[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 5.3.2009

KOM(2009) 107 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

milles käsitletakse ühenduse seisukoha kehtestamist Vahemere üldises kalanduskomisjonis (GFCM)

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Vastavalt Euroopa Liidu asutamislepingu artikli 300 lõike 2 teisele lõigule, kus rahvusvaheliste lepingutega loodud organeid kutsutakse üles võtma vastu õiguslike tagajärgedega otsuseid (välja arvatud otsused, mis täiendavad või muudavad lepingu institutsioonilist raamistikku), kehtestab nõukogu komisjoni ettepanekul ühenduse seisukoha kõnealuste otsuste suhtes.

Silmas pidades kõnealust kohustust ja järgides sarnast ettepanekut, milles käsitletakse ühenduse seisukoha kehtestamist ICCATis (nõukogu 11. novembri 2008. aasta otsus, milles käsitletakse ühenduse seisukoha kehtestamist Rahvusvahelises Atlandi Tuunikaitse Komisjonis (ICCAT), dok 148683/08, PECH 278 RESTREINT), teeb Euroopa Komisjon ettepaneku vastu võtta käesolev otsus, milles käsitletakse Vahemere üldist kalanduskomisjoni (GFCM).

Lisatud ettepaneku eesmärk on kehtestada ühenduse seisukoht GFCMis, kui kõnealust organit kutsutakse üles võtma vastu ühenduse suhtes õiguslikke tagajärgi omavaid soovitusi, nagu on sätestatud käesolevale dokumendile lisatud nõukogu otsuse eelnõus.

EÜ asutamislepinguga komisjonile antud volituste kohaselt esindab Euroopa Komisjon ühenduse huve piirkondlikes kalandusorganisatsioonides. Sellest tulenevalt peab Euroopa Komisjon ühenduse nimel ka läbirääkimisi, võtab sõna ja hääletab. GFCMi puhul hõlmab kõnealune pädevus eelkõige kalavarude majandamise, õigusaktide järgimise ja eelarvega seotud küsimusi. Komisjon tagab ka ühenduse aktiivse osalemise lepinguosaliste kohtumistel.

GFCMi lepinguosaliste hulka kuuluvad ka liikmesriigid. GFCMi tegevus võib hõlmata nii jagatud pädevusega kui ka liikmesriikide pädevusse kuuluvaid küsimusi. Varasemate kogemuste põhjal on siiski ülimalt soovitav ja ühenduse huvidele vastav jõuda võimaluse korral ühisele seisukohale.

Euroopa Komisjon ja liikmesriigid esitavad GFCMi nõudmisel kogu olemasoleva statistilise, teadusliku ja muu vajaliku teabe ning tagavad teadlaste osalemise teaduskohtumistel.

Nõukogu kehtestab ühenduse seisukoha GFCMi aastakoosolekuteks, kus kõnealust organit kutsutakse üles võtma õiguslike tagajärgedega otsuseid vastavalt artikli 300 lõike 2 teisele lõigule.

Ühenduse seisukohad põhinevad värskeimatel olemasolevatel statistilistel, bioloogilistel ja muudel RFMO teaduskomitee poolt edastatud teaduslikel andmetel, kaasa arvatud teave ja soovitused, mis käsitlevad asjaomaste kalaliikide bioloogia ja populatsiooni dünaamikat, kalavarude seisundit, kalapüügi mõju kalavarudele ning nende kaitse ja majandamise meetmeid.

Eelöeldut silmas pidades teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu kiidaks Euroopa Ühenduse nimel heaks käesolevale dokumendile lisatud volitused osalemiseks Euroopa Ühenduse nimel GFCMi aastakoosolekutel, kus võetakse vastu õiguslike tagajärgedega otsuseid, välja arvatud otsused, mis täiendavad või muudavad GFCMi asutamislepingu institutsioonilist raamistikku.

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

milles käsitletakse ühenduse seisukoha kehtestamist Vahemere üldises kalanduskomisjonis (GFCM)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37 koostoimes artikli 300 lõike 2 teise lõiguga,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

ning arvestades järgmist:

(1) Asutamislepingu artiklis 33 koostoimes artikliga 32 on sätestatud, et ühise kalanduspoliitika üks eesmärke on tagada varude kättesaadavus. Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta on sätestatud, et ühendus kohaldab vee-elusressursside kaitseks ja säilitamiseks kavandatud meetmete võtmisel ettevaatusprintsiipi, et sätestada kõnealuste varude säästev kasutamine ning võimalikult vähendada kalandustegevuse mõju mere ökosüsteemidele. Määruses on sätestatud ka ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi järkjärguline rakendamine kalamajanduses ning tõhusa kalandustegevuse toetamine majanduslikult elujõulises ja konkurentsivõimelises kalandussektoris, pakkudes rahuldavat elatustaset nendele, kes sõltuvad kalandustegevusest, ning võttes arvesse tarbijate huve.

(2) Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) lepinguosalised on nii Euroopa Ühendus kui ka Bulgaaria, Küpros, Prantsusmaa, Kreeka, Itaalia, Malta, Rumeenia, Sloveenia ja Hispaania. GFCM võib teaduslike tõendite alusel anda siduvaid soovitusi, et säilitada Vahemere ja Musta mere vee-elusressursside populatsiooni tasemel, mis võimaldab maksimaalset säästvat püüki toiduks ja muul otstarbel.

(3) Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 300 lõike 2 teisele lõigule tuleb nõukogul selleks, et kehtestada ühenduse seisukoht piirkondlike kalanduskokkulepetega loodud organites, mis peavad vastu võtma õiguslike tagajärgedega otsuseid, kuid mitte lepingu institutsioonilist raamistikku täiendavaid või muutvaid otsuseid, komisjoni ettepaneku põhjal vastu võtta kvalifitseeritud häälteenamusega otsus,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Ühenduse seisukoht, mis kehtestatakse Vahemere üldises kalanduskomisjonis (GFCM), kui kõnealune komisjon peab vastu võtma õiguslike tagajärgedega otsuseid, on sätestatud käesoleva otsuse lisas.

Artikkel 2

Nõukogu annab otsusele hinnangu ja vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal vajaduse korral läbi hiljemalt Vahemere üldise kalanduskomisjoni 2014. aasta aastakoosolekuks.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

LISA

Ühenduse seisukoht GFCMis

1. PÕHIMÕTTED

Euroopa Ühendus teeb GFCMi raames järgmist:

a) tegutseb kooskõlas ühenduse poolt ühise kalanduspoliitika raames seatud eesmärkidega, kohaldades eelkõige ettevaatusprintsiipi, et tagada vee-elusressursside säästev kasutamine GFCMi konventsioonialal, edendada ökosüsteemil põhineva lähenemisviisi järkjärgulist rakendamist kalamajanduses ja võimalikult vähendada kalanduse mõju mere ökosüsteemidele, ning edendades tõhusa kalapüügi toetamist majanduslikult elujõulises ja konkurentsivõimelises kalandussektoris, pakkudes rahuldavat elatustaset nendele, kes sõltuvad kalandustegevusest, ning võttes arvesse tarbijate huve;

b) tagab, et GFCMi soovitused on kooskõlas GFCMi konventsiooni eesmärkidega;

c) tagab, et GFCMi soovitused on kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige ÜRO mereõiguse konventsiooniga, ÜRO piirialade kalavarude ja siirdekalade kaitset ja majandamist käsitleva kokkuleppega ja kokkuleppega edendada avamere kalalaevade vastavust rahvusvahelistele kaitse- ja majandamismeetmetele;

d) edendab kooskõla teiste piirkondlike kalandusorganisatsioonide võetud meetmetega;

e) taotleb koostoimet ühenduse poliitikaga, mis moodustab osa kahepoolsetest kalandusalastest suhetest kolmandate riikidega, ja kooskõla ühenduse välispoliitikaga;

f) tagab ühenduse rahvusvaheliste kohustuste järgimise.

2. SUUNAD

Euroopa Komisjon püüab vajaduse korral toetada järgmiste meetmete võtmist GFMi poolt:

a) kalavarude kaitse- ja majandamismeetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel soovitustel. Vajaduse korral kaalutakse erimeetmete võtmist ülepüügi all kannatavate kalavarude kaitseks, et vältida kalandustegevuse hoogustumist.

b) pikaajalised kalavarude taastamise või säästva kasutamise kavad, mille eesmärk on tagada kalandustegevuse järkjärguline stabiliseerimine jätkusuutlikes piires, ilma et see piiraks vajadusel erakorraliste meetmete võtmist ettenägematus olukorras;

c) meetmed, millega tagatakse püügikoormuse ja kalapüügivõimaluste samaulatuslikkus. Ülepüütud kalavarusid kasutavates püügipiirkondades tuleb lahendada laevastiku liigse püügivõimsusega seotud küsimused, julgustades kolmandaid riike tegema samasuguseid jõupingutusi, kui ühendus;

d) tehnilised meetmed, näiteks alammõõtu, võrgusilma ja õngekonksu suurust, püügivahendite mõõtmeid ja montaaži, keelupiirkondi ja -aegu ning merekaitsealasid käsitlevad meetmed, mis põhinevad parimatel olemasolevatel teaduslikel nõuannetel;

e) seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed, mille eesmärk on tagada nõuetekohane kontroll kalandustegevuse, laevastiku püügivõimsuse ja sadamariigi meetmete rakendamise üle, tugevdada kooskõla GFCMi eeskirjadega ja tõhustada ühtlustamist IUU tegevust käsitlevate ühenduse õigusaktidega;

f) tõhusad kaubandusmeetmed GFCMi varude kaitse tagamiseks;

g) GFCMi institutsionaalne kaasajastamine.