Ettepanek: euroopa Parlamendi ja Nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas ning muudetakse Nõukogu määrust (EÜ) nr 2236/95 /* KOM/2004/0475 lõplik - COD 2004/0154 */





Brüssel, 14.7.2004 KOM(2004) 475 (lõplik) 2004/0154 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas ning muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2236/95 (esitanud komisjon) SELETUSKIRI I ÜLEEUROOPALISED TRANSPORDI- JA ENERGIAVÕRGUD KUI KASVU JA ÜHTEKUULUVUSE LIIKUMAPANEV JÕUD 1. Konkurentsivõimeline majandus ei saa eksisteerida ilma tõhusate transpordi- ja energiavõrkudeta. Üleeuroopaliste transpordi-, energia- ja telekommunikatsioonivõrkude rajamine ja nende tõhus toimimine, mida peetakse oluliseks ühenduse poliitika suunaks juba enam kui kümme aastat, esindavad kahte olulist tingimust eduka siseturu toimimise, kestva liikuvuse ja energiavarustuse turvalisuse tagamise tingimuste hulgas laienenud Euroopa Liidus. Sellele vaatamata tuleb võrgul jätkuvalt toime tulla liikluse tugeva, ent tasakaalustamata kasvuga, samas kui ilmneb üha tungivamalt kestva arengu nõue ning uute liikmesriikide transpordi- ja energiavõrkude integreerimise vajadus osutub möödapääsmatuks. 2. Nende võrkude haruühenduste täiendamine Euroopa Ühenduse tasandil nõuab märkimisväärseid investeeringuid. Laienenud liidu üleeuroopalise transpordivõrgu (TEN-T) lõpule viimiseks nõukogu ja parlamendi poolt 2004. aasta 29. aprillil kinnitatud kujul vajalike investeeringute kogusumma ulatub seega üle 600 miljardi euro kuni 2020. aastani, kuid transpordi- ning teatud juhtudel energiainfrastruktuuride rahastamine seisab endiselt, kuna puuduvad vajalikud rahalised vahendid ning investeeringuid soosiv raamistik. 3. Üleeuroopalise energiavõrgu (TEN-E) lõpule viimiseks üksnes prioriteetsete projektide raames hinnati vajaminevaks summaks ligikaudu 28 miljardit eurot. Kui transpordivõrgu rahastamine toimub suures osas riiklikest vahenditest, siis üleeuroopalisi energiavõrke rahastavad tavaliselt sektori ettevõtjad. 4. Vastupidiselt telekommunikatsioonisektorile, kus rõhk asetatakse eelkõige rakendustele, vajavad üleeuroopalised transpordi- ja energiavõrgud veel oluliste alusinfrastruktuuride rajamist; konkreetselt on loomata kõik puuduvad ühendusliinid piiriüleste ühenduste tasandil. Nimelt selles kontekstis asetaski 2003. aasta detsembri Euroopa Ülemkogu üleeuroopalised transpordi- ja energiavõrgud oma majanduskasvu tegevuskava keskmesse. 5. Selle arengu valguses ja tõhusama juhtimise perspektiivis näib seega asjakohane ette näha eraldi määrus transpordi- ja energiavõrkude kohta. II. ÜLEEUROOPALISTE TRANSPORDIVÕRKUDE EBAPIISAV RAHASTAMINE 1. Vastuoluline olukord. 6. Alates 2001. aastast on komisjon ühise transpordipoliitika valges raamatus löönud häirekella seoses hilinemisega selle võrgu loomisel. Vaatamata 1994. aasta detsembri Euroopa Ülemkogul Essenis riikide võetud kohustustele viia 2010. aastaks ellu neliteist suurt infrastruktuuriprojekti, lõpetati 2003. aasta lõpuks ainult kolm nendest projektidest. Leitud on alla neljandiku nende projektide riikidevaheliste ühendusteede rajamiseks vajalikest investeeringutest. Praeguse investeerimistempoga läheks 2004. aastal läbivaadatud üleeuroopalise transpordivõrgu tervikuna lõpule viimiseks vaja veel üle 20 aasta. 7. Nende suurte transpordiprojektide rahastamiseks vajalikud vahendid võivad tulla riikide maksumaksjatelt, ühenduse eelarvest ja erainvestoritelt või nende kolme allika ühendamisest. 8. Riigieelarvete puhul esineb liikmesriikidel nende infrastruktuuride rahastamisel muuhulgas sageli stabiilsus- ja majanduskasvupakti täitmisega seonduvaid eelarvepiiranguid. Lisaks sõltub riiklik rahastamine sageli vahetutest riiklikest prioriteetidest ning see on selgelt näidanud piiravat mõju, kuna projektidele, millest saavad kasu teised riigid, eelistatakse siseriiklikke lõike . 9. Nende rahastamisallikate täiendamiseks kutsutakse kasutajaid üles panustama enam infrastruktuuride rahastamisesse, nagu näeb ette komisjoni ettepanek raskeveokite [1] maksustamise kohta („Eurovignette“ direktiiv). 10. Korduvalt hellitatud lootus suuremast erainvestorite osalusest nende suurte infrastruktuuride rahastamises on hetkel asjatuks jäänud, välja arvatud mõned harvad erandjuhud. Kuivõrd TEN määrusega, millega kehtestatakse üleeuroopalisele võrgule rahalise abi andmise eeskirjad[2], lubatud kaasfinantseerimise maksimaalne määr piirdus veel hiljuti 10%-ga, ei ole ühenduse rahaline abi veel saanud avaldada tõelist mõju avaliku ja erasektori partnersuhetele (PPP). Nagu täheldati 2003. aasta detsembri Euroopa Ülemkogul majanduskasvu algatuse raames, nõuab seda tüüpi lihtsustamine lisaks teatavate halduslike takistuste kõrvaldamist, milleks on eelkõige ettevõtete raamatupidamiseeskirjade vähene sobivus PPP puhul praktiseeritavate soodustustega. 11 Van Miert’i aruandes hinnati siiski, et erasektori panus võiks olla kuni 20% nende infrastruktuuride kogumaksumusest, mis tähendaks juba niigi taganõutud riiklikele finantsvahenditele olulist toetust võrgu teostamiseks, kuid teatavatel tingimustel. Eelkõige tingimusel, et ühenduse kaasfinantseeringu määra suurendataks ja et TEN-määrusega võimaldatavaid finantsvahendeid optimeeritaks ehitusfaasijärgsete riskide katmiseks. 12. Lisaks tuleb rõhutada, et nende üleeuroopaliste transpordiinfrastruktuuride teostamine ei kujuta endast mõnede poolt kuulutatud „suurtööde” poliitikat. Selle eesmärgiks on siseturu kaubavahetuse ja dünaamika arendamine, ühtekuuluvuse tugevdamine ja panustamine kestvasse arengusse. Nagu näitab 2003. aastal tehtud mõjuanalüüs, kuulub see programm otseselt Göteborgi Euroopa Ülemkogu kestva arengu eesmärkide hulka. 80% nendest suurprojektidest hõlmavad mitte maismaal toimivaid transpordiviise. Need vähendavad CO2 heitmeid 4% võrra ning ka õhusaastust, eelkõige tundlikel mägialadel. Need vähendavad liiklustulva 14% võrra ja kujutavad ajakokkuhoidu piirkondadevahelises transpordis, võimaldades märkimisväärseid sääste. Need projektid aitavad kaasa liiklusvahendite vahelise jaotuse tasakaalustamisele ja võivad koguni viia keskkonnasõbralikumate transpordivahendite ülekaaluni põhilistel rahvusvahelistel liiklustelgedel. Panustades liikmesriikidevahelise kaubanduse arendamisesse ning täiustades juurdepääsu, peaks need projektid suurendama SKT kasvupotentsiaali 0,2 kuni 0,3% võrra, mis võrduks miljoni alalise töökoha loomise või säilimisega.[3] 2. Uued vajadused. 13. Kümne uue liikmesriigi saabumine Euroopa Liitu peaaegu kahekordistab liikmesriikidevahelise liikluse 2020. aastaks kohati iganenud või tänaseks juba vajadustele mittevastava võimsusega infrastruktuuridel. Tõhusate üleeuroopaliste ühenduste vähesus selle nõudmise rahuldamiseks võib tõsiselt pärssida liidu ja riikide konkurentsivõimet ning arengut äärealadel, mis ei saa täiel määral kasutada suure ühisturu hüvesid. 14. See ärevust tekitav asjaolu ajendas komisjoni koostama täpsemat ülevaadet olukorrast ning määratlema puuduvaid ühendusliine, mis tuleb rajada esmajärjekorras. 2003. aasta juunis avaldatud Karel Van Miert’i juhitud rühma aruanne andis kinnitust pakilisest vajadusest palju sihipärasema lähenemise elluviimiseks liidu tasandil. Selles soovitatakse nimelt tugevdada ühenduse rahalise abi intensiivsust ja suunata keskne tegevus reale esmajärgulise tähtsusega koridoridele. 15. Selle rühma tööde põhjal tegi komisjon 2003. aasta oktoobris ettepaneku üleeuroopalise transpordivõrgu suunitluste läbivaatamiseks ning eelkõige prioriteetsete projektide – tol ajal 30, sealhulgas 14 juba Essenis kindlaks määratud – loetelu päevakohastamiseks. Parlament ja nõukogu võtsid selle loetelu vastu 29. aprillil 2004. Need on projektid, mida hindas üksikasjalikult Van Miert’i rühm ning seejärel komisjon oma süvendatud keskkonnamõju uuringus. Nende projektide ajakava, maksumus ja põhilised iseloomulikud jooned on nüüdsest teada[4], isegi kui nende täpset kulgu ja kohalikku mõju keskkonnale võib veel täpsustada. 3. Ühenduse rahastamise lisandväärtus 16. Ühendus on pädev üleeuroopaliste võrkude planeerimise osas, kuid plaanidega ei kaasnenud asjakohast rahastamist nende võrkude teostamise toetuseks. 17. Ühendusepoolsel rahastamisel on riikliku rahastamisega võrreldes siiski olulisi eeliseid. See pakub stabiilset kestvat rahastamist, mida ei saa pakkuda paljud riigieelarved, mis sõltuvad majanduses kujunenud olukorrast ja muudatustest valikutes; see ajendab liikmesriike investeerima Euroopa tasemel tugeva lisandväärtusega projektidesse ning samas ka omavahelist tegevust kooskõlastama. Ühendusepoolne rahastamine aitab kaasa transpordipoliitika elluviimisele, soodustades eelkõige „jätkusuutlikke” transpordivahendeid, nimelt piiriüleseid raudteeühendusi[5], ning võib ka käivitada avaliku ja erasektori partnerlust. 18. Teine võtmeküsimus ei ole mitte üksnes ühenduse osaluse määra suurendamine, vaid esimesel võimalusel ka eelarveeraldiste (üldiste) kinnitamine, mida saaksid kasutada üleeuroopaliste transpordivõrkude suurprojektid: peamised prioriteetsed projektid, mille käivitamiskuupäevad on aastate 2006 kuni 2008 paiku (Brenner või Lyon-Torino-Veneetsia-Trieste-Ljubljana-Budapest), või juba käimasolevad projektid (nagu näiteks Perpignan-Figueras) vajavad kindlust selle kohta, et ühenduse rahastamione on kättesaadav ajavahemikul 2007–2013. Hilinemiste vältimiseks projektide käivitamise otsuse osas on esmatähtis summade teadaolek ja ühenduse rahalise abi rakendusmääruse tundmine. Kuivõrd ühendusest on saanud möödapääsmatu partner nende projektide puhul finantseerimiskavade paika panemiseks, avaldaks kindluse puudumine negatiivset mõju nende projektide lõpuleviimisele. See oleks täielikult vastuolus strateegiate valikuga, mida ühendus kaitseb tervikuna, ja eelkõige pakilise vajadusega teostada need suurprojektid esimesel võimalusel, nagu on korduvalt rõhutanud Euroopa Parlament ja nõukogu. 19. Vaatamata kõikidele nendele eelistele paistavad üleeuroopalistele võrkudele kuni 2006. aastani määratud vahendid tühised, võrreldes võrgu rajamise maksumusega. Praegusele määrusele, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas, on eraldatud ajavahemikuks 2000–2006 üldiseks eelarveks 4 600 miljonit eurot (millest 4 170 miljonit eurot on määratud transpordile[6]) ehk ajavahemiku lõikes vaevalt 600 miljonit eurot aastas, mis jääb väga ebapiisavaks, võrreldes üleeuroopalise transpordivõrgu määratletud rahaliste vajadustega ning liikmesriikide poolt esitatud rahalise abi taotlustega, mis ületavad mitmekordselt seda eelarvet. 20. Kui ühtekuuluvusfond annab igal aastal 1,9 miljardit eurot, millele lisandub mitte vähem tähtis Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERDF) toetus, saavad nendest kahest vahendist abi siiski üksnes mõned maad või äärealad ja mitte kesksete piirkondade infrastruktuurid, kus liiklustulva nähtused kontsentreeruvad. Lisaks asub vastupidiselt laialt levinud arusaamale suurem osa üleeuroopalise võrgu prioriteetsetest projektidest maades, mis ei ole nende kahe finantsinstrumendi kaudu saadava rahastamise jaoks abikõlblikud. 21. Ka Euroopa Investeerimispank (EIP) aitab kaasa võrkude rahastamisele, kuid laenudega. Need tuleb siiski tagasi maksta ning need keskenduvad komplekssemate ja lühiajalises perspektiivis vähetasuvate raudtee- või piiriüleste projektide asemel peamiselt väheste riskidega projektidele. 22. Kõige suuremad hilinemised ohustavad raudteeprojekte ja piiriüleseid ühendusi ning ei võimalda maksimeerida raudteeturu avamisega saavutatud dünaamikat[7]: ükski suurtest Alpide läbisõiduteedest, nagu näiteks Brenner või Lyon-Torino, millest on juttu juba 80ndate lõpust alates ja mille eesmärgiks on vabastada raskeveokitest küllastunud liinid, ei ole veel valmis ja nende lõpuleviimist on oodata parimal juhul alles pärast 2015. aastat. Nendest hilinemistest saab pealegi üks peamisi liiklustulva ja transpordiviiside vahelise tasakaalustamatuse allikaid suurtel liiklustelgedel. 23. Selles kontekstis on kohane meenutada, et piiriüleste lõikude valmimine – ühenduse asjakohase rahalise abiga – koos siseriiklike lõikude valmimisega võimaldaks suurendada nende lõikude tasuvuse määra ning tooks kasu võrgu teistele koostisosadele. Mitmed prioriteetsed suurprojektid, nagu näiteks Pariis-Brüssel-Köln-Amsterdam-London (PBKAL) raudteeühenduse projekt, on varem kannatanud võrgu jätkumise puudumise tõttu. 24. Sellise ohu vähendamiseks tuleks toetada - kaasates ühenduse piisava rahalise abi - infrastruktuuride rahastamist mitte otseselt töödega seotud, vaid nendest töödest kasu saavate liikmesriikide poolt. Nii see juba ongi mõnede prioriteetsete suurprojektide puhul. Praeguseks viimane näide puudutab Prantsuse-Itaalia 2004. aasta 5. mai kokkulepet Lyon-Torino põhitunneli rajamiseks, milles Itaalia rahaline osalus on 63% Prantsusmaa 37% vastu, ning mille eesmärgiks on tasakaalustada projekti kui tervikuga seonduvaid investeeringuid ning ühtlasi hõlbustada projekti teostamist, võttes eelkõige arvesse asjaolu, et rajatavad juurdepääsuteed asuvad peamiselt Prantsusmaal. 4. Märkimisväärsed rahalised vajadused. 25. Nõukogu ja parlamendi määratletud üleeuroopaliste transpordivõrkude suuniste otsuse[8] III lisa alusel 30 prioriteetse projekti rahalised vajadused üksi ulatuvad juba 225 miljardit euroni, kulutustest suurim osa tehakse 2007. ja 2013. aasta vahel, ning see moodustab ligikaudu 140 miljardit eurot. Järgnevas tabelis on esitatud kulude hinnang ajavahemikuks 2007–2013 ning kolmele tuntumale prioriteetsele suurprojektile vajalik toetus. Ajavahemikuks 2007–2013 vajalikud investeeringud ja iga-aastane toetus 50% määra alusel (hinnangud miljonites eurodes) | Uuringud | Ehitustööd | 1. Prioriteetsed projektid[24] | 50% | kuni 30% | millest piiriülesed lõigud | 50% | kuni 50% | 2a. Muud projektid, millest Koostalitlus – turvalisus – ohutus | 50% | kuni 50% | 2b. Muud ühist huvi pakkuvad projektid | 50% | kuni 15% | Energiasektoris võib uuringutele antav toetus ulatuda 50%-ni abikõlblikest kulutustest, samas kui ehitusele rakendatav määr piirdub tavaliselt 10%-ga abikõlblikest kulutustest. Erandjuhtudel ja konkreetselt prioriteetsete projektide puhul, kus tuleb toime tulla oluliste rahaliste väljakutsetega ning mis toovad Euroopa tasemel määratletud eriliselt suurt kasu – tavaliselt piiriülesed või naaberriikidega energiasüsteemide ühendamise projektid – võib neid projekte toetada kuni 20% ulatuses. Pidades silmas tihedat konkurentsi energeetikavaldkonnas, ei tehta ettepanekut toetuse protsentuaalse ülemmäära suurendamiseks üle hetkel kehtiva TEN-määruse raames lubatud taseme. Ehitustööde rahastamine TEN-Energia poolt peaks piirduma ühenduse sees asuvate projektiosadega. Uuringutele antav toetus võiks katta kogu projekti, sealhulgas selle väljaspool ühendust asuvad osad. Peamine vahend rahalise toetuse võimalikuks muutmiseks TEN-Energia projektide partnerriikide jaoks on partnerriikides asuvate projektide või projektiosade ehitamisele antava toetuse kooskõlastamine liidu teiste rahastamisvahenditega (välispoliitikale pühendatud vahendid, Euroopa Investeerimispank jne). Rahalised vahendid, nagu riskikapital, intressimäära toetused laenudele, laenutagatised, mittekaubanduslike riskide kate jne võivad olla nende vahendite kaudu kättesaadavad meie partnerriikide tähtsate infrastruktuuriprojektide puhul. Rahastamisviisid Korraldajate käsutuses on mitmed viisid projektide teostamise lihtsustamiseks. Peale seni väga vähe kasutatud intressitoetuste, mille eesmärgiks on leevendada laenude intressikoormust – ja riskikapitalis osalemise – mis kuuluvad juba kehtiva määrustiku sätete hulka, kuulub uute eriliste finantsvahendite hulka TEN-projektide erilisi riske ehitusjärgses faasis katva tagatisvahendi loomine, mida tahetakse uue määrusega sisse tuua. Selle uue tagatisvahendi eesmärgiks on toimida käivitusjõuna üleeuroopalise transpordivõrgu projektide finantseerimises erasektori poolt. See peaks aitama kontrolli all hoida rahastamise maksumust ja kiirendada „rahastamispakettide” kokkupanemist erasektori poolt, nimelt erapankade kaudu. Tagatis piirdub projekti operatiivse käivitamise järguga ja/või laenu protsentuaalse ülemmääraga erasektorile. Projektide teostamise asukohaks olevate liikmesriikide oluline panus on kohustuslik. Üksikasjaliku ettepaneku ja tingimuste ning rakenduskorra kohta tehakse eraldi teatis. Nende vahendite terviku suhtelist komplekssust silmas pidades võib vajalikuks osutuda ekspertiisi kasutusele võtmine seda tüüpi rahastamisvahendite haldamiseks. Juhtimine Projektide teostamise eest vastutavad eelkõige liikmesriigid iga riigi oma institutsionaalse süsteemi järgi. Seda vastutust rakendatakse vastavalt uuele määrusele, mis täpsustab rakendatud vahendid, komisjoni ja liikmesriikide vastava vastutuse projektide valimise, juhtimise ning toetuste järelkontrolli eest. Uue määrusega tehakse ettepanek – säilitades komisjoni otsustav roll projektide valimise lõppotsuse osas – anda liikmesriikidele suurem roll tehniliseks kontrolliks ja kulude tõendamiseks. Käesoleva määruse rakendamisel jätab komisjon endale õiguse delegeerida käesoleva programmi juhtimine vastavalt nõukogu 19. detsembri 2002. aasta määrusele nr 58/2003 üleeuroopaliste transpordivõrkude täitevasutusele. See võimalus ei sea kahtluse alla komisjoni vastutust programmeerimise eest. Tegemist oleks lihtsalt teatavate juhtimisülesannete delegeerimisega agentuurile. V. KOMMENTAARID ARTIKLITE KOHTA ARTIKKEL 1 MÄÄRATLEB PROGRAMMI TEEMA. See artikkel on ühenduse rahalise abi andmise osas üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas peaaegu identne praeguse määruse esimese artikliga. Artiklis 2 antakse määruses kasutatud terminite määratlused. Artiklis 3 määratletakse kandidaatide abikõlblikkuse kriteeriumid ning see vastab praeguse määruse artiklile 2. Artiklis 4 kehtestatakse rahalise abi taotluste esitamise kord ja see kattub osaliselt hetkel kehtiva määruse artikliga 8. Artiklis 5 esitatakse valikukriteeriumid abi andmiseks transpordi- ja energiavaldkonnas. Artiklis sätestatakse, et erilist tähelepanu tuleb pöörata prioriteetsetele projektidele, mida rahastatakse järelikult suuremal määral. Artiklis 6 määratakse määruse kohaldamisala, mis on identne praeguse määruse kohaldamisalaga, välja arvatud ehitusjärgsele faasile omased riskid, mis on nüüdsest kaetud tagatisvahendiga. Artiklis 7 kehtestatakse ühenduse rahalise toetuse sekkumisviisid ja ülemmäärad. Selles artiklis täpsustatakse ka, et komisjon võtab komiteemenetluse korras vastu rahaliste vahendite eraldamise korra, ajakava ja maksete summad. Artiklis 8 kehtestatakse sätted ühenduse rahalise abi ühendamise kohta erinevate tegevuste jaoks sama projekti raames. Artikkel 9 käsitleb kooskõlastamist ja kokkusobivust ühenduse teiste poliitikatega, mida peavad järgima määruse raames rahastatavad projektid. Artiklis 10 kehtestatakse komisjoni vastutus määruse rakendamise eest. Artiklis 11 sätestatakse, et komisjon kehtestab mitmeaastase programmi, mis katab prioriteetseid projekte ja määratleb rahalise abi summa ajavahemikuks 2007–2013. Mitmeaastane programm määratleb mitmeaastasesse programmi mitte kuuluvatele ühist huvi pakkuvatele projektidele rahalise abi andmise kriteeriumid. Artiklis 12 täpsustatakse ühenduse rahalise abi andmise kord, mis väljendub iga-aastastes eelarvetäitmise otsuste kohaldamistes, mis sõltuvad projektide edasijõudmise seisust ja eelarvevahendite olemasolust. Artiklis määratletakse komisjoni abiandmise otsustest teatamise kord. Artikkel 13 kattub endise artikliga 11 maksesätete kohta. Artiklis 14 käsitletakse liikmesriikide vastutust. Liikmesriigid peavad teostama järelevalvet ja kontrolli ühenduse abi saavate tegevuste üle. Artikkel 15 puudutab ühenduse rahalise abi kontrollimise, tühistamise, vähendamise, peatamise ja lõpetamise korda ning kattub peaaegu hetkel kehtiva määruse artikliga 13. Komisjon võib kooskõlas proportsionaalsuspõhimõttega asjaomastel juhtudel nõuda rahalise abi tagastamist. Artiklis 16 sätestatakse finantskaitsemeetmed abisaavate tegevuste lõpuleviimise tagamiseks ning ebakorrapärasuste takistamiseks ja nende eest karistamiseks. Artiklis 17 sätestatakse, et komisjoni assisteerib määruse teatavate artiklite rakendamisel niinimetatud nõuandvat tüüpi komitee. Artiklis 18 sätestatakse abisaavate tegevuste hindamine komisjoni või liikmesriikide poolt. Artiklis 19 sätestatakse, et komisjon annab iga kolme aasta tagant teistele institutsioonidele aru elluviidud tegevuste kohta. See artikkel nõuab ka, et liikmesriigid ja abisaajad avalikustaksid ühenduse rahalise abi. Artiklis 20 määratletakse ajavahemikuks 2007–2013 ette nähtud rahalised vahendid. Artiklis 21 sätestatakse programmi läbivaatamisklausel 2013. aastale järgnevaks ajaks enne 2010. aasta lõppu omandatud ning parlamendile ja nõukogule teatatud kogemuste alusel. Artikkel 22 puudutab selle määrusega määrusesse nr 2236/95 tehtud muudatusi. Artiklis 23 sätestatakse määruse jõustumine ning selle kohaldamine alates 1. jaanuarist 2007. Määruse jõustumise ajal käimasolevatele tegevustele kohaldub jätkuvalt määrus nr 2236/95. SELETUSKIRJA LISA I. Ühenduse lisandväärtus, subsidiaarsus ja proportsionaalsus. - Mis on kavandatavate meetmete eesmärgid lähtuvalt ühenduse kohustustest? Asutamislepingu XV jaotise all on ühenduse kohustuseks aidata kaasa üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude rajamisele ja arendamisele. Ühenduse tegevusega taotletakse muuhulgas riiklike võrkude vaheliste ühenduste ja koostalitluse edendamist nende võrkude jätkuvuse ning kasutajate kõrgetasemelise turvalisuse ja ohutuse tagamiseks. - Kas kavandatavad meetmed kuuluvad eranditult komisjoni pädevusse või seda jagatakse liikmesriikidega? Pädevust jagatakse liikmesriikidega. - Milline on probleemi ulatus ühenduse tasemel? Transpordiinfrastruktuurid sõltuvad peamiselt riiklikest eelarvetest pärinevast rahastamisest. Nendes aga eelistatakse tugevate eelarvepiirangute perioodil investeeringuid siseriiklikesse transpordilõikudesse võrreldes riikidevaheliste ühendustega, mille rahaline tasuvus on väiksem ja piiriülese koordineerimise raskused suured. Kui ühendus ei võta rahastamisest osa, esinevad suuremas osas riikidevahelistest ühendustes (mis ometi õigustavadki üleeuroopalise võrgu poliitikat), mille ülesandeks on riiklike võrkude omavaheline ühendamine, märkimisväärsed hilinemised. Energiavõrkude puhul on ühenduse jaoks suur tähtsus vastloodud elektrisiseturul. Nagu Euroopa Ülemkogu kohtumistel on mitmel korral järeldatud, võivad ebapiisavad infrastruktuurid tõsiselt pärssida elektrituru ja määrustiku valdkonnas saavutatud edu. Lähiaastail tuleb Euroopa energiainfrastruktuurid kohandada selliselt, et need taluks energiavooge, mille jaoks nende mõõtmed ei olnud esialgselt mõeldud. Tarbijad üle kogu ühenduse saavad kasu riikidevaheliste energiasüsteemide ühendamiseks mõeldud investeeringutest, mis võimaldavad võrkude toimimist Euroopa tasemel. Samamoodi saavad nad kasu investeeringutest uude Euroopa-välise pakkumise infrastruktuuri, mis on vajalik tulenevalt kasvavast energiasõltuvusest. Lisaks toetavad need üleeuroopalised võrgud energiaallikate, eelkõige taastuvate energiate tõhusat kasutamist üle kogu Euroopa. - Kas need eesmärgid on liikmesriikide poolt vajalikul tasemel saavutatavad ? Transpordisektoris on suurtel liiklusvoogude parandamise projektidel üleeuroopalised tagajärjed, mis ületavad kaugelt riiklikke piire. Ei ole reaalne oodata konkreetsetelt riikidelt, et nad rahastaks neid infrastruktuure üksi, samas kui sellistest projektidest tulenev suur kasu saab osaks teistele maadele. Energiavõrkudes muutis turgude avamine ja lõimimine investeeringutoetusi. Põhilisi üleeuroopalist tähtsust omavaid investeeringuid, nagu võrguühendused, ei saa kinni maksta ainult ühe või kahe liikmesriigi maksumaksjad üksi. - Mis on tõhusam, kas ühenduse kaudu või siseriiklikult teostatud lahendus? Milline on ühenduse tegevuse lisandväärtus ja kui kalliks läheks maksma tegevusetus? Transpordi valdkonnas määratleti ühist huvi pakkuvad projektid juba Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuses TEN-T suuniste kohta. Konkreetsete riikide jaoks ei ole investeeringute realiseerimine koostalitlus- ja konkurentsivõimelise kindla transpordivõrgu teostamise võimaldamiseks tõenäoliselt nii tähtis kui ühenduse jaoks. Hilinemised projektide, Essenis määratletud 14 prioriteetse projekti ja eriti piiriüleste projektide elluviimisel kalduvad seda järeldust kinnitama. Kaubavahetuse, eriti liikmesriikidevahelise kaubanduse arengule kaasa aidates ja juurdepääsu parandades peaksid need projektid suurendama SKT kasvu potentsiaali 0,2 kuni 0,3% võrra, mis vastab miljonile alalisele töökohale. Need projektid vähendavad CO2 heitmeid 4% võrra, võrreldes prognoositavaga. Selles kontekstis võib ühenduse toetus nendele ühist huvi pakkuvatele projektidele osutuda esmatähtsaks ja igal juhul on see õigustatud. Nende ettevõtmiste teostamata jätmise maksumus väljenduks vajadustele märkimisväärselt mittevastavas infrastruktuuris, mis võiks negatiivselt mõjutada mitte üksnes transpordivõrke üldiselt, vaid ka liiklustulva taset, ohutust, saastuse taset ja juurdepääsu äärealadele kaudsete tagajärgedega liidu majanduskasvule ja konkurentsivõimele tervikuna. Energiavõrkude puhul määratleti Euroopa tasemel huvi pakkuvad projektid ka nõukogu ja parlamendi otsuses TEN-Energia suuniste kohta. Ometi ei pruugi siseriiklikud huvid Euroopas integreeritud ja konkurentsivõimelise energiaturu arendamist võimaldavate investeeringute puhul olla nii suured kui ühenduse huvid. Piiriüleste investeeringute puhul täheldatud aeglane edasiminek on selle järelduse kinnituseks. Sellepärast võib ühenduse toetus Euroopa tasemel huvi pakkuvate projektide puhul osutuda esmatähtsaks ning oleks igatahes õigustatud. Küsimus ei ole niivõrd liikmesriigi tegevusele lisandväärtuse pakkumises, kuivõrd erilise rõhu asetamises Euroopa jaoks huvi pakkuvatele investeeringutele. Tegevusetuse tagajärjeks oleks ebasobiv infrastruktuur, mis pärsiks energia siseturu arengut. - Kas ühenduse tegevuse intensiivsus vastab seatud eesmärkidele? Transpordi puhul pakutakse keskmiseks toetuseks (üldine) ligikaudu 15% investeeringute kogumaksumusest prioriteetsete projektide jaoks. Piiriülesed lõigud saaksid seda toetust eelisjärjekorras. Koostalitlusvõime ja ühendustega võrgu arendamise käivitamisel oleks kasud suured, samamoodi nagu tegevusetus läheks ühenduse majandusele üldiselt kalliks maksma. Energiavõrkude puhul vastab väljapakutud rahaline abi 1,7%-le investeeringute kogumaksumusest Euroopas prioriteetsete projektide osas, mis määratleti TEN-Energia suunistes. TEN-Energia toetus keskendatakse liidu kehtestatud poliitiliste eesmärkide saavutamiseks esmatähtsatele projektidele. Ühendatud võrgu arendamise käivitusjõu mõistes oleks kasud suured, samamoodi nagu tegevusetus läheks ühenduse majandusele üldiselt kalliks maksma. - Milline on parim lahendus nende eesmärkide saavutamiseks? (soovitused, rahaline toetus, vastastikkune tunnustamine, seadusandlus jne). Reeglina põhineb rahaline toetus parlamendi ja nõukogu määrusel. - Kas kohaldamisala, kestus või ülemmäär on seadusandluse raames suuremad kui vaja? Lähtuvalt avalike investeeringute piiratusest ja erainvestorite kaasamise raskustest on ühenduse rahaline abi Euroopa tasemel kasu toovatele infrastruktuuridele õigustatud ning täiendab olemasolevat poliitilist raamistikku, nagu see on määratletud transpordi valges raamatus ja TEN-T suunistes. Energiavõrkude osas oleks rahaline toetus Euroopa tasemel kasu toovatele investeeringutele õigustatud teatud juhtudel, isegi liberaliseeritud turu raames, investeeringuid energia edastamise infrastruktuuridesse teevad käesolevalt võrguoperaatorid määrustikuga sätestatud hindadesse integreeritud kulude alusel. II. Mõju hinnang . TEN-Transpordi suuniste (KOM (2003) 564) läbivaatamise raames lasi komisjon teostada süvendatud mõjuanalüüsi üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitleva otsuse nr 1692/96/EÜ muudatusettepaneku kohta. Dokumendi SEC (2003) 1060 põhilised tähelepanekud on järgmised: a. TEN-T investeerimisprogramm stimuleerib konkurentsivõimet ja majandust Euroopas. See aitab kaasa rahvusvahelise kaubanduse arengule, eriti uutes liikmesmaades. b. Lühiajaliselt stimuleerivad ehitustööd tööhõivet, eelkõige asjaomastes piirkondades. c. Pikemas perspektiivis hinnatakse elamistingimuste paranemist seoses koostöövõimaluste mitmekordistumise ja kaubandusväljavaadete arendamisega tänu ühenduste ja juurdepääsu täiendamisele kuni 0,23 %-le SKT-st ning see kujutab ligikaudu miljonit püsivat töökohta. Van Miert’i aruande raames hinnatud investeerimisvajadused ulatuvad kuni 600 miljardi euroni kõigi ühist huvi pakkuvate projektide puhul, millest 225 miljardit arvestatakse prioriteetsetele projektidele (sh 140 miljardit üksnes ajavahemikul 2007–2013). Energiavõrkude kohta esitas komisjon abikõlblike projektide, see tähendab ühist huvi pakkuvate projektide ja eriti prioriteetsete projektide mõju hinnangu samaaegselt 10. detsembri 2003. aasta ettepanekuga TEN-Energia uute suuniste kohta[25]. Hinnangus järeldati, et 2003. aasta juunil kindlaksmääratud kehtivates suunistes määratletud projektide ja uutes suunistes väljapakutud projektide teostamisel oleks positiivne mõju majandusele tervikuna, ühtekuuluvusele uute liikmesriikide energiavõrkude integreerimise teel, keskkonnale, lihtsustades taastuva energia allikate tootmise lõimimist, energia siseturule, suurendades kaubavahetuse mahte, energiavarustuse kindlusele, suurendades impordimahte ja mitmekesistades impordiallikaid ja -teekondi, ning lõpuks koostööle naaberriikidega. On selge, et TEN-Energia võrkude toetamine ei anna samasuguseid eeliseid kõigile energiainfrastruktuuridele. Eelkõige tuleb võrkude laiendamine kasuks ulatuslikule elektritootmisele. Energiaallikate otsene ühendamise kohaliku energiavarustuse süsteemidega seevastu (ühised teatavatele taastuvatele energiatele ja kombineeritud elektri-soojustehnoloogiatele) ei kuulu käesolevate suuniste järgi TEN- Energia toetuse mandaadi alla. Väljapakutavat ühenduse toetust kasutatakse TEN-Energia suunistes määratletud energiainfrastruktuuride projektide elluviimise toetamiseks ja kiirendamiseks, ning see võimaldab saavutada oodatud kasu. 2004/0154 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas ning muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2236/95 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 156, võttes arvesse komisjoni ettepanekut[26], võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust [27], võttes arvesse regioonide komitee arvamust[28], toimides vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud menetlusele[29], ning arvestades järgmist: Euroopa Ülemkogu rõhutas Barcelonas 15. ja 16. märtsil 2002. aastal oma kokkuvõttes, et energia ning transpordisektorite tugevad ning integreeritud võrgustikud on Euroopa siseturu tugisambaks ning olemasolevate võrgustike tõhusam kasutamine ning puuduvate osade rajamine võimaldavad tõsta tõhusust ja konkurentsivõimet, garanteerida piisava kvaliteeditaseme ning vähendada ülekoormust, mis tagaks pikema kasutusperioodi. Need vajadused koondati Lissaboni tippkohtumisel riigi- ning valitsusjuhtide vastu võetud strateegia raamistikku ning seejärel on neile järjepidevalt osutatud. Euroopa Ülemkogu kiitis 2003. aasta 12. ning 13. detsembril heaks Euroopa arengutoetuste programmi, kutsudes komisjoni üles vajaduse korral oma kulusid ümber paigutama füüsilise kapitali, eriti just infrastruktuuri ning üleeuroopaliste võrgustike investeeringutesse, mille prioriteetsed projektid esindavad siseturu sidususe tugevdamise olulisi elemente. Tõhusate üleeuroopaliste sidemete loomisel täheldatud viivitused, eelkõige just piiriülestes lõikudes, võivad Euroopa Liidu, liikmesriikide ning äärealade konkurentsivõimet tõsiselt kahjustada, kuna viimased ei saa ühisturu soodsat mõju täielikult kasutada. Euroopa Parlamendi ning nõukogu otsuses nr 1692/96/EÜ üleeuroopalise transpordivõrgu (edaspidi TEN-T) arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta[30], mida muudeti otsusega 884/2004/EÜ, hinnati üleeuroopalise transpordivõrgu rajamiseks vajaminevad kulud praegusest kuni 2020. aastani 600 miljardile eurole. Juba selle otsuse III lisa mõistes on prioriteetsetele projektidele vajaminevad investeeringud 2007.–2013. aastaks ligikaudu 140 miljardit eurot. Nende eesmärkide saavutamiseks on nii nõukogu kui parlament rõhutanud rahaliste vahendite suurendamise ning kohaldamise vajadust ühenduse kaasfinantseeringute määra tõstmise teel, kehtestades kõrgema ühenduse kaasfinantseeringute määra rakendamise eelkõige just nende projektide puhul, mis paistavad silma piiriülese iseloomu, transiidifunktsiooni või loodustõkete ületamise poolest. Euroopa Parlamendi ning nõukogu 26. juuni 2003. aasta otsus 1229/2003/EÜ (üleeuroopaliste energiavõrkude suuniste kehtestamise ja otsuse nr 1254/93/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta)[31], määratleb eesmärgid, tegevuse prioriteedid ning ühist huvi pakkuvad projektid võrgustiku lõpuleviimiseks ja arendamiseks, sealhulgas prioriteetsed projektid. Vajalike investeeringute ulatus, mis võimaldaks kõikidel liikmesriikidel täiel määral siseturul osalemist ning nende naaberriikide vaheliste ühenduste loomist, on ainult prioriteetsete projektide jaoks praegusest kuni 2013. aastani ligikaudu 28 miljardit eurot. Ligikaudu 8 miljardit eurot sellest summast on mõeldud kolmandatesse riikidesse investeerimiseks. 2003. aasta 12.–13. detsembril kutsus Euroopa Ülemkogu komisjoni muuhulgas üles jätkama vajaduse uurimist luua konkreetsed ühenduse tagatisvahendid, mis kataksid üleeuroopaliste transpordivõrkude loomise järgselt teatavaid riske. Energia valdkonnas kutsus nõukogu komisjoni üles suunama vajaduse korral kulusid füüsilisse kapitali investeerimiseks, et soodustada arengut. Nõukogu 18. septembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2236/95, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste võrkude valdkonnas,[32], muudetud määrusega nr 1655/99/EÜ ning määrusega nr 807/2004/EÜ, on juba tõeline edusamm, kuna see võimaldab prioriteetseteks kuulutatud projektidele kõrgemat – kuni 20%ni ulatuvat[33] – finantseerimise määra. Siiski sõltub kõik rakenduseeskirjadest, mis vajavad lihtsustamist ning eelarvelistest vahenditest, mille ressursid on piiratud. Seetõttu on lisaks riiklikele avalikele ning erafinantseeringutele vaja suurendada ka ühenduse abi, suurendades samaaegselt toetussummasid ning -määra, et tõsta ühenduse kapitali mõjujõudu ning sel viisil teostada kinnitatud prioriteetsed projektid. Seoses üleeuroopalise transpordivõrgu osade – transport, energia ning telekommunikatsioon – arenguga, nende loomuomaste erinevustega ning iga programmi tõhusa haldamisega tuleks erinevate valdkondade jaoks kehtestada erinevad määrused. Siiani kattis kõiki valdkondi nõukogu 18. septembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2236/95. Käesoleva määrusega luuakse programm, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste transpordi- ja energiavõrkude valdkonnas. See programm peab järgima acquis communautaire ´i, eelkõige keskkonna osas, see peab panustama siseturu tugevdamisse ja ergutama ühenduse konkurentsivõimet ning arengut. Kuna üleeuroopaliste transpordi- ning energiavõrkude rakendamise eesmärke ei suudaks asjassepuutuvad liikmesriigid piisaval määral realiseerida, eelkõige riiklike tegevuste koordineerimise vajaduse tõttu, mida saaks paremini läbi viia ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud lähimuse põhimõttele. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Programmis tuleb ühenduse rahaline abi suunata projektidesse või projektide osadesse, mis on Euroopa seisukohast suurima lisandväärtusega, ning püüda julgustada projektide läbiviijaid kiirendama otsustes 1692/96/EÜ ning 1229/2003/EÜ määratletud prioriteetsete projektide teostamist. See programm peab ühtlasi võimaldama ka teiste nimetatud otsustes määratletud ühist huvi pakkuvate Euroopa infrastruktuuri projektide rahastamist. Ühenduse toetust antakse üleeuroopaliste transpordi- ning energiavõrkude investeerimisprojektide arendamise, pideva finantskohustuse loomise, institutsionaalsete investorite mobiliseerimise ning avaliku- ja erasektori vaheliste finantspartnerlussidemete loomise eesmärgil. Energiasektoris peab toetus aitama peamiselt ületada võimalike projektide ettevalmistamise ning ehitustööde eelplaneeringu vältel tekkivaid rahalisi raskusi ning olema suunatud prioriteetsete projektide piiriülestele lõikudele ning ühendustele naaberriikidega. Ühenduse rahaline abi peab esinema erinevate sekkumisvormidena, näiteks otsetoetustena, intressitoetustena, laenugarantii vahendite ja riskikapitalifondide osalustena, samuti peab see suutma katta ehitusfaasile järgnevaid spetsiifilisi riske. Ühenduse rahalise toetuse rakendamisel suuremahulistes ning mitu aastat kestvates projektides tuleks ühendusega sõlmida mitmeaastane lepe. Vaid püsiv, huvipakkuv ja komisjoni pikaajaliselt siduv finantskohustus võimaldab vähendada projektide elluviimisega seotud ebakindlust ning koondada nii avaliku kui erasektori investorid. Eriti suurt tähelepanu tuleb pöörata üleeuroopalisi võrke puudutavate ühenduse tegevuste tõhusale koordineerimisele, eelkõige struktuuri- ning ühtekuuluvusfondide finantseeringute, aga ka Euroopa Investeerimispanga sekkumiste puhul. Käesolev määrus kehtestab kogu programmi ajaks rahastamisvahendid, mis on eelarvepädevate institutsioonide jaoks vastavalt Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe punktile 33 eelarvedistsipliini ning protseduuri täiustamise juhendiks[34]. Võttes arvesse määruse nr 2236/95 rakendamisel saadud kogemusi ning käesoleva määrusega komisjonile antud volituste iseloomu, tuleb käesoleva määruse rakendamiseks kohaldada vajalikud meetmed vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele nr 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[35]. Võttes arvesse käesoleva määrusega kinnitatud spetsiifilisi sätteid transpordi- ja energiavaldkonnas ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr …. [36] kinnitatud asukoha määramise ning satelliidipõhist navigatsioonisüsteemi puudutavaid sätteid, tuleb muuta määrust (EÜ) nr 2236/95, piirates selle kohaldamisala vaid telekommunikatsioonivaldkonnale. ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I peatükk Üldsätted Artikkel 1 Teema Käesolev määrus määratleb üleeuroopaliste transpordi- ning energiavõrkude valdkonnas ühist huvi pakkuvate projektide ühenduse toetuse tingimused, viisid ning ellurakendamise protseduurid vastavalt asutamislepingu artikli 155 lõikele 1. Artikkel 2Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 1) „ühist huvi pakkuv projekt”: projekt või projekti osa, mis on määratletud ühendusele ühist huvi pakkuvana transpordivaldkonnas vastavalt otsusele nr 1692/96/EÜ ning energiavaldkonnas vastavalt otsusele nr 1229/2003/EÜ ; 2) „prioriteetne projekt”: ühist huvi pakkuv projekt, mida peetakse ühenduse prioriteetseks projektiks transpordivaldkonnas vastavalt otsuse nr 1692/96/EÜ III lisale ning energiavaldkonnas vastavalt otsusele nr 1229/2003/EÜ; 3) „projekti osa”: igasugune finantsiliselt, tehniliselt või ajaliselt sõltumatu tegevus, mis aitab kaasa projekti elluviimisele; 4) „abisaaja”: avalik või eraüksus, mis vastutab projekti tellimise eest ning soovib projekti rakendamise eesmärgil investeerida omavahendeid või kolmandatelt isikutelt saadud kapitali; 5) „uuringud”: projekti määratlemiseks vajalikud uuringud, sealhulgas ettevalmistavad, teostatavus- ja hindamisuuringud ning kõik muud tehnilised meetmed, sealhulgas eeltööd, mis on vajalikud projekti täielikuks määratlemiseks, ning selle finantseerimise kohta langetatavad otsused, nagu näiteks tööpiirkondade kinnitamine ning rahastamisallikate ettevalmistamine; 6) „tööd”: koostisosade, süsteemide ning teenuste ostmine ja pakkumine ning ehitustööde läbiviimine ja projektiga seotud paigaldustööd, sealhulgas seadmestike vastuvõtmine ning projekti käivitamine; 7) „ehitusfaasile järgnevad riskid”:esimeste aastate jooksul pärast ehituse lõppu ilmnevad riskid, mis tulenevad spetsiifilistest faktoritest ja toovad eelnevate prognoosidega võrreldes kaasa põhitegevustulude vähenemise. 8) „projekti maksumus”: projekti elluviimisega otseselt seotud ning selleks vajalike uuringute ja tööde kogumaksumus, mille abisaaja reaalselt tasub; 9) „abikõlblikud kulud”: osa projekti maksumusest, mille komisjon võtab arvesse ühenduse abi arvestamisel. II peatükk Abikõlblikud projektid, sekkumisvormid ning finantseeringute ühendamine Artikkel 3 Projektide abikõlblikkus 1. Ühenduse abi võivad saada ainult käesoleva määrusega vastavuses olevad ühist huvi pakkuvad projektid, mis on määratletud otsustes 1692/96/EÜ ning 1229/2003/EÜ. 2. Abi saamine sõltub ühenduse eeskirjade järgimisest eelkõige konkurentsi, keskkonnakaitse ja riigihankelepingute sõlmimise valdkonnas ning ühenduse sätete tegelikust rakendamisest võrkude koostalitluse tagamisel, eriti raudteede osas. 3. Vaid transpordivaldkonnas sõltub abi saamine ka kõigi asjaomaste liikmesriikide finantsosalusest ühenduse rahalist abi taotlevas kandidaatprojektis, hõlmates vajaduse korral ka erakapitali. Artikkel 4 Rahalise abi taotluse esitamine Ühenduse abi taotlused esitab komisjonile asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid. Energiavaldkonnas võivad kokkuleppel viimase või viimastega taotlusi esitada ka asjaomased riiklikud eraasutused või -ettevõtted. Artikkel 5 Projektide valimine 1. Ühist huvi pakkuvatele projektidele antakse ühenduse rahalist abi vastavalt nende osalusele otsustes nr 1692/96/EÜ ning nr 1229/2003/EÜ määratletud eesmärkide ning prioriteetide saavutamises. 2 Transpordivaldkonnas pööratakse erilist tähelepanu järgmistele projektidele ning programmidele: a) projektid, mille esitavad koostöös vähemalt kaks liikmesriiki, eriti juhul, kui tegemist on piiriülese projektiga; b) projektid, mis panustavad võrgu püsimisse ning selle jõudluse tulemuslikkusesse; c) prioriteetsed projektid, mis panustavad siseturu integreerimisse laienenud ühenduses ning kõige loodussäästlikumate transpordiviiside taastasakaalustamisse, nagu näiteks kaugtransporditeenused; sel eesmärgil peavad kõikide kiirrongiliinide finantseerimise taotlustega kaasnema üksikasjalikud analüüsid tavavõrgustikus kaubaveo kasuks vabastatud mahtude kohta seoses reisiliikluse suunamisega kiirliinile; d) projektid, mis panustavad üleeuroopalise võrgu pakutava teenuse kvaliteedi edendamisse ning mis muuhulgas parandavad infrastruktuuri suunatud toetuse abil kasutajate turvalisust ning ohutust ja tagavad riiklike võrgustike koostalitlusvõime; e) raudteeliikluse haldussüsteemide paigaldamise programmid täies ulatuses, samuti lennu- ning laevaliikluse haldussüsteemide paigaldamise programmid, mis tagaksid koostalitlusvõime. 3. Energiavaldkonnas pööratakse erilist tähelepanu projektidele, mis panustavad: a) võrgustiku püsimisse ning selle jõudluse tulemuslikkusesse, b) energia siseturu integreerimise, eelkõige selle piiriülestesse osadesse, c) energia tarnimise ohutusse ning eriti ühendustesse kolmandate riikidega, d) taastuvate energiaallikate sidumisse ja/või e) omavahel seotud võrkude turvalisusesse, ohutusse ning koostalitlusvõimesse. Artikkel 6 Abi vormid Ühenduse rahaline abi katab nii uuringud, tööd kui ka ehitusfaasijärgsed riskid. Artikkel 7 Rahastamisviisid 1. Ühenduse rahalist abi võib artikli 3 lõikes 1 osutatud projektide uuringute ning tööde tarbeks anda ühes või enamas järgmises vormis: a) toetused; b) Euroopa Investeerimispangast või muudest riiklikest või erafinantsasutustest saadavad laenude intressitoetused; c) laenutagatised, et katta ehitusfaasijärgseid riske; d) osalus riskikapitalifondides; e) punktides a) kuni d) kirjeldatud ühenduse abi ühendatakse vajaduse korral omavahel, et tarvitusele võetavate eelarvevahendite stimuleeriv mõju oleks maksimaalne; 2. Ühenduse rahaline abi ei ületa järgmisi määrasid: a) uuringute puhul 50% uuringute abikõlblikust kogusummast, mistahes konkreetse ühist huvi pakkuva projekti korral; b) tööde puhul: i) transpordivaldkonna prioriteetsete projektide puhul maksimaalselt 30% tööde abikõlblikust kogusummast; erandkorras saavad nende projektide piiriülesed osad abi maksimaalselt 50% ulatuses tööde abikõlblikust kogusummast tingimusel, et töid alustatakse enne 2010. aastat ning et asjaomased liikmesriigid on komisjonile esitanud kava koos kõikide vajalike garantiidega liikmesriikide rahalise abi ning projekti rakendusgraafiku osas, see määr sõltub projekti kasulikkusest teistele liikmesriikidele; ii) energiavaldkonna prioriteetsete projektide puhul maksimaalselt 20% tööde abikõlblikust kogusummast; iii) teiste transpordivaldkonna projektide puhul maksimaalselt 15% tööde abikõlblikust kogusummast; erandkorras võib see määr koostalitus-, turva- ning ohutussüsteemidega seotud projektide puhul ulatuda maksimaalselt 50%-ni tööde abikõlblikust kogusummast, protsendimäär sõltub projekti kasulikkusest teistele liikmesriikidele; iv) teiste energiavaldkonna projektide puhul maksimaalselt 10% tööde abikõlblikust kogusummast. 3. Komisjon võtab vastavalt artikli 17 lõikes 2 ettenähtud menetlusele vastu käesoleva artikli lõike 1 punktides b), c) ning d) osutatud rahastamisvahendite eeskirjad, ajakava ning maksete suurused. Artikkel 8 Ühenduse rahalise abi ühendamine 1. Uuringute ning töödega seotud rahalist abi võib ühendada. 2. EIP sekkumised on kooskõlas käesoleva määruse alusel antava rahalise abiga. 3. Ühenduse rahaline abi on välistatud nende projektide osade puhul, mis saavad toetusi teistest ühenduse eelarvest pärinevatest finantsallikatest. Artikkel 9 Vastavus ja kooskõlastatus ühenduse poliitikaga 1. Vastavalt käesolevale määrusele rahastatavad ühist huvi pakkuvad projektid peavad olema vastavuses asutamislepingu sätetega, nendest lähtuvalt vastu võetud aktidega ning ühenduse poliitikavaldkondadega, sealhulgas nendega, mis käsitlevad keskkonnakaitset, koostalitlusvõimet, konkurentsi ning riigihankelepingute sõlmimist. 2. Komisjon järgib käesoleva määruse raames ette võetud projektide kooskõlastatust ning sidusust ühenduse eelarve, EIP ning ühenduse muude rahastamisvahendite abil alustatud tegevustega. III peatükk Rakendamine, programmide koostamine, kontroll Artikkel 10 Rakendamine Komisjon vastutab käesoleva määruse rakendamise eest. Komisjon täpsustab ühist huvi pakkuvate projektide rakendamise eeskirjad ja tingimused ühenduse rahalise abi määramise otsustes. Artikkel 11 Mitmeaastaste programmide koostamine ning aastaprogramm 1. Komisjon koostab vastavalt artikli 17 lõikes 2 ette nähtud menetlusele mitmeaastase programmi ning aastaprogrammi. 2. Mitmeaastane programm hõlmab prioriteetseid projekte ning kehtestab rahalise abi kriteeriumid ja finantseelarve perioodiks 2007–2013. See summa peab jääma 65% ja 85% vahele artiklis 20 ette nähtud eelarveressurssidest. 3. Aastaprogramm määratleb ühenduse rahalise abi andmise kriteeriumid nendele ühist huvi pakkuvatele projektidele, mida mitmeaastane programm ei hõlma. Igal aastal suunatakse TEN-T mitmeaastase programmi raames kasutamata jäänud ressursid aastaprogrammis sisalduvate ühist huvi pakkuvate projektide finantseerimiseks. Artikkel 12 Rahalise abi andmine 1. Kõikide ühist huvi pakkuvate projektide kohta, mis on välja valitud mitmeaastase programmi raames, võtab komisjon artikli 17 lõike 2 kohaselt vastu ühekordse abi andmise otsuse. Komisjon realiseerib iga aasta eelarveosaluse vastavalt abi andmisele otsusele, võttes seejuures arvesse hinnangut projektide arengustaadiumidele, prognoositavaid vajadusi ning vabasid vahendeid eelarves. 2. Kõikide ühist huvi pakkuvate projektide kohta, välja arvatud lõikes 1 osutatud projektid, võtab komisjon vastu komisjoni rahalise abi andmise ning eelarvelise kulukohustuse otsuse. 3. Komisjon teavitab asjaomaseid liikmesriike nii abiandmise otsusest kui ka vastava rahalise abi eeskirjadest ning teavitab abisaajaid. Artikkel 13 Finantssätted 1. Ühenduse abi võib katta üksnes projektiga seotud kulutusi, mida on teinud toetuse saajad või projekti elluviimise eest vastutavad kolmandad isikud.2. Kulutusi, mis on tehtud enne kuupäeva, mil komisjon sai finantsabi taotluse, ei kaeta.3. Artikli 12 alusel tehtud komisjoni finantsabi andmise otsused on siduvad ning annavad õiguse eelarvega lubatud kulutuste tegemiseks.4. Üldjuhul tehakse maksed ettemaksetena, vahemaksetena ja lõppmaksena. Ettemakse, mis tavaliselt ei ületa 50% esimesest iga-aastasest osarahast, makstakse siis, kui abitaotlus on rahuldatud. Vahemaksed tehakse maksetaotluste alusel, võttes arvesse projekti rakendamisel või uuringute tegemisel saavutatud edu ja vajaduse korral arvestades rahastamiskavasid, mis on rangelt ja läbipaistvuse põhimõtet järgides läbi vaadatud.5. Maksete puhul tuleb arvesse võtta asjaolu, et infrastruktuuri projekte viiakse ellu mitme aasta jooksul ning seetõttu tuleb ette näha ka mitmeaastane finantseerimine.6. Komisjon teeb lõppmakse pärast seda, kui on heaks kiitnud abisaaja esitatud ning liikmesriigi kinnitatud projekti või uuringu lõpparuande, kus on loetletud kõik tegelikud kulutused. Artikkel 14 Liikmesriikide vastutus 1. Liikmesriigid võtavad nende vastutusvaldkonnas kõikvõimalikud meetmed vastavalt käesolevale määrusele ühenduse rahalist abi saavate ühist huvi pakkuvate projektide elluviimiseks. 2. Liikmesriigid teostavad projektide tehnilist jälgimist ja finantskontrolli tihedas koostöös komisjoniga ning tõendavad projekti või projekti osa raames tehtud kulutuste tõesuse ning vastavuse. Liikmesriik võib nõuda komisjoni osalemist kohapealsetes kontrollides. 3. Liikmesriigid teavitavad komisjoni lõike 2 kohaselt võetud meetmetest ning esitavad projekti nõuetekohase läbiviimise tagamiseks mõeldud kontroll-, haldus- ning jälgimissüsteemide kirjelduse. Artikkel 15 Abi tühistamine, vähendamine, peatamine ning lõpetamine 1. Välja arvatud komisjoni ees täielikult põhjendatud juhtudel tühistab komisjon ühenduse rahalise abi ühist huvi pakkuvatele projektidele, mida ei alustatud kahe aasta vältel alates nende toetust kinnitavas otsuses määratud alguskuupäevast. 2. Juhul kui osa projekti rakendamiseks määratud toetusest või kogu toetus ei näi olevat põhjendatud, rakendab komisjon sobivat aruandluse kontrolli ning nõuab liikmesriigilt ja/või abisaajalt tähelepanekute esitamist kindlaksmääratud tähtajaks. 3. Lõikes 2 ette nähtud kontrolli järel võib komisjon vähendada, peatada või lõpetada vastava tegevuse toetamise juhul, kui kontrolli käigus ilmnes ebatäpsusi või juhul kui ei ole täidetud ühte toetusotsuse aluseks olnud tingimustest, eelkõige juhul kui sellega kaasnes komisjonilt selleks kinnitust saamata olulisi projekti rakendamise iseloomu või eeskirju mõjutavaid muudatusi. 4. Abi lubamatu ühendamisega kaasneb seadusvastaselt makstud summade tagastamine. 5. Juhul kui kümne aasta jooksul pärast ühenduse rahalise abi andmist projektile ei ole seda projekti lõpetatud, tuleb makstud toetused vastavalt proportsionaalsuse printsiibile ning kõiki asjassepuutuvaid faktoreid arvesse võttes tagasi maksta. 6. Kõik põhjendamatult makstud summad tuleb komisjonile tagastada. Artikkel 16 Ühenduse finantshuvide kaitsmine 1. Euroopa Pettustevastase Võitluse Amet (OLAF) võib teostada kohapealseid kontrolle vastavalt nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96[37]. 2. Käesoleva määruse raames finantseeritavate ühenduse tegevuste puhul peetakse nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2988/95[38] artikli 1 lõikes 2 osutatud eeskirjade eiramiseks ühenduse õiguse mistahes sätte rikkumist ettevõtja tegevuse või tegevusetuse kaudu, mis kahjustab või kahjustaks ühenduste üldeelarvet või nende juhitavaid eelarveid kas otse ühenduste nimel kogutud omavahenditest laekunud tulu vähenemise või kaotamise või põhjendamatu kuluartikli tõttu. 3. Käesoleva määruse raames vastu võetud otsustega nähakse ette komisjoni või tema volitatud esindaja poolne järelvalve ja finantskontroll ning vajadusel kontrollikoja kohapealsed raamatupidamise kontrollid. 4. Vastav liikmesriik ning komisjon vahetavad tihedalt kogu läbiviidud kontrollide tulemusi käsitlevat teavet. IV peatükk Lõppsätted Artikkel 17 Komitee 1. Komisjoni abistab komitee. 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut. 3. Komitee võtab vastu oma töökorra. 4. EIP määrab komiteesse oma esindaja, kes ei osale hääletustes. Artikkel 18 Hindamine Komisjon ning liikmesriigid, keda abistavad toetuse saajad, võivad ühist huvi pakkuvate projektide ja programmide elluviimise eeskirjade või nende rakendamise mõju hinnata, et näha, kas prognoositud sihid, sealhulgas keskkonnakaitse valdkonnas, on saavutatud. Komisjon võib toetust saavalt liikmesriigilt nõuda ühist huvi pakkuvate ning käesoleva määruse raames finantseeritavate projektide kohta spetsiifilise hinnangu esitamist või vajaduse korral anda liikmesriigile vajalikku teavet ning abi projektide hindamiseks. Artikkel 19 Teavitamine 1. Komisjon esitab iga kolme aasta tagant Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele aruande käesoleva määruse raames läbi viidud tegevuste kohta. See aruanne sisaldab ühenduse sekkumise abil saadud tulemuste hindamist erinevates kohaldamisalades, võrreldes esialgsete perspektiividega ning peatükki käimasoleva mitmeaastase programmi sisu ja rakendamise kohta. 2. Asjaomased liikmesriigid ning vajaduse korral ka toetuse saajad vastutavad käesoleva määruse raames pakutava rahalise abi kohta käiva teabe adekvaatse avaldamise eest, et teavitada avalikkust ühenduse rollist ühist huvi pakkuvate projektide elluviimisel. Artikkel 20 Eelarvevahendid 1 Käesoleva määruse rakendamiseks ettenähtud rahaliste vahendite kogusummaks on 2007.–2013. aastaks 20 690 miljonit eurot, millest 20 350 miljonit on määratud transpordile ning 340 miljonit energiale. 2 Eelarvepädev asutus määrab iga-aastased krediidid finantsperspektiivide ulatuses. Artikkel 21 Läbivaatamisklausel Enne 2010. aasta lõppu esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule üldaruande kogemustest, mis on saadud käesolevas määruses sätestatud mehhanismidest ühenduse rahalise abi andmiseks. Euroopa Parlament ja nõukogu otsustavad vastavalt asutamislepingu artikli 156 esimeses lõigus ette nähtud menetlusele, kas ja millistel tingimustel käesoleva määrusega ettenähtud tegevused säilitatakse või muudetakse artikli 20 lõike 1 punktis 1 määratud perioodi vältel . Artikkel 22 Määruse (EÜ) nr 2236/95 muutmine Määrust (EÜ) nr 2236/95 muudetakse järgmiselt: 1) Pealkiri asendatakse järgmisega: „Nõukogu 18. septembri 1995. aasta määrus (EÜ) nr 2236/95, millega kehtestatakse ühenduse rahalise abi andmise üldeeskirjad üleeuroopaliste telekommunikatsioonivõrkude valdkonnas“ 2) Artikkel 1 asendatakse järgnevaga: „Artikkel 1: Mõisted ja kohaldamisala Käesolev määrus määratleb tingimused, eeskirjad ja korra, mille alusel antakse ühenduse abi asutamislepingu artikli 155 lõikes 1 nimetatud ühist huvi pakkuvatele projektidele üleeuroopaliste telekommunikatsiooni võrkude valdkonnas“ 3) Artikli 4 lõige 3 jäetakse välja. 4) Artikli 5 lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Käesoleva määruse kohaselt antava ühenduse abi kogusumma ei tohi ületada X% investeeringute üldmaksumusest, olenemata valitud sekkumise vormist.“ 5) Artikkel 5 a jäetakse välja 6) Artikli 9 lõike 1 punkti a) neljas taane jäetakse välja 7) Artikkel 10 asendatakse järgmisega: „Artikkel 10 Rahalise abi andmine Komisjon otsustab käesoleva määruse kohase rahalise abi andmise asutamislepingu artiklis 274 kehtestatud korras, hinnates taotlusi vastavalt valikukriteeriumidele.“ 8) Artikli 11 lõige 7 asendatakse järgmisega:“7. Komisjon kehtestab artikli 17 lõikes 3 ettenähtud korras raamistiku intressitoetuste, laenutagatistoetuste ning riskikapitali osaluse maksmise korrale, ajakavale ja määrale selliste investeerimisfondide või samaväärsete finantsasutuste jaoks, kes esmajoones pakuvad riskikapitali üleeuroopalistele võrguprojektidele“. 9) Artikkel 14 jäetakse välja. 10) Artikli 15 lõike 3 esimene lause, kus osutatakse artiklitele 5 ning 6, asendatakse viitega artikli 5 lõigetele 1 ja 2 ning artiklile 6. 11) Artikli 16 lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Komisjon esitab igal aastal Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele aruande käesoleva määruse alusel tehtavate toimingute kohta. See aruanne sisaldab ühenduse abi kaudu erinevates valdkondades saavutatud tulemuste hinnangut esialgseid eesmärke silmas pidades„. 12) Lisa jäetakse välja. Artikkel 23 Jõustumine Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2007. Transpordi- ja energiavaldkonnas käesoleva määruse jõustumise kuupäeval käimasolevate toimingute kohta kehtib endiselt määrus (EÜ) nr 2236/95 sellisena, nagu see kehtib 31. detsembril 2006. aastal. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel President Nõukogu nimel Eesistuja FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE Domaine(s) politique(s): Promotion de la compétitivité, de la sécurité et de la soutenabilité en matière environnementale des réseaux transeuropéens. Activité(s): Réseau Transeuropéen de Transport et d’Energie | Dénomination de l’action: Soutien financier pour des projets d’interet commun dans le reseau transeuropeen de transport et d’energie | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) 06.0301 : Soutien financier aux projets d’intérêt commun du réseau transeuropéen de transport 06.01.04.04 : Soutien financier aux projets d'intérêt commun du réseau transeuropéen de transport — Dépenses pour la gestion administrative 06.03.02: Soutien financier aux projets d’intérêt commun du réseaux transeuropéen de l’énergie. 06.01.04.05 : Soutien financier aux projets d'intérêt commun du réseau transeuropéen de l'énergie — Dépenses pour la gestion administrative 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): millions d'euros en CE 20.690 millions d’€ en crédits d’engagement. The decision by the legislative authority is taken without prejudice of the budgetary decisions taken in the context of the annual procedure 2.2 Période d’application: 2007-2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Millions d'euros (à la 3e décimale) DNO | CD | NON | NON | NON | N° 1A | 4. BASE JURIDIQUE L’article 156 du traité. Le Règlement (CE) n° 2236/95 du Conseil du 18 septembre 1995 déterminant les règles générales pour l'octroi d'un concours financier communautaire dans le domaine des réseaux transeuropéens, amendé par le Règlement (CE) nº 1655/1999 du Parlement européen et du Conseil, du 19 juillet 1999 et modifié par le Règlement (CE) n° 807/2004 du 21 avril 2004. La Décision n° 1692/96/CE du Parlement européen et du Conseil, du 23 juillet 1996, sur les orientations communautaires pour le développement du réseau transeuropéen de transport amendée par la Décision n° 1346/2001/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2001 modifiant la décision n° 1692/96/CE en ce qui concerne les ports maritimes, les ports de navigation intérieure et les terminaux intermodaux ainsi que le projet n° 8 de l’annexe III et amendée par la Décision n°884/2004/CE du 29 avril 2004. DÉCISION No 1229/2003/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL du 26 juin 2003 établissant un ensemble d'orientations relatif aux réseaux transeuropéens dans le secteur de l'énergie, et abrogeant la décision no 1254/96/CE L'enveloppe financière du programme peut également couvrir les dépenses afférentes aux actions de préparation, de suivi, de contrôle, d'audit et d'évaluation, directement nécessaires à la gestion du programme et à la réalisation de ses objectifs, notamment, des études, des réunions, des actions d'information et de publication, (des dépenses liées aux réseaux informatiques visant l'échange d'informations), ainsi que toute autre dépense d'assistance administrative et technique à laquelle peut recourir la Commission pour la gestion du programme. FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE : POINTS SPECIFIQUES POUR LE RESEAU TRANSEUROPEENS DE TRANSPORT Dénomination de l’action: Soutien financier pour des projets d’interet commun dans le reseau transeuropeen de transport | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) voir ci-dessus 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): millions d'euros en CE 20.350 millions d’€ en crédits d’engagement. 2.2 Période d’application: 2007-2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Millions d'euros (à la 3e décimale) 1) Assistance technique et administrative (ATA): | a) Bureaux d’assistance technique (BAT) | b) Autre assistance technique et administrative: - intra-muros: - extra-muros: dont pour la construction et la maintenance de systèmes de gestion informatisés: | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 2,0 | Sous-total 1 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 2,0 | 2) Dépenses d’appui (DDA): | a) Études | 4,5 | 5,0 | 6,0 | 8,5 | 8,5 | 17 | b) Réunion d’experts | c) Information et publications | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 1 | Sous-total 2 | 5,0 | 5,5 | 6,5 | 9,0 | 9,0 | 18,0 | TOTAL | 6,0 | 6,5 | 7,5 | 10,0 | 10,0 | 20,0 | 6.2. Calcul des coûts par mesure envisagée en partie B (pour toute la période de programmation) [43] Crédits d'engagement en millions d'euros (à la 3e décimale) Ventilation | Type de réalisations /outputs (projets, dossiers …) | Nombre de réalisations/ outputs (total pour années 1…n) | Coût unitaire moyen | Coût total (total pour années 1…n) | 1 | 2 | 3 | 4=(2X3) | Etudes et travaux pour la réalisation des projets RTE-T | Etudes techniques, environnementales, économiques, financières Travaux | 40 160 | COÛT TOTAL | 200 | (Si nécessaire, expliquer le mode de calcul.) 7. INCIDENCE SUR LES EFFECTIFS ET LES DÉPENSES ADMINISTRATIVES 7.1. Incidence sur les ressources humaines Les besoins en ressources humaines et administratives seront couverts à l’intérieure de la dotation allouée à la DG gestionnaire dans le cadre de la procédure d’allocation annuelle L'allocation de postes dépendra d'une part de l'organisation interne de la prochaine Commission et d'autre part d'une éventuelle réallocation de postes entre services suite aux nouvelles perspectives financières. Situation actuelle Types d’emplois | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 27 11 20 | 27 11 20 | (Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée.) | Autres ressources humaines | Total | 58 | 58 | Situation future Types d’emplois Variation par rapport à la situation actuelle | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 37 (+10) 29 (+18) 27 (+7) | 37 (+10) 29 (+18) 27 (+7) | (Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée.) | Autres ressources humaines | Total | 93 (+35) | 93 (+35) | 7.2 Incidence financière globale des ressources humaines Type de ressources humaines | Montants en euros | Mode de calcul * | Fonctionnaires Agents temporaires | 10.044.000 | 108.000 € en moyenne par fonctionnaire et par an | Autres ressources humaines (indiquer la ligne budgétaire) | Total | 10.044.000 | Les montants correspondent aux dépenses totales pour 12 mois. 7.3 Autres dépenses de fonctionnement découlant de l’action Ligne budgétaire (n° et intitulé) | Montants en euros | Mode de calcul | Enveloppe globale (Titre A7) A0701 – Missions A07030 – Réunions A07031 – Comités obligatoires (1) A07032 – Comités non obligatoires (1) A07040 – Conférences A0705 – Études et consultations Autres dépenses (indiquer lesquelles) | 200.000 162.000 | 200 missions par an et 1.000 € par mission 4 réunions du comité réglementaire obligatoire RTE-T par an à 27 et 1.500 € par personne | Systèmes d’information (A-5001/A-4300) | Autres dépenses - partie A (indiquer lesquelles) | Total | 362.000 | Les montants correspondent aux dépenses totales de l’action pour 12 mois. (1) Préciser le type de comité ainsi que le groupe auquel il appartient. I. Total annuel (7.2 + 7.3) II. Durée de l’action III. Coût total de l’action (I x II) | 10.406.000 euros 7 années 72.842.000 euros | 8. SUIVI ET ÉVALUATION 8.1 Système de suivi Le Règlement prévoit la nécessité d'un suivi et l'évaluation de chaque action. Il est ainsi prévu que les décisions de la Commission incluent, le cas échéant, des indicateurs physiques établis en accord avec les Etats membres. D'autre part, selon les termes des Décisions standard de la Commission, les bénéficiaires doivent fournir annuellement des informations sur le déroulement des actions (Project Status Report) qui alimentent les analyses permettant l'évaluation conjointe avec les Etats Membres sur les modalités de réalisation des projets. Les études, pour lesquelles des indicateurs ne peuvent pas être élaborés, seront évaluées conjointement avec les Etats membres, en fonction des objectifs poursuivis. 8.2 Modalités et périodicité de l’évaluation prévue Indicateurs d’impact selon les objectifs poursuivis L’impact et les résultats vis-à-vis les objectifs spécifiques seront évalués autant que possible selon les effets dérivés : - augmentation des capacités et de l’efficacité des infrastructures RTE-T; - sécurité des transports (passagers, cargos dangereux etc.) et réduction du nombre d’accidents ; - évolution d’indicateurs socio-économiques par rapport aux prévisions ex-ante; - réduction de la congestion ; - réduction de pollution ; - évaluation qualitative chez les utilisateurs des réseaux ;- bénéfices retirés par d’autres Etats membres ; - avantages économiques engendrés par l’intervention communautaire (y compris justification des choix d’instruments financiers, en l’occurrence bonifications d’intérêt, subventions directes, primes de garantie etc.). Ces indicateurs seront chiffrés selon les types d’action évalués et après discussion avec les Etats membres. Evaluation ponctuelle: pour un nombre limité d’actions, il est possible de lancer des évaluations de projets ou d’un ensemble de projets. Par ailleurs, une évaluation à mi-parcours sera réalisée avant fin 2010 pour adapter le programme si nécessaire. Une évaluation générale des résultats de l'activité RTE-Énergie sera réalisée à la fin du programme. Cette évaluation visera à mesurer les résultats des actions financées dans le cadre des RTE-transport et à voir dans quelle mesure ces actions ont contribué par leur impact à atteindre ou à s’approcher des objectifs politiques de l’Union. Elle permettra également l’adaptation future des orientations RTE-transport. 9. MESURES ANTI-FRAUDE Les dispositions anti-fraude sont établies par le règlement modifié qui prévoit des dispositions renforcées par rapport au règlement en vigueur et définit que les Etats Membres et la Commission, chacun dans son domaine de compétence, prennent les mesures nécessaires pour vérifier l’exécution des projets, prévenir et sanctionner les irrégularités et récupérer les fonds perdus suite à une irrégularité. 1. Afin de garantir l’opportunité, la légalité et la régularité des dépenses couvertes dans le cadre des projets financés au titre du présent règlement, les Etats membres et la Commission, chacun dans son domaine de compétence, prennent les mesures nécessaires pour : - vérifier régulièrement que les projets et les études bénéficiant d’un soutien financier communautaire ont été exécutés correctement ; - prévenir et sanctionner les irrégularités, récupérer les fonds perdus à la suite d’une irrégularité, y compris les intérêts y afférents. 2. L’Etat membre effectue les contrôles nécessaires y inclus les contrôles sur place afin de vérifier et certifier la régularité et l’exactitude des demandes de paiements établies. L’Etat membre peut demander la participation de la Commission lors des contrôles sur place. L’Office de Lutte Anti-Fraude de la Commission (OLAF) peut également procéder à des contrôles et vérifications sur place en application du règlement (Euratom, CE) n° 2185/96 du Conseil. Pour les actions communautaires financées par le présent règlement, la notion d’irrégularité visée à l’article 1 paragraphe 2 du règlement (CE, Euratom) n° 2988/95 s’entend comme toute violation d'une disposition du droit communautaire ou toute méconnaissance d'une obligation contractuelle résultant d'un acte ou d'une omission par une entité juridique qui a ou aurait pour effet de porter préjudice au budget général de l'Union européenne ou à des budgets gérés par celles-ci par une dépense indue. Les décisions prises au titre du présent règlement prévoient notamment un suivi et un contrôle financier de la Commission (ou tout représentant autorisé par elle) et des audits de la Cour des Comptes, le cas échéant sur place. L’Etat membre concerné et la Commission se transmettent immédiatement toutes les informations appropriées concernant les résultats des contrôles effectués. 3. L’Etat membre est responsable du remboursement des sommes indûment payées. Plus spécifiquement, la Commission a mis en place une série de mesures, destinées à réduire le risque de fraude, parmi lesquelles on peut citer : la mise en place de procédures financières et contractuelles dérivées des dispositions du règlement financier et de ses modalités d’application ; ces procédures permettent d’assurer une application homogène des règles ; la vérification de la réalité de la prestation sur la base de rapports techniques détaillés ainsi que la vérification systématique des décomptes financiers avant paiement en tenant compte des obligations contractuelles ainsi que des principes d’économie et de bonne gestion financière ; la réalisation d’audits financiers sur place, soit selon un programme basé sur l’analyse de risques, soit en cas de doute sur un contractant ; la revue de l’adéquation du système de contrôle interne par la capacité d’audit interne, sur base d’une analyse des risques. FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE Domaine(s) politique(s): Promotion de la compétitivité, de la sécurité et de la soutenabilité en matière environnementale des réseaux transeuropéens. Activité(s): Réseau Transeuropéen de Transport et d’Energie | Dénomination de l’action: Soutien financier pour des projets d’interet commun dans le reseau transeuropeen de transport et d’energie | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) 06.0301 : Soutien financier aux projets d’intérêt commun du réseau transeuropéen de transport 06.01.04.04 : Soutien financier aux projets d'intérêt commun du réseau transeuropéen de transport — Dépenses pour la gestion administrative 06.03.02: Soutien financier aux projets d’intérêt commun du réseaux transeuropéen de l’énergie. 06.01.04.05 : Soutien financier aux projets d'intérêt commun du réseau transeuropéen de l'énergie — Dépenses pour la gestion administrative 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): millions d'euros en CE 20.690 millions d’€ en crédits d’engagement. The decision by the legislative authority is taken without prejudice of the budgetary decisions taken in the context of the annual procedure 2.2 Période d’application: 2007-2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Millions d'euros (à la 3e décimale) DNO | CD | NON | NON | NON | N° 1A | 4. BASE JURIDIQUE L’article 156 du traité. Le Règlement (CE) n° 2236/95 du Conseil du 18 septembre 1995 déterminant les règles générales pour l'octroi d'un concours financier communautaire dans le domaine des réseaux transeuropéens, amendé par le Règlement (CE) nº 1655/1999 du Parlement européen et du Conseil, du 19 juillet 1999 et modifié par le Règlement (CE) n° 807/2004 du 21 avril 2004. La Décision n° 1692/96/CE du Parlement européen et du Conseil, du 23 juillet 1996, sur les orientations communautaires pour le développement du réseau transeuropéen de transport amendée par la Décision n° 1346/2001/CE du Parlement européen et du Conseil du 22 mai 2001 modifiant la décision n° 1692/96/CE en ce qui concerne les ports maritimes, les ports de navigation intérieure et les terminaux intermodaux ainsi que le projet n° 8 de l’annexe III et amendée par la Décision n°884/2004/CE du 29 avril 2004. DÉCISION No 1229/2003/CE DU PARLEMENT EUROPÉEN ET DU CONSEIL du 26 juin 2003 établissant un ensemble d'orientations relatif aux réseaux transeuropéens dans le secteur de l'énergie, et abrogeant la décision no 1254/96/CE L'enveloppe financière du programme peut également couvrir les dépenses afférentes aux actions de préparation, de suivi, de contrôle, d'audit et d'évaluation, directement nécessaires à la gestion du programme et à la réalisation de ses objectifs, notamment, des études, des réunions, des actions d'information et de publication, (des dépenses liées aux réseaux informatiques visant l'échange d'informations), ainsi que toute autre dépense d'assistance administrative et technique à laquelle peut recourir la Commission pour la gestion du programme. FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE : POINTS SPECIFIQUES POUR LE RESEAU TRANSEUROPEENS DE TRANSPORT Dénomination de l’action: Soutien financier pour des projets d’interet commun dans le reseau transeuropeen de transport | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) voir ci-dessus 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): millions d'euros en CE 20.350 millions d’€ en crédits d’engagement. 2.2 Période d’application: 2007-2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Échéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Millions d'euros (à la 3e décimale) 1) Assistance technique et administrative (ATA): | a) Bureaux d’assistance technique (BAT) | b) Autre assistance technique et administrative: - intra-muros: - extra-muros: dont pour la construction et la maintenance de systèmes de gestion informatisés: | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 2,0 | Sous-total 1 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 2,0 | 2) Dépenses d’appui (DDA): | a) Études | 4,5 | 5,0 | 6,0 | 8,5 | 8,5 | 17 | b) Réunion d’experts | c) Information et publications | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 0,5 | 1 | Sous-total 2 | 5,0 | 5,5 | 6,5 | 9,0 | 9,0 | 18,0 | TOTAL | 6,0 | 6,5 | 7,5 | 10,0 | 10,0 | 20,0 | 6.2. Calcul des coûts par mesure envisagée en partie B (pour toute la période de programmation) [48] Crédits d'engagement en millions d'euros (à la 3e décimale) Ventilation | Type de réalisations /outputs (projets, dossiers …) | Nombre de réalisations/ outputs (total pour années 1…n) | Coût unitaire moyen | Coût total (total pour années 1…n) | 1 | 2 | 3 | 4=(2X3) | Etudes et travaux pour la réalisation des projets RTE-T | Etudes techniques, environnementales, économiques, financières Travaux | 40 160 | COÛT TOTAL | 200 | (Si nécessaire, expliquer le mode de calcul.) 7. INCIDENCE SUR LES EFFECTIFS ET LES DÉPENSES ADMINISTRATIVES 7.1. Incidence sur les ressources humaines Les besoins en ressources humaines et administratives seront couverts à l’intérieure de la dotation allouée à la DG gestionnaire dans le cadre de la procédure d’allocation annuelle L'allocation de postes dépendra d'une part de l'organisation interne de la prochaine Commission et d'autre part d'une éventuelle réallocation de postes entre services suite aux nouvelles perspectives financières. Situation actuelle Types d’emplois | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 27 11 20 | 27 11 20 | (Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée.) | Autres ressources humaines | Total | 58 | 58 | Situation future Types d’emplois Variation par rapport à la situation actuelle | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 37 (+10) 29 (+18) 27 (+7) | 37 (+10) 29 (+18) 27 (+7) | (Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée.) | Autres ressources humaines | Total | 93 (+35) | 93 (+35) | 7.2 Incidence financière globale des ressources humaines Type de ressources humaines | Montants en euros | Mode de calcul * | Fonctionnaires Agents temporaires | 10.044.000 | 108.000 € en moyenne par fonctionnaire et par an | Autres ressources humaines (indiquer la ligne budgétaire) | Total | 10.044.000 | Les montants correspondent aux dépenses totales pour 12 mois. 7.3 Autres dépenses de fonctionnement découlant de l’action Ligne budgétaire (n° et intitulé) | Montants en euros | Mode de calcul | Enveloppe globale (Titre A7) A0701 – Missions A07030 – Réunions A07031 – Comités obligatoires (1) A07032 – Comités non obligatoires (1) A07040 – Conférences A0705 – Études et consultations Autres dépenses (indiquer lesquelles) | 200.000 162.000 | 200 missions par an et 1.000 € par mission 4 réunions du comité réglementaire obligatoire RTE-T par an à 27 et 1.500 € par personne | Systèmes d’information (A-5001/A-4300) | Autres dépenses - partie A (indiquer lesquelles) | Total | 362.000 | Les montants correspondent aux dépenses totales de l’action pour 12 mois. (1) Préciser le type de comité ainsi que le groupe auquel il appartient. I. Total annuel (7.2 + 7.3) II. Durée de l’action III. Coût total de l’action (I x II) | 10.406.000 euros 7 années 72.842.000 euros | 8. SUIVI ET ÉVALUATION 8.1 Système de suivi Le Règlement prévoit la nécessité d'un suivi et l'évaluation de chaque action. Il est ainsi prévu que les décisions de la Commission incluent, le cas échéant, des indicateurs physiques établis en accord avec les Etats membres. D'autre part, selon les termes des Décisions standard de la Commission, les bénéficiaires doivent fournir annuellement des informations sur le déroulement des actions (Project Status Report) qui alimentent les analyses permettant l'évaluation conjointe avec les Etats Membres sur les modalités de réalisation des projets. Les études, pour lesquelles des indicateurs ne peuvent pas être élaborés, seront évaluées conjointement avec les Etats membres, en fonction des objectifs poursuivis. 8.2 Modalités et périodicité de l’évaluation prévue Indicateurs d’impact selon les objectifs poursuivis L’impact et les résultats vis-à-vis les objectifs spécifiques seront évalués autant que possible selon les effets dérivés : - augmentation des capacités et de l’efficacité des infrastructures RTE-T; - sécurité des transports (passagers, cargos dangereux etc.) et réduction du nombre d’accidents ; - évolution d’indicateurs socio-économiques par rapport aux prévisions ex-ante; - réduction de la congestion ; - réduction de pollution ; - évaluation qualitative chez les utilisateurs des réseaux ;- bénéfices retirés par d’autres Etats membres ; - avantages économiques engendrés par l’intervention communautaire (y compris justification des choix d’instruments financiers, en l’occurrence bonifications d’intérêt, subventions directes, primes de garantie etc.). Ces indicateurs seront chiffrés selon les types d’action évalués et après discussion avec les Etats membres. Evaluation ponctuelle: pour un nombre limité d’actions, il est possible de lancer des évaluations de projets ou d’un ensemble de projets. Par ailleurs, une évaluation à mi-parcours sera réalisée avant fin 2010 pour adapter le programme si nécessaire. Une évaluation générale des résultats de l'activité RTE-Énergie sera réalisée à la fin du programme. Cette évaluation visera à mesurer les résultats des actions financées dans le cadre des RTE-transport et à voir dans quelle mesure ces actions ont contribué par leur impact à atteindre ou à s’approcher des objectifs politiques de l’Union. Elle permettra également l’adaptation future des orientations RTE-transport. 9. MESURES ANTI-FRAUDE Les dispositions anti-fraude sont établies par le règlement modifié qui prévoit des dispositions renforcées par rapport au règlement en vigueur et définit que les Etats Membres et la Commission, chacun dans son domaine de compétence, prennent les mesures nécessaires pour vérifier l’exécution des projets, prévenir et sanctionner les irrégularités et récupérer les fonds perdus suite à une irrégularité. 1. Afin de garantir l’opportunité, la légalité et la régularité des dépenses couvertes dans le cadre des projets financés au titre du présent règlement, les Etats membres et la Commission, chacun dans son domaine de compétence, prennent les mesures nécessaires pour : - vérifier régulièrement que les projets et les études bénéficiant d’un soutien financier communautaire ont été exécutés correctement ; - prévenir et sanctionner les irrégularités, récupérer les fonds perdus à la suite d’une irrégularité, y compris les intérêts y afférents. 2. L’Etat membre effectue les contrôles nécessaires y inclus les contrôles sur place afin de vérifier et certifier la régularité et l’exactitude des demandes de paiements établies. L’Etat membre peut demander la participation de la Commission lors des contrôles sur place. L’Office de Lutte Anti-Fraude de la Commission (OLAF) peut également procéder à des contrôles et vérifications sur place en application du règlement (Euratom, CE) n° 2185/96 du Conseil. Pour les actions communautaires financées par le présent règlement, la notion d’irrégularité visée à l’article 1 paragraphe 2 du règlement (CE, Euratom) n° 2988/95 s’entend comme toute violation d'une disposition du droit communautaire ou toute méconnaissance d'une obligation contractuelle résultant d'un acte ou d'une omission par une entité juridique qui a ou aurait pour effet de porter préjudice au budget général de l'Union européenne ou à des budgets gérés par celles-ci par une dépense indue. Les décisions prises au titre du présent règlement prévoient notamment un suivi et un contrôle financier de la Commission (ou tout représentant autorisé par elle) et des audits de la Cour des Comptes, le cas échéant sur place. L’Etat membre concerné et la Commission se transmettent immédiatement toutes les informations appropriées concernant les résultats des contrôles effectués. 3. L’Etat membre est responsable du remboursement des sommes indûment payées. Plus spécifiquement, la Commission a mis en place une série de mesures, destinées à réduire le risque de fraude, parmi lesquelles on peut citer : la mise en place de procédures financières et contractuelles dérivées des dispositions du règlement financier et de ses modalités d’application ; ces procédures permettent d’assurer une application homogène des règles ; la vérification de la réalité de la prestation sur la base de rapports techniques détaillés ainsi que la vérification systématique des décomptes financiers avant paiement en tenant compte des obligations contractuelles ainsi que des principes d’économie et de bonne gestion financière ; la réalisation d’audits financiers sur place, soit selon un programme basé sur l’analyse de risques, soit en cas de doute sur un contractant ; la revue de l’adéquation du système de contrôle interne par la capacité d’audit interne, sur base d’une analyse des risques. FICHE FINANCIÈRE LÉGISLATIVE : POINTS SPECIFIQUES POUR LE RESEAU TRANSEUROPEENS D’ENERGIE Dénomination de l’action: Programme RTE - Energie | 1. LIGNE(S) BUDGÉTAIRE(S) + INTITULÉ(S) 2. DONNÉES CHIFFRÉES GLOBALES 2.1 Enveloppe totale de l’action (partie B): 340 Mio€ en CE 2.2 Période d’application: 2007 - 2013 2.3 Estimation globale pluriannuelle des dépenses: a) Echéancier crédits d'engagement/crédits de paiement (intervention financière) (cf. point 6.1.1) Mio€ (à la 3ème décimale) 1 | 2 | 3 | 4=(2X3) | Action 1 Action 2 | Etudes Projets | 60 60 | 0.6 5 | 36 300 | COÛT TOTAL | 335 | 7. INCIDENCE SUR LES EFFECTIFS ET LES DEPENSES ADMINISTRATIVES 7.1. Incidence sur les ressources humaines Les effectifs actuels pour la gestion des réseaux transeuropéens d’Energie sont de 2,5 personnes. Types d’emplois | Effectifs à affecter à la gestion de l’action par utilisation des ressources existantes et/ou supplémentaires | Total | Description des tâches découlant de l’action | Nombre d’emplois permanents | Nombre d’emplois temporaires | Fonctionnaires ou agents temporaires | A B C | 3 1 | 3 1 | Si nécessaire, une description plus complète des tâches peut être annexée. | Autres ressources humaines | Total | 4 | 4 | Les besoins en ressources humaines et administratives seront couverts à l’intérieure de la dotation allouée à la DG gestionnaire dans le cadre de la procédure d’allocation annuelle L'allocation de postes dépendra d'une part de l'organisation interne de la prochaine Commission et d'autre part d'une éventuelle réallocation de postes entre services suite aux nouvelles perspectives financières. 7.2 Incidence financière globale des ressources humaines Type de ressources humaines | Montants € | Mode de calcul * | Fonctionnaires Agents temporaires | 432.000 | 4*108.000 € | Autres ressources humaines (indiquer la ligne budgétaire) | Total | 432.000 € | Les montants correspondent aux dépenses totales pour 12 mois. 7.3 Autres dépenses de fonctionnement découlant de l’action Ligne budgétaire (n° et intitulé) | Montants € | Mode de calcul | Enveloppe globale (Titre A7) A0701 – Missions A07030 – Réunions A07031 – Comités obligatoires (1) A07032 – Comités non obligatoires (1) A07040 – Conférences A0705 – Etudes et consultations … Autres dépenses (indiquer lesquelles) | 10.285 81.000 | 10 missions / an 2 réunions/an x 27 experts x 1500 € | Systèmes d’information (A-5001/A-4300) | 50.000 | PMS : système de gestion de projets | Autres dépenses - partie A (indiquer lesquelles) | Total | 141.285 | Les montants correspondent aux dépenses totales de l’action pour 12 mois. (1) Préciser le type de comité ainsi que le groupe auquel il appartient. I. Total annuel (7.2 + 7.3) II. Durée de l’action III. Coût total de l’action (I x II) | 573.285 € 7Années 4.012.996 € | (Dans l’estimation des ressources humaines et administratives nécessaires pour l’action, les DG/services devront tenir compte des décisions arrêtées par la Commission lors du débat d’orientation et de l’approbation de l’avant-projet de budget (APB). Ceci signifie que les DG devront indiquer que les ressources humaines peuvent être couvertes à l’intérieur de la pré-allocation indicative prévue lors de l’adoption de l’APB. Dans des cas exceptionnels où les actions visées n’étaient pas prévisibles lors de la préparation de l’APB, la Commission devra être saisie afin de décider si et comment (à travers une modification de la pré-allocation indicative, une opération ad hoc de redéploiement, un budget rectificatif et supplémentaire ou une lettre rectificative au projet de budget) la mise en œuvre de l’action proposée peut être acceptée) 8. SUIVI ET ÉVALUATION 8.1 Système de suivi Au cours de la période 2007-2013, l’activité “RTE-énergie” fera l’objet d’un monitorage annuel qui n’est ni une évaluation ni un audit mais vise essentiellement à donner une analyse indépendante et rapide de la mise en place du programme afin de pouvoir en corriger les éventuelles dérives ou faiblesses Il s’agira d’une analyse factuelle qui, en début de période 2007-2013, se concentrera sur les actions lancées et qui, au fur et à mesure de l’avancement des années, portera aussi sur les résultats et les impacts. Une partie de l’analyse sera consacrée à la valeur ajoutée européenne. Les experts en charge du monitorage étudieront les volets suivants : - efficacité et transparence de la conduite du programme (notamment appels à proposition, information des soumissionnaires, procédure d’évaluation et de sélection des offres, aspects contractuels) et de la coordination interne à la Commission ; - cohérence des projets sélectionnés avec les objectifs du programme et avec les autres objectifs politiques de l’Union européenne; - répartition géographique équilibrée des organisations et des entreprises retenues dans les appels d’offres, compte tenu des besoins identifiés par les orientations RTE-énergie ; Les rapports de monitorage seront adressés au Secrétariat général, à la DG BUDG, à la DG AUDIT et, le cas échéant, aux autres services intéressés de la Commission. 8.2 Modalités et périodicité de l’évaluation prévue Une évaluation à mi-parcours sera réalisée avant fin 2010 pour adapter le programme si nécessaire. Une évaluation générale des résultats de l'activité RTE-Énergie sera réalisée à la fin du programme, ainsi que le prévoit le Règlement. Cette évaluation visera à mesurer les résultats des actions financées dans le cadre des RTE-énergie et à voir dans quelle mesure ces actions ont contribué par leur impact à atteindre ou à s’approcher des objectifs politiques des RTE-énergie. Elle permettra également l’adaptation future des orientations en fonction de l’évolution technologique et des changements de la structure de production et de consommation d’énergie en Europe et chez ses voisins concernés par les RTE-énergie. Les rapports d’évaluation seront adressés au Secrétariat général, à la DG BUDG et le cas échéant, aux autres services intéressés de la Commission. Ils seront également soumis aux autres Institutions communautaires. 9. MESURES ANTI-FRAUDE voir point 9 des dispositifs pour les Réseaux transeuropéens de transport [1] KOM(2003)448 (lõplik), 23.7.2003 [2] Määrus 1655/99 [3] Arvud pärinevad SEC (2003) 1060 ja uurimusest „TEN-Transport (TEN-STAC) stsenaariumide, liikluse ja koridoride analüüsid“. [4] Vt „Euroopa” veebilehel avaldatud Van Miert’i aruande II peatükki ning dokumenti SEC (2003) 1060, 01/10/2003, „Üleeuroopalise transpordivõrgu arendamise otsuse nr 1692/96/EÜ muutmise ettepaneku süvendatud mõjuanalüüs”. [5] Üle 65% TEN eelarvest on määratud raudteeprojektidele ja 20% arukatele ja uuenduslikele transpordisüsteemidele (ITS), nagu näiteks koostalitlussüsteemid raudtee- või lennundusevaldkonnas. Eriline rõhuasetus on ka piiriüleste kaubaveo suurprojektide arendamisel, mille finantseerimine on kindlustatud. [6] 2004. ja 2006. aasta vahel anti lisaks 255 miljonit eurot laienemisega toimetulekuks. [7] Kokku kaubaveo jaoks 2007. aastal ja 2010. aastal rahvusvaheliste reisiühenduste jaoks [8] Otsus nr 884/2004/EÜ [9] Juba antud toetusest maha arvestatud [10] Kulud 2007–2009 [11] Määrus 807/2004, 21/04/2004, ELT L 143, 30/04/2004. [12] See suurendatud määr puudutab ka prioriteetseid projekte energia valdkonnas. [13] Millega kinnitati Euroopa majanduskasvu algatus . [14] Roheline raamat „Euroopa energiavarustusstrateegia suunas” KOM(2000)769 [15] Energiapoliitika areng laienenud EL-ile, naaberriikidele ja partnerriikidele, KOM(2003)262 [16] Nagu on märgitud „Taastuvate energiate osa EL-is” KOM(2004)366 [17] Otsus 1254/96/EÜ, Otsus nr 1229/2003/EÜ [18] TEN-E programmi vahehinnang, 2004 [19] 1996-2000: struktuurifondid, 2 miljardi euro ulatuses toetusi; Euroopa Investeerimispank, 3 miljardi euro ulatuses laene. [20] Vähemalt väljapool EÜ asuvate võrgu osade puhul [21] Otsus nr 1229/2003/EÜ ja muudatusettepanekud [22] 28. juuni 1999. aasta otsus nr EÜ/1999/468, EÜT L 184, 17. juuli 1999 [23] 29. aprilli 2004. aasta direktiiv nr 2004/54 tunnelite ohtuse kohta. [24] 21. aprilli 2004. aasta otsuse nr 884/2004 III lisa alusel. [25] SEK(2003)1369, 10.12.2003 [26] ELT C […] , […], lk […]. [27] ELT C […] , […], lk […]. [28] ELT C […] , […], lk […]. [29] …. [30] EÜT L 228, 9.9.96 lk 1. Otsust on viimati muudetud otsusega nr 884/2004/EÜ (ELT L 167, 30.04.2004 lk 1). [31] ELT L 176, 12.7.2003, lk 11 [32] EÜT L 228, 23.9.1995, lk 1. Määrust on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 807/2004 (ELT L 143, 30.4.2004, lk 46). [33] Energiavaldkonnas rakendub kõnealune määr kõikidele prioriteetsetele projektidele, transpordivaldkonnas vaid piiriülestele või loodustõkkeid ületavatele osadele. [34] ELT L [35] EÜT L 184, 17.07.1999, lk 23. [36] Vt Euroopa Liidu Teataja asukoha määramise ning satelliidipõhist navigatsioonisüsteemi (GALILEO) määrust puudutavat lehekülge. [37] EÜT L 292, 15/11/1996 lk 2 [38] EÜT L312, 23/12/1995 lk 1 [39] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé. [40] COM (2001) 370 : « La politique européenne des transports à l’horizon 2010 : l’heure des choix » [41] Trafic total : +70% du trafic fret pour EU 15 et +100% pour EUR10. [42] Plus de 65% du budget RTE est alloué aux projets ferroviaires, 20% aux systèmes de transport intelligents (ITS) et innovants, tels que les systèmes d’interopérabilité dans le domaine ferroviaire ou de la navigation aérienne. Un accent particulier est également mis sur le développement de grands projets transfrontaliers à vocation fret qui bénéficient d’une assurance des financements. [43] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé. [44] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé. [45] COM (2001) 370 : « La politique européenne des transports à l’horizon 2010 : l’heure des choix » [46] Trafic total : +70% du trafic fret pour EU 15 et +100% pour EUR10. [47] Plus de 65% du budget RTE est alloué aux projets ferroviaires, 20% aux systèmes de transport intelligents (ITS) et innovants, tels que les systèmes d’interopérabilité dans le domaine ferroviaire ou de la navigation aérienne. Un accent particulier est également mis sur le développement de grands projets transfrontaliers à vocation fret qui bénéficient d’une assurance des financements. [48] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé. [49] Pour plus d'informations, voir le document d'orientation séparé.