–parem tunnustamine, et vabatahtliku tegevuse kogemus arendab oskusi ja pädevusi, mida tööturg vajab. Kättesaadavaks on muutunud uued vahendid, et dokumenteerida ja kiita heaks õpiväljundeid, mis toetavad vabatahtlike isiklikku, haridusalast, sotsiaalset, ühiskondlikku ja kutsealast arengut ning seega nende tööalast konkurentsivõimet. Sellest tuleb vabatahtlikke ja ka tööandjaid täielikult teavitada;

–vabatahtliku tegevuse valdkond, mis on arenenud eriti pärast Euroopa solidaarsuskorpuse käivitamist, mis on peamine noortele suunatud riikidevahelise solidaartegevuse pakkuja ELi tasandil, ning uued riiklikud vabatahtliku tegevuse ja teenuste kavad, millel on ka riikidevaheline mõõde;

Nõukogu 2008. aasta soovituses seati eesmärk kaotada Euroopas vabatahtlikku tegevust takistavad tegurid, suurendades teadlikkust ja suutlikkust vabatahtliku tegevuse võimaluste pakkumisel, vähendades eeskätt ebasoodsas olukorras olevate rühmade osalemise takistusi ning tunnustades omandatud oskusi. Soovituses kutsuti komisjoni üles toetama liikmesriike selliste meetmete kaudu nagu vastastikune õpe, stiimulite pakkumine liikuvusprogrammide kaudu ning veebiportaali loomine, et ühitada vabatahtliku tegevuse nõudlus ja pakkumised. Nende meetmete suhtes võeti järelmeetmeid ja need on nüüd tähtis osa ELi noorte osalustegevusest. Enamik nõukogu 2008. aasta soovituses tõstatatud küsimustest on endiselt asjakohased ja nendega tuleks edasi tegeleda. Siiski peaks ajakohastatud versioon kajastama alates 2008. aastast tehtud muudatusi, sealhulgas järgmist:

Oma 14. oktoobri 2021. aasta aruandes ELi noortestrateegia rakendamise kohta viitab komisjon nõukogu 2008. aasta soovituse läbivaatamisele liikuvuse ja vabatahtliku tegevuse võimaluste täiendava toetamise kohta. Selles rõhutatakse, et see läbivaatamine on pandeemia ja selle esilekerkivate prioriteetide (vabatahtlike tervis ja ohutus, põlvkondadevaheline solidaarsus) kontekstis asjakohane ja õigeaegne ning et tuleb uurida uusi vabatahtliku tegevuse vorme, sealhulgas digitaalset, osaliselt digitaalset ja osaliselt kohapeal toimuvat vabatahtlikku tegevust.

Oma uues hariduse ja koolituse valdkonna üleeuroopalise koostöö strateegilises raamistikus, mille eesmärk on luua Euroopa haridusruum ja seda arendada (2021–2030), kinnitas nõukogu prioriteetses valdkonnas 1, et „mitteformaalse õppimise, sealhulgas vabatahtliku tegevuse edendamine, väärtustamine ja tunnustamine ning piiriülese solidaartegevuse kaasavuse, kvaliteedi ja tunnustamise edendamine“ on konkreetne tegevusküsimus.

Teatises Euroopa haridusruumi loomise kohta 2025. aastaks rõhutati, et „mitteformaalne õppimine, sealhulgas vabatahtlik tegevus, aitab omandada elu- ja kutseoskusi ning pädevusi. Neid oskusi ja pädevusi tuleb edendada, väärtustada ja täielikult tunnustada“. Samuti toonitatakse, et „siiski esineb veel takistusi vabatahtliku tegevuse piiriülesele liikuvusele, sealhulgas õpiväljundite tunnustamisele tööandjate seas“. Teatises märgitakse, et esitatakse ajakohastatud poliitilised suunised, et kõrvaldada õiguslikud, rahalised ja haldustõkked, mis ikka veel takistavad noorte piiriülest vabatahtlikku tegevust ja solidaarsust. Ajakohastatud suunised aitavad tulevase Euroopa solidaarsuskorpuse programmi raames veelgi parandada piiriüleste kogemuste kaasavust, kvaliteeti ja tunnustamist.

Vabatahtlik tegevus nii liidu piires kui ka väljaspool on mitteformaalse ja informaalse õppimise kontekstis rikastav kogemus, mis edendab noorte isiklikku, sotsiaal-hariduslikku ja kutsealast arengut, kodanikuaktiivsust ja -osalust ning tööalast konkurentsivõimet. Noorte algatusvõime on ühiskonna ja tööturu jaoks oluline väärtus.

15. septembril 2021 teatas president von der Leyen oma kõnes olukorrast Euroopa Liidus, et Euroopa Komisjon teeb ettepaneku kuulutada 2022. aasta Euroopa noorteaastaks, „et väärtustada meie noori, kes on pidanud nii palju teistele andma“. President rõhutas, et „Euroopa vajab kõiki oma noori“. Komisjon esitas 14. oktoobril 2021 Euroopa noorteaastat 2022 käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepaneku eelnõu. Noorteaasta üks eesmärk on edendada võimalusi, mida avalik poliitika ELi, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil noortele nende isikliku, sotsiaalse ja kutsealase arengu toetamiseks pakub.

COVID-19 pandeemial on olnud enneolematu mõju noorte haridusele, tööhõivele, sotsiaalsele kaasatusele ja vaimsele tervisele. See on kahjustanud nende haridus- ja töövõimalusi ning paljud noored on kogenud isoleeritust, ärevust ja depressiooni. Samal ajal on noored näidanud üles põlvkondadevahelist solidaarsust ja toetust ning suutnud pandeemia mõju leevendamisel olla vastupanuvõimelised ja teha jõupingutusi.

Euroopa Liit on rajatud selle kodanike ja selle liikmesriikide solidaarsusele. See universaalne ja ühine väärtus suunab liidu tegevust ja tagab ühtsuse, mis on vajalik, et tulla toime probleemidega, millega ühiskond praegu ja ka tulevikus silmitsi seisab ning mida hakkavad lahendama noored eurooplased, näidates oma solidaarsust praktikas.

2016. aastal käivitatud Euroopa solidaarsuskorpus põhineb alates 2018. aastast eraldiseisval määrusel ja eelarvel. Euroopa solidaarsuskorpus on ühtne kontaktpunkt ELi rahastatud solidaartegevuseks kogu Euroopas ja annab noortele võimaluse osaleda solidaartegevuses oma riigis või välismaal. Uues Euroopa solidaarsuskorpuses aastateks 2021–2027 pööratakse erilist tähelepanu kaasamisele, nagu kajastub hiljuti vastu võetud programmi „Erasmus+“ ja Euroopa solidaarsuskorpuse programmi (2021–2027) kaasamismeetmete raamistikus. Noortepass on mitteformaalse ja informaalse õppe tunnustamise vahend, mis on välja töötatud Euroopa noorteprogrammide, eelkõige Euroopa solidaarsuskorpuse raames toimuvate noorteprojektide jaoks. Noortepassi tunnistuse abil saab kindlaks teha ja dokumenteerida sellistes projektides osalemise õpiväljundid.

Ettepanek põhineb mitmel asjakohasel ELi noortepoliitika põhimõttel. ELi noortestrateegias kirjeldatakse ELi rolli noorte osalustegevuse ja solidaartegevuse valdkonnas. See hõlmab ELi noortepoliitikaalast koostööd aastatel 2019–2027 ja edendab noorte osalust ühiskonnaelus; samuti toetatakse koostööga sotsiaalset kaasatust ja kodanikuaktiivsust, vabatahtlikku tegevust ja solidaartegevuses osalemist ning seatakse eesmärgiks tagada, et kõikidel noortel oleksid ühiskonnas osalemiseks vajalikud vahendid.

Kogu ELis on endiselt palju takistusi riikidevahelisele vabatahtlikule tegevusele. Nende takistuste kõrvaldamine või vähendamine on väga oluline, et tagada Euroopa solidaarsuskorpuse programmi ja sarnaste riiklike vabatahtlike programmide tulemuslik ja tõhus toimimine kogu ELis. Mitme sidusrühma teatel on neist takistustest kõige olulisemad järgmised:

Tõendid näitavad, et kavandatud meetme eesmärke ei ole liikmesriikide võetavate meetmetega võimalik piisavalt saavutada. See on tingitud kavandatud meetme üleeuroopalisest ulatusest, mille konkreetne eesmärk on kõrvaldada takistused, mis piiravad noorte riikidevahelist vabatahtlikku tegevust Euroopas, ning suurendada Euroopa solidaarsuskorpuse ja muude riikidevahelise vabatahtliku tegevuse kavade mõju.

ELi toimimise lepingu artikli 166 lõike 4 viimases osas on sätestatud, et Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepaneku põhjal vastu soovitusi.

ELi toimimise lepingu artikli 166 lõikes 1 on sätestatud, et liit rakendab kutseõppepoliitikat, mis toetab ja täiendab liikmesriikide meetmeid, samal ajal täiel määral respekteerides liikmesriikide vastutust kutseõppe sisu ja korralduse eest.

ELi toimimise lepingu artikli 165 lõike 4 teises taandes on sätestatud, et kõnealuses artiklis märgitud eesmärkide saavutamisele kaasaaitamiseks:

Hindamise ajal oli endiselt probleemiks vajadus vabatahtliku tegevuse kogemuse parema tunnustamise järele, kuigi soovitus on aidanud suurendada noortepassi tunnistuste ning Europassi veebiplatvormi pakutavate võimaluste populaarsust ja tunnustamist. 2015. aastal peeti pakiliseks probleemiks ebasoodsas olukorras olevate inimeste kaasamist, sealhulgas viisataotlusi ja suhtumist rändajatesse. Muud kindlakstehtud vajadused hõlmasid vabatahtliku tegevuse projektide kvaliteedi paremat tagamist, organisatsioonide stabiilset rahastamist ja nende suutlikkuse suurendamise võimalusi ning vabatahtliku tegevuse digitaliseerimist. Liikmesriikides ja noorteorganisatsioonides reageeriti oma vahenditega võimaluste suurendamisele vaid mõõdukalt (lisaks toonase programmi „Erasmus+“ Euroopa vabatahtlikule teenistusele). Aja jooksul on liikmesriikide prioriteedid nihkunud finantskriisist tingitud noorte töötuse kõrge taseme vastu võitlemisele, mille puhul tunnistati, et vabatahtliku tegevuse võimaluste suurendamine võib samuti abiks olla.

ELi noortestrateegia ja nõukogu 2008. aasta soovituse (noorte vabatahtlike liikuvuse kohta) hindamine tehti aastatel 2015–2016. Jõuti järeldusele, et soovituses käsitletakse mõningaid väga asjakohaseid ja püsivaid küsimusi ja takistusi, mis on seotud riikidevahelise vabatahtliku tegevusega, kuid soovitus võiks olla ambitsioonikam ja paremini seotud praeguste ELi rahastamisvahenditega.

Noortevaldkonnas, kus ELi pädevuses on tegevust toetada, on nõukogu soovitus asjakohane vahend, mida on selles valdkonnas Euroopa meetmete võtmiseks sageli kasutatud. Õigusliku vahendina kajastab nõukogu soovitus liikmesriikide tahet rakendada esitatud meetmeid ja annab tugevama poliitilise aluse asjaomases valdkonnas koostöö tegemiseks, austades samal ajal täielikult liikmesriikide pädevust haridus- ja noortevaldkonnas. Komisjon teeb ettepaneku asendada nõukogu 20. novembri 2008. aasta soovitus noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopa Liidus käesoleva soovitusega.

Kavandatava soovituse sisu ega vorm ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik soovituse eesmärkide saavutamiseks. Liikmesriikide võetavad kohustused on vabatahtlikud ja igal liikmesriigil on vabadus otsustada, millist lähenemisviisi kasutada. Kavandatud soovituses võetakse arvesse noorte vabatahtliku tegevuse vormide mitmekesisust Euroopa Liidus.

Rakendamise toetamiseks peaksid liikmesriigid lisama teabe edusammude kohta, mida on ELi noortestrateegia korrapärasel ajakohastamisel tehtud, eelkõige tulevaste riiklike meetmete kava osana. Komisjon teeb ettepaneku anda aru sellest, kuidas käesolevat nõukogu soovitust kasutatakse ELi noortestrateegia rakendamisel ning hariduse ja koolituse valdkonna üleeuroopalise koostöö strateegilise raamistiku puhul, et luua Euroopa haridusruum ja seda arendada.

Kavandatavas nõukogu soovituses austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, milles tunnistatakse, et solidaarsus on üks ELi aluseks olevatest universaalsetest põhiväärtustest. Eelkõige võetakse käesolevas ettepanekus täielikult arvesse järgmisi harta artikleid:

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 165 lõiget 4 ja artikli 166 lõiget 4,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)15. septembril 2021 teatas president von der Leyen oma kõnes olukorrast Euroopa Liidus, et Euroopa Komisjon teeb ettepaneku kuulutada 2022. aasta Euroopa noorteaastaks, „et väärtustada meie noori, kes on pidanud nii palju teistele andma“. Muude tegevuste hulgas kavatsetakse Euroopa noorteaastal edendada noorte võimalusi, mis tulenevad ELi, riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi poliitikast, et toetada nende isiklikku, sotsiaalset ja kutsealast arengut rohelises, digitaalses ja kaasavas maailmas.

(2)Nagu on rõhutatud Euroopa Parlamendi resolutsioonis COVID-19 mõju kohta noortele ja spordile (2020/2864(RSP)), on noored praegu aktiivselt seotud solidaarsuspõhiste tegevustega, et hoolitseda COVID-19 pandeemia ajal oma kogukonna vajaduste eest, alates teadlikkuse suurendamise kampaaniate korraldamisest kuni Euroopa solidaarsuskorpuse ja muude vabatahtlike algatuste raames eesliinil tegutsemiseni.

(3)Vabatahtliku tegevuse kaudu Euroopa solidaarsuskorpuses ja muudes kavades rakendavad noored konkreetselt Euroopa Liidu lepingu preambulit, milles on esile toodud allakirjutanute soov süvendada solidaarsust Euroopa rahvaste vahel, samuti rakendavad nad Euroopa Liidu lepingu artiklit 2, milles on nimetatud solidaarsust ühena liikmesriikide ühistest väärtustest.

(4)Euroopa vabatahtlikust teenistusest (1996–2018) ja Euroopa solidaarsuskorpusest on saadud küll kasulikke kogemusi, kuid samas on need osutanud vajadusele riikidevahelist vabatahtlikku tegevust veelgi hõlbustada. Sellega seoses tegi nõukogu ettepaneku vaadata läbi nõukogu 20. novembri 2008. aasta soovitus noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopa Liidus (edaspidi „nõukogu 2008. aasta soovitus“), et tugevdada Euroopa noorteprogrammide potentsiaali noorteni jõudmisel ja kogukonna loomisel. Seda mõtet väljendab eelkõige ELi noortestrateegia töökava (2019–2021) artikkel 4. Ka komisjoni 14. septembri 2021. aasta aruandes ELi noortestrateegia rakendamise kohta on osutatud nõukogu 2008. aasta soovituse läbivaatamisele.

(5)Enamik nõukogu 2008. aasta soovituses tõstatatud teemadest on endiselt väga olulised ja need on käesolevasse ettepanekusse alles jäetud. Nõukogu 2008. aasta soovituse ajakohastamine on osutunud vajalikuks mitme arengu tõttu, mis on alates 2008. aastast toimunud. Ühe olulise sammuna käivitati 2016. aastal Euroopa solidaarsuskorpus, samuti loodi uued riiklikud vabatahtliku tegevuse kavad, mis sisaldavad ka riikidevahelist mõõdet ja millega pakutakse noortele mõnikord väga sarnaseid võimalusi. Euroopa Liidu noortestrateegias (2019–2027) kutsuti liikmesriike ja komisjoni üles püüdma oma vastavates pädevusvaldkondades saavutada vastastikust täiendavust ja sünergiat ELi rahastamisvahendite ning riiklike, piirkondlike ja kohalike kavade vahel.

(6)Kui hinnati ELi noortestrateegiat ja nõukogu 2008. aasta soovitust noorte vabatahtlike liikuvuse kohta, leiti et ebasoodsas olukorras olevate inimeste kaasamine oli 2015. aastal veelgi pakilisem küsimus kui 2008. aastal. Muud 2008. aasta soovituses esile toodud, kuid käsitlemata vajadused hõlmasid vabatahtliku tegevuse projektide kvaliteedi tagamist, organisatsioonide suutlikkuse suurendamise võimalusi ja soovituse rakendamise paremat järelevalvet. Eksperdirühm esitas täiendavad poliitilised soovitused, mis hõlmasid ka teadmiste jagamist ja võrgustike loomist, juurdepääsu vabatahtlikule tegevusele, haldustakistusi, teadlikkust, tunnustamist, digitaalset vabatahtlikku tegevust ja keskkonnakonteksti, ning need olid aluseks kavandatud soovitusele.

(7)Alates 2008. aastast on olnud suur mõju kriisidel, eriti just vabatahtlike riikidevahelist füüsilist liikuvust takistavatel kriisidel. COVID-19 pandeemia on toonud esile, kui oluline on tagada kõigi tervis, turvalisus ja ohutus igal ajal ning näha ette sätted ettenägematute asjaolude võimaliku mõju ohjamiseks. Mõiste „riikidevaheline vabatahtlik tegevus“ puhul on juba pikka aega osutatud üksnes sellistele tegevustele, mis hõlmavad vabatahtlike füüsilist liikuvust. Kuid tänu tehnoloogia arengule ja COVID-19 pandeemia mõjul on tekkinud uued vabatahtliku tegevuse suundumused. On selgunud, et digitaalne vabatahtlik tegevus võib olla täienduseks füüsilise liikuvusega seotud tavapärasele vabatahtlikule tegevusele või muutuda üldse alternatiivseks vabatahtliku tegevuse vormiks, eriti noorte jaoks, kel ei ole võimalik füüsiliselt reisida. Vabatahtliku tegevuse põlvkondadevaheline mõõde on samuti selgelt näidanud selle tähtsust meie ühiskonna demograafiliste probleemide lahendamisel. Keskkonna ja kliimamuutustega seotud probleemid on ELi poliitilises tegevuskavas tähtsal kohal ning neid tuleb riikidevahelise liikuvusega seotud tegevustes kajastada.

(8)Teatises Euroopa haridusruumi loomise kohta 2025. aastaks on rõhutatud Euroopa solidaarsuskorpuse raames saadud piiriüleste kogemuste kaasamise, kvaliteedi ja tunnustamise tähtsust. Olemasolevate võimaluste kvaliteedi tagamine ja asjakohase toetuse pakkumine osalejatele vabatahtliku tegevuse igas etapis on eeltingimus, et vabatahtlik tegevus tooks kasu nii kogukondadele kui ka noortele vabatahtlikele.

(9)Esimene takistus, millele riikidevahelisest vabatahtlikust tegevusest huvitatud noored põrkuvad, on juurdepääs riigi poolt selleks mõeldud veebisaidil olevale kasutajasõbralikule teabele nende staatuse ja õiguste kohta vabatahtlikuna, nii et nad saaksid alustada rahvusvahelist vabatahtlikku tegevust täiesti teadlikuna sellest, millised on vabatahtliku tegevuse korral nende sotsiaalkindlustus ja muud õigused nii vastuvõtvas liikmesriigis kui ka liikmesriigis, kus on nende alaline elukoht. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. oktoobri 2018. aasta määrusele (EL) 2018/1724, millega luuakse ühtne digivärav teabele ja menetlustele ning abi- ja probleemilahendamisteenustele juurdepääsu pakkumiseks, on komisjonil ja liikmesriikidel nüüd juba kohustus anda ELi kodanikele kasutajasõbralikku veebiteavet selliste õiguste, kohustuste ja eeskirjade kohta, mis on sätestatud liidu ja liikmesriigi õiguses vabatahtliku tegevuse korral teises liikmesriigis.

(10)Paljusid riikidevahelise liikuvusega seotud küsimusi ei ole võimalik lahendada üksnes riiklikul tasandil, sest tegevus hõlmab nii lähetavaid kui ka vastuvõtvaid liikmesriike. Raamtingimused, näiteks sotsiaalkindlustuskaitsesse puutuv, võivad liikmesriigiti erineda ja olla piiriülesele liikuvusele oluliseks takistuseks. Nõukogu 2008. aasta soovituses tehti juba ettepanek uurida olemasolevate teemakohaste ELi foorumite kaudu täiendavalt asjakohaseid sotsiaalkaitsesätteid, et kasutada täielikult ära ELi ja riikide õigusaktides sätestatud võimalusi.

(11)Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Integratsiooni ja kaasamise tegevuskava aastateks 2021–2027“ on tunnustatud vabatahtliku tegevuse osa lõimumises ning vähemate võimalustega isikute kaasamises. Neist paljudele võib vabatahtlik tegevus olla kõige kättesaadavam võimalus piiriüleseks liikuvuseks. Kolmandate riikide kodanikud võivad piiriülese vabatahtliku tegevuse puhul kogeda halduslikke ja praktilisi takistusi, kui neil on vaja taotleda pikaajalist viisat või elamisluba vabatahtliku teenistuse eesmärgil mõnes muus liikmesriigis.

(12)Vabatahtliku tegevuse kogemus annab vabatahtlikele õpiväljundid, mis suurendavad nende tööalast konkurentsivõimet. Riiklikud või ELi raamistikud (st noortepass ja Europass) toetavad vabatahtliku tegevuse õpiväljundite kindlakstegemist, dokumenteerimist ja valideerimist. Nõukogu 20. detsembri 2012. aasta soovituses mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise kohta kutsuti tööandjaid, noori ja kodanikuühiskonna organisatsioone üles edendama ja hõlbustama tööl või vabatahtliku tegevuse käigus omandatud õpiväljundite kindlakstegemist ja dokumenteerimist. Nõukogu 2012. aasta soovituse hindamisel tehti kindlaks valdkonnad, kus on vaja võtta täiendavaid meetmeid, et jõuda nõukogu 2012. aasta soovituse eesmärkideni: tagada inimestele juurdepääs rohkematele ja parematele valideerimisvõimalustele, võimaldada neile juurdepääs edasisele õppele, et kasutada oma oskusi Euroopa ühiskonnas ja tööturul hästi ära. 16. aprillil 2018. aastal tehtud Europassi otsuses on vabatahtlikud määratletud ühe sihtrühmana.

(13)Alates 2008. aastast on toimunud uued arengud, ilmsiks on tulnud takistused riikidevahelises vabatahtlikus tegevuses ning eksperdirühm on andnud poliitilised soovitused noorte vabatahtlike liikuvuse edendamiseks, mistõttu on vaja uut nõukogu soovitust vabatahtliku tegevuse kohta, et hõlbustada ja parandada noorte riikidevahelist vabatahtlikku tegevust ning soodustada vastastikust õppimist, võrgustike loomist ja koostoimet liikmesriikide vabatahtliku tegevuse kavade ja Euroopa solidaarsuskorpuse vahel.

(14)Käesolevas soovituses järgitakse täielikult subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet,

TÕDEDES, ET:

1.Käesolevas soovituses kasutatakse „vabatahtliku tegevuse“ sama määratlust, mis on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2021. aasta määruses (EL) 2021/888, millega luuakse Euroopa solidaarsuskorpuse programm. Määruse kohaselt on vabatahtlik tegevus solidaartegevus, mis kestab kuni 12 kuud sellise vabatahtliku tasustamata tegevusena, mis aitab kaasa ühise hüve saavutamisele. Kui liikmesriikide riikidevahelistes kavades on solidaartegevuse kestus üle 12 kuu, kuid muus osas vastab see vabatahtliku tegevuse määratlusele, käsitatakse seda tegevust käesoleva soovituse tähenduses vabatahtliku tegevusena ja see kuulub soovituse kohaldamisalasse.