Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2021/C 22/09)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„COTEAUX DU GIENNOIS“

PDO-FR-A0394-AM01

Teate kuupäev: 5.11.2020

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Viide ametlikule geograafilisele koodile

Lisatud on viide geograafilise piirkonna ja selle vahetus läheduses asuva piirkonna ametlikule geograafilisele koodile. Tegemist on redaktsioonilise täpsustusega, mis ei muuda mingil viisil neid kahte piirkonda.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 6 ja 9.

2. Viinapuude lõikamise nõuded

Sordi 'Pinot Noir' puhul kasutatakse võrsete lühikeseks lõikamist (lehtri- või lehvikukujuliselt), mille puhul on kuni 12 punga taime kohta, sealhulgas kuni kahe pungani lõigatud võrseid. 'Gamay N' (tume) puhul kasutatakse võrsete lühikeseks lõikamist, kusjuures kõiki võrseid kärbitakse nii, et jääb kuni kaks punga.

Sordi 'Pinot Noir' puhul võimaldab luba lisaks teistele meetoditele lõigata võrsed lühikeseks (lehtrikujuliselt), et saagikust paremini juhtida võimsate kloonide korral, mis on selle sordi puhul varem istutatud. Viinamarjakasvatajate tehniline kontroll on tõendatud. Selline lõikamismeetod peab võimaldama parandada viinamarjade ja seega ka veinide kvaliteeti. Lõpuks võimaldab see vähendada tootmiskulusid, mida on täheldatud seoses võrsete eemaldamise ja roheliste viinapuude lõikamise toimingutega, mille puhul tuleb kasutada Guyot’ meetodit.

Sortide 'Pinot Noir' ja 'Gamay' puhul on lõikamiseeskirjad nüüd identsed, sest kõik võrsed lõigatakse lühikeseks (lehtri- või lehvikukujuliselt), jäetakse kuni 12 punga taime kohta, sealhulgas kuni kahe pungani lõigatud võrseid. Need piirnormid võimaldavad säilitada päritolunimetusega punaste ja roosade veinide kvaliteedi.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 5.

3. Viinamarjade küpsus

Viinamarjade suhkrusisaldust ja minimaalset naturaalset alkoholisisaldust on suurendatud.

Rohkem põuaseid aastaid koos kvalitatiivsete viinamarjakasvatustavade paranemisega (võrsete eemaldamine, harvendamine, lehtede ja roheliste marjade eemaldamine) põhjustab seda, et viinamarjad on suhkrurikkamad.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkti 3.

4. Konkreetsed veinivalmistustavad

Maksimaalne üldalkoholisisaldus pärast rikastamist suureneb 12,5 mahuprotsendilt 13 mahuprotsendile.

Arvestades mitme viinamarjakasvatushooaja jooksul täheldatud ilmastiku- ja küpsustingimusi, ei suurenda see alkoholisisalduse suurenemine rikastamist, mille puhul võetakse arvesse eriolukordi, niiskeid ja külmi ning väga kuivi aastaid. See suurenemine tagab ka viinamarjakasvatajate suurema tehnilise mugavuse.

Koonddokumendis muudetakse seetõttu punkte 3 ja 4.

5. Niisutamine

Niisutuskeelu kaotamine

Kehtivate riigisiseste õigusaktide kohaselt on niisutamine keelatud alates 1. maist kuni saagikoristuseni. Nüüd on võimalik viinapuid niisutada pärast saagikoristust ja enne 1. maid ning seda eelkõige noorte istanduste vajaduste tõttu.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

6. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

1. peatüki IX osa punkti 5 alapunkt b, milles käsitletakse kuupäeva, mil veinid lastakse ringlusse volitatud ladustajate vahel, jäetakse välja.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

7. Üleminekumeetmed

Üleminekumeetmed, mille lõpptähtpäev on saabunud, on tootespetsifikaadist välja jäetud. Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

8. Peamised kontrollitavad punktid

Peamised kontrollitavad punktid vaadati uuesti läbi, et lihtsustada nende hindamise meetodeid.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Coteaux du Giennois

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

Tegemist on valgete, punaste ja roosade veinidega, mille peamised analüütilised omadused on järgmised:

— minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides: 10,5 %;

— partiides, mis on valmis turustamiseks lahtiselt või pakendatud kujul, on fermenteeritavate suhkrute sisaldus (glükoos + fruktoos) kuni 4 grammi liitri kohta valgete ja roosade veinide puhul ning kuni 2,5 grammi liitri kohta punaste veinide puhul;

— pärast rikastamist ei tohi veinide alkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti;

— turustamiseks valmis või pakendatud kujul veinide õunhappesisaldus ei tohi ületada 0,3 grammi liitri kohta.

Lenduvate hapete sisaldus, üldhappesus ja vääveldioksiidi kogusisaldus on kindlaks määratud liidu õigusaktidega.

Valged veinid on kuivad, mineraalsed ja värsked. Neid iseloomustab kõige sagedamini küdoonia ja valgete lillede lõhn.

Roosad veinid on peened ja kerged, neis on tihti kergelt pipraseid noote, mis panevad suu õhkama, ning lõpus puuviljaseid noote, samas kui lõhn meenutab küpseid puuvilju ja virsikut.

Punastes veinides on ühendatud peenus ja puuviljasus. Nende lõhn on sageli segu punastest ja mustadest marjadest vürstikate nootidega.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

a. Konkreetsed veinivalmistustavad

Konkreetne veinivalmistustava

Roosade veinide puhul on aktiivsöe kasutamine veini valmistamisel nii puhtal kujul kui ka seguna keelatud. Saagi termiline töötlemine temperatuuril üle 40 °C on keelatud, kui sellele järgneb vedelate ja tahkete faaside eraldamine otsekohe. Puutükkide kasutamine on keelatud. Punaste veinide puhul on lubatud kasutada substraktiivseid rikastamismeetodeid ja maksimaalne osalise kontsentratsiooni määr kasutatud koguste suhtes on 10 %. Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti.

Peale eespool esitatud sätete tuleb veinivalmistustavade puhul kinni pidada liidu tasandi ning maaseadustiku ja merekalapüügi seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

Viljelustavad

a) Viinapuude minimaalne istutustihedus on 5 700 puud hektari kohta. Ridade vahe ei tohi olla laiem kui 1,40 meetrit ja samas reas olevate viinapuude tüvede vahe peab olema vahemikus 0,80–1,25 meetrit.

b) Viinapuud lõigatakse järgmiste meetodite kohaselt: 'Sauvignon B' (hele) – 'Pinot Noir N' (tume): – kas üheõlalise Guyot’ vormi meetodil kuni kümne pungaga taime kohta, millest kuni kaheksa punga on tüvel ja on üks või kaks võrset kuni kahe pungaga; – või võrsete lühikeseks lõikamise meetodil (Royat’ nöörpuu vorm või tumeda sordi 'Pinot Noir N' puhul lehtri- või lehvikukujuliselt kuni 12 punga taime kohta, millel on kuni kahe pungaga võrsed. 'Gamay N' (tume): – kas üheõlalise Guyot’ vormi meetodil kuni kaheksa pungaga taime kohta, millest kuni kuus punga on tüvel ja on üks või kaks võrset kuni kahe pungaga; – või võrsete lühikeseks lõikamise meetodil (Royat’ nöörpuu vorm või tumeda sordi 'Pinot Noir' puhul lehtri- või lehvikukujuliselt) kuni kümne punga taime kohta, millel on kuni kahe pungaga võrsed.

Royat’ nöörpuu vormi kasutusele võtmise aeg on maksimaalselt neli aastat. Selle aja jooksul on lubatud Guyot’ ühe- või kaheõlaline vorm. Tüvel on kuni kaheksa punga. Royat’ nöörpuu vormiga viinamarjaistanduse ala noorendamine ei tohi ületada 20 % olemasolevatest taimedest aastas – või võrsete lühikeseks lõikamise meetodil (lehtri- või lehvikukujuliselt), mille puhul on kuni kümme punga taime kohta, sealhulgas kuni kahe pungani lõigatud võrsed.

b. Maksimaalne saagikus

Valged veinid

75 hektoliitrit hektari kohta

Punased ja roosad veinid

69 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine, veinide töötlemine, valmistamine ja laagerdamine toimub järgmiste kommuunide territooriumil (loetelu on koostatud 2019. aasta ametliku geograafiaseadustiku (code officiel géographique) põhjal. – Loiret’ departemang: Beaulieu-sur-Loire, Bonny-sur-Loire, Briare, Gien, Ousson-sur-Loire, Thou. – Nièvre’i departemang: Alligny-Cosne, La Celle-sur-Loire, Cosne-Cours-sur-Loire, Myennes, Neuvy-sur-Loire, Pougny, Saint-Loup, Saint-Père.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

'Gamay N' (tume)

'Pinot Noir N' (tume)

'Sauvignon B' (hele)

8. Seos(t)e kirjeldus

Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafiline piirkond, mis piirneb idas Morvani eelmäestiku ja Puisaye küngastega ning läänes ja edelas Sancerrois’ küngastega, laiub põhjast lõunasse ligikaudu 45 km ulatuses alates Gienist kitsal edelapoolsel nõlvaribal ja kulgeb piki Loire’i kuni Cosne-Cours-sur-Loire’ini, siis lõuna- ja kagupoolsetel nõlvadel mõnel Loire’i lisajõel, mis asetsevad Cosne-Cours-sur-Loire’ist idas. Viinamarjade tootmiseks täpselt määratletud maatükid on koondunud selles piirkonnas Loire’i jõge ja selle lisajõgesid ääristavate platoode nõlvadele ja servadele. Mullad, milles võib selles piirkonnas olenevalt topograafilisest asendist olla suur hulk jämedaid osi, on kujunenud Ülem-Juura (Kimmeridge’i ja Portlandi) lubjakivikihtidel, Cenomani ja Turoonia kriitjatel moodustistel või Eotseeni järvelise päritoluga lubjakivimoodustistel. Kliima on nõrgalt ookeaniline ookeaniliste ja kontinentaalsete mõjude ristumiskohas. Loire etendab temperatuuri reguleerimise rolli, samuti orud, mis kuivatavad nõlvade külma õhku. Sademete vähesus (ligikaudu 650 mm aastas) on tingitud fööni mõjust, mida põhjustab kuni 434 meetri kõrguseni ulatuvate Sancerrois’ küngaste lähedus. 180–250 meetri kõrgusel asuvad viinapuud on seega varjul niiskete läänetuulte eest.

Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Cosne-Cours-sur-Loire’is leitud viinamarjaseemned, mis pärinevad II sajandist, annavad tunnistust sellest, et viinapuud kasvasid juba ammu Loire’i oru selles osas, kuhu oli koondunud teisigi kuulsaid viinamarjaistandusi. Hilisemad, keskajast pärinevad kirjalikud tõendid kinnitavad ka, et toodeti kvaliteetset veini, sest Giennois’ veine osteti kuningas Charles VI õukonnale. Cosne-Cours-sur-Loire’i loss, mille ehitas XIII sajandil krahv d’Auxerre, käitas märkimisväärset viinamarjaistandust, mille toodangust tehti veini suurtes keldrites. Ka on selle viinamarjaistanduse tekkimisele märkimisväärselt kaasa aidanud paljude kloostrite ehitamine piirkonnas. Selles arengus mängisid otsustavat rolli eelkõige La Roche’i tsistertslaste klooster Myennes’is ja Commanderie des Templiers.

Loire’i jõe siseveeteed, Briare’i kanal ja hiljem Loire’i külgkanal võimaldasid juba väga vara veine pealinna saata ning sellel viinamarjaistandusel majanduslikult õitseda ja oma identiteeti luua. 1827. aastal märkis J. NEE de la ROCHELLE oma raamatus „Mémoires pour servir à l’histoire du Nivernais et Dionzais“ („Memuaarid Nivernais’ ja Dionzais’ ajaloo kohta“), et „viinapuud kasvavad üsna hästi Cosne’i lähematel nõlvadel“ ning et „… [Cosne’i kaubanduses on esindatud ka veinid, puit, …]. Selle sadam on suur ja selle merevägi kasvab.“ Vahetult enne viinapuutäikriisi 1890. aastal loendati näiteks Gieni ringkonnas 2 300 hektarit viinapuid ja Cosne-Cours-sur-Loire’i kantonis 1 500 hektarit viinapuid. Viinamarjakasvatajate ametiühingud tekkisid loomulikult viinapuutäikriisi ajal (Gieni viinapuutäivastane ametiühing, mis loodi 1886. aastal, ja Cosne-Cours-sur-Loire’i viinapuutäivastane ametiühing, mis asutati 1888. aastal) ning esialgu oli nende eesmärk viinamarjaistanduste kaitse. Seejärel kasutati neid struktuure selleks, et teha need veinid tuntuks.

Giennois’ veinid omandasid maine peamiselt pärast teise maailmasõja lõppu, kui sortide 'Gamay N' (tume) ja 'Pinot Noir N' (tume) segust toodeti punaseid veine ning sordist 'Sauvignon B' (hele) valmistati valgeid veine. Kuuest kommuunist – mille hulka kuulus Gieni kommuun – koosnev esimene geograafiline piirkond Loiret’ departemangus kujutas endast päritolunimetuse geograafilist piirkonda veini puhul, mille parimat kvaliteeti tunnustati 1954. aastal; nendele kommuunidele lisandusid 1964. ja 1966. aastal kaheksa Nièvre’i departemangu kommuuni, millel oli selle ajani lihtne nimetus „Cosne-sur-Loire“. Nendele viinamarjaistandustele anti 1998. aastal kontrollitud päritolunimetus.

2010. aastal oli viinamarjaistanduste pindala 195 hektarit ja neid käitas 40 viinamarjakasvatajat, toodang oli ligikaudu 8 000 hl. Valged veinid moodustasid 50 % toodangust, punased 30 % ja roosad 20 %.

Toote kirjeldus ja põhjuslikud seosed

Valged veinid on kuivad, mineraalsed ja värsked. Neid iseloomustab kõige sagedamini küdoonia ja valgete lillede lõhn. Roosad veinid on peened ja kerged, neis on tihti kergelt pipraseid noote, mis panevad suu õhkama, ning lõpus puuviljaseid noote, samas kui lõhn meenutab küpseid puuvilju ja virsikut. Punastes veinides on ühendatud peenus ja puuviljasus. Nende lõhn on sageli segu punastest ja mustadest marjadest vürstikate nootidega.

Kuulus ampelograaf Louis LEVADOUX märkis 1973. aastal: „Siin ei tule arvesse võtta ainult ühte looduslikku tegurit, vaid tervet hulka soodsaid tegureid koos, mis on seotud eelkõige tektoonika ja kohaliku topograafilise reljeefiga. […] Giennois’ nõlvad koosnevad seega küngastest, mis kulgevad idast läände ning mille lõuna-, kagu- ja edelapoolsed küljed ning läänepoolne pank võivad kanda ja on alati kandnud viinapuid, mis annavad kvaliteetseid veine.“ See väljendab hästi geograafilise piirkonna soodsaid geograafilisi ja ilmastikutingimusi. Hea asetusega nõlvad lubjarikastel ja ränimuldadel, Loire’i kuivendava mõjuga seotud eriline kliima ja fööni toime, mille Sancerrois’ künkad geograafilise piirkonna lääneosas esile kutsuvad, teevad võimalikuks viinapuude varajase arengu ja marjad on korjamisel hästi küpsed.

Määratletud maatükkide piirkonda, kust viinamarju korjatakse ja mis väljendab tavasid, on liigitatud ainult maatükid, kus mullale on iseloomulik hea termiline käitumine. Maatükkide valik viinapuude kasvatamiseks koos kohanemisega ning seejärel viinamarjakasvatajate kogukonnas põlvkondade jooksul välja kujunenud tootmistavade püsivusega selgitavad seega „Coteaux du Giennois“ veinide kvaliteeti ja originaalsust. Nendel peamiselt päikese poole asetsevatel nõlvadel väga tihedasti istutatud sortide 'GamayN' (tume) ja 'Pinot N' (tume) segu ilmutab oma parimaid omadusi ning võimaldab valmistada originaalset, puuviljast ja elavat punast veini.

Sort 'Sauvignon B' (hele), mille potentsiaal väljendub nendel nõlvadel täielikult, on aastate jooksul olnud sama küpsusastmega ning võimaldab valmistada värskeid ja originaalseid veine. Viimased on praegu päritolunimetuse tähelepanuväärseim osa, need moodustasid poole 2010. aasta toodangust.

Viimastel aastakümnetel algupäraste veinide tootmiseks tehtud ühised jõupingutused on toonud kaasa nende viinamarjaistanduste pideva ja korrapärase kasvu ning need on võimsate ja tuntud viinamarjaistanduste naabruses vähehaaval läbi löönud.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus:

erandina määratletud vahetus läheduses asuv piirkond veinide valmistamiseks, väljatöötamiseks ja laagerdamiseks koosneb järgmiste kommuunide territooriumist (loetelu on koostatud 2019. aasta ametliku geograafiaseadustiku (code officiel géographique) põhjal). – Cheri departemang: Bannay, Bué, Crézancy-en-Sancerre, Jalognes, Menetou-Râtel, Ménétréol-sous-Sancerre, Montigny, Neuvy-Deux-Clochers, Saint-Satur, Sainte-Gemme-en-Sancerrois, Sancerre, Sury-en-Vaux, Thauvenay, Veaugues, Verdigny, Vinon. – Loiret’ departemang: Saint-Brisson-sur-Loire. – Nièvre’i departemang: Bulcy, Garchy, Mesves-sur-Loire, Pouilly-sur-Loire, Saint-Andelain, Saint-Laurent-l’Abbaye, Saint-Martin-sur-Nohain, Tracy-sur-Loire. – Yonne’i departemang: Lavau.

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamist käsitlevad lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

a) Kõik vabatahtlikud märked kantakse etiketile tähemärkidega, mille mõõtmed ei ole (kõrguselt ega laiuselt) üle kahe korra suuremad kui kontrollitud päritolunimetuse moodustavad tähemärgid.

b) Tähed, mida kasutatakse geograafilise nimetuse „Val de Loire“ märkimiseks, ei tohi olla suuremad (kõrguselt ega laiuselt) kui kaks kolmandikku nende tähtede suurusest, mis moodustavad kaitstud päritolunimetuse.

c) Kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistusel võib esitada väiksema geograafilise piirkonna nimetuse, kui kõnealune piirkond on: – kantud katastrisse; – märgitud saagideklaratsioonile.

Link tootespetsifikaadile

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-969d4bf1-b8ce-4792-af8b-8fd3b96dda75

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.