Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2020/C 227/13)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„CAMPO DE BORJA“

PDO-ES-A0180-AM02

Teate esitamise kuupäev: 22.4.2020

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJENDUSED

Allpool kirjeldatud ja põhjendatud muudatused loetakse standardmuudatusteks, sest need ei mõjuta kaitstud päritolunimetuse nimetust ega kujuta endast veinisaaduse kategooria muutmist, kustutamist ega lisamist. Samuti ei muuda need kehtetuks seost ega sea piiranguid toote turustamisele.

1. Veinivalmistustavade piirangute tühistamine

Muudatus hõlmab tootespetsifikaadi punkti 3 viljeluse eritavade ja -piirangute kohta ning koonddokumendi punkti 4 alapunkti a „Veinivalmistustavad: Peamised veinivalmistustavad“.

Eemaldati see veinivalmistuse eritavade piirang, mis puudutab nende meetodite keelamist, millega kaasneb viinamarjade eelkuumutamine või virde või veinide kuumutamine koos viinamarjade pressimisjääkidega, eesmärgiga värvainet sunniviisiliselt ekstraheerida.

Virretest või veinidest värvi ekstraheerimine on meetod, mis tekitab praegu punaste veinide valmistamise valdkonnas suurt huvi. See meetod suurendab märkimisväärselt veinide puuviljalisust, tugevdades näitajate haistmis- ja maitsmistaju veinide puuviljalisuse hindamisel.

Praegu tagatakse kõnealuse meetodiga põllumajanduskultuuri terviklikkuse täielik järgimine. Selle abil ekstraheeritakse kiirelt ja valikuliselt kõik fenoolühendid ning vähendatakse märkimisväärselt pürasiini- (rohelus) ja geosmiinisisaldust (lisandid), mis parandab kvaliteeti. Lisaks eemaldatakse kahjulikud ensüümid (lakaas, polüfenooloksüdaas jne), mille tulemusena saadakse tervislikumad, kauakestvamad ja paremini struktureeritud veinid, mis on ka mahedamad ja aromaatsemad.

Majanduslikus mõttes kaasneb selle meetodiga tööjõukulude oluline vähenemine veinivalmistusetapil, kuna optimeeritakse paakide kasutamist, mis toob kaasa märkimisväärse energiasäästu.

Seetõttu saadakse saagi või virde kuumutamismeetodi kasutamisel asjaomaste tehnoloogiliste edusammude abil ülimalt usaldusväärsed veinid ja parandatakse oluliselt lõpptoote kvaliteeti.

2. Geograafilise piirkonna määratlust käsitleva osa muudetud sõnastus

Muudatus hõlmab tootespetsifikaadi punkti 4 „Geograafilise piirkonna määratlus“ ja koonddokumendi punkti 5 „Määratletud piirkond“.

Kõnealust osa täiendatakse selle provintsi ja autonoomse piirkonna nimetamisega, kus kaitstud päritolunimetuse geograafiline piirkond asub. Peale selle jäeti välja pinnasele osutav sõna „sobiv“, sest puudub geograafilise piirkonna liigitus, mis määrab kindlaks pinnase sobivuse viinamarjakasvatuseks.

3. Maksimaalse saagikuse muutmine

Muudatus hõlmab tootespetsifikaadi punkti 5 „Maksimaalne saagikus“ ja koonddokumendi punkti 4 alapunkti b „Veinivalmistustavad. Maksimaalne saagikus“.

Maksimaalset lubatud viinamarjatoodangut hektari kohta suurendati 8 000 kilogrammini punaste viinamarjasortide puhul ja 10 000 kilogrammini heledate viinamarjasortide puhul.

Lisaks seati veini maksmaalseks saagikuseks hektari kohta 56 hektoliitrit punastest viinamarjasortidest veinide puhul ja 70 hektoliitrit heledatest viinamarjasortidest veinide puhul, võttes arvesse kaitstud päritolunimetuse spetsifikaadis märgitud maksimaalset saagikust.

Seda muudatust toetab Zaragoza Ülikooli Huesca Polütehnikumi (Escuela Politécnica Superior de Huesca) koostatud aruanne kaitstud päritolunimetuse „Campo de Borja“ tootespetsifikaadi muutmise kohta (juuli 2018).

Hoolimata tootespetsifikaadis kirjeldatud olemasolevast seosest geograafilise piirkonnaga, mis puudutab nii inim- kui ka looduslikke tegureid, on kliima ja tootmismeetodite muutustega kaasnenud mitmeid olulisi muudatusi, mis õigustavad ühiku saagikuse suurenemist, ilma et see mõjutaks või muudaks kaitstud toote põhiomadusi, sh:

1. Viinamarjaistanduse niisutusala suurendamine ja erinevate ümberkorralduskavade rakendamine Aastatel 2000–2016 kasvasid viinamarjaistanduse niisutatud alad vaid 34,3 protsendilt 45,7 protsendini. Lisaks tõid kaitstud päritolunimetuse piirkonnas ellu viidud viinamarjaistanduse ümberkorralduskavad kaasa viinapuude kujundamissüsteemide muutmise goblet-süsteemidelt toestussüsteemidele – peamiselt topeltkordonile –, mis võimaldab põllukultuuri kasvatamist paremini mehhaniseerida, lihtsustades lõikamist ja taimestikpuhastust. Mõlemad tegurid tähendasid seda, et viinamarjaistandus on läinud ühelt kastmiselt aastas, tavaliselt talvisel puhkeperioodil, üle lokaalsele tilkkastmisele. See suurendab veekasutuse ja vajaduspõhise pakkumise tõhusust praktiliselt kuni valmimiseni, nii et viinamarjad valmivad stressivabalt. Kõik see avaldab mõju toodetud viinamarjade kogusele istandike tiheduse suurendamise, kobaratelt rohkemate lehtede eemaldamise ja lehepindade lihtsama haldamise teel, mis omakorda aitab saavutada piisavat küpsemist. See tähendab, et saagikuse suurenemine sobivat tehnoloogiat rakendades on vastavuses viinamarjade kõrge kvaliteediga.

2. Taimetervise, väetamise ning kahjuri- ja haigustõrje täiustamine Praeguseks on peaaegu kogu kaitstud päritolunimetuse geograafiline piirkond kaitstud Euroopa viinamarja kobarmähkuri (Lobesia botrana) eest paaritumise segamise abil, mis on aidanud suurendada saagikust ja samal ajal parandada kvaliteeti, vähendades hilja korjatud saakidel mädanemisest tingitud probleeme. Lisaks on põllu- ja veinitehnikute koolituse kõrge tase aidanud kaasa väetiste kasutamise paremale kontrollile ja sordiliste väetamiskavade kohandamisele mulla või leherootsu analüüsimeetodite abil ning tõhusamate ja sobivamate kahjuri- ja haigustõrje meetodite kasutamisele.

3. Valitud sortidest pookealuste või kloonide kasutamine Uutes istandikes on varem kasutatud kloonid järk-järgult asendatud kloonidega, mis on iseloomulikult tootlikumad ja millel esineb vähem õite mahalangemist – see aitab kaasa tootmise stabiilsusele, eriti kaitstud päritolunimetuse „Campo de Borja“ põhisordi ’Grenache’ puhul.

4. Iga maatüki piiritlemine Praegu põhineb istandusregistris registreeritud maatükkide pindala maatükkide identifitseerimise süsteemi viiteid kasutaval mõõtmissüsteemil, mis tähendab, et istanduspiirkonnad on määratletud rangelt haritava maa-ala järgi, võtmata arvesse varem viinamarjakasvatuspiirkonda kuulunud piire ja radu, mis võimaldavad juurdepääsu ja masinate teisaldamist. Sellise süsteemi kasutamine tõi kaasa kaitstud päritolunimetuse istanduste pindala märkimisväärse vähenemise, mis oli aastatel 2009–2016 umbes 1 500 ha väiksem, st otseselt saagikuse suurenemist pindalaühiku kohta (sest pindala oli veidi väiksem).

4. Uute sortide lisamine

Muudatus puudutab tootespetsifikaadi punkti 6 „Viinamarjasort või -sordid, millest vein on valmistatud“. See ei puuduta koonddokumenti, sest uued sordid on liigitatud teisestena.

Lisati kolm sorti kaitstud päritolunimetusega „Campo de Borja“ kaitstud veinide valmistamiseks: ’Caladoc’ ja ’Marselan’ (mõlemad punased viinamarjasordid) ja ’Viognier’ (hele viinamarjasort).

Muudatust toetab kaitstud päritolunimetuse „Campo de Borja“ tootespetsifikaadile heleda viinamarjasordi ’Viognier’ ning punaste viinamarjasortide ’Caladoc’ ja ’Marselan’ lisamist käsitlev aruanne, mille koostas Aragóni valitsuse maaelu arengu ja jätkusuutlikkuse ministeeriumi önoloogiaosakond (juuni 2018). Aruande järeldustest, mis põhinevad geograafilise piirkonna iga sordiga tehtud uuringutel ja katsetel, nähtub, et need sobivad nii agronoomiliste kui ka veinide analüütiliste ja organoleptiliste aspektide poolest.

Eelkõige on täheldatud, et seoses saagikusega on punase sordi ’Caladoc’ tootmine sobiv. Pole täheldatud probleeme kasvatamisel ega suuremat tundlikkust seenhaiguste suhtes võrreldes kasutatud kontrollsordiga (’Red Grenache’). Samuti on sel suurem vastupidavus jahukastele, sest selle saagikoristus toimus kümme päeva varem kui sordil ’Red Grenache’.

Sellest sordist valmistatud veinidel on analüütilised ja aromaatsed omadused, mis sarnanevad sordist ’Grenache’ valmistatud veinidele, rõhutades selle suurt fenoolset potentsiaali, mis väljendub tugevamas värvuses ja suuremas polüfenoolisisalduses, ning eelkõige parandab vaatides laagerdumise protsessi, muutes selle sorti ’Grenache’ täiendavaks sordiks.

’Marselan’ on punane viinamarjasort, mis on suurepäraselt kohanenud kaitstud päritolunimetuse „Campo de Borja“ pinnase- ja kliimatingimustega, nagu nähtub tehtud katsetest. Selle küpsusaste ja saak on sarnased sordile ’Red Grenache’ ja seda peetakse viimatinimetatut täiendavaks oma suure fenoolide sisalduse tõttu, mis on veelgi suurem kui sordil ’Caladoc’. Selle organoleptiline profiil jääb sortidest ’Cabernet Sauvignon’ ja ’Red Grenache’ valmistatud veinide vahele.

Heleda viinamarjasordi ’Viognier’ puhul nähtub katsetest, et selle kasvatamisel kaitstud päritolunimetuse geograafilises piirkonnas ei esine probleeme. Veinide analüütilised omadused sarnanevad veinidele, mis on valmistatud sortidest ’Verdejo’ ja ’Sauvignon Blanc’ – need mõlemad on lisatud kaitstud päritolunimetuse tootespetsifikaadile. Veinide lõhna- ja maitseprofiilid sisaldavad rohkesti lille- ja puuviljaaroome ning veinidel on intensiivsem maitse.

5. Lisateave geograafilise piirkonna ja toote omaduste vahelise põhjusliku seose kohta

See muudatus puudutab tootespetsifikaadi punkti 7 „Seos geograafilise piirkonnaga“ ja koonddokumendi punkti 7 „Seoste kirjeldus“.

Täpsustati teatavaid looduslikke ja inimtegureid, mis määravad kindlaks toote seose geograafilise piirkonnaga, nimelt selgitati, et kahtlemata on ajalooline traditsioon alati olemas olnud, mitte ainult punase veini, vaid ka liköörveinide ja kvaliteetvahuveinide valmistamisel. Ühtlasi lisati mõned piirkonna viinamarjakasvatusega seotud üksikasjad.

Peale selle laiendati geograafilise piirkonna ja toote omadustega seotud põhjuslikku seost nii, et see hõlmaks kõigi kaitstud päritolunimetusega „Campo de Borja“ veinisaaduste kategooriate (vein, liköörvein ja kvaliteetvahuvein) kirjeldusi.

6. Märgistamisnõuete muutmine

See muudatus hõlmab tootespetsifikaadi punkti 8 alapunkti b alapunkti v „Kehtivad nõuded. Täiendavad nõuded. Märgistamine.“

Kooskõlas tööstusomandit ja kaubamärke käsitlevate õigusaktide ja kohtupraktikaga ning turu ühtsuse põhimõtteid silmas pidades on kaitstud päritolunimetusega registreeritud viinamarjaistanduste suhtes kehtestatud ainus täiendav nõue kohustus esitada kaubanduslikel märgistel teavet, mille alusel tehakse kindlaks veinid, mida nad turule lasevad, nii saab kontrolliasutus lisada need märgistusregistrisse, kaotades vajaduse, et asutus peab need heaks kiitma.

7. Õigusakti viidete uuendamine

Uuendati viiteid ELi määrustele, rahvusvahelisele standardile UNE-EN ISO/IEC 17065:2012 ja tootespetsifikaadis nimetatud Aragoni autonoomse piirkonna kaitstud päritolunimetuse „Campo de Borja“ määrusele.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

„Campo de Borja“

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

3. Liköörvein

5. Kvaliteetvahuvein

4. Veini(de) kirjeldus

Valged ja roosad veinid

Valged:

välimus: selge, kristalne, rohekaskollane;

lõhn: lilleline, puuviljaline, tugev;

maitse: värske, hapukas.

Roosa vein:

välimus: selge, kristalne, (tume) roosa;

lõhn: puuviljaline, lilleline;

maitse: värske, hapukas, puuviljaline.

* Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus: 250 mg/l, kui suhkrusisaldus on ≥ 5 g/l.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 10 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,33 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 200

Punased veinid

välimus: selge, kristalne, (kirsi-) punane;

lõhn: puuviljaline, küps, lilleline;

maitse: kauakestev, meeldiv, hästi struktureeritud, mahlakas, täidlane.

* Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus: 200 mg/l, kui suhkrusisaldus on ≥ 5 g/l.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 13,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 150

Kvaliteetvahuvein

välimus: selge, kristalne, kollane;

lõhn: puuviljaline, lilleline;

maitse: hapukas, tasakaalustatud, värske.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 10 Minimaalne üldhappesus 4,5 milliekvivalenti liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 10,83 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 160

Naturaalsed magusad veinid

välimus: veini kuvee (sõltuvalt sellest, kas see on valge, roosa või punane) põhjal on need rohelise, violetse ja punase varjundiga;

lõhn: kuvee lõhnast mitte kõrvalekalduv, puhaste aroomidega, intensiivsem;

maitse: intensiivne, meeldiv ja suhkrusisaldusele iseloomuliku teatava magususega, suhkrustatud või kuivatatud puuviljade nüanssidega.

* Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus valgetel veinidel 200 mg/l ja punastel veinidel 150 mg/l, kui suhkrusisaldus on < 5 g/l.

* Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus valgetel veinidel 250 mg/l ja punastel veinidel 200 mg/l, kui suhkrusisaldus on ≥ 5 g/l.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13 Minimaalne üldhappesus 4,5 milliekvivalenti liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 20 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Hilise korje veinid

Välimus: veini kuvee (sõltuvalt sellest, kas see on valge, roosa või punane) põhjal on need rohelise, violetse ja punase varjundiga;

Lõhn: kuvee lõhnast mitte kõrvalekalduv, puhaste aroomidega, intensiivsem;

Maitse: intensiivne, meeldiv, suhkrusisaldusele iseloomuliku teatava magususega, suhkrustatud või kuivatatud puuviljade nüanssidega.

* Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus valgetel veinidel 200 mg/l ja punastel veinidel 150 mg/l, kui suhkrusisaldus on < 5 g/l.

* Maksimaalne vääveldioksiidisisaldus valgetel veinidel 250 mg/l ja punastel veinidel 200 mg/l, kui suhkrusisaldus on ≥ 5 g/l.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13 Minimaalne üldhappesus 4,5 milliekvivalenti liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 15 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Liköörvein

Välimus: selle kuvee (sõltuvalt sellest, kas see on valge, roosa või punane) põhjal on need rohelise, violetse ja punase varjundiga;

Lõhn: kuvee lõhnast mitte kõrvalekalduv, puhaste aroomidega, intensiivsem;

Maitse: intensiivne, meeldiv, suhkrusisaldusele iseloomuliku teatava magususega, suhkrustatud või kuivatatud puuviljade nüanssidega.

* 200 mg/l, kui suhkrusisaldus on ≥ 5 g/l.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 15 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta, väljendatud viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 15 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 150

5. Veinivalmistustavad

a. Veinivalmistuse eritavad

Viljelustavad

Istutustihedus on vähemalt 1 500 taime hektari kohta ja kuni 4 000 taime hektari kohta, mis on ühtlaselt jaotatud üle kogu viinamarjaistanduse.

Veinivalmistuse eritava

Saagikoristusel kasutatakse kaitstud veinide valmistamiseks üksnes terveid viinamarju, mis on piisavalt küpsed ja mille suhkrusisaldus on 170 g/l virde kohta või rohkem. Viinamarjad, mis ei ole ideaalses seisukorras, jäetakse kõrvale.

Virde või veini ekstraheerimiseks ja selle viinamarjade pressimisjääkidest eraldamiseks rakendatakse piisavat survet nii, et saagikus ei ole suurem kui 70 liitrit veini iga 100 kilogrammi viinamarjade kohta.

b. Maksimaalne saagikus

Punased viinamarjasordid

8 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Punased viinamarjasordid

56 hektoliitrit hektari kohta

Heledad viinamarjasordid

10 000 kilogrammi viinamarju hektari kohta

Heledad viinamarjasordid

70 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Kaitstud päritolunimetuse „Campo de Borja“ geograafiline piirkond koosneb järgmistes Aragóni autonoomse piirkonna Zaragoza provintsi omavalitsusüksustes asuvast maast: Agón, Ainzón, Alberite, Albeta, Ambel, Bisimbre, Borja, Bulbuente, Bureta, El Buste, Fuendejalón, Magallón, Maleján, Pozuelo de Aragón, Tabuenca ja Vera de Moncayo ning samuti Malléni omavalitsusüksuse katastriüksused 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 ja 11 ja Fréscano omavalitsusüksuse katastriüksused 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 ja 19.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

’CHARDONNAY’

’GARNACHA BLANCA’

’GARNACHA TINTA’

’GARNACHA TINTORERA’

’MACABEO’ – ’VIURA’

’MAZUELA’

’MOSCATEL DE ALEJANDRÍA’

’MOSCATEL DE GRANO MENUDO’ – ’MOSCATEL MORISCO’

’SYRAH’

’TEMPRANILLO’

’VERDEJO’

8. Seos(t)e kirjeldus

VEIN

Seos geograafilise piirkonnaga põhineb ajaloolisel traditsioonil, mis pärineb 1203. aastast. Veruela kloostri mõju viinapuude arengule oli märkimisväärne. See säilitas, arendas ja tugevdas viinamarjakasvatust, mis eksisteerib tänaseni. Vähene sademete hulk, põhjatuul (cierzo) ja järsud temperatuurimuutused mõjutavad veinide organoleptilisi omadusi. Põhjatuul põhjustab tugevat transipratsiooni, mis vähendab pinnase niiskust, põhjustades püsivat veestressi, mis nõrgestab viinapuid. Sellest tulenevalt saavutatakse fenoolne küpsus väga aeglaselt, mis suurendab lõhnade ja intensiivsete värvitoonide esinemist veinides.

LIKÖÖRVEIN

Kaitstud päritolunimetuse „Campo de Borja“ traditsiooniliste liköörveinide tootmine ulatub mitme sajandi taha. Piirkonna geograafilised ja klimaatilised tingimused tagavad väga suure küpsusastme ja annavad koos viinamarjaistanduste väikese toodangu ja hiliskorjega iseloomuliku isikupära, milles tulevad esile väga küpsete või isegi üleküpsenud puuviljade aroomid, mis on väga sobivad omadused liköörveinide puhul.

KVALITEETVAHUVEIN

Kvaliteetvahuveine mõjutavad piirkonna looduslik pinnas, kliima ja veinivalmistuselemendid, mis annavad veinidele eripärased visuaalsed, lõhna- ja maitseomadused. Traditsioonilise meetodi kohaselt valmistatud vahuveinid on pehmed ja kreemjad, neis on segu geograafilises piirkonnas valmistatud veinide lõhnadest ja maitsetest. Järelkäärimine pudelis ja laagerdumine käärimissettel annavad sellele tihedad kauakestvad mullid ning puuviljalise ja elegantse lõhna.

9. Olulised lisatingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

iga registreeritud ettevõtja kasutatavad kaubanduslikud märgised tuleb esitada kontrolliasutusele nende registreerimiseks registris ning nende vastavust käesoleva tootespetsifikaadi nõuetele tuleb kontrollida.

Märgisel peab olema järgmine tekst: Denominación de Origen ‘Campo de Borja’ (päritolunimetus „Campo de Borja“). Tarbimiseks ettenähtud toodetel peavad olema kontrolliasutuse nummerdatud ja väljastatud garantiimärgid, mis kinnitatakse registreeritud viinamarjaistanduses, tagades selle, et neid ei saa uuesti kasutada.

Traditsioonilised nimetused, mida võib kaitstud päritolunimetusega „Campo de Borja“ hõlmatud veinidel kasutada, on:

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 112 punktis a osutatud traditsioonilised nimetused: „Denominación de Origen“ (kaitstud päritolunimetus) või „DO“

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 112 punktis b osutatud traditsioonilised nimetused: „Crianza“, „Reserva“, „Gran Reserva“, „Añejo“, „Noble“, „Clásico“, „Rancio“, „Superior“ ja „Viejo“.

Täiendav sõnastus, mida võib sõltuvalt tootmismeetodist märgistamisel kasutada, on: „naturaalne magus“, „hiliskorje“, „süsihappegaasi keskkonnas leotamine“, „tamm“ ja „vaadis kääritatud“.

Seda sõnastust kasutatakse veinide puhul, mis vastavad punktides 2 ja 3 kehtestatud nõuetele.

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

pakendamine määratletud geograafilises piirkonnas

Tingimuse kirjeldus:

pakendamine peab toimuma tootespetsifikaadi punktis 4 kirjeldatud määratletud geograafilises piirkonnas, mis tagab toote päritolu.

Veini transport ja villimine väljaspool tootmispiirkonda võib kahjustada veini kvaliteeti, kuna seda võivad muu hulgas ohustada redoksreaktsioon ja temperatuuri kõikumine. Mida suurem on läbitav vahemaa, seda suuremad on riskid. Päritolupiirkonnas villimine võimaldab säilitada toote eripära ja omadused.

Villimine on oluline toiming, mis võib tõsiselt kahjustada toote kvaliteeti ja muuta veini omadusi, kui seda ei tehta rangete nõuete kohaselt.

See koos päritolunimetuse „Campo de Borja“ veinitootjate aastate jooksul omandatud kogemuste ja põhjalike teadmistega veinide eriliste omaduste kohta tingib vajaduse villida vein päritolupiirkonnas. Selle tulemusena säilivad nende veinide kõik füüsikalised, keemilised ja organoleptilised omadused.

Link tootespetsifikaadile

https://www.aragon.es/documents/20127/20408990/Pliego+de+condiciones+modificado+de+la+DOP+Campo+de+Borja-consolidado.pdf/2c6b3f59-ec26-25ef-d091-298a4b158ce9?t=1572445693220

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.