ET Euroopa Liidu Teataja C 157/155

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus teemal “Geneetiliselt muundatud ning traditsiooniliste ja mahepõllunduse põllukultuuride kooseksisteerimine”

(2005/C 157/29)

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee otsustas 29. jaanuaril 2004. aastal vastavalt töökorra artikli 29 lõikele 2 töötada välja arvamuse teemal: “Geneetiliselt muundatud ning traditsiooniliste ja mahepõllunduse põllukultuuride kooseksisteerimine”.

Põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon, kelle ülesandeks oli valmistada komiteele ette asjakohased materjalid, võttis arvamuse vastu 21. septembril 2004. Raportöör oli härra Voss.

Oma 413. plenaaristungil 15.-16. detsembril 2004. aastal (16. oktoobri istung) võttis Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee 47 poolt- ning 13 vastuhäälega (erapooletuid 4) vastu järgmise arvamuse:

1. Sissejuhatus

1.1 EMSK peab vajalikuks välja töötada ja kehtestada jätkusuutlikud, õiguskindlad ja praktilised reeglid, et koos saaksid eksisteerida geneetiliselt muundatud kultuurtaimede kasvatus ja põllukultuuride traditsiooniline ning mahepõllumajanduslik kasvatus, kogu toiduainetetööstusega seonduv looduskaitse, põllumajanduslik tootmine, kalandus ja metsandus, k.a farmaatsiatööstuse ja non-food-tootmisega seonduv taimekasvatus ning ka teadustegevus.

1.2 Kõnealustes küsimustes EMSKga ei konsulteerita, kuna esiteks soovib komisjon jätta kooseksisteerimise olulised aspektid siseriiklike regulatsioonide reguleerimisalasse ja teiseks kavatseb ta tulevikus kooseksisteerimise valdkonnas keskse küsimuse, milleks on GMOsid sisaldava külviseemne juhuslik või tehniliselt vältimatu esinemine GMOsid mittesisaldavas külviseemnes, lahendamiseks kasutada direktiivi 2001/18/EÜ ja külviseemne ringluse direktiivide komitoloogia menetlust. Seetõttu on mõttekas osaleda kõnealuses diskussioonis omaalgatusliku arvamuse teel, et sel viisil eelkõige valgustada kohases vormis antud teemaga seonduvaid majanduslikke ja sotsiaalseid küsimusi ning esitada siinkohal nõukogule, komisjonile ja parlamendile oma seisukoht.

1.3 Käesolev omaalgatuslik arvamus peab valgustama nii kooseksisteerimise olulisemaid sisulisi aspekte kui ka tegema ettepanekuid küsimuses, milliseid probleeme peaks EMSK arvates lahendama Euroopa ja milliseid siseriiklik seadusandlus ning milliseid praktilisi andmeid ja juhiseid vajavad asjaosalised majandusettevõtted, eelkõige põllumajandus.

1.4 Kuna komisjon lõpetas käesoleva aasta mais 1998. aastast kehtinud moratooriumi GMOde kui toiduainete turuleviimise lubamisele ning kavatseb lähiajal langetada otsuse ka GMOde kasvatuslubade osas, (1) siis on kooseksisteerimisele praktilise sisu andmine kiirelt vajalik.

2. Üldised sissejuhatavad märkused ning mõistete määratlemine

2.1 Geneetiliselt muundatud organismide (GMO) turuleviimise lubamise tõttu — taimse ja mikrobioloogilise kultiveerimise ja loomapidamise, — teadustegevuse, — toiduainete ja sööda eesmärgil, — samuti kasutamaks GMOsid toorainena teistes kasutusvaldkondades, s.h farmaatsiatööstuse taimekasvatuses, — looduse mõjutamiseks (näit saasteainete vähendamiseks) ja — kasutamaks GMOsid abiainetena põllumajanduses ja metsanduses (näit kahjurite tõrjeks ja umbrohu ohjeldamiseks), osutub vajalikuks kehtestada praktilised reeglid GMOde keskkonda viimise korrale ja GMOsid sisaldavate toodetega ümberkäimisele toiduainetes ja söödas ning looduses.

2.2 Euroopa tasandil on juba seaduslikult reguleeritud — riskide hindamine ja riskijuhtimine, (2) — lubade väljastamine, — toiduainete ja sööda märgistamise nõuded, (3) — jälgitavus (4) ja — piiriülene vedu väljaspool Euroopa Ühendust (rakendatakse rahvusvahelist Cartagena protokolli bioloogilise ohutuse kohta) (5)

2.3 Senini ei ole Euroopa tasandil reguleeritud — külviseemne ja paljundusmaterjali märgistamise nõuded; selles osas valmistab komisjon hetkel ette ettepanekut (6) ja — praktilist ümberkäimist GMOde kasutamise majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste tagajärgedega (7); nende küsimustega tegelevad hetkel liikmesriikide valitsused ja parlamendid direktiivi nr 2001/18/EÜ ülevõtmise raames nagu ka siseriikliku seadusandluse kujundamise teel, mis puudutab eelkõige taimekasvatust ja asjaomase eraõigusliku vastutuse nõudeid.

2.4 ELi juba vastuvõetud seadusandlus sätestab GMOde puhul eraldi riskikontrolli ja -analüüsi, riskijuhtimise ja läbiva märgistuse ning jälgitavuse vajaduse. Selles lähtutakse eeldusest, et GMOde aktiivsest ja passiivsest kasutamisest loobumine peab olema võimalik ning nähakse ette GMOde kasutamisest täielik loobumine mahepõllumajanduses ja mahepõllundustoodetes (erandiks on mõningad veterinaarmeditsiinilised tooted). Samuti on võimalik pärast iga üksikjuhtumi puhul teostatud kontrolli siduda GMOde keskkonda viimine teatud piirkondades spetsiaalsete kohustustega või see täielikult keelustada.

2.5 GMOde puhul on tegemist elusorganismidega, mis võivad looduslikus ökosüsteemis paljuneda ja levida. Bioloogilisi süsteeme, mille osadena GMOsid keskkonda viidaks ning millest neid ei ole võimalik niisama lihtsalt eemaldada, ei saa ei hermeetiliselt eraldada ega samal viisil kontrollida ja ohjata nagu see on võimalik suletud teaduslikes, tööstuslikes või käsitöönduslikes rajatistes. Biosfäär on põhimõtteliselt ülemaailmselt võrgustatud, avatud süsteem, mille seaduspärasused ja käitumine on tänaseni teada ja ohjatav vaid piiratud ulatuses.

2.6 Ülalnimetatud põhjustel on Euroopa seadusandja sätestanud ettevaatuspõhimõtte ja üksikjuhtumi hindamise ja reguleerimise kui GMOdega ümberkäimise mõõdupuu. Samaaegselt on ta GMOde kasutamises omistanud olulise tähenduse läbipaistvusele ja valikuvabadusele.

2.7 Kõik see toimub olukorras, kus Euroopa Ühenduse kodanikkonna enamiku suhtumine GMOde kasutamisse põllumajanduses ja metsanduses nagu ka toidus ja söödas ulatub skeptilisusest kuni eituseni.

2.8 Geneetiliselt muundatud ja muundamata organismidega majandamise ja maakasutusvormide kooseksisteerimine puudutab seetõttu — põllu- ja metsamajandust ning kalandust, kaasa arvatud maaomandi haldust, — kogu toiduainesektorit (töötlemine, kaubandus, gastronoomia), — regionaalset ja kommunaalset maakasutust ja majandusarengut, — tarbijakaitset ja — looduskaitset selleks kohases ruumilises ja ajalises raamistikus.

2.9 Euroopa Komisjon on õiguslikult mittesiduvates arvamustes kooseksisteerimise küsimuse taandanud põllumajanduse erinevate vormide kõrvuti esinemise puht majanduslikele aspektidele. Ta teeb ettepaneku jätta nende aspektide reguleerimine põhimõtteliselt liikmesriikide tasemele. Selline hoiak on siiski põhjustanud vaidlusi ministrite nõukogus ning seda kritiseeritakse Euroopa Parlamendis. (8)

3. Kooseksisteerimise olulised aspektid (liigendus)

3.1 Teaduse seis

3.1.1 Kooseksisteerimise reguleerimise eelduseks on piisav teaduslik alus erinevate taimeliikide GMOde ruumilise ja ajalise leviku ning ristamise (nagu mõnel juhul ka mikroorganismide ja loomade leviku) hindamiseks ning usaldusväärsed, elulähedased kogemused ja hinnangud seoses tootmise, ladustamise, transpordi ja töötlemise juures võimalike levikuteedega.

3.1.2 Komisjon on sel otstarbel lasknud koostada erinevaid ekspertiise ja arvamusi, (9) mis ei anna siiski sidusat pilti. Uued uurimused on tellitud. Kooseksisteerimise küsimuses toimunud esimesel teaduslikul konverentsil novembris 2003 (10) nentisid kokkukogunenud teadlased nimetamisväärset teadusuuringute vajadust ning pidasid endid ainult osaliselt võimeliseks andma vettpidavaid ütlusi kooseksisteerimise võimaluste kohta. EL teaduskomitee arvamus 2001. aastast (11) toob välja märkimisväärse ebakindluse ning ei kinnita ühemõtteliselt komisjoni poolt toiduainete ja sööda ning külviseemne osas soovitatud piirnorme.

3.1.3 Geneetiliselt muundatud taimede ristumiskäitumist, levikut ja vastupidavust puudutav teadmiste hetkeseis ei võimalda kooseksisteerimise võimaluse kohta senini teha usaldusväärseid prognoose.

3.1.4 See käib eelkõige pikaajaliste prognooside ja erinevate ökosüsteemsete keskkondade ja (taime)kasvatustingimuste kohta.

3.1.5 Teatud GMOde kooseksisteerimise võime hindamine ja prognoosimine peab toimuma taimeliigiti erinevate tootmissüsteemide kaupa, arvestades regionaalseid tingimusi. Siinkohal tuleb arvestada ka muutusi seonduvates kasvatusmeetodites (nt täisherbitsiidide kasutamine, mida võimaldab asjaomane resistentsus).

3.1.6 Prognoosimine ja kontroll on põhimõtteliselt eriti raskendatud selliste taimeliikide puhul, mis võivad geneetiliselt seguneda looduslikult esinevate, aretamata sugulastaimedega. Rapsil, mille geneetiline päritolukeskus asub Euroopas, on Euroopas suur hulk otseseid ja kaudseid ristamispartnereid nii metsikute kui kultuuritaimede hulgas. Kapsas, rüps, sinep (põld-võõrkapsas), põldrõigas, müür-liivsinep, gallia koerasinep, põldsinep, metskapsas ja hall lõunasinep. Sama kehtib ka peetide kohta.

3.2 Riskijuhtimine, seire ja kasvatuse registreerimine

3.2.1 GMOde identifitseerimine ja märgistamine on konkreetseks õiguslikuks eelduseks direktiivis nr 2001/18/EÜ sätestatud GMOde kasvatuse registreerimiseks ja seireks. See on samuti eelduseks teatud GMOde kõrvaldamisele turult, kui see peaks olema vajalik uute teaduslike arusaamade või tähtajaliste lubade lõppedes. Paljunemisvõimeliste GMOde märgistamine on selles mõttes otsustav tõhusa riskijuhtimise jaoks, eriti kui peaks tekkima vajadus hädaabinõude kasutamiseks. Seetõttu ei saa märgistamise küsimuses lähtuda ainult sellest, kas toiduainete ja sööda märgistamiskohustuse puhul ületatakse teatud piirnormid või mitte, eriti kuna loa lõppedes langevad ära ettenähtud piirnormid, millest tarbijat tuleb teavitada.

3.2.2 GMOdest tulenevate riskide hindamist tuleb teostada vastavalt direktiivile nr 2001/18/EÜ ning teistes ühenduse määrustes ja direktiivides kehtestatud sarnastele sätetele ning see peab olema eelduseks GMOde lubamiseks. Sellegipoolest omab taimekasvatuse korraldamine tegelikkuses määravat mõju sellele, kas vastavalt direktiivis sätestatule võidakse võtta tarvitusele tõhusaid meetmeid kasvatuse piiramiseks, selle mõjude piiramiseks ja seireks nagu ka loa äravõtmiseks või mitte. Kooseksisteerimise küsimust ei saa niisiis taandada üksnes kasvatuse majanduslikele aspektidele, vaid see on seadusega sätestatud riskijuhtimise ja ettevaatusabinõude lahutamatuks koostisosaks.

3.3 Toiduainete- ja söödaahela jälgitavus ja kontroll proovide võtmise, testide ja dokumenteerimise teel

3.3.1 GMOde märgistamise ja jälgitavuse direktiiv (mis on toiduõiguse üldiste põhimõtete ja nõuete osaks (12)) näeb ette GMOde tuvastamise ja märgistamise meetmed terves toiduainete ahelas. Need meetmed lähevad kaugemale kui GMOde tuvastamine lõpptootes, sest nüüd laieneb märgistamiskohustus ka toodetele, mille puhul lõpptoodetes pole GMOde jäljed enam tuvastatavad.

3.3.2 GMO tuvastamiseks vajalik informatsioon registreeritakse keskregistris ning avaldatakse. (13)

3.3.3 EL ühine teadusuuringute keskus tegeleb hetkel siinkohal vajalike proovide võtmise ja testide meetodite standardimise ja hindamisega.

3.3.4 Spetsiifilise DNA või GMO spetsiifilise proteiini tuvastamine on analüüsimise hetkeseisu juures tehniliselt võimalik vahemikus 0,001 kuni 0,05 protsenti tervest analüüsitud proovist. GMOde esinemise tuvastamiseks mõeldud mittespetsiifiliste, kvalitatiivsete testide kulud on praegu 100 kuni 150 € analüüsi kohta. Spetsiifiliste ja kvantitatiivsete testide kulud kõiguvad 250 ja 500 € vahel analüüsi kohta.

3.3.5 Tõendamise meetodite ja analüüside teostamiseks tehniliste võimsuste laialdase kättesaadavuse ja usaldusväärsuse osas valitsevad senini ühenduse piires veel suured erinevused. Ainult vähestes ühenduse liikmesriikides leidub piisavalt võimalusi analüüside tegemiseks, mõnes puuduvad need hoopis.

3.3.6 Täna valmistavad eriti GMO esinemise kvantitatiivsed ja spetsiifilised analüüsid praktikas veel märkimisväärseid raskusi, seda eelkõige paikades, kus tootmisettevõtete käsutusse pole antud sobivaid tõendamismeetodeid või piisavat referentmaterjali. See puudutab eelkõige GMOsid, mille kohta pole ühenduses lube väljastatud, kuid mille esinemist imporditud külviseemnes või toormes ei saa siiski välistada.

3.4 Hea põllumajandustava

3.4.1 Hea tava tuleks järgida kogu toiduainete tootmisahelas — teadus- ja arendustegevuses, eelkõige GMOde keskkonda viimisel teaduslikel eesmärkidel (osa B 2001/18/EÜ), — külviseemnearetuses, eriti geneetilise lähtematerjali ja baaskülvimaterjali erinevate etappide omaduste seisukohalt, — sordikindluse aretusel ja paljundamisel, — külvimaterjali paljundamisel, ettevalmistamisel, töötlemisel ja pakendamisel, — taimsete toodete kasvatuses, töötlemisel, saagikoristusel ja transpordil, — saagikoristusel järelkasvatuseks saadud külviseemne valikul ja ettevalmistamisel, — põllumajandusliku toorme ja põllumajandustoodete kokkuostmisel, ettevalmistamisel, ladustamisel ja transpordil, — toiduainete ja sööda edasisel töötlemisel ja — valmistoodete pakendamisel, turustamisel ja märgistamisel.

3.4.2 Enamikes valdkondades on hea tava mitmes plaanis reguleeritud. Tava täiendamine GMOde käitlemisele eriomaste sätetega on otsustavaks eelduseks GMOde riskijuhtimiseks, jälgitavuseks ja märgistamiseks seadusega kehtestatud eeskirjade praktilisel elluviimisel. Kõige suurem tegutsemisvajadus valitseb külvimaterjali tootmises ja põllumajanduslikus tootmises, ent ka põllumajandustoodete kokkuostu, ladustamise ja transpordi osas.

3.4.3 Edu, ent ka hea põllumajandustava nõudmised sõltuvad oluliselt sellest, kui edukalt on heast tavast kinni peetud eelnevatel tootmisetappidel.

3.4.4 GMOde soovimatu ristumise ja muu leviku vältimiseks kultuurpõldudel ja looduses nagu ka GMOsid sisaldava saagi ja GMOsid mittesisaldava saagi segunemise vältimiseks tuleb (arvestades konkreetse kultuuri ja piirkondlike tingimustega) võtta kasutusele mitmesuguseid abinõusid. Komisjon on neid osaliselt loetlenud kooseksisteerimise suunistes (14) ja kutsunud liikmesriike üles võtma vastu asjaomased eeskirjad. Need puudutavad nii põllumehi, kes kasvatavad GMOsid kui ka neid, kes soovivad oma toodetes GMOsid vältida. Lisaks kehtivad kõnealused suunised nii palgatööd kasutavatele põllumajanduslikele ühistutele kui ka äriühingutele, s.h ladustamis- ja transpordiettevõtetele ning ametkondadele, kelle pädevusalasse kuulub põllumajandustava, ning maastiku- ja looduskaitsega tegelevatele institutsioonidele.

3.5 Külviseemne omadused, kontroll ja märgistamine

3.5.1 Külviseeme paikneb tootmisahela alguses. Olenevalt sordist paljuneb see teguriga 40 kuni 1000 ning võib kohati üsna kaua maapinnas viibida. Külviseemnes sisalduvad GMOd viljastavad võõrtolmlejate puhul naabruses olevaid kultuurtaimi, ja kui lähedal kasvavad metsikud sugulased, siis ka neid. Külviseeme ja õietolm võivad kanduda pikkade vahemaade taha. Nende ruumiliste ja ajaliste dimensioonide tõttu mängib GMOde esinemine külviseemnes teadlaste arvamusel kooseksisteerimise seisukohalt otsustavat rolli.

3.5.2 Direktiiv nr 2001/18/EÜ näeb ette võimaluse kehtestada teatud tooterühmadele piirnormid, millest väiksema sisalduse puhul ei ole GMOde märgistamine vajalik. Toidu ja sööda osas kehtestab geneetiliselt muundatud toidu ja sööda määrus (15) ja jälgitavuse määrus (16) piirnormiks 0,9 %.

3.5.3 Komisjon on teinud ettepaneku kehtestada taimmaterjali ja külviseemne direktiivi raames külviseemnes GMOde märgistamisele kuuluvad piirväärtused, mis oleksid 0,3 ja 0,7 % vahel. Õiguslikel kaalutlustel võttis komisjon 2003. aasta oktoobris selle ettepaneku uuesti tagasi ning töötas välja uue ettepaneku. Selles sisaldusid 0,3 protsendilised piirnormid vaid veel rapsi ja maisi külviseemnele. Ka selle ettepaneku võttis komisjon aga 2004. aasta septembris tagasi. Kavas on täiendavad mõjude hindamised kindlustamaks, et otsus toetuks tugevamale teaduslikule alusele ja et anda täpsem hinnang selle majanduslikele mõjudele. Kindel on see, et geneetiliselt muundamata külviseemnele puhtusnõuete kehtestamisel on otsustav mõju sellele, kas teatud taimeliikide ja tootmisvormide kooseksisteerimine on üleüldse võimalik ja kui kõrged on sellega kaasnevad kulud.

3.5.4 Küsimuse osas, kas ja kui, siis millised peaksid olema piirnormid külviseemnes juhusliku ja tehniliselt vältimatu GMOde esinemise kohta, valitsevad nii liikmesriikide valitsuste kui ka asjassepuutuvate organisatsioonide ja ettevõtete hulgas erinevad ettekujutused.

3.5.5 Külviseemne märgistamise puhul ei ole tegu — nagu toidu ja sööda puhul — lõpptarbijate teavitamisega nende valikuvabaduse tähenduses. Pigem on tegemist olulise teabega isikute jaoks, kes viivad GMOsid keskkonda kooskõlas seaduslike sätetega, ning ametkondade jaoks, kes vastutatavad keskkonda viimise direktiivi elluviimise eest. Teabepuudus teatud külviseemnes leiduvate GMOde kohta teeb selle seaduslikult sätestatud registreerimise, jälgimise (post-market monitoring) ja hilisema keelustamise puhul selle kokkukogumise praktiliselt võimatuks.

3.5.6 Kui näiteks GMO peaks hiljem osutuma allergeeniks või tema omaduste ülekandumine metsikutele sugulastele peaks andma neile konkurentsieelise ja seega tekitama ökoloogilises tasakaalus soovimatuid nihkeid, siis tuleks vastav GMO keelustada ja ringlusest kõrvaldada. Seepärast on EL Komisjoni poolt pakutud piirväärtused täielikult mitteaktsepteeritavad. Nimelt tuleks lähtuda eeldusest, et asjassepuutuva taimeliigi kogu külviseeme on kuni poole protsendi osas saastatud selle GMO poolt, peaksid selle kokkukogumise ja hädaabinõumeetmed laienema selle taimeliigi kogu saagile ja kogu külviseemnele.

3.5.7 USAs kogetud kokkukogumiskampaania praktilised kogemused annavad ettekujutuse nii selle raskustest kui võimalikest kuludest. Geneetiliselt muundatud maissordi “Starlink” keelustamine USA keskkonnaameti US EPA poolt 2000. aastal seoses selle võimaliku allergeense mõjuga, tõi tervele tooteahelale kaasa umbes miljardi USD suurused kulud. Saastunud külvi- ja saagiseeme osteti suurejooneliselt kokku ning eemaldati turult. Saastet ei ole seni õnnestunud täielikult eemaldada. Veel 2003. aastal leiti USAs üle 1 % kontrollitud proovidest “Starlinki” jälgi.

3.5.8 Sellele lisaks avaldab GMOde esinemine geneetiliselt muundatud külviseemnes olulist mõju põllumajandusega seotud valdkondades ja töötlemisel tekkivatele kuludele. Seadustega lubatud segunemisest lähtuv vajadus analüüsida kõiki geneetiliselt mittemuundatud tooteid selgitamaks rutiinselt välja nende GMOdega segunemise määra, et teha kindlaks, kas see ei ületa seadusega toidule ja söödale sätestatud, märgistamisele kuuluvat piirnormi 0,9 % või vastavalt poolfabrikaatidele kehtestatud segunemise madalamaid määrasid, tingib suure hulga kallite testide ja kontrollide tegemise.

3.5.9 Traditsioonilise ja mahepõllundusliku külviseemne segunemine GMOdega mängib lisaks tähtsat rolli toidu ja sööda kohta kehtestatud piirnormide ületamisest tekkivate rahaliste kahjude tekitajate kindlakstegemisel, nagu ka siit tuletatud madalamate piirväärtuste puhul, mida nõuavad kaubandus- ja töötlevad ettevõtted. Loomulikult nõuavad võimalikud kahjutekitajad kõigepealt tõendamist, et tekkinud kahju ei ole vähemalt mõningal määral tingitud külviseemne omadustest ega GMOde ülekandumisest põldudel.

3.5.10 Lõpuks mõjutab GMOde esinemine traditsioonilises ja mahepõllunduslikus külviseemnes negatiivselt põllumeeste võimalusi kasvatada ja aretada omaenese külviseemet. Külviseemne algne segunemine võib järgnevates põlvkondades akumuleeruda, seda eelkõige siis, kui saastet lisandub naabruses asuvatelt põldudelt. See võib tekitada asjaosalistele põllumeestele mitte ainult märkimisväärset rahalist kahju, vaid mõjutada negatiivselt ka külviseemne paljusust ning lokaalset kohanemist.

3.6 Toote- ja keskkonnavastutus

3.6.1 Liikmesriikide tootevastutust käsitlevate õigusnormide ühtlustamise direktiivi (85/374/EMÜ) kohaselt vastutavad GMOde tootjad ja turuletoojad puudustega toodete puhul kehale, elule ja varale süüliselt ja hooletusest tekitatud kahju eest. (17) See vastutus piirdub siiski lõpptoodetega, mis on mõeldud eratarbimiseks ja tarvitamiseks ning ei laiene seetõttu ei külviseemnele ega rahalistele kahjudele seoses saagi ja selle järeltoodete väärtuse vähenemisega.

3.6.2 Tootevastutuse selline ühendusesisene ja üldine piiramine muudab liikmesriikidele keerulisemaks siseriiklike reeglite rakendamise GMO turuletooja otsese tsiviilõigusliku kahju eest vastutuse kandmise osas ning asetab kogu tsiviilõigusliku vastutuse kasutajatele (põllumeestele) kui lõpptoote vahetutele tootjatele.

3.6.3 “Igasugune geneetiliselt muundatud organismide tahtlik keskkonda viimine nagu ka nende organismide vedu ja turuleviimine vastavalt direktiivi nr 2001/18/EÜ definitsioonile” kuulub uue keskkonnavastutuse direktiivi nr 2004/35/EÜ rakendusalasse, mis volitab liikmesriike (mitte aga üksikuid kodanikke) kohustama keskkonnakahju põhjustajaid seda kõrvaldama ja parandama. Seda juhul kui toimitud on tahtlikult või hooletusest ning kahju ja isikute tegevuse vahel valitseb põhjuslik seos. (18) Liikmesriigid peavad selle direktiivi üle võtma 30. aprilliks 2007. Tõsiasi, et GMOde keskkonda viimine ühenduse territooriumil on lubatud, tähendab, et üldiselt tuleb välistada hoolimatus või halvad kavatsused, välja arvatud juhul kui rikutakse spetsiifilisi keskkonda viimise koguseid. EMSK nõudis juba oma keskkonnavastutuse direktiivi (19) käsitlevas arvamuses, et “bioloogilise mitmekesisuse määratluses tuleks samuti arvestada GMOde lühi- ja pikaajaliste mõjudega.”

3.7 Tsiviilõiguslik vastutus

3.7.1 GMOde soovimatu esinemine toodetes, tootmisvahenditel ja tootmispindadel võib põllumeestele, toidu ja sööda töötlejatele ning kaupmeestele põhjustada rahalist kahju, kui see raskendab või takistab geneetiliselt muundamata toodete tootmist ja müüki või teeb selle võimatuks või tingib erimeetmete kasutuselevõtmist kontrolli ja eemaldamise eesmärgil. Samuti võib see vajalikuks muuta esialgse olukorra taastamise aladel, kus GMOde keskkonda viimine pole lubatud või ette nähtud (näit ökoloogiliselt tundlikud alad), mis on omakorda seotud kuludega.

3.7.2 Kindlustused välistavad hetkel selliste tsiviilõiguslike nõuete vastu kindlustamist.

3.7.3 Selliste kulude osas tekkivat tsiviilõiguslikku vastutust peaksid EL Komisjoni nägemusel reguleerima liikmesriigid. On selge, et see mõjutab ühendusesisest konkurentsisituatsiooni. Erinevad siseriiklikud regulatsioonid võivad põhjustada selles valdkonnas märkimisväärseid konkurentsimoonutusi ühisturul nagu ka õiguslikku kindlusetust, kui põhjus ja tagajärg ületavad ühendusesiseseid piire.

3.7.4 Isiklik vastutus kulude eest, mis võivad tekkida kolmandatele isikutele kahjude ärahoidmisel (testid, kontrollid ja muud meetmed GMOdega ristlemise ja segunemise vastu), oleks õiguslikult vaevalt teostatav. Vastandina tegelikult esinenud kahjude reguleerimisele on neid märkimisväärselt suuri kulusid, mis tekivad kõikides piirkondades, kus GMOsid kasvatatakse, võimatu tasakaalustada tsiviilõigusliku vastutuse sätetega. Neid võiks asjaosalistele põllumeestele, ettevõtetele ja ametiasutustele äärmisel juhul hüvitada tasakaalustusfondist, mida rahastavad kulusid põhjustavad ettevõtted ja põllumehed.

3.8 Rahva- ja ettevõttemajanduslikud kulud

3.8.1 Meetmed GMOde soovimatu esinemise kontrolliks ja vältimiseks osutuvad GMOde kasvatamise tõttu vajalikuks toiduaine- ja söödatööstuses tervikuna. Lisaks sellele võib see mõjutada turusituatsiooni teatud piirkondades ning teatud tootmisvormide ja tooteliikide osas (nt regionaalsed kvaliteetkaubamärgid ja mahepõllumajandus ning -tootmine). Lisaks turul osalejatele puudutab see ka liikmesriikide ja ühenduse erinevaid ametkondi ja institutsioone.

3.8.2 Kooseksisteerimise tagamiseks vajalike kontroll- ja vältimismeetmete puhul on osaliselt tegemist põllumajanduslike, käsitöönduslike ja tööstuslike tavade ja traditsioonide oluliste muudatustega. Senini ei ole süstemaatiliselt uuritud ja välja toodud kooseksisteerimise majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi tagajärgi, seda esmajoones talunike ja toiduainete tootmisega tegelevate käsitöönduslike ettevõtjate jaoks. See tundub aga olevat ilmtingimata vajalik vältimaks ebasoovitavat mõju nende üleelamis- ja konkurentsivõimele, samuti turu- ja hinnastruktuurile.

3.8.3 Asjakohaste ja tõhusate kooseksisteerimismeetmete ja -eeskirjade hindamiseks on vajalik põhjalik ülevaade kõnealustest kuludest. Senini on selle kohta teavet ja hinnanguid paraku olemas vaid ebapiisavalt ja katkendlikult. (20)

3.8.4 EMSK peab ulatuslikku ülevaadet kuludest, mis kooseksisteerimismeetmed tekitavad üksikute turuosaliste jaoks teatud tootmisvormides ja piirkondades, samuti avaliku sektori jaoks, ning hinnangut nimetatud kuludele kooseksisteerimise tulevikku suunatud ja jätkusuutliku regulatsiooni vältimatuks eelduseks. Läheb vaja selgeid, siduvaid ja usaldusväärseid reegleid selle kohta, kes peab nimetatud kulusid kandma või vältima.

3.8.5 Komitee on komisjoniga ühel meelel kooseksisteerimise suunistes tooduga: “Piirkonna turuosalised (põllumehed) peaksid põhimõtteliselt vastutama uue tooteliigi turule toomise etapil ettevõtlusalaste juhtimismeetmete rakendamise eest, mis on vajalikud geenivoo nõutavaks summutamiseks. Põllumeestel peaks olema võimalus valida nende poolt eelistatud taimekasvatusvormi ise, ilma et nad sealjuures sunniksid naabertalusid juba sisseviidud struktuuridest kõrvale kalduma.”

3.8.6 Vajalikest kooseksisteerimismeetmetest põhjustatud tootmiskulude suurenemist ei tohi kompenseerida tarbijahindade tõstmisega. See viiks valikuvabaduse kitsenemiseni eelkõige sotsiaalselt nõrgemate tarbijate puhul. Toiduainete põllumajanduslikku ja käsitöönduslikku tootmist ilma geenitehnoloogia kasutamiseta ei tohi ohustada kulude ja hindade kasv ja see ei tohi osutuda niššitooteks surutuks.

4. EMSK soovitused

4.1 Kooseksisteerimise põhimõtted

4.1.1 Kooseksisteerimise reeglid peavad juhinduma loodusliku ja kultiveeritud bioloogilise mitmekesisuse eest hoolitsemise ja säilitamise, kulude minimeerimise, majanduslike ja sotsiaalsete võimaluste maksimeerimise, piirkondliku mitmekesisuse soodustamise ja majandusliku omavastutuse põhimõtetest, samuti tekitajaprintsiibist ning olema pikaajaliselt jätkusuutlikud, vastupidavad, elulähedased ja veasõbralikud.

4.1.2 Vajalikke meetmeid peavad võtma ja tekkivaid kulusid kandma põhimõtteliselt need majanduses osalejad, kes põhjustavad GMOde turuleviimise ja kasutamisega seotud kulusid. Kulud peavad koormama võimalikult vähe neid, kes tahavad toota ja tarbida ilma GMOdeta ning need ei tohi põhjustada tootmiskulude ja hindade tõusu. Kulusid ei tohi panna ka maksumaksjate õlgadele.

4.1.3 Meetmeid GMOde esinemise ja leviku vältimiseks tuleks põhimõtteliselt võtta tasandil, kus nende poolt põhjustatud kulu on minimaalne ning toime optimaalne.

4.1.4 Kui GMOde kasvatamine muudab võimatuks või tunduvalt keerulisemaks sama või suguluses olevate, geneetiliselt muundamata kultuuride tootmise, tuleb see keelustada.

4.2 Teaduslike aluste väljatöötamine ja suhtumine teadmiste hetkeseisu

4.2.1 Seni, kuni teaduslikud alused on ebapiisavad või koguni puuduvad, tuleb kooseksisteerimistingimuste väljakujundamisel rakendada ettevaatusprintsiipi eesmärgiga vältida pöördumatuid või vaid raskendatult tagasipööratavaid muudatusi, mille tagajärgi ei ole kooseksisteerimise jaoks enam võimalik piisavalt hinnata. Taoline ettevaatus peab käima ka kooseksisteerimise majanduslike, sotsiaalsete ja antud maa kultuuriliste aspektide kohta.

4.2.2 Komisjoni kutsutakse üles koostama koherentset erinevaid valdkondi hõlmavat teaduslikku ja praktikalähedast teadusprogrammi, mis täidab kooseksisteerimisalaste teadmiste osas valitsevad tohutud lüngad.

4.2.3 Taimede teaduskomitee arvamus, (21) millele komisjon viitab külviseemnetes ja istutusmaterjalis sisalduvate GMOde piirnormide üle peetavas diskussioonis, on mitterahuldav. See ei vasta küsimusele, millised piirnormid on märgistamisel vajalikud pidamaks kinni direktiivi nr 2001/18/EÜ nõuetest. See ei vasta piisaval määral ka küsimusele, millised külviseemnete ja istutusmaterjali saasted põhjustavad praktiliselt millist saastet saagis ja lõpptootes. Komisjon peaks seetõttu Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) teaduskomiteele esitama uuesti täpsed küsimused.

4.2.4 Lisaks sellele tuleks riiklikul ja regionaalsel tasandil olemasolevad teaduslikud ja praktilised uuringud Euroopa Toiduohutusameti, Euroopa Keskkonnagentuuri ja Teadusuuringute Ühiskeskuse poolt kokku võtta ning muuta need liikmesriikidele kättesaadavaks.

4.2.5 Komisjonile soovitatakse koos Euroopa erinevate regioonidega läbi viia praktilisi kooseksisteerimiskatseid suures mastaabis ning erinevatel tingimustel. Seejuures peaksid geneetiliselt muundamata, kuid teistest sortidest selgelt eristatavate maisi-, rapsi-, kartuli-, kaalika- ja tomatisortide kasvatamisel kõik asjaosalised katsetama ja uurima ristumiste vältimist, erinevaid turvavahemaid, masinate puhastamist, eraldamist transpordil, ladustamisel ja töötlemisel ning teisi kooseksisteerimismeetmeid.

4.3 Parimate olemasolevate tehnoloogiate hooldamine ja säilitamine riskijuhtimisel

4.3.1 Märgistamine ja hea tava peab olema suunatud sellele, et võimaldada GMOde leviku ja toime võimalikult täpset jälgitavust. Lisaks peab see võimaldama GMOsid keskkonnast, külviseemnetest ja istutusmaterjalist ning toodetest võimaluse korral täielikult elimineerida.

4.3.2 Mitte mingil juhul ei tohi märgistamisel piirnormi kindlaksmääramisega ega hea tava määratlemisega takistada või muuta võimatuks direktiivi nr 2001/18/EÜ ja määruste nr 1830/2003/EÜ ning nr 1829/2003/EÜ sätteid ja eesmärke.

4.3.3 Seetõttu tuleb põhimõtteliselt nõuda, et GMOde kasvatamise, transportimise, töötlemise ning impordi ja ekspordi reguleerimisel leiaksid kasutust parimad olemasolevad tehnoloogiad ja parimad olemasolevad tavad.

4.3.4 Selles seoses tuleb arvestada looduskaitse erinõudeid ning Euroopa ökosüsteemide mitmekesisust.

4.4 Identifitseerimiseks ja märgistamiseks vajaliku teabe hankimine ja talletamine

4.4.1 GMOde identifitseerimisel ja märgistamisel tootmise erinevates etappides tuleb põhimõtteliselt nõuda, et GMOsid tuvastataks tootmisahela alguses nii täpselt kui võimalik ja edastataks järgmistele lülidele nii täielikult kui võimalik.

4.4.2 Teabe kadu tuleb põhimõtteliselt keelustada. Kord hangitud teave tuleb sõltumatult võimalikest sätestatud piirväärtustest dokumenteerida ja edastada.

4.4.3 Ettevõtted ja institutsioonid, kes viivad teatud GMO turule (ühenduse piires või väljaspool ühendust) või teaduslike katsetuste eesmärgil keskkonda peavad tagama katsemeetodite ja referentmaterjali kättesaadavuse ja kinnitamise, samuti selle hoidmise tehnika viimasel tasemel ning kõikidele huvilistele võimalikult väikeste kuludega kättesaadavaks tegemise.

4.4.4 Proovide võtmise meetodid tuleb eelkõige tootmisahela alguses valida nii, et need tagaksid võimalikult suure kindluse ja maksimaalse teabe. Need peaksid seetõttu põhinema kõige usaldusväärsemal olemasoleval tehnikal ja mitte märgistamiseks kehtestatud piirväärtustest.

4.5 Siduvad, praktikakõlbulikud, kontrollitavad ja vastupidavad hea tava standardid tootmise kõigil tasanditel on kooseksisteerimise otsustavaks eelduseks.

4.5.1 Need tuleb kujundada nii, et need saavutavad kooseksisteerimise ja ettevaatuse eesmärgid pikaajaliselt ning et neid saaks kohandada teaduse ja tehnika edasiareneva tasemega.

4.5.2 Ühise toidu- ja söödaturu, ühendusesisese põllumajandusliku korra kahjustamise ning konkurentsi moonutamise vältimiseks tuleb ühendusesiseselt kõrgel tasandil ühtlustada ja/või kindlaks määrata hea tava reeglid, arvestades paindlikult taimekasvatuse ja töötluse erinevaid tingimusi.

4.6 Külviseemne ja istutusmaterjali märgistamis- ja puhtusealased eeskirjad on kooseksisteerimise tagamiseks otsustava tähtsusega.

4.6.1 Piirväärtuste kindlaksmääramisel külviseemnes ja istutusmaterjalis sisalduvate GMOde märgistamiseks tuleks seetõttu püüda täpsuse ja läbipaistvuse osas saavutada tehniliselt ja praktiliselt kõrgeimat võimalikku taset. Kui teaduslikult tõestatav avastamispiir proovis on momendil juba 0,01 %, nähtub praktikast, et terve külviseemne partii jaoks on mõistliku koguse ja mõistliku proovide arvu korral realistlik väärtus 0,1 %.

4.6.2 Piirväärtuse kindlaksmääramisel GMOde märgistamiseks geneetiliselt muundamata külviseemnes ja istutusmaterjalis tuleb lähtuda praktilisest tõestuspiirist.

4.6.3 Asjaomastes direktiivides külviseemne ja istutusmaterjali kohta tuleb lisaks sellele kehtestada ranged puhtuseeeskirjad (ülemised piirid) geneetiliselt muundamata külviseemne ja istutusmaterjali turustamiseks.

4.7 Tsiviilõiguslikud vastutussätted peavad täielikult hõlmama rahaliste kahjude reguleerimist.

4.7.1 GMO paljunemisvõime ja asjaolu, et selle soovimatu esinemine võib asjaomase isiku jaoks põhjustada rahalist kahju, teeb liikmesriikides vajalikuks tsiviilõiguslike vastutussätete kohandamise, mis võimaldaks nimetatud kahjusid katta.

4.7.2 Tsiviilõiguslikud vastutussätted peavad tagama, et asjaomased isikud vastutavad ainult niivõrd, kuivõrd nad on suutelised võimalikku kahju vältima. Hea tava järgimise ja GMO turuleviimise võimalike teiste kulude tasumise eest peaksid vastutama GMO kasutajad. Kahjud, mis tekivad vaatamata heast tavast kinnipidamisele, peaks aga seevastu kandma GMO keskkondaviija. Selles osas tuleb vajadusel kohandada ühendusesiseseid vastutusõigusalaseid õigusnorme.

4.7.3 Katmaks rahalist kahju, mis võib tekkida GMOde turuleviimisest või kasutamisest, tuleb põhimõtteliselt tõendada kindlustuse või mõne muu samaväärse vastutusvõime olemasolu.

4.8 Kooseksisteerimise kogukulud tuleb kindlaks teha, minimeerida ja põhjustajaprintsiibi järgi ära jaotada.

4.8.1 Komisjoni kutsutakse üles andma ulatuslikku ja süstemaatilist hinnangut kooseksisteerimise raames esinevatele kuludele, turutingimuste muutustele ja mõjudele erinevatele põllumajandus- ja toiduainetööstuse harudele ja tootmisvormidele, eriti väikestele ja keskmistele ettevõtetele, traditsioonilisele põllumajandusele, sealhulgas põllumajandusega kõrvaltegevusena tegelevatele ettevõtjatele, traditsioonilisele toiduainete käsitsitootmisele, mahepõllunduslikule põllu- ja toiduainetööstusele ning külviseemet ja istutusmaterjali tootvatele ja paljundavatele ettevõtetele. Need peaksid kindlasti hõlmama ka mõju tööhõivealasele olukorrale.

4.8.2 Lisaks sellele peaks komisjon näitama, millist toimet avaldavad kooseksisteerimismeetmed ning tootmisvahendite ja kaubavoogude eraldamine ühise agraarpoliitika ja selle reformi eesmärkide saavutamiseks. Eelkõige tuleb seejuures arvestada tagajärgi ettevõtte struktuuridele, samuti kohalikele ja piirkondlikele taimekasvatus-, töötlus-, päritolu ja kvaliteedi tagamise programmidele ja nende märgistamisele.

4.8.3 Lisaks sellele kutsutakse komisjoni üles näitama ära, kuidas tuleb kompenseerida ja jaotada kooseksisteerimise lisakulusid tekitajaprintsiibi järgi ning millised meetmed on vajalikud selleks, et kindlasti vältida negatiivset toimet geneetiliselt muundamata toiduainete hindadele ühisturul.

4.8.4 Teatud meetmete suhtelisuse kindlakstegemisel tuleb arvestada mõju kogu tootmisahelale.

4.9 Soovitused ühendusesiseste ja riiklike õigusaktide kujundamiseks

4.9.1 Üleeuroopalisel tasandil tuleb reguleerida kooseksisteerimise järgmised aspektid: — märgistuseeskirjad GMOde olemasoluks geneetiliselt muundamata külviseemnes ja istutusmaterjalis; — puhtusealased eeskirjad geneetiliselt muundamata külviseemne ja istutusmaterjali jaoks GMOde juhusliku esinemise osas olemasolevate külviseemet ja istutusmaterjali käsitlevate direktiivide raames; — GMOde kasvatamisel praktiseeritava hea tava vajalikud eesmärgid, tulemused, õiguslikud raamtingimused ning minimaalstandardid ja nende järgimisest tekkivate lisakulude rahastamine, samuti — nii GMOde kasutajate kui turuleviijate tsiviilõiguslik vastutus kahjude eest, mis võivad tekkida seoses kooseksisteerimisega.

4.9.2 Riiklikul ja piirkondlikul tasandil tuleb reguleerida kooseksisteerimise järgmised aspektid: — erimeetmed GMOde soovimatu ristumise ja edasikandumise vältimiseks vastavalt asjaomastele piirkondlikele tingimustele; — piirkondlikud eeskirjad teatud GMOde kasvatamiseks vastavalt majanduslikule sobivusele ning kasvatamise piirkondlikule kulude-tulude-suhtele ning vajalikele vältimismeetmetele; need võivad sisaldada ka teatud GMOde kasvatamise keeldu; — meetmed looduskaitsealade kaitseks vastavalt direktiivile nr 92/43/EMÜ (22) looduslike elupaikade ja loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse kohta ning direktiivile nr 79/409/EMÜ (23) loodusliku linnustiku kaitse kohta ning teiste ökoloogiliselt tundlike piirkondade kaitseks; samuti — meetmed piirkondlike majandus- ja kultuurihuvide kaitseks.

5. Kooseksisteerimise praktilised ja päevakajalised aspektid

5.1 Majandus- ja sotsiaalkomitee kutsus 2004. aasta juulis toimunud kuulamisele praktikuid tervest antud tootmisahelast, et saada konkreetne pilt momendil valitsevast ja tulevikus oodatavast olukorrast. Selles tulemused olid muuhulgas järgmised:

5.2 GMO testid ja jälgitavus kogu tootmisahela ulatuses toovad endaga igal juhul kaasa märkimisväärsed lisakulud. Lihtsate kvalitatiivsete testide hind on hetkel 100 ja 150 euro vahel, kusjuures diferentseeritud ja kvantitatiivsete testide hind ulatub 250 kuni 400 euroni. Seejuures uuritakse proovi alati vaid ühe kindla geenisageduse suhtes. Seoses võimaliku erinevate GMOde arvu suurenemisega tõusevad vastavalt ka testidega seotud kulud.

5.3 Esimene juhtum, mille puhul GMO tuli ringlusest eemaldada tervislikel kaalutlustel (mais “Starlink” USAs), on siiani toonud kaasa üle miljardi USD suurused kulud. Sellele vaatamata ei ole enam kui kaks aastat pärast kokkukogumismeetmete rakendamist ikka veel õnnestunud GMOd täielikult ringlusest kõrvaldada.

5.4 Nii testide ja jälgitavuse kulude suurus kui ka jaotus sõltuvad olulisel määral sellest, kas GMOde mittesisaldumine teatud toodetes on turul üleüldiselt tunnustatud ja järgitav standard, millest kaldutakse kõrvale vaid üksikjuhtumitel või peavad tootjad, töötlejad ja kaupmehed esitama tõendi GMOde mittesisaldamise kohta iga üksikjuhtumi korral.

5.5 Pärast ühe GMO turule toomist ei ole enam põhimõtteliselt võimalik tagada antud GMO absoluutset puudumist teistes liikides. Siiski on võimalik hoida juhuslik ja tehniliselt vältimatu saastumine antud GMOga allpool praktiliselt kontrollitavat 0,1 % määramispiiri.

5.6 Külviseemne puhtana hoidmine soovimatust segunemisest GMOd sisaldava külviseemnega esitab külviseemne tootmisele märkimisväärseid täiendavaid nõudmisi. Mida madalam on sätestatud piirmäär, seda kõrgemad on kulud, mis kaasnevad GMO-saaste vältimisega ja GMO sisalduse kontrollimisega külviseemne tootmisel ja paljundamisel.

5.7 Olenevalt konkreetse taimeliigi paljunemisviisist, on võimalik tagada GMOde mittesisaldumist külviseemnes üksnes juhul, kui selle kasvatamisel peetakse kinni arvestatavatest ruumilistest vahemaadest ja täielikust eraldatusest edasise töötlemis-, pakkimis- ja levitamisprotsessi käigus. Seejuures tuleb samuti kinni pidada veel osaliselt arengujärgus olevatest ISO-standarditest ja HACCP-protokollidest ning väliskontrollide teostamisest.

5.8 Rahvusvahelisel turul juhtival positsioonil olev külviseemne tootjafirma tõendas muljetavaldavalt, et ka USA, kus GMOde kasvatamine on laialdaselt levinud ja ettevõtted, mis töötlevad samades ruumides ka GMO-külviseemet, peavad tagama, et ei ületataks 0,1 % määramispiiri.

5.9 Momendil ei ole ei ELi siseselt ega ka rahvusvahelisel tasandil külviseemne tootmisel sätestatud siduvaid, praktiliselt kontrollitavaid geneetilise saaste piirväärtuseid ja standardeid. Külviseemne kontroll on ELi liikmesriikides hetkel korraldatud erinevalt. Seejuures on erinev ka see, kuidas suhtutakse saastesse ametkondlikul tasandil (lubatavuse piir on alla 0,1 % ja alla 0,5 % vahel).

5.10 Kuigi külviseemne tootjad keelduvad momendil kategooriliselt tagamast oma toodete täielikku GMOde mittesisaldamist, õnnestus Itaalias tänu Itaalia põllumajandustootjate liidu Coldiretti ja juhtivate külviseemne tootjate vahel toimunud otsekõneluste tulemusena kokku leppida kolmanda osapoole poolt kontrollitavate garantiide suhtes. Austrias on alates 2002. aastast määrusega keelustatud igasugune GMOsid sisaldava külviseemne (määramispiir proovides enam kui 0,1 %) ringlusse toomine. Intensiivsele kontrollile vaatamata ei ole sellest ajast alates täheldatud antud määruse rikkumust.

5.11 Külviseemne tootmisele ja paljundamisele lisanduvad täiendavad kulud on antud tööstusharu esindajate andmete kohaselt 10 ja 50 protsendi vahel.

5.12 Piirkondades, kus GMO on toodud ringlusse, peavad ilma geenitehnoloogia abita toimuva külviseemne paljundamise jaoks olema olemas suured kaitstud põllumajanduslikud piirkonnad, nii nagu see juba on momendil korraldatud erinevates maades erinevate taimekultuuride jaoks. Eriti suured vahemaad on nõutavad eelkõige rapsi puhul.

5.13 Kõik antud turul osalejad (v.a külviseemne tootjad) on seisukohal, et rangetest külviseemne puhtuseeeskirjadest kinni pidamine (märgistamine alates määramispiirist 0,1 %) on otsustavaks eeltingimuseks sellele, kuidas tulevikus on võimalik tagada toodete GMOde mittesisaldamist.

5.14 Tagamaks toiduainete, tärklise ja koduloomade toidu tootjate poolt nõutud garantiid, et toodete GMOde sisaldus ei tohi ületada 0,1 % piiri, kaasnevad maisi kokkuostu ja töötlemisega täiendavad kulud, mille suurus on umbes 3 eurot tonni kohta. GMOde laialdasel kasutamisel põllumajanduses tõuseksid antud kulud märkimisväärselt. Lisaks ulatuvad finantsriskid 150 000 kuni 7,5 miljoni euroni (olenevalt toote kogusest) ühe juhtumi kohta, mille puhul ei ole ära hoitud piirnormist kõrgemat saastumist.

5.15 Nii GMOsid sisaldavate kui GMOsid mittesisaldavate toorainete paralleelne kokkuost ühes paigas ei tundu olevat praktiline. Registreerimine, ladustamine, kuivatamine ja transport peavad toimuma rangelt eraldatult.

5.16 Põllumajanduslikku tooret kokku ostvad ettevõtted ja ühistud tagavad juba praegu GMOde mittesisaldumise oma toodetes, sõlmides vastavasisulised lepingud neile tooret tarnivate põllumeestega. Seejuures koostatakse muu hulgas nimekiri lubatud ja kontrollitud külviseemne liikidest ning tagatakse veatu kontrollsüsteem jälgimaks toodet kasvatamisest kuni tarnimise ja vastuvõtukontrollini.

5.17 Põllumajanduslikku tooret kokku ostvate ettevõtete ja ühistute seisukohast on tootmissüsteemid, mis tagavad, et GMOde sisaldus nende toodetes oleks allpool klientide poolt aktsepteeritavat piirväärtust võimalikud üksnes juhul, kui GMOsid sisaldavaid ja GMOsid mittesisaldavaid kultuure kasvatatakse erinevates piirkondades. Kõnealuse eraldatud kasvatuse organiseerimisega kaasnevad kulutused ulatuvad 150 kuni 250 euroni hektari kohta. Eraldatud transpordi ja ladustamisega kaasnevad täiendavad kulud on hinnanguliselt 10 kuni 20 eurot tonni kohta.

5.18 Vastav IP (Identity preservation) ja kvaliteedi tagamise süsteem eksisteerivad ka töötlejate puhul, nagu näiteks veskites. Nende kliendid ootavad tänapäeval puhtusegarantiid, mis on 0,1 % ja maksimaalselt 0,5 % vahel. Veskites tehakse standardselt kõikidele tarnetele PCR-test (Polymerase chain reaction) ja võetakse kõigist tarnetest proovid. Lisaks sellele kontrollitakse tarnijaid, kes peavad üleüldiselt tõendama, et nad registreerivad ja töötlevad üksnes GMOsid mittesisaldavaid tooteid. Toote transportimisel välditakse võimalusel võimalikku segunemist ja saastumist tekitada võivaid ohtlikke olukordi, nagu näiteks transpordiettevõte ja sadamate laoplatse, kus laaditakse ka GMOsid sisaldavaid tooteid.

5.19 Maisi puhul lisanduvad veskites puhtuse tagamiseks tehtud kulud, mis on momendil 2,50 eurot ja mis lisatakse täiendavalt tarnijate poolt nõutud lisakulutustele (vt eelpool). Kuna antud lisatasu saab lisada vaid tootele, mille puhul nõutakse vastavat garantiid, samas tehakse neid kulutusi kogu töödeldava koguse suhtes, siis on GMOd mittesisaldava lõpptoodangu hind oluliselt kõrgem (maisimanna moodustab nt kõigest 50 % töödeldavast kogusest, st lisakulud ulatuvad tonni maisimanna kohta 11 euroni (2,50 pluss 3,00 = 5,50 €). Finantsriskid ühe saastumise juhtumi korral, mil toote saastuse tase ületab garanteeritud puhtuse taseme ja mis on juba klientidele tarnitud, võib olenevalt koguse suurusest ja antud tooraine edasitöötlemisest ulatuda kümnetesse miljonitesse. Antud riski vastu kindlustamine ei ole momendil võimalik.

5.20 Töötlejate ennetava sisseostupoliitika tulemuseks on see, et mõningatel juhtudel välistatakse toorme ostmine tervetest piirkondadest, kus seoses GMOde kasvatamisega valitseb kõrgendatud risk ja seda olenemata antud piirkonnast pärinevate üksikute partiide tegelikule saastatuse tasemele. Ainuüksi geneetiliselt muundatud nisu eksperimentaalne kasvatamine ühel saksa liidumaal viis selleni, et saksa suurim veskitööstus lõpetas nisu kokku ostmise kogu antud piirkonnast.

5.21 Enamiku ELi suuremate poepidajate ja firmatoodete tootjate poliitika, tagada põhimõtteliselt oma toodete GMOde mittesisaldamine, on möödunud aastatel endaga kaasa toonud laiaulatusliku kvaliteedikontrolli süsteemi, millesse üksikud ettevõtted investeerivad iga-aastaselt kümneid miljoneid. Need süsteemid koosnevad nii veatust tarnijate dokumentatsioonist ja nende kontrollimise süsteemist kui ka tarnitud toodete reeglipärasest pistelisest kontrollimisest. Kõnealused täiendavad kulud ei ole reeglina praeguseni jäänud klientide kanda. Senini ei ole aset leidnud üksikute toodete ja tootegruppide süsteemset kvantifikatsiooni.

5.22 Piirkondlikust seisukohast lähtuvalt on eeltingimused GMOsid sisaldavate ja GMOsid mittesisaldavate taimekultuuride kasvatamise kooseksisteerimiseks väga erinevad. Paralleelne kasvatamine ei näi olevat praktiline eelkõige piirkondades, kus põllumajanduse osakaal on väike. Näiteks Toskana põllumajanduspiirkondade katastrite andmetel ei ole seal 90 % põllumajanduslikust maast sobiv kooseksisteerimiseks. Sama kehtib ka paljude teiste Euroopa piirkondade suhtes. Seejuures tuleb lisaks veel arvestada, et kooseksisteerimisega kaasnevad tehniliselt keerulised eraldamise, kontrolli ja kasvatuse planeerimise meetmed koormavad üleliia just väikeseid põllupidajaid ja neid, kes tegelevad maaharimisega kõrvaltegevusena. Sama kehtib ka põllumajandustoodete käsitsi töötlemise suhtes piirkondlikul tasandil.

5.23 Kallite kvaliteettoodete turustamise juures mängivad üha olulisemat rolli piirkondlikud kvaliteedimärgid ja päritolu tõendavad garantiid on senini põhimõtteliselt vältinud GMOde kasutamist. Nii reaalsete toomiskulude kui ka kõnealuste toodete maine seisukohast avaldaks GMOde kasutamine antud päritolupiirkonnas väga suurt negatiivset mõju. See on üks põhjuseid, miks väga paljud Euroopa piirkonnad on end praeguseks geenitehnika vabadeks tsoonideks kuulutanud, kuigi antud sammu õiguslikud alused on siiani vaieldavad ja vajavad Euroopa ja riikliku seadusandluse poolset selgitust. Võimalus, et üksikud põlluharijad põhjustavad seoses Euroopa seadusandlusega võimaldatud GMO kasvatamisega kõrgeid täiendavaid kulutusi ja riske paljudele naabritele ja oma piirkonna ettevõtetele, on kõigi osapoolte jaoks väga rõhuv ning avaldab halba mõju vastastikustele suhetele.

5.24 Nii piirkondlikele ametkondadele kui ka põllumajanduslikele liitudele ja põllumajandustöötlejatele tekitab eriti muret võimalus, et erinevalt momendil olemasolevatest GMO liikidest, tuleb tulevasi GMO liike hoida ka tervislikel põhjustel (nt nn farmaatsia-liigid) hermeetiliselt lahus toiduainete- ja loomasöödatootmisest, mis on juba USAs toonud endaga kaasa massiliselt täiendavaid probleeme ja palju ebakindlust.

5.25 Mõningates ELi liikmesriikides on kooseksisteerimist käsitlev seadusandlus juba vastu võetud või on vastav menetlus peaaegu lõppjärgus. Juba praegu on selge, et eri maades kasutatakse väga erinevat seadusandlust ja menetluskorda. Kõnealuseid erinevusi ei ole võimalik seletada piirkondlike eripäradega. Juba praegu on võimalik öelda, et kooseksisteerimise tagamiseks on vaja erinevaid seadusandluseid teineteisega kooskõlastada.

5.26 EU on kuulutanud, et tema poliitiline tahe on püüdlemine GMOd sisaldavate ja mittesisaldavate taimekultuuride kasvatamise kooseksisteerimise ja GMOsid mittesisaldava toidu olemasolu poole. Kui selgub, et senise seadusandlusega ei ole võimalik kõnealust eesmärki saavutada, on tarbija, põllumeeste ja teiste asjaosaliste huvides vaja parandada vastavaid määruseid ja direktiive.

Brüssel, 16. detsember 2004 Euroopa sotsiaal- ja majanduskomitee president Anne-Marie SIGMUND

(1) Teatis suunitlusarutelu kohta geneetiliselt muundatud organismide ja sellega seonduvate teemade üle.

http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.gettxt=gt&doc=IP/04/118|0|RAPID&lg=EN

GMO loa andmine EL õiguse järgi – asjade seis.

http://zs-l.de/saveourseeds/downloads/com_stand_gvo_28.1.2004.pdf

Küsimusi ja vastuseid ELi GMOsid puudutavate õigusaktide kohta.

http://zs-l.de/saveourseeds/downloads/com_fragen_antworten_28.1.2004 pdf

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/18/EMÜ, 12. märts 2001 geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta.

ELT L 106, 17.4.2001, lk 1.

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr. 1829/2003, 22. september 2003, geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta.

ELT L 268, 18.10.2003, lk 1.

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1830/2003, 22. september 2003, geneetiliselt muundatud organismide jälgitavuse ja märgistamise kohta.

ELT L 268, 18.10.2003, lk 24

Komisjoni määrus (EÜ) nr 65/2004, 14. jaanuar 2004, geneetiliselt muundatud organismide tarvis iseomaste detekteerimismarkerite väljatöötamise ja määramise kohta.

ELT L 10, 16.1.2004, lk 5

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1946/2003, 15. juuli 2003, geneetiliselt muundatud organismide piiriülese liikumise kohta.

ELT L 287, 5.11.2003, lk 1.

(6) Euroopa Komisjon, september 2003. Küsimused ja vastused külviseemnes esinevate GMOde kohta.

http://europa.eu.int/rapid/start/cgi/guesten.ksh?p_action.getfile=gf&doc=MEMO/03/186|0|RAPID&lg=DE&type=PDF

(7) Komisjoni liige Fischler, juuni 2003, Communication to the Commission on the Co-existence of Genetically Modified, Conventional and Organic Crops (pdf).

http://zs-l.de/saveourseeds/downloads/Communication_Fischler_02_2003.pdf

(8) Euroopa Parlamendi otsus geneetiliselt muundatud ning traditsiooniliste ja mahepõllunduse põllukultuuride kooseksisteerimise kohta (2003/2098 (INI)).

ELT C 91 E, 15.4.2004, lk 680.

(9) Joint Research Centre, 2002, Scenarios for co-existence of genetically modified, conventional and organic crops in European agriculture.

http://www.jrc.cec.eu.int/download/gmcrops_coexistence.pdf

Round Table on research results relating to co-existence of GM and non-GM crops.

http://europa.eu.int/comm/research/biosociety/news_events/news_programme_en.htm

(10) Esimene Euroopa konverents geneetiliselt muundatud ning traditsiooniliste ja mahepõllunduse põllukultuuride kooseksisteerimise kohta, 13. – 14. november 2003, Helsingør, Taani

http://www.agrsci.dk/gmcc-03/

(11) Taimede teaduskomitee arvamus GMO külviseemne juhusliku esinemise kohta traditsioonilises külviseemnes.

http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scp/out93_gmo_en.pdf

(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, 28. jaanuar 2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused.

(13) Komisjoni 23. veebruari 2004 otsus Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2001/18/EÜ ettenähtud GMOde geneetiliste muudatuste kohta informatsiooni kogumiseks ettenähtud registri toimimise viiside kohta (teatavaks tehtud dokumendinumbri all K(2004) 540) (2004/204/EÜ).

ELT L 65, 3.3.2004, lk 20.

(14) Komisjoni 23. juuli 2003 soovitus, mis annab suuniseid töötamaks välja riiklikke strateegiaid ja sobivaid menetlusi geneetiliselt muundatud ning traditsiooniliste ja mahepõllunduse põllukultuuride kooseksisteerimise kohta (avaldatud dokumendinumbri all K(2003) 2624).

ELT L 189, 29.7.2003, lk 36.

(15) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1829/2003, 22. september 2003, geneetiliselt muundatud toidu ja sööda kohta.

ELT L 268, 18.10.2003, lk 1

(16) Euroopa Parlamendi määrus (EÜ) nr1830/2003, 22. septembri 2003, geneetiliselt muundatud organismide jälgitavuse ja märgistamise kohta

ELT L 268, 18.10.2003, lk 24

(17) Nõukogu direktiiv nr 85/374/EMÜ, 25. juuli 1985, liikmesriikide tootevastutust käsitlevate õigusnormide ühtlustamise kohta.

http://europa.eu.int/eur-lex/de/consleg/main/1985/de_1985L0374_index.html

(18) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2004/35/EÜ, 21. aprill 2004, keskkonnavastutusest keskkonnakahjude ärahoidmise ja parandamise kohta, ELT L 143, 30.4.2004, lk 56-75, vt artikkel 3 ja 4 ning lisa III.

http://europa.eu.int/smartapi/cgi/sga_doc?smartapi!celexapi!prod!CELEXnumdoc&lg=DE&numdoc=32004L0035&model=guicheti

(19) Majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus, teemal “Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepanek keskkonnakahjude ärahoidmise ja keskkonna parandamise kohta” (KOM(2002) 17 lõplik — 2001/0021 (COD)), CES 868/2002, EÜT C241, 7.10.2002, lk 37-45.

(20) Põllumajanduse peadirektoraat. “Economic Impacts of Genetically Modified Crops on the Agri-Food Sector” (2000).

http://europa.eu.int/comm/agriculture/publi/gmo/fullrep/index.htm

(21) Taimede teaduskomitee arvamus GMO külviseemne juhusliku esinemise kohta traditsioonilises külviseemnes.

http://europa.eu.int/comm/food/fs/sc/scp/out93_gmo_en.pdf

(22) Nõukogu direktiiv 92/43/EMÜ, 21. mai 1992, looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta, ELT L 206, 22.7.1992, lk 7-50.

http://europa.eu.int/smartapi/cgi/sga_doc?smartapi!celexapi!prod!CELEXnumdoc&lg=DE&numdoc=31992L0043&model=guicheti

(23) Nõukogu direktiiv 79/409/EMÜ, 2. aprilli 1979, loodusliku linnustiku kaitse kohta, ELT L 103, 25.4.1979, lk 1-18.

http://europa.eu.int/smartapi/cgi/sga_doc?smartapi!celexapi!prod!CELEXnumdoc&lg=DE&numdoc=31979L0409&model=guicheti