EUROOPA KOMISJON Brüssel,7.3.2018 COM(2018) 120 final KOMISJONI TEATIS Euroopa poolaasta 2018: struktuurireformide elluviimisel ning makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamisel ja korrigeerimisel tehtud edusammude hindamine ning määruse (EL) nr 1176/2011 kohaste põhjalike analüüside tulemused {SWD(2018) 200-226}



1. Sissejuhatus Euroopa majandus on kasvamas viimase kümnendi kiiremais tempos. Aastane SKP kasv oli eelmisel aastal viimase kümne aasta suurim. Investeeringud on suurenemas. Positiivsed majandusväljavaated kajastuvad ka tööturu ja sotsiaalnäitajate paranemises. Praeguse seisuga töötab ELis rekordiliselt 236,3 miljonit inimest. Töötuse määr on langenud tagasi peaaegu kriisieelsele tasemele. Tööturu jätkuv paranemine suurendab ka palgakasvu väljavaateid. Riigi rahanduse seisund on jätkuvalt paranemas. SKP reaalkasv oli 2017. aastal 2,4 %. Sellega ületab ELi ja euroala majandus varasemaid ootusi ning panustab täiel rinnal tugevasse ülemaailmsesse majanduskasvu. Võttes arvesse positiivseid uudiseid majandususalduse ja sisenõudluse kohta, näib, et selline soodne suundumus jätkub. Euroala ja ELi SKP peaks prognooside kohaselt kasvama 2018. aastal 2,3 %. 2019. aastal peaks SKP kasv aeglustuma 2,0 %-le. Samas on jätkuvalt palju riske, eelkõige seoses kõrgete varahindadega finantsturgudel, mis võivad vähemsoodsamate finantstingimuste korral surve alla sattuda. Samuti püsivad Ühendkuningriigi EList lahkumise läbirääkimiste tulemustega seotud riskid, nagu ka geopoliitiliste pingete ja riigikesksema poliitikaga seotud riskid. Soodsad tingimused on loonud võimaluse tugevdada Euroopa majanduste vundamenti. Selle vajalikkust tuletavad meelde ka järelejäänud riskid, mis nõuavad jõupingutuste jätkamist kriisijärgsest taagast ülesaamiseks. Mõnes liikmesriigis on jätkuvalt kõrge ettevõtete, kodumajapidamiste ja avaliku sektori võlatase. Majanduskasv on olnud liikmesriikides ebaühtlane ja läheb aega, et tunda selle mõju samal määral kõigis Euroopa osades. 18 miljonit inimest otsib ikka veel tööd ning noorte ja pikaajaline töötus on mõnes riigis jätkuvalt üsna kõrge. Leibkondade kasutada olev tulu ei ole kõigis liikmesriikides ikka veel üle kriisieelse taseme. Suhtelises vaesuses või sotsiaalses tõrjutuses elavate inimeste osakaal on vaevu langenud tagasi kriisieelsele tasemele. Majanduslik ja sotsiaalne lähenemine on taas käivitunud, kuid struktuursed puudused pärsivad mõne riigi kasvupotentsiaali ja suutlikkust seista vastu tulevastele vapustustele. Samal ajal peab majandus tehnoloogiliste muutuste tuultes edendama innovatsiooni, tagades samas, et ühiskond jääb sama kaasavaks, nagu see on olnud. Nüüd on aeg jätkata reformidega, mis muudavad Euroopa majanduse vastupanuvõimelisemaks ja toovad kaasa kaasavama majanduskasvu. Keskendudes jätkuvalt nn positiivsele kolmnurgale ehk investeeringutele, struktuurireformidele ja vastutustundlikule eelarvepoliitikale, jätkatakse Euroopa poolaasta raames liikmesriikide suunamist vajalike reformide tegemisel. 2018. aasta majanduskasvu analüüsis antakse liikmesriikidele majandussuuniseid kooskõlas president Junckeri 2018. aasta kõnega Euroopa Liidu olukorra kohta. Soovituses Euroala 2018. aasta majanduspoliitika kohta rõhutatakse vajadust reformide järele, et edendada kvaliteetsete töökohtade loomist, sotsiaalset õiglust, tasakaalustamist ja lähenemist, suuremaid investeeringuid, riigi rahanduse kvaliteeti, pangandus- ja kapitaliturgude liidu lõpuleviimist ning majandus- ja rahandusliidu süvendamist. Samuti kutsutakse soovituses üles võitlema agressiivse maksuplaneerimise vastu. Selles kutsutakse kõiki liikmesriike üles seadma prioriteediks reformid, mis suurendavad tootlikkust ja kasvupotentsiaali, parandavad institutsionaalset ja ettevõtluskeskkonda, kõrvaldavad investeeringuid pärssivad kitsaskohad ja edendavad innovatsiooni, toetavad kvaliteetsete töökohtade loomist ja vähendavad ebavõrdsust. Jooksevkonto puudujäägiga või suure välisvõlaga liikmesriigid peaksid täiendavalt piirama tööjõu ühikukulu kasvu ja parandama konkurentsivõimet, samas kui suure jooksevkonto ülejäägiga liikmesriigid peaksid looma ka tingimused palgakasvu kiirendamiseks, austades samas sotsiaalpartnerite rolli, ja investeeringute edendamiseks, et toetada sisenõudlust ja kasvupotentsiaali. Täna avaldatud riigiaruanded toetavad komisjoni poolt sel kevadel esitatavaid riigipõhiseid soovitusi. 27 riigiaruandes käsitletakse liikmesriikide majanduslikke ja sotsiaalseid suundumusi, väljakutseid ja võimalusi. 2018. aasta häiremehhanismi aruande alusel on makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames tehtud palju põhjalikke analüüse ning nende järeldused on Bulgaaria, Horvaatia, Küprose, Prantsusmaa, Saksamaa, Iirimaa, Itaalia, Madalmaade, Portugali, Sloveenia, Hispaania ja Rootsi riigiaruannete lahutamatu osa. Riigiaruannetes hinnatakse ka liikmesriikide edusamme riigipõhiste soovituste rakendamisel mitmeaastases perspektiivis, nagu seda tehakse praegu Euroopa poolaasta raames, et võtta arvesse oluliste reformide täielikuks elluviimiseks vajalikku aega. Samuti hinnatakse riigiaruannetes edusamme strateegia „Euroopa 2020” riiklike eesmärkide saavutamisel. 2. Edusammud riigipõhiste soovituste järgimisel Liikmesriigid jätkavad edusammude tegemist nõukogu poolt Euroopa poolaasta raames vastu võetud riigipõhiste soovituste järgimisel. Võrreldes 2017. aasta mai kokkuvõttega on reformide elluviimine üldiselt pisut kiirenenud. See on julgustav ja näitab, et olulised reformid on ellu viidud, kuid mõnikord võtab see eeldatust kauem aega. Alates Euroopa poolaasta käivitamisest 2011. aastal on liikmesriigid teinud vähemalt mõningaid edusamme üle kahe kolmandiku soovituste puhul. Reformide rakendamine on olnud eriti edukas mõnes olulises valdkonnas. Alates Euroopa poolaasta käivitamisest 2011. aastal on liikmesriigid teinud suurimaid edusamme finantsteenuste, eelarvepoliitika ja eelarvejuhtimise valdkonnas. See kajastab prioriteeti, mis oli seatud pärast majandus- ja finantskriisi riigi rahanduse ja finantssektori stabiliseerimiseks. Samuti on tehtud märkimisväärseid edusamme rahastamise kättesaadavuse, töökaitsealaste õigusaktide ja töölepingute raamistike valdkonnas. Tagasihoidlikumad on edusammud olnud sellistes valdkondades nagu maksubaasi laiendamine ja transport. Paljudes liikmesriikides on edusammud olnud ebapiisavad riigi rahanduse, sealhulgas pensionide, pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamisel. Regulatiivsed reformid on parandanud ettevõtluskeskkonda eriti nendes liikmesriikides, kus on seda kõige rohkem vaja. Need reformid on aidanud vähendada uue ettevõtte loomisega seotud halduskoormust. Paljudes liikmesriikides on ettevõtlus siiski tagasihoidlik. Pangakrediidi ja laenude kättesaadavus VKEdele on paranenud, kuid riskikapital on paljudes liidu osades siiski ebapiisav. Märkimisväärseid edusamme on tehtud ka riigihangete valdkonnas. Kahjuks edenevad reformid teenusteturgudel aeglaselt, eriti äriteenuste, ehitus- ja kinnisvarasektoris. Liikmesriigid teevad edusamme nende eesmärkide saavutamisel, mille nad seadsid kaheksa aastat tagasi strateegia „Euroopa 2020” raames. Üldiselt on EL lähenemas eesmärkidele hariduse, energia, kliima ja tööhõive valdkonnas. 14 liikmesriiki on juba saavutanud riiklikud eesmärgid koolist väljalangemise vähendamise ja kolmanda taseme haridusega inimeste osakaalu suurendamise vallas. 11 liikmesriiki on saavutanud taastuvenergiaalased eesmärgid. Eeldusel, et praegune suundumus jätkub, on ELi eesmärk –75 % tööhõive määr 2020. aastal –saavutatav ning seitse liikmesriiki on oma riiklikud eesmärgid juba saavutanud. See on märkimisväärne saavutus, võttes arvesse kriisi tõsist mõju tööhõivele. Kuid suhtelises vaesuses või sotsiaalses tõrjutuses elavate inimeste arv jõudis haripunkti 2012. aastal ja on pärast seda üksnes vähenenud kriisieelsele tasemele. Seepärast ei ole tõenäoline, et 2020. aastaks saavutatakse eesmärk tuua vaesusest välja 20 miljonit inimest. Samuti ollakse kaugel eesmärgist suurendada avaliku sektori investeeringuid teadus- ja arendustegevusse 3 %ni SKPst ning selle saavutamiseks tuleks võtta kõikvõimalikke meetmeid. 2. liites on esitatud ülevaade strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamiseks tehtud edusammudest. ELil on mitmed vahendid, millega saab toetada liikmesriike reformide elluviimisel. Struktuurireformi tugiprogramm pakub taotluse korral kõigile ELi liikmesriikidele praktilist tehnilist abi reformide väljatöötamiseks ja rakendamiseks, eelkõige Euroopa poolaasta järelmeetmete raames. ELi eelarve on võimas vahend toetamaks investeeringuid ühtekuuluvusse, haridusse ja koolitusse, ühenduvusse (transport, energia ja digitaristu – ka Euroopa ühendamise rahastu raames), innovatsiooni, keskkonda ja VKEdesse, sealhulgas Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu. Samuti on need fondid aidanud eeltingimuste kehtestamise kaudu oluliselt parandada investeerimiskeskkonda. 2017. aastal viis komisjon lõpule nende hindamise. Eeltingimused on jäetud täitmata väga harva ja sel juhul on võetud meetmeid. Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondil on oluline roll erainvesteeringute kaasamisel, näidates, kuidas ELi eelarve suudab kiiresti reageerida väljakutsetele ja tekitada märkimisväärset finantsvõimendust. 3. Makromajandusliku tasakaalustamatuse kõrvaldamine Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse eesmärk on hoida ära võimaliku kahjuliku makromajandusliku tasakaalustamatuse teket ja tagada sellise tasakaalustamatuse tuvastamise korral, et asjaomane liikmesriik võtab selle kõrvaldamiseks asjakohaseid meetmeid. Kahjulik makromajanduslik tasakaalustamatus võib negatiivselt mõjutada majanduslikku stabiilsust konkreetses liikmesriigis, euroalal või ELis tervikuna. Seepärast on selle õigeaegne ja tulemuslik kõrvaldamine niivõrd oluline. Põhjaliku analüüsi raames analüüsitakse terviklikult liikmesriigi tasakaalustamatust, et teha kindlaks ülejäänud nõrgad kohad ja Euroopa poolaasta laiemas kontekstis puudused poliitikas. 2018. aasta häiremehhanismi aruandes jõuti järeldusele, et 12 liikmesriigi makromajanduslik tasakaalustamatus vajab põhjalikku analüüsi. Kõigis nendel riikides leiti olevat tasakaalustamatus või ülemäärane tasakaalustamatus makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames 2017. aastal. Nõukogu kinnitas liikmesriikide valiku oma järeldustes häiremehhanismi aruande kohta . Igal aastal analüüsitakse riigiaruannetes makromajanduslikke suundumusi, tasakaalustamatuse kõrvaldamist ja asjaomaste poliitikasoovituste järgimisel tehtud edusamme, võttes arvesse ka piiriülest mõju. Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames rakendatud struktuurireformid on sillutanud teed tasakaalu paranemisele. Praegusi soodsaid majanduslikke tingimusi tuleb kasutada reformide kindlaks jätkamiseks. Majanduse elavnemine aitab püsivalt kõrvaldada tasakaalustamatuse üksnes juhul, kui jätkatakse reforme konkurentsivõime, vastupanuvõime ja kasvupotentsiaali suurendamiseks. Võttes arvesse positiivseid tsüklilisi tingimusi, peaksid kõik liikmesriigid seadma prioriteediks reformid, mis suurendavad kasvupotentsiaali, parandavad institutsionaalset ja ettevõtluskeskkonda, kõrvaldavad investeeringuid pärssivad kitsaskohad, toetavad kvaliteetsete töökohtade loomist ja vähendavad ebavõrdsust. 3.1. Tasakaalu taastamine ELis ja euroalal

Makromajandusliku tasakaalustamatuse kõrvaldamine edeneb ning seda toetavad reformid ja majanduskasv. Sellest hoolimata on jäänud mõned nõrgad kohad ja esile on kerkimas uued ohud. Välise tasakaalustamatuse kõrvaldamisel saavutatud edu on olnud ebaühtlane. Suured jooksevkonto puudujäägid on kõrvaldatud, kuid suured jooksevkonto ülejäägid püsivad. Võlatasemega seotud tasakaalustamatus - eelkõige era- ja avaliku sektori võlatase – on nominaalkasvu toel vähenemas, kuid edu on ebaühtlane. Netoväliskohustuste tase on jätkuvalt kõrge paljudes riikides. Võttes arvesse, et hoolimata voogude hiljutisest paranemisest kohandub võlatasemega seotud sisemine ja väline tasakaalustamatus üksnes aeglaselt, jääb see paljudes liikmesriikides riskiallikaks. Eelkõige riikides, kus praegu ei ole tasakaalustamatust tuvastatud, on märke võimalikust ülekuumenemisest eluasemeturul. Euroala kui terviku jooksevkonto ülejääk on viimastel aastatel märkimisväärselt suurenenud. Euroala jooksevkonto on stabiliseerunud ja peaks prognooside kohaselt jääma 2019. aastani ligikaudu 3 %-le SKPst. Suur jooksevkonto ülejääk kajastab kogunõudluse nappust, sealhulgas tagasihoidlikku palgakasvu, mis on seotud potentsiaalsest väiksema majanduskasvuga alates 2009. aastast. SKP lõhe peaks prognooside kohaselt muutuma 2018. aastal siiski positiivseks, kuid euroalaülene majanduslik loidus on hoidnud inflatsiooni allpool rahaloomeasutuste sihttaset, mis kajastab ka tagasihoidlikku palgakasvu, hoolimata pingestuvast tööturust. Euroala jooksevkonto ülejäägi areng on seotud ka euroala ekspordidünaamikaga, mida toetab Euroopa tootjate konkurentsivõime ning ülemaailmne nõudlus Euroopa kaupade ja teenuste järele. Erasektori võla vähendamine on käimas, kuid ebaühtlase kiirusega. Erasektori püsivalt kõrge võlatase paljudes riikides, sageli koos valitsemissektori kõrge võlatasemega, pärsib investeeringuid ja vähendab manööverdamisruumi võimalike majandusvapustuste korral. Võla suhet SKPsse, sealhulgas valitsemissektori võla suhet SKPsse, aitab üha enam vähendada suur SKP nominaalkasv, samas kui kodumajapidamiste ja finantssektoriväliste ettevõtete laenuvõtmine suureneb. Enamikus liikmesriikides väheneb võlakoormus kiiremini ettevõtlussektoris kui kodumajapidamiste sektoris. Mõned suure võlakoormusega riigid vähendavad oma kohustusi aeglasemalt kui väikese võlakoormusega riigid. Enamikus suure võlakoormusega riikides on valitsemissektori võlatase hakanud vähenema alles hiljuti. Olukord pangandussektoris on oluliselt paranenud, kuid jätkuvalt on probleeme. Enamikus liikmesriikides on kapitali suhtarvud märkimisväärselt paranenud ja viivislaenude maht on samuti oluliselt vähenenud. Ka pankade kasumlikkus ja turuväärtus on enamikus liikmesriikides taastunud, koos krediidivoogudega. Mõnes riigis on viivislaenude tase siiski jätkuvalt kõrge ja vähendab laenuandmisvõimet, samas kui väike kasumlikkus pärsib reservide kogumist ja kapitali pangasisesest tekitamist ning vähendab võimalusi hankida kapitali turult. Eluasemehinnad on enamikus liikmesriikides kiiresti tõusmas ja võimalikku ülekuumenemist on vaja jälgida. Hinnad on pärast kriisijärgset korrektsiooni varasemast haripunktis madalamad, kuid mõnel juhul on märke ülehindamisest. Märke võimalikust ülekuumenemisest ja hinnakasvu kiirenemisest on järjest suuremal arvul riikides, sealhulgas riikides, kus ei ole tuvastatud tasakaalustamatust ja kus need riskid ei põhjusta otsest probleemi. Mõnes riigis on eluasemehindade tõusul sotsiaalne mõju, mis osutab vajadusele suurendada investeeringuid asjakohastesse sotsiaaleluasemetesse ja anda muud eluasemetoetust. Tööhõive on Euroopas püsivalt suurenemas, kuid mõnes liikmesriigis on jätkuvalt nõrku kohti. Tööturud on jätkuvalt paranenud. Kuigi töötus on üldiselt vähenemas, on see mõnes riigis siiski endiselt suur, eelkõige noorte ja pikaajaliste töötute hulgas. Tööjõu alakasutamine on languses, kuid on jätkuvalt märkimisväärne isegi neis riikides, kus töötuse määr on madal. Palgasuundumused on enamikus liikmesriikides ja sektorites jätkuvalt mõõdukad. Vaesusrisk on üldiselt vähenemas, kuid on mõnes riigis suur. 3.2. Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse rakendamine Komisjon on erijärelevalve raames analüüsinud majandussuundumusi ja poliitikameetmeid, mida on võtnud riigid, kus esineb tasakaalustamatus või ülemäärane tasakaalustamatus. Nõukogu toetas erijärelevalve aruannetes esitatud järeldusi. Põhjaliku analüüsi ulatus ja vorm ning tasakaalustamatuse liigitus makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames on jäänud samaks. Selliste riikide arv, kus esineb tasakaalustamatus või ülemäärane tasakaalustamatus, on vähenemas. 2017. aastal tuvastati kuus liikmesriiki, kus esineb tasakaalustamatus, ja kuus liikmesriiki, kus esineb ülemäärane tasakaalustamatus. Neid 12 liikmesriiki analüüsiti põhjalikult ka 2018. aastal. Põhjaliku analüüsi käigus leiti, et ühes liikmesriigis ei esine tasakaalustamatust, kaheksas esineb tasakaalustamatus ja kolmes esineb ülemäärane tasakaalustamatus. 3. liites on kokkuvõtlikult esitatud liikmesriikide põhjalike analüüside tulemused . Tabel 1. 2017. ja 2018. aasta põhjalike analüüside tulemused 2017. aasta põhjalike analüüside tulemused 2018. aasta põhjalike analüüside tulemused Tasakaalustamatus puudub FI SI Tasakaalustamatus DE, IE, ES, NL, SI, SE BG, DE, IE, ES, FR, NL, PT, SE Ülemäärane tasakaalustamatus BG, FR, HR, IT, PT, CY CY, HR, IT Põhjaliku analüüsi tulemused osutavad, et riskid on paljudes riikides vähenenud, mistõttu tuleb läbi vaadata nende liigitus makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames. ·Sloveenias, kus 2017. aastal esines tasakaalustamatus, ei esinenud enam tasakaalustamatust. Stabiilsusriskid on vähenenud ja poliitikasoovituste rakendamine on viimasel kümnel aastal olnud üldiselt rahuldav ja kestab praegugi. ·Prantsusmaal, kus 2017. aastal esines ülemäärane tasakaalustamatus, esineb praegu tasakaalustamatus. Majandussuundumused ja tõhusad poliitikameetmed on aidanud järk-järgult lahendada olemasolevaid probleem, ja seepärast on riik liigitatud ümber madalama riski kategooriasse. ·Bulgaarias, kus 2017. aastal esines ülemäärane tasakaalustamatus, esineb praegu tasakaalustamatus, kuna poliitikameetmed ja soodne majanduskeskkond vähendavad tasakaalustamatust, eelkõige välist tasakaalustamatust. Tasakaalustamatuse püsivaks kõrvaldamiseks tuleb siiski teha täiendavaid jõupingutusi. Komisjon jälgib tähelepanelikult poliitilisi kohustusi, eelkõige järgmise riikliku reformikava raames, ja tasakaalustamatuse suundumusi erijärelevalve raames. ·Portugalis, kus 2017. aastal esines ülemäärane tasakaalustamatus, esineb praegu tasakaalustamatus, kuna poliitikameetmed ning soodsad makromajanduslikud ja finantstingimused vähendavad riske avaliku ja erasektori võla ning välisvõla seisukohast. Eelkõige on märkimisväärselt vähenenud töötuse määr, mis on praeguseks jõudnud kriisieelsele tasemele. Tasakaalustamatuse püsivaks kõrvaldamiseks tuleb siiski teha täiendavaid jõupingutusi. Komisjon jälgib tähelepanelikult poliitilisi kohustusi, eelkõige järgmise riikliku reformikava raames, ja tasakaalustamatuse suundumusi erijärelevalve raames. Põhjaliku analüüsi raames analüüsitud ülejäänud riikides on suundumused üldiselt soodsad. ·Nagu 2017. aastal, esineb Saksamaal, Iirimaal, Hispaanias, Madalmaades ja Rootsis ka praegu tasakaalustamatus. Nende riikide hulgast aitab soodne makromajanduslik keskkond vähendada tasakaalustamatust Iirimaal ja Hispaanias, kuigi hiljutised poliitikameetmed on olnud Hispaanias tagasihoidlikud ja ebaühtlased. Madalmaades on ametiasutused võtnud kindlad kohustused tasakaalustamatuse kõrvaldamiseks, kuid need tuleb veel realiseerida. Tasakaalustamatuse kõrvaldamiseks tehtavad edusammud on olnud piiratud Saksamaal, kus era- ja avaliku sektori investeeringutel, mis on küll suurenemas, on veel kasvuruumi. Ka Rootsis on edusammud piiratud, kuigi on esimesi märke eluasemehindade kasvu võimalikust pidurdumisest.

·Nagu 2017. aastal, esineb Küprosel, Horvaatias ja Itaalias ka praegu ülemäärane tasakaalustamatus. Horvaatias ja Itaalias on tasakaalustamatus vähenemas, millele aitavad kaasa reformid, soodsad majandustingimused ja pangandussektori riskide vähenemine. Poliitikameetmeid on siiski vaja veelgi kindlamalt rakendada, eelkõige Horvaatias. Küprosel ei ole täheldada olukorra tuntavat paranemist ja ka poliitikameetmete rakendamine on olnud üsna piiratud. 4. Liikmesriikide poliitikameetmed Praegune majandusolukord kajastab hiljuti tehtud reformidest saadud kasu ja pakub võimaluse astuda samme veel vajalike reformide elluviimiseks. Viimastel aastatel liikmesriikides läbi viidud struktuurireformidest saadud kasu on tunda kogu Euroopas. Selle konkreetne mõju töötuse vähenemisele, sissetulekute suurenemisele ja lähenemise jätkumisele tuleneb hiljutiste reformide erinevustest. Majanduse, avaliku halduse ja sotsiaalhoolekandesüsteemide edasine reformimine aitaks parandada Euroopa riikide majanduse ja ühiskonna vastupanuvõimet võimalikele tulevastele makromajanduslikele vapustustele. Käimasolevate struktuurimuudatuste kohandamine aitaks vähendada tootlikkuse erinevust ja parandada sotsiaalnäitajaid. Samuti aitaksid reformid tagada praeguse majanduskasvu jätkusuutlikkuse, kõrvaldades pakkumispoolsed piirangud. Kuigi majandusväljavaated on praegu soodsad, ei tohi jääda loorberitele puhkama. Võib võtta aega, enne kui reformide vilju saab maitsta täiel määral, kuid kogemused on näidanud, et reformid toimivad ja et praegused soodsad tingimused pakuvad õige keskkonna. Paljudel reformidel ei ole märkimisväärset rahalist kulu. Hoides lühiajalised majanduslikud kulud väiksed ja jaotades need õiglaselt saab suurendada nende tõhusust ja üldsuse toetust. Selleks on vaja ka meetmed hoolikalt järjestada ja koondada. Näiteks teatavatel töö- ja tooteturureformidel võivad olla lühiajalised kulud, kuid samas pikaajaline kasu, ja need reformid võivad üksteise mõju tugevdada. Lisaks saab neid toetada reformidega, mis parandavad riigi rahanduse kvaliteeti ja struktuuri, ja mõnes liikmesriigis olemaseoleva eelarvepoliitilise manööverdamisruumi kasutamisega. Üldiselt on reformide rakendamise poliitiline kulukus väiksem majanduslikult headel aegadel. See on veel üks mõjuv põhjus, miks ei tohi jätta kasutamata praeguse majandusolukorra pakutavaid võimalusi. Reformide tegemiseks on vaja asjakohast ettevalmistust ning piisavat haldus- ja tehnilist suutlikkust. Haldussuutlikkust, tõhusust ja kvaliteeti edendavad reformid võimaldavad teha muid reforme. Avaliku halduse reformidel on piiratud lühiajalised kulud ja need reformid võivad olla tõhusad majandustsükli mis tahes etapis. Need võivad vastastikku toetada muid hoolikalt ettevalmistatud reforme, mis toovad olulist kasu usalduse suurendamise kaudu ka lühiajalises perspektiivis. Kasust teavitamist, hoolimata sidusrühmade erinevatest huvidest ühisele seisukohale jõudmist ja ühisele hüvele keskendumist hõlbustab asjakohaste ametiasutuste korralik ettevalmistustöö. Mõne reformi õigeaegseks rakendamiseks võib olla vaja asjakohaseid õiguslikke ja tehnilisi (nt IT) tingimusi. Tuleb kindlaks määrata reformide saavutatavad ja mõõdetavad tulemused ning neid jälgida ja nendest teavitada. Komisjoni struktuurireformi tugiprogrammiga antakse liikmesriikidele märkimisväärset tehnilist toetust, et luua alus edukate reformide elluviimiseks (vt punkt 2). Riiklike sidusrühmade, sealhulgas sotsiaalpartnerite osalemine on esmatähtis edukate ja jätkusuutlike reformide elluviimisel. Sidusrühmade kaasvastutus reformide eest parandab rakendamise väljavaateid ja aitab saavutada sobivaid tulemusi, ka õigluse seisukohast. Kuigi on veel arenguruumi, on liikmesriigid astunud samme, et paremini kaasata sotsiaalpartnereid reformide ettevalmistamisse ja elluviimisese. Eesti, Läti, Leedu ja Slovakkia on kasutanud Euroopa Sotsiaalfondi toetust, et suurendada sotsiaalpartnerite suutlikkust panustada oluliste reformide ettevalmistamisse. Prantsusmaa valitsus kutsus sotsiaalpartnerid töötuskindlustusreformi üle läbirääkimisi pidama. Itaalia sotsiaalpartnerid sõlmisid uue lepingu ametiühingute esindatavuse kohta. Taanis aitab kolmepoolne leping täiskasvanuhariduse ja -koolituse kohta parandada oskuste täiendamist. Portugalis alustas valitsus pärast töösuhteid käsitleva rohelise raamatu avaldamist sotsiaalpartneritega arutelu tööturu killustumuse vähendamise meetmete üle. Madalmaades on sotsiaalpartnerid tihedalt seotud pensionisüsteemi reformiga. Mõnes liikmesriigis kaasatakse reformide ettevalmistamisse ka kodanikuühiskonna organisatsioonid. 4.1 Vastutustundlik eelarvepoliitika, tulemuslik ja õiglane maksustamine, finantsstabiilsus Peamiselt tänu kiirenevale majanduskasvule ja madalatele intressimääradele on valitsemissektori eelarvepuudujääk ja võlatase kogu ELis vähenemas. Veelgi paremate majandusväljavaadete taustal prognoosib komisjon, et järgmistel aastatel paraneb valitsemissektori nominaalne eelarvepositsioon ELis veelgi ning võla suhe SKPsse väheneb peaaegu kõigis liikmesriikides. Praegune toetav majanduskeskkond pakub võimaluse eelarvepuhvrite loomiseks, et tugevdada vastupanuvõimet majandusvapustustele. Eelarvejuhtimine on paranenud paljudes liikmesriikides ja edasine parendamine aitaks muuta riikide rahanduse jätkusuutlikumaks ja prognoositavamaks. Bulgaaria muutis hiljuti riigi rahanduse seadust, et viia see täielikult kooskõlla ELi nõuetega. Tšehhi Vabariigis on uus eelarvepoliitilise vastutuse seadus oluliselt tugevdanud eelarvejuhtimist. Leedu täpsustas riiklike kulueeskirjade kohaldamist ja eelarve-eesmärkide täitmise vastutust. Malta on kehtestamas tekkepõhist raamatupidamisarvestust kõigis valitsemisasutustes. Kõik liikmesriigid on loonud sõltumatud eelarvenõukogud, välja arvatud Poola ja Tšehhi Vabariik (viimases on veel vaja eelarvenõukogu liikmete ametissenimetamiseks parlamendi heakskiitu). Siiski on riiklikus eelarvejuhtimises jätkuvalt mõningaid probleeme. Mõnes liikmesriigis tuleks tugevdada sõltumatute eelarveasutuste majanduslikku sõltumatust. Föderaalse konstitutsioonilise korraga liikmesriikides tuleks eelarveplaneerimist paremini koordineerida valitsemistasandite vahel. Rangelt tehtavad kuluanalüüsid aitavad maksumaksjate raha tõhusamalt kasutada. Need võivad parandada avaliku poliitika tulemusi ja avalike vahendite jaotust poliitikaprioriteetide vahel, säilitades samas eelarvepoliitilise vastutuse. Kuluanalüüsid on käimas paljudes liikmesriikides. Näiteks Hispaanias tehti sõltumatule eelarveasutusele AIReF ülesandeks teostada analüüs kõigil valitsemistasanditel. Samuti on käimas mõned algatused väljaspool euroala, nt Bulgaarias tehakse kuluanalüüsi, milles keskendutakse mitme ministeeriumi ja omavalitsuse haldus- ja personalikuludele. Tuleb edendada nii era- kui ka avaliku sektori investeeringuid, et suurendada euroala kasvupotentsiaali. Avaliku sektori kulutuste puhul saab seda teha õige eelarvestruktuuri ja riigi rahanduse kvaliteedi parandamise kaudu. Mõni liikmesriik on võtnud vastu mitmeaastase kava avaliku sektori investeeringute suurendamiseks. Prantsusmaa võttis vastu mahuka investeerimiskava „Grand plan d'investissement 2018-2022“, et valmistada majandust ette tulevasteks väljakutseteks. Iirimaa täiendas oma kapitaliinvesteeringute kava 2018–2021, et kõrvaldada taristu kitsaskohad, mis tulenesid sellest, et kriisijärgsetel aastatel vähendati avaliku sektori investeeringuid sellistesse valdkondadesse nagu elamuehitus, transport ja veetaristu. Saksamaa on teinud edusamme taristuinvesteeringute mahu- ja planeerimispiirangute kõrvaldamisel teatavates sektorites, nt transpordisektoris. Tuleb jätkata jõupingutusi erainvesteeringute kaasamiseks, sealhulgas avaliku ja erasektori partnerluse kaudu. Tuleb ellu viia tervishoiu- ja pensionireformid, et säilitada kummagi süsteemi jätkusuutlikkus, kättesaadavus ja kvaliteet, tagades samas tervishoiu ja pensionide piisavuse. Võttes arvesse üle 60aastaste osakaalu suurenemist elanikkonnas ning tehnoloogilist progressi tervishoiusektoris, on tervishoid ja pensionid kõige suuremad ja kiiremini kasvavad avaliku sektori kuluvaldkonnad. Paljudes liikmesriikides on jätkuvalt probleemiks mitteametlikud tasud, et saada tervishoiuteenuste puhul erikohtlemist ja neile teenustele parem juurdepääs. Sellel on oluline negatiivne mõju võrdsele juurdepääsule tervishoiuteenustele ja tervishoiu jätkusuutlikkusele. Enamik liikmesriike on viimastel aastatel võtnud meetmeid pensionide ja tervishoiu valdkonnas, kuid edusammud näivad üsna tagasihoidlikud. Slovakkia parandab tervishoiusüsteemi kulutõhusust, sealhulgas rakendades selleks kulutõhususe projekti, mis näib olevat toonud kaasa teatavad positiivsed ja konkreetsed muutused kokkuhoiu seisukohast. Taani on vastu võtnud uued algatused, et ergutada inimesi loobuma ennetähtaegselt pensionile jäämise kavast ja lükata edasi pensionile jäämist, ning ka Leedu ja Portugal käivitasid reformid, et piirata nende pensionisüsteemide teatavate aspektide negatiivset mõju eelarve pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Neid häid tavasid tuleb järgida laiemalt, et säilitada riigi rahanduse jätkusuutlikkus ning seeläbi tagada elanikele asjakohane tervishoid ja pensionid, ka põlvkondadevahelise õigluse huvides. Õiglased ja majanduskasvu soodustavad maksusüsteemid võivad aidata edendada erainvesteeringuid, parandada ettevõtluskeskkonda, soodustada tööhõivet, vähendada ebavõrdsust ja aidata kaasa keskkonnasäästliku majanduse arengule. Belgia rakendab järk-järgult maksukoormuse tööjõult ümbersuunamise poliitikat. Prantsusmaal muudetakse tööhõive ja konkurentsivõime maksuvähendus alaliseks tööandjate sotsiaalkindlustusmaksete kärpeks koos täiendava vähendusega kõige madalamate palkade puhul. Läti ja Ungari on pisut vähendanud madalapalgaliste inimeste suhteliselt suurt maksukiilu. Rootsis on maksumeetmetega toetatud keskkonnasäästlikumat majandust. Agressiivne maksuplaneerimine toob Euroopa maksumaksjatele märkimisväärset kahju. ELi õigusaktide ülevõtmine aitab sellist maksuplaneerimist piirata. ELis kasumi ümberpaigutamise tõttu saamata jäänud tulu on hinnanguliselt 50–70 miljardit eurot. Agressiivne maksuplaneerimine moonutab ettevõtete võrdseid tingimusi ja suunab vahendid ebaõiglaselt eemale valitsuste kulueesmärkidest. Maksualaseid kuritarvitusi saab ohjata riikliku maksuõiguse tugevdamise, läbipaistvuse suurendamise ja valitsustevahelise koostöö tõhustamisega. Belgia, Küpros, Malta ja Madalmaad muudavad oma maksusüsteemide aspekte, mis seni on hõlbustanud agressiivset maksuplaneerimist. Iirimaal on avalikuks aruteluks esitatud soovitused äriühingute tulumaksu seadustiku sõltumatuks läbivaatamiseks. 2018. aasta lõpuks peavad liikmesriigid võtma siseriiklikusse õigusesse üle maksustamise vältimise vastase direktiivi sätted. Pangandussektori tugevdamiseks ja viivislaenude suure mahu vähendamiseks võetud meetmed hakkavad vilja kandma ja neid tuleb veelgi tugevdada. Nõukogu leppis 2017. aasta juulis kokku ELi tegevuskavas, et vähendada viivislaenude mahtu pangandussektoris ja hoida ära uute viivislaenude teket tulevikus. Tuleb aktiivselt jätkata pangandusjärelevalvealaste meetmete võtmist, maksejõuetuse ja võla sissenõudmise raamistike reformimist, langenud väärtusega vara järelturu arendamist ja pangandussektori ümberkorraldamist, et parandada pankade kasumlikkust, rahapoliitika ülekandumist ja majandustegevuse rahastamist. Itaalia jõupingutused, sealhulgas viivislaenude väärtpaberistamise skeemi loomine, on mõjusad. Sloveenia keskpank andis välja abivahendi viivislaenude ärahoidmiseks, tuvastamiseks ja haldamiseks. Ka Iirimaa ja Horvaatia on edendanud viivislaenude likvideerimist, nt maksueeskirjade muudatuste abil. Mõnes liikmesriigis on viivislaenude tase siiski jätkuvalt kõrge, mis pärsib eelkõige väiksemate pankade kasumlikkust. 4.2 Vastupidavad ja kaasavad tööturud, haridussüsteemid ja sotsiaalpoliitikad Kuigi tööhõive määr on Euroopas praegu kõigi aegade kõrgeim ning vaesus ja sotsiaalne tõrjutus on hakanud vähenema, on jätkuvalt olulisi probleeme. Töötute ja suhtelises vaesuses elavate inimeste arv on ikke veel liiga suur, mis näitab, et majanduse elavnemine ei ole veel jõudnud kõikidesse ühiskonna ja majanduse osadesse. Lisaks minevikutaagast ülesaamisele peavad tööturud ning sotsiaal- ja haridussüsteemid kohanduma üleilmastumise ja tehnoloogilise progressi väljakutsetega. Jätkusuutlikud ja kaasavad sotsiaalkaitsesüsteemid on majandusvapustuste leevendamise seisukohast kesksel kohal. Kooskõlas Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtetega peaks kõigil töötajatel olema juurdepääs sotsiaalkaitsele, olenemata nende töösuhte laadist ja kestusest. Kuid suurenev tööjõu liikuvus ja uued tööhõivevormid on suundumused, mida sotsiaalkaitsesüsteemid ei suuda hõlpsasti arvesse võtta. Taani, Prantsusmaa, Itaalia, Poola ja Portugal alustasid selles vallas reforme, nt laiendades sotsiaalõiguste ja töötuhüvitiste katvust ebatüüpilises töösuhtes olevatele inimestele ja füüsilistest isikust ettevõtjatele. Portugalis hõlmab see kavasid hüvitiste saajate aktiviseerimise edendamiseks, näiteks tööhõive- ja sotsiaaltalituste koostöö parandamise kaudu. Belgia võtab meetmeid, et täiendavalt toetada füüsilisest isikust ettevõtjatel pensioni kogumist ja vähendada nende sotsiaalkindlustusmakseid nende tegevuse alguses. Rootsis saavad töötajad lisaks kohustuslikule töötuskindlustusele valida ka riigi toetatava lisakindlustuse. Prantsusmaa tegi teatavaks töötushüvitiste süsteemi reformi, et julgustada ettevõtteid kasutama pikaajalisemaid töölepinguid.

Tekstikast 1. Jätkusuutlikud, piisavad ja tulemuslikud sotsiaalsed turvavõrgud Euroopas Mitu Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtet, eelkõige põhimõtted 12 ja 14, rõhutavad piisava sotsiaalkaitse olulisust. Piisav sotsiaalkaitse, sealhulgas vanaduspension, tervishoid, töötushüvitised ja sotsiaaltoetused, on esmatähtis, et leevendada inimeste ja perede raskusi, kui nad kaotavad töö või neid tabavad muud saatuselöögid. See on eriti oluline elanikkonna vananemise, tehnoloogia arengu ja üleilmastumise tõttu muutuvas maailmas, et toetada inimesi karjäärialastel üleminekutel ning aidata neil täielikult ära kasutada võimalusi ja saada üle probleemidest, mis kiiresti muutuva majandusega kaasnevad. Üldiselt on edukaks majanduseks esmatähtis piisav ja tõhus sotsiaalkaitse ning hästi toimivad tööturud, mis aitavad luua kvaliteetseid töökohti ja tagada jätkusuutliku majanduskasvu. Sotsiaalkaitsesüsteemide pikaajalist eelarvesuutlikkust saab tagada üksnes juhul, kui sotsiaalkaitsele omane riskide jagamine toetud laiale alusele. Paljud liikmesriigid ajakohastavad sotsiaalkaitsesüsteeme ning parandavad selleks hüvitiste ja teenustega kaetust ning nende piisavust, eelkõige ebatüüpilises töösuhtes olevate töötajate puhul, ja toetavad aktiivselt tööturul osalemist. Mitmed liikmesriigid, nagu Itaalia, Taani, Läti, Portugal ja Prantsusmaa, laiendasid eelmisel aastal sotsiaalkaitset füüsilisest isikust ettevõtjatele. Samuti võtavad liikmesriigid meetmeid tööturul osalemise aktiivsemaks toetamiseks, sageli keskendudes konkreetsetele rühmadele. Slovakkia rakendab ambitsioonikat tegevuskava, et pakkuda pikaajalistele töötutele nende vajadustele vastavaid teenuseid. Hispaanias on loodud sotsiaalse kaasamise võrgustik, mis koordineerib sotsiaal- ja tööhõivetalituste koostööd. Kuid üldiselt on vaja laiaulatuslikumat ja ühtsemat lähenemisviisi, et lahendada liikmesriikide ühiseid probleeme. Märkimisväärne töökohtade loomine viimastel aastatel on sellele juba kaasa aidanud. Kuigi tööl käimine on jätkuvalt parim vahend vaesuse vastu, elavad ligi 10 % töötajatest nn palgavaesuses. Muutuvate tööturgude kontekstis nende osakaal aeglaselt kasvab. Lisaks tuleb märkida, et mõnes liikmesriigis on suurenemas vaesuse sügavus ja püsivus, mis osutab puudujääkidele sotsiaalkaitse ülesehituses ja rakendamises. Itaalias kehtestati 2017. aasta märtsis ühtne miinimumsissetulekutoetuse süsteem ja 2018. aasta eelarveseaduses eraldati struktuurselt selleks täiendavaid vahendeid. Portugal tegi olulised muudatused miinimumsissetulekusüsteemis, et suurendada selle suutlikkust integreerida ja kaitsta vaesuses elavaid inimesi, tegemata neil vahet kodakondsuse alusel. Kuigi sotsiaaltoetus on vajalik, et tagada puuduses elavatele inimestele elamisväärne elu, peaks see olema viimane abinõu, mis aitab inimestel taas muutuda aktiivseks ühiskonnaliikmeks. Maksu- ja hüvitiste süsteemide struktuuri parandamine, mis aitab edendada võrdseid võimalusi hariduses ja koolituses, tagades juurdepääsu kvaliteetsetele sotsiaalteenustele ja tervishoiule, ja soolise võrdõiguslikkuse edendamine võib aidata vähendada ebavõrdsust ja vaesust, samuti nende ülekandumist põlvkonnalt põlvkonnale. Seoses uute töövormide tekkega tuleb kohandada tööturuasutusi. Vajadus paindlikkuse järele, et kohaneda muutuvate tööturu vajadustega, tuleb viia tasakaalu töötajate ja nende perede turvalisusvajadusega, et hoida ära tööturu killustumist. Näiteks Leedu võttis vastu tööseadustiku põhjaliku reformi, et ühtlustada töösuhte lõpetamise eeskirju, vähendades samas tähtajaliste töölepingute maksimaalset kestust, suurendades töötushüvitisi ja soodustades kollektiivläbirääkimisi. Rahvastiku vananemisega kaasneb tööjõu pakkumise vähenemine, mis seab surve alla aktiivse elanikkonna, kes peab tagama pensionisüsteemide jätkusuutlikkuse ja piisavuse. Järgmistel aastatel lähevad pensionile suured elanikerühmad. Sellega seoses on esmatähtis suurendada tööjõus osalemist ja tööviljakust. Oluliselt on võimalik suurendada naiste, eakate, madala kvalifikatsiooniga töötajate, puudega inimeste ja rändetaustaga inimeste tööhõivet. Nende elanikerühmade tööhõive suurendamiseks tuleb muu hulgas vähendada töömotivatsiooni pärssivaid asjaolusid, pakkuda vajadustele vastavat haridust ja koolitust, võimaldada paindlikku tööaja korraldust ning tagada juurdepääs taskukohastele ja kvaliteetsetele tervishoiu-, lapsehoiu- ja muudele hooldusteenustele. Paindlikku tööaja korraldust ja hooldusteenuste kättesaadavust edendavaid meetmeid on võtnud näiteks Tšehhi Vabariik, Luksemburg, Rumeenia ja Slovakkia. Saksamaa ja Austria soodustavad pikemat tööiga, võimaldades eakatele töötajatele paindlikumat üleminekut pensionile. Paljud riigid, sealhulgas Saksamaa, Taani, Soome ja Rootsi, on võtnud meetmeid rändetaustaga inimeste tööturule integreerimiseks. Töötajate oskusi tuleb ajakohastada vastavalt tööturu vajadustele kogu tööea jooksul. Noorte eurooplaste põhioskused on vähenenud mitmes liikmesriigis ja hariduse kättesaadavaus on sageli ebaühtlane. Tuleb ajakohastada haridussüsteeme ja rohkem avada need ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele, et inimesed muutuksid aktiivseks ja elaksid täisväärtuslikku tööelu, ja viia need süsteemid kooskõlla tööturu vajadustega. On tehtud ulatuslikke jõupingutusi haridussüsteemide ajakohastamiseks kõigil tasanditel, et pakkuda tulevikuväljavaateid nii noortele kui ka eakatele. Koos pideva täiend- ja ümberõppega aitaks see ära hoida oskuste nappust ja nende mittevastavust tööturu vajadustele, mis on probleem eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks. Mõni liikmesriik on selle väljakutse vastu võtnud. Iirimaal on avaliku sektori kulutused haridusele naasmas kriisieelsele tasemele ja tugevdatakse haridussüsteemi. Taanis on käimas laiaulatuslik haridusreform, et parandada õppetulemusi ja tõsta haridustaset. Horvaatias on käivitumas koolide digiülemineku katseprojekt. Lisaks varem võetud meetmetele esitas Portugal hiljuti programmi täiskasvanute oskuste ja kvalifikatsiooni täiendamiseks. Tekstikast 2. Töötajate võimaluste avardamine Euroopas paremate oskuste abil Mitu Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtet, eelkõige põhimõte 1, rõhutavad hariduse, koolituse ja elukestva õppe kättesaadavuse olulisust. Euroopa heaolu sõltub suuresti tema tööjõu oskustest. Haridus ja koolitus on majanduskasvu, töökohtade loomise ja vastupanuvõime mootoriks. Euroopa on saavutamas strateegia „Euroopa 2020” eesmärke nii koolist väljalangemise vähendamise kui ka kolmanda taseme hariduse omandamise valdkonnas ning liikmesriigid võtavad meetmeid, et ajakohastada haridus- ja koolitussüsteeme, et parandada põhioskusi, võtta kutsehariduses ja -koolituses ning kõrghariduses paremini arvesse tööturu vajadusi, laiendada õpipoisiõpet ja suurendada selle kvaliteeti ning valideerida väljaspool ametlikku süsteemi omandatud oskusi. Kooskõlas nõukogu soovitusega, mis käsitleb oskuste täiendamist, peaksid liikmesriigid kavandama asjakohased meetmed 2018. aasta keskpaigaks. Komisjon on teinud ettepaneku esitada need sel kevadel riiklike reformikavade osana ja teeb kokkuvõtted kehtivate aruandlusmenetluste raames. Kuid jätkuvalt on palju probleeme. Tööandjatel on raske leida õigete oskustega töötajaid. Väheste oskustega ja madala kvalifikatsiooniga inimestel on suurem oht jääda töötuks, sattuda vaesusse, terviseprobleemide küüsi ja sotsiaalsesse tõrjutusse ning jääda eemale demokraatlikust osalemisest. Ainult pooled neist töötavad, võrreldes 80 %ga kõrge kvalifikatsiooniga töötajate puhul, mis pärsib tööjõu pakkumist ja tööviljakust. Ebapiisavate haridustulemuste peamiseks teguriks on jätkuvalt ebasoodne sotsiaalmajanduslik olukord. Tehnoloogiliste muutuste ja rahvastiku vananemise tõttu tuleb investeerida ümber- ja täiendõppesse, kuid üksnes iga kümnes täiskasvanu kasutab õppimisvõimalust ja paljud ei arenda oskusi, mida on vaja digiülemineku eeliste kasutamiseks. Seepärast edendatakse Euroopa sotsiaalõiguste samba esimese põhimõttega juurdepääsu kvaliteetsele haridusele ja koolitusele elukestva õppe raames, mis võimaldab inimestel täiel rinnal osaleda ühiskonnas. Selle põhimõtte järgimisel on esmatähtis täielikult rakendada 2016. aastal käivitatud uut oskuste tegevuskava. Selle kümme meedet keskenduvad peamistele väljakutsetele, toetades vähese kvalifikatsiooniga täiskasvanute põhioskuste omandamist (oskuste täiendamise meede), edendades investeeringuid digioskustesse (riiklikud digivaldkonna oskuste ja töökohtade edendamise koalitsioonid), vähendades õpetatavate oskuste ning teenuste- ja tööstussektoris vajatavate oskuste mittevastavust (oskustealase valdkondliku koostöö kava), parandades oskuste ja kvalifikatsioonide läbipaistvust (Euroopa kvalifikatsiooniraamistik, Europass), ajakohastades kutseharidust ja -koolitust, suurendades samas selle atraktiivsust ja tegeledes ajude äravoolu probleemiga kogu ELis, samuti edendades ELi kodanike võtmepädevusi. Komisjon jätkab 2018. aastal koostööd OECDga, et toetada oskuste arendamise strateegiaid vastavates liikmesriikides ja võtta eri meetmeid, mis keskenduvad kutseharidusele ja -õppele, võttes arvesse tööturu konkreetseid vajadusi. Komisjon määras 2017. aasta novembris kindlaks Euroopa haridusruumi perspektiivi. Selle raames aitab tihedam piiriülene koostöö ja suurem liikuvus parandada õpetamise ja õppimise kvaliteeti, täiendades noorte oskusi ja hõlbustades neil töö leidmist. Samuti esitas komisjon 17. jaanuaril 2018 digihariduse tegevuskava. 4.3 Kvaliteetsed investeeringud, suurem tootlikkus, konkurentsivõime Tänu soodsatele rahastamistingimustele ja helgematele majandusväljavaadetele, mis on osaliselt tingitud investeerimistõkete kõrvaldamisest, on investeeringud hakanud suurenema. Investeerimistingimused on hiljuti paranenud, mida iseloomustavad ebakindluse vähenemine, ettevõtete finantsvõimenduse piiramise surve taandumine, soodsad rahastamistingimused ja kogunõudluse väljavaadete paranemine. Samal ajal on koguinvesteeringute ja eelkõige avaliku sektori investeeringute osakaal SKPs ikka veel suhteliselt väike. Investeeringud immateriaalsesse varasse suurenevad, kuid madalalt tasemelt. Kooskõlas Euroopa investeerimiskavaga astutakse samme struktuursete investeerimistõkete kõrvaldamiseks. Investeerimiskava kolmanda sambaga edendatakse investeerimistõkete kõrvaldamist ja õigusraamistiku suuremat prognoositavust, et säiliks investorite huvi Euroopa vastu. Euroopa majanduste konkurentsivõime suurendamiseks on esmatähtis tugevdada tööturureforme ja innovatsiooni edendavaid reforme. Kuigi reguleerimise suuri kulusid ja halduskoormust on hiljuti vähendatud, pärsivad need jätkuvalt ettevõtluskeskkonda. Institutsioonilised puudused hõlmavad avaliku halduse ebatõhusust, halduskoormust ja korruptsiooni, samuti kõrvelekaldeid õigusriigi põhimõttest ja kohtusüsteemide ebatõhusust. Konkurents teenustesektoris suureneb jätkuvalt, mis tagab kasu digiteerimisest, tõhusamad väärtusahelad, parema valiku ja madalamad hinnad. Soome on teinud märkimisväärseid edusamme õigusraamistiku parandamisel ja halduskoormuse vähendamisel, et veelgi suurendada konkurentsi teenustesektoris, sealhulgas teinud edusamme jagamismajanduse teenusepakkujaid reguleeriva raamistiku kehtestamisel. Slovakkia võttis vastu meetmepaketi ettevõtluskeskkonna parandamiseks ja investeeringute edendamiseks, mis tuleb rakendada 2019. aastaks, ja Prantsusmaa omakorda vähendas ettevõtete kõrget maksukoormust. Ettevõtluskeskkonna puudusi süvendab haldussuutlikkuse nõrkus. Hispaanias, Ungaris ja Rumeenias parandatakse riigihankeraamistikku. Portugal võttis meetmeid maksevõimetus- ja maksumenetluste toimimise parandamiseks. Küpros ja Tsehhi Vabariik teevad edusamme e-valitsusteenuste käivitamisel ning Sloveenia võttis vastu eeskirjad, mis peaksid kiirendama ehituslubade andmise korda ja suurendama investorite õiguskindlust, pakkudes seeläbi suuremaid investeerimisstiimuleid. Mõnes Euroopa osas on korruptsioon jätkuvalt kasvupidur, mis põhjustab ettevõtetele ebakindlust, aeglustab haldusmenetlusi ning tekitab ühiskonnale ja majandusele täiendavaid kulusid. 37 % ettevõtetest üle kogu Euroopa märgib, et korruptsioon on äritegevuses probleemiks, kusjuures mõnes liikmesriigis on see probleem eriti terav. Nende probleemide lahendamiseks on riiklikul tasandil võetud mõningaid meetmeid. Itaalia tegi jõupingutusi avaliku halduse parandamiseks ja võttis vastu olulised korruptsioonivastased õigusaktid. Ka Hispaania tegi edusamme läbipaistvus- ja korruptsioonivastase raamistiku rakendamisel. Leedu ja Itaalia on vastu võtnud uued õigusaktid rikkujatest teatajate kaitseks ja mitmes liikmesriigis on need kaalumisel. Juurdepääs rahastamisele, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul, on kogu Euroopas paranemas. Pangavälisel rahastamisel on idufirmade puhul ja edukate ettevõtete kasvatamisel oluline roll. Riski- ja kasvukapitalipõhine rahastamine on väiksemates riikides ja isegi väljaspool suurte riikide finantskeskusi alles lapsekingades. Portugali võetud meetmed kapitali kättesaadavuse parandamiseks, nt uute rahastamisvahendite kehtestamine, on hea näide sellistest jõupingutustest. Samamoodi pakub Sloveenia uusi rahastamismeetmeid VKEdele, et parandada nende juurdepääsu alternatiivsetele rahastamisallikatele. Küpros rakendab majanduskasvu tegevuskava, mis hõlmab raamistikku suurte investeeringute ligimeelitamiseks ja hõlbustamiseks.

Positiivseid näiteid tootlikkuse kasvu edendamisest tuleb järgida. Eri liikmesriikides on võetud julgustavaid meetmeid, et lahendada probleeme, mis vähemalt teataval määral on riigipõhised. Luksemburg tugevdas majanduse mitmekesistamist, kaotades sealjuures takistused investeeringutele ja innovatsioonile. Belgias edendatakse mitmete meetmetega investeeringuid teadmistepõhisesse kapitali, eelkõige meetmetega, mis aitavad suurendada digitehnoloogiate kasutuselevõttu ja levitada innovatsiooni. Hispaania on astunud esimesi samme teadus- ja innovatsioonisüsteemi juhtimise parandamiseks. Taani kehtestas tootlikkuse suurendamise ja ettevõtluskeskkonna parandamise programmi ning Poola ja Läti tegid investeeringute edendamiseks maksukärpeid. Saksamaal toetab pädevuskeskuste võrgustik VKEde digiteerimist ja digikeskused hõlbustavad idufirmade, VKEde, majandussektori, teadusasutuste ja ametiasutuste koostööd. Idufirmade ökosüsteemi toetuseks kehtestas Eesti valitsus uue viisaprogrammi ELi-väliste ettevõtjate jaoks, kes soovivad asutada Eestis idufirma. Madalmaades edendatakse paljude meetmetega ringmajanduse arengut, sealhulgas riigihangete kaudu. 5. Edasised sammud Euroopa poolaasta pakub võimaluse pidada pidevat arutelu komisjoni, liikmesriikide, sotsiaalpartnerite ja sidusrühmade vahel igal tasandil kogu aasta jooksul. Täna avaldatud riigiaruanded tuginevad nii tehnilisel kui ka poliitilisel tasandil valitsuste, ametiasutuste ja sidusrühmadega peetud põhjalikel aruteludel, sealhulgas 2017. aasta detsembris toiminud kõrgetasemelistel kahepoolsetel kohtumistel. Nende tulemused esitatakse liikmesriikide pealinnades asuvates komisjoni esindustes ja neid arutatakse täiendavalt kahepoolsetel kohtumistel. Komisjoni asepresidendid ja volinikud külastavad liikmesriike, et kuulata valitsuste, parlamentide, sotsiaalpartnerite ja muude sidusrühmade seisukohti riigiaruannetes esitatud analüüsi kohta. Komisjon arutab riigiaruannete kokkuvõtvaid järeldusi ka Euroopa Parlamendiga. Järgmise sammuna peavad liikmesriigid tuvastatud probleeme silmas pidades esitama aprilli keskpaigaks riiklikes reformikavades oma majanduslikud ja poliitilised prioriteedid. Selleks et probleemidele asjakohaselt ja jätkusuutlikult reageerida, soovitab komisjon, et reformikavade koostamisel võetakse arvesse kõigi oluliste sidusrühmade (nt sotsiaalpartnerid, piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused ning vajaduse korral kodanikuühiskonna organisatsioonid) seisukohti. 1. liide. Makromajandusliku ja eelarvelise tasakaalustamatuse terviklik järelevalve

Makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlus Stabiilsuse ja kasvu pakt

(keskpika perioodi eelarve-eesmärk / ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus) Märkused AT Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareeglit BE Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareeglit BG Tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk ületatud CY Ülemäärane tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk saavutatud; kohaldatakse võlareegliga seotud üleminekukorda CZ Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk ületatud DE Tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk ületatud; kohaldatakse võlareeglit DK Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk saavutatud EE Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata EL Kohaldatakse sihtotstarbelist finantsabiprogrammi IE Tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk saavutatud; kohaldatakse võlareegliga seotud üleminekukorda ES Tasakaalustamatus Paranduslik osa ülemäärane eelarvepuudujääk, kõrvaldamise tähtaeg: 2018 FR Tasakaalustamatus Paranduslik osa ülemäärane eelarvepuudujääk, kõrvaldamise tähtaeg: 2017 Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareegliga seotud üleminekukorda HR Ülemäärane tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareeglit HU Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareeglit IT Ülemäärane tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareeglit LT Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk saavutatud LU Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk ületatud LV Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata MT Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk saavutatud NL Tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk ületatud PL Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata PT Tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareegliga seotud üleminekukorda SI Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareegliga seotud üleminekukorda SE Tasakaalustamatus Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk ületatud SK Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata RO Ennetav osa Kohaldatakse märkimisväärse kõrvalekalde menetlust FI Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareeglit UK Ennetav osa Keskpika perioodi eesmärk veel saavutamata; kohaldatakse võlareegliga seotud üleminekukorda (*) Teise majanduse juhtimise paketi (määrus nr 473/2013) alusel esitatud soovitused, mis käsitlevad valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegse korrigeerimise tagamiseks võetavaid meetmeid, puudutavad ainult euroala liikmesriike.



2. liide. Strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisel tehtud edusammud Strateegia „Euroopa 2020” eesmärk

ELi puhul 2010. aasta andmed Viimased saadaolevad andmed 2020. aastal, lähtudes viimatistest suundumustest 1. 20–64aastaste tööhõive määra suurendamine vähemalt 75 %-ni 68,6 % 72,3 % (2017. aasta kolmas kvartal) Eesmärk tõenäoliselt saavutatakse 2. Teadus- ja arendustegevusse tehtavate avaliku ja erasektori investeeringute suurendamine 3 %-ni SKPst 1,93 % 2,03 % (2016) Eesmärki tõenäoliselt ei saavutata 3a. Kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamine vähemalt 20 % võrreldes 1990. aastaga Vähendamine 14 % Vähenemine 23 % (2016) Eesmärk tõenäoliselt saavutatakse 3b. Taastuvenergiaallikate osakaalu suurendamine energia lõpptarbimises 20 %-ni 12,5 % 17,04 % (2016) Eesmärk tõenäoliselt saavutatakse 3c. Sammude astumine energiatõhususe suurendamiseks 20 % võrra 5,7 % (primaarenergia tarbimine) 16,0 % (2016) (primaarenergia tarbimine) Eesmärk tõenäoliselt saavutatakse 4 a. Koolist väljalangemise määra viimine allapoole 10 % 13,9 % 10,7 % (2016) Eesmärk tõenäoliselt saavutatakse 4b. Kolmanda taseme haridusega inimeste osakaalu suurendamine 30–34aastaste hulgas vähemalt 40 %-ni 33,8 % 39,1 % (2016) Eesmärk tõenäoliselt saavutatakse 5. Vähemalt 20 miljoni inimese väljaaitamine vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohust Kasv 0,5 miljonit (võrreldes baasaastaga 2008) Kasv 1 miljonit (võrreldes baasaastaga 2008) Eesmärki tõenäoliselt ei saavutata



3. liide. Liikmesriikide põhjalike analüüside tulemused Bulgaarias esineb tasakaalustamatus. Finantssektori haavatavusega kaasneb ettevõtete suur võlakoormus ja viivislaenude maht, kusjuures tööturg ei ole täielikult kohandunud. Netovälispositsioon on samas paranenud, mis on peamiselt tingitud jooksevkonto ülejäägist. Ametiasutused on teinud edusamme pärast varade kvaliteedi ja bilansi läbivaatamist esitatud soovituste rakendamisel, kuid nõrga juhtimise, varade kvaliteedi ja järelevalvega seotud varasemad probleemid ei ole veel täielikult lahendatud. Tugev majanduskasv on toetanud finantsvõimenduse pidevat vähendamist erasektoris ja veelgi vähendanud viivislaenude osakaalu, kuid viivislaenude maht on ettevõtlussektoris ikka veel suur. Tööturud on jätkuvalt paranenud, hoolimata püsivatest struktuursetest probleemidest, nagu mittetöötavate ja mitteõppivate noorte suur osakaal ning tööjõu nappus ja mittevastavus. Tasakaalustamatuse peamiste põhjustega tegelemiseks on võetud mõningaid poliitikameetmeid, kuid vaja on teha täiendavaid edusamme, et kõrvaldada allesjäänud nõrgad kohad finantssektoris, sealhulgas veelgi parandades pankade ja pangandusvälise sektori järelevalvet, tegeledes raskesti hinnatavate varadega ja grupitasandi järelevalvega ning viies lõpule maksejõuetusraamistiku reformi. Horvaatias esineb ülemäärane tasakaalustamatus. Haavatavus on seotud avaliku sektori, erasektori ja välisvõla kõrge tasemega, mis on suuresti nomineeritud välisvaluutas, samal ajal kui potentsiaalne majanduskasv on aeglane. Tugev majanduskasv, mis ületab hinnangulist potentsiaali, aitab võlataset vähendada: nii avaliku sektori, erasektori kui ka välisvõla suhtarvud vähenevad kiiresti. Püsib suur negatiivne netovälispositsioon, kuid see on tänu jooksevkonto ülejäägile paranenud. Tugev majanduskasv toetas võla vähendamist veelgi ning finantsvõimenduse vähendamise tempo peaks aeglustuma, kuna kodumajapidamistesse ja ettevõtetesse suunatavad krediidivood hakkasid suurenema. Valitsemissektori võlg jõudis haripunkti 2014. aastal ja väheneb praegu, millele aitab kaasa tugev SKP kasv ja nominaalse eelarvepuudujäägi vähenemine. Pangandussektori kasumlikkus üha suureneb ja viivislaenude maht väheneb jätkuvalt. Ettevõtete ja kodumajapidamiste riskipositsioon välisvaluuta (peamiselt euro) suhtes on siiski jätkuvalt haavatavuse allikaks. Kuigi majanduskeskkond paraneb, on aeglaselt edenenud selliste poliitikameetmete vastuvõtmine, mille eesmärk on kõrvaldada makromajanduslik tasakaalustamatus, sealhulgas ikka veel madala kasvupotentsiaali tõstmise kaudu. Küprosel esineb ülemäärane tasakaalustamatus. Viivislaenude väga suur osakaal koormab finantssektorit ning era- ja avaliku sektori võlg ja välisvõlg pidurdavad majandust, millele lisanduvad jätkuvalt suhteliselt suur (kuigi vähenev) töötus ja vähene potentsiaalne majanduskasv. Jooksevkonto on endiselt puudujäägis, mis on suurenemas, ja see ei võimalda tuua suuri netoväliskohustusi jätkusuutlikule tasemele. Erasektori võlatase väheneb üksnes aeglaselt ja erasektorisse suunatavad krediidivood on hoolimata erasektori väga kõrgest võlatasemest hakanud suurenema. Pankade jõupingutused laenude restruktureerimisel, tugev tsükliline majanduskasv ja varasemate reformide rakendamine on aidanud viivislaenude mahtu vähendada, kuid see on jätkuvalt väga suur. Puudused lepingute jõustamises, ebatõhus kohtusüsteem, kitsaskohad sundvõõrandamist ja maksejõuetust käsitlevate õigusaktide rakendamisel ning nõrk tagasimaksedistsipliin takistavad erasektori finantsvõimenduse vähendamist ja viivislaenude osakaalu vähenemist. Konservatiivne eelarvepoliitika ja aktiivne võlahalduspoliitika kiirendasid avaliku sektori võlataseme langetamist. Vaja on jätkata reformide elluviimist, et eelkõige vähendada avaliku sektori võlga, parandada konkurentsivõimet, kiirendada viivislaenude vähendamist ja suurendada kasvupotentsiaali. Prantsusmaal esineb tasakaalustamatus. Tootlikkuse aeglase kasvu tingimustes tuleneb suurest avaliku sektori võlast ja nõrgast konkurentsivõimest haavatavus, millel on piiriülene mõju. Tagasihoidlik palgakasv toetab kulupõhise konkurentsivõime jätkuvat paranemist. Vähene tootlikkuse kasv on seevastu ohu märk. Tööturu ebapiisav reageerimine muutuvatele nõudlus- ja pakkumistingimustele ning ettevõtluskeskkonna mõned elemendid pärsivad jätkuvalt mittekulupõhist konkurentsivõimet. Valitsemissektori võla suhe SKPsse suurenes 2017. aastal veelgi, kuid peaks prognooside kohaselt 2018. ja 2019. aastal stabiliseeruma. Seega on varasemad negatiivsed suundumused nõrgenenud, majandustingimused paranevad ja reformid koguvad hoogu. Hiljuti teatavaks tehtud ja võetud poliitikameetmetel võib olla positiivne riigisisene ja piiriülene mõju keskpikas perspektiivis. Edusamme on tehtud mitmel rindel, sealhulgas tööturgude ja maksustamise valdkonnas, samas kui ettevõtluskeskkonna, kutsehariduse ja -õppe, töötushüvitiste ja pensionisüsteemi parandamiseks teatavaks tehtud algatused vajavad veel rakendamist. Tuleb võtta täiendavaid meetmeid, et tagada tööotsijatele parem juurdepääs tööturule, lihtsustada maksusüsteemi ja vaadata läbi valitsemissektori kulutused, et tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus ja suurendada kasvupotentsiaali. Saksamaal esineb tasakaalustamatus. Püsivalt suur jooksevkonto ülejääk avaldab piiriülest mõju ning annab tunnistust sellest, et investeeringud on võrreldes säästudega tagasihoidlikud nii era- kui ka avalikus sektoris. Ülejääk, mis on peamiselt ELi-väliste riikidega, on alates 2016. aastast pisut vähenenud ja peaks tänu sisenõudluse suurenemisele järgmistel aastatel järk-järgult vähenema, kuid jääb prognoosiperioodil siiski rekordiliselt kõrgele tasemele. Kuigi sisenõudluse osakaal majanduskasvus praegu suureneb, jääb nii tarbimise kui ka investeeringute osakaal SKPs tagasihoidlikuks, hoolimata soodsatest tsüklilistest ja rahastamistingimustest ning vajadusest taristuinvesteeringute järele, milleks on eelarvevõimalused olemas. Kuigi on võetud mitmeid meetmeid avaliku sektori investeeringute edendamiseks, ei ole need suutnud püsivalt suurendada avaliku sektori investeeringute osakaalu SKPs. Edusammud soovituste järgimisel muudes valdkondades on samuti piiratud. Iirimaal esineb tasakaalustamatus. Era- ja avaliku sektori võla ja netoväliskohustuste kõrge tase on nõrk koht. Samas on paranemine olnud märkimisväärne. Tugev tootlikkuse kasv viimastel aastatel on toonud kaasa konkurentsivõime paranemise ja jooksevkonto ülejäägi, mis on aidanud kiiresti vähendada netoväliskohustuste suurt mahtu. Tugev majanduskasv aitab jätkuvalt vähendada finantsvõimendust erasektoris, kuid erasektori võlatase on endiselt kõrge, kuigi ettevõtete võlataseme hindamisel tuleb arvesse võtta hargmaiste ettevõtete tegevuse tugevat mõju. Kodumajapidamiste võlatase näib olevat üldiselt kooskõlas majanduse põhinäitajatega. Valitsemissektori võlg peaks prognooside kohaselt vähenema ja eelarvepuudujääk läheneb eelarvetasakaalule. Eluasemehinnad kasvavad kiiresti, kuigi tõenäoliselt alahinnatud tasemelt, ja see aitab samuti tugevdada kodumajapidamiste rahalist olukorda. Pangad on hästi rekapitaliseeritud ja nende kasumlikkus paraneb järk-järgult. Kuigi viivislaenude maht on jätkuvalt kõrge, väheneb see järk-järgult. Kõnealuste nõrkade kohtade kõrvaldamiseks on võetud poliitikameetmeid, kuid nende oodatava mõju realiseerumiseks läheb aega. Itaalias esineb ülemäärane tasakaalustamatus. Suur valitsemissektori võlg ja tootlikkuse pikaajaline nõrk areng põhjustavad viivislaenude ja töötuse jätkuvalt kõrge taseme kontekstis tulevikus piiriülese tähtsusega riske. Valitsemissektori võla suhe peaks stabiliseeruma, kuid ei ole veel hakanud kindlalt vähenema, kuna struktuurne esmane eelarvepositsioon halveneb. Väline konkurentsivõime on paranenud, kuid struktuursete tõketega seotud nõrk tootlikkuse kasv pärsib jätkuvalt tootlikkustegurite tõhusat jaotumist majanduses, suurendades tööjõu ühikukulu, ja üldiselt madala inflatsioonitaseme tõttu on keeruline kompenseerida varasemat suurt konkurentsivõime vähenemist. Turusurve pangandussektoris on vähenenud. Sellele on muude meetmete hulgas kaasa aidanud valitsuse toetus mõne raskustesse sattunud panga kapitaliseerimiseks. Viivislaenude maht on alles hiljuti hakanud vähenema ning mõjutab endiselt pankade kapitalivajadust, kasumit ja laenupoliitikat. Reformide elluviimine on aeglustunud, kuid soovituste järgimisel on tehtud mõningaid edusamme. Praegu valmistatakse ette mitmeid meetmeid, eelkõige tööhõive- ja sotsiaalpoliitika, tsiviilõiguse ja ettevõtluskeskkonna valdkonnas. Madalmaades esineb tasakaalustamatus. Tasakaalustamatust põhjustab jätkuvalt suur erasektori võlakoormus ja jooksevkonto ülejääk, millel on piiriülene mõju. Suur jooksevkonto ülejääk, mis kajastab peamiselt majanduse struktuurseid omadusi ja poliitikat seoses finantssektoriväliste ettevõtetega ja mis on osaliselt tingitud finantsvõimenduse vähendamisest, hiljuti suurenes, kuid peaks prognooside kohaselt hakkama mõnevõrra vähenema. Majanduskasvu toetusel on erasektori võla suhe SKPsse viimastel aastatel vähenenud üsna vähe. Samal ajal on kodumajapidamiste nominaalne võlatase hakanud taas suurenema, kuna elavnemine eluasemeturul kasvatab eluasemelaenude nominaaltaset. Hiljuti teatavaks tehtud reformid, nt eluasemelaenu intresside maksustatavast tulust mahaarvamise piiramise kiirendamine, ja stimuleerivad fiskaalmeetmed peaksid aitama kogunõudlust suurendada.