EUROOPA KOMISJON Brüssel,20.7.2021 COM(2021) 420 final 2021/0239(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist

(EMPs kohaldatav tekst) {SEC(2021) 391 final} - {SWD(2021) 190 final} - {SWD(2021) 191 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Rahapesu ja terrorismi rahastamine on tõsine oht ELi majanduse ja finantssüsteemi usaldusväärsusele ning selle kodanike julgeolekule. Europoli hinnangul leitakse ligikaudu 1 % ELi aastasest sisemajanduse koguproduktist olevat seotud kahtlase finantstegevusega. 2019. aasta juulis võttis komisjon pärast mitut liidu krediidiasutustega seotud olulist väidetavat rahapesujuhtumit vastu paketi, milles analüüsiti sel ajal kehtinud ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra tulemuslikkust ning jõuti järeldusele, et reformid on vajalikud. Sellega seoses tõsteti ELi julgeolekuliidu strateegias aastateks 2020–2025 esile ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku tõhustamise olulisust eurooplaste kaitsmisel terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse eest. 7. mail 2020 esitas komisjon tegevuskava, milles käsitletakse liidu terviklikku poliitikat rahapesu ja terrorismi rahastamise ärahoidmiseks. Selles tegevuskavas kohustus komisjon võtma meetmeid, et tugevdada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevaid ELi eeskirju ja nende rakendamist, ning määras kindlaks kuus prioriteeti ehk sammast: 1. tagada kehtiva ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku tulemuslik rakendamine; 2. kehtestada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohta ELi ühtne reeglistik; 3. tagada järelevalve rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise üle ELi tasandil; 4. luua rahapesu andmebüroode koordineerimis- ja toetusmehhanism; 5. tagada kriminaalõigusnormide täitmine ja teabevahetus liidu tasandil; 6. tugevdada ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku rahvusvahelist mõõdet. Tegevuskava 1., 5. ja 6. sammast rakendatakse, teised sambad nõuavad seadusandlikke meetmeid. Käesolev määruse ettepanek on osa rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise paketist, mis koosneb neljast seadusandlikust ettepanekust, mida peetakse komisjoni 7. mai 2020. aasta tegevuskava rakendamisel üheks sidusaks tervikuks, millega luuakse ELis uus ja sidusam rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise regulatiivne ja institutsiooniline raamistik. Pakett hõlmab järgmist: –käesolev ettepanek võtta vastu määrus, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist; –ettepanek võtta vastu direktiiv, millega määratakse kindlaks mehhanismid, mille liikmesriigid peaksid kehtestama, et hoida ära finantssüsteemi kasutamist rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil, ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv (EL) 2015/849; –ettepanek võtta vastu määrus, millega asutatakse ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise amet (AMLA), ning –ettepanek sõnastada uuesti määrus (EL) 2015/847, et laiendada jälgitavusnõudeid krüptovaradele. Käesolev seadusandlik ettepanek koos ettepanekuga direktiivi kohta ja määruse (EL) 2015/847 uuesti sõnastamise ettepanekuga täidab ELi ühtse reeglistiku kehtestamise eesmärki (2. sammas). Nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu toetasid komisjoni 2020. aasta mai tegevuskavas esitatud kava. Euroopa Parlament nõudis oma 10. juuli 2020. aasta resolutsioonis liidu eeskirjade tugevdamist ja tervitas ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise institutsionaalse korralduse ümberkujundamise kavasid. Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu võttis 4. novembril 2020 vastu järeldused, millega toetatakse komisjoni tegevuskava iga sammast.

Komisjoni 2019. aasta aruannetes esitatud tõendid kinnitavad vajadust ühtlustatud normide järele liidu siseturul. Nendes aruannetes märgiti, et kuigi direktiivi (EL) 2015/849 nõuded on kaugeleulatuvad, on nende vahetu kohaldatavuse ja detailsuse puudumine toonud kaasa nende kohaldamise killustatuse riiklikul tasandil ja lahknevad tõlgendused. Selline olukord ei võimalda tulemuslikult tegeleda piiriüleste olukordadega ja on seetõttu sobimatu liidu siseturu piisavaks kaitsmiseks. Samuti tekitab see piiriüleseid teenuseid osutavatele ettevõtjatele lisakulusid ja -koormust ning põhjustab õiguslikku arbitraaži. Eespool nimetatud probleemide lahendamiseks ja regulatiivsete erinevuste vältimiseks on kõik erasektori suhtes kohaldatavad normid üle viidud käesolevasse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise määruse ettepanekusse, samal ajal kui institutsioonilise rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise süsteemi korraldamine riiklikul tasandil on jäetud direktiivi ülesandeks, tunnistades liikmesriikide vajadust paindlikkuse järele selles valdkonnas. Käesolevas ettepanekus ei piirduta üksnes kehtiva rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitleva direktiivi sätete ülekandmisega määrusesse; selleks et saavutada suurem ühtlustamine ja lähenemine rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise normide kohaldamisel kogu ELis, on tehtud mitmeid sisulisi muudatusi: –et maandada uusi ja tekkivaid riske, laiendatakse kohustatud isikute loetelu, nii et see hõlmaks krüptovarateenuse osutajaid, aga ka muid sektoreid, nagu ühisrahastusplatvormid ja rändekorraldajad; –et tagada eeskirjade järjepidev kohaldamine liidu siseturul, selgitatakse ettevõttesiseste põhimõtete, kontrollimeetmete ja protseduuridega seotud nõudeid, sealhulgas kontsernide puhul, ning muudetakse detailsemaks kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed, kehtestades selgemad nõuded vastavalt kliendi riskitasemele; –kolmandate riikidega seotud nõuded vaadatakse läbi, et tagada tugevdatud hoolsusmeetmete kohaldamine nende riikide suhtes, kes on ohuks liidu finantssüsteemile; –riikliku taustaga isikuid käsitlevaid nõudeid täpsustatakse vähe, eelkõige seoses riikliku taustaga isiku määratlusega; –tegelike kasusaajatega seotud nõudeid ühtlustatakse, et tagada piisav läbipaistvus kogu liidus, ning kehtestatakse uued nõuded seoses esindajate ja välismaiste ettevõtjatega, et maandada riski, et kurjategijad varjuvad vahetasandite taha; –et anda selgemaid suuniseid kahtlastest tehingutest teatamiseks selgitatakse kahtlust tekitavaid ohumärke, kuid avalikustamisnõudeid ning eraisikute vahelist teabevahetust ei muudeta; –selleks et tagada täielik kooskõla ELi andmekaitse-eeskirjadega, kehtestatakse teatavate isikuandmete liikide töötlemise nõuded ja nähakse ette lühem isikuandmete säilitamise tähtaeg; –tugevdatakse esitajainstrumentide kuritarvitamise vähendamise meetmeid ja lisatakse säte, millega piiratakse sularaha kasutamist suurte tehingute puhul, arvestades, et praegusel lähenemisviisil, mis tugineb suurte sularahamaksete puhul rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete rakendamisel kaupadega kauplejatele, on tõestatult väike mõju. Vahetult kohaldatavate rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise normide kehtestamisega määruses, mis on üksikasjalikum kui praegune direktiiv (EL) 2015/849, ei edendata üksnes rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmete kohaldamise ühtlustamist liikmesriikides, vaid luuakse ka sidus raamistik, mille alusel saab AMLA jälgida selliste normide kohaldamist oma ülesannete täitmisel teatavate kohustatud isikute otsese järelevalve tegijana. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Ettepanekus lähtutakse kehtivast direktiivist (EL) 2015/849, mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/843. Järgides küll praegust riskipõhist ja terviklikku lähenemisviisi, süvendab ja täiendab ettepanek seda, et saavutada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete kohaldamise suurem tulemuslikkus ja piiriülene ühtsus. Tuginedes direktiiviga 2018/843 tehtud muudatustele, ühtlustab ettepanek tegelike kasusaajate läbipaistvust liidu siseturul, käsitledes neid aspekte, kus detailsuse puudumine oli loonud kurjategijatele võimaluse kasutada ära nõrgimat lüli. Käesolevat ettepanekut tuleb käsitleda paketi osana, millega kaasnevad teised seadusandlikud ettepanekud, mis on omavahel täielikult kooskõlas. Ettepanek on kooskõlas rahapesuvastase töökonna (FATF) soovituste viimaste muudatustega, eelkõige seoses nende ettevõtjate ringi laiendamisega, kelle suhtes kohaldatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid, et hõlmata krüptovarateenuse osutajad, ning meetmetega, mida kohustatud isikud peavad võtma, et hinnata ja maandada sihipärastest finantssanktsioonidest kõrvalehoidmise riski. Kooskõlas FATFi standarditega tagatakse käesoleva ettepanekuga kogu liidus ühtne lähenemisviis esitajaaktsiatest ja esitajaaktsiate ostutähtedest tulenevate riskide maandamiseks. Lisaks FATFi standarditele käsitletakse selles riske, mis on omased liidule või millel on liidu tasandi mõju, näiteks riske, mis tulenevad rändekavadest või suurtest sularahamaksetest. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevad ELi õigusaktid on seotud mitme ELi õigusaktiga finantsteenuste ja kriminaalõiguse valdkonnas. See hõlmab ELi õigusakte maksete ja rahaülekannete kohta (makseteenuste direktiiv, maksekontode direktiiv, e-raha direktiiv). Mõned näited selle kohta, kuidas on tagatud kooskõla muude ELi õigusaktidega, on järgmised: –Krüptovarateenuse osutajate lisamine ettevõtjate hulka, kelle suhtes kohaldatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise norme, ja teabenõuete kehtestamine seoses virtuaalsete varade ülekandmisega täiendavad 24. septembril 2020 vastu võetud digirahanduse paketti ning tagavad täieliku kooskõla ELi raamistiku ja FATFi standardite vahel. –Lähenemisviis, mille kohaselt tehakse kindlaks ettevõtjad, kelle suhtes kohaldatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise norme, tagab ka kooskõla hiljuti vastu võetud määrusega Euroopa ühisrahastusteenuse osutajate kohta, kuna selle kohaselt kohaldatakse ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise norme kõnealuse määruse kohaldamisalast välja jäävatele ühisrahastusplatvormide suhtes, võttes arvesse, et määrus sisaldab teatavaid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise alaseid kaitsemeetmeid ühisrahastusplatvormide jaoks, mille suhtes seda määrust kohaldatakse. –Kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid käsitlevate eeskirjade muudatused sisaldavad sätteid kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete paremaks raamistamiseks juhul, kui klient registreeritakse kaugteel, mis on kooskõlas komisjoni ettepanekuga muuta eIDASe määrust seoses Euroopa digiidentiteedi raamistikuga, mis hõlmab Euroopa digiidentiteedi rahakotte ja asjaomast usaldusteenust, eelkõige atribuutide elektroonilisi tõendeid. See on kooskõlas digirahanduse strateegiaga.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Käesolev määruse ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artiklil 114, mis on sama õiguslik alus, mis kehtiva ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusraamistiku puhul. Artikkel 114 on asjakohane, võttes arvesse märkimisväärset ohtu liidu siseturule, mida põhjustab rahapesu ja terrorismi rahastamine, ning majanduslikku kahju ja häireid ühtse turu toimimises ning maine kahjustamist piiriülesel tasandil, mida see võib tekitada. •Subsidiaarsus Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete kohaselt ei suuda liikmesriigid üksi käesoleva ettepaneku eesmärke piisaval määral saavutada ning need on paremini saavutatavad liidu tasandil. Ettepanek piirdub üksnes sellega, mis on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks. Komisjoni 2019. aasta rahapesuvastases paketis tõsteti esile, et kurjategijad on saanud ära kasutada liikmesriikide rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kordade erinevusi. Ebaseadusliku raha vood ja terrorismi rahastamine võivad kahjustada finantssüsteemi stabiilsust ja mainet ning ohustada liidu siseturu nõuetekohast toimimist. Üksnes riiklikul tasandil võetud meetmetel võib olla kahjulik mõju liidu siseturule ja need võivad soodustada killustumist. ELi meetmed on põhjendatud, et tagada võrdsed tingimused liidus, mille puhul kohaldatakse kõigis liikmesriikides ettevõtjate suhtes ühtseid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustusi. Rahapesu ja terrorismi rahastamise piiriülese olemuse tõttu on riiklike järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroode vaheline hea koostöö nende kuritegude ärahoidmiseks väga oluline. Paljud ettevõtjad, kellel on rahapesu tõkestamise kohustused, tegutsevad piiriüleselt ning riiklike järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroode erinevad lähenemisviisid takistavad neil saavutamast optimaalset rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise tava kontserni tasandil. •Proportsionaalsus Proportsionaalsus kuulub lahutamatult muudatusettepanekuga kaasneva mõjuhinnangu juurde ja kõiki eri regulatiivsetes valdkondades väljapakutud poliitikavariante on hinnatud proportsionaalsuse eesmärgi alusel. Rahapesu ja terrorismi rahastamise piiriülese olemuse tõttu on liikmesriikides vaja sidusat ja järjepidevat lähenemisviisi, mis põhineb ühel normide kogumil ühtse reeglistiku kujul. Käesolevas ettepanekus ei kasutata siiski maksimaalse ühtlustamise lähenemisviisi, kuna see on vastuolus ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra peamistel riskidel põhineva olemusega. Valdkondades, kus konkreetsed riiklikud riskid seda õigustavad, on liikmesriikidel õigus kehtestada norme, mis lähevad käesolevas ettepanekus sätestatust kaugemale. •Vahendi valik Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus on sobiv vahend, et aidata kaasa ühtse reeglistiku loomisele, mis on vahetult ja viivitamata kohaldatav ning millega kõrvaldatakse võimalus, et eri liikmesriikides kohaldatakse seda erineva ülevõtmise tõttu erinevalt. ELi tasandil on vaja ka vahetult kohaldatavaid eeskirju, et võimaldada ELi tasandil järelevalvet teatavate kohustatud isikute üle, mis on esitatud käesolevale ettepanekule lisatud AMLA loomist käsitleva määruse eelnõus. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Praeguse ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra täielikku järelhindamist ei ole veel toimunud, võttes arvesse mitmeid hiljutisi seadusandlikke arenguid. Direktiiv (EL) 2015/849 võeti vastu 20. mail 2015 ja selle ülevõtmise tähtaeg oli 26. jaanuar 2017. Direktiiv (EL) 2018/843 võeti vastu 30. mail 2018 ja selle ülevõtmise tähtaeg oli 10. jaanuar 2020. Ülevõtmise kontroll on veel pooleli. Komisjoni 2019. aasta juuli teatis ja sellele lisatud eespool osutatud aruanded annavad siiski hinnangu sellel hetkel kehtinud ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra tulemuslikkusele. •Konsulteerimine sidusrühmadega Ettepanekut toetav konsultatsioonistrateegia koosnes mitmest osast. –Konsultatsioon teekaardi kohta, milles teatatakse komisjoni tegevuskavast. Konsultatsioon, mis toimus komisjoni portaalis „Avaldage arvamust!“, kestis 11. veebruarist kuni 12. märtsini 2020 ja selle käigus saadi 42 vastust erinevatelt sidusrühmadelt; –üldsuse ja kõigi sidusrühmade jaoks avatud avalik konsultatsioon tegevuskavas esitatud meetmete kohta, mis käivitati 7. mail 2020 ja mis kestis 26. augustini. Konsultatsiooni käigus laekus 202 ametlikku vastust; –liikmesriikidele ning rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega tegelevatele pädevatele asutustele suunatud konsultatsioon. Liikmesriikidel oli võimalus esitada oma seisukohad rahapesu ja terrorismi rahastamise eksperdirühma mitmel koosolekul ning ELi rahapesu andmebürood andsid oma panuse rahapesu andmebüroode platvormi koosolekutel ja kirjalike dokumentide kaudu. Arutelusid toetasid liikmesriikidele ja pädevatele asutustele suunatud konsultatsioonid, milleks kasutati küsimustikke; –taotlus Euroopa Pangandusjärelevalvelt (EBA) nõuannete saamiseks, mis esitati 2020. aasta märtsis; EBA esitas oma arvamuse 10. septembril; –Euroopa Andmekaitseinspektor esitas 23. juulil 2020 arvamuse komisjoni tegevuskava kohta;

–30. septembril 2020 korraldas komisjon kõrgetasemelise konverentsi, mis tõi kokku liikmesriikide ja ELi ametiasutuste esindajad, Euroopa Parlamendi liikmed, erasektori ja kodanikuühiskonna esindajad ning akadeemilised ringkonnad. Sidusrühmade panus tegevuskavasse oli üldjoontes positiivne. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Ettepaneku ettevalmistamisel tugines komisjon kvalitatiivsetele ja kvantitatiivsetele tõenditele, mis saadi tunnustatud allikatest, sealhulgas Euroopa Pangandusjärelevalve tehnilisest nõuandest. Teavet rahapesuvastaste normide täitmise tagamise kohta saadi ka liikmesriikidelt küsimustike kaudu. •Mõjuhinnang Ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, mis esitati õiguskontrollikomiteele 6. novembril 2020 ning kiideti heaks 4. detsembril 2020. Sama mõjuhinnang on lisatud ka teistele seadusandlikele ettepanekutele, mis esitatakse koos käesoleva ettepanekuga. Õiguskontrollikomitee esitas oma positiivses arvamuses mõjuhinnangu kohta mitu esitusviisi käsitlevat parandusettepanekut; need parandused on tehtud. Mõjuhinnangus käsitles komisjon kolme probleemi: selgete ja ühtsete normide puudumine, ebaühtlane järelevalve liidu siseturul ning ebapiisav koordineerimine ja teabevahetus rahapesu andmebüroode vahel. Esimene neist probleemidest on käesoleva ettepanekuga seoses asjakohane; selle probleemi puhul kaaluti järgmisi võimalusi: 1. ELi eeskirjad jääksid kehtima, kuna neid ei ole muudetud; 2. tagada kohustatud isikute suhtes kohaldatavate eeskirjade suurem ühtlustamine ning jätta pädevate asutuste volituste ja kohustuste üksikasjad liikmesriikide ülesandeks; 3. tagada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustusi täitvate ettevõtjate suhtes kohaldatavate normide ning järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroode volituste ja kohustuste suurem ühtlustamine. Mõjuhinnangu tulemuste põhjal on eelistatud variant 3. ELi tasandil normide suhtes ühtsema ja detailsema lähenemisviisi kasutuselevõtt võimaldaks kõrvaldada praeguse killustatuse seoses kohustatud isikute rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustuste ning pädevate asutuste tegevusega. Piiriüleselt tegutsevate kohustatud isikute jaoks loob see võrdsed võimalused seoses rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise normidega ning hoiab kokku rakenduskulusid. Edendatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise ulatuslikumat avastamist ja tõkestamist. Mõjuhinnangu VI lisas uuritakse normide suurema ühtlustamise eri valdkondi, sealhulgas kohustatud isikute loetelu, kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed, kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete künnis juhutehingute puhul, rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise põhimõtted, kontrollimeetmete ja protseduuridega seotud nõuded, krüptovarateenuse osutajad ja tegelike kasusaajate läbipaistvus. Mõjuhinnangu VIII lisas analüüsitakse läbivaadatud lähenemisviisi kolmandate riikide suhtes, kes on ohuks liidu finantssüsteemile ja siseturule tervikuna; käesoleva ettepanekuga rakendatakse seda uut lähenemisviisi. Mõjuhinnangu IX lisas analüüsitakse piirangute kehtestamist suurtele sularahatehingutele; käesoleva ettepanekuga rakendatakse seda uut lähenemisviisi. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Kuigi, nagu eespool märgitud, kehtivate ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevate õigusaktide ametlikku järelhindamist ega toimivuskontrolli ei ole veel tehtud, võib ettepaneku nende osade kohta, mis aitavad kaasa lihtsustamisele ja suurendavad tõhusust, teha mitmeid märkuseid. Esiteks, teatavate direktiivi õigusnormide asendamine ühtlustatumate ja vahetult kohaldatavate õigusnormidega määruses kõrvaldab vajaduse ülevõtmise järele liikmesriikides ja lihtsustab äritegevust piiriüleste ettevõtjate jaoks ELis. Lisaks vabastab kaupadega kauplejate väljajätmine ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku kohaldamisalast, mis on seotud kavandatud üle 10 000 EUR suuruste sularahatehingute keeluga, sellised kauplejad halduskoormusest, mis kaasneb rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete kohaldamisega üle 10 000 EUR suuruste sularahatehingute suhtes. Samuti hõlbustab rahapesuvastaste normide suurem ühtlustamine mitmes konkreetses valdkonnas kontserniüleste ettevõttesiseste põhimõtete, kontrollimeetmete ja protseduuride rakendamist liidu siseturul. •Põhiõigused EL on pühendunud põhiõiguste kaitse kõrge taseme tagamisele. Eelkõige kehtestatakse kaitsemeetmed isikuandmete käitlemiseks kohustatud isikute poolt, et tagada asjakohaste andmekaitsenõuete täitmine, eelkõige seoses teatavate tundlikumat laadi isikuandmete kategooriatega. 4.MÕJU EELARVELE Käesolev määrus ei mõjuta eelarvet.

5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Ettepanek sisaldab üldist kava konkreetsetele eesmärkidele avalduva mõju jälgimiseks ja hindamiseks, mistõttu peab komisjon viis aastat pärast jõustumist (ja seejärel iga kolme aasta tagant) vaatama määruse läbi ja esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule oma peamised järeldused. Käesolevale ettepanekule lisatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise direktiivi ettepanek sisaldab samu hindamissätteid ning kahe vahendi hindamise võib koondada ühte aruandesse. Läbivaatamine peab toimuma kooskõlas komisjoni parema õigusloome suunistega. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Reguleerimisese ja kohaldamisala, sh kohustatud isikute loetelu Kuigi enamik mõisteid on üle võetud kehtivatest ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevatest õigusaktidest, lisatakse, kohandatakse või ajakohastatakse mitmeid mõisteid. Kehtivates ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevates õigusaktides määratletud kohustatud isikute ringi, kelle suhtes kohaldatakse seega ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise norme, muudetakse järgmiselt: krüptovarateenuse osutajatega seotud kohaldamisala on viidud kooskõlla rahapesuvastase töökonna omaga ja seega kehtiva direktiiviga võrreldes laiendatud; lisatakse ühisrahastusteenuse osutajad, kes ei kuulu määruse (EL) 2020/1503 kohaldamisalasse; hüpoteegi- ja tarbijakrediidiandjad ning hüpoteegi- ja tarbijakrediidi vahendajad, kes ei ole krediidi- või finantseerimisasutused, lisatakse selleks, et tagada võrdsed tingimused ettevõtjatele, kes osutavad samu teenuseid; investoritele elamisloa andmise kavade raames lisatakse kolmandate riikide kodanike nimel tegutsevad ettevõtjad; kaupadega kauplejad jäetakse välja (siiani oli neil kohustus teatada sularahatehingutest, mille väärtus ületas 10 000 eurot), välja arvatud väärismetallide ja -kividega kauplejad, kes, võttes arvesse avatust sektori rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud riskidele, peaksid jätkama rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete kohaldamist. Ettevõttesisesed põhimõtted, kontrollimeetmed ja protseduurid Nõue, et kohustatud isikutel oleks riskipõhise lähenemisviisi abil olemas rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide kindlakstegemise ja hindamise ning nende riskide maandamise põhimõtted, põhineb kehtivatel ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevatel õigusaktidel, kuid annab nõuete kohta rohkem selgust. Kohustatud isikud peavad võtma oma juhtkonna tasandil kõik meetmed, et rakendada ettevõttesiseseid põhimõtteid, kontrollimeetmeid ja protseduure, sealhulgas nimetama ametisse spetsiaalse vastavuskontrolli juhi, ning tagama, et vastutavad töötajad on sobivalt koolitatud. Selgitatakse nõuet määrata töötajate seast vastavuskontrolli spetsialist ja täpsustatakse tema ülesandeid. Selgitatakse kontsernide suhtes kohaldatavaid nõudeid, mida täiendavad regulatiivsed tehnilised standardid, milles täpsustatakse miinimumnõudeid, selliste emaettevõtjate rolli, kes ise ei ole kohustatud isikud, ning tingimusi, mille alusel muud struktuurid, nagu võrgustikud ja partnerlused, peaksid kohaldama kontserniüleseid meetmeid. Kolmandates riikides tegutsevate filiaalidega kontsernide suhtes kohaldatavad nõuded säilitatakse. Kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed Kuigi enamik kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid käsitlevaid sätteid on üle võetud kehtivatest ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevatest õigusaktidest, on käesolevas ettepanekus esitatud mitmed selgitused ja täiendavad üksikasjad seoses kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmetega. Kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete põhieesmärk on saada klientide kohta piisavaid teadmisi, mis võimaldavad kohustatud isikutel teha kindlaks ärisuhetest või juhutehingutest tulenevad rahapesu ja terrorismi rahastamise riskid ning otsustada, milliseid asjakohaseid leevendusmeetmeid nad peavad kohaldama. Kehtestatakse täpsemad ja üksikasjalikumad sätted kliendi tuvastamise ja isikusamasuse kontrollimise kohta. Selgitatakse määruses (EL) nr 910/2014 sätestatud e-identimise vahendite kasutamise tingimusi. AMLA-l on õigus ja kohustus koostada regulatiivsed tehnilised standardid füüsiliste ja juriidiliste isikute tuvastamiseks kasutatavate standardsete andmekogumite kohta; need regulatiivsed tehnilised standardid hõlmavad konkreetseid lihtsustatud hoolsusmeetmeid, mida kohustatud isikud võivad rakendada juhul, kui riigiüleses riskihindamises, mille komisjon peab koostama, on kindlaks tehtud, et risk on väiksem. Täpsustatakse norme lihtsustatud ja tugevdatud hoolsusmeetmete kohta. Kolmandate riikidega seotud poliitika Kolmandate riikidega seotud poliitikat kohandatakse. Komisjon kasutab kolmandate riikide kindlaksmääramisel kas asjaomase rahvusvahelise standardite kehtestaja (FATF) avalikustatud teavet või oma sõltumatut hinnangut. Sel viisil komisjoni kindlaksmääratud kolmandate riikide suhtes kohaldatakse kahte sorti tagajärgi, mis on proportsionaalsed riskiga, mida nad liidu finantssüsteemile kujutavad: i) kolmandad riigid, kelle suhtes kohaldatakse kõiki tugevdatud hoolsusmeetmeid ja täiendavaid riigipõhiseid vastumeetmeid; ning ii) kolmandad riigid, kelle suhtes kohaldatakse riigipõhiseid tugevdatud hoolsusmeetmeid. Põhimõtteliselt määrab komisjon kindlaks kolmandad riigid, kelle suhtes rahapesuvastane töökond on esitanud üleskutse meetmete võtmiseks, suure riskiga kolmandate riikidena. Kuna nende rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku tõsised strateegilised puudused on püsivad, kohaldatakse nende suhtes kõiki tugevdatud hoolsusmeetmeid ning riigipõhiseid vastumeetmeid ohu proportsionaalseks leevendamiseks. Kolmandad riigid, kes ei suuda järgida oma rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korda ja kelle rahapesuvastane töökond on määratlenud rangema järelevalve all olevana, määrab üldjuhul kindlaks komisjon ja nende suhtes kohaldatakse riigipõhiseid tugevdatud hoolsusmeetmeid, mis on riskidega proportsionaalsed. Komisjon võib samuti kindlaks määrata kolmandad riigid, keda rahapesuvastane töökond ei ole nimekirja kandnud, kuid kellega kaasneb konkreetne oht liidu finantssüsteemile ning kelle suhtes selle ohu tõttu kohaldatakse kas riigipõhiseid tugevdatud hoolsusmeetmeid või vajaduse korral kõiki tugevdatud hoolsusmeetmeid ja vastumeetmeid. Kõnealustest kolmandatest riikidest tuleneva ohu taseme hindamisel võib komisjon tugineda AMLA tehnilistele eksperditeadmistele. Lisaks töötab AMLA välja suunised rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide, suundumuste ja meetodite kohta, millel ei ole riigipõhist mõõdet, vaid mis tulenevad pigem väljaspool liitu asuvatest geograafilistest piirkondadest, ning nõustavad vastavalt kohustatud isikuid seoses võimalusega rakendada meetmeid nende riskide maandamiseks. Kolmandate riikide suhtes kohaldatava läbivaadatud lähenemisviisi eesmärk on tagada liidu finantssüsteemile ja siseturu nõuetekohasele toimimisele avalduvate väliste ohtude tulemuslik maandamine, rakendades ELi tasandil ühtlustatud lähenemisviisi ning tagades, et nimekirja kandmisega kaasnevad tagajärjed määratletakse detailsemalt ja proportsionaalsemalt, lähtudes riskitundlikkusest. Riikliku taustaga isikud Riikliku taustaga isikuid käsitlevad sätted põhinevad kehtivatel rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevatel õigusaktidel, mille kohaselt on liikmesriikidel kohustus koostada loetelud ülesannetest, mis annavad nende territooriumil riikliku taustaga isiku staatuse, ning kohustatud isikute kohustustel kohaldada riikliku taustaga isikute suhtes tugevdatud hoolsusmeetmeid riskipõhise lähenemisviisi alusel. Nõuded, mida kohaldatakse isikute suhtes, kes enam ei täida avaliku võimu olulisi ülesandeid, on sätestatud õigusaktides. Tuginemine teistele kohustatud isikutele ja tegevuse edasiandmine Toetudes kehtivatele õigusnormidele, selgitatakse ettepanekus vastavaid tingimusi, mille alusel saab tugineda kliendi suhtes rakendatavatele hoolsusmeetmetele, mida on juba rakendanud teised kohustatud isikud, ja ülesannete edasiandmisele teistele ettevõtjatele või teenuseosutajatele. Ettepaneku kohaselt jääb mõlemal juhul lõplik vastutus õigusnormide järgimise eest kohustatud isikule. Kohaldada tuleb riskipõhist lähenemisviisi ning kõrge riskitasemega kolmandates riikides, nõuete täitmisega seotud puudustega riikides ja muudes liidu finantssüsteemi ohustavates riikides asuvatele teenuseosutajatele ei tohi tugineda ega neile tegevust edasi anda. Tegelikku kasusaajat käsitlev teave Tegelikku kasusaajat käsitleva teabega seotud ettepaneku sätted tuginevad kehtivate ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevate õigusaktide sätetele, sealhulgas tegeliku kasusaaja mõistele ning nõudele, et kõik äriühingud ja muud juriidilised isikud peavad hankima ja säilitama piisavat, täpset ja ajakohast teavet tegelike kasusaajate kohta. Nähakse ette üksikasjalikumad eeskirjad äriühingute ja muude juriidiliste isikute tegelike kasusaajate tuvastamiseks ning kehtestatakse ühtlustatud lähenemisviis tegelike kasusaajate kindlakstegemiseks. Seoses lepingulise usaldushalduse ja sarnaste juriidiliste isikute või õiguslike üksustega nähakse ette sätted, millega tagatakse, et sarnastes olukordades tehakse põhimõtteühtselt kindlaks tegelikud kasusaajad kõigis liikmesriikides, sealhulgas antakse komisjonile volitused võtta vastu rakendusakt. Ettepanek sisaldab avalikustamisnõudeid variaktsionäridele ja varijuhtidele ning sellega kehtestatakse kohustus registreerida liidus nende tegelik kasusaaja kolmandate riikide juriidilistele isikute puhul, kes kas alustavad ärisuhteid ELi kohustatud isikuga või omandavad liidus kinnisasju. Teatamiskohustus

Rahapesu andmebüroodele (või iseregulatsiooni organile, kui liikmesriik seda ette näeb) kahtlastest tehingutest teatamist käsitlevad sätted põhinevad kehtivatel rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevatel ELi õigusaktidel. Sätestatakse selgemad tehingute tuvastamise eeskirjad. Selleks et hõlbustada kohustatud isikute aruandluskohustuste täitmist ning võimaldada rahapesu andmebüroode analüütilise tegevuse ja koostöö tulemuslikumat toimimist, töötab AMLA välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, milles määratakse kindlaks ühtne vorm kahtlastest tehingutest teatamiseks, mida kasutatakse ühtselt kogu ELis. Andmekaitse Selle ettepanekuga seotud isikuandmete töötlemise suhtes kohaldatakse ELi isikuandmete kaitse üldmäärust (määrus (EL) 2016/679). Ettepanekus selgitatakse tingimusi, mida kohaldatakse teatavate tundlikumat laadi isikuandmete töötlemise suhtes kohustatud isikute poolt. Kohustatud isikud peavad säilitama teatavaid isikuandmeid käsitlevaid andmeid viis aastat. Meetmed esitajainstrumentide kuritarvitamise ohu vähendamiseks Ettepanek sisaldab sätet, millega keelatakse kaupade ja teenustega kauplejatel võtta ühe ostu puhul vastu üle 10 000 EUR suuruseid sularahamakseid, võimaldades samal ajal liikmesriikidel säilitada suurte sularahatehingute puhul madalamad piirmäärad. Seda ülemmäära ei kohaldata üksikisikute vaheliste eratehingute suhtes. Komisjon peab hindama kõnealuse künnise edasisest alandamisest saadavat kasu ja selle mõju kolme aasta jooksul alates kavandatava määruse kohaldamisest. Keelatud on pakkuda ja hoida anonüümseid krüptokukruid. Börsil noteerimata äriühingutel on keelatud esitajaaktsiaid emiteerida ja nad peavad need aktsiad registreerima. Esitajaaktsiate ostutähtede väljaandmine on lubatud ainult vahendatud kujul. Lõppsätted Kehtestatud on sätted, mille kohaselt komisjon võtab vastu delegeeritud õigusakte vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290. Määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ja seda hakatakse kohaldama kolm aastat pärast selle jõustumist. Komisjon peab käesoleva määruse läbi vaatama ja seda hindama viie aasta jooksul alates selle kohaldamisest ning seejärel iga kolme aasta tagant. 2021/0239 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist

(EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt, ning arvestades järgmist:

(1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/849 on peamine õigusakt, millega tõkestatakse liidu finantssüsteemi kasutamist rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil. Direktiivis on sätestatud terviklik õigusraamistik, mida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2018/843 tugevdas veelgi, käsitledes tekkivaid riske ja parandades läbipaistvust seoses tegelike kasusaajatega. Hoolimata selle saavutustest on kogemused näidanud, et tuleks teha lisatäiustusi, et maandada piisavalt riske ja avastada tulemuslikult katsed kuritarvitada liidu finantssüsteemi kuritegelikel eesmärkidel. (2)Peamine probleem, mis tuvastati seoses direktiivi (EL) 2015/849 nende sätete kohaldamisega, millega kehtestatakse kohustused eraettevõtjatele (nn kohustatud isikutele), on nende eeskirjade vahetu kohaldatavuse puudumine ja lähenemisviisi killustatus riikide tasandil. Kuigi need eeskirjad on olemas olnud ja neid on edasi arendatud kolme aastakümne jooksul, rakendatakse neid siiski viisil, mis ei ole täielikult kooskõlas liidu integreeritud siseturu nõuetega. Sellepärast on vajalik, et direktiiviga (EL) 2015/849 praegu hõlmatud küsimusi käsitlevaid õigusnorme, mida asjaomased kohustatud isikud võivad vahetult kohaldada, käsitletaks uues määruses, et saavutada soovitud ühtne kohaldamine. (3)See uus vahend on osa terviklikust paketist, mille eesmärk on tugevdada liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikku. Käesolev õigusakt, direktiiv [palun lisage viide – ettepanek kuuenda rahapesuvastase direktiivi kohta – COM/2021/423 final], määrus [palun lisage viide – ettepanek sõnastada uuesti määrus (EL) 2015/847 – COM/2021/422 final] ja määrus [palun lisage viide – ettepanek rahapesuvastase ameti loomise kohta – COM/2021/421 final] moodustavad koos õigusraamistiku, millega reguleeritakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid, mida peavad täitma kohustatud isikud ning mis on aluseks liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise institutsioonilisele raamistikule, sealhulgas rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ameti (AMLA) loomisele. (4)Rahapesu ja terrorismi rahastamine toimub sageli rahvusvahelises keskkonnas. Meetmetel, mida võetakse liidu tasandil, pööramata tähelepanu rahvusvahelisele koordineerimisele ja koostööle, oleks väga väike mõju. Liidu poolt selles valdkonnas võetavad meetmed peaksid seega sobima kokku rahvusvahelisel tasandil võetavate meetmetega ja olema vähemalt sama ranged. Liidu tegevuses tuleks ka edaspidi arvestada eelkõige rahapesuvastase töökonna (Financial Action Task Force – FATF) soovituste ning teiste rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamises osalevate rahvusvaheliste organite meetmetega. Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise tõhustamiseks tuleks asjaomased liidu õigusaktid viia asjakohasel juhul kooskõlla 2012. aasta veebruaris FATFi poolt vastu võetud rahvusvaheliste standarditega rahapesu ning terrorismi ja massihävitusrelvade leviku rahastamise vastu võitlemise kohta (edaspidi „FATFi muudetud soovitused“) ning nende standardite hilisemate muudatustega. (5)Pärast direktiivi (EL) 2015/849 vastuvõtmist on hiljutised arengud liidu kriminaalõiguse raamistikus aidanud tugevdada rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise ennetamist ja nende vastu võitlemist. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2018/1673 on saavutatud ühine arusaam rahapesukuritegudest ja nende eelkuritegudest. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2017/1371 määratleti liidu finantshuve kahjustavad majanduskuriteod, mida tuleks samuti käsitada rahapesu eelkuritegudena. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2017/541 on saavutatud ühine arusaam terrorismi rahastamise kuriteost. Kuna neid mõisteid on nüüd liidu kriminaalõiguses selgitatud, ei ole liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise normides enam vaja määratleda rahapesu, selle eelkuritegusid ega terrorismi rahastamist. Selle asemel peaks liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistik olema täielikult kooskõlas liidu kriminaalõiguse raamistikuga. (6)Tehnoloogia areneb pidevalt, pakkudes erasektorile võimalusi töötada välja uusi tooteid ja süsteeme rahaliste vahendite või väärtuse vahetamiseks. Kuigi see on positiivne nähtus, võib see tekitada uusi rahapesu ja terrorismi rahastamise riske, sest kurjategijad suudavad pidevalt leida viise haavatavuse ärakasutamiseks, et varjata ebaseaduslikke vahendeid ja liigutada neid üle kogu maailma. Krüptovarateenuse osutajad ja ühisrahastusplatvormid on avatud uute kanalite kuritarvitamisele ebaseadusliku raha liigutamiseks ning neil on head võimalused sellise liikumise avastamiseks ja riskide maandamiseks. Seepärast tuleks liidu õigusaktide kohaldamisala laiendada, et see hõlmaks kõnealuseid ettevõtjaid kooskõlas hiljutiste arengutega rahapesuvastase töökonna standardites seoses krüptovaradega. (7)Käesoleva määrusega hõlmatud institutsioonidel ja isikutel on oluline roll liidu finantssüsteemi kontrollijatena ning seetõttu peaksid nad võtma kõik vajalikud meetmed selle määruse nõuete rakendamiseks, et takistada kurjategijaid pesemast oma ebaseaduslikust tegevusest saadud tulu või rahastamast terroristlikku tegevust. Samuti tuleks kehtestada meetmed, et maandada sihipäraste finantssanktsioonide rakendamata jätmise või nendest kõrvalehoidmise riski. (8)Finantstehingud võivad toimuda ka kontsernisiseselt, nagu ka kontserni rahaliste vahendite haldamine. Selliseid tehinguid ei tehta siiski seoses klientidega ja nende puhul ei ole vaja kohaldada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmeid. Õiguskindluse tagamiseks on vaja tunnistada, et käesolevat määrust ei kohaldata finantstegevuse või muude finantsteenuste suhtes, mida kontserni liikmed osutavad teistele kontserni liikmetele. (9)Käesolevat määrust tuleks kohaldada sõltumatute õigusteenuse osutajate suhtes, kui nad osalevad finantstehingutes või äriühingu toimingutega seotud tehingutes, sealhulgas maksunõustamise korral, mille puhul on risk, et nende õigusteenuse osutajate teenuseid võidakse kasutada kuritegelikul teel saadud tulu pesemiseks või terrorismi rahastamiseks. Ometi tuleks enne kohtumenetlust, selle käigus või pärast seda või kliendi õigusliku olukorra selgitamisel saadud teabe puhul teha erandeid teatamiskohustustest, mis peaks olema hõlmatud kutsesaladusega. Seega tuleks õigusnõustamise suhtes kohaldada ametisaladuse hoidmise kohustust, välja arvatud juhul, kui õigusteenuse osutaja osaleb rahapesus või terrorismi rahastamises, õigusnõu antakse rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil või kui õigusteenuse osutaja teab, et klient soovib õigusnõu rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil. (10)Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (edaspidi „harta“) kinnistatud õiguste austamise tagamiseks ei tohiks kohaldada teatamiskohustust teabe suhtes, mida audiitorid, raamatupidamis- või nõustamisteenuse osutajad ja maksunõustajad, kellel on mõnes liikmesriigis õigus kaitsta või esindada klienti kohtumenetluses või selgitada kliendi õiguslikku olukorda, saavad kõnealuste ülesannete täitmisel. (11)Direktiiv (EL) 2018/843 oli esimene õigusakt, milles käsitleti liidus krüptovaradest tulenevaid rahapesu ja terrorismi rahastamise riske. Sellega laiendati rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku kohaldamisala kaht liiki krüptovarateenuse osutajatele: teenuseosutajad, kes vahetavad virtuaalvääringut ametlikuks vääringuks, ja rahakotiteenuse pakkujad. Tehnoloogia kiire arengu ja rahapesuvastase töökonna standardite arengu tõttu on vaja see lähenemisviis läbi vaadata. Esimene samm liidu õigusraamistiku täiendamiseks ja ajakohastamiseks on tehtud määrusega [palun lisage viide – ettepanek määruse kohta, mis käsitleb krüptovaraturge ja millega muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 – COM/2020/593 final], millega kehtestati nõuded krüptovarateenuse osutajatele, kes soovivad taotleda luba oma teenuste osutamiseks ühtsel turul. Samuti kehtestati sellega krüptovarade ja krüptovarateenuse osutajate määratlused, mis hõlmavad laiemat hulka tegevusi. Käesolev määrus peaks hõlmama ka krüptovarateenuse osutajaid, kes on hõlmatud määrusega [palun lisage viide – ettepanek määruse kohta, mis käsitleb krüptovaraturge ja millega muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 – COM/2020/593 final], et maandada krüptovara rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kuritarvitamise ohtu. (12)Ühisrahastusplatvormide haavatavus rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide suhtes on horisontaalne ja mõjutab liidu siseturgu tervikuna. Seni on liikmesriikides kõnealuste riskide maandamiseks kasutatud lahknevaid lähenemisviise. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2020/1503 ühtlustatakse kogu liidus regulatiivset lähenemisviisi äriinvesteeringutele ja laenupõhistele ühisrahastusplatvormidele ning tagatakse, et võimalike rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidega tegelemiseks on kehtestatud piisavad ja sidusad kaitsemeetmed. Nende hulgas on nõuded rahaliste vahendite ja maksete haldamisele seoses kõigi nende platvormide kaudu tehtud finantstehingutega. Ühisrahastusteenuse osutajad peavad selliste tehingute tegemiseks taotlema litsentsi või tegema koostööd makseteenuse pakkuja või krediidiasutusega. Määruses on sätestatud ka kaitsemeetmed loa andmise menetluses, juhtkonna hea maine hindamisel ja projektiomanike hoolsuskohustuse menetluste kaudu. Komisjon peab 10. novembriks 2023 hindama oma aruandes kõnealuse määruse kohta lisakaitsemeetmete vajadust. Seepärast on põhjendatud, et määruse (EL) 2020/1503 kohaselt litsentsi saanud ühisrahastusplatvormide suhtes ei kohaldata liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist käsitlevaid õigusakte. (13)Ühisrahastusplatvormid, millel ei ole määruse (EL) 2020/1503 kohast litsentsi, on praegu kas reguleerimata või nende suhtes kohaldatakse erinevaid regulatiivseid lähenemisviise, sealhulgas seoses rahapesu ja terrorismi rahastamise ohtudega tegelemise normide ja menetlustega. Et luua põhimõtteühtsus ja tagada, et selles keskkonnas ei esine kontrollimatuid riske, on vaja, et kõigi ühisrahastusplatvormide suhtes, mis ei ole litsentseeritud määruse (EL) 2020/1503 alusel ja mille suhtes seega ei kohaldata selle kaitsemeetmeid, kohaldataks rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide maandamiseks liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise norme. (14)Direktiivi (EL) 2015/849 eesmärk oli maandada suurtest sularahamaksetest tulenevaid rahapesu ja terrorismi rahastamise riske, lisades kohustatud isikute hulka isikud, kes kauplevad kaupadega, kui nad teevad või saavad sularahamakseid, mis ületavad 10 000 eurot, võimaldades samal ajal liikmesriikidel kehtestada rangemad meetmed. Selline lähenemisviis on osutunud ebaefektiivseks, võttes arvesse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete puudulikku mõistmist ja kohaldamist, järelevalve puudumist ja rahapesu andmebüroole teatatud kahtlaste tehingute piiratud arvu. Suurte sularahasummade kuritarvitamisest tulenevate riskide piisavaks maandamiseks tuleks kehtestada kogu liitu hõlmav piirmäär suurtele sularahatehingutele, mis ületavad 10 000 eurot. Seetõttu ei tuleks kaupadega kauplevate isikute suhtes enam rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustusi kohaldada. (15)Mõni kaupadega kaupleja on rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidele eriti avatud, kuna nende käideldavad väikesed transporditavad kaubad on väga väärtuslikud. Seetõttu tuleks väärismetallide ja vääriskividega kauplevate isikute suhtes kohaldada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid. (16)Investeerimisrände korraldajad on eraettevõtjad, asutused või isikud, kes tegutsevad või suhtlevad otse liikmesriikide pädevate asutustega kolmandate riikide kodanike nimel või osutavad vahendusteenuseid kolmandate riikide kodanikele, kes soovivad saada liikmesriigis elamise õigust vastutasuks mis tahes liiki investeeringute eest, sealhulgas kapitalisiirete, kinnisasjade ostmise või üürimise, riigivõlakirjadesse investeerimise, äriühingutesse investeerimise, avalike hüvedega seotud tegevuse heaks annetamise või rahastamise ning riigieelarvesse tehtavate sissemaksete eest. Investoritele elamisloa andmise kavadega kaasnevad rahapesu, korruptsiooni ja maksudest kõrvalehoidumisega seotud riskid ja haavatavused. Selliseid ohte suurendavad liikmesriigis elamisega seotud piiriülesed õigused. Seepärast on vaja, et investeerimisrände korraldajate suhtes kehtiksid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustused. Käesolevat määrust ei tuleks kohaldada investoritele kodakondsuse andmise kavade suhtes, mille tulemusel saadakse selliste investeeringute eest kodakondsus, sest selliseid kavasid tuleb pidada liidu kodakondsuse põhistaatust ja liikmesriikidevahelist siirast koostööd kahjustavaks. (17)Tarbija- ja hüpoteekkrediidiandjate ning -vahendajate suhtes, kes ei ole krediidi- või finantseerimisasutused, ei ole liidu tasandil rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid kohaldatud, kuid nende suhtes on selliseid kohustusi kohaldatud teatavates liikmesriikides seoses nende avatusega rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidele. Sõltuvalt nende ärimudelist võivad sellised tarbija- ja hüpoteekkrediidiandjad ning -vahendajad puutuda kokku märkimisväärsete rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidega. Oluline on tagada, et sarnaseid tegevusi teostavad ettevõtjad, kes on selliste riskide suhtes avatud, oleksid hõlmatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuetega, olenemata sellest, kas nad kvalifitseeruvad krediidi- või finantseerimisasutuseks. Seepärast on asjakohane kaasata tarbija- ja hüpoteekkrediidiandjad ja -vahendajad, kes ei ole krediidi- või finantseerimisasutused, kuid kes oma tegevuse tõttu on avatud rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidele. (18)Põhimõtteühtse lähenemisviisi tagamiseks on vaja selgitada, milliste investeerimissektori ettevõtjate suhtes kohaldatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid. Kuigi investeerimisfondid kuulusid juba direktiivi (EL) 2015/849 kohaldamisalasse, on vaja ühtlustada asjaomane terminoloogia kehtivate liidu investeerimisfonde käsitlevate õigusaktidega, nimelt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/65/EÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2011/61/EL. Kuna fondid võivad olla asutatud juriidilise isiku staatuseta, on vajalik kaasata käesoleva määruse kohaldamisalasse ka nende valitsejad. Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid tuleks kohaldada olenemata sellest, millises vormis tehakse fondi osakud või aktsiad liidus ostmiseks kättesaadavaks, sealhulgas juhul, kui osakuid või aktsiaid pakutakse otseselt või kaudselt liidus asutatud investoritele või turustatakse sellistele investoritele valitseja algatusel või tema nimel. (19)On oluline, et rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid kohaldataks proportsionaalselt ning et kõigi nõuete kehtestamine oleks proportsionaalne rolliga, mida kohustatud isikud võivad täita rahapesu ja terrorismi rahastamise ärahoidmisel. Selleks peaks liikmesriikidel olema võimalik kooskõlas käesoleva määruse riskipõhise lähenemisviisiga vabastada teatavad ettevõtjad rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuetest, kui nende tegevusega kaasneb väike rahapesu ja terrorismi rahastamise risk ning kui tegevus on oma olemuselt piiratud. Selleks et tagada selliste erandite läbipaistev ja põhimõtteühtne kohaldamine kogu liidus, tuleks kehtestada mehhanism, mis võimaldab komisjonil kontrollida erandite tegemise vajalikkust. Komisjon peaks sellised erandid avaldama igal aastal ka Euroopa Liidu Teatajas. (20)Sisesüsteeme ja kontrollimeetmeid käsitlevad põhimõtteühtsed normid, mida kohaldatakse kõigi liidu siseturul tegutsevate kohustatud isikute suhtes, tugevdavad rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete täitmist ja muudavad järelevalve tulemuslikumaks. Selleks et tagada rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide piisav maandamine, peaks kohustatud isikutel olema sisekontrolliraamistik, mis koosneb riskipõhistest põhimõtetest, kontrollimeetmetest ja protseduuridest ning ülesannete selgest jaotusest kogu organisatsioonis. Kooskõlas käesolevas määruses sätestatud riskipõhise lähenemisviisiga peaksid kõnealused põhimõtted, kontrollimeetmed ja protseduurid olema proportsionaalsed kohustatud isiku laadi ja suurusega ning vastama rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidele, millega kohustatud isik silmitsi seisab.

(21)Sobiva riskipõhise lähenemisviisi kohaselt peavad kohustatud isikud tegema kindlaks rahapesu ja terrorismi rahastamise olemuslikud riskid, millega nad oma äritegevuse tõttu kokku puutuvad, et neid riske tulemuslikult maandada ning tagada, et nende põhimõtted, protseduurid ja sisekontrollid on nende olemuslike riskide käsitlemiseks sobivad. Seda tehes peaksid kohustatud isikud võtma arvesse oma klientide omadusi, pakutavaid tooteid, teenuseid või tehinguid, asjaomaseid riike või geograafilisi piirkondi ja kasutatavaid turustusahelaid. Võttes arvesse riskide muutuvat iseloomu, tuleks sellist riskihindamist korrapäraselt ajakohastada. (22)Asjakohane on võtta arvesse väiksemate kohustatud isikute eripära ja vajadusi ning tagada kohtlemine, mis on neile eriomaseid vajadusi ja nende tegevuse laadi silmas pidades asjakohane. See võib hõlmata teatavate kohustatud isikute vabastamist riskihindamise läbiviimisest, kui selle sektoriga seotud riskid, milles kohustatud isik tegutseb, on hästi teada. (23)Rahapesuvastane töökond on töötanud jurisdiktsioonide jaoks välja standardid, et teha kindlaks ja hinnata massihävitusrelvade leviku rahastamisega seotud sihipäraste finantssanktsioonide võimaliku rakendamata jätmise või nendest kõrvalehoidmise riske ning võtta meetmeid nende riskide maandamiseks. Rahapesuvastase töökonna täna kehtestatud uued standardid ei asenda ega kahjusta kehtivaid rangeid nõudeid, mille kohaselt riigid peavad rakendama sihipäraseid finantssanktsioone, et täita asjakohaseid ÜRO Julgeolekunõukogu eeskirju, mis käsitlevad massihävitusrelvade leviku tõkestamist, likvideerimist ja peatamist ning selle rahastamist. Need olemasolevad kohustused, mida rakendatakse liidu tasandil nõukogu otsustega 2010/413/ÜVJP ja (ÜVJP) 2016/849 ning nõukogu määrustega (EL) nr 267/2012 ja (EL) 2017/1509, jäävad rangeteks eeskirjadel põhinevateks kohustusteks, mis on siduvad kõigile liidu füüsilistele ja juriidilistele isikutele. (24)Selleks et kajastada viimaseid arenguid rahvusvahelisel tasandil, on käesoleva määrusega kehtestatud nõue teha kindlaks, mõista, juhtida ja maandada riske, mis tulenevad massihävitusrelvade leviku rahastamisega seotud sihipäraste finantssanktsioonide võimalikust rakendamata jätmisest või nendest kõrvalehoidmisest kohustatud isiku tasandil. (25)On oluline, et kohustatud isikud võtaksid oma juhtkonna tasandil kõik meetmed, et rakendada ettevõttesiseseid põhimõtteid, kontrollimeetmeid ja protseduure ning rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid. Kuigi juhtkonna tasandil tuleks teha kindlaks isik, kes vastutab kohustatud isiku põhimõtete, kontrollimeetmete ja protseduuride rakendamise eest, peaks vastutus rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete täitmise eest lasuma lõppkokkuvõttes kohustatud isiku juhtorganil. Kohustatud isiku rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise põhimõtete, kontrollimeetmete ja protseduuride igapäevase rakendamisega seotud ülesanded tuleks usaldada vastavuskontrolli spetsialistile. (26)Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmete tulemuslikuks rakendamiseks on samuti oluline, et kohustatud isikute töötajad ning nende agendid ja levitajad, kellel on rakendamises oma osa, mõistaksid kohustatud isikutes kehtivaid nõudeid ning ettevõttesiseseid põhimõtteid, kontrollimeetmeid ja protseduure. Kohustatud isikud peaksid selleks kehtestama meetmed, sealhulgas koolitusprogrammid. (27)Isikud, kellele on usaldatud ülesanded, mis on seotud kohustatud isiku vastavusega rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuetele, peaksid läbima oma oskuste, teadmiste, asjatundlikkuse, usaldusväärsuse ja käitumise hindamise. Kui töötajad täidavad ülesandeid, mis on seotud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku järgimisega kohustatud isiku poolt seoses klientidega, kellega neil on tihe era- või ametialane suhe, võib see põhjustada huvide konflikte ja kahjustada süsteemi usaldusväärsust. Sellepärast tuleks sellistes olukordades olevaid töötajaid takistada täitmast ülesandeid, mis on seotud kohustatud isiku vastavusega rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikule seoses selliste klientidega. (28)Kontserniüleste rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise põhimõtete ja protseduuride ühtne rakendamine on keskse tähtsusega kontsernisisese rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud riskide usaldusväärseks ja tulemuslikuks juhtimiseks. Selleks peaks emaettevõtja vastu võtma kontserniülesed põhimõtted, kontrollimeetmed ja protseduurid ning neid rakendama. Kontserni kuuluvatelt kohustatud isikutelt tuleks nõuda teabe vahetamist, kui selline jagamine on rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seisukohast oluline. Teabe jagamisel tuleks tagada piisav konfidentsiaalsus, andmekaitse ja teabe kasutamine. AMLA ülesanne peaks olema koostada regulatiivsete standardite eelnõu, milles määratakse kindlaks kontserniüleste protseduuride ja põhimõtete miinimumnõuded, sealhulgas miinimumstandardid teabe jagamiseks kontsernis ning selliste emaettevõtjate roll ja ülesanded, kes ise ei ole kohustatud isikud. (29)Lisaks kontsernidele on olemas ka muid struktuure, nagu võrgustikud või partnerlused, mille puhul võib kohustatud isikutel olla ühised omanikud ja juhtkond ning ühine vastavuskontroll. Selleks et tagada võrdsed tingimused kõigis sektorites, vältides samas selle ülekoormamist, peaks AMLA tegema kindlaks olukorrad, kus nende struktuuride suhtes tuleks kohaldada sarnaseid kontserniüleseid põhimõtteid. (30)On olukordi, kus kohustatud isikute filiaalid ja tütarettevõtjad asuvad kolmandates riikides, kus rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise miinimumnõuded, sealhulgas andmekaitsekohustused, on leebemad kui liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistik. Sellistes olukordades ning selleks, et täielikult tõkestada liidu finantssüsteemi kasutamist rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil ja tagada liidu kodanike isikuandmete parim kaitse, peaksid need filiaalid ja tütarettevõtjad järgima liidu tasandil kehtestatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid. Kui kolmanda riigi õigusaktid ei võimalda neid nõudeid täita, näiteks seetõttu, et kontserni võimalused teabele juurde pääseda, seda töödelda või vahetada on kolmanda riigi andmekaitse ebapiisava taseme või pangasaladuse seaduse tõttu piiratud, peaksid kohustatud isikud võtma lisameetmeid tagamaks, et kõnealuses riigis asuvad filiaalid ja tütarettevõtjad tegelevad riskidega tulemuslikult. AMLA-le tuleks teha ülesandeks koostada tehniliste standardite eelnõu, milles määratletakse selliste lisameetmete liik. (31)Kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete nõuded on olulised tagamaks, et kohustatud isikud tuvastaksid, kontrolliksid ja jälgiksid oma ärisuhteid klientidega seoses rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidega, mis nendega kaasnevad. Võimalike ja olemasolevate klientide andmete täpne tuvastamine ja kontrollimine on oluline, et mõista klientidega seotud rahapesu ja terrorismi rahastamise riske, olenemata sellest, kas nad on füüsilised või juriidilised isikud. (32)Liidus on vaja saavutada kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete ühtne ja kõrge tase, tuginedes klientide tuvastamise ja nende isikusamasuse kontrollimise ühtlustatud nõuetele ning vähendades riikidevahelisi erinevusi, et tagada võrdsed tingimused liidu siseturul ja sätete põhimõtteühtne kohaldamine kogu liidus. Samal ajal on oluline, et kohustatud isikud kohaldaksid kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid riskipõhisel viisil. Riskipõhine lähenemisviis ei ole kohustatud isikute jaoks põhjendamatult kõikelubav valikuvõimalus. See hõlmab tõendite alusel otsuste tegemist, et tulemuslikumalt vähendada rahapesu ja terrorismi rahastamise riske liidu ja asjaomaste isikute jaoks. (33)Kohustatud isikutelt ei tohiks nõuda hoolsusmeetmete kohaldamist klientide suhtes, kes teevad juhutehinguid või omavahel seotud tehinguid, mis on teatavast väärtusest väiksemad, välja arvatud juhul, kui esineb rahapesu või terrorismi rahastamise kahtlus. Kui 10 000-eurost piirmäära kohaldatakse enamiku juhutehingute suhtes, siis kohustatud isikutelt, kes tegutsevad sektorites või teevad tehinguid, millega kaasneb suurem rahapesu ja terrorismi rahastamise risk, tuleks nõuda kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamist tehingute puhul, mille künnised on madalamad. Selleks et teha kindlaks sektorid või tehingud ning nende sektorite või tehingute jaoks piisavad künnised, peaks AMLA töötama välja spetsiaalsete regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu. (34)Mõni ärimudel põhineb kohustatud isiku ärisuhtel kauplejaga, et pakkuda makse algatamise teenuseid, mille kaudu kaupleja saab kaupade tarnimise või teenuste osutamise eest tasu, mitte kaupleja kliendiga, kes annab makse algatamise teenusele loa algatada üks või ühekordne tehing kauplejale. Sellise ärimudeli korral on kohustatud isiku klient rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise normide kohaldamise seisukohalt kaupleja, mitte kaupleja klient. Seetõttu peaks kohustatud isik kohaldama kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid kaupleja suhtes. (35)Kuigi direktiiviga (EL) 2015/849 ühtlustati teataval määral liikmesriikide norme kliendi tuvastamise kohustuste valdkonnas, ei kehtestatud sellega üksikasjalikke norme protseduuride kohta, mida kohustatud isikud peavad järgima. Arvestades selle aspekti otsustavat tähtsust rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisel, on kooskõlas riskipõhise lähenemisviisiga asjakohane kehtestada konkreetsemad ja üksikasjalikumad sätted kliendi tuvastamiseks ja isikusamasuse kontrollimiseks, olenemata sellest, kas tegemist on füüsiliste või juriidiliste isikute, õiguslike üksuste, nagu usaldushalduse, või riikliku õiguse alusel õigusvõimet omavate ettevõtjatega. (36)Tehnoloogia areng ja edusammud digiteerimisel võimaldavad võimalikke ja olemasolevaid kliente turvaliselt kaug- või e-identida ja nende isikusamasust kontrollida ning võivad hõlbustada kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamist kaugteel. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 910/2014 sätestatud identimislahendused ja ettepanek selle muutmiseks seoses Euroopa digiidentiteedi raamistikuga võimaldavad nii võimalikel kui ka olemasolevatel klientidel kasutada turvalisi ja usaldusväärseid kliendi tuvastamise ja isikusamasuse kontrollimise vahendeid ning võivad hõlbustada kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete võtmist kaugteel. Kõnealuses määruses sätestatud e-identimist tuleks klientide tuvastamise protsessis arvesse võtta ja kohustatud isikud peaksid selle heaks kiitma. Need identifitseerimisvahendid võivad sobivate riskimaandamismeetmete olemasolu korral tagada standardse või isegi madala riskitaseme. (37)Tagamaks, et rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistik hoiab ära ebaseaduslike vahendite sattumise finantssüsteemi, peaksid kohustatud isikud enne võimalike klientidega ärisuhete loomist rakendama kliendi suhtes hoolsusmeetmeid kooskõlas riskipõhise lähenemisviisiga. Selleks et mitte asjatult viivitada tavapärase äritegevusega, võivad kohustatud isikud siiski koguda teavet võimalikult kliendilt ärisuhte loomise ajal. Krediidi- ja finantseerimisasutused võivad saada vajaliku teabe võimalikelt klientidelt pärast suhte loomist, tingimusel et tehinguid ei algatata enne, kui kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete menetlus on edukalt lõpule viidud. (38)Hoiustajatele, kelle vahendid on saadud rahapesust, ei tohiks hoiuste tagamise skeemist tehtavad tagasimaksed laieneda. Selleks et vältida ebaseaduslike vahendite tagastamist sellistele hoiustajatele, peaksid krediidiasutused järelevalve tegijate järelevalve all rakendama klientide suhtes hoolsusmeetmeid, kui krediidiasutus on tunnistatud maksejõuetuks või tõenäoliselt maksejõuetuks või kui hoiused on määratletud peatatud hoiustena. Krediidiasutused peaksid teatama rahapesu andmebüroole kõigist kahtlastest tehingutest, mis on tuvastatud kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamise käigus. (39)Kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete menetlus ei piirdu kliendi isiku tuvastamise ja isikusamasuse kontrollimisega. Enne ärisuhete loomist või juhutehingute tegemist peaksid kohustatud isikud hindama ka ärisuhte eesmärki ja olemust. Võimalikule kliendile edastatav lepingueelne või muu teave pakutava toote või teenuse kohta võib aidata kaasa selle eesmärgi mõistmisele. Kohustatud isikutel peaks alati olema võimalik hinnata võimaliku ärisuhte eesmärki ja olemust üheselt mõistetavalt. Kui pakutav teenus või toode võimaldab klientidel teha eri liiki tehinguid või tegevusi, peaksid kohustatud isikud saama piisavalt teavet kliendi kavatsuse kohta seoses kõnealuse suhte kasutamisega. (40)Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku tulemuslikkuse tagamiseks peaksid kohustatud isikud oma klientidelt saadud teabe riskipõhise lähenemisviisi kohaselt korrapäraselt läbi vaatama. Kohustatud isikud peaksid looma ka järelevalvesüsteemi, et avastada ebatüüpilisi tehinguid, mis võivad tekitada rahapesu või terrorismi rahastamise kahtlusi. Tehingute seire tulemuslikkuse tagamiseks peaks kohustatud isikute järelevalvetegevus põhimõtteliselt hõlmama kõiki klientidele pakutavaid teenuseid ja tooteid ning kõiki tehinguid, mida tehakse kliendi nimel või mida kohustatud isik kliendile pakub. Kõiki tehinguid ei ole siiski vaja eraldi uurida. Järelevalve intensiivsus peaks vastama riskipõhisele lähenemisviisile ning põhinema täpsetel ja asjakohastel kriteeriumidel, võttes eelkõige arvesse klientide omadusi ja nendega seotud riskitaset, pakutavaid tooteid ja teenuseid ning asjaomaseid riike või geograafilisi piirkondi. AMLA peaks töötama välja suunised, et tagada piisav ja riski tasemega proportsionaalne ärisuhete ja tehingute järelevalve intensiivsus.

(41)Selleks et tagada käesoleva määruse ühtne kohaldamine, tuleks AMLA-le anda ülesanne koostada kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu. Kõnealustes regulatiivsetes tehnilistes standardites tuleks sätestada miinimumteave, mida kohustatud isikud peavad koguma, et sõlmida klientidega uusi ärisuhteid või hinnata käimasolevaid ärisuhteid vastavalt iga kliendiga seotud riski tasemele. Lisaks peaks regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu olema piisavalt selge, et võimaldada turuosalistel välja töötada turvalised, kättesaadavad ja uuenduslikud vahendid klientide isikusamasuse kontrollimiseks ja kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamiseks, sealhulgas kaugteel, järgides samas tehnoloogianeutraalsuse põhimõtet. Komisjonile tuleks anda pädevus need regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud vastu võtta. Need konkreetsed ülesanded on täielikult kooskõlas AMLA rolli ja ülesannetega, mis on sätestatud määruses [palun lisage viide – ettepanek rahapesuvastase ameti loomise kohta – COM/2021/421 final]. (42)Kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete ühtlustamise eesmärk ei peaks olema üksnes saavutada ühtne ja ühtlaselt tulemuslik arusaamine riskidest, mis on seotud olemasoleva või võimaliku kliendiga, olenemata sellest, kus ärisuhe liidus avatakse, ning nende ühtlustamine aitab seda eesmärki saavutada. Samuti peaks see tagama, et kohustatud isikud ei kasuta kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamisel saadud teavet selliseks riskide maandamiseks, mille tulemuseks võib olla kõrvalehoidmine muudest õiguslikest kohustustest, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/92 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2015/2366 sätestatud kohustustest, jättes saavutamata liidu eesmärgid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisel. Selleks et võimaldada nõuetekohast järelevalvet kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamise kohustuse täitmise üle, on oluline, et kohustatud isikud säilitaksid andmed kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamise käigus võetud meetmete ja saadud teabe kohta, olenemata sellest, kas nendega on loodud uus ärisuhe ja kas nad on ärisuhte loomisest keeldumise korral esitanud kahtlase tehingu kohta teate. Kui kohustatud isik otsustab jätta ärisuhe võimaliku kliendiga sõlmimata, peaksid kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete andmed sisaldama sellise otsuse põhjendusi. See võimaldab järelevalveasutustel hinnata, kas kohustatud isikud on sobivalt kalibreerinud oma kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid ja kuidas kohustatud isiku riskipositsioon muutub, samuti aitab see koguda statistilisi tõendeid selle kohta, kuidas kohustatud isikud kohaldavad kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmetega seotud norme kogu liidus. (43)Praeguses rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikus sätestatud lähenemisviis olemasolevate klientide ülevaatamiseks on juba riskipõhine. Arvestades teatavate vahendajate struktuuriga seostatavat suuremat rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise riski, ei pruugi selline lähenemisviis aga võimaldada riskide õigeaegset tuvastamist ja hindamist. Seepärast on oluline tagada, et ka olemasolevaid selgelt määratletud kategooriate kliente jälgitaks korrapäraselt. (44)Risk iseenesest on muutlik ning muutujad üksikult või kombinatsioonis võivad suurendada või vähendada võimalikku riski ning seega mõjutada selliste tõkestavate meetmete sobivat taset nagu kliendi suhtes rakendatavad hoolsusmeetmed. (45)Väikese riskiga olukordades peaks kohustatud isikutel olema võimalik kohaldada kliendi suhtes lihtsustatud hoolsusmeetmeid. See ei ole samaväärne erandiga kliendi suhtes rakendatavatest hoolsusmeetmetest või nende meetmete puudumisega. Pigem koosneb see lihtsustatud või vähendatud kontrollimeetmetest, mis peaksid siiski hõlmama kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeemete standardse menetluse kõiki komponente. Kooskõlas riskipõhise lähenemisviisiga peaks kohustatud isikutel siiski olema võimalik vähendada oma kliendi või tehingu kontrollimise sagedust või intensiivsust või tugineda piisavatele eeldustele seoses ärisuhte eesmärgi või lihtsate toodete kasutamisega. Kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid käsitlevates regulatiivsetes tehnilistes standardites tuleks sätestada konkreetsed lihtsustatud meetmed, mida kohustatud isikud võivad rakendada komisjoni riigiüleses riskihindamises kindlaks tehtud väiksema riskiga olukordades. Regulatiivsete tehniliste standardite eelnõu väljatöötamisel peaks AMLA võtma nõuetekohaselt arvesse sotsiaalse ja rahalise kaasatuse säilitamist. (46)Tuleks tunnistada, et teatavad olukorrad kujutavad endast suuremat rahapesu ja terrorismi rahastamise riski. Kuigi kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete regulaarse kohaldamisega tuleks tuvastada kõigi klientide isik ja äriprofiil, tuleks teatavatel juhtudel rakendada rangemaid kliendi tuvastamise ja isikusamasuse kontrolli protseduure. Seepärast on vaja kehtestada üksikasjalikud normid selliste tugevdatud hoolsusmeetmete kohta, sealhulgas spetsiaalsed tõhustatud hoolsusmeetmed piiriüleste korrespondentsuhete jaoks. (47)Kolmandate riikide respondentasutustega toimivaid korrespondentsuhteid iseloomustab nende suhete jätkuvus ja korduvus. Peale selle ei kaasne kõikide piiriüleste korrespondentpangandusteenustega sama suur rahapesu ja terrorismi rahastamise risk. Seepärast tuleks tugevdatud hoolsusmeetmete intensiivsus kindlaks määrata riskipõhise lähenemisviisi põhimõtete kohaldamisega. Riskipõhist lähenemisviisi ei tohiks siiski kohaldada suhtlemisel kolmanda riigi respondentasutustega, kes ei ole oma asutamiskohas füüsiliselt kohal. Võttes arvesse varipankadele omast suurt rahapesu ja terrorismi rahastamise riski, peaksid krediidi- ja finantseerimisasutused hoiduma igasugustest korrespondentsuhetest varipankadega. (48)Tugevdatud hoolsusmeetmete kontekstis ei pruugi ärisuhete loomise kooskõlastamine kõrgema juhtkonnaga alati tähendada kooskõlastamist juhatusega. Kooskõlastuse peaks andma keegi, kellel on piisavalt teadmisi ettevõtja riskidest seoses rahapesuga ja terrorismi rahastamisega ning kes on piisavalt kõrgel ametikohal riske mõjutavate otsuste tegemiseks. (49)Liidu finantssüsteemi nõuetekohase toimimise kaitsmiseks rahapesu ja terrorismi rahastamise eest peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte, et teha kindlaks need kolmandad riigid, kelle riiklike rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kordade puudused ohustavad liidu siseturu usaldusväärsust. Väljastpoolt liitu lähtuvate rahapesu ja terrorismi rahastamisega seonduvate ohtude muutlik olemus, mida soodustab tehnoloogia ja kurjategijate käsutuses olevate vahendite pidev areng, eeldab õigusraamistiku kiiret ja pidevat kohandamist seoses kolmandate riikidega, et tegeleda tõhusalt olemasolevate riskidega ja vältida uute riskide esilekerkimist. Komisjon peaks võtma arvesse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise valdkonnas tegutsevatelt rahvusvahelistelt organisatsioonidelt ja standardite kehtestajatelt saadavat teavet, nagu FATFi avalikke teadaandeid, vastastikuse hindamise või üksikasjaliku hindamise aruandeid või avaldatud järelaruandeid, ning asjakohasel juhul kohandama oma hinnanguid vastavalt nendes esitatud muudatustele. (50)Kolmandate riikide, kelle suhtes asjaomane rahvusvaheline standardite kehtestaja (FATF) on esitanud üleskutse meetmete võtmiseks, õiguslikes ja institutsioonilistes rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikes ning nende rakendamises esineb märkimisväärseid püsivaid strateegilisi puudusi, mis seavad liidu finantssüsteemi tõenäoliselt suurde ohtu. Märkimisväärsete strateegiliste puuduste püsiv olemus, mis kajastab kolmanda riigi vähest pühendumust või jätkuvat suutmatust neid kõrvaldada, annab märku kõnealustest kolmandatest riikidest lähtuva ohu kõrgest tasemest, mis nõuab tulemuslikku, järjepidevat ja ühtlustatud leevendavat reageerimist liidu tasandil. Seepärast tuleks kohustatud isikutelt nõuda, et nad kohaldaksid kõiki olemasolevaid tugevdatud hoolsusmeetmeid juhutehingute ja ärisuhete suhtes, millesse on kaasatud need suure riskiga kolmandad riigid, et juhtida ja maandada aluseks olevaid riske. Lisaks õigustab kõrge riskitase täiendavate konkreetsete vastumeetmete võtmist kas kohustatud isikute tasandil või liikmesriikide poolt. Sellise lähenemisviisiga välditaks lahknevusi asjaomaste vastumeetmete kindlaksmääramisel, mis seaks ohtu kogu liidu finantssüsteemi. Võttes arvesse AMLA tehnilist asjatundlikkust, võib ta anda komisjonile kasulikku teavet sobivate vastumeetmete kindlaksmääramiseks. (51)Kurjategijad võivad ära kasutada nõuete järgimisega seotud puudusi nii rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õiguslikus kui ka institutsioonilises raamistikus ja selle rakendamises nende kolmandate riikide puhul, kelle suhtes FATF kohaldab rangemat järelevalvet. See on tõenäoliselt risk liidu finantssüsteemile, mida tuleb juhtida ja maandada. Nende kolmandate riikide pühendumus tuvastatud puuduste kõrvaldamisele riski kõrvaldamata õigustab leevendavaid meetmeid, mis on leebemad kui suure riskiga kolmandate riikide puhul. Sellistel juhtudel peaksid liidu kohustatud isikud kohaldama sellistes kolmandates riikides asuvate füüsiliste või juriidiliste isikutega seotud juhutehingute ja ärisuhete suhtes tugevdatud hoolsusmeetmeid, mis on kohandatud igas kolmandas riigis tuvastatud konkreetsetele puudustele. Kohaldatavate tugevdatud hoolsusmeetmete selline detailne kindlaksmääramine tagaks kooskõlas riskipõhise lähenemisviisiga ka selle, et meetmed on riskitasemega proportsionaalsed. Sellise põhimõtteühtse ja proportsionaalse lähenemisviisi tagamiseks peaks komisjonil olema võimalik kindlaks teha, milliseid konkreetseid tugevdatud hoolsusmeetmeid on riigipõhiste riskide maandamiseks vaja. Võttes arvesse AMLA tehnilist asjatundlikkust, võib ta anda komisjonile kasulikku teavet sobivate tugevdatud hoolsusmeetmete tuvastamiseks. (52)Riigid, mille puhul ei ole avalikult kindlaks tehtud, et nende suhtes on esitatud üleskutseid meetmete võtmiseks või kehtestatud rahvusvaheliste standardite kehtestajate poolne rangem järelevalve, võivad siiski ohustada liidu finantssüsteemi usaldusväärsust. Nende riskide maandamiseks peaks komisjonil olema võimalik võtta meetmeid, määrates selgete kriteeriumide alusel ja AMLA toetusel kindlaks kolmandad riigid, kes kujutavad endast konkreetset ja tõsist ohtu liidu finantssüsteemile, mis võib olla tingitud kas nõuete täitmisega seotud puudustest või märkimisväärsetest strateegilistest puudustest nende rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras, ning asjakohased leevendusmeetmed. Need kolmandad riigid peaks kindlaks määrama komisjon. Vastavalt liidu finantssüsteemile põhjustatava riski tasemele peaks komisjon nõudma kas kõigi tugevdatud hoolsusmeetmete ja riigipõhiste vastumeetmete kohaldamist, nagu suure riskiga kolmandate riikide puhul, või riigipõhist kliendi suhtes tugevdatud hoolsusmeetmete rakendamist, näiteks selliste kolmandate riikide puhul, kus nõuete järgimine on puudulik. (53)Võttes arvesse, et kõnealuste kolmandate riikide rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikes või nende rakendamises võib esineda muudatusi, näiteks tulenevalt riigi võetud kohustusest kõrvaldada tuvastatud puudused või võtta nende kõrvaldamiseks asjakohaseid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmeid, mis võivad muuta nendest tulenevate riskide olemust ja taset, peaks komisjon nende konkreetsete tugevdatud hoolsusmeetmete kindlaksmääramise korrapäraselt läbi vaatama, et tagada nende proportsionaalsus ja piisavus. (54)Potentsiaalsed välisohud liidu finantssüsteemile ei tulene mitte ainult kolmandatest riikidest, vaid võivad ilmneda ka seoses konkreetsete kliendi riskiteguritega või toodete, teenuste, tehingute või edastamiskanalitega, mida täheldatakse seoses konkreetse geograafilise piirkonnaga väljaspool liitu. Seetõttu on vaja kindlaks teha rahapesu ja terrorismi rahastamise suundumused, riskid ja meetodid, millega liidu kohustatud isikud võivad kokku puutuda. AMLA on kõige sobivam väljaspool liitu tekkivate rahapesu ja terrorismi rahastamise tüpoloogiate tuvastamiseks, et jälgida nende arengut eesmärgiga anda liidu kohustatud isikutele juhiseid vajaduse kohta kohaldada selliste riskide maandamiseks tugevdatud hoolsusmeetmeid. (55)Suhted isikutega, kes täidavad või on täitnud avaliku võimu olulisi ülesandeid liidus või rahvusvaheliselt, eelkõige nende isikutega, kes pärinevad riikidest, kus on laialt levinud korruptsioon, võivad tekitada finantssektorile märkimisväärseid maine- ja õiguslikke riske. Rahvusvahelist korruptsioonivastast võitlust silmas pidades on põhjendatud pöörata sellistele juhtudele erilist tähelepanu ja rakendada sobivaid tugevdatud hoolsusmeetmeid isikute suhtes, kes täidavad või on täitnud avaliku võimu olulisi ülesandeid ning rahvusvahelistes organisatsioonides juhtivatel kohtadel olevate isikute suhtes. Seepärast on vaja täpsustada meetmed, mida kohustatud isikud peaksid kohaldama seoses tehingute või ärisuhetega riikliku taustaga isikutega. Et hõlbustada riskipõhist lähenemisviisi, tuleks AMLA-le teha ülesandeks anda välja suunised selliste riskide taseme hindamiseks, mis on seotud teatava riikliku taustaga isikute kategooria, nende pereliikmete või lähedaseks äripartneriks peetavate isikutega. (56)Et teha liidus kindlaks riikliku taustaga isikud, peaksid liikmesriigid koostama loetelud, milles on näidatud konkreetsed ülesanded, mis kvalifitseeruvad siseriiklike õigus- ja haldusnormide kohaselt avaliku võimu olulisteks ülesanneteks. Liikmesriigid peaksid nõudma igalt nende territooriumil paiknevalt akrediteeritud rahvusvaheliselt organisatsioonilt sellise loetelu koostamist ja ajakohastamist, mis sisaldab avaliku võimu olulisi ülesandeid kõnealuses rahvusvahelises organisatsioonis. Komisjonile tuleks teha ülesandeks koostada ja avaldada loetelu isikutest, kellele on usaldatud liidu institutsioonides või asutustes avaliku võimu olulised ülesanded, mis peaks kehtima kogu liidus. (57)Kui kliendid ei täida enam avaliku võimu olulisi ülesandeid, võib nendega siiski kaasneda suurem risk, näiteks mitteametliku mõju tõttu, mida nad võivad veel kasutada, või seetõttu, et nende varasemad ja praegused ülesanded on omavahel seotud. On oluline, et kohustatud isikud võtaksid neid jätkuvaid riske arvesse ja kohaldaksid üht või mitut tugevdatud hoolsusmeedet seni, kui on kindel, et üksikisikud ei kujuta endast enam riski, ning igal juhul mitte vähem kui 12 kuu jooksul pärast seda, kui nad ei täida enam avaliku võimu olulisi ülesandeid. (58)Kindlustusandjatel ei ole sageli kliendisuhteid kindlustuslepingute soodustatud isikutega. Siiski peaksid nad suutma kindlaks teha suurema riskiga olukorrad, näiteks kui poliitikast saadav tulu toob kasu riikliku taustaga isikule. Selleks et teha kindlaks, kas see on nii, peaks kindlustusleping sisaldama mõistlikke meetmeid soodustatud isiku tuvastamiseks nii, nagu see isik oleks uus klient. Kõnealused meetmeid saab võtta hiljemalt väljamakse tegemisel või kindlustuslepingu terviklikul või osalisel määramisel. (59)Era- ja ametialaseid lähedasi suhteid saab kuritarvitada rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil. Seetõttu tuleks riikliku taustaga isikuid käsitlevaid meetmeid kohaldada ka nende pereliikmete ja lähedaseks äripartneriteks peetavate isikute suhtes. Pereliikmete ja lähedaseks äripartneriteks peetavate isikute nõuetekohane tuvastamine võib oleneda riikliku taustaga isiku riigi sotsiaal-majanduslikust ja kultuurilisest struktuurist. Seda arvesse võttes peaks AMLA-l olema ülesanne anda välja suunised kriteeriumide kohta, mida tuleks kasutada nende isikute tuvastamiseks, keda tuleks käsitada lähedase kaastöötajana. (60)Nõuded riikliku taustaga isikute, nende pereliikmete ja lähedaseks äripartneriteks peetavate isikute kohta on ennetavat laadi ja ei ole kriminaliseerivad ning neid ei tohiks tõlgendada selliselt, et riikliku taustaga isikule jääks märk külge kui kuritegelikus tegevuses osalejale. Isikuga ärisuhte loomisest keeldumine üksnes seetõttu, et ta on riikliku taustaga isik, on vastuolus käesoleva määruse sätete ja mõttega.

(61)Selleks et vältida korduvaid kliendi tuvastamise menetlusi, on asjakohane lubada kohustatud isikutel tugineda teiste kohustatud isikute kogutud klienditeabele, järgides sobivaid kaitsemeetmeid. Kui kohustatud isik tugineb teisele kohustatud isikule, peaks lõplik vastutus kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamise eest lasuma kohustatud isikul, kes otsustab tugineda teise kohustatud isiku poolt kliendi suhtes rakendatud hoolsusmeetmetele. Kohustatud isik, kellele tuginetakse, peaks samuti säilitama oma vastutuse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete, sealhulgas kahtlastest tehingutest teatamise ja andmete säilitamise nõude täitmise eest. (62)Kohustatud isikud võivad kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete täitmisega seotud ülesandeid delegeerida agendile või välisele teenuseosutajale, välja arvatud juhul, kui nad on asutatud kolmandates riikides, mis on tunnistatud kõrge riskiastmega, nõuetel täitmisega seotud puudustega või liidu finantssüsteemi ohustavateks riikideks. Kohustatud isikute ja rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuetega hõlmamata väliste teenuseosutajate vahel lepinguliste esindussuhete või tegevuse edasiandmise suhete korral võivad rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustused nendele agentidele või tegevuse edasiandmise teenuse osutajatele tuleneda vaid pooltevahelisest lepingust ja mitte käesolevast määrusest. Seetõttu peaks vastutus rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete järgimise eest lasuma peamiselt kohustatud isikul. Kohustatud isik peaks eelkõige tagama, et kui kliendi kaugidentimise eesmärgil on kaasatud teenuseosutaja, kellele on tegevus edasi antud, järgitakse riskipõhist lähenemisviisi. (63)Selleks et kolmandatele isikutele tuginemise ja tegevuse edasiandmise suhted toimiksid tõhusalt, on vaja suuremat selgust tingimuste kohta, mille alusel tuginemine toimub. AMLA-le tuleks teha ülesandeks töötada välja suunised tingimuste kohta, mille alusel võib tugineda ja anda tegevust edasi kolmandatele isikutele, ning vastavate osapoolte rollide ja kohustuste kohta. Tagamaks, et kogu liidus oleks tagatud pidev järelevalve tuginemise ja tegevuse edasiandmise tavade üle, tuleks suunistes selgitada ka seda, kuidas järelevalve tegijad peaksid neid tavasid arvesse võtma ning kontrollima rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete täitmist, kui kohustatud isikud neid tavasid kasutavad. (64)Tegeliku kasusaaja mõiste võeti kasutusele direktiiviga (EL) 2015/849, et suurendada keerukate äriühingustruktuuride läbipaistvust. Tegeliku kasusaaja kohta täpse, ajakohastatud ja piisava teabe saamise vajadus on võtmetegur selliste kurjategijate jälgimisel, kes võiksid vastasel juhul kasutada selliste ebaselgete struktuuride taha varjumise võimalust. Liikmesriigid on praegu kohustatud tagama, et äriühingud ja muud juriidilised isikud ning lepingulise usaldushalduse haldurid ja sarnaste õiguslike üksuste esindajad koguksid ja hoiaksid piisavat, täpset ja ajakohastatud teavet oma tegeliku kasusaaja kohta. Liikmesriikide kehtestatud läbipaistvuse tase on siiski erinev. Norme tõlgendatakse erinevalt ning selle tulemuseks on erinevad meetodid konkreetse juriidilise isiku või õigusliku üksuse tegeliku kasusaaja kindlakstegemiseks. See on muu hulgas tingitud juriidilise isiku või õigusliku üksuse kaudse omandiõiguse arvutamise eri viisidest. See vähendab läbipaistvust, mida loodeti saavutada. Seetõttu on vaja norme täpsustada, et saavutada tegeliku kasusaaja ühtne määratlus ja selle kohaldamine liidu siseturul. (65)Tuleks kehtestada üksikasjalikud normid äriühingute ja teiste õiguslike üksuste tegelike kasusaajate tuvastamiseks ning tegeliku kasusaaja määratluste ühtlustamiseks. Kuigi konkreetse suurusega osaluse või huvi kindlakstegemine ei tähenda automaatselt tegeliku kasusaaja tuvastamist, peaks see olema üks teguritest, mida tuleks arvesse võtta. Liikmesriigid peaksid saama siiski otsustada, et omandiõigust või kontrolli võib näidata 25 %st väiksem protsendimäär. Kontrolli 25 % suuruse osaluse ja ühe aktsia või hääleõiguse või muu osaluse kaudu tuleks hinnata igal omandiõiguse tasandil, mis tähendab, et seda künnist tuleks kohaldada iga seose suhtes omandistruktuuris ning et iga seost omandistruktuuris ja nende kombinatsiooni tuleks nõuetekohaselt uurida. (66)Tegelike kasusaajate asjalikuks tuvastamiseks on vaja kindlaks teha, kas kontrolli teostatakse muude vahendite abil. Kontrollimise kindlakstegemine osaluse kaudu on vajalik, kuid mitte piisav, ning see ei ammenda tegeliku kasusaaja tuvastamiseks vajalikke kontrolle. Test selle kohta, kas füüsiline isik teostab kontrolli muul viisil, ei ole hilisem test, mida tuleb teha ainult juhul, kui osalust ei ole võimalik kindlaks määrata. Kaks testi, nimelt kontrollimise kohta osaluse kaudu ja kontrollimise kohta muul viisil, tuleks teha paralleelselt. Muul viisil kontrollimine võib hõlmata õigust nimetada ametisse või vabastada ametist üle poole äriühingu juhatuse liikmetest; võimet avaldada olulist mõju äriühingu tehtud otsustele; kontrollimist omanike, liikmete või äriühingutega sõlmitud ametlike või mitteametlike kokkulepete, samuti hääletuskorra kaudu; sidemeid juhtide või direktorite või äriühingut omavate või kontrollivate isikute pereliikmetega; esindaja kasutamise ametlike või mitteametlike lepingute kasutamist. (67)Tõelise läbipaistvuse tagamiseks tuleks tegelikke kasusaajaid käsitlevate normidega hõlmata võimalikult suur hulk liikmesriikide territooriumil asutatud või loodud juriidilisi isikuid ja õiguslikke üksuseid. See hõlmab muid juriidilisi isikuid kui äriühingud ja usaldushaldusega sarnaseid õiguslikke üksuseid. Liikmesriikide õigussüsteemide erinevuste tõttu hõlmavad need laiad kategooriad erinevaid organisatsioonilisi struktuure. Liikmesriigid peaksid esitama komisjonile äriühingute ja muude juriidiliste isikute liikide loetelu, kelle tegelikud kasusaajad on kindlaks tehtud kooskõlas äriühingute tegelike kasusaajate tuvastamise normidega. Komisjon peaks andma liikmesriikidele soovitusi konkreetsete normide ja kriteeriumide kohta, mille alusel teha kindlaks muude juriidiliste isikute kui äriühingute tegelikud kasusaajad. (68)Selleks et tagada lepingulise usaldushalduse ja sarnaste juriidiliste isikute, nagu sihtasutused või õiguslikud üksused, tegelike kasusaajate põhimõtteühtne tuvastamine, on vaja kehtestada tegelikke kasusaajaid käsitlevad ühtlustatud normid. Liikmesriigid peavad esitama komisjonile selliste juriidiliste isikute ja õiguslike üksuste liikide loetelu, mis sarnanevad lepingulisele usaldushaldusele, mille tegelikud kasusaajad on tuvastatud vastavalt lepingulise usaldushalduse ja sarnaste juriidiliste isikute või õiguslike üksuste tegelike kasusaajate tuvastamisele. Komisjonile tuleks anda volitus võtta rakendusaktiga vastu loetelu õiguslikest üksustest ja juriidilistest isikutest, kelle suhtes kohaldatakse liikmesriikide siseriiklikku õigust, kelle struktuur või funktsioon on sarnane lepingulise usaldushalduse omaga. (69)Ühtne lähenemisviis tegelike kasusaajate läbipaistvuse korrale nõuab ka tagamist, et liidu siseturul kogutakse tegelike kasusaajate kohta sama teavet. On asjakohane kehtestada täpsed nõuded iga juhtumi puhul kogutava teabe kohta. See teave hõlmab tegeliku kasusaaja minimaalseid isikuandmeid, juriidilise isiku või õigusliku üksuse üle kontrolli teostamise viisi laadi ja ulatust ning teavet juriidilise isiku või õigusliku üksuse kohta. (70)Tegeliku kasusaaja läbipaistvuse tulemusliku raamistiku aluseks on äriühingute ja muude juriidiliste isikute teadmised füüsilistest isikutest, kes on nende tegelikud kasusaajad. Seega peaksid kõik liidu äriühingud ja muud juriidilised isikud koguma ja säilitama piisavat, täpset ja ajakohast teavet tegelike kasusaajate kohta. Seda teavet tuleks säilitada viis aastat ja teabe säilitamise eest vastutava isiku andmed tuleks edastada registritele. See säilitamisperiood on samaväärne rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete, näiteks kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete kohaldamisel saadud teabe säilitamise perioodiga. Selleks et tagada teabe ristkontrollimise ja kontrollimise võimalus, näiteks lahknevustest teatamise mehhanismi kaudu, on asjakohaste andmete säilitamise tähtaegade vastavusse viimise tagamine põhjendatud. (71)Äriühingud ja muud juriidilised isikud peaksid võtma kõik vajalikud meetmed, et teha kindlaks oma tegelikud kasusaajad. Võib aga juhtuda, et sellise füüsilise isiku tuvastamine, kelle omandis isik on või kes seda lõplikult kontrollib, ei ole võimalik. Sellistel erandjuhtudel ja tingimusel, et kõik identifitseerimisvahendid on ammendatud, võib teatada kõrgema juhtkonna liikmetest, kui nad esitavad kohustatud isikutele kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete käigus teavet tegelike kasusaajate kohta või kui nad esitavad teabe keskregistrile. Äriühingud ja juriidilised isikud peaksid pidama arvestust tegelike kasusaajate tuvastamiseks võetud meetmete üle, eriti kui nad tuginevad sellele viimase võimalusena võetud meetmele, mis peaks olema nõuetekohaselt põhjendatud ja dokumenteeritud. (72)Erinevate õiguslike vormide puhul on vaja tagada võrdsed tingimused ning vältida usaldushalduse ja õiguslike üksuste kuritarvitamist, mis on sageli kihistunud keerulistesse struktuuridesse, et tegelikke kasusaajaid veelgi varjata. Liikmesriigis toimuva lepingulise usaldushalduse haldurid peaksid seega vastutama usaldushalduse kohta piisava, täpse ja ajakohase tegelikku kasusaajat käsitleva teabe kogumise ja säilitamise eest ning oma staatuse avalikustamise ja selle teabe esitamise eest kohustatud isikutele, kes rakendavad kliendi suhtes hoolsusmeetmeid. Usaldushalduse muud tegelikud kasusaajad peaksid aitama usaldushalduril sellist teavet koguda. (73)Võttes arvesse teatavate juriidiliste isikute, näiteks sihtasutuste konkreetset struktuuri ja vajadust tagada nende tegelike kasusaajate piisav läbipaistvus, tuleks selliste juriidiliste isikute ja usaldushaldusega sarnaste õiguslike üksuste suhtes kohaldada samaväärseid tegelikke kasusaajaid käsitlevaid nõudeid nagu lepingulise usaldushalduse suhtes. (74)Esindajate kasutamine võib võimaldada tegelike kasusaajate identiteedi varjamist, sest esindajaks määratud isik võib tegutseda juriidilise isiku juhi või aktsionärina, samas kui tema määrajat alati ei avalikustata. Selline kord võib varjata tegelikku kasusaajat ja kontrollistruktuuri, kui tegelikud kasusaajad ei soovi avalikustada oma isikut ega rolli nendes. Seega on vaja kehtestada läbipaistvusnõuded, et vältida selliste kordade kuritarvitamist ja kurjategijate varjumist nende nimel tegutsevate isikute taha. Äriühingu või muu juriidilise isiku variaktsionärid ja varijuhid peaksid säilitama piisavalt teavet nende määraja ja määraja tegelike kasusaajate kohta ning avalikustama need ja nende staatuse äriühingule või muudele juriidilistele isikutele. Sama teabe peaksid esitama kohustatud isikutele ka äriühingud ja muud juriidilised isikud, kui rakendatakse kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid. (75)Riske, mis tulenevad välismaistest äriühingutest ja õiguslikest üksustest, mida kuritarvitatakse kriminaaltulu suunamiseks liidu finantssüsteemi, tuleb maandada. Kuna kolmandates riikides kehtestatud tegelikke kasusaajaid käsitlevad standardid ei pruugi olla piisavad, et võimaldada tegelikke kasusaajaid käsitleva teabe sama läbipaistvust ja õigeaegset kättesaadavust kui liidus, on vaja tagada piisavaid vahendid välisriigi äriühingute või õiguslike üksuste tegelike kasusaajate tuvastamiseks konkreetsetel asjaoludel. Seepärast tuleks väljaspool liitu asutatud juriidilistelt isikutelt ja lepingulise usaldushalduse või sarnaste õiguslike üksuste esindajatelt nõuda, et nad avalikustaksid oma tegelikud kasusaajad, kui nad tegutsevad liidus, astudes ärisuhtesse liidu kohustatud isikuga või omandades liidus kinnisasju. (76)Selleks et soodustada nõuetele vastavust ja tagada tegelike kasusaajate tulemuslik läbipaistvus, tuleb jõustada tegelikke kasusaajaid käsitlevad nõuded. Selleks peaksid liikmesriigid kohaldama karistusi kõnealuste nõuete rikkumise eest. Kõnealused karistused peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja heidutavad ning ei tohiks minna kaugemale, kui on vaja nõuete täitmisele kaasa aitamiseks. Liikmesriikide kehtestatud karistustel peaks olema tegelikke kasusaajaid käsitlevate nõuete rikkumise korral kogu liidus samaväärne hoiatav mõju. (77)Kahtlastest tehingutest, sh tehingukatsetest, ning muu rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise seisukohast asjakohasest teabest tuleks teatada rahapesu andmebüroole, mis peaks toimima ühe keskse siseriikliku üksusena, mis kogub ja analüüsib teatatud kahtlusi ning edastab oma analüüsi tulemused pädevatele asutustele. Teavitada tuleks kõikidest kahtlastest tehingutest, sealhulgas tehingukatsetest, olenemata asjaomase tehingu väärtusest. Esitatav teave võib hõlmata ka künnisepõhist teavet. Kui kohustatud isik, selle töötaja või juht edastab heauskselt rahapesu andmebüroole teavet, ei käsitata seda teabe avaldamisele kehtestatud piirangute rikkumisena ning sellega ei tohiks kaasneda kohustatud isiku või selle juhtide või töötajate mis tahes vastutust. (78)Liikmesriikide vahelised erinevused seoses kahtlastest tehingutest teatamise kohustustega võivad süvendada raskusi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete täitmisel, mida kogevad piiriülese kohaloluga või piiriüleselt tegutsevad kohustatud isikud. Lisaks mõjutab kahtlaseid tehinguid käsitlevate teadete ülesehitus ja sisu rahapesu andmebüroo võimet teha analüüsi ja selle analüüsi laadi ning samuti rahapesu andmebüroode võimet teha koostööd ja vahetada teavet. Selleks et hõlbustada kohustatud isikute aruandluskohustuste täitmist ning võimaldada rahapesu andmebüroode analüütilise tegevuse ja koostöö tulemuslikumat toimimist, peaks AMLA töötama välja regulatiivsete standardite eelnõu, milles määratakse kindlaks ühine vorm kahtlastest tehingutest teatamiseks, mida kasutatakse ühtselt kogu liidus. (79)Rahapesu andmebürood peaksid olema suutelised kiiresti hankima igalt kohustatud isikult kogu vajaliku teabe oma ülesannete täitmiseks. See, et nad saavad takistusteta ja kiiresti teavet, on oluline selleks, et tagada rahavoogude nõuetekohane jälgitavus ning ebaseaduslike võrgustike ja voogude avastamine varases etapis. Rahapesu andmebürood võivad vajada rahapesu või terrorismi rahastamise kahtluse tõttu kohustatud isikutelt lisateavet, kas ajendatuna rahapesu andmebüroole eelnevalt teatatud kahtlasest tehingust, või ka muust, nagu rahapesu andmebüroo enda koostatud analüüs, pädevate asutuste esitatud andmete analüüs või mõnes muus rahapesu andmebüroos hoitav teave. Rahapesu andmebürood peaksid seega olema seoses oma ülesannetega suutelised hankima teavet kõikidelt kohustatud isikutelt, isegi kui kahtlasest tehingust ei ole varem teatatud. Kohustatud isikud peaksid vastama rahapesu andmebüroo nõudele teabe esitamiseks niipea kui võimalik ja igal juhul viie päeva jooksul alates taotluse saamisest. Põhjendatud ja kiireloomulistel juhtudel peaks kohustatud isikul olema võimalik vastata rahapesu andmebüroo nõudele 24 tunni jooksul. See ei tähenda rahapesu andmebüroo analüüsi raames valimatuid teabenõudeid kohustatud isikutele, vaid ainult piisavalt kindlaks määratud tingimustel põhinevaid teabenõudeid. Rahapesu andmebüroo peaks olema suuteline ka liidu mõne teise rahapesu andmebüroo taotlusel sellist teavet hankima ning seda teavet taotlenud rahapesu andmebürooga jagama. (80)Teatavate kohustatud isikute puhul peaks liikmesriikidel olema võimalik määrata rahapesu andmebüroo asemel sobiv iseregulatsiooni organ, keda kõigepealt teavitatakse. Kooskõlas Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikaga on iseregulatsiooni organile esmase teatamise süsteem oluline kaitsemeede põhiõiguste tagamisel seoses advokaatide suhtes kohaldatava teatamiskohustusega. Liikmesriigid peaksid nägema ette vahendid ja meetodi, mille abil tagada ametisaladuse hoidmine, konfidentsiaalsus ja eraelu puutumatus.

(81)Kui liikmesriik otsustab määrata iseregulatsiooni organi, võib ta lubada, et see organ ei pea edastama rahapesu andmebüroole teavet, mis on kogutud isikutelt, keda see organ esindab, juhul kui teave on saadud mõnelt esindatava isiku kliendilt või mõne kliendi kohta seoses kliendi õigusliku olukorra selgitamisega või kõnealuse kliendi kaitse või esindamisega kohtumenetluses või sellega seoses, sealhulgas juhul, kui ta annab kohtumenetluse algatamist või vältimist käsitlevat nõu, olenemata sellest, kas kõnealune teave on saadud enne sellist menetlust, selle ajal või pärast seda, või nõuda, et iseregulatsiooni organ seda teavet ei edastaks. (82)Kohustatud isikud peaksid erandina saama kahtlasi tehinguid teha enne pädevate asutuste teavitamist, kui nende tegemata jätmine ei ole võimalik või kui see võib takistada kahtlustatavast rahapesust või terrorismi rahastamisest kasu saajate jälitamist. Seda erandit ei tohiks aga teha seoses tehingutega, mis on seotud liikmesriikide võetud rahvusvaheliste kohustustega külmutada viivitamata terroristide, terroristlike rühmituste või terrorismi rahastajate rahalised vahendid või muu vara vastavalt ÜRO Julgeolekunõukogu asjakohastele eeskirjadele. (83)Rahapesu andmebüroodele kahtlastest tehingutest teatamise ja muu asjakohase teabe esitamise konfidentsiaalsus on oluline, et pädevad asutused saaksid külmutada ja arestida varasid, mis võivad olla seotud rahapesu, selle eelkuritegude või terrorismi rahastamisega. Kahtlane tehing ei ole märk kuritegelikust tegevusest. Avalikustamine, et kahtlusest on teada antud, võib kahjustada tehingus osalevate isikute mainet ning ohustada analüüside ja uurimiste läbiviimist. Seega ei tohiks kohustatud isikud ning nende juhid ja töötajad avalikustada asjaomasele kliendile ega kolmandatele isikutele asjaolu, et rahapesu andmebüroole edastatakse, kavatsetakse edastada või on edastatud teavet, kas otseselt või iseregulatsiooni organi vahendusel, või et rahapesuga või terrorismi rahastamisega seoses on alustatud või võidakse alustada analüüsi. Avalikustamise keeldu ei tuleks kohaldada konkreetsetel asjaoludel, mis on seotud näiteks pädevatele asutustele ja iseregulatsiooni organitele teabe avaldamisega järelevalveülesannete täitmisel või teabe avaldamisega õiguskaitse eesmärgil või teabe avaldamisega samasse kontserni kuuluvate kohustatud isikute vahel. (84)Kurjategijad liigutavad ebaseaduslikku tulu paljude vahendajate kaudu, et vältida selle avastamist. Seetõttu on oluline lubada kohustatud isikutel vahetada teavet mitte üksnes kontserni liikmete vahel, vaid teatavatel juhtudel ka krediidi- ja finantseerimisasutuste ja teiste ettevõtjate vahel, kes tegutsevad võrgustikes, järgides nõuetekohaselt andmekaitsenorme. (85)Käesoleva määruse kohaldamisel teostatava isikuandmete töötlemise suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2016/679. Võitlust rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu käsitavad olulise avaliku huvina kõik liikmesriigid. (86)On ülimalt oluline, et rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku kooskõlla viimisel FATFi muudetud soovitustega järgitakse täielikult liidu õigust, eriti selles osas, mis puudutab liidu andmekaitsealaseid õigusakte ja hartas kinnistatud põhiõiguste kaitsmist. Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku rakendamise teatavad aspektid hõlmavad andmete kogumist, analüüsi, säilitamist ja jagamist. Isikuandmete töötlemine peaks olema lubatud juhul, kui austatakse täielikult põhiõigusi ja üksnes käesolevas määruses sätestatud eesmärkidel ning kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamiseks, ebatavaliste ja kahtlaste tehingute pidevaks seireks, analüüsiks ja nendest teatamiseks, juriidilise isiku või õigusliku üksuse tegeliku kasusaaja tuvastamiseks, riikliku taustaga isiku tuvastamiseks ning teabe jagamiseks krediidi- ja finantseerimisasutustega ja muude kohustatud isikutega. Isikuandmete kogumine ja järgnev töötlemine kohustatud isikute poolt peaks piirduma sellega, mida on vaja rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete täitmiseks, ja isikuandmeid ei tuleks täiendavalt töödelda viisil, mis ei ole sellise vajadusega kooskõlas. Eelkõige tuleks rangelt keelata isikuandmete lisatöötlemine ärilistel eesmärkidel. (87)FATFi muudetud soovitused näitavad, et selleks, et rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise, avastamise või uurimise eesmärg