[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 10.12.2010

KOM(2010) 725 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

VIIES ARUANNE MÄÄRUSE (EÜ) nr 2320/2002 (MILLEGA KEHTESTATAKSE TSIVIILLENNUNDUSJULGESTUSE VALDKONNA ÜHISEESKIRJAD) RAKENDAMISE KOHTA

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

VIIES ARUANNE MÄÄRUSE (EÜ) nr 2320/2002 (MILLEGA KEHTESTATAKSE TSIVIILLENNUNDUSJULGESTUSE VALDKONNA ÜHISEESKIRJAD) RAKENDAMISE KOHTA

Aruanne hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist kuni 31. detsembrini 2009

SISSEJUHATUS

2009. aasta oli Euroopa Liidu lennundusjulgestuse valdkonnas konsolideerumise aeg. Kogu aasta vältel tegi komisjon liikmesriikide ja lennundussektoriga pidevat koostööd, et arendada lõplikult välja rakendusaktide uus pakett, mis on ette nähtud täiendama määrust (EÜ) nr 300/2008[1]. Teadusringkonnad ja tootjad keskendusid sellise tehnoloogia arendamisele, mis võimaldaks reisijatel õhusõidukite pardale vedelikke kaasa võtta. Euroopa Parlament jätkas Euroopa lennujaamades turvaskannerite võimaliku kasutamisega seotud küsimuste hoolikat kaalumist. Laiemas plaanis peeti rahvusvaheliste organisatsioonidega korrapäraselt läbirääkimisi ühistele probleemidele ülemaailmsete lahenduste leidmiseks.

Alles aasta viimastel päevadel oldi seoses Northwest Airlinesi lennuga 253 Amsterdami Schipoli lennujaamast Detroiti taas sunnitud uuele ohule tähelepanu pöörama. See vahejuhtum tuletas veel kord meelde, et ekstremistlikud rühmitused peavad tsiviillennundust endiselt ligitõmbavaks sihtmärgiks ning jäävad alati otsima võimalusi, et vältida tuvastamist olemasolevate läbivaatusmeetodite abil. See kinnitas veel kord (nagu oleks see vajalik), komisjoni ja tema partnerite olulist rolli reisijate ja terve Euroopa lennundussektori kaitsmisel.

ESIMENE OSA

INSPEKTEERIMISED

1. ÜLDIST

Määruse (EÜ) nr 2320/2002 kohaselt peab komisjon inspekteerima liikmesriikide lennundusjulgestusega tegelevaid asutusi („pädevad asutused”) ja ELi lennuvälju. Ühenduse programm hõlmab ka Šveitsi. Norrat ja Islandit aga inspekteerib samalaadsete sätete alusel EFTA järelevalveamet. Inspekteerimist viib läbi komisjoni töörühm, mis koosneb 11 lennundusjulgestuse inspektorist, kes teevad koostööd liikmesriikide määratud riiklike inspektoritega. 2009. aasta inspekteerimistest võttis osa 50 liikmesriikide inspektorit. Käesoleva aruande lisas esitatud tabelis on kokkuvõte komisjoni ja EFTA järelevalveameti senisest järelevalvetegevusest.

2. LIIKMESRIIKIDE PÄDEVATE ASUTUSTE INSPEKTEERIMINE

Komisjon inspekteeris 2009. aastal üheksat pädevat asutust, mida ta oli ka juba varem inspekteerinud. Siseriiklikes tsiviillennundusjulgestuse järelevalve programmides kõige sagedamini tuvastatud puudused sarnanesid eelmistel aastatel tuvastatud puudustega.

Meetmete rakendamise kontrollimisel ilmnes, et endiselt ei suudeta mõnes liikmesriigis puudusi kiiresti tuvastada ja kõrvaldada. Mõned liikmesriigid ei olnud teostanud järelevalvet õigusaktide kõikide aspektide üle ning mõningaid lennuvälju ei olnud pika aja jooksul inspekteeritud. Järelmeetmed jäid mõnikord võtmata ja ei olnud alati asjakohased, samuti ei olnud harvad juhtumid, mil puudused kõrvaldati suure hilinemisega. Sanktsioonid olid kehtestatud kõikides liikmesriikides, kuid need ei olnud alati piisavalt ranged või ei kasutatud neid nii, et need oleksid mõjunud hoiatavalt. Üks pädev asutus ei olnud ikka veel viinud oma siseriiklikku tsiviillennunduse julgestusprogrammi vastavusse ELi õigusaktide viimaste muudatustega ning selles oli julgestusprogrammi nõuete operatiivne rakendamine endiselt eraldamata lennundusjulgestuse järelevalve programmi juhtimisest, kuigi need küsimused oli komisjon eelnevalt ära märkinud kui tõsised puudused. Eriti murelikuks teeb asjaolu, et üks teine asutus taganes kirjalikult antud lubadusest eraldada täiendavaid vahendeid järelevalvetegevuseks, et kõrvaldada komisjoni eelmise inspekteerimise käigus tuvastatud puudused.

3. ESIALGSED INSPEKTEERIMISED LENNUVÄLJADEL

2009. aastal viidi läbi üheksateistkümne (19) lennuvälja esialgne inspekteerimine, mis ületab 2008. aasta inspekteerimiste arvu peaaegu kahekordselt. Kontrolliti kõiki valdkondi (kuigi mitte kõikide inspekteerimiste käigus). Peamiste meetmete nõuetelevastavuse üldmäär suurenes jälle veidi, ulatudes peaaegu 85 %-ni. Leitud puudused ilmnesid peamiselt samades valdkondades mis eelmistelgi inspekteerimistel ning tulenesid sageli inimteguriga seotud probleemidest.

2009. aastal inspekteeritud lennuväljade kõige nõrgemateks külgedeks olid töötajate läbivaatuse kvaliteet, töötajate poolt keelatud esemete kasutamist reguleerivad sätted ja lasti julgestusnõuete rakendamine. Näiteks enne läbivaatust ei nõutud töötajatelt alati üleriiete seljast võtmist ja töötajate käsitsi läbivaatusel ei järgitud sama metoodikat kui reisijate puhul. Mitmetel lennuväljadel ei olnud rakendatud ka asjakohaseid protseduure, et tuvastada töötajaid, kellel on ametlikult lubatud võtta julgestuspiirangualale kaasa keelatud esemeid. Kõigi seitsme inspekteerimise käigus, mis hõlmasid lasti julgestuse kontrollimist, tuvastati mitmeid probleemseid valdkondi, sealhulgas nõrgad julgestusprogrammid ja kaubasaadetise iseärasusi arvestades mitte kõige asjakohasema läbivaatusmeetodi valik. Muud sagedamini esinevad puudused olid seotud julgestuspiirangualale vedelike kaasavõtmist käsitlevate nõuetega (näiteks avamise tuvastamist võimaldavate nõuetekohaste plastkottide kasutamine), pagasi ebapiisava kaitsega pagasitöötlusaladel, sõidukite läbivaatusega ja seadmete tehniliste nõuetega.

Reisijate ja käsipagasiga seotud nõuded oli enamasti hästi täidetud, kuigi mõnikord ei peetud kinni korduva pistelise läbivaatuse määrast ja/või reisijate käsitsi läbivaatuse kvaliteet ei olnud täiesti rahuldav. Registreeritud pagasi läbivaatuse nõuetele vastavuse tase oli väga kõrge, kuigi ühes kohas kasutati registreeritud pagasi läbivaatuseks koeri vaatamata asjaolule, et sel ajal kehtinud õigusaktide kohaselt ei olnud see lubatud[2].

Probleeme esines ka juurdepääsukontrolliga toitlustamise ja koristamisega seotud piirkondadele. Lennuettevõtjate puhul on kõige probleemsemateks valdkondadeks õhusõidukite läbivaatus ja kontroll ning reisijast eraldi liikuva registreeritud pagasiga seotud menetlused.

4. JÄRELKONTROLL

Komisjon viib tavaliselt läbi piiratud arvu järelkontrolle. Kui esialgse inspekteerimise käigus tuvastati tõsiseid puudusi, kavandatakse kindlasti veel üks kontrollkäik. 2009. aastal peeti vajalikuks teha neli sellise inspekteerimist ning kõikidel juhtudel leiti, et kõrvaldatud oli enamik puudusi, kuid mitte kõik tuvastatud puudused.

5. AVATUD TOIMIKUD, ARTIKLI 15 KOHASED JUHTUMID JA KOHTUMENETLUSED

Inspekteerimiste toimikud jäävad avatuks senikauaks, kuni komisjon on veendunud, et asjakohased parandusmeetmed on võetud. 2009. aastal suleti 20 toimikut (14 lennuvälja ja kuus pädevat asutust). Aasta lõpuks jäid avatuks kokku 17 pädeva asutuse ja 20 lennuvälja toimikud.

Kui lennuväljal tuvastatud puudusi peetakse nii tõsisteks, et need kujutavad märkimisväärset ohtu tsiviillennundusjulgestuse üldisele tasemele ühenduses, algatab komisjon määruse nr 1486/2003[3] artikli 15 kohase tegevuse. See tähendab, et kõiki teisi pädevaid asutusi teavitatakse olukorrast ning et kõnealuselt lennuväljalt väljuvate lendude puhul võidakse kaaluda täiendavate meetmete võtmist. 2009. aasta alguses ei olnud avatud ühtegi artikli 15 kohaselt algatatud juhtumit ning ka 2009. aasta jooksul ei algatatud ühtegi sellist juhtumit.

Rikkumismenetluse algatamine on teine võimalik sanktsioon kõige tõsisemate juhtumite, pikka aega kõrvaldamata puuduste või korduvate puuduste korral. Komisjon lõpetas 2009. aastal ühe rikkumismenetluse pärast 14-kuulist viivitust, kui vahendite puuduse ja jõustamisega seotud põhiprobleemid said lahendatud. Kõnealune liikmesriik kehtestas uue halduskorra ja määras ametisse täiendava hulga inspektoreid. Aasta jooksul algatati üks uus rikkumismenetlus liikmesriigi suhtes, kes ei eraldanud täiendavaid vahendeid ega suurendanud järelevalvetegevuste hulka hoolimata sellest, et oli eelmise inspekteerimise käigus tuvastatud puuduste kõrvaldamiseks sellekohase kohustuse võtnud. 2009. aasta lõpus oli pooleli kolm rikkumismenetlust.

6. LIIKMESRIIKIDE ENDI HINNANGUD

Komisjoni määruse (EÜ) nr 1217/2003[4] artikli 6 kohaselt peavad liikmesriigid esitama komisjonile iga aasta veebruari lõpuks aastaaruande, mis hõlmab riikliku järelevalve tulemusi eelmise aasta jaanuarist detsembrini. Kõik 2009. aasta aruanded esitati õigeks ajaks ning kõigi puhul oli järgitud komisjoni vormi. Tuvastatud puudused olid seotud inimtööpäevade väikese arvuga kohapeal, osade nõuete täitmatajätmise, ebapiisavate järelmeetmete ja olemasolevate täitemeetmete kasutamata jätmisega.

Järelevalvekorra ühtlustamine ELis on osutunud keeruliseks alates programmi käivitamisest 2003. aastal. Selle põhjuseks on asjaolu, et erinevad liikmesriigid on saanud erinevalt aru mõistetest, metoodika väljatöötamisest ja aruandlusnõuetest. Olukord on aja jooksul paranenud, kuid võiks siiski parem olla. Riikliku järelevalve ja komisjoni inspekteerimiste tulemuste vahel esinevad teatavad lahknevused tulenevad ühtlustamise puudumisest, mis tähendab, et nõuetele vastavuse tase on madalam kui riikide aruannetest võiks välja lugeda.

7. ICAO AUDIT KOMISJONIS

2009. aastal auditeeris Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO) esmakordselt komisjoni kui ELi järelevalveorganit ning koostas väga positiivse aruande, mis ei sisaldanud soovitusi muudatusteks. Selle inspekteerimise tulemused hõlbustasid ICAO kontrollide vähendamist ELi lennuväljadel, sest leiti, et neid tehakse ELi programmi raames piisavalt.

TEINE OSA

ÕIGUSAKTID

1. ÜLDIST

2009. aastal avaldati vähe uusi lennundusjulgestusalaseid õigusakte, kuigi tehti palju tööd selleks, et valmistada 2010. aasta aprilliks ette uus pakett. Lisaks alustati eraldi tööd uute eeskirjadega, mis käsitlevad vedelike läbivaatust, koerte kasutamist lennundusjulgestusalasel läbivaatusel ja metallidetektorite kasutamist teatavate kindlate kaubaliikide läbivaatusel.

2. TÄIENDAVALT VASTU VÕETUD ÕIGUSAKTID

2009. aastal võeti vastu järgmised uued õigusaktid:

- määrus (EÜ) nr 272/2009,[5] millega täiendatakse raammääruses sätestatud tsiviillennundusjulgestuse ühiseid põhistandardeid;

- määrus (EL) nr 1254/2009,[6] milles sätestatakse kriteeriumid, mille kohaselt on liikmesriikidel võimalik teha erandeid tsiviillennundusjulgestuse ühistest põhistandarditest ja võtta vastu alternatiivseid julgestusmeetmeid.

Need tekstid töötati välja lennundusjulgestuse regulatiivkomitee kaheksal kohtumisel, sidusrühmade lennundusjulgestuse nõuanderühma kaheksal kohtumisel ning mitmel sihipärasel töörühmade kohtumisel, kus osalesid nii liikmesriikide kui ka lennundussektori esindajad.

- Määrus (EÜ) nr 272/2009 on määrust (EÜ) nr 300/2008 täiendavate õigusaktide paketi „teine tase”. Selles määratletakse laiemad valdkonnad, milles võib välja töötada rakenduseeskirju, ning loetletakse näiteks erinevaid tehnilisi vahendeid, mis on lubatud reisijate, pagasi ja lasti läbivaatuseks, kuid ei kirjeldata, kuidas neid peab kasutama.

- Määrus (EL) nr 1254/2009 käsitleb lennundusjulgestuse konkreetset aspekti – õhusõidukite käitamise kategooriaid, mille puhul liikmesriigid võivad teha erandeid mujal kehtivatest eeskirjadest, sest need on seotud väiksema ohuga. Siia kuuluvad näiteks väga väikesed õhusõidukid. Sellistel juhtudel peab kohaldama teisi, siseriiklikke eeskirju, millest tuleb komisjoni teavitada.

3. VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTIDE MUUTMINE

Käesolevas aruandes käsitletava ajavahemiku jooksul kohandati määrusega (EÜ) nr 2320/2002 seotud lennundusjulgestusalaseid õigusakte ühe muutmismeetmega[7]. Kõnealune meede käsitles Lõuna-Koreale tehtud erandeid seoses tollivabade vedelikega, kuigi seda kohandust üldiselt siiski ei rakendatud. Lõuna-Koreaga peetud muude samasisuliste läbirääkimiste käigus ilmnenud raskuste tõttu ei rakendatud komisjoni soovitusel paljudel ELi lennuväljadel nimetatud riigile lubatud erandeid.

4. UUS RAAM- JA RAKENDUSSÄTETE PAKETT

Komisjoni ja liikmesriikide suurimad pingutused 2009. aastal olid seotud üksikasjaliku rakendussätete paketi ning inspekteerimist ja järelevalvet käsitlevate uute määruste ettevalmistamisega. Aasta lõpuks olid nii inspekteerimist kui ka järelevalvet käsitlevad tekstid saanud regulatiivkomiteelt positiivse hinnangu ning eelnõu kujul oli peaaegu valmis ka suurem rakendussätete pakett, mis oli vastavalt kavandatule jagatud määruse eelnõuks[8] (mis sisaldab avalikku teavet) ja otsuse eelnõuks[9] (mis sisaldab tundlikumat materjali).

5. RAHASTAMIST KÄSITLEVAD SÄTTED

2009. aasta veebruaris avaldas komisjon vastavalt määruse (EÜ) nr 300/2008 artiklile 22 aruande[10] lennundusjulgestuse rahastamise kohta. Pärast seda võttis komisjon vastu ettepaneku lennundusjulgestustasusid käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta,[11] milles määratletakse peamised põhimõtted, mida lennujaamade käitajad peavad järgima lennundusjulgestustasude määramisel. Nende hulka kuuluvad lennuettevõtjate ja reisijate mittediskrimineerimine, läbipaistvus, kulude ja tulude vaheline seos ja järelevalveasutuse määramine.

KOLMAS OSA

Katsed ja uuringud

1. KATSED

ELi lennundusjulgestusalaste õigusaktide tähenduses on katsega tegemist siis, kui liikmesriik lepib komisjoniga kokku, et ta kasutab piiratud ajavahemiku jooksul tunnustatud julgestuskontrollivahendi või -meetodi asemel mõnd õigusaktides tunnustamata julgestuskontrollivahendit või -meetodit. Seda määratlust ei kohaldata õiguslikus tähenduses juhul, kui liikmesriik või üksus hindab uut vahendit või meetodit, mis on võetud kasutusele lisaks õigusaktides juba käsitletud ühele või mitmele julgestuskontrollivahendile või -meetodile.

2009. aastal viidi läbi mitmeid katseid. Need oli seotud turvaskannerite kasutamisega reisijate ja töötajate läbivaatusel ning koerte kasutamisega julgestusalasel läbivaatusel. Turvaskannerite kasutamise katsete põhjal saadud teave edastati komisjonile, et aidata kaasa nende seadmete kohta kavandatud aruande koostamisele. Koertega tehtud katsete tulemusel saadud teavet võeti arvesse tulevaste õigusaktide ettepanekute väljatöötamisel.

2. UURINGUD

2009. aasta jaanuaris esitati lennundusjulgestuse regulatiivkomiteele QinetiQ uuring, mis käsitleb inimteguri rolli lennundusjulgestusalastes läbivaatustes. Saadud soovitused andsid eelkõige ainet aruteludeks koolitust ja personalivalikut käsitlevate uute õigusaktide ettevalmistamise raames.

NELJAS OSA

Dialoog rahvusvaheliste organisatsioonide ja kolmandate riikidega

1. ÜLDIST

Komisjon suhtleb pidevalt rahvusvaheliste organisatsioonide ja olulisemate kolmandate riikide partneritega, osaleb regulaarselt rahvusvahelistel kohtumistel, koordineerib üldjuhul ELi seisukohta ning teeb sageli ettekandeid või esitab dokumente. Vastavalt vajadusele on algatatud dialooge ka üksikute kolmandate riikidega, et arutada kohaliku tähtsusega probleeme või ühist huvi pakkuvaid küsimusi, näiteks erandid tollimaksuvabade kaupade müügikohtadest ostetud vedelike suhtes kehtestatud tavapärastest nõuetest. Sellised kontaktid võimaldavad ELil pidada sammu heade tavadega ning neid ka levitada.

2. RAHVUSVAHELISED ORGANISATSIOONID

Komisjon osaleb iga-aastasel Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) lennundusjulgestuse (AvSec) komisjoni kohtumisel ning 2009. aastal esitas komisjon dokumendid vedelike, ühekordse julgestuskontrolli ja oluliste julgestusohtude kohta. Kõik need dokumendid võeti hästi vastu. 2009. aasta novembris võõrustas komisjon Brüsselis vedelike-teemalist ICAO seminari, mille raames lepiti kokku rahvusvahelised meetmed, millega loobutakse järk-järgult vedelike suhtes kehtestatud keeldudest.

Komisjon võtab korrapäraselt osa ka Euroopa Tsiviillennunduse Konverentsi (ECAC) tehnilise töörühma ja koolitusalase töörühma kohtumistest. Nende töörühmade järeldused on hiljem olnud aluseks regulatiivkomitees ja selle töörühmades toimunud aruteludele.

3. KOLMANDAD RIIGID

Komisjon jätkas aktiivselt lennundusjulgestusalast dialoogi USA-ga mitmetel foorumitel, eelkõige ELi–USA transpordi koostöörühmas, mis tegeleb ühekordse julgestuskontrolli väljatöötamisega. Komisjon on sekkunud mitmel korral, kui liikmesriigid on väljendanud erilist muret seoses USA täiendavate julgestusalaste nõudmistega, mille puhul näis, et ELis kehtivaid rangeid julgestussüsteeme ei ole piisavalt arvesse võetud. Mõnikord väljendus see USA jätkuvas tavas anda Euroopast USA-sse lendavatele lennuettevõtjatele erakorralisi julgestusalaseid korraldusi eelneva konsulteerimiseta.

Komisjon võttis osa mitmete USA ja Kanada lennuväljade inspekteerimisest, et teha erandeid eeskirjadest, mis käsitlevad nende lennualal asuvatest müügikohtadest ostetud tollivabasid vedelikke, mis hiljem esitatakse läbivaatuseks ELis asuvates ümberistumispunktides, ning hinnata võimalust sõlmida tulevikus ühekordse julgestuskontrolli kokkuleppeid. Lisaks inspekteeris komisjon Singapuri ja Dubrovniku lennujaamu, et kontrollida tollivabade vedelike käitlemise nõudeid seoses tehtud eranditega. Lõuna-Koreaga jõuti kokkuleppele tollivabadele vedelikele erandite tegemise suhtes, kuid hiljem tekkisid raskused, nagu on märgitud 2. osa punktis 3.

KOKKUVÕTE

Olgugi, et üldiselt on ELis jätkuvalt tagatud kõrge julgestustase, on komisjoni inspekteerimised – nagu ka eelmistel aastatel – toonud esile mõningaid puudujääke. Enamikel juhtudel olid need seotud töötajate läbivaatusega ja lasti käitlemise nõuetega. Komisjoni soovitatud parandusmeetmeid järgiti üldiselt rahuldavalt, kuid inspektorite leitud puudused kinnitavad, kuivõrd oluline on ELi range inspekteerimiskord ja asjakohaste järelevalvemeetmete tagamine liikmesriikides. Komisjon jätkab jõupingutusi, et tagada kõikide õiguslike nõuete täielik ja nõuetekohane täitmine, algatades vajaduse korral ametliku rikkumismenetluse.

Õigusaktide valdkonnas tehti 2009. aastal tõsist tööd selle nimel, et uued rakendusaktid tagaksid eeskirjade ühtlustatud mõistmise ja rakendamise. Eeltöö tekstide lõplikuks vastuvõtmiseks viidi lõpule ning töötati välja kavad nende edasiseks täiendamiseks eelkõige läbivaatustehnika valdkonnas ja lepingute sõlmimisel kolmandate riikidega. Vaid mõni päev enne aasta lõppu toimunud julgestusalane vahejuhtum tuletas meelde, et läbivaatusmeetodite nõuetekohasust tuleb pidevalt kontrollida ja jätkata tihedat koostööd rahvusvaheliste partneritega. Komisjon jätkab ja vajaduse korral laiendab oma tegevusprogrammi nendes kahes keskses valdkonnas.

Lisa

Komisjoni inspekteerimised seisuga 31.12.2009

Riik | Inspekteerimiste arv 01/2009–12/2009 (sh järelkontrollid) | Inspekteerimiste koguarv 2004–2009 (sh järelkontrollid) |

Austria | 2 | 8 |

Belgia | 1 | 7 |

Bulgaaria | 1 | 3 |

Küpros | 1 | 5 |

Tšehhi Vabariik | 1 | 5 |

Taani | 0 | 6 |

Eesti | 1 | 4 |

Soome | 1 | 7 |

Prantsusmaa | 2 | 10 |

Saksamaa | 2 | 12 |

Kreeka | 2 | 11 |

Ungari | 1 | 4 |

Iirimaa | 1 | 6 |

Itaalia | 2 | 11 |

Läti | 1 | 4 |

Leedu | 0 | 3 |

Luksemburg | 1 | 5 |

Malta | 1 | 3 |

Madalmaad | 0 | 6 |

Poola | 1 | 7 |

Portugal | 2 | 7 |

Rumeenia | 0 | 2 |

Slovakkia | 1 | 4 |

Sloveenia | 0 | 4 |

Hispaania | 3 | 10 |

Rootsi | 1 | 7 |

Ühendkuningriik | 1 | 11 |

Šveits | 2 | 4 |

KOKKU | 32 | 176 |

EFTA järelevalveasutuse inspekteerimised seisuga 31.12.2009

Riik | Inspekteerimiste arv 01/2009 –12/2009 (sh järelkontrollid) | Inspekteerimiste koguarv 2004–2009 (sh järelkontrollid) |

Island | 1 | 6 |

Norra | 5 | 28 |

KOKKU | 6 | 34 |

[1] ELT L 97, 9.4.2008, lk 72.

[2] Üksikasjalikud nõuded koerte kasutamise kohta registreeritud pagasi läbivaatusel on nüüdseks välja töötatud ja lisatud 30. juuni 2010. aasta määrusesse (EL) nr 573/2010 (ELT L 166, 1.7. 2010, lk 1) ning otsusesse 2010/3572/EL, mis edastati kõikidele liikmesriikidele, kuid ei avaldatud ELTs.

[3] Komisjoni 22. augusti 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1486/2003, millega nähakse ette tsiviillennundusjulgestuse valdkonnas korraldatavate komisjoni inspekteerimiste kord, ELT L 213, 23.8.2003, lk 3. Praeguseks tühistatud ja asendatud komisjoni 26. jaanuari 2010. aasta määrusega (EL) nr 72/2010, millega rakendatakse määrus (EÜ) nr 300/2008, ELT L 23, 27.1.2010, lk 1.

[4] Komisjoni 4. juuli 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1217/2003, millega nähakse ette siseriiklike tsiviillennundusjulgestuse kvaliteedikontrolli programmide ühised täpsed nõuded, ELT L 169, 8.7.2003, lk 44. Praeguseks tühistatud ja asendatud komisjoni 8. jaanuari 2010. aasta määrusega (EL) nr 18/2010, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 300/2008, ELT L 7, 12.1.2010, lk 3.

[5] Komisjoni 2. aprilli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 272/2009, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 300/2008 lisas sätestatud tsiviillennundusjulgestuse ühiseid põhistandardeid, ELT L 91, 3.4.2009, lk 7.

[6] Komisjoni 18. detsembri 2009. aasta määrus (EL) nr 1254/2009, milles sätestatakse kriteeriumid, mille kohaselt on liikmesriikidel võimalik teha erandeid tsiviillennundusjulgestuse ühistest põhistandarditest ja võtta vastu alternatiivsed julgestusmeetmed, ELT L 338, 19.12.2009, lk 17.

[7] Komisjoni 9. juuni 2009. aasta määrus (EÜ) nr 483/2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 820/2008, millega nähakse ette meetmed lennundusjulgestuse ühiste põhistandardite rakendamiseks, ELT L 145, 10.6.2009, lk 23.

[8] Nüüdseks avaldatud komisjoni 4. märtsi 2010. aasta määrusena (EL) nr 185/2010, millega nähakse ette üksikasjalikud meetmed lennundusjulgestuse ühiste põhistandardite rakendamiseks, ELT L 55, 5.3.2010, lk 1.

[9] Hiljem määrus nr 2010/774/EL, mis edastati liikmesriikidele 13.4.2010. ELTs avaldamata.

[10] KOM(2009) 30 (lõplik), 2.2.2009

[11] KOM(2009) 217, 11.5.2009