Euroopa Regioonide Komitee arvamus teemal „Riigihangete pakett“

(2018/C 387/07)

Raportöör: Adrian Ovidiu TEBAN (RO/EPP), Cugiri linnapea Viitedokumendid: teatis „Kuidas rakendada Euroopa riigihanked kogu Euroopa teenistusse“, COM(2017) 572 final Teatis „Investeerimise soodustamine suurte taristuprojektide hankeaspektide vabatahtliku eelhindamise kaudu“, COM(2017) 573 final Komisjoni soovitus riigihankevaldkonna kutseliseks muutmise kohta, C(2017) 6654 final

I. ÜLDISED MÄRKUSED

EUROOPA REGIOONIDE KOMITEE

1. märgib, et paljud liikmesriigid võtsid riigihankeid käsitlevad 2014. aasta direktiivid üle alles hiljuti ning asutused ja ettevõtjad on koolitus- ja nõustamisteenuste toel nende uute sätetega alles kohanemas. Sellega seoses juhib komitee tähelepanu sellele, et ka e-riigihangete vallas tuleb teha suuremaid edusamme;

2. palub komisjonil kolme aasta jooksul alates nende direktiivide ülevõtmisest igas liikmesriigis hinnata põhjalikult seda, kuidas riigihankeid käsitlevad Euroopa õigusnormid on siseriiklikku õigusesse üle võetud ja kuidas neid rakendatakse, soovitades selleks kasutada mitmetasandilist lähenemist. Komitee arvates tuleks normide rakendamise hindamisel keskenduda sellele, kuidas neid on rakendatud kohalikul ja piirkondlikul tasandil, arvestades, kui olulised on riigihangete valdkonnas riigi tasandist allapoole jäävad valitsemistasandid, kes on rakendusetapis peamised partnerid, ning mil määral on uued normid lihtsustanud või raskendanud nende direktiivide nõuetekohase ülevõtmise kaudu selle valdkonna reguleerimist, parandanud väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate juurdepääsu riigihangetele, vähendanud bürokraatlikke takistusi ja tõstnud strateegiliste riigihangete kasutamise määra. Samuti tuleks hinnata, kas ja mil määral on need aidanud suurendada avaliku sektori kulude tõhusust ja edendada tööhõivet. Jätkuks subsidiaarsuse rakkerühmas toimunud aruteludele on komitee valmis tegema koostööd teiste ELi institutsioonidega parema tagasiside andmisel ELi poliitika rakendamise kohta kohalikul ja piirkondlikul tasandil, eesmärgiga parandada liidu õigusnormide toimimist kodanike hüvanguks;

3. on seisukohal, et 2014. aasta reformiga kasutusele võetud strateegilised riigihanked muutsid hankemenetlused keerukamaks ja et nende eest vastutavad isikud võivad vajada täiendavat koolitust, mis aitaks vältida ebakindlust innovatsiooni ja sotsiaalseid või keskkonnaalaseid kaalutlusi edendavate lisakriteeriumide kasutamise õiguspärasuse suhtes. Komitee rõhutab, et komisjoni riigihangete valdkonna mis tahes uut algatust tuleb kohalikku olukorda arvestades hoolikalt hinnata, et mitte suurendada avaliku sektori hankijate halduskoormust;

4. peab kahetsusväärseks, et riigiabieeskirjad ja Euroopa raamatupidamiseeskirjad, nagu ESA 2010, ning komisjoni väljakujunenud tava survestavad kasutama riigihankeid kui „ lihtsamat viisi“, kuidas järgida ELi konkurentsivaldkonna norme ja vältida ülemäärase hüvitamise riski. Selle tulemusel piiratakse liikmesriikide vabadust avalike teenuste korraldamisel, eelkõige sotsiaalvaldkonnas, ja tekib vastuolu ELi toimimise lepingu artiklis 14 sätestatuga. Komitee toonitab samuti, et riigiabi valdkonnas ei ole olemas midagi võrreldavat riigihanke-eeskirjades ette nähtud nn asutusesisese erandiga ning et selline olukord tekitab lisasurvet, ebakindlust ja moonutusi halduses, mis lõppkokkuvõttes halvendab eelarve täitmist;

5. kohustatud kasutama strateegilisi riigihankeid, et saavutada parimaid ühiskondlikke tulemusi, sealhulgas säästliku arengu ja innovatsiooni valdkonnas, ning et neil on avalik keskne kohustus töövõtjatega suhelda; väljendab muret tõsiasja pärast, et komisjoni dokumendist „Toolbox 2017 edition – Quality of Public administration“ (Vahendite pakett, 2017. aasta versioon – avaliku halduse kvaliteet) ( 1 ) võib välja lugeda, et avaliku halduse asutused oleksid peaaegukasutama strateegilisi riigihankeid, et saavutada parimaid ühiskondlikke tulemusi, sealhulgas säästliku arengu ja innovatsiooni valdkonnas, ning et neil on avalik keskne kohustus töövõtjatega suhelda;

6. rõhutab sellega seoses, et 2014. aasta reformiga ette nähtud ökoloogiliste, sotsiaalsete ja innovatsiooniga seotud kriteeriumide arvessevõtmise tuleks kooskõlas avalike teenuste korraldamise kohaliku omavalitsuse tasandi põhimõttega jätta asjaomaste avalike asutuste otsustada. Samuti tuleb muu hulgas võtta arvesse otstarbekuse kriteeriume ja nii kulude kui ka investeeringute tulemuste tasakaalustatud mõjuhinnangut;

7. rõhutab, et kasutades oma ostujõudu, et valida keskkonnahoidlikud tooted, teenused ja tööd, saavad Euroopa avaliku sektori asutused anda suure panuse kestlikusse tarbimisse ja tootmisse, ressursitõhusasse majandusse ning seega kestliku arengu eesmärkide saavutamisse tänu keskkonnahoidliku riigihanke vabatahtlikule vahendile. Sellega seoses väljendab komitee heameelt Euroopa Komisjoni 2017. aasta oktoobris avaldatud brošüüri üle ringmajandust soodustavate riigihangete teemal ( 2 )

8. toonitab, et 2014. aasta reformiga kiideti heaks avalike asutuste õigus oma teenuseid otse pakkuda ja korraldada ning määratleti mõisted „asutusesisene teenus“ ja „ametiasutustevaheline koostöö“. Seega on riigihange vaid üks mitmest võimalikust avalike teenuste pakkumise tagamise viisist, mille haldamise vorm ei tohi sõltuda ühestki tingimusest;

9. palub komisjonil innovatsiooniga seotud riigihangete suunised ja sotsiaalselt vastutustundlike riigihangete suunised kiiresti valmis saada, et soodustada vastavate õigusnormide rakendamist liikmesriikides ning eriti majanduslikult soodsaima pakkumuse kasutamist peamise pakkumuste hindamise kriteeriumina. Komitee kutsub siinkohal komisjoni üles selgitama, et see ei tähenda kõige madalamat hinda;

II. POLIITILISED SOOVITUSED

Seoses teatisega „Kuidas rakendada Euroopa riigihanked kogu Euroopa teenistusse“

10. toetab ideed, et riigihangete tõhus haldamine kuulub kogu ELis lahutamatult avaliku halduse kvaliteedi juurde, arvestades, et tegemist on tõeliselt valdkondadevahelise haldusülesandega, mis puudutab sisuliselt iga avalikku asutust alates keskvalitsuse ministeeriumidest kohalike avalike teenusteni, nii et see kujutab endast suuresti avaliku halduse kvaliteedi iseloomulikku elementi, ( 3 ) mistõttu tuleks riigihanked integreerida ELi parema õigusloome tegevuskavasse;

11. märgib, et paketi arutamine toimub enne 2018. aasta oktoobri tähtaegu, milleks tuleb järk-järgult kasutusele võtta digitaalsete vahendite kasutust reguleerivad uued hanke-eeskirjad. Seetõttu ei ole veel teada, kas uued e-riigihanke eeskirjad täidavad soovitud eesmärgid ja kas neid on vaja edaspidi õiguslikult kohandada;

12. leiab, et kehtivad riigihankealased õigusaktid panevad niivõrd suurt rõhku riigihangete läbipaistvusele ja nende strateegilisele kasutamisele, et see kahjustab menetluste tõhusust. Sel põhjusel ei tule eelkõige väikseimad kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused nende kasutamise koormaga toime, kuna nad kardavad teha menetlusvigu, või on ettevaatlikumad klassikaliste pakkumissüsteemide kasutamisest loobumisel või uuenduslike menetluste väljatöötamisel. Seda silmas pidades tuleb koostada standarditud hankedokumendid;

13. rõhutab, et keerulised menetlused ja standarditud dokumentide puudumine on suurendanud riigihangetega seotud halduskoormust nii ostjate kui ka müüjate jaoks ning et hankeotsuste vaidlustamiseks apellatsioonikohtusse pöördumise suhteline lihtsus on kaasa toonud suure hulga kaebuseid ja vaidluste arvu kasvu. Kõnealuseid direktiive kohaldavate õigusaktidega ei tohi suurendada õiguslikku keerukust ega laiendada seda lineaarselt künnistest allapoole, nagu on juhtunud mõnes liikmesriigis. Üha suurenev pakkujate poolt õiguskaitsedirektiivi alusel esitatud hagide arv annab tunnistust sellest, et komisjon ja liikmesriigid peavad tegema otsustavaid samme takistamaks õiguskaitsedirektiiviga pakkujatele antud õiguste kuritarvitamist;

14. märgib samuti, et innovatsioonivaldkonna riigihanked tekitavad valitsemisele ja sidususele täiendavaid probleeme, kuna omavahel tuleb ühendada riigihangete peamised eesmärgid ja eesmärk muuta need innovatsioonipoliitika vahendiks. Innovatsioon riigihangete vallas eeldab ka paremaid kontseptuaalseid, operatiiv- ja juhtimisoskusi ning standarditud dokumente, et suuta keeruliste projektide puhul pidada vajalikke mitmepoolseid läbirääkimisi;

15. märgib sellega seoses, et komitee enda Euroopa poolaastat käsitlevad analüüsid näitavad, et riigihanked pidurdavad sageli investeerimist ( 4 ) . Kohalikul ja piirkondlikul tasandil esinevaid investeerimistakistusi käsitlevas komitee uuringus on selgelt esile toodud, et pakkumismenetluse eeskirjad on linnades ja piirkondades oluliselt takistanud investeerimist, eelkõige erinevuste tõttu eeskirjade rakendamisel, riigihankemenetluse keerukuse või ebatõhususe tõttu, selle liiga pika kestvuse tõttu ja seonduvate kohtumenetluste põhjustatava ebakindluse tõttu ( 5 )

16. on seisukohal, et komisjoni teatise väide, mille kohaselt 55 % pakkumismenetlustest põhineb endiselt kõige madalama hinna kriteeriumil, võib olla eksitav, kuna 2014. aasta reform laiendas oluliselt pakkumiskutsetes strateegiliste kriteeriumide arvesse võtmise võimalusi ja uus õigusraamistik võeti siseriiklikku õigusesse üle alles 2016. aastal, mis ei ole piisav ajavahemik, et täielikult hinnata selle mõju. Komitee soovib lisada, et hankelepingu sõlmimine üksnes kõige madalama hinna kriteeriumi alusel ei tähenda tingimata, et vastavas pakkumismenetluses ei võetud arvesse sotsiaalseid või keskkonnaalaseid eesmärke: asjaomase menetluse tehnilises kirjelduses võis tegelikult olla ka märgitud strateegilisi kriteeriume, näiteks võis nõuetekohaselt arvesse olla võetud keskkonna või energiaga seotud konkreetseid kriteeriume. Sellisel juhul sõlmiti leping kõige madalama hinna alusel, kui kõiki strateegilisi kriteeriume on ELi eeskirjade kohaselt täielikult arvesse võetud;

17. kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused , näiteks Hispaanias, viivad ellu paljusid strateegilisi riigihankemenetlusi , mida täidavad avalik-õiguslikud organid, nagu riigikoolid, ülikoolid ja haiglad; viitab seoses sellega siseturu, tööstuse, ettevõtluse ja VKEde peadirektoraadi tellitud uurimusele, mis käsitleb riigihangete strateegilist kasutamist keskkonna-, sotsiaal- ja innovatsioonipoliitika edendamiseks ( 6 ) ning milles on rõhutatud, et, näiteks Hispaanias,, mida täidavad avalik-õiguslikud organid, nagu riigikoolid, ülikoolid ja haiglad;

18. rõhutab, et uute riigihankeid käsitlevate direktiivide vastuvõtmise ajal märgiti, et VKEde edendamine on selle valdkonna reformi üks viiest põhielemendist. Siiski näitas 2016. aastal tehtud uuring, mille teostasid komitee korraldatud Euroopa ettevõtluspiirkonna tiitli esimesed võitjad, et menetluste lihtsustamine ei ole saavutanud piisavat taset, mis võimaldaks suurendada VKEde juurdepääsu riigihangetele ( 7 ) . Komitee märgib, et riigihanked on VKEde jaoks väga olulised ning VKEde huvid tuleks seada riigihankepoliitika ja selle rakendamise keskmesse;

19. märgib seoses piiriüleste turgudega, et komisjoni 20. septembril 2017 avaldatud teatis „Majanduskasvu ja ühtekuuluvuse edendamine ELi piirialadel“ ( 8 ) näitab, et paljude piirialadel tekkivate raskuste peamiseks põhjuseks on eeskirjade erinevused siseriiklikes õigus- ja haldussüsteemides. ELi õiguses sätestatud norme kohaldatakse sageli liikmesriigiti erineva rangusega. Selle tagajärjel võib kahe erineva süsteemi rakendamine sisepiiri kummalgi poolel tuua kaasa keerukaid olukordi ja mõnikord ka õiguskindlusetust, mis tekitab täiendavaid kulusid;

20. kordab seetõttu oma kindlat veendumust, et praeguses etapis peab komisjon keskenduma 2014. aasta direktiivide rakendamisele, kuna hoolimata ELi kindlaksmääratud õigusraamistikust on liikmesriikidel teatav paindlikkus ja kaalutlusruum küsimuses, kuidas võtta Euroopa õigusaktid üle oma riiklikesse süsteemidesse, ning selline olukord võib piirata näiteks VKEde juurdepääsu riigihangetele või takistada piiriüleste ostude tegemist;

21. on seisukohal, et „paremate andmete, läbipaistvuse ja aususe“ meetmed ja eelkõige „üldsusele juurdepääsetavate hankelepinguregistrite käivitamise toetamise“ lisameede, on üliolulised. Siiski peab komisjon riigiasutustele appi tulema, mitte ainult konkreetsete näidete ja heade tavade levitamisega, vaid ennekõike standarditud dokumentide, vormide ja tüüptingimustega – nagu on juba tehtud Euroopa ühtse hankedokumendi kasutusele võtmisel –, et aidata täita läbipaistvuse kriteeriume, aitamata kaasa konkurentsivastasele koostööle sellise teabe avalikustamisega, mis ei ole õigusaktidega kooskõlas;

22. toetab ka komisjoni edasisi meetmeid, mille eesmärk on „esitada suunised ametialase aususe nõuete praktilise kohaldamise ja kokkumängu tõttu hankelt kõrvaldamise aluse kohta ning luua eeskirjade eiramise andmebaas“, kuna komitee peab seda sammuks õiges suunas, ning leiab, et riigiasutused peaksid esmajärjekorras suurendama pakkumismenetluste eest vastutavate ametnike teadlikkust, korraldades nende vajadustega kohandatud koolitusi ja pakkudes neile vahendeid ettevõtjate toime pandud rikkumiste, nagu korruptsiooni, kokkumängu ja rahapesu ärahoidmiseks, tuvastamiseks ja tõkestamiseks;

23. on seisukohal, et tehes ettepaneku korraldada laiaulatusliku koostööpartnerluse loomiseks tehtud jõupingutuste raames hangete küsimuses struktureeritud vabatahtlikke dialooge, mis oleksid vajaduse korral täielikult kooskõlas Euroopa poolaasta protsessiga, teeb komisjon sammu õiges suunas, kuid vaid siis, kui täidetud on teatavad tingimused . Kuna partnerluse osalised peaksid võtma endale vabatahtlikult kohustusi, tuleks algusest peale täpsustada, et need osalised peavad olema legitiimsed. Samal ajal ei tohiks kahtluse alla seada vabadust, mis antakse 2014. aasta riigihankedirektiivides kohalikele omavalitsustele keskkonna-, sotsiaalsete ja innovatsioonikriteeriumide arvessevõtmise üle otsustamisel, ning tähtis on tagada, et sotsiaalpartnerid oleksid sellises partnerluses piisavalt esindatud;

24. märgib, nagu komisjon on rõhutanud, et kõigi tasandite ametiasutused ja sidusrühmad on sobivaimad oma kohustuste laadi ja taseme määratlemiseks. Siiski märgib komitee, et ei ole selge, kas kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused osalevad kavandatavates struktureeritud dialoogides, nagu peaks olema, või on Euroopa Parlament ja nõukogu selles tegevuses komisjoni ainsad partnerid;

Seoses komisjoni soovitusega riigihankevaldkonna kutseliseks muutmise kohta

25. avaldab heameelt selle üle, et komisjoni soovituses rõhutatakse, et valitsemissektori asutused peaksid parandama riigihangete tõhusust ja kättesaadavust ning kasutama neid innovatsiooni ja digiteerimise edendamiseks. Komitee kutsub liikmesriike üles tegema jõupingutusi menetluste kiireks digiteerimiseks ja e-protsesside kasutuselevõtmiseks kõigis peamistes etappides, alates hanketeatest, juurdepääsust hankemenetlustele ja pakkumuste esitamisest kuni hindamise, lepingu sõlmimise, tellimise, arvete esitamise ja tasumiseni;

26. on seisukohal, et reguleerimine, komisjoni algatused selles valdkonnas ja nendest riigiasutustele tulenev halduskoormus peavad olema proportsionaalsed selliste riigihangete osakaaluga, mis ületavad liidu künniseid, iga liikmesriigi kõigi pakkumismenetluste suhtes, sealhulgas riigihanked, mis jäävad kõnealustest liidu künnistest allapoole, ning et komisjon peaks tagama sellest proportsionaalsusest kinnipidamise;

27. on vastu haldustöötajate koolituse ja hariduse igasugusele kohustuslikule suunitlusele, kuna sellised sätted võivad rikkuda liikmesriikide, piirkondade ja kohalike omavalitsuste suveräänsuse põhimõtet oma vastavate haldusorganite korraldamisel;

28. viitab komisjoni talituste 31. märtsil 2017 avaldatud töödokumendile „The Value Added of Ex ante Conditionalities in the European Structural and Investment Funds“ ( 9 ) (Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide eeltingimuste lisaväärtus), kus komisjon kinnitab, et eeltingimused on aidanud üle võtta ja rakendada asjaomaseid Euroopa õigusakte, kaotada ELis investeerimistõkkeid ja täita liidu strateegilisi eesmärke ning et need on andnud tõuke poliitilistele reformidele ja asjaomaste riigipõhiste soovituste koostamisele;

29. on seisukohal, et kõnealused komisjoni algatused on ELi riigihanke-eeskirjade raamistiku edukaks rakendamiseks hädavajalikud, kuid leiab, et kõigi nende vahendite või algatuste tulemuslikkust tuleb üksikasjalikult hinnata ning tõsta esile koostoimet ja vastastikust täiendavust, ning on arvamusel, et kõik uued meetmed peavad olema täielikult põhjendatud, et vältida täiendava halduskoormuse tekitamist kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele;

30. avaldab kahetsust, et komisjon ei rõhuta üldises poliitilises strateegias ja poliitikas, millega edendatakse sotsiaalseid ja keskkonnasäästlikke riigihankeid ja tagatakse laiemalt avaliku sektori vahendite nõuetekohane kasutamine, piisavalt vajadust kutseliseks muutmise protsessi järele. Komitee arvates ei saa riigihankevaldkonna kutseliseks muutmise protsessi vaadelda eraldi heast valitsemistavast ja üldisest kutseliseks muutmisest piisavate kohalike teenuste haldamise ja osutamise valdkonnas;

31. rõhutab sellega seoses, et avalike teenuste puhul oleks paljudel juhtudel eelistatav säilitada nende sisemine osutamine või kasutada muid lahendusi kui riigihanked;

32. väljendab heameelt, et komisjoni 7. juuni 2018. aasta ettepanekus võtta vastu määrus, millega luuakse ühtse turu programm, nähakse ette võimalus „toetada meetmeid, millega tagatakse strateegiliste riigihangete laialdasem kasutuselevõtt, avaliku sektori hankijate tegevuse kutseliseks muutmine, VKEde parem pääs riigihanketurgudele, paremad andmed, läbipaistvus ja ausus, hangete kiirem üleviimine digitaalsesse keskkonda ja ühishangete edendamine, tugevdades selleks partnerlust liikmesriikidega, parandades andmete kogumist ja analüüsimist muu hulgas asjaomaste IT-vahendite arendamise kaudu, toetades kogemuste ja heade tavade vahetamist, andes suuniseid, edendades kasulikke kaubanduslepinguid, tugevdades koostööd riigi ametiasutuste vahel ja käivitades katseprojekte“ ( 10 )

33. märgib, et e-vormide ja e-riigihankemenetluste puhul on vaja rohkem juhatust, hoidmaks ära seda, et liikmesriikide toimimisviisid lähevad vastuollu ELi omaga ning et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused ei ole kindlad, millal ja kuidas kasutada eri vorme ja menetlusi. Komitee toonitab teadmuskeskuste positiivset rolli, mida nad saavad täita ELi õigusaktide rakendamise ja tõlgendamise lihtsustamisel, pakkudes kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele ja nende ühendustele tasuta teavet ja nõustamist;

34. toetab ühenduse Housing Europe seisukohta, kui ta leiab, et riigihangete valdkonna kutseliseks muutmise ja uuendustegevuse peamine tegur on sellise Euroopa lahenduste kataloogi väljatöötamine standarditud dokumentide kujul, mis sisaldavad ettepanekuid alates kliima- ja energeetikakriteeriumidele vastamise lahendustest kuni sotsiaalsete probleemide lahendamise innovaatiliste viisideni. Selline komisjoni siseturu, tööstuse, ettevõtluse ja VKEde peadirektoraadi egiidi all loodud üleeuroopaline kataloog peaks tuginema Euroopa ühenduste kogutud oskusteabele ja tavadele ning võimaldaks standardida menetlusi ja vähendada hagide arvu ( 11 )

Seoses teatisega „Investeerimise soodustamine suurte taristuprojektide hankeaspektide vabatahtliku eelhindamise kaudu“

35. avaldab heameelt eelhindamismehhanismi vabatahtlikkuse üle ja leiab, et see on eriti oluline kontsessioonide puhul, mille suhtes on esmakordselt kehtestatud ühtlustatud ELi kord;

36. on samuti veendunud, et kõnealune mehhanism hakkab täitma otsustavat rolli suurprojektide hankemenetlustes tekkivatest raskustest tingitud viivituste ja eelarve ületamise ohu vähendamisel;

37. palub komisjonil tagada teabe avaldamisel eelhindamismehhanismi käsitleval veebisaidil või andmete avaldamisel teavitamise mehhanismi ja teabe vahetamise mehhanismi kaudu konfidentsiaalse äriteabe kaitse ning sellise teabe konfidentsiaalsus, mida tarnijad võivad kasutada konkurentsi moonutamiseks;

38. oleks lootnud komisjonilt selgemaid vastuseid päringutele, mis esitati kasutajatoe kaudu, kes peaks olema teadlik nende tagajärgedest, samuti teavitamismehhanismi kohta seoses ühe võimaliku edasise hagimenetlusega riigihangete küsimuses. Komitee palub komisjonil selgitada, kuidas võiks eelhindamismehhanism lahendada teatavad probleemid, mis on tingitud õiguskaitsevahendite direktiivi alusel algatatud hagide arvu suurenemisest.

Brüssel, 5. juuli 2018 Euroopa Regioonide Komitee president Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Kättesaadav siin.

(2) http://ec.europa.eu/environment/gpp/index_en.htm.

(3) Euroopa Komisjon, „Quality of Public Administration: A Toolbox for Practitioners“ (Avaliku halduse kvaliteet: vahendite pakett praktikutele), 2017. aasta versioon, kättesaadav siin.

(4) Euroopa Regioonide Komitee, „2017 European Semester“ (Euroopa poolaasta 2017). Euroopa Regioonide Komitee Euroopa 2020. aasta strateegia järelevalveplatvormi juhtkomitee aruanne „Territorial Analysis of the Country Reports and accompanying Communication“ (Riigiaruannete ja neile lisatud teatise territoriaalne analüüs), kättesaadav siin.

(5) Euroopa Regioonide Komitee uuring „Obstacles to investments at local and regional level“ (Investeerimistõkked kohalikul ja piirkondlikul tasandil), 2016, kättesaadav siin.

(6) „Strategic use of public procurement in promoting green, social and innovation policies“ (Riigihangete strateegiline kasutamine keskkonna-, sotsiaal- ja innovatsioonipoliitika edendamiseks), Euroopa Komisjoni siseturu, tööstuse, ettevõtluse ja VKEde peadirektoraadi tellitud uuring, mis on avaldatud 15. juunil 2016 ja kättesaadav siin.

(7) „Report on the Survey of EER Regions: How to make life easier for SMEs?“ (Euroopa ettevõtluspiirkonna uuringu aruanne: kuidas muuta VKEde elu kergemaks?), Euroopa Regioonide Komitee, 2016, Brüssel, lk 4-5.

(8) Kättesaadav siin.

(9) Kättesaadav siin, lisateabe juurde lingi kaudu.

(10) COM(2018) 441.

(11) Dokument on avaldatud siin.