ET Euroopa Liidu Teataja C 157/4

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine

2013/C 157/04

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„DINDE DE BRESSE”

EÜ nr: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

—  Toote nimetus — ☒ Toote kirjeldus — ☒ Geograafiline piirkond —  Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☒ Seos piirkonnaga — ☒ Märgistus — ☒ Riiklikud nõuded — ☒ Muu (viited kontrolliasutustele)

2. Muudatus(t)e liik

—  Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine — ☒ Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet —  Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3) —  Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4)

3. Muudatus(ed)

3.1. Punkt „Toote kirjeldus”

Toote kirjelduses on täpsustatud lindude kasvuperioodi pikkust, milleks on ette nähtud vähemalt 28 nädalat.

Eemaldatud on teave kalkunite maksimumkaalu kohta.

Kalkunit „Dinde de Bresse” ei ole lubatud turustada väljaspool aastalõpupühi, täpsustatud on, et kõnealune ajavahemik on 1. novembrist kuni 31. jaanuarini, sõltuvalt kuupäevast, millal kalkunitibud kasvatamiseks võetakse.

Täpsustatud on kalkunite erinevaid esitlusviise: kalkuneid võib turustada „siseelunditest osaliselt puhastatuna”, „kuumtöötlemisvalmina” või „siseelunditest puhastatuna” koos pea ja kaelaga. Kalkunid peavad vastama järgmistele nõuetele: neil peab olema nõuetekohane lihakus; rümp peab olema küllaldase rasvakihiga kaetud, lihav ning väljakujunenud rinnatükkidega; nahk peab olema õhuke, puhas, ilma suletüügaste, rebendite ja muljutud kohtade ning ebahariliku värvita.

3.2. Punkt „Geograafiline piirkond”

Täpsustatud on geograafilises piirkonnas aset leidvaid tootmisetappe: kaitstud päritolunimetusega kalkuneid tuleb kasvatada, tappa ning müügiks ette valmistada üksnes määratletud geograafilises piirkonnas. Ka kalkunite kitkumispiirkonna viimistlemine ning „kaeluste” puhastamine peab olema ettevõtjate poolt läbi viidud geograafilises piirkonnas. Kõnealune ettevalmistusetapp, mille alusel on võimalik eristada päritolunimetusega „Dinde de Bresse” kalkuneid ülejäänud kalkunitest, tagab toote hea esitlusviisi ning kvaliteedi.

Parandatud on ka kommuunide loetelus esinenud vead ning spetsifikaadi juurde on lisatud geograafilise piirkonna kaart.

3.3. Punkt „Tootmismeetod”

Täpsustatud on kalkuni „Dinde de Bresse” söötmise üldeeskirju.

— Kehtestatud on täielik keeld kasutada kalkuni „Dinde de Bresse” söödas, sealhulgas algetapis antavas söödas, geneetiliselt muundatud organisme, samuti on keelatud kasvatada ettevõtetes geneetiliselt muundatud taimeliike.

— Selleks et tagada kasvuperioodil kalkunite hea tervis, nähakse spetsifikaadis ette võimalus pidada äärmuslike kliimatingimuste (tugev kuumus, äike) korral linde siseruumides.

— Lindude joogivees on lubatud kasutada vett hapestavaid ja puhastavaid lisandeid. Kõnealuste lisandite kasutamine aitab ära hoida haiguste tekke ning tagab kalkunitele antava joogivee puhtuse ja kvaliteedi.

— Täpsustatud on ka erinevatel kasvuetappidel antava sööda koostist.

— Algetapp: lisatud on loend algetapis kasutatavatest söödatoorainete kategooriatest, mis on parema kvaliteediga kui tavasööt (teravilja ja selle kõrvalsaaduste protsent ning maisi kasutamine algetapi teises faasis); täpsustatud on ka sööda koostist.

— Kasvuetapis söödana kasutatavate piimasaaduste puhul on kindlaks määratud söödas pulbri kujul esinevate piimasaaduste sisalduse alampiir (5 % koguratsioonist).

— Lindude viimases kasvuetapis, nuumamise ajal, kontrollitakse, et kalkuni „Dinde de Bresse” sööt vastaks nõuetele, s.t et tegemist oleks kasvu kiirendava söödaga, millesse võib veel lisada riisi ja kartuleid.

3.4. Punkt „Seos geograafilise piirkonnaga”

See punkt kirjutati ümber, et tuua esile geograafilise piirkonna ja toote eripära ning toote seos geograafilise piirkonnaga. Punkt lisati vastavalt 20. märtsi 2006. aasta määrusele (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta.

3.5. Punkt „Kontrolliasutustega seotud viited”

Punkti on ajakohastatud. Sellesse on lisatud KPNiga seotud kontrolle tegeva sertifitseerimisasutuse kontaktandmed.

3.6. Punkt „Märgistus”

Täpsustatud on identifitseerimistähiste sisu ja nende väljaandmise ning kinnitamise korda, nimetuse „Bresse” kasutamist saatedokumentidel ja arvetel ning andmeid plommil ja märgistusel.

3.7. Punkt „Riiklikud nõuded”

Kooskõlas kontrollisüsteemi riikliku reformiga on spetsifikaati lisatud tabel, mis sisaldab peamisi kontrollitavaid kohti ning nende hindamismeetodeid.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (3)

„DINDE DE BRESSE”

EÜ nr: FR-PDO-0217-0144-08-04-2010

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Dinde de Bresse”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Kalkun „Dinde de Bresse” kuulub kodukalkunite liiki Meleagris Gallopavo dom. Täisikka jõudes on kalkunil järgmised iseloomulikud tunnused: musta värvi sulestik, punane lott, mustad ning ühtlaselt siledad peenikesed koivad, valge nahk ning liha.

KPNiga märgistatakse üle 28 nädala vanused emas- ja isaskalkunid, kelle liha turustatakse aastalõpupühade ajal 1. novembrist kuni 31. jaanuarini sõltuvalt kuupäevast, millal kalkunitibud kasvatamiseks võetakse.

Kalkuneid tuleb turustada „siseelunditest osaliselt puhastatutena” ning nad peavad vastama järgmistele nõuetele: nad peavad olema nõuetekohase lihakusega ning küllaldase rasvakihiga kaetud, lihavad ning väljakujunenud rinnatükkidega; nende nahk peab olema puhas, ilma suletüügaste, rebendite ja muljutud kohtade ning ebahariliku värvita; rasvakiht peab olema niivõrd paks, et selgroolülisid ei oleks näha; rinnak peab olema loomuliku kujuga, moondamata. Jäsemed peavad olema murdudeta. Kaelale alles jäetud sulgedest „kaelus” peab olema puhas. Koivad peavad olema igasugusest mustusest puhastatud.

Kalkunite kaal peab olema vähemalt

3 kg siseelunditest osaliselt puhastatud emaskalkunite puhul,

5,5 kg siseelunditest osaliselt puhastatud isaskalkunite puhul.

Viisid „kuumtöötlemiseks valmis” ja „siseelunditest puhastatud” koos pea ja kaelaga on lubatud üksnes tingimusel, kui jäsemed (v.a varbad) ei ole ära lõigatud.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Kalkuneid kasvatatakse kolmes järjestikuses etapis, milleks on algetapp, kasvuetapp ja nuumamine.

Algetapp kestab maksimaalselt 10 nädalat. Algetapi esimeses faasis (kuni 28. päevani) antakse kalkunitele sööta, mis sisaldab vähemalt 30 % teravilja ja selle kõrvalsaadusi; teises faasis (29.–70. päevani) antav sööt peab sisaldama vähemalt 50 % teravilja ja selle kõrvalsaadusi, millest omakorda 20 % peab moodustama mais.

Algetapi söödamaterjal ei pea olema pärit geograafilisest piirkonnast. Söödamaterjaliks on eranditult taimset ja mineraalset päritolu tooted ning piimasaadused:

— teraviljade terad, nendest valmistatud tooted ning nende kõrvalsaadused;

— õliseemned ja õliviljad, nendest valmistatud tooted või nende kõrvalsaadused (taimsetest õlidest on lubatud vaid rafineeritud õli ja toorõli);

— kaunviljade seemned, nendest valmistatud tooted või nende kõrvalsaadused;

— mugulad ja juurikad (nendest valmistatud tooted ning nende kõrvalsaadused): peet, kartul;

— muud seemned ja viljad (nendest valmistatud tooted ja nende kõrvalsaadused): viinamari;

— sööt, s.h koresööt: lutsern ja selle derivaadid;

— muud taimed, nendest valmistatud tooted ja nende kõrvalsaadused: suhkruroomelass, suhkur, merevetikad;

— piimasaadused piim, petipiim, vadak;

— mineraalid: dikaltsiumfosfaat, kaltsiumkarbonaat, naatriumvesinikkarbonaat, sool, magneesium.

Toidu rasvasisaldus ei tohi ületada 6 %.

Algetapis on lubatud kasutada kehtivate eeskirjadega ette nähtud söödalisandeid. Silmas tuleb pidada järgmisi piiranguid:

— tehnoloogilised söödalisandid, mis kuuluvad emulgaatorite, stabilisaatorite, paksendajate ning želeerivate ainete rühma, on keelatud.

Kasvuetapp kestab vähemalt 15 nädalat. Lisaks jalutusrajal tarbitud taimedele antakse kalkunitele kasvu kiirendavat sööta, mis koosneb keedetud, purustatud või jahvatatud teraviljadest (välistatud on kõik muud töötlemisviisid) ja piimasaadustest. Mais peab moodustama 50 % koguratsioonist. Piimasaadused koosnevad nii piimast kui piima kõrvalsaadustest, mida võib söödaks anda vedeliku või pulbrina ja teraviljadega segatult. Piimasaaduste erandkorras kuivtoiduna kasutamise korral peab pulber moodustama vähemalt 5 % koguratsioonist. Kasvuetapis peab söödana kasutatav teravili olema pärit määratletud geograafilisest piirkonnast, piimasaadustele see ei kehti.

Kasvuetapile järgneb vähemalt kolme nädala pikkune lindude nuumamisperiood, mis leiab aset ventileeritud ning segavate faktoriteta kinnises ruumis. Sel etapil antakse kalkunitele kasvu kiirendavat sööta, vajadusel võib lisada riisi või kartuleid, mis ei pea ilmtingimata olema toodetud geograafilises piirkonnas.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kalkuneid kasvatatakse, tapetakse ning valmistatakse müügiks ette (s.t viimistletakse kitkumispiirkond ning puhastatakse „kaelused”) määratletud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Kalkuneid ei tohi turustada kaitstud päritolunimetuse „Dinde de Bresse” all, kui neil ei ole samaaegselt kasvataja rõngast, tunnusmärgiga varustatud plommi ega tootjate ühenduse märgistust.

Lisaks pakendite märgistusele peab kõigil kaasasolevatel dokumentidel ja arvetel olema kaitstud päritolunimetus „Dinde de Bresse” ja tähis „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus) või lühend „AOP” (KPN).

Identifitseerimistähiste mudelid on järgmised

Eemaldamatu metallrõngas, millel on lisaks kirjale „Bresse” kasvataja identifitseerimiskood.

Eemaldamatu plomm, milleks on metallklamber kirjaga „Bresse” ja mille tunnusmärgil seisab

— nimetus „Dinde de Bresse”,

— lühend „AOP” (KPN).

Märgistusel on välja toodud

— tähis „Dinde de Bresse”, mille tähed peavad olema vähemalt sama suured kui märgistusel esinevad kõige suuremad tähed,

— Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse tähis,

— tähis „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus) või lühend „AOP” (KPN).

Erinevate tähiste kasutamise tingimused

Tootjate ühendused varustavad iga spetsifikaadist kinni pidava ettevõtte erinevate eespool esitatud identifitseerimistähistega.

Enne kalkunite väljasaatmist kinnitab linnukasvataja kalkuni vasakule jalale rõnga.

Tunnusmärgiga varustatud plomm kinnitatakse linnu rinnakule enne väljasaatmist päritolunimetuse tunnustamise ajal.

Rõngast ja plommi saab kasutada ainult ühe korra ning need tuleb kinnitada hoolikalt, et need oleksid rikkumatud.

KPNi märgistus asetatakse välja valitud kaitstud päritolunimetusega kalkunite rinnakule.

Ettevõtjad saadavad kasutamata rõngad, tunnusmärgiga varustatud plommid ning märgistused tagasi tootjate ühendustele.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Tootmispiirkond hõlmab Bresse'i väikeste orgudega tasandikku ning võtab enda alla Saône'i keskjooksust ida poole jääva maa-ala ning osaliselt Aini, Jura ning Saône'i ja Loire'i departemangud.

KPNiga kalkuneid kasvatatakse, tapetakse ja valmistatakse müügiks ette geograafilises piirkonnas, milleks on järgmiste kommuunide ja kommuuniosade territooriumid:

Aini departemang (01): kommuunid tervikuna järgmistes kantonites: Bâgé-le-Châtel, Bourg-en-Bresse-Est, Bourg-en-Bresse-Nord-Centre, Bourg-en-Bresse-Sud, Montrevel-en-Bresse, Péronnas, Pont-de-Vaux, Pont-de-Veyle, Saint-Trivier-de-Courtes ja Viriat.

Järgmised kommuunid ja kommuuniosad: Abergement-Clémenciat (Châtilloni põhjaosa), Beaupont, Bény, Biziat, Certines, Ceyzériat (D52 lääneosa), Chanoz-Châtenay, Châtillon-sur-Chalaronne (loodeosa), Chaveyriat, Coligny (N83/D52 lääneosa), Condeissiat, Courmangoux (D52 lääneosa), Dompierre-sur-Chalaronne (Chalaronne'i põhjaosa), Dompierre-sur-Veyle (osa), Domsure, Druillat (osa), Garnerans, Illiat, Jasseron (D52 lääneosa), Marboz, Meillonnas (D52 lääneosa), Mézériat, Neuville-les-Dames, Pirajoux, Pressiat (D52 lääneosa), Saint-Didier-sur-Chalaronne (Chalaronne'i põhjaosa), Saint-Etienne-du-Bois, Saint-Etienne-sur-Chalaronne (Chalaronne'i põhjaosa), Saint-Julien-sur-Veyle, Saint-Martin-du-Mont (D52 lääneosa), Salavre (N83 lääneosa), Sulignat, Thoissey, Tossiat (D52 lääneosa), La Tranclière, Treffort-Cuisiat (D52 lääneosa), Verjon (N83 lääneosa), Villemotier, Vonnas.

Jura departemang (39): järgmised kommuunid ja kommuuniosad: Annoire (Doubs' lõunaosa), Asnans-Beauvoisin (D468 lääneosa), Augea (N83 lääneosa), Balanod (N83 lääneosa), Beaufort (N83 lääneosa), Bletterans, Bois-de-Gand (lääneosa), Bonnaud, Cezancey (N83 lääneosa), Chaînée-des-Coupis (edelaosa), Chapelle-Voland, La Chassagne (D468 lõunaosa), Chaumergy (osa), Chaussin (D468 lõunaosa), La Chaux-en-Bresse (D95 lääneosa), Chazelles, Chêne-Sec, Chilly-le-Vignoble, Commenailles, Condamine, Cosges, Courlans, Courlaoux, Cousance (N83 lääneosa), Cuisia (N83 lääneosa), Desnes (lääneosa), Digna (N83 lääneosa), Les Essards-Taignevaux (D468 lääneosa), Fontainebrux, Foulenay (osa), Francheville (D95 lääneosa + Sud D468), Frébuans, Froideville (osa), Gevingey (N83 lääneosa), Les Hays, Larnaud, Longwy-sur-le-Doubs (osa), Mallerey, Maynal (N83 lääneosa), Messia-sur-Sorne (N83 põhjaosa), Montmorot (N78 lõunaosa + N83 lääneosa), Nanc-lès-Saint-Amour (N83 lääneosa), Nance, Neublans-Abergement, Orbagnia (N83 lääneosa), Petit-Noir (Doubs' lääneosa), Relans, Les Repôts, Ruffey-sur-Seille (osa), Rye (D468 lääneosa), Sainte-Agnès (N83 lääneosa), Saint-Amour (N83 lääneosa), Saint-Jean-d’Etreux (N83 lääneosa), Trenal, Vercia (N83 lääneosa), Villevieux, Vincelles (N83 lääneosa), Vincent (D95 lääneosa).

Saône-et-Loire’i departemang (71): kommuunid tervikuna järgmistes kantonites: Beaurepaire-en-Bresse, Cuisery, Louhans, Montpont-en-Bresse, Montret, Saint-Germain-du-Bois, Saint-Germain-du-Plain, Saint-Martin-en-Bresse.

Järgmised kommuunid ja kommuuniosad: Authumes, Beauvernois, Bellevesvre, Chalon-sur-Saône (vasakkallas), Champagnat (N83 lääneosa), La Chapelle-Saint-Sauveur, Charrette-Varennes (osa), Châtenoy-en-Bresse, La Chaux, Ciel, Condal, Cuiseaux (osa), Dampierre-en-Bresse, Dommartin-les-Cuiseaux, Epervans, Flacey-en-Bresse, Fretterans (osa), Frontenard, Frontenaud, Joudes (N83 lääneosa), Lacrost, Lans, Lays-sur-le-Doubs (osa), Longepierre (lõunaosa), Le Miroir, Montjay, Mouthier-en-Bresse, Navilly (Doubs' lõunaosa), Oslon, Pierre-de-Bresse, Pontoux, Préty, La Racineuse, Ratenelle, Romenay, Saint-Bonnet-en-Bresse, Saint-Marcel, Sermesse, Torpes, Tournus (osa), Toutenant, La Truchère, Varennes-Saint-Sauveur, Verdun-sur-le-Doubs, Verjux.

Osaliselt geograafilise piirkonna alla kuuluvate kommuunide piirid on määratletud vastavates omavalitsustes arhiveeritud kaartidel.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Kaitstud päritolunimetusega kalkuni „Dinde de Bresse” tootmispiirkond on geograafiline piirkond, mille eksperdid määratlesid 1936. aastal tootele „Volaille de Bresse” päritolunimetust taotledes. Piirkonnale on omane väikeste orgudega metsane tasandik, mis on moodustunud kvaternaari-pilotseeni periglatsiaalsest geoloogilisest materjalist, millest on omakorda välja kujunenud väga savine ja vett läbilaskmatu pinnas. Pindmine kiht koosneb peamiselt savi- ja ränimuldadest, mis ei sisalda kivi- ega lubjaosakesi. Kliima on ookeaniline ning sademed jaotuvad aasta peale ühtlaselt. Õhk on aastaringselt niiske. Talvel esineb sageli vihma ja udu.

Mainitud geoloogilised, morfoloogilised ja klimaatilised tingimused on soodsad taimedele ning teraviljadele, mis vajavad kasvuks palju vett, nagu näiteks mais, mida Bresse'is hakati kasvatama XVII sajandi alguses (rohkem kui sajand hiljem pärast selle jõudmist Andaluusia rannikule). Kuna maisi kasutati nii inimeste toidus kui loomade (eelkõige kodulindude) söödas, omandas see Bresse'i põllumajandustootmises keskse koha. Mais tagas energiarikka sööda ning rasvaste kalkunite „Dinde de Bresse” tootmise. Kalkunikasvatus sai Bresse'is hoo sisse alates XVI sajandi lõpust.

Bresse'i põllumajandusettevõtted ei ole väga suured, nad on hajutatud erinevate maa-lappide vahele, mida omakorda eraldavad üksteisest hekid ja puudesalud. Just nendes oludes on sajandite jooksul välja kujunenud taime- ja teravilja- ning linnu- ja veisekasvatusel (lüpsi- ja ammlehmad) põhinev traditsiooniline polükultuurne põllumajandus. Musta sulestiku ning mustade koibadega kalkunite kasvatusega hakati siin tegelema XX sajandi alguses. Tänu Bresse’i põllumajandusettevõtete isoleeritusele ja hajutatusele ning tänu hekkidele ja saludele on ka tänapäeval võimalik kalkuneid traditsioonilisel viisil kasvatada neile palju liikumisvabadust andes.

Bresse'i talumajapidamised on tavaliselt suurelt jaolt isemajandavad pereettevõtted. Enamikes ettevõtetes toodavad linnukasvatajad ise oma kalkunitele teravilja (nisu, odra, kaera, maisi vms), mida kasutatakse eelkõige kasvuetapis ja nuumamise ajal. Selleks et tagada kalkunite liikumisvabadus ning nende kasv vabades tingimustes, kannavad linnukasvatajad hoolt selle eest, et ala, kus kalkuneid peetakse, oleks veest puhas (et vesi oleks kraavide või rennide kaudu ärajuhitud), et hekid ja põõsad oleksid pügatud ning tarad kindlalt püsti.

Kalkuni „Dinde de Bresse” kasvatamisel võetakse arvesse selle suure piiratud lennuvõimega ning haigustele vastuvõtliku linnu iseärasusi. Neist iseärasustest tingitult on kalkuneid vaja kõikides arenguetappides, alates kalkunitibude võtmisest kuni lindude tapmiseni, hoolsasti jälgida (haiguste vältimiseks peab tagama hügieeni, pidevalt tuleb jälgida kliimamuutusi, lindude sööta tuleb tasakaalustada vastavalt lindude kasvule ning söödale, mida nad parasjagu jalutusalal tarbivad, linde tuleb kiskjate eest kaitsta jne).

5.2. Toote eripära

Kalkunit „Dinde de Bresse” kasvatatakse looduse rütmi järgides ning aastaaegade vaheldumist silmas pidades, kalkun saavutab nimelt oma täieliku füsioloogilise küpsuse aastalõpupühade aegu. Teistest tükeldamiseks ettenähtud kalkunitest eristab teda väiksem kasv.

Kalkunile on iseloomulik värske, mitte sügavkülmutatud liha, mis on valget värvi, väljakujunenud rinnatükkidega, õhukese naha ning paksu rasvakihiga kaetud. Pärast küpsetamist omandab liha järgmised organoleptilised omadused: mahlasuse, pehmuse ning iseloomuliku maitse.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Kalkunite „Dinde de Bresse” kasvatamisel on määrava tähtsusega Bresse'i segapõllumajandus, mis on kujunenud just selliseks, nagu see on, tänu ümbritsevale looduskeskkonnale. Talumajapidamise läheduses olevad hekid, põõsad ning puud moodustavad bioloogilise mitmekesisuse oaasi, kus linnud leiavad kaitset tuule eest ning eluks vajaliku sööda. Muld lindude ulatuslikel jalutusaladel on niiske ning sisaldab rikkalikult limuseid, usse ja vastseid, mis olulise söödana annavad kalkunitele aeglaseks kasvuks ning rinnatükkide väljakujunemiseks vajalikke valke. Kuna pinnas on lubjavaene, siis see soodustab väiksema ning kergema luustiku väljakujunemist.

Kalkuni kasvatusmeetodid põhinevad eritunnustega (valge nahk ja liha) lindude väljavalimisel ning esivanematelt päritud söömisrežiimil, mille aluseks on lindude iseseisev toitumine jalutusaladel (vihmaussid, rohi jms). Lindudele antakse veel geograafilisest piirkonnast pärit teravilja ning piimasaadusi (lahjendatud piim, vadak, piimapulber, petipiim jms). Sellised toitumistingimused, eelkõige ligipääs värsketele taimedele ning lihastreening ulatuslikel jalutusaladel, mõjutavad lihaste kontraktiilseid omadusi ning valgu- ja ensüümisisaldust. Lihaste kiire ainevahetus annab kalkuni „Dinde de Bresse” lihale sellele omase tekstuuri. Lihavate lindude tootmisel mängib oma osa ka kõrge toiteväärtusega mais, mis moodustab olulise osa lindude söödast.

Kalkunikasvatuse viimases etapis, nuumamise ajal, peetakse linde vähemalt kolm nädalat valguse eest kaitstult siseruumides. Selle aja jooksul kannavad linnukasvatajad erilist hoolt selle eest, et kalkunitele antav sööt sisaldaks nii toorest kui keedetud teravilja, nii riisi kui kartuleid, mis lisatuna piimasaadustesse on lindudele isuäratav suutäis.

Mõned nädalad pärast eridieeti saavutavad kõrges eas tapetavad kalkunid täieliku füsioloogilise küpsuse, nende rasv ei ole mitte ainult lihasisene, vaid see katab ka kogu kehapinna. Kalkunite lihastegevuse vähendamine vahetult enne tapmist aitab hoida ka lihaste veesisaldust. Rasva ühtlane jagunemine lihastes ning lihaste võime hoida endas vett muudavad liha mahlaseks ja hõrguks, seda eriti pärast liha küpsemist. Liha maitse tuleb hästi esile ka tänu selles sisalduvatele veeslahustuvatele elementidele ja lipiididele, mis keemiliste reaktsioonide tulemusel annavad lihale küpsemise käigus hea maitse.

Linde käsitletakse tapmisel väga õrnalt, et mitte vigastada nende nahka ning jätta rikkumata sulgedest „kaelus”. Et tagada lindude puhas valge värvus, veretustatakse nad täielikult ning nahavigastuste vältimiseks kitkutakse nende suled eriti hoolikalt. Kalkunitele, kelle kaelale jäetakse sulgedest „kaelus”, langeb osaks eriline tähelepanu. Mõningad kalkunid ehitakse nn Bresse'i moodi (koivad ja tiivad surutakse keha vastu), s.t nad mähitakse rasva ühtlaselt jaotamise eesmärgil kangasse, mis seejärel kinni õmmeldakse. Nende kalkunite näol on tegemist gurmeetoodetega, mida müüakse neljal erilisel konkursil („glorieuse”), mis alates 1862. aastast leiavad aset iga aasta detsembris. Kõnealused konkursid näitavad, kui uhked on kasvatajad oma toote üle ja kui pühendunud on nad oma tegevusele.

Kalkunit „Dinde de Bresse”, mis on kohaliku gastronoomia lahutamatu osa, kasutavad toiduvalmistamisel ja reklaamivad prantsuse parimad gurmeekokad, kes hindavad kõrgelt selle erilisi maitseomadusi.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (4) artikli 5 lõige 7)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCDindeDeBresse.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(4) Vt joonealust märkust 3.