ET Euroopa Liidu Teataja C 251/7

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ühistu- ja hoiupankade roll territoriaalses ühtekuuluvuses — ettepanekud finantsreguleerimise raamistiku kohandamiseks”

(omaalgatuslik arvamus)

(2015/C 251/02)

Raportöör: Carlos TRIAS PINTÓ

10. juulil 2014 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Ühistu- ja hoiupankade roll territoriaalses ühtekuuluvuses – ettepanekud finantsreguleerimise raamistiku kohandamiseks”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsiooni arvamus võeti vastu 3. veebruaril 2015.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 505. istungjärgul 18.–19. veebruaril 2015 (18. veebruari 2015. aasta istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 153, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 10 liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Finantsvaldkonna uutele pangandus- ja pangandusvälistele mudelitele üleminekul peab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee hädavajalikuks säilitada finantssüsteemi mitmekesisus, ilma et see tähendaks meelevaldsust eeskirjade kohaldamisel (1).

1.2. Aktsionäridele väärtust loovaid panku tuleb tõhusalt täiendada sidusrühmadele väärtust loovate pankadega nende hulgimüügi-, jaepangandus- ja investeerimistegevuse kaudu. Vaid niimoodi on võimalik saavutada stabiilne ja tõhus finantsökosüsteem, mis annab oma täieliku panuse reaalmajanduse arengusse.

1.3. Komitee toetab täielikult Euroopa Komisjoni jõupingutusi, mis on tehtud arvestamaks uues finantsmääruses ühistu- ja hoiupankade iseärasustega, aidates ära hoida usaldatavusnõuete ühtse kohaldamise soovimatuid tagajärgi ja liigse halduskoormuse võimalikku teket.

1.4. Sellest hoolimata on põhiprobleem jätkuvalt proportsionaalsuse põhimõtte asjakohane rakendamine uutes pangandusalastes eeskirjades (eeskätt kapitalinõuete direktiivis (IV pakett) ja kapitalinõuete määruses), mida Baseli pangajärelevalve komitee soovitas rakendada proportsionaalselt, kooskõlas Euroopa Liidu aluslepingutega. See tähendab, et kõige karmimaid nõudeid tuleb kohaldada üleilmsetele pankadele, rangeid nõudeid üleeuroopalistele (Euroopas süsteemset laadi) pankadele ja kõige paindlikumaid nõudeid riiklikele ja kohalikele pankadele (tagades tarbijakaitse piisava taseme).

1.5. See ei tähenda tasuta privileegide andmist finantssektori teatud rühmadele. Komitee on alati pooldanud võrdseid tingimusi ning nõuab seepärast, et kasutataks objektiivseid parameetreid, mis õigustavad eraldi sätteid igale ärimudelile. Need parameetrid on põhiliselt majandus- ja finantstulemused, panus reaalmajandusse, riskijuhtimine ja üldjuhtimine. Komitee teeb finantsvaldkonna ametiasutustele ettepaneku pakkuda stiimuleid neile osalejatele, kes täidavad neid tingimusi kõige paremini.

1.6. Soovides väärtustada pangandusmudelit, mida esindavad ühistu- ja hoiupangad, rõhutab komitee samal ajal ka oma taunivat hoiakut finantssektori teatud teguviiside suhtes, mis puudutavad ka mõnda kõnealuse sektori ettevõtet, ning nõuab, et kogu finantstööstuse jaoks tugevdataks ärieetika standardeid ja hea valitsemistava eeskirju. See on hädavajalik tingimus kaotatud usalduse taastamiseks.

1.7. Komitee juhib tähelepanu rasketele tagajärgedele, mida ELi tulevikule võib tuua stagnatsiooni jätkumine ning VKEdele ja majapidamistele antavate laenude kallinemine. Komitee viitab ka Euroopa Parlamendi hiljuti esitatud kriitikale Baseli pangajärelevalve komitee seisukoha osas, milles seatakse kahtluse alla VKEde rahastamiseks mõeldud Euroopa tasandi erivahendid.

1.8. Kui Euroopa tahab tuleviku väljakutsetega edukalt tegeleda (selle asemel, et neid passiivselt taluda), tuleb finantsvaldkonnas kiiresti vastu võtta mitmekesiseid meetmeid, mis aitaksid tõhusalt täita strateegia „Euroopa 2020”, ühtse turu aktide I ja II, Euroopa väikeettevõtlusalgatuse, COSME programmi, sotsiaalettevõtluse algatuse jms eesmärke. Ühistu- ja hoiupankade rolli edendamine Euroopa finantssüsteemis on nende eesmärkide saavutamiseks väga oluline.

2. Ühistu- ja hoiupangad Euroopa finantskeskkonnas

2.1. Ühistu- ja hoiupangad on etendanud majandusarengus pikka aega olulist rolli, eelkõige põllumajanduse, väiketööstuse ja kaubanduse toetajana. Praegu moodustavad need ligikaudu 40 % Euroopa Liidu finantssektorist (ulatudes Prantsusmaal 70 % ja Saksamaal 60 %-ni). Liikmesriigiti on nende struktuur väga erinev. Hoiupankade osas vastandub sellistes riikides nagu Hispaania ja Soome valitsev valdkondlik kontsentreeritus tugeva killustatusega Saksamaal ja Austrias.

2.2. Üldiselt on panganduse ümberkorraldamise tulemusena kujunenud välja hõredam pangandusmaastik, mis on ühtlasem, kuid vähem kaasav, sest viimastel aastatel on VKEd ja majapidamised jäetud rahastamisvõimalustest ilma. Sellega on kaasnenud piirkondliku büroovõrgustiku ja paljude töökohtade järkjärguline vähenemine. See nähtus võib veelgi süveneda, kui kohalikud pangad turult välja tõrjutakse.

2.3. Jaepanganduse ärimudelina pakuvad ühistu- ja hoiupangad väga märkimisväärseid erijooni: seos kohaliku toomisstruktuuriga, tihe seos oma piirkonnaga, oma ärivõrgustiku tihedus, kliendilähedus, konkreetsete sektorite rahastamine, lähedus kohalikele huvidele ja sotsiaalpartneritele ning solidaarsus.

2.4. Tänu ühistu- ja hoiupankade struktuurilisele korraldusele on neil asutustel üldreeglina selgepiiriline varade struktuur ja võetakse ainult mõistlikke riske, juhtides oma investeeringuid ja kapitali kogumist kooskõlas piirkonna arengupoliitikaga.

2.5. Sisulisest küljest tuleb tuua välja ühistu- ja hoiupankade erinevused: — ühistupangad on eraettevõtted, mis ühendavad endas kaht osa: nad on ühistud ja krediidiasutused, kelle põhieesmärk on finantsteenuste osutamine oma liikmetele/omanikele ja klientidele. Nende juhtimise aluseks on ühistupõhimõtted, st demokraatlik otsustusprotsess ja osalus (ühel inimesel üks hääl), ning suur osa nende sissetulekutest läheb reservfondidesse ja kohustuslikesse sotsiaalfondidesse; — hoiupangad on erafondid, millel on kaks rolli: finantstegevus ja sotsiaalsed eesmärgid. Selle mudeli ainulaadsus seisneb selles, et puuduvad selged omanikud, kuigi esineb ka teisi vorme, nagu avalik-õiguslikud äriühingud või piiratud vastutusega äriühingud. Fondi vormis lähtuvad juhtimisorganid üldkogust, kus on esindatud kohalikud ja piirkondlikud ametiasutused ning vastavalt riigile ka kliendid, asutajad ja töötajad. Saadud tulu suunatakse reservidesse ja sotsiaaltegevusse.

2.6. Ühistupankade tulemused on kriisi ajal olnud väga kõnekad: ükski neist ei ole ELis maksejõuetuks muutunud. Neile kuuluv turuosa on ligikaudu 20 % hoiustest, sellistes riikides nagu Itaalia, Prantsusmaa, Saksamaa ja Madalmaad rahastavad nad 25–45 % Euroopa VKEdele antavatest laenudest ning viimastel aastatel on nende hoiuste osa järjest kasvanud. See on oluline märk usaldusest kõnealuste ettevõtete vastu.

2.7. Hoiupangad omakorda on säilitanud aktiivse osaluse ELi finantssüsteemis. Nii ulatub Saksamaal nende turuosa 43 %-ni hoiustest ja 39 %-ni laenudest; Hispaanias on need näitajad vastavalt 41 % ja 42 %.

2.8. Ka Rahvusvaheline Valuutafond tõstab esile ühistupankade üliolulist rolli (2). Sõltudes vähem aktsionäride ootustest, täidavad need asutused usaldusväärselt ja turvaliselt VKEde ja paljude kodumajapidamiste laenuvajadusi.

2.9. Siiski on ilmnenud ka erandeid: mõned ühistu- ja hoiupangad on hüljanud oma eesmärgid ning sukeldunud spekulatiivsesse tegevusse, laienedes ebaproportsionaalselt teistesse piirkondadesse, mis on põhjustanud nende maine halvenemist. See on mõnes riigis viinud reguleerivate meetmete võtmiseni, mis on teatud määral moonutanud kõnealust pangandusmudelit.

2.10. Kokkuvõtteks peavad kapitali suurendamine, asjakohase suuruse saavutamine, territoriaalsuse säilitamine ja tarbijakaitse kõrge taseme tagamine käima käsikäes kõnealuse ainulaadse ettevõtlusmudeli põhijoonte säilitamisega. Selles protsessis nõuab komitee Euroopa Liidu institutsioonide tunnustust ja toetust.

3. Jaepanganduse arendamise väljakutsed

3.1. Ühistu- ja hoiupankadel on jaepanganduse ärimudelile iseloomulikud jooned: kliendilähedus, tihe seos oma piirkonnaga, koostöö, sotsiaalsed eesmärgid jne. Siiski sõltub nende võimaluste arendamine mitmetest eri teguritest (3): — kasvav konkurents on toonud kaasa finantsvahenduse kasumimarginaalide järkjärgulise kahanemise; — mitme turustuskanali kasutamine nõuab suuri investeeringuid tehnoloogiasse; — ebapiisav suurus toob mõnel juhul kaasa vajaduse saavutada strateegilisi partnerlusi teiste ettevõtetega või ühineda; — ühinemisprotsess ei ole riskivaba ja võib endaga kaasa tuua mastaabikulu; — kohalikku pangandust on raske ühildada rahvusvaheliste turgude geograafilise mitmekesisuse suurendamisega.

3.2. Eelöeldust hoolimata täidavad ühistu- ja hoiupangad endiselt väga olulist rolli strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisel oma finantsalase, sotsiaalse ja territoriaalse tegevuse kaudu, täiendades seda pangandusväliste rahastamisviisidega (ühisrahastamine, riskikapital, äriinglid jms), mis on tekkinud pangalaenude tugeva piiramise (laenuturu kriis) ja rangete tagatiste nõudmise tulemusena.

3.3. Komitee on seisukohal, et majandus- ja rahandusvaldkonna ametiasutused peavad tugevdama meetmeid, millega soodustada VKEde juurdepääsu rahalistele vahenditele ja edendada pikaajalist rahastamist, suurendades ettevõtlusvormide mitmekesisust (4) ja riskijagamist finantsteenuste sektoris.

4. Sotsiaalne tegevus kohaliku majanduse teenistuses

4.1. Ühistu- ja hoiupankades on finantsalane ja sotsiaalne tegevus tugevasti omavahel seotud, püüeldes territoriaalse ühtekuuluvuse poole. Üldsuse jaoks on nende pankade kõige nähtavamad jooned ühiskonnaelus osalemine ja huvi kogukonna vastu (5).

4.2. Teenitud ülejääk jaotatakse kultuuri, sotsiaal- ja arstiabi, hariduse ja teaduse, ajaloo- ja kunstipärandi, keskkonnasäästlikkuse jms edendamisele ning sotsiaalsed dividendid moodustavad hoiupankade puhul aastas mitu miljardit eurot.

4.3. Vajaduse juures luua väärtust kohaliku majanduse jaoks on sidusrühmade huvidel põhinev lähenemisviis omandamas üha suuremat tähtsust. Täpsemalt öeldes soodustab sotsiaalpangandus finantsalast kaasatust ja territoriaalset ühtekuuluvust, edendades mikrorahastamise ja sotsiaalselt vastutustundliku investeerimise projektide algatamist ja elluviimist.

4.4. Ühistu- ja hoiupankadel on ka oluline roll ELi vahendite ja programmide vahendajana. Komitee leiab, et tuleb lihtsustada haldusnõudeid, et väiksemad ühistupangad suudaksid paremini täita oma rolli Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Investeerimisfondi rahastamisvahendite vahendajana. Lihtsustavad meetmed on Jean-Claude Junckeri kava elluviimisel otsustava tähtsusega. Samuti on hädavajalik, et nad saaksid tugevdada oma rolli sotsiaalettevõtluse algatuse elluviimisel.

5. Sotsiaalpanganduse ümberkorraldamise mõju

5.1. Euroopas on viimasel ajal hoiupanku aktiivselt ümber korraldatud, mis on mõnes riigis muutnud nende algset olemust.

5.2. Hiljem on üleilmse finantskriisi tõttu Hispaania hoiupanku päästetud ja korrastatud, ühendatud ja omandatud, riigistatud ja isegi kommertspankadeks muudetud.

5.3. Äriühingu üldjuhtimise probleemid, uute finantseeskirjade rangemad nõuded ja vajadus kohandada sektori suurust kahaneva turuga on tekitanud panganduses teatud ühinemisprotsesse. Pidades silmas nende ettevõtete raskusi suurenemise nimel rahvusvahelisele turule sisenemisel, tõstab komitee esile, et riskide võtmine on rahvusvahelistes ettevõtetes tavaliselt suurem.

5.4. Teisest küljest: lähtudes Liikaneni rühma 2012. aasta aruandest ja lahendamaks probleeme, mida põhjustavad maksumaksja rahakotile pankrotti minemiseks liiga suured pangad, on komisjon avaldanud määruse ettepaneku ELi krediidiasutuste vastupanuvõimet parandavate struktuurimeetmete kohta. Selle dokumendi kohta avaldas suure häälteenamusega vastu võetud arvamuse ka komitee (6).

5.5. Selle määruse ettepaneku teatud artiklites sätestatakse ühistu- ja hoiupankadele erandid kapitalinõuetest ja hääleõiguste sätetest, sest neil on väga eriline majandus- ja omandistruktuur.

5.6. Komitee leiab, et äri- ja investeerimispanganduse eristamisega seotud teatud normid võivad kahjustada väiksemate kohalike pankade toimimissüsteemi ja nende igapäevarolli piirkonnas reaalmajanduse abistamisel ning võivad seetõttu olla ebaproportsionaalsed.

5.7. Nende muutuste tagajärjed ei jäta puudutamata ka Euroopa kodanikke: need põhjustavad töövõimsuse vähenemist (bürood ja personal), mis omakorda avaldab mõju tööhõivele ning eraisikute ja VKEde rahastamisele.

5.8. Lõppkokkuvõttes leiab komitee, et ilma teatud paindlikkuseta uute õigusnõuete täitmisel tekib oht, et ühistu- ja hoiupangad muutuvad kommertspankadeks ja seetõttu kaotavad oma erilise koha, nii et ühiskonnast kaob aastasadade jooksul üles ehitatud oluline sotsiaalne osaleja.

6. Strateegilised valikuvõimalused tulevikuülesannete lahendamiseks

6.1. Ühistu- ja hoiupangad on aidanud tuua Euroopa pangandussüsteemi stabiilsust, maksevõimelisust ja konkurentsi. Siiski on turu uute nõudmiste tõttu vaja lahendada järgmised ülesanded: — konsolideerida kohaliku tasandi jaepanganduse mudel, — teha tihedamat ettevõtluskoostööd, — parandada ühistu- ja hoiupankade sisemisi riskijuhtimise süsteeme, — kohaneda uute reguleerivate, järelevalve ja vastupanuvõime meetmetega, — suurendada ühistu- ja hoiupankade juhtivtöötajate asjatundlikkust, — muuta juhtimine tõhusamaks, — kaitsta ühistu- ja hoiupankade kapitalimäära, et vältida maksejõuetust, — edendada läbipaistvust ja head äriühingu üldjuhtimist.

6.2. Suhtekapital on panganduses väga oluline immateriaalne vara. Seepärast peavad sotsiaalmajanduse finantsasutused kasutama ära oma kontaktvõrgustikku ja sisemist toetussüsteemi. Finantsvaldkonna ametiasutused omalt poolt peavad usaldatavusnõuete rakendamisel tunnistama ühistupankade vaheliste solidaarsusfondide kasulikkust.

6.3. Samuti peavad nad silma peal hoidma makseviivituse määradel ja ebakindlatel olukordadel, mis tekivad geopoliitiliste ohtude ja tehnoloogiauuenduste tõttu (digitaalarengu tegevuskava), mis loovad finantssüsteemile uue keskkonna, kus on vaja jälgida tulevasi suhteid nelja osaleja vahel: traditsioonilised pangad, uued digitaalsed osalejad, seadusandja ja tarbijad.

6.4. Nad peavad ühendama oma kohalikust tasandist lähtuva tugevuse (mis tuleneb inimeste tundmisest ja kogukondlike projektide elluviimisest) info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutamisega, et toetada reaalmajanduse elavdamiseks tehtavaid uusi algatusi.

6.5. Nad peavad parandama oma äriühingu üldjuhtimist, kasutades sobivaid koolituse, juhtimise ja tegevuse kontrollimise struktuure. Täpsemalt tuleb kehtestada ranged käitumisjuhendid, et tagada juhtorganites eri huvide esindamisel asjatundlikkus ja eetika.

6.6. Komitee teeb ettepaneku luua ühistu- ja hoiupankade jaoks uus sisejärelevalve mudel, millesse kaasataks töötajaid, VKEde esindajaid ja teisi huvirühmi.

6.7. Uue väljakutsena tuleb vastu astuda pangandusvälisele konkurentsile, et – vastates kodanike uutele nõudmistele – paralleelselt areneda ning sõlmida partnerlusi ühisrahastamise platvormide ja ühistarbimise rakendustega.

7. Euroopa panganduse vastupanuvõime suurendamine ja järelevalve parandamine

7.1. Komitee nõuab, et finantsjärelevalve- ja reguleerimissüsteemid tuleb lõplikult välja töötada ning tagada finantsasutustele piisav suutlikkus seista vastu tuleviku kriisidele.

7.2. Sellega seoses on Euroopa Komisjon avaldanud delegeeritud määruse (7), milles Euroopa Pangandusjärelevalve tehniliste standardite eelnõude alusel reguleeritakse omavahendite nõudeid puudutavaid aspekte, pidades seejuures silmas, et ühistu- ja hoiupankade kapitaliinstrumendid on erinevad. Eriti asjakohased on küsimused, mis seonduvad esimese taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide tagasivõtmise piirangutega ühistupankade puhul.

7.3. Veel üks pangandusliidu lõpuleviimise põhisammas on ühtne järelevalvemehhanism ja pankade võimalike päästepakettide kulude katmiseks loodud fondi haldamine. Komitee leiab, et see vahend suurendab panganduse võimet reageerida tuleviku kriisidele (8).

7.4. Seoses vajadusega jagada riske leiab komitee, et arvestades välja iga ettevõtte makseid tulevasse ühtsesse kriisilahendusfondi, tuleb arvestada selle ettevõtte riskimudeliga. Komitee juhib komisjoni tähelepanu vajadusele rakendada näitajaid, mis kehtestatakse krediidiasutuste finantsseisundi taastamist ja kriisilahendust käsitlevas direktiivis (9). Komitee väljendab omalt poolt heameelt selle üle, et on arvesse võetud kuulumist institutsioonilisse kaitsesüsteemi (10).

7.5. Sellel uuel finantsmaastikul nõuab komitee ettevõtete sotsiaalse vastutuse, eetika ja läbipaistvuse aktiivset edendamist rahanduses ning järelevalveasutuste jõupingutusi inimeste teavitamisel, et parandada finantskultuuri (11), eelkõige seoses veel üsna tundmatute sotsiaalmajanduse mudelitega. Sellega seoses on hädavajalik omistada suuremat rolli ja nähtavust neid mudeleid esindavatele võrgustikele: Euroopa ühistupankade liit (EACB), eetiliste ja alternatiivpankade Euroopa föderatsioon (FEBEA) ja Euroopa hoiupankade ühendus (ESBG).

7.6. Komitee peab väga positiivseks selliste uute finantsinstrumentide väljatöötamist, mis parandavad praegust juhtimist, kuid neid käsitlevates eeskirjades tuleb arvestada asjaomaste finantsvaldkonna osalejate mitmekesisusega ning pakkuda neile stabiilsust, piirates samal ajal väiksemate ressurssidega finantsasutuste halduskoormust. Tegemist on lõppkokkuvõttes parema õigusloomega.

8. Sotsiaalselt vastutustundliku pangandusmudeli edendamine

8.1. ELi jaoks peaks olema esmatähtis tootmisstruktuuri taastamine, kohaliku majanduse tugevdamine ja sotsiaalsete probleemide lahendamine. Seepärast kutsub komitee ELi institutsioone üles edendama pideva dialoogi foorumite kaudu selliseid pangandusmudeleid, mis aitavad finantssüsteemil lähtuda reaalmajandusest, tuues oma piirkonnale stabiilsust ja jõukust.

8.2. Ümberkorraldamisest tulenev suundumus moodustada üha suuremaid panku on muret tekitav sellega kaasneva süsteemse riski tõttu. Seepärast kutsub komitee üles pöörduma tagasi traditsioonilise äritegevuse juurde (back to basics), millega seoses eristuksid kommertspangandusele spetsialiseerunud ettevõtted selgemini pankadest, mis ühendavad oma äritegevuse arendamise investeerimispangandusega. Kogemused on näidanud, et riskide mitmekesisus, hajutatus ja jagamine on Euroopa finantssüsteemi jaoks kasulik.

8.3. Ühistu- ja hoiupankade elujõulisus ja areng toetub demokraatlikule juhtimisele ja vabadusele otsustada vastutustundlikult, kuhu oma teenistuse ülejääk suunata. Reaalmajanduse huve teeniva finantsvahenduse edendamine tagab selle jätkusuutlikkuse tulevikus kooskõlas ÜRO 2015. aasta säästva arengu eesmärkidega ja ÜRO 2012. aasta deklaratsiooniga ühistute kohta.

8.4. Seepärast väärivad ühistu- ja hoiupangad usaldatavusnõuete rakendamisel erikohtlemist, arvestades seda, et need ettevõtted pakuvad Euroopa kodanike nõutavat pangandusmudelit, mis toetub vastutustundlikule ja solidaarsele juhtimisele (12), mis omakorda lähtub sotsiaalmajanduse põhimõtetest ja väärtustest.

Brüssel, 18. veebruar 2015. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Henri MALOSSE

(1) ELT C 451, 16.12.2014, lk 45.

(2) „Redesigning the Contours of the Future Financial System”, IMF staff position note, 16. august 2010 (SPN/10/10).

(3) Hispaania keskpank, „Cooperative and savings banks in Europe: Nature, challenges and perspectives”, aprill 2011; Euroopa ühistupankade liit, „EACB answer to the Green Paper on territorial cohesion turning territorial diversity into strength”, veebruar 2009; WSBI-ESBG, „200 years of savings banks: a strong and lasting business model for responsible, regional retail banking”, september 2011; Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, „Euroopa Liidu sotsiaalmajandus”, 2014.

(4) ELT C 318, 23.12.2009, lk 22.

(5) E. Castelló, „El liderazgo social de las Cajas de Ahorro” („Hoiupankade sotsiaalne juhiroll”), FUNCAS, Madrid, 2005.

(6) ELT C 451, 16.12.2014, lk 45.

(7) Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 241/2014, 7. jaanuar 2014.

(8) ELT C 67, 6.3.2014, lk 58.

(9) Vt direktiiv 2014/59/EL.

(10) Vt Euroopa Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/63.

(11) ELT C 318, 29.10.2011, lk 24.

(12) ELT C 100, 30.4.2009, lk 84.