Seoses toidutarneahela etappide haavatavusega, märkis üle 60 % vastanutest, et esmatootmine on haavatav etapp. Pooled vastajad pidasid haavatavaks ka sisendit pakkuvaid sektoreid, kuid kaubandust, transporti, logistikat ja töötlemist esindavad vastajad olid vähem seda meelt (25–40 % vastajatest). Toidutarneahela lõppetappe (jaemüük, toitlustus) ei peetud haavatavateks (alla 10 % vastanutest).

Viieastmelisel skaalal (viis = väga säilenõtke) andsid paljud vastajad (34 %) ELi toidusüsteemi üldisele säilenõtkusele hindeks neli või viis. Äriühingute ja kutseliitude nimel vastajate seas oli selliste vastuste osakaal veelgi suurem (59 %), mis näitab üsna suurt usaldust ELi toidusüsteemi suutlikkuse suhtes kriisidega toime tulla. Vaid 28 % vastanutest (5 % äriühingud ja kutseliidud) leidis, et ELi toidusüsteemi säilenõtkus on vähene või puudub üldse.

Sidusrühmadega konsulteerimine on oluline osa konsultatsioonistrateegiast, mis on kasutusele võetud Euroopa Liidu toiduainetega varustamise ja toiduga kindlustatuse hädaolukorrakava koostamiseks. Sihitatud küsimustik oli kättesaadav 1. märtsist kuni 3. maini 2021 kõigis ELi ametlikes keeltes. Käesolevas aruandes esitatakse kokkuvõte saadud vastustest.

Vaadeldes lähemalt ELi toidusüsteemide erinevaid aspekte, hinnati toiduainesektori puhul säilenõtkus eriti väikeseks või olematuks sellistes valdkondades nagu isikukaitsevahendite kättesaadavus (85 % vastanutest), ülemääraste laovarude haldamine (75 % vastanutest) ja väljastpoolt ELi pärit töötajate kättesaadavus (69 % vastanutest).

Valdavalt peeti säilenõtketeks valdkondadeks sisendite (seemned, sööt, väetised jne) ning EList pärit kaupade ja põllumajanduslike toiduainete kättesaadavust (67 %), üldist toiduohutust ELis (59 %) ning juurdepääsu kapitalile ja laenudele (53 %).

Joonis 3. ELi toidusüsteemi vastupanuvõime COVIDi pandeemia ajal valdkonniti

COVID-19 pandeemia varaste etappide puhul hinnati kõige kasulikumaks (kasulik või väga kasulik) kolme järgmist avaliku sektori asutuste meedet:

(I)ühtse turu kaitsmine, kaupade vaba liikumise võimaldamine (komisjoni teatis roheliste transpordikoridoride kohta), 54 %;

(II)meetmed töötajate kaitsmiseks tarneahelas (nt kaitsevahendite kättesaadavus), 52 %;

(III) meetmed lühikeste tarneahelate ja/või kohaliku või piirkondliku toidu edendamiseks, 48 %.

Muude meetmete hulgas, mida peeti kasulikuks, olid näiteks ülejäävate toiduainete annetamine, et vältida toidu raiskamist, töötajate liikumisvabaduse tagamine ning toiduohutusega seotud selge teabeedastus (vt „Küsimused ja vastused“ ). Liikmesriikide ja ELi rahalist toetust, mida anti kooskõlas riigiabi käsitlevate ajutiste paindlikumate eeskirjadega, pidas väga kasulikuks vastavalt 38 % (liikmesriigid) ja 31 % (EL) vastanutest. Väike osa vastajatest pidas kasulikuks allahindluskampaaniate keelamist jaemüügisektoris.

Joonis 4. Avaliku sektori asutuste poolt COVIDi pandeemia ajal võetud meetmete kasulikkus (% vastanutest, kes pidas meetmeid väga kasulikuks)

Kasulikuks peeti ka erasektori rakendatud meetmeid (40 % ja rohkem vastanuid), näiteks teabevahetust ettevõtjate ühendustega ja teabe jagamist nende kaudu, suhtlemist riigiasutustega elutähtsate tarneahelate küsimustes, sidusrühmade koostööd toidutarneahela eri etappides ja samas etapis, infotehnoloogia kasutamist kauplemisel (otsemüük internetis või platvormid, mis võimaldavad toidutarnijatel pakkuda toiduülejääki toidupankadele või muudele organisatsioonidele).

Kategooria „äriühingud ja kutseliidud/ettevõtjate ühendused“ esindajatel paluti ka hinnata COVIDi pandeemia ajal tekkinud probleeme. Äriühingute ja kutseliitude esindajad leidsid, et nii ELi-siseste kui ka väliste kaubavoogude liikumine oli märkimisväärselt häiritud, kusjuures enam kui neljandik vastanutest leidis, et kaupade piiriülene, ELi-sisene või ELi-väline liikumine oli tavapärasest palju keerulisem. Suurem osa vastajatest leidis siiski, et kaupade liikumine väljaspool ELi (eksport ja import) oli vähem mõjutatud kui ELi-sisesed kaubavood. Muude oluliste probleemidena nimetasid vastanud töötajate piiriülese liikumise keerukust (eelkõige seoses kolmandatest riikidest pärit töötajatega, näiteks põllumajandussektori hooajatöölistega), sanitaarkriisist tingitud ootamatuid kulusid (eelkõige seoses juurdepääsuga kaitsematerjalile) ning hotelli-, restorani- ja toitlustussektori ja sellega seotud turgude sulgemisest tingitud häireid. Vähemal määral nimetati märkimisväärsete probleemidena ka logistilisi (transpordi-) ja riigiasutustelt teabe hankimisega seotud probleeme. Juurdepääsu sisenditele ja teenustele (sealhulgas teabele) ning uute turustusvõimaluste leidmist (e-kaubandus, toiduks mittekasutatavate toodete väärtustamine või annetamine toidupankadele) pidasid keeruliseks vähesed. Samuti ei peetud oluliseks probleemiks vähest koordineerimist liikmesriikide vahel.

4.ELi valmisolek toiduainetega varustamise ja toiduga kindlustatuse kriisiks ning hädaolukorrakava

Äriühingutelt ja kutseliitudelt/ettevõtjate ühendustelt (edaspidi „ettevõtjad“, 38 % vastajate koguarvust) küsiti, kas neil olid enne pandeemiat olemas riskijuhtimis- või hädaolukorrakavad. Ainult kolmandikul käitajatest oli enne pandeemiat olemas hädaolukorrakava. Esmatootjate (põllumajandus, kalandus) puhul oli see osakaal veelgi väiksem (17 %). Peaaegu pooled (45 %) neist, kellel selline kava oli, pidasid seda väga kasulikuks ning vähem kui 10 % neist arvas, et selline kava ei ole üldse kasulik.

Joonis 5. Selliste käitajate osakaal, kellel oli enne COVIDi pandeemiat olemas riskijuhtimis- või hädaolukorrakava

Pisut rohkem kui pool (53 %) küsimustikule vastanud äriühingutest ja kutseliitudest oli arvamusel, et nad on hästi valmistunud võimalikeks kriisi põhjustatud häireteks. 57 % kaubandus- ja jaemüügiettevõtjatest märkis, et nad on kriisiks valmistunud ja tunnevad end kindlalt, esmatootmises (põllumajandus, kalandus) oli samal seisukohal vaid väike osa (26 %) ettevõtjatest.

Ettevõtjate riskijuhtimise ja hädaolukorrakava käsitlus muutuvad tõenäoliselt pärast pandeemiat, eelkõige võetakse edaspidi arvesse rohkemaid riske ja ohte (83 % ettevõtjatest) ning määratakse kindlaks alternatiivsed müügistsenaariumid turu sulgemise või häire korral (71 % ettevõtjatest). Edendamist vajavate alternatiivsete müügikanalitena nimetati kohalike kaupade müüki ja internetimüüki. Enamik vastanutest märkis oluliseks ka sisendite ostmise varuplaanid ning investeeringud teadus- ja arendustegevusse. Vähem kui 30 % vastanud ettevõtjatest märkis, et vaja oleks suuremat kindlustuskaitset või tuleks ühineda kollektiivsete struktuuridega. Palju ei olnud ka neid, kes soovinuks juurdepääsu rohkemale teabele, sest juurdepääsu turuteabele peeti juba heaks.