ET Euroopa Liidu Teataja C 279/7

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne juhtumi COMP/M.4994 – Electrabel/CNR kohta

(Vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) (EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21) artiklitele 15 ja 16)

2009/C 279/07

Juhtumit COMP/M.4994 – Electrabel/CNR käsitleva otsuse eelnõu kohta saab teha järgmisi tähelepanekuid:

I. Taust

26. märtsil 2008 sai komisjon nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artikli 4 kohase teatise, milles ettevõtja Electrabel SA (edaspidi „Electrabel”) teatas, et omandas ettevõtja Compagnie Nationale du Rhône SA (edaspidi „CNR”) üle kontrolli. 29. aprillil 2008 tunnistas komisjon koondumise ühisturuga kokkusobivaks (juhtum COMP/M.4994). Kuupäeva, mil ettevõtja Electrabel omandas ainukontrolli ettevõtja CNR üle, ei täpsustatud.

Kõnealune juhtum käsitleb ettevõtja Electrabel toime pandud rikkumist eespool nimetatud ühinemismenetluse raames. Komisjon on seisukohal, et ettevõtja Electrabel viis vastupidiselt koondumise peatamise kohustusele, mis on sätestatud nõukogu määruse (EMÜ) nr 4064/89 (2) (endine ühinemismäärus) ja määruse (EÜ) nr 139/2004 (kehtiv ühinemismäärus) artikli 7 lõikes 1, koondumise ellu enne sellest teatamist.

II. Kirjalik menetlus

17. detsembril 2008 esitas komisjon endise ühinemismääruse artikli 18 alusel vastu võetud vastuväited. Vastuväidetes oli komisjon seisukohal, et ettevõtja Electrabel omandas faktiliselt ainukontrolli ettevõtja CNR üle 23. detsembril 2003, st enne koondumisest teatamist, ja seega rikkus endise ühinemismääruse artikli 7 lõiget 1. Komisjon teatas ettevõtjale Electrabel ka sellest, et koondumise peatamise kohustuse rikkumise eest võidakse talle määrata trahv.

Vastuväidetele vastamise tähtaeg oli 16. veebruar 2009 ja ettevõtja Electrabel esitas oma vastused õigeaegselt.

Juurdepääs toimikule

Komisjoni uurimistoimik sisaldas ainult ettevõtja Electrabel esitatud ja komisjonisiseseid dokumente. See tähendas, et kõik juurdepääsuga dokumendid pärinesid menetluse ainsalt osaliselt. Seega kehtestas konkurentsi peadirektoraat haldusmenetluse hõlbustamiseks lihtsustatud juurdepääsu toimikule. Ettevõtjale Electrabel esitati toimikus sisalduvate dokumentide loend koos vastuväidetega, kuid mitte dokumentide koopiaid, ning teatati, et ettevõtjal on taotluse korral õigus saada CD-ROMil kõik juurdepääsuga dokumendid. Ühestki probleemist seoses ettevõtjale Electrabel antud juurdepääsuga toimikule ei teatatud mulle ega mulle teadaolevalt ka konkurentsi peadirektoraadile. Olen seisukohal, et käesoleval juhul oli ettevõtjal Electrabel juurdepääs toimikule ja et ettevõtja õigustest seoses sellise juurdepääsuga on kinni peetud.

III. Suuline ärakuulamine

Ettevõtja Electrabel kasutas oma õigust esitada oma seisukohad suulisel ärakuulamisel, mis toimus 11. märtsi hommikul 2009 aastal. Ükski kolmas osaline ei taotlenud osalemist ärakuulamisel. Suuline ärakuulamine oli tulemuslik, sest ettevõtja Electrabel ja komisjoni talituste vahel valitses koostööõhkkond.

Asjaolusid käsitlev kiri

23. märtsil 2009 saatis komisjon ettevõtjale Electrabel asjaolusid käsitleva kirja, milles teatas kahest täiendavast dokumendist, mida komisjon kavatses kasutada vastuväidetes tehtud teatavate järelduste toetamiseks (komisjoni talitused olid ühele dokumendile viidanud juba suulise ärakuulamise ajal). Ettevõtjale Electrabel anti nimetatud dokumentide kohta märkuste esitamiseks aega 30. märtsini 2009 ja ta esitas oma märkused õigeaegselt.

Ärakuulamise eest vastutavale ametnikule saadetud 30. märtsi 2009. aasta kirjas väitis Electrabel, et kuna komisjon teatas talle dokumentidest pärast suulist ärakuulamist, ei olnud tal võimalik esitada nende kohta oma seisukohti suulise ärakuulamise ajal. Olen siiski seisukohal, et asjaolusid käsitlev kiri oli piisav, et tagada kinnipidamine ettevõtja Electrabel õigusest esitada oma seisukohad osutatud dokumentide kohta.

IV. Otsuse eelnõu

Electrabel ei ole ärakuulamise eest vastutavale ametnikule esitanud ühtki täiendavat päringut ega taotlust. Sellega seoses ja arvestades eespool kirjeldatud tähelepanekuid, olen seisukohal, et kõnealuse juhtumi raames ei ole vaja teha ühtki täiendavat märkust seoses õigusega olla ära kuulatud.

Otsuse eelnõu sisaldab ainult vastuväiteid, mille kohta on ettevõtjal Electrabel olnud võimalus esitada oma märkusi.

Brüssel, 29. mai 2009 Karen WILLIAMS

(1) ELT L 24, 29.1.2004, lk 1.

(2) EÜT L 395, 30.12.1989, lk 1.