Ettepanekuga muudetakse käibemaksu rakendusmääruses sätestatud väikese kontaktpunkti nõuetekohaseks toimimiseks vajalikke üksikasjalikke sätteid, et võtta arvesse selle kohaldamisala laiendamist. Ühtse kontaktpunkti toimimine tugineb kogu ELi hõlmavale IT-süsteemile, mis võimaldab käibemaksukohustuslasena registreerimist ja käibedeklaratsiooni puudutava teabe elektroonilist vahetamist liikmesriikide vahel, mis peab põhinema ühtlustatud üksikasjalikel õigusnormidel. Lisaks rakendatakse sellega e-kaubanduse käibemaksu direktiivis sisalduvaid sätteid, mis käsitlevad selliseid maksukohustuslasi, kes teevad võimalikuks kaupade tarnimise või teenuste osutamise, kasutades selleks elektroonilist liidest, nagu turg, platvorm, portaal või muu sarnane vahend. Kõnealuseid sätteid tuleb kohaldada ühtlustatud viisil, et mitte tekitada tulu vähenemist võimaldavaid seaduselünki.

Ettepanek põhineb käibemaksudirektiivi artiklil 397. Selles artiklis on sätestatud, et nõukogu võtab ühehäälselt komisjoni ettepaneku alusel vastu kõnealuse direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed.

Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse üksikasjalikud sätted, et kohaldada e-kaubanduse käibemaksu direktiivi, mis on osa käibemaksu tegevuskavast.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on kehtestada täiendavad eeskirjad, mis on vajalikud nende käibemaksudirektiivi muudatuste toetamiseks, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2021. See saavutatakse käibemaksu rakendusmääruse muutmisega.

Selle alusel on nõukogu määruses (EL) nr 282/2011 (edaspidi „käibemaksu rakendusmäärus“) sätestatud siduvad eeskirjad käibemaksudirektiivi teatavate sätete kohaldamise kohta. Täpsemalt on kõnealuse määruse XI peatüki 2. jaos sätestatud üksikasjalikud sätted erikorra kohaldamise kohta, mis hõlmab telekommunikatsiooni-, ringhäälingu- või elektroonilisi teenuseid, mida ühendusevälised maksukohustuslased osutavad mittemaksukohustuslastele, nagu on määratletud käibemaksudirektiivi artiklites 358–369k (nn väike kontaktpunkt). Väikese kontaktpunkti kaudu saavad kõnealuste teenuste osutajad kasutada veebiportaali selles liikmesriigis, kus nad arvestavad teistes liikmesriikides tasumisele kuuluvat käibemaksu.

Nõukogu direktiivi 2006/112/EÜ (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artiklis 397 on sätestatud, et nõukogu võtab ühehäälselt komisjoni ettepaneku alusel vastu kõnealuse direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed.

Käesoleva ettepanekuga rakendatakse e-kaubanduse käibemaksu direktiivi, millega laiendatakse väikese kontaktpunkti kohaldamisala kõigile ettevõtjatele, kes tegelevad piiriüleste teenuste osutamisega tarbijatele ja kaupade kaugmüügiga (nii ELis kui ka kolmandatest riikidest või territooriumidelt ELi). Väike kontaktpunkt on asjaomaste tarnijate jaoks oluline lihtsustus, kuna võimaldab deklareerida ja maksta käibemaksu ühes liikmesriigis kõikides teistes liikmesriikides asuvatele klientidele tehtud tarnete eest. See on eriti oluline VKEde jaoks, kelle käibemaksukohustuste täitmise kulu on suhteliselt olulisem kui suuremate ettevõtjate puhul.

Komisjoni ettepanekule lisatud mõjuhinnang, mille tulemuseks oli e-kaubanduse käibemaksu direktiivi vastuvõtmine, sisaldas väikese kontaktpunkti hinnangut, milles muu hulgas tuvastati mitmeid puudusi, näiteks maksukohustuslaste jaoks keeruline paranduste tegemine käibedeklaratsioonides. Neid puudusi on käsitletud e-kaubanduse käibemaksu direktiivis, kuid nende rakendamiseks on vaja käibemaksu rakendusmääruses sätestada üksikasjalikud rakendussätted.

Käesolev ettepanek on vajalik käibemaksu rakendusmääruse kohandamiseks, et võtta arvesse käibemaksudirektiivi sätteid, nagu neid on muudetud e-kaubanduse käibemaksu direktiiviga. Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, st see ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik e-kaubanduse käibemaksu direktiivi eesmärkide saavutamiseks.

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

1. Tarnija kaudne sekkumine lähetamisse või vedamisse Käibemaksudirektiivi (nagu seda on muudetud e-kaubanduse käibemaksu direktiiviga) artikli 14 lõikes 4 on määratletud „ühendusesisene kaupade kaugmüük“ ja „kolmandatelt territooriumidelt või kolmandatest riikidest imporditud kaupade ühendusesisese kaugmüük“. Need määratlused hõlmavad ka kaubatarneid, kui tarnija sekkub kaudselt kauba lähetamisse või vedamisse kliendile. Selleks et tagada nende määratluste korrektne ja ühetaoline kohaldamine, on vaja määratleda mõiste „kaudselt“. Seni on seda mõistet selgitatud üksnes käibemaksukomitee suunistes. Ettepanekuga lisatakse käibemaksu rakendusmäärusesse nende suuniste tekst, et suurendada õiguskindlust nii ettevõtjate kui ka maksuhaldurite jaoks (artikli 1 lõike 1 punkt b, millega lisatakse määrusesse uus artikkel 5a). 2. Elektroonilisi liideseid käsitlevad sätted Käibemaksudirektiivi (nagu seda on muudetud e-kaubanduse käibemaksu direktiiviga) artiklid 14a ja 242a sisaldavad erisätteid elektrooniliste liideste kohta nagu turg, platvorm või portaal, mis teevad võimalikuks teatavate kaupade või teenuste tarned teistelt maksukohustuslastelt. Nõukogu protokollile lisatud avaldustes e-kaubanduse käibemaksu direktiivi vastuvõtmise kohta kutsus nõukogu komisjoni üles tegema ettepaneku kõnealuste sätete kohaldamiseks vajalike rakenduseeskirjade kohta, võttes arvesse järgmisi asjaolusid:

–määratleda olukord, mil loetakse, et maksukohustuslane teeb võimalikuks kaupade või teenuste müügi, kasutades elektroonilist liidest (see on esitatud artikli 1 lõike 1 punktis b, millega lisatakse määrusesse uus artikkel 5b , ja lõikes 4, millega lisatakse määrusesse uus artikkel 54b);

–sõnastada erisätted tingimuste kohta, mille alusel otsustada, millal on makse aktsepteeritud, et määrata kindlaks millisel maksustamisperioodil tuleks maksukohustuslasel, kes teeb võimalikuks kaupade tarnimise ühenduses elektroonilise liidese kaudu, või mis tahes maksukohustuslasel, kes kasutab kolmandatelt territooriumidelt või kolmandatest riikidest imporditud kaupade kaugmüügi suhtes kohaldatavat erikorda, tarne deklareerida (see on esitatud artikli 1 lõikes 3, millega lisatakse määrusesse uus peatükk Va ja artikkel 41a, ning lõikes 5, millega lisatakse määrusesse uus artikkel 61b);

–määratleda teabe liik, mida maksukohustuslased, kes teevad võimalikuks kaupade tarne ja teenuste osutamise ühenduses elektroonilise liidese kaudu, peavad oma arvestusandmetes säilitama. Arvesse tuleks võtta, milline teave on sellistele maksukohustuslastele kättesaadav, maksuametite jaoks oluline ja sätte eesmärgiga proportsionaalne ning vajadust järgida isikuandmete kaitse üldmäärust (EL) 2016/679 (vt artikli 1 lõige 4, millega lisatakse määrusesse uus jagu 1a ja artikkel 54c).

Liikmesriikide ametiasutuste ja ettevõtjatega peetud arutelude tulemusena lisatakse käibemaksu rakendusmäärusesse artikli 1 lõike 1 punktiga b uus artikkel 5c, milles sätestatakse järgmine:

–kui leitakse, et elektrooniline liides on kauba ise saanud ja tarninud, ei ole ta kohustatud tasuma käibemaksu summat, mis ületab käibemaksu, mille ta deklareeris ja tasus elektroonilise liidese kaudu toimunud müügi eest. Selline säte on vajalik, et võimaldada liikmesriikidel vabastada elektroonilised liidesed täiendavatest käibemaksu maksetest, kui elektrooniline liides sõltub teabest, mille on esitanud tarnija, kes müüb kaupa elektroonilise liidese kaudu, ning suudab tõendada, et ta tegutses heas usus;

–eeldatakse, et mis tahes tarnija, kes müüb kaupu liidese kaudu, on maksukohustuslane ja tema klient on mittemaksukohustuslane. See eeldus vabastab liidese kohustusest tõendada müüja ja kliendi staatust.

3. Sätted, mis käsitlevad ühtse kontaktpunkti kohaldamisala laiendamist (artikli 1 lõige 5, millega asendatakse käibemaksu rakendusmääruse XI peatüki 2. jagu) Enamiku nende sätetega ajakohastatakse käibemaksu rakendusmääruse XI peatüki 2. jagu, sätestades rakendussätted, mis on vajalikud väikese kontaktpunkti nõuetekohaseks toimimiseks pärast kohaldamisala laiendamist. Lisaks sellele tehakse sidusrühmadega konsulteerimise tulemusena ettepanek mitmeteks muudatusteks, mis ei piirdu üksnes nende sätete ühtlustamisega seoses väikese kontaktpunkti kohaldamisala laiendamisega. Kõnealused muudatused on seotud järgmiste küsimustega.

(a)Käibemaksudirektiivi (nagu seda on muudetud e-kaubanduse käibemaksu direktiiviga) artiklis 369q on sätestatud, et registreerimisliikmesriik annab identifitseerimisnumbri vahendajale, kes tegutseb kolmandast territooriumidelt või kolmandatest riikidest imporditud kaupade kaugmüügi puhul väikest kontaktpunkti kasutava maksukohustuslase nimel ja eest. Käibemaksu rakendusmääruse artiklile 57e lisatakse teine lõige, milles selgitatakse, et see identifitseerimisnumber on luba, mis võimaldab tal tegutseda vahendajana, ja vahendaja ei saa seda kasutada käibemaksu deklareerimiseks maksustatavate tehingute puhul.

(b)Käibemaksu rakendusmääruse artiklis 57g on sätestatud, et kui maksukohustuslane lõpetab väikese kontaktpunkti kasutamise vabatahtlikult, olenemata sellest, kas ta jätkab erikorra kasutamise tingimustele vastavate kaupade tarnimist või teenuste osutamist, jäetakse ta väikese kontaktpunkti kasutamisest mis tahes liikmesriigis kõrvale kahe kalendrikvartali jooksul. See säte jäetakse välja, sest liikmesriigid ei pea seda kasulikuks ja see võib tekitada asjaomastele maksukohustuslastele lisakohustusi.

(c)E-kaubanduse käibemaksu direktiiv võimaldab teha ühtse kontaktpunkti eelmiste käibedeklaratsioonide puhul kolme aasta jooksul parandusi järgnevate deklaratsioonidega, selmet uuesti esitada parandatav deklaratsioon, nagu seda tehakse väikese kontaktpunkti puhul. Käibemaksu e-kaubanduse direktiivis ei ole aga täpsustatud, kuidas tuleb alates 2021. aastast teha parandusi käibedeklaratsioonides, mis puudutavad 1. jaanuarile 2021 eelnevaid maksustamisperioode. Selleks et vähendada IT mõju ühelt süsteemilt teisele üleminekul, on soovitav säilitada praegune süsteem paranduste tegemiseks väikese kontaktpunkti käibedeklaratsioonides, mis puudutavad perioode 2017. aasta neljandast kvartalist kuni 2020. aasta neljanda kvartalini. Ettepanekuga muudetakse vastavalt käibemaksu rakendusmääruse artiklit 61.

(d)Ühtse kontaktpunkti raames tuleb eelmiste käibedeklaratsioonide parandused esitada järgmise deklaratsiooniga. Pärast lõpliku käibedeklaratsiooni esitamist ei ole maksukohustuslasel, kes on käibemaksu rakendusmääruse artikli 61a kohaselt ühtse kontaktpunkti kasutamisest kõrvale jäetud, enam võimalik esitada järgmisi käibedeklaratsioone. Seetõttu on ettepanekus ette nähtud, et kõik pärast lõpliku deklaratsiooni esitamist tehtud parandused tuleb teha otse asjaomase tarbimisliikmesriigi maksuhaldurile.

(e)Arvestusandmete hulgas, mida väikest kontaktpunkti kasutav maksukohustuslane peab säilitama, on ka kliendi nimi, kui see on maksukohustuslasele teada. Kuna seda teavet tuleb säilitada üksnes juhul, kui see on kättesaadav, ei ole vaja kindlaks määrata liikmesriiki, kus tarne on maksustatav, ning see võib tekitada andmekaitsega seotud probleeme, ei ole see enam käibemaksu rakendusmääruse artiklis 63c sätestatud arvestusandmete hulgas, mida ühtset kontaktpunkti kasutavad maksukohustuslased peavad säilitama. Täiendav teave kauba tagastamise ning saadetise või tehingu numbri kohta on esitatud artiklis 63c, et hõlbustada nende toimingute kontrollimist.

4. Muud sätted