[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 26.3.2009

KOM(2009) 137 lõplik

KOMISJONI ARUANNNE NÕUKOGULE,

milles hinnatakse piimatootjate poolt ajavahemiku 1995/96–2001/02 eest tasumisele kuuluva lisamaksu sissenõudmisel tehtud edusamme, millest Itaalia on teatanud komisjonile ja nõukogule (vastavalt nõukogu otsuse 2003/530/EÜ artiklile 3)

KOMISJONI ARUANNNE NÕUKOGULE,

milles hinnatakse piimatoot jate poolt ajavahemiku 1995/96–2001/02 eest tasumisele kuuluva lisamaksu sissenõudmisel tehtud edusamme, millest Itaalia on teatanud komisjonile ja nõukogule (vastavalt nõukogu otsuse 2003/530/EÜ artiklile 3)

Komisjon on käesoleva hindamisaruande koostanud vastavalt nõukogu 16. juuli 2003. aasta otsuse 2003/530/EÜ (sellise abi ühisturuga kokkusobivuse kohta, mida Itaalia Vabariik kavatseb anda oma piimatootjatele) artiklile 3.

Kõnealuse otsuse artikli 1 kohaselt käsitletakse abi, mis seisneb selles, et Itaalia Vabariik ise maksab ühenduse piima suhtes kohaldatud lisamaksu summa, mille piimatootjad võlgnevad ajavahemiku 1995/96–2001/02 eest ja lubab kõnealustel tootjatel maksta oma võlga hiljem mitme aasta peale jagatult ilma protsenti maksmata, erandkorras ühisturuga kokkusobivana tingimusel et:

- tootjad maksavad võla tagasi täismahus iga-aastaste ühesuuruste osamaksetena ja

- 1. jaanuarist 2004 alanud tagasimakseperiood ei kesta kauem kui 14 aastat.

Kõnealuse otsuse artikli 2 kohaselt sõltub abi andmine sellest, et Itaalia teatab ametlikult Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondile (EAGGF) asjaomaste ajavahemike eest makstava lisamaksu kogusumma, ja et Itaalia arvab veel tasumata võla maha iga-aastaste ühesuuruste osamaksetena EAGGFi poolt vastavalt 2003. aasta novembriks, 2004. aasta novembriks ja 2005. aasta novembriks rahastatavatest kuludest.

Itaalia deklareeris asjaomase ajavahemiku eest makstava lisamaksu kogusumma nõuetekohaselt 26. augusti 2003. aasta kirjaga.

Järelejäänud tasumata võla mahaarvamine EAGGFi poolt 2003., 2004. ja 2005. aasta novembriks rahastatavatest kuludest toimus nõuetekohaselt.

Kõnealuse otsuse artikli 3 kohaselt peavad Itaalia pädevad asutused igal aastal esitama nõukogule ja komisjonile aruande piimatootjate poolt ajavahemiku 1995/96–2001/02 eest tasumisele kuuluva lisamaksu sissenõudmisel tehtud edusammude kohta.

Itaalia asutused esitasid komisjonile selle sätte alusel koostatud neljanda aruande Itaalia makseasutuse AGEA 3. oktoobri 2008. aasta kirjaga, milles käsitletakse 2007. aasta osamakseid. Itaalia asutused ajakohastasid hiljem kõnealust aruannet, mille tagajärjel muudeti mitmeid selle aruande seisukohast olulisi aspekte.

Lisamaksu maksmine osamaksekava alusel

Kokku 23 460 tootjast, kes on praegu võlgu nõukogu otsusega hõlmatud seitsme perioodi lisamaksud, kuid kes on hankinud Itaalia kohtute korraldused maksete edasilükkamise kohta kuni lõplike otsuste vastuvõtmiseni, otsustas 15 355 tootjat teha tagasimakseid osamaksekava alusel. Otsus kasutada osamaksekava tähendas kõikidest pooleliolevatest kohtuvaidlustest loobumist. Kas või ühe aastase osamakse tasumata jätmine tähendab ka osamaksekavast kõrvaldamist ja seab tootjad seega ohtu, et kinni peetakse kogu võlguolev summa koos kogunenud intressidega.

Enne esimese osamakse maksmist 2004. aastal olid 15 355 osalevat tootjat võlgu ligikaudu 345 miljonit eurot, mis moodustas tootjate poolt makstavast tasumata maksu kogusummast ligikaudu ühe kolmandiku. Sellest nähtub, et osamaksekava kasuks on otsustanud suurem osa nendest tootjatest, kes on oma individuaalseid tootmiskvoote vähesel määral ületanud. Seevastu aga individuaalseid tootmiskvoote märkimisväärselt ületanud tootjad (ligikaudu 8 000 tootjat, kes peavad seitsme perioodi eest tasuma lisamaksu kokku ligikaudu 680 miljoni euro ulatuses) on eelistanud jätkata oma kohtuvaidlusi Itaalia kohtutes. Tuleb meeles pidada, et 2007. aasta jooksul said Itaalia asutused 150 uut osamaksetena tasumise taotlust, mille alusel tasutav summa vastab ligikaudu 3 miljonile eurole.

Neljanda osamakse kogusummas 25 074 413,99 eurot pidid 12 426 tootjat maksma enne 31. detsembrit 2007. Itaalia asutuste teostatud kontrollide tulemustest nähtus, et 2007. aasta jooksul on 12 183 tootjat nõuetekohaselt tasunud summa kokku 25 006 160,19 eurot. See tähendab, et 98 % tootjatest on õigeaegselt tasunud 99,7 % neljanda osamakse kohastest maksudest. Varem on esimese, teise ja kolmanda osamakse kohastest maksudest õigeaegselt tasutud vastavalt 99,6%-l, 97,9%-l ja 99,5%-l juhtudest. Nelja esimese osamaksega tasutud lisamaks ulatub kokku ligikaudu 103 miljoni euroni (99,2 % makstavast kogusummast).

Kuigi sellistest tulemustest nähtub kindlasti osamaksekavas osalevate tootjate valmisolek oma kohustusi täita, leiab komisjon, et järelkontroll juhtumite puhul, kus maksed ei ole tehtud ettenähtud aja jooksul, on väga oluline näitaja ametiasutuste valmisoleku kohta täita oma kohustusi, et tagada osamaksekava tingimuste täpne täitmine ja lõpuks tasumisele kuuluva lisamaksu tagasimaksmine täies mahus.

2007. aasta lõpuks ei olnud 63 tootjat neljanda osamakseperioodi eest ikkagi veel tasunud osamakseid kokku 68 253,80 eurot. Vastavalt Itaalia asutustelt saadud teabele teatasid vastavad piirkondlikud asutused kõikidest sellistest juhtumitest keskasutustele, et jõustada kogu maksmisele kuuluva summa (koos intressidega) tasumist.

Sellega seoses märgib komisjon, et Itaalia asutuste eelmise aasta osamaksete kontrollimiste ja jõustamismeetmete järgselt ei suudeta neljandas aruandes anda ühtegi viidet tegelikult tasutud lisamaksu kohta. Itaalia asutuste 2008. aasta detsembris saadud täiendavast teabest nähtub siiski, et 1 204 511,18 eurot (st 15 % tasumata maksu kogusummast) on osutatud ajaks tasunud sellised tootjad, kes ei ole oma maksusid õigeaegselt tasunud neljast esimesest osamaksest ühe osamakse jooksul. Seetõttu pidid kõnealused tootjad maksma kogu oma võlguoleva summa koos kogunenud intressidega ja nad arvati edaspidi 14-aastasest osamaksekavast välja. See tähendab, et hilinenud makse tõttu osamaksekavast välja arvatud tootjatelt tuleb ikkagi välja nõuda 6 878 274,31 eurot (st 85 % tasumata maksu kogusummast).

Ajavahemiku 1995/96–2001/02 eest tasumisele kuuluv lisamaks, mida ei tasuta osamaksekava alusel ja mille üle kohtuvaidlused Itaalia kohtutes kestavad

Nagu eespool osutatud, on osamaksekava kasutatud suhteliselt vähe, arvestades äratasutud maksusummasid. See tähendab, et jätkuvalt takistab maksude kohest sissenõudmist Itaalia kohtute määratud maksete edasilükkamine kuni lõplike otsuste vastuvõtmiseni – see hõlmab umbes 8 000 tootjat, kes peaksid maksma lisamaksu ligikaudu 680 miljoni euro ulatuses ja kes valisid kohtuvaidluste jätkamise võimaluse.

2006. ja 2007. aastal nõukogule esitatud hindamisaruannetes väljendas komisjon arvamust, et Itaalia peaks oma järgmistes aastaaruannetes tegelema eelkõige asjaomast seitset maksuperioodi käsitlevate kohtuvaidlustega ning esitama tõendeid selle kohta, et kohtus kaotanud tootjad on maksu ära tasunud. Kõnealuste näitajateta ei saa komisjon eelnevalt täpselt jälgida osamaksekavaga hõlmamata maksuosa sissenõudmise arengut.

Vastusena kõnealusele nõudele esitati Itaalia aruandes loetelu asjaomase seitsme maksuperioodiga seotud kohtus vaidlustatud maksusummade kohta, mille puhul Itaalia kohtud 2005. ja 2006. aastal andsid õiguse ametiasutustele. Kõnealune summa on kokku 1 533 584,36 eurot, millest aruande esitamise ajaks näis olevat tasutud kõigest 346 833,70 eurot. Pärast kõnealuse küsimuse kohta lisateabe nõudmist sai komisjon 2008. aasta detsembris täiendavat teavet, mis vastas ka 2007. ja 2008. aastal esitatud kohtuotsustele. Viimati saadud teabest ilmneb, et ajavahemikul 2005–2008 otsustasid kohtud ametiasutuste kasuks maksude kogusumma 4 108 523,39 (sh eespool nimetatud 1 533 584,36 eurot) euro (st 0,6 % tasumata maksu kogusummast) puhul. Siiski näivad Itaalia asutused 2008. aasta detsembris olevat sisse nõudnud ainult 314 960,15 eurot (st 7,7 % ametiasutuste kasuks otsustatud summast).

Pärast Itaalia asutuste täiendavaid selgitusi tõdeti, et eespool nimetatud ametiasutuste kasuks otsustatud maksude summa hõlmab ka juhtumeid, mille kohta on võimalik esitada kaebus. Sellega on ka selgitatav, miks on sissenõutud summad suhteliselt väikesed. Komisjon väljendab seisukohta, et saavutatud edusammudest parema ülevaate saamiseks peaks Itaalia oma järgmistes aastaaruannetes täpsustama maksude summa, mille kohta on ametiasutuste kasuks otsustatud. Komisjoni arvates oleks positiivne teada saada kas ja kui palju piimatootjaid, kes on maksud vaidlustanud, on Itaalia kohtutes olnud edukad.

Komisjon arvestab maksu sellise osa sissenõudmise aeglase eduga, mis ei olnud osamaksekavaga hõlmatud. See on seotud nii kohtumenetluste kestusega (680 miljoni euro suuruse summa puhul on seni otsuseid tehtud üksnes 4 miljoni euro kohta) kui ka selliste summade sissenõudmise vältusega, mille puhul kohtuvaidlused on lõppenud (4 miljonist eurost vaid ligikaudu 300 000 eurot). Eelkõige 2005. ja 2006. aastal tehtud kohtuotsuseid arvesse võttes on imelik, et kinnitatud võla suurimat osa ei olnud 2008. aasta detsembriks sisse nõutud.

Kokkuvõte

Komisjon on arvamusel, et Itaalia ametiasutuste edusammud ajavahemiku 1995/96–2001/02 eest tootjate tasutava lisamaksu sissenõudmisel tõestavad nõukogu poolt 2003. aastal heakskiidetud osamaksekava nõuetekohast haldamist. Komisjon tuletab siiski meelde, et andmed osamaksekavas osalenud, kuid osamaksed tegemata jätnud ja seega edaspidi osamaksekavas osalemisest välja arvatud tootjate tegelikult tasutud summade kohta näitavad, et on vaja tõhustada hoolikust lisamaksu sissenõudmisel ning sellega seotud edusamme.

Komisjon leiab kahetsusega, et osamaksekavaga hõlmamata selliste maksusummade suhtes, mille puhul kohtuvaidlused on Itaalia kohtutes lõppenud, on edusammud aeglased ja nendib, et sel viisil maksude sissenõudmine on ebapiisav.