[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 14.1.2009

KOM(2008) 910 lõplik

2008/0268 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks

(2009/[•]/EÜ)

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST |

110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesolevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepanekus käsitletakse Euroopa Investeerimispangale (EIP) kolmandates riikides omavahenditest tehtavatele finantstehingutele antud ühenduse eelarvetagatise uuendamist. Eelmised EIP volitused, see tähendab üldine välislaenu andmise volitus (nõukogu otsus 2008/580/EÜ) ja eraldi volitus laenude andmiseks projektidele Venemaal, Ukrainas, Moldova Vabariigis ja Valgevenes (nõukogu otsus 2005/48/EÜ) lõppesid 2007. aastal. 19. detsembril 2006 võttis nõukogu vastu otsuse 2006/1016/EÜ, millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks (ELT L 414, 30.12.2006, lk 95). Otsus põhines Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 181a. Euroopa Parlament esitas Euroopa Ühenduste Kohtule taotluse tühistada nõukogu otsus 2006/1016/EÜ, kuna parlament oli seisukohal, et otsus oleks tulnud võtta vastu EÜ asutamislepingu artiklite 179 ja 181a alusel, mitte üksnes artikli 181a alusel. Kohus tegi kohtuasjas C-155/07 (parlament v nõukogu) 6. novembril 2008 otsuse, millega ta andis õiguse parlamendile ja tühistas otsuse 2006/1016/EÜ, kuid säilitas otsuse mõju 12 kuu jooksul, et seda saaks asendada kahesel õiguslikul alusel (artiklid 179 ja 181a koos) kaasotsustamismenetluse korras vastuvõetud otsusega. Käesoleva ettepaneku eesmärk on anda EIP-le ühenduse tagatis, millel oleksid samad omadused kui tühistatud otsusega antud tagatisel, ning hõlmata kavandatud otsusega ka tagatis, mis on antud nõukogu 4. novembri 2008. aasta otsusega 2008/847/EÜ, milles sätestatakse, et Kesk-Aasia riigid vastavad otsusega 2006/1016/EÜ (millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks) kehtestatud tingimustele (ELT L 301, 12.11.2008, lk 13). |

120 | Üldine taust EIP tegevus väljaspool Euroopa Liitu moodustab traditsiooniliselt 10–15 % kogu tema tegevusest (2007. aastal 6,4 miljardit eurot, millest 3,7 miljardit eurot olid hõlmatud ühenduse tagatisega). Praegused peamised tegevuspiirkonnad on kandidaatriigid ja Vahemere piirkonna riigid, kuid oluline on ka tegevus Aasias, Ladina-Ameerikas ja Lõuna-Aafrikas ning järk-järgult laiendab ta tegevust Venemaale, Ida-Euroopasse ja Taga-Kaukaasiasse. EIP tegevus Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikides toimub Cotonou lepingu kohaselt Euroopa Arengufondi vahenditest või EIP vahenditest, mis on kaetud liikmesriikide tagatisega ning ei ole hõlmatud käesoleva ettepanekuga. EIP tegutseb väljaspool Euroopa Liitu tavaliselt selleks, et toetada Euroopa Liidu välispoliitikat ning see tegevus põhineb Euroopa Liidult saadud ametlikel volitustel; järjestikku antud volitustega on laiendatud EIP tegevuse geograafilist ulatust. Partnerriigid väljaspool Euroopa Liitu tunnustavad selliste otsustega ettenähtud rahastamistegevust ELi nähtava toetusena. Ühenduse tagatis ei lase sellistel tehingutel, mille risk on sageli palju suurem kui risk EIP tegutsemisel Euroopa Liidus, halvendada panga krediidireitingut ja see võimaldab EIP-l säilitada soodsad laenuintressimäärad väljaspool Euroopa Liitu. Kõige uuemad andmed EIP tegevuse kohta ühenduse tagatise alusel võib leida komisjoni aruandest Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa ühenduste laenutegevuse kohta 2007. aastal (KOM(2008) 590 (lõplik)) ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendist (SEK(2008) 2504). Teine asjakohane aruanne on komisjoni aruanne eelarvepädevatele institutsioonidele üldeelarvest kaetud tagatiste kohta 31. detsembri 2007. aasta seisuga (KOM(2008) 451 (lõplik)) ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokument (SEK(2008) 2249). Viidatakse ka aruandele KOM(2006) 323 ja kahele komisjoni talituste töödokumendile (SEK(2006) 790 ja SEK (2006) 789), mis esitati Euroopa Parlamendile ja nõukogule seoses komisjoni ettepanekuga (KOM(2006) 324 (lõplik)), mis viisid tühistatud otsuse vastuvõtmiseni. EIP tegevus kolmandates riikides on oluline täiendus ELi piiratud eelarvevahenditele, mis muudab ELi välistegevust tõhusamaks ja nähtavamaks. Sellal kui ühenduse eelarvest antav välisabi keskendub väiksema sissetulekuga riikidele ja sotsiaalvaldkonna toetamisele, on EIP tegevus eriti vajalik keskmise sissetulekuga riikides ning infrastruktuuri, finants- ja kaubandussektoris. Arvestades, et EIP ja selle finantsülesehitus oli algselt ette nähtud tööks Euroopa Liidus, on ühenduse tagatisega kaetud volitused peamine vahend, mis lubab EIP-l tegutseda väljaspool Euroopa Liitu ja pakkuda vajalikku ühenduse poliitilist ja rahalist toetust riikidele ja projektidele, mis tavapäraselt ei vastaks EIP üldistele suunistele ja kriteeriumidele. |

130 | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Otsuse ettepaneku kohaselt pikendatakse nõukogu tühistatud otsuste 2006/1016/EÜ ja 2008/847/EÜ asemel, kuid täies vastavuses nimetatud otsustega ühenduse tagatist EIP välislaenudele. |

140 | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega EIP välistegevus, eriti käesolevas ettepanekus käsitletud osa, täiendab välisabi andmise vahendite, see tähendab ühinemiseelse koostöö vahendi, Euroopa naabrus- ja partnerluspoliitika vahendi, arendus- ja majanduskoostöö vahendi ning stabiliseerimisvahendi kasutamist. EIP tegevus toetab täielikult ELi välistegevust, mis on kindlaks määratud õigusakti eelnõus nimetatud poliitikadokumentides või mis sätestatakse tulevastes ELi poliitikadokumentides. EIP välistegevuse ja ELi poliitika seotust tugevdatakse komisjoni ja EIP koostöö tugevdamise kaudu. See algab tihedamast suhtlemisest kavandamisel, eriti tegevuskavade, ühinemiseelsete dokumentide ning riigi ja piirkonna strateegiadokumentide koostamise ajal, ning projektide ettevalmistamisel ja rakendamisel. Koostöö selline tihendamine aitab tagada, et volituse rakendamisel juhindutakse EÜ uute vahendite aluseks olevatest poliitilistest eesmärkidest. Selline koostöö jätkub iga piirkonna tasandil ühinemiseelse koostöö, Euroopa naabrus- ja partnerluspoliitika alase koostöö ning arengu- ja majanduskoostöö strateegia raames ning sealjuures võetakse arvesse EIP tähtsust piirkonnas ja ka võimalusi tema tegevuse seostamiseks ELi poliitikasuundadega. Peale selle kavatseb komisjon üksikprojektide puhul hakata varakult konsulteerima EIP-ga. Kui komisjon jõuab EIP põhikirja artiklis 21 ettenähtud menetluse käigus mõne EIP finantstehingu suhtes eitavale seisukohale, siis sellise finantstehingu suhtes ei kohaldata ühenduse tagatist. EIP peaks paremini kooskõlastama oma tegevust ja tugevdama koostööd rahvusvaheliste finantsasutustega, nagu EBRD või Maailmapank, ja vajaduse korral Euroopa kahepoolsete asutustega, toetudes vastastikuse mõistmise memorandumitele eri volituspiirkondades. Volituste raames võetakse kasutusele täiustatud aruandemenetlus, et tagada vajaliku järelevalvega kooskõla Euroopa Liidu välispoliitika ja eesmärkidega ning koostöö muude rahvusvaheliste finantsasutustega. Kõnealused menetlused vastavad täielikult menetlustele, mis olid nähtud ette tühistatud otsusega 2006/1016/EÜ. |

2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE |

Konsulteerimine huvitatud isikutega |

211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Konsulteeritud on EIP-ga. |

212 | Kokkuvõte vastustest ja nende arvessevõtmine EIP seisukohad on käesolevas ettepanekus kajastatud. |

Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine |

221 | Asjaomased teadus- ja erialavaldkonnad Eriteadmised rahanduses ja majanduses. |

222 | Kasutatud metoodika Ei kohaldata. |

223 | Peamised organisatsioonid / eksperdid, kellega konsulteeriti EIP. |

2249 | Saadud ja kasutatud nõuannete kokkuvõte |

225 | EIP seisukohad on kajastatud käesolevas ettepanekus. |

226 | Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid Ei kohaldata. |

230 | Mõju hindamine Nende kolmandate riikide riskimäär, kus EIP teeb tehinguid ühenduse tagatisel, on tavaliselt kõrgem kui ELi riikidel peamiselt makromajandusliku, rahalise ja/või poliitilise ebastabiilsuse tõttu; seda näitabki sellise riigi väliskrediidireiting. EIP tegutseb heade pangandustavade kohaselt ja tema põhikirjas on seatud kitsad piirid riskidele, mida ta võib võtta. Seetõttu saaks EIP ilma poliitilisi riske ja riigi maksejõuetuse riski katva ühenduse tagatiseta tegutseda ainult investeerimiskõlblikes riikides. Ühenduse tagatis annab väljaspool Euroopa Liitu teostatavate projektide puhul EIP-le julgeoleku, mis on vajalik ühenduse välispoliitikat toetavate projektide rahastamiseks, ilma et see mõjutaks EIP krediidireitingut AAA. Tühistatud otsuse 2006/1016/EÜ vastuvõtmiseni viinud ettepaneku raamistikus vaadeldi alternatiivset võimalust mitte anda ühenduse tagatist. Sel juhul ei oleks EIP paljudes riikides tegevust alustanud või oleks tegevuse seal lõpetanud ja teistes riikides teostatavate projektide rahastamiskulud oleksid olnud palju suuremad. Seda ei peetud poliitiliselt soovitavaks, võttes arvesse ELi tasakaalustatud sekkumise vajadust paljudes eri piirkondade riikides. Pealegi oleks projektide finantskulude suurenemine kõlblikes riikides vähendanud EIP tegevuse atraktiivsust projektide elluviijate jaoks; see oleks vähendanud EIP võimalusi kehtestada ELile sobivaid poliitikatingimusi (nt hanke-, keskkonna- vm poliitika). Sama tulemuse annaks see, kui ühendus võtaks tagatise eest EIP-lt tasu, kuna ka see tähendaks lõpuks projektide elluviijate kulude suurenemist. Täpselt nagu tühistatud otsuse sätete puhulgi, on käesoleva ettepanekuga tasakaalustatud kaks vajadust: EIP peab finantstehingute teostamisel saama toimida oma põhimõtete kohaselt, toetades samal ajal ELi välispoliitikat, ja ühenduse tagatis peab olema piiratud nii riskidele avatuse kui ka tagatisega kaetud projektide laadi seisukohalt. Lisaks tagab ühenduse tagatise eest vastutava komisjoni kaasamine tugeva poliitilise toetuse EIP rahastamistegevusele. Selle toetuse üks oluline tulemus on see, et tagastamata summa sissenõudmise tõenäosus suureneb oluliselt tänu ühisele survele, mida EIP ja komisjon avaldavad raha tagastamata jätnud laenuvõtjale. Seda näitab see, et ainsatel juhtudel, kus EIP on pidanud tagatist kasutama (endises Jugoslaavias ja Argentiinas), maksti raha lõpuks ikkagi tagasi. |

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG |

305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Meede annab kuni ettepanekus kehtestatud ülemmäärani tagatise EIP tehingutele väljaspool Euroopa Liitu, mis on alla kirjutatud ajavahemikus 2007–2013. Vahekokkuvõte volituse kasutamisest tehakse 2010. aastal; siis saab õigusliku alusega kehtestatud prioriteete vajaduse korral muuta ja õigusliku aluse kohaselt sätestatud lisavolituse vabastada. |

310 | Õiguslik alus Seadusandlik ettepanek põhineb vastavalt Euroopa Kohtu otsusele asutamislepingu artiklitel 179 ja 181a. |

329 | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse ühenduse ainupädevusse kuuluvas valdkonnas. Subsidiaarsuse põhimõtet seepärast ei kohaldata. |

Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel: |

331 | EIP rahastamistegevust juhitakse jätkuvalt EIP eeskirjade ja korra kohaselt. Ühenduse tagatis on osutunud tõhusaks ja odavaks EIP välistegevusega seotud poliitiliste riskide ja riigi maksejõuetuse riski katmise vahendiks. Alates 1994. aastast on olemas ühenduse välistegevuse tagatisfond, mis tagab ühenduse eelarve likviidsuse, kui tagatisega kaetud laenu tagasi ei maksta. Ühenduse tagatise uuendamine võimaldab jätkata praegust tõhusat ja majanduslikult põhjendatud tegevust. Komisjon ja EIP sõlmivad ühenduse tagatise andmise tingimuste ja korra kohta lepingu. Selleks et muuta projektide ettevalmistamist ja hindamist sujuvamaks, parandab EIP oma tegevuse kooskõlastamist ja koostööd teiste rahvusvaheliste finantsasutustega ja, kui see on vajalik, Euroopa kahepoolsete asutustega. |

Õigusakti valik |

341 | Kavandatud õigusakt(id): muu. |

342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel: Ühenduse tasandi tagatise kehtestamiseks on vaja Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust. |

4. MÕJU EELARVELE |

401 | Õigusakti ettepanekule lisatud finantsselgituses on esitatud asjassepuutuvate eelarvemõjude kokkuvõte. Need mõjud tulenevad vajadusest eraldada finantsraamistiku 2007–2013 ajal välistegevuse tagatisfondi vahendid ühenduse tagatise jaoks. |

5. LISATEAVE |

520 | Kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine Ettepaneku heakskiitmisele järgneb kehtivate õigusaktide kehtetuks tunnistamine. |

Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel |

531 | Ettepanek sisaldab läbivaatamisklauslit. |

532 | Ettepanek sisaldab läbivaatamisklauslit. |

533 | Ettepanek sisaldab aegumisklauslit. |

570 | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Artiklis 1 on öeldud, et ühenduse tagatis katab ajavahemikus 2007–2013 EIP finantstegevuse kogusummas kuni 27 800 miljonit eurot, sealhulgas lisavolituse 2 000 miljonile eurole. Tagatis on piiratud 65%ga EIP finantstehinguga antud krediidi ja tagatiste kogusummast, millest on maha arvatud tagasimakstud summad ja millele on lisatud kõik sellega seotud summad. Üldine ülemmäär jagatakse piirkondade vahel järgmisteks piirkondlikeks ülemmääradeks: a) kandidaatriigid: 8 700 miljonit eurot b) naaber- ja partnerriigid: 12 400 miljonit eurot. See on jagatud kaheks soovituslikuks ülemmääraks, nimelt, Vahemere piirkonna riigid – 8 700 miljonit eurot ning Ida-Euroopa, Taga-Kaukaasia ja Venemaa – 3 700 miljonit eurot. c) Aasia ja Ladina-Ameerika: 3 800 miljonit eurot, mis on jagatud kaheks soovituslikuks ülemmääraks, nimelt, Ladina-Ameerika – 2 800 miljonit eurot ja Aasia (kaasa arvatud Kesk-Aasia) – 1 000 miljonit eurot. d) Lõuna-Aafrika Vabariik: 900 miljonit eurot. e) lisavolitus: 2 000 miljonit eurot. Artiklis 2 käsitletakse õigusaktiga hõlmatud riikide loetelu ja nende finantseerimiskõlblikkust. Asjaomaste riikide üksikasjalik loend on esitatud kavandatud otsuse 1. lisas. Artiklis 3 sätestatakse üksikasjalikud nõuded, mis käsitlevad EIP välistegevuse sidumist ELi poliitikaga komisjoni ja EIP tihedama koostöö ja täiustatud aruandluse abil. Peale selle, kui komisjon jõuab EIP põhikirja artiklis 21 ettenähtud menetluse käigus mõne EIP finantstehingu suhtes eitavale seisukohale, siis sellise finantstehingu suhtes ei kohaldata ühenduse tagatist. Artiklis 4 sätestatakse, kuidas toimub tihendatud koostöö teiste rahvusvaheliste finantsasutustega. Artiklis 5 selgitatakse ühenduse tagatise olemust, mis katab EIP finantstehingutest tulenevad poliitilised riskid ja riigi maksejõuetuse riski. Artikkel 6 sisaldab nii EIP-le kui ka komisjonile esitatavaid nõudeid täiustatud aruandluse ja raamatupidamisandmete osas. Artiklis 7 täpsustatakse EIP kohustust nõuda komisjoni nimel sisse võimalikud nõuded ja viidatakse komisjoni ja EIP vahel sõlmitavale lepingule, milles esitatakse üksikasjalikud sätted ja menetlused. Artiklis 8 öeldakse, et ühenduse tagatisega seotud üksikasjalikud normid ja kord sätestatakse komisjoni ja EIP vahel sõlmitavas tagatiselepingus. Artiklis 9 sätestatakse, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande käesoleva otsuse-eelnõu kohaldamise kohta 30. juuniks 2010, lisades vajaduse korral selle muudatusettepanekud, mis põhinevad välishinnangul, mille tingimused on täpsustatud käesoleva otsuse-eelnõu II lisas. Artiklis 10 nähakse ette, et käesolev otsuse-eelnõu hõlmab ka EIP finantstehinguid, mis on alla kirjutatud, lähtudes kehtetuks tunnistatud otsusest. Vastavalt Euroopa Kohtu otsusele jääb ühenduse tagatis nende puhul muutumatult kehtima, vaatamata nõukogu otsuse 2006/1016/EÜ kehtetuks tunnistamisele. Põhjenduste osas esitatakse muu hulgas ettepaneku poliitiline taust ja EIP eri piirkondades toimuva tegevuse üksikasjalik kirjeldus. |

E-13218 | (Seletuskiri kinnitatud – 13 218 tähemärki – kooskõlas kirjaliku tõlke peadirektoraadi nõuetega.) |

2008/0268 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS

[kuupäev]

millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks

(2009/[•]/EÜ)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 179 ja 181a,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Investeerimispank („EIP”) on alates 1963. aastast teinud tehinguid väljaspool Euroopa Ühendust („ühendus”), et toetada ühenduse välispoliitikat.

(2) Enamik nimetatud tehingutest on teostatud nõukogu soovil ja neil on olnud ühenduse eelarvetagatis, mida haldab komisjon. Viimasel ajal on ühenduse tagatis antud ajavahemikuks 2000–2007 nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsusega 2008/580/EÜ, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ühenduse garantii ühendusevälistele projektidele antud laenudest tekkiva kahjumi puhuks (kagupoolsed naaberriigid, Vahemere riigid, Ladina-Ameerika ja Aasia ning Lõuna-Aafrika Vabariik)[1] ning nõukogu otsustega 2001/777/EÜ[2] ja 2005/48/EÜ[3] laenumeetmetele konkreetsetes piirkondades.

(3) Et EIP saaks toetada ühenduse välistegevust, ilma et see mõjutaks EIP krediidireitingut, tuleks EIP-le anda ühenduse eelarvetagatis tehingute tegemiseks väljaspool ühendust. EIP-d tuleks innustada laiendama oma ühendusevälist tegevust ilma ühenduse tagatiseta, eriti kandidaatriikides ja Vahemere piirkonna ning muude piirkondade investeerimiskõlblikes riikides, selgitades samaaegselt ühenduse tagatise olemust – sellega kaetakse poliitilisi riske ja riigi maksejõuetuse riski.

(4) Ühenduse tagatis peaks katma ühinemiseelse abi rahastamisvahendiga[4] („IPA”), Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendiga[5] („ENPI”) ning arengukoostöö rahastamisvahendiga[6] („DCI”) hõlmatud riikides EIP kriteeriumidele vastavatele investeerimisprojektidele antud laenudest ja laenutagatistest tekkiva kahjumi, kui sellise laenu rahastamine toimub või tagatis antakse kooskõlas sõlmitud lepinguga, mis ei ole aegunud ja mida ei ole tühistatud („EIP finantstehingud”).

(5) Käesoleva otsuse kohaselt ühenduse tagatisega kaetud summad peaksid olema maksimumsummad, mille ulatuses EIP võib ühenduse tagatisega finantstehinguid teostada. Need summad ei peaks olema EIP jaoks eesmärgiks.

(6) Viimastel aastatel on ühenduse välispoliitika läbi vaadatud ja seda on laiendatud. See on toimunud ühinemiseelse strateegia puhul, Euroopa naabruspoliitika puhul, uuendatud partnerluste puhul Ladina-Ameerika ja Kagu-Aasiaga ning ELi strateegilise partnerluse puhul Venemaa, Kesk-Aasia, Hiina ja Indiaga.

(7) Alates 2007. aastast on ELi välissuhteid toetatud ka uute rahastamisvahenditega, st IPA, ENPI, DCI ja stabiliseerimisvahendiga[7].

(8) EIP finantstehingud peaksid olema kooskõlas ühenduse välispoliitikaga, sealhulgas konkreetsete piirkondlike eesmärkidega, ja seda toetama. Tagades üldise ühtsuse ühenduse meetmetega, peaks EIP poolne rahastamine täiendama vastavat ühenduse antava abi poliitikat, programme ja vahendeid erinevates piirkondades. Lisaks sellele peaks keskkonnakaitse ja liikmesriikide energiavarustuse kindlus olema EIP rahastamiseesmärgi osaks kõikides finantseerimiskõlblikes piirkondades. EIP finantstehingud peaksid toimuma riikides, mis vastavad poliitilisi ja makromajanduslikke aspekte käsitlevate ühenduse kõrgetasemeliste lepingute asjakohastele tingimustele.

(9) Tõhustada tuleks komisjoni ja EIP vahelist poliitilist dialoogi, samuti strateegilist planeerimist ning EIP ja komisjoni rahastamise vahelist kooskõla. Väljaspool ühendust toimuva EIP tegevuse ja ühenduse poliitika vahelist seost tuleks tugevdada koostöö tihendamise kaudu EIP ja komisjoni vahel nii keskasutuste tasandil kui ka kohapeal. Tihedam koostöö peaks muu hulgas hõlmama varaseid vastastikuseid konsultatsioone poliitikaküsimustes, mõlemale poolele oluliste dokumentide koostamisel ja projektide kavandamisel. Varane konsulteerimine on eriti tähtis komisjoni või EIP strateegiliste programmdokumentide koostamisel, et võimalikult suurendada EIP ja komisjoni tegevuse koosmõju ja mõõta edasiliikumist ühenduse asjakohaste poliitiliste eesmärkide saavutamisel.

(10) Kandidaatriikidega seoses peaks EIP rahastamistegevuse puhul neis riikides arvestama ühinemis- ja Euroopa partnerluslepingutes, stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingutes ning ühendusega peetud läbirääkimistel sätestatud prioriteete. Ühenduse tegevus Lääne-Balkanil peaks järk-järgult nihkuma taastamistööde toetamiselt ühinemiseelse abi suunas. Seda arvestades peaks ka EIP tegevuse eesmärgiks olema samuti institutsioonide loomisele innustamine, vajaduse korral koostöös teiste piirkonnas tegutsevate rahvusvaheliste finantsasutustega. Aastatel 2007–2013 peaks kandidaatriikide (Horvaatia, Türgi ja endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik) rahastamine toimuma üha enam EIP pakutava ühinemiseelse rahastamisvahendi raames, mida tuleks aja jooksul laiendada võimalikele kandidaatriikidele Lääne-Balkanil vastavalt nende liikumisele ühinemise suunas.

(11) ENPIga hõlmatud maade suhtes peaks EIP jätkama ja kindlustama oma tegevust Vahemere piirkonnas, tugevdades veelgi keskendatust erasektori arendamisele. Sellega seoses on samuti vaja koostööd partnerriikidega erasektori arendamise hõlbustamiseks ja struktuurireformi, eelkõige finantssektori reformi edendamiseks, samuti muid meetmeid EIP tegevuse hõlbustamiseks, eelkõige selleks, et EIP saaks emiteerida võlakirju kohalikel turgudel. Ida-Euroopa, Taga-Kaukaasia ja Venemaaga seoses peaks EIP tõhustama oma tegevust asjaomastes riikides, juhindudes asjaomase riigiga sõlmitud poliitilisi ja makromajanduslikke aspekte käsitlevate ühenduse kõrgetasemeliste lepingute asjakohastest tingimustest. Selles piirkonnas peaks EIP rahastama ühendusele olulist huvi pakkuvaid projekte transpordi, energeetika, telekommunikatsiooni ja keskkonna infrastruktuuri valdkonnas. Eelistada tuleks projekte, mis on seotud üleeuroopaliste võrkude tähtsamate telgedega, üht või mitut liikmesriiki hõlmavaid piiriülese mõjuga projekte ja suurprojekte, mis soodustavad piirkondlikku integratsiooni parema ühenduvuse kaudu. Keskkonnasektoris peaks EIP seadma Venemaal eriliseks prioriteediks Põhjadimensiooni keskkonnapartnerluse projektid. Energeetikasektoris on eriti olulised energia tootmise ja edastamise strateegilised projektid. EIP finantstehingud selles piirkonnas peaksid toimuma tihedas koostöös Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga („EBRD”) vastavalt tingimustele, mis on sätestatud komisjoni, EBRD ja EIP kolmepoolses vastastikuse mõistmise memorandumis.

(12) EIP rahastamistegevus Aasia ja Ladina-Ameerika riikides viiakse järk-järgult kooskõlla ELi koostööstrateegiaga nendes piirkondades ning see täiendab ühenduse eelarvest rahastatavaid vahendeid. EIP peaks seadma eesmärgiks oma tegevuse järkjärgulise laiendamise paljudesse nende piirkondade riikidesse, sealhulgas vaesematesse riikidesse. Ühenduse eesmärke toetades peaks EIB rahastamistegevus Aasia ja Ladina-Ameerika riikides keskenduma keskkonnasäästlikkusele (kaasa arvatud kliimamuutuste leevendamine) ja energia varustuskindluse projektidele, samuti ELi jätkuvale kohalolekule Aasia ja Ladina-Ameerika riikides välismaiste otseinvesteeringute ning tehnoloogia ja oskusteabe edasiandmise kaudu. Võttes arvesse kulutasuvust, peaks EIP olema suuteline tegema tööd ka otse kohalike firmadega, eelkõige keskkonnasäästlikkuse ja energia varustuskindluse valdkondades. Vahekokkuvõttes vaadatakse uuesti läbi EIP rahastamiseesmärgid Aasias ja Ladina-Ameerikas.

(13) Kesk-Aasias peaks EIP keskenduma suurematele energiatootmise ja -edastamise projektidele, mis teenivad ka ühenduse energiapoliitika huvisid ja on kooskõlas ühenduse poliitiliste eesmärkidega, mis on seotud energiaallikate mitmekesistamise, Kyoto nõuete ja looduskaitse tugevdamisega ning toetavad neid eesmärke. EIP rahastamine Kesk-Aasias peaks toimuma tihedas koostöös EBRDga vastavalt tingimustele, mis on sätestatud komisjoni, EIP ja EBRD kolmepoolses vastastikuse mõistmise memorandumis.

(14) Täiendusena EIP Cotonou lepingu kohasele tegevusele Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikides peaks EIP Lõuna-Aafrikas keskenduma avalikku huvi pakkuvatele infrastruktuuriprojektidele (sealhulgas omavalitsuste infrastruktuur, elektri- ja veevarustus) ning erasektori, sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete toetamisele. ELi ja Lõuna-Aafrika kaubandus- ja arengukoostöö lepingu majanduskoostöö sätete rakendamine aitab kaasa EIP tegevusele selles piirkonnas.

(15) Eesmärgiga suurendada ühenduse üldise toetuse kooskõlastatust asjaomastes piirkondades, tuleks vajaduse korral otsida võimalusi EIP rahastamistegevuse ühendamiseks ühenduse eelarvevahenditega toetuste, riskikapitali ja intressitoetuste vormis, lisaks tehnilisele abile projektide ettevalmistamisel ja rakendamisel ning õigusraamistiku täiustamisel IPA, ENPI, stabiliseerimisvahendi ning Lõuna-Aafrikas DCI kaudu.

(16) EIP teeb juba tihedat koostööd rahvusvaheliste finantsasutuste ja Euroopa kahepoolsete asutustega. Nimetatud koostöö aluseks on piirkondlikud vastastikuse mõistmise memorandumid, mille peaksid heaks kiitma EIP juhtorganid. Käesoleva otsuse kohaldamisalasse kuuluvate ühenduseväliste finantstehingute puhul peaks EIP püüdma veelgi tõhustada koordineerimist ja koostööd rahvusvaheliste finantsasutuste ja Euroopa kahepoolsete asutustega, sealhulgas vajaduse korral koostööd sektoripõhiste tingimuste, kaasrahastamise suurendamise ja muude rahvusvaheliste finantsasutustega koos ülemaailmsetes algatustes (näiteks abi koordineerimist ja tõhusust edendavad algatused) osalemise valdkonnas.

(17) Rangemaks tuleks muuta EIP ja komisjoni aruandlus, mis käsitleb EIP finantstehinguid. Komisjon peaks EIP-lt saadud teabe alusel esitama käesoleva otsuse kohaste EIP finantstehingute kohta igal aastal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Aruandes peaks eelkõige sisalduma jaotis lisandväärtuse kohta kooskõlas ühenduse poliitikaga ning jaotis koostöö kohta komisjoni, muude rahvusvaheliste finantsasutuste ja kahepoolsete rahastajatega, sealhulgas kaasrahastamise kohta.

(18) Käesoleva otsusega kehtestatav ühenduse tagatis peaks katma EIP finantstehingud, mis sõlmitakse ajavahemikul 1. veebruarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013. Selle ajavahemiku esimese poole jooksul toimunud tegevusest ülevaate saamiseks peaksid EIP ja komisjon koostama käesoleva otsuse täitmise kohta vahekokkuvõtte. Nimetatud kokkuvõte peaks sisaldama eelkõige välishinnangut, mille tingimused on täpsustatud käesoleva otsuse lisas.

(19) EIP peaks finantstehinguid jätkuvalt tegema EIP oma eeskirjade ja korra, sealhulgas asjakohaste kontrollmeetmete kohaselt ja ka kontrollikoja ja OLAFiga seotud asjaomaste eeskirjade ja korra kohaselt.

(20) Nõukogu 31. oktoobri 1994. aasta otsusega (EÜ, Euratom) nr 2728/94 loodud välistegevuse tagatisfond („tagatisfond”) peaks jätkuvalt tagama ühenduse eelarve likviidsuse EIP finantstehingutest tuleneva kahjumi korral[8].

(21) EIP peaks koostöös komisjoniga valmistama ette mitmeaastase näidisprogrammi EIP finantstehingute sõlmimise mahtude kohta, et oleks tagatud vajalike tagatisfondi eraldiste kavandamine eelarvesse. Komisjon peaks kavandatud eraldisi oma eelarvepädevale institutsioonile esitatavas korrapärases eelarveprogrammis arvesse võtma.

(22) Euroopa Ühenduste Kohus tühistas 6. novembri 2008 otsusega kohtuasjas C-155/07 (parlament v nõukogu) nõukogu 19. detsembri 2006. aasta otsuse 2006/1016/EÜ, millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks[9]. Nõukogu 4. novembri 2008. aasta otsusega 2008/847/EÜ (milles sätestatakse, et Kesk-Aasia riigid vastavad otsusega 2006/1016/EÜ (millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks) kehtestatud tingimustele)[10] laiendati otsust 2006/1016/EÜ viiele Kesk-Aasia riigile (Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Türkmenistan ja Usbekistan).

(23) Kohus tegi siiski korralduse, et otsuse 2006/1016/EÜ tagajärjed jäävad kehtima EIP finantseerimistehinguid puudutavas osas, milles lepitakse kokku enne õigel õiguslikul alusel, st EÜ asutamislepingu artiklite 179 ja 181a alusel vastuvõetud uue otsuse jõustumist, mis peab toimuma maksimaalselt 12 kuu jooksul alates nimetatud kohtuotsuse väljakuulutamisest.

(24) Seepärast tuleks vastu võtta uus Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, et näha ette pideva muutumatu tagatise olemasolu EIP asjaomastele finantstehingutele väljaspool ühendust,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Tagatis ja ülemmäärad

1. Ühendus annab Euroopa Investeerimispangale („EIP”) üldtagatise („ühenduse tagatis”) EIP-l saadaolevate, kuid saamata jäänud maksete katmiseks seoses EIP finantseerimiskõlblike investeerimisprojektide teostamiseks käesoleva otsusega hõlmatud riikides antud laenude ja laenutagatistega, kui nimetatud laen või laenutagatis on antud sõlmitud lepingu kohaselt, mis ei ole aegunud ja mida ei ole tühistatud („EIP finantstehingud”), kui see on antud EIP oma eeskirjade ja korra kohaselt ühenduse asjakohaste välispoliitiliste eesmärkide toetamiseks.

2. Ühenduse tagatis on piiratud 65 %ga EIP finantstehinguga antud krediidi ja tagatiste kogusummast, millest on maha arvatud tagasimakstud summad ja millele on lisatud kõik sellega seotud summad.

3. EIP finantstehingute maksimaalne ülemmäär lõikes 6 osutatud ajavahemikul, millest on maha arvatud tühistatud summad, ei tohi ületada 27 800 miljonit eurot. Nimetatud maksimaalne ülemmäär jagatakse kaheks osaks:

a) kindlaksmääratud maksimumsumma (25 800 miljonit eurot) baasülemmäär koos selle piirkondliku jaotusega, mis on määratletud lõikes 4, mis hõlmab kogu lõikes 6 osutatud ajavahemikku;

b) lisavolitus suuruses 2 000 miljonit eurot. Nimetatud lisasumma ja piirkondliku jaotuse täieliku või osalise aktiveerimise kohta teevad otsuse Euroopa Parlament ja nõukogu asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras. Kõnealune otsus põhineb artiklis 9 sätestatud vahekokkuvõtte tulemustel.

4. Lõike 3 punktis a nimetatud baasülemmäär jaotatakse järgmisteks siduvateks piirkondlikeks ülemmääradeks:

a) ühinemiseelses faasis olevad riigid: 8 700 miljonit eurot;

b) naabrus- ja partnerlusriigid: 12 400 miljonit eurot;

mis on jagatud järgmisteks soovituslikeks vaheülemmääradeks:

i) Vahemere piirkond: 8 700 miljonit eurot;

ii) Ida-Euroopa, Taga-Kaukaasia ja Venemaa: 3 700 miljonit eurot;

c) Aasia ja Ladina-Ameerika: 3 800 miljonit eurot;

mis on jagatud järgmisteks soovituslikeks vaheülemmääradeks:

i) Ladina-Ameerika: 2 800 miljonit eurot;

ii) Aasia (sealhulgas Kesk-Aasia): 1 000 miljonit eurot;

d) Lõuna-Aafrika Vabariik: 900 miljonit eurot.

5. EIP juhtorganid võivad otsustada kuni 10 % piirkondlikest ülemmääradest ümber jagada vaheülemmäärade vahel piirkondlike ülemmäärade piires.

6. Ühenduse tagatisega kaetakse EIP finantstehingud, mis sõlmitakse ajavahemikul 1. veebruarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013. Käesoleva otsuse kohaselt on EIP finantstehingud, mis on alla kirjutatud nõukogu otsuste 2006/1016/EÜ ja 2008/847/EÜ alusel, ka edaspidi kaetud ühenduse tagatisega.

7. Kui Euroopa Parlament ja nõukogu ei ole lõikes 6 osutatud ajavahemiku möödumisel vastu võtnud otsust uue ühenduse tagatise andmise kohta EIP-le tema finantstehingute teostamiseks väljaspool ühendust, pikeneb nimetatud ajavahemik automaatselt kuue kuu võrra.

Artikkel 2

Hõlmatud riigid

1. EIP-lt ühenduse tagatise alusel finantseeringu saamiseks kõlblike või potentsiaalselt kõlblike riikide nimekiri on esitatud I lisas.

2. I lisas loetletud ning tärniga (*) märgitud riikide puhul ning I lisas loetlemata riikide puhul teevad nende kõlblikkuse kohta EIP-lt ühenduse tagatise alusel finantseeringu saamiseks otsuse Euroopa Parlament ja nõukogu asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras ning iga üksikjuhtumit eraldi kaaludes.

3. Ühenduse tagatis katab EIP finantstehinguid ainult nendes riikides, kes on sõlminud EIP-ga raamlepingu, milles on sätestatud EIP finantstehingute õiguslikud tingimused.

4. Kui konkreetse riigi poliitilise või majandusliku olukorra suhtes tekib tõsiseid kartusi, võivad Euroopa Parlament ja nõukogu asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras otsustada, et EIP finantstehingud ühenduse tagatise alusel selles riigis peatatakse.

5. Ühenduse tagatis ei hõlma EIP finantstehinguid konkreetses riigis, kui leping selliste EIP finantstehingute kohta sõlmitakse pärast selle riigi astumist Euroopa Liitu.

Artikkel 3

Kooskõla ühenduse poliitikasuundadega

1. EIP rahastamistegevuse ja ELi eelarvevahendite koosmõju maksimeerimiseks kooskõlastatakse EIP välistegevus paremini ühenduse välispoliitika eesmärkidega; selleks kasutatakse eelkõige korrapärast ja süstemaatilist dialoogi ja varaseid konsultatsioone järgmistes küsimustes:

a) komisjoni koostatavad strateegiadokumendid, näiteks riiki ja piirkonda käsitlevad strateegiadokumendid, tegevuskavad ja ühinemiseelsed dokumendid;

b) EIP kavandamist käsitlevad strateegiadokumendid ja projektide kavandamine;

c) muud poliitika ja tehingutega seotud asjaolud.

2. Koostöö toimub igas piirkonnas eraldi, arvesse võetakse EIP osa ja ühenduse poliitikat igas piirkonnas.

3. Kui komisjon jõuab EIP põhikirja artiklis 21 ettenähtud menetluse käigus mõne EIP finantstehingu suhtes eitavale seisukohale, siis sellise finantstehingu suhtes ei kohaldata ühenduse tagatist.

4. EIP finantstehingute kooskõla ühenduse välispoliitika eesmärkidega kontrollitakse artikli 6 kohaselt.

Artikkel 4

Koostöö teiste rahvusvaheliste finantsasutustega

1. EIP finantstehingud toimuvad üha enam, kui see on asjakohane, EIP koostöös muude rahvusvaheliste finantsasutuste või Euroopa kahepoolsete asutustega ja/või nende kaasrahastamisel, et tagada maksimaalne koostoime, koostöö ja tõhusus, mõistlik riskide jagamine ning ühtsed tingimused projektidele ja sektoritele.

2. Seda koostööd hõlbustab koordineerimine komisjoni, EIP ja peamiste eri piirkondades tegutsevate rahvusvaheliste finantsasutuste ning Euroopa kahepoolsete asutuste vahel sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumite alusel.

3. Koordineerimist rahvusvaheliste finantsasutuste ja teiste rahastajatega hinnatakse artiklis 9 sätestatud vahearuandes.

Artikkel 5

Ühenduse tagatise ulatus ja tingimused

1. Riigiga sõlmitud või riigi tagatisega kaetud EIP finantstehingute ja muude EIP finantstehingute, mis on sõlmitud piirkondlike või kohalike omavalitsustega või riigi omanduses ja/või kontrolli all olevate ettevõtete või asutustega ning kui nende muude EIP finantstehingute puhul on EIP teinud vajaliku krediidiriski hindamise, (arvestades asjaomase riigi krediidiriski) puhul on kaetud kõik EIP saada olevad laekumata maksed („täielik tagatis”).

Käesoleva artikli ja artikli 6 lõike 4 kohaldamisel tähendab „riik” ka Jordani Läänekallast ja Gaza sektorit, mida esindab Palestiina omavalitsus, ning Kosovot, mida esindab ÜRO ajutine missioon.

2. Muude kui lõikes 1 nimetatud EIP finantstehingute puhul hõlmab ühenduse tagatis kõiki EIP-l saada olevaid laekumata makseid, kus mittelaekumise põhjustas üks järgmistest poliitilistest riskidest („poliitilise riski tagatis”):

a) rahaülekannete peatamine;

b) sundvõõrandamine;

c) sõda või rahvarahutused;

d) kohtuliku arutuse mittevõimaldamine lepingu rikkumise korral.

Artikkel 6

Aruandlus ja arvestus

1. Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaselt teostatud EIP finantstehingute kohta kord aastas aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Aruandes antakse hinnang projekti, sektori, riigi ja piirkondlikul tasandil tehtud EIP finantstehingute mõju ja tõhususe kohta, samuti EIP finantstehingute kaudu ühenduse välispoliitiliste eesmärkide täitmiseks antud panuse kohta, võttes arvesse EIP tegevuseesmärke. Aruandes hinnatakse samuti EIP ja komisjoni ning EIP ja muude rahvusvaheliste finantsasutuste ning kahepoolsete rahastajate vahelise koostöö ulatust.

2. Lõike 1 täitmiseks esitab EIP komisjonile iga aasta aruande käesoleva otsuse kohaselt teostatud EIP finantstehingute ja ühenduse välispoliitika eesmärkide saavutamise kohta ning ka koostöö kohta teiste rahvusvaheliste finantsasutustega.

3. Oma aruandekohustuse täitmiseks esitab EIP komisjonile iga EIP finantstehingu kohta statistilised, finants- ja raamatupidamisandmed ning Euroopa Kontrollikoja taotlusel audiitori otsuse EIP finantstehingute jäägi kohta.

4. Komisjoni raamatupidamise jaoks ja täieliku tagatisega kaetud riskidest teatamiseks esitab EIP komisjonile oma riskihinnangu ja reitingut käsitleva teabe laenusaajate või tagatise saanud võlgnikega, kes ei ole riigid, sõlmitud EIP finantstehingute kohta.

5. EIP esitab lõigetes 2, 3 ja 4 esitatud teabe omal kulul.

Artikkel 7

Komisjoni tehtud maksete sissenõudmine

1. Kui komisjon on teinud makse ühenduse tagatise alusel, taotleb EIP komisjoni nimel ja poolt, et makstud summa makstaks tagasi.

2. Hiljemalt koos artiklis 8 nimetatud lepingu sõlmimisega sõlmivad EIP ja komisjon lepingu, milles sätestatakse nõuete sissenõudmise üksikasjalikud tingimused ja menetlus.

Artikkel 8

Tagatisleping

EIP ja komisjon sõlmivad tagatislepingu, milles sätestatakse ühenduse tagatise andmise tingimused ja kord.

Artikkel 9

Otsuse läbivaatamine

1. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahearuande käesoleva otsuse kohaldamise kohta 30. juuniks 2010, lisades vajaduse korral selle muudatusettepanekud, mis põhinevad välishinnangul, mille tingimused on täpsustatud käesoleva otsuse II lisas.

2. Komisjon esitab käesoleva otsuse kohaldamise kohta lõpparuande 31. juuliks 2013.

Artikkel 10

Lõppsätted

Otsus 2008/847/EÜ tunnistatakse kehtetuks.

Artikkel 11

Kohaldamine

Käesolev otsus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Brüssel, [•] 2009.

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[•] [•]

I LISA

Artiklitega 1 JA 2 HÕLMATUD PIIRKONNAD JA RIIGID

A. KANDIDAATRIIGID

1. Kandidaatriigid

Horvaatia, Türgi, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik.

2. Potentsiaalsed kandidaatriigid

Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Montenegro, Serbia, Kosovo ÜRO julgeolekukomitee resolutsiooni 1244 (1999) alusel.

B. NAABER- JA PARTNERRIIGID

1. Vahemere piirkond

Alžeeria, Egiptus, Jordani Läänekallas ja Gaza sektor, Iisrael, Jordaania, Liibanon, Liibüa (*), Maroko, Süüria, Tuneesia.

2. Ida-Euroopa, Taga-Kaukaasia ja Venemaa

Ida-Euroopa: Moldova Vabariik, Ukraina, Valgevene (*);

Taga-Kaukaasia: Armeenia, Aserbaidžaan, Gruusia;

Venemaa: Venemaa.

C. AASIA JA LADINA-AMEERIKA

1. Ladina- Ameerika

Argentina, Boliivia, Brasiilia, Tšiili, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mehhiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peruu, Uruguay, Venezuela.

2. Aasia

Aasia (välja arvatud Kesk-Aasia):

Afganistan (*), Bangladesh, Bhutan (*), Brunei, Kambodža (*), Hiina (sealhulgas Hongkongi ja Aomeni erihalduspiirkonnad), India, Indoneesia, Iraak (*), Lõuna-Korea, Laos, Malaisia, Maldiivid, Mongoolia, Nepal, Pakistan, Filipiinid, Singapur, Sri Lanka, Taivan (*), Tai, Vietnam, Jeemen.

Kesk-Aasia:

Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Türkmenistan, Usbekistan.

D. LÕUNA-AAFRIKA

Lõuna-Aafrika.

II LISA

EIP välistegevuse hindamise vahekokkuvõte ja tingimused

Vahekokkuvõte

EIP välisfinantstehingute sisuline vahekokkuvõte koostatakse aastaks 2010. Kokkuvõte koostatakse sõltumatu välishindamise alusel, mille tulemused edastatakse ka Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Nimetatud kokkuvõte on alus Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse vastuvõtmisel selle kohta, kas ja millises ulatuses anda välja lisavolitus, mis täiendab käesolevas otsuses ettenähtud tagatist ajavahemikul pärast 2010. aastat, kas teha volitusse muid muudatusi ning kuidas tagada EIP tehingute maksimaalne lisandväärtus ja tõhusus. Komisjon esitab vahekokkuvõtte Euroopa Parlamendile ja nõukogule 30. juuniks 2010 ning see on kõigi volituste muutmisettepanekute aluseks.

Hindamisraamistik

Hindamine hõlmab:

a) EIP välisfinantseerimistegevuse hindamist. Hindamine tuleks osaliselt läbi viia EIP ja komisjoni hindamistalituste koostööna;

b) EIP välislaenutegevuse ulatuslikuma mõju hindamist koostoime suhtes teiste rahvusvaheliste finantsasutuste ja rahastamisallikatega.

Hindamist kontrollib ja juhib korralduskomitee, millesse kuuluvad mitmed „targad isikud”, kelle nimetab EIP juhatajate nõukogu, EIP esindaja ja komisjoni esindaja. Korralduskomitee eesistujaks on üks nimetatud „tarkadest isikutest”.

Korralduskomiteed abistavad EIP ja komisjoni hindamistalitused ning väliseksperdid. Nimetatud väliseksperdid valitakse komisjoni juhitud pakkumismenetluse teel. Välisekspertide pädevuse ja valikukriteeriumide osas konsulteeritakse korralduskomiteega. Välisekspertidega seotud kulutused kannab komisjon ja need kaetakse tagatisfondi rahastamise eelarverealt.

Korralduskomitee esitab lõpliku hindamisaruande, milles kogutud informatsiooni põhjal esitatakse selged järeldused, et need oleksid aluseks vahekokkuvõttele, milles esitatakse seisukoht volituse järelejäänud ajaks raha täiendava osa väljaandmise ning mis tahes täiendava rahastamise piirkondliku jaotamise kohta.

Hindamise kohaldamise ulatus

Hindamine hõlmab varasemaid volitusi (2000–2006) ja 2007.–2013. aasta volituse esimesi aastaid kuni 2009. aasta lõpuni. Selles vaadatakse läbi projektide rahastamismahud ja väljamaksed riikide kaupa, samuti tehnilise abi ja riskikapitaliga seotud tehingud. Võttes arvesse mõjusid projekti, sektori, piirkonna ja riigi tasandil, on hindamise järelduste aluseks:

a) EIP tehingute tähtsuse ja tulemuslikkuse (mõjusus, tõhusus ja säästlikkus) põhjalik hindamine ühenduse välispoliitika raames algselt seatud konkreetsetest piirkondlikest eesmärkidest lähtudes, samuti nende lisandväärtuse põhjalik hindamine (viiakse läbi koos EIP hindamisüksuse ja komisjoni talitustega);

b) hinnangu andmine kooskõlale ühenduse asjakohase välispoliitika ja strateegiaga, EIP tehingute täiendavusele ja lisandväärtusele 2007.–2013. aasta volituse esimestel aastatel 2007.–2013. aasta volituse piirkondlike eesmärkide raames ning vastavatele EIP poolt kehtestatavatele tulemusnäitajatele (viiakse läbi koos EIP hindamisüksuse ja komisjoni talitustega).

Nende hinnangute puhul hinnatakse EIP tehingute lisandväärtust seoses kolme elemendiga: ühenduse poliitiliste eesmärkide toetamine, projektide kvaliteet ja muud finantseerimisallikad:

a) finantseeringu saajate finantsvajaduste analüüs, nende suutlikkus finantseeringut kasutada ning era- ja riikliku finantseerimise muude allikate kättesaadavus vastavate investeeringute tegemiseks;

b) hinnang EIP ja komisjoni tegevuse koostööle ja ühtsusele;

c) hinnang EIP ning rahvusvaheliste ja kahepoolsete finantsasutuste ja agentuuride vahelisele koostööle ja koostoimetele.

FINANTSSELGITUS

1. ETTEPANEKU NIMETUS:

Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega Euroopa Investeerimispangale antakse ühenduse tagatis ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja tagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks.

2. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE JA EELARVESTAMISE RAAMISTIK

Asjaomased poliitikavaldkonnad ja nendega seonduvad meetmed:

Asjaomane sektor : majandus- ja rahandusküsimused

Tegevuspõhise eelarvestamise meetmed: finantstehingud ja rahastamisvahendid.

3. EELARVEREAD

3.1. Eelarveread (tegevusassigneeringute read ja nendega seonduvad tehnilise ja haldusabi read (endised B..A read)), sh järgmised nimetused:

01 04 01 14 | Maksed tagatisfondi seoses uute tehingutega |

3.2. Meetme ja finantsmõju kestus:

EIP võib anda ühenduse tagatisega EIP laene ja laenutagatisi („EIP finantstehingud”) 2007.–2013. aastani. Meetme kogukestus ja finantsmõju määratakse siiski kindlaks sõlmitud EIP finantstehingute järgi.

3.3. Eelarve tunnusjooned:

Eelarverida | Kulu liik | Uus | EFTA osamaks | Taotlejariikide osamaksud | Finantsperspektiivi rubriik |

01 04 01 14 | Kohustuslik | Liigendamata[11] | EI | EI | EI | 4 |

4. ÜLEVAADE VAHENDITEST

4.1. Rahalised vahendid

4.1.1. Ülevaade kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutest

Järgmises tabelis on kokkuvõte tagatisfondi rahastamiseks vajalikest eelarvevahenditest, mis on arvutatud kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ, Euratom) nr 2728/94 välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta,[12] aluseks on EIP laenuvolituse kavandatav summa 27,8 miljardit eurot aastatel 2007–2013, millest 2 miljardit eurot on ette nähtud lisavolituse jaoks.

Tabelis 8.1 on esitatud andmed „normaalsete“ eraldiste arvutamiseks.

- Aasta 2007: eraldisi ei tehtud. Nagu on sätestatud nõukogu määruses nr 2273/2004, maksti pärast Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist 254 miljoni euro suuruse summa ühekordse maksena tagatisfondist tagasi üldeelarvesse.

- Aasta 2008: ülejääk 125,75 miljonit eurot kanti 2008. aastal üle sissetulekuna.

- Aasta 2009: arvutused põhinevad 31. detsembriks 2007 ettenähtud sihtsummal ja 2009. aasta esialgsesse eelarveprojekti eraldatud 91,60 miljonil eurol, millele on lisatud 0,5 miljonit eurot väliseks hindamiseks, mis tuleb läbi viia EIB välisvolituse kehtivusaja keskel toimuva ülevaatuse raames.

- Arvutused aastateks 2010–2013 põhinevad EIB allakirjutatud lepingute hinnangutel ja uue volituse kohastel väljamaksetel. Hinnangud on tehtud EIB käsutuses oleva teabe alusel ja sõltuvad projekti edenemisel toimuvatest muutustest.

1,4 miljardit eurot on rahastamiskavas kantud 4. rubriiki, kusjuures igaks aastaks on ette nähtud ühesugune makse 200 miljonit eurot. Kuigi kavandatud kogusumma 1,4 miljardit eurot jääb maksimaalseks vajaduseks eelarvevahendite järele, võidakse maksete graafikut kavandamisperioodil muuta, et võtta arvesse negatiivseid asjaolusid, näiteks tagastamata laenude kuhjumist[13] ja vara väärtuse vähenemist[14], et tulla toime erakorraliste olukordadega, nagu on näidatud summaarse maksimaalse vajadusena eelarvevahendite järele (vt järgnev tabel).

Tegevuskulud[15] |

Kulukohustuste assigneeringud | 8.1. | a | 0,0 | 0,0 | 92,1 | 294,0 | 301,0 | 536,0 | 1223,1 |

Maksete assigneeringud | b | 0,0 | 0,0 | 92,1 | 294,0 | 301,0 | 536,0 | 1223,1 |

Võrdlussummas sisalduvad halduskulud[16] |

Tehniline ja haldusabi (liigendamata assigneeringud) | 8.2.4. | c | - | - | - | - | - | - | - |

VÕRDLUSSUMMA KOKKU |

Kulukohustuste assigneeringud | a+c | 0,0 | 0,0 | 92,1 | 294,0 | 301,0 | 536,0 | 1223,1 |

Maksete assigneeringud | b+c | 0,0 | 0,0 | 92,1 | 294,0 | 301,0 | 536,0 | 1223,1 |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud[17] |

Personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.5. | d | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 0,9 | 1,7 | 6,2 |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.6. | e | - | - | - | - | - | - | - |

Meetme soovituslik finantskulu kokku |

Kulukohustuste assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | a+c+d+e | 0,9 | 0,9 | 93,0 | 294,9 | 301,9 | 537,7 | 1229,3 |

Maksete assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | b+c+d+e | 0,9 | 0,9 | 93,0 | 294,9 | 301,9 | 537,7 | 1229,3 |

Kaasrahastamise andmed

Kaasrahastamist ei ole ette nähtud.

4.1.2. Kooskõla finantsplaneeringuga

( Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule

( Ettepanekuga kaasneb finantsperspektiivi asjakohase rubriigi ümberplaneerimine.

( Ettepanekuga seoses võib olla vaja kohaldada institutsioonidevahelise kokkuleppe sätteid[18] (st paindlikkusinstrumendi rakendamine või finantsraamistiku läbivaatamine).

4.1.3. Finantsmõju tuludele

( Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele

( Ettepanekul on finantsmõju; mõju tuludele on järgmine:

4.2. Täistööajale taandatud personal (sh ametnikud, ajutine personal ja koosseisuväline personal), vt täpsemalt punktist 8.2.1.

Aastane vajadus | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012–2013 |

Personal kokku | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 14 |

5. TUNNUSJOONED JA EESMÄRGID

5.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetav vajadus

Nagu seletuskirjas on üksikasjalikult selgitatud, tühistas Euroopa Kohus 6. novembril 2008 nõukogu otsuse 2006/1016/EÜ. Tühistatud otsuse mõju säilitatakse EIP finantstehingute puhul, mis kirjutatakse alla 6. novembril 2009 lõppeval ajavahemikul enne, kui on jõustunud uus otsus, mis tehakse õigel õiguslikul alusel, nimelt toetudes EÜ asutamislepingu artiklitele 179 ja 181a. Seepärast on vaja esitada uue otsuse eelnõu, kui ühendus soovib ka edaspidi anda tagatise EIP välisfinantstehingutele ELi poliitiliste eesmärkide toetamiseks.

5.2. Ühenduse meetme lisandväärtus, ettepaneku seotus ja kooskõla muude finantsmeetmetega ning võimalik koostoime

EIP finantstehingud väljaspool Euroopa Liitu on nähtav ja tõhus ELi välistegevuse toetamise vahend. Peamised eelised, mida annab EIP sekkumine nendes riikides, hõlmavad näiteks eriteadmiste edasiandmist projekti läbiviijatele ning ELi keskkonna- ja hankenõuete rakendamist rahastatavate projektide puhul. Lisaks eelnimetatud eelistele saavad lõplikud abisaajad konkurentsivõimeliste intressimäärade kaudu EIP abil täielikult osa ühenduse tagatise rahalistest eelistest ja EIP soodsatest rahastamistingimustest.

Ühenduse tagatisega volitus annab ühenduse vajaliku poliitilise ja rahalise toetuse riikidele ja projektidele, mis tavapäraselt ei vastaks EIP üldistele suunistele ja kriteeriumidele.

EIP finantstehingud täiendavad uute välisabivahendite kaudu toimuvat tegevust. ELi välispoliitika toetuse suurendamiseks igas piirkonnas tugevdatakse seost EIP prioriteetide ja ELi poliitika vahel. See saavutatakse EIP ja komisjoni dialoogi ning koostöö tihendamise kaudu regionaalpoliitika ja riikidega seotud tegevuskavade kindlaksmääramisel ning ka projektide tasandil. EIP finantstehinguid võib kasulikult siduda ELi eelarvevahenditega toetuste, riskikapitali ja intressitoetuste kujul koos tehnilise abiga projektide ettevalmistamisel ja rakendamisel või õigusraamistiku täiustamisel.

5.3. Ettepaneku eesmärgid, oodatavad tulemused ja nendega seonduvad näitajad tegevuspõhise juhtimise raames

Ettepaneku peamine eesmärk on investeerimisprojektide rahastamise kaudu suurendada EIP panust ELi poliitiliste eesmärkide saavutamisse. Eesmärgid, mida volituse kohaste EIP finantstehingutega tahetakse saavutada, erinevad piirkonniti ja neid on üksikasjalikult kirjeldatud õigusakti eelnõus. Kavandatava otsuse üks oluline eesmärk on ka tihendada EIP koostööd teiste rahvusvaheliste finantsasutustega.

Eesmärkide saavutamist mõõdetakse peamiselt EIP finantstehingute mahu järgi piirkondades ja sektorites ning teiste rahvusvaheliste finantsasutuste ja/või komisjoni programmidega kaasrahastatavate EIP finantstehingute mahu järgi.

5.4. Rakendusmeetod (soovituslik)

( Tsentraliseeritud haldamine

( otse, haldajaks on komisjon

( kaudselt, haldamine on delegeeritud:

( täitevasutustele

( ühenduste asutatud asutustele, millele on osutatud finantsmääruse artiklis 185

( riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele

( Haldamine detsentraliseeritult või koostöös

( liikmesriikidega

( kolmandate riikidega

( Haldamine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (palun täpsustage)

Asjakohased märkused:

Kooskõlas olemasolevate normidega on ettepanekuga ette nähtud, et Euroopa Parlament ja nõukogu annavad EIP-le volituse rahastada investeerimisprojekte oma eeskirjade ja korra kohaselt. Komisjon vastutab ühenduse tagatise haldamise eest. EIP ja komisjon sõlmivad lepingu, milles on sätestatud käesoleva otsuse rakendamise üksikasjalikud tingimused ja kord.

6. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE

6.1. Järelevalvekord

EIP teeb ühenduse tagatisega kaetud EIP finantstehinguid EIP oma eeskirjade ja korra kohaselt, rakendades ka asjakohaseid auditeerimis-, kontroll- ja järelevalvemeetmeid. Nagu EIP põhikirjas ette nähtud, vastutab EIP tehingute ja raamatupidamisarvestuse nõuetekohasuse kontrollimise eest EIP revisjonikomisjon, keda toetavad välisaudiitorid. EIP raamatupidamise aastaaruande kinnitab EIP nõukogu.

Peale selle kinnitab EIP juhatus, kus komisjoni esindavad üks direktoritest ja asedirektoritest, EIP iga finantstehingu; juhatus jälgib, et EIP juhtimine toimuks vastavalt põhikirjale ja EIP nõukogu kehtestatud üldjuhistele.

Praeguses, 2003. aasta oktoobris sõlmitud komisjoni, kontrollikoja ja EIP kolmepoolses lepingus on sätestatud üksikasjalikud eeskirjad, mille kohaselt kontrollikoda kontrollib EIP finantstehinguid, mis on kaetud ühenduse tagatisega.

Nagu ettepaneku artiklis 6 sätestatud, esitab komisjon iga aasta Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva otsuse kohaselt teostatud EIP finantstehingute kohta aruande, mis põhineb EIP koostatud aastaaruandel, milles esitatakse andmed eri piirkondades ja sektorites antud finantseeringute kohta ning koostöö kohta teiste rahvusvaheliste finantsasutustega.

Lisaks sellele esitab EIP oma aruandekohustuse täitmiseks komisjonile iga EIP finantstehingu kohta statistilised, finants- ja raamatupidamisandmed ning Euroopa Kontrollikoja taotlusel audiitori otsuse EIP finantstehingute jäägi kohta.

6.2. Hindamine

6.2.1. Eelhindamine

EIP väljaspool ühendust toimuvatele tehingutele antud ühenduse praeguse tagatise hindamise võib leida komisjoni aruandest Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa ühenduste laenutegevuse kohta 2007. aastal (KOM(2008) 590 (lõplik)) ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendist (SEK(2008) 2504). Teine asjakohane aruanne on komisjoni aruanne eelarvepädevatele institutsioonidele üldeelarvest kaetud tagatiste kohta 31. detsembri 2007. aasta seisuga (KOM(2008) 451 (lõplik)) ja sellele lisatud komisjoni talituste töödokument (SEK(2008) 2249). Viidatakse ka aruandele KOM(2006) 323 ja kahele komisjoni talituste töödokumendile (SEK(2006) 790 ja SEK (2006) 789), mis esitati Euroopa Parlamendile ja nõukogule seoses komisjoni ettepanekuga (KOM(2006) 324 (lõplik)), mis viisid tühistatud otsuse vastuvõtmiseni.

6.2.2. Vahe- ja järelhindamise järel võetavad meetmed (varasematest samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid)

Käesoleva otsuse-eelnõu eesmärk on anda EIP-le samasugune ühenduse tagatis, mis oli ette nähtud tühistatud otsusega 2006/1016/EÜ, ning võtta sellesse üle ka praegu otsusega 2008/847/EÜ antud tagatis.

6.2.3. Edasise hindamise tingimused ja sagedus

2010. aastal tehakse vahekokkuvõte volituse kasutamisest; siis saab õigusliku alusega kehtestatud prioriteete vajaduse korral muuta ja soovitatud õigusliku aluse kohaselt sätestatud vabatahtliku volituse vabastada. Selle raames toimub 2009. aastal välishindamine. Komisjon koostab EIP volituse kasutamise lõpparuande 31. juuliks 2013.

7. PETTUSEVASTASED MEETMED

EIP on peamine vastutaja pettustevastaste meetmete võtmise eest ning selleks rakendab ta finantstehingute puhul aprillis 2008 vastuvõetud „EIP poliitikameetmeid, millega välditakse ja takistatakse korruptsiooni, pettust, salakokkuleppeid, sundi, rahapesu ja terrorismi rahastamist Euroopa Investeerimispanga tegevuses”.

EIP eeskirjad ja menetlused hõlmavad muude üksikasjalike pettuse ja korruptsiooni vastu võitlemise menetluste hulgas OLAFi pädevust viia läbi sisejuurdlusi. Konkreetselt on EIP juhatajate nõukogu võtnud juulis 2004 vastu otsuse, milles käsitletakse pettuste, korruptsiooni ja igasuguse muu ebaseadusliku ning ühenduse finantshuve kahjustava tegevuse sisejuurdluse tingimusi.

8. ANDMED VAHENDITE KOHTA

8.1. Ettepaneku eesmärgid nende finantskulu järgi

(miljonites eurodes)

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012–13 |

Ametnikud või ajutine personal[19] (XX 01 01) | A*/AD | 4 | 4 | 4 | 4 | 4 | 8 |

B*, C*/AST | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 6 |

Art XX 01 02 alusel rahastatav personal[20] |

Artikli XX 01 04/05 kohaselt rahastatav muu personal[21] |

KOKKU | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 | 14 |

8.2.2. Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus

Ühenduse tagatise haldamisest tulenevad peamised ülesanded on järgmised:

– õigusaktide ettepanekute ja tagatiselepingute koostamine;

– heakskiitmismenetluse juhtimine;

– iga-aastase eelarvemenetluse korraldamine;

– iga-aastased aruanded nõukogule ja parlamendile;

– taotluste käsitlemine;

– tagatisfondi haldamise järelevalve;

– raamatupidamisarvestus;

– suhtlemine kontrollikoja, parlamendi ja nõukoguga.

8.2.3. Ametikohtade jaotus (koosseisuline personal)

( Ametikohad, mis on asendatava või pikendatava programmi haldamiseks praegu ette nähtud

( Ametikohad, mis on kavandatud 2009. aastaks iga-aastase poliitikastrateegia / esialgse eelarveprojekti raames.

( Ametikohad, mida tuleb taotleda järgneva poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti menetlemise käigus

( Ametikohad, mis tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades asjaomases haldustalituses ümber paigutada (talitusesisesed ümberpaigutused)

( Ametikohad, mis on aastal n nõutavad, kuid ei ole kõnealuse aasta poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames ette nähtud

Personali- ja haldusvajadused kaetakse haldavatele teenistustele iga-aastase jaotusprotseduuri raames jaotatud vahenditest.

8.2.4. Võrdlussummas sisalduvad muud halduskulud (XX 01 04/05 – halduskorralduskulud)

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Eelarverida (number ja nimetus) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012–2013 | KOKKU |

Muu tehniline ja haldusabi |

– sise- |

– välis- |

Tehniline ja haldusabi kokku | - | - | - | - | - | - | - |

8.2.5. Võrdlussummast välja jäävad personalikulud ja nendega seotud kulud

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Ametikoha liik | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012–2013 |

Ametnikud ja ajutine personal (XX 01 01) | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 1,708 |

Artikli XX 01 02 kohaselt rahastatav personal (abiteenistujad, riikide lähetatud eksperdid, lepinguline personal jne) (täpsustada eelarverida) | - | - | - | - | - | - |

(Võrdlussummast VÄLJA jäävad) personalikulud ja nendega seonduvad kulud kokku | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 0,854 | 1,708 |

8.2.6. Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) |

2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012–2013 | KOKKU |

XX 01 02 11 01 – Lähetused |

XX 01 02 11 02 – Koosolekud ja konverentsid |

XX 01 02 11 03 – Komiteed[23] |

XX 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid |

XX 01 02 11 05 – Infosüsteemid |

2 Muud halduskulud kokku (XX 01 02 11) |

3 Muud haldusliku iseloomuga kulud (täpsustada viitega eelarvereale) |

Halduskulud kokku, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (jäävad võrdlussummast VÄLJA) | - | - | - | - | - | - | - |

[1] ELT L 186, 15.7.2008, lk 30 (kodifitseeritud versioon).

[2] EÜT L 292, 9.11.2001, lk 41.

[3] ELT L 21, 25.1.2005, lk 11.

[4] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1085/2006, 17. juuli 2006 (ELT L 210, 31.7.2006, lk 82).

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1638/2006, 24. oktoober 2006 (ELT L 310, 9.11.2006, lk 1).

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1905/2006, 18. detsember 2006 (ELT L 378, 27.12.2006, lk 41).

[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1717/2006, 15. november 2006 (ELT L 327, 24.11.2006, lk 1).

[8] EÜT L 293, 12.11.1994, lk 1.

[9] ELT L 414, 30.12.2006, lk 95.

[10] ELT L 301, 12.11.2008, lk 13.

[11] Liigendamata assigneeringud.

[12] Nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 2728/94 viimase muudatuse võttis nõukogu vastu 30. jaanuaril 2007 (nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 89/2007).

[13] 100 miljonit eurot aastas pärinevad tagatise rakendamisest suuremate tõrgete puhul (vt leevendusmehhanism 5. aprilli 2005. aasta dokumendis KOM(2005) 130).

[14] Hinnang selle kohta, kuidas tagatisfondi aktivate väärtuse võimalikud kõikumised mõjutavad eraldiste tegemise vajadust, põhinevad järgmistel eeldustel:– portfelli kestus on 3,3 aastat,– intressimäär tõuseb 1% aastas;– tagatisfondi suurus muutub hinnanguliste normaalsete eraldiste tulemusel;2007. ja 2008. aasta kohta mingeid järeldusi ei tulene (ülemi[15]*HIXYZxyz{[ q ~ ? ’ “ – — ¸ èìíðjnoqƒ??œ ½ÁÂÆu

x

z

|

}

€

„

‰

‹

Æ

É

nekuperiood).

[16] Kulud, mis ei kuulu asjaomase jaotise xx peatüki xx 01 alla. Tabelis on näidatud summa 0,5 miljonit eurot, mis võetakse 2009. aastal tagatisfondist, et viia EIB välisvolituse kehtivusaja keskel toimuva ülevaatuse raames läbi välishindamine.

[17] Kulud, mis kuuluvad jaotise xx artikli xx 01 04 alla.

[18] Kulud, mis kuuluvad peatüki xx 01 alla, välja arvatud artiklid xx 01 04 ja xx 01 05.

[19] Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.

[20] Kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.

[21] Kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.

[22] Kulud sisalduvad võrdlussummas.

[23] Viidata tuleb konkreetsele asjaomas(t)e täitevasutus(t)e finantsselgitusele.

[24] Täpsustage komitee liik ja rühm, millesse see kuulub.