EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 20.7.2011 
SEK(2011) 950 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
Ettepanek: määrus 
krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta
{KOM(2011) 452 lõplik} 
{SEK(2011) 949 lõplik}  
 
ET 1   ET 1. TAUST  
Finantskriisi ulatus tõi es ile vastuvõetamatud riskid, mis tulenevad praegustest 
finantseerimisasutusi reguleerivatest õigusaktid est. Rahvusvahelise Valuutafondi hinnangul 
kandsid Euroopa pangad kriisi tõttu aastatel 2007–2010 kahju ligi 1 triljon eurot ehk 8 % ELi 
SKPst. 
Pangandussektori stabiilsuse taastamiseks ning reaalmajandusse suunatud krediidivoo 
tagamiseks võtsid nii EL kui ka selle liikme sriigid vastu suure hulga enneolematuid 
meetmeid, millega seotud kulud jäävad lõpuks maksumaksjate kanda. Selle raames kiitis 
Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon”) 2010. aas ta oktoobris heaks finantseerimisasutuste 
toetuseks suunatud riigiabimeetmed mahus 4,6 triljo nit eurot, millest üle 2 triljoni kasutati 
2008. ja 2009. aastal ka tegelikult ära.  
Pankade toetuseks võetud niivõrd mahukate fi skaalmeetmetega peab kaasnema samavõrra 
otsustav reform, millega kõrvaldatakse kriis i ajal ilmsiks tulnud regulatiivsed puudused. 
Sellega seoses esitas komisjon panga ndusalaste õigusaktide puhul mitmeid 
muudatusettepanekuid juba 2008. aasta oktoobris (CRD1 II) ja 2009. aasta juulis (CRD III). 
Õigusaktide pakett, millele on lisatud käesolev aruanne, sisaldab pankade kapitali- ja likviidsusnõuete (nn Basel III raamistik) ül eilmselt väljatöötatud ja kokkulepitud elemente. 
Komisjoni talitused osalesid aktiivselt nende nõuete väljatöötamise protsessis ELi kõigi 
liikmesriikide nimel. Paketti on laiendatud, et hõlmata ettepanek kapitalinõuete direktiivi 
muude sätete ühtlustamiseks, eesmärgiga süve ndada ühtset turgu ja tugevdada järelevalve 
tulemuslikkust. Käesolev aruanne on seotud ainult allpool kirjelda tud meetmete mõju 
hindamisega. 
2. K
ONSULTEERIMINE SIDUSRÜHMADEGA  
Komisjoni talitused osalesid  kogu projekti vältel rahvusvahelis te foorumite töös, eelkõige 
Baseli pangandusjärelevalve komitees (BCB S), kes vastutas uute poliitikameetmete 
väljatöötamise eest likviidsuse ja vastaspoole krediidiriski juhtimise,  regulatiivse kapitali 
määratluse ja protsüklilisuse valdkondades.  Kogu projekti jooksul on olnud ulatuslikult 
kaasatud Euroopa panganduskomitee ja Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee (CEBS) ning 
nendega on aktiivselt  konsulteeritud.  
Euroopa Pangandusjärelevalve Komitee teosta s kvantitatiivse mõju -uuringu, et toetada 
analüüsi käesoleva õigusaktide paketi mõj ude kohta ELi pangandussektorile. Kõnealuses 
uuringus osales 246 panka Euroopa Pangandusjä relevalve Komitee 21-st liikmesriigist, 
sealhulgas 1. rühma2 pankadest 50 ja 2. rühma pankadest 196 panka, mis kokku moodustab 
kapitali alusel lig ikaudu 70 % ELi konsolideeritud pangandussektorist. Euroopa 
Pangandusjärelevalve Komitee andis komi sjonile ka tehnili st nõu siseriiklike 
valikuvõimaluste ja kaalutlusõ iguse ühtlustamise valdkonnas. 
                                                 
1 Kapitalinõuete direktiiv. 
2 1. rühma pangad on pangad, kelle esimese taseme omavahendid ületavad 3 miljardit eurot, ning kes on 
hästi mitmekesistatud ja tegutsevad rahvusvaheliselt. Kõiki muid panku käsitletakse 2. rühma 
pankadena. 
 
ET 2   ET Komisjoni talitused korraldasid 2010. aasta ap rillis avaliku arutelu ning ajavahemikul 2009–
2011 neli üldsusega konsulteerimist seos es õigusaktide paketti kuuluvate 
poliitikameetmetega3. Konsultatsioonide vastused on võimalike meetmete mõju ja 
tulemuslikkuse puhul oluliseks andmete ja sidusrühmade seisukohtade allikaks. Lisaks 
pidasid komisjoni talitused eral di ulatuslikke konsultatsioone se ktori esindajatega, sealhulgas 
pangandusalase eksperdirühmaga, ELi eri pangaliitude ja üksikute pankadega. 
3. PROBLEEMI MÄÄRATLUS  
3.1. Likviidsusriski juhtimine 
Ülemaailmse finantskriisi tulemusena ilmnesid puudused krediidiasutuste ja 
investeerimisühingute praeguses likviidsusriski j uhtimises, sealhulgas stressitestide tegemises 
ning varade ja kohustuste lõpptä htaegade mittevastavuses. Täps emalt tuli kriisi tulemusel 
ilmsiks, et olemasolevad likviidsusriski juhtim ise meetodid ei suuda täielikult võtta arvesse 
riske, mis on seotud laenude edasimüügi mudeli l põhineva väärtpaberistamisega, keeruliste 
finantsinstrumentide kasutamisega ja lühi ajalise tähtajaga inst rumentidel põhineva 
pankadevahelisel turul toimuva rahastamisega. Oletused seoses varaturgude likviidsusega 
ning turulikviidsuse ja rahaliste vahendite likv iidsuse omavahelise suhtega osutusid valeks, 
kuid ka finantseerimisasutuste käitumuslikel aspek tidel oli kriisi ajal väga suur tähtsus. Need 
tegurid viisid mitmete finantseerimisasutuste4 likvideerimiseni ning kahjustasid tugevasti 
paljude teiste finantsseisund it, ohustades seega finantsstabii lsust ning tuues kaasa vajaduse 
avaliku sektori ja keskpanga poolt likviidsuse toetuse andmise enneolematu taseme järele. 
Ajavahemikul septembrist kuni detsembrini 2008  suurenes Euroopa Keskpanga poolt euroala 
krediidiasutustele antavate laenude maht 70 % ning see ületas 800 miljardit eurot. 
Kuigi mitmed liikmesriigid kohaldavad teatavat laadi regulatiivseid kvantitatiivseid 
likviidsusnõudeid, ei ole ELi tasandil kehtestatud piisavalt selget ühtset regulatiivset korda lühiajalise ja pikaajalise likviidsuse asjakoha se taseme kohta. Olemasolevate siseriiklike 
nõuete erinevus takistab teabevahetust järele valveasutuste vahel ja põhjustab täiendavaid 
aruandluskulusid piiriülest ele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele. 
3.2. Kapitali määratlus 
Kriisi puhkedes oli ELi pangandussüsteemi ka pital ebapiisav nii koguseliselt kui ka 
kvaliteedilt. Teatavad kapi taliinstrumendid, ning eelkõige  hübriidkapitali instrumendid
5 
(hübriidinstrumendid), ei vasta nud turgude ja järe levalveasutuste ootustele seoses nende 
kahjumi katmise6, püsivuse7 ja maksete paindlikkuse8 suutlikkusega tegevuse jätkuvuse 
põhimõtte alusel. „Koormuse jagamise” põhimõte, mida komisjon nõudis pankade 
                                                 
3 Vt http://ec.europa.eu/internal_market/bank/regcapital/index_en.htm  .  
4 Bear Sterns, Lehman Brothers, Northe rn Rock, HBOS, Bradford ja Bingley. 
5 Hübriidiinstrumendid on väärtpaberid, mis sisaldavad nii omakapitali kui ka võla tunnuseid. 
6 Instrument peab olema kättesaadav kahjude katmiseks nii tegevuse jätkuvuse kui ka likvideerimise 
puhul, ning hoiustajate vahendite toetamiseks, kui see on vajalik. 
7 Instrument peab olema pidevalt kättesaadav, et ol eks kindel, et see on ho iustajatele ja teistele 
võlausaldajatele abiks stressiperioodidel. 
8 Instrument peab sisaldama tunnuseid, mis lubavad kupongi- ja dividendimakseid mittekumulatiivset 
edasilükkamist või tühistamist stressiperioodidel. 
 
ET 3   ET rekapitaliseerimise siseriiklikke meetmeid hi nnates, on tinginud selle , et hübriidinstrumendid 
vastavad ELis üha rohkem kolmele eelmainitud tingimusele.  
Samuti osutus regulatiivse kapitali puhul tehtav ate korrigeerimiste loetelu mittetäielikuks, sest 
turuosalised on tegelik ult välja jätnud kredii diasutuste ja invest eerimisühingute esitatud 
omavahendite suhtarvudest mitmed bilansili sed kirjed (näiteks vähemusosalused ja 
edasilükkunud tulumaksu vara), mille kahjumi katmise võime stressiperioodidel ei ole 
tegevuse jätkuvuse alusel väga kindel. Kuna eri liikmesriigid kohaldavad normatiivseid korrigeerimisi erinevalt, takistas see esimese taseme omavahendite kapitalinäitaja võrreldavust ja usaldusväärsust veelgi. Selle tu lemusel ei kajastanud esitatud esimese taseme 
omavahendite suhtarvud krediidiasutuste  ja investeerimisühingute suutlikkust katta 
suurenevaid kahjumeid. See tekitas vajaduse mitmete riikide valitsustel anda pangandussektorile väga suures mahus toetust. 
3.3. Vastaspoole k rediidirisk 
Kriisi tõttu tulid ilmsiks paljud puudused tuletisinstrumentides t, repotehingutest
9 ja 
väärtpaberite finantseerimistehingutest10 tuleneva vastaspoole krediidiriski11 praeguses 
regulatiivses käsitluses. See osutas, et kehtivad sätted ei taganud sellist laadi riski asjakohast juhtimist ega piisavat kapitaliseeritust. Samuti ei andnud kehtivad eeskirjad piisavaid stiimuleid üleminekuks kahepoolselt kliiri tavatelt börsivälistelt tuletislepingutelt 
mitmepoolsele kliirimisele keskse vastaspoole
12 kaudu. 
3.4. Laenuandmise protsüklilisus 
Protsükliline mõju on mõju, mis üldjuhul järgib majandustsükli suunda ja võimendab 
majandustsüklit. Pangalaenude tsüklilisusel on mitmeid omavahel seotud põhjuseid, mis hõlmavad nii turutõrkeid kui ka regulatiivseid puuduseid.  
Üks praeguste riskipõhiste miinimumkap italinõuete tunnus on, et need muutuvad 
majandustsükli jooksul. Juhul ku i krediidiasutused ja inve steerimisühingud suudavad need 
nõuded täita, puudub igasugune regulatiivne piirang, mis piiraks nende poolt võetava riski määra ning seega nende finantsvõimendust. Sellise piirangu puudumine ja see, et kapitalinõuded ei vastanud  riski suurenemisele makrotasandil, põhjustasid 
finantstasakaalustamatuse kuhjumise, mis aita s kaasa krediidiga seotud suurte kahjude 
tekkimisele ning majandustsükli pöördudes oli aj endiks kahjustavale finantsvõimenduse 
vähendamise spiraalile. 
3.5. Valikuvõimalused, kaalutlusõigus ed ja minimaalne ühtlustamine 
2000. aastal asendati seitse pangandusalast direkt iivi konsolideeritud pangandusdirektiiviga. 
Kõnealune direktiiv sõnastati uuesti 2006. aastal  koos kapitalinõuete direktiiviga ja sellega 
                                                
 
9 Repolepingu puhul laenuvõtja nõustub müüma väärtp aberi laenuandjale ning ostma samal ajal samalt 
laenuandjalt väärtpaberi kindlaksmääratud hinnaga mõnel hilisemal kuupäeval. 
10 Kui repolepingute puhul on eesmärk sularaha laenuk s võtmine ja laenuks andmine, siis väärtpaberite 
finantseerimistehingute puhul on eesmärk omandada ajutiselt väärtpaber muul otstarbel, näiteks 
lühikeste positsioonide katmiseks. 
11 Risk, et tehingu vastaspool osutub maksejõuetuks enne tehingu rahavoogude lõplikku arveldamist.  
12 Üksus, kes on ühel või mitmel finantsturul kaubeldavate lepingute vastaspoolte vahel asuv üksus, kes 
on iga müüja suhtes ostja ja iga ostja suhtes müüja.  
 
ET 4   ET kehtestati ELis Basel II raamistik. Seepär ast hõlmavad kapitalinõue te direktiivi sätted 
märkimisväärselt palju valikuvõimalusi13 ja kaalutlusõigust14. Kapitalinõuete direktiiv on ka 
„minimaalse ühtlustamise” direktiiv, mis tähend ab, et liikmesriigid võivad kehtestada lisaks 
rangemaid usaldatavusnõudeid, mis põhjustavad „ülemäärase nõuete kehtestamise” tava.  
Selle tulemusel on suuri erinevusi selles, kuidas liikmesriigid eeskirju rakendavad ning 
siseriiklikud järelevalveasutuse d neid seejärel kohaldavad, mis on eriti koormav piiriüleselt 
tegutsevatele ettevõtjatele. Samuti kaasneva d sellega õiguskindluset us ja ebavõrdsed 
tingimused.  
4. EESMÄRK  
Käesoleva algatuse üldeesmärk on muuta ELis pankade suhtes kohaldat avad kapitali- ja 
likviidsusnõuded tulemuslikumaks ning p iirata nende kahjul ikku mõju pankade 
usaldatavusele ja finantssüsteemi protsüklilisus ele, säilitades sama s ELi pangandussektori 
konkurentsivõime. See kajastub järgmises neljas  üldises poliitikaeesmär gis, milleks on:  
- finantsstabiilsuse edendamine; - hoiustajate huvide kaitsmise edendamine; - ELi pangandussektori rahvusvaheli se konkurentsivõime tagamine; 
- finantssüsteemi protsüklilisuse vähendamine. 
5. P
OLIITIKAVALIKUD : ANALÜÜS JA VÕRDLUS  
Eri küsimuste lahendamiseks hinnati ja võrre ldi kokku 27 poliitikavalikut . Käesolevas osas 
esitatakse poliitikameetmete oodatavad tulemu sed igas valdkonnas ning ka kogu ettepaneku 
koondmõju.  
5.1. Likviidsusrisk 
Finantseerimisasutuste likviidsusriskiprofii li lühiajalise vastupanuvõime parandamiseks 
võetakse 2015. aastal kasutuse le likviidsuskattekordaj a pärast vaatlus- ja 
läbivaatamisperioodi, et teha mis tahes vaja likke parandusi nii sell e ülesehitusse kui ka 
kalibreerimisse ning selgitada välja võ imalikud ebasoovitavad mõjud sektorile, 
finantsturgudele ja majandusele.  Basel III raamistikuga ette nähtud likviidsuskattekordaja 
määratluse põhjal peaks kõnealus e nõude täitmine pikas perspekt iivis ELis suurendama SKPd 
igal aastal 0,1–0,5 %, kuna väheneks sü steemsete kriiside prognoositav sagedus.  
Varade ja kohustuste lõpptähtaegade mitteva stavusest tingitud rahastamisprobleemide 
käsitlemiseks kaalub komisjon stabiilse netorahastamise kordaja kehtestamist. Enne selle 
                                                 
13 Liikmesriikidele või pädevatele asutustele antud võim alus valida, kuidas järgida teatavat sätet, valides 
eri alternatiivide hulgast. 
14 Pädevatele asutustele või liikmesriikidele antud võimalus otsustada, kas kohaldada asjaomast sätet või 
mitte. 
 
ET 5   ET lõpliku kalibreerimise otsustamist ning selle  miinimumnormiks muutmist 2018. aastal, 
teostatakse stabiilse netorahastamise kordaja ja selle mõjude ulatuslik seire.  
5.2. Kapitali määratlus 
Ettepanekutega kitsendatakse kapitaliinstrumen tide aktsepteeritavuse kriteeriume eri tasandite 
regulatiivse kapitali puhul ni ng ulatuslikult on muudetud nor matiivsete korrigeerimiste 
kohaldamist. Läbivaadatud normatiivsete korri geerimiste tulemusena vähenevad 1. rühma 
kuuluvate pankade puhul aktsepteeritud esim ese taseme põhiomavahendid 42 % ning 
2. rühma pankade puhul 33 %. Kõnealused  vähendused tulenevad firmaväärtuse 
korrigeerimisest, olulis test investeeringutest muudes fina ntseerimisasutustes ja edasilükkunud 
tulumaksu varast.  
Uued esimese taseme põhiomavahendite ja esimese taseme omavahendite miinimumnormid 
kehtestatakse järk-järgult alates 2013. aastast  ning 2015. aastal oleks need vastavalt 4,5 % ja 
6 %. Normatiivsete korrigeerimiste läbivaatamised rakendatakse aastatel 2014–2019. Samuti on ette nähtud varasemalt kehti nud nõuete ajutine kohaldamine kapitaliinstrumentide suhtes, 
mis enam ei vasta uutele  aktsepteeritavuse nõuetele. 
5.3. Vastaspoole k rediidirisk 
Vastaspoole krediidiriski juhtimise ja ka pitaliseerimise nõuded muudetakse rangemaks. 
Samuti suurendatakse ettepanekutega stiimuleid börsiväliste instrumentide kliirimiseks keskse 
vastaspoole kaudu. Kõnealused ettepanekud peak sid mõjutama eelkõige suurimaid ELi panku. 
Vastaspoole krediidiriski käsitlemise läbivaat amine ja eelkõige suuremate omavahendite 
nõuete kehtestamine kahepoolsete tuletislepingute puhul, et kajastada selliste lepingutega finantssüsteemile kaasnevat suuremat riski,  on lahutamatu osa komisjoni jõupingutustest 
tõhusate, turvaliste ja usaldusväärsete tule tisinstrumentide turgude tagamisel. Sellega 
täiendatakse komisjoni muid seadusandlikke algatusi selles valdkonna s, eelkõige komisjoni 
15. septembri 2010. aasta määruse ettepanekut börsivälis te tuletisinstrumentide, kesksete 
vastaspoolte ja kauplemishoidlate kohta. 
5.4. Vastutsüklilised poliitikameetmed 
Kapitalipuhvreid käsitlevad ettepanekud hõlm avad kapitali säilitamise puhvrit ja 
vastutsüklilist kapitalipuhvrit.  Riskiga kaalutud varade 2,5 %-lis e kapitali säilitamise puhvriga 
(esimese taseme põhiomavahendid) püütakse  tagada pankade võime katta kahjumeid 
stressiperioodidel, mis võivad kesta mitmeid aas taid. Pankadelt eeldatak se sellise kapitali 
kogumist majanduse tõusuaegadel. Nende pankade  suhtes, kelle puhvri maht jääb alla 
sihttaseme, kohaldatakse kasumi (nt dividend imaksed) jaotamise piiranguid seni, kuni 
saavutatakse sihttase.  
Vastutsükliline kapitalipuhver täidab laiemat makrotasandi  usaldatavusnõuetega seotud 
eesmärki kaitsta pangandussektorit ja reaa lmajandust süsteemiüleste riskide eest, mis 
tulenevad krediidimahu järskudest muutustest . Selle kohaldamisel kohandatakse kapitali 
säilitamise puhvriga ette nähtud puhvri suurust täiendavalt kuni 2,5 % võrra. 
Selleks et vähendada ülemäärast finantsvõime ndust krediidiasutuste ja  investeerimisühingute 
bilansis ja seega piirata laenamise protsüklil isust, teeb komisjon ka ettepaneku kehtestada 
järelevalvealase läbivaatamise elemendina riskil mitte põhinev finantsvõimenduse määr. See 
 
ET 6   ET muutub tõenäoliselt üldiselt siduvaks nõudeks 1. jaanuaril 2018, kuid enne  seda jälgitakse 
finantsvõimenduse määra mõju. 
5.5. Ühtne eeskirjade kogumik 
Ettepanekutega ühtlustatakse erinevaid siseriiklikke järelevalvealaseid lähenemisviise, jättes 
välja peaaegu kõik valikuvõimalused ja kaalutlu sõigused. Erand teha kse mõne konkreetse 
valdkonna puhul, kus ülemäärane nõuete keht estamine on tingitud riskihindamise 
kaalutlustest, turu või toodete eripäras t ja liikmesriikide õigusraamistikust.  
5.6. Paketi koondmõju 
Lisaks Basel III raamistiku mõju omapoolsele  hindamisele vaatas komisjon läbi mitmed 
erasektori ja avaliku sektori koostatud uuringud.  
Käesolev pakett koos kolmanda kapitalinõuete  direktiiviga peaks suurendama 1. rühma 
pankade puhul riskiga kaalutud varasid 24,5 % ja  2. rühma pankade puhul kõigest 4,1 %. See, 
mil määral esimese taseme põhiomavahendite maht on uuest miinimumnõudest ja kapitali 
säilitamise puhvrist väiksem, on ELi pankade 20 09. aasta kapitali tasemete põhjal eeldatavasti 
2013. aastaks ebaoluliselt väike;  täiendavaid omavahendeid oleks vaja 2015. aastaks 84 
miljardit eurot ja 2019. aastaks 460 miljardit15 eurot, mis on 2,9 % pangandussektori riskiga 
kaalutud varadest. 
Uute kapitalinõuete puhul on ette nähtud kaheksa-aastane üleminekuperiood, et anda 
pankadele aega säilitada oma kasumist rohkem,  parandada tegevuse tõhusust, emiteerida uusi 
omakapitaliinstrumente ja võtta kohandumiseks mu id vajalikke meetmeid. Baseli komitee, 
Euroopa Keskpanga ja komisjoni  talituste analüüside kohaselt on rangematele kapitali- ja 
likviidsusstandarditele üleminekul ainult piiratud mõju kogutootlusele. 
Baseli komitee teostatud analüüsi tulemusena leiti seoses pika ajalise majandusliku mõjuga, et 
Basel III raamistikust tuleneb selge pikaaja line majanduslik puhaskas u. Analüüsi kohaselt on 
pikaajaline majanduslik puhaskasu ELi jaoks 0, 3–2 protsendipunkti võrra suurem SKP kasv 
aastas. See tuleneb tulevaste süsteemsete kriis ide eeldatava sageduse vähenemisest ning see 
on optimaalne, kui esimese taseme põhiomavah endid kalibreeritakse vahemikus 6–9 %.  
Komisjoni ja akadeemikute vä ljatöötatud teise mudeli koha selt peaks ettepanekutega 
vähenema süsteemsete panganduskriiside tõenäo sus seitsmes liikmesriigis vahemikus 29–
89 %, kui pangad rekapitaliseeritaks vähe malt kogu omavahendite suhtarvuni 10,5 %.  
Lisaks nähtus Baseli komitee analüüsist, et su urem kapitalitase, sealhulgas vastutsükliline 
kapitalipuhver, ja likviidsusnõuded aitasid sa muti vähendada tavapäraste majandustsüklite 
ulatust. See on eriti oluline väikeste ja kesk mise suurusega ettevõtja te jaoks, kes sõltuvad 
pankade antavast rahastamisest kogu majandustsükli jooksul.  
                                                 
15 Sellest summast 37 miljardit eurot (mõõdetuna esimese taseme omavahendites) tuleneb kolmandast 
kapitalinõuete direktiivist. 
 
ET 7   ET 6. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Eeldatakse, et kavandatud muudatuse d jõustuvad 2013. aastal. Konkreetsete 
poliitikaeesmärkide saavutamist aitavad hinnata Baseli komitee ja Euroopa 
Pangandusjärelevalve (EBA) töörühmad, kes jälgivad pankade ka pitalipositsioonide 
muutuseid vastavalt üleilmselt ja ELis. EBA kehtestab erikorra, ta gamaks et kogutakse 
finantsvõimenduse määra ja uu te likviidsusnõuete  jälgimiseks vajalikud andmed, mis 
võimaldab need poliitikameetmed lõpli kult viimistleda ettenähtud ajaks.