Komisjon kutsub ühtlasi liikmesriike üles hoiduma kahepoolsetest lepingutest, kokkulepetest ja kõnelustest Ühendkuningriigiga. See kahjustaks ratifitseerimisprotsessi, oleks enamasti vastuolus liidu õigusega ja riskiks luua liikmesriikide jaoks ebavõrdseid tingimusi. Samuti raskendaksid need liidu tulevasi läbirääkimisi uue partnerluse sõlmimiseks Ühendkuningriigiga. Sarnaselt väljaastumislepinguga on esmatähtis jätkata ühtse lähenemisviisiga valmisoleku ja erandolukorra alases tegevuses.

Samal ajal on komisjon jätkanud tihedat koostööd liikmesriikidega, et kooskõlastada planeerimist ELi ja liikmesriikide tasandil. Komisjoni poolt vastu võetud ja käesolevas teatises kirjeldatud meetmepaketis on võetud arvesse liikmesriikidega peetud kõnelusi. Käesolev dokument lisandub juba võetud valmisolekumeetmetele, mis on esitatud teises Brexitiks valmistumise teatises.

13. novembril 2018 algatas komisjon teises Brexitiks valmistumise teatises erandolukorra tegevuskava. Tegevuskavas esitatud erandolukorra meetmed on ühepoolsed meetmed kahju piiramiseks ja võivad leevendada kokkuleppeta väljaastumise üksnes kõige raskemaid tagajärgi. 14. novembril 2018 leppisid komisjoni ja Ühendkuningriigi läbirääkijad kokku väljaastumislepingu tingimustes. 22. novembril 2018 kiitis komisjon väljaastumislepingu lõpliku versiooni heaks. 25. novembril 2018 kinnitas Euroopa Ülemkogu (artikkel 50) väljaastumislepingu ning kutsus komisjoni, Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles võtma vajalikke meetmeid tagamaks, et leping saaks 30. märtsil 2019 jõustuda, et võimaldada Ühendkuningriigi korrakohane väljaastumine.

Ühendkuningriik on otsustanud Euroopa Liidust lahkuda ja on algatanud Euroopa Liidu lepingu artikliga 50 ettenähtud menetluse. Kui lahkumisotsust ei tühistata või kui asjaomast perioodi ühehäälselt ei pikendata, jõustub otsus veidi rohkem kui 100 päeva pärast. Komisjon peab Ühendkuningriigi otsust kahetsusväärseks, kuid austab seda. Nagu on rõhutatud komisjoni esimeses Brexitiks valmistumise teatises, mis võeti vastu 19. juulil 2018, põhjustab Ühendkuningriigi otsus kavandatud stsenaariumist olenemata märkimisväärseid häireid. Seetõttu on komisjon järjekindlalt kutsunud Euroopa kodanikke, ettevõtjaid ja liikmesriike üles valmistuma kõigiks võimalikeks stsenaariumideks, hindama asjassepuutuvaid riske ja kavandama oma tegevust nende maandamiseks.

·Euroopa Liit peaks võtma meetmed vastu ühepoolselt ja oma huvidest lähtudes ning need peaksid olema igal ajal tühistatavad.

·Meetmete puhul tuleks kinni pidada aluslepingutes sätestatud pädevuste jaotusest.

·Liikmesriikide erandolukorra meetmed peaksid olema kooskõlas ELi õigusega.

·Nendega ei tohiks korvata viivitusi, mida oleks saanud ära hoida, kui huvirühmad oleksid teinud vajalikud ettevalmistused ja tegutsenud õigeaegselt.

Tulenevalt ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikest 3 ja Ühendkuningriigi 1972. aasta ühinemisaktis ette nähtud määral kohaldatakse liidu õigust Gibraltari suhtes kui Euroopa territooriumi suhtes, mille välissuhete eest vastutab üks liikmesriik. Kui Ühendkuningriik ei ole enam liikmesriik, siis kaotab ELi toimimise lepingu artikli 355 lõige 3 Gibraltari suhtes kehtivuse. Seetõttu ei kohaldata Gibraltari suhtes erandolukorra meetmeid.

4.Kodanikud

Kui väljaastumislepingut ei ratifitseerita, ei ole Ühendkuningriigis elavad ELi kodanikud enam kaitstud isikute vaba liikumist käsitlevate ELi õigusnormidega. Euroopa Liidus viibivate Ühendkuningriigi kodanike suhtes kehtivad alates väljaastumiskuupäevast samad üldised normid, mis kolmandate riikide kodanike suhtes. See mõjutaks nende õigust elada ja töötada seal, kus nad praegu elavad, ning ka nende sotsiaalkindlustuskaitset.

Komisjon on järjepidevalt rõhutanud, et prioriteediks on ELi kodanike kaitsmine Ühendkuningriigis ja Ühendkuningriigi kodanike kaitsmine ELis. See eeldab, et liikmesriigid võtavad vastutuleliku hoiaku nende Ühendkuningriigi kodanike suhtes, kes juba elavad nende territooriumil. Komisjon väljendas oma 13. novembri teatises heameelt peaminister Theresa May kinnituste üle, et isegi kokkuleppeta stsenaariumi korral on Ühendkuningriigis elavate ELi kodanike õigused samamoodi kaitstud. Komisjon loodab, et see kinnitus saab varsti ametliku vormi, nii et kodanikud saaksid sellele tugineda.

Elamisõigus

Euroopa Liidus elavate Ühendkuningriigi kodanike suhtes kohaldatakse seoses ELi liikmesriikidesse sisenemise ning seal elamise ja töötamise õigusega nii ELi kui ka liikmesriikide õigusnorme, mis käsitlevad kolmandate riikide kodanikke. Lühiajaliseks viibimiseks (kuni 90 päeva 180-päevase ajavahemiku jooksul) on komisjon teinud ettepaneku võtta vastu määrus, millega vabastatakse Ühendkuningriigi kodanikud viisanõudest, tingimusel et kõik liidu kodanikud on samamoodi vabastatud Ühendkuningriigi viisanõudest. Kolmandate riikide kodanikud, kes soovivad elada ELi liikmesriigis mis tahes põhjusel kauem kui 90 päeva, peavad saama liikmesriigi migratsiooniasutuselt elamisloa või pikaajalise viisa. Kolmandate riikide kodanikele, kes on olnud ühe liikmesriigi seadusjärgsed elanikud vähemalt viis aastat, tuleb teatavatel tingimustel ja kooskõlas liidu õigusnormidega anda selle liikmesriigi pikaajalise elaniku staatus. Komisjon esitas teises Brexitiks valmistumise teatises arvamuse, et seejuures tuleks arvesse võtta ajavahemikke, mille vältel Ühendkuningriigi kodanik on enne Ühendkuningriigi väljaastumist seaduslikult liikmesriigis elanud.

Eespool öeldut arvesse võttes kutsub komisjon liikmesriike üles:

üvõtma kooskõlas liidu õigusega meetmeid, et 29. märtsil 2019 liikmesriigis seaduslikult elavaid Ühendkuningriigi kodanikke loetakse ka pärast seda katkestusteta selle liikmesriigi seaduslikeks elanikeks;

üolema valmis andma Ühendkuningriigi kodanikele välja elamislube, mis tõendaksid nende seaduslikku riigis viibimist ja õigust töötada. Liikmesriike, eriti neid, kus viibib enim Ühendkuningriigi kodanikke, kutsutakse üles järgima pragmaatilist lähenemisviisi kooskõlas liidu õigusega ja andma kuni alaliste elamislubade väljastamiseni välja ajutisi elamislube. Iga liikmesriigi konkreetse olukorra arvesse võtmiseks on mitmesuguseid tehnilisi võimalusi, nagu riiklikud seadusandlikud meetmed, ajutiste dokumentide väljastamine või varem kehtinud dokumentide tunnustamine; ning

üvõtma kõik vajalikud õiguslikud ja haldusmeetmed selleks, et anda ajutisi elamislubasid välja hiljemalt väljaastumiskuupäevaks ning menetleda ühtse vormiga alaliste elamislubade taotlusi hiljemalt 2019. aasta lõpuks.

Komisjon arutab muid praktilisi küsimusi ELi 27 liikmesriigiga 20. detsembril 2018, et tagada sidus lähenemisviis.

Seoses Ühendkuningriigis elavate ELi kodanikega ja lisaks liikmesriikide sealsete diplomaatiliste esinduste tööle jälgivad komisjoni esindused Ühendkuningriigis ka edaspidi tähelepanelikult Ühendkuningriigi seisukohta liidu kodanike Ühendkuningriiki elama jäämise küsimuses. Komisjon annab huvitatud kodanikele sellekohast teavet ja nõu.

Sotsiaalkindlustuse koordineerimine

Liidu õiguses on sätestatud sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimist käsitlevad ühised eeskirjad, millega kaitstakse nende ELi kodanike sotsiaalkindlustusõigusi, kes kasutasid oma põhiõigust asuda elama teise liikmesriiki. Sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimist käsitlevad liidu eeskirjad hõlmavad liikmesriikide õigusest tulenevaid õigusi, mis käsitlevad haigestumist, rasedust ja sünnitust või isadust, pensione, invaliidsust, töötust, perehüvitisi, tööõnnetusi ja kutsehaigusi. Sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise eeskirjade põhimõtted võimaldavad tagada, et kodanikud on kindlustatud vaid ühe liikmesriigi õigusaktide alusel (ühtsuse põhimõte) ning et neil on samad õigused ja kohustused kui selle liikmesriigi kodanikel, kus nad on kindlustatud (võrdse kohtlemise põhimõte). Põhimõtetega on tagatud ka see, et isiku hüvitise saamise õiguse kindlakstegemisel võtavad ametiasutused arvesse varasemaid kindlustus-, töötamis- ja elamisperioode teistes liikmesriikides (liitmise põhimõte) ning et kodanikud võivad ka teises liikmesriigis elades saada rahalisi hüvitisi, mida neil on õigus saada (ülekantavuse põhimõte).

Kui väljaastumislepingut ei ratifitseerita, siis ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes enam sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimist käsitlevaid liidu eeskirju. See tekitab muret nende ELi kodanike sotsiaalkindlustusõiguste pärast, kes elavad või töötavad või on varem elanud või töötanud Ühendkuningriigis. Sama kehtib nende Ühendkuningriigi kodanike suhtes, kes töötavad või elavad praegu teises liikmesriigis.

Komisjon kutsub liikmesriike tegema kõik vajaliku nende murede lahendamiseks ning õiguskindluse ja sotsiaalkindlustusõiguste kaitse tagamiseks kodanikele, kes on kasutanud oma vaba liikumise õigust enne 30. märtsi 2019.