbH (Nordenia Deutschland Steinfeld GmbH) ja Nordenia International AG,

— RKW AG Rheinische Kunststoffwerke, Renolit AG ja JM Gesellschaft für industrielle Beteiligung GmbH & Co. KG (edaspidi „RKW”),

— Sachsa Verpackung GmbH, Gascogne Deutschland GmbH ja Groupe Gascogne (edaspidi „Sachsa”),

— Koninklijke Verpakkingsindustrie Stempher CV ja Stempher BV (edaspidi „Stempher”),

— Greif France, Greif France Holdings, Greif Coordination Center ja Van Leer-Muno BVBA (edaspidi „Greif”).

Juurdepääs toimikutele tagati kahe CD-ROMi kaudu. Osalised said kõik komisjoni toimikus sisalduvad dokumendid kätte 3. või 4. mail 2004.

Mõned vastuväites nimetatud dokumendid puudusid CD-ROMidelt. Need dokumendid tehti kättesaadavaks ja vajaduse korral anti täiendav aeg neile vastamiseks.

Ettevõtja RKW taotles enne ärakuulamist juurdepääsu turuteabele 1998. aasta ja varasemate aastate kohta, mida osalised olid komisjonile esitanud teabetaotluse vastusena. RKW väitis, et sellist teavet ei saa enam konfidentsiaalsena käsitleda. Ainult ettevõtja Stempher oli kõnealuse teabe avalikustamise vastu. Pärast kirjavahetust ettevõtjaga Stempher võtsin ma vastu ametliku otsuse vastavalt 3. novembri 2004. aasta mandaadi (1) artikli 9 lõikele 3, teatades ettevõtjale Stempher, et tema aastased käibenäitajad, maht ja turuosad enne 1999. aastat ei sisalda ärisaladusi ning komisjon võib need avalikustada. Stempher täiendavaid samme ei astunud ning kõnealune teave tehti kõigile osalistele kättesaadavaks.

Osaliste vastus ja suuline ärakuulamine

Vastuväitele vastamise esialgne kuupäev oli kas 28. või 29. juuni 2004, olenevalt kuupäevast, mil osalised said vastuväited kätte.

Tähtaja pikendust anti seda taotlenud ettevõtjatele Aspla, Cofira, Sachsa, Fardem, Nordenia ja Nordfolien, FLS Industries A/S ja RKW. Vastused saabusid 24. juuni ja 9. juuli vahel 2004. aastal (st lubatud tähtaja jooksul).

Kõik osalised taotlesid suulist ärakuulamist või väljendasid oma soovi ärakuulamises osaleda. Ärakuulamine leidis aset 26., 27. ja 28. juulil 2004. Selles osalesid kõik vastuväite adressaadid, välja arvatud Ceisa.

Ärakuulamisel kaebas Aspla, et ma olin tagasi lükanud nende taotluse ärakuulamine ühe nende peamise õigusliku esindaja haigestumise tõttu edasi lükata. Võttes arvesse asjaomaste osaliste suurt arvu, olin arvamusel, et viimasel hetkel edasilükkamine ei oleks otstarbekas ja teatasin sellest ettevõtjat Aspla. Olin kindel, et nende õigusi kaitseks ei olnud rikutud. (2)

Paljud osalistest väitsid nii oma kirjalikes vastustes kui ka ärakuulamisel, et ettevõtja BPI oli rikkumist pärast leebema kohtlemise teatise kohaldamisest teatamist jätkanud, osaledes tema kliendiga Kali und Salz seotud internetioksjonil. Nad väitsid ka seda, et ettevõtja BPI oli kartellis osalemist õhutanud ja/või seda juhtinud. Pärast ärakuulamist paluti ettevõtjatel RKW, B&K ja Nordfolien kirjalikult esitada üksikasjad oma väidete tõestuseks kindlaksmääratud tähtaja jooksul. Ettevõtjal BPI oli juurdepääs asjaomaste osaliste vastuväite vastuste väljavõtetele, mis olid seotud Kali & Salz küsimusega, ning kõnealuste osaliste kirjadele, kuna nende väited võisid seada ohtu 1996. aasta leebema teatise B osa kohase kaitse saamise. Ma ei näinud siiski põhjust juurdepääsu andmiseks teiste osaliste vastustele, mis olid seotud kõnealuse küsimusega, ega ettevõtja BPI väidetele tema väidetava liidrirolli kohta kartellis, mida hiljem taotleti.

Seejärel taotles RKW täiendavat juurdepääsu komisjoni toimikule, et saada juurdepääs kõikide vastuväite adressaatide 2001. aasta käibenäitajatele. Ettevõtja väitis, et tal on õigustatud huvi kontrollida andmeid, mis on vastuväiteavalduses esitatud turuosade aluseks, kuna turuosad on olulised trahvi põhisumma arvutamisel. Ma lükkasin nende taotluse 23. mai 2005. aasta kirjas tagasi, kuna selleks, et tagada teiste osaliste õigustatud konfidentsiaalsushuvide kaitsmine, on vastuvõetav vaid piiratud avalikustamine, ning kõnealusel juhul oli ettevõtja RKW õigus kaitsele piisavalt tagatud vastuväiteavalduses juba sisalduva teabega.

Lõppotsuse eelnõu

Paljud esialgsed vastuväiteavalduse adressaadid ei ole lõppotsuse eelnõu adressaatideks, kuna on leitud, et nad on vahendusvaldusettevõtjad, kes ei osale kommertstegevuses või nad ei osalenud rikkumises või on likvideeritud.

Kui juriidiline isik, kes osales rikkumises, on tegevuse lõpetanud ning ta on mõne teise ettevõtja poolt üle võetud, on nimetatud õigusjärglasest ettevõtja vastutav asjaomase majandusüksuse kogu rikkumise kestuse eest.

Pärast kirjalikke ja suuliseid vastuseid vastuväiteavaldusele on ettevõtja Greif suhtes vastuväidetest loobutud.

Komisjoni talitused võtsid nõuetekohaselt arvesse ühe vastuväiteavalduse adressaadi esitatud täiendava teabe seoses tema finantsolukorraga.

Komisjonile esitatud otsuse eelnõu käsitleb ainult selliseid vastuväiteid, mille kohta osalistel oli võimalus oma seisukoht esitada.

Eelnevat silmas pidades leian, et osaliste õigust anda selgitusi on käesoleva juhtumi puhul täielikult arvestatud.

Brüssel, 24. november 2005 Karen WILLIAMS

(1) Otsus 2001/462/EÜ, ESTÜ.

(2) Kohtuasi T-86/95, Compagnie Générale Maritime et autres, 28.2.2002 punkt 466.