SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

COVID-19 pandeemia on laialt levinud ja suur rahvatervise kriis. See mõjutab tõsiselt kodanikke, ühiskondi ja majandust kogu maailmas. Tervisekriisi ulatus ja selle ohjamiseks võetud poliitikameetmed on enneolematud. Seetõttu on kriisi sotsiaal-majanduslikku mõju erakordselt raske ette näha. Juba praegu on kindel, et see tekitab liikmesriikide finants- ja majandussüsteemidele ennenägematuid ja teravaid probleeme. Komisjoni kevadise majandusprognoosi kohaselt peaks ELi SKP vähenema sel aastal ligikaudu 7,5 %, mis on palju suurem langus kui 2009. aasta ülemaailmse finantskriisi ajal, ning peaks taastuma 2021. aastal vaid 6 %.

Vastuseks on liikmesriigid omal äranägemisel vastu võtnud erandlikud majandus- ja finantsmeetmed. Koos nn automaatsete stabilisaatoritega, st töötuskindlustus- ja sotsiaalkindlustussüsteemide raames ette nähtud maksed, ning saamatajäänud maksutuluga, on nimetatud meetmed märkimisväärselt mõjutanud riigi rahandust, mistõttu valitsemissektori eelarvepuudujääk kokku suureneb 2019. aasta 0,6 %-lt SKPst käesoleval aastal 8,5 %-le SKPst nii euroalal kui ka ELis.

COVID-19 pandeemia kriis avaldab suurt mõju ka kogu maailma ühiskondadele alates tervishoiusüsteemidest kuni tõsiste ülemaailmsete sotsiaalsete ja majanduslike tagajärgedeni. Meie reageerimisstrateegia peab olema terviklik, sidus ja integreeritud, hõlmates nii rahvatervist kui ka sotsiaal-majanduslikke probleeme. Vähim arenenud riigid on COVID-19 suhtes kõige haavatavamad, kuna nende tervishoiusüsteemid ei ole tugevad ega säilenõtked ning esineb keerulisi sotsiaal-majanduslikke ja juhtimisalaseid probleeme. Juba praegu on selge, et COVID-19 avaldab suurt mõju meie partnerriikide majandus- ja makromajandussüsteemidele. Valitsustel tuleb säilitada makromajanduslik stabiilsus ja eelarvepoliitiline manööverdamisruum, et kaitsta kõige haavatavamaid isikuid, ettevõtjaid ja töötajaid ning jätkata põhiliste sotsiaalteenuste osutamist.

Selline erandlik olukord nõuab sidusat ja ühtset liidu tasandi lähenemisviisi.

Euroopa majanduse terviklik taastekava nõuab suuri avaliku ja erasektori investeeringuid Euroopa tasandil, et elavdada majandust, luua kvaliteetseid töökohti ja investeerida koroonaviiruse tekitatud vahetu kahju heastamisse. Seepärast teeb komisjon ettepaneku kasutada täielikult ära ELi eelarve võimalused, et kaasata investeeringuid ja anda rahalist toetust majanduse taastumise esimestel otsustava tähtsusega aastatel, tuginedes järgmisele:

Euroopa Liidu taasterahastu kui erakorraline meede, mis põhineb

ELi toimimise lepingu artiklil 122 ja mille rahastamine tugineb omavahendite otsuse ettepanekus sätestatud volitustele. Rahalised vahendid võimaldavad rakendada kriisile reageerimiseks kiireloomulisi meetmeid, et kaitsta elatusvahendeid, suurendada ennetustööd ning tugevdada vastupidavust ja taastumist.

·Tugevdatud mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2021–2027

Euroopa Liidu taasterahastu raames võetavad taaste ja vastupidavuse rahastamismeetmed viiakse ellu juba olemasolevate rakendusvahendite kaudu mitme konkreetse liidu programmi abil, mille kohta komisjon on teinud ettepaneku mitmeaastase finantsraamistiku (2021–2027) raames, sealhulgas:

–teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogramm „Euroopa horisont“ ja selle rakendamise eriprogramm,

–naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahend,

–Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond.

Seepärast on vaja muuta komisjoni ettepanekuid, mis on seotud eespool nimetatud liidu programmidega.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

·Õiguslik alus

ELi meetmed on põhjendatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikega 2, artikli 173 lõikega 3, artikli 182 lõigetega 1 ja 4 ning artiklitega 183, 188, 209 ja 212.

·Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)