ÜHISARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Demokraatia toetamise tegevuskava rakendamine ELi välissuhetes /* JOIN/2012/028 final */





ÜHISARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Demokraatia toetamise tegevuskava rakendamine ELi välissuhetes 1. Sissejuhatus ja taust Kõrge esindaja ja komisjoni koostatud ühisaruanne on vastus nõukogu 10. detsembri 2010. aasta[1] taotlusele saada korrapäraselt teavet demokraatia toetamise algatustest katseriikides. Käesolevas aruandes vaadeldakse · tegevuskava rakendamist katseriikides ja kõigis piirkondades; · 2010. aasta detsembri ja 2012. aasta algusesse jääval ajavahemikul võetud poliitilisi meetmeid ning · ELi demokraatia toetamise sidusust ja tõhusust. Rahvaste ühesugune soov ise oma saatust juhtida ilmnes selgesti kogu 2011. aasta vältel. Sündmused Birmas, Põhja-Aafrikas ja Lähis-Idas (araabia kevad) ning rahvusvahelise üldsuse ühine seisukoht Côte d'Ivoire'i patiseisu kohta rõhutasid inimeste vajadust ise oma elu kujundada. ELi kiire reaktsioon nimetatud sündmustele kinnitas nõukogu 2009. aasta järeldusi demokraatia toetamise kohta ELi välissuhetes[2]. Kõnealused põhimõtted on järgmised: · kõigi ELi käsutuses olevate vahendite järjepidev ja tõhus kasutamine; · diferentseeritud ja riigipõhine lähenemine; ning · dialoogi ja partnerluse olulisus ning kõigi sidusrühmade kaasamine, et saavutada tõeline isevastutus. Selle tulemusena käivitati uued poliitilised algatused, alustades ELi naabruskonnast. Nendega tugevdatakse ELi laiahaardelist lähenemisviisi demokraatia toetamise alal, lisatakse uusi elemente nõukogu 2009. aasta järeldustes paika pandud põhimõtetele ning suurendatakse rahalisi vahendeid. 2. Rakendamine katseriikides 2.1. Taust Katseprojektiga uuriti uusi või muudetud töömeetodeid, mille abil parandada ELi suutlikkust toetada demokraatia arengut ning kujundada tegevuskava rakendamise metoodika. Katseprojekti rakendamine 9 riigis (algse 12 asemel)[3] andis laiapõhjalise hetkeülevaate ELi demokraatia toetamise aspektidest. Riikide grupp hõlmab autokraatlikult režiimilt demokraatiale üleminevaid ja/või konfliktisituatsioonist väljuvaid riike, väikeseid saareriike, suuri sisemaariike ja maailma suurimat saarestikku. Need riigid moodustavad väikese väljavõtte demokraatlike süsteemide muljetavaldavast mitmekesisusest, kus igaüks on ainulaadne, peegeldades oma riigi ajaloolist ja kultuurilist pärandit. 2.2. Vahekokkuvõte projekti tulemustest ELi delegatsioonidel paluti määrata kindlaks demokraatia toetamisega seotud tegevused, sidusrühmad (valitsus, demokraatlikud institutsioonid, kodanikuühiskond ja poliitilised ringkonnad), demokraatia toetamisega tegelevad rahastajad ning käimasolev koostöö ja selle mõju. Kaardistamise eesmärk oli koostada demokraatiaprofiil ja analüüsida puudujääke arendamist vajavates valdkondades. Demokraatiaprofiili loomiseks tuli alustada mitmepoolset dialoogi kõigi asjaomaste sidusrühmadega. Puudujääkide analüüs pidi näitama, milliseid puudujääke valitsus ja/või kodanikuühiskonna esindajad soovivad kõrvaldada ning millisel rahastajal oleksid parimad võimalused abi andmiseks. 2012. aasta veebruariks olid aruande esitanud kõigi 9 katseriigi delegatsioonid. Katseprojekti rakendamine tõestas, et nii valitud lähenemisviis kui ka demokraatia toetamist käsitlevad nõukogu 2009. ja 2010. aasta järeldused loovad selget lisaväärtust ja tähendust ELi jõupingutustele demokraatia toetamise vallas. Katseprojekti rakendamine on praeguses staadiumis andnud järgmisi tulemusi: · suurem sidusus: erinevate rahastamisvahendite ja muude töövahendite vahel, erinevate mandaatidega töötajate vahel delegatsioonides ning iga delegatsiooni ja ELi liikmesriikide vahel; · suurem legitiimsus iga delegatsiooni koordineerivale rollile poliitiliselt tundlikus piirkonnas; · lisaväärtus, mis tekib tänu sellele, et aruannetes keskendutakse üldisemalt demokraatiale; · lisaväärtus, mis saadakse lisateabest, vastastikusest täiendavusest ja sünergiast ELi inimõigustealaste strateegiatega seotud tööga. Poliitiliste süsteemide, struktuuride ja protsesside kohta on kogutud olulist lisateavet; · lisaväärtus dialoogile ja programmitööle, sealhulgas ühisele programmitööle ELi ja liikmesriikide vahel. Liibanoni näide: avatud suhtumine ELiga tehtavasse koostöösse demokraatiaga seonduvates küsimustes stabiilses tegevuspoliitilises keskkonnas Liibanon on toimiva pluralistliku süsteemiga demokraatia. Siiski on usurühmade vahelised poliitilised erimeelsused ja piirkonnas valitsev ebastabiilsus tekitanud olukorra, millel on tõsised tagajärjed mitmes demokraatiaga/valitsemistavaga seotud valdkonnas. Liibanon on vastuvõtlik Euroopa koostööpakkumistele, eelkõige demokraatia ja valitsemistava vallas. ELi toetus demokraatiale on olnud pidev teema nii dialoogi kui ka arengukoostöö tasandil Liibanoniga. Dialoogi käigus on ühiselt tuvastatud mitmeid puudujääke: parlamentaarne tõhusus, vajadus valimisreformi järele (nii nagu see määrati kindlaks ELi 2009. aasta valimisvaatlusmissiooni aruandes) ja vajadus parandada kohtusüsteemi tõhusust ja sõltumatust. Euroopa naabruspoliitika raames on Liibanon alustanud ELiga otsest ja ulatuslikku dialoogi, mille tulemusena võeti 2007. aastal vastu Euroopa naabruspoliitika ambitsioonikas tegevuskava. Tegevuskava teises versioonis, mille vastuvõtmine on kavas 2012. aasta lõpus, tuuakse välja konkreetsed prioriteedid, võrdlusalused ja näitajad, mille abil teha edusamme demokraatia / hea valitsemistava ja muudes valdkondades. See tegevuskava hõlmab demokraatia toetamise tegevuskava põhielemente. 2.3. Olulised vahetulemused Ehkki katseprojektidega on saavutatud tulemusi, on nende põhjal materjali esitusviiside erinevuste tõttu keeruline teha üldisi järeldusi. Seetõttu osutub vajalikuks vaadata läbi juhised. Näiteks kasutatakse mõnes aruandes väga täpselt seadusi järgivat lähenemisviisi, teistes pööratakse rohkem tähelepanu võimusuhetele, poliitilisele kultuurile või üksikutele institutsioonidele, nagu parteisüsteem, kohtusüsteem või kodanikuühiskond. Traditsioonilised paralleelsed võimustruktuurid (hõimuvanemad, feodaalsed perekonnad või klannid, pealikud jne) püsivad mitmes demokraatlikus riigis koos valitud demokraatlike struktuuride ja riigiasutustega (näiteks kohtusüsteem). Traditsioonilised juhid on osa ühiskonna ajaloolisest ja kultuurilisest struktuurist ning mängivad jätkuvalt olulist rolli, astudes aga sageli konflikti valitud demokraatlike institutsioonidega. Nende traditsiooniliste võimustruktuuride mõistmine on eeldus sellele, et EL saaks senisest paremini aidata neil integreerida demokraatlikke süsteeme ja institutsioone. Sama kehtib põhiseadusliku korra, valimissüsteemi ning nende sotsioloogiliste ja ajalooliste juurte kohta. Nende mõjul võivad suureneda riigi erinevate institutsioonide vahelise võimujaotuse moonutused ja tasakaalustamatus. Kuna EL saab põhiseaduse muutmisele kaasa aidata vaid piiratud arvus riikides, võimaldab heade tavade levitamine pakkuda kasulikke näiteid teistele riikidele. 3. Rakendamine kõigis piirkondades EL on 2011. aasta jooksul pannud suuremat rõhku demokraatia ja inimõiguste toetamisele. Samuti on EL muutnud rangemaks poliitilised tingimused otsese eelarvetoetuse[4] andmisel partnerriikidele kogu maailmas. EL rakendab demokraatia toetamisel laiahaardelist lähenemisviisi, milles ühendatakse demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend, stabiliseerimisvahend, temaatilised programmid, sealhulgas temaatiline programm, mis käsitleb valitsusväliste osalejate ja kohalike omavalitsuste osalemist arengus, ning vajaduse korral geograafilised rahastamisvahendid. 2011. aastal saavutatud tulemused olid järgmised: · seadusandlikud muudatused (uus valimisseadus Moldovas ja valimisreform Afganistanis); · alaesindatud rühmade suurenenud osalus poliitilises elus (naised Aserbaidžaanis ja Ghanas, noored Kõrgõzstanis ning põlisrahvaste kogukonnad Boliivias); · sõnavabaduse ning vaba ajakirjanduse kaitsmine (Côte d'Ivoire); · kodanike usalduse suurendamine valimisprotsessi vastu (Bangladesh ja Côte d'Ivoire) ning · poliitilist tegevust käsitleva teabe, jälgimise ja läbipaistvuse parandamine (Filipiinid). Nigeeria Hea näide ELi lähenemisviisist demokraatia toetamisele on Nigeeria. 2011. aastal otsustas EL käivitada 20 miljoni euro (10. Euroopa Arengufond) ulatuses projekti, millega toetatakse Nigeeria 2012.–2015. aasta valimistsüklit. Vahenditega toetatakse valimisreformi protsessi ning mõningaid suutlikkuse suurendamise valdkondi, mis tulevad esile valimistejärgse auditi, hindamise või läbivaatamise käigus. Peamiste toetusesaajate hulka kuuluvad sõltumatu riiklik valimiskomisjon, parlament, kohtusüsteem, erakonnad, kodanikuühiskonna organisatsioonid, meedia ja julgeolekusektor. Valgevene Hoolimata kodanikuühiskonna organisatsioonide, eelkõige inimõiguste organisatsioonide halvenenud töötingimustest Valgevenes, on ELi rahaline abi kodanikuühiskonna organisatsioonidele alates 2010. aasta valimistele järgnenud repressioonidest viiekordistunud. ELi toetatud meetmete hulgas on inimõiguste edendamine, repressioonide ohvrite toetamine, meediavabadus, valimisvaatlus, stipendiumid õpinguteks Euroopa ülikoolides ning sotsiaalse kaasatuse edendamine. Selle abi eesmärk on kaitsta ja edendada kodanikuühiskonna arengut Valgevenes ning tugevdada kodanikuühiskonna rolli Valgevene demokraatia kiiremal edasiviimisel. Tuneesia Tuneesias on alustatud tegevuskava rakendamist. Poliitilist toetust on pakutud regulaarsete visiitide (komisjoni president Barroso, ELi kõrge esindaja/asepresident Catherine Ashton, komisjoni volinik Štefan Füle, teised volinikud ja Euroopa Parlamendi president), ELi Nõukogu järelduste ja kõrge esindaja / asepresidendi avaldustega. Toetus Tuneesiale Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi raames on kahekordistunud, kasvades 80 miljonilt eurolt 160 miljonile eurole 2011. aastal ning ulatub perioodil 2011–2013 kuni 400 miljoni euroni (algselt oli kavandatud 240 miljonit eurot). Vahetu toetus demokraatiale üleminekuks ja valimiste ettevalmistamiseks koosnes ekspertide kiirest kohalesaatmisest demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi raames ning 2 miljoni euro suurusest abipaketist stabiliseerimisvahendi raames. Nende vahenditega on toetatud poliitilist reformi, valimisprotsessi, sõltumatut kodanikuühiskonda, sealhulgas naisteorganisatsioonid ja ajakirjanike koolitamine. Täiendavalt eraldati 3,2 miljonit eurot ELi valimisvaatlusmissiooni jaoks (põhiseaduslik kogu, 23. oktoober 2011). Märtsis 2011 algatati projektikonkurss, mille kogueelarve oli 2 miljonit eurot ja mida rahastati demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi raames, et toetada projekte järgmistes valdkondades: valimiste vaatlemine kohalike vaatlejate poolt; erakondade koolitamine; sõnavabaduse eest võitlevad rühmituste/liikumiste ning demokraatlike väärtuste ja inimõiguste edendamine. Juulis 2011 alustati arenguga tegelevate valitsusväliste osalejate ja kohalike omavalitsuste teemaprogrammi raames teist projektikonkurssi (eelarve 2,5 miljonit eurot), et kodanikuühiskonna kaudu edendada kohalikku arengut, keskendudes töökohtade loomisele ja riigi sissetulekute suurendamisele. Demokraatiale üleminekut toetavad meetmed on osa ulatuslikust tegevuskavast, mis katab Tuneesia ja ELi vahelisi suheteid. 4. Hiljutine areng 4.1. Uus Euroopa naabruspoliitika 25. mai 2011. aasta ühisteatises „Uus lähenemisviis muutuvale naabrusele” esitati uus arusaam Euroopa naabruspoliitikast. See põhineb vastastikusel usaldusel ning ühisel pühendumisel inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõttega seotud universaalsetele väärtustele. See hõlmab suuremat diferentseerimist kooskõlas „rohkema eest rohkem” põhimõttega, lubades igal partnerriigil arendada suhteid ELiga vastavalt omaenda püüdlustele, vajadustele ja võimalustele, kusjuures suuremat ELi finantsabi antakse riikidele, kes viivad ellu julgeid reforme. „Rohkema eest rohkem” tähendab, et toetust pakutakse neile partneritele, kes saavutavad tulemusi demokraatlike reformide ning jätkusuutliku ja kaasava majandusarengu osas. Uus poliitikaraamistik toetab „tugevat demokraatiat” ja partnerlust ühiskondadega, edendab nende jätkusuutlikku majanduslikku ja sotsiaalset arengut, majanduskasvu ja töökohtade loomist, tugevdab kaubandussuhteid, edendab liikuvust ja piirkondlikku partnerlust. Septembris 2011 loodi kodanikuühiskonna rahastamisvahend, mille eesmärk on naabruskonnas tugevdada kodanikuühiskonna suutlikkust toetada reforme ja suurendada riiklikku vastutust. 2011. aastal eraldati selle raames 26,4 miljonit eurot ning aastateks 2012 ja 2013 on kavandatud samasugused summad. Üldisemas plaanis on ELil kavas arendada koostööd naabruskonna kohalike kodanikuühiskonna organisatsioonidega struktureeritud dialoogi ja rahalise toetuse kombineerimise kaudu. EL reageeris araabia kevadele ning muutuvast olukorrast tulenevatele väljakutsetele kiiresti ja tõhusalt. EL pakkus piirkonnale humanitaar- ja kodanikukaitseabi summas 160,5 miljonit eurot ning toetusmeetmeid demokraatiale ülemineku ja vaesunud piirkondade toetamiseks. Täpsemalt andis EL märkimisväärset abi Tuneesia, Maroko, Liibüa ja Egiptuse valimiste toetamiseks. Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi raames toetati Tuneesia, Liibüa ja Egiptuse (lisaks stabiliseerimisvahendi erimeetmetele) kohalikke valimisvaatlejaid, meediat, erakondi ja kodanikuühiskonna organisatsioone. Käivitatud on ka teised algatused, eelkõige Euroopa demokraatia rahastu, ning nende rakendamine peaks peatselt algama. 4.2. Muutuste kava Tegevuskava ja Euroopa naabruspoliitika läbivaatamise põhjal võetakse uue arengukoostööpoliitika – muutuste kavaga[5] – kasutusele ELi diferentseeritud lähenemisviis partnerriikidele ning üritatakse koondada tulevane koostöö kahte eelisvaldkonda: · inimõigused, demokraatia ja muud hea valitsemistava alused ning · kaasava ja jätkusuutliku majanduskasvu rakendamine inimarengu teenistusse. ELi demokraatliku valitsemistava toetamise peamised põhimõtted on partneritevaheline dialoog ja keskendumine tulemuspõhiste reformide stiimulitele. Diferentseerimise põhimõttel põhinev ELi lähenemisviis peab tuginema riigi tasandil kasutatavate vahendite ja abiandmise viiside õigele kombinatsioonile. Näiteks need partnerriigid, kes näitavad selget pühendumust ja teevad edusamme inimõiguste austamise ja demokraatlike reformide valdkonnas, võivad saada kasu ELi üldeelarve toetusmeetmest. 4.3. Uus finantsraamistik Komisjon esitas 29. juunil 2011 oma ettepaneku järgmise mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) kohta. Eelarveprojektis esitatakse komisjoni uus lähenemisviis – „Muutuste kava” –, milles koondatakse ELi abi väiksemale hulgale valdkondadele: demokraatia, inimõiguste ja hea valitsemistava toetamine ning kaasava ja jätkusuutliku majanduskasvu loomine. Koos lähenemisviisiga „rohkema eest rohkem” annaks see lisarahastamisvõimalusi demokraatia toetamiseks nii geograafiliste rahastamisvahendite (Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend, arengukoostöö rahastamisvahend) kui ka Euroopa arengufondi kaudu. Tasakaalustamise ja prioriteetide muutmise kaudu hõlmab uus mitmeaastane finantsraamistik uut demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendit, millele eelarvest eraldatavaid vahendeid on kavas 42 % võrra suurendada (1,578 miljardi euroni), ning uut stabiliseerimisvahendit, millele eelarvest eraldatavaid vahendeid on kavas 37 % võrra suurendada (2,828 miljardi euroni). Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi kohaldamisala on läbi vaadatud ja seda on lihtsustatud. Demokraatia toetamine on üks neljast eesmärgist ning see võimaldab sihipäraselt tegeleda poliitilise ühiskonna, arvamuste paljususe, meediavabaduse, kodanikuühiskonna organisatsioonide kaasatusega siseriiklikus vastutuses ning valimisprotsessiga. Rohkem rõhku pannakse ELi valimisvaatlusmissioonide järelanalüüsile. ELi delegatsioone, mida rahastatakse 4. eesmärgi raames – riigipõhine toetuskava –, julgustatakse süstemaatilisemalt korraldama projektikonkursse. 5. Hiljutised hinnangud 5.1. Hinnang valitsemistava algatusele 2006. aastal käivitatud „Valitsemistava algatuse” (2,3 miljardit eurot 10. Euroopa Arengufondist) eesmärk oli anda valitsemistava küsimusele ELi koostöös suurem poliitiline tähtsus, motiveerida partnerriike oma reformikavasid ellu viima ning edendada poliitilist dialoogi nendel teemadel. 2011. aastal tegid Aafrika valitsustava instituut (Africa Governance Institute) ja Euroopa arengupoliitika juhtimise keskus (ECDPM) üheskoos toetava uuringu, et hinnata valitsemistava stimuleeriva toetuse rakendamist ning anda soovitusi, et parandada komisjoni lähenemisviisi AKV riikide valitsemistava toetamisele. Keskenduti Aafrikale, et hinnata seoseid nimetatud algatuse ja Aafrika arenevate valitsemistava vahendite (näiteks Aafrika riikide vastastikuse järelevalve mehhanism) vahel. Mitmed sidusrühmad tunnistasid, et kuigi valitsemistava algatus tuli „õigel hetkel”, kaotas ta kiirelt oma tähtsuse ning poliitilise ja võimendava mõju enamikus AKV riikides. Selle üldhinnangu põhjal jõuti järgmistele järeldustele: · valitsemistava algatus oli mitmes mõttes õppevahend; · valitsemistava algatuse teooria oli vastuolus selle rakendamisega; Valitsemistava algatusega ei saavutatud oodatud tulemusi, ehkki Beninis ja Rwandas paranes algatuse abil dialoog valitsemistava teemal ja paranesid valitsemistava alaste reformide tulemused. Sellest tulenev soovitus on, et kuigi EL peaks valitsemistava teemadel sarnasel tasemel osalust jätkama, tuleks üle vaadata mitmed aspektid, millel toetusstrateegiad põhinevad, sealhulgas tuleb · võtta lähtepunktiks kontekst, · kindlustada suurem sisemine sidusus ELi tasandil, · viia vahendid vastavusse eesmärkidega ning · hinnata sobivaid lähenemisviise (vastavalt sobivaimatele lahendustele antud kontekstis). 5.2. Siseriikliku vastutuse kindlustamine parlamentide tugevdamise kaudu 2011. aastal valmis põhjalik ülevaade ELi toetusest Aasia, Ladina-Ameerika ja naabruskonna riikide parlamentidele viimase aastakümne jooksul. Uuring näitas, et 2000. aastast alates on EL parlamentide toetamisele kõikjal maailmas kulutanud peaaegu 150 miljonit eurot. Edukad olid projektid, mis põhinesid põhjalikul ettevalmistustööl ning eriti üldise valitsemistava ning peamiste poliitiliste osalejate motiivide mõistmisel. Seesugused projektid keskendusid sageli ka pikemale ajaperioodile ja need viidi ellu piirkondades, kus oli positiivne keskkond demokraatia arenguks. Uuring rõhutas ka vajadust jagada parimaid tavasid ja arendada parlamentide toetusprogramme üheskoos muu demokraatiat toetava tegevusega (näiteks abi kodanikuühiskonnale, erakondadele ja meediale). Selle läbivaatamisprotsessi tulemusena avaldati ELi viitedokument Engaging and Supporting Parliaments Worldwide: EC strategies and methodologies for action to support parliaments („Parlamentidega koostöö tegemine ja nende toetamine kogu maailmas: ELi strateegiad ja metoodika parlamentide toetamiseks”), mis on praktiline töövahend ELi ametnike ja muude sidusrühmade jaoks. 6. soovitused 6.1. Katseprojekti jätkamine Katsejärk tuleb nüüd viia lõpule demokraatiaprofiili koostamisega ja puudujääkide analüüsiga üheksas katseriigis ning leppides asjaomaste sidusrühmadega kokku vastastikuse koostöö valdkonnad. Nähakse ette arenguaruande esitamine nõukogu koosseisudele 2013. aasta alguses. 6.2. Valimisvaatlusmissioonide soovituste järelanalüüs EL jälgib nüüd kogu valimistsüklit, seega ka valimiste päevale ja ELi valimisvaatlus- või valimisekspertide missioonile järgnevat aega. Järjest rohkem koostatakse demokraatia toetamise kavasid vastavalt nõukogu demokraatia toetamise teemalistes järeldustes esitatud põhimõtetele. Valimisvaatlusmissioonide / valimisekspertide missioonide lõpparuannete olulisim element on üksikasjalikud ja edasiviivad soovitused valimisraamistiku ja tulevaste valimiste läbiviimise parandamiseks ning demokraatlike institutsioonide tugevdamiseks. Kuna need soovitused puudutavad väga laia küsimuste valdkonda, mis on seotud demokraatiaga konkreetses riigis, on nad suurepäraseks arutelude lähtepunktiks ning moodustavad lisaks põhiosa nii demokraatiaprofiilist kui ka puudujääkide analüüsist. Nende abil saab ka kindlaks teha ELi toetusel pakutava tehnilise nõu ja abi võimalikke sihtvaldkondi. Kahjuks ei tehta endiselt soovituste süstemaatilist järelanalüüsi. EL teeb samme selleks, et kindlustada ELi valimisvaatlusmissioonide järelanalüüside sidusus, kõikehõlmavus ja tulemustele suunatus nii poliitilisel kui ka tehnilisel tasandil. Poliitilise tasandi soovitustel on keskne tähtsus, et julgustada ametiasutusi vajalikke reforme ellu viima. Valimisvaatlusmissioonide tulemuste kajastamine ELi avaldustes, Euroopa naabruspoliitika tegevuskavades või ühise programmitöö dokumentides suurendab nende jõudu ja nähtavust. Euroopa Liidu välisteenistus käivitas hiljuti algatuse, mille raames ELi missioonide juhtidel asjaomastes riikides palutakse anda aru seoses valimisvaatlusmissiooni ja valimisekspertide missiooni järelanalüüsiga. Missioonide juhtidel tuleb hinnata, mil määral on riigi ametiasutused soovitused rakendanud. Lisaks saadetakse välja mõned järelanalüüsi missioonid, et hinnata edusamme soovituste rakendamisel. 6.3. Katseprojekti järgne tegevus Katseprojekt näitab vajadust edasi arendada meetodeid, mis aitaksid paremini mõista demokraatiale üleminekut ja muid poliitilisi protsesse. See peab põhinema koolitustel ja ühtlustatud väljunditel, eelistatavalt ühendatult või seotult olemasoleva töötsükliga. 6.4. Soovitused lähemaks ja keskpikaks perioodiks Lähemal ja keskpikal perioodil tuleb kaaluda järgmist: · koolituspakett ja sellega seonduvad juhised, menetlusjuhendid ja koolitusetapid; · demokraatiamudelite väljatöötamine: kuigi aluspõhimõtted peaksid jääma samaks (ja need on kirjas inimõiguste konventsioonides), siis praktilised lahendused erinevad riigiti märkimisväärselt. EL peab paremini tundma põhiseadusi, valimissüsteeme, erakondi ja nende toimimist toetavaid või takistavaid asjaolusid, traditsioonide ja traditsioonilise õiguse mõju jne; · standardse demokraatiaprofiili loomine igale partnerriigile: see koosneb teatud standard- ja mõõdetavatest elementidest, mis lihtsustavad demokraatia olukorra hindamist kõigis riikides ühtmoodi; · kasutada süstemaatilisemalt kohalikke demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi konkursikutseid, et toetada kohalikke osalisi ja kohalikul isevastutusel olevat demokratiseerimisprotsessi lisaks poliitilisele dialoogile ja institutsioonide võimekuse suurendamisele; · korrapärane teabevahetus ELi delegatsioonide, peakontorite ja liikmesriikidega demokraatiat toetavate tegevuste edukuse kohta tegevuses ja poliitikas osalejate vahel; · katseriikide jaoks ulatuslikud demokraatia toetamise tegevuskavad, milles sisalduvad konkreetsed eesmärgid ja ajaline raamistik. Kindlustada, et demokraatlik valitsemistava on üks kolmest peamisest sektorist. [1] Nõukogu järeldused, mis käsitlevad demokraatia toetamist ELi välissuhetes – 2010. aasta eduaruanne ning võimalike katseriikide nimekiri, Brüssel, 10. detsember 2010. [2] Nõukogu järeldused, mis käsitlevad demokraatia toetamist ELi välissuhetes, Brüssel, 17. november 2009. [3] Benin, Boliivia, Ghana, Liibanon, Indoneesia, Kõrgõzstan, Maldiivid, Mongoolia ja Saalomoni saared. Kesk-Aafrika Vabariik, Moldova ja Filipiinid ei osalenud. [4] Euroopa Komisjoni teatis „Tulevane lähenemisviis kolmandatele riikidele antavale ELi eelarvetoetusele”, 13. oktoober 2011. [5] Euroopa Komisjoni teatis KOM (2011) 637 (lõplik) Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks: muutuste kava”, 13. oktoober 2011.