KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE liikmesriikide 2010. aasta jõupingutuste kohta püsiva tasakaalu saavutamiseks püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahel /* COM/2012/0368 final/2 */





KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE liikmesriikide 2010. aasta jõupingutuste kohta püsiva tasakaalu saavutamiseks püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahel 1. Sissejuhatus Liikmesriigid peavad esitama komisjonile igal aastal enne 1. maid aruande selle kohta, milliseid jõupingutusi on möödunud aastal tehtud püsiva tasakaalu saavutamiseks laevastiku püügivõimsuse ja olemasolevate kalapüügivõimaluste vahel. Komisjon koostas esitatud aruannete ja ELi kalalaevastiku registri andmete põhjal 2010. aasta kohta kokkuvõtte ja esitas selle kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomiteele (STECF) ning kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomiteele. Käesoleva aruandega esitab komisjon nõukogule ja Euroopa Parlamendile liikmesriikide aruannete kokkuvõtte, millele on lisatud tehniline lisa ja eespool nimetatud komiteede arvamused. Nimetatud aruannete väärtus liikmesriikide püügivõimsuse hindamisel on kahjuks ikka veel väike. Euroopa Kontrollikoda järeldas, et kord, mille alusel liikmesriigid aruandeid esitavad, on puudulik ja ebaselge, ning on seisukohal, et see on üks põhjuseid, miks enamiku liikmesriikide aruandlus on puudulik ja ebapiisav, mistõttu on võimatu teha järeldusi liigse kalapüügivõimsuse kohta. Komisjon nõustub nende järeldustega ja jätkab ühise kalanduspoliitika reformi ettevalmistamise ajal koos STECFi ning liikmesriikidega tööd komisjoni talituste praeguste püügivõimsuse-alaste suuniste edasiarendamisel, et nõutav teave ja aruandlusstruktuur oleksid selgemad. 2. Liikmesriikide aruannete kokkuvõte Alljärgnevad kokkuvõtted põhinevad liikmesriikide esitatud aruannetel[1]. Need koondavad endas liikmesriikide hinnanguid oma laevastiku suuruse ja sellele eraldatud püügikoguste vahelise tasakaalu kohta. Komisjon soovitas liikmesriikidel kasutada STECFi nõuannetel põhinevaid komisjoni talituste suuniseid püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahelise tasakaalu hindamiseks. Allpool viidatakse neile kui „suunistele”. 2.1. Belgia Aruandes kohaldati suuniseid kahe piimtraali kasutava laevastikuosa suhtes. Bioloogilise näitaja keskmine väärtus nii lesta kui ka merikeele puhul oli vastuvõetav. Püügivõimsuse kasutamine jäi 80 ja 90 % vahele. Investeeringutasuvus[2] jäi 2009. aastal miinuspoolele, kuid see võib tuleneda uuest arvutamismeetodist. Täistööaja näitaja[3] langeb jätkuvalt ning samas tõusis töötasu pisut 24–40 m pikkuste laevade laevastikuosas ja langes 12–24 m pikkuste laevade laevastikuosas. 2010. aastal kõrvaldati osaliselt kasutusest kaks laeva. Peamine saavutus aasta jooksul oli kalalaevadesse investeerimise kava rakendamine Euroopa Kalandusfondi raames, hõlmates investeeringuid laevade energiatõhususe suurendamisse. 2.2. Bulgaaria Aruandes kasutati suuniseid. Bulgaaria järelduse kohaselt on kalavarud ja laevastik omavahel tasakaalus. Alla 12 meetri pikkuste laevade puhul soovib Bulgaaria tasakaalu parandada lammutus- ja moderniseerimismeetmete abil. Bulgaaria kalalaevastiku püügivõimsus kasvas 2010. aastal mahutavuses 3,0 % ja võimsuses 5,1 %. Laevade arv suurenes 134 (6,1 %) võrra. Ka püügipäevade arv kasvas 2010. aastal võrreldes 2009. aastaga tänu valitsuse otsusele asendada mittekasutatavad laevad, et anda võimalus uute laevade omanikele. 2010. aastal ei tegutsenud kokku 1 311 laeva (56 % kõikidest laevadest). 2.3. Taani Suuniseid kohaldati 11 laevastikuosa suhtes. Analüüs näitab, et olukord on stabiilne ja et ei esine märkimisväärset pikaajalist liigset püügivõimsust. Kui aga võtta arvesse mittekasutatavaid laevu, võib liigset püügivõimsust täheldada väikelaevade laevastikuosas. Majandusnäitajad osutavad kasvavale liigsele püügivõimsusele majanduslikus mõttes. Kvootide ülekandmise tulemusel on vähenenud kommertslaevade arv. 2010. aastal vähendati Taani kalalaevastiku püügivõimsust 9,5 % kogumahutavuses (GT), 9,4 % võimsuses (kW) ja 3,1 % laevade arvus. Kõige rohkem vähenes 12–24 meetri pikkustest laevadest koosneva laevastikuosa püügivõimsus. Laevastiku suhtes kohaldatakse Põhja- ja Läänemere tursavarude taastamise kava. 2009.–2010. aastal oli püügikoormus Põhjameres küllaltki stabiilne ja Läänemeres see vähenes 16 %. 2.4. Saksamaa Aruandes kommenteeriti tasakaalu kvalitatiivsest bioloogilisest lähenemisviisist lähtuvalt, kuid ei esitatud olukorra kohta ametlikku järeldust. Tasakaalunäitajaid ei ole hinnatud. Kvalitatiivse lähenemisviisi kohaselt on laevastikud üldjoontes tasakaalus püügivõimalustega, kuid selles puuduvad andmed olemasoleva ja kasutatud püügikoormuse kohta. 31. detsembri 2010. aasta seisuga oli laevastikuregistris 1 674 laeva kogumahutavusega 67 219 ja võimsusega 158 385 kW. Aasta jooksul vähendati laevastikku kokku 93 laeva võrra. Vähendamine saavutati enamjaolt väikeste rannapüügilaevade väljaarvamisega laevastikust. Seisevpüüniseid kasutavate üle 12 m pikkuste laevade ja piimtraale kasutavate laevade (I ja II loetelu) püügivõimsust vähendati peamiselt heeringavarude vähesuse tõttu. 2.5. Eesti Aruandes kasutati suuniseid. Läänemere traalerite püügivõimsust kasutatakse vähe, ehkki kasutus on kasvanud 60 %-lt 70 %-le; samas on vähenenud kasutatavate laevade arv. Avamerelaevade püügivõimsuse kasutamise tase on vastuvõetav. Läänemere traalerite ja avamerelaevade investeeringutasuvus on plusspoolel, kuid väikelaevade (st alla 12 meetri pikkused laevad) puhul jääb see miinuspoolele. Eesti Mereinstituudi teabe kohaselt jäi Läänemere traalerite laevastikuosa ja avamerelaevade püügivõimsus alla optimaalse taseme. Mõlemal juhul on arvesse võetud vaid tegutsevat laevastikku. 2010. aastal vähenes Läänemere traalerite laevastikuosa püügivõimsus 10 % (kW) ja 2 % (GT); viis laeva arvati riigi toel laevastikust välja. Avamerelaevade laevastikuosa püügivõimsus kasvas 7 %. 2.6. Kreeka Aruanne ei hõlmanud suunistes soovitatud näitajate arvutamist. Aruandes ei olnud võimalik esitada tehnilisi ja bioloogilisi näitajaid, kuna riiklikku kalandusandmete kogumise programmi ei teostatud. Siiski on aruandes teiste programmide raames kogutud saagiandmete ja püügikoormuse andmete põhjal esitatud järeldus, et püügitegevus ja bioloogiliste varude olukord ei muutunud võrreldes möödunud aastaga. 2010. aastal ei arvatud riigi toel laevastikust välja ühtki kalalaeva. Laevastikust välja arvatud laevad olid peamiselt väiksed rannapüügilaevad. 2010. aastal vähendati kalalaevastikku 100 laeva (0,6 %) võrra ja laevastiku püügivõimsus vähenes 0,08 % kW, kuid kasvas kogumahutavuses 0,1 %. 2.7. Hispaania Suuniseid kasutati osaliselt mõne laevastikuosa puhul; see oli tingitud andmete kättesaadavusega seotud probleemidest ja Hispaania laevastiku mitmekesisusest. Ainuke näitaja, mida kasutati, oli saak püügivõimsuse ühiku kohta[4]. Aruanne ei sisaldanud järeldusi püügivõimsuse ja püügivõimaluste vahelise tasakaalu kohta. Aruandes on kirjeldatud Hispaania laevastiku eri laevastikuosasid ja kalapüügilubasid tegevusvaldkondade, kasutatavate püüniste ja sihtliikide kaupa. 2009.–2010. aastal vähendati laevastiku püügivõimsust 274 laeva (2,46 %) võrra, 5,6 % mahutavuses ja 4,5 % võimsuses. Püügivõimsuse vähendamise ja Hispaania laevastiku püügikoormuse kohandamise kavade seos ei olnud aga piisavalt selgesti välja toodud. 2.8. Prantsusmaa Prantsusmaa aruandes ei olnud suuniseid kasutatud; Prantsusmaa eelistas selle asemel kasutada nelja alternatiivset näitajat. Aruandes on laevastiku püügivõimsuse suundumuse ja kvoodi kasutamise määra põhjal esitatud järeldus, et enamikus Prantsuse püügipiirkondades on püügivõimsus ja püügivõimalused tasakaalus. Mandri-Prantsusmaa laevastiku püügivõimsus väheneb jätkuvalt ning selle võimsust ja laevade arvu vähendati 31. detsembrist 2006 kuni 31. detsembrini 2010 umbes 20 %. Samal ajavahemikul vähendati Prantsusmaa äärepoolseimates piirkondades registreeritud avamerelaevastikku 10 % võrra ning samas suurenes väikelaevade arv nimetatud piirkondades 30 %. Aruandes on esitatud loetelu kõikidest kalapüügilubade tingimustest ja peamistest liikidest, mille suhtes kohaldatakse kvoote või püügikoormuse piiranguid, kuid ei ole piisavalt selgesti välja toodud seost nimetatud tingimuste ja püügivõimsuse vähendamise vahel. 2.9. Iirimaa Iirimaa aruandes ei olnud suuniseid kasutatud ning sellele ei olnud lisatud hinnangut laevastiku püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahelise tasakaalu kohta. Laevastik on jaotatud viieks osaks. Kõige tähtsamad neist on pelaagiline laevastikuosa, mis koosneb 23 pelaagilise püügi traalerist, ja mitmeotstarbeline laevastikuosa, mis moodustab laevastiku põhiosa. Aruandes kinnitatakse, et paljude sihtliikide varu on väiksem bioloogiliselt ohutust piirist, mida tõestab kvootide ja lossimise vähendamine. Iirimaa kalalaevastiku suhtes kohaldatakse lubatud kogupüügi ja kvootide määruse II lisa kohast püügikoormuse vähendamise kava ja läänerannikuvete püügikoormuse korda, kuid valitsuse arvates on püügikoormuse vähendamise kava mõju laevastiku püügivõimsusele keeruline hinnata. 2.10. Itaalia Itaalia aruandes kasutati suuniseid. Näitajad arvutati välja 2010. aasta andmete põhjal. Ainuke bioloogiline näitaja, mida kasutati, oli saak püügivõimsuse ühiku kohta. Võrreldes 2009. aastaga see näitaja 2010. aastal pisut langes, seda peamiselt traalerite laevastikuosa tõttu, kuid väikelaevade, seinerite ja võrgulaevade puhul nimetatud näitaja siiski tõusis. Püügivõimsuse kasutamine jäi alla 2009. aasta taseme. Kogu laevastiku keskmine näitaja on vaid 54 %, kuid traalerite, piimtraalerite ja seinerite puhul on see üle 70 %. Suuremate traalerite ja seinerite majandusnäitajad on negatiivsed. Üldiselt halvenes 2010. aastal laevastiku ja püügivõimaluste vaheline tasakaal. 2010. aastal vähendati Itaalia laevastiku püügivõimsust umbes 4 % mahutavuses ja 3,2 % võimsuses, kuid samas vähenes laevade arv vaid 0,5 %. 2.11. Küpros Aruandes kasutati suuniseid. Põhjatraalerite osas on näha liigset püügivõimsust. Nende saak püügivõimsuse ühiku kohta ja tulud vähenesid ning kuigi kõiki laevu kasutatakse täies mahus, kehtivad nende suhtes pikad püügikeeluperioodid. Väikelaevade puhul viitab suhteliselt stabiilne saak püügivõimsuse kohta koos laevade vähese kasutuse ja väheneva sissetulekuga liigsele püügivõimsusele. Vaatamata mitmeotstarbeliste seisevpüünistega 12–24 m pikkuste laevade alakasutusele kasvasid nende saak püügivõimsuse ühiku kohta ja tulud; laevade väljaarvamine laevastiku kohandamise kava raames lubab eeldada, et alates 2010. aastast võib püügivõimsus olla tasakaalus püügivõimalustega. 2009.–2010. aastal vähendati kalalaevastikku kogumahutavust 21,4 %, võimsust 11,4 % ja laevade arvu 13,4 %. Hariliku tuuni suhtes mitmeaastase taastamiskava rakendamine 2010. aastal andis tulemuseks nimetatud liigi püüdmiseks kasutatavate õngejadalaevade vähendamise 44 % võrra kogumahutavuses ja 58 % võrra võimsuses. 2.12. Läti Aruandes kasutati suuniseid. Väljaarvutatud bioloogiliste näitajate kohaselt on püügikogused jätkusuutlikul või sellele ligilähedasel tasemel. Majandusnäitaja (CR/BER[5]) kohaselt oli kõikide laevastikuosade tegevus 2009. aastal kasumlik ja sotsiaalsed näitajad peegeldavad kalandussektori majanduslikku tähtsust elanikkonnale. Püügivõimsuse kasutamise määr on madal – kõigis laevastikuosades alla 70 % –, kuid seda ei loeta struktuurilise tasakaalustamatuse märgiks. Selle põhjal on aruandes järeldatud, et püügivõimsuse edasise vähendamisega saavutataks püügivõimsuse ja püügivõimaluste vahel suurem tasakaal. 2010. aastal vähenes laevastiku püügivõimsus 424 GT (1,0 %), 1 002 kW (1,6 %) ja 8 laeva (1,0 %) võrra. 2.13. Leedu Aruandes ei olnud suuniseid kasutatud ning sellele ei olnud lisatud hinnangut laevastiku püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahelise tasakaalu kohta. Leedu kinnitab, et nimetatud tasakaalu saavutamiseni peab kalalaevastik säilitama piisava üldise püügivõimsuse, et oleks võimalik kasutada sellele määratud kvoote. Väikelaevade puhul oli kvootide kasutuse tase suhteliselt madal. Leedu kalalaevastiku püügivõimsust vähendati 2010. aastal 3 325 GT (6,75 %), 1 990 kW (3,53 %) ja 22 laeva (11,4 %) võrra, kusjuures suurem osa püügivõimsusest tuli kaugpüügilaevastiku arvelt. Leedu kalalaevastikku vähendati enne seda, kui jõustus mitmeaastane Läänemere tursavarude majandamiskava, ning seetõttu ei avaldanud nimetatud kava laevastiku vähendamisele mingit mõju. 2.14. Malta Aruandes kasutati suuniseid. Aruandes on esitatud järeldus, et Malta kalalaevastiku püütavate kalavarude olukord on selline, et püügivõimsust pole vaja vähendada. Tehniline näitaja osutab laevastiku vähesele kasutamisele – Malta praegusest laevastikust on kasutuses alla poole. Bioloogiline näitaja on kõrge traalerite puhul. Aruandes kinnitatakse, et nimetatud tulemuse tähtsus on üldiselt väike, sest puuduvad piisavad andmed kalavarude analüütiliseks hindamiseks. Sotsiaalse näitaja poolest loeti 2009. aastal jätkusuutlikuks vaid ühte laevastikuosa. 2010. aastal peatas kaheksa kalalaeva oma kalastustegevuse kalapüügi püsiva lõpetamise abikava raames. Malta laevastiku suhtes ei kohaldatud ühtki püügikoormuse kohandamise kava. 2.15. Madalmaad Suuniseid oli kohaldatud piimtraale kasutavate laevade ja pelaagiliste külmutustraalerite laevastikuosa suhtes. Piimtraale kasutavate laevade puhul tõusis tehniline näitaja märkimisväärselt – 0,67-lt 2009. aastal 0,89-le 2010. aastal. Juhul kui arvutada välja päevade teoreetiline maksimumarv, oleks näitaja 0,7, mis viitab laevastiku liigsele püügivõimsusele, sest kvoot saavutataks ka vähemate laevadega. Bioloogilised näitajad olid jätkuvalt üle ühe, kuid eeldati nende paranemist 2011. aastal. Lestaliste püügi sektoris saavutati 2009. aastal paremad majandustulemused tänu naftahinna langemisele. Pelaagilise laevastiku puhul osutab kogulisandväärtuse näitaja tugevale langusele, mille põhjuseks on kõrge naftahind, kvootide vähendamine ja kalahindade langus. 2010. aastal suurenes laevade arv 1,8 % võrra, kuid püügivõimsus vähenes 2 % (kW) ja 5 % (GT). 2.16. Poola Aruandes kasutati suuniseid. Aruande kohaselt on püügivõimsuse tase ohutu alla 10 meetri pikkuste laevade ning 12–18 meetri pikkuste põhjatraale kasutavate laevade puhul. Muude laevastikuosade puhul esineb tasakaalustamata püügivõimsuse oht. Alapiirkondades 22–24 oli kalavarude kalastussuremus 2008. aastal kõrgem kui suremuse piirmäär. Ükski laevastikuosa ei saavutanud kasutatud majandusvõimsuse näitajate kohaselt häid tulemusi. Enamikus laevastikuosades, välja arvatud pelaagilises laevastikuosas, jääb töötasu alla riigi majanduse keskmise töötasu. Läänemere kalandussektori toodetud lisandväärtus oli 2008. aastal 5,3 ‰ kogurahvatulust. 2010. aastal kõrvaldati riigi toel kasutusest 18 laeva, mille tulemusel vähenes Poola laevastiku püügivõimsus kogumahutavuses 1 528 ja võimsuses 4 379 kW võrra. 2.17. Portugal Aruandes kasutati suuniseid ning selles järeldati, et laevastik saab tegutseda jätkusuutlikult nii bioloogilises kui ka majanduslikus mõttes. Näitajad osutavad väikelaevade püügivõimsuse vähesele kasutusele ja üle 24 m pikkuste traalerite vähesele kasumlikkusele. Saagi ja biomassi suhtarvu kasutati bioloogilise näitajana kahe liigi – sardiini ja heigi – puhul. 2010. aastal vähenes laevastiku kogupüügivõimsus mahutavuses 2,4 % ja võimsuses 2 %. Rannapüügitraalerite laevastikuosa püügivõimsust vähendati üle 8 %, kuid Madeiral püügivõimsus kasvas. Portugal rakendas seitset püügikoormuse kohandamise kava, mille tulemusena lõpetas 35 kalalaeva 2010. aastal riigi toel püügitegevuse. 2.18. Rumeenia Rumeenia aruandes ei kasutatud suuniseid, kuid esitati majandusandmed. Kõigist 522 laevastikuregistris olevast laevast olid 2010. aastal aktiivsed ainult 380 laeva. Kilusaak (28,4 tonni) on määratud kvoodist (12 750 tonni) palju väiksem ning laevastik on vana ja tehniliselt halvas korras. Seetõttu on aruandes järeldatud, et püügivõimsus ja kalavarud on tasakaalus. Ka põhjatraalide kasutamise keeld toetab seisukohta, et laevastik tegutseb bioloogilises mõttes jätkusuutlikult. 2010. aastal vähendati püügivõimsust kogumahutavuse osas 35,4 %. Rumeenias registreeriti valitsuse ühinemiseelse otsuse põhjal 46 laeva (396 GT ja 2 979 kW) ning üheksa laeva koguvõimsusega 565 GT ja 1 500 kW arvati riigi toel laevastikust välja. Rumeenia soovib säilitada oma kalalaevastiku minimaalse taseme („minimum vitalis”), mis on hinnanguliselt 12–13 tänapäevast kalalaeva. 2.19. Sloveenia Aruandes kasutati suuniseid. Anšoovise saak püügivõimsuse ühiku kohta näitab langustrendi, kuid sardiini saak püügivõimsuse ühiku kohta näitab tõusutrendi. Täheldatakse, et enamiku sihtliikide saak püügivõimsuse ühiku kohta väheneb jätkuvalt nakkevõrke ja põhjatraale kasutavate kalalaevade puhul. Tehniline näitaja, mille suurus on alla 70 %, viitab selgelt Sloveenia kalalaevastiku liigsele püügivõimsusele. Lisaks sellele nähtus analüüsist, et nakkevõrkude, abarate ja põhjatraalide püügikoormus on liiga suur. 2010. aastal ei toimunud Sloveenia kalalaevastikus muudatusi. Sloveenia kavatseb rakendada meetmeid püügikoormuse piiramiseks, laevade arvu vähendamise võimaldamiseks, andes riigiabi laevade lammutamiseks, ja laevade kalalaevastikust alaliselt või ajutiselt väljaarvamiseks. 2.20. Soome Aruandes ei kasutatud suuniseid, kuid selles järeldati, et laevastik on kalapüügivõimalustega vastuvõetavas tasakaalus. Kvootide kasutamine on suhteliselt madal kõikide liikide, välja arvatud kilu ja tursa puhul. Pelaagiline kalapüük toimub täie võimsusega, nii et üle 12 meetri pikkuste laevade püügivõimsust ei ole lubatud tõsta. 2010. aastal kasvas laevastiku kogupüügivõimsus pisut – 143 GT ja 440 kW. Kõnealune kasv toimus väikesemahulise rannapüügi osas, samas aga kahanes pelaagiliste traalerite laevastikuosa püügivõimsus. 2010. aastal kasvas püügikoormus 2009. aastaga võrreldes 8,8 %, kusjuures enamjaolt pelaagilise kalapüügi osas. 2.21. Rootsi Aruandes kasutati suuniseid. Näitajad osutavad mitme laevastikuosa liigsele püügivõimsusele. Kogulisandväärtus näitab, et kalapüük annab panuse majanduse arengusse, kuigi selle tase täistööajale taandatud töötajate arvu või laeva kohta on madal. Kalastussuremus on ikka veel liiga kõrge kolmes laevastikuosas. Püügivõimsuse kasutamine jääb 30 ja 72 % vahele (arvutatuna kilovatt-päevades). Laevastiku suhtes kohaldatakse tursavarude taastamise kava Skagerrakis, Kattegatis ja Põhjameres. Nimetatud meetmetest mõjutatud põhjatraalerite suhtes rakendatava lammutamiskava tõttu vähenes traalerite püügivõimsus 1 426 GT ja 6 284 kW. Kogupüügivõimsus vähenes 3,6 % (laevade arv), 12,4 % (GT) ja 7,8 % (kW). Püügivõimsuse kohandamist on mõjutanud laevastiku koosseisu arvamise ja koosseisust väljaarvamise kava, lammutamiskavad ja pelaagiliste liikide püügi suhtes kehtestatud ülekantavad kalapüügiõigused. 2.22. Ühendkuningriik Ühendkuningriik ei ole aruannet esitanud. 3. Püügivõimsuse reguleerimise eeskirjade täitmine Kõik liikmesriigid on täitnud kõnealuseid eeskirju, sh äärepoolseimates piirkondades registreeritud kalalaevastike eripiiranguid. Tuleb siiski märkida, et püügivõimsuse ülemmäärad ei olnud enam piiravad ja ei aidanud seega kaasa liigse püügivõimsuse vähendamisele. Kokkuvõttes jäi ELi laevastiku püügivõimsus 12 % alla mahutavuse ülemmäära ja 9 % alla võimsuse ülemmäära, kusjuures nimetatud näitajad jäid 2 ja 63 % vahele (käesoleva aruande tehnilise lisa tabelid 1 ja 2). ELi kalalaevastiku registri andmete kohaselt oli ELi kalalaevastikus 31. detsembri 2010. aasta seisuga 78 831 laeva kogupüügivõimsusega 1 674 320 GT ja 6 058 017 kW. 2010. aastal vähendati laevade arvu 0,96 %, samas vähenesid mahutavus ja võimsus vastavalt 3,8 % ja 2,5 %. Nende näitajate puhul on arvesse võetud ka äärepoolseimates piirkondades registreeritud laevu. Püügivõimsuse nii väike langus ei ole piisav, et heastada tehnilist arengut, mis on hinnanguliselt 3 % aastas. Kaheksa-aastase ajavahemiku jooksul, aastatel 2003–2010, arvati ELi kalalaevastiku koosseisust (kaasa arvatud äärepoolseimates piirkondades) riigiabi toel välja ligikaudu 338 000 GT ja 1 058 000 kW, millest 32 672 GT ja 87 645 kW arvati välja 2010. aastal. 4. Liikmesriikide aruannete kvaliteet Hinnangu kohaselt esitasid üldise arvamuse püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahelise tasakaalu kohta 15 liikmesriiki 22 asjaomasest liikmesriigist. Ühendkuningriik ei ole oma laevastiku kohta aruannet esitanud. Nimetatud 15 liikmesriigist kaheksa said STECFilt kvaliteedihindeks kaks või rohkem punkti kolmest ning seitse liikmesriiki said kvaliteedihindeks 1,5 punkti või vähem. Vaid neli liikmesriiki said maksimaalsed kolm punkti. Selline tulemus näitab, et ehkki järjest enam liikmesriike kohaldab täielikult või osaliselt komisjoni talituste suuniseid ja esitab aruanded õigeaegselt, on vajaliku kvaliteedi saavutamiseks vaja täiendavaid jõupingutusi, et koostada ammendav ülevaade püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahelise tasakaalu kohta. Mõnel juhul ei ole väiteid laevastiku püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahelise tasakaalu kohta põhjendatud ühegi suunistes soovitatud püügivõimsusnäitaja või muu sarnase näitajaga. Selliste hinnangute paremaks põhjendamiseks tuleb teha suuremaid jõupingutusi, lähtudes näitajate tulemustest. Tasakaalu paremaks jälgimiseks soovitatakse liikmesriikidel tungivalt kasutada komisjoni talituste suuniseid ja esitada kõnealuse tasakaalu olukorra kohta põhjendatud järeldused. STECF esitab 2011. aasta novembri täiskoguaruandes järelduse, et tasakaalu või tasakaalutust ennast ei saa mõõta või väljendada kvantitatiivse suuruse abil, arvestades arvessevõetavate (bioloogiliste, majanduslike ja sotsiaalsete) tegurite keerukust. Seetõttu on otstarbekad kvalitatiivsed kirjeldavad hinnangud laevastiku püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahelise tasakaalu või tasakaalutuse taseme kohta, eeldusel et need põhinevad tõendusmaterjalil. Lisaks usaldusväärsetele andmetele on äärmiselt olulised liikmesriikide teadmised ja kogemused, mis on seotud nende laevastiku olukorraga; see võimaldab liikmesriigil esitada püügivõimsuse ja püügivõimaluste vahelise tasakaalu kohta vastutustundliku ja hästi põhjendatud analüüsi. Liikmesriikidel esineb suuniste kohaldamisel siiski veel probleeme. Euroopa Kontrollikoda järeldas, et kord, mille alusel liikmesriigid esitavad aruandeid oma jõupingutuste kohta saavutada tasakaal püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vahel, on puudulik ja ebaselge. Kontrollikoda märgib, et see on üks põhjuseid, miks enamiku liikmesriikide aruanded on puudulikud ja ebapiisavad, mistõttu on võimatu teha järeldusi liigse kalapüügivõimsuse kohta. Jätkuvalt on kõige enam probleeme bioloogiliste näitajatega. Suremuse või saagi ja biomassi suhte näitajaid saab nende keerukuse või andmete puudumise tõttu kohaldada piiratult. Komisjon töötab koos STECFi ning liikmesriikidega selle nimel, et arendada edasi komisjoni talituste suuniseid liikmesriikidele selle kohta, kuidas hinnata liigset püügivõimsust ning võtta kasutusele STECFi kavandatud aruandlusvormid, et nõutav teave ja aruandlusstruktuur oleksid selgemad. STECFi hinnangu kokkuvõte oli järgmine. Üldiselt on liikmesriikide 2010. aasta aruannete täielikkus ja kvaliteet taas erinev, kuid võrreldes 2009. aasta aruannetega on täielikkuse ja kvaliteedi osas näha üldist paranemist. Tasakaalunäitajad olid üldiselt esitatud paremal tasemel kui 2009. aastal. Peamised tähelepanekud on järgmised. Võrreldes 2009. aasta aruannetega on üldiselt veelgi paranenud nõutavate elementide esitamine liikmesriikide aruannetes. Vaatamata sellele, et käesoleval aastal hinnati nõutavate elementide kajastamist rangemalt, said selle eest maksimumpunktid viis liikmesriiki (Küpros, Malta, Portugal, Sloveenia ja Rootsi), kusjuures 2009. aasta aruannetes oli see nii vaid kahe liikmesriigi puhul. Nõutav element, mille esitas kõige väiksem arv liikmesriike, oli taas element 1 D ii, laevastiku haldamise süsteemi parandamise kava, mille esitas vaid kaheksa liikmesriiki. Hinnangu kohaselt esitas 15 liikmesriiki üldise arvamuse selle kohta, kas nende laevastiku võimsus on tasakaalus 2010. aasta püügivõimalustega (2009. aasta aruannetes tegid seda 13 ja 2008. aasta aruannetes 7 liikmesriiki). Kõige rohkem parandas oma kvaliteedihinnet Rootsi, kes sai 2009. aasta aruande eest 16,5 punkti, kuid 2010. aasta aruande eest juba 30 punkti 33 võimalikust punktist. Tabelis 1 on näha STECFi antud punktid nõutavate elementide kajastamise eest liikmesriikide aruannetes. Q || Aruandes nõutav element || Maksimumpunktid || BE || BG || CY || DK || EE || FI || FR || DE || EL || IE || IT || LV || LT || MT || NL || PL || PT || RO || SI || ES || SE 1A || i) Laevastiku kirjeldus || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 ii) Seos kalapüügiga || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 iii) Laevastiku areng || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 1B || i) Teave püügikoormuse vähendamise kava kohta || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 0 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 ii) Püügikoormuse vähendamise kavade mõju püügivõimsusele || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 1C || Teave koosseisu arvamise / koosseisust väljaarvamise kava ja sihttasemete järgimise kohta || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 || 2 1D || i) Laevastiku haldamise süsteemi tugevate ja nõrkade külgede kokkuvõte || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 || 0 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 ii) Laevastiku haldamise süsteemi parandamise kava || 2 || 0 || 2 || 2 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 2 || 0 || 0 || 0 || 0 || 2 || 0 || 2 || 2 || 0 || 2 || 0 || 2 iii) Üldine teave laevastikupoliitika meetmete järgimise taseme kohta || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 0 || 0 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 1E || Teave muudatuste kohta halduskorras, mis on oluline laevastiku haldamisel || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 0 || 1 || 0 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 2 || Kas aruanne on 10 lk või vähem? || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || 1 O || Üldine: kas aruandes hinnatakse püügivõimsuse ja püügivõimaluste vahelist tasakaalu? || 3 || 3 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 || 0 || 0 || 3 || 3 || 0 || 3 || 3 || 3 || 0 || 3 Punkte kokku: || 24 || 20 || 23 || 24 || 22 || 17 || 22 || 19 || 19 || 22 || 14 || 21 || 19 || 18 || 24 || 22 || 21 || 24 || 22 || 24 || 17 || 24 Tabel 1. Liikmesriikide punktid nõutavate elementide kajastamise eest aastaaruannetes Tabel 1. Liikmesriikide punktid nõutavate elementide kvaliteedi eest aastaaruannetes 5. Kokkuvõte Laevastiku püügivõimsus on jätkuvalt üks põhitakistusi jätkusuutliku kalapüügi saavutamisel ja see on üks neid elemente, millega komisjon soovitab ühise kalanduspoliitika kavandatava reformi käigus tegeleda. 2010. aasta andmevormist nähtub, et püügivõimsuse vähendamine 2010. aastal 3,6 % võrra mahutavuses ja 2 % võrra võimsuses vastab varasemate aastate tasemele, ehkki püügivõimsuse kohandamine mahutavuses näitas väikseid kiirenemise märke. Riigiabi toel kõrvaldati 2010. aastal kasutusest vähem püügivõimsust kui 2009. aastal ning see tegevus koondus enam üksikutesse liikmesriikidesse. Hispaania, Itaalia ja Prantsusmaa arvele langes umbes 80 % kogumahutavusest. Kõnealune riigiabi toel kasutusest kõrvaldatud mahutavus moodustas umbes 50 % aastasest netovähendamisest mahutavuses. Haldussüsteemi nõrkus, mida oli nimetatud Taani aruandes, muudab raskeks selle kontrollimise, kas mootori võimsus on õigesti esitatud. Nimetatud probleem ei ole omane üksnes Taanile, vaid seda esineb ka teistel liikmesriikidel. Taas kord ütlevad laevastiku nominaalse vähendamise andmed väga vähe tegeliku liigse püügivõimsuse kohta: kindlate parameetrite (nagu kogumahutavus ja võimsus kW-des) võimetus näidata tehnilist arengut ja tegeliku mootorivõimsuse mõõtmisega seotud raskused muudavad formaalse vastavuse püügivõimsuse piirmääradele peaaegu tähtsusetuks. 2009. aasta majandusaruandest selgus, et märkimisväärset osa kalalaevadest, enamik neist väikesemahulised, ei kasutatud kalapüügil. Ehkki laevu võidakse mitte kasutada mitmel tehnilisel, majanduslikul ja sotsiaalsel põhjusel, viitavad kasutuse madal tase, liigne püügikoormus teatavate kalavarude puhul ja kehvad majandustulemused sellele, et liigne püügivõimsus on jätkuvalt üks jätkusuutliku kalapüügi peamisi takistusi. Vaja on järjepidevat lähenemisviisi sellele, kuidas käsitleda mittetegutsevate laevade püügivõimsust liigse püügivõimsuse hindamisel, sest see võib viia teistsuguste järeldusteni liigse püügivõimsuse olemasolu kohta. Kuna paljud laevad, mis ei ole kasutuses, on enam-vähem kalastusvalmid, tuleks neid liigse püügivõimsuse kohta tervikpildi saamiseks arvesse võtta. Mõnede laevastikuosade püsimajäämine sõltub subsiidiumidest. Suur sõltuvus subsiidiumidest heade majandus- ja sotsiaalsete tulemuste saavutamisel osutab samuti võimalikule liigsele majandusvõimsusele. Mitu liikmesriiki on oma aruandes esitanud järelduse, et püügivõimsuse vähendamine aitaks parandada teatavate kalapüügitegevuste bioloogilist ja majanduslikku jätkusuutlikkust. Püügivõimsuse vähendamise eest kas riigi toel või ilma selleta, et saavutada püügivõimsuse ja kalapüügivõimaluste vaheline tasakaal, vastutavad asjaomased liikmesriigid. Püügivõimsuse kohandamine ei sõltu üksnes liikmesriikide valitsuste võetavatest meetmetest, vaid ka sektori valmisolekust püügivõimsust vähendada. Püügivõimsuse vähendamise praeguse taseme juures – arvestades, et vähendamist korvab vähemalt osaliselt tehnika areng – on raske liigse püügivõimsuse kõrvaldamine lühikese aja jooksul, kui praegust poliitikat ei muudeta. Need tähelepanekud seavad kahtluse alla riigi toel püügivõimsuse vähendamise vajalikkuse ja tõhususe. Ka kontrollikoda järeldas oma aruandes, et praegused meetmed ei ole tulemusi andnud ja et probleemi lahendamiseks tuleb kasutada uut lähenemisviisi või tuleb olemasolevaid meetmeid paremini rakendada. Vaatamata täpsemalt määratletud näitajate kasutamisele, osutusid praegused püügivõimsuse piirangud liigse püügivõimsuse küsimusega tegelemisel ebatõhusateks. Komisjon otsib praeguse süsteemi puudustele lahendusi uue ühise kalanduspoliitika reformiettepanekutes. [1] Nimetatud aruanded on avaldatud komisjoni veebisaidil. [2] Return on investment (ROI) [3] Full time employment (FTE) [4] Catch per unit of effort (cpue) [5] Tegeliku tulu ja tasuvusläve suhe