2016. aastal lõi EL ka Türgi pagulasrahastu, et reageerida Türgis asuva kolme miljoni pagulase vajadustele. Sellest rahastust suunatakse 2016. ja 2017. aastal 1,4 miljardit eurot humanitaarabi eelkõige väljaspool laagrit elavatele pagulastele (kes moodustavad suure enamuse Türgis asuvatest pagulastest ning kes on ka kõige haavatavamad). Selleks algatas komisjon Maailma Toiduprogrammi ja Türgi Punase Poolkuu kaudu ELi kõige aegade ulatuslikuma humanitaarprojekti – hädaolukorra sotsiaalse turvavõrgu – mille raames tehakse ühele miljonile kõige haavatavamas olukorras olevale pagulasele deebetkaartidele igakuiseid sularaha ülekandeid.

2016. aastal oli humanitaarkriise rohkem, need olid keerulisemad ja tõsisemad. Relvakonflikte oli üle 50 ning kõige tõsisemate laiaulatuslike kriiside, nagu Süüria, Jeemeni, Lõuna-Sudaani või Tšaadi järve piirkonna kriisi lahendamiseks tehtud edusammud olid olematud või väga piiratud. Selliste oluliste suundumustega nagu kliimamuutus, linnastumine ja demograafiline surve seotud loodusõnnetused on loonud viimastel aastatel olukorra, kus igal aastal vajab ligikaudu 26 miljonit inimest humanitaarabi. Kokku vajas 2016. aastal humanitaarabi enam kui 95 miljonit inimest 40 riigis ning ligikaudu 65 miljonit inimest (neist pooled olid lapsed) sunniti ümber asuma. See arv oli suurem kui kunagi varem.

Hädaolukordades hariduse edendamine on olnud viimastel aastatel komisjoni peamiseks prioriteediks. 2016. aastal eraldas komisjon enam kui 4 % esialgsest humanitaarabi eelarvest humanitaarkriiside korral kasutatavatele haridusprogrammidele, mis on kooskõlas volinik Stylianidese poolt tema ametiaja alguses antud lubadustega.

Aafrika humanitaarkriisidele reageerimine moodustas sarnaselt varasemate aastatega olulise osa ELi humanitaarabist. Erilist tähelepanu pöörati Sahelis ja Aafrika Sarvel ning Tšaadi järve piirkonna keerukatele hädaolukordadele, kus lisaks toidukriisidele on käimas mitmed pikaleveninud konfliktid. Kokku eraldas komisjon Sahara-taguse Aafrika kriiside lahendamiseks 747 miljonit eurot. Suurimad summad eraldati Sudaani ja Lõuna-Sudaani kriisidele (192 miljonit eurot) ning Aafrika Sarve (203 miljonit eurot) ja Lääne-Aafrika piirkonnale (140 miljonit eurot). Nii Aafrika Sarve kui ka Saheli piirkonna puhul oli komisjoni strateegia keskne eesmärk tagada tihe seos ELi arenguabiga, et toetada mõjutatud kogukondade vastupanuvõimet. EL on Kesk-Aafrika Vabariigis jätkuvalt väga aktiivne humanitaarabi andja. See toimub kooskõlas ELi järjepideva kõrgetasemelise osalemisega Kesk-Aafrika Vabariigi toetamisel, mille raames antakse lühi- ja pikaajalist abi ning toetatakse konflikti ohvrite ja pagulaste vastupanuvõime parandamist nii riigis endas kui ka naaberriikides.

Komisjoni talitused tegid Haitil tihedat koostööd orkaan Matthew tagajärgede likvideerimisel, eesmärgiga tagada toiduga kindlustatus ja maapiirkondade vastupanuvõime ning parandada linnakeskkonna vastupanuvõimet. Nigeerias töötati riigi kirdeosa keeruka kriisi lahendamiseks välja ühine vastupanuvõimele keskenduv lähenemisviis. Komisjoni talitused võtsid esialgseid meetmeid katseprojektides osalevate riikide ühiseks kindlaksmääramiseks, et täiendavalt edendada ja esitleda humanitaarabi ja arengukoostööd.

Komisjoni talitused teevad Euroopa välisteenistusega tihedat koostööd sundrände valdkonnas, et toetada kohapeal meetmeid, mille raames hakatakse rakendama sundrände suhtes terviklikku, arengupõhist lähenemisviisi. See järgib ka 19. septembril 2016 ÜRO Peaassambleel vastu võetud pagulasi ja rändajaid käsitlevas New Yorgi deklaratsioonis sätestatut. Sellega edendatakse ka 2016. aastal avaldatud Euroopa Liidu üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegia rakendamist.

Humanitaarabi ja arengukoostööd on tõhustatud, et reageerida kriisidest ja konfliktidest mõjutatud laste haridusvajadustele ning luua haavatavates ja kriisidest mõjutatud olukordades ülemaailmse humanitaarabiteemalise tippkohtumise raames algatatud fondi „Education Cannot Wait“ abil senisest kestlikumaid haridussüsteeme.

Komisjon jätkas ka Saheli vastupanuvõime algatuse ülemaailmse liidu (AGIR) kaudu Sahelis toidu ja toiduainetega kindlustamise parandamiseks seosepõhise lähenemisviisi rakendamist. Sellega seoses suunas EL 1,5 miljardit eurot arenguabiks, et toetada Lääne-Aafrikas ajavahemikus 2014–2020 vastupanuvõimet suurendavaid meetmeid.

2015.-2016. aasta El Niño kriis oli teine hea näide humanitaarabi ja arenguvaldkonna ühismeetmetest, samuti rahvusvahelise kogukonna ning riiklike ja kohalike omavalitsuste koostööst. EL rahastas meetmeid kokku 539 miljoni euro ulatuses.

EL on kriisidest mõjutatud riikides rakendanud alati põhimõtet mitte tekitada kahju ning on võtnud eesmärgiks tagada toetatava meetme puhul konfliktitundliku lähenemisviisi järgimise.

Sularaha kasutamine abi andmise viisina

Kooskõlas ulatusliku kokkuleppe raames võetud kohustustega on komisjon jätkanud sularahapõhise abi edasi arendamist kõikjal, kus see sobilik on. Sularaha kasutatakse abi andmise viisina üha enam piiramatute mitmeotstarbeliste ülekannete vormis, sest see on sihtgrupi suhtes väärikas, paindlik ja valikuvõimalusi pakkuv. Muud sularaha abi andmise viisina kasutamise eelised on suurem tõhusus, kulutõhusus ning abiandjate ja maksumaksjate seisukohast ka suurem mõju, kuna abi jõuab kõige haavatavama elanikkonnani. Võimaluse ja vajaduse korral prooviti leida kooskõla ka kohalike ja riiklike mehhanismidega nagu näiteks sotsiaalkaitsesüsteemid.

Sundränne

Võttes arvesse üle maailma erinevates konfliktides ümberpaigutatud inimeste arvu tohutut kasvu ning muret tekitavat trendi, mille kohaselt on inimesed sunnitud üha kauem oma kodust eemal viibima, võttis komisjon sundrände suhtes ametlikult kasutusele uue arengupõhise lähenemisviisi. Selle strateegia eesmärk on ennetada sundrände pikalevenimist ning järk-järgult lõpetada humanitaarabist sõltumine juba tekkinud sundrändeolukordades. Uus lähenemisviis keskendub iseseisva toimetuleku edendamisele, võimaldades põgenikel väärikalt elada, andes vastuvõtvatele riikidele omapoolse panuse, kuni võimaliku vabatahtliku tagasipöördumise või ümberasumiseni. Lisaks sellele loodi 2016. aasta juunis eesmärgiga edendada teadmisi pikaleveninud sundrände ja selle põhjustajate kohta Euroopa Komisjoni teadmuskeskus rände ja rahvastiku küsimustes (KCMD).

Unustatud kriisid

EL rõhutas jätkuvalt vajadust toetada unustatud kriiside ohvreid, kellele suunatakse keskmiselt vähemalt 15 % esialgsest humanitaarabi eelarvest. EL jätkas humanitaarabi andmist Lääne-Sahara pagulastele Alžeerias, riigisiseselt ümberpaigutatud inimestele Myanmaris ja Sudaanis, konfliktist mõjutatud elanikkonnale Pakistanis ning Darfuri pagulastele Tšaadis.

Hädaabimeetmed

ELi humanitaarabi hädaabimeetmed on koostatud selleks, et reageerida kiiresti ootamatutele hädaolukordadele. Need koosnevad kolmest rahastamismehhanismist, mis käsitlevad järgmisi valdkondi: epideemiad, väiksema ulatusega meetmed ning Rahvusvaheline Punase Risti ja Punase Poolkuu Seltside Föderatsiooni katastroofiabi hädaolukordade fondi meetmed. Kokku eraldati 11,5 miljonit eurot, millest 3,5 miljonit eurot epideemiatele; 5 miljonit eurot väiksema ulatusega meetmeteks ja 3 miljonit eurot katastroofiabi hädaolukordade fondi meetmeteks.

ECHO lennuoperatsioonid ja muud humanitaarabi transpordi- ja logistikaoperatsioonid

Teatavates kriisiolukordades on humanitaarabi lennuteenused turvapiirangute või puuduva taristu tõttu ainsaks viisiks, kuidas pääseda kõrvalistesse piirkondadesse ning jõuda inimesteni. Humanitaarabi lennuteenuseid kasutatakse ka evakuatsiooniks meditsiinilistel või turvalisusega seotud põhjustel. Abi kohaletoimetamiseks ohtlikes või muul moel keerulistes tingimustes rahastab komisjon transpordi- ja logistikaprogramme eelkõige ÜRO humanitaarabi lennuteenuse ning logistikaklastri kaudu (kokku 20,97 miljoni euro ulatuses). Komisjon kasutab humanitaarabi töötajate Sahara-taguses Aafrikas asuvatesse kriisikolletesse kohaletoimetamiseks ka ECHO lennuoperatsioonide teenuseid (eelarvega natuke alla 14 miljoni euro).



Humanitaarabioperatsioonide hindamine

Euroopa kodanikukaitse ja humanitaarabioperatsioonide peadirektoraadi hindamisprogramm kestab viis aastat ning selle eesmärk on hõlmata kogu peadirektoraadi tegevust kõnealusel ajavahemikul. Humanitaarabi puhul teostatakse selleks geograafilisi ja temaatilisi hindamisi, mis käsitlevad peadirektoraadi humanitaaroperatsioonide kõiki olulisi aspekte. Lisaks sellele teostatakse iga viieaastase perioodi jooksul üks kõikehõlmav hindamine, mis toetub 30 varasemale hindamisele ning vajaduse korral täiendavatele uuringutele. Selline kõikehõlmav hindamine toimub 2017. aastal ning see hõlmab aastaid 2012–2016. Selle käigus kontrollitakse ELi humanitaarabi poliitika üldist rakendamist.



2016. a eelarve