4. Hindamist käsitlev komisjoni talituste töödokument tugineb hindamise raames esitatud tõendusmaterjalile ning osalevate riikidega ja avatud avaliku konsultatsiooni käigus peetud arutelude raames saadud tagasisidele. Selles võetakse arvesse ka Euroopa Kontrollikoja poolse liidu kodanikukaitse mehhanismi läbivaatamise tulemusi, komisjoni aruannet Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkusega seoses tehtud edusammude ja allesjäänud puudujääkide kohta ning muid avalikkusele kättesaadavaid aruandeid. Üldiselt on komisjoni hinnangul asutusevälise hindamise ülesehitus asjassepuutuvate küsimuste uurimiseks piisav ning põhineb rahuldaval metodoloogilisel lähenemisviisil. Üks vajakajäämine, mis tuleks ära märkida, on asutusevälise hindamise piiratud statistiline alus. Enamik andmetest, mille töövõtja on sõltumatu hindamise tähtaja vältel kogunud, on oma olemuselt kvalitatiivsed ja osutavad sidusrühmade arusaamale liidu kodanikukaitse mehhanismi tulemuslikkuse kohta. See vajakajäämine näitab samuti, et liidu kodanikukaitse mehhanismi järelevalvesüsteemi on vaja tugevdada, eelkõige tuleb sellele lisada tulemuslikkuse kvantitatiivseid näitajaid (nagu on esile toodud hiljutises Euroopa Kontrollikoja aruandes). Asutusevälise hindamise raames ei ole pakutud välja konkreetseid lisanäitajaid, mida saaks kasutada selle puudujäägi kõrvaldamiseks. Sellest hoolimata on hindamistulemused andmete kogumise ja analüüsi piires usaldusväärsed. Järeldused on hästi tasakaalustatud ning tulemuste loogilised tagajärjed on seotud saada oleva tõendusmaterjaliga.

1. Liidu kodanikukaitse mehhanism väljendab nähtaval moel Euroopa solidaarsust, tagades praktilise ja õigeaegse panuse, et ennetada igasuguste katastroofide toimumist liidus ja sellest väljaspool, olla nendeks valmis ja neile reageerida. Liidu kodanikukaitse mehhanism võimaldab mobiliseerida ja koordineerida osalevate riikide antavat abi ning selle üldeesmärk on kaitsta Euroopa kodanikke, majandust ja keskkonda. Mehhanismi toimimise põhielemendid on hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskus ja Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkus (mida nimetatakse ka liikmesriikide väljaõppe saanud ekspertide ja eelnevalt võetud kohustuste vabatahtlikuks reserviks).

5. Hindamise käigus käsitletakse viit kohustuslikku kriteeriumi, mis on sätestatud komisjoni parema õigusloome suunistes: i) asjakohasus, ii) tulemuslikkus, iii) tõhusus, iv) sidusus ja v) Euroopa lisaväärtus. Selle hindamise raames lisati kriteerium „vi) jätkusuutlikkus“. Peamised tulemused on märgitud kokkuvõtlikult punktides allpool.

6. On piisavalt tõendusmaterjali, mis näitab, et liidu kodanikukaitse mehhanismi eesmärgid on Euroopa vajaduste jaoks jätkuvalt asjakohased. 2017. aasta Eurobaromeetri uuring kodanikukaitse kohta näitab, et valdav enamik Euroopa Liidu kodanikest toetavad ühist ELi poliitikat kodanikukaitse valdkonnas ja nõustavad, et ELil peaks olema juhtiv roll katastroofidele reageerimise koordineerimisel nendest mõjutatud riikides nii Euroopas kui ka ülejäänud maailmas. Ka hiljutistes Euroopa Parlamendi resolutsioonides on kutsutud komisjoni veelgi enam toetama koostööd Euroopa kodanikukaitsega tegelevate ametiasutuste vahel. Küsitletud sidusrühmad tõid ühtlasi esile liidu kodanikukaitse mehhanismi paindlikkust, mis võimaldab tal kiiresti kohaneda ja tegeleda uute tekkivate kriisidega, mille puhul ei ole tegemist nn tavapäraste kodanikukaitse hädaolukordadega (näiteks Ebola viiruse haiguspuhang Lääne-Aafrikas ja rändekriis Euroopas). Kuna liidu kodanikukaitse mehhanism peab üha rohkem ja üha suuremas ulatuses tegutsema väljaspool Euroopat, tuleb siiski leida tasakaal Euroopa riikides pärast looduslikke ja inimtekkelisi katastroofe vastastikuse abi andmise raamistikuna tegutsemise ning ülemaailmse ulatusega ja mitmekülgse olemusega kriiside lahendamist võimaldavaks keerukamaks vahendiks arenemise vahel.

7. Liidu kodanikukaitse mehhanismi tulemuslikkuse analüüs näitas, et iga erieesmärgi valdkonnas on tehtud julgustavaid edusamme. Õigusaktides sätestatud näitajate ja konsultatsioonis osalenud peamistelt sidusrühmadelt saadud tagasiside kohaselt on liidu kodanikukaitse mehhanism täielikult graafikus, et saavutada oma eesmärgid, mis on seotud katastroofide ennetamise raamistikuga (eesmärk 1) ja katastroofideks valmisolekuga (eesmärk 2). Liidu kodanikukaitse mehhanism on konsultatsioonis osalenud valdava enamiku sidusrühmade sõnul reageerinud katastroofidele (eesmärk 3) õigel ajal ja tulemuslikult. Asutusevälise hindamise raames leiti vajakajäämisi järjepidevate ja kindlate kvantitatiivsete andmete valdkonnas (näiteks kiirus, kulud, vajaduste hindamine), mille abil oleks võimalik kinnitada sidusrühmade väga positiivseid arvamusi liidu kodanikukaitse mehhanismi katastroofidele reageerimise kohta, mis kinnitab ühte Euroopa Kontrollikoja poolt ellu viidud liidu kodanikukaitse mehhanismi läbivaatamise tulemustest. Üldsuse teadlikkus katastroofidest ja nendeks valmisolek (eesmärk 4) on saanud teiste eesmärkidega võrreldes sidusrühmadelt veidi vähem positiivseid hinnanguid. Selles valdkonnas oleks keerukas määrata kindlaks otsest seost liidu kodanikukaitse mehhanismi ellu viidud tegevuste ning liidu kodanike teadlikkuse vahel nende piirkonna riskidest, mis on otsuses sätestatud eesmärk. Sellest hoolimata kinnitab komisjon, et võttes arvesse Euroopa muutuvat riskikeskkonda, oleks asjakohane ja õige aeg tugevdada kodanike teadlikkusega seotud meetmeid.

8. Üldjoontes tajuvad sidusrühmad liidu kodanikukaitse mehhanismi tõhusust positiivselt. Enamiku osalevate riikide hinnangul on liidu kodanikukaitse mehhanismi otsuse rakendamisega seotud hädaolukorrale reageerimise ja halduskulud vastuvõetavad. Asutusevälise hindamise raames prooviti analüüsida võrreldavate reageerimismissioonide (näiteks lennumissioonid metsatulekahjude kustutamiseks, moodulite transport ja mitterahaline abi jne) kulusid. Ei olnud piisavalt tõendeid, et teha lõplikku järeldust. See kinnitas samas, et liidu kodanikukaitse mehhanismi alusel antava abi jaoks on soovitatav teha üksikasjalikumad kulude analüüsid ja võimalik, et määrata kindlaks abi kasutuselevõtu ja transpordi võrdlusalused (kuluvahemikud).

9. Sisemist sidusust (s.o mehhanismi erinevate sammaste sidusust) peeti asutusevälise hindamise käigus rahuldavaks. Liidu kodanikukaitse mehhanismi mitme valdkonnaülese tegevuse puhul (näiteks saadud kogemused, nõustamislähetused, vastastikused eksperdihinnangud, ekspertide vahetused jne) on ette nähtud ennetamist, valmisolekut ja reageerimist võimaldav integreeritud lähenemisviis. Väline sidusus (s.o liidu kodanikukaitse mehhanismi seosed teiste liidu poliitikavaldkondadega) on eelmise raamistikuga (2007–2013) võrreldes suurenenud. Seda kinnitasid mitmetes komisjoni talitustes korraldatud küsitlused. Ollakse seisukohal, et tulemuspõhisele tegevuskavale ja vahe-eesmärkidele keskendumine võimaldab teha tulemuslikumalt koostööd ja et tuleb kaaluda täiustatud koordineerimismehhanismide kasutamist eesmärgiga parandada ennetus- ja valmisolekutegevuste rahastamisvahendite sünergiat, näiteks Euroopa naabruses asuvates ja ühinemiseelsetes riikides. Väljaspool Euroopat reageerimise puhul tuleb põhjalikult kaaluda kodanikukaitsemeetmete eelist võrreldes humanitaarabiga, sest liidu kodanikukaitse mehhanismi kasutatakse humanitaarvaldkonnas ja keerukate hädaolukordade puhul üha rohkem. Samal moel peetakse vajalikuks tagada parem koostoime teiste ELi välispoliitikameetmete (näiteks arenguabi) ja -vahenditega, võttes arvesse, et liidu kodanikukaitse mehhanism sekkub üha enam väljaspool ELi (näiteks Ebola viiruse haiguspuhang, Nepali maavärin, rändekriis), kus korduvate katastroofidega võivad kaasneda teised riskitegurid, näiteks konfliktid ja haavatavus.

10. Ollakse seisukohal, et teabe jagamise ja tegevusalase koordineerimise ühe Euroopa keskuse olemasolu ning katastroofidele reageerimise suutlikkuse ühiste Euroopa standardite ja riskihindamise ühiste suuniste kasutuselevõtt, mis on aidanud töötada välja ELi riskide ülevaate liidu kodanikukaitse mehhanismi õigusaktide raames, on andnud vastavalt suure Euroopa lisaväärtuse katastroofidele reageerimise, nendeks valmisoleku ja nende ennetamise valdkonnas. Kui ELi tasandil ei oleks tehtud koordineeritud jõupingutusi, siis ei oleks olnud võimalik suurendada liidu kodanikukaitse mehhanismi kaudu tagatud Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse võimekust ja ennustatavust nn vabatahtliku reservi kujul. Kui järgmistel aastatel võetakse kasutusele näitajad, mis võimaldavad teha paremini liidu kodanikukaitse mehhanismi tulemuslikkuse ja tõhususe järelevalvet, siis võib see anda täiendavat tõendusmaterjali, et hinnata kodanikukaitse valdkonnas ELi tasandil võetavate meetmete lisaväärtust (ja see teada anda).

11. Teadmiste jagamist, ekspertide vahetusi ja koolitustegevusi peetakse ülioluliseks, et luua Euroopa kodanikukaitse valdkonnas tegutsejate kogukond ja lõppkokkuvõttes tagada, et liidu kodanikukaitse mehhanism annab jätkusuutliku panuse ohutumate ja vastupidavamate ühiskondade toetamisse. Katastroofiohu juhtimise teadmuskeskus, mis on 2015. aasta lõpus kasutusele võetud veebiplatvorm, osutab teenuseid, et jagada rohkem teadmisi ja parandada suutlikkust liidu kodanikukaitse mehhanismis osalevates riikides. Süsteemi tasandil on siiski mitu probleemi, mis on hinnanguliselt määrava tähtsusega, et tagada liidu kodanikukaitse mehhanismi panuse tulevane jätkusuutlikkus. Tuleb uuesti vaadata läbi rahastamismudel, et tagada vabatahtliku reservi selliste võimekuste kättesaadavus, mis on kohandatud riskipõhistele vajadustele, tuleb rakendada tõhus strateegia, et suurendada Euroopa kodanikukaitse töötajate suutlikkust, ning tuleb selgitada erasektori rolli liidu kodanikukaitse mehhanismi tegevuste rakendamisel. Selleks et maksimeerida liidu kodanikukaitse mehhanismist rahastatud ennetus- ja valmisolekuprojektide mõju, tuleks lähtuda projektide koostamise ja järelevalve käigus lõppkasutajate vajadustest. Tuleks pöörata rohkem tähelepanu nende mõju hindamisele pikema aja vältel. Viimaks tuleb liidu kodanikukaitse mehhanismi töö tuua lähemale kohalikele osalejatele, tunnustades piirkondlike ja kohalike omavalitsuste rolli olulisust katastroofide ohjamisel ja toetades peamiselt riiklike kodanikukaitsega tegelevate ametiasutuste rolli. Samuti tuleks pöörata kohast tähelepanu piiriülesele ennetamisele ja valmisolekule, tugevdades seeläbi riskijuhtimise haldamist Euroopa riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil.

3.Järeldused

12. Võttes arvesse välishindamisaruande ning esitatud kvantitatiivse ja kvalitatiivse tõendusmaterjali komisjonipoolse hindamise tulemusi ning samuti tegevuse käigus omandatud ja muid saadud kogemusi, on komisjoni üldine järeldus, et mehhanismil on kindel alus, mis võimaldab saavutada otsuse eri- ja üldeesmärke. Hinnatud ajavahemikus 2014–2016 andis liidu kodanikukaitse mehhanism julgustavaid tulemusi kõigi kolme samba (ennetamine, valmisolek ja reageerimine) puhul ning osalevad riigid ja peamised sidusrühmad suhtuvad sellesse üldiselt positiivselt. Samas toodi hindamise käigus esile mitu probleemi, mis võiksid juhul, kui need kiiresti lahendatakse, veelgi suurendada liidu kodanikukaitse mehhanismist toetatavate meetmete mõju. Neid aspekte on veelgi rõhutatud lisatud komisjoni talituste töödokumendis, mis sisaldab soovitusi (kokkuvõte allpool) liidu kodanikukaitse mehhanismi ennetamise, valmisoleku ja reageerimise sammaste kohta. Üks üldine valdkond, mis vajab hinnanguliselt parandamist, on liidu kodanikukaitse mehhanismi tulemuste järelevalve raamistiku tugevdamine, sealhulgas parem mõõdetavus, võttes näiteks kasutusele kvantitatiivsed näitajad ja alusväärtused, et keskenduda rohkem mõjule aja jooksul.

3.1.Ennetamine

13. Keskenduda liidu kodanikukaitse mehhanismist igal aastal rahastatud projektide puhul rohkem iga-aastastele ennetusprojektidele (ja valmisoleku projektidele). Programmist, mida on rakendatud alates 2000. aastast, on rahastatud mitmeid projekte, mille tulemusi ei ole alati kasutatud. Võttes arvesse suhteliselt väiksemahulist rahastamist (ajavahemikus 2014–2016 oli ELi keskmine rahastamine 470 000 eurot), peavad projektid keskenduma lõppkasutajate vajadustele, kaasama meetmeid, mis võimendavad nende tulemusi, ja avaldama suuremat mõju. Tuleks suurendada koostööd liidu kodanikukaitse mehhanismi ja ELi kliimamuutustega kohanemise tegevuskava vahel.

14. Määrata paremini kindlaks seosed liidu kodanikukaitse mehhanismi ennetusprojektide (ja valmisoleku projektide) ning laiemate ELi programmide vahel (näiteks Ühtekuuluvusfond, Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Investeerimispank jne), tuginedes katastroofiohu juhtimise teadmuskeskuse toetusel alustatud tööle. Strateegilisem seos nende programmidega võiks aidata maksimeerida projektitulemuste kasutuselevõttu ning suunata täiendavaid tehnilisi ja rahalisi vahendeid, et saavutada ennetamise valdkonnas märkimisväärsemaid tulemusi.

15. Tugevdada ennetamise ning valmisoleku- ja reageerimistegevuste vahelist seost. See soovitus, mis toodi juba esile 2014. aastal eelmise kodanikukaitse mehhanismi (2007–2013) järelhindamise käigus, on asjakohane ka 2014–2020. aasta mehhanismi keskpaigas. Vajadus sobitada reageerimissuutlikkus Euroopa peamiste riskide ja ülemaailmsete hädaolukordadega on peamine probleem, mis tuleb liidu kodanikukaitse mehhanismi jätkuva asjakohasuse tagamiseks lahendada. ELi riskide ülevaadet käsitlevas dokumendis rõhutati, et tulevikku vaatavates hinnangutes tuleb üha enam võtta arvesse tekkivaid riske (näiteks sellised astmelised riskid nagu loodussündmustest põhjustatud tehnoloogilised õnnetused ning elutähtsa infrastruktuuri kaotamine, suuremast terrorismi- ja küberrünnakuohust põhjustatud tuuma- ja tööstusõnnetused). Riskihindamise tulemuspõhise lähenemisviisi abil võiks olla võimalik vaadata kaugemale infrastruktuurile tekkivast hinnangulisest füüsilisest kahjust ja keskenduda pärast katastroofi vajalike elutähtsate teenuste tasemele, suurendades kodanikukaitsega tegelevate ametiasutuste reageerimistegevusi ja erandolukorra planeerimist.

3.2.Valmisolek

16. Muuta vabatahtliku reservi suutlikkuseesmärke tõenduspõhise lähenemisviisi alusel. Moodulite ja muude reageerimismeetmete suutlikkuseesmärgid on määratud kindlaks liidu kodanikukaitse mehhanismi rakendusotsuses ning neid tuleks muuta ja nende tähtsus tuleks kindlaks määrata vastavalt sellele, millised on Euroopa ja teiste abisaajate riikide peamised ja/või kriitilise tähtsusega riskid. Oleks vaja eri ekspertide erinevate profiilide suutlikkuseesmärke (mida pole otsuses praegu sätestatud), et kaardistada täpsemalt Euroopa tehnilised vahendid ja vajakajäämised. Suurem suhtlus osalevate riikidega on ülioluline, et rakendada kõiki riiklikke suutlikkusi, sealhulgas neid, mis ei ole vabatahtliku reservi raames registreeritud, aga mida on siiski võimalik liidu kodanikukaitse mehhanismi alusel kasutada. Samal moel peaks teatava reageerimissutlikkuse geograafiline jaotus põhinema (looduslike ja inimtekkeliste) riskide ruumilisel jaotusel Euroopas ja sellest väljaspool, tagades et liidu kodanikukaitse mehhanismi raames on võimalik anda piisavat abi alati, kui see on vajalik.

17. Hinnata uuesti süsteemi, millega stimuleeritakse vabatahtliku reservi vahendite koondamist, lähtuvalt saadud kogemustest ja tegevuse käigus saadud muudest teadmistest. Vabatahtliku reservi suutlikkuste kasutusele võtmiseks või puhvervahendite mobiliseerimiseks (eelkõige väljaspool ELi) vajalik kaasrahastamise tase, toetus mitut riiki hõlmavatele moodulitele ja reageerimisvahenditele, tervisekindlustus ja vastutuskindlustus tööle suunatud ekspertidele on muu hulgas stiimulid, mida on vaja, et suurendada liidu kodanikukaitse mehhanismi reageerimissuutlikkust. Samuti on vaja vähendada moodulite registreerimisest ja sertifitseerimisest tekkivat halduskoormust, kuigi komisjon tegeleb selle probleemiga, kasutades vahendite vabatahtliku reserviga seotud õppuste, sertifitseerimise ja registreerimise jaoks sujuvamat ja sidusamat planeerimisprotsessi.

18. Koostada rohkem vajadustel põhinev ja tõhusam lähenemisviis koolitus- ja õppusprogrammide jaoks. Kui suunata koolituste rõhuasetus väljunditelt (s.o väljaõppega isikute arv) pädevustele, siis on võimalik täita tegevustega seotud vajadused. Komisjon tegeleb sellega praegu tulevase koolituste ja õppuste strateegilise raamistiku abil, mis tugineb pädevustele. Lisaks sellele peetakse esmatähtsaks kindlat raamistikku, mida kasutatakse korraldatud koolituskursuste ja väljaõppe saanud isikute hindamiseks, et sobitada kohapealsed vajadused parimate saada olevate tehniliste ressurssidega. Õppuste puhul võeti arvesse samalaadseid kaalutlusi. Lisaks sellele võib aidata raha eest saadavat väärtust suurendada see, kui kaaluda erinevaid rakendamismudeleid liidu kodanikukaitse mehhanismi algtaseme kursuste (näiteks liidu kodanikukaitse mehhanismi sissejuhatav kursus) jaoks, mis on suunatud suurele publikule, ning erialase/põhjaliku koolituse (näiteks tööle suunamise, hindamise, meditsiinimeeskondade jne koolitus) jaoks, mis korraldatakse täpselt kindlaks määratud ekspertide rühmadele. Koolituse ja õppuste strateegilises raamistikus tuleks võtta arvesse ka tekkivatest ja arenevatest ohtudest (näiteks keemilised, bioloogilised, radioloogilised ja tuumaohud ning elutähtsa infrastruktuuri ohud või terrorirünnakud) tulenevaid vajadusi, vältides kattumist ELi toetatud olemasolevate koolitusalgatustega.

19. Laiendada lõppkasutajapoolseid riigiüleste varajase hoiatamise süsteemide platvorme (näiteks Euroopa metsatulekahjude teabesüsteem ja Euroopa üleujutuste häiresüsteem). Need süsteemid annavad väga suure Euroopa lisaväärtuse, koondades riiklikud andmed üleeuroopalistesse prognoosimisvahenditesse, mis toetavad osalevate riikide ja hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskuse hädaolukordade ohjajate tehtavaid otsuseid. Kui arendada edasi lõppkasutajate kogukonda, siis aitaks see viia lõpule tehnoloogiline platvorm, mis võimaldab osalevate riikide ekspertidel hinnata varajase hoiatamise süsteemide ja reageerimise tulemuslikkust, et parandada kasutatavaid tavasid. See areng muudaks vahendid sobilikumaks kõigile Euroopa riikidele, olenemata nende valmisoleku tasemest.

3.3.Reageerimine

20. Edendada kvantitatiivsete andmete järjepidevat kogumist ja koostada reageerimismissioonide süstemaatiline analüüs, et parandada edasist tulemuslikkust. See võib aidata määrata kindlaks kiiruse ja kulude lähteväärtused/võrdlusalused (väiksemad/suuremad piirmäärad või vahemikud), et oleks võimalik võrrelda hädaolukordadele reageerimisi ja suurendada reageerimismissioonide tõhusust. Abitaotluste vajaduste hindamine tuleb samuti teha korrapäraselt kättesaadavaks ja esitada standardsemas vormis.