ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Sõjaväelise liikuvuse parandamine Euroopa Liidus

1. Sissejuhatus

Euroopa kodanike julgeolek on liidu prioriteet ja inimesed eeldavad, et EL selle küsimusega tegeleb. EL on teinud mitmeid algatusi, et Euroopa elanikel oleks võimalik oma julgeoleku eest rohkem ise vastutada. 2016. aastal kutsuti Euroopa Liidu üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegiaga üles looma tõhusamat, sidusamat ja ühtsemat liitu, mis oleks võimeline tegutsema ELi ühiste huvide ja prioriteetide nimel, edendades samas rahu ja tagades selle kodanike ja territooriumi julgeoleku. Selleks et rahuldada paremini Euroopa praegusi ja tulevasi vajadusi, pandi Euroopa kaitsealases tegevuskavas komisjonile kohustus teha koostööd ELi muude asjaomaste osalistega, et suurendada sidusust ja koostoimet kaitsevaldkonna ning muude selliste ELi poliitiliste strateegiate vahel, millel on ELi lisaväärtus. Euroopa Ülemkogu tõdes, et julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas on tehtud märkimisväärseid edusamme. 2017. aasta juunis anti komisjoni aruteludokumendiga Euroopa kaitseküsimuste tuleviku kohta hoogu ELi kaitsemeetmetele. President Juncker rõhutas oma 13. septembri 2017. aasta kõnes olukorrast Euroopa Liidus vajadust rajada 2025. aastaks Euroopa kaitsekoostöö liit. Kõigil algatustel on üks eesmärk: luua kaitsevõimeline liit.

Selleks et kaitsta liitu ja selle kodanikke tänapäeva ettearvamatus julgeolekuolukorras, astub EL samme, mis on vajalikud, et tagada liidu võime reageerida tõhusalt ja õigeaegselt nii liidusisestele kui ka -välistele kriisidele, seda muu hulgas valmisolekut tõhustades ja vastupanuvõimet suurendades. Sellega seoses töötavad ka liikmesriigid omavahelise kaitsekoostöö süvendamise nimel, tehes muu hulgas alalist struktureeritud koostööd, nagu on sätestatud aluslepingutes. Eksisteerib nii võimalus kui ka strateegiline vajadus kasutada täies ulatuses ära tsiviil- ja sõjalise tegevuse koostoimet, et kiirendada sõjaväelist liikuvust nii liidu piires kui ka väljaspool ELi toimuvate sõjaliste operatsioonide kiiret läbiviimist silmas pidades.

Liikmesriikide otsustada on, kas teise riigi sõjaväeüksused võivad nende territooriumile siseneda. Kuid selleks, et olla valmis kriisideks (sealhulgas sõjaväeõppuste kaudu) ja neile reageerida, on vaja tagada, et asjaomaseid otsuseid oleks võimalik teha kiiresti ning, kui otsused on tehtud, saaksid üksused ja varustus liikuda kiiresti ja sujuvalt. Lisaks tuleb arvestada teatavate liikmesriikide julgeoleku- ja kaitsepoliitika erijoontega.

Sellega seoses takistavad sõjaväepersonali ja varustuse kiiret ja sujuvat liikumist ELis praegu mitmed füüsilised, õiguslikud ja regulatiivsed tõkked, näiteks taristu, mis ei suuda kanda rasket sõjaväesõidukit, või koormavad tolli- ja muud menetlused. Nagu kogeti hiljutistel ulatuslikel sõjaväeõppustel, võivad sellised tõkked kaasa tuua viivitusi, häireid ning kulude ja haavatavuse kasvu. Relvajõudude ja varustuse eristaatusest tulenevalt on sõjaväeline liikuvus õiguslikult seotud arvukate riiklike otsuste ja ELi õigusnormidega, millega otsustatakse, kas riigisisene ja rahvusvaheline liikuvus on võimalik. Olulised võivad olla paljud poliitikavaldkonnad (siseasjad, õigusküsimused, majandus ja rahandus, tööhõive, transport, kaitseküsimused, toll, keskkond, tervishoid). Ka NATO-l on selles valdkonnas oma liikmete jaoks standardid ja menetlused. Teemad ulatuvad tollist ohutu ja turvalise inimeste ja sõjaväevarustuse transpordini, hõlmates sealhulgas ohtlike kaupade transporti, selliseid vastutusega seotud aspekte nagu keskkonnaalane õigusloome, ning valdkondi töötajate füüsilisest ja õiguskaitsest asjaomase transporditaristu kättesaadavuse ja sobivuseni. Arvestades õiguslikke ja füüsilisi tingimusi, on sõjaväel sageli raske piisavalt kiiresti olukordadele reageerida. Seepärast on oluline uurida meetmeid, mida tuleks võtta protsesside tõhustamiseks, austades sealjuures igati liikmesriikide suveräänsust ning ELi aluslepinguid ja õigusakte.

Kuigi enamik meetmeid on nii praegu kui ka tulevikus liikmesriikide kätes, on ELil võimalik abi pakkuda. Käesoleva ühisteatise eesmärk on sätestada, milliseid samme astub EL, sealhulgas oma praeguste poliitiliste strateegiatega, et hõlbustada ja toetada sõjaväelise liikuvuse kiirendamist alates igapäevastest vajadustest kuni sõjaväe väljaõppe ja ressurssideni, tehes seda koostoimes tsiviilotstarbeliste tegevustega ning häirimata tsiviilisikute poolset taristu kasutamist ja vältides tarbetuid ebamugavusi.

2. Sõjaväelist liikuvust käsitlevad käimasolevad projektid, tegevused ja algatused

ELi sõjaväelise liikuvuse parandamiseks on juba tehtud mitmeid algatusi. Transporditaristu on traditsiooniliselt olnud kaitsesüsteemi oluline osa, eelkõige seoses sõjaväelise varustuse ja üksuste liikuvuse võimaldamisega. Aastate vältel on EL välja töötanud ambitsioonika transporditaristu poliitika. See valdkond pakub selget võimalust suurendada sidusust ja koostoimet kaitseküsimuste ja liidu kehtivate poliitiliste strateegiate vahel, kasutades seega ära ELi lisaväärtust, vähendades tarbetut dubleerimist ja edendades riigi raha tõhusamat kasutamist ning vältides mitteoptimaalseid investeeringuid pikemas perspektiivis.

Käimas on ka algatused sellise tsiviil- ja sõjalise tegevuse koostoime edendamiseks, mis põhineb ELi poliitilistel strateegiatel valdkondades, nagu teadusuuringud, küberjulgeolek, lennundus, piirikontroll, mereseire ja kosmos. Hea näide horisontaalsema suunitlusega algatusest on komisjoni, Euroopa Kaitseagentuuri ja liikmesriikide vahel kokku lepitud mehhanism, millega käivitatakse kaitse- ja hübriidstandardite väljatöötamine kahese kasutusega toodete jaoks. Sellistel tegevustel võib olla positiivne ülekanduv mõju ka sõjaväelise liikuvuse hõlbustamisel.

Liikmesriigid jätkavad ühtlasi arvukaid projekte Euroopa Kaitseagentuuri raames.

-2014. aastal otsustasid 14 liikmesriiki käivitada Euroopa Kaitseagentuuri raames sihtprojekti, milles keskendutakse ELi mitmeliigilise transpordi keskusele. Need liikmesriigid tuvastasid vajaduse koordineerida senisest paremini sõjaväelist liikuvust. Parajasti arendatakse mitmeliigilise transpordi keskuse (Multimodal Transport Hub) võrku, et hõlbustada üksuste kiiret liikuvust ühtlustatud õigusnormide, menetluste ja protsesside kaudu, samuti saadakse kasu varade ja taristu ühendamisest ja jagamisest Euroopas. Kõnealuse projekti keskmes on liikuvuse tsentraalne koordineerimine, asukohtade füüsiline kindlaksmääramine ja osutatavate teenuste kindlakstegemine. Kõike seda tehakse lihtsustatud ja ühtlustatud menetluste abil ELi ja riiklike õigusnormide piires. Ka teised liikmesriigid on näidanud üles huvi projektiga liituda.

-Diplomaatilise kontrolli lepingu algatus on samuti Euroopa Kaitseagentuuri raames korraldatud programm, mis viis diplomaatilise kontrolli tehnilise lepinguni 2012. aastal. Osalevate liikmesriikide arv on kasvanud 16ni. Tehnilise lepinguga ühtlustatakse haldusmenetlusi (vormid ja tähtajad) ning pakutakse võimalust ennetava liikumisloa andmiseks. Kõik osalevad liikmesriigid on otsustanud liikumisloa anda ja seega võimaldab tehniline leping teha enamikus tavaolukordades täies ulatuses igapäevaseid kiireid sõjaväelise lennutranspordi toiminguid.

Ka NATO töötab parajasti välja sõjaväelist liikuvust hõlbustavaid meetmeid, näiteks koostatakse liikumisvabadust võimaldavaid õigusakte, suurendatakse olukorrateadlikkust taristu kohta, parandatakse kiiret lennutransporti, samuti tõhustatakse tsiviilvalmisolekut ning vastupanuvõimet.