KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE määruse (EL) nr 1007/2011 (tekstiilkiudude nimetuste ja tekstiiltoodete kiukoostise märgistamise ja tähistamise kohta) kohaldamise kohta /* COM/2014/0633 final */





KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE määruse (EL) nr 1007/2011 (tekstiilkiudude nimetuste ja tekstiiltoodete kiukoostise märgistamise ja tähistamise kohta) kohaldamise kohta 1. SISSEJUHATUS 27. septembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1007/2011 (tekstiilkiudude nimetuste ja tekstiiltoodete kiukoostise märgistamise ja tähistamise kohta (edaspidi „tekstiilimäärus” või „määrus”))[1] artikli 23 kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 8. novembriks 2014 määruse kohaldamise aruande, milles keskendutakse uute tekstiilkiudude nimetuste taotlustele ja nende nimetuste vastuvõtmisele. Selle artikli järgi peab komisjon esitama vajaduse korral ka õigusakti ettepaneku. Käesolevas aruandes antakse ülevaade tekstiilimääruse kohaldamisest Euroopa Liidus ajavahemikul 2012. aasta 8. maist 2014. aasta juuni lõpuni. See hõlmab uute tekstiilinimetuste taotlusi ja nende nimetuste vastuvõtmist ning muid kohaldamisega seotud põhiküsimusi, millest liikmesriigid ja asjaomased sidusrühmad on komisjoni teavitanud. Selles on esitatud ka sidusrühmade arusaamad määruse mõju kohta. Peale selle on kirjeldatud võimalikke tuleviku arengusuundi. Aruanne koostati liikmesriikide, tööstuse ja muude sidusrühmade ekspertidega eelkõige Euroopa Komisjoni tekstiilinimetuste ja -märgistuste eksperdirühmas (edaspidi „tekstiili eksperdirühm”) peetud konsultatsioonide alusel[2]. Selles võetakse arvesse ka teavet, mille liikmesriikide pädevad asutused ja muud sidusrühmad andsid neile saadetud küsimustike vastustes. 2. MÄÄRUSE ÜLEVAADE 2.1. Tekstiilimääruse eesmärgid ja uued elemendid Tekstiilimäärusega tunnistati alates 8. maist 2012 kehtetuks ja asendati kolm järgmist nn tekstiilidirektiivi: direktiiv 2008/121/EÜ tekstiilinimetuste kohta, direktiiv 96/73/EÜ kahekomponentsete tekstiilkiusegude teatavate kvantitatiivsete analüüsimeetodite kohta ja direktiiv 73/44/EMÜ kolmekomponentsete tekstiilkiusegude kvantitatiivse analüüsiga seotud õigusaktide ühtlustamise kohta liikmesriikides. Tekstiiltooted, mis vastavad direktiivile 2008/121/EÜ ja mis on turule lastud enne 8. maid 2012, võidakse jätkuvalt teha turul kättesaadavaks kuni üleminekuaja lõpuni (9. november 2014). Kõnealusel määrusel on samad üldeesmärgid nagu varasematel direktiividel, s.o kõrvaldada siseturu nõuetekohase toimimise võimalikud takistused ning anda tarbijatele piisavat ja asjakohast teavet. Sellega püütakse tagada ka suurem paindlikkus, et õigusakti saaks kohandada sektori oodatava tehnoloogilise arenguga. Lisaks nähakse sellega ette võimalus lihtsustada ja parandada uute kiudude väljatöötamise ja kasutusele võtmise õigusraamistikku ning suurendada kiudude nimetuste loetellu uute kiudude lisamise menetluse läbipaistvust. Määruse koostamisel vaadati tekstiilidirektiivide peamised sätted läbi kooskõlas uute õigusnormidega, et lihtsustada selle vahetut kohaldatavust ning tagada, et kodanikud, ettevõtjad ja avaliku sektori asutused suudaksid oma õigused ja kohustused hõlpsasti kindlaks määrata. Enamikku sätteid ei ole sisult muudetud, kuid mõnel juhul on muudetud artiklite sõnastust või nummerdust (vt määruse IX lisa). Kõnealuse määrusega sätestatakse siiski teatavad alljärgnevalt loetletud uued elemendid: · üldine kohustus teatada tekstiiltoodete täielik kiukoostis; kiukoostise märgistamist ja tähistamist käsitlevate eeskirjade selgitus; · uute tekstiilkiudude nimetuste taotluste tehnilised miinimumnõuded; · loomset päritolu mittetekstiilsete osade olemasolu näitamise nõue; · selgitus erandi tegemise kohta tekstiiltoodetele, mille on valmistanud füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsevad rätsepad tellimustööna, ning · komisjonile delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise õiguse andmine määruse tehniliste lisade muutmiseks. 2.2. Reguleerimisala, reguleerimisese ja aruandlussätted Tekstiilimäärust kohaldatakse tekstiiltoodetele[3] ja toodetele või tekstiili koostisosadele, millest tekstiilkiud moodustavad vähemalt 80 massiprotsenti[4]. See hõlmab eeskirju järgmise kohta: - tekstiiltoodete kiukoostise märgistamine ja tähistamine; - loomset päritolu mittetekstiilseid osi sisaldavate tekstiiltoodete märgistamine või tähistamine ning - tekstiiltoodete kiukoostise määramine kahe- ja kolmekomponentsete tekstiilkiusegude kvantitatiivse analüüsi kaudu. Määrusega ei reguleerita muud liiki märgistamist, näiteks suuruse või hooldusega seotud märgistamist. Artikliga 24 nähti aga ette, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule 30. septembriks 2013 aruande võimalike liidu tasandil kehtestatavate uute märgistusnõuete kohta, et anda tarbijatele tekstiiltoodete omaduste kohta täpset, asjakohast, arusaadavat ja võrreldavat teavet. Lisaks pidi komisjon artikli 25 kohaselt tegema uuringu, et hinnata, kas allergiliste reaktsioonide ja tekstiiltoodetes kasutatavate kemikaalide või kiusegude vahel on põhjuslik seos. Seega võttis komisjon 25. septembril 2013 vastu aruande[5] tekstiiltoodete võimalike uute märgistusnõuete ja tekstiiltoodetes sisalduvate allergeensete ainete uuringu kohta. Selles järeldati, et praegused tekstiiltoodete märgistusnõuded on piisavad. Tekstiilitootmises kasutatavate allergeensete ainete tähistamisnõuete küsimuses pidas komisjon tähtsaks täiendavaid jõupingutusi alternatiivsete mitteallergeensete ainete uurimisel ja kasutuselevõtul ning esitas võimalikud selle valdkonna meetmed. 2.3. Delegeeritud õigusaktid määruse teatud lisade muutmiseks Määruse artikliga 21 anti komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte II, IV, V, VI, VII, VIII ja IX lisa muutmiseks, et võtta arvesse tehnika arengut. Delegeeritud õigusakte võib vastu võtta ka I lisa muutmiseks, et lisada tekstiilkiudude nimetuste loetellu uusi tekstiilkiudude nimetusi. Komisjon võib artiklis 22 sätestatud tehnilistele kriteeriumidele ja menetluseeskirjadele vastavaid delegeeritud õigusakte vastu võtta viie aasta jooksul alates 7. novembrist 2011. Artikli 22 kohaselt esitab komisjon delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist, s.o 7. veebruariks 2016. Volituste delegeerimist uuendatakse automaatselt viieks aastaks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne asjaomase ajavahemiku lõppemist. Euroopa Parlament ja nõukogu võivad volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta. 3. MÄÄRUSE TOIMIMINE 3.1. Aruande lähenemisviis ja metoodika Käesoleva aruande koostamisel hindas komisjon määruse praktilist toimimist ning selle peamiste eesmärkide saavutamist. Selle töö käigus püüti ka kindlaks teha, kus on võimalik määruse kohaldamist täiustada. Korraldati uuring ja peeti suunitletud konsultatsioone liikmesriikide, tööstuse ja jaekaubandusühingute, ametiühingute, tarbijaühenduste, Euroopa standardiorganite ja muude sidusrühmade ekspertidega, eelkõige tekstiili eksperdirühma kaudu. Liikmesriikide asutustelt ja sidusrühmadelt struktureeritud teabe kogumiseks korraldatud komisjoni uuring põhines kahel küsimustikul, mis avaldati komisjoni veebisaidil ja saadeti laiali Euroopa ettevõtlusvõrgustiku ja VKEde võrgustike kaudu[6]; üks neist oli suunatud avaliku sektori asutustele ja teine muudele huvitatud isikutele. Vastuseid esitleti ja arutati tekstiili eksperdirühmas[7]. Esimesele küsimustikule vastasid täielikult või osaliselt 27 liikmesriigi ja Norra asutused[8]. Teisele küsimustikule tuli 29 vastust 15 eri liikmesriigist (ja üks Šveitsist), neist üheksa ettevõtjatelt ja 14 tööstusühingutelt. Arvestades, et teema on väga spetsiifiline, peetakse vastuste hulka positiivseks. Tuli välja, et teavet pädevate asutuste või ettevõtjate õigusnõuete rakendamisega seotud kulude kohta on keeruline koguda, ilmselt seetõttu, et neid kulusid on raske kokku arvestada. Alljärgnevalt on esitatud avaliku sektori asutuste ja sidusrühmadega toimunud aruteludel ning kahe küsimustikuga kogutud teabel põhineva hinnangu, sealhulgas komisjoni lõpphinnangu peamised järeldused. 3.2. Uue õigusraamistikuga kohanemine 3.2.1. Siseriiklike õigusaktide kohandamine Kuna tekstiilimäärus on vahetult kohaldatav, ei tule selle sätteid üle võtta. Sellest hoolimata peavad liikmesriigid tagama, et nende õigussüsteemid oleksid uue õigusaktiga kooskõlas, näiteks tunnistades kehtetuks varasemate tekstiilidirektiivide ülevõtmiseks kehtestatud riigi tasandi meetmed. Saadud teabe kohaselt on käesoleva aruande koostamiseks oma andmed saatnud liikmesriigid võtnud meetmeid määruse nõuetekohase kohaldamise tagamiseks. Üldiselt on see tähendanud kehtivate riigi tasandi määruste, dekreetide ja otsuste kehtetuks tunnistamist ja/või uute õigusaktide vastuvõtmist. Muudatuste eesmärk on peamiselt olnud volituste andmine pädevatele asutustele, sh turujärelevalveasutustele, ja eksitava või ebapiisava teabe esitamise eest karistuste kindlaksmääramine, et täita määruse nõudeid. Enamik liikmesriike tegi vajalikud kohandused õigeks ajaks, kuid mõni riik tegi need alles pärast määruse jõustumist (8. mai 2012). Aruande koostamise ajal mõni liikmesriik alles kohandas siseriiklikke õigusakte või kavatses muudatused teha lähitulevikus. 3.2.2. Tekstiilimäärusega seotud teabe levitamine Olgugi et määrusega ei nähta ette teavituskampaaniate korraldamist, võeti enamikus liikmesriikides meetmeid, et teavitada asjaomaseid ettevõtjaid ja sidusrühmi selle mõjust. Kampaaniaid korraldasid kas avaliku sektori asutused või kutseorganisatsioonid, kaubanduskojad ja tarbijaorganisatsioonid, tihti koostöös avaliku sektori asutustega. Sageli anti teave edasi ministeeriumidelt kutseorganisatsioonidele ning sealt omakorda nende liikmetele. Teave levis seminaride ja ringkirjade, taustamaterjalide, veebisaitide info, erialaajakirjade ja üleriigiliste päevalehtede ning raadiovestluste kaudu. Mitu sidusrühma arvas, et on vaja astuda veel samme, et suurendada eriti VKEde teadmisi määrusest. ELi tasandil ei korraldatud ühtegi teavituskampaaniat. Enamikus vastanud liikmesriikidest suurenes pärast määruse vastuvõtmist teabepäringute, eelkõige ettevõtjatelt saadud teabepäringute arv[9]. Kaugelt kõige rohkem küsimusi tekitas artikkel 12, milles sätestati nõue näidata loomset päritolu mittetekstiilsete osade olemasolu. Küsimused ei olnud seotud mitte üksnes uute sätetega, vaid ka vanadega, võimalik et teavituskampaaniate tulemusena või seepärast, et sidusrühmad (kellest osa ei olnud veel täielikult teadlikud kehtivatest õigusaktidest) huvitusid taas tekstiiltoodete märgistamisest, või kuna teatavad vanad sätted tundusid ümbersõnatamise ja uue nummerduse tõttu teistmoodi. See võib ka peegeldada uute turuletulijate, uute tooteliikide või uute ärimudelite ja turustus-/müügistrateegiate olemasolu, sh internetikauplused, mis tegelevad ainult e-kaubandusega. Pandi ka tähele, et õigusaktide iga muutmise järel päringute arv suurenes, olenemata sellest, mitut sätet muudeti. Komisjon ja teatavad liikmesriigid täheldasid, et teabepäringute arv vähenes järsult mitu kuud pärast seda, kui määrust hakati kohaldama. 3.3. Peamised kindlakstehtud mõjuvaldkonnad Tekstiilimääruse vahetu kohaldamine aitas tagada, et ettevõtjatele (tootjad, importijad, jaemüüjad jne) kehtivad ühtlustatud ja läbipaistvad nõuded ning et tarbijatele antakse asjakohast teavet, et nad saaksid teadlikumaid otsuseid teha. Liikmesriigid ja sidusrühmad olid üksmeelel, et vahetu kohaldamine kõikides liikmesriikides kiirendas ka liidu õigusaktidele omast, tihti pikka ja vaevalist rakendamisprotsessi. Suurem osa liikmesriike ei teatanud suurtest raskustest või konkreetsetest probleemidest, võib-olla sellepärast, et määrust oli alles hiljuti kohaldama hakatud. Teised liikmesriigid ja sidusrühmad andsid teada mitmest probleemist, millest osa oli seotud muutmata jäetud sätetega. Kõige rohkem probleeme (segadust, ebavajalikku keerukust ja kulu) põhjustanud nõueteks pidasid teatavad liikmesriigid ja mitu sidusrühma loomset päritolu mittetekstiilsete osade olemasolu näitamise nõuet (artikkel 12) ja nõuet märgistada või tähistada tekstiiltooteid nende liikmesriikide keeltes, kus tooted turule lastakse (artikli 16 lõige 3). Artiklis 12 on sätestatud, et loomset päritolu mittetekstiilsete osade olemasolu tekstiiltoodetel näidatakse nende toodete märgisel või tähistusel sõnadega „Sisaldab loomset päritolu mittetekstiilseid osi”. Nii komisjon kui ka liikmesriikide pädevad asutused said ettevõtjatelt hulga päringuid, milles paluti täpsustada, kas näidata tuleb isegi väga väikeste loomset päritolu osade olemasolu, näiteks luud (luutükid), pärlid või sarved (tuleb küll). Artikli 16 lõikes 3 on sätestatud, et kui asjaomane riik ei näe teisiti ette, kasutatakse märgisel või tähistusel selle liikmesriigi ametlikku keelt (keeli), mille territooriumil tehakse toode tarbijale kättesaadavaks. Mitu sidusrühma väitis, et see suurendas kulusid, kuid arvamused erinesid selle suhtes, millisel määral ‒ osa väitis, et kulud olid väga suured, kuid teised pidasid neid pigem väikesteks. Teatati ka raskustest teiste sätete kohaldamisel või mõistmisel, näiteks järgmiste sätete puhul: artikli 14 lõige 2, millega lubatakse tarneahelas tegutsevatel ettevõtjatel märgised või tähistused asendada kauba saatedokumentidega; viide VII lisale artiklis 19 (komponendid, mida ei võeta kiukoostise määramisel arvesse); V lisa kohased n-ö erandid (tooted, mille märgistamine või tähistamine ei ole kohustuslik) ning IV lisa erisätted teatavatele tekstiiltoodetele. Kui mõnda uut sätet ‒ eriti artiklit 12 ja artikli 16 lõiget 3 ‒ peeti kahemõtteliseks, koormavaks ja sidusrühmadele kulukaks, tunnistati samas, et need aitavad kõige rohkem kaasa selle tagamisele, et tarbijatele edastatakse rohkem teavet. On ka õiguspärane tagada, et tarbijat teavitatakse tema emakeeles. Lisaks võivad ettevõtjad anda mis tahes lisateavet, mida nad peavad kasulikuks, tingimusel et see tarbijat ei eksita. 3.4. Turujärelevalvega seotud tegevus Tekstiilituru järelevalve põhineb samadel põhimõtetel nagu kõikides teistes tootevaldkondades. Tekstiilimäärusega ei kaasne muid turujärelevalvemehhanisme peale liikmesriikides rakendatavate üldmehhanismide. Töötajate, seadmete, transpordi- ja analüüsivahendite kõige tõhusamaks kasutamiseks töötavad ametiasutused iga-aastaste kontrolliprogrammide alusel, millest teavitatakse komisjoni ning milles võetakse arvesse varasemaid kogemusi ja järeldusi, RAPEXi süsteemi[10] kaudu sageli teatatud tooteid ja tarbijate kaebusi. Programmides seatakse prioriteediks tarbijale mõeldud toodete rühmad, mille puhul on sagedasti kaasnenud ohud tarbijate tervisele ja ohutusele, tihti tarbijatelt, ettevõtjatelt ja muudest allikatest saadud teabe põhjal. Prioriteedid võivad aastati erineda, kui tekivad uued probleemsed valdkonnad. Lisaks teevad liikmesriikide ametiasutused vajaduse korral (nt hädaolukorras) kontrolle ja analüüse, mis ei pruugi nende programmide alla kuuluda. Ainult mõni riik[11] kaasas tekstiilid selgesõnaliselt oma riiklikesse turujärelevalveprogrammidesse. Isegi kui tekstiiltoodetele viidatakse selgesõnaliselt, hõlmavad turujärelevalvekontrollid üldiselt nõuetele vastavuse kontrollimist väljaspool määruse reguleerimisala, nt ohutusküsimused, nagu paelade pikkus, nööbid ning lahtitulevad väikesed osad, mis võivad põhjustada lämbumist. Peale üldiste turujärelevalveasutuste on olemas ka muid asutusi, mille eesmärk on kaitsta ettevõtjaid ja tarbijaid ebaausa konkurentsi ja eksitava reklaami eest[12]. Nende asutustega saab sellist tegevust kahtlustav isik otse ühendust võtta. Tekstiilimäärusega seotud kontrollide eri liikide suhtes puudub ühtne lähenemisviis, kuna liikmesriigid tähtsustavad eri kontrolliliike teatud määral erinevalt. Riikide ametiasutuste hulgas tehtud uuring näitas, et enamikus liikmesriikides kasutatakse kõige rohkem regulaarset perioodilist kontrollimist ja ühekordseid kontrolle. Otsekontakt tootjate ja teiste ettevõtjatega ei ole nii oluline. Uuringus kerkisid esile kaht liiki probleemid, millest turujärelevalveasutused määruse kohaldamise kohta teatasid: - nõuete eiramine ettevõtjate poolt: selliste tekstiilkiudude nimetuste kasutamine, mida ei ole I lisas loetletud; kiukoostise näitamata jätmine selle liikmesriigi ametlikus keeles, mille territooriumil toodet turustatakse; kiukoostise ebaõige näitamine märgistusel või tähistusel; märgistuse või tähistuse puudumine; ning - ressursid ja vahendid: riikide ametiasutuste turujärelevalve- ja analüüsitegevust mõjutas ressursside, nii töötajate kui ka rahaliste vahendite piiratus, mille tagajärjel sai analüüsimiseks võtta vähem näidiseid. Kuigi liidu tasandil ei ole olemas statistikat tekstiiltoodete määruse nõuetele vastavuse kohta, paistab, et üldiselt ei registreerinud turujärelevalveasutused ega toll tõsiseid probleeme, võib-olla seetõttu, et tekstiili kiukoostist ei peeta alati kõrge riskiga prioriteediks. Võib aga täheldada, et nõudeid ei täideta alati rahuldavalt[13]. Tekstiiltoote kiukoostise piisavate kontrollide puudumise korral on oht, et tarbijad ostavad tooteid, mille märgistusel on kirjas, et need sisaldavad kallihinnalisi kiude (nt kašmiir, siid), kuid on tegelikult valmistatud palju odavamatest kiududest. Seepärast julgustab komisjon liikmesriike suurendama osalust nõuete täitmise tagamiseks ette nähtud ühistes meetmetes, mis võimaldavad riikide ametiasutustel jagada ressursse, ekspertteadmisi ja tulemusi, tagades määruse nõuete koordineeritud ja ühtlustatud täitmise. Komisjonil on võimalik selliseid ühismeetmeid kaasrahastada, seda ka tekstiili kiukoostise valdkonnas[14]. 3.4.1. Karistused tekstiilimääruse rikkumise eest Tekstiilimääruse rikkumise eest on liikmesriigid kehtestanud erinevaid karistusi, sh haldus- ja kriminaalkaristused. Rangeim halduskaristus paistab olevat nõuetele mittevastava toote turult kõrvaldamine, kuid ilmselt kasutatakse seda ainult erandjuhtudel. Karistuste tase erineb liikmesriigiti oluliselt ja mõni sidusrühm soovitas, et määruse alusel tuleks kasutusele võtta ühtne Euroopa süsteem. (Komisjon andis teatises „Siseturu tulevik”[15] märku kavatsusest kaaluda seadusandliku ettepaneku tegemist, mis hõlmaks ühtlustatud lähenemisviisi tööstustoodete siseturul majandussanktsioonide kehtestamiseks). Komisjoni uuringute kohaselt on sidusrühmade teadmiste ja teabe ulatus karistuste kohta pigem piiratud. Mõne arvates ei ole karistused küllaldaselt ranged, kuna trahvid ei heiduta piisavalt. 3.5. Komisjoni suunised Määruse täiendamiseks on komisjon koostanud korduma kippuvate küsimuste (KKK) loetelu, et anda ettevõtjatele vastuseid selle kohaldamisega tekkinud küsimustele. Loetelu täiendatakse regulaarselt ning see on avalikult kättesaadav komisjoni veebisaidil[16]. Vastustes ei tõlgendata siiski määruse sätteid, kuna ELi õigusaktide siduva tõlgendamise ainupädevus on Euroopa Liidu Kohtul. KKKga seotud kogemuste ning sidusrühmade ja liikmesriikidega peetud konsultatsioonide alusel jõuti ühisele arusaamale, et KKK võiks asendada või seda täiendada struktuursema ja terviklikuma suunisdokumendiga, mis annaks ülevaate määruse mõistmisega seotud peamistest küsimustest. Sellega aga ei tõlgendataks siiski määruse sätteid, kuna nagu eespool mainitud, on ELi õigusaktide siduva tõlgendamise ainupädevus Euroopa Liidu Kohtul. Dokumenti võiks arutada ja selle võiks koostada tekstiili eksperdirühma abiga. Tekstiili eksperdirühmal on määruse kohaldamises oluline osa. See võttis üle eelmise töörühma ülesanded, v.a siseriiklikku õigusesse ülevõtmisega seonduv, mida (vahetult kohaldatava) määruse puhul ei ole enam vaja. Tekstiili eksperdirühmas arutletakse ja vahetatakse arvamusi määruse kohaldamise, probleemide paremaks mõistmiseks teabe kogumise ning selle sätetele ühise tõlgenduse leidmise üle. Eksperdirühm koosneb liikmesriikide esindajatest ja kui see on asjakohane, osalevad koosolekutel vaatlejatena huvitatud sidusrühmade eksperdid. 3.6. Standardimine Määruse artikliga 19 on ette nähtud, et tekstiiltoodete kiukoostise määramiseks teostatavad kontrollid peavad olema kooskõlas VIII lisas sätestatud kahe- ja kolmekomponentsete tekstiilkiusegude kvantitatiivsete analüüsimeetodite või harmoneeritud standarditega. Viimati nimetatu võimaliku kasutamise kohta kavatseb komisjon esitada Euroopa Standardikomiteele standardimistaotluse. Esialgu võib see taotlus sisaldada järgmist: - kvantifitseerimismeetodite sõelumine (VIII lisa ja EN ISO standardid); - nõuete erinevuste ja võimalike parandusmeetmete kindlakstegemine ning - harmoneeritud standardite väljatöötamine kahe- ja kolmekomponentsetest kiusegudest koosnevate tekstiiltoodete analüüsimiseks. Mitu liikmesriiki on juhtinud tähelepanu sellele, et kiudude identifitseerimiseks ei ole ühtset väljakujunenud meetodit. Arvamustes optiliste, keemiliste ja infrapunameetodite eeliste ja puuduste kohta ei ole üksmeelt. 4. UUED TEKSTIILKIUDUDE NIMETUSED 4.1. Määruse sätted Uue kiu lisamine varasemate tekstiilidirektiivide lisadesse nõudis pikka menetlust uut kiudu käsitleva algse taotluse ja selle Euroopa tasandil vastuvõtmise vahel,[17] mille järel pidid ELi liikmesriigid kohandama oma õigusakte. Selle tagajärjel tekkis avaliku sektori asutustele halduskoormus, ettevõtjate tulud vähenesid ja uute kiudude turuletoomine viibis, eelkõige ettevõtjate puhul, kes need välja töötasid. Sellises viibimises nähti piirangut, mis takistab innovatsiooni. Tekstiilimääruse kohaselt võib uusi kiudude nimetusi lisada komisjoni delegeeritud õigusaktidega, mis on vahetult kohaldatavad ja ei nõua liikmesriikides mingit rakendusmenetlust. Määruse artikli 5 kohaselt kasutatakse kiukoostise kirjeldamiseks tekstiiltoodete märgisel ja tähistusel ainult I lisas loetletud tekstiilkiudude nimetusi. Praegu on I lisas sätestatud kaks järgmist kiunimetuste rühma: tabel 1 sisaldab looduslikke kiude (punktid 1–18), nagu vill, siid, puuvill ja lina, tabel 2 sisaldab keemilisi kiude (punktid 19–49),[18] nagu viskoos, nailon, polüester ja elastaan. Iga kiunimetuse kõrval on esitatud selle kirjeldus. Tekstiilimäärusega kehtestati ka uus säte (artikkel 6), mille järgi võivad kõik tootjad või nende nimel tegutsevad isikud taotleda komisjonilt uue tekstiilkiunimetuse lisamist I lisas esitatud loetellu. Taotlus peab sisaldama tehnilist dokumentatsiooni,[19] mis hõlmab vähemalt järgmist: - teave tekstiilkiu kavandatava nimetuse ja määratluse kohta; - identifitseerimis- ja kvantifitseerimismeetodid; - kiu teatavad parameetrid ja omadused ning - tootmisprotsessi kirjeldus ja tarbijate seisukohast oluline teave. Taotleja esitab komisjoni talitustele nii puhta uue kiu kui ka asjakohaste kiusegude representatiivsed näidised, mida on vaja kiu valideerimiseks ja kvantifitseerivaks analüüsiks. 4.2. Uued kiunimetused Käesolevas aruandes võetakse arvesse kolme taotlust uute kiunimetuste vastuvõtmiseks. Neist kaks esitati enne tekstiilimääruse jõustumist, kuid vastava tehnilise dokumentatsiooni hindamine lõpetati siis, kui määrus oli juba kohaldatav. Nendes toimikutes esitatud teabe hulka peeti siiski piisavaks, et võimaldada otsuse tegemist võrdluses määruses sätestatud nõuetega. Esimene taotlus oli seotud kahekomponentse polüpropüleen-polüamiidiga ja see esitati komisjonile 2005. aastal vanade tekstiilidirektiivide alusel. Nimetus lisati äsja vastu võetud tekstiilimääruse I lisa loetellu kooskõlas komisjoni delegeeritud määrusega (EL) nr 286/2012[20]. Teine taotlus üldnimetuse triexta (teatav polüesterkiu tüüp) kohta esitati komisjonile 2011. aasta alguses. Pärast tehnilise dokumentatsiooni läbivaatamist koostöös tekstiili eksperdirühmaga tunnistas komisjon taotluse vastuvõetavaks. Seejärel tehti põhjalik tehniline analüüs, et valideerida kavandatav määratlus, kontrollida kiu omadusi ja teha kindlaks parameetrid, mille põhjal saaks seda teistest kiududest eristada. Analüütilise töö tulemused esitati arutamiseks liikmesriikide ja sidusrühmade ekspertidele ning need on avalikult kättesaadavad[21]. Seda tüüpi kiud, mida harilikult määratletakse kaubanduslikes ja tehnilistes dokumentides PTTna (polütrimetüleen tereftalaat), patenteeriti esimest korda 1940. aastatel ja tehti kaubanduslikult kättesaadavaks polüestrina. Lisaks ei erine selle keemilised omadused oluliselt muude polüesterkiudude omadustest ja seda võib seega tähistada polüestrina. Pärast lõpphindamist 2014. aasta mai lõpus teatas komisjon taotlejale, et triextat ei lisata määruse I lisa loetellu. Kolmanda taotluse ‒ üldnimetuse polüakrülaat kohta ‒ sai komisjon 2014. aasta jaanuaris, s.o pärast määruse vastuvõtmist. Pärast tehnilise dokumentatsiooni läbivaatamist loeti taotlus vastuvõetavaks. Menetlus on veel pooleli ja lõplik otsus tehakse eeldatavasti järgmisel aastal. 4.3. Uute kiunimetuste taotluste menetlemine Ükski eespool osutatud uute kiunimetuste taotlustest ei teinud läbi määrusega ettenähtud kogu hindamismenetlust, s.o algsest taotlusest Euroopa tasandil vastuvõtmiseni. Seega ei saa nende põhjal täielikult hinnata määruse tõhusust ja tulemuslikkust uute kiunimetuste I lisasse kandmise menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks. Sellegipoolest võib eeldada, et direktiivide ja komiteemenetluse asemel komisjoni määruse kasutamine on uute kiunimetuste I lisa loetellu kandmise menetlust oluliselt kiirendanud. Alates 2011. aastast esitatud taotluste puhul vastas esitatud teave II lisa miinimumnõuetele, lisaks paluti taotlejatel esitleda kiu omadusi tekstiili eksperdirühma koosolekul ning vajaduse korral anda lisateavet komisjoni talitustele. Hoolimata sellest, et taotlemise ja uute kiunimetuste vastuvõtmise menetlusega seotud kogemused on piiratud, peab komisjon praegu nii menetlusi kui ka kriteeriumeid tasakaalustatuks ja asjakohaseks. Teatud määral saaks aga kehtiva õigusraamistiku piires teha praktilisi täiustusi, eelkõige võimaldades ulatuslikumaid konsultatsioone sidusrühmadega. 5. KOKKUVÕTE JA VÄLJAVAATED Määrusega ette nähtud aeg selle kohaldamise hindamiseks oli piiratud (2012–2014) ja see ei olnud kõikide õigusakti praeguste eeliste ja puuduste väljaselgitamiseks piisav. Uuringu ning liikmesriikide ja muude sidusrühmade ekspertidega peetud konsultatsioonide üldise tulemuse põhjal tundub, et määrus on jõustumisest alates hästi toiminud. Määrusega nähakse ette sobivad meetmed selle eesmärkide saavutamiseks, milleks on siseturu nõuetekohane toimimine, tarbijatele täpse teabe andmine, suurema paindlikkuse tagamine, et kohandada õigusakti tehnoloogilistele muutustele, ja õigusraamistiku lihtsustamine. Kolme direktiivi ühe määrusega asendamine on vähendanud bürokraatiat ning suurendanud ettevõtjate ja tarbijate kindlustunnet. Valdkonnas tegutsejatel siiani tekkivaid praktilisi ja nõuete täitmisega seotud küsimusi saab selgitada mitmel viisil, eriti tehniliste suuniste avaldamisega. Uute sätete tagajärjel võivad ettevõtjate kulud olla suurenenud, kuid seda tasakaalustab asjaolu, et tarbijatele antakse paremat teavet. Hoolimata teatud sätete kohaldamisega seotud praktilistest probleemidest ei avastatud seega praeguses õigusraamistikus olulisi puudusi, vasturääkivusi ega halduskoormust põhjustavaid tegureid, mis nõuaks määruse muutmist. Komisjon järeldab eelnevat silmas pidades ning kehtiva õigusraamistiku täiustamise eesmärgil, et kavandada võiks järgmist: - anda välja suunisdokument, mis põhineks praegusel KKK-l, et selgitada tekstiilimääruse eri aspekte; - hinnata praktilisi võimalusi uute kiunimetuste taotluste menetlemise täiustamiseks; - kaaluda standardimistaotluse esitamist asjaomastele Euroopa standardiorganisatsioonidele, eriti Euroopa Standardikomiteele. Lisaks teostab komisjon liikmesriikide ja asjaomaste sidusrühmade abiga määrusega seonduva täiendavat ja jätkuvat järelevalvet. Peale selle julgustatakse liikmesriike kaaluma tekstiiltoodete täiendavat kontrollimist oma turujärelevalveprogrammide raames. [1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1007/2011, 27. september 2011, tekstiilkiudude nimetuste ja tekstiiltoodete kiukoostise märgistamise ja tähistamise kohta (ELT L 272, 18.10.2011, lk 1). [2] Lisateavet tekstiili eksperdirühma koosolekute kohta leiate aadressil http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/textiles/documents/index_en.htm. [3] Tekstiiltooted on määruse artikli 3 lõike 1 punktis a määratletud kui „igasugused töötlemata tooted, osaliselt töödeldud tooted, töödeldud tooted, pooltooted, valmistooted, poolvalmis või valmis õmblustooted, mis koosnevad ainult tekstiilkiududest, olenemata kasutatud segamis- või ühendusmenetlusest”. [4] Tekstiiltootena käsitatakse ka muudesse toodetesse lahutamatu osana lisatud tekstiilosasid, kui nende koostis on määratud (artikli 2 lõike 2 punkt d). [5] Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule tekstiiltoodete võimalike uute märgistusnõuete ja tekstiiltoodetes sisalduvate allergeensete ainete uuringu kohta, COM(2013) 656 final, 25.9.2013. [6] Küsimustikes leppisid kokku liikmesriikide eksperdid ja komisjon. [7] Kokkuvõte küsimustikele antud vastustest on kättesaadav aadressidel http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/5710 ja http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/5711. [8] Madalmaadest vastust ei saadetud. [9] Osa päringuid esitati teemadel, mis ei kuulu määruse kohaldamisalasse, nt suuruse või hooldusega seotud märgistamine. [10] RAPEXi süsteem loodi üldise tooteohutuse direktiivi alusel tarbijatele mõeldud, ühtlustatud ja ühtlustamata toodete jaoks ning seda laiendati määrusega (EÜ) nr 765/2008 kõikidele ühtlustatud toodetele. Komisjoni talitused avaldavad kõik RAPEXi teated kord nädalas aadressil http://ec.europa.eu/consumers/safety/rapex/index_en.htm. [11] Seitse liikmesriiki (Bulgaaria, Horvaatia, Leedu, Läti, Portugal, Prantsusmaa ja Rumeenia) ning Norra. [12] Näiteks Saksamaa sõltumatu ja mittekaubanduslik vaatlusasutus Wettbewerbszentrale (kõlvatu konkurentsi vastase võitluse assotsiatsioon). [13] Ühes liikmesriigis oli umbes 35 %-l analüüsitud toodetest kiukoostis vale ja umbes 33 %-l analüüsitud toodetest oli vale märgistus. [14] Lisateavet leiate aadressil www.prosafe.org. [15] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele „Tööstustoodete siseturu tulevik” (COM(2014) 25 final, 22. jaanuar 2014). [16] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/textiles/files/regulation-1007-2011-faq_en.pdf. [17] Varasemas süsteemis lisati uued kiunimetused komiteemenetluse kaudu. [18] Esimese määrusekohase delegeeritud õigusakti alusel. [19] Taotluse tehnilise dokumentatsiooni miinimumnõuded on esitatud määruse II lisas. [20] Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 286/2012, 27. jaanuar 2012, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1007/2011 (tekstiilkiudude nimetuste ja tekstiiltoodete kiukoostise märgistamise ja tähistamise kohta) I lisa seoses uue tekstiilkiu nimetuse lisamisega ning VIII ja IX lisa seoses tehnika arenguga (ELT L 95, 31.3.2012, lk 1). [21] Uuring on kättesaadav aadressil https://ec.europa.eu/jrc/sites/default/files/ptt_final_report_revision_1_v_14_03_05.pdf.