Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkus (EERC) loodi selleks, et EL oleks valmis erinevateks võimalikeks katastroofideks. See hõlmab mitmesuguseid kodanikukaitse ressursse, mille osalevad riigid ELi kodanikukaitse mehhanismi raames ELi hädaolukordadele reageerimise operatsioonide jaoks kättesaadavaks teevad.

Alates EERC loomisest on 16 osalevat riiki teinud kättesaadavaks 77 vahendit (nt otsingu- ja päästerühmad, meditsiinitöötajate rühmad, veepuhastussüsteemid jne), mida saab nüüd kasutada ELi operatsioonideks kogu maailmas. Paljud EERC eesmärgid ehk „suutlikkuse eesmärgid“, mis on sätestatud ELi õigusaktides, on seega täidetud.

Puudujääke ehk lünki olemasolevates ressurssides esineb veel 1) metsatulekahjude kustutamise lennukite ja 2) peavarju osas. See, kas teatavad muud liiki vahendid on piisavalt kättesaadavad, vajaks täiendavat analüüsi. See hõlmaks a) keemilise, bioloogilise, kiirgus- ja tuumakatastroofi puhul vajatavaid vahendeid, b) Euroopa meditsiinikorpusse kuuluvaid suuri välihaiglaid ja meditsiinilise evakuatsiooni alast suutlikkust, c) kaugjuhitavate õhusõidukite süsteeme ja d) sideüksusi. Osa praegustest suutlikkuse eesmärkidest tuleb võib-olla läbi vaadata, et võtta arvesse muutuvaid riskihinnanguid ja saadud kogemusi.

Komisjon kutsub osalevaid riike kõrvaldama allesjäänud puudujäägid EERC-s ja aktiivselt toetama ja võimaluse korral 2017. aastal EERC praeguseid suutlikkuse eesmärke kohandama ja/või täiendama.





1.Sissejuhatus

Üha rohkemate ohtudega maailmas peab EL olema valmis reageerima paljude võimalike katastroofide puhul. Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkus (EERC) loodi 2013. aastal liidu kodanikukaitse mehhanismi (UCPM) raames eesmärgiga parandada kodanikukaitse süsteemide valmisolekut liidus. Esmakordselt saavad kodanikukaitse mehhanismis osalevad riigid teha erinevad hädaolukordade lahendamise vahendid kättesaadavaks viivitamatuks kasutamiseks ELi operatsioonides. Riigi vahendeid EERC-s registreerides kinnitavad osalevad riigid, et need on ELi operatsioonide jaoks komisjoni hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskuse abipalve peale kättesaadavad.

EERC on üks peamisi ELi kodanikukaitsealaste õigusaktide viimase läbivaatamise järgseid uuendusi. Selle tulemusel on liigutud suhteliselt juhuslikult ja juhtumipõhiselt koordineerimissüsteemilt ettearvatavama, ettevalmistatuma ja sidusama ELi katastroofidele reageerimise korralduse suunas. Eelnevat silmas pidades tuleks mainida, et liidu kodanikukaitse mehhanism sai hiljuti Euroopa Kontrollikojalt kiitva hinnangu, seda eelkõige seoses katastroofidele reageerimise koordineerimisega.

EERC on hästi vastu võetud ja see on alates selle loomisest 2014. aasta oktoobris kiiresti kasvanud. Alates 2016. aasta oktoobrist on Belgia, Hispaania, Itaalia, Kreeka, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Rumeenia, Saksamaa, Slovakkia, Sloveenia, Soome, Taani, Tšehhi Vabariik (st 16 liidu kodanikukaitse mehhanismi osalisriiki) andnud EERC käsutusse kodanikukaitsevahendeid. Nende ressursside kvaliteedi tagamiseks on komisjon kasutusele võtnud vastava sertifitseerimismenetluse. Peamisi EERC tõhusaks toimimiseks minimaalselt vajalike reageerimissuutlikkuste liike ja hulka nimetatakse EERC „suutlikkuse eesmärkideks“. Need on kindlaks määratud lähtuvalt tuvastatud katastroofiohtudest ja nende asjakohasust hindavad komisjon ja osalevad riigid regulaarselt. Kuna suutlikkuse eesmärkide seadmisel on arvestatud minimaalset vajalikku taset, võib EERC-s registreerida ka rohkem vahendeid.

Et EL oleks valmis katastroofidega toime tulema, peab ta oma reageerimissuutlikkuse kriitiliselt üle vaatama. Käesolevas aruandes tehakse kokkuvõte edusammudest EERC suutlikkuse eesmärkide saavutamisel ja hinnatakse allesjäänud reageerimissuutlikkuspuudujääkide olulisust. Lisaks eesmärkide ja tulemuste arvulisele võrdlemisele lähtutakse aruandes ka liidu kodanikukaitse mehhanismi raames viimase kahe aasta jooksul saadud kogemustest. Kogemuste põhjal võib arvata, et keskpikas perspektiivis on vajalik suutlikkuse eesmärkide muutmine või kohandamine.





2.ELi missioonide käsutuses olevad ressursid

Alates EERC käivitamisest 2014. aasta oktoobris kuni käesoleva aruande jaoks seatud tähtajani (1. oktoober 2016), on 16 osalevat riiki EERC jaoks eraldanud kokku 77 reageerimisvahendit. Need hõlmavad kodanikukaitse mooduleid, tehnilist abi ja tugirühmi ning muid reageerimisvahendeid. Tänu nende vahendite eraldamisele on paljud EERC suutlikkuse eesmärgid täidetud. Üksikasjalik ülevaade on esitatud lisas (2. ja 3. veerg).

Et teha kindlaks võimalikud puudujäägid ELi katastroofidele reageerimise suutlikkuses nendes valdkondades, kus EERC suutlikkuse eesmärgid ei ole (veel) saavutatud, palus komisjon osalevatel riikidel teha kindlaks, kas leidub EERC-ga hõlmamata täiendavaid vahendeid, mida saaks ELi missioonidel kasutada. Teabe esitas 27 riiki ja üksikasjalik ülevaade sellest on esitatud lisas (4. veerg).

Juhul, kui EERC puudujääke on võimalik korvata EERC-ga hõlmamata vahenditega, arvestatakse aruandes, et puudujäägid ELi üldises reageerimissuutlikkuses puuduvad. Siiski tuleb märkida, et EERC-ga hõlmamata vahendite puhul ei ole nende kättesaadavus ja kvaliteet tagatud sama kindlalt kui EERC-s registreeritud vahendite puhul. EERC-s registreeritud moodulid peavad olema kättesaadavad/kannatanud riigis operatsioonide jaoks kasutatavad kindlaksmääratud tundide jooksul ja peavad läbima sertifitseerimismenetluse, mis hõlmab dokumentide kontrolli, väljaõpet ja harjutamist. Kõike seda ei saa tagada EERC-ga hõlmamata vahendite puhul.

3.Potentsiaalselt olulised puudujäägid ELi katastroofidele reageerimise suutlikkuses

Kahe esimese tegutsemisaasta jooksul on EERC-d edukalt kasutatud järgmistele kriisidele reageerimiseks: Ebola kriis Lääne-Aafrikas (2014), metsatulekahjud Kreekas (2015), metsatulekahjud Küprosel, Prantsusmaal ja Portugalis (2016), Ecuadori maavärin (2016), kollapalavikupuhang Kongo Demokraatlikus Vabariigis (2016) ja orkaan Matthew Haitil (2016). Sellest hoolimata on ilmnenud teatavad puudused. Komisjon on kindlaks teinud kaks potentsiaalselt olulist puudujääki: metsatulekahjude kustutamise lennukid ning peavari ja sellega seotud abi.

3.1 Metsatulekahjude kustutamise lennukid

Metsatulekahjude oht sõltub paljudest asjaoludest nagu kliimatingimused, taimestik, metsa majandamise viisid jne. ELis on üldiselt kõige rohkem ohustatud Lõuna- ja Kagu-Euroopa, kuigi viimastel aastatel on kannatanud ka muud piirkonnad (nt Västmanland, Rootsi, 2014), ning metsatulekahjude arv ja ulatus võib sesoonsetest ilmastikutingimustest tingitult aastate lõikes suurel määral varieeruda.