Selleks et kaotada sisepiiridel kontroll, tuleb Schengeni süsteem stabiliseerida kaitsemehhanismide abil. Kui seda ei tehta, kaotaksid inimesed piiriülesest vabast liikumisest tulenevad olulised eelised, ühtlasi mõjutaks see märgatavalt ELi majandust tervikuna, kahjustades ühtset turgu. Komisjon on hinnanud, et majanduslikust seisukohast põhjustaks täies ulatuses piirikontrolli taastamine inimeste liikumise kontrollimiseks Schengeni alal ELi majanduse jaoks otseseid kulusid 5 kuni 18 miljardit eurot aastas. Need kulud oleksid suuremad teatavate osaliste ja piirkondade jaoks, kuid mõjutaksid tahes-tahtmata ELi majandust tervikuna.

ELis sisepiiridel püsiva kontrolli taastamine ei lahendaks rändekriisiga seotud probleeme, küll aga oleks sellel oluline majanduslik, poliitiline ja sotsiaalne mõju nii ELi kui ka üksikute liikmesriikide jaoks. See võib ohtu seada ka politsei- ja õiguskoostöö, millest on saanud üks peamisi Schengeni süsteemi lisaväärtuse komponente.

Praegune kriis on esile toonud ka piirihalduse ja sellega seotud valdkondade vahelised tihedad struktuurilised seosed. Sisepiiridel piirikontrolli puudumine peaks käima käsikäes sellise varjupaiga, sisserände ja välispiiril teostatava kontrolli valdkonnas liikmesriikidevahelisel solidaarsusel põhineva ühise poliitika kujundamisega, mis on õiglane kolmandate riikide kodanike suhtes. Seepärast on äärmiselt oluline, et saavutataks Euroopa piiri- ja rannikuvalve suhtes kokkulepe ja see võetaks õiguslikult vastu hiljemalt juuniks, et valvega saaks alustada suvel. Nii on võimalik tagada, et Euroopa Liit saab täita oma osa välispiiri kaitsmisel. Lisaks piirikontrollile tuleb lahendada laiemaid probleeme, et luua usaldus, mis on vajalik, et taastada Schengeni ala toimimine täies ulatuses, nagu kirjas komisjoni 10. veebruari teatises. Selleks tuleb eelkõige oluliselt vähendada Kreekasse saabuvaid ebaseaduslikke rändevooge, kasutades selleks koostööd Türgiga, et rakendada täies ulatuses ühtset tegevuskava, ja NATO toetust. Dublini määruse täielik kohaldamine tuleb järk-järgult taastada, sh Kreekas, nagu soovitatud komisjoni 10. veebruari soovituses. Samal ajal tuleb tulevikku silmas pidades määruse sätteid parandada, lähtudes solidaarsusest ja koormuse õiglasest jaotusest liikmesriikide vahel. 2015. aasta septembrist kasutusele võetud hädaolukorras ümberpaigutamise kavad peavad andma konkreetseid tulemusi ehk Kreekast tuleb nende raames ümber paigutada märkimisväärsel arvul inimesi. Isikud, kellel ei ole õigust jääda Euroopa Liitu, tuleb tagasi saata.

Selleks et taastada Schengeni süsteemi piirihalduses normaalne olukord, on vaja tegutseda kolmel suunal. Esiteks tuleb kõrvaldada olulised puudused, mis on kindlaks tehtud välispiiri haldamisel Kreekas. Kreekale peaksid siin abiks olema nii liikmesriigid, ELi asutused kui ka komisjon. Teiseks tuleks teha lõpp kontrollita edasiliikumist võimaldavale lähenemisviisile. Liikmesriigid peavad täitma oma kohustusi ja järgima ELi õigust ja seda nii selles osas, mis puudutab juurdepääsu tagamist varjupaigamenetlusele neile isikutele, kes taotlevad varjupaika, kui ka selliste isikute mittelubamist üle piiri, kes sisenemistingimustele ei vasta. ELi õiguse kohaselt ei ole varjupaigataotlejail õigust valida neile kaitset pakkuvat liikmesriiki. Kolmandaks tuleb asendada praegune killustatud olukord, kus piirikontrollide taaskehtestamine toimub ühepoolsete otsustega, kooskõlastatud lähenemisviisiga ajutisele piirikontrollile, et kaotada sisepiirikontrollid nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt 2016. aasta detsembriks. Schengeni piirieeskirjadega on selline kooskõlastatud lähenemisviis sõnaselgelt ette nähtud.

Ometi on viimastel kuudel selle alustalasid raputanud pagulaskriisi probleem, mis on ulatuslikuim, mida nähtud pärast teist maailmasõda. Konfliktid ja kriis Süürias ning selle lähipiirkonnas on viinud selleni, et Euroopa Liitu saabub rekordarv pagulasi ja rändajaid. See on omakorda toonud välja olulised puudused liidu välispiiri teatud lõikudes ning toonud kaasa olukorra, kus mõned liikmesriigid on hakanud kasutama kontrollita edasiliikumist võimaldavat lähenemisviisi. Selle tagajärjel on tekkinud Lääne-Balkani riikide rändetee, mispidi rändajad liiguvad kiiresti põhja. Mitu liikmesriiki on sellele reageerinud sisepiiridel ajutise kontrolli taaskehtestamisega, mis omakorda seab kahtluse alla vaba liikumist võimaldava Schengeni ala nõuetekohase toimimise ning sellest tuleneva kasu Euroopa kodanikele ja Euroopa majandusele. Seepärast on sisepiirikontrollideta Schengeni ala taastamine keskse tähtsusega Euroopa Liidu jaoks tervikuna.

Schengeni ala on Euroopa integratsiooni üks olulisim saavutus. Sellise sisepiirideta ala loomisest, kus inimesed ja kaubad saavad vabalt liikuda, on olnud ühtmoodi kasu nii Euroopa kodanikele kui ka ettevõtetele. Schengeni süsteem on üks peamistest vahenditest, mille kaudu Euroopa kodanikud saavad teostada oma vabadusi ning siseturg õitseda ja areneda.

ELis vabalt liikuvate kaupade väärtus on praegu üle 2 800 miljardi euro ja kogus 1 700 miljonit tonni. Piirikontrollide mõju oleks kõige rohkem ja kiiremini tuntav maanteeveosektoris, kus otsesed lisakulud oleksid igal aastal 1,7 kuni 7,5 miljardit eurot. Selliste liikmesriikide jaoks nagu Poola, Madalmaad või Saksamaa suureneksid kaupade maanteetranspordi kulud üle 500 miljoni euro, samas kui teiste riikide nagu Hispaania või Tšehhi Vabariigi ettevõtted peaksid kandma täiendavaid kulusid rohkem kui 200 miljoni euro ulatuses. Nende kulude mõju on eriti ränk neile sektoritele, kus kasumimarginaalid on väikesed ja/või kus transpordikulude osakaal on suur. Eriti suur mõju võib olla põllumajandussektorile ja keemiatööstusele, kuid ka tooraine transpordile. Keskpikas perspektiivis võivad transpordikulud, mis kasvavad põhjendamatult piirikontrolli põhjustatud viivituste tõttu, kahjustada ELi väärtusahelate tõhusat arendamist ja ELi majanduse konkurentsivõimet tervikuna.

Iga päev käib ELis piiriüleselt tööl 1,7 miljonit inimest. Piirikontrollid läheksid piiriülestele töötajatele ja teistele reisijatele, kus nad töötavad, kaotatud ajana maksma 1,3 kuni 5,2 miljardit eurot. Veelgi enam, pikad ooteajad piiril heidutaksid inimesi otsimast piiriüleselt tööd, mistõttu väheneb võimalike töötajate arv. Keskpikas perspektiivis vähendaks see teatavate piirkondade majanduslikku tõhusust.

Komisjoni hinnangute kohaselt võib EL kaotada vähemalt 13 miljonit turisti veedetud ööd, kui Schengeni-sisene reisimine väheneb tülikate piirikontrollide tõttu. Turismisektori jaoks tähendab see kokku 1,2 miljardi euro suurust kaotust. Kui piirikontrollidega kaasneb ka ELi ühise viisapoliitika killustumine, võib mõju turismitööstusele mitmekordistuda (10–20 miljardit eurot). Kui reisikorraldajad hakkavad minimeerima nende riikide arvu, mida külastavad tulutoovad kaugturistid (nt Aasiast), kannataksid selle all kõige rohkem just kõige populaarsemad ELi turismisihtkohad.

Lõpuks peaksid valitsused kandma piirkontrollide tagamiseks vajaliku täiendava personali eest halduskulusid 0,6 kuni 5,8 miljardi euro ulatuses. Investeeringud vajalikku taristusse kasvataksid kulusid veel mitme miljardi võrra.

Eespool loetletud kulud on peamiselt seotud vaid piirikontrollidest tuleneva otsese esmase mõjuga. Keskpikas perspektiivis võivad kaudsed kulud osutuda oluliselt suuremaks ja nendega võib kaasneda enneolematu mõju ühendusesisesele kaubandusele, investeeringutele ja liikuvusele.

Kodanike jaoks oleks ELis piirikontrollide taastamisel oluline negatiivne mõju nende vabadusele reisida. Just viimast peetakse aga üheks hinnatuimaks ELi saavutuseks. See võiks nullida ühe Euroopa integratsiooni olulisima saavutuse ja teha lõpu ühise Euroopa ruumi ülesehitamisele.

3.Välispiiride kaitse tagamine

Enneolematu rände- ja pagulaskriis on tekitanud mitmes liikmesriigis keerulise olukorra välispiiri tõhusa kontrolli tagamisel vastavalt Schengeni acquis'le ning saabuvate rändajate vastuvõtmisel ja nendega tegelemisel. Eeskätt riigi geograafilisest asendist tulenevalt mõjutavad need suundumused just Kreekat, kuna rändevood on nihkunud ja selle tagajärjel on Egeuse meri ebaseaduslikule sisserändele kõige enam avatud piirkond. 2015. aastal sisenes just välispiiri selle lõigu kaudu ebaseaduslikult Schengeni alale üle 868 000 inimese. Massiline sisseränne on sellise ulatusega, mis paneks tõsise surve alla välispiirikontrolli mis tahes liikmesriigis. Kuid see tähendab seda, et viivitamata tuleb kõrvaldada puudused, mis valitsevad praegu välispiiri kaitsmisel Kreeka poolt ja Kreekas. See on eelkõige Kreeka, kuid lõppkokkuvõttes kogu liidu kohustus. Kreeka välispiir on ka iga Schengeni liikmesriigi välispiir. Tugeva piirikontrolli taastamine Kreekas on möödapääsmatu samm, mis tuleb astuda, et stabiliseerida varjupaiga-, rände- ja piiripoliitika Kreekas, sh selleks, et tuua Kreeka tagasi Dublini süsteemi.

Liidu välispiiride kaitse praeguses korralduses on jooksva kriisi käigus ilmnenud struktuursed puudused. Nende kõrvaldamiseks tegi komisjon 2015. aasta detsembris ambitsioonika ettepaneku luua Euroopa piiri- ja rannikuvalve. On äärmiselt oluline, et kaasseadusandjad, Euroopa Parlament ja nõukogu, võtavad ettepaneku määruse kohta vastu viivitamata, kuid kõige hiljem juunis, et valve saaks hakata toimima suvel, tagamaks välispiiri kaitse kõrge taseme. Selleks:

peaksid liikmesriigid alustama nüüd ressursside koondamiseks vajalike ettevalmistustega;