Käesolevas ettepanekus nõukogu määruse kohta käsitletakse liikmesriikidele püügivõimaluste eraldamist. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõigete 6 ja 7 ning artikli 17 kohaselt on liikmesriikidel õigus jaotada sellised püügivõimalused piirkondadele või ettevõtjatele vastavalt nimetatud artiklites sätestatud kriteeriumidele. Seega on liikmesriikidel piisavalt vabad käed selliste otsuste tegemiseks, mis on seotud neile eraldatud püügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikuga.

Ühine kalanduspoliitika on ühine poliitika. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed püügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.

28. mail 2021 avaldas ICES oma teadusliku nõuande Läänemere kalavarude kohta, ehk küll Läänemere lääneosa tursa varusid ja lõhe kahte lubatud kogupüüki käsitlevate nõuannete tähtaeg lükati edasi septembri keskpaika. ICESi hinnangul jääb Läänemere lääneosa räime ja Läänemere idaosa tursa biomass alla ohutuid bioloogilisi piire. Läänemere keskosa räime biomass jääb alla hea seisundi piiri. Läänemere lääneosa tursa biomass on olnud mitu aastat allpool hea seisundi piiri. Läänemere idaosa tursa kohta on antud ettevaatusprintsiibil põhinev nõuanne. Maksimaalse jätkusuutliku saagikuse nõuanne on seotud viie kalavaruga, millest kolm varu on jätkusuutlikul tasemel (Liivi lahe kilu ja räim ning Botnia lahe räim), kaks varu aga mitte (Läänemere lääne- ja keskosa räim). Atlandi merilesta varu koosneb kahest varust, millest ühe kohta on antud maksimaalse jätkusuutliku saagikuse nõuanne ja teise kohta ettevaatusprintsiibil põhinev nõuanne.

Läänemere lääneosa tursa varud ei ole juba mitme aasta jooksul suutnud end jätkusuutlikule tasemele taastada ning alates 2020. aastast on ka Läänemere keskosa räime biomass vähenenud allapoole kestlikku taset. Mitmed lõhepopulatsioonid on juba aastaid olnud samuti väga väikesed. Seepärast on endiselt vaja teha edusamme, et taastada kõigi liikide varud, mille puhul tuleks lähtuda maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemest.

Ettepanek on osa pikaajalisest strateegiast, mille alusel kohandatakse kalapüüki pikaajaliselt säästva tasemeni ja seejärel hoitakse sellel tasemel. Eeldatakse, et sellise strateegia tulemuseks on stabiilne püügisurve, kõrgemad kvoodid ning ka kalurite ja nende perekondade suurem sissetulek. Kasvav lossimismaht toob eeldatavalt kasu kalandussektorile, tarbijaile, töötlejatele ning jaekaubandussektorile nagu ka ülejäänud tööndusliku ja harrastuskalapüügi sektorile.

See on ettepanek kalavarude majandamiseks ELi toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel.

Ettepanekus käsitletakse iga-aastast määrust 2022. aasta kohta ning seepärast ei sisalda see läbivaatamisklauslit.

4.MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

5.MUU TEAVE

•Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

Kalapüügivõimaluste kasutamise kontroll, mis lähtub lubatud kogupüügist ja kvootidest, kehtestati nõukogu määrusega (EÜ) nr 1224/2009.

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Ettepanekuga määratakse kindlaks liikmesriikide 2022. aasta kalapüügivõimalused seoses teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmadega.

Määrus (EL) 2016/1139, millega kehtestatakse Läänemere kalavarude majandamise mitmeaastane kava, jõustus 20. juulil 2016. Kõnealuse kava kohaselt tuleb püügivõimalused kindlaks määrata vastavalt kava eesmärkidele ja need peavad olema kooskõlas kalastussuremuse sihttasemete vahemikega, mis põhinevad eelkõige ICESi või samasuguse tunnustatud sõltumatu teadusasutuse parimatel kättesaadavatel teaduslikel nõuannetel. Maksimaalset jätkusuutlikku saagikust käsitlevast nõuandest kasu saavate kalavarude puhul on mitmeaastast majandamiskava käsitleva määruse artikli 4 lõikes 3 sätestatud, et lubatud kogupüük tuleb põhimõtteliselt kehtestada FMSY-väärtusel või sellest madalamal tasemel (FMSY alamvahemik), kuigi mitmeaastase kava artikli 4 lõike 4 kohaselt võib lubatud kogupüügi alati kehtestada ka allpool FMSY vahemikke. Mitmeaastase kava artikli 4 lõikes 5 sätestatud tingimustel võib heas seisundis kalavarude lubatud kogupüügi kehtestada FMSY-väärtusest kõrgemal tasemel (FMSY ülemvahemik). Hea seisundi piirist allpool oleva biomassiga (Btrigger) varude kohta on mitmeaastase kava artikli 5 lõikes 1 sätestatud, et tuleb võtta asjakohased parandusmeetmed, et tagada varude kiire taastumine hea seisundi tasemele, eelkõige tuleb lubatud kogupüük kehtestada tasemel, mis on väiksem kui FMSY ülemvahemik, võttes arvesse biomassi vähenemist. Kui kalavaru biomass on isegi väiksem kui ohutu bioloogiline piir (Blim), on mitmeaastase kava artikli 5 lõikes 2 sätestatud, et tuleb võtta täiendavaid parandusmeetmeid. Parandusmeetmed võivad eelkõige hõlmata asjaomase kalavaru sihtpüügi peatamist ning püügivõimaluste piisavat vähendamist nimetatud kalavarude või muude kalavarude puhul. Võib vastu võtta ka muid parandusmeetmeid, ent need peaksid olema funktsionaalselt seotud püügivõimalustega. Meetmed tuleks valida vastavalt olukorra laadile, tõsidusele, kestusele ja kordumisele.

ÜKP alusmääruse kohaselt tuleb ettevaatusprintsiibil põhineva nõuandega hõlmatud kalavarude püügi võimalused kehtestada tasemel, mis tagab vähemalt võrreldava kaitsetaseme. ÜKP alusmääruse põhjenduses 8 on ka sätestatud, et segapüüki puudutavaid majandamisotsuseid tehes tuleks arvestada, et segapüügi puhul on raske korraga püüda kõiki varusid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel, eriti siis, kui teaduslikest nõuannetest nähtub, et püüki piiravate liikide probleemi on väga raske vältida kasutatavate püügivahendite selektiivsuse suurendamisega.

Kalapüügivõimaluste kindlaksmääramise ettepanek esitatakse kooskõlas ÜKP alusmääruse artikli 16 lõikega 1 (milles osutatakse suhtelise stabiilsuse põhimõttele) ja artikli 16 lõikega 4 (milles osutatakse ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja mitmeaastaste majanduskavadega kehtestatud eeskirjadele).

Selleks et vajaduse korral kehtestada ELi kvoodid Vene Föderatsiooniga ühiste kalavarude jaoks, arvati varude vastavad kogused maha ICESi soovitatud lubatud kogupüügist. Lubatud kogupüük ja liikmesriikidele eraldatud kvoodid on esitatud käesoleva ettepaneku lisas.

Läänemere lääneosa räime varud on ICESi hinnangu kohaselt veidi suurenenud, kuid on üksnes 54 % ICESi kehtestatud kudekarja biomassi piirväärtusest (Blim), millest allpool võib kalavaru paljunemisvõime langeda. Mitmete aastate jooksul on varude täienemine olnud vähene ja langenud ajalooliselt madalale tasemele. Kuna ühegi püügilahendusega ei saaks lähitulevikus biomassi suurendada üle piiri Blim, kordas ICES neljandat aastat järjest oma soovitust nullpüügi kohta.

Seepärast teeb komisjon mitmeaastase kava artikli 5 lõike 2 ja artikli 4 lõike 4 kohaselt ettepaneku sihtpüük lõpetada, välja arvatud üksnes teaduslikul eesmärgil toimuv püük, ning kehtestada vältimatu kaaspüügi lubatud kogupüük, et hoiduda muu kalapüügi piiramisest. Sel aastal avaldas ICES esimest korda tehnilise teenistuse dokumendi muudes püügipiirkondades toimuva Läänemere lääneosa räime vältimatu kaaspüügi kohta. Ent Läänemere kalapüüki selles ei nimetata. Komisjon palus ICESil sellekohase teabe esitada. Kui komisjon on saanud ICESilt kõnealuse teabe, siis ta ajakohastab oma ettepanekut ja esildab lubatud kogupüügi taseme.

Läänemere idaosa tursa puhul ei saanud ICES endiselt kindlaks määrata maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagavate kalastussuremuse vahemike väärtusi ning andis seetõttu ettevaatusprintsiibil põhineva nõuande. Kolmandat aastat järjest avaldas ICES nõuande nullpüügi kohta 2022. aastal. ICESi hinnangul on kalavarud endiselt väiksemad kui ohutu bioloogiline piir (Blim) ja keskpikas perspektiivis jääks see nii isegi siis, kui kalapüüki üldse ei toimu. Lisaks sellele on ICESi hinnangul biomass alates 2020. aastast veidi vähenenud ja varude täienemine on endiselt rekordiliselt väike. Varude ammendumise tõttu on alates 2019. aastast vastu võetud ranged meetmed. Läänemere idaosa tursa sihtpüük on lõpetatud, välja arvatud üksnes teaduslikul eesmärgil toimuv püük, ning lubatud kogupüük on piiratud vältimatu kaaspüügiga, et vältida enamiku muude Läänemere kalavarude püügi piiramist.

Lisaks võeti püügivõimalustega funktsionaalselt seotud täiendavad parandusmeetmed kudemiskohtade sulgemise vormis, mis hõlmas kudemisperioodi tippaega ja võimalikke kudemispiirkondi, välja arvatud üksnes teaduslikul eesmärgil toimuv püük, teatav passiivsete püügivahenditega toimuv väikesemahuline rannapüük ja inimtoiduks mõeldud pelaagiline kalapüük väljaspool peamisi võimalikke kudemispiirkondi. Lisaks sellele on alates 2020. aastast peamisel levialal harrastuskalapüük keelatud, sest kaaspüügi lubatud kogupüügiga võrreldes oleksid püütavad kogused märkimisväärsed. Võttes arvesse, et kõnealuste parandusmeetmetega ei ole olnud piisavalt aega varude seisundi täiustamiseks, on asjakohane need meetmed säilitada ja jätta lubatud kogupüügi tase muutmata.

Läänemere lääneosa tursa puhul otsustas ICES hindamisprotsessi käigus tuvastatud suurte tagasiulatuvate vastuoludega seotud probleemide tõttu lükata oma nõuannete esitamise tähtaja edasi 2021. aasta septembri keskpaika. Läänemere lääneosa tursa varu kohta märkis ICES 2019. aastal, et kalavaru olukord on ebakindel ja uuesti halvenemas. Lisaks on see varu sõltunud üksnes ühest heast põlvkonnast, mille biomassi on siiski regulaarselt allapoole korrigeeritud. Praegu puuduvad märgid selle kohta, et märkimisväärselt oleks paranenud arusaam kalavaru üldisest seisundist. ICESi nõuande avaldamiseni on seepärast asjakohane jätta muutmata 2021. aastal kehtivad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud parandusmeetmed kudemiskohtade sulgemiseks ning teatavate siht- ja harrastuskalapüügi suhtes kehtestatud piirangutega. Pärast seda, kui ICES on oma nõuande avaldanud, ajakohastab komisjon oma ettepanekut lubatud kogupüügi taseme ja kaasavõetava saagi päevase piirmäära kohta.

ICESi 2020. aasta hinnangu kohaselt oli Läänemere keskosa räime biomass langenud allapoole jätkusuutlikku taset (Btrigger). Eelmisel aastal eeldati, et biomass saavutab 2021. aastal taas jätkusuutliku taseme, kuid see on veelgi vähenenud ja jõudnud Blim lähedale. ICESi eelmise aasta hinnangu kohaselt oli 2019. aasta põlvkond tugev, kuid ilmnes, et see jääb alla keskmise, mis tähendab, et alates 2015. aastast ei ole varud oluliselt täienenud. Seepärast esitab komisjon mitmeaastast majandamiskava käsitleva määruse artikli 5 lõike 1 kohaselt ettepaneku kehtestada püügivõimalused FMSY alamvahemikus. ICESi hinnangul peaks biomass sellise kalastussuremuse taseme juures ületama jätkusuutliku taseme uuesti 2023. aastal.

Liivi lahe räime ja Botnia lahe räime ning kilu kavandatud lubatud kogupüük vastab maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagavale kalastussuremuse vahemikule, millele on osutatud mitmeaastast majandamiskava käsitleva määruse artikli 4 lõikes 3. Kilu biomass on jätkusuutlik, kuid püügisurve on endiselt liiga suur. Lisaks sellele soovitab ICES kaaluda mitme liigi vastastikmõju, kuna kilu on tursa puhul oluline söödaliik. Peale selle püütakse kilu segapüügil heeringaga, mille lubatud kogupüüki tuleb mitmeaastase majandamiskava eeskirjade kohaselt teist aastat järjest märkimisväärselt vähendada. Seepärast teeb komisjon ettepaneku mitte suurendada kilu lubatud kogupüüki, vaid see üle kanda.

Atlandi merilesta lubatud kogupüük vastab alarajoonide 21–23 varude puhul maksimaalse jätkusuutliku saagikuse nõuannete kombinatsioonile ja alarajoonide 24–32 varude puhul ICESi lähenemisviisile, mida kasutatakse selliste kalavarude puhul, mille kohta on vähe andmeid (ettevaatusprintsiibil põhinev nõuanne). Mõlemad varud arenevad hästi, kuid arvesse tuleks võtta mitme liigi vastastikmõju. Tursk on vältimatu kaaspüük atlandi merilesta püügil ning kaaspüügi tase võib olla märkimisväärne, eriti seni, kuni ei kasutata selektiivsemaid püügivahendeid. Komisjon teeb ettepaneku hoida Läänemere idaosa tursa püügivõimalused väga madalal tasemel ning eeldatavasti ei hõlma ICESi edasilükatud nõuanne Läänemere lääneosa tursa kohta ettepanekut püügi märkimisväärseks suurendamiseks. Seepärast teeb komisjon ettepaneku kanda atlandi merilesta lubatud kogupüük üle kooskõlas mitmeaastase majandamiskava artikli 4 lõikega 4.