KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2007. aasta määruse (EÜ) nr 717/2007 (milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiiltelefonivõrkudes ühenduse piires (muudetud määrusega (EÜ) nr 544/2009)) toimimise tulemuste kohta

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Taust 3

2.1. Kehtiv määrus 3

2.2. Turuülevaade 4

2.3. Areng alates määruse vastuvõtmisest 4

2.4. Konsulteerimisprotsess 5

3. Läbivaatamine 6

3.1. Eesmärkide saavutamine 6

3.2. Struktuurimeetmete rakendamine 7

3.3. Määruse kehtivusaja pikendamine ja reguleerimisala laiendamine 8

4. Kokkuvõte 10

1. Sissejuhatus

Euroopa 2020. aasta strateegia[1] eesmärk on „muuta EL aruka, jätkusuutliku ja kaasava majandusega liiduks, kus on kõrge tööhõive, tootlikkuse ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tase”. Kõnealuse uue strateegia üks aluseid on digitaalarengu tegevuskava,[2] milles määratletakse digitaalse ühtse turu saavutamise peamised tulemuseesmärgid. Rahvusvahelise mobiilside rändlusteenuse puhul on eesmärk, et rändlustasude ja siseriiklike tariifide vahe jõuaks 2015. aastaks nulli lähedale[3]. Eesmärk saavutatakse, kui konkurents mobiilsideturgudel annab tarbijatele võimaluse kiirelt ja lihtsalt valida konkurentsivõimelise riigisisese teenusega sama või ligilähedase hinnatasemega rändlusteenuse.

Vajadust käsitleda rändluse probleeme, et ühtne turg muutuks Euroopa kodanike ja ettevõtjate jaoks reaalseks, peegeldab ka ühtse turu akt, mille komisjon võttis vastu 13. aprillil 2011. Üks ühtse turu aktis kindlaks tehtud hoobasid, millega saab avada ühtse turu poolt majanduskasvuks, töökohtade loomiseks ja kodanike usalduse suurendamiseks pakutavad võimalused, on digitaalne ühtne turg, sealhulgas kogu Euroopat hõlmavad mobiilsideteenused.

Määrus (EÜ) nr 717/2007, milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiiltelefonivõrkudes ühenduse piires (muudetud määrusega (EÜ) nr 544/2009) (edaspidi „määrus”) ja mis jõustus juunis 2007, kaotab kehtivuse 30. juunil 2012, v.a juhul, kui Euroopa Parlament ja nõukogu pikendavad komisjoni ettepaneku alusel selle kehtivust, võimalik et muudetud kujul. Määruses on nõutud, et komisjon vaatab läbi kõnealuse määruse toimimise ning annab sellest Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru hiljemalt 30. juunil 2011. Vastavalt määruse artiklile 11 on komisjon kohustatud hindama, kas määrus on täitnud oma eesmärgid, milleks on tagada, et tarbijad ei peaks maksma kogu ELi hõlmavate rändlusteenuste eest konkurentsivõimeliste siseriiklike hindadega võrreldes ülemäära kõrget hinda, ning millega aidatakse kaasa siseturu sujuvale toimimisele, saavutades samal ajal kõrge tarbijakaitsetase, soodustades konkurentsi, läbipaistvust ja uuendusi ning säilitades tarbijatele valikuvõimaluse.

Käesolevas aruandes esitatakse määruse toimimise läbivaatamise tulemused ja selgitatakse komisjoni ette pandud peamisi poliitikamuudatusi järelduste elluviimiseks, samuti on aruandele lisatud seadusandlik ettepanek teha määruses vastavad muudatused. Üksikasjad ja põhjendused on esitatud seadusandlikus ettepanekus ja sellele lisatud mõjuhinnangus. Nagu määruse puhulgi, on uue ettepaneku õiguslikuks aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114 (varem EÜ asutamislepingu artikkel 95).

2. Taust

2.1. Kehtiv määrus

Rändlusturu erilise struktuuri ja piiriülesuse tõttu tunnistasid riikide reguleerivad asutused 2005. aastal, et neil puuduvad tõhusad vahendid rändlusteenuste kõrgeid hindu põhjustavate konkurentsiprobleemidega toimetulemiseks ning et liikmesriikide eraldi tegutsemine ei oleks tõhus ning kahjustaks siseturu ülesehitust ja toimimist.

Kõrgete rändlustasude probleemi lahendamiseks turvalisel, ühtlustatud ja õigeaegsel viisil võeti ELi tasandil meetmeid esimese määrusega, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid 2007. aasta juunis vastu üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes Euroopa Liidu piires osutatavate rändlusteenuste kohta (rändlusteenuse määrus). Rändlusteenuse määrusega reguleeritakse kõnede rändlusteenuse hulgi- ja jaehindu, kehtestades igal aastal alanevad ülempiirid (eurotariifid). Kuigi operaatorid on kohustatud pakkuma eurotariifi, võivad nad teha jaemüügitasandil ka alternatiivseid kõnede rändlusteenuse pakkumisi.

Juulis 2009 võeti vastu muudetud määrus, millega pikendati esialgse määruse kehtivust ja laiendati reguleerimisala lühisõnumite hulgi- ja jaehindadele ning andmeside rändlusteenuste hulgihindadele. Määrusega kehtestati ka läbipaistvuse edasise parandamise meetmed. Muudetud määrus kehtib 30. juunini 2012. Kuna määruse kehtivusaeg on piiratud, on selles sätestatud, et lähtudes komisjoni tehtud läbivaatamisest võib määruse kehtivust pikendada või määrust muuta.

Vahepealsel ajal oli komisjoni ülesanne jälgida määruse toimimist ning anda sellest aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Komisjon võttis juunis 2010 vastu vahearuande rändlusteenuste määruse toimimise kohta[4].

2.2. Turuülevaade

ELi mobiilside rändlusteenuse turu võib jagada kõne-, lühisõnumi- ja lairiba andmesideteenusteks. 2009. aastal tõi ELi rändlusteenuse jaeturg tulu 4,777 miljardit eurot (71 % kõne-, 17 % andmeside- ja ligikaudu 11 % lühisõnumiteenusest). Hulgimüügi puhul erinesid protsentuaalsed näitajad vaid veidi, mis tähendab, et kontsernivälise rändlusteenuse hulgimüügi tulust saadi 69 % kõneteenusest, 15 % lühisõnumiteenusest ja 16 % andmesideteenustest. Hulgimüügiturg andis 2009. aastal kokku tulu 1,253 miljardit eurot.

ELi kogu mobiilsideturg andis 2008. aastal tulu 164 miljardit eurot ning ELi rändlusteenuste (jae- ja hulgimüügi) osakaal moodustas 3,68 % ELi kogu mobiilsideturust. Ajavahemikus 2007–2009 vähenes kõnede rändlusteenuse tulu märkimisväärselt, mis oli tingitud nii madalamatest hindadest kui ka võrguliikluse mahtude vähenemisest (–3,2 %). Lühisõnumi rändlusteenuse puhul on määruse mõju juba selgelt tunda, sest mahtude suurest kasvust (+23,1 %) hoolimata vähenes 2009. aasta tulu 2008. aastaga võrreldes märkimisväärselt. Kuigi ajavahemikus 2008–2009 suurenes andmesideteenuste maht 43,6 %, vähenesid üldised tulud määrusest tingitud hulgimüügihindade languse tõttu. Jaemüügi puhul, kus andmeside rändlusteenusele ei kehtestatud hinna ülempiire, jäi kogutulu 2009. aastal 2008. aastaga võrreldes samale tasemele.

2.3. Areng alates määruse vastuvõtmisest

Komisjon jälgis rändlusturu arengusuundumusi tähelepanelikult ning märkis vahearuandes[5] määruse toimimise kohta, et konkurents ei ole veel piisavalt tugev. Kõnealuses aruandes leidis komisjon, et üldiselt on rändlusteenuse määruse rakendamine kulgenud sujuvalt ja operaatorid on uusi sätteid järginud. Tarbijad saavad kasu kõne ja lühisõnumi rändlusteenuse hindade alanemisest ning suurenenud läbipaistvusest ja kaitsest, samuti on nad kaitstud ehmatavalt suurte arvete eest.

Siiski on operaatorite pakutavad keskmised eurotariifid ja alternatiivsed tariifid reguleeritud hinna ülempiiride lähedal. Andmeside rändlusteenuse hinnad on samuti langenud, kuid hulgihindade vähenemisest ei saa tarbijad veel täielikult kasu. Komisjon teeb jätkuvalt tihedat koostööd elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste Euroopa reguleerivate organite töörühma õigusjärglase, s.o elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste ühendatud ametiga (BEREC), kes on andnud väärtusliku panuse komisjoni käimasolevasse rändlusteenuse määruse jälgimise ja läbivaatamise protsessi.

Rändlusteenuse määruse artikli 11 kohaselt peab komisjon võtma BERECi analüüsi tulemusi arvesse mitte ainult hindade reguleerimise, vaid ka muude selliste meetodite hindamisel, mida saaks kasutada konkurentsivõimelise rändlusteenuste siseturu loomiseks. Selle kohustuse täitmiseks avaldas BEREC detsembris 2010 rändlusteenuse määruse mõjude täieliku analüüsi koos oma seisukohtadega edasiste võimalike õiguslike lähenemisviiside kohta[6].

BEREC leidis aruandes, et jae- ja hulgimüügi tasandil esineb jätkuvalt struktuurilisi probleeme, mis takistavad konkurentsi ja toetavad pigem ülempiiri lähedasi hindu. Samuti leidis BEREC, et kehtivat määrust tuleks laiendada ning et reguleerimine tuleks mingil kujul siiski säilitada, sest praeguses olukorras on oht, et reguleerimise kaotamisel tõusevad hinnad uuesti.

Lisaks eespool osutatud andmete kogumisele, mille võttis enda peale BEREC, esitasid kõik elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste Euroopa reguleerivate organite töörühmad osana üldisest jälgimisülesandest otse komisjonile andmed operaatorite kohta. Need põhjalikud andmed on võimaldanud luua majandusmudeli, mis aitab prognoosida kehtiva määruse mõjusid ning käesolevas aruandes pakutud poliitikavalikute majanduslikku mõju.

Komisjon kohtus rändlusteenuse määruse läbivaatamise käigus mitmete mobiilsideoperaatoritega. Komisjoni nimel korraldati uuring võimaluste kohta lahendada konkurentsiprobleemid ELi rändlusteenuse turul[7].

2.4. Konsulteerimisprotsess

Komisjon algatas 8. detsembril 2010 ulatusliku avaliku arutelu, küsides arvamust rändlusteenuse määruse läbivaatamise kohta. Vastanuid oli palju – kokku laekus ligikaudu 90 vastust.

Enamik vastanuist leidis, et edasise reguleeriva sekkumise järele on vajadus ka pärast 2012. aastat. Valdkonnas osalejate vastused olid erinevad – enamik tunnistas edasise reguleerimise vältimatust, samas kui mõned väitsid, et konkurents on jõudnud tasemele, kus edasise reguleeriva sekkumise järele ei ole vajadust. Enamik vastanuid möönis, et tarbijad on kehtivast määrusest kasu saanud. Üksikud leidsid, et konkurents on määruse jõustumisest alates tugevnenud. Valdkonnas osalejad olid eelkõige skeptilised kehtiva mudeli suutlikkuse suhtes soodustada konkurentsi.

Komisjon pakkus välja mitu valikut, kuidas reguleerimisele edaspidi läheneda. Vastavalt määruses sätestatule hõlmasid need valikud lisaks hinna reguleerimisele ka muid meetodeid, mille abil luua rändluse siseturg, s.t võimalikke struktuurseid lahendusi rändlusturul puuduvast konkurentsist tingitud probleemide lahendamiseks. Sidusrühmad hindasid neid alternatiivseid võimalusi, kuid arvamused olid erinevad. Mõned võrguoperaatorid ja siseriiklikud asutused väljendasid struktuursete lahenduste suhtes kahtlusi, sest neid peeti kalliks, aeganõudvaks ja keerukaks rakendada. Virtuaalse mobiilsidevõrgu operaatorite jaoks kehtivasse juurdepääsukohustusse suhtuti neutraalsemalt ja mõned vastanud (väiksemad operaatorid) rõhutasid selle potentsiaali soodustada konkurentsi. Enamik sidusrühmi pooldasid hinna ülempiiri jätkuvat kohaldamist.

Enamik operaatoreid olid andmeside rändlusteenuse jaehindade reguleerimise vastu, samal ajal kui tarbijad, liikmesriigid ja veel mõned sidusrühmad toetasid seda lähenemisviisi. Võrguoperaatorid soovitasid juhuks, kui reguleerimine peaks päevakorda tulema, kehtestada jaehindadele ülempiir, mis tagaks paindlikkuse sellel uuel ja tärkaval turul. Muud sidusrühmad (liikmesriigid, tarbijate esindajad ja mõned virtuaalse mobiilsidevõrgu operaatorid) väitsid, et lõhe jaehinna ja hulgihinna ülempiiri vahel on liiga suur, ning väitsid, et konkurentsi ei ole tekkinud. Üldine arvamus oli, et olemasolev tehnoloogia ei paku rändlusele arvestatavat alternatiivi.

3. Läbivaatamine

Pidades silmas Euroopa 2020. aasta strateegia ja Euroopa digitaalarengu tegevuskava eesmärke ning arvestades 2010. aasta juunis avaldatud rändlusteenusealase vahearuande järeldusi, on läbivaatamise eesmärk parandada ja edendada kogu ELi hõlmava digitaalse ühtse rändlusteenuste turu toimimist ja arengut.

3.1. Eesmärkide saavutamine

Komisjon on rändlusteenuste turu arengusuundumusi pidevalt jälginud. Viimastel aastatel on rändlusteenuste hinnad pidevalt langenud, kuid peamiselt tänu hulgi- ja jaemüügihindade reguleerimisele. Komisjoni 2010. aasta vahearuandes[8] märgiti, et kõige olulisemaks konkurentsitaseme näitajaks peetakse kõnede ja lühisõnumite puhul seda, mil määral operaatorid pakuvad reguleeritud ülempiiridest madalamaid hindu. Kõnede ja lühisõnumite rändlusteenuste keskmised hinnad ELis jäävad siiski praegu 2009. aasta muutmismäärusega kehtestatud hinna ülempiiride lähedale, v.a andmeside rändlusteenuse tariifide hulgihinnad. Seepärast on rändlustasud Euroopa tarbijate jaoks endiselt kõrged – kodumaise teenuse tasudest palju kõrgemad – ega kajasta rändlusteenuse osutamise põhikulusid. Eelkõige on andmeside rändlusteenuse jaemüügihinnad hulgimüügihindadest vahel isegi kuni seitse korda kõrgemad[9].

Andmeside rändlusteenus on praegu ainus teenus, mille jaemüügitariife ei reguleerita. Kuigi tariifid on nii hulgi- kui ka jaemüügitasandil hulgihindade ülempiiri kehtestamisest alates langenud, ei ole hulgimüügihindade langus veel jaemüügihindu mõjutanud. Seepärast on mobiilsideoperaatorite marginaalid endiselt väga kõrged.

Tarbijad on seni võetud läbipaistvusmeetmed hästi vastu võtnud ja tänu nendele on tarbijad paremini kursis rändlusteenuse hindadega ning oskavad paremini arveid kontrollida.

Seoses väiksemate operaatorite konkurentsiolukorraga on täheldatud, et praeguses etapis ei ole kõikidel operaatoritel rändlusteenuse osutamiseks vajalikku juurdepääsu võrgule, eelkõige virtuaalse mobiilsidevõrgu operaatoritel, kellel ei ole alati juurdepääsu kaubanduslepetele. Kuigi viimasel ajal on välja töötatud mõned alternatiivsed lahendused, nagu internaliseerimine ja lokaliseerimine,[10] mis võivad tekitada rändlusteenuse hulgihindadele konkurentsisurvet, ei asenda nad eeldatavasti rändlust täielikult.

Kokkuvõttes ei ole konkureerivad turujõud praeguses etapis piisavalt välja arenenud ja hinnad on endiselt ülempiiri lähedal. Konkurentsisurve puudumist on tunda nii hulgi- kui ka jaehindade tasandil, peamiselt seetõttu, et lahendamata on jäänud struktuurilised probleemid, nagu tõkked turule sisenemisel ja kommuteerimisega seotud suured kulud rändlusturul. Seega on oht, et määruse kehtivusaja lõppedes võivad hinnad tõusta. Samuti näitab see vajadust võtta kasutusele teistsugune regulatiivne lähenemisviis. Praegu kehtiv regulatiivne lähenemisviis, mis seisneb hinna reguleerimises, on küll langetanud asjaomasel perioodil tarbijate jaoks hindu, kuid ei ole lahendanud rändlusturu struktuurilisi probleeme ega paku seega püsivaid lahendusi.

Praegu ei pea tarbijad ühtegi olemasolevat tehnoloogiat rändlusele heaks alternatiiviks. Seega on ebatõenäoline, et need hakkaksid tulevikus mõjutama konkurentsisurvet rändlushindadele.

3.2. Struktuurimeetmete rakendamine

Nagu on sätestatud rändlusteenuse määruse artiklis 11, peab komisjon hindama mitte ainult hindade reguleerimist, vaid ka muid meetodeid, mida oleks võimalik kasutada konkurentsivõimelise rändlusteenuste siseturu loomiseks. Komisjon analüüsis erinevaid poliitikavalikuid ja sellekohane üksikasjalik analüüs on esitatud käesolevale dokumendile lisatud mõjuhinnangus. Pidades silmas rändlusteenuste turu tõhususe suurendamist ja tuginedes pakutud variantide eeliste ja puuduste hindamisele, tegi komisjon ettepaneku võtta kasutusele järgmised kombineeritavad struktuursed lahendused, mis on suunatud nii nõudlusele kui ka pakkumisele rändlusteenuseturul.

Meetmed, mis avaldavad tõenäoliselt mõju tarbija tasandil (nõudlus)

Konkurentsisurve puudumine rändlusteenuse jaehindadele on seletatav mitme asjaoluga. Esiteks ei ole operaatoritel erilisi stiimuleid konkureerida, sest üldiselt pakutakse rändlusteenust osana mobiilsideteenuste laiemast kogumist koos kodumaise mobiilsideteenusega ja seega ei saa seda kasutada uute klientide värbamise vahendina. Konkureerivate pakkumiste väljatöötamist takistavad ka kõrged kommuteerimistasud ja sobivate alternatiivide puudumine. Samuti leiab BEREC, et jaeturul on konkurents suunatud kodumaistele teenustele ning et jaeturg ei paku praegu jaemüüjatele stiimuleid konkureerida agressiivselt rändlusteenuste pakkumisel. Seega aitavad tarbijate suurem valikuvõimalus ja rändlusteenuste hindade läbipaistvus luua jaemüügi tasandil tingimusi, kus tekiks tugevam konkurents.

Ettepanek

1. Lubada müüa kodumaisel turul rändlusteenuseid eraldi (teenuste lahutamine)

Komisjon teeb ettepaneku anda tarbijatele õigus loobuda kodumaise mobiilsideteenuse pakkuja poolt vaikimisi antavast rändlusteenusest ning valida rändlusteenusele alternatiivne koduoperaator. Iga kord, kui klient rändleb, läheb rändluse jaeteenus sellele alternatiivsele teenusepakkujale automaatselt üle.

Eeldatavalt mõjutab see meede positiivselt konkurentsi jaeturul, hõlbustades kommuteerimist ja suurendades nõudluselastsust tarbijate teadlikkuse tõstmise kaudu rändlusteenusega liitumisel. Samuti soodustab see läbipaistvust ja paremini võrreldavate alternatiivsete tariifipakkumiste teket.

Meede, mis avaldab tõenäoliselt mõju turustruktuurile (pakkumine)

Selleks et jaemüügi tasandil sisseviidud rändlusteenuse eraldi müük oleks tõhus, tuleb see ühitada juurdepääsukohustusega, mis hõlbustab olemasolevate või uute osalejate, sh piiriülese rändlusteenuse pakkujate sisenemist turule, eesmärgiga suurendada konkurentsidünaamikat jaemüügi tasandil.

Ettepanek

2. Parandada turule sisenemist, võimaldades hulgimüügitasandi juurdepääsu rändlusteenusele

Komisjon teeb ettepaneku kohustada võrguoperaatoreid rahuldama kõik mõistlikud nõuded juurdepääsuks rändlusteenuse osutamiseks vajalikule hulgimüügitasandile.

See soodustaks alternatiivsete mobiilside rändlusteenuste pakkumiste väljatöötamist, eelkõige väiksemate operaatorite ja virtuaalse mobiilvõrgu operaatorite poolt. Virtuaalse mobiilsidevõrgu operaatorid võivad rändluslepingute suhtes muude liikmesriikide mobiilsideoperaatoritega otse läbi rääkida või saada kodumaiselt keskselt mobiilsideoperaatorilt reguleeritud hulgimüügitasandi juurdepääsu rändlusteenusele.

Lisaks suurendab see konkurentsisurvet hulgimüügiturule ja sunnib seega operaatoreid pakkuma hulgimüügiteenuseid võimalikult madala hinnaga.

Koos esimese struktuurse lahendusega, s.t eespool välja pakutud teenuselahutamisega, avab kõnealune meede väiksematele operaatoritele uusi ärivõimalusi, võimaldades neil pakkuda piiriülest rändlusteenust ja soodustades digitaalse ühtse rändlusteenuste turu sujuvat toimimist.

3.3. Määruse kehtivusaja pikendamine ja reguleerimisala laiendamine

Määruse kehtivusaja pikendamine 2022. aastani

Komisjon teeb ettepaneku pikendada määruse kehtivusaega kümne aasta võrra kuni 30. juunini 2022. Eespool nimetatud struktuurse lahenduse rakendamine ja turule mõju avaldamine võtab eeldatavalt aega. Seega nähakse määrusega ette üleminekuaja piirhinnad, millest tuleb kinni pidada, et tagada kõrgetasemeline tarbijakaitse ka vahepealsel perioodil, enne kui struktuursed lahendused tulemusi annavad. Jaehindade ülempiirid peaksid kehtima põhimõtteliselt 30. juunini 2016. Need võib siiski varem tühistada, kui turuandmed näitavad, et konkurents on piisavalt tugev. Hulgihindade ülempiire tuleks põhimõtteliselt säilitada kogu reguleerimisperioodi vältel, et tagada uutele turuletulijatele piisav stabiilsus, kuid need võib ka varem tühistada, kui turuandmed näitavad konkurentsi tugevnemist. Kuni määruse kehtivusaja lõpuni 2022. aastal hindab komisjon korrapäraselt struktuursete lahenduste mõju, pidades silmas tehnika arengut.

Komisjon teeb ettepaneku vaadata määruse toimimine läbi 2015. aastal, see tähendab üks aasta pärast struktuurimeetmete rakendamiseks kehtestatud tähtaega ja üks aasta enne jaemüügi ülempiiride kehtivuse lõpu ettenähtud tähtaega. Osutatud läbivaatamise ajal uuritakse eriti nimetatud meetmete mõju konkurentsile rändlusturgudel. Kui läbivaatamine näitab, et määruses ettenähtud struktuurimeetmed ei ole piisavad konkurentsi edendamiseks rändlusturgudel Euroopa tarbijate hüvanguks, esitab komisjon sobiva ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule selle olukorra lahendamiseks. Eelkõige uurib komisjon, kas on vaja muuta struktuurimeetmeid või pikendada üleminekuperioodiks ettenähtud ülempiiride kehtivust. Pärast 2015. aastat vaatab komisjon, arvestades ka tehnoloogia arengut, teatavate ajavahemike järel määruse toimimise läbi, kuni määrus kaotab aastal 2022 kehtivuse.

Hinna ülempiiride säilitamine jaemüügitasandil 2016. aastani ning laiendamine andmeside rändlusteenusele

Jaemüügitasandil peaks struktuurimeetmete kombineerimine lahendama liiga kõrgete rändlushindade probleemi jätkusuutlikult ja konkurentsivõimeliselt pikaajalise hinna reguleerimise vajaduseta. Kuna nende lahenduste rakendumine võtab aega, on vaja tarbijaid jätkuvalt kaitsta liiga kõrgete rändlushindade eest, säilitades teatava aja jooksul kõikide teenuste üleminekuaja piirhinnad asjakohasel tasemel. Üleminekuaja piirhinnad kehtestatakse piisavalt kõrged, et mitte moonutada struktuursete lahenduste võimalikku kasu konkurentsile, ning need võib täielikult tühistada, kui struktuursed lahendused hakkavad tarbijate huve tugevama konkurentsi kaudu tõhusalt kaitsma.

Lisaks jõudis komisjon läbivaatamise käigus järeldusele, et hoolimata piirhinna kehtestamisest andmesideteenuste hulgihindadele, on jaehinnad endiselt väga kõrged. Andmesideteenuste hulgihindade langetamine ei ole mõjutanud jaemüügi tasandit ja 2009. aastal kehtestatud läbipaistvusmeetmetest hoolimata on andmeside rändlusteenuse jaehinnad tarbijate jaoks liiga kõrged. Samale järeldusele jõudis ka BEREC, kes leidis, et konkurentsisurve andmeside rändlusteenuse jaehindadele ei ole piisavalt tugev, et langetada hinnad mõistlikule konkurentsivõimelisele tasemele, ning soovitas hindade alandamiseks regulatiivsete meetmete võtmist, nagu tehti kõne- ja lühisõnumiteenuse puhul.

Ettepanek

3. Säilitada üleminekuaja turvavõrgustik jaehindadele, sh andmeside rändlusteenuste uus jaehindade ülempiir 30. juunini 2016

Üleminekuaja jaehindade ülempiirid langevad seni, kuni struktuursed lahendused on paigas (2014. aastal), pärast mida püsivad need kahe aasta jooksul ehk 30. juunini 2016 samal tasemel. Jaehindade ülempiirid kõrvaldatakse pärast nimetatud kuupäeva või ka varem, kui turuandmed näitavad, et konkurents on piisavalt tugev.

Komisjon hindab seoses läbivaatamisega 2015. aastal, kas ettepanekus esitatud struktuurimeetmed on piisavad konkurentsi edendamiseks rändluse turul. Kui ei ole, teeb komisjon asjakohase ettepaneku olukorra lahendamiseks. Eelkõige uurib komisjon, kas on vaja muuta struktuurimeetmeid või pikendada üleminekuperioodil kehtivate ülempiiride kehtivust.

Komisjon teeb ettepaneku laiendada jaehindade ülempiiri mehhanismi ka andmeside rändlusteenusele. Sellise reguleeritud andmeside rändlusteenuse osutamiseks, mille suhtes kehtib andmeside eurotariif, peavad koduteenuse osutajad võtma rändlusklientidelt kilobaidipõhist tasu (v.a juhul, kui klient otsustab hinnaplaani kasuks).

Lisaks sellele kohaldatakse läbipaistvust ja ühtlustatud arveldamist käsitlevaid meetmeid samuti nagu kehtiva määruse raameski, kuid teatavate muudatustega.

Hinna ülempiiride kehtivuse pikendamine hulgimüügi tasandil 2022. aastani

Selleks et tagada püsivalt võrdsed võimalused, eelkõige uutele sidumata rändlusteenuse turule tulijatele, tuleb hulgimüügihindade ülempiirid uue määruse kehtivusajal säilitada. Kui struktuursed meetmed ennast hästi õigustavad ja turuandmed näitavad konkurentsi tugevnemist, võib kõnealused ülempiirid kõrvaldada ka enne 2022. aastat. Selles suhtes on oluline märkida, et andmeside rändlusteenuse hulgimüügiturg on dünaamilisem kui kõne- ja lühisõnumiteenuse turg.

Ettepanek

4. Säilitada hulgimüügihindade ülempiirid 2022. aastani

Hulgimüügihindade ülempiirid säilitatakse ja 30. juunini 2015 alanevad need igal aastal märgatavalt, pärast mida püsivad need samal tasemel 2022. aastani, mil uus määrus kaotab kehtivuse.

Hulgimüügihindade ülempiirid võidakse kõrvaldada enne uue määruse kehtivusaja lõppu, kui turuandmed näitavad konkurentsi tugevnemist.

4. Kokkuvõte

Läbivaatamise käigus tehti kindlaks, et rändlusteenuse määrusega kehtestatud meetmed on toonud tarbijatele viimastel aastatel märkimisväärset kasu nii alanenud hindade kui ka suurema läbipaistvuse kaudu. Positiivsetest tulemustest hoolimata ei ole rahvusvahelise mobiilside rändlusteenuse turu dünaamika piisavalt muutunud, mis näitab praegu kehtiva mudeli piiratust soodustada konkurentsi ja tagada rändlusteenusega seotud probleemidele kestvad lahendused.

Nagu BERECi analüüs kinnitas, ei suuda turujõud lähiaastatel üksinda rändlusteenuste hindu märkimisväärselt alandada. Seega on 2012. aastast alates selge vajadus täiendava regulatiivse sekkumise järele.

Komisjon teeb ettepaneku, et määrus vaadataks läbi, lisades sellele konkurentsi soodustavad struktuurimeetmed, ning et määruse kehtivusaega pikendataks 30. juunini 2022. Kavandatavate struktuurimeetmete eesmärk on kõrvaldada probleemi algpõhjused, milleks on konkurentsi ja tarbija valikuvõimaluse puudumine, mis ongi kõrgete rändlusteenuse hindade põhjus. Selleks tuleb tagada turu avatus erinevat liiki teenuseosutajatele (suurendades nii rändlusteenuste pakkumist), tõsta tarbijate teadlikkust rändlusteenuste hindadest ja suurendada tarbijate valikuvõimalusi, võimaldades neil osta rändlusteenust ka eraldi teenusena.

Kõnealused meetmed lahendavad eeldatavalt rändlusteenuse turu probleemi jätkusuutlikult ja konkurentsivõimeliselt, sest nende tekitatav konkurentsisurve on tulevikus madalate jaehindade tagamiseks piisav ka hinna pikaajalise reguleerimise vajaduseta. Kõnealuste struktuursete lahenduste rakendamine ja turule mõju avaldamine võtab siiski aega, mistõttu teeb komisjon ettepaneku säilitada hulgimüügi piirhinnad seni, kuni konkurents turul tugevneb, ning jaehindade piirhinnad teatava aja jooksul, et tagada operaatoritele stabiilsus ja prognoositavus ning jätkuv tarbijakaitse. Samuti teeb komisjon ettepaneku laiendada üleminekuaja jaehindade piirhindu andmeside rändlusteenusele.

Rändlusteenuse turul on ainulaadseid omadusi, mis õigustavad erakordsete meetmete võtmist. Seepärast peab sekkumine olema ajaliselt piiratud ja lõppema 30. juunil 2022. Komisjon annab nõukogule ja parlamendile korrapäraselt aru määruse toimimise kohta, võttes seejuures arvesse BERECi arvamust, ja vajaduse korral kaalub määruse võimalikku muutmist (seejuures võimalust pikendada iga üleminekuajaks ettenähtud jaemüügihinna ülempiiri kehtivust).

Komisjon soovib teha kõik endast oleneva, et abistada Euroopa Parlamenti ja nõukogu eespool nimetatud küsimuste suhtes võimalikult kiire kokkuleppe saavutamisel, eesmärgiga tagada, et Euroopas pakutavate mobiilsideteenuste kasutajad saaksid ettepanekuga pakutavaid võimalusi kasutada alates 1. juulist 2012. See on vajalik ELi kodanike ootuste täitmiseks ning selle tagamiseks, et nad saaksid EList jätkuvalt kasu.

[1] Vt komisjoni teatis: Euroopa 2020. aastal – Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia, KOM(2010) 2020, 3.3.2010.

[2] Vt komisjoni teatis: Euroopa digitaalne tegevuskava, KOM(2010) 245 (lõplik), 2, 26.8.2010.

[3] Vt digitaalarengu tegevuskava 2. lisa.

[4] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele Euroopa Liidu rändlusteenuste arengu olukorda käsitleva vahearuande kohta, KOM(2010) 356 (lõplik), 29.6.2010.

[5] Vt KOM(2010) 356 (lõplik), 29.6.2010.

[6] Bor (10) 58 BEREC Report on International Mobile Roaming Regulation.

[7] http://ec.europa.eu/information_society/activities/roaming/docs/cons11/wik_report_final.pdf.

[8] Vt KOM(2010) 356 (lõplik), 29.6.2010.

[9] Täpsemad arvutused on esitatud mõjuhinnangus.

[10] Lisateabe saamiseks vt mõjuhinnang.