ET Euroopa Liidu Teataja C 318/50

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Majanduskriis, haridus ja tööturg” (omaalgatuslik arvamus)

2011/C 318/08

Raportöör: Mário SOARES

20. jaanuaril 2011 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Majanduskriis, haridus ja tööturg”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööhõive, sotsiaalküsimuste ja kodakondsuse sektsioon võttis arvamuse vastu 27. juunil 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 473. istungjärgul 13.–14. juulil 2011 (14. juuli istungil) ühehäälselt vastu järgmise arvamuse.

1. Soovitused

Liikmesriike kutsutakse üles:

— tagama, et meetmed majanduskriisi ja riigivõlaga toimetulekuks ei ohustaks avalikke investeeringuid haridusse ja koolitusse;

— pöörama oma eelarvealaste keskpikkade eesmärkide hindamisel erilist tähelepanu investeeringutele haridusse, teadusesse ja kutseõppesse, et tagada jätkuvad ja suuremad investeeringud kõnealustesse sektoristesse;

— rõhutama vajadust parandada emakeeleõpet ning edendada loodusteaduste, tehnoloogia, inseneriteaduse ja matemaatika õpet;

— parandama varast koolitus- ja kutsealast nõustamist, võttes arvesse tööturu vajadusi;

— edendama ettevõtlust kõigil haridustasanditel;

— toetama Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku tõhusat kasutamist ja riiklike kvalifikatsioonisüsteemide arendamist;

— looma täiendavad koolitusvõimalused koolist väljalangenutele ja madala kvalifikatsiooniga töötajatele, jätmata kõrvale digitaaloskusi;

— arvestama inimeste õigusega kvaliteetsele sertifitseeritud tööalasele koolitusele, sõltumata nende kvalifikatsioonist või lepingutüübist;

— tunnustama, kinnitama ja sertifitseerima inimeste tööelu jooksul erinevates õpikeskkondades (nii formaalsetes kui mitteformaalsetes) omandatud oskusi;

— kasutama Euroopa fonde (eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi), et toetada haridust ja koolitust;

— edendama kutsealase ümberõppe kavasid ning julgustama ettevõtteid kasutama neid meetmeid stabiilsete töökohtade loomiseks;

— väärtustama õpetaja elukutset, edendades lugupidamist hariduse vastu ja õpetajate täienduskoolitust ning parandades õpetajate töö- ja palgatingimusi.

2. Sissejuhatus

2.1 2008. aastal puhkenud finantskriis vallandas raskeima majanduskriisi alates 1930-ndatest aastatest ning ülemaailmse SKP suurima languse pärast Teist maailmasõda. Selle tagajärjel on Euroopa sattunud sügavasse majanduslikku ja sotsiaalsesse kriisi, mis tõi kaasa tuhandete ettevõtete, eelkõige VKEde tegevuse lõpetamise, tööpuuduse suurenemise, palkade vähenemise, eelarvekärped sotsiaalkindlustussüsteemides, kõrgemad tarbimismaksud, tarbekaupade kallinemise, süveneva vaesuse ning sotsiaalse tõrjutuse.

2.2 Käesoleva arvamuse eesmärk ei ole mitte analüüsida kriisi põhjuseid, vaid pigem tuua esile selle põhjustatud ja jätkuvalt põhjustatavaid kahjulikke mõjusid ühiskonnale ning samuti soovitada mõningaid strateegiaid, mida oleks tarvis rakendada kõnealuse mõju vähendamiseks ja sellega toimetulekuks.

2.3 Arvamuses käsitletakse hariduse ja koolituse olulisust, sest need on kriisiga toimetuleku põhivahendid, samuti seoseid hariduse/koolituse ja töömaailma vahel, noorte integreerimist tööturule, ettevõtete vajadusi ja ülesandeid seoses oma töötajate koolitamisega ning inimväärsete kvaliteetsete töökohtade edendamist.

2.4 Lisaks lähtutakse arvamuses seisukohast, et Euroopa sotsiaalmudeli säilitamine nõuab ühiskonnalt kollektiivseid jõupingutusi, milles näidataks üles loovust ja solidaarsust.

3. Üldised märkused

3.1 Kõnealuse temaatika analüüsimisel on väga olulised Euroopa Komisjoni neli praegust algatust:

— „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava. Euroopa panus täieliku tööhõive saavutamisse”, (1) mille prioriteedid on saavutada 2020. aastaks 75 % tööhõivemäär 20–64-aastaste vanuserühmas, paremini toimivad tööturud, paremate oskustega töötajad, töökohtade parem kvaliteet ja paremad töötingimused ning tõhusamad meetmed töökohtade loomise edendamiseks ja tööjõunõudluse suurendamiseks (2);

— algatus „Noorte liikuvus”, (3) mis loodi noorte potentsiaali vallandamiseks eesmärgiga saavutada Euroopa Liidus arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv (4);

— teatis „Kooli poolelijätmise vähendamine: oluline panus Euroopa 2020. aasta tegevuskavasse”, (5) milles hinnatakse kooli poolelijätmise mõju inimestele, ühiskonnale ja majandusele, võetakse kokku kooli poolelijätmise põhjused ning kirjeldatakse praeguseid ja tulevasi Euroopa meetmeid kõnealuses valdkonnas;

— Euroopa kvalifikatsiooniraamistik, mille eesmärk on lihtsustada riiklike haridussüsteemide võrdlemist, võimaldamaks aktiivsemat liikuvust õppimise eesmärgil ning teadmiste, oskuste ja võimete tunnustamist Euroopa tasandil.

Kõigis nimetatud dokumentides kutsutakse üles tihedamale koostööle haridus- ja koolitusvaldkonna ning tööturu vahel ning selle seisukohaga nõustub ka komitee.

3.1.1 Samuti võtab komitee teadmiseks selle, et komisjon kavatseb 2012. aastal algatada ülevaate oskuste kohta Euroopa Liidus eesmärgiga tagada suurem läbipaistvus töökohataotlejate, töötajate ja ka ettevõtete ja/või ametiasutuste jaoks. Kõnealune ülevaade on tulevikus kättesaadav internetis ning see sisaldab ajakohastatud prognoose oskuste pakkumise ja nõudluse kohta kuni 2020. aastani. Prognoosid põhinevad tööturu arengu prognoosidega tegelevate riiklike ametite koostööl.

3.1.2 Samuti tuleb rõhutada Euroopa sektoriliste nõuandekogude olulisust foorumina, mille raames sotsiaalpartnerid saavad analüüsida töötajate oskusi ja tööturu vajadusi, et kiiremini jagada teavet ja häid tavasid, mida varem pakkusid riikide nõukogud või järelevalvekeskused (6).

3.2 Majanduskriis ja tööturg

3.2.1 Finants- ja majanduskriis avaldab praegu katastroofilist mõju tööturule. Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni andmete kohaselt ulatus töötute arv maailmas 2010. aastal 250 miljonini, mis tähendab, et töötuse määr on nimetatud aastal tõusnud 5,7 %-lt 6,2 %-le. Lisaks kaasnes paljudes riikides töötusega ka töökohtade kvaliteedi ja kindluse kahanemine.

3.2.2 Eurostati andmetel oli üldine töötuse määr 2011. aasta jaanuaris eurotsoonis 9,9 % ning 27-liikmelises ELis 9,5 %. Eurotsoonis puudutas see 15 775 miljonit inimest ning 27-liikmelises ELis 23 048 miljonit inimest, kellest peaaegu viis miljonit on pikaajaliselt töötud.

3.2.3 Ajavahemikus 2008. aasta lõpust kuni 2011. aasta veebruarini tõusis töötuse määr 27-liikmelises ELis 7,7 %-lt 9,5 %-le (meeste hulgas 6 %-lt 9,5 %-le, naiste hulgas 7,5 %-lt 9,6 %-le ning noorte hulgas 19,7 %-lt 20,4 %-le).

3.2.4 Siiski ei kajasta kõnealused arvud tohutuid erinevusi liikmesriikide vahel (alates 4,3 % Madalmaades kuni 20,5 % Hispaanias), samuti ei paku nad erilist teavet teatud mõjutatud rühmade kohta (sisserändajad ja vanemaealised töötajad).

3.2.5 15–24-aastaste noorte hulgas on töötuse määr 20,4 % ning see on 2008. aasta esimese nelja kuu ja 2009. aasta esimese kvartali vahel kasvanud 4 protsendipunkti võrra. Lisaks sellele suurenes kõnealuses vanuserühmas pikaajaline töötus peaaegu 30 % alates 2008. aasta kevadest. 5,2 miljoni pikaajaliselt töötu hulgas on 1,2 miljonit noort.

3.2.6 Töötuks jäämise risk on madalapalgaliste hulgas (kel on üldiselt ka madalam kvalifikatsioon) kaks kuni kolm korda suurem kui kõrgema sissetulekuga töötajate seas.

3.2.7 Kõige rängemini puudutab see taas kord noori (isegi kui neil on üldiselt parem kvalifikatsioon), sest madala sissetuleku risk on noorte hulgas kaks korda kõrgem kui keskeas töötajate puhul.

3.2.8 Eurostati (7) andmetest selgub, et 2007. aastal, st enne kriisi, ähvardas 79 miljonit Euroopa kodanikku vaesus ning 32 miljonit elas allpool vaesuspiiri. Hoolimata asjaolust, et töötavate inimeste jaoks on vaesuse risk väiksem, võib töötavate vaestena käsitada vähemalt 17,5 miljonit inimest (8).

3.2.9 Vast loodud töökohti iseloomustab suurenev ebakindlus; eriti puudutab see noori ning sellel on erinevad tagajärjed nii noortele endile kui kogu ühiskonnale (vanematekodust lahkumisega viivitamine, sõltuvus vanematest, abiellumist ja laste saamist puudutavate otsuste edasilükkamine) (9). Tuleb märkida, et töökohtade ebakindlus ei ole siiski samastatav tähtajaliste töölepingutega, pigem tähendab see selliste lepingute kuritarvitamist juhtudel, kui nõudmised tööjõule on tunnistatud muutumatuks.

3.2.10 Komitee arvates on peamised probleemid ja väljakutsed järgmised:

a) lahknevus majanduse praeguse elavnemise (ehkki erinevused riikide vahel on väga suured) ja tööturu olukorra jätkuva halvenemise vahel, eriti seoses sellega, et kasvuga ei kaasne uusi töökohti. Komitee nõustub Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni hoiatusega selle viimases maailma tööhõive arengusuundi käsitlevas aruandes (10) ning hiljutise kohtumise „Dialoog Euroopa majanduskasvu ja tööhõive üle” (11) järeldustega;

b) keerulisest olukorrast tööturul põhjustatud sotsiaalne ebavõrdsus, eriti mis puudutab noori (hoolimata nendes paremast kvalifikatsioonist võrreldes varasemate põlvkondadega) ja pikaajalisi töötuid;

c) Euroopa demograafiline olukord, eelkõige tööjõu vananemine, mis võib suurendada oskustöötajate nappust tööturul;

d) muutused töökohtade laadis, mis toimuvad üha kiiremini: Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse andmetel võib 2020. aastaks suureneda nõudlus kõrge kvalifikatsiooniga tööjõu järele 16 miljoni inimese võrra ning keskmise kvalifikatsiooniga tööjõu järele 3,5 miljoni inimese võrra, samal ajal võib nõudlus madala kvalifikatsiooniga tööjõu järele väheneda 12 miljoni inimese võrra. Oskustöötajate nappus suureneb eelkõige sellistes valdkondades nagu loodusteadused, tehnoloogia, inseneriteadused ja matemaatika, samuti energia, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia, keskkonnahoidlik transport, keskkonnakaitse ja tervishoid. Loodavad töökohad ja kaduvad töökohad erinevad oma olemuselt üksteisest üha rohkem ning töötutel on üha raskem tööturule tagasi tulla.

3.3 Kriis ja haridus

3.3.1 Haridus on vahend eneseteostamiseks, produktiivses töös osalemiseks, sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks ja elustandardi parandamiseks. Vastavalt Eurostati andmetele on kõrgema haridustasemega inimestel ka kõrgem keskmine eluiga.

3.3.2 Madal haridustase on seotud vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega, seepärast on oluline tagada integratsioonimeetmete keskse osana juurdepääs avalikele teenustele (eriti haridusele ja koolitusele).

3.3.3 Euroopa 2020. aasta strateegias rõhutatakse ideed, et haridust Euroopas (alates koolieelsest haridusest kuni kõrghariduseni välja) tuleb parandada, et suurendada tootlikkust ja võidelda ebavõrdsuse ja vaesuse vastu. See idee lähtub veendumusest, et Euroopa saab edeneda vaid juhul, kui elanikkonnal on oskused, mille abil nad saavad anda panuse teadmistepõhisesse majandusse, millest nad ise ka kasu saavad.

3.3.4 Komitee jagab Euroopa Komisjoni Euroopa digitaalses tegevuskavas esile toodud muret selle pärast, et Euroopa on maha jäämas uute tehnoloogiate rakendamise valdkonnas. Komisjon rõhutab asjaolu, et 30 % eurooplastest ei ole kordagi kasutanud internetti ning et ELi kulutused IKT valdkonna teadus- ja arendustegevusele vastavad vaid 40 %-le USA vastavatest kulutustest. Digitaaloskuste arendamine juba varasest east alates soodustab kaasatust.

3.3.5 Samuti möönab komitee, et EL jääb USAst ja Jaapanist maha innovatsiooni valdkonnas. Kõnealune olukord tuleks lahendada, suurendades kõrge kvalifikatsiooniga töötajate arvu ning liikmesriikide ja ettevõtete investeeringuid teadus- ja arendustegevusse, samuti tihendades sidemeid teaduse, tehnoloogia ja tootmise vahel. Pealegi viitab komitee sellele, et termin „innovatsioon” hõlmab nii töökorraldust kui ka sotsiaalset innovatsiooni.

3.3.6 Komisjoni kaks peamist hariduseesmärki Euroopa 2020. aasta strateegias on järgmised:

a) vähendada koolist väljalangemist 10 % tasemest allapoole;

b) suurendada 30–34-aastaste hulgas kõrg- või sellega võrdväärse haridusega inimeste osakaalu 40 %-ni.

3.3.7 Komitee jagab komisjoni muret seoses koolist väljalangemisega. Tegemist on keeruka nähtusega, millel on tõsine mõju nende töökohtade kvaliteedile, millele noored võiksid pürgida, ning sellega saab tegeleda vaid otsustava poliitilise pühendumuse kaudu ning uutmoodi probleemilahenduse ja meetmete võtmise viise kasutades.

3.3.8 Vastavalt komisjoni andmetele jätsid 2009. aastal kuus miljonit noort üldharidus- või kutsekooli pooleli (14,4 % kõigist 18–24-aastastest), lõpetades seega vaid keskhariduse esimese tsükli (või madalama tasandi). Neist 17,4 % omandasid vaid alghariduse (12). See tähendab, et koolist väljalangemise vähendamine vaid keskmiselt 1 % võrra igal aastal annaks peaaegu pool miljonit kvalifitseeritud noort töötajat, kes saaksid tööle asuda.

3.3.9 Teine oluline aspekt, mida tuleb arvestada, on klassikordamiste osakaal. Vastavalt 2009. aasta PISA uuringu tulemustele on klassikordamiste osakaal algkooli tasemel järgmine: 11 % Iirimaal, 21 % Hispaanias ning lausa 22,4 % Madalmaades ja Portugalis. See suundumus jätkub keskkooli 1. astmel, kus klassikordamiste määr ulatub 0,5 %-st Soomes kuni 31,9 %-ni Hispaanias.

3.3.10 Kõrghariduse ja teaduse valdkonnas oli vastavalt Eurostati 2009. aasta andmetele lõpetajate osakaal kõnealusel aastal vaid 32,3 %. Praegused eelarvekärped enamikus riikides (13) ohustavad ülikoolide teadustööd veelgi enam ning see mõjutab majanduse ja ühiskonna erinevaid valdkondi (tehnoloogia, meditsiin ning sotsiaal- ja humanitaarteadused).

4. Konkreetsed märkused: komitee ettepanekud

4.1 Hariduse edendamine kriiside ajal

4.1.1 Kriisi taustal tuleks veel kord rõhutada, et haridus on üks põhilisi inimõigusi ja avalik hüve, mis tuleb tagada kõigile inimestele võrdsetel tingimustel ilma lisatingimuste ja igasuguse diskrimineerimiseta ning soolist aspekti arvestades.

4.1.2 Haridusse investeerimist ei tohiks kriisiajal vaadelda mitte probleemina, vaid lahendusena kriisist võimalikult edukalt väljumiseks. Selleks, et innustada liikmesriike aktiivsemalt ja järjepidevamalt haridusse investeerima, tuleks paluda neil pöörata keskpikkade eelarve-eesmärkide hindamisel erilist tähelepanu avalikele investeeringutele haridusse, teadusesse ja kutseharidusse.

4.1.3 Sama oluline on rõhutada, et haridus on kollektiivne ülesanne, mis on kogu ühiskonna vastutuses. Koolid kui professionaalse personaliga erialased asutused ei saa ega tohi tegutseda üksi, vaid peavad tegema koostööd eelkõige perekondadega, kes mängivad keskset rolli, kuid samuti pidama pidevat dialoogi laiema kogukonna ning majandus- ja sotsiaalvaldkonna osalejatega.

4.1.4 Komitee on kindlalt veendunud, et heade alusteadmiste omandamisel paraneb õpilaste kohanemisvõime ning et mida edukam õppimine on, seda lihtsam on langetada otsuseid akadeemilise või elukutselise karjääri osas, arvestades tööturu vajadusi.

4.1.5 Haridus peab eelkõige:

a) aitama õpilastel saadud teavet filtreerida ning õppida, kuidas kasutada parimaid vahendeid oma tulevase eraelu ja karjääri kujundamiseks;

b) arendama kriitilist mõtlemist, teadmistehuvi ja ettevõtlusvaimu, et käivitada algatusi ja lahendada probleeme. Kõnealuse eesmärgi saavutamiseks võib koolide ja ettevõtete koostoimimine osutuda äärmiselt kasulikuks;

c) sisendama õpilastele reaalsustaju, et nad saaksid aru, et õppimine nõuab vaeva, ning tunnustaksid selle väärtust. Õpilasi tuleb veenda selles, et õppimine tasub end ära ning et kultuur ei ole mitte ainult tarbimiseks, vaid seda tuleb ka mõista ja arendada;

d) pakkuma tugeva põhihariduse, eriti mis puudutab emakeeleoskust ja matemaatikat ning teisi teadmisi ja oskusi, mis on vajalikud inimeste täielikuks tööturule integreerimiseks kõikjal ELis ja eelkõige tagama, et elavaid võõrkeeli hakatakse õpetama juba algkooli esimestel aastatel, ning samaaegselt parandama valmidust elukestvaks õppeks;

e) arendama igaühes loovust ja ilumeelt, et suudetaks kujundada avatud suhtumist kultuuri ja innovatsiooni;

f) lõppkokkuvõttes on eesmärk kujundada vabasid solidaarseid kodanikke, kes on teadlikud oma õigustest ja kohustustest ning võimelised inimväärseks tööks parimates võimalikes tingimustes.

4.1.6 Selleks on tarvis täiesti erinevat õpetajate senisest täielikumat ja rikastavamat väljaõpet ja täienduskoolitust. Tarvis on koolitust, mis õpetajaid inspireeriks ja aitaks neil omaks võtta uusi pedagoogilisi lähenemisviise, milles kajastuvad nende ees seisvad väljakutsed (uued tehnoloogiad, tööturu uued vajadused, mitmekultuuriline ühiskond üha suureneva arvu õpilastega, kes on pärit sisserändajate peredest jne). Liikmesriigid peaksid edendama õpetajakutse austamist, lihtsustama õpetajate täienduskoolitust ning püüdma parandada õpetajate töötingimusi ja palkasid.

4.1.7 Haridus peaks hõlmama kõiki elustaadiumeid – alates alusharidusest kuni kõrghariduse ja täiskasvanukoolituseni – erinevates õpikeskkondades (formaalsetes, mitteformaalsetes ja informaalsetes). Liikmesriigid peaksid kohandama hariduse tulevaste majanduslike ja sotsiaalsete väljakutsetega, milleks on teadmistepõhised ühiskonnad ja väga produktiivne, vähese CO2-heitega majandus.

4.1.8 Seetõttu soovitab komitee Euroopa Liidul:

a) täita algatuste „Noorte liikuvus” ja „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava” ning varajast koolist väljalangemist käsitleva teatise raames võetud kohustusi;

b) uurida võimalust kasutada Euroopa fonde ELi eemärkide saavutamiseks hariduse, koolituse, teaduse ja arendustegevuse valdkonnas;

c) toetada tööturule integreerimise programme, innustades valitsusi ja ettevõtteid kasutama neid vahendeid, et luua stabiilseid töökohti;

d) tugevdada, arendada ja süvendada kõikide tasemete üliõpilaste vahetusprogramme;

ning liikmesriikidel:

a) leida lahendusi, et majanduskriisi ja eelkõige valitsemissektori võlakriisiga toimetulek ei ohustaks avalikke investeeringuid riiklikesse üld- ja kutseharidussüsteemidesse;

b) säilitada (ja võimaluse korral suurendada) investeeringud teadus- ja arendustegevusse;

c) käivitada ja kooskõlastada algatusi loodusteaduste, tehnoloogia, inseneriteaduste ja matemaatika õpetamise parandamiseks;

d) võtta meetmeid õpetaja elukutse väärtustamiseks, lihtsustades seega õpetajatel oma kohustuste täitmist (14);

e) luua õpi- ja kutsenõustamissüsteemid, et parandada teavet kutseoskuste kohta, mida on tarvis tööturule sisenemiseks, ning selle kohta, kuidas nimetatud oskusi omandada;

f) arendada välja alternatiivsed koolitusprogrammid noortele, kes on koolist varakult välja langenud või töötavad madalat kvalifikatsiooni nõudvatel töökohtadel;

g) lahendada õpilaste klassi kordama jäämise probleem, pakkudes nõrgimatele õpilastele tugistruktuure;

h) julgustada ettevõtteid arvestama rohkem noorte töökogemustega;

i) edendada ettevõtlust kõigil haridustasanditel.

4.1.9 Komitee on igati teadlik sellest, et muutuste aegadel vajavad ettevõtted spetsiifiliste oskustega töötajaid. Seetõttu tuleks haridus- ja koolitussüsteemid veelgi paremini suunitleda kõnealustele vajadustele ning neid pärast alusteadmiste korralikku omandamist vastavalt kohandada.

4.1.10 Hariduse ja koolituse kaheosaline süsteem, milles noored juhatatakse pärast õpingute lõpetamist tööellu, on toonud häid tulemusi mõningates Euroopa riikides, ning seetõttu tuleks seda lähemalt uurida.

4.1.11 Komitee mõistab, et haridus on liikmesriikide pädevuses, kuid leiab, et Euroopa Liit peaks riike toetama, julgustades neid saavutama ELi eesmärke ning kasutades selleks avatud koordinatsiooni meetodit, kuid luues lisaks soodsamaid tingimusi, nt mitte võttes avaliku sektori eelarvepuudujäägi arvutamisel arvesse haridusse ja koolitusse tehtud investeeringuid.

4.2 Õppimise väärtustamine – koolist töökohani

4.2.1 Praegused arengud, nt suurem rahvusvaheline konkurents, teaduslik-tehniline revolutsioon, kliimamuutused, tärkava turumajandusega riikide kiire majanduskasv ning vananev rahvastik, nõuavad muu hulgas paremate oskuste ja kõrgema kvalifikatsiooniga tööjõudu.

4.2.2 Põlvkondade vahetus ei ole iseenesest oskuste taseme tõstmiseks piisav, sest paljud kõrge kvalifikatsiooniga noored töötavad hetkel vaid madalat kvalifikatsiooni nõudvatel töökohtadel. Ebakõla inimeste omandatud hariduse ja nende tegeliku töökoha laadi vahel võib viia oskuste väärtuse vähenemiseni.

4.2.3 Komitee usub, et lahendus seisneb kvaliteetsete töökohtade väljaarendamises, ning tunnustab seetõttu Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni toetatud määratluse „inimväärne töö” väärtust.

4.2.4 Seepärast tuleks Euroopa fondide – eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi (15) – kaasabil investeerida aktiivsetesse tööhõive- ja kutseõppemeetmetesse.

4.2.5 Samuti tuleks mõelda sellele, et töökohtade loomine sõltub ettevõtete dünaamilisusest ning et selleks on tarvis vähendada tarbetut bürokraatiat, mis on seotud majandustegevusega, eelkõige ettevõtete asutamisega.

4.2.6 Kõnealuses valdkonnas soovitab komitee järgmisi prioriteetseid algatusi.

4.2.6.1 Noorte tööturule integreerimise toetamine: a) parandada õpi- ja kutsenõustamissüsteeme, pakkudes üksikasjalikumat teavet tööturu suundumuste ja vajaduste kohta, asjakohaseid kutseoskusi ja teavet nende omandamise kohta; b) luua tööturule integreerimise programme, kasutades ameti- või õppepraktikakohti; c) arendada spetsiaalseid programme noortele, kes on koolist välja langenud või töötavad madalat kvalifikatsiooni nõudvatel töökohtadel; d) tagada, et ei tekiks seost töölepingu liigi (tähtajatu/tähtajaline) ja töötaja vanuse vahel, et mitte karistada noori selle eest, et nad on noored.

4.2.6.2 Elukestva õppe väljakutsetega toimetulek: a) tagada kõigile juurdepääs elukestvale õppele, mis aitab parandada oskusi ja saavutada ligipääsu kõrgema kvalifikatsiooniga töökohtadele, st saavutada Euroopa 2020. aasta strateegias nimetatud „kaasava majanduskasvu” eesmärk; b) parandada koolitust (täiendus- ja ümberõpet) kõigi jaoks, kes juba töötavad, aga kellel on puudujääke akadeemilistes oskustes. Neis algatustes tuleks võtta arvesse kõnealuste töötajate vanust, kogemusi ja teadmisi; c) sätestada õigus kvaliteetsele sertifitseeritud tööalasele koolitusele, määratledes koolitustundide arvu aastas kõigile töötajatele, sõltumata nende kvalifikatsioonist või lepingutüübist; d) toetada ettevõtetes oskuste parandamise kavade väljatöötamist, kaasates töötajaid ja tööandjaid, võttes arvesse ettevõtete, eelkõige VKEde olukorda, kooskõlas ELi tasandil sõlmitud lepinguga töötajate ja tööandjate vahel; e) toetada selliseid algatusi, mis on kavandatud mitteformaalse õppe tunnustatuse parandamiseks, niisuguse hariduse kvaliteedi tagamiseks ja väljaspool formaalset haridussüsteemi saadud oskuste profiili tõstmiseks (näiteks Euroopa oskuste pass); f) luua tihe side kutsehariduse ja töötajate karjääri arengu vahel, investeerides tööelu jooksul saadud oskuste tunnustamisse, kinnitamisse ja sertifitseerimisse. Mõlemal juhul peaksid riigid teostama järelevalvet hindamis- ja sertifitseerimisprotsessi üle; g) teha jõupingutusi selleks, et koolitusmeetmed oleks esmajärjekorras suunatud töötutele; h) meenutada, et riiklikud tööhõiveteenistused on kohustatud etendama aktiivsemat rolli koolituspoliitikates prioriteetsetele sihtrühmadele, nagu näiteks ebakindlatel töökohtadel töötavad või madalamate oskuste ja kvalifikatsiooniga inimesed või kõige haavatavamad rühmad (näiteks puuetega inimesed, eakad töötud ja sisserändajad); i) arvestada tööturu soolist mõõdet ning kõrvaldada ebavõrdsus ja diskrimineerimine, eelkõige mis puutub meeste ja naiste palgalõhesse.

4.2.6.3 Eakate töötajate oskuste parandamine ja potentsiaali ärakasutamine: a) komitee soovib rõhutada pikaajalisest töötusest tekkivat märkimisväärset ohtu (sissetuleku ja oskuste kaotamine, samuti sotsiaalne tõrjutus) ja leiab seega, et riiklikud tööhõiveteenistused peaksid etendama aktiivsemat rolli pikaajalistele töötutele töökohtade leidmisel ning aktiivsete tööhõive- ja kutsehariduspoliitikate väljatöötamisel; b) valdkondlik sotsiaaldialoog nii ELi kui ka liikmesriikide tasandil peab etendama põhirolli oskustega seotud probleemide lahendamisel, rõhutades seega valdkondlike oskuste nõuandekogude tähtsust sellel alal; c) sellel taustal tuleks säilitada ja edendada kollektiivseid läbirääkimisi lepingute üle, kuna oskuste kõrgem tase tuleks kasuks nii töötajatele kui ka ettevõtetele; d) kriisiolukorras oleks õigustatud eeldada, et Euroopa Sotsiaalfond finantseerib nii oskuste parandamise meetmeid kui ka innovaatilisi projekte inimväärsete töökohtade loomiseks; e) samuti oleks kasulik võimaldada eakatel inimestel otsustada tööelu pikendamise kasuks, parandades selleks tervist, kohandades tööd inimestele, väärtustades tööd ja parandades oskusi, pidades silmas Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni soovitust 162 (16); f) selles valguses on eriti oluline realiseerida eakate töötajate potentsiaali edastada teistele töökohal teadmisi, mida võivad arutada töötajate ja tööandjate esindajad.

Brüssel, 14. juuli 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) KOM(2010) 682 lõplik.

(2) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Uute töökohtade jaoks uued oskused”, ELT C 128, 18.5.2010, lk. 74.

(3) KOM(2010) 477 lõplik.

(4) Vt ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Noorte liikuvus”, ELT C 132, 3.5.2011, lk. 55.

(5) KOM(2011) 18 lõplik.

(6) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Oskuste vastavusse viimine muutustes oleva tööstuse ja teenuste vajadustega. Kuidas võiks sellele kaasa aidata Euroopa tasandi tööhõive ja oskustega tegelevate sektoriliste nõuandekogude loomine?”, ELT C 347, 18.12.2010, lk. 1.

(7) Statistics in focus, 46/2009.

(8) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Töö ja vaesus”, ELT C 318, 23.12.2009, lk. 52.

(9) Youth in Europe – A statistical portrait 2009 [Noored Euroopas – statistiline portree 2009].

(10) „Maailma tööhõive arengusuunad” (www.ilo.org).

(11) „Dialoog Euroopa majanduskasvu ja tööhõive üle”, 13. märts 2011, Viin (www.ilo.org).

(12) „Grade Retention during Compulsory Education in Europe: Regulations and Statistics” („Klassikordamine koolikohustuslikus vanuses Euroopas: eeskirjad ja statistika”), EURYDICE, jaanuar 2011.

(13) Lätis seisid ülikoolid 2009. aastal silmitsi 48 %-liste kärbetega, 2010. aastal tehti täiendavaid kärpeid 18 % ulatuses; Itaalias kavandatakse 2013. aastani kuni 20 %-ni ulatuvaid kärpeid; Kreekas on eelarvet kärbitud 30 % ulatuses ning Inglismaal kavandatakse 2014.–2015. aastaks 40 %-lisi eelarvekärpeid.

(14) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Õpetajahariduse kvaliteedi parandamine”, ELT C 151, 17.6.2008, lk. 41.

(15) Vt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa Sotsiaalfondi tulevik pärast 2013. aastat”, ELT C 132, 3.5.2011, lk. 8.

(16) R162 Older Workers Recommendation, 1980, ILO (http://www.ilo.org/ilolex/cgi-lex/convde.pl?R162).