ET    ET ET 
ET    ET  EUROOPA KOMISJON 
Brüssel 8.3.2011 
SEK(2011) 280 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
  
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE  
 
Lisatud dokumendile 
  
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAM ENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA 
MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMI TEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 
  
Euroopa energiatõhususe kava 2011  
 
  
SEK(2011) 277 lõplik SEK(2011) 275 lõplik SEK(2011) 276 lõplik SEK(2011) 278 lõplik SEK(2011) 279 lõplik 
KOM(2011) 109 lõplik 
ET 2   ET Kulutõhusate1 energiasäästumeetmete kohaldamine aitaks Euroopal vähendada 2020. aastaks 
ELi primaarenergia tarbimist 20% võrra. Sell e algatuse abil saaks muuta ELi majanduse 
konkurentsivõimelisemaks ning luua uusi töökoh ti ja ettevõtlusvõimalusi. ELi elanikud 
hakkaksid maksma väiksemaid energiaarveid ja madala kütteostuvõimega leibkondade hulk 
väheneks. Energiatõhususe all mõeldakse ka otst arbekamat energiaressursside kasutamist ja 
väiksemat sõltuvust energia impordist. Piir atum energiakasutus tekitab ka vähem 
süsinikdioksiidi ja muid kahjulikke heiteid ni ng toob kaasa väiksema mõju ökosüsteemile ja 
parema elukvaliteedi inimestele. Energiatõhusus ja energiasääst toovad kasu nii ELi majandusele tervikuna, liikmesriikidele, äriettevõtetele kui ka eraisikutele. 
1. M
ILLES PROBLEEM SEISNEB ? 
2007. aasta kevadel toimunud Ülemkogul rõhutasid riigipead ja valitsusjuhid „vajadust 
suurendada energiatõhusust, et saavutada eesmärk vähendada  ELi energiatarbimist 20% 
võrreldes 2020. aasta prognoosiga”2.  
Vaatamata sellele ei ole EL veel valmis  sellist kulutõhusat energias äästu täielikult ellu viima. 
Energiatõhususe stsenaariumis PRIMES 2009 on näha, et energianõudluse pidev suurenemine 
on küll peatunud, kuid tarbimise vähenemise nä itaja on võrreldes varasemate prognoosidega 
2020. aastal siiski ainult 9%. S eega kui EL ei kahekordista oma energiatõhususealaseid 
pingutusi, jääb 20% eesmärk saavutamata, sa muti jääb saamata sellega seotud majandus-, 
ühiskonna- ja keskkonnaalane kasu.  
Väheste edusammude põhjusena võib esile tuua  turutõrked (ebapiisavad hinnasignaalid, 
vastuolulised stiimulid, ebaühtlane teave, puudu vad või mittetäielikud turud ja suured algsed 
kulud) ning regulatiivsed ebaõnnestumised (tervikliku tegevusraamistiku puudumine, 
ebapiisav jõustamine ja ambitsioonide mada l tase). Teine probleem on bumerangiefekt, 
millega on ELi tasandil keeruline hakkama saad a, kuna see sõltub üksikisikute otsustest ja 
vabast tahtest. 
2. PRAEGUSEST POLIITIKAST EI PIISA  
Selleks et tulla toime eespool osutatud piirangutega ja saad a energiatõhususest kasu, on ELi 
ja liikmesriikide tasandil võetud vastu mitmeid tegevussuundi .  
2006. aasta energiatõhususe tegevuskavas nähti ELi tasandil  ette 85 meedet sisaldav terviklik 
tegevusraamistik, tänu millele võeti vastu üle 20 õigusalase meetme ja hulk pehme õiguse algatusi. Energiatõhususe tegevuskava hindamine  näitas, et suur osa meetmetest on juba 
lõpule viidud või alles rakendamisel. Energiatõh ususe tegevuskava täitis oma eesmärgi aidata 
oluliselt kaasa ambitsioonika te tegevussuundade vastuvõtmisele ELi, liikmesriikide ja 
piirkondlikul tasandil. Samas ei olnud en ergiatõhususe tegevuskava mõeldud täieliku 
energiasäästupotentsiaali saavutamiseks ning se etõttu tulebki tegevuskava ajakohastada. 
                                                
 
1 Nt Fraunhofer ISI ja  al. 2009: Uuring energiasäästupotentsiaali kohta ELi liikmesriikides, 
kandidaatriikides ja EMP riikides; Energiatõhususe tegevuskava: vt mõjuhinnang SEK (2006) 1174; Lechtenböhmer and Thomas, Wuppertal Institute. 2005: The mid-term potential for demand-side energy 
efficiency in the EU (ELis nõudlusega seotud en ergiatõhususe potentsiaal keskpikas perspektiivis) 
2 7224/1/07 REV 1. 
ET 3   ET Ka liikmesriikides on mitmeid tegevussuundi vastu võet ud, kuid neist üksi ei piisa, et 
mahajäämust ületada. Esimesed riiklikud ener giatõhususe tegevuskavad, mis energiateenuste 
direktiivi kohaselt koostati, andsid hea ülevaate paljudest tegevussuundadest, mida 
liikmesriigid olid oma energiatõhususe ja -sääs tu potentsiaali elluviimiseks välja töötanud3. 
Komisjoni hinnangus liikmesriikide energiatõh ususe tegevuskavade kohta selgus, milliseid 
edusamme on iga liikmesriik teinud. Hinnangu kokkuvõte oli, et v aatamata sellele,  et mitmed 
riiklikud energiatõhususe tegevuskavad sisaldasid  ühtseid ja terviklikke strateegiaid nii 
keskmise tähtajaga kui üldises plaanis, oli teiste puhul kasutatud poolikut lähenemist ja 
energiameetmete lünklikku käsitlemist.  
3. ELI OLULINE OSA  
ELi õigus võtta energiatõhususe ja -säästuga seotud meetmeid on sätestatud Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artikli 194 lõikes 1. Suurem va stutus jääb küll liikmesriikide kanda, kuid 
ELil on õigus sätestatu kohase lt tegutseda, kuna energiatõhus usel ja -säästul on oluline 
osa nende eesmärkide saavutamisel, mis EL  on endale seoses kliimamuutuste, 
energiavarustuskindluse, konkurentsi võime ja keskkonna kaitsega seadnud . Osutatud 
eesmärkide saavutamiseks on vaja kooskõlastatud tegutsemist ning ühtset energiatõhususe ja -
säästu poliitikat. Seetõttu peab EL tegutsema mitmel tasandil: 
– sätestama miinimumnõuded valdkondades, ku s võib tekkida siseturu moonutamise oht 
juhul, kui liikmesriik hakkab rakend ama individuaalseid meetmeid;  
– kehtestama ühtsete ja ükstei st tugevdavate mehhanismide ühise raamistiku, jättes samas 
liikmesriikidele õiguse kehtestada läbipaistv al ja võrreldaval v iisil konkreetsed tasemed, 
millele jõuda;  
– looma platvormi parimate kogemuste vahetamiseks ja suutlikkuse arendamise 
edendamiseks;  
– kasutama energiatõhususe edendamiseks ELi vahendeid, nt liidupoolset rahastamist ja 
integreerimist muude poliitikavaldkondadega.  
– edendama rahvusvahelisel tasandil kuvandit EList  kui selle valdkonna pioneerist, nii et see 
tooks kasu ka ELi ettevõtetele.  
4. PEAMISED POLIITIKAEESMÄRGID  
Energiatõhususe rohelise raamatu4 kohaselt on ELi poliitika peamine eesmärk, nii nagu selle 
on sõnastanud ELi juhtfiguurid, su urendada ELi energiatõhusust ja saavutada võrreldes 2020. 
aasta prognoosidega ELi energiatarbimises 20% suurune energiasääst. Kõnealune eesmärk on 
vastavuses ELi üldise energiapoliitikaga. S uurem energiatõhusus on läbiv joon uues Euroopa 
energiastrateegias 20205. 
                                                 
3 Algselt tuli liikmesriikide energiatõhususe tegevuskav ad esitada 2007. aasta keskel, kuid paljud jäid 
selle esitamisega hiljaks ja tähtaeg lükati edasi 2008. aasta keskele. 
4 KOM(2005) 265. Primaarenergia sääst suurusjärgus kuni 370 miljoni tonni naftaekvivalenti (Mtoe) 
võrreldes primaarenergia tarbimise prognoositud ta semega. Et võtta arvesse kaht uut liikmesriiki, 
ajakohastati taset 2007. aastal.  
5 KOM(2010) 639 (lõplik). 
ET 4   ET Üldisemas plaanis aitab energiatõhusus teha ul atuslikumaid algatusi kliimamuutuste poliitika 
eesmärkide saavutamiseks, samuti aitab see kaasa majanduse elavdamisele ning arukale, jätkusuutlikule ja kaasavale majanduskasvule, nagu on rõhu tatud dokumendis „Euroopa 2020. 
Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”
6.  
5. ANALÜÜTILINE LÄHENEMINE  
Mõjuhinnangu eesmärk oli analüüsida juba saavutatut ning olemasolevate 
poliitikasuundade ja energiatar bimise trendidega seotud probleeme , samuti uurida, kas ELi 
tasandil on võimalusi võtta täiendavaid meetmeid .  
Analüüs viidi läbi strateegiadokumendi üksikasjade  jaoks ettenähtud tasemele vastavalt. Kuna 
konkreetsed meetmed töötatakse välja edaspidi, lisades neile  vajaduse korral mõjuhinnangu, 
on praegu tegemist eelkõige kvalitatiivse hinnanguga. Siiski esitati võimaluse korral 
samalaadsete strateegiate kohta kvantitatiivsed  näited või võimaliku mõ ju üldkalkulatsioonid.  
Analüüsis vaadeldi esiteks, milline on parim viis uurida energiatõhususe küsimust ELi 
tasandil, ja teiseks, millis t liiki ELi poliitikainstrumente on vaja, et liikmesriike nende 
säästupotentsiaali realiseerimisel toetada.  
Vaatluse alla võeti kolm peamist alternatiivset st rateegiat: i) piirduda eesmärkide seadmisega 
ja jätta vajalike meetmetekombinatsioonide vä ljatöötamine liikmesriikide ülesandeks; ii) 
töötada ilma eesmärke seadmata välja üksikasjalikud ELi poliitikainstrumendid, kutsudes liikmesriike üles neid rakendama ja/või täiendam a; iii) näha ette terviklik poliitikaraamistik 
liikmesriikide tasandil (sh eesmärgid), samal ajal kui EL arendab välja poliitikainstrumente liikmesriikide toetuseks. 
Selle tulemusel analüüsiti iga sektori puhu l (eluhooned ja teenindu ssektor, transpordi, 
tööstuse ja energiasektorid) eri liiki poliitikainstrumente (vabatahtlik või reglementeeritud 
tegevus, rahastamine, teadlikkuse tõstmine ja koolitus), et teha kindlaks, kas nende 
kohaldamine ELi tasandil aitaks täita eri stra teegiate eesmärke nende s sektorites. Parimad 
variandid valiti välja olemasolevate strateegiate alusel saadud tulemustest lähtudes ja hinnates 
ületada jäänud takistusi, ELi lis andväärtust, võimalikku mõju, tõhus ust, vajalikkust ja ühtsust.  
6. J
ÄRELDUSED : EELISTUSED SEOSES UUE STRATEEGIARAAMISTIKUGA  
Üldine strateegilin e eelislähtekoht 
On oluline, et liikmesriigid töötaksid välja ühtsete meetmete  kogumi, millel on selged, lihtsad 
ja mõõdetavad eesmärgid. Hästi kooskõlastat ud meetmed ELi tasandil võiksid tagada 
liikmesriikide jaoks vajaliku raamistiku, mille alusel oma tegevust arendada. Komisjon võiks pakkuda iga sektori puhul välja konkreetsed m eetmed, mis oleksid nii ühiseks raamistikuks 
kui ka toeks liikmesriikidele nende oma vahendite väljatöötamisel.  
Kõnealuse lähtekoha abil saaks vi ia ellu kulutõhususe potentsi aali ja tulla toime selliste 
peamiste takistustega nagu strateegia killustat us, vähene poliitiline pühendumus ja poliitika 
prognoositavus. See võimaldaks ka uurida sünergia võimalusi eri poliitikavaldkondade vahel.  
                                                
 
6 KOM(2010) 2020 (lõplik). 
ET 5   ET Lisaks võiks komisjon uurida kõige sobivama t lähtekohta, mis aitaks määrata kindlaks 
eesmärgid ja nende eesmärkide koostoime muude poliitikainstrumentidega (eelkõige eesmärgid kliimavaldkonnas). Komisjon võiks te ha ettepaneku kasutada viitedokumendina 
riiklikku energiatõhususe tegevuskava. Riikliku energiatõhususe tegevuskava 
intensiivistamine ja laiendamine (kõikidele nõu dluse ja pakkumise sektoritele) võiks tagada 
energiatõhususele väga hea polii tilise nähtavuse ja protsessi  käivitada. Kohaliku võimu 
kaasatuse suurendamiseks on pakutud välja, et „Linnapeade pakti” edukas mudel võiks 
komisjoni toetusel jätkuda, oma potentsia ali suurendada ja seda ära kasutada. 
Elamu- ja teenustesektori eelisarengusuund 
Hoonete madala renoveerimistaseme puhul näitas an alüüs, et ei ole vaja  jätkata jõupingutusi 
seoses hoonete praeguse strateegilise raam istikuga (meede A3a), kuna õigusraamistiku 
hiljutine muutmine (eelkõige seoses hoonete energiatõhususe direktiiviga) on juba niigi 
ambitsioonikas ülesanne ning rõhk peaks olem a asetatud selle rakendamisele. Sama ei ole 
olukord toodetega seotud nõuete osas. Et soodusta da energiasäästlike toodete kasutuselevõttu, 
oleks vaja laiendada ök odisaini ja energiamärgistuse rakend usala, nii et see hõlmaks rohkem 
tootegruppe, eelkõige teenindusse ktoris, ning samuti teatavaid ehitusmaterjale (nt aknad) 
(meede A3b). Selle alusel kujuneksid edaspidi energiasäästlike toodete ja materjalide turud. 
Rahastamismeetmed aitaksid leida lahenduse probl eemidele, mis tulenevad suurte lähtekulude 
jaoks saadaolevate likviidsete vahendite piirat usest, ja teatud piires  ka omaniku-üürniku 
probleemidele. Erilist rõhku võiks panna ELi tasa ndi piiratud finantsvahenditele, mille abil 
anda liikmesriikidele ja kohalikele omavalitsuste le nii tehnilist abi kui ka riskijagamise ja 
projektitagatise toetust (meede A4a). Majandus kriisi tingimustes on vähe tõenäoline, et 
energiatõhususele eraldatakse uus i olulisi riiklikke vahendeid, seega on peamine, et osutatud 
instrumentidega oleks ette nähtud tõhusam kol manda osapoole kaasamine. Veelgi enam võiks 
suurendada erainvestorite kaasamist selliste meetmete abil nagu energiaettevõtete energiasäästukohustus (meede D3d) ja toetus en ergiateenuse ettevõtjate arengule (meede D5). 
Lisaks sellele peetakse riikliku rahastamis e eelduseks teatavate energiatõhusustingimuste 
kehtestamist (meede A4b). 
Ehitusvaldkonna kvalifitseeritud töötajate pi dev puudus, mis tuleneb turgude ebapiisavast 
arengust, on üks peamine mittetehnoloogiline ja mittefinantsiline tõke, mille tõttu ei tehta 
hoonetes optimaalsel energiakasutusel põhineva id renoveerimistöid või ei panda sinna 
vastavaid seadmeid. Selle probleemiga tuleks te geleda ELi tasandil, toetades liikmesriike 
vajalike vahenditega (nt kvalifikatsioonialaste riiklike kavade väljatöötamine, väljaõppe- ja 
koolitusprogrammid, akrediteerimis- ja sert ifitseerimissüsteemid) ja luues parimate 
kogemuste vahetamise platvorme. 
Kasuks tuleksid lisameetmed teadlikkuse tõst miseks (A5) ja suurema hulga vabatahtlike 
kaasamiseks eraettevõtetes (meede A2), mida saaks rakendada piisavate vahendite olemasolul; ELil on siin üksnes piiratud roll ja need meetmed jäävad peamiselt liikmesriikide 
või kohalike omavalitsuste tegevusvaldkonda.  
Transpordisektori eelisarengusuund 
Energiatarbimise prognoositud kasv  transpordisektoris 2020. aasta ks on suurem kui mis tahes 
muus sektoris. Et energiasäästu olemasolevat potentsiaali oleks võimalik ellu viia, tuleks minna transpordisektoris üle palju tõhusam atele sõidukitele, tran spordiliikidele ja 
kasutusviisidele. Mõju analüüsis ei vaadelda  siiski ühtegi meedet, kuna peagi välja antav 
transpordi valge raamat näeb ette üha suuremaid pingutusi CO
2-heidete vähendamiseks ja 
ressursside tõhusamaks kasutuse ks kõnealuses sektoris.  
ET 6   ET Tööstussektori eelisarengusuund 
Tööstussektoris on tehtud energiatõhususe alal juba märkimisväärseid edusamme, kuid 
arenguruumi veel on. Selle sektori võimalik keskkonnamõju on ELi poliitikavaldkondades juba osaliselt vaatluse alla võe tud. Seega tuleks tö östussektori puhul toetada selle olemasoleva 
potentsiaali kasutamist, jäädes olemasolevate pol iitikainstrumentide piiresse (nt heitkogustega 
kauplemise süsteem ja uus tööstusheidete direktiiv). Peamised takistused, mida selles valdkonnas tuleb ületada, on tugevate hinna signaalide puudumine, ebapiisav teadlikkuse 
tõstmine ja koolitus (eelkõige VKEde puhul), sa muti pikaajalise strate egilise planeerimise 
puudumine koos suurendatud riskitajuga, mis ei lase ettevõtetel oma investeeringuid teha. 
Võimalike lähtekohtade analüüs näitas, et olek s vaja töötada välja uued õigusnormid, mis 
oleksid vastavuses eespool osutatud eesmärkid e ja praeguse poliitikaga (meede C3). Selleks 
tuleks pakkuda ökomärgise direktiivi raames  välja rohkem rakendusmeetmeid, mis võiksid 
hõlmata tööstusprotsessis kasutatavaid tavapä raseid tootmisvahendeid (suured pumbad või 
ahjud). Tellimusel valmistatud seadmed ja süsteemid võiksid vastata üldistele energiatõhususnõuetele, mida tuleks  kohaldada standardite abil. Lisa ks sellele tule ks suurtele 
energiatarbijatele kehtestada teatavad ener giajuhtimisnõuded (nt ener giaaudit). VKEsid võiks 
varustada teabe- ja toetusvahe ndite paketiga, mis aitaks neil nende enda energiatarbimist 
juhtida (meede C5).  
Tööstussektori projekte võiks oluliselt mob iliseerida, kehtestade s energiasäästukohustuse 
energiaettevõtetele (meede D3d) ja edendade s energiateenuse ettevõtjaid (meede D5).  
Teadlikkuse tõstmise meetmed (meede C4) ja  suurema hulga vabatahtlike kaasamine 
eraettevõtetes (meede C2) oleks samuti kasulik ja piisavate vahendite korral võiks seda rakendada. Siiski on ELi osakaal siin piirat ud ja kõnealused meetmed jäävad peamiselt 
liikmesriikide ja kohalike omavalitsuste kanda.  
Energiasektori eelisarengusuund 
Praegusel ajal on energiatootmisettevõtete kesk mine tõhusus märksa madalam, kui parimad 
olemasolevad tehnoloogiad seda võimaldaksid. Selle peamine põhjus on piisavalt tugevate 
hinnasignaalide puudumine seoses investeeringuotsustega uute ettevõtete ehitamiseks ja 
vanade sulgemiseks. Oma kolmandas etapis ha kkab heitkogustega kauplemise süsteem nende 
ettevõtete puhul, mis selle a lla kuuluvad, kõnealusele probleemile teatavat mõju avaldama. 
Seetõttu ei ole vaja pakkuda välja edaspidiseid reguleerimi svahendeid nende konkreetset 
mõju teadmata (meede D3a). Siiski võiks uur ida nende väljatöötamise vajadust, püüdes nii 
tagada, et väikesed tootmisettevõtted, mida on üha rohkem, oleks piisava tõhususastmega.  
Jääksoojust ja jäätmeenergiat võiks samuti ro hkem ära kasutada. Analüüs näitas, et välja 
võiks töötada uued regulatiivsed meetmed k oostootmissüsteemide ning kaugkütte- ja -
jahutussüsteemide edendamiseks, olles eeln evalt teinud selleks põh jalikuma analüüsi ja 
vaadanud tõenäoliselt läbi ulatusliku st rateegilise raamistiku selles valdkonnas 
(koostootmisdirektiiv) (meede D3b). 
Riikide reguleerivatel asutuste l võiks olla oluline roll võ rgu energiatõhususe täiustamise 
juhtimisel, arukate võrkude ja arukate arves tisüsteemide edendamisel, mis peaks pakkuma 
võimalusi tipphetketarbimise hajutamiseks ni ng optimeerima energianõ udlust ja -pakkumist. 
Selle jaoks tuleks anda kõnealustele as utustele täiendavaid õigusi (meede D3c).  
Energiaettevõtete käsutuses on oluline teave klie ntide energiatarbimise kohta, kuid neil ei ole 
stiimulit mõjutada kliente energiatarbimist vähendama, kuna nii väheneksid ka ettevõtete sissetulekud. Lahendus seisneks energiasäästu kohustuse rakendamises, tänu millele saaks 
lühiajalise mõõduka energiaarve tõusu abil hakata ellu viima enamikke kulutõhusaid 
ET 7   ET pikaajalisi meetmeid (meede D3d). Parimad viis id selle lahenduse elluviimiseks tuleb lähimal 
ajal läbi uurida. Et ei tekiks mingit negatiivset mõju heitkogustega kauplemise süsteemile, tuleb energia vähendamist tõendavaid sert ifikaate käsitleda heitkogustega kauplemise 
süsteemist lahus. 
Tavaliselt on energiaettevõtete juhid hästi kursis, millised on energiasäästu võimalused nende 
ettevõttes. Samas on energiateenus e ettevõtjad siiski see konkreetne alamsektor, kellel oleks 
vaja täiendavat tuge teabe, suuniste ja parimate kogemuste vahetamise osas (meede D5). 
Energiasäästu allikaks võivad olla ka vabatahtlikud kokkulepped ning ka seda tuleks vaatluse alla võtta (meede D2). 
Kas meetmetest piisab 20%lise ener giasäästu eesmärgi  saavutamiseks? 
Eelismeetmetes on pakutud välja lai valik toetusinstrumente, mis peaksid aitama tõhusamalt 
ellu viia energiasäästupotentsiaali ning selle ga seotud kasumit ning energiatõhususe turgude 
väljakujunemist. Kõikide meetmete puhul ei  olnud kvantifikatsiooni koostamine võimalik, 
kuid mõnede teostatud kvantifikat sioonide alusel võib loota, et viimased lüngad energiasäästu 
valdkonnas saavad peagi täidet ud. Konkreetsed tulemused sõltuva d siiski regulatiivsete ja 
mitteregulatiivsete algatuste ambitsioonikusest ja  nende elluviimise ajakavast. Energiasäästu 
valdkonnas tehtavate pingutuste jätkumise tagamise ks on seetõttu on väga oluline teha kava 
vahehindamine ja seda vajadusel ajakohastada.