Ühendkuningriigi osamaksu aluseks on 5. juulil 2019. aastal 28 liikmesriigile esitatud 2020. aasta eelarveprojekt ning seda korrigeeritakse, et võtta arvesse vastuvõetud eelarve maksete assigneeringuid. On mõistlik, et ükski liikmesriik ei oleks pärast käesoleva määruse vastuvõtmist oma osamaksu osas vähemsoodsas olukorras kui see, mis on sätestatud 2020. aastaks kavandatud eelarves. Selleks, et tagada käesoleva määruse kasulik mõju kõigile liikmesriikidele, arvatakse osamaksu summast enne liidu eelarvesse kandmist maha konkreetne summa. Selline konkreetne summa peaks tooma kasu liikmesriikidele, kes oleksid muidu pärast käesoleva määruse vastuvõtmist ebasoodsas olukorras, nagu on täpsemalt kindlaks määratud sihtotstarbelises praktilises korras, millega kehtestatakse tasumisele kuuluvate maksete jaotus ja tehakse komisjonile ülesandeks konkreetse summa väljamaksmine.

Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigi üksuste rahastamiskõlblikkust saab hakata kohaldama alles pärast seda, kui käesolevas ettepanekus sätestatud tingimused on täidetud, sealhulgas tingimus, et Ühendkuningriik on teinud esimese makse ELi 2020. aasta eelarvesse. Kui Ühendkuningriik lõpetab maksete tegemise või kui kontrollide ja auditite käigus on täheldatud olulisi puudusi, ei kohaldata enam eriolukorra raamistikku, millega sätestatakse Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigiüksuste rahastamiskõlblikkus.

Kavandatud eriolukorra raamistik võimaldaks rahastada ka meetmeid, mille puhul toetusesaajad on liikmesriigid või liikmesriikide üksused ning mille puhul rahastamiskõlblikkus sõltub sellest, kas Ühendkuningriik on liidu liige, või tuleneb määrusest (EL, Euratom) 2019/1197, tingimusel et neid konkreetseid meetmeid rakendatakse enne väljaastumise kuupäeva või 2019. aastal alla kirjutatud või vastu võetud juriidiliste kohustuste alusel, kohaldades määrust (EL, Euratom) 2019/1197.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on laiendada määruse (EL, Euratom) 2019/1197 kohase eriolukorra raamistiku kehtivust kuni 2020. aastani, ja sellest tulenevalt vältida või vähemalt vähendada suurimaid häireid ELi kuluprogrammide ja muude meetmete toetusesaajate jaoks väljaastumise ajal ja kuni 2020. aasta lõpuni, samuti eeldades, et see hõlbustab finantsarveldust liidu ja Ühendkuningriigi vahel.

Alates sellest, kui Ühendkuningriik teatas oma väljaastumise kavatsusest, on Euroopa Liit järjepidevalt kinnitanud, et liit ja Ühendkuningriik täidavad mõlemad kõiki kohustusi, mis tulenevad kogu perioodist, mil Ühendkuningriik oli liidu liige. Seda põhimõtet tuletati meelde Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta järeldustes ning see kajastus väljaastumislepingu sissejuhatuses. Väljaastumislepingu puudumine väljaastumise kuupäeval selle juhtpõhimõtte rakendamist ei mõjutaks.

12. juuni 2019. aasta teatises „Erandolukorra meetmed Ühendkuningriigi väljaastumiseks Euroopa Liidust: ettevalmistuste seis“ tuletati meelde, et kooskõlas lähenemisviisiga, mida Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) on kogu protsessi vältel rõhutanud, peavad kõik osapooled jätkuvalt valmistuma kõigiks võimalikeks tulemusteks, kaasa arvatud kokkuleppeta väljaastumiseks. Teatises märgiti, et komisjon jätkab poliitilise olukorra jälgimist ja hindab vajaduse korral, kas vastuvõetud meetmete kehtivust oleks vaja pikendada. Käesoleva ettepanekuga laiendatakse nõukogu 9. juuli 2019. aasta määruses (EL, Euratom) 2019/1197 (mis käsitleb 2019. aastal liidu üldeelarve täitmise ja rahastamisega seotud meetmeid seoses Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega) esitatud liidu eelarve eriolukorra raamistiku kehtivust 2020. aastani. Ettepanekuga sätestatakse õigusnormid, mis reguleerivad ühelt poolt liidu ning teiselt poolt Ühendkuningriigi ja tema toetusesaajate suhteid 2020. aasta eelarve rahastamise ja täitmise kontekstis.

Ühendkuningriik on otsustanud Euroopa Liidust lahkuda ja algatanud Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikliga 50 ettenähtud menetluse. Ühendkuningriigi taotluse alusel nõustus Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) 11. aprillil 2019 pikendama ELi lepingu artikli 50 lõikes 3 sätestatud tähtaega veel kuni 31. oktoobrini 2019. Kui Ühendkuningriik väljaastumislepingut 31. oktoobriks 2019 ei ratifitseeri ega kolmandat pikendust ei taotle, mis eeldaks Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) ühehäälselt heakskiitu, lõpeb ELi lepingu artikli 50 lõike 3 kohane periood sellel kuupäeval. Ühendkuningriigist saab 1. novembrist 2019 kolmas riik, kellel puudub leping korrakohase väljaastumise tagamiseks. Komisjon on jätkuvalt seisukohal, et parim valik on Ühendkuningriigi korrakohane väljaastumine liidust väljaastumislepingu alusel.

Kokkuleppeta väljaastumise korral taastaks käesolev ettepanek Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigi toetusesaajate rahastamiskõlblikkuse, tingimusel et Ühendkuningriik jätkab 2020. aasta eelarvesse osamaksu tasumist. See võimaldaks ka vastu võtta Ühendkuningriigi osamaksusid vastavalt 5. juulil 2019. aastal 28 liikmesriigile esitatud 2020. aasta eelarveprojektis sätestatule pärast seda, kui neid osamaksusid on korrigeeritud, et võtta arvesse vastuvõetud eelarve maksete assigneeringuid.

Arvestades, et on vaja õiguslikult siduvat akti, mis oleks vahetult kohaldatav, on määrus ainus asjakohane vorm.

Ettepanek ei lähe meetme eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale, kuna see on piiratud Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigi üksuste rahastamiskõlblikkust käsitlevate tingimuste kindlaksmääramisega. Ettepanek on ajaliselt piiratud.

ELi toimimise lepingu artikkel 352 ja Euratomi lepingu artikkel 203 võimaldavad liidul võtta asjakohaseid meetmeid juhul, kui aluslepingutes määratletud poliitika raames osutub aluslepingute mõne eesmärgi saavutamiseks vajalikuks liidu meede ning aluslepingutes ei ole sätestatud selleks vajalikke volitusi. Kavandatav määrus kujutab endast meedet, mis võimaldab üleminekut pärast ühe liikmesriigi väljaastumist seoses meetmete rahastamise ja rakendamisega liidu eelarvest olukorras, kus selle riigiga ei ole lepingut sõlmitud. Selline meede on vajalik, et täita liidu 2020. aasta eelarvet, mis esitati 28 liikmesriigile 5. juulil 2019, see võimaldab saada makseid väljaastuvalt liikmesriigilt ning pakub lahenduse käimasolevate meetmete jaoks, mida rahastatakse liidu eelarvest Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigi toetusesaajate osas, ning uute meetmete jaoks, mis on põhjendatud Ühendkuningriigi osamaksuga 2020. aasta eelarvesse. Aluslepingutes ei ole sätestatud vajalikke volitusi, et liit saaks võtta vastu sellised üleminekumeetmed, ning seetõttu on ELi toimimise lepingu artikkel 352 ja Euratomi lepingu artikkel 203 sobiv õiguslik alus.

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

mis käsitleb 2020. aastal liidu üldeelarve täitmise ja rahastamisega seotud meetmeid seoses Ühendkuningriigi liidust väljaastumisega

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artiklit 352,

võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 203,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut,

toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1)29. märtsil 2017 esitas Ühendkuningriik Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artikli 50 kohase teate oma kavatsuse kohta liidust välja astuda. Aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes lõpeb väljaastumislepingu jõustumise kuupäeval või lepingu puudumise korral kahe aasta möödumisel teate esitamisest, st alates 30. märtsist 2019, kui Euroopa Ülemkogu ei otsusta kokkuleppel Ühendkuningriigiga ühehäälselt seda perioodi pikendada. Kõnealust perioodi on pikendatud kaks korda, viimati Euroopa Ülemkogu otsusega (EL) 2019/584, millega seda pikendati kuni 31. oktoobrini 2019. Kui Ühendkuningriigiga ei ole väljaastumislepingut sõlmitud ega ELi lepingu artikli 50 lõikes 3 osutatud perioodi täiendavalt pikendatud, tuleb Ühendkuningriigi liidu liikmesusest tulenevate finantskohustustega seotud finantsarvelduses kokku leppida tulevases Ühendkuningriigi ja liidu vahelises rahvusvahelises lepingus.

(2)Käesolev määrus ei piira liidu ja Ühendkuningriigi vastavaid kohustusi, mis tulenevad kogu perioodist, mil Ühendkuningriik oli liidu liige.

(3)Nõukogu määruses (EL, Euratom) 2019/1197 on sätestatud õigusnormid, mis reguleerivad ühelt poolt liidu ning teiselt poolt Ühendkuningriigi ja tema toetusesaajate suhteid 2019. aastal Euroopa Liidu üldeelarve („eelarve“) rahastamise ja täitmise kontekstis. Vaja on kehtestada õigusnormid, mis reguleerivad ka ühelt poolt liidu ning teiselt poolt Ühendkuningriigi ja tema toetusesaajate suhteid 2020. aastal Euroopa Liidu üldeelarve („eelarve“) rahastamise ja täitmise kontekstis.

(4)Aluslepingutes ei nähta 2020. aastal eelarve täitmise ja rahastamisega seotud meetmete vastuvõtmiseks seoses Ühendkuningriigi liidust kokkuleppeta väljaastumisega ette muid volitusi peale nende, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 352 ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklis 203.

(5)Ühendkuningriik ning Ühendkuningriigis asutatud isikud ja üksused osalevad Ühendkuningriigi liidu liikmeks olemise alusel mitmes liidu programmis või meetmes. Osalemine toimub selliste Ühendkuningriigiga või Ühendkuningriigis asutatud isikute või üksustega sõlmitud lepingute või Ühendkuningriigi või Ühendkuningriigis asutatud isikute või üksuste kasuks tehtud otsuste alusel, mille näol on tegemist juriidiliste kohustustega.

(6)Paljude selliste lepingute ja otsuste puhul on rahastamiskõlblikkuse nõuetes ette nähtud, et toetusesaaja peab olema liikmesriik või liikmesriigis asutatud isik või üksus. Ühendkuningriigi või Ühendkuningriigis asutatud isikute või üksuste rahastamiskõlblikkus on sellisel juhul seotud sellega, et Ühendkuningriik on liikmesriik. Ühendkuningriigi liidust kokkuleppeta väljaastumise tõttu ei ole sellised toetusesaajad seega enam lepingute ja otsuste alusel liidu rahastamise saamiseks rahastamiskõlblikud. Siiski ei kehti see juhtudel, kui Ühendkuningriigis asutatud isikud või üksused osaleksid meetmes kolmandas riigis asutatud isiku või üksusena sellistele isikutele ja üksustele liidu õigusnormide alusel ja neis sätestatud tingimustel.

(7)Kokkuleppeta väljaastumise korral oleks nii liidule ja selle liikmesriikidele kui ka Ühendkuningriigile ja Ühendkuningriigis asutatud isikutele ja üksustele kasulik tagada 2020. aastal Ühendkuningriigi ja Ühendkuningriigis asutatud toetusesaajate kõlblikkus saada rahastust liidu vahenditest ning Ühendkuningriigi osalemine 2020. aasta eelarve rahastamises. Samuti oleks kasulik, kui enne väljaastumise kuupäeva või 2019. aastal määruse (EL, Euratom) 2019/1197 artikli 4 kohaldamisel alla kirjutatud ja vastu võetud juriidiliste kohustuste täitmine saaks jätkuda kogu 2020. aasta jooksul.

(8)Seepärast on asjakohane kehtestada tingimused, mille alusel 2020. aastal oleksid Ühendkuningriigi ning Ühendkuningriigis asutatud isikud ja üksused jätkuvalt rahastamiskõlblikud seoses lepingute ja otsustega, mis on nendega alla kirjutatud või nende kohta tehtud kuni kuupäevani, mil lõpeb aluslepingute kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis („väljaastumise kuupäev“), või 2019. aastal määruse (EL, Euratom) 2019/1197 artikli 4 kohaldamisel. Käesoleva määruse kohaldamiseks peavad olema täidetud järgmised tingimused: i) Ühendkuningriik on komisjonile kirjalikult kinnitanud, et kohustub jätkuvalt tasuma osamaksu, mis on arvutatud 5. juulil 2019 esitatud 2020. aasta eelarveprojektis sätestatud kujul Ühendkuningriigi prognoositavate omavahendite alusel, ning mida on korrigeeritud, et võtta arvesse vastuvõetud 2020. aasta eelarves esitatud maksete assigneeringute kogusummat; ii) Ühendkuningriik on tasunud esimese osamakse; iii) Ühendkuningriik on komisjonile kirjalikult kinnitanud, et kohustub lubama kõiki liidu kontrolle ja auditeid kooskõlas kohaldatavate õigusnormidega; iv) ning komisjon on võtnud vastu nõukogu määruse (EL, Euratom) 2019/1197 artikli 2 lõike 2 kohase otsuse ega ole vastu võtnud kõnealuse määruse artikli 3 lõike 2 kohast otsust. Õiguskindlust silmas pidades on sobiv tingimuste täitmise aega piirata. Komisjon peaks võtma vastu otsuse tingimuste täitmise kohta.

(9)Ühendkuningriigi osamaksuga seotud tingimuse aluseks peaks olema 28 liikmesriigile esitatud 2020. aasta eelarveprojekt ning seda tuleks korrigeerida, et võtta arvesse vastuvõetud eelarve maksete assigneeringute kogusummat. On mõistlik, et ükski liikmesriik ei oleks pärast käesoleva määruse vastuvõtmist oma osamaksu osas vähemsoodsas olukorras kui see, mis on sätestatud 2020. aastaks vastu võetud eelarves. Et käesoleval määrusel oleks kasulik toime kõikidele liikmesriikidele, on seetõttu asjakohane, kui liidu üldeelarvesse Ühendkuningriigi poolt tehtava osamaksu summast arvatakse maha konkreetne summa. Selline konkreetne summa peaks tooma kasu liikmesriikidele, kes oleksid muidu pärast käesoleva määruse vastuvõtmist ebasoodsas olukorras, nagu on täpsemalt kindlaks määratud sihtotstarbelises praktilises korras, millega kehtestatakse tasumisele kuuluvate maksete jaotus ja tehakse komisjonile ülesandeks konkreetse summa väljamaksmine.