Nõukogu toetab oma seisukohas üldiselt komisjoni ettepaneku põhieesmärke, milleks on tagada võrkude ja infosüsteemide turvalisus kõrgel tasemel. Nõukogu on siiski teinud mitmeid muudatusi selles, kuidas eesmärke saavutada.

Teiseks peaksid riikide pädevad asutused tegema koostööd sellise võrgustiku raames, mis võimaldaks tegevust turvaliselt ja tulemuslikult koordineerida, sh koordineeritult teavet vahetada, ning tegeleda intsidentide avastamise ja lahendamisega ELi tasandil. Selle võrgu kaudu peaksid liikmesriigid vahetama teavet ja tegema koostööd, et reageerida võrkude ja info turvalisusega seotud ohtudele ja intsidentidele vastavalt Euroopa võrgu- ja infoturbe koostöökavale. Selleks et tagada kõigi asjaomaste ametiasutuste nõuetekohane ja õigeaegne kaasamine, tuleb ettepaneku kohaselt teatada kuriteointsidentidest õiguskaitseasutustele ja kaasata Europol kogu ELi hõlmavatesse koordineerimismehhanismidesse.

Esiteks on ettepanekus sätestatud kohustus, et kõik liikmesriigid peavad tagama riigi suutlikkuse miinimumtaseme,

Nõukogu seisukoha kohaselt loodaks direktiiviga koostöörühm, kuhu kuuluvad liikmesriikide, komisjoni ning Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) esindajad ning mille ülesanne on toetada ja hõlbustada liikmesriikide strateegilist koostööd ja teabevahetust. Direktiiviga luuakse ka küberturbeintsidentide lahendamise üksuste (CSIRTide) võrgustik, et tagada kiire ja tõhus operatiivkoostöö konkreetsete küberturbe intsidentide puhuks ja riskide kohta teabe vahetamiseks.

Kuigi see lähenemisviis on üsna teistsugune võrreldes algse ettepanekuga, võib nõukogu seisukohta siiski toetada, kuna see vastab liikmesriikide koostöö parandamise üldeesmärgile.

Turva- ja teatamisnõuded oluliste teenuste operaatoritele

Nõukogu seisukoha kohaselt peavad oluliste teenuste operaatorid (kes vastavad algse ettepaneku elutähtsate infrastruktuuride operaatoritele) võtma asjakohaseid turvameetmeid ja teatama tõsistest intsidentidest asjaomasele riigiasutusele. Seevastu ei toetanud nõukogu ettepanekut kohustada riikide pädevaid asutusi teatama õiguskaitseasutustele intsidentidest, mis kujutavad endast kuritegu.

Sarnaselt algse ettepanekuga hõlmab ka nõukogu seisukoht oluliste teenuste operaatoreid, kes tegutsevad energeetika-, transpordi-, pangandus-, finantsturutaristu- ja tervishoiusektoris, kuid nõukogu seisukohas on neile lisatud veevarustussektor ja digitaalse taristu sektor.

Liikmesriigid peavad lähtuma nende operaatorite kindlaksmääramisel teatavatest kriteeriumidest: näiteks kas teenus on hädavajalik elutähtsa ühiskondliku ja majandustegevuse kestmiseks. Kuigi algse ettepanekuga ei olnud seda kindlaksmääramise korda ette nähtud, on see siiski vastuvõetav, kuna liikmesriikidel on kohustus esitada komisjonile teavet, mille alusel saaks kindlaks teha, kui ühtne on liikmesriikide tava oluliste teenuste operaatorite kindlaksmääramisel.

Nõukogu seisukoht üldiselt ei hõlma haldusasutusi, kuid kuna oluliste teenuste osutajaid on nii riiklike kui ka erasektori üksuste seas, tuleb liikmesriikidel nimetada oluliste teenuste osutajaks ka artiklis 5 sätestatud kriteeriumidele vastavad haldusasutused.

Turva- ja teatamisnõuded digitaalse teenuse osutajatele

Nõukogu seisukoha kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et digitaalse teenuse osutajad võtaksid asjakohaseid turvameetmeid ja teataksid intsidentidest pädevale asutusele. Nõukogu seisukoht hõlmab internetipõhiseid kauplemiskohti (mis vastavad algse ettepaneku e-kaubanduse platvormile), pilvandmetöötlust ja otsingumootoreid. Algse ettepanekuga võrreldes on nõukogu seisukohast välja jäetud:

internetimaksete lüüsid, mida nüüd hõlmab läbivaadatud makseteenuste direktiiv;

tarkvarapoed, mida käsitatakse internetipõhise kauplemiskoha liigina;

sotsiaalvõrgustikud – nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelisel poliitilisel kokkuleppel.

Nõukogu seisukoha kohaselt saab komisjon rakendusvolitused kehtestada koostöörühma tegutsemiseks vajalik menetluskord ning näha ette teatavad digitaalse teenuse osutajate tegevuse üksikasjad, näiteks digitaalse teenuse osutajate teadete vormingunõuded ja teadete esitamise kord.

Komisjon toetab neid seisukohti.

14. oktoobril ja 11. novembril 2014 ning 30. aprillil, 29. juunil, 17. novembril ja 7. detsembril 2015 toimunud mitteametlike kolmepoolsete arutelude tulemusel jõudsid parlament ja nõukogu teksti suhtes esialgsele poliitilisele kokkuleppele.

Nõukogu kinnitas selle poliitilise kokkuleppe 18. detsembril 2015. 17. mail 2016 võttis nõukogu seisukoha esimesel lugemisel vastu.

4.Kokkuvõte

Komisjon toetab institutsioonidevaheliste läbirääkimiste tulemusi ja seega nõustub nõukogus esimesel lugemisel võetud seisukohaga.