EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 13.10.2011 
SEK(2011) 1173 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA 
MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 
Muutuste kava ELi arengupol iitika mõju suurendamiseks 
{KOM(2011) 637 lõplik} 
{SEK(2011) 1172 lõplik}  
 
ET 2   ET 1. PROBLEEMI OLEMUS: Milles seisneb prob leem, keda see kõige enam mõjutab ja 
miks peab sekkuma avalik sektor? 
Praeguses ülemaailmses kontekstis, võttes arvesse peamisi rahvusvahelisi probleeme,1 abi 
põhjendatuse alast arutelu ning muutusi, mis on to imunud ELis (Lissaboni lepingu 
jõustumisest tulenev välistegevuse raamis tik) kui ka rahvusvahelisel tasandil (G20, 
rahvusvahelised finantsasutused, ÜRO jne), tuleb astuda samme ELi arengupoliitika mõju 
suurendamiseks . Eesmärk on viia Euroopa Liidu ar engupoliitika vastavusse eeloleva 
kümnendi ülesannetega ning aida ta partnerriikidel ellu viia  muudatused, mis võimaldaksid 
neil kiirendada vaesuse vähendamist ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamist. 
Uuringute tulemusel2 on selgunud, et alates 2005. aast ast, mil võeti vastu Pariisi 
deklaratsioon, on terves maailmas halvenenud ab i andmise mudelid. Esineb palju probleeme, 
mis õõnestavad ELi ja teiste os alejate arengupoliitika tõhusust  ja tulemuslikkust. Esiteks, 
ametlik arenguabi on küll suurenenud, kuid suurenenud on ka abi killustatus. Abi antakse üha väiksemate osadena, kuid suurenenud on ka abiandjate arv. Riikide, kus abi andjad 
tegutsevad, on rohkem, ning riikides omakorda  on suurenenud toetust saavate valdkondade 
arv. Lisaks on järsult suurene nud abi andjate arv valdkondade si seselt: 2007 aastal said abi 
saavates riikides 41 % valdkondadest abi rohkem kui kolmelt abiandjalt.  
Teiseks, kuna abiandjate ja partnerite vahe liste seoste arv suur eneb, suurenevad ka 
jõupingutused abi koordineerimiseks. See aga suurendab eelkõige part nerriikide, kuid ka 
abiandjate kohapealsete esindajate koormust. Tegevuse kattumine teiste rahastajatega, 
sealhulgas liikmeriikidega, ning koordine erimise puudumine võib põhjustada ootamatuid 
geograafilisi ja valdkondlike l ünki abi andmises ning suure ndada partnerriik ide ja nende 
peamiste abisaajate (sealhulgas kõige kaitsetumate rühmade) ebakindlust.  
Teadlased on analüüsinud vähetõ husa abi pikaajalisi kulusid, eelkõige sellise abi mõju 
partnerriikide asutus tele ja majandusele. Uuringute kohaselt on need kulud enamasti 
kvalitatiivsed, kuid mõnel juhul tehti kindlaks ka majanduskasvu pidurdumisest tuleneva kulu 
ja arengu rahastamise prognoosimatusest tulenevate kulutuste kasvu suurus
3. Nii näiteks 
kuulub killustumisest tulenevate pikaajaliste kul ude hulka valitsuse suutmatus saada ülevaadet 
projektiportfellist ning abiga rahastatavatest investeeringutest ja meetmetest, samuti ebatõhus 
kavandamine, geograafiline killustatus jms4.  
2. SUBSIDIAARSUSE ANALÜÜS: kas ELi mee tmed on põhjendatud subsidiaarsuse 
põhimõtte alusel (vajalikkus ja ELi loodav lisaväärtus)? 
Lissaboni lepingu kohaselt kuulub ar engupoliitika komisjoni ja liikmesriikide ühispädevusse. 
Komisjon täidab oma rolli ja suurendab oma abi mõju, olles teadlik sell est, et muud mõõtmed, 
                                                 
1 Nende hulka kuuluvad finantskriis, kliimamuutus, energia kättesaadavus, toidupuudus, rändest 
tulenevad pinged, riikide ebakindlus, piirkondlikud konfliktid ja rahvusvaheline julgeolek ning uute 
oluliste riikide / investorite / abiandjate esilekerkimine. 
2 „Trends of In-country Aid Fragmentation and Donor Proliferation: An Analysis of Changes in Aid 
Allocation Patterns between 2005 and 2009” (esialgne versioon, 24. märts 2011; lõplik versioon on 
valmimisel). Aruande on koostanud OECD tööjaotuse ja abi vastastikuse täiendavuse rakkerühm. 
3 „Aid Effectiveness Agenda: Benef its of a European Approach”,  
vt http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf.  
4 Samas. 
 
ET 3   ET aspektid ja osalejad (nagu arengupoliitika sidusus, abimeetodeid, r iigi isevastutus jms) 
täiendavad üksteist ja neid tuleks arve stada niivõrd, kuivõrd need mõjutavad ELi 
arengupoliitikat üldiselt. ELi roll on koordineerim ine ja sidususe suurendamine, teenuste ja 
ressursside koondamine ning ELi nimel dialoogi pi damine partnerriikidega. See on vajalik, 
sest liikmesriigid üksi ei suuda kõiki ne id ülesandeid piisavalt hästi täita.  Selle tulemusena 
võimaldab tegevuse koordineerimine ELi tasandi l võimendada poliitika ja rahastamise mõju, 
pakkudes lisaväärtust, mis on suurem kui väärtus,  mida luuakse 27 liikmesriigi ja komisjoni 
eraldi tegutsedes5. 2009. aasta uuringus6 esitatud hinnangu kohaselt oleks kasu, mis tuleneks 
Euroopa ühisest lähenemisviisist abi tõhususele, 3–6 miljardit eurot aastas.  
Nagu rohelise raamatu avalikul ar utelul rõhutati, peaks komisj on suunama enda hallatava abi 
väiksemale arvule valdkondadele. Lähenemisviis valiku tegemisse peaks olema strateegilisem 
ning selle juures tuleks arve sse võtta ELi suhtelisi eelis eid ja võimalusi avaldada 
märkimisväärset mõju. Komisjon mängib ka j uhtrolli ELi ja liikmesriikide tööjaotuse 
algatamises ja koordineerimises. 
Võimalikult suure lisaväärtuse saamiseks on vaja spetsialiseerumist ja paremat tööjaotust, mis 
võib suurendada tõhusust, anda mastaabisäästu ja hoida kokku tehingukulusid. See aga annaks 
võimaluse kasutada abi andmiseks rohkem rahalisi vahendeid ja suurendada ELi 
läbirääkimist- ja kauplemisjõu, mis aitaks tagada, et Euroopa Liidule kuulub üleilmsel 
tasandil juhtroll.  
3. ELi ALGATUSE EESMÄRGID: millis ed on poliitika peaeesmärgid? 
Aluslepingus on sätestatud, et ELi arengupoliit ika peamine eesmärk vähendada vaesust 
jätkusuutliku arengu k ontekstis. EL toetab arengu vald konna rahvusvaheliselt tunnustatud 
eesmärke – aastatuhande arengueesmärke. 2010. aasta septembris toimunud olulisel rahvusvahelisel konverentsil
7 osutati ebakõlale aastatuha nde arengueesmärke ja nende 
täitmise praeguse taseme vahel, arvestades, et  täitmiseks on aega veel viis aastat. Eriti on 
põhjust muret tunda aeglase edasil iikumise pärast teatav ates riikides ja p iirkondades (eelkõige 
Saharast lõuna pool olevates Aafrika riikides ), samuti teatavate arengueesmärkide (eelkõige 
emade ja laste tervis) täitmise pärast.  
Kuna selleks, et täita  aastatuhande arengueesmärgid 2015. aas taks, on vaja teha veel palju 
jõupingutusi, tuleb ELil järsult suurendada vaesuse vähendamiseks antava abi mõju. ELil 
tuleb ülemaailmseid jõupingutusi vaesuse tä ielikuks kõrvaldamiseks toetada kauem kui 2015. 
aastani. Selleks et suurendada ELi panust aas tatuhande arengueesmärkide täitmisesse ja 
vaesuse likvideerimiseks pikemas perspektiivis, peab muudatuste kava tagama, et iga ELi 
arenguabiks antud euro aitaks võimalikult pa lju kaasa vaesuse vähendamisele arengumaades.  
Eeldatakse, et ELi abi parem suunamine ge ograafiliselt ja valdkondlikult ning suurema abi 
andmine väiksemale arvule riikidele ja valdkon dadele aitab vaesust vähendada paremini kui 
suhteliselt väiksema abi andmine kogu maailm as. Kava võimaldab komisjon säilitada oma 
                                                 
5 Vt eespool osutatud uuring „Aid Effectiveness Agenda: Benefits of a European Approach” (2009. aasta 
oktoober),  
 http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf . 
6 „Aid Effectiveness Agenda: Benefits of a Europ ean Approach”, HT PSE Limited (2009. aasta oktoober), 
http://ec.europa.eu/development/icenter/repository/AE_Full_Final_Report_20091023.pdf .  
7 Aastatuhande arengueesmärkidele pühendatud ÜRO täiskogu kõrgetasemeline istung New Yorgis. 
 
ET 4   ET kaalu arengu toetamisel maailmas ning samal aj al suunata oma abi nende le valdkondadele ja 
riikidele, kus see avaldab suurimat mõju.  
Eesmärgi saavutamisele aitab kaasa ka ar engupoliitika sidususe alane tegevuskava, mis 
samuti võimaldab parandada meie arengukoostöö tu lemuslikkust, vähendades ebakõlasid ning 
parandades sisepoliitika ja arengupoliitika eesmärkide koostoimet. Paremini tuleb kooskõlastada ka välis- ja  arengupoliitika eesmärke. 
4. POLIITILISED VALIKUVÕIMALUSED: Millis eid valikuvõimalusi on kaalutud ja 
milliseid on põhjalikumalt hinnatud? 
Mõju hindamise tulemusel esita ti neli peamist valikuvõimalust. 
Esimene valikuvõimalus seisneb praeguse olukorra säilitamises, mis tähendab, et abi 
eraldamise ja selle rakendamise korda ei muud eta (st ELi tasandil täiendavaid meetmeid ei 
võeta) ja komisjoni koordineeritav at arenguabi antakse endiselt väga paljudele valdkondadele 
ja riikidele. Seega jätkaks EL kogu abi andm ist kõikjal ega tegeleks abi killustatuse 
probleemide lahendamisega. Seda võimalust hi nnati üksikasjalikult, uurides praegust 
hajutatud ja killustatud ELi arenguabi, mille  põhjal tuleb luua tõhusam ja tulemuslikum 
süsteem.  
Teise valikuvõimaluse puhul keskendutaks teatav atele valdkondadele. Et vähendada ELi abi 
killustamist valdkondade vahel, pöörab komisj on suuremat tähelepanu eriti sellistele 
valdkondadele, kus tal on suhtelisi tegevusee lised, kuid abi antaks endiselt paljudes 
partnerriikides alates kõige vaesematest kuni enimarenenut eni (st vähimarenenud maadest 
kuni BRIC-riikideni). 
Kolmanda valikuvõimaluse puhul suunataks ab i lähtuvalt geograafilisest põhimõttest. Et 
vähendada ELi abi geograafilist hajutatust, anna ks komisjon abi väiksemale arvule riikidele 
(kes valitakse välja vastavalt nende vajaduste le, suutlikkusele, huvidele ja kohustustele), kuid 
jätkaks abi andmist paljudes valdkondades.  
Neljanda valikuvõimaluse puhul määraks ELi  kindlaks oma abi valdkondlikku ja 
geograafilise suunitluse. Ta diferentseeriks om a lähenemisviisi arenguabi eraldamisele ning 
piiraks abi saavate valdkondade arvu.  
Mõjuhinnangus ei käsitleta ühtegi konkreetset eelnevalt kindl aks määratud valdkonda ega 
geograafilist piirkonda, vaid uuritakse abi valdkondliku ja geogr aafilise suunamise 
põhimõtteid
. Valdkonnad ja riigid valitaks välja t ööjaotuse tegevusjuhendi raames pärast 
riikide põhjalikku analüüsi ja di aloogi, lähtudes Pariisi deklarat sioonis sätestatud isevastutuse 
ja partnerluse põhimõtetest ning  teiste rahastajatega (eeskätt  ELi liikmesriik idega) peetud 
arutelu tulemustest.  
Arengupoliitika sidusus, ELi tegevuse parem koordineerimin e, abi andmise korra valik ja 
arenguabi andmiseks ettenähtud vahendite suurus on tegurid, mis mõjutavad ka ELi 
arengueesmärkide täitmist, olles kõigi nelja  valikuvõimaluse puhul muutumatud suurused. 
Seetõttu neid tegureid ei käsitata mõjuhinnangu osana.  
5. MÕJUHINNANG: Milline on iga valikuvõimaluse peamin e majanduslik, keskkonna- 
ja sotsiaalne mõju, eelkõige k vantitatiivne (rahaline) tulu ja kulu (sealhulgas hinnangud 
 
ET 5   ET halduskoormuse, muude nõuete täitmise ga seotud kulutuste ja avaliku halduse 
rakenduskulude kohta)?  
1. valikuvõimalus  
Praeguse olukorra säilitamisel antaks komisjoni hallatavat abi ka edaspi di väga erinevates 
valdkondades ja riikides. Seega säilitaks komis jon oma kohaloleku kõikides riikides ja 
valdkondades. Komisjonil on mõju kõikides va ldkondades ja talle jääb võimalus kõikides 
riikides kaasata vahendeid muudest allikatest. Praeguse olukorra säilitamine ei aita lahendada 
abi hajutamise ja killustumise probleemi, s uurendades sellega ohtu, et tulevikus süveneb 
abiprogrammi ebatõhusus. Lisaks jätkub niig i piiratud abisummade killustamine, mis 
vähendab abi mõju ning ELi abi otstarbekust, legitiimsust ja nähtavust.  
2. valikuvõimalus  
Keskendumine teatavatele valdkondadele võim aldaks suurendada ELi abi mõju, sest 
olemasolevad vahendid suunatakse vähestele valdkondadele. See suurendab ELi kriitilist 
massi ning võib suurendada Euroopa Liidu teadmi si, nähtavust ja mainet mitmes valdkonnas, 
eelkõige kui seda käsitada suhtelise eelisen a. Lisaks säilitaks komisjon oma positsiooni 
ülemaailmses arengualases tegevuses, võima ldades mõjutada arengut ja avaldada 
võimendavat mõju kõikides riikides. Valdkond liku suunitluse puhul aga valitseb oht, et 
tekivad ebakõlad komisjoni kärbitud pakkumise ja partnerriikide suurema nõudluse vahel, mis 
võib muuta raskemaks kogu ressursi ärakasut amise. Lisaks, kui rakendada valdkondliku 
suunitluse puhul „ülalt alla” lähenemisviisi, ka hjustab see riigi isevastutust (mis on abi 
tõhususe ja arengu edendamise oluline tegur). 
3. valikuvõimalus  
Kui abi suunata geograafilise põhimõtte alusel, või b see aidata suurendada ELi abi mõju, kuna 
olemasolevad ressursid suunata kse riikidesse, kus neid kõig e rohkem vajatakse ning kus abi 
tulemuslikkus on kõige suurem. Komisjon koha ldab abi eraldamisel ja partnerluste 
kujundamisel diferentseeritud lähenemisviisi, mi s põhineb laiaulatuslikul poliitilisel ja 
valdkondlikul dialoogil kõikide  partnerriikidega. Dialoo gi kaudu määratleb EL kõige 
sobivamad koostöövormid, mis võimaldab teha  põhjendatud ja objektiivsed otsuseid 
meetmete kombinatsiooni valikul ja ab i suuruse kindlaksmääramisel ning 
rahastamisvahendite ja abi andmise korralduse küsimustes. 
Geograafilise suunitluse puhul võib on siiski oht, et väheneb ELi mõju ja tema abi võimendav 
mõju teatavates riikides ja  piirkondades, kus ta enam ei tegutse. Kui puudub ELi ja 
liikmesriikide tõhus koordineerimine ja tö öjaotus, võib nüüd, kui järjest rohkem ELi 
rahastajaid vähendavad abi maht u ja lõpetavad abi andmise paljudes arengumaades, tekkida 
lõhe abi saavate ja abist ilma jäävate riikidele vahel. Kumbagi probleemi saab leevendada kaasnevate meetmetega, nagu järkjärgulise vä ljumise strateegia, uut tüüpi partnerluste 
loomine nende riikidega, kes ei saa enam toet ust, ning ühise kavandamise ja tööjaotuse 
parandamine. 
4. valikuvõimalus
 
Valdkondliku ja geograafilise suunitluse kindlaksm ääramine võib oluliselt suurendada ELi abi 
mõju, aidates piiratud vahendeid kasutada paremini ja strateegilisemalt. Selle valikuvõimaluse puhul suurendaks EL kriitilist massi teatavates valdkondades ja riikides, mis võimaldaks 
 
ET 6   ET tugevdada tema läbirääkimisjõudu ning suurendada  ressursside ja poliitika võimendavat mõju. 
Komisjon võiks näidata eeskuj u, suurendades oma abi nähta vust ja õiguspärasust ning 
julgustades ELi liikmesriike teda järgima. S ee tugevdaks ka komisjoni rolli ühendaja ja 
koordinaatorina eeskätt tööjaotuse  olulisimates valdkondades. 
6. VALIKUVÕIMALUSTE VÕRDLUS: ee listatav valikuvõimalus iga 
kriteeriumi/põhjenduse puhul 
Mõju hindamise käigus jõuti järeldusele, et 4. valikuvõimalus on kõige tugevam. See 
võimaldaks ELi piiratud abi jaotada strateegi lisemalt, põhjendatumalt ja nähtavamalt, selle 
asemel et seda ülemäära killustada valdkond ade ja riikide vahel, nagu juhtuks praeguse 
olukorra säilitamisel (1. valikuvõimalus). Ab i suunataks sinna, kus  seda kõige rohkem 
vajatakse ning kus see võimaldab saavutada kõig e paremaid tulemusi vaesuse vähendamisel. 
4. valikuvõimalus kätkeb 2. ja 3. valikuvõim aluse tugevaid külgi ning on vaba ühe 
suunitlusega abi (valdkondlikult või ge ograafiliselt suunatud abi) puudustest.  
4. valikuvõimaluse puhul tugevneks ja tasakaalust uks komisjoni strateegiliselt tähtis abiandja 
roll, mis peaks positiivselt mõjutama tema nähtavust ja mainet.  
7. SEIRE JA HINDAMINE: Kuidas teha kindlak s tegelik kulu ja tulu ning soovitud 
tulemuste saavutamine? 
Komisjonil on juba olemas toimiv korrapärase seire ja hindamise süsteem, mis hõlmab kogu 
tema abiprogrammi. Praegu teostatakse r iiklike ja temaatiliste strateegiate ning 
üksikprogrammide ja -projektide hindamist. Suurema hindamise puhul analüüsitakse eri 
õigusaktide (muu hulgas ka kuludega mitteseotud  meetmete) vahelist täiendavust ja sünergiat. 
Komplekshindamine võib hõlmata ka asja omaste poliitiliste protsesside käigus 
kindlaksmääratud üldiste poliitiliste eesmärkide saavutamist ning käsitleda valdkondadevahelisi küsimusi, mis on olulised  kõigi või mitme õigusakti puhul. Võimaluse 
korral kaasab komisjon ELi abi hindamisse  (sealhulgas komplekshindamisse) kõik 
asjaomased sidusrühmad.