Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2020/C 88/06)

Käesolev teade on avaldatud vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

STANDARDMUUDATUSE HEAKSKIITMISE TEADE

„Savennières“

PDO-FR-A0158-AM01

Teate kuupäev: 15. november 2019

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Geograafiline piirkond

Geograafilist piirkonda muudetakse järgmiselt: „Kõik tootmisetapid toimuvad geograafilises piirkonnas, mis hõlmab 2018. aasta ametliku geograafilise koodi põhjal järgmise Maine-et-Loire’i kuuluvate kommuunide territooriume: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

Geograafilist piirkonda kujutavate kartograafiliste dokumentidega on võimalik tutvuda riikliku päritolu- ja kvaliteediinstituudi veebisaidi vahendusel.“

Redaktsiooniline muudatus: uues haldusüksuste loetelus võetakse arvesse pärast tootespetsifikaadi heakskiitmist toimunud ühinemisi ja muid halduspiirkondades tehtud muudatusi. Suurema õiguskindluse huvides viidatakse selles Prantsusmaa statistikaameti (INSEE) igal aastal avaldatava ametliku geograafilise koodi kehtivale versioonile. Geograafilise piirkonna ulatus jääb täpselt samaks.

Ühtlasi viidatakse sellele, et geograafilist piirkonda kujutavad kartograafilised dokumendid on avalikkuse tõhusamaks teavitamiseks kättesaadavad riikliku päritolu- ja kvaliteediinstituudi veebilehel.

Seepärast muudetakse koonddokumendi punkti 6, milles käsitletakse geograafilist piirkonda.

2. Vahetus läheduses asuv piirkond

I peatüki IV punkti alapunktis 3 asendatakse kommuunide loetelu järgmise loeteluga:

Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon ja Thouarcé), Blaison-Saint-Sulpice (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Blaison-Gohier ja Saint-Sulpice), Brissac Loire Aubance (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital ja Vauchrétien), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Chanzeaux ja Valanjou), Denée, Doué-en-Anjou (Brigné delegeeritud kommuuni endine territoorium), Les Garennes sur Loire (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Juigné-sur-Loire ja Saint-Jean-des-Mauvrets), Mauges-sur-Loire (Saint-Laurent-de-la-Plaine’i delegeeritud kommuuni endine territoorium), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Chavagnes, Martigné-Briand ja Notre-Dame-d’Allençon) ja Val-du-Layon (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Saint-Aubin-de-Luigné ja Saint-Lambert-du-Lattay).

See võimaldab võtta arvesse pärast viimase tootespetsifikaadi versiooni koostamist aset leidnud erinevaid kommuunide ühinemisi. Vahetus läheduses asuva piirkonna ulatus jääb täpselt samaks.

Sellest tulenevalt muudetakse koonddokumendi punkti 9, milles käsitletakse lisatingimusi.

3. Põllumajanduse keskkonnasätted

I peatüki VI punkti alapunkti 2 lisatakse järgmine tekst: „Ridadevahelisel alal peab olema hooldatud looduslik või külvatud taimkate; sellise taimkatte puudumisel peab ettevõtja tegema vajalikud mullatööd, et hooldada looduslikku taimkatet, või põhjendama viinamarjakasvatuse valdkonna ametiasutuste lubatud biotõrjevahendite kasutamist. Kui maatükil kasutatakse biotõrjevahendite hulka kuuluvaid herbitsiide, on muude tõrjevahendite kasutamine keelatud.“

Käesolev muudatus on seotud sellega, et ettevõtjad kasutavad Anjou viinamarjaistandustes järjest enam agroökoloogilisi tootmistavasid. See annab tunnistust sellest, et tehnilistes lahendustes võetakse järjest enam arvesse keskkonnaprobleeme. Toetades taimkatte olemasolu või mehaaniliste või bioloogiliste umbrohutõrjevahendite kasutamist, vähendab see nõue keemiliste herbitsiidide kasutamist. Herbitsiidide kasutamise vähendamine peab võimaldama kaitsta paremini viinamarjaistanduste pinnast ning säilitada selle loomulikke omadusi (viljakus, elurikkus, bioloogiline puhastamine), mis aitab kaasa veinide kvaliteedi ja autentsuse saavutamisele ning tugevdab territooriumi mõistet.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

4. Koristushooaja algus

I peatüki VII punkti alapunktist 1 on välja jäetud järgmine lause: „Koristushooaja alguse kuupäev määratakse kindlaks põllumajanduse ja merekalanduse seadustiku artikli D. 645-6 sätete alusel.“

Koristushooaja alguskuupäeva kindlaksmääramine ei ole tänapäeval enam vajalik, sest ettevõtjatel on nüüd olemas suur hulk vahendeid, mis võimaldavad viinamarjade küpsust väga täpselt hinnata. Kõikidel ettevõtjatel on isiklikus ja ühiskasutuses teatavad seadmed ja varustus, mis võimaldavad tootmiseesmärkidest sõltuvalt täpselt kindlaks määrata saagikoristuse alustamiseks optimaalse kuupäeva igal maatükil.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5. Veinikeldri mahutavus

I peatüki IX punkti alapunkti 1 punktis c asendatakse lause: „Iga ettevõtja veinikeldri mahutavus peab olema vähemalt 1,4 korda suurem kui põllumajandusettevõtte keskmine saagikus viimase viie aasta jooksul.“ järgmise lausega: „Iga ettevõtja veinikeldri mahutavus peab olema vähemalt 1,4 korda suurem kui viimase viie aasta keskmine toodetud veinikogus.“

Tootespetsifikaadis ei viidata mitte mahule (väljendatuna hektoliitrites või kuupmeetrites), vaid saagikusele, st tootmispindalaga jagatud koristatud saagi mahule (väljendatuna hektoliitrites hektari kohta (hl/ha)). Kavandatud muudatus võimaldab parandada suurustega seotud ebajärjepidevuse ilma sisuliste muudatusteta (miinimumkogus on endiselt 1,4 korda suurem kui eelmistel veiniaastatel ettevõttes toodetud keskmine veinikogus).

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

6. Veinide ringlus

Välja jäetakse I peatüki punkti IX alapunkti 5 alapunkt b, milles käsitletakse veinide ringlusse laskmist volitatud laopidajate vahel.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

7. Andmete säilitamine

II peatüki II punkti alapunktis 3 asendatakse sõna „võimalik“ sõnaga „naturaalne“.

Saavutamaks kooskõla kõigi Anjou Saumuri piirkonna tootespetsifikaatides kasutatud sõnastuste vahel, asendatakse sõnad „naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides“ sõnadega „võimalik alkoholisisaldus“ või „alkoholisisaldus kraadides“. Nimetatud muudatused parandavad tootespetsifikaatide loetavust. Andmete säilitamist käsitlevate sätete ühtlustamise eesmärk on lihtsustada registrite inspekteerimiskava koostamist ja registrite kontrollimist.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

8. Peamised kontrollitavad punktid

III peatükki on muudetud, et viia omavahel kooskõlla Anjou Saumuri piirkonna tootespetsifikaatide peamiste kontrollitavate punktide sõnastus.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Savennières

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

Toote omadused

Veinid on valged kuivad, poolkuivad, poolmagusad või magusad vaiksed veinid, mille peamised analüütilised omadused on järgmised. – Kuiva veini minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11,5 mahuprotsenti. – Muude veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 12,5 mahuprotsenti. – Kuivade veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos + fruktoos) sisaldus pärast kääritamist on kuni neli grammi liitri (k.a) või kaheksa grammi liitri kohta, kui üldhappesus väljendatuna viinhappe grammides liitri kohta ei ole fermenteeritavate suhkrute sisaldusest rohkem kui kaks grammi väiksem. – Pärast rikastamist ei tohi kuivade veinide alkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti. Lenduvate hapete sisaldus, üldhappesus ja vääveldioksiidi üldsisaldus on kindlaks määratud liidu õigusaktidega.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11 Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Kirjeldus

Veinid on valged ja enamasti kuivad. Need võivad siiski mõnikord sisaldada fermenteeritavaid suhkruid. Nende värvus on kahvatukollane kuni kuldkollane. Lõhna iseloomustavad üldiselt aromaatsed lillelõhnad või -nüansid (akaatsia, pärn jms), mis segunevad puuviljaliste nootidega, mis võivad meenutada pirne, virsikuid, küdooniaid, röstitud mandleid, rosinaid ja mett ning mida kõike elavdab veidike mineraalsust. Vein on suus küps, täidlane ja selles tuleb esile kogu tema aroomi mitmekülgsus. Järelmaitse on segu värskusest, mineraalsusest ja kergest mõrudusest, mis tagavad harmoonia ja tasakaalu. Need veinid saavutavad parima maitse pärast seda, kui on olnud mitu aastat pudelis. Fermenteeritavaid suhkruid sisaldavad veinid laagerduvad suurepäraselt.

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

Veinivalmistuse eritavad

Puutükkide kasutamine on keelatud; Pärast rikastamist ei tohi kuivade veinide üldalkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti.

Muude veinide rikastamine ei ole lubatud. Lisaks eespool esitatud sätetele tuleb veinivalmistustavade puhul kinni pidada liidu tasandi ning maaseadustiku ja merekalapüügi seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

Veini kääritatakse vähemalt saagikoristusele järgneva aasta 15. märtsini.

Istutustihedus – ridade vaheline kaugus

Viljelustavad

Viinapuude minimaalne istutustihedus on 4 000 puud hektari kohta. Ridade vahe ei tohi olla suurem kui 2,50 meetrit ja samas reas olevate viinapuude tüvede vahe peab jääma alla ühe meetri. Viinapuude kasvualadel, kus istutustihedus on väiksem kui 4 000 puud hektari kohta, kuid vähemalt 3 300 puud hektari kohta, võib koristatud saaki kasutada kontrollitud päritolunimetusega toote valmistamiseks, tingimusel et täidetud on tootespetsifikaadis toestuse ja taimede kõrguse kohta kehtestatud eeskirjad. Viinapuude kasvualas ei tohi ridade vahe olla suurem kui kolm meetrit ja samas reas olevate viinapuude tüvede vahe peab jääma alla ühe meetri.

Viinapuude lõikamise ja toestamise eeskirjad

Viljelustavad

Viinapuid lõigatakse hiljemalt 30. aprillil, kasutades kombineeritud lõikamist. Tüve kohta jäetakse kuni 12 punga ja pika võrse puhul kuni neli punga.

Toestatud taimede kõrgus on vähemalt 0,6 korda sama suur kui ridade vaheline kaugus, toestatud taimede kõrgust mõõdetakse alates lehestiku alumisest piirist (maapinnast vähemalt 0,40 meetri kõrgusel) kuni külgvõrsete ülemise piirini (ülemisest toetustraadist vähemalt 0,20 meetri kõrgusel).

Viinapuude kasvualadel, kus istutustihedus on väiksem kui 4 000 puud hektari kohta, kuid vähemalt 3 300 puud hektari kohta, tuleb lisaks täita järgmisi toestuseeskirju: toestusvaiade minimaalne kõrgus maapinnast peab olema vähemalt 1,90 meetrit; toestusvõrestik koosneb neljast toestustraatide reast; kõige ülemise toestustraadi minimaalne kõrgus on 1,85 meetrit maapinnast.

Kastmine

Viljelustavad

Kastmine on keelatud.

Saagikoristus

Viljelustavad

Viinamarjade korjamisel valitakse viinapuudelt kobaraid. Viinamarjakoristusmasina kasutamine on keelatud.

b. Maksimaalne saagikus

Kuivad ja poolkuivad veinid

50 hektoliitrit hektari kohta

Muud veinid

35 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Kõik tootmisetapid toimuvad geograafilises piirkonnas, mis hõlmab 2018. aasta ametliku geograafilise koodi põhjal järgmiste Maine-et-Loire’i kuuluvate kommuunide territooriume: Bouchemaine, La Possonnière, Savennières.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

’Chenin B’

8. Seos(t)e kirjeldus

1. Üksikasjalik teave geograafilise piirkonna kohta

a) Seost väljendavate looduslike tegurite kirjeldus

Geograafiline piirkond asub Loire’i jõe paremal kaldal umbes 15 kilomeetri kaugusel Angers’i linnast. Seda iseloomustavad lõuna-kagu suunalised nõlvad, mille kõrgus jääb Loire’ist mõõdetuna vahemikku 500–1 500 meetrit ja mis ääristavad Loire’i jõge umbes kuue kilomeetri ulatuses. Geograafilise piirkonna põhjaosas asuv suur külmem tuultele avatud platoo on ette nähtud peamiselt looma- ja teraviljakasvatuseks.

Geoloogiline aluskiht koosneb ülemordoviitsiumi kuni alamdevoni ajajärgust pärinevatest kildakihtidest ning kilt- ja liivakivist, kohati esineb vulkaanilisi sooni (rüoliidid ja spiliidid). Platoo jalamil on mõnes kohas õhem või paksem kiht kvartenaarset tuiskliiva. Mäenõlvadel on aluskivim enamasti maapinnale väga lähedal.

Geograafiline piirkond hõlmab kolme kommuuni territooriumi: Bouchemaine, La Possonnière ja Savennières.

Tegemist on ookeanikliimaga. Viinamarjaistandustest läänes asuvad Mauges’i mäemassiivid lisavad ookeanikliimale fööni tuulte mõju. Aastane keskmine sademete hulk on 650 millimeetrit ja see on iseloomulik niiskete tuulte eest kaitstud piirkonnale samas, kui Mauges’i mägedes on aastane keskmine sademete hulk enam kui 800 millimeetrit. Sademehulkade vaheline erinevus on veelgi suurem viinamarjade kasvuperioodil, eelkõige alates juunist kuni saagikoristuseni. Aasta keskmine õhutemperatuur on suhteliselt kõrge (umbes 12 °C). Loire’i jõgi juhib lähedalasuval nõlval temperatuuri koos seal valdavalt esinevate tuulte abiga, hoides nii öised temperatuurid kõrgena. Jõel on samuti oluline roll, soodustades saagikoristuse ajal hommikuse udu teket, mis on väärishallituse väljaarenemiseks hädavajalik.

b) Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Kõigepealt kasvatati viinamarju ainult Angers’i suurte kloostrite lähedal asuvates valdustes, seejärel levis viinamarjakasvatus kogu Angers’i ümbrusesse ning hiljem, IV sajandil, Pruniers’i ja Bouchemaine’i nõlvadele. Umbes 1130. aastal istutasid Angers’i Saint-Nicolas’ kloostri mungad täis Loire’i kohal kõrguva nõlva, mille järgi sai nime „La Roche aux Moins“. 1140. aastal ehitasid benediktiini nunnad Possonnière’i linna Le Prieuré nimelise kloostri. Nende hoone ümber asusid suured viinamarjaistandused. Sellest ajast peale on Savennières’i veini hinnatud aadlike laudadel ja täpsemalt XV sajandil „hea kuningas René“ (René I Anjoust) laual. Viimane degusteeris kommuunis peatumise ajal klaasikest veini, mis pärines linnast läänes asuvast istandusest, ja ütles, et see maitses „nagu kullatilk“. Sellest ajast tuntakse seda valdust nimega „Clos de la Goutte d’Or“.

Viinamarjaistandused arenesid eelkõige XVII ja XVIII sajandi jooksul. Bidet ja Duhamel de Monceau ütlesid oma 1749. aastal ilmunud teoses „Uurimus veini olemuse ja kultuuri kohta“ („Traité sur la nature et la culture de la vigne“) järgmist: „Loire’i mõlemal küljel domineerivad nõlvad moodustavad erinevad Anjou viinamarjaistandused; need nõlvad asuvad teineteisest ½ või ¼ ljöö kaugusel ning saavad alguse Angers’ist ja ulatuvad sellest seitse või kaheksa ljööd Bretagne’i poole. Need koosnevad ainult kivimitest ja on mõnikord täielik ahermaa, kus kasvab võsa, tihnik ja vanad puud, mis muudavad piirkonna ligipääsmatuks ja läbimatuks ning teevad sellest igasuguste metsloomade ja mürgiste loomade varjupaiga. Väga raskesti raadatav piirkond on hetkel ¼ või ½ ulatuses täiesti üles haritud ja viinapuid täis istutatud kuni selle kohani, kus nõlv hakkab laugemaks muutuma ja põhjaküljel pöörduma. Nantes’i poole vaadates Loire’ist paremal pool asuvad nõlvad on suunatud lõuna poole, mille tõttu on vein seal parem ja tugevam kui vasakul pool...“. Savennières’i linna lähedal asuvad nõlvad ja maa-alad on viinapuudega kaetud ning kõigil maapiirkonna majadel on mitu viinapuude kasvuala. Revolutsiooni eel kirjeldati seisuste üldkogu poolt koostatud kaebuste nimekirjas nõlvadel asuvate viinamarjaistanduste olukorda. „Savennières: 2 460 elanikku, 1/3 pindalast on kaetud suurepärase kvaliteediga viinapuudega (...) Ma ei ole näinud piirkonda, mida maksustataks rohkem kui Savennières’i.“ kirjutas toona volinik Dertrou.

XIX sajandil toimusid viinamarjakasvatuses suured muudatused, sest önoloogias ja taimekaitses tehti märkimisväärseid edusamme selliste maaomanike juhtimisel nagu Guillory, kes soovisid valmistada kvaliteetseid veine ja säilitada Savennières’i veinide mainet. Sel ajal tehti arvukalt katseid teiste sortidega, eelkõige katsetati sorti ’Verdelho de Madère’, mida professor Maisonneuve sõnul kasvatati Coulée de Serrant piirkonnas umbes 60 puu jagu, samuti katsetati terrasside ehitamist ja tehti katseid lõikamisega. Siiski jääb viinamarjasort ’Chenin B’ selles veinitootmispiirkonnas kõige eelistatumaks viinamarjasordiks. Jules Guyot kirjeldas ühel oma külaskäigul 1865. aastal viljelusmeetodit ideaalselt, rääkides lühivõrseteks lõikamisest, tagasilõikamisest ja saagikoristusest kui „suur osa viinamarjadest on üleküpsed...“

Kontrollitud päritolunimetust „Savennières“ tunnustati 8. detsembri 1952. aasta dekreediga, milles määratletakse peamiselt fermenteeritavaid suhkruid sisaldavad veinid. Nimetatud dekreeti on kaitseühingu järjestikuste presidentide, sealhulgas Michèle Bazin de Jessey eestvõtmisel edasi arendatud, et määratleda selles kuivad veinid koos võimalusega toota fermenteeritavaid suhkruid sisaldavaid veine, mis peegeldab viinamarjaistanduste tavasid ja keskkonna ainulaadsust.

2009. aastal tegutses viinamarjaistandustes 34 ettevõtjat.

2. Teave toote kvaliteedi ja omaduste kohta

Veinid on valged ja enamasti kuivad. Need võivad siiski mõnikord sisaldada fermenteeritavaid suhkruid. Nende värvus on kahvatukollane kuni kuldkollane.

Lõhna iseloomustavad üldiselt aromaatsed lillelõhnad või -nüansid (akaatsia, pärn jms), mis segunevad puuviljaliste nootidega, mis võivad meenutada pirne, virsikuid, küdooniaid, röstitud mandleid, rosinaid ja mett ning mida kõike elavdab veidike mineraalsust.

Vein on suus küps, täidlane ja selles tuleb esile kogu tema aroomi mitmekülgsus. Järelmaitse on segu värskusest, mineraalsusest ja kergest mõrudusest, mis tagavad harmoonia ja tasakaalu.

Need veinid saavutavad parima maitse pärast seda, kui on olnud mitu aastat pudelis. Fermenteeritavaid suhkruid sisaldavad veinid laagerduvad suurepäraselt.

3. Põhjuslikud seosed

Viinamarjade kasvatamiseks ette nähtud alad asuvad varjulistel lõuna poole suunatud nõlvadel, mille pindmised mullad on tekkinud paleosoikumist pärineva massiivi kildakihtidest ja kilt- ja liivakivist või mille õhuke pinnas on kujunenud välja tuiskliivast. Sellisel väheviljakal ja väga kivisel pinnasel on märkimisväärne veeläbilaskevõime ja selle veevarud on väikesed.

Kõnealustes viinamarjakasvatustingimuses on vajalik viinapuude optimaalne hooldamine ja sordi viljakuse arendamine, mis väljendub viinapuude viljelustavades, rangetes lõikamisreeglites ja saagikoristuse käigus kobarate valimises, sh kuivade veinide tootmiseks.

Ettevõtjate oskusteave väljendub selles, et nad on kiindunud rustikaalsesse viinamarjasorti ’Chenin B’, mis saavutab sellistes kasvatustingimustes kogu oma eripära ja täielikkuse. Nad on kohanenud sordi eripärade ja rikkalikkusega ning mitmekesistanud tehnilisi lahendusi. Toodetavad veinid sisaldavad istutuskohast, viljelustavadest ja aastakäigu kliimatingimustest sõltuvalt traditsiooniliselt vähem või rohkem fermenteeritavaid suhkruid. Kui ilmastikutingimused on saagikoristuse lõpus soodsad, toodetakse pärast viinapuudel kuivatamist või Botrytis cinerea mõjul tekkinud väärishallituse saavutamist korjatud marjadest poolmagusaid või magusaid veine, mis saab toimuda tänu sellele, et Loire reguleerib temperatuuri ja jõe juhitud tuuled soodustavad marjade mehhaanilist kuivamist, või tänu hommikusele udule.

Ettevõtjad õppisid väga kiiresti ära tehnikad, mis võimaldasid neil veinivalmistustehnikate kohandamise abil viinamarjade parimad omadused esile tuua. Pärast kääritamist on ette nähtud veini vaadis hoidmise periood, et see saavutaks mitmekülgse aroomi. Selle eesmärgi täitmiseks on tootespetsifikaadis sätestatud minimaalne hoiustamisperiood kuni saagikoristusele järgneva aasta 15. märtsini.

Nii omapärase looduskeskkonna, sellega täielikult kohastunud viinamarjasordi ja viinamarjade kõiki võimalusi ära kasutada oskavate inimeste koosmõju võimaldab toota omanäolisi ja ainulaadseid veine, mis on ajalooliselt kuulsad. André Jullien ei kõhelnud 1816. aastal oma teoses „Kõigi teadaolevate viinamarjaistanduste topograafia“ („Topographie de tous les vignobles connus“) neid veine esimesse kategooriasse liigitamast, tunnustades nende omanäolisust, kvaliteeti ja mainet.

Päritolunimetuse „Savennières“ viinamarjaistandused on Anjou piirkonna maheda kliima sümboliks ning need kanti 2001. aastal UNESCO maailmapärandisse.

9. Olulised lisatingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Vahetus läheduses asuv piirkond

Õigusraamistik:

ELi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus:

Vahetus läheduses asuv piirkond, mille suhtes kohaldatakse erandit seoses veini pressimise, valmistamise ja kääritamisega, koosneb 2018. aasta ametliku geograafilise koodi põhjal järgmistest kommuunidest: Angers, Beaulieu-sur-Layon, Bellevigne-en-Layon (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Champ-sur-Layon, Faveraye-Mâchelles, Faye-d’Anjou, Rablay-sur-Layon ja Thouarcé), Blaison-Saint-Sulpice (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Blaison-Gohier ja Saint-Sulpice), Brissac Loire Aubance (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Alleuds, Brissac-Quincé, Charcé-Saint-Ellier-sur-Aubance, Luigné, Saint-Rémy-la-Varenne, Saint-Saturnin-sur-Loire, Saulgé-l’Hôpital ja Vauchrétien), Chalonnes-sur-Loire, Chaudefonds-sur-Layon, Chemillé-en-Anjou (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Chanzeaux ja Valanjou), Denée, Doué-en-Anjou (Brigné delegeeritud kommuuni endine territoorium), Les Garennes sur Loire (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Juigné-sur-Loire ja Saint-Jean-des-Mauvrets), Mauges-sur-Loire (Saint-Laurent-de-la-Plaine’i delegeeritud kommuuni endine territoorium), Mozé-sur-Louet, Mûrs-Erigné, Rochefort-sur-Loire, Sainte-Gemmes-sur-Loire, Saint-Melaine-sur-Aubance, Soulaines-sur-Aubance, Terranjou (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Chavagnes, Martigné-Briand ja Notre-Dame-d’Allençon) ja Val-du-Layon (järgmiste delegeeritud kommuunide endised territooriumid: Saint-Aubin-de-Luigné ja Saint-Lambert-du-Lattay).

Märgistus

Õigusraamistik:

Riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

Kõik vabatahtlikud märked kantakse etiketile tähtedega, mille mõõtmed ei ole (kõrguselt ega laiuselt) üle kahe korra suuremad kui kontrollitud päritolunimetuse nime moodustavad tähed.

Kontrollitud päritolunimetusele võib lisada geograafilise tähise „Val de Loire“ vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud eeskirjadele. Geograafilise nimetuse „Val de Loire“ märkimiseks kasutatavate tähtede suurus ei tohi ületada (ei kõrguselt ega laiuselt) kaht kolmandikku nende tähtede suurusest, millega on kirjutatud kontrollitud päritolunimetus.

Veinide äridokumentidele, saatedokumentidele ja etiketile on kohustuslik lisada märge „poolkuiv“, „poolmagus“ või „magus“ vastavalt veini fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldusele, nagu on sätestatud liidu eeskirjades. Need märked peavad jääma etiketil kontrollitud päritolunimetusega ühele vaateväljale.

Kontrollitud päritolunimetusega veinid võib märgistada väiksema geograafilise piirkonnaga, kui kõnealune piirkond on: – kantud katastrisse, – märgitud saagideklaratsioonile. Kõnealuse katastriüksuse nimetuse märkimiseks kasutatavate tähtede suurus ei tohi ületada (ei kõrguses ega laiuses) poolt nende tähtede suurusest, millega on kirjutatud kontrollitud päritolunimetus.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-a87a8bc4-187d-4cf2-82e7-Faks 4a10eb68f12

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.