Autovedu on üha enam rahvusvaheline valdkond. Euroopa Liidu 28 liikmesriigis on rahvusvaheliste autoveoteenuste osakaal kõikidest autoveoteenustest kasvanud 28 %-lt 2000. aastal peaaegu 36 %-le 2014. aastal. Ainult EL saab autoveoteenuste osutamise üha integreeritumal siseturul tagada ühtse õigusraamistiku. ELi sekkumiseta ei suudaks liikmesriigid siseturul vajalikke võrdseid võimalusi tagada. Praegu kehtivate siseriiklike eeskirjade killustatust saab vähendada vaid ELi tasandi tegevusega. Ühtse õigusraamistikuga vähendatakse eeskirjadest kinnipidamise ja nende järgimise tagamise kulusid kogu ELis. Praegu võimaldab direktiiv liikmesriikidel piirata renditud sõidukite kasutamist teatud tingimustel; selleks et piirata liikmesriikide võimalust kehtestada renditud sõidukite kasutamise suhtes piiranguid, on vaja kõnealust direktiivi muuta, mida saab teha vaid ELi tasandil.

Ettepanek on täiel määral kooskõlas komisjoni prioriteediga luua integreeritum ja õiglasema siseturg. Tugevdatakse renditud sõidukitega osutatavate transporditeenuste pakkumise ning sõidukite rentimise ja liisimise teenuste osutamise siseturgu. Samuti on see kooskõlas transpordipoliitikat käsitlevas 2011. aasta valges raamatus „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava – Konkurentsivõimelise ja ressursitõhusa transpordisüsteemi suunas“ eesmärkidega. Samuti vähendatakse käesoleva ettepaneku kaudu ettevõtjatele avalduvat regulatiivset koormust ja muudetakse õigusraamistik selgemaks, kusjuures need mõlemad on ELi õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) eesmärgid.

Renditud kaubaveosõidukitele viidatakse nii määruses (EÜ) nr 1071/2009 kui ka määruses (EÜ) nr 1072/2009 vedajate stabiilse toimimise (mis on vedaja kutsealal tegelemise alustamise üks nõuetest) kontekstis ning ühenduse tegevusloa (mille kinnitatud ärakiri peab iga renditava sõiduki puhul vedaja kasutuses olema) eeskirjade kontekstis. Selles kontekstis on renditavaid sõidukeid hõlmav tegevus rahvusvahelisele autoveoturule pääsemiseks asjakohane. Mõlemad kõnealused määrused ja direktiiv moodustavad ELi autoveoturu õigusraamistiku. Nimetatud kolme õigusakti sätete jõustamine on omavahel tihedalt seotud. Määruse (EÜ) nr 1071/2009 kohta tehtud muudatusettepanek on asjakohane eelkõige seoses kavandatava (valikulise) ajalise piirangu jõustamisega (mille kohaselt muus liikmesriigis kui sõidukit rentiva ettevõtja asukoha liikmesriigis renditud sõiduki kasutamist võib piirata nelja kuuga). Selle ettepaneku kohaselt oleks liikmesriikidel kohustus kanda vedaja kasutuses oleva iga sõiduki numbrimärk vastavasse riiklikku elektroonilisse registrisse. Sellise eeskirja kehtestamine aitaks kontrollida eespool osutatud mis tahes ajalise piirangu järgimist.

Käesolev ettepanek on üks autoveo valdkonna paljudest ettepanekutest, mille komisjon kavatseb 2017. aastal vastu võtta, et ELi autoveo sektorit reguleeriv õigusraamistik vastaks tulevikuvajadustele.

Seetõttu tehakse ettepanek jätta omal kulul toimuvate vedude puhul välja võimalus piirata renditud sõidukite kasutamist. Lisaks tuleb muus liikmesriigis renditud sõiduki kasutamist lubada vähemalt neljaks kuuks, et ettevõtjatel oleks võimalik rahuldada ajutist või hooajalist tippnõudlust ja/või asendada puudustega või kahjustatud sõidukid. Muus liikmesriigis kui sõidukit rentiva ettevõtja asukoha liikmesriigis renditud sõiduki kasutamise piiramine nelja kuuga on vajalik võimalike konkurentsimoonutuste vältimiseks, arvestades sõidukite maksustamise märkimisväärseid erinevusi riikides.

Need kitsendused vähendavad direktiivi tõhusust. Lisaks koormavad need liigselt ettevõtjaid ja põhjustavad eeskirjade killustatuse, mis omakorda tekitab ettevõtjate seas segadust. Ettevõtjatele avalduva koormuse vähendamine ja eeskirjade selgitamine on ELi õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) peaeesmärk. Käesolev ettepanek on selle osa.

Direktiiviga 2006/1/EÜ ilma juhita renditud sõidukite kasutamise kohta kaupade autoveol on tagatud turu minimaalne avamine renditud kaubaveosõidukite kasutamiseks ühtsel turul. Seega on direktiivi eesmärk i) saavutada tootmisaspektide (nt alakasutatud sõidukitega seotud kapital) pillavat kasutamist piirates ressursside optimaalne jaotamine ning ii) suurendada asjaomaste ettevõtjate paindlikkust ja tootlikkust. Kõik eesmärgid seonduvad renditud sõidukite kasutamisega.

Liikmesriigid esitasid konsulteerimise käigus ka põhjendusi, miks nad kohaldavad renditavate sõidukite kasutamise piiranguid. Mõned avaliku sektori asutused ja ametiühingute esindajad kardavad, et omal kulul toimuvate vedude puhul kehtinud piirangute kõrvaldamine põhjustab veelgi suuremat konkurentsisurvet ja et mõnes muus ELi liikmesriigis renditud sõidukite kasutamise lubamine muudab autovedu reguleerivate õigusaktide järgimise tagamise veelgi raskemaks. Muus liikmesriigis renditud sõidukite kasutamise piirangute põhjuseid võeti arvesse, samas ei olnud e renditud sõidukitega omal kulul toimuvate vedude suhtes kehtinud piirangutega seonduvad argumendid veenvad.

Konsulteerimise tulemusena saadi valdkonnas tegutsejailt mitmeid andmeid ja väärtuslikke asjakohaseid märkusi. Konsulteerimine näitas, et renditavaid busse käsitlevate ELi eeskirjade puudumine ei ole probleem ning et renditavaid busse ei hõlma ükski konkreetne turuosa. See on ka põhjuseks, miks renditavate busside kasutamist käsitlevad direktiivi kohaldamisala laiendavad algselt kavandatud poliitikavariandid kõrvale jäeti.

Järelhindamise peamine järeldus oli, et direktiivi 2006/1/EÜ kohaseid eesmärke oleks võimalik veelgi tõhusamalt saavutada, kui sellega ei lubataks liikmesriikidel piirata renditud kaubaveosõidukite kasutamist teatud turusegmentides ja teatud tingimustel. Kaubasõidukite piiriülese rentimise piirangud ei lase ettevõtjatel oma sõidukiparkide kasutamist optimeerida (st sõidukite ümberpaigutamine sinna, kus neid kõige enam vajatakse). Lisaks vähendavad direktiivi 2006/1/EÜ tõhusust ka renditud kaubasõidukite kasutamise piirangud, kuna need suurendavad eeskirjade järgimise kulusid vedajate ja sõidukite rentimise/liisimise ettevõtjate jaoks ning eeskirjade rakendamise ja eeskirjade järgimise tagamise kulusid ametiasutuste jaoks. Piirangute puudumisel oleksid nimetatud kulud väikesed ja ebaolulised.

Praegu kehtivad sätted lubavad liikmesriikidel piirata selliste sõidukite kasutamist, mis on renditud muus liikmesriigis kui sõidukeid rentiva ettevõtja asukoha liikmesriik. See tekitab kogu ELis eeskirjade killustatuse ja õiguskindlusetuse, mis omakorda ei võimalda ettevõtjatel saada kasu potentsiaalselt atraktiivsematest renditehingutest teises liikmesriigis. Seetõttu tehakse ettepanek lubada ettevõtjatel kasutada ükskõik kus ELis renditud sõidukeid kogu ELis.

Käesoleva direktiivi rakendamist jälgitakse üksikasjalikult. Komisjon esitab käesoleva direktiivi rakendamist ja mõju käsitleva aruande hiljemalt viie aasta möödudes ülevõtmistähtajast. Tänu renditud kaubaveosõidukite kasutamise täiendavale liberaliseerimisele peaks käesolev direktiiv võimaldama edendada renditud sõidukite turgu ning tagama vedajatele väiksemad kulud ning suurema paindlikkuse ja kasumlikkuse. Liikmesriikide pädevatelt asutustelt ning sõidukite rentimise ja liisimise sektori esindajatelt tuleb koguda asjakohast teavet (seda ka vedajaid käsitleva uuringu kaudu). Samuti eeldatakse, et kasulikku teavet saadakse autoveo-ettevõtjate riiklikelt elektroonilistelt registritelt. Kuna vedajad peavad edaspidi esitama nende kasutuses oleva sõiduki numbrimärgi, peaks need registrid andma hea ülevaate sellest, milline on välismaal registreeritud sõidukite osakaal sõidukipargis.

Ettepanek on komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) osa. Selle eesmärk on renditud sõidukeid käsitlevate eeskirjade lihtsustamine. Turu avamine renditud kaubaveosõidukite kasutamiseks omal kulul toimuvate vedude puhul eemaldab mis tahes piirangud, mis omakorda vähendab ettevõtjate jaoks eeskirjade järgimisega kaasnevaid kulusid. Ühise raamistiku kehtestamine muus liikmesriigis renditud sõidukite kasutamiseks (vähemalt neli kuud) tagab eeldatavalt juriidilise selguse ja hoiab ettevõtjate jaoks registrist kustutamise ja uuesti registreerimisega seoses kokku kuni 12,8 miljonit eurot.

Variant 1c on eelistatud variant, kuna see on kõige tõhusam variant kõigi kindlakstehtud probleemide lahendamiseks ning see ei lähe kaugemale, kui on selleks vaja. See on parem kui variant 2, kuna viimane ei vähendaks renditud sõidukite kasutamisega seonduvate ELi eeskirjade killustatust. Selle asemel jääks erinevate liikmesriikide mitmesugused eeskirjad kehtima, tingimusel et nendega ei panda renditavaid sõidukeid halvemasse olukorda kui ettevõtjate omatavaid sõidukeid (nt nõuded, mis on seotud teises liikmesriigis ostetud või renditud sõidukite uuesti registreerimisega).

Käesoleva uue direktiivi rakendamist ja mõju ning selle mõju omal kulul toimuvatele vedudele või rendi või tasu eest selliseid teenuseid osutavatele ettevõtjatele või rentimise/liisimise sektoris tegutsevatele ettevõtjatele tuleb hinnata komisjoni esitatavas aruandes. See aruanne tuleb esitada siis, kui on piisavalt tõendusmaterjali, mis peaks kättesaadavaks muutuma ülevõtmisperioodi lõpust viie aasta möödudes (uue direktiivi jõustumisest kuue ja poole aasta möödumisel). Nimetatud aruande alusel hindab komisjon, kas tuleb võtta täiendavaid meetmeid.

Lõige 2 jäetakse välja, kuna liikmesriigid ei saa enam piirata renditud sõidukite kasutamist omal kulul toimuvate vedude tegemiseks. Kõigil ELi ettevõtjatel peaks olema lubatud kasutada renditud sõidukeid omal kulul toimuvateks vedudeks ning nad peaksid seonduvatest hüvedest kasu saama. Nende suhtes ei peaks kehtima piirang, et tuleb kasutada omatavaid sõidukeid või osta veoteenus selliseid teenuseid rendi või tasu eest osutavatelt ettevõtjatelt. Sõidukid, mille omanikeks on omal kulul vedusid tegevad ettevõtjad, on sageli alakasutatud ning keskmiselt vanemad, vähem ohutud ja rohkem saastavamad kui renditud sõidukid.

Artikliga 3 tagatakse raamistik nende eeskirjade jaoks, mida liikmesriigid kohaldavad omaterritooriumil asuvate ettevõtjate renditud sõidukite kasutamise suhtes. Praegused sätted kehtivad asjaomases liikmesriigis registreeritud või õiguspäraselt kasutusele võetud renditud sõidukitele, „kui artiklis 2 sätestatud tingimused on täidetud“. Kuna muudetava artikliga 2 on lubatud asjaomases liikmesriigis registreeritud või õiguspäraselt kasutusele võetud renditud sõidukite kasutamine, siis muudetakse lõiget 1 selle vastuolu kõrvaldamiseks. Muu liikmesriigi kui sõidukit rentiva ettevõtja asukoha liikmesriigi õigusaktide kohaselt asjaomases liikmesriigis registreeritud või õiguspäraselt kasutusele võetud renditud sõidukit peaks olema võimalik kasutada mitte ainult mis tahes muudes liikmesriikides toimuvateks vedudeks (kooskõlas muudetud artikliga 2), vaid ka sõidukit rentiva ettevõtja asukoha liikmesriigis toimuvateks vedudeks.

Arvestades et sõidukite maksustamise määrad erinevad ELis märkimisväärselt ning selleks et vältida maksumoonutusi, võivad liikmesriigid piirata aega, mille jooksul nende vastaval territooriumil võib kasutada sõidukit, mille on rentinud ettevõtja, kes asub muus liikmesriigis kui sõiduki rentimise liikmesriik, kuid mitte vähem kui neli kuud. Nimetatud neljakuulise miinimumperioodi eesmärk on tagada, et mõnes muus liikmesriigis renditud (ja registreeritud) sõidukeid võib kasutada eelkõige lühiajalise, ajutise või hooajalise tippnõudluse rahuldamiseks või puudustega/kahjustatud sõidukite asendamiseks.

(3)Direktiiv 2006/1/EÜ ei võimalda ettevõtjatel renditud sõidukite kasutamise eelistest täiel määral kasu saada. Kõnealune direktiiv näeb liikmesriikidele ette võimaluse piirata oma ettevõtjate omal kulul toimuvate vedude puhul üle 6tonnise registrimassiga renditud sõidukite kasutamist. Lisaks ei nõuta liikmesriikidelt, et nad peaksid oma vastaval territooriumil lubama renditud sõidukite kasutamist, kui sõiduk on õiguspäraselt registreeritud või kasutusele võetud muus liikmesriigis kui seda rentiva ettevõtja asukoha liikmesriik.

(2)Renditud sõidukite kasutamine võib vähendada kaupu omal kulul vedavate ettevõtjate või rendi või tasu eest selliseid teenuseid osutavate ettevõtjate kulusid, muutes samas nende tegevuse paindlikumaks. See aitaks suurendada asjaomaste ettevõtjate produktiivsust ja konkurentsivõimet. Kuna renditavad sõidukid on keskmise sõidukipargi sõidukitest tavaliselt uuemad, on need ka lisaks ohutumad ja vähem saastavamad.

(2) Artikkel 3 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 3

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, millega tagada, et nende ettevõtjad võivad kaupade autoveoks kasutada renditud sõidukeid nende omanduses olevate sõidukitega samadel tingimustel, kui artiklis 2 sätestatud tingimused on täidetud.“

(3) Lisatakse artikkel 5a:

„Artikkel 5a

Hiljemalt [OP: please insert the date calculated 5 years after the deadline for transposition of the Directive] esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi rakendamise ja mõju kohta. Aruanne peab sisaldama teavet muus liikmesriigis kui sõidukit rentiva ettevõtja asukoha liikmesriigis renditud sõidukite kasutamise kohta. Kõnealuse aruande alusel hindab komisjon täiendavate meetmete võtmise vajadust.“

Artikkel 2

1.Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt [OP: please insert the date calculated 18 months following the entry into force]. Liikmesriigid edastavad kõnealuste sätete teksti viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid võtavad nimetatud sätted vastu, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetud põhiliste õigus- ja haldusnormide teksti.

Artikkel 3

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,