SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

Euroopa Keskkonnaamet (EEA) avaldas 4. detsembril 2019 aruande „Euroopa keskkond – seisund ja väljavaated 2020. aastal“ (SOER) ning selle sisu on mõtlemapanev. Praegused keskkonna-, kliima- ja kestlikkusprobleemid on enneolematult ulatuslikud ja pakilised ning nõuavad viivitamatuid ja kooskõlastatud meetmeid ning süsteemseid lahendusi. Liidu keskkonnapoliitika on viimastel aastakümnetel toonud märkimisväärset kasu, mõjutamata seejuures ELi pikaajalist konkurentsivõimet, ning liidu õigustikku on viimastel aastatel üha rohkem kujundanud ambitsioonikas pikaajaline visioon, eesmärgid ja strateegiline raampoliitika – kõik see aitab tulemuslikult vähendada keskkonda mõjutavaid survetegureid. Ent arvestades elurikkuse vähenemist ja ökosüsteemiteenuste halvenemist, kliimamuutusi ja nende mõju ning ressursside jätkusuutmatut kasutamist, saastust ja sellega seotud ohte inimeste tervisele ja heaolule, loodusele, ökosüsteemidele ja majandusele, on vaja ELis ja kogu maailmas võtta veelgi rohkem otsustavaid meetmeid.

Euroopa Komisjon võttis 11. detsembril 2019 nende probleemidega tegelemiseks vastu Euroopa rohelise kokkuleppe, mis on ELi ambitsioonikas kava saada 2050. aastaks esimeseks kliimaneutraalseks piirkonnaks, kaitsta, säilitada ja suurendada ELi looduskapitali ning kaitsta kodanike tervist ja heaolu keskkonnariskide ja -mõjude eest. Kokkulepe põhineb taastava majanduskasvu mudelil, mille järgi saab planeet rohkem tagasi kui tarbitakse, ning selles on esitatud tulevaste aastate keskkonnaprioriteedid ja liidu ambitsioon kujundada oma majandus ümber, jätmata kedagi kõrvale; nende eesmärkide täitmiseks on leppega ette nähtud põhjalikult ümberkujundavad poliitikameetmed ning soovitatud liidul maailmas oma juhtrolli kliima- ja keskkonnaküsimustes tugevdada.

Pärast teatise „Puhas planeet kõigi jaoks“ üle toimunud ulatuslikku arutelu esitas EL ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel vastu võetud Pariisi kokkuleppe raames 2020. aasta märtsis oma pikaajalise strateegia, milles ta kohustus minema 2050. aastaks üle kliimaneutraalsele majandusele. Komisjon tegi ettepaneku sätestada see eesmärk Euroopa kliimaseaduses. Euroopa Komisjon on samuti võtnud vastu mitu uut strateegilist algatust, eelkõige uus ringmajanduse tegevuskava puhta ja konkurentsivõimelise Euroopa nimel, elurikkuse strateegia aastani 2030 ning strateegia „Talust taldrikule“.

EL on võtnud vastu ka põhjaliku algatuse, et reageerida koroonaviirusest tingitud kriisile, mis mõjutab rängalt elusid ja elatusvahendeid ning on tekitanud poliitikakujundamises enneolematuid raskusi, mida süvendab veelgi suur majanduslangus. Taastekavas „NextGenerationEU“, mille ettepaneku esitas Euroopa Komisjon 27. mail 2020 ja mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks juulis 2020 toimunud erakorralisel kohtumisel, on nimetatud Euroopa roheline kokkulepe Euroopa uueks majanduskasvu strateegiaks ning rõhutatud selle rolli kestliku ja kiire majanduskasvu saavutamisel ning selles, et tagada pikaajaline prognoositavus kliimaneutraalsuse poole liikumisel ning kokkuvõtteks aus ja õiglane üleminek, millega ei jäeta kedagi kõrvale. Kaheksas keskkonnaalane tegevusprogramm toetab selles esitatud pikaajalise visiooni ning rohelise kokkuleppega samade esmatähtsate keskkonnaeesmärkidega ELi ühist püüdu taastada majandus keskkonnahoidlikul viisil.

Keskkonnaalaseid tegevusprogramme on ELi keskkonnapoliitika kujundamisel järgitud alates 1970ndate algusest. Seitsmenda keskkonnaalase tegevusprogrammi (edaspidi „seitsmes keskkonnaprogramm“) kehtivus lõpeb 31. detsembril 2020 ning selle artikli 4 lõike 3 kohaselt peab komisjon vajaduse korral esitama kaheksanda keskkonnaalase tegevusprogrammi (edaspidi „kaheksas keskkonnaprogramm“) ettepaneku õigel ajal, et seitsmenda ja kaheksanda keskkonnaprogrammi vahele ei jääks vahet. Euroopa rohelises kokkuleppes kuulutati välja, et võetakse vastu uus keskkonnaalane tegevusprogramm.

Nõukogu, Euroopa Parlament ja Regioonide Komitee on palunud komisjonil esitada hiljemalt 2020. aasta alguseks kaheksanda keskkonnaprogrammi ettepaneku.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

Käesolev ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, milles käsitletakse uut liidu üldist keskkonnaalast tegevusprogrammi aastani 2030, põhineb ELi toimimise lepingu artikli 192 lõikel 3. Hoolitsemaks selle eest, et EL ja selle liikmesriigid kannavad programmi eest vastutust ja täidavad selle esmatähtsaid eesmärke, nähakse käesoleva otsuseettepanekuga ette tugiraamistik esmatähtsate eesmärkide täitmiseks ning tagatakse nende täitmisel tehtud edusammude korrapärane hindamine.

Liikmesriigid üksinda ei suuda selle otsuseettepaneku eesmärke piisavalt saavutada. Kuna keskkonna- ja kliimapoliitika kuulub ELis jagatud pädevuse valdkonda ning on detsentraliseeritud, on üks kavandatud programmi eesmärke luua kõigi kolme ELi institutsiooni ning liikmesriikide hulgas programmi eesmärkide eest ühine vastutus, tagades poliitikakujundajatele ja muudele sidusrühmadele (sh piirkonnad ja linnad, ettevõtjad, sotsiaalpartnerid, kodanikuühiskonnaorganisatsioonid ja üksikisikud) prognoositava raamistiku ja tegevussuuna.

3.HINDAMISE JA SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSED

Komisjon avaldas 15. mail 2019 seitsmenda keskkonnaprogrammi hindamise aruande. Enne aruande koostamist korraldati 2018. aastal ulatuslik konsultatsioon, st avalik konsultatsioon, sihtkonsultatsioonid liikmesriikide ja sidusrühmadega ning kaks avalikku seminari.

Hindamisest selgus, et seitsmendat keskkonnaprogrammi peetakse üldiselt tulemuslikuks ja kõrgetasemeliseks strateegiliseks vahendiks, mis suunab keskkonnapoliitikat. Paljudele on keskkonnaprogramm ka planeerimisvahend, mis tagab tänu sellega loodud pikaajalisele visioonile, aruandekohustusele ja Euroopa Komisjoni meetmete prognoositavusele keskkonnapoliitika järjepidevuse ning aitab seda poliitikat kõikjale lõimida ja ühtlustada. Seitsmenda keskkonnaprogrammi esmatähtsad eesmärgid, eelkõige 2050. aastani ulatuv visioon, leiti üldiselt olevat ikka veel asjakohased.

Euroopa Parlament avaldas 22. novembril 2017 hinnangu seitsmenda keskkonnaprogrammi rakendamise kohta ning seejärel 6. märtsil 2018 selle rakendamist käsitleva aruande ja 17. aprillil 2018 resolutsiooni.

Euroopa Regioonide Komitee avaldas 31. juulil 2018 uuringu kaheksanda keskkonnaprogrammi kohaliku ja piirkondliku mõõtme kohta ning seejärel arvamuse, mis võeti vastu 7. veebruaril 2019.

Pärast arutelusid, mis peeti 29. ja 30. oktoobril 2018 Austrias Grazis toimunud mitteametlikul keskkonnanõukogu istungil, korraldati 11.–12. juunil 2019 Hainburgis (samuti Austrias) seminar tulevase keskkonnaalase tegevusprogrammi teemal. Nõukogu võttis 4. oktoobril 2019 Soome eesistumisperioodil vastu järeldused „Kaheksas keskkonnaalane tegevusprogramm – Muudame ühiselt suundumusi“.

4.MÕJU EELARVELE

Käesolev otsuseettepanek on koostatud kooskõlas komisjoni ettepanekuga ELi mitmeaastase finantsraamistiku kohta aastateks 2021–2027. Ettepanekuga on kaasas finantsselgitus, mille kohaselt vajavad Euroopa Keskkonnaamet (EEA) ja Euroopa Kemikaaliamet (ECHA) lisavahendeid, et toetada kavandatava programmi uut seire-, mõõtmis- ja aruandlusraamistikku.