SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

Vastavalt nõukogu antud volitustele pidas Euroopa Komisjon Mauritaania Islamivabariigiga läbirääkimisi Euroopa Ühenduse ja Mauritaania Islamivabariigi vahel sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli uuendamise üle. Nende läbirääkimiste tulemusel parafeeriti 26. juulil 2012 uus protokoll, mida kohaldatakse ajutiselt alates selle allkirjastamise kuupäevast, milleks on 16. detsember 2012. Uus protokoll hõlmab kaheaastast ajavahemikku alates allkirjastamise kuupäevast.

Euroopa Liidu kalapüügivõimaluste jaotamine on määratud kindlaks nõukogu 3. detsembri 2012. aasta määrusega (EL) nr 1259/2012, milles käsitletakse kalapüügivõimaluste jaotamist protokolli (millega määratakse kaheks aastaks kindlaks Euroopa Liidu ja Mauritaania vahelise kalandusalase partnerluslepinguga ettenähtud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus) alusel ja muudetakse määrust (EÜ) nr 1801/2006[1].

Kalandusalase partnerluslepingu artikliga 10 ettenähtud Euroopa Liidu ja Mauritaania vaheline ühiskomitee kogunes Pariisis 19. ja 20. veebruaril 2013. Kooskõlas Prantsusmaa püügikava ning Prantsuse laevastiku turustusstrateegiatega ning kõikide asjasse puutuvate liikmesriikide nõusolekul kiitis ühiskomitee 20. veebruari 2013 protokolliga heaks liidu taotluse viia kolm püügilitsentsi 6. liigist üle 5. liiki.

Protokolliga sätestatakse järgmised aastased tuunikala püügivõimalused:

– 25 tuunipüügiseinerit (eelneva 22 tuunipüügiseineri asemel);

– 19 ritvõngedega tuunipüügilaeva või pinnaõngejadalaeva (eelneva 22 ritvõngedega tuunipüügilaeva või pinnaõngejadalaeva asemel).

Uuesti oleks vaja kindlaks määrata kalapüügivõimaluste jaotamispõhimõtted 5. ja 6. liigi puhul. Sellest lähtuvalt tuleb nõukogu määrust nr 1259/2012 vastavalt kalapüügivõimaluste jaotuspõhimõtetele muuta.

Arvestada tuleb asjaoluga, et kõnealune muudatus hõlmab vaid Prantsusmaale antud kalapüügivõimaluste jaotamist ning see ei mõjuta mitte mingil viisil teiste liikmesriikide huve. See ei mõjuta kalapüügivõimalusi tervikuna ega too endaga kaasa muudatusi Euroopa Liidu rahalises toetuses. Kuna oht protokolliga sätestatud kalapüügivõimalusi mittetäielikult kasutada on suur, tuleb litsentsid üle kanda viivitamata. Kõnealusel sättel on tagasiulatuv mõju kuni ühiskomitee protokolli allakirjutamise kuupäevani, milleks on 20. veebruar 2013.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Enne ühiskomitee kogunemist konsulteeriti huvitatud isikutega. Tehnilistel koosolekutel konsulteeriti ka liikmesriikide ekspertidega. Kõnealused konsultatsioonid kinnitasid valmisolekut viia osutatud muudatused Mauritaania lepinguosalise nõusolekul ellu. See ei too endaga kaasa muudatusi tuunikala püügivõimalustes tervikuna ega avalda mõju kalavarudele. Samuti ei mõjuta see mingil viisil Euroopa Liidu rahalist panust.

3. JÄRELDUSED

Eespool osutatu põhjal teeb komisjon nõukogule ettepaneku võtta vastu kõnealune määrus, millega muudetakse määrust (EL) nr 1259/2012.

2013/0194 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EL) nr 1259/2012 Euroopa Liidu ja Mauritaania Islamivabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepinguga ettenähtud kalapüügivõimaluste jaotamise osas

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu võttis 30. novembril 2006 vastu määruse (EÜ) nr 1801/2006[2] Euroopa Ühenduse ja Mauritaania Islamivabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu (edaspidi „partnerlusleping”) sõlmimise kohta.

(2) Vastavalt nõukogu otsusele 827/2012/EL[3]. kohaldatakse ajutiselt (alates otsuse allkirjastamise kuupäevast 16. detsembril 2012) uut protokolli, millega määratakse kindlaks partnerluslepinguga ettenähtud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus. Uue protokolliga on nähtud ette Euroopa Liidu laevade kalapüügivõimalused Mauritaania suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni all olevates vetes. Euroopa Liidu kalapüügivõimaluste jaotamine on määratud kindlaks nõukogu 3. detsembri 2012. aasta määrusega (EL) nr 1259/2012, milles käsitletakse kalapüügivõimaluste jaotamist protokolli (millega määratakse kaheks aastaks kindlaks Euroopa Liidu ja Mauritaania vahelise kalandusalase partnerluslepinguga ettenähtud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus) alusel ja muudetakse määrust (EÜ) nr 1801/2006[4].

(3) Partnerluslepingu artikliga 10 ettenähtud Euroopa Liidu ja Mauritaania vaheline ühiskomitee kogunes Pariisis 19. ja 20. veebruaril 2013. Kõnealuse ühiskomitee kaks lepinguosalist nõustusid vastavalt protokollile määrama uuesti klindlaks protokolliga ettenähtud kalapüügivõimalused 5. liigi (tuunipüügiseinerid) ja 6. liigi (ritvõngedega tuunipüügilaevad ja pinnaõngejadalaevad) vahel.

Kõnealune muudatus hõlmab vaid Prantusmaale antud kalapüügivõimaluste jaotust ja ei mõjuta teiste liikmesriikide huve. Kalapüügivõimalused tervikuna jäävad puutumata ning sealjuures ka Euroopa Liidu rahaline toetus. Võttes arvesse protokollis sätestatud kalapüügivõimaluste mittetäielikku kasutamist, tuleb litsentsid üle kanda viivitamata. Seetõttu peaks käesolev määrus jõustuma vahetult pärast avaldamist ja seda tuleks kohaldada alates 20. veebruarist 2013, mis on ühiskomitee protokolli, millega muudetakse kalapüügivõimalusi, allkirjastamise kuupäev,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määruse (EL) nr 1259/2012 artiklis 1 asendatakse punktid e ja f järgmisega:

„e) 5. liik – tuunipüügiseinerid

Hispaania 17 litsentsi

Prantsusmaa 8 litsentsi

f) 6. liik – tuunipüügi ritvõngelaevad ja pinnaõngejadalaevad;

Hispaania 18 litsentsi

Prantsusmaa 1 litsents”

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Määrust kohaldatakse alates 20. veebruarist 2013.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] ELT L 361, 31.12.2012, lk 87.

[2] ELT L 343, 08.12.2006, lk 1.

[3] ELT L 361, 31.12.2012, lk 10.

[4] ELT L 361, 31.12.2012, lk 87.