„Euroopa andmepõhise majanduse rajamine“

1.SISSEJUHATUS

Andmetest on saanud majanduskasvu, töökohtade loomise ja ühiskondliku arengu oluline vahend. Andmeanalüüs aitab optimeerida protsesse ja otsuste tegemist ning toetab innovatsiooni ja edasise arengu prognoosimist. Selline üleilmne suundumus kätkeb endas tohutut potentsiaali paljude valdkondade jaoks, ulatudes tervishoiust, keskkonnast, toiduohutusest, kliimameetmetest ja ressursitõhususest energeetika, intelligentsete transpordisüsteemide ja arukate linnadeni.

Andmepõhist majandust iseloomustab ökosüsteem, milles erinevad turuosalised (nt tootjad, teadlased ja taristu pakkujad) teevad koostööd, et tagada andmete kättesaadavus ja kasutatavus. See võimaldab turuosalistel mitmesuguste igapäevaelu paremaks muuta võivate rakenduste loomise käigus (nt liikluskorralduse, saagikoristuse optimeerimise või telemeditsiini vallas) neist andmetest väärtust ammutada.

2014. aastal hinnati ELi andmepõhise majanduse väärtuseks 257 miljardit eurot ehk 1,85 % ELi SKPst . 2015. aastal kasvas see 272 miljardi euroni ehk 1,87 %-ni ELi SKPst (aastane kasv 5,6 %). Samas hinnangus prognoositi, et kui andmepõhise majanduse põhimõtted ja õigusraamistiku tingimused pannakse aegsasti paika, kasvab selle väärtus 2020. aastaks 643 miljardi euroni, mis on 3,17 % kogu ELi SKPst

Alates 2018. aasta maist hakkavad isikuandmete kaitse üldmääruse (edaspidi „üldmäärus“) alusel kogu Euroopas kehtima ühised õigusnormid, mitte 28 riigi erinevad õigusaktid nagu praegu. Värskelt loodud ühtse kontaktpunkti mehhanism tagab, et kui ettevõtja tegeleb ELis piiriüleste andmetöötlustoimingutega, vastutab nende järelevalve eest üks andmekaitseasutus. Tagatakse uute õigusnormide tõlgendamise ühetaolisus. Eeskätt tähendab see, et kui piiriülese andmetöötlusega on seotud mitu riiklikku andmekaitseasutust, võetakse vastu üks otsus, et tagada ühistele probleemidele ühine lahendus. Lisaks luuakse üldmäärusega võrdsed tingimused ELi ja kolmandate riikide ettevõtjatele, sest väljaspool ELi asuvad ettevõtjad peavad ELis kaupu või teenuseid pakkudes või üksikisikute käitumist jälgides kohaldama samu õigusnorme kui Euroopa ettevõtjad. Tarbijate usalduse kasvust on kasu nii ELi kui ka kolmandate riikide ettevõtjatele.

E-privaatsuse direktiivis käsitletakse elektroonilise side teenuste konfidentsiaalsust ELis. Käesoleva teatisega paralleelselt tehti ettepanek läbivaadatud e-privaatsuse direktiivi kohta, mis on määruse vormis ja mille eesmärk on tagada kõrgetasemeline kaitse täielikult kooskõlas üldmäärusega. Tugevad andmekaitsenormid loovad usalduse, mis võimaldab digitaalmajandusel areneda kogu siseturul.

President Juncker rõhutas möödunud aasta 14. septembril Euroopa Liidu olukorra kohta peetud kõnes, et „[o]lla eurooplane tähendab õigust oma isikuandmete kaitsele tugevate Euroopa seaduste kaudu. Seda seepärast, et eurooplastele ei meeldi pea kohal lendavad droonid, mis salvestavad nende iga liigutuse, ega ettevõtted, mis registreerivad nende iga hiireklõpsu. Just seepärast leppisid parlament, nõukogu ja komisjon käesoleva aasta mais kokku ühise Euroopa andmekaitsemääruse vastuvõtmises. See on jõuline Euroopa õigusakt, mis kehtib kõikide teie andmeid töötlevate äriühingute suhtes, kus iganes need ka ei asuks. Privaatsus on Euroopas oluline. See on inimväärikuse küsimus.“

Komisjon tõdes 2012. aasta teatises „Eraelu puutumatuse kaitsmine ühendatud maailmas – Euroopa isikuandmete kaitse raamistik 21. sajandil“ ja 2014. aasta teatises „Eduka andmepõhise majanduse suunas“, et andmete vaba liikumine liikmesriikide vahel eeldab kogu ELis nüüdisaegseid ja sidusaid õigusnorme ning et võrreldes USAga on Euroopa digitaalmajandus olnud andmerevolutsiooniga kaasaminekul aeglane ja tal puudub võrreldav tööstussuutlikkus. Komisjoni järeldus oli, et andmetega kauplemiseks sobiva õiguskeskkonna puudumine ELis võib olla üks põhjuseid, mis toob kaasa ebapiisava juurdepääsu suurtele andmekogumitele, võimalikud turule sisenemise tõkked uute tulijate jaoks ja innovatsiooni pärssimise.

Andmete vaba liikumise põhjendamatud piirangud pärsivad tõenäoliselt ELi andmepõhise majanduse arengut. Need piirangud on seotud nõuetega, mille ametivõimud on andmete talletamist ja töötlemist silmas pidades kehtestanud andmete asukohale. Andmete vaba liikumise küsimus puudutab igasuguseid andmeid: ettevõtjad ja andmepõhises majanduses osalejad tegelevad tööstus- ja masintekkeliste andmetega, olgu need siis isikuandmed või mitte, aga ka inimeste enda tegevuse käigus tekkinud andmetega. Komisjon teatas digitaalse ühtse turu strateegias, et teeb ettepaneku algatuse kohta, milles võetakse käsile tegurid, mis piiravad andmete vaba liikumist muudel põhjustel kui isikuandmete kaitse tõttu ELis, ning salvestamiseks või töötlemiseks mõeldud andmete asukoha põhjendamatud piirangud. Selliste piirangute hulka kuuluvad liikmesriikide vastuvõetud õigusaktid ning sama mõjuga haldusnormid ja tavad. Andmepõhise majanduse kasvades kipub selliste piirangute arv suurenema, mis tekitab ebakindlust selle üle, kus võib andmeid talletada või töödelda. See võib mõjutada kõiki majandusvaldkondi, nii eraõiguslikke kui ka avaliku sektori asutusi, kellel võib esineda raskusi innovatiivsematele ja/või odavamatele andmeteenustele juurdepääsul. Andmete asukoha põhjendamatud piirangud kahjustavad aluslepingus sätestatud teenuste osutamise vabadust ja asutamisvabadust ning on ühtlasi vastuolus asjakohase teisese õigusega. See toob kaasa ohu, et turg killustub ja kasutajatele pakutavate teenuste kvaliteet väheneb; samuti väheneb andmeteenuste pakkujate, eriti väiksemate organisatsioonide konkurentsivõime.

Arvestades andmete ja andmeteenuste kasvavat tähtsust maailmamajanduses ja kolmandate riikide potentsiaalseid seisukohti selles küsimuses, käsitletakse andmete asukoha põhjendamatuid nõudeid ka ELi ja tema kaubanduspartnerite vahelistel aruteludel. ELi andmekaitsenormid ei saa olla vabakaubanduslepingu läbirääkimiste teema. Teatises isikuandmete vahetamise ja kaitsmise kohta üleilmastuvas maailmas on selgitatud, et andmekaitsealane dialoog ja kaubandusläbirääkimised kolmandate riikidega peavad olema eraldiseisvad protsessid. Nagu teatises „Kaubandus kõigile“ märgitud, püüab komisjon lisaks sellele kasutada ELi kaubanduslepinguid, et kehtestada õigusnorme e-kaubanduse ja andmete piiriülese liikumise kohta ning võtta käsile digitaalse protektsionismi uued ilmingud, järgides täielikult ELi andmekaitsenorme ja neid õigusnorme piiramata.

Kui andmetest lähtuv ümberkujunemine jõuab ühiskonna ja majanduseni, tekitavad kujunemisjärgus tehnoloogiatel (näiteks asjade internet, tuleviku tehased ja autonoomsed ühendatud süsteemid) põhinevad masinad ja protsessid üha rohkem andmeid. Andmetele juurdepääsemise viise muudab ka ühenduvus ise: andmeid, millele juurdepääsuks on tavapäraselt kasutatud füüsilist ühendust, saab nüüd üha enam kasutada kaugjuurdepääsu teel. Alles nüüd hakkab ilmnema andmeallikate ja -liikide meeletu mitmekesisus ning ohtrad võimalused nende andmete põhjal eri valdkondades, kaasa arvatud avaliku poliitika kujundamises, järeldusi teha. Et neid võimalusi ära kasutada, peab andmeturul tegutsevatel avaliku ja erasektori üksustel olema juurdepääs mitmesugustele suurtele andmekogumitele. Seega on selliste masinate või protsesside tekitatud andmetele juurdepääsu ja nende andmete edastamisega seotud küsimused andmepõhise majanduse tekkimiseks olulised ja neid tuleb hoolikalt analüüsida.

Lisaks on esile kerkinud küsimused, mis puudutavad vastutusega seotud õigusnormide kohaldamist ühendatud seadme või roboti rikke tekitatud kahju puhul ning andmete ülekantavust ja koostalitlusvõimet. Seoses selliste uute tehnoloogiatega nagu asjade internet või robootika võib täheldada keerukaid omavahelisi sõltuvusi nii toodete (lähtuvalt tarkvarast ja riistvarast) kui ka omavahel ühendatud seadmete vahel. Uusi küsimusi võib esile kerkida ka autonoomsete masinate puhul, mille ootamatu ja ettekavatsematu käitumine võib inimestele ja objektidele kahju tekitada. Vastutust ja ohutust käsitleva raamistiku kohaldamisel võib nende nähtuste puhul tekkida õiguslik ebakindlus.

Nagu digitaalse ühtse turu strateegias välja kuulutati, on komisjoni eesmärk luua andmepõhise majanduse jaoks selge ja kohandatud poliitika ja õigusraamistik ning kõrvaldada selleks andmete vaba liikumise tõkked ja tegeleda uute andmetehnoloogiate loodud õigusliku ebakindlusega. Lisaks toetub käesolev teatis sellistele eesmärkidele nagu andmete laialdasem kättesaadavus ja kasutamine, uute andmepõhiste ärimudelite soodustamine ning andmetele juurdepääsemise tingimuste parandamine ja andmeanalüütika arendamine ELis. Seda silmas pidades esitab komisjon „Euroopa andmepõhise majanduse rajamist“ silmas pidades aruteluks konkreetsed küsimused.

Seega analüüsitakse käesolevas teatises järgmisi küsimusi: andmete vaba liikumine; juurdepääs andmetele ja nende edastamine masintekkeliste andmete puhul; vastutus ja ohutus kujunemisjärgus tehnoloogiate puhul ning ülekantavus, koostalitlusvõime ja standardid andmete puhul, mis ei ole isikuandmed. Samuti tehakse käesolevas teatises ettepanekud katsetada ühiseid reguleerivaid lahendusi reaalses keskkonnas.

Komisjon algatab käesolevas teatises analüüsitavates küsimustes ulatusliku dialoogi sidusrühmadega. Dialoogi esimeseks etapiks on avalik konsultatsioon, mis kuulutatakse välja koos andmepõhise majanduse paketiga.

2.Andmete vaba liikumine

Hästi toimiva ja dünaamilise andmepõhise majanduse jaoks on vaja, et andmete liikumine siseturul oleks võimalik ja kaitstud. Tehnoloogia kiiret arengut arvestades on andmete vaba liikumise turvalisus ja usaldusväärsus hädavajalik, et kaitsta ELi ühtse turu aluslepingutega kehtestatud nelja põhivabadust (kaupade, töötajate, teenuste pakkumise ja kapitali vaba liikumine). Andmeteenused kasvavad kiiresti nii ELis kui ka mujal maailmas. Selle sektori toimiv ja tõketeta ühtne turg looks olulisi võimalusi majanduse täiendavaks kasvuks ja töökohtade loomiseks.

Kui andmete vaba liikumine ELis on takistatud (nt siis, kui riigiasutused on kehtestanud põhjendamatud piirangud andmete asukoha suhtes), võib see kahjustada andmepõhise majanduse kasvu ja innovatsiooni ning piiriüleste avaliku sektori teenuste kasutuselevõttu. Andmete asukohta puudutavad meetmed tähendavad sisuliselt seda, et kasutusele võetakse digitaalne „piirikontroll“. Selliste meetmete hulka kuuluvad näiteks järelevalveasutuste nõuded, et finantsteenuste pakkujad talletaksid oma andmeid kohapeal, aga ka ametisaladuse hoidmise eeskirjad, mis eeldavad andmete talletamist või töötlemist kohapeal, ning üldistavad nõuded talletada või arhiveerida kohapeal avaliku sektori tekitatud teavet olenemata selle tundlikkuse astmest.