ET Euroopa Liidu Teataja C 51/80

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Muudetud ettepanek: nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses”

KOM(2010) 393 lõplik – 2009/0153 (COD)

2011/C 51/16

Pearaportöör: José María ESPUNY MOYANO

2. septembril 2010 otsustas Euroopa Parlament vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 2 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Muudetud ettepanek: nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses”

KOM(2010) 393 lõplik – 2009/0153 (COD).

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee juhatus tegi 14. septembril 2010 käesoleva arvamuse ettevalmistamise ülesandeks põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioonile.

Arvestades töö kiireloomulisust, määras komitee täiskogu 466. istungjärgul 21. oktoobril 2010 pearaportööriks José María Espuny Moyano ja võttis vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 177, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 10 komitee liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee peab sobivaks kinniste vesiviljelusrajatiste uut ja täpsemat määratlust, mis põhineb projekti IMPASSE (Environmental impacts of alien species in aquaculture – kooskõlastatud meede vesiviljeluses kasutatavate võõrliikide keskkonnamõju kohta) panustel, samuti täpsustusi seoses kõnealuste rajatiste kaugusega avatud veekogudest ja määruse (EÜ) nr 708/2007 sõnastuse parandamist, mis vastab suuresti komitee arvamuses CESE/453/2010 esitatud soovitustele.

1.2 Komitee arvates peaks vesiviljelus Euroopa Liidus saama jätkuvalt kasu võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamisest, eeldusel et võetakse meetmeid ökosüsteemide ja bioloogilise mitmekesisuse muutuste vältimiseks, soodustades seeläbi kõnealuse valdkonna säästvat arengut.

1.3 Komitee rõhutab, et suletud vesiviljelusrajatiste halduskoormuse vähendamiseks on oluline kehtestada neile kõigile selged tingimused.

1.4 Samuti toetab komitee määruses (EÜ) nr 708/2007 Lissaboni lepingu jõustumisest tulenevalt tehtud muudatusi, mille peaeesmärk on lubada I, II, III ja IV lisa muutmist komiteemenetluse teel.

2. Sissejuhatus

2.1 Vesiviljelus on pidevalt arenev tegevusvaldkond, mis peaks pakkuma lahendusi turu nõudmistele, mille hulka kuulub muu hulgas kasvatatavate ja kaubanduses kasutatavate liikide mitmekesistamine.

2.2 Ajaloos on Euroopa vesiviljelus, nagu ka põllumajandus ja karjakasvatus, toonud võõrliikide sissetoomisega kasu kogu ühiskonnale. Praegustest peamistest Euroopa Liidu vesiviljeluses kasvatatavatest liikidest võib võõrliigiks lugeda kümnest liigist nelja (nt vikerforell, hiidauster, harilik karpkala ja veenuskarplane), mille kasvatamine on nüüdseks aga saanud tavaliseks ja vajalikuks.

2.3 Sellele vaatamata peetakse invasiivsete võõrliikide sissetoomist maailma bioloogilise mitmekesisuse muutuse üheks peamiseks põhjuseks. Soovimatult satuvad veekeskkonna võõrliigid Euroopa Liitu eelkõige suurte laevade ballastveega ning sportkalapüügi ja akvaristika kaudu. Kliimamuutuste tagajärjel on mõned võõrliigid jõudnud ELi vetesse ka iseseisvalt.

2.4 Määruses (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses tehti hiljuti mõned muudatused, mida komitee oli käsitlenud oma arvamuses CESE 453/2010 (raportöör: Valerio Salvatore), mis võeti suure häälteenamusega vastu ja mis on jätkuvalt jõus. Mõned arvamuses esitatud soovitused, mis puudutasid näiteks kinniste vesiviljelusrajatiste määratluse täpsustust, et nende puhul on alati tegemist maapealsete rajatistega, ning ohutut kaugust, võõrloomade eest kaitset jms tingimusi, on nüüd lisatud määruse muutmise ettepanekusse (artikli 3 muudatused), mis näitab komitee soovituste asjakohasust.

3. Üldised märkused

3.1 Euroopa Liit peab kohandama õigusraamistikku, et reguleerida akvakultuuri tavasid võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide vallas ning hõlmata ka võimalikud nendega kaasnevad sihtgruppi mittekuuluvad liigid, arvestades nii Lissaboni lepingu jõustumist kui ka mitme asutuse, sh Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee panust ja soovitusi.

3.2 Eelnimetatud õigusraamistiku eesmärk on vähendada negatiivse mõju ohtu, mis võib avalduda bioloogilisele mitmekesisusele, eriti liikidele, elupaikadele ja ökosüsteemide toimimisele. Raamistiku lähtepunktiks peaks olema ettevaatuspõhimõte ning selles tuleks kehtestada võimalike riskide hindamise kord ja situatsiooniplaanid.

3.3 Veekeskkonna võõrliikidele, kes toodi Euroopa Liitu juba kaua aega tagasi ja keda kasvatatakse kui tavapäraseid liike, tuleks kehtestada teistsugune kord, mis laseks jätkata nende kasvatamist ilma lisabürokraatiata, tingimusel et nende transpordil ei hõlmata sihtgruppi mittekuuluvaid liike.

3.4 Määrusega (EÜ) nr 708/2007 loodi võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide vesiviljelust reguleeriv raamistik, et hinnata ja minimeerida osutatud liikide võimalikku mõju vee-elupaikadele.

3.5 Keskkonnariskide vähendamiseks tuleb võtta teatud meetmed, näiteks tegevusprotokollide kasutamine vastuvõtvates rajatistes ning eelnev keskkonnariskide hindamine ja karantiin.

3.6 Tulemuslikuks riskijuhtimiseks võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamisel peavad asjaosalised, eelkõige liikmesriigid, täitma oma kohustusi.

3.7 Valdkonna õigusaktide parandamiseks tuleks kasutada ära täienevaid teadmisi võõrliikide kasutamise kohta vesiviljeluses, eelkõige uusi teaduslikke teadmisi, mis on saadud tänu Euroopa Liidu rahastatavatele teadusalgatustele, näiteks projektile IMPASSE.

4. Konkreetsed märkused

4.1 Määrust (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses tuleks kohandada Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 290 ja 291 uute sätetega, millega reguleeritakse vastavalt volituste delegeerimist ja rakendusvolitusi. See viib määruse nr 708/2007 kooskõlla uue lepinguga sätestatud otsustamismenetlusega.

4.2 Kuna kinniseid vesiviljelusrajatisi võib lugeda turvaliseks kohaks, kus liikide väljapääsemise oht on võimalikult väike, tuleks võimaldada neile erand keskkonnamõju eelneva hindamise kohustusest.

4.3 Kinnistele vesiviljelusrajatistele kohaldatavaid vabastusi arvestades on eriti oluline määratleda bioloogilise ohutuse tingimused, millele kõnealused rajatised peavad vastama.

4.4 Kinnistele vesiviljelusrajatistele esitatavad nõuded peavad olema ranged: rajatiste veekogusid ei tohi pidada kasvatatavate liikide ainsaks põgenemisvõimaluseks. Erilist tähelepanu tuleb pöörata selle asukohale (mis peaks olema maismaal), kaitstusele kiskjate eest, võimalike üleujutuste ohule ning varguse- ja vandalismivastastele meetmetele, luues barjääriefekti haiguste levimisele ja aidates kaasa surnud isendite kõrvaldamisele.

4.5 Kogu ELi kinniste vesiviljelusrajatiste nimekirjad peavad olema igal ajal kõigile liikmesriikidele tutvumiseks kättesaadavad. Need nimekirjad tuleb esimesel võimalusel koostada ja internetis avaldada ning neid tuleb pidevalt ajakohastada.

4.6 Võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide transport kinnistesse vesiviljelusrajatistesse või sealt ära on problemaatiline, mistõttu tuleb see läbi viia nii, et oleks välistatud transporditavate isendite vabadusse pääsemine.

4.7 Võõrliikide liikumine lemmikloomapoodide, aianduskeskuste, ilutiikide ja akvaariumide kaudu kujutab endast samasugust ohtu bioloogilisele mitmekesisusele kui vesiviljelus, mistõttu peaksid võõrliikide transpordile kehtima sama karmid nõuded kui vesiviljelusele.

4.8 Määruse (EÜ) nr 708/2007 muutmise ettepanekus seda küll ei käsitleta, kuid ei ole õige määratleda avatud vesiviljelusrajatist rajatisena, kus tegeletakse vesiviljelusega veekeskkonnas, mis ei ole looduslikust veekeskkonnast tõketega eraldatud, et takistada isendite väljapääsu. Tegelikult kasutatakse avatud vesiviljelusrajatistes füüsilisi tõkkeid, mis tagavad isendite püsimise ettenähtud alal. Puudub aga lihtsalt kindel garantii, et teatud asjaolude korral (tormid, üleujutused, röövloomade rünnakud jne) ei pääse mõni isend avatud veekogudesse.