Konsultatiivne teatis

süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tuleviku kohta Euroopas

Sisukord

1. Sissejuhatus. 3

2. Fossiilkütused energiaallikate jaotuses ja tööstusprotsessides. 4

2.1. Fossiilkütuste osatähtsus ülemaailmses energiaallikate jaotuses. 4

2.2. Fossiilkütuste osatähtsus Euroopa energiaallikate jaotuses. 6

2.2.1. Süsi Euroopa elektritootmises. 8

2.2.2. Gaas Euroopa elektritootmises. 9

2.2.3. Nafta Euroopa elektritootmises. 10

2.2.4. Euroopa elektritootmise koosseis ja vanuseline struktuur 10

2.2.5. Fossiilkütuste kasutamine muudes tööstusprotsessides. 11

2.2.6. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise võimalused Euroopas ja kõikjal maailmas...... ...... 12

2.3. CO2 tööstusliku kasutamise võimalused. 14

2.4. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kulude konkurentsivõime. 15

2.5. Olemasolevate elektrijaamade süsinikdioksiidi säilitamise ja kogumise jaoks moderniseerimise kulupõhine konkurentsivõime. 16

3. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tutvustamistegevuse hetkeolukord Euroopas ja puudujääkide analüüs 17

3.1. Äriliste eeliste puudumine. 17

3.2. Avalikkuse teadlikkus ja heakskiit 20

3.3. Õigusraamistik. 20

3.4. CO2 säilitamine ja taristu. 20

3.5. Rahvusvaheline koostöö. 21

4. Tulevikuväljavaated. 21

5. Järeldused. 24

1. Sissejuhatus

Praegu põhineb rohkem kui 80 % ülemaailmsest primaarenergia kasutusest fossiilkütustel. Viimase kümnendi jooksul tugines 85 % ülemaailmse energiakasutuse suurenemisest fossiilkütustele. Praegusel poliitikal ja arengusuundadel põhinevad tulevase energiatarbimise prognoosid näitavad jätkuvalt fossiilkütustest sõltumist[1]. Need suundumused ei ole kooskõlas vajadusega leevendada kliimamuutuste mõju. Rahvusvahelise Energiaagentuuri hinnangul ning Maailmapanga tellitud aruande alusel[2] võivad need põhjustada ülemaailmse temperatuuri keskmist tõusmist 3,6 kuni 4 °C võrra. Täielikul üleminekul vähese CO2-heitega majandusele on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnoloogia üks peamisi meetodeid, mille abil on võimalik viia üha suurem nõudlus fossiilkütuste järele kooskõlla vajadusega vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid. Ülemaailmselt on süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine tõenäoliselt hädavajalik, et hoida ülemaailmse keskmise temperatuuri tõus alla 2 °C[3]. Süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine on samuti hädavajalik liidu kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärkide saavutamiseks ja see võimaldab Euroopa hääbuvate tööstusharude reindustrialiseerimist seoses vähese CO2-heitega. See oleneb siiski sellest, kas süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist saab kasutada suuremastaabilise tehnoloogiana, mis on ulatusliku kasutuselevõtu jaoks majanduslikult otstarbekas[4].

Teatiste „Konkurentsivõimeline vähese CO2-heitega majandus aastaks 2050 – edenemiskava” ja „Energia tegevuskava aastani 2050” raames tehtud hindamiste alusel on süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine selle turustamise korral tähtis tehnoloogia, mis aitab kaasa Euroopa Liidu üleminekule vähesele CO2-heitele, nii et 2050. aastaks kasutataks energia tootmisel süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist olenevalt vaadeldavast stsenaariumist 7 % kuni 32 %. Lisaks sellele hakkab süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine kõnealuste hinnangute kohaselt 2035. aastaks laiemalt kaasa aitama CO2 heitkoguste vähendamisele ELi tööstusprotsessides.

EL on pühendunud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise toetamisele nii rahaliselt kui ka regulatiivsete meetmetega. Pärast Euroopa Ülemkogu 2007. aastal langetatud otsust toetada 2015. aastaks kuni 12 ulatuslikku näidisprojekti võttis komisjon mitmeid meetmeid ühise regulatiivse ja tutvustamistegevuse toetamise raamistiku loomiseks.

Võeti vastu süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiiv, et tagada CO2 kogumise, transpordi ja säilitamise jaoks õigusraamistik, ning selle ülevõtmise tähtpäevaks määrati juuni 2011[5]. CO2 transpordi võrgustik lisati novembris 2010 esitatud Euroopa energiainfrastruktuuri prioriteetidesse ja komisjoni ettepanekusse üleeuroopalise energiataristu suuniseid käsitleva määruse kohta. Süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine on saanud ELi teadusuuringute ja arendustegevuse algatuste lahutamatuks osaks – Euroopa energiatehnoloogia strateegilise kava raames on loodud süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist käsitlev Euroopa tööstusalgatus.

Lisaks sellele on loodud kaks rahastamisvahendit: Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava ja programm NER300[6], mida rahastatakse heitkogustega kauplemise süsteemi saastekvootidest, et suunata märkimisväärses koguses ELi rahalisi vahendeid suuremahulistesse näidisprojektidesse[7].

Nendest jõupingutustest hoolimata ei ole süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist mitmel käesolevas teatises lühidalt selgitatud põhjusel veel kasutusele võetud. Kuigi on selge, et tegevusetus ei ole üks valikuvariantidest ning tuleb võtta edasisi meetmeid, hakkab aeg otsa saama. Seda eelkõige nende näidisprojektide jaoks, mis on osa vajalikust rahastamisest saanud, aga mille puhul ei ole lõplikku investeerimisotsust veel langetatud. Käesolevas teatises esitatakse seega kokkuvõte praeguse olukorra kohta, võttes arvesse ülemaailmset konteksti, ning käsitletakse võimalikke variante süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tutvustamistegevuse ja kasutuselevõtu ergutamiseks, et toetada selle pikaajalisi ärieeliseid ELi vähese CO2-heitega majandusele ülemineku strateegia lahutamatu osana.

2. Fossiilkütused energiaallikate jaotuses ja tööstusprotsessides

Alates Euroopa Ülemkogu 2007. aasta otsusest süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise arendamise kohta on süsinikdioksiidi säilitamise ja kogumise tähtsus Euroopa ja ülemaailmsel tasandil veelgi suurenenud, kuna maailma sõltuvus fossiilkütustest on suurenenud. Samal ajal on muutunud lühemaks kliimamuutuste leevendamiseks kasutada olev aeg, mis muudab süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise veelgi kiireloomulisemaks ülesandeks.

2.1.Fossiilkütuste osatähtsus ülemaailmses energiaallikate jaotuses

2009. aastal moodustasid fossiilkütused 81 % ülemaailmsest primaarenergia nõudlusest, kusjuures kaks kolmandikku maailma energiatootmisest tugines fossiilkütustele. Viimase kümne aasta jooksul on süsi, nafta ja gaas koos katnud 85 % ülemaailmse energianõudluse suurenemisest ning süsi üksinda 45 % primaarenergia tarbimise suurenemisest, nagu on näha allpool joonisel 1. Nimetatud suundumused on suurel määral põhjustatud nõudluse suurenemisest arengumaades. Seetõttu on alates 1990. aastast hakatud maailmas tootma peaaegu kaks korda rohkem sütt ning söe tootmine on 2011. aastal jõudnud ligikaudu 8000 miljoni tonnini.

Joonis 1. Maailma primaarenergia nõudluse jaotus aastatel 2001–2011 (allikas: Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2012. aasta energiaülevaade)

Eespool joonisel näidatud muutused ajas on väljendatud Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2012. aasta energiaülevaate uute poliitikasuundumuste stsenaariumi prognoosides, mis on esitatud joonisel 2 ja millest nähtub, et praeguse poliitikaga jätkamise korral muutub süsi tulevastel kümnenditel arengumaade energiatootmise investeeringutes üha tähtsamaks ning arenenud riikide söevarud hakkavad vähenema.

Joonis 2. Energiatootmise muutused maailma valitud piirkondades 2010–2035 (allikas: Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2012. aasta energiaülevaade)

2.2.Fossiilkütuste osatähtsus Euroopa energiaallikate jaotuses

ELis on gaasi osatähtsus primaarenergia tarbimises viimase kümne aasta jooksul suurenenud, olles jõudnud 2010. aastal 25 % tasemele[8]. Enamik gaasist imporditakse, kuna kohalikult toodetakse ainult ligikaudu 35 % ELi gaasivarudest[9]. Ligikaudu 30 % gaasist kasutatakse elektri tootmiseks.

Kuigi ELi gaasiimport on viimase kahe kümnendi jooksul kahekordistunud, on Ameerika Ühendriikides tekkinud vastupidine olukord, kus kildagaasi tähtsad leiukohad ja arengusuunad on vähendanud gaasi hinda ja muutnud Ameerika Ühendriigid energiaimpordist vähem sõltuvaks. Kildagaasi kasutamise kiire areng Ameerika Ühendriikides ja prognoosid on esitatud allpool joonisel 3.

Joonis 3. Ameerika Ühendriikide ajalooline ja prognoositud nafta ning gaasi tootmine (allikas: Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2012. aasta energiaülevaade)

See on omakorda põhjustanud alaneva konkurentsisurve Ameerika Ühendiriikide söele (nagu on näidatud allpool joonisel 4), mille tõttu on Ameerika Ühendriikide söetööstus hakanud otsima uusi väljundeid selle söe suuremas koguses eksportimise kaudu, mis oleks muidu tarbitud Ameerika Ühendriikides. Praeguste andmete kohaselt see suundumus jätkub ja võib veelgi süveneda.

Joonis 4. Söe hinnad 12 kuu vältel (allikas: Platts)

EL on olnud suure osa kõnealuse ekspordi sihtkoht, mille tõttu on söe tarbimine suurenenud. Allpool joonisel 5 on näidatud üldised suundumused ELi söetööstuses viimase 20 aasta jooksul (andmed on esitatud maini 2012 (kaasa arvatud)). Hiljutine söetarbimise suurenemine[10] võib seega olla peatanud ja mõningal määral tagasi pööranud söetarbimise vähenemise viimase 20 aasta vältel.

Selleks on mitmeid põhjuseid, aga eeldatavasti on peamised neist tavapärasest madalamad söe ja süsinikdioksiidihinnad.

Joonis 5. Muutused söe tarbimises ELis viimase 20 aasta vältel (sh mais 2012) (allikas: Eurostat). Pange tähele, et joonest vasakule jäävad iga-aastased andmed alates 1990. aastast ning joonest paremal on näidatud igakuised andmed pärast 1. jaanuari 2008.

Tänu sellisele madalale hinnale ja gaasi suhteliselt kõrgete hindade tõttu võrreldes söega on söest saanud ELis uus ja majanduslikku huvi pakkuv energiatootmise sisend. Nüüd pikendatakse nende elektrijaamade kasutusaega, mida oli kavas sulgeda, ja seetõttu suureneb uutest fossiilkütustega seotud suundumustest põhjustatud süsinikdioksiidi heitkoguste fikseerimise oht.

Viimastel aastatel on majanduskriisi mõju põhjustanud kasvuhoonegaaside heitkoguste märkimisväärse languse, mille tõttu oli 2012. aasta alguses kasutamata üle 955 miljoni heitkogustega kauplemise süsteemi saastekvoodi. Struktuurne ülejääk kasvab üldiselt kiiresti ja võib 3. etapist enamiku vältel tulemuseks anda ligikaudu 2 miljardit kasutamata saastekvooti,[11] mille tõttu süsinikdioksiidihind väheneks kiiresti 5 euroni ja alla selle CO2 tonni kohta.

See uuenenud huvi suurenemine söe vastu mõjutab lühiajaliselt kindlasti negatiivselt vähese CO2-heitega majandusele üleminekut.

2.2.1. Süsi Euroopa elektritootmises

Söetööstus panustab märkimisväärselt Euroopa energiavarude kindlustatusesse, kuna suur osa söest toodetakse ELis – rohkem kui 73 % ELis kasutatavast söest toodetakse kohapeal, nagu on näidatud allpool joonisel 6.

Joonis 6. Söekasutus ELis 2010. aastal (allikas: Eurostat)

Euroopas tarbitavat sütt kasutatakse peamiselt elektri tootmiseks. Üldjoontes suurenes pruun- ja kivisöe tarbimine ELis 712,8 miljonilt tonnilt 2010. aastal 753,2 miljonile tonnile 2011. aastal, mis moodustab ligikaudu 16 % energia kogutarbimisest. Kuigi söe osatähtsus ELi elektritootmises on kuni 2010. aastani (kui see moodustas ligikaudu 25 % ELi elektritootmisest[12]) aeglaselt vähenenud, on see pärast seda jälle suurenenud, nagu on kirjeldatud eespool. Peamised ELi söetarbijad on esitatud allpool oleval joonisel.

Joonis 7. ELi peamised söetarbijad 2010. aastal (allikas: Eurostat)

Liikmesriikide esitatud andmed näitavad, et ehitatakse või kavandatakse ehitada jaamu ligikaudu 10 GW täiendava söetootmise võimsuse kasutamiseks (Saksamaal, Madalmaades, Kreekas ja Rumeenias). Liikmesriikide esitatud näitajad on siiski märkimisväärselt väiksemad Plattsi teatatutest, mille kohaselt on 50 GW söeküttel töötavate elektrijaamade kohta tehtud ettepanek, neid arendatakse või ehitatakse. Lisaks sellele tuleb ümber ehitada või sulgeda mitmed vanad söeelektrijaamad, kuna need hakkavad jõudma oma kavandatud kasutusea lõppu.

2.2.2. Gaas Euroopa elektritootmises

Gaasi osa Euroopa elektrienergia jaotuses on viimase 20 aasta jooksul pidevalt suurenenud 9 %-lt 1990. aastal 24 %-le 2010. aastal[13]. Lisaks sellele eeldatakse, et mitme liikmesriigi gaasil põhinev energiatootmine suureneb märkimisväärselt. Söega võrreldes on gaasielektrijaamadel mitmeid eeliseid. Kasvuhoonegaaside heitkogused on söega võrreldes poole väiksemad, gaasielektrijaamadel on väiksed investeerimiskulud ja neid saab paindlikumalt käitada, mis muudab need sobilikuks tuule- ja päikeseenergial põhineva varieeruva energiatootmise tasakaalustamiseks. Komisjonile on teatatud, et ehitamisel on kokku 20 GW jagu tootmisvõimsust, mis moodustab ligikaudu 2 % praegusest elektritootmise rajatud koguvõimsusest (teatatud on, et planeerimisel on täiendav 15 GW lisavõimsust). Allpool esitatud joonisel on näidatud 32 gaasielektrijaama võimsus, millest on komisjonile teatatud kui ehitamisel olevatest jaamadest.

Joonis 8. Peamised liikmesriigid, kus ehitatakse gaasielektrijaamu (allikas: liikmesriikide teatised)

Kuigi uued gaasielektrijaamad vähendavad söeelektrijaamadega võrreldes heitkoguseid, on kõnealustel investeeringutel märkimisväärne kasutusaeg ning gaasielektrijaamade moderniseerimine süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutamiseks ei pruugi olla kulutasuv. See on eelkõige nii juhul, kui gaasielektrijaama ei käitata baaskoormusel[14]. Teisest küljest on gaasielektrijaamadel söeelektrijaamadega võrreldes väiksemad kapitalikulud, mistõttu investeeringute kulutasuvus sõltub väiksemal määral pikast kasutusajast.

2.2.3. Nafta Euroopa elektritootmises

Naftat kasutatakse elektritootmises piiratud ulatuses, s.o niširakendustes, näiteks eraldiseisvates energiasüsteemides – ELis ainult 2,6 % ulatuses ja ülemaailmselt mõnevõrra rohkem, aga trend on langev. Naftat kasutatakse peamiselt transpordi otstarbel sisepõlemismootorites, näiteks lennukites, laevades ja sõidukites. Kuna naftal on tööstuses ja energia tootmisel piiratud osatähtsus ning kuna nii väikestest heite tekitajatest on tänapäeva tehnoloogia abil süsinikdioksiidi tulemuslik kogumine võimatu, siis naftat täpsemalt ei käsitleta.

2.2.4. Euroopa elektritootmise koosseis ja vanuseline struktuur

Investeeringud energia tootmisvõimsusse Euroopas on aja jooksul muutunud. Elektrifitseerimise varasematel aegadel rohkem kui sada aastat tagasi kasutatud peamiselt taastuvatelt energiaallikatelt (hüdroenergia) on alates 1950. aastatest liigutud põhiliselt söe-, tuuma- ja gaasielektrijaamade kasutamise suunas ning seejärel viimasel kümnendil tagasi taastuvenergia (tuule- ja päikseenergia) kasutamisele. Kõnealuseid muutuseid on näidatud allpool joonisel 8.

Joonis 9. Euroopa elektritootmise vanuseline struktuur (allikas: Platts)

55–30 aastat tagasi söeelektrijaamadesse tehtud investeeringud, nagu on näidatud joonisel eespool, tähendavad, et Euroopal on arvukalt söeelektrijaamu, mis hakkavad nüüd jõudma oma kasutusaja lõppu (gaasielektrijaamade puhul on olukord vastupidine, kuna enamik investeeringuid tehti viimase 20 aasta jooksul). Seetõttu on üha enam elektrijaamu (keskmiselt 3–5 GW aastas, mis vastab ligikaudu 10 söeelektrijaamale) jõudmas vanusesse, kus investeerijatel võib olla odavam jaam kasutuselt kõrvaldada, kui kulutada ressursse selle ümberehitamiseks,[15] võimaldades nende asendamist vähese CO2-heitega alternatiividega, kuid samuti suurendades uue süsinikdioksiidi heitkoguste fikseerimise ohtu, kui asjakohased energia- ja süsinikuhinnad jäävad praegusele tasemele.

2.2.5. Fossiilkütuste kasutamine muudes tööstusprotsessides

CO2 kogumine mitmest tööstusprotsessist on toodetud CO2 suhteliselt suure kontsentratsiooni tõttu märkimisväärselt lihtsam kui energiasektoris. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise rakendamine teatavates tööstusvaldkondades on seega huviäratav variant tehnoloogia varajaseks kasutuselevõtuks. Teatise „Konkurentsivõimeline vähese CO2-heitega majandus aastaks 2050 – edenemiskava” raames tehtud hindamine näitas, et CO2 heitkoguseid tuleb tööstussektoris võrreldes 1990. aastaga vähendada 2030. aastaks 34–40 % võrra ja 2050. aastaks 83–87 % võrra.

Raua- ja terase- ning tsemenditööstuses süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise rakendamisele keskendunud Teadusuuringute Ühiskeskuse hiljutised uuringud on näidanud, et süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnoloogia võib saada keskpikas ajavahemikus konkurentsivõimeliseks, aidates seega kaasa kõnealuste tööstussektorite kulutasuvale heitkoguste vähendamisele[16]. Võttes näiteks terasetööstuse, võib süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise võimalik rakendamine tööstusvaldkonnas põhjustada otseste heitkoguste märkimisväärse vähenemise. Kuigi terasetootmise energiatõhusus on viimase 50 aasta vältel oluliselt paranenud, on toorterase tootmine jätkuvalt energiamahukas protsess. 80–90 % terasetööstuse CO2 heitkogusest tekitavad integreeritud terasetehaste koksiahjud, kõrgahjud ja hapnikkonverterid. ELis toodetakse ligikaudu 15 % maailma terasest ja 2011. aastal toodeti ELi 27 liikmesriigis ligikaudu 180 miljonit tonni toorterast[17].

EL seadis oma 2012. aasta tööstuspoliitika ajakohastatud teatises ambitsioonika eesmärgi suurendada tööstuse osakaalu Euroopas 2020. aastaks praeguselt tasemelt (ligikaudu 16 % SKPst) 20 %-le SKPst. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise rakendamine tööstusprotsessides võimaldaks liidul viia see eesmärk kooskõlla pikaajaliste kliimavaldkonna eesmärkidega. Siiski ei tohi jätta arvestamata veel uurimata tehniliste tõkete tähtsust ning vajalike teadusuuringute ja arendustegevuse jõupingutuste ulatust ning samuti kõnealuste kaupade rahvusvaheliste turgudega seotud majanduslikke asjaolusid.

Tööstusprotsessides süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutusele võtmine võib samuti aidata suurendada kõnealuse tehnoloogia mõistmist ja vastuvõttu avalikkuse poolt, kuna kohalike kogukondade töökohtade arvu ja jätkuva tööstusliku tootmise vahel on väga selge seos.

2.2.6. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise võimalused Euroopas ja kõikjal maailmas

EL on seadnud eesmärgi vähendada 2050. aastaks kasvuhoonegaaside heitkoguseid üldiselt vähemalt 80 % võrra. Sellest hoolimata kasutatakse Euroopas energia tootmiseks ja tööstusprotsessides tulevastel kümnenditel tõenäoliselt jätkuvalt fossiilkütuseid. Seega on 2050. aasta eesmärki võimalik saavutada ainult juhul, kui fossiilkütuste põletamise heitkogused süsteemist kõrvaldatakse. Siinkohal võib oluline roll olla süsinikdioksiidi kogumisel ja säilitamisel kui tehnoloogial, mille abil on võimalik märkimisväärselt vähendada fossiilkütuste kasutamisel tekkivaid CO2 heitkoguseid nii energia- kui ka tööstussektoris. Süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist saab rakendada ka transpordikütuste tootmisel, eelkõige alternatiivsete kütuste,[18] näiteks fossiilsetest allikatest vesiniku tootmisel.

Süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist kaalutakse üldjuhul koostoimes fossiilkütuste põletamisega, aga seda võib samuti kasutada biomassi kasutamisest saadud biogeense süsinikdioksiidi kogumiseks. Biogeense süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise rakendamine võib seisneda nii biomassi kaaspõletamise käigus ning biomassiküttel töötavates elektrijaamades kui ka biokütuse tootmise protsessi käigus tekkinud CO2 kogumises. Biomassi süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnilise otstarbekuse väärtusahelat tuleb piisavas tööstuslikus mahus kasutamiseks siiski veel tõendada.

Rahvusvahelise Energiaagentuuri analüüsist nähtub, et ilma süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamiseta võivad kapitalikulud energiatööstuses kasvuhoonegaaside nende sihtmärkideni jõudmiseks, mis on vajalikud selleks, et ülemaailmse temperatuuri tõus oleks maksimaalselt 2 °C, suureneda kuni 40 % võrra[19]. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise osatähtsust kulutasuvas kliimamuutuste leevendamises on näitlikustatud energia tegevuskavas aastani 2050, kus kõik stsenaariumid eeldavad süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutamist. Kolmes viiest kirjeldatud CO2-heite vähendamise stsenaariumist rakendati süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist rohkem kui 20 %-le Euroopa elektrienergia jaotusest aastani 2050, nagu on näidatud allpool joonisel 10.

Joonis 10. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise osakaal (%) energia tootmises 2050. aastani energia tegevuskava põhjal (allikas: energia tegevuskava aastani 2050)

Energia tegevuskavas aastani 2050 esitatud energiavarustuse tehnoloogia mitmekesistamise stsenaariumist nähtub, et 2035. aastaks oleks võimalik paigaldada kokku 32 GW jaoks süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteeme. Maht suureneks 2050. aastaks ligikaudu 190 GW-ni. See võib olla märkimisväärne võimalus Euroopa tööstussektorile kogumise ja säilitamise tehnoloogiate valdkonnas, kuid see on siiski muretsema panev asjaolu ELi praeguse taseme seisukohast. Euroopas süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise arendamise mis tahes viivitus mõjutab kokkuvõttes negatiivselt ka kõnealuseid ärilisi väljavaateid.

Prognoosid näitavad, et kuigi fossiilkütuste kasutamine ELis jätkuvalt väheneb, jääb neile tulevastel kümnenditel praeguse poliitika põhjal ELi energiaallikate jaotuses suurim osatähtsus. Isegi kui poliitikat muudetakse karmimaks, et suunata Euroopa energiaallikate jaotus väiksema CO2-mahukuse suunas, moodustaksid fossiilkütused ELi energiaallikate jaotuses 2030. aastal jätkuvalt rohkem kui 50 %.

Tabel 1. Energiaallikate jaotuse võrdlusstsenaarium praeguse poliitika korral (allikas: Euroopa Komisjon, „Energia tegevuskava 2050. aastaks”, mõju hindamine)

„Energia tegevuskava 2050. aastaks” hinnangute põhjal algab suuremahuline kasutuselevõtt umbes 2030. aastal ja selle peamine ajend on heitkogustega kauplemise süsteemi põhjustatud süsinikdioksiidihind. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutuselevõttu mõjutab 2030. aasta kliima- ja energiaraamistiku arendamine, mille üldeesmärk on viia ELi 2050. aasta kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärgi saavutamise suunas, et hoida ülemaailmne temperatuuri suurenemine alla 2 °C.

2.3.CO2 tööstusliku kasutamise võimalused

CO2 on keemiline ühend, mida on võimalik kasutada sünteetiliste kütuste tootmiseks töövedelikuna (näiteks geotermilistes elektrijaamades), lähteainena keemilistes protsessides ja biotehnoloogilistes rakendustes või mitmesuguste muude toodete tootmiseks. Seni on CO2 edukalt kasutatud uurea, jahutusainete, jookide, keevitussüsteemide ja tulekustutite tootmiseks, veepuhastusprotsessides, aianduses, paberitööstuses kasutatava sadestatud kaltsiumkarbonaadi tootmiseks, inertse ainena toidu pakendamiseks ning paljudes muudes väiksemahulistes rakendustes[20]. Lisaks sellele on viimasel ajal esile kerkinud mitmeid CO2 kasutamise võimalusi, mis seisnevad kemikaalide (näiteks polümeerid, orgaanilised happed, alkoholid, suhkrud) või kütuse (näiteks metanool, vetikatest saadud biokütus, sünteetiline maagaas) tootmise erinevates meetodites. Enamik kõnealustest tehnoloogiatest on siiski veel teadusuuringute ja arendustegevuse etapis. Lisaks sellele puuduvad selged järeldused nende CO2 mõju leevendamise kohta nende CO2 säilitamise konkreetse ajutise või püsiva mehhanismi tõttu ning need ei pruugi tagada piisavaid vajalikke CO2 mahtusid. Olenemata nende võimest vähendada CO2 heitkoguseid, on CO2 kasutusmeetodid otsene lähituleviku variant tulu saamiseks. Seega ei peetaks CO2 enam jäätmeks, vaid kaubaks, mis võiks samuti aidata lahendada probleeme, mis on seotud avalikkuse heakskiiduga süsinikdioksiidi kogumisele ja säilitamisele.

Naftagaasi (ja mõningatel juhtudel gaasi) suurendatud taaskasutus võimaldab teisest küljest säilitada märkimisväärses koguses CO2, suurendades samal ajal nafta tootmist keskmiselt 13 %[21] võrra, millel on oluline majanduslik väärtus. Lisaks sellele on nafta- ja gaasihoidlad mitmetel põhjustel peamised variandid CO2 hoiustamiseks. Esiteks ei pääsenud algselt püünistesse kogunenud nafta ja gaas välja, mis tõendab selliste hoiualade ohutust ja usaldusväärsust, kui nende struktuurset terviklikkust uurimise ja ekstraheerimise protsesside käigus ei kahjustata. Teiseks on enamike nafta- ja gaasiväljade geoloogilist struktuuri ja füüsilisi omadusi põhjalikult uuritud ja iseloomustatud. Kolmandaks on olemasolevate väljade geoloogia ja omadused nafta- ja gaasitööstusele hästi teada, mis võimaldab ennustada liikumist, nihkeid ning gaaside ja vedelike püünistesse kogunemist. Sellest hoolimata tuleb rakendada ettevaatuspõhimõtet, nagu Euroopa Keskkonnaamet on oma aruandes „Late lessons from early warnings” (2013)[22] esile toonud. Lisaks sellele on fossiilkütuste taaskasutamise suurendamise võimalused Euroopas piiratud[23].

2.4.Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kulude konkurentsivõime

Ülemaailmselt on edukalt käigus 20 süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisprojekti, millest 2 viiakse ellu Euroopas (Norras)[24]. Enamik neist on tööstuslikud rakendused, näiteks nafta ja gaasi töötlemine või keemiline tootmine, mille käigus kogutakse CO2 kaubanduslikul eesmärgil. Kaheksal kõnealustest projektidest on kasutusel süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise täielik ahel (kogumine, transport ja säilitamine), viis neist on muudetud majanduslikult otstarbekaks nafta taaskasutamise suurendamise abil, milles süsinikku kasutatakse toornafta ekstraheerimise suurendamiseks (rohkem andmeid projektide kohta on esitatud 1. lisas).

Komisjoni teatise „Energia tegevuskava aastani 2050” ja Rahvusvahelise Energiaagentuuri hinnangu[25] kohaselt saab süsinikdioksiidi kogumisest ja säilitamisest eeldatavasti konkurentsivõimeline vähesele CO2-heitele ülemineku tehnoloogia. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kuluprognoosid erinevad olenevalt kütusest, tehnoloogiast ja säilitamise tüübist, aga enamik praeguste kulude arvutustest jäävad vahemikku 30 kuni 100 eurot säilitatava CO2 tonni kohta. Rahvusvahelise Energiaagentuuri dokumendi „Cost and Performance of Carbon Dioxide Capture from Power Generation” kohaselt (vt täielikku viidet joonealusest märkusest 29), mis tugineb olemasolevatel tehnilise projekteerimise uuringutel, on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise praegused kulud 40 eurot välditud CO2 tonni kohta[26] söeelektrijaamade puhul ning 80 eurot välditud CO2 tonni kohta maagaasi elektrijaamade puhul. Lisaks sellele tuleb võtta arvesse transpordi ja säilitamise kulusid. Kulud eeldatavasti siiski tulevikus vähenevad.

Teadusuuringute Ühiskeskuse tehtud hindamise kohaselt[27] on esimese põlvkonna süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamisega söe- või maagaasi elektrijaamad eeldatavasti märkimisväärselt kallimad kui samalaadsed tavapärased jaamad ilma süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemita. Kui süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemiga elektrijaamu hakatakse kasutusele võtma, siis vähenevad kulud tänu teadusuuringutele ja arendustegevusele ning mastaabisäästu tekkele.

Püsivalt kõrgeid nafta hindu arvesse võttes võib süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine olla mõningatel juhtudel kulude poolest konkurentsivõimeline nafta ja gaasi ekstraheerimise tööstuses, kus tasuvuse piirmäärad on energiatootmisest ning muudest fossiilkütuste tarbimise või tarnega tegelevatest sektoritest märksa kõrgemad. Seda näitlikustab asjaolu, et Euroopas on praegu kasutusel ainult kaks täiemahulist süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekti. Need asuvad Norras, kus nafta ja gaasi tootjatele on kehtestatud maks ligikaudu 25 eurot tonni CO2 heitkoguste kohta[28]. See maks, mida kohaldatakse konkreetselt mandrilaval gaasi ja nafta tootjatele, on põhjustanud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kaubandusliku arengu Snøhvitis ja Sleipneris (vt täpsemaid andmeid I lisast).

2.5.Olemasolevate elektrijaamade süsinikdioksiidi säilitamise ja kogumise jaoks moderniseerimise kulupõhine konkurentsivõime

Kui fossiilkütusel töötavate elektrijaamade ülemaailmset levikut ei ole võimalik piirata, siis on nende moderniseerimine süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise jaoks hädavajalik, et piirata ülemaailmset soojenemist alla 2 °C. Rahvusvaheline kliimamuutuste töörühm[29] on siiski seisukohal, et „olemasolevate jaamade moderniseerimine CO2 kogumiseks põhjustab eeldatavasti suuremaid kulusid ja märkimisväärselt väiksema üldise tõhususe kui uute elektrijaamade puhul, mis ehitatakse süsinikdioksiidi kogumise süsteemiga. Moderniseerimise kuludest tekkivaid takistusi on võimalik vähendada mõningate suhteliselt uute ja väga tõhusate olemasolevate jaamade puhul või kui jaama märkimisväärselt täiustatakse või see ümber ehitatakse.” Enamikus edasistes uuringutes nõustutakse rahvusvahelise kliimamuutuste töörühma tulemustega. Suuremate kulude peamised põhjused on järgmised:

· suuremad investeerimiskulud, kuna olemasolev jaama seadistus ja ruumilised piirangud võivad muuta süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemi kasutuselevõtu keerulisemaks kui uue jaama ehitamise korral;

· lühem kasutusaeg, kuna elektrijaam on juba kasutusel. See tähendab, et süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise jaoks moderniseerimise investeering peaks ära tasuma lühema ajavahemiku jooksul kui uue ehitatud jaama süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemi korral;

· piiratud tõhusus, kuna moderniseerimist on keerukas kogumise protsessi energiatõhususe maksimeerimise eesmärgil optimaalselt sobitada, mis vähendab võimsust;

· tööseisaku kulud, kuna olemasolevat moderniseeritavat jaama ei saa ehitustööde ajal käigus hoida.

Asukohapõhiste piirangute ja seega kulude minimeerimiseks on soovitatud nõuda, et uued jaamad oleks valmis süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutamiseks,[30] mis võimaldaks vältida uutest jaamadest pärinevate täiendavate CO2 heitkoguste fikseerimist[31].

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi artikli 33 kohaselt peavad liikmesriigid tagama, et kõigi vähemalt 300-megavatise elektrilise nimivõimsusega põletusseadmete käitajad hindaksid, kas täidetud on 1) sobivate säilitamiskohtade kättesaadavuse; 2) transpordivahendite kasutamise tehnilise ja majandusliku võimalikkuse ning 3) CO2 kogumiseks moderniseerimise tingimused[32]. Kui see on nii, siis tagab pädev asutus, et rajatise objektil on jäetud piisavalt ruumi CO2 kogumise ja tihendamise jaoks vajalike seadmete jaoks. Juba süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise jaoks valmitena projekteeritud jaamade arv on siiski väga väike.

Nende meetmete hindamine, mida liikmesriigid on võtnud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi artikli 33 rakendamise tagamiseks, toimub liikmesriikides süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi ülevõtmise ja rakendamise edasises analüüsis.

3. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tutvustamistegevuse hetkeolukord Euroopas ja puudujääkide analüüs

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise osatähtsust tulevases vähese CO2-heitega energiaallikate jaotuses on tunnustatud. See on muu hulgas Euroopa Liidu tegevuse tulemus, millega on tehtud ülioluline samm süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise edendamiseks teadusuuringute näidisprojektidest kaubanduslike näidisprojektideni,[33] mis võivad vähendada kulusid, näidata süsinikdioksiidi (CO2) ohutut geoloogilist säilitamist, luua üleantavaid teadmisi süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise võimaluste kohta ning vähendada tehnoloogiatest investoritele tulenevaid riske.

Hoolimata märkimisväärsetest jõupingutustest ELis süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise arendamise valdkonnas juhtiva positsiooni võtmiseks, ei asu ükski kaheksast täieliku süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemiga (kogumine, transport ja säilitamine, vt üksikasjalikke andmeid I lisast) käigus olevast täiemahulisest[34] näidisprojektist ELis ning isegi kõige lootustandvamatel ELi projektidel on tekkinud pikad viivitused mitmetel allpool loetletud põhjustel.

3.1.Äriliste eeliste puudumine

Praeguste heitkogustega kauplemise süsteemi hindade juures, mis jäävad märgatavalt alla 40 euro CO2 tonni kohta, ja ilma muude õiguslike piirangute või stiimuliteta puudub ettevõtjatel põhjus investeerida süsinikdioksiidi kogumisse ja säilitamisse. Kui komisjon tegi 2008. aastal ettepaneku kliima- ja energiapaketi kohta, siis olid CO2 hinnad ajutiselt 30 eurot. Eeldati, et kui kliimamuutuste ja energiapaketi eesmärgid on saavutatud, siis jõutakse 2020. aastaks kõnealuste kõrgete hinnatasemeteni ja et hinnatase jätkaks seejärel tõusmist. Võeti arvesse, et see ei tarvitseks siiski olla piisav, et võimaldada isegi näidisjaamade kasutuselevõttu. Lisaks õigusraamistiku (süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiiv) loomisele võeti kasutusele rahastamisprogramm NER300, et rahastada süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kaubanduslikku tutvustamist koos uuenduslike taastuvenergiaallikate projektidega rööbiti Euroopa majanduse elavdamise energeetikakavaga, keskendudes kuuele süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisprojektile. 30-euroste CO2 hindade juures oleks toetust olnud võimalik kokku saada kuni 9 miljardi euro ulatuses. Ühiselt peeti CO2 hindade mõju ning täiendavat rahalist tuge programmi NER300 ja Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava kaudu piisavaks, et tagada ELis mitme süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisjaama ehitamine.

Nüüd, mil süsinikdioksiidi hinnad jäävad 5 euro tasemele ja programmist NER300 saadavad tulud jäävad märkimisväärselt allapoole esialgseid ootusi, on selge, et ettevõtjatel puudub põhjus süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidissüsteemi investeerimiseks, kuna tulu, mis saadakse sellest, et tuleb osta vähem heitkogustega kauplemise süsteemi saastekvoote, ei kata täiendavaid investeerimis- ja tegevuskulusid.

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektide lõpule viidud projektieelse kavandamise uuringud näitavad, et süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kapitalikulude esialgsed prognoosid olid realistlikud. Ärilised eelised vähenesid siiski märkimisväärselt alates 2009. aastast majanduskriisi tõttu, mis põhjustas madala heitkogustega kauplemise süsteemi CO2 hinna. Enamikes projektides põhinesid CO2 hinna arvutused vähemalt 20 eurol CO2 tonni kohta. Eeldades kümneaastast tegevusperioodi (nagu on nõutud NER300 alusel) aastas 1 miljoni tonni CO2 säilitamisega, tekitaks hinnaerinevus 10 eurot CO2 tonni kohta täiendavaid tegevuskulusid ligikaudu 100 miljoni euro väärtuses. Võrreldes eeldatava hinnaga, mis oli 30 eurot kliima- ja energiapaketi kavandamise ajal, on lisakulud, mida tuleks katta, kuni 200 miljonit eurot.

Kõnealused lisakulud peaks praegu katma kas tööstusvaldkond või tuleks seda teha riigi vahenditest. Fossiilkütuste taaskasutamise suurendamine võib aidata mõningaid projekte, kuid erinevalt Ameerika Ühendriikidest ja Hiinast ei ole fossiilkütuste taaskasutamise suurendamine olnud Euroopas süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutuselevõtu ajendiks. Kuigi tööstusvaldkond teatas 2008. aastal, et ta on valmis investeerima süsinikdioksiidi kogumisse ja säilitamisse rohkem kui 12 miljardit eurot, ei ole seni antud rahaline panus selle lubadusega kooskõlas. Tegelikkuses piirab tööstusvaldkond enamike projektide puhul nüüd oma rahastamist ligikaudu 10 %ga süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise lisakuludest. Liikmesriikide tasandil on 2008. aastal kehtinud finants- ja poliitilised tingimused praeguseks palju muutunud.

Praeguses majandusolukorras ja isegi koos Euroopa majanduse elavdamise kavast süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tutvustamisele eraldatud täiendava rahastamisega ligikaudu 1 miljardi euro väärtuses[35] on heitkogustega kauplemise süsteemi ligikaudu 2 miljardi euro suurune saastekvootide struktuurne ülejääk ja sellele järgnenud püsivalt madalad CO2 hinnad ning oodatust väiksem rahastus programmi NER300 kaudu tekitanud olukorra, kus tööstusvaldkonnal lihtsalt puudub ajend süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tutvustamise elujõuliseks muutmiseks, mis mõjutab negatiivselt suuremahulise kasutuselevõtu võimalusi. Kuna puudub poliitiline strateegia, mis muudaks süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kaubanduslikult elujõuliseks või kohustuslikuks, ei hakka tööstusvaldkond tõenäoliselt suuremahuliselt süsinikdioksiidi säilitamise ja kogumisega tegelema.

See toodi hiljuti esile programmi NER300 esimese projektikonkursi kutse rahastamisotsuses[36]. Esialgne eesmärk oli rahastada 8 kaubanduslikku süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisprojekti koos 34 uuendusliku taastuvenergia projektiga. Programmi NER300 konkursikutse vastusena esitati 13 süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekti, millest 2 olid süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektid tööstusrakendustes ning 11 energiatootmise sektoris, hõlmates Euroopa Liidu 7 liikmesriiki. 3 projekti võeti konkursi vältel tagasi. Juuliks 2012 oli komisjon kindlaks määranud 8 kõrgemalt hinnatud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekti ning 2 varuprojekti, mis jäid konkursil osalema[37]. Lõpuks ei eraldatud rahalisi vahendeid ühelegi süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektile, kuna projektide kinnitamise viimases etapis ei suutnud liikmesriigid oma süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekte kinnitada. Kinnitamata jätmise põhjused olid järgmised: puudulik rahastamine riikliku ja/või erasektori poolt,[38] aga samuti loa andmise menetlustega viivitamine või ühel juhul parajasti käinud riiklik rahastamiskonkurss, mis ei võimaldanud asjaomasel liikmesriigil NER300 otsuse nõuete kohaselt kinnitust anda.

Enamiku süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektide jaoks sooviti saada programmilt NER300 rahastamist tunduvalt üle 337 miljoni euro (tase, millele määrati rahastamise piirmäär, võttes arvesse NERi saastekvootide müümisest saadud tulusid). Lausa pooled kõigist süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektidest soovisid NER300-poolset rahastamist üle 500 miljoni euro ulatuses. Oodatust väiksem rahastamise piirmäär avaldas seega liikmesriikidele ja eraettevõtjatele täiendavat survet puudujäägi katmiseks. Isegi nende projektide puhul, mille rahastamistaotlused NER300-le olid ainult veidi kõrgemad rahastamise piirmäärast, jäid rahastamise puudujäägid peamiseks probleemiks ja kinnitamata jätmisel määravaks põhjuseks.

Teine tähtis asjaolu on, et eraettevõtjad, kes esitasid NER300-le taotlusi, ei tundunud olevat valmis ise kulusid katma. Selle asemel esitas enamik süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise ettevõtjaid taotlused, mis tuginesid peaaegu täielikult riigi rahastamisele, ning ülejäänud taotlustes tehti ettepanek suhteliselt väikese osa tasumiseks. Võib järeldada, et kuni eeldatav süsinikdioksiidi hind jääb madalaks, eeldab erasektor süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise arendamise kaasrahastamist suures osas riigi vahenditest, mis tõendab sektoris esinevate jätkuvate probleemide olemasolu.

Nii oma tootmises fossiilkütuseid sisendina kasutavad kommunaalteenuste osutajad kui ka fossiilkütuste tarnijad peaksid olema oma tulevaste majanduslike väljavaadete seisukohast suurel määral huvitatud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemide edukast väljatöötamisest. Ilma süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamiseta on nende tulevik ebakindel.

3.2.Avalikkuse teadlikkus ja heakskiit

Mõningatele projektidele, millega nähakse ette maismaal säilitamine, on tugev avalikkuse vastuseis. See on nii eelkõige Poola ja Saksamaa projektide puhul. Saksamaal oli avalikkuse heakskiidu puudumine süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi hilinenud ülevõtmise peamine põhjus. Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava raames toetatud projekt Hispaanias ületas pärast sihtotstarbelist teavitus- ja kaasamiskampaaniat edukalt avalikkuse vastuseisu. Ühendkuningriigi, Madalmaade ja Itaalia avamerel säilitamise sihiga projektid on samuti saanud avalikkuse heakskiidu. Hiljutisest Eurobaromeetri uuringust[39] nähtub, et Euroopa elanikkond ei ole teadlik süsinikdioksiidi kogumisest ja säilitamisest ning selle võimalikust panusest kliimamuutuste leevendamisse. Teadlikud isikud suurema tõenäosusega ikkagi toetavad kõnealust tehnoloogiat. See näitab selgelt, et tuleb teha rohkem, et kaasata süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine Euroopa ja liikmesriikide aruteludesse, mis käsitlevad kliimamuutustega võitlemise toiminguid, et võimalikke tervise- ja keskkonnariske (mis on seotud säilitatud CO2 leketega,) tuleb täpsemalt uurida ning et avalikkuse heakskiitu ei tohiks ilma eelneva hindamiseta eeldada.

3.3.Õigusraamistik

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivis on sätestatud terviklik õigusraamistik süsinikdioksiidi kogumise, transportimise ja säilitamise jaoks. Ülevõtmise tähtpäevaks juunis 2011 teatasid ainult mõningad liikmesriigid täielikust või osalisest ülevõtmisest. Olukord on pärast seda märkimisväärselt paranenud ja praeguseks ei ole komisjonile direktiivi meetmete ülevõtmisest teatanud ainult üks liikmesriik. Kuigi enamik kavandatud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisprojektidega liikmesriike on direktiivi ülevõtmise lõpetanud, on mitu liikmesriiki keelanud oma territooriumil CO2 säilitamise või seda piiranud.

Seda käsitletakse üksikasjalikult liikmesriikides süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi ülevõtmise ja rakendamise täielikus analüüsis.

3.4.CO2 säilitamine ja taristu

ELi projekti GeoCapacity[40] kohaselt on Euroopa hinnanguline alalise geoloogilise säilitamise mahu üldine kättesaadavus võrdväärne üle 300 gigatonni (Gt) CO2-ga ning konservatiivne säilitamismaht on hinnanguliselt 117 Gt CO2. CO2 heitkogused ELi energiatootmisest ja tööstusest kokku on ligikaudu 2,2 Gt CO2 aastas ja see võimaldaks kogu ELis kogutud CO2 säilitamist mitme kümnendi jooksul isegi tagasihoidliku hinnangu põhjal. Juba ainuüksi Põhjamere säilitusmaht on hinnanguliselt rohkem kui 200 Gt CO2. Täpsemalt tuleks uurida sidusat lähenemisviisi kõnealuse mahu kasutamiseks.

Kuigi Euroopas on piisav säilitusmaht olemas, ei ole kogu maht kättesaadav ega asu CO2 heiteallikate läheduses. Seega on CO2 heiteallikate tulemuslikuks neeldajatega sidumiseks vajalik piiriülene transporditaristu. Seda on väljendatud komisjoni ettepanekus kaasata CO2 transpordi taristu ettepanekusse üleeuroopalise infrastruktuuri suuniste määruse kohta. Kõnealuse määruse alusel võivad CO2 transporditaristu projektid kvalifitseeruda Euroopa ühishuvi projektidena ning olla seega ka rahastamiskõlblikud. Sellest hoolimata uuritakse süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektide raames esialgu kõige sagedamini kogumispunktide läheduses asuvaid CO2 säilitamise neeldajaid ning seega tuleb taristu kõigepealt riiklikul tasandil välja töötada. Liikmesriigid peavad vajadused kõnealuste riiklike taristute järele nõuetekohaselt rahuldama, et seejärel piiriülesed võrgud kasutusele võtta.

3.5.Rahvusvaheline koostöö

Kliimamuutustega on võimalik edukalt toime tulla ainult neile ülemaailmselt reageerides. ELi juhtivad meetmed võivad olla vajaliku rahvusvahelise koostöö ajendiks, kuid lisaks sellele on selge poliitiline põhjendus kliimamuutuste leevendamise tehnoloogiate kasutamise edendamisele riikides, kes vajavad neid oma laieneva majanduse ümbersuunamiseks vähese CO2-heitega majandusele. See hõlmab kahtlemata süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist, mille jaoks on ELi-väline turg tõenäoliselt siseturust märksa suurem.

Näiteks söe tarbimine Hiinas kasvas 2010. aastal 10 % ja on nüüd 48 % ülemaailmsest söetarbimisest. Märkimisväärne osa Hiinas praegu ehitamisel olevatest või kavandatavatest 300 GW söeelektrijaamadest on tõenäoliselt veel 2050. aastal kasutusel. Kui Hiina ja maailma uusi jaamu ei ole võimalik süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemiga varustada ning olemasolevaid jaamu selle kasutamiseks moderniseerida, siis on suur osa maailma heitkogustest aastatel 2030.–2050. juba n-ö tagatud. Euroopa Komisjon suhtleb seepärast aktiivselt kolmandate riikidega, sh tärkava turumajandusega riikidega ja tööstusharuga. Komisjoni eesmärk on muuta süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektide teadmiste jagamist rahvusvahelisemaks Euroopa süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisprojektide võrgustiku kaudu ning samuti liikmesuse kaudu süsinikdioksiidisidumise juhtimisfoorumis ja olles koostööd tegev osaleja ülemaailmses süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise instituudis.

4. Tulevikuväljavaated

Teine programmi NER300 projektikonkursi kutse, mis algatatakse aprillis 2013, on Euroopa tööstuse ja liikmesriikide teine võimalus süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise praeguste väljavaadete parandamiseks. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisprogrammi ilmseid viivitusi arvesse võttes on siiski aeg Euroopa Ülemkogu seatud eesmärgid ümber hinnata ning Euroopa Liidu poliitilised eesmärgid ja õigusaktid ümber suunata.

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise suuremahulise tutvustamistegevuse ja kasutuselevõtu vajadus selle kaubanduslikuks muutmiseks ei ole vähenenud ning on muutunud ainult pakilisemaks. Meie pikaajalise konkurentsivõime huvides on, et meie energia- ja tööstussektor omandaksid kogemusi süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kaubandusliku kasutuselevõtuni jõudmisel,[41] mis võib aidata vähendada kulusid, tõendada CO2 ohutut geoloogilist säilitamist, luua edasiantavad teadmised süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise potentsiaali kohta ning vähendada investeerijatele kõnealusest tehnoloogiast tekkivaid riske.

Süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine tekitab alati suuremaid kulutusi kui fossiilkütuste piiranguteta põletamine ning vajab seega vastavat kompensatsiooni, kuna kütuste põletamiseks kogumiseta on vaja teha väiksemaid investeeringuid ja kulub vähem energiat. Kompenseerimine võiks toimuda mitmesuguste poliitiliste sekkumiste teel. Praegu on juba kasutusel heitkogustega kauplemise süsteem, millest antakse otseseid stiimuleid süsinikdioksiidi kogumiseks ja säilitamiseks, määrates süsinikdioksiidile hinna, kuigi kõnealune hind on praegu liiga madal. Lisaks sellele võimaldab süsinikdioksiidi saastekvootide enampakkumisest saadavate mõningate tulude kasutamine (programm NER300) rahastada süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist ning taastuvenergiaprojekte.

Praegune eeldatav CO2 saastekvootide hind jääb märgatavalt alla 2008. aasta kliima- ja energiapaketi prognoosi, mille alusel eeldati, et 2020. aasta hinnad jäävad suurusjärku 30 eurot (2005. aasta hinnad)[42]. Praegune ELi heitkogustega kauplemise süsteemi hinnamõju ei ajenda söe asemel gaasi kasutama ja suurendab vähese CO2-heitega seotud investeeringute kulukust, kuna rahastanmiskulud suurenevad koos vähese CO2-heitega seotud investeeringute eeldatavate riskidega. 363 ELi heitkogustega kauplemise süsteemi ettevõtjat hõlmanud uuringu andmed kinnitavad, et Euroopa süsinikdioksiidi saastekvootide hind on viimasel ajal muutunud investeerimisotsuste tegemisel vähem tähtsaks[43].

Heitkogustega kauplemise süsteemi struktuurse reformiga võidakse tekitada hinnatõus ja edastada turule sõnum, et heitkogustega kauplemise süsteemiga tagatakse ka pikemas perspektiivis piisavalt tugev süsinikdioksiidi hinna mõju süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutusele võtmise ajendamiseks. Selle alusel on komisjon algatanud süsinikdioksiidi turu aruande, millega kaasneb avalikkusega konsulteerimine ja milles uuritakse mitmeid võimalikke variante kõnealuse eesmärgi saavutamiseks. Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutuselevõtu edendamiseks ilma igasuguste muude stiimuliteta oleks vajalik märkimisväärne hinnatõus (või selle eeldus) heitkogustega kauplemise süsteemis – 40 eurot või rohkem[44].

Rahvusvaheline Energiaagentuur tõstab esile, et süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise strateegias tuleb võtta arvesse muutuvaid vajadusi tehnoloogia arenemise käigus, alates konkreetsematest meetmetest tehnoloogia varasemates etappides kuni neutraalsemate meetmeteni, millega tagatakse, et süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine saab kaubanduslikuks muutmisele lähenedes konkurentsivõimeliseks muude mõju leevendamise võimalustega[45]. Seepärast ja hoolimata heitkogustega kauplemise süsteemi struktuurse reformi arutelude lõpptulemusest, on tähtis, et süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutuselevõtt valmistatakse kindla tutvustamisprotsessi abil piisavalt ette. Seega tuleb arvesse võtta poliitikavalikuid, et võimaldada võimalikult kiiresti suuremahulist tutvustamistegevust eesmärgiga saavutada kasutuselevõtt ja rakendamine.

Kliimamuutuste ja energiapaketi raames kinnitati, et tutvustamist ei ole tõenäoliselt võimalik tagada üksnes süsinikdioksiidi hinna mõju abil. NER300 ja Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava rahastamispaketi ning samuti süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise õigusraamistiku kaudu on ette nähtud täiendavad stiimulid. Praeguse heitkogustega kauplemise süsteemiga nähakse NER300 teise projektikonkursi kutsega ette, et süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise ning uuendusliku taastuvenergia projekte võib toetada. Seda tüüpi rahastamise laiendamist võib kaaluda ka 2030. aastani. Kõnealune rahastamine võib aidata saavutada mõningaid Euroopa energiatehnoloogia strateegilise kava eesmärke ning samuti keskenduda ainult uuendustegevusele energiamahukates tööstusharudes, kuna süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine on peamine tehnoloogia, mida kasutatakse nii energia- kui ka tööstussektoris. Lisaks sellele võimaldab see konkursi kasutamise teel võrdseid võimalusi ELi ettevõtetele, millega tagatakse piiratud rahaliste vahendite nutikas kasutamine.

Samuti võib mitmetes riikides uuritud ja/või rakendatud edasiarendusi arvesse võttes kaaluda poliitikavalikuid, mis on kehtivatest meetmetest laiahaardelisemad. Kõnealused valikud on lühidalt esitatud allpool.

On ilmne, et kuigi süsinikdioksiidi hind ei ole piisavalt kõrge, on jätkuvalt vaja arendada süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise taristut, oskusi ja teadmisi piiratud arvu süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektide rakendamise teel. Tutvustamistegevuste edendamiseks võetavad mis tahes meetmed võivad olla piiratud ulatusega ning sisaldada üldise majandustegevusega seotud kulusid, tagades samal ajal investoritele vajaliku kindluse ja võimaldades saada kasu varajasest kasutuselevõtust. Tutvustamisprotsess võimaldaks samuti selgema arusaama süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tulevase vajaduse kohta, seda eelkõige lühiajalises ja keskpikas perspektiivis, kui süsinikdioksiidihind ei ole süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamisega seotud investeeringute tagamise jaoks piisavalt kõrge.

Kohustusliku süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise sertifikaadi süsteemiga võidaks nõuda süsinikdioksiidi heite tekitajatelt (alates teatavast suurusest) või fossiilkütuste tarnijatelt süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise sertifikaatide ostmist, mis vastab nende heitkoguste või kaasnevate heitkoguste (kui kohustus esitatakse fossiilkütuse tarnijatele) teatavale hulgale. Sertifikaate võidakse anda nafta- ja gaasitööstusele, tagades selle, et kõnealustes sektorites juba geoloogia kohta olemasolevad teadmised ja kohapealsed eksperdioskused aitavad kaasa parimate säilitamise objektide kindlaksmääramisele, sh võimalus suurendada nafta ja gaasi taaskasutamist selles ulatuses, millega tagatakse alaline CO2 säilitamine.

1. kast. Praegu kehtiv süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kohustus

2015. aastast peavad Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis elektrienergia kommunaalteenuste pakkujad hankima 5 % oma elektrist puhtast söepõhisest energiaallikast ning eesmärk on suurendada seda näitajat 2025. aastaks 25 %ni. Enne 2016. aastat kasutusel olevad jaamad vastavad puhta söepõhise tootmise tingimustele, kui vähemalt 50 % CO2 heitest kogutakse ja seotakse. Seda nõuet suurendatakse 70 %ni 2016. või 2017. aastal tegevust alustavate söeelektrijaamade puhul ning 90 %ni hiljem tegevust alustavate jaamade puhul.

Kõnealune süsteem võiks töötada heitkogustega kauplemise süsteemi raames, kui nõutavale süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise sertifikaatide hulgale oleks heitkogustega kauplemise süsteemi saastekvootides võrdväärne vaste, mis tuleks turult jäädavalt eemaldada (süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kaudu süsinikdioksiidi vähendamise kogus on teada ning seega oleks võimalik kiire integreerimine heitkogustega kauplemise süsteemi, vähendades heitkogustega kauplemise süsteemi saastekvoote sama arvu võrra). Kõnealuse süsteemiga oleks võimalik kindlaks määrata, kui palju süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteeme on vaja välja töötada ja pakkuda. Kui selle kasutamisala on suunatud, siis võib mõju heitkogustega kauplemise süsteemile olla piiratud, võimaldades samal ajal jätkuvalt tegevuse paindlikkust piirmäärani jõudmiseks.

Heitenormid võiksid olla suunatud lahendus, mis võiks hõlmata kohustuslike heitenormide määramist kas ainult uutele investeeringutele või kõigile sektori heite tekitajatele, piirates ettevõtteid või rajatisi tootmisühiku kohta ainult kindlaksmääratud heitkogustele.

2. kast. Praegu kasutusel olevad heitenormid

Heitenorm on pikaajalise toetuspoliitikana praegu kasutusel Californias, kus on määratud uutele elektrijaamadele kauplemise võimaluseta heitestandard 500 g CO2/kWh1. Ameerika Ühendriikides kaalutakse ka föderaalsel tasandil heitenormi kehtestamist puhta õhu seaduse kaudu, mida rakendab Ameerika Ühendriikide keskkonnakaitseamet, ning mille tulemusena peavad söepõhise energiaga seotud uued investeeringud olema valmis süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tagamiseks ning hilisemaks moderniseerimiseks. Selleks võimaldatakse heitenorme täita keskmiselt 30 aasta jooksul. Teine näide on Norra, kus gaasielektrijaamu ei tohi ilma süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise lahendamiseta ehitada.

Heitenormide kasutamise korral tekib metoodilisi küsimusi. Nende abil ei saa tagada, et jaamad ehitatakse süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemiga ja need suunaksid investeeringud pigem väiksema süsinikdioksiidi tekkega energiaallikatele, nagu on heitenormis kindlaks määratud. Lisaks sellele kaoks programmi rangel rakendamisel tegelikkuses heitkogustega kauplemise süsteemi süsinikdioksiidi hinna kui stiimuli mõju CO2-heite vähendamisele, võimaldamata asjaomastele sektoritele heitkogustega kauplemise süsteemiga ette nähtud paindlikkust. Seega tuleks mis tahes heitenormide puhul täpsemalt kaaluda, kuidas see heitkogustega kauplemise süsteemi ja asjaomaseid sektoreid mõjutaks[46].

Lisaks sellele on tutvustamisel roll ka riikide valitsustel. Liikmesriigid võivad näiteks luua süsteemid, millega tagatakse minimaalne tulu süsinikdioksiidi kogumisse ja säilitamisse tehtud investeeringutest samal moel soodustariifidega, mida kasutatakse tihti tutvustamistegevuste ning taastuvenergia tehnoloogiate leviku tagamiseks. Kui need paindlikult juhusliku kasumi saamise vältimiseks kavandatakse ja kui neid ainult tutvustamiseks rakendatakse, siis võivad kõnealused programmid olla tulemuslikud ning neil ei pruugi olla soovimatut negatiivset mõju heitkogustega kauplemise süsteemi või siseturu toimimisele.

5. Järeldused

„Energia tegevuskava aastaks 2050” ning ülemaailmsete suundumuste ja aruannete[47] alusel võib järeldada, et fossiilkütused jäävad maailma ja Euroopa energiaallikate jaotusesse ning nende kasutamist mitmes tööstusprotsessis jätkatakse. Süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine on praegu üks peamisi saada olevaid tehnoloogiaid, mis võib aidata energiatootmise sektoris CO2 heitkoguseid vähendada. Oma potentsiaali rakendamiseks peab süsinikdioksiidi kogumisest ja säilitamisest saama kulude poolest konkurentsivõimeline tehnoloogia, et sellega oleks võimalik hakata kauplema ning et sellega saaks sel moel kaasa aidata vähese CO2-heitega majandusele üleminekule Euroopas.

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kohta tuleb nüüd langetada valik.

Kõiki süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tahke on juba tõendatud väljaspool ELi, kus seda tehnoloogiat äriotstarbeliselt rakendatakse gaasi töötlemisel, ning 2020. aastaks on eeldatavasti kasutusel ligikaudu 20 täiemahulist tööstusprojekti. Hoolimata märkimisväärsetest jõupingutustest ja ELi suurest toest on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kaubanduslikud näidisprojektid ELis viibinud ning saadaolev rahastamine ei ole piisav. Tegelikkuses tuleb jõupingutusi suurendada, et viia ellu vähemalt need mõningad projektid, millele EL on rahastamise taganud. Söe- ja gaasielektrijaamade süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamisega seotud viivitused viivad tõenäoliselt pikas perspektiivis elektrisektori CO2-heite vähendamisel suuremate kulutusteni, seda eelkõige neis liikmesriikides, kus kasutatakse suurel määral fossiilkütuseid.

On vaja kiireloomulist poliitilist vastust peamisele probleemile, milleks on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tutvustamisse investeerimise stimuleerimine, et teha kindlaks, kas CO2 taristu edasine kasutuselevõtmine ja ehitamine on otstarbekas. Esimene samm selles tegevuses on seega tagada süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise edukas äriotstarbeline tutvustamine Euroopas, millega kinnitataks süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnilist ja majanduslikku elujõulisust kulutasuva meetmena kasvuhoonegaaside mõju leevendamiseks energia- ja tööstussektoris.

Süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine on samuti pikas perspektiivis vajalik, et vähendada heitkoguseid tööstusharudes, mille protsessides ei ole võimalik heiteid vältida. Täiendavad viivitused võivad kokkuvõttes põhjustada olukorra, kus Euroopa tööstusharu peab tulevikus ostma süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnoloogiat väljaspool ELi asuvatest riikidest.

Võttes arvesse eespool kirjeldatud asjaolusid ning 2030. aasta energia- ja kliimaraamistikuga alustatud tööd ning vajadust teabel põhinevate arutelude järele, sh süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise eduka kasutuselevõtu määravate tegurite küsimust, kutsub komisjon esitama tähelepanekuid süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise rolli kohta Euroopas ning täpsemalt allpool loetletud teemadel.

1) Kas liikmesriigid, kelle energiaallikate jaotuses ning tööstusprotsessides on suur osa söel ja gaasil ja kes pole seda veel teinud, peaksid

a. koostama selge tegevuskava selle kohta, kuidas 2050. aastaks oma elektritootmissektor ümber struktureerida süsinikdioksiidiheiteid mittetekitavate kütuste (tuumaenergia või taastuvenergia) kasutamiseks ;

b. koostama riikliku strateegia süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tehnoloogia kasutusele võtmiseks ettevalmistumiseks?

2) Kuidas tuleks heitkogustega kauplemise süsteem ümber struktureerida, et see oleks mõjusaks stiimuliks süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise kasutusele võtmiseks? Kas seda tuleks täiendada enampakkumiste tuludel põhinevaid vahendeid kasutades, nagu tehakse programmi NER300 raames?

3) Kas komisjon peaks tegema ettepaneku muude toetusmeetodite kohta või kaaluma muid poliitilisi meetmeid varajase kasutuselevõtu võimaldamiseks,

a. toetades enampakkumise kaudu ringlussevõttu või kasutades muid rahastamisviise[48];

b. kehtestades heitenormi;

c. kehtestades süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise sertifikaatide süsteemi;

d. võttes muud tüüpi poliitilise meetme?

4) Kas energia kommunaalteenuste osutajatelt tuleks edaspidi nõuda süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise jaoks ette valmistatud seadmete paigaldamist kõigi uute investeeringute korral (süsi ja vajaduse korral ka gaas), et edendada süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise jaoks vajalikku moderniseerimist?

5) Kas fossiilkütuse tarnijad peaksid panustama süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise tutvustamisse ning kasutuselevõttu täiendavat rahastamist tagavate erimeetmete abil?

6) Millised on peamised takistused ELis süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise piisava tutvustamise tagamisele?

7) Mida teha, et avalikkus rohkem pooldaks süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist?

Kõnealusele konsulteerimisele esitatud vastuste ning liikmesriikides süsinikdioksiidi säilitamise ja kogumise direktiivi ülevõtmise ja rakendamise täieliku analüüsi alusel kaalub komisjon vajadust koostada ettepanekud (kas need on vajalikud), mis on seotud komisjoni tööga 2030. aasta energia- ja kliimaraamistikuga.

I lisa. Täiemahulised süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektid

Praegu töösolevad süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektid[49]. Projektid, mille juures on tärn (*), on täieliku süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemidega (kogumine, transport ja säilitamine) projektid. Täpsemad andmed äriliste seisukohast on esitatud tabeli all.

Projekti nimetus || Riik || Projekti tüüp || Tööstusharu || Ulatus || Olukord || Tegevusaasta || Suurus [tonni CO2 aastas]

*Shute Creek || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine Säilitamine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 1986 || 7 000 000

*Century jaam || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine Säilitamine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 2010 || 5 000 000

*Suure tasandiku Synfuelsi jaam || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine || Söe veeldamine || Suur || Käigus || 1984 (jaam) CO2 sisestus alates 2000 || 3 000 000

*Val Verde maagaasi jaamad || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine Säilitamine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 1972 || 1 300 000

*Sleipner West || Norra || Kogumine Säilitamine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 1996 || 1 000 000

*In Salah || Alžeeria || Kogumine Säilitamine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 2004 || 1 000 000

*Snøhvit || Norra || Kogumine Säilitamine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 2008 || 700 000

*Enidi väetisejaam || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine Säilitamine || Keemia-tooted || Kesk-mine || Käigus || 2003 || 680 000

Mt. Simon Sandstone || Ameerika Ühend-riigid || Säilitamise objekt || Biokütus || Kesk-mine || Käigus || 2011 || 330 000

Searles Valley Minerals || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine || Muu || Kesk-mine || Käigus || 1976 || 270 000

Aonla uureajaam || India || Kogumine || Keemia-tooted || Suur || Käigus || 2006 || 150 000

Phulpuri uureajaam || India || Kogumine || Keemia-tooted || Suur || Käigus || 2006 || 150 000

Husky Energy CO2 kogumise ja veeldamise projekt || Kanada || Kogumine Säilitamine || Etanooli tootmine || Suur || Käigus || 2012 || 100 000

CO2 taaskasutuse jaam uurea tootmiseks Abu Dhabis || Araabia Ühend-emiraadid || Kogumine || Keemia-tooted || Suur || Käigus || 2009 || 100 000

Barry süsinik-dioksiidi kogumise ja säilitamise katsejaam || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine Säilitamine || Söeküttel elektrijaam || Suur || Käigus || 2011 || 100 000

Salt Creeki fossiilkütuste taaskasutus || Ameerika Ühend-riigid || Kogumine Säilitamine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 2003 || 100 000

SECARB - Cranfield ja Citronelle || Ameerika Ühend-riigid || Säilitamine || || Suur || Käigus || 2009 ja 2012 || 100 000

Luzhou maagaasi kemikaalid || Hiina || Kogumine || Keemia-tooted || Suur || Käigus || || 50 000

Jagdishpur - India. Uureajaam || India || Kogumine || || Suur || Käigus || 1988 || 50 000

Sumitomo Chemicalsi jaam - Chiba - Jaapan || Jaapan || Kogumine || Nafta ja gaasi töötlemine || Suur || Käigus || 1994 || 50 000

Andmed 8 täiemahulise kaubandusliku projekti kohta

Projekt || Äriline eelis

Shute Creek || Fossiilkütuste taaskasutamise suurendamine. ExxonMobili Shute Creeki gaasi töötlemise jaam LaBarge Wyomingi lähedal kogub praegu aastas ligikaudu 7 miljonit tonni CO2, mida kasutatakse fossiilkütuste taaskasutamise suurendamiseks.

Century jaam || Fossiilkütuste taaskasutamise suurendamine. Jaama esimesest üksusest kogutakse praegu aastas ligikaudu 5 miljonit tonni CO2. See kogus suureneb eeldatavasti ligikaudu 8,5 miljoni tonnini aastas, kui praegu ehitamisel olev teine üksus kasutusele võetakse.

Suure tasandiku Synfuelsi jaam || Fossiilkütuste taaskasutamise suurendamine. Sidumine algas 2000. aastal ning projekti kaudu sisestatakse ligikaudu 3 miljonit tonni CO2 aastas.

Val Verde maagaasi jaamad || Fossiilkütuste taaskasutamise suurendamine. Ameerika Ühendriikide Texase osariigi Val Verde piirkonna viis eraldi gaasi töötlemise rajatist koguvad ligikaudu 1,3 miljonit tonni CO2 aastas, mida kasutatakse fossiilkütuste taaskasutamise suurendamiseks Sharon Ridge’i naftaväljal.

Sleipner West || Müüdava maagaasi (kvaliteedi) spetsifikatsiooniga nõutakse, et CO2-sisaldus gaasis oleks alla 2,5 %. CO2 kogumine on kaubanduslikult otstarbekas Norra mandrilaval kohaldatava CO2-maksu tõttu.

In Salah || Müüdava maagaasi (kvaliteedi) spetsifikatsiooniga nõutakse, et CO2-sisaldus gaasis oleks alla 2,5 %. Projektile taotleti puhta arengu mehhanismi rahastust.

Snøhvit || Sama kui Slepiner Westi puhul.

Enidi väetisejaam || Fossiilkütuste taaskasutamise suurendamine. CO2 tuleb väetise tootmisel kõrvaldada. Gaasi ventileerimise asemel kogub Enidi väetisejaam gaasi kokku ja kasutab seda ligikaudu 200 km kaugusel asuval naftaväljal fossiilkütuste taaskasutamise suurendamiseks.

II lisa. Euroopa majanduse elavdamise energeetikakavaga hõlmatud Euroopa täiemahuliste näidisprojektide olukord

Euroopa majanduse elavdamise energeetikakavast võidakse rahastada 6 süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisjaama, millest igale jaamale eraldatakse kuni 180 miljonit eurot. Ükski neist ei ole siiski lõplikku investeerimisotsust teinud.

Peamised saavutused

Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava võimaldas kiiresti alustada kuue projektiga (Saksamaal, Ühendkuningriigis, Itaalias, Madalmaades, Poolas ja Hispaanias). Nendest ühe projekti puhul (ROAD Madalmaades) oli Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava riiklike rahastamisvahendite kaasamisel peamise tähtsusega. Lubade väljastamise valdkonnas on Euroopa majanduse elavdamise energeetikakavaga seoses algatatud sihtotstarbelised arutelud ning koostöö ametiasutuste ja kohaliku elanikkonnaga.

Mõningad projektid on samuti aidanud struktureerida süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi tegelikku rakendamist liikmesriigi tasandil. Lisaks sellele on seni ellu viidud üksikasjalikud projekteerimisuuringud võimaldanud kommunaalteenuste osutajatel tutvuda ühendatud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise seadme tulevase käitamise oskusteabega. Konkreetsete geoloogilise säilitamise kohtade iseloomustamine on samuti viinud CO2 alalise ja ohutu säilitamise jaoks sobilike objektide kindlaksmääramiseni.

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise alamprogramm hõlmab seoses projektidega kohustust vahetada kogemusi ja parimaid tavasid, mis on ellu viidud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektivõrgustiku loomise teel. Tegemist on esimese seda laadi teadmiste jagamise võrgustikuga maailmas ning selle 6 liiget teevad koostööd, et koostada muu hulgas ühised heade tavade suunised; see on esmakordne selline koostöö uue energiatehnoloogia valdkonnas. Lisaks sellele avaldas võrgustik aruanded projektide raames CO2 säilitamise, avalikkuse kaasamise ja lubade väljastamise valdkonnas saadud teabe kohta. Võrgustiku eesmärk on samuti juhtida ülemaailmse teadmiste jagamise raamistiku väljatöötamist.

Kriitilised probleemid

Süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise alamprogramm tervikuna seisab vastamisi suure regulatiivse ja majandusliku ebakindlusega, mis võib selle edukat rakendamist takistada. Asjaolu, et ühegi projekti kohta ei ole veel vastu võetud lõplikku investeerimisotsust, toob esile praeguseid probleeme. See vaheetapp on viibinud mitmetel põhjustel, sealhulgas järgmised: lubasid ei ole veel täielikult omandatud; säilitamise objektide iseloomustamist ei ole lõpule viidud; taristu ei ole lõplikult valmis. Lisaks sellele ei paku heitkogustega kauplemise süsteemi madal süsinikdioksiidi hind süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise puhul lühiajalises ning keskpikas perspektiivis köitvaid ärieelised. Praeguses majanduslikus olukorras on projektidel üha keerulisem rahalisi vahendeid saada.

2012. aasta alguses lõpetati Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava projekt Saksamaal Jaenschwaldes. Lisaks avalikkuse vastuseisule võimalikele säilitamiskohtadele jõudsid projekti elluviijad järeldusele, et märkimisväärsed viivitused Saksamaal süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi ülevõtmisel ei võimaldaks projekti tähtaegade piires vajalikke CO2 säilitamise lubasid hankida.

Väljavaated

Ülejäänud 5 projekti puhul on tekkinud erinevad probleemid, mida on lühidalt kirjeldatud allpool.

· ROAD (Madalmaad). Projektis viidi kõik esialgsed tehnilised ja regulatiivsed tööd edukalt lõpule. Seega on see valmis lõpliku investeerimisotsuse vastuvõtmiseks. Hoolimata sellest, et projekt on 2012. aasta keskpaigast lõpliku investeerimisotsuse langetamiseks valmis, on süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise äriliste eeliste (s.o CO2 hinnaprognooside) halvenemine tekitanud rahastamises 130 miljoni eurose puudujäägi, mille tõttu on otsuse tegemine edasi lükatud. Lõpliku rahastamisotsuse tegemine oleneb rahastamisprobleemide lahendamisest. Käimas on läbirääkimised täiendavate investoritega. Otsuse tegemist eeldatakse 2013. aasta teises kuni kolmandas kvartalis. Ühendatud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise näidisprojekt peaks olema töös 2016. aastal.

· Don Valley (Ühendkuningriik). Ühendkuningriigi hiljutine otsus projekti mitte toetada on oluline tagasilöök. Pärast peamiste erasektori partnerite ja investoritega (sh Samsung, BOC) konsulteerimist on projekti elluviijad (2Co, National Grid Carbon) siiski otsustanud jätkata, kuid võimalik, et väiksema projektiga ja keskendudes kavandatud hinnavahede hüvitamise programmile, mille Ühendkuningriik esitas 29. novembril 2012. aastal energiaseaduse eelnõu osana. Komisjon arutab praegu abisaajatega ümberstruktureerimise kava. Kui komisjon kava heaks kiidab, siis võidakse lõplik rahastamisotsus langetada 2015. aastal.

· Porto Tolle (Itaalia) puhul on tekkinud tõsised viivitused põhielektrijaama keskkonnaloa tühistamise tõttu. Projekti elluviijad viivad mais 2013 lõpule projektieelse kavandamise uuringud. Jätkamine oleneb 2013. aasta teises kvartalis peamise vahe-eesmärgi saavutamisest: kas suudetakse märkimisväärselt vähendada lubade väljastamise ja rahastamise riske.

· Compostilla (Hispaania) katseetapp viiakse 2013. aastal edukalt lõpule, kuid sellel puuduvad näidisetapi jaoks vajalikud rahalised vahendid. Järgmise etapi eelduseks on, et Hispaania võtab vastu CO2 transpordikoridori planeerimise ja ehitamise õigusaktid.

· Belchatow (Poola). Projekt ei saanud NER300 raames rahalisi vahendeid ja sellel on tekkinud märkimisväärne puudujääk rahastamises. Lisaks sellele peab Poola veel süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise direktiivi üle võtma ning kehtestama CO2 transpordikoridori planeerimiseks ja ehitamiseks vajalikud õigusaktid. Selles olukorras otsustas projekti elluviija alustada märtsis 2013 projekti lõpetamist.

[1] Rahvusvaheline Energiaagentuur prognoosib oma 2012. aasta energiaülevaates, et 59 % nõudluse suurenemisest kaetakse fossiilkütustega, mille tulemusena on 2035. aastal nende osakaal energiaallikate jaotuses 75 %.

[2] Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2012. aasta energiaülevaate lk 23 ning Maailmapanga tellitud aruanne „Turn down the heat”, mis on kättesaadav järgmisel aadressil: http://www.worldbank.org/en/news/2012/11/18/new-report-examines-risks-of-degree-hotter-world-by-end-of-century

[3] Komisjon prognoosis asjakohase ülemaailmse tegevuse stsenaariumis, et 2030. aastal toimub 18 % fossiilkütustel põhinevast energiatootmisest süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamisega, mis näitab, kui oluline on see tehnoloogia tulevikus ülemaailmsel tasandil jätkusuutliku süsinikdioksiidi heitkoguste strateegia kasutusele võtmiseks ning et suuremahulise tutvustamistegevusega tuleb viivitamata alustada. Prognoosid on võetud järgmisest dokumendist: „Ulatuslik kliimakokkulepe – eesmärk Kopenhaagenis. Põhjalik taustteave ja analüüs. – 1. OSA”. Dokument on kättesaadav järgmisel aadressil:

http://ec.europa.eu/clima/policies/international/negotiations/future/docs/sec_2009_101_part1_en.pdf

[4] Vähese CO2-heitega majandusele on võimalik loomulikult üle minna suurema energiatõhususega, taastuvenergia ja süsinikuvabade energiaallikate kasutamise teel, kuid fossiilkütuste jätkuva või suureneva kasutamise korral on süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine ainsa võimaliku variandina ülioluline. Praegu pärineb ligikaudu 60 % ülemaailmsest primaarenergiast fossiilkütuste statsionaarsest kasutamisest. Muud CO2-heite vähendamise variandid energiasüsteemis on: suurem energiatõhusus, nõudluse juhtimine ja muud vähese CO2-heitega energiaallikad, näiteks taastuv- ja tuumaenergia.

[5] Üksikasjalik aruanne direktiivi ülevõtmise kohta avaldatakse 2013. aasta jooksul.

[6] Ühtegi süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekti ei valitud NER300 esimese projektikonkursi kutse raames välja.

[7] Süsinikdioksiidi20- kuni 30-eurose tonnihinna prognoosid ei osutunud siiski tõeseks, mis vähendas oluliselt saadaolevaid rahalisi vahendeid ning ka halvendas märkimisväärselt süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektide majandamist.

[8] Allikas: „EU energy in figures”, 2012. aasta käsiraamat, Euroopa Komisjon.

[9] Kolm suurimat maagaasi tootjat 2010. aastal on Ühendkuningriik 51,5, Madalmaad 63,5 ja Saksamaa 9,7 miljoni tonni naftaekvivalendiga. Venemaa ja Norra (22 % ja 19 % ELi gaasivarustusest) on kaks kõige suuremat ELile gaasi eksportijat.

[10] Analüüsides sama andmekomplekti ja võrreldes kivisöe tarbimist 2010. aasta esimese 5 kuu jooksul sama ajavahemikuga 2011. ja 2012. aastal, võib täheldada 7 % suurenemist 2011. aastal võrreldes 2010. aastaga ning täiendavat 6 % suurenemist 2012. aastal võrreldes 2011. aastaga. Pruunsöe (ligniidi) tarbimine suurenes samal ajavahemikul vastavalt 8 % ja 3 %.

[11] Allikas: komisjoni aruanne: CO2-turu olukord 2012. aastal

[12] Euroopas on siiski märkimisväärseid piirkondlikke erinevusi. Kuigi söe osakaal mõne liikmesriigi energiaallikate jaotuses (näiteks Rootsis, Prantsusmaal, Hispaanias ja Itaalias) jääb märgatavalt alla 20 %, toetuvad mõningad liikmesriigid, näiteks Poola (88 %), Kreeka (56 %), Tšehhi Vabariik (56 %), Taani (49 %), Bulgaaria (49 %), Saksamaa (42 %) ja Ühendkuningriik (28 %) suurel määral söele. Neil liikmesriikidel (v.a Taani) on samuti asjaomane kohalik kaevandustööstus.

[13] Sarnaselt söega on märkimisväärseid piirkondlikke erinevusi: mõningates liikmesriikides on gaasil elektritootmises määrav osa, näiteks Belgias (32 %), Iirimaal (57 %), Hispaanias (36 %), Itaalias (51 %), Lätis (36 %), Luksemburgis (62 %), Madalmaades (63 %), Ühendkuningriigis (44 %), samal ajal kui paljudes teistes liikmesriikides (Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Sloveenia, Rootsi, Prantsusmaa, Küpros ja Malta) on gaasi osatähtsus elektriallikate jaotuses alla 5 %.

[14] Baaskoormusega käitamine tähendab, et seda käitatakse enamiku (80 %) ajast, samal ajal kui võimsuse tasakaalustamine tähendab, et seda käitatakse märksa väiksemal osal (10–20 %) ajast.

[15]ELi keskkonnaõiguse (praegu kehtiv suurte põletusseadmete direktiiv, mis asendatakse uute jaamade puhul alates 2013. aastast ja olemasolevate jaamade puhul 2016. aastast tööstusheiteid käsitleva direktiiviga) alusel tuleb elektrijaamad sulgeda, kui need ei vasta nõutavatele miinimumstandarditele. Kõnealuste direktiividega sätestatakse miinimumstandardid heitkogustele (heitkoguste piirväärtused), millega nõutakse samal ajal kõnealuste piirväärtuste ja lubade muude kasutustingimuste määramisel parimate võimalike tehnikate kasutamist. Komisjon võtab regulaarselt vastu parimaid võimalikke tehnikaid käsitlevaid rakendusotsuseid tööstusheiteid käsitleva direktiivi reguleerimisalaga hõlmatud tegevuste kohta. Sellega on hõlmatud ka CO2 kogumine ja seepärast võetakse tulevikus kõnealuse tegevuse kohta vastu parima võimaliku tehnika otsuseid.

[16] „Prospective scenarios on energy efficiency and CO2 emissions in the EU iron & steel industry”, EUR 25543 EN, 2012; Moya ja Pardo, „Potential for improvements in energy efficiency and CO2 emission in the EU27 iron & steel industry”, Journal of cleaner production, 2013; „Energy efficiency and CO2 emissions in the cement industry”, EUR 24592 EN, 2010; Vatopoulos ja Tzimas, „CCS in cement manufacturing process”, Journal of Cleaner energy production, 32 (2012)251.

[17] Vt maailma teraseühenduse väljaandeid aadressil http://www.worldsteel.org

[18] Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv alternatiivkütuste infrastruktuuri kasutuselevõtu kohta, COM(2013)18 (final); Euroopa Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Puhas energia ja transport: alternatiivkütuste Euroopa strateegia”, COM(2013)17 (final)

[19] Rahvusvahelise Energiaagentuuri energiatehnoloogia väljavaated (2012).

[20] Allikas: jaotis 7.3, Carbon Dioxide Capture and Storage, IPCC, 2005 – Bert Metz, Ogunlade Davidson, Heleen de Coninck, Manuela Loos ja Leo Meyer (toimetajad).

[21] Allikas: jaotis 5.3.2, Carbon Dioxide Capture and Storage, IPCC, 2005 – Bert Metz, Ogunlade Davidson, Heleen de Coninck, Manuela Loos ja Leo Meyer (toimetajad).

[22] http://www.eea.europa.eu/publications/late-lessons-2/late-lessons-2-full-report

[23] Teadusuuringute Ühiskeskuse uuringu (milles hinnati CO2 fossiilkütuste taaskasutamise suurendamise võimalusi Põhjameres) tulemusena leiti, et kuigi protsess võib Euroopa naftatootmist märkimisväärselt suurendada ja seega parandada energiavarustusega kindlustatust, on CO2 heitkoguste vähendamise mõju piiratud nende CO2 allikatega, mis asuvad naftaväljade läheduses. Peamine tõke Euroopas rakendamisele on seotud avameretegevuse suured kulud, sh muudatused, mis tuleb olemasolevasse taristusse teha, ja ebasoodne geoloogia.

[24] Allikas: ZERO süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekti andmebaas; ülemaailmselt süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemi arendamise ning kasutuselevõtu jälgimine:

http://www.zeroco2.no/projects ja ülemaailmne süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise instituut, The Global Status of CCS: 2012 „An overview of large-scale integrated CCS projects”: http://www.globalccsinstitute.com/publications/global-status-ccs-2012/online/47981

[25] 2012. aasta energiaülevaade, Rahvusvaheline Energiaagentuur 2012; „Cost and Performance of Carbon Dioxide Capture from Power Generation”, Rahvusvahelise Energiaagentuuri töödokument, 2011. aasta väljaanne, mis on kättesaadav järgmisel aadressil: http://www.iea.org/publications/freepublications/publication/costperf_ccs_powergen-1.pdf, ning „A policy strategy for carbon capture and storage”, Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2012. aasta teabedokument.

[26] Sel juhul eeldatakse baaskoormusel töötavat peenestatud sütt kasutavat jaama. Hind Ameerika dollarites on 55 dollarit. Vahetuskursina on kasutatud suhet: 1 dollar vastab 1,298 eurole. Hinnang 55 Ameerika dollarit tonni kohta on kooskõlas fossiilkütust kasutavate nullemissiooniga elektrijaamade tehnoloogiaplatvormi prognoosidega, milleks oli vahemik 30 kuni 40 eurot CO2 tonni kohta välditud kulusid. Maagaasi süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise hind peaks olema ligikaudu 90 eurot CO2 tonni kohta.

[27] Allikas: Teadusuuringute Ühiskeskus, „The cost of CCS”, EUR 24125 EN, 2009.

[28] Maks on 0,47 Norra krooni naftaliitri ja gaasi standardkuupmeetri kohta.

[29] IPCC, 2005 – Bert Metz, Ogunlade Davidson, Heleen de Coninck, Manuela Loos ja Leo Meyer (toimetajad) – Cambridge University Press, Ühendkuningriik, lk 431. Kättesaadav järgmisel aadressil:

http://www.ipcc.ch/publications_and_data/publications_and_data_reports.shtml

[30] Süsinikdioksiidi kogumiseks ja säilitamiseks valmisolek tähendab, et jaama on võimalik hiljem süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemi kasutamiseks moderniseerida.

[31] Ameerika Ühendriikide puhta õhu seadusega kohustatakse uusi söeelektrijaamu olema süsinikdioksiidi kogumiseks ja säilitamiseks kasutusvalmid (vt ka tekstikasti 1), kuna heitenormi võib täita 30 aasta jooksul. Kavandatud eeskiri on kättesaadav järgmisel aadressil: http://www.gpo.gov/fdsys/pkg/FR-2012-04-13/pdf/2012-7820.pdf

[32] Selle sättega on muudetud suurte põletusseadmete direktiivi ja see on praegu sätestatud tööstusheiteid käsitleva direktiivi artiklina 36.

[33] CO2 kogumise, transpordi ja säilitamise integreeritud täielik ahel moodustab tööstusrakenduste puhul üle 250 MWe või vähemalt 500 kt CO2 aastas.

[34] Kõik 8 on sama suured või suuremad kui samalaadne 250 MW gaasienergia süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekt ning 3 on suuremad kui samalaadne 250 MW söeenergia süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekt.

[35] Täpsemad andmed ELi Euroopa majanduse energeetikakava raames rahastatud 6 näidisprojekti olukorra kohta vt II lisast.

[36] Kättesaadav järgmisel aadressil: http://ec.europa.eu/clima/news/docs/draft_award_decision_ner300_first_call_en.pdf

[37] Komisjoni talituste töödokument „NER300 - Moving towards a low carbon economy and boosting innovation, growth and employment across the EU”

[38] Programmiga NER300 pakutakse süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise jaamade investeeringute ja käitamisega seotud lisakuludest 50 % katmist. Ülejäänu tuleks katta kas erasektori või riigi vahenditest.

[39] Kättesaadav järgmisel aadressil: http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/ebs/ebs_364_en.pdf

[40] Rohkem teavet on järgmisel aadressil: http://www.geology.cz/geocapacity

[41] CO2 kogumise, transpordi ja säilitamise integreeritud täielik ahel moodustab tööstusrakenduste puhul üle 250 MWe või vähemalt 500 kt CO2 aastas.

42 Vt ka süsinikuturu toimimist käsitleva talituste töödokumendi punkt 4.3.

[43] Pikaajalised süsinikdioksiidihinnad jäävad 38 % vastajate jaoks määravaks teguriks ja täiendava 55 % vastajate jaoks mõjutavaks teguriks. Siiski on 2012. aasta uuringus esimest korda pärast 2009. aastat nende vastanute osakaal, kes süsinikdioksiidihindu üldse arvesse ei võtnud, peaaegu kahekordistunud, jõudes 7 %-ni. Thomson Reuters Point Carbon, „Carbon 2012”, 21. märts 2012, http://www.pointcarbon.com/news/1.1804940.

[44] Ei eeldata, et kõnealused süsinikdioksiidihinna tasemed lähitulevikus saavutatakse ja seega ei ole tõenäoline, et tööstusharu teeb kohased investeeringud süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projektidesse ainult süsinikdioksiidihinna alusel. Seda kinnitab veelgi selge poliitilise raamistiku ja stiimulite puudumine riiklikul tasandil, selle muudab problemaatilisemaks avalikkuse vastuseis, kui negatiivsete väljavaadete muutmiseks Euroopa ja liikmesriigi tasandil meetmeid ei võeta.

[45] Rahvusvaheline Energiaagentuur (2012), „A Policy Strategy for Carbon Capture and Storage”.

[46] Vt näiteks http://ec.europa.eu/clima/policies/lowcarbon/ccs/docs/impacts_en.pdf

[47] Rahvusvahelise Energiaagentuuri 2012. aasta energiaülevaates prognoositakse, et fossiilkütused moodustavad praegu 80 % ülemaailmsest energiakasutusest ning 2035. aastal moodustavad need uue poliitilise stsenaariumi alusel 75 % energiakasutusest.

[48] Võttes arvesse koosmõju Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega, nagu on sätestatud ühises strateegilises raamistikus, mis on lisatud komisjoni ettepanekule struktuuri- ja investeerimisfondide vahendite ühissätete määruse kohta.

[49] Allikas: ZERO süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise projekti andmebaas; ülemaailmselt süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise süsteemi arendamise ning kasutuselevõtu jälgimine http://www.zeroco2.no/projects ja

Ülemaailmne süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise instituut, The Global Status of CCS: 2012, 2.1. „An overview of large-scale integrated CCS projects”: http://www.globalccsinstitute.com/publications/global-status-ccs-2012/online/47981