ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 22.6.2005 
KOM(2005) 265 lõplik 
  
ROHELINE RAAMAT 
energiatõhususe kohta 
ehk 
kuidas saavutada vähemaga rohkem 
 
ET 2   ET SISUKORD 
Sissejuhatus ................................................................................................................... ............. 4 
A. Takistuste kindlakstegemine ...................................................................................... 12 1. Vajadus võtta erimeetmeid energiatõhususe parandamiseks ..................................... 13 1.1. Turu õiget reaktsiooni taki stavad finantstakistused ................................................... 13 
1.2. Vajadus energiateenuste järele................................................................................... 14 2. Vajadus riigiasutuste tegevuse järele ......................................................................... 14 3. Väliskulud ja hindade läbipaistvus............................................................................. 15 4. Teave ja haridus – kaks alakasutatud vahendit .......................................................... 15 
B. Euroopa algatus.......................................................................................................... 16 1. Meetmed ühenduse tasandil ....................................................................................... 17 1.1. Energia integreerimine muudesse ühenduse poliitikavaldkondadesse ...................... 17 1.1.1. Teadusuuringute ja tehnoloogia arendamine ............................................................. 17 1.1.2. Heade tavade ja tehnoloogia edendamine.................................................................. 17 1.1.3. Heade tavade loomine ja edendamine kõi gil tasanditel siseri iklike tegevuskavade 
kaudu.......................................................................................................................... 18 
1.1.4. Maksustamise otstarbekam kasutus ........................................................................... 18 1.1.5. Eesmärgipärasem riigiabi........................................................................................... 20 1.1.6. Riigihangete algatamine............................................................................................. 20 1.1.7. Euroopa rahastusallikate leidmine ............................................................................. 20 1.2. Energiapoliitika erimeetmed ...................................................................................... 21 1.2.1. Ehitised................................................................................................................ ....... 21 
1.2.2. Kodumasinad............................................................................................................. . 22 
1.2.3. Sõidukite kütusetarbimise piiramine.......................................................................... 23 1.2.4. Tarbija teavitamine ja kaitsmine ................................................................................ 24 2. Riiklik tasand ............................................................................................................. 2 5 
2.1. Võrgutegevuse reguleerimine .................................................................................... 25 2.2. Varustustegevuse reguleerimine ................................................................................ 26 2.3. Elektrienergia tootmine.............................................................................................. 26 2.4. Valged sertifikaadid, turupõhine instrument.............................................................. 28 
 
ET 3   ET 3. Tööstus ..................................................................................................................... .. 28 
4. Transport ................................................................................................................... . 29 
4.1. Lennuliikluse korraldamine ....................................................................................... 29 4.2. Liikluskorralduse optimeerimine ............................................................................... 30 4.3. Keskkonnasõbralikele sõidukite le turu väljaarendamine........................................... 30 
4.4. Infrastruktuuri kasutustasu käitu mismuutuste esilekutsumiseks ............................... 31 
4.5. Rehvid .................................................................................................................... .... 31 
4.6. Lennundus................................................................................................................. . 32 
5. Piirkondlik ja kohalik tasand...................................................................................... 32 5.1. Konkreetsed rahastamisvahendid............................................................................... 32 6. Maailmale avatud strateegia....................................................................................... 33 6.1. Energiatõhususe integreerimine  rahvusvahelisse koostöösse .................................... 34 
6.2. Energiatõhususe integreerimine naabrus poliitikasse ning ELi ja Venemaa koostöösse
............................................................................................................................... ..... 35 
6.3. Energiatõhususe integreerimine arengupoliitikasse................................................... 35 6.4. Rahvusvaheliste finantseerimisasutuste rolli tugevdamine........................................ 35 KOKKUVÕTE...................................................................................................................... ... 37 
1. LISA........................................................................................................................ ............. 39 
2. LISA........................................................................................................................ ............. 47 
3. LISA........................................................................................................................ ............. 48 
4. LISA........................................................................................................................ ............. 49 
5. LISA........................................................................................................................ ............. 50 
 
ET 4   ET SISSEJUHATUS  
Isegi ilma kõrgete ja kõikuvate naftahi ndadeta, mis on viinud Euroopa majanduskasvu 
väljavaadete kahanemiseni, oleks Euroopa Liidul  väga tõsiseid põhjuseid anda tugev tõuge 
energiatõhusust edendava programmi taaselusta miseks Euroopa ühiskonna kõigil tasanditel1: 
- Konkurentsivõime ja Lissaboni tegevuskava . Arvukate uurimuste2 kohaselt oleks 
ELil võimalik ökonoomselt kokku hoida  vähemalt 20% oma praegusest 
energiatarbimisest, mis võrdub 60 miljardi euroga aastas ehk Saksamaa ja Soome 
praeguse energiatarbimise summaga. Kuigi nimetatud potentsiaalse kokkuhoiu 
rakendamiseks on vaja märkimisväärse id investeeringuid, on Euroopa uute 
energiatõhusate seadmete ja energiatee nuste osas selles valdkonnas maailmas 
liidripositsioonil ning energiateenused on suuresti kohalikku laadi. See tähendab paljude uute kvaliteetsete töökohtade loomist Euroopas. Mitmetele uurimustele
3 
tuginedes võib hinnanguliselt väita, et sel line algatus võib Euroopa s luua otseselt ja 
kaudselt koguni miljon uut töökohta. Kuna kä esolevas algatuses käsitletakse ainult 
rentaablusele rõhuvaid energiatõhususe meetme id – selliseid, mis annavad netosäästu 
isegi pärast vajalike investeeringut e arvessevõtmist –, tähendab edukas 
energiatõhususe kava seda, et osa 60 miljard ist eurost, mida ei kulutata energiale, 
teiseneb netosäästuks, mille tulemuseks on konkurentsivõime tõus ja ELi kodanike paremad elutingimused. Samades eespool ni metatud uurimustes järeldatakse, et 
keskmine ELi kodumajapidamine võiks oma energiatarbimisest sõltuvalt kõige tasuvamal viisil säästa 200 kuni 1000 eurot aastas.  
Seepärast aitaks efektiivne energiatõhususe poliitika oluliselt kaasa ELi 
konkurentsivõimele ja tööhõivele, mis on Li ssaboni tegevuskava kesksed eesmärgid. 
Energianõudlust käsitledes on see poliitika osa ELi energiaga varustamist käsitlevast 
poliitikast, kaasa arvatud liidu jõupingutused  taastuvate energiaallikate edendamisel, 
ning sellisena moodustab see osa priorite etide kogumist, mis toodi esmakordselt 
välja 2000. aasta rohelises raamatus “E uroopa energiavarustamise kindluse 
strateegia”. Lisaks sellele  on energiatõhusad seadmed, teenused ja tehnoloogia kogu 
                                                
 
1 Vt ka 1. lisa. 
2 The Mid-term Potential for Demand-side Energy Efficiency in the EU,  Lechtenböhmer ja Thomas, 
Wuppertal Institutie, 2005: „Meie hiljutine 25 liikmesriigiga ELile suunatud poliitika ja meetmete 
(P&M) stsenaarium visandab nn  ambitsioonika strateegia, et saavutada kasvuhoonegaaside heidete 
oluline vähenemine aastaks 2020. See strateegia kasutab ära umbes 80% hetkel võimalikust energiakokkuhoiu potentsiaalist. Samas eeldatakse, et otsustajad on tänu aktiivsele poliitikale ja 
meetmetele paremini informeeritud ning muudavad oma hoiakuid energiatõhususe asjus parimate 
saadaolevate tehnoloogiate suhtes. Tabelis toodud tulemustest selgub, et EL 25 energiatõhusus kasvab nimetatud P&M stsenaariumis 29% võrra.” Energia lõ ppkasutuse tõhusust ja energiateenuseid käsitleva 
kavandatud direktiivi seletuskiri – KOM(2003) 739. MURE Database Simulation 2000, SOS Italy; 
Economic Evaluation of Sectoral Emissions Reduction Objectives for climate change , Blok ja Joosen, 
ECOFYS, Utrecht, 2000; Energy Efficiency Indicators , ODYSSEE, ADEME, Pariis, 2004; Powering 
Profits: How Companies turn energy efficiency into shareholder value , Green Business Letter , aprill 
2005 ; Improving energy efficiency by 5% and more per year , K. Blok, avaldatakse väljaandes Journal 
of Industrial Ecology ; The Potential for more efficient electricity use in Italy , F. Krause; The Energy 
Efficiency Challenge , WWF, 2005; World Energy Assessment  2000 ja 2004. aasta ajakohastus, UNDP 
veebisait; European Council for an energy efficient economy , Proceedings 2005, suvekool: Energy 
savings, What works and who delivers ?, www.eceee.org
 
3 Rat für Nachhaltige Entwicklung , 2003, http://www.nachhaltigkeitsrat.de/service/download/ 
publikationen/broschueren/Broschuere_Kohleempfehlung.pdf, Ecofys. 
 
ET 5   ET maailmas üha tähtsamaks muutumas. Kui Euroopa säilitab selles valdkonnas oma 
väljapaistva positsiooni, tänu millele töötatakse uued energiatõhusad tehnoloogiad välja ja juurutatakse kõigep ealt Euroopas, on tegemist tähtsa kaubandusvõimalusega.  
- Keskkonnakaitse ja ELi Kyoto kohustused . Energia kokkuhoid on kahtlemata 
kiireim, tõhusaim ja ökonoomseim viis ka svuhoonegaaside heite vähendamiseks ja 
õhu kvaliteedi parandamiseks, seda eriti tihedalt asustatud aladel. Seega aitab see liikmesriikidel täita oma Kyoto kohustusi. Teiseks aitab see oluliselt kaasa ELi pikemaajalistele püüdlustele kliimamuut use vastu võitlemisel heite edasise 
vähendamise teel ÜRO kliimamuutuse raamkonventsiooniga reguleeritud tulevase 2012. aasta järgse režiimi osana. Paljud arengumaad tunnistavad täiel määral 
energiatõhususe olulist rolli nende arvukate väljakutsete  käsitlemisel. Seepärast peab 
Euroopa olema selles suhtes eeskujuks, pannes aluse uue poliitika, koostöö ja tehnoloogia väljatöötamisele, mis võivad aidata arengumaadel seda probleemi 
lahendada. 
- Varustuskindlus . 2030. aastaks sõltub EL praegustele suundumustele tuginedes oma 
naftavajaduste rahuldamisel impordist 90%  ulatuses ja gaasi osas 80% ulatuses. 
Nafta ja gaasi hinda 2020. aastal on võimatu prognoosida, eriti kui oletada, et 
arenenud maailma nõudlus kasvab ka edaspidi  sama kiiresti kui tänasel päeval. Nagu 
Rahvusvahelise Energiaagentuuri ministrite 2. mai 2005. aasta nõupidamisel märgiti, on energiatõhusus üks põhilisi meetodeid sellele väljakutsele vastamiseks. Tõeliste jõupingutuste tegemine esmalt ELi energianõudluse hoidmiseks praegusel tasemel ning selle edaspidiseks vähendamiseks aitaks  oluliselt kaasa sidusa ja tasakaalustatud 
poliitika väljatöötamisele Euroopa Liidu energiaga varustamise kindluse edendamiseks. 
Seepärast püütakse käesolevas  rohelises raamatus teha kindlaks kitsaskohad, mis praegu 
takistavad kõige tasuvama tõhususe saavutamist – näiteks asjakohaste stiimulite puudumine, 
teabepuudus, olemasolevate rahastamismehhanismide puudumine.  
Rohelises raamatus üritatakse te ha kindlaks võimaluse d, kuidas saaks neid kitsaskohti ületada, 
pakkudes välja mitmeid võimalikke meetmeid. Näited on järgmised: 
- iga-aastase energiatõhususe tegevuskava keht estamine siseriiklikul tasandil. Selliste 
kavade raames võiks teha kindlaks meet med, mida tuleks võtta siseriiklikul, 
piirkondlikul ja kohalikul tasandil, ning seejärel jälgida nende edusamme nii 
energiatõhususe parandamisel kui ka kulutas uvuse tõstmisel. Kavasid võiks Euroopa 
tasandil täiendada võrdlusuuringute ja va stastikuse eksperdihinnangu protsess, et 
liikmesriigid saaksid hõlpsasti teiste kordami nekutest ja vigadest õppida ning tagada 
heade tavade kiire leviku kogu ELis; 
- kodanikele parema teabe andmine näiteks eesmärgipärasemate 
teavitamiskampaaniate ja toodete  täiustatud märgistamise kaudu; 
- maksusüsteemi parandamine, et maksustada just saastajaid, suur endamata seejuures 
üldist maksutaset; 
- riigiabi parem suunamine, kui riiklik to etus on põhjendatud, proportsionaalne ja 
vajalik, et stimuleerida en ergia tõhusat kasutamist; 
 
ET 6   ET - riigihangete kasutamine , et „lükata käima” uued en ergiakasutust tõhustavad 
tehnoloogiad, nagu energiasäästlik umad autod ja IT-seadmed; 
- uute või täiustatud rahastamisvahendite ka sutamine nii ühenduse kui  ka siseriiklikul 
tasandil, et pakkuda nii äriühingutele kui ka  leibkondadele stiimuleid, kuid mitte abi, 
kulutasuvamate täiustuste juurutamiseks; 
- arendamise jätkamine ehitiste puhul, m ille suhtes kohaldatakse olemasolevat 
ühenduse direktiivi, ning võimalusel selle laiendamine väiksematele ruumidele viisil, mis tagab kulutasuvuse ja minimaalse lisabürokraatia; 
- komisjoni algatuse CARS 21 kasuta mine uue põlvkonna kütusesäästlikumate 
sõidukite väljatöötamise kiirendamiseks. 
Käesoleva rohelise raamatu eesmärgiks on toimida katalüsaatorina, tuues kaasa 
energiatõhususe algatuse taaselustamise kõigil Euroopa ühiskonna tasanditel – ELi, 
siseriiklikul, piirkondlikul ja koha likul tasandil. Peale selle püüa b käesolev roheline raamat 
anda eeskuju ja liidrirolliga ol ulise panuse rahvusvaheliste püüdlus te käivitamiseks, et aidata 
kaasa kliimamuutuse käsitlemisele energiat õhususe kaudu. Hiina kasutab praeguse ühe SKT 
ühiku tootmiseks enam kui viis korda rohke m energiat kui EL, USA aga ligikaudu 50% 
rohkem kui EL.
4 Arvestades plahvatuslikult suurenevat energiatarvet eriti Hiinas ja Indias, 
peab energiatõhusus olema üheks põhipoliitikaks , millega üritatakse ühitada ühest küljest 
arengumaade kasvavaid energiavajadusi võims use kasvuks ja nende riikide kodanike 
elutingimuste parandamiseks ning teisest küljest võidelda globaalse kliima soojenemise vastu. Käesolev roheline raamat ning selle elluviimis el saadav impulss peaks viima ELi sellistes 
püüdlustes esirinda, millega seatakse energiatõhusus globaalseks prioriteediks. Lõpuks tuleb mainida, et kõrged naftahinnad tabavad kõige  rängemini vaeseimaid, eriti AKV riikides. 
Rohelise raamatu järelmeetmeid kavandades tuleks pöörata tähelepanu sellele, kuidas saab Euroopas välja töötatavat tehnoloogiat kasutada  või kohandada nende riikide vajadustele ning 
kuidas seda kõige pa remini teoks teha. 
Eespool esitatud konkreetsed näited sellele väljakutse le vastamiseks, mida käsitletakse allpool 
üksikasjalikumalt, ei ole ettepanekud – need on läbiarutamist vajavad ideed. Samuti ei ole 
need ammendavad. Pärast rohelise raamatu aval damist peab komisjon käesoleva aasta lõpuni 
intensiivseid avalikke konsultatsioone.  
Arutelu ja tulemusliku panuse soodustamiseks es itab komisjon allpool 25 küsimust, mis ei ole 
sugugi ammendavad.  
Komisjon on otsustanud sisse se ada Euroopa säästva energia f oorumi. Nimetatud foorum, mis 
põhineb Firenze ja Madridi foorumi eeskujul, mida  kasutati väga edukalt  energiaturu edasise 
liberaliseerimise suhtes konsensusele jõudmis eks, viib kokku komisjoni, liikmesriigid, 
Euroopa Parlamendi, riiklikud energiareguleerija d ning Euroopa tööstuse ja valitsusväliste 
organisatsioonide esi ndajad. Foorum tuleb kokku kaks korda  aastas. Oktoobrisse kavandatud 
esimesel kohtumisel arutatakse süv itsi käesolevat rohelist raamatut. 
Lisaks nõukogu, Euroopa Parlamendi ning tööstusharude ja valitsusväliste 
organisatsioonidega dokumendi  asjus konsulteerimisele peab komisjon hädavajalikuks 
                                                
 
4 See võrdlus muutuks, kui võtaksime arvesse kodanike ostujõu erinevusi. Täiendavaid andmeid leiate 1. 
lisast. 
 
ET 7   ET laiahaardeliste avalik e arutelude pidamist. Kõik huvitatu d isikud on teretulnud esitama 
märkusi ja ettepanekuid järgmisel viisil: 
- Internetis komisjoni veebilehel aadressil 
http://europa.eu.int/comm/ener gy/efficiency/index_en.htm; 
- võttes ühendust hr Luc Werringiga Euroopa  Komisjoni energeetika ja transpordi 
peadirektoraadist (luc .werring@cec.eu.int); 
- komisjon kaasab kõik oma ELi linnades asuvad esindused. T eavet ja reklaami 
võimalike ürituste kohta levitatakse aadressil http://europa.eu.int/comm/represent_en.htm
; 
- komisjonil on paljusid Euroopa linnu hõlmav energiaagentuuride võrgustik. 
Kõnealustele agentuuridele tehakse ülesande ks teabe laialdane levitamine rohelise 
raamatu kohta ja märkuste küsimine. 
Kui märkusi esitav isik sellega nõustub, pannakse kõik avaldused konsulteerimiseks 
komisjoni veebisaidile üles.  
On tähtis, et käesolev roheline raamat toob kiiresti kaasa konkreetsed meetmed. Seega usub 
komisjon, et pärast konsultats ioonide protsessi tuleks 200 6. aastal koostada konkreetne 
tegevuskava, milles visandatakse ELi ja siser iiklikul tasandil võetavad erimeetmed, millega 
kaasnevad vajalikud kulude ja tulude analüüsid.  
– Arutelu nõudvad küsimused 
Üldised märkused 
Järgmiste küsimuste eesmärgiks on analüüsi da täiendavalt käes olevas dokumendis 
paikapandud võimalusi, arvestades nende kulutasuvust ja panus t energiakokkuhoidu, 
keskkonnakaitsesse, töökohtade loomisse ning nafta ja gaasi impordi vähendamisse.  
Komisjon oleks tänulik, kui meile küsimustele vastamisel lahataks konkreetseid teemasid 
võimalikult üksikasjalikult, sama kehtib küsim use kohta, millisel tasandil oleks kavandatud 
meedet kõige parem käsitleda: rahvusvahelisel , ELi, siseriiklikul, piir kondlikul või kohalikul 
tasandil? Teiseks, kas kõnealust meedet olek s kõige otstarbekam käsitleda soovituste, 
vabatahtlike meetmete, siduvate eesmärkide või  seadusettepanekutes sätestatud meetmete 
kaudu? Lõpetuseks, kuidas saaks kaalumisel olev aid meetmeid praktikas rakendada? Milline 
oleks ajakava, kulud ja kui on vaja järelevalv et vms funktsiooni, siis milline organ sobiks 
selleks kõige paremini? 
See võimaldab komisjonil 2006. aastal jõuda om a tegevuskavas kindlate, praktiliste ja 
elluviidavate ettepanekuteni, mi s annab asjadele hoopis uue suuna. 
Peale selle on üks käesoleva rohelise raamatu ja sellele järgnevate konsultatsioonide 
põhieesmärke stimuleerida täiendavaid ideid, m ille peale pole seni veel tuldud. Komisjon 
tervitab ettepanekuid ja näiteid, milles tuuakse võimalusel välja eespool nimetatud üksikasjad, 
näiteks rakenduskulude, energiasäästu hüve de ja rakendamise lihtsuse kohta. 
 
ET 8   ET Rohelises raamatus väljatoodud vali kuvõimalusi puudutavad küsimused 
1. Kuidas saaksid ühendus ja eriti ko misjon paremini stimuleerida Euroopa 
investeeringuid energiatõhusatesse tehnol oogiatesse? Kuidas oleks parem suunata 
antud valdkonnas teadustegevuse toetamisele kulutatavaid rahalis i vahendeid? (Punkt 
1.1) 
2. Heitkogustega kauplemise mehhanism on otsustav vahend turupõhise lahenduse 
väljatöötamiseks Kyoto ja kliimamuutusega seotud eesmärkide saavutamise nimel. Kas seda poliitikat saaks energiatõhusus e edendamiseks paremini rakendada? Kui 
jah, siis kuidas? (Punkt 1.1) 
3. Milline seos peaks Euroopa majandus e taaselustamisele suunatud Lissaboni 
strateegia kontekstis ol ema majandusliku konkurentsivõi me ja energiatõhususele 
suurema rõhu panemise vahel? Kas sellel taustal oleks otstarbekas nõuda, et iga 
liikmesriik kehtestaks iga-aastased energiat õhususe kavad, ning seejärel neid kavasid 
ühenduse tasandil võrdlevalt uurida, et tagada  heade tavade jätkuv levik? Kas sellist 
lähenemist saaks kasutada rahvusvahelisel t? Kui jah, siis kuidas? (Punkt 1.1.3) 
4. Fiskaalpoliitika on oluline moodus käitu mismuutuste ja uute, vähem energiat 
kulutavate toodete kasutamise soodustami seks. Kas sellised meetmed peaksid 
mängima Euroopa energiatõhususe poliitikas suuremat rolli? Kui jah, siis mis laadi 
meetmed sobiksid selle eesmärgi saavutamis eks kõige paremini? Kuidas saaks neid 
rakendada viisil, mis ei tooks kaasa ma ksukoormuse üldist tõusu? Kuidas panna 
saastaja tegelikult maksma? (Punkt 1.1.4) 
5. Kas oleks võimalik välja töötada riig iabi eeskirjad, mis oleksid keskkonna 
seisukohalt soodsamad, eriti soodustades  keskkonnahoidlikku uuendustegevust ja 
tootlikkuse parandamist? Millised need eeskirjad peaksid olema? (Punkt 1.1.5) 
6. Eeskuju saamiseks vaadatakse sageli r iigiasutuste poole. Kas õigusaktid peaksid 
panema riigiasutustele teatavaid kohustusi, näiteks, et kohaldada üldkasutatavates 
hoonetes ühenduse või siseriiklikul tasandil soovitatud meetmeid. K
as riigiasutused 
saaksid või peaksid energi atõhusust riigihangetes arve sse võtma? Kas see aitaks 
rajada teatavate toodete ja uute tehnoloogiate tarbeks eluj õulisi turge? Kuidas saaks 
seda praktikas rakendada viisil, mis edenda ks uute tehnoloogiate väljatöötamist ning 
annaks tööstusele stiimuleid uute energi atõhusate toodete ja pr otsesside uurimiseks? 
Kuidas saaks seda teha viisil, mis hoiak s kokku riigiasutuste ra ha? Sõidukite osas 
vaadake küsimust 20. (Punkt 1.1.6) 
7. Energiatõhususe tarbeks eraldatud vahende id on varem efektiivselt kasutatud. Kuidas 
saab neid kogemusi korrata ja täiustada? Milliseid meetmeid saaks otstarbekalt võtta: 
– rahvusvahelisel tasandil 
– ELi tasandil – siseriiklikul tasandil – piirkondlikul ja kohalikul tasandil?  
 
ET 9   ET (Punkt 1.1.7. Vt ka küsimus 22) 
8. Energiatõhusus ehitistes on valdkond, kus saab saavutada olulist kokkuhoidu. 
Milliseid praktilisi meetmeid saaks võtta  ELi, siseriiklikul , piirkondlikul või 
kohalikul tasandil, et tagada olemasolev a ühenduse ehitiste direktiivi kordaminek 
praktikas? Kas komisjon peaks minema olemasolevast direktiivist kaugemale, 
näiteks laiendades seda ka väiksematele ruumidele? Kui jah, siis kuidas õnnestuks 
seada õigesse tasakaalu vajadus luua ener giatõhususe eeliseid ning eesmärk piirata 
võimalikult palju uut hal duskoormust? (Punkt 1.2.1) 
9. Stiimulite pakkumine rendipindade energiatõhususe tõstmiseks on raske ülesanne, 
kuna energiaarvet ei tasu üldjuhul ehitise omanik ning seega ei ole ta majanduslikult huvitatud investeerimisest energiatõhususe tä iustamisse, näiteks soojusisolatsiooni ja 
topeltklaasidesse. Kuidas saaks sellele välj akutsele kõige paremini vastata? (Punkt 
1.2.1) 
10. Kuidas saaks tugevdada õigusaktide mõju kodumajapidamise tarbeks mõeldud 
energiat tarbivate toodete tõhususele? Millised on pari mad viisid nende toodete 
tootmise ja tarbimise soodustamiseks? Kas näiteks praegusi märgistamiseeskirju saaks täiustada? Kuidas saaks EL käima lükata uue põlvkonna energiatõhusate toodete uurimise ja hilisema tootmise? Milliseid muid meetmeid saaks võtta: 
– rahvusvahelisel tasandil – ELi tasandil – siseriiklikul tasandil – piirkondlikul ja kohalikul tasandil? (Punkt 1.2.2) 
11. Põhiline ülesanne on tagada, et sõiduk itööstus toodaks üha rohkem energiatõhusaid 
sõidukeid. Kuidas seda kõige paremini te ha? Milliseid meetmeid tuleks võtta, et 
jätkata energiatõhususe täiustamist sõidukites ning millisel tasandil seda teha? 
Kuivõrd peaksid sellised meetmed ol ema vabatahtlikku laadi ja kuivõrd 
kohustuslikud?  (Punkt 1.2.3) 
12. Avalikud teabekampaaniad energiatõhus use teemal on osutunud teatavates 
liikmesriikides edukaks. Mida saaks selles valdkonnas veel ära teha: 
– rahvusvahelisel tasandil –
 ELi tasandil 
– siseriiklikul tasandil 
– piirkondlikul ja kohalikul tasandil?  (Punkt 1.2.4) 
 
ET 10   ET 13. Mida saab ära teha elektri ülekandmise ja jaotamise tõhususe parandamiseks? Kuidas 
selliseid algatusi praktikasse rakendada? Mida saaks ära teha, et parandada kütuse 
kasutamist elektri tootmisel? Kuidas haju stootmist ja koostootmist veelgi edendada? 
(Punkt 2.1–2.3) 
14. Hea moodus energiatõhususe edendamiseks on ärgitada elektri ja gaasiga varustajaid 
pakkuma pigem energiateenust (st nõus tuma maja kütmisega kokkulepitud 
temperatuurini ja kütmisteenuse osutamisega) kui lihtsalt energiat. Sellise korra kehtimisel oleks energiaga varust aja majanduslikult huvitatud kinnisvara 
energiatõhususest ja vajalike investeeringute te gemisest. Vastasel korral on elektri- ja 
gaasifirmad majanduslikult huvitatu d, et selliseid investeerin guid ei tehtaks, kuna sel 
juhul müüksid nad rohkem energiat. Kuidas  saaks selliseid tavasid edendada? Kas 
vabatahtlikud normid või leping on vajalik või piisav? 
15. Mitmetes liikmesriikides on juurutatud või  juurutamisel valged (energiatõhususe) 
sertifikaadid. Kas need tule ks juurutada ka ühenduse tasa ndil? Kas see on vajalik, 
arvestades süsinikukaubanduse mehhanismi? Kui need siiski juurutatakse, kuidas 
saaks seda teha võimalikult vähese bür okraatiaga? Kuidas saaks neid siduda 
süsinikukaubanduse mehhanismiga? (Punkt 2.4) 
16. Kõnealuse valdkonna üks peamisi ülesandeid  on kannustada tööstust kasutama ära 
uusi tehnoloogiaid ja seadmeid, mis pakuvad kulutasuvat energiatõhusust. Mida 
saaks ja peaks peale süsinikukaubanduse mehhanismi veel ära tegema? Kui tõhusad on olnud senised tööstuse poolt vabatahtlik e kohustuste ja mittesiduvate meetmete 
kaudu tehtud sammud ja teabekampaaniad? (Punkt 3) 
17. Transpordiliikide vaheline uus ta sakaal – komisjoni 2001. aasta Euroopa 
transpordipoliitika kohta aastaks 2010 vast u võetud valges raamatus sätestatud 
strateegia põhiteema – on endiselt peamine pr ioriteet. Mida saaks veel ära teha, et 
tõsta raudtee-, mere- ja sisev eetranspordi turuosa? (Punkt 4.2) 
18. Energiatõhususe parandamiseks on vaja  lõpule viia teat avad üleeuroopalise 
transpordivõrguga seotud infrastruktuur iprojektid. Kuidas saaks arendada 
infrastruktuuriprojektid e jaoks vajalikke invest eeringuid, ning missuguseid 
rahastamisallikaid tuleks kasutada? (Punkt 4.2) 
19. Millistel transpordivaldkonna s võetavatel meetmetel oleks kõige suurem potentsiaal? 
Kas prioriteediks peaksid olema tehnol oogilised uuendused (re hvid, mootorid…), 
eriti tööstusega ühiselt paikapandud st andardite kaudu, või reguleerivad meetmed, 
näiteks autode kütusetarbimisele piirmäära seadmine? (Punktid 4.3–4.5) 
20. Kas riigiasutustel (riik, haldusasutuse d, piirkondlikud ja kohali kud ametiasutused) 
peaks lasuma kohustus osta riigihangete raames oma masinaparki teatud protsent 
energiatõhusaid sõidukeid? Kui jah, siis kuidas saaks seda korraldada 
tehnoloogiliselt neutraalsel v iisil (st ilma et see tooks kaasa turu moonutamise ühe 
konkreetse tehnoloogia eelistami se suunas)? (Punkt 4.3) 
21. Euroopas on hakatud juurutama infrastrukt uuri kasutustasu, eriti tasumist teede 
kasutamise eest. Esimene ettepanek tuge vdada kutseliste autovedude maksustamist 
tehti aastal 2003. Mõningates linna des on nüüd juurutatud kohalikud 
ummikumaksud. Millised peaksid olema järgmised sammud infrastruktuuri 
 
ET 11   ET kasutustasude vallas? Mil määral tuleks  “väliseid kulusid” , näiteks saaste, 
liiklusummikute ja õnnetuste eest sel moel sisse nõuda otse nende põhjustajatelt? (Punkt 4.4) 
22. Teatavates l
iikmesriikides on energiatõhususega tegelevate äriühingute juhitavad 
kohalikud või piirkondlikud energiatõhususe projektide rahastamiskavad osutunud 
väga edukateks. Kas seda tuleks laienda da. Kui jah, siis kuidas? (Punkt 5.1) 
23. Kas energiatõhususe küsimused vajaksid s uuremat integreerimist liidu suhetesse 
kolmandate riikidega, eriti naaberriikideg a? Kui jah, siis kuidas? Kuidas saab 
energiatõhusus muutuda piirkondlike turgude  integratsiooni põhili seks osaks? Kas 
rahvusvahelisi finantseerimisasutusi on vaja  kannustada pöörama rohkem tähelepanu 
nõudluse juhtimise küsimustele seoses nende  poolt kolmandatele riikidele osutatava 
tehnilise ja finantsabiga? Kui jah, siis  mis võiksid olla kõige tõhusamad 
mehhanismid või investeeringud? (Punkt 6) 
24. Kuidas saaks Euroopas tehtud edusamme energiatõhusa tehnoloogi a ja protsesside 
alal arengumaades tulemusli kult ära kasutada? (Punkt 6.3) 
25. Kas liit peaks WTO raames taotlema ta riifseid soodustusi või mittetariifseid 
soodustusi energiatõhusate toodete eest ni ng ärgitama teisi WTO liikmeid sama 
tegema? (Punkt 6) 
 
ET 12   ET A. T AKISTUSTE KINDLAKSTEGEMINE  
Seitsmekümnendate alguse naftaembargod sundisid ELi riike ümber vaatama oma 
energiatarbimist, et vähendada sõltuvust naftas t. Sellesuunalised edusammud liikmesriikides 
katkestasid senini lahutamatu seose SKT kasvu ja energianõudluse vahel juba 
seitsmekümnendate keskpaigas. Energiaintensi ivsus on Saksamaal ja Taanis langenud 40% 
võrra ning Prantsusmaal on see seitsmekümne ndate tasemega võrreldes 30% madalam. 
Kõnealust SKT ja energianõudluse la hutamist on kujutatud alltoodud joonisel. 
Autode kütusetõhusus suurenes märgatavalt5. Ratsionaalse energi akasutuse tähtsuse 
teadvustamine ehitiste puhul on toonud kaasa pa rema soojusisolatsiooni. Näiteks Prantsusmaa 
käivitas ambitsioonika energi asäästuprogrammi loosungiga „Mei l ei ole naftat, aga meil on 
ideid,” kiirendades üleminekut elektritootmi ses nafta jõul töötavatelt elektrijaamadelt 
tuumareaktoritele ning tõstes diislikütusega seotud makse. 
Esmase energianõudluse ja “negadžaulide” areng - EL 25
 ("negadžaulid": 1971. aasta energiaintensiivsuse alusel arvutatud energiakokkuhoid)
050010001500200025003000
1971 1973 1975 1977 1979 1981 1983 1985 1987 1989 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003Mt
oeNegadžaulid
Biomass
Muu elekter
Tuumkütus
Gaas
Nafta
Kivisüsi
 
Allikas: Enerdata 
Naftašokid andsid kiiretele en ergiatõhususe meetmetele lühi ajalise tõuke, kuid süvitsi 
minevate struktuuriliste meetmete puudum ine tähendab, et nõudlust ei õnnestunud 
stabiliseerida. Viimas tel aastatel on uus  energiahinna tõus m aailmaturgudel, eriti aga 
naftahinnad, ajendanud huvi taastu mist nõudluse juhtimise suhtes.  
                                                 
5 Vastupidiselt Ameerika Ühendriikidele, kus naftat arbimine algul langes, kuid kerkis lõpuks 1973. 
aastast 2003. aastani kokku 16% võrra, on Prantsusmaal hoolimata viimaste aastate mõningasest tõusust 
naftakasutus täna endiselt 10% madalam kui kolm aastakümmet tagasi ning energiaintensiivsus on 30% 
madalam kui 1973. aastal. 
 
ET 13   ET Efektiivsed meetmed energiatarbimise oluliseks vähendamiseks ei ole võimalikud, kui esmalt 
ei tehta kindlaks raiskamise taga seisvaid tegureid, et need saaks tulevikus tõsiselt käsile võtta. 
1. Vajadus võtta erimeetmeid energiatõhususe parandamiseks 
Teoorias annaksid turul toimivad jõud ilma sekkumiseta aja jooksul kõige efektiivsema 
tulemuse. Arvestades aga energi aturgude tehnilisi näitajaid, pa istab olevat vajadus selliseid 
turust lähtuvaid muutusi edendada ja täie ndada, parandades energi atõhusust kiiremini ja 
vähendades seega nõudlust energia järele. Turu l toimivad jõud on jätkuvalt olulised ka 
nõudluse ja pakkumise ühitamisel.  
Kõige olulisem takistus suuremale energi atõhususele on teabe puudumine (uue tehnoloogia 
kulude ja kättesaadavuse kohta;  teabe puudumine oma energiatar bimiskulude kohta; tehnikute 
väljaõppe puudumine õige hoolduse osas ja asjaolu, et turul os alejad ei võta neid aspekte 
nõuetekohaselt arvesse). Eriti võib see probleemiks olla investeeringute tegemisel, mis on sageli pikaajalised. Investeerimisotsuseid võib mõjutada ka n-ö jagatud stiimuli probleem (nt 
kui kinnisvaraomanik paigaldab boileri ja re ntnik tasub küttearve, või kui korporatiivset 
investeeringueelarvet ei kooskõlastata energia eelarvega). Samuti võib esineda eksitavaid 
hindu (välismõjudega mittearvestamise, läbipa istvuse puudumise tõttu). Ka sellised tehnilised 
takistused nagu energiat kasutavate seadme te ja komponentide standardiseerimatus võivad 
olla raskendavaks teguriks, mis ei lase uutel energiatõhusatel tehnoloogiate l turule kiiret mõju 
avaldada. Minevikus tekita sid nurjunud reguleerimiskat sed monopoolsetes sektorites 
mõningatel juhtudel energiatariifid e struktuurides tahtmatuid tarbimisstiimuleid. Seda muret 
peaks lahendada aitama reguleeriva korra täiustamine ELis ja liberaliseerimise teel läbipaistvamate turujõud ude sissetoomine, kuid varasemate investeerimisotsuste tagajärjed 
mõjutavad meid veel palju aastaid. 
1.1. Turu õiget reaktsiooni takistavad finantstakistused 
Teabe ja väljaõppe puudumine uusimate te hnoloogiate kohta ning nende majandusliku ja 
finantsmõju kohta investeeringute tasuvuse määr ale, millega mõningatel juhtudel kaasneb 
vastumeelsus uute tehnoloogiate ja  tehnikate varajase kasutuse levõtmisega seostatav risk, 
võib sundida investoreid, näiteks pankasid, toet ama jätkuvalt iganenud tehnoloogiat, isegi kui 
see ei ole kõige tõhusam või parimate tas uvusnäitajatega. Energiasäästlike tehnoloogiate 
edendajatel on mõistagi vaja oma eesmärki põhj endada, taotledes toetust potentsiaalsetelt 
investoritelt, näiteks panka delt või riskikapitalifondide lt. Siin on oma roll ka 
energiateenustega tegelevatel ettevõtetel (ESCOd).  Tööstust, investoreid ja tarbijaid üldiselt 
tuleks samuti ärgitada kaasama oma finantspla neerimisse energiat säästvaid alternatiive. 
Osalistele tuleks teadvustada väga  positiivset kulude ja tulude suhet ning vahel väga lühikesi 
tagasiteenimisperioode – teat ud juhtudel isegi alla aast a – kui nad investeerivad 
energiatõhususse. Projektide risk i hindamiseks saaks välja tööt ada lihtsaid vahendeid, näiteks 
olelustsükli analüüsi käsiraamatuid ja arvu tiprogramme ning inve steeringutega seotud 
energiaauditeid. 
Peale selle puudub juurdepääs piisavatele rahastamisvahenditele, mis toetavad 
energiatõhusust toetavaid meetmeid, kusjuures  nimetatud meetmed on valdavalt väikese 
ulatusega. Kogemused näitavad, et traditsioo nilised vahendajad, eriti pangad, ei rahasta 
 
ET 14   ET energiatõhususe projekte sage li kuigi meelsasti. Üks uurim issuund on „globaalsete” laenude6 
idee, mille puhul toimub hilisem vahendite üm berjaotamine vahendaja või „arvelduskoja” 
poolt, kes on energiatõhususe valdkonnaga tehni lises ja majanduslikus mõttes paremini 
kursis. Teine võimalus on mõningates liikmesrii kides hetkel kasutusel olevad ühissäästudel 
põhinevad rahastamismudelid, näiteks kolmandat e poolte finantseerimine ja energiasäästu 
garanteerimise lepingud. 
1.2. Vajadus energiateenuste järele 
Turgude avamine on avaldanud energiatõhususel e positiivset mõju. Konkurentsisurve on 
sundinud elektrifirmasid tootma kõige efekt iivsemal moel, eriti investeeringute kaudu 
tehnoloogiasse (nt kombineeritud tsükliga gaasiturbiinid). 
Turgude avamine on mõjutanud elektrihindu. S uurte tööstustarbija te jaoks langesid 
elektrihinnad ajavahemikul 1995–2005 reaalselt keskmiselt 10–15%. Siiski on veel nii mõndagi ära teha, et tagada ELi  kõigil aladel reaalne ja efek tiivne konkurents. Selleks võtab 
komisjon aasta lõpus vastu täiemahulise aruand e turu olukorra kohta, samuti on ta hiljuti 
käivitanud sektorite konkurentsi käsitleva küsitluse. 
Langevad energiahinnad iseeneses t ei soodusta ettevaatlikku ta rbimist ega investeeringuid 
energiatõhususse. On terve ri da ettevõtteid, kes pakuvad t õhusaid lahendusi ning saavad 
energiakokkuhoiu arvelt tasu (ESCO). Kuna nende  tegevus on veel algeatapis, vajavad need 
äriühingud endiselt poliitili st tuge, milleks võib ol la abi nende tegevuse ja 
kvaliteedistandardite levitamiseks ning juurdepä äs rahastamisvõimalustele. ESCO tööstuse 
edasiarendamine võib aidata suurel määral kaas a paljude täiendavate ku lusäästlike projektide 
rakendamisele ning mängida olu list rolli puuduste ület amisel, mis eksisteerivad energia ja 
tehnoloogiaga varustamise pool el tegutsejate vahel ja energiatarbijate seas. 
Komisjon on täiesti teadlik tarbimise ka svu dilemmast, mis tuleneb turujõudude 
esilekerkimisest tingitud suurema tõhususe põhj ustatud madalamatest hindadest. Sel põhjusel 
tegi komisjon 2003. aasta detsembris ettepaneku energia lõpptarbimise tõhusust ja teenuseid 
käsitleva direktiivi kohta  
2. Vajadus riigiasutuste tegevuse järele 
Siseriiklikel või Euroopa riigiasutustel on turul valitsevate puudujääkide kompenseerimises 
oma osa. See ei ole aga sageli nende võimu ses. Seda puudust seletavad mitmed põhjused. 
Liikmesriigid on tunnistanud, et suurema energi atõhususe tagamiseks tuleb rohkem ära teha. 
Nad ei seo end kuigi varmalt energiatarbimise  kohustusliku vähendamise ga 1% võrra aastas, 
mis nähakse ette kavandatud energiateenuste direktiivis.  
Lisaks sellele on riigiabi ja maksumeetmed kaks  vahendit, mida sageli vääralt kasutatakse. 
Riigiabi antakse mitte üksnes energiatõhususe heaks, vaid ka elektritootmiseks kütuste baasil, mis ei anna kõrgeimat energiatoodangut . Samuti tuleb arvestada kõikvõimalike 
pisisubsiidiumide üliküllust, mille üldine  mõju on vägagi piiratud. Sama kehtib 
                                                
 
6 Näiteks Euroopa Investeerimispank loob partnerlussuhteid vahendajatega (tavaliselt riiklikud või 
kohalikud pangad), et anda globaalse id laene, mis seejärel laenatak se nende vahendajate kaudu välja 
väiksemate projektide rahastamiseks. 
 
ET 15   ET maksuinstrumentide kohta. Maksukoormust tule ks põhimõtteliselt kerg endada konkreetsete 
toodete puhul, mille energiatarve on madal, ja  tõsta kõrge energiatarbimisega toodete puhul. 
Lõpetuseks eksisteerib vajadus äriühingute edasiste liitumiste pidevaks hoolikaks 
kontrollimiseks energia- ja transpordisektorites, millega võivad kaasneda suuremad võimalused turujõu kuritarvitamiseks ja s ugugi mitte tingimata suurem energiatõhusus. 
3. Väliskulud ja hindade läbipaistvus 
Energiatoodete praegune hinnasüsteem ei suuna ta rbijaid selliste tarb imismudelite poole, mis 
võimaldavad ökonoomsemat ja ratsionaalsemat energiakasutust.  
Pealegi ei arvesta see toodete suhtelise en ergeetilise väärtusega, samuti mitte nende 
kasutamise keskkonnamõjuga. Praegune hinnasüst eem ei taga väliste kulude kaasamist. 
Mõistagi ei ole see mingi stiimul tarbimise vähendamiseks ega energia tootmiseks keskkonnasõbralikumatest allikatest. See probleem on eriti terav transpordisektoris. 2001. aasta septembris avaldatud transporditeemalises valges raamatus „Euroo pa transpordipoliitika 
aastaks 2010: aeg otsustada”
7 võttis komisjon seisukoha, et se ni, kuni hinnad ei kajasta 
transpordi täielikke sotsiaalseid kulusid, va litseb jätkuvalt ülemäärane nõudlus. Kui rakendada 
asjakohast infrastruktuuri kasutustasu polii tikat, kaoksid need puudused suures osas.  
Praegune hinnastruktuur ja madalad hinnad võivad koguni viia suurema tarbimiseni. Pole 
näha erilisi püüdlusi, mis võimaldaksid tarbijat el mõista oma tarbimise hinda. Reaalajaline 
mõõtesüsteem (nn arukad mõõdikud) võib tarbimis e kõrge elektrihinna ajajärgul alla lüüa. 
4. Teave ja haridus – kaks alakasutatud vahendit 
Samas kui normaalseks peetakse  avalike teabekampaaniate korraldamist, et inimesed 
vähendaksid alkoholijoomist, on seni vä hem tähelepanu pööratud energiatõhusust 
käsitlevatele teavitamiskampaaniatele.  
Arusaamade muutmisel ja tegudele innustamisel võib abi olla teavitamiskampaaniatest, mis 
annavad selget teavet, kuidas kulutasuvalt en ergiat kokku hoida, andes ühtlasi tarbijatele 
tegutsemisajendi. Selles suhtes võib vä lja tuua meetmed kolmel tasandil:  
• teave kodanikele küsimustes, kuidas vähenda da kodudes energiatarbimist, näiteks tõhusa 
valgustuse ja kütte ning mõistlike ostuvalikute kaudu, 
• teave tööstusklientidele ja  
• teave energiatõhususe asjatundj atele ja teenusepakkujatele,  et tagada kõnealuste hea 
väljaõppega asjatundjate võrgustiku olemasolu ja  ladus toimimine kõigis liikmesriikides. 
Tarbijaid ei peaks olema raske veenda tõsiasjas, et suhteliselt väikeste meetmetega võib 
keskmine Euroopa leibkond kulusid olulisel  määral kokku hoida, mis on eriti tähtis 
leibkondadele, kes kulutavad suure osa oma eelarvest energiale. 
Haridus ja koolitus võivad mängida energiatõhususe kultuuri tugevdamisel olulist rolli. 
Näidetena võib välja tuua kodanikuhariduse te atavaid aspekte mõningates liikmesriikides või 
                                                 
7 http://europa.eu.int/comm/energy_transport/wp_en.html 
 
ET 16   ET korraldatavaid spetsiaalseid koolituskursusi teemal, kuida s parandada energiatõhusust 
ettevõtetes. Euroopa programmid hariduse ja k oolituse vallas võiksid aidata kaasa heade 
tavade levitamisele liikmesriikide seas ning soodustada koostööproj ekte neil teemadel, 
hõlmates elukestva õppe tervet spektrit. 
Peale selle on seoses energiaturgude avamis ega konkurentsile kõigis liikmesriikides loodud 
siseriiklikud reguleeri vad asutused. Nende roll on tagada  õiglane konkurents, kuid ühenduse 
õigusaktides sätestatakse ühtlasi, et na d jälgivad jätkusuu tlikke suundumusi 
energiatarbimises. Seda reguleerijate  rolli tuleks tulevikus tugevdada. 
Energiatõhususe aastane paranemine oli 1990 ndatel 1,4% aastas, kuid nimetatud tase 
on pärast seda langenud ja püsib praegu 0,5 % juures, näidates et praegused püüdlused 
osutuvad ebapiisavaks . 
B. E UROOPA ALGATUS  
ELi energiapoliitika visandamine on keerukas üles anne. Teisest küljest ei  ole liidu kohustused 
selles valdkonnas kuni Euroopa põhiseaduse jõustumiseni selg esti määratletud. Sel põhjusel 
on tulnud energiameetmeid ühenduse poliitikas va stu võtta olemasolevat es lepetes leiduvaid 
muid õiguslikke aluseid kasutades. Teisest küljest on energia valdkond, milles tegutseb palju osalisi: valitsused, siseriiklikud reguleerijad,  suurettevõtted, kohalikud ametiasutused jne. 
Seepärast on kõigi osaliste mobiliseerimisek s ja energiatõhususe poliitika pikaajaliseks 
transformeerimiseks hädavaja lik tugev poliitiline sõnum. 
Jõulised meetmed energiatõhususe valdkonnas nõua vad üldist struktur eerivat raamistikku. 
Selle raamistiku ellurakendamise eest kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega vastutavad just siseriiklikud, piirkondl ikud ja kohalikud ametiasutused ning tööstus. Kogu potentsiaali on 
võimalik ära kasutada üksnes eri tasandi ( EL, liikmesriigid, piirkonnad, kohalik tasand, 
tööstus) meetmete kombinatsiooniga. 
EL jätkab võimaluste piires turuvahendite ar endamist, eriti mis puudutab vabatahtlikke 
lepinguid tööstusega ja tarbijate teadlikkuse tõstmiseks  mõeldud teabekampaaniaid. Kuid 
ehkki need vahendid võivad osutud a vägagi tõhusaks, ei saa need  alati asendada reguleerivate 
meetmete vastuvõtmist, mis peaksid korrigeer ima turu puudujääke ja andma tarbijatele 
vajadusel õigeid signaale.  
Olemasolevate uurimuste
8 kohaselt võiks EL ökonoomse l viisil kokku hoida 20% oma 
praegusest energiatarbimisest.  Need uurimused viitavad, et umbes pool sellest võiks 
tuleneda olemasolevate meetmete, nimelt juba kehtivate või päevakorras olevate 
                                                 
8 Energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid käsitleva kavandatud direktiivi seletuskiri – 
KOM(2003) 739. MURE Database Simulation 2000, SOS Italy; Economic Evaluation of Sectoral 
Emissions Reduction Objectives for climate change , Blok ja Joosen, ECOFYS, Utrecht, 2000; Energy 
Efficiency Indicators , ODYSSEE, ADEME, Pariis, 2004; The Mid-term Potential for Demand-side 
Energy Efficiency in the EU , Lechtenböhmer ja Thomas, Wuppertal Institutie, 2005: Powering Profits: 
How Companies turn energy efficiency into shareholder value , Green Business Letter, aprill 2005; 
Improving energy efficiency by 5% and more per year , K. Blok, avaldatakse väljaandes Journal of 
Industrial Ecology ; The Potential for more efficient electricity use in Italy , F. Krause; The Energy 
Efficiency Challenge , WWF, 2005; European Council for an energy efficient economy , Proceedings  
2005, suvekool: Energy savings, What works and who delivers ?, www.eceee.org  
 
ET 17   ET komisjoni direktiivide, täieli kust kohaldamisest. Käesolev a rohelise raamatuga püütakse 
käivitada protsess potentsiaal i rakendamiseks prak tikas ning teha ki ndlaks ja seejärel 
ellu viia nii palju kulutasuvaid meetmeid kui võimalik, et see 20% saavutada. Selleks 
peab liit tegema kiiret tööd konkreetse te gevuskava suunas, mis formuleeritakse pärast 
käesolevale rohelisele raamatule järgnevaid laiaulatuslikke konsultatsioone huvitatud 
pooltega ning vajadusel pärast kulude ja tu lude analüüsi. Selline tegevuskava peaks 
mobiliseerima kõik osalised: riikide valitsused, piirkonnad, omavalitsused, 
tööstussfäärid ja üksikisik ud – ning hõlmama kõiki energ iat tootvaid ja tarbivaid 
sektoreid. Kõnealuses tegevu skavas tuleb arvesse võtta kõiki kulutasuvate meetmete 
liike, sealhulgas maksustamist, riikli kke subsiidiume, ma jandusstiimuleid, 
partnerlussuhteid tööstusega jne. 
1. Meetmed ühenduse tasandil 
1.1. Energia integreerimine muudesse  ühenduse poliitikavaldkondadesse 
Peale nende meetmete, mida saab vä lja pakkuda valdkondliku energiatõhususe 
parandamiseks, on ELil ja selle liikmesriikidel  „horisontaalseid” jõud e, mis on hetkel 
alakasutatud. Seepärast peab EL seadma energiatõhususe oma huviorbiidi keskmesse, 
kasutades vahendeid, mis on oma väärtust  teistes poliitikav aldkondades tõestanud. 
1.1.1. Teadusuuringute ja tehnoloogia arendamine 
Seoses sellega on oluline mainid a teadustegevuse tähtsust. Mitu paljutõotavat lõppkasutaja 
tehnoloogiat vajab endiselt teadus- ja arenduste gevuse alast toetust. Ühenduse ja tööstuse 
investeeringud teadus- ja arendustegevusse, et uued kujunevad tehnoloogiad oleksid 
energiatõhusamad, võimaldavad ELil hoida oma te hnoloogilist juhtpositsiooni  selles vallas ja 
energiatõhusust pärast 2020. aastat veelgi parandada.  
Eelkõige saab mitmeid käesolevas dokume ndis väljatoodud probleeme (taastuva energia 
suurem osakaal, fossiilkütustel põhineva ener giatootmise tõhusus, tõhusamad elektrivõrgud, 
sõidukite tõhusus, …) leevenda da üksnes tõhusa uurimis- ja tutvustamistegevusega seoses 
teiste reguleerivate ja maja ndusel põhinevate meetmetega. 
6. aprillil 2005 võttis komisjon vastu ettepaneku seitsmenda teadus- ja arendustegevuse 
raamprogrammi kohta. Energia asjus tehaks e ettepanek keskenduda piiratud hulgale 
põhiprioriteetidele, mis kajastavad uue komisjoni poliitilisi prioriteete peamise 
„koostööprogrammi” raames, sealhulgas taastuva id ressursse energia ja kütuse tootmiseks, 
kahjulike gaaside vabasid söepõletamistehn oloogiaid, intelligentseid energiavõrke ja 
energiatõhusust9. „Keskkonnasõbralik turvaline auto” on hea näide, millega seoses 
kavandatakse energiapoolel alternatiivsete moot orikütuste (biokütuste) tutvustusprojekte.  
Samuti koondatakse märkimisväärseid uurimisal aseid jõupingutusi elektritoite haldusele 
arvutisüsteemides ja energia „puhastamise” võtetele, mille puhul el ektroonilised seadmed 
saavad toidet ümberkaudsetest allikatest nagu kasutaja liikumine, kehasoojus või 
päikesevalgus.  
                                                 
9 See hõlmab selliseid teemasid nagu kütuseelemendid, hajustootmine ja arukad energiavõrgud, 
fossiilkütuseid kasutavate elektrijaamade suurem tõhus us ja kaaskütmine ning biokütused transpordis. 
 
ET 18   ET 1.1.2. Heade tavade ja tehnoloogia edendamine 
Ühtlasi on komisjon teinud ettepaneku pikendada  programmi „Arukas energeetika – Euroopa” 
ajavahemikuks 2007–2013 ja seda (oluliselt s uurendatud) eelarvega 780 miljonit eurot. 
Programm toetab laia valikut edendustegevu si ja käsitleb mittetehnoloogilisi takistusi 
(õiguslikud, finantsalased, institu tsioonilised, kultuurilised, sots iaalsed) energiatõhususe ja 
taastuvate energiaallikate valdkondades. 
1.1.3. Heade tavade loomine ja edendamine kõig il tasanditel siseriiklike tegevuskavade 
kaudu 
Majanduskasvu ja tööhõive in tegreeritud suunised, mis ühendavad alates 2005. aastast 
liikmesriikide majandus- ja tööhõivepoliitika peamisi suuniseid, tagavad ELile ja selle liikmesriikidele stabiilse ja sidusa raamisti ku Euroopa Ülemkogu poolt Lissaboni strateegia 
raames paika pandud prioriteetsete meetmete ra kendamiseks. Need on aluseks siseriiklikele 
programmidele, mis tuleb liikmesriikidel rakendada.  
Komisjon võttis 12. aprillil 2005 vastu suunised ajavahemikuks 2005–2008, tuues välja, et 
seoses naftahindade hiljutiste ja pr ognoositud suundumustega tuleb energiatõhusust 
soodustavad meetmed võtta prioriteediks. Ku i viivitame nende probleemide lahendamisega, 
võivad meetmete majanduslikud kulud tõusta. Selleks peaksid liikmesriigid eelistama 
energiatõhususe edendamist „kooskõlas  Euroopa jooksvate kohustustega”.  
Liikmesriigid peaksid energiatõhususe parand amise eesmärki vajaduste kohaselt kaaluma 
oma siseriiklike majanduskasvu ja tööhõive tegevuskavade kontekstis.  
Selles kontekstis on üks põhilisi meetmeid, mida käesoleva rohelise raamatu vastuvõtmisele 
järgneva konsultatsiooniperiood i ajal kaalutakse, võimalus le ppida kokku, et iga liikmesriik 
saaks näiteks igal aastal vastu võtta ener giatõhususe tegevuskava, milles on loetletud 
erimeetmed, mida liikmesriik on otsustanud võtta ühenduse õigusaktidest tingitult või omal 
algatusel, et saavutada eeloleval aastal en ergiatõhususe osas seatud eesmärgid. Sellise 
tegevuskava võiks vastu võtta igal  aastal, vaadates läbi eelmis e aasta jooksul võetud meetmete 
kordamineku nii energiasäästu kui ka kulutas uvuse seisukohalt ja visandades järgnevaks 
perioodiks uued meetmed ja võimalik, et ka uue  eesmärgi. Nende kavadega võiksid ühenduse 
tasandil kaasneda vastastikuse eksperdihinna ngu protsess energiat õhususe kõrgetasemelise 
töörühma ja säästva energia foorumi kaudu, m illele järgneksid komisjoni iga-aastased 
võrdlusuuringud. Kõnealuses eksp erdihinnangu ja võrdlusuuringut e protsessis võrreldaks häid 
tavasid, pidades silmas nende laia levikut kogu ühenduses. 
1.1.4. Maksustamise otstarbekam kasutus 
Praegusest rohkem võiks EL edendada maksumeetmeid, mis soodustavad või tõrjuvad 
teatavaid käitumisviise. Hetkel jääb ühenduse maksupoliitika liiga sageli pelgalt eelarvete 
teenistuses olevaks lihtsaks töövahendiks, ilma et see ol eks kuigivõrd kooskõlas muude 
poliitikasuundade eesmärkidega, ning mille puhul kohaldatakse li ikmesriikide poolt 
kõikvõimalikel põhjustel nõutud erandeid. Selle gipoolest tuleb tunnistada, et ühenduse 
tasandil on tehtud tõsiseid jõupingutusi, mis on tingitud direktiivi 2003/96/EÜ vastuvõtmisest energia maksustamise kohta, milles sätestatak se soodne taustsüsteem soojuse ja elektri 
koostootmiseks (CHP), taastuvate energiaallik ate arendamiseks, raudtee- ja jõetranspordiks 
jne. Nõukogule on käsitlemiseks jõudnud olulisi ettepanekuid, eriti seoses diislikütuse 
äriotstarbelise kasutamisega. Süvareform on kä sil ka reisijaid veda vate sõidukite osas. 
 
ET 19   ET Energiatoodete maksustamine tollimaksude näol  kuulub ELi pädevusse. Seda vahendit saaks 
kasutada  liikumiseks maksukorra ühtlustamise suunas, näiteks et toetada selliste 
sõidukite väljatöötamist, mis kasutavad puht amaid kütuseid ja on energiatõhusamad.  
Ühenduse tasandil tuleb läbi v aadata kogu sõidukite maksustami se valdkonna sidusus. Tuleks 
kaaluda uut raamistikku, mis lubab juurutada ma ksude – nt tee- ja registreerimismaksude – 
diferentseerimist energiatarbimise alusel võimaldavaid mehhanisme, mis lasevad ühtlasi 
arvesse võtta CO 2 heidet. See ärgitaks kasutama madala  tarbimisega sõidukeid ja karistama 
liigselt bensiini kasutavaid sõidukeid. Selline poli itika, mille loomisel võib arvestada, et see ei 
avaldaks liikmesriikide eelarvele mingit mõju, muudaks sõidukite maksustamise 
„rohelisemaks”, soosides väikese tarbimisega sõidukite ostmist. Samuti soodustaks see uute 
turgude kujunemist tööstusele, suurenda des sõidukite väljavahetamise sagedust. 
2002. aastal esitas komisjon teatis e sõidukite maksustamise kohta10, mis sisaldas mitmeid 
soovitusi ja tulevasi meetmeid. Sellele tuginedes kaalub komisjon ettepanekut, mis 
keskenduks kahele põhilisele eesmärgile: 
• siseturu parem toimimine selles valdkonnas; 
• maksubaasi ümberstruktureerimine, kaasates sellesse vahetult CO 2 heitega seotud 
elemente, eriti mis puudutab suure energiatar bega autosid. See viita ks paralleelsetele 
väljamaksetele nii registreerimismaksu kui ka auto esmakordsel kasutuselevõtmisel 
sissenõutava maksu näol. 
Tuleb analüüsida edasisi võimalusi, pidades silmas suuremat energiatõhusust soosivast 
poliitikast tuleneva maksustamise positiivse mõju  tugevdamist. Selles kontekstis võiks arutelu 
keskenduda sellistele ideedele nagu: 
• aktsiisimakse puudutavate jõupingutuste koondamine  paarile olulisele poliitikavaldkonnale 
(näiteks ühtlustada maksumäärasid, kui es ile kerkivad olulised probleemid, millega 
kaasneb konkurentsi moonutamine, kasutada di ferentseeritud maksumeetmeid, et edendada 
taastuvaid energiaallikaid); 
• energiatoodete ja tootmistegevuse käigus tarbitud elektri aktsiisimäärade lähendamine 
skaala kõrgemas otsas ning aktsiisimäärade auto maatse indekseerimise sisseseadmine, et 
vältida inflatsioonist tingitud devalveerumist; 
• transpordi maksustamisviis nii ak tsiisi kui ka käibemaksu osas; 
• laiemate piiriülese kaubanduse korre ktsioonide kohaldamise tingimused; 
• soojatootmise sisendressursside maksustamisviis, eelkõige suurte 
eluasemearendusprojektide puhul; 
• maksuvabastuste ja -erandite ratsionaliseerimine. 
Kui üksmeelse otsuse nõude tõttu kaudse maksus tamise vallas osutub edusammude tegemine 
võimatuks, võib viimase võimalusena kaal uda koostöö tugevdamist energiatõhususe 
                                                 
10 KOM(2002) 431. 
 
ET 20   ET valdkonnas. Amsterdami lepinguga juurutatud tuge vdatud koostöö laseb gr upil liikmesriikidel 
süvendada omavahelist koostööd, jättes samas uks e lahti ka teistele liikmesriikidele, kes 
võivad hiljem ühineda soovida. Mitmesuguste as utamislepinguga kehtestatud tingimuste seas 
ei peaks tugevdatud koostöö saama liikmesriikidevahelist kaubandust segavaks takistuseks ega moonutama konkurentsi. Selles suhtes ei t undu, et selline liikmesriikide rühm, kes 
otsustavad ühiselt meetmete üle, mis peaksid parandama energiatõhusust, saaks teha kumbagi 
eelnimetatud asja.  
1.1.5. Eesmärgipärasem riigiabi 
Komisjon kiidab heaks energiatõhusust soos iva riigiabi kooskõlas ühenduse suunistega 
keskkonnakaitsele suunatud riigiabi kohta. Prae gused suunised aeguvad 2007. aasta lõpul. 
Nende suuniste läbivaatamine, mille etteval mistav töö peab algama 2005. aasta jooksul, 
on võimalus panna rohkem rõhku m eetmetele, mis peaksid soodustama 
ökoinnovatsiooni ja tootlikkuse kasvu, mis tuleneb suuremast energiatõhususest.  
Nimetatud läbivaatamine võiks ühtlasi olla või malus teha erand toetusest teatamise nõudele, 
kui see jääb alla teatud taseme, mis anna ks liikmesriikidele energiatõhususe meetmete 
finantseerimiseks rohkem tegutsemisruumi. 
1.1.6. Riigihangete algatamine 
Energiatõhususe parandamiseks on olemas palju  tehnoloogiaid. Probleem seisneb selles, et 
mõningate uute energiatõhusate te hnoloogiate turg ei ole piisaval t oluline, et see võimaldaks 
suuremaid arendus- ja tootmiskulusid suur emate müüginumbrite kaudu kompenseerida.  
Selle eesmärgi saavutamisel võivad stiimulik s kujuneda riigihanked. See moodustab umbes 
16% liidu SKTst
11. Igal aastal ostavad riigiasutused ainuüksi 15liikmelises ELis 
hinnanguliselt 100 000 sõiduautot, 100 000 kaubi kut, 30 000 veoautot ja 15 000 autobussi. 
Kui riigiasutused (valitsu sed, ametkonnad, kohalikud ametiasutused) saaksid 
kollektiivselt hankida väiks ema saastetasemega ja energiatõhusamaid sõidukeid, oleks 
see selgeks innustuseks autotoo tjatele, aidates tõsta seda t üüpi sõidukite usaldusväärsust 
turul.  See teema kuulub hetkel CARS 21 grupis kä imasolevate arutelude hulka. Näiteks kui 
kohalikud ametiasutused linnades, kus reostus on jõudnud üle teatava taseme, reserveeriksid 
25% oma ostumahust keskkonnasõbralikumate ja tõhusamate sõidukite jaoks, tähendaks see 
ligi 60 000 sõidukit aastas. 
Autod on vaid üks näide paljude seast, mi da võiks mainida. Üldiselt püüab komisjon 
edendada „rohelisi” riigihankeid  ja stimuleerida Euroopas riigih angetega tegelevatel asutustel 
(föderaalsel või piirkondlikul/kohalikul ta sandil) kaasata oma lepinguasjadesse 
keskkonnakriteeriumid12. See peaks puudutama kõigi riigia sutuste, nii siseriiklike 
ametiasutuste kui ka Euroopa institutsioonid e hankeid, kuna viimati nimetatud peaksid 
eeskujuna teed näitama ja avama uusi turge toodetele, mis tarvitavad vähem energiat. 
1.1.7. Euroopa rahastusallikate leidmine  
Rahastamine on üks peamistest lahendamist va javatest probleemidest, pidades silmas, et 
mõned tööstusettevõtted väidavad, et eeldavad praegusel ajal investeeringute tasuvust umbes 
                                                 
11 http://europa.eu.int/comm/internal_mar ket/publicprocurement/studies_en.htm 
12 http://europa.eu.int/comm/environment/GPP 
 
ET 21   ET kahe aasta pärast. Liikmesriigid on juba siseriiklikul tasandil kehtestanud erinevaid 
toetusmehhanisme, nimelt investeerimistoetusi ning maksuvähendusi või -vabastusi. Et tõsta 
nende kavade tõhusust ja pälvid a investorite usaldust, on olul ine kaaluda soodsama raamistiku 
loomist investeeringute tegemiseks selles  valdkonnas. Seda raamistikku saaks veelgi 
tugevdada, kui see ühenduse tasandil üh tlustada, viidates nimelt Euroopa 
Investeerimispangale (eriti „riskikrediidi” nimetuse all).  
Seoses eelseisva programmitöö perioodiga aastatel 2007–2013 on komisjon ELi 
ühtekuuluvuspoliitika asjus välj a pakkunud, et suurem energiat õhusus ja keskkonnasõbraliku 
linnatranspordi edendamine peaksid olem a Euroopa Regionaalarengu Fondi tegevuse 
selgesõnalisteks eesmärkideks nii lähenemispiir kondades kui ka piirkondades, kus on käimas 
piirkondliku konkurentsivõime programmid.  
Peale selle on komisjon soovitanud avad a käesoleval programmitöö perioodil 
Ühtekuuluvusfond, mida algselt pi di kasutatama üksnes trans pordi- ja keskkonnaprojektide 
tarbeks, ka teistele säästva arengu ja kes kkonna seisukohalt olulistele valdkondadele, mille 
seas on energiatõhusus ning keskkonnasõbralik linnatransport ja ühistransport. Sellised 
projektid tuleb aga täielikult regionaalarengu kontseptsioonidesse  integreerida ning komisjon 
kavatseb anda selle aspekti koh ta täiendavaid juhtnööre ühenduse strateegiliste suuniste kaudu 
2007.–2013. aasta ühtekuuluvuspoliitika kohta, millega seotakse ühtekuuluvuspoliitika tõhusamalt Lissaboni protsessiga. Ühtekuuluvuspolii tika ja energiatõhususe vahelise sünergia 
tähtsust ja potentsiaali toonitab veelgi asjaolu, et suur os a ühtekuuluvuspoliitika 
finantsressurssidest pühendatakse piirkondadele kümnes uues liikmesriigis, kus energiatõhususe tõstmise  potentsiaal on kõrge. 
1.2. Energiapoliitika erimeetmed 
1.2.1. Ehitised 
Ehitiste energiatõhusust käsitleva direktiivi (2 002/91/EÜ) rakendamine alates 2006. aastast 
võimaldab praegusest hetkest kuni 2020. aastani  arvestuste kohaselt kokku hoida umbes 40 
Mtoe (megatonni nafta ekvivalenti)
13. Seepärast peab komisjon direktiivi ranget kohaldamist 
kontrollima.  
Komisjoni ülesandeks on tagada liikmesriikid ele vajalikud vahendid ehitiste energiatõhususe 
integreeritud arvutusmetoodika raamistiku välj atöötamiseks. Välja on töötatud umbes 30 
Euroopa (CEN) standardit. Liikmesriigid on mä rkinud, et nad kavatsev ad neid standardeid 
vabatahtlikult kohaldada. Kui nende standardite va batahtlik järgimine ei tule kõne alla või kui 
samaväärsus on tõestamata, tuleks ehitiste direktiivi tulevastes muudetud versioonides kaaluda kohustuslikke standardeid.  
Kõnealuse direktiivi artiklis 7 nõutakse ehitamisel, müümisel või rendileandmisel enam kui 
50 m² pindalaga ehitiste energiatõhususe sert ifitseerimist. Sertifikaatidega peavad olema 
kaasas soovitused ehitiste energiatõhususe ökonoomseks täiustamiseks. Nende soovituste 
järgimiseks vajaliku rahastamise soodustamise eest vastutavad liikmesriigid.  
Üks võimalus on teha ettepanek direktiivi laiendamiseks, et parandada ehitiste 
energiatõhusust nende renoveerimisel. Kehtivat direktiivi kohaldatakse üksnes enam kui 1000 
                                                
 
13 Vt direktiivi seletuskirja. 
 
ET 22   ET m2 suuruste renoveeritavate ehit iste suhtes. Ühes uurimuses14 jõuti järeldusele, et sellel 
direktiivil võib olla tohutu tehniline potents iaal, kui kohaldada selle eeskirju kõigi 
renoveerimistööde suhtes. Majanduslikus mõ ttes peitub parim võimalus energiatõhususe 
meetmete ühendamises moderniseerimisega, see ei pea olema mitte üksnes kulutasuv, vaid ka toimiv, ning jääb vaid üle arutada, kuidas seda praktikas saavutada.  
Joonealuses märkuses 14 nimetatud Ecofysi uur imuse hinnangul on olemasoleva ja võimaliku 
uue ehitiste direktiivi tööhõiv ealane üldmõju arvestatava täht susega. Et kasu kulutasuvuse 
arvelt on konservatiivsete arvestuste kohaselt  enam kui 70 Mtoe, võib see sektor luua 
vähemalt 250 000 täistöökohta. Tööhõivealane kasu puudutab kõrge  kvalifikatsiooniga 
töötajaid ja üldist ehitajakutset. Tööhõive võimalusi luuakse juurde enamasti kohalikul 
tasandil, kohtades, kus hoonete s tuleb teha ümberehitusi. 
Umbes kolmandik ehitise tarbitavast energias t kulub valgustusele. Potentsiaalne kokkuhoid 
võib olla kuni 50% või iseg i rohkem, nagu on selgunud mitmetest programmi „European 
GreenLight Programme” raames läbiviidud projektid est. Selle potentsiaali realiseerimiseks ja 
kasvava nõudluse rahuldamiseks võiks Euroopa olla teenäitaja, eden dades kaasaegsema ja 
intelligentsema valgustuse kasutamist ja edasiarendamist
15.  
Energiasäästlik elektrilamp tarvitab t avalisega võrreldes viis korda vähem voolu. 
Lampide väljavahetamisega võib keskmine le ibkond kokku hoida 100 eurot aastas.  
1.2.2. Kodumasinad 
Alates 1992. aastast lubab raamdirektiiv li ikmesriikidel kohustada varustama tarbijaid 
etikettidel esitatud teabega te rve rea elektriseadmete energi atõhususe kohta. Viimase nelja 
aasta jooksul on komisjon püüelnud hõlmatud seadme te arvu tõstmise suunas. Komisjon peab 
sellesuunalist tegevust jätkama, kaasates tarb ijate teavitamise tegevuse määratlemisse ka 
tööstuse. 
Tegemist on valdkonnaga, kus saaks teha olulisi täiustusi, kasutades kompleksselt meetmeid 
tarbija teavitamiseks minimaalsetest t õhususemääradest ja vabatahtlikke lepinguid16. Samas 
on äsja vastu võetud ökodisaini direktiivis (milles sätestatakse laiatarbe-elektriseadmete ökodisaini suhtes kohaldatavad nõuded) välja  pakutud uus lähenemisviis. Nõukogu ja 
Euroopa Parlament jõudsid selle eesmärgi osas hiljuti kokkuleppele. Direktiivi üks eesmärke on kohaldada energiatõhususe nõudeid, vältides sa mal ajal negatiivseid  tagajärgi teistes 
keskkonnaaspektides või seadmete elutsükli teistes faasides.  
Kuivõrd energiatarbimine avaldab märkimis väärset mõju keskkonnale, mis kehtib sageli 
majapidamisseadmete puhul, peaks nüüd olema võimalik kehtestada kõikvõimalike seadmete ja rakenduste energiatõhususe nõuded. Näiteks va lgustuse, kütte, jahutuse ja elektrimootorite 
ooterežiim
17. Erimeetmetega tuleks käsitleda ooter ežiimi funktsiooniga seotud probleeme. 
                                                 
14 Ecofys, DM 70067, Cost effective retrofit in buildings , 2005. 
15 Täiendavat kokkuhoidu saaks saavutada valgusdiood idel põhineva valgustuse kasutuselevõtmisega, 
mille puhul kulu arvestuslik vähenemine Euroopas aastaks 2015 on suurusjärgus 40 GW maksimaalsest 
nõudlusest või 2 miljardit barrelit naftat aastas (vt väljaannet Photonics for the 21st Century , VDI, 
2005) . 
16 Vt 2. lisa. 
17 Direktiiv võib anda vähemalt 20 Mtoe suuruse kokkuhoiu tõhususe arvelt, tõstes samal ajal Euroopa 
tööstuse konkurentsivõimet globaalses mastaabis. 
 
ET 23   ET Tegelikult kasvab selline en ergiaraiskamine kogu aeg, kuna se da funktsiooni pakuvad üha 
enamad seadmed. Kuigi see oli mõningate se admete puhul primitiivne energiahaldamise 
vorm, võib selle tagajärjeks olla ka märkimis väärne energiakadu. Oo terežiimis kasutatud 
elekter võib ulatuda 5% kuni 10%ni kogu elektritarbimisest eluasemesektoris18. Tehnilise 
arengu tagajärjel on nüüdseks loodud uued ooter ežiimid, mis on hetkel kasutatavatest 
tõhusamad, ning tingimata tuleks soodustada  selle tehnoloogia kiiret juurutamist.  
Ameerika Ühendriigid ja Jaapan on juba teinud  algatusi, et saavutada mitut tüüpi seadmete 
puhul maksimaalseks tarbimisnäitajaks 1 W. Euroopas ja endiselt ökodisaini direktiivi kontekstis on ette nähtud:  
– soodustada ja edendada vabatahtlikke kokkuleppeid;  
– juurutada vajaduse korral rakendusmeetmei d, et vähendada teatavate seadmegruppide 
ooterežiimist tulenevaid kadusid
19; 
– stimuleerida rahvusvahelisel tasandil tehnoloogi ate ja meetmete väljatöötamist, mille 
eesmärgiks on piirata elektrikadu ooterežiimis. 
1.2.3. Sõidukite kütuseta rbimise piiramine 
2005. aastal on sõiduautode ja mootorrataste puhul tarbimine ELis umbes 170 Mtoe, mis on 
peaaegu 10% meie kogutarbimisest. 
Keskmine tarbimine on viimasel aastakümnel paranenud, kuid selle on nullinud autode arv ja 
kasutamine ning nüüd võib täheldada suuremate ja võimsamate autode eelistamist, mille tagajärjel võib olukord energi asfääris veelgi halveneda. 
Nimetatud tarbimise piiramiseks on liit seni rakendanud vabatahtlikke lepinguid 
autotööstusega ja autode varust amist energiatõhusus e etikettidega. 
CARS 21 raames tuleks välja töötada soov itused, kuidas oleks kõige parem edasi minna. 
Selleks et otsustada, kuidas ja  kas selle variandi asjus edas i minna, tuleb määratleda, kuidas 
võiks kõige määratleda kõige paremini mõiste d „puhas” ja „tõhus”, võttes arvesse vajadust 
edendada eesmärki tehnoloogilise lt neutraalselt ja kulutasuva l viisil, et igasugune algatus 
võimaldaks tööstusel töötada välja kõnealusel e eesmärgile vastava asjakohase tehnoloogia. 
Mõned arutamist nõudvad meetmed on järgmised: 
- ELi eesmärk on saavutada autotööstuse vabatahtliku kokkuleppega kõigi uute ELis 
turustatavate sõiduautode CO
2 heite tase 120 g/km. See Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu vastuvõetud eesmärk peaks saavutatama lepingutega, mis kohustavad Euroopa, Jaapani ja Korea autotootjaid vähendama CO
2 heidet 2008./2009. aastaks 
140 gm/km tasemele, võtma meetmeid, mille eesmärgiks on see, et turg mõjutaks tarbija valikut väiksema kütus etarbimisega autode suunas,  ning parandama tarbijateni 
jõudva kütusetarbimist puudutava teabe kvaliteeti. 
                                                
 
18 Allikad: IEA Things that go blip in the night , IEA 2005 Saving electricity in a hurry , Fraunhoferi 
instituut Study on options on a stand by label for Federal Ministery of Economics and Labour February 
2005. 
19 Nagu telerite toiteallikate ja digitaalsete adapterite „tegevusjuhised”. 
 
ET 24   ET See tähendab, et 2008./2009. aa stal turule toodavad uu ed sõiduautod tarbivad 
keskeltläbi umbes 5,8 l bens iini 100 km kohta või 5,25 l diislikütust 100 km kohta. 
See tähendab, et kütusetarbimine on võrre ldes 1998. aastaga langenud umbes 25%.  
Suundumus valida suuremaid, raskemaid ja võimsamaid autosid kätkeb endas ohtu, 
et eesmärki ei saavutatagi. Tuleb järele mõelda, kuidas jõuda 2008./2009. aasta tasemelt 140 g/km 2012. aastaks 120 g/km peale. Seda arvestades teadvustab 
komisjon suurt väljakutset, mida 120 g/km  taseme saavutamine endast kujutab. 
Eesmärgiks seatud 120 g/km taseme saavut amine ei ole võimalik ilma kulutusteta, 
kuid see pakub tarbijatele ja ühiskonnale tervikuna täiendavai d eeliseid. Näiteks 
lõikavad tarbijad kasu kütusekokkuhoiust, kus juures see kasu kasvab kütusehindade 
tõustes.  
- Autode märgistamine: Euroopa autode  märgistamissüsteem kohustab liikmesriike 
tagama, et tarbijatele on kättesaadav teave uute sõiduaut ode kütusekulu ja CO
2 heite 
kohta. See võimaldab tarbijatel teha tead liku valiku. Kohustus seisneb seda teavet 
sisaldava kleebise paigutamises igale müügi ks pakutavale autole või selle lähedusse. 
Direktiivi rakendamist käsitlevate aruannete  alusel uurib komisjon hetkel meetmeid, 
mida võiks välja pakkuda selle tõhususe parandamiseks.  
Tuleb märkida, et minimaalsed tõhususe nõuded kehtestatakse ka muude energiat tarbivate 
kaupade kui autode suhtes, välja arvatud va batahtlikud kokkulepped ja  märgistamissätted, 
kuid ainult juhtudel, kui see on turul valitsevate tingimustega põhjendatud. 
Kogemused Euroopa kodumasinatööstusega, mis on maailmas liidripositsioonil tänu 
miinimumstandardite kohaselt välja töötat ud parimale tehnoloogiale ja tõsisele 
märgistamisprogrammile, tõestavad, et pikema s perspektiivis võiksid tõhususe nõuded nende 
koduturul tegelikult ka meie autotööstu sele pigem kasu kui kahju tuua.  
1.2.4. Tarbija teavitamine ja kaitsmine 
Käesolevas rohelises raamatus on välja toodud vajakajäämised tarbijate ja laiema üldsuse 
teavitamises ja koolituses. Paljud olukorra parandamiseks mõeldud meetmed tuleb võtta 
siseriiklikul, piirkondlikul ja koha likul tasandil. EL toetab neid  algatusi, näiteks programmi 
ManagEnergy kaudu. ManagEnergy toetab koha liku ja piirkondliku ta sandi osalisi, kes 
töötavad taastuvate energiaallik ate ja energianõudluse vallas. 
Hiljuti on käivitatud laialdane avalikkuse teadlikkuse tõstmise kampaania säästva arengu 
teemadel kogu ELis, EEA riikides ja ELi ka ndidaatriikides: sääste v energia Euroopas 2005–
2008. See peaks tooma kaasa peamiste asjaosa liste tõelise käitumism uutuse, nii et nad 
võtaksid suuna tõhusa, puhta ja säästva energia tootmis- ja tarbimiskavade poole, mis 
põhinevad taastuvatel energiaallikatel ja ener giatõhususel, kaasa arvatud transpordis. Uut 
kampaaniat rahastatakse programmi „Arukas ener geetika – Euroopa“ raames ja selle eelarve 
on 3,6 miljonit eurot.  
Kampaania käsitleb kõiki peamisi säästva energia sektoreid, mis aitavad kaasa ühenduse 
säästva arengu strateegiale, ning selle eesmärgi ks on soodustada ühenduse säästvat energiat 
 
ET 25   ET käsitlevate õigusaktide, samuti siseriiklike ja kohalike meetmete ra kendamist, toetades 
tööstust, energiaagentuure, ühinguid ja tarbijate tegevust20.  
Avalikkuse teavitamine on esimene eesmärk, tein e eesmärk on aga energiasektoris töötavate 
inimeste teavitamine ja koolitamine. Ehitiste projekteerimisel peavad arhitektid olema 
piisavalt kursis uusimate te hnoloogiatega, et võimaldada energia kokkuhoidu. Sama kehtib 
küttesüsteemide paigaldajate kohta, kes peavad oma kliente nõustama. Neid meetmeid võib küll algatada Euroopa tasandil, kuid ilmselt peav ad need ellu viima r iiklikud, piirkondlikud ja 
kohalikud ametiasutused. 
Lisaks peavad liikmesriigid teis e elektridirektiivi kohaselt taga ma, et tarbijad saavad kasu nn 
universaalteenusest, teisisõnu, et  neil on õigus olla omal te rritooriumil varustatud kindla 
kvaliteediga elektriga ning seda mõistlike, läbi paistvate ja kergesti võrreldavate hindadega. 
Samuti peab tarbijatel olema võimalik vahetada mittediskrimineerivatel tingimustel teenusepakkujat. Peale selle nõutakse samas direktiivis, et elektrifirmad peavad oma tegelikke ja potentsiaalseid kliente teavitama nende tooteportfelli kuuluvast energiavalikust.  
2. Riiklik tasand 
Riiklik tasand on energiatõhusus t soodustavate meetmete ellu rakendamiseks mitmel moel 
sobivam. Siseriiklike ametiasutuste meetme d tugevdavad ühenduse püüdlusi, mis ei oleks 
pikemas perspektiivis üksikult võ ttes nii tõhusad. Siseriiklikke am etiasutusi tuleks ärgitada 
kasutama reguleerijate, elektrienergiaga  varustamise ahela parema kontrolli, 
sertifitseerimismehhanismi juurutamise ja  autotranspordi optimeerimise kaudu nende 
käsutuses olevaid arvukaid meetmeid. Tuleb meeles pidada, et igast liikmesriigist võib leida suurepäraseid näiteid heade tavade kohta, mis väärivad laialdast levitamist. 
2.1. Võrgutegevuse reguleerimine 
Elektritranspordiga kaasneb toodetud elektris t kuni 10% kaotsiminek (ülekandmise käigus 
kuni 2%, jaotuse käigus kuni 8%). Paljudel juhtudel saab võtta majanduslikult tasuvaid 
meetmeid nende arvude märgatavaks vähe ndamiseks. Ülekande- või jaotussüsteemi 
operaatoritel ei pruugi alati olla stiimulit kokkuhoiu saavutamis eks vajalike investeeringute 
tegemiseks. Kuna tõhusus tuleb kadude vä henemise arvelt, tähendab see üldjuhul 
ülekandetasude vähenemist ning kolmandate isikute reguleeritud juurdepääsu süsteemis 
omakorda investeeringu teinud äriühingu rahaka otust. Seepärast on va jalike investeeringute 
tegemine ebatõenäoline, kui just ei nähta ette sellekohast stiimulitel põhinevat eeskirja – st et 
ülekande- ja jaotussüsteemide operaatoritel on võimalik endale  jätta asjakohane osa tõhususe 
tõstmise arvelt saadud puhaskasust.  
Transpordivõrgu operaatorid võiksid kaasata oma kahjukäsitluspraktika (teabe läbipaistvuse 
meetmed ja kompenseerivad energiaostutingimused) direktiivi 2003/54/EÜ täitmisel koostatud kohustuste programmi. El ektri- ja gaasisektori Eur oopa reguleerivate asutuste 
töörühma võiks kutsuda üles pa kkuma välja suuniseid hea regul eerimistava kohta ülekande- ja 
                                                
 
20 Kampaaniaga toetatakse propageerimistegevust peamiste huvirühmade poolt, kelleks on riikide 
valitsused, piirkonnad, omavalitsused, energiaagentuurid, energiatootjad, aga ka 
energiateenindusettevõtteid, kommunaalettevõtted, tööstustootjad, kinnisvaraarendajad, põllumajandus- ja metsandussfäär, tarbijate, tööstus- ja taluliidud , finantseerimisasutused, sise- ja väliskaubandusliidud, 
valitsusvälised organisatsioonid ja arengukoostööasutused. Tulevikus peaks käivitatama ka teisi 
sedalaadi algatusi. 
 
ET 26   ET jaotustariifide re guleerimise ja energiatõhususe huvide s. Need suunised võiksid lähtuda 
põhimõttest, et ülekande- ja jaotussüsteemide ope raatoritele tuleks peale panna positiivne 
kohustus viia ellu kõik invest eeringud, mis on ökonoomsed (st et  tulemuseks on tariifide 
üldine langemine) ning lubada neil endale jätta õiglane osa selle tagajärjel saadud 
puhaskasust. Peale selle peaks re guleerivate asutuste töörühm ja  teised asjaosalised kaaluma 
energiatõhususe sertifikaatide süsteemi võimalust. 
2.2. Varustustegevuse reguleerimine 
Komisjon tegi 2003. aasta detsembris ettepaneku energia lõpptarbimise ja energiateenuste 
energiatõhusust käsitleva direkt iivi kohta Nimetatud direktiiv kohustab energia jaotajaid ja 
tarnijaid pakkuma tarbijatele mitte ainult elektrit,  gaasi- või naftatooteid, vaid mitmekesistada 
oma tootevalikut, pakkudes tarbijatele ka võimalust energiateenuseid valida. Need 
moodustaksid integreeritud paketi, näiteks soojus ja valgus ning sooja vee tootmine ehitistes, 
transport jne. Energiateenuste pakkujate vahe line hinnakonkurents tingiks  nendele teenustele 
kuluva energiahulga vähenemise, kuna energi a maksumus moodustaks üldjuhul suure osa 
(vahel kõige tähtsama osa) teenuse üldm aksumusest. Sedalaadi kompleksse teenuse 
pakkumine võimaldab turul tegutsevatel jõududel mängida olulist rolli energiatõhususe tõstmisel juba energiateenuste osutamise järgus. 
Energiatoodete praeguse hinnasüsteemi võiks lä bi vaadata, kuna see ei suuna tarbijaid 
ratsionaalsemale energiakasutusele. Kaaluda  võiks ka madalama tarbimise edendamist 
tippkoormuse ja energianappuse ajal . See tähendab, et siseriikliku tasandi reguleerijad peaksid 
edendama mõõdikute kasutamist, et kasutajate l oleks võimalik oma ta rbimisega reaalajas 
kursis olla.  
2.3. Elektrienergia tootmine 
Arvestades, et energia „raiskamine” elektr itootmise protsessis on umbes 66%, on sellel 
sektoril suur potentsiaal. St andardtehnoloogia kasutamisel muunda takse elektrivooluks vaid 
25% kuni 60% kasutatud kütusest. Kombin eeritud tsükliga gaasiturbiinid (CCGT) on 
praegustest elektritootmisrajat istest ühed kõige tõhusamad võ rreldes vanade tahkekütusel 
põhinevate soojuselektrijaamadega, millest mõned lasti käiku 1950. aastatel. 
Liberaliseerimine ja ranged heitenormid on Euroopa elektritootmises kütusetõhususe näol 
märkimisväärset kasu toonud. Paljud vanad ebaef ektiivsed ja ülearuse d elektrijaamad on 
turult maha võetud ja enamikul juhtudel eelis tatakse aseainena just kütusetõhusamat CCGT-
tehnoloogiat (tõhusus jääb 50% ja 60% vahele).  
Arvestades kasvuprognoosi 1,5% aastas, prognoos ib Eurelectric – elek tritööstust esindav 
Euroopa assotsiatsioon – et 2030. aastani tuleb 15 liikmesriigiga ELis üles seada umbes 520 
GW ulatuses uut tootmisvõimsust. See tähenda b tohutuid investeerimi skulusid, mis ulatuvad 
miljardite eurodeni. 
Seepärast on ELile antud ainulaadne võimalu s parandada radikaal selt kütusetõhusust kogu 
selle elektritootmisvõimsuse piires. ELi heit kogustega kauplemise süsteem on tõhus moodus 
sundida elektritootjaid kõige ökonoomsemal viis il heidet vähendama ja tõhusust parandama. 
Komisjonil on kavas süsteem 2006. aasta keskpaig as läbi vaadata. Riikliku saastekvootide 
eraldamise kava kehtestamisega ja turul üleü ldise nappuse tekitamisega  saavad liikmesriigid 
jätkata ELi heitkogustega kauplemise süsteem i kasutamist tõhusama elektritootmise 
stimuleerimisvahendina. 
 
ET 27   ET 2006. aasta energiatõhususe tegevuskava väljatööta mise kontekstis vajavad hoolikat kaalumist 
mõned olulised küsimused. 
- Tuleb tagada, et Euroopas kasuta takse elektritootmiseks vaid kõige 
kütusesäästlikumat (CCGT) tehnoloogiat . Hetkel olemasolevatest kõige tõhusama 
tehnoloogia tootlikkus on umbes 60% ning seda toodavad enamjaolt Euroopa 
äriühingud. Nüüd pakuvad CCGT tehnoloogi at ka mujalt maailmast pärit 
konkurendid madalamate investeerimise te hingukuludega, kuid ka  kütusesäästlikkus 
on oluliselt madalam – umbes 40%. Tuleb läbi mõelda, milliseid meetmeid võiks 
võtta, et elektritootmine ELis oleks võimalikult energiatõhus. 
- Hajustootmise edendamine.  Suurim raiskamine elektr itarneahelas (tootmine – 
ülekandmine, jaotamine – varustamine) on kasutamata soojus, mis vabaneb enamasti auruna tootmisprotsessis jahutamiseks vajaliku vee soojenemisel. Tarneahelat iseloomustab ikke veel suuresti elektriene rgia tsentraliseeritud tootmine suurtes 
elektrijaamades, millele järgneb elektri kulukas transport kaablite kaudu lõpptarbijateni. Nimetatud transport te kitab täiendavaid kadusid, peamiselt 
jaotamisega seoses. Niisiis on tsentralisee ritud tootmisel mastaabisäästueeliseid, kuid 
ühtlasi raiskab see energiat. 
Praegusi elektritootmise investeeringuvajadus i saaks Euroopa heaks ära kasutada, kui 
kasutada võimalust soodustada elektritootmi se üleviimiseks suurtest elektrijaamadest 
puhtamasse ja tõhusamasse jaotussüsteemi kohapealseks tootmiseks. Hajustootmine 
on kasulikele väljunditele tavaliselt palju lähemal, arvestada ka soojust, mis läheb tavapärasel tootmisel kaotsi , suurendades seega soojuse taaskasutamise võimalusi, 
mis tõstab märgatavalt kütusesäästlikkust. See muutus on järk järguline protsess, 
mida saab siseriiklikul tasandil soodusta da, kasutades tööstuse jaoks õigeid 
stiimuleid.  
Teine elektridirektiiv 2003/54/EÜ sisaldab juba liikmesriikidele ja siseriiklikele 
reguleerivatele asutustele suunatud stiimulit hajustootmise edendamiseks, võttes arvesse selle eeliseid ülekande- ja jaotus võrkude seisukohalt pikaajaliselt välditud 
investeeringukulude kujul. Peale selle on liikmesriigid kohustatud tagama, et 
sedalaadi tootmiseks loa andmise korra puhul võetakse arvesse selle väikest ulatust ja 
seetõttu potentsiaalselt piiratud mõju. Seepärast on vajalik hajustootmiseks loa 
andmise korra reguleerimiskoormuse ratsi onaliseerimine ja vähendamine: selle 
peavad teoks tegema siseriiklikud ame tiasutused, reguleerijad ning kohalikud ja 
piirkondlikud ametiasutused. Komisjon hoolitseb direktiivis ettenähtud meetmete jõustamise eest. Igal juhul peab selleks, et järgida ühenduse eeskirju asutamisvabaduse ja teenuste osutamis e vabaduse kohta, energiatootmise loa 
väljastamise kord põhinema objektiivsetel ja mittediskrimineerivatel kriteeriumidel, 
mis tehakse asjaomastele ettevõtetele eeln evalt teatavaks, tagamaks et siseriiklike 
ametiasutuste otsustusõigust ei kasutata m eelevaldselt. Halduslike lubade süsteemiga 
kehtestatavate avaliku teenindamise kohustu ste laad ja ulatus  tuleb kõnealustele 
ettevõtjatele eelnevalt selgek s teha. Juhul kui teatud te gevuseks saadaval olevate 
lubade arvu reguleerib limiit, ei tohi loa kehtivusaeg olla pikem kui aeg, mis on vajalik investeeringu tasateenimiseks ja õiglase summa tagasiteenimise võimaldamiseks kapitali baasil. Lisaks se llele peab igal inimesel, keda puudutab 
sellisel erandil põhinev piirav meed e, olema apellatsioonivõimalus. 
 
ET 28   ET - Koostootmine  pakub samuti võimalust tõhususe ol uliseks kasvuks. Seni toodetakse 
selle tehnoloogia abil vaid umbes 13% ELis tarbitavast elektrienergiast. 
Liikmesriigid peavad rakendama 2006. aasta  veebruariks direktiivi, mis edendab 
suure tõhususega koostootmise kasutamist. Nad peaksid tagama, et seda tehnoloogiat 
kasutatakse võimalikult otstarbekalt. Li saks sellele võiksid nad stimuleerida 
täiendavat edasiminekut koostootmise tehnoloogiate väljatöötamisel mitte üksnes energiatõhususe ja kütusepaindlikkuse huvide s, vaid ka ehituskulude vähendamise 
eesmärgil. Samamoodi saaksid liikmesriigid  veelgi uurida ja edasi arendada 
koostootmistehnoloogiaid, mis võivad suur endada taastuvate  energiaallikate 
kasutamist.  
- Enamikus EL 25 liikmesriikides on kaugküttesüsteemid ja eriti uutes 
üleminekumajandusega Kesk-E uroopa liikmesriikides on see väga levinud küttega 
varustamise moodus, eriti majapidamiste puhu l. Hästi korraldatud kaugküte võib olla 
keskkonnasõbralik. Arvestuste kohaselt võivad isegi ainult juba olemasolevad 
kaugkütte- ja koostootmisrajatised, seal hulgas tööstusrakendused, saavutada 
primaarse energiakasutuse kokkuhoiu 3–4% võrreldes lahustootmisega. 
Peamine lahendamist vajav probleem on aga see, kuidas rahastada vanade 
süsteemide ajakohastamist. Selleks on va ja veelgi mobilis eerida selliseid 
finantseerimisasutusi nagu Euroopa Investeerimispank, et võimaldada 
energiatõhususe meetmete rahastamist ka ugkütte vallas. Lõpuks tuleb otsustada, 
kuidas toetada kivisöeküttega elektrijaamade energiatootlikkuse parandamist 
võimalikult kiiresti üle 50% taseme.  Tõenäoliselt mängib tähtsat rolli ühenduse 
toel toimuv uurimistegevus. 
2.4. Valged sertifikaadid, turupõhine instrument 
Stiimulitel põhineva poliitika puuduseks on see, et alati ei tõmba see turul tegutsevaid jõude 
kõige kulutasuvama lahenduse poole. Valget e sertifikaatide süsteem on Itaalias ja 
Ühendkuningriigis osaliselt juurutatud, Prantsus maal ettevalmistamisel ja Madalmaades 
kaalumisel. Tegemist on süsteemidega, milles varustajatel või jaot ajatel on kohustus võtta 
lõppkasutajate huvides energiatõhusust taga vaid meetmeid. Sertifikaadid kinnitavad 
kokkuhoitud summat, tuues välja nii en ergia väärtuse kui ka eluea. Selliseid sertifikaate saab 
põhimõtteliselt vahetada ja nendega kaubelda. Ku i lepinguosalistel ei õnnes tu siis esitada oma 
ettenähtud sertifikaate, võib neilt nõuda trahvi de maksmist, mis võivad ületada arvestusliku 
turuväärtuse. 
SAVE-projekti „White and Green” raames teht ud modelleerimistöö tulemusena on järeldatud, 
et selle süsteemi juurutamisega teenindus- ja teenusesektoris on olem atute kuludega võimalik 
saavutada 15% kokkuhoid, ja et kui võtta arvesse selliseid välismõjusid nagu 
keskkonnatagajärjed, kerkiks säästupotentsiaal 35%ni. Komisjon valmistub hetkel tervet ELi 
hõlmava valgete sertifikaa tide kava võimalikuks loomiseks, et võimaldada 
liikmesriikidevahelist reaalset kauplemist ener giatõhususega. Vastavalt praegusele komisjoni 
ettepanekule energia lõppkasutamist ja energi ateenuseid käsitleva dire ktiivi kohta on oodata 
sellekohase mõõtesüsteemi väljatöötamist. 
3. Tööstus 
Tööstus on juba energiatõhususe suunas liikunud . Majanduslikest stiimulitest ajendatuna võib 
oodata, et tööstus teeb kasutatavate protsessid e ja masinate (elektrimootorid, kompressorid, 
 
ET 29   ET jne) osas täiendavaid märkim isväärseid edusamme. Euroopa ja siseriiklikud õigusaktid 
mõjutavad tööstuse energiatarbimist ning seos es sellega peab tööstus ise võtma vajalikud 
meetmed, et saavutada riiklike eralduskava dega kehtestatud kasvuhoonegaaside heite 
ülempiir, mis on ette nähtud heitkogustega kaupl emise direktiivis. Just selles suhtes on 
energiatõhusus vajalik vahend. Lisaks sellele on  komisjonil hetkel ettevalmistamisel üldine 
BREF (parima võimaliku te hnoloogia juhenddokument)21 energiatõhususe kohta IPPC 
direktiivi22 kontekstis, mis annab teavet heade ta vade väljatöötamiseks energiasüsteemide 
tarbeks, mida kasutatakse arvukates tööstusp rotsessides (mootorisüsteemid, pumbasüsteemid, 
lähenemisviisid energiatõhususele jne). 
Tööstussektorites (näiteks pabe ritööstus, aiandussektor ja keemiatööstus) on vastu võetud 
juba suur arv vabatahtlikke kokkuleppeid. Se llised tööstussfääri vabatahtlikud kokkulepped 
tugevdavad energiatõhususe meetmeid. Näited on järgmised: 
• Ühendkuningriik: Energiatõhususe kohustus ( Energy Efficiency Commitment ) (2002–2005) 
kohustab elektri- ja gaasitarnijaid saavutama fikseeritud sihtarve energiatõhususe meetmete 
rakendamisel kodumajapidamistes. See pr ogramm on osutunud energiatarbimise 
vähendamisel äärmiselt kulutasuvaks ning se da on pikendatud 2005. aastalt 2008. aastani. 
• Madalmaad: tänu vabatahtlike kokkulepete tr aditsioonile tööstusega on Madalmaadest 
saanud energiatõhususe mõttes üks maailma kõige  paremini toimivatest majandusriikidest. 
1999. aasta juulis kirjutas Madalmaade valitsus alla energiatõhususe võrdlusuuringute lepingule tööstusega
23. Vastutasuks tööstuse võetud kohustuse eest jõuda 2012. aastaks 
energiatõhususe poolest absoluutsesse tippu, nõustus valitsus l oobuma täiendavate 
siseriiklike energiatõhususe meetmete rake ndamisest. Nende äriühingute poolt võetud ja 
kavandatud meetmete esimene läbivaatus nä itas, et nad hoiavad 2012. aastal kokku 82 000 
TJ (2 Mtoe), vältides tänu sellele umbes 5,7 miljoni tonni CO 2 atmosfääri paiskamist 
heitena. 
Lisaks võivad energiatõhususe tõstmisele  kaasa aidata ka kaks vabatahtlikku 
keskkonnaprogrammi – ühenduse ökomärgise andmise kava24 ning ühenduse 
keskkonnajuhtimis- ja -aud iteerimissüsteem (EMAS)25. Ökomärgise saab tarbekaupadele 
anda tingimusel, et need va stavad teatud keskkonnategevuse tulemuslikkuse kriteeriumidele, 
arvestades toote kogu elutsüklit. Energiatõhusus e nõuded on osa nendest kriteeriumidest, eriti 
seoses selliste tooterühmadega nagu turistide majutus ja kämpingud. 
EMASi kohaselt peavad organisatsioonid tegelema oma keskkonnatõhususe pideva 
parandamisega. Ka siin kuulub energiatõhusus kõnealuse parandamise juurde ning vajab 
käsitlemist kava raames teostatavas keskkonnaülevaates ja keskkonnaaruannetes. 
                                                 
21 BAT (parim võimalik tehnoloogia) juhenddokumendid. 
22 Direktiiv 96/61/EÜ saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta. 
23 Lepinguga on liitunud ettevõtted, kes moodustavad umbes 90% tööstuslikust energianõudlusest. 
24 Määrus (EÜ) nr 1980/2000. 
25 Määrus (EÜ) nr 761/2001. 
 
ET 30   ET 4. Transport 
4.1. Lennuliikluse korraldamine Algatuse „ühtne õhuruum” raames kä ivitati auahne plaan  Euroopa õhuruumi 
ümberkorraldamiseks. Eelkõige näha kse selles ette ühtse üleeuroopalise 
lennujuhtimissüsteemi väljatöötamine. See projekt,  mis paneb aluse suurel e tööstusalgatusele, 
mille nimeks saab „SESAME”, toob kaasa lennukikütusena kasutatud petrooli olulise 
kokkuhoiu (umbes 6–12%), vähendades lihtsalt õhuliiklusummikuid Euroopa lennujaamade ümbruses. 
4.2. Liikluskorralduse optimeerimine 
Väljatöötamisel on sellised intelligentsed transpordisüsteemid nagu navigatsioonisüsteemid, 
ummikumaksud ja autoj uhtide abisüsteemid, mis võivad tõst a turvalisust ja energiatõhusust 
ning parandada juhtimisharjumus i. GALILEO programmi järgiv 
satelliitnavigatsioonis üsteemi kasutamine avab 2008. aastaks mitmes valdkonnas ukse uue 
põlvkonna rakenduste ja teenuste juurde. Tr ansport on selle satelliitidel põhineva 
raadionavigatsioonisüsteemi põhiline kasutaja. Satelliitnavigatsioonisüsteem pakub autodele usaldusväärseid ja täpseid positsioneerim issüsteeme ning võimaldab infosüsteemide 
väljatöötamist liiklejatele ning juhtide abistamiseks. Lennunduses on see abiks lennu eri faasides. Merenduses kasutatakse seda nii avamer el kui ka rannikulähedaseks navigatsiooniks. 
Satelliitnavigatsioonisüsteemi väljatöötamine on seega abiks ka säästva transpordi väljaarendamisele tänu liiklusvoo optimeerimis ele autotranspordis, lennunduses, mere- ja 
raudteetranspordis. Laiendades infrastruktuuri läbilaskevõims ust, kahandab see ummikutega 
kaasnevaid ülemääraseid kulusid ja aitab vähe ndada energiatarbimist ning toetab keskkonna 
paremat kaitset.  
Ühendvedude edendamine on teine meede, mis aitab kaasa märkimisväärse energiakokkuhoiu 
saavutamisele. Alternatiive autotranspordile  on juba soodustatud mitmete meetmetega, eriti 
ühenduse programmi – MARCO POLO – loomis ega, mis on pühendatud alternatiivsete 
lahenduste stimuleerimisele: raudtee-, sisev ee- ja merenavigatsioon lühikeste vahemaade 
läbimiseks. Komisjon kavandas sell e programmi eelarveks 2007.–2013. aasta 
finantsperspektiivi raames 2004. aasta juulis 740  miljonit eurot. Sellest programmist on kasu 
saanud juba mitmed tööstusprojektid: projekt „K ombiverkehr”, mille eesm ärgiks oli juurutada 
Itaalia ja Rootsi vahel multimodaalne  rongi-praamiteenus, „Lokomotiv”, mis on 
eraraudteefirmade poolt käigushoitavate inte rmodaalsete raudteeteenuste abil ühendanud 
Saksamaa ja Itaalia, „Oy Langh Ship”, mis j uurutas ühendveoteenuse, mis kombineerib mere-
, raudtee- ja jõetransporti Soom e ja Kesk-Euroopa vahel jne.  
4.3. Keskkonnasõbralikele sõiduk itele turu väljaarendamine 
Ühenduse teadusprogrammid on investeerinud  suuri summasid elektrisõidukite 
väljatöötamisse, sellistel alternatiivsetel kütustel nagu maagaas töötavate sõidukite 
katsetamisse ning selliste tehnoloogiate pikemaajaliste väljavaadete edendamisse nagu 
kütuseelemendid ja vesinik. Teadus- ja are ndustegevuse 7. raamprogramm jätkab kõnealust 
toetust. 
Võimalikud variandid, mis on muu hulgas CARS 21 kontekstis arutluse all, on järgmised: 
• keskkonnasõbralike sõidukite vabastamine maksudest; 
 
ET 31   ET • nagu eespool nimetatud, riiklikele haldusorga nitele kohustuse seadmine kulutada osa oma 
sõidukite ostmiseks eraldatud eelarves t keskkonnasõbralike sõidukite peale; 
• linnades reostavate ja palju kütust tarbivat e sõidukite juurdepääsu piiramine kesklinnale 
maksude või reaalse keelu abil; 
• keskkonnasõbralike sõidukite  erisertifitseerimine ja tehnilised standardid. 
Sellised meetmed võivad osutuda tööstusele antavast otsetoetusest tõhusamaks ning aidata 
veelgi kaasa Euroopa tööstuse tehnoloogilisel e arengule. See ei ole globaliseeruvas 
majanduses sugugi väike eelis. 
4.4. Infrastruktuuri kasutustasu kä itumismuutuste esilekutsumiseks 
Pool kogu autotranspordile kuluvast kütusest põletatakse ära kompak tse hoonestusega aladel, 
seda hoolimata tõsiasjast, et poo ltel kõigist sellistel aladel te htud sõitudest läbitakse vähem 
kui viis kilomeetrit.  
Liit on juba käivitanud raskeveokitele teem aksupoliitika üleeuroopalises teedevõrgustikus. 
Tuleviku satelliitlokatsioonitehnika, mi s põhineb programmi GALILEO järgival 
satelliitnavigatsioonisüsteemil, lihtsustab teemaksusüsteemide sisseseadmist, ilma et maksustamistsoonidesse sisenemise punk tides tekiksid pikad järjekorrad. 
Ühenduse direktiiv õhu kvaliteedi kohta kohustab kõi ge saastatumaid suurlinnastuid koostama 
kavasid võitluseks õhusaaste vastu. Enamikul j uhtudel on see tähendanud saastava transpordi 
radikaalset piiramist kesklinnades või piisava lt diferentseeritud makse, mis võtavad arvesse 
üksikute sõidukite heitgaaside ja kütusetarbimise taset. Käesoleva rohelise raamatu 
vastuvõtmisele järgneval konsu ltatsiooniperioodil vajab läbi mõtlemist selliste kavade 
vajalikkus ja efektiivsus. 
Londoni kogemus „ummikumaksu” juurutamisest saadik 2003. aastal on selline, et 
maksustamistsoonis on kütusetarbimine langenud 20% võrra ja CO
2 heide 19% võrra. 
Madridi linn omakorda on sisse seadnud süsteemi minimaalselt 2 reisijaga busside ja autode 
kiireks transiidiks A6 maantee 20 km linna viival lõigul. Komisjon üritab oma aruka 
energeetika programmi abil edendada neid  häid tavasid suuremas mastaabis.  
Samas tuleb märkida, et heade tavade vahetami ne on küllaltki piiratud.  Võib küsida, kas ja 
kuidas saab nimetatud heade tavade häid eesku jusid muuta üldlevinuks ja laiendada üle kogu 
ELi.  
4.5. Rehvid 
Rehvide ja tee vaheline hõõr dumine tingib kuni 20% sõiduki  kütusekulust. Nõuetekohaste 
näitajatega rehvid võivad seda 5% võrra vä hendada ning selliste rehvide müüki tuleks 
soodustada mitte üksnes uute autode, vaid ka tagavararehvide puhul 
Kütusekulu võimaldab vähendada ka rehvirõhu pa rem kontroll. Arvestused näitavad, et 45% 
kuni 70% sõidukitest sõidab vähemalt ühe rehvi ga, mille rõhk on alla ettenähtud taseme, mis 
põhjustab 4% ülekulu, rääkimata õnnetuste riski suurenemisest. Niisiis, miks mitte kaaluda 
süsteemide väljatöötamist, mis ärgitaksid hool dejaamasid autojuhte rehvide kontrollimise 
küsimustes paremini teavitama ja abistama ? Teine võimalus oleks kaaluda vabatahtlikku 
kokkulepet tööstusega rehvir õhu andurite paigaldamiseks autode armatuurlauale. 
 
ET 32   ET Lisaks olulisele säästule, mis on võimalik õigete rehvide kasutamisel õige rehvirõhuga, 
võib keskmine autojuht kerge vaevaga kokku hoida 100 eurot iga-aastase kütusearve 
pealt, sõites keskkonnasäästlikumal viisil26.  
4.6. Lennundus 
Komisjonil on peagi kavas esitada teatis kliimamuutuse ja lennund use kohta. Komisjon 
keskendub eelkõige majandushoobade kasutami sele (näiteks kütuse maksustamine, 
saastemaksud või heitkogustega kauplemine), mi s edendaks sektoris energiatõhusust ja 
vähendaks kasvuhoonegaaside heidet. 
5. Piirkondlik ja kohalik tasand 
Paljusid meetmeid saab võtta piirkondlikul ja kohalikul tasandil,  kodanikule lähedal. 
Energiatõhususe meetmetest on kasu nende kogu potentsiaali ulatus es üksnes juhul, kui 
ühenduse ja riiklikul tasandil võetavad meetme d kajastuvad kohalikus plaanis. EL on selles 
valdkonnas juba teinud arvukaid algatusi. Üks näide on 2000. aastal käivitatud programm 
CIVITAS, mis on aidanud 36 Euroopa linna li nnaliiklusprojektidega. Rakendatud on ka 
toetusprogramme, et kannustada riiklikke  ja erainvesteeringuid ratsionaalsesse 
energiakasutusse (pilootmeetmed, kohalike ener giaettevõtete võrgustike loomine jne). Liit on 
hiljuti vastu võtnud uue programmi nimega „Arukas energeetika – Euroopa”, mis koondab kõik need meetmed ühe katuse alla, tuge vdades seeläbi nendeva helist sünergiat. 
Peale selle sunnivad ELi ühtekuuluvuspoliitika teenistuses olevatesse käimasolevatesse 
arenguprogrammidesse integreeritud energiatõh ususe erimeetmed, eriti arengus mahajäänud 
piirkondades, piirkondi kõrvale heitma tuge vaid vahendeid, mida saaks kasutada 
mitmesuguste eri projektide tarbek s. Nimetamist väärivad sellis ed võimalused nagu toetus 
avalike ehitiste energiatõhususe tõstmise ks, investeeringuteks keskkonnasõbralikku 
linnatransporti, toetus väikestele ja keskmise  suurusega ettevõtetele nende energiatõhususe 
parandamiseks ning selle kõigega seotud teadus - ja arendustegevuse toetamine. Kui see 
energiasäästupotentsiaal mobiliseerida, tuleb siiski järgida ühtekuuluvuspoliitika 
programmide, partnerluse ja halduse erisätteid. 
Nagu juba mainitud, tuleb arutada ka seda, kuidas leida lahendusi kesklinna liiklusummikutest 
põhjustatud kasvavatele probleemidele. Linnatr ansport on eelkõige kohalike ja piirkondlike 
ametiasutuste asi, EL peaks aitama kaasa lahenduste leidmisele, pidades silmas elukvaliteedi halvenemist, mis on sellest probleemist tingitud ning mis käib käsikäes suure 
energiaraiskamisega. Kohalikel ametiasutustel  on täita tähtis roll säästva ehitustegevuse 
võimaldamiseks ja edendamiseks oma linnades, er iti seoses energiatõhusat e ehitistega. Jällegi 
tuleb arvestada rahastamise igipõlise probleemi ga. Reguleerivaid meetmeid on kindlasti vaja, 
kuid me peame suutma neid ka investeeringuteg a toetada. Hetkel s aadaolevad pankade poolt 
väljatöötatud finantseerimistooted ei sobi mitte alati paljude energiatõhususe projektide 
väikese mastaabiga, samas kui selliste väiksemate projektide ühine kasutegur võib olla märkimisväärne. 
                                                
 
26 IEA Saving oil in a hurry , 2005. 
 
ET 33   ET 5.1. Konkreetsed rahastamisvahendid 
Investeeringud väikesemahulistesse säästva energia projektidesse kogu Euroopas toovad 
kõigile osapooltele suurt kasu. Sageli on need igati teostatavad, eriti hõlmates energiakindluse 
ja keskkonnahüvede aspekte. Et selliste projekti de rahastamine aga teoks saaks, eriti Euroopa 
vähem arenenud piirkondades, on vaja „hõlbu stamist”. Rahastamisvahendeid saaks välja 
töötada teistes sektorites kasutatud arvelduskoja krediitide sarnaselt. Nende hulka kuuluvad projektide ettevalmistusvahe ndid ja riskijuhtimisfondid.  
Ent arvestades rahastatavate projektide väik est mahtu ja hajutatud olemust, tundub et 
meetmeid on igal juhul kõige otstarbekam al gatada kohalikul või piirkondlikul tasandil. 
Kohaliku ja piirkondliku tasandi am etiasutustel võib olla kohan e asuda juhirolli ELi töögrupi 
loomisel huvirühmadega, kaasates sellis eid finantseerimisasutusi nagu Euroopa 
Investeerimispank ja teised kommertspangad, regi onaalfonde ja liikmesrii kide esindajaid. Nad 
võiksid niipea kui võimalik töötada välj a ettepanekuid, kuidas olemasolevaid 
finantseerimismehhanisme ümber korraldada, k aasa arvatud arvelduskoja tüüpi instrumentide 
keskendatud organiseerimine, et vaad ata läbi potentsiaal  investeeringuteks 
väikesemahulistesse säästva energia projektid esse ning kaaluda mooduseid investeerimist 
takistavate tõkete ületamiseks, kaasa arvatud en ergiaettevõtete roll, ener giaarvetes saavutatud 
kokkuhoid, hinnakujundus jne. 
Fondid energiatõhususe tõstmiseks mõeldu d projektide toetamiseks on paljudes 
liikmesriikides olnud väga edukad ning tuleks läbi  mõelda, kuidas saaks häid tavasid selles 
valdkonnas korrata ja täiustada.  
6. Maailmale avatud strateegia 
Riikide energiatõhusus on vägagi erinev. Näiteks  EL ja Jaapan on energiaintensiivsuse mõttes 
kolm kuni neli korda energiatõhusamad kui en dise Nõukogude Liidu või Lähis-Ida riigid. 
Energiatõhusus moodustab juba osa ELi rahvusvahelisest koost öötegevusest selle 
partneritega, sealhulgas tööstuspartneritega (nt Ameerika Ühendriigid), üleminekuriikidega 
(nt Venemaa) ja arengumaadega (nt Hiina ja India). Pealegi kuuluvad energiatõhususe 
projektid, ükskõik kui piiratud suurusega, rahvus vaheliste ja Euroopa finantseerimisasutuste 
laenuportfelli koosseisu. Enamiku riikidega on võimalik teha energiatõhususe vallas veelgi 
tihedamat ja intensiivsemat koostööd. 
Peamised põhjused energiatõhusust puudutava koos töö tugevdamiseks kolmandate riikidega 
on tihedalt seotud ELi geopoliitilis te ja strateegiliste huvidega ning ärivõimalustega, mis 
tulenevad ELi juhtivast rollist selles valdkonnas. Eelkõige võik s Euroopa aktiivselt tegeleda 
energiatõhususe standardite keht estamise ja vastuvõtmisega, mi s võivad olla rahvusvaheliselt 
ühilduvad. Täiendav põhjus on see, kuidas ener giatõhusus võib soodustada majanduslikku ja 
sotsiaalset arengut. 
Naftahindade hiljutine tõus tõi esile energiatarbimise kiirest kasvust mitmetes riikides, 
sealhulgas Hiinas, tingitud kasv ava energiatarbe mõju. Arvest ades energiaallikate nappust ja 
kasutamata tootmisvõimsuse piiratust, eriti süsi vesinike osas, on ilmne, et energiat importivad 
riigid hakkavad üha enam konkureerima samade en ergiaressursside nimel, näiteks Venemaal, 
Lähis-Idas ja Kaspia mere piirkonnas.  
 
ET 34   ET Seepärast on energiatõhususe küsimus kõigi ener giat importivate riikide, sealhulgas liidu 
huvides ning tuleks põimida nende energiaga varu stamise kindluse globaalsesse strateegiasse. 
Kliima seisukohast on hiljutine teatis kliimamuut use kohta välja toonud laialdase osalemise 
tähtsuse keskmise ja pikaaja lise strateegia olulise elemendi na. Koostöö arenenud riikidega, 
eriti aga arengumaadega, võib olla otstarbekas moodus riikide kaasamiseks kliimameetmetesse, millel on samal ajal ka kohalik kasutegur õhu kvaliteedi ja energiakindluse tagamisel, mis on paljude arengumaade põhiprobleem. Kuna energiasektor 
peab andma vähendamise sihtarvudest lõviosa, sõltub globaalse kliima muutuse leevendamine 
suuresti energiatõhususe, taastuvate ener giaallikate ja muude keskkonnasäästlikumate 
energiatehnoloogiate kasutamise levikust kõigi s riikides. Tänu tõigale, et EL on alates 
esimesest energiakriisist 1970. aastate alguses kasutuse le võtnud sidusa poliitika ja 
programmid energiatõhususe edendamiseks, on ELi  energiatõhusust tootev tööstus nüüd heal 
positsioonil, et uusi võimalusi maksimaalselt ära kasutada ja vallutada  kolmandates riikides 
uusi turge. Euroopa tööstus on tehnoloogia  eesliinil ning glob aalses konkurentsis 
energiatõhususe tehnoloogi a vallas strateegilisel jõupositsioonil enamikus sektoritest, kaasa 
arvatud turbiinid, kombineeritud sooja- ja el ektri- ning kaugkütte tehnoloogiad, kodumasinad 
ja ehitusmaterjalid. Uued püüdlused energiat õhususe rahvusvahelise soodustamise suunas 
võivad mängida otsustavat osa Euroopa töös tuse rolli konsolideeri mises selle valdkonna 
liidrina maailmas ning võivad aidata ka asa Euroopa konkurentsivõime tugevdamisele 
energiasektoris.  
Energiatõhusate toodete ja teenuste ekspordi potentsiaali ei ole süst emaatiliselt hinnatud, kuid 
arvestuste kohaselt ei ole t ugevamatest energiatõhusust puudut avatest püüdlustest tulenevad 
ärivõimalused vähem olulised kui need, mis on  seotud taastuvate energiaallikatega. Näiteks 
eeldatakse, et Hiina turg aren eb kiiresti vastava lt riikliku arengu- ja reformikomisjoni 
koostatud pikaajalise ja keskmise perspektiiv i energiasäästukavale, mille kohaselt elu- ja 
avalikud hooned peaksid oma energiatarbi mist 11. viisaastakupla ani (2006–2010) ajal 
praeguse tasemega võrreldes poole võrra vähendam a. Selles kontekstis tuleks mainida, et ELi 
ehitussektor on maailmas madala energiatarbimisega ehitiste osas juhtival positsioonil ning nõuete täiendava ajakohastamisega ELis anna b sellekohase oskusteabe eksport meie 
tööstusele uusi võimalusi.  
6.1. Energiatõhususe integreerimine  rahvusvahelisse koostöösse 
Sellealase rahvusvahelise koostöö suurendamise esimene osa seisneb energiatõhususe kavade 
kehtestamisele suunatud töös ELi tööstuspartn eritega, eriti OECD riikidega Rahvusvahelises 
Energiaagentuuris (IEA). Kuna arengu riikidel on nüüd võimalik ühineda IEA 
rakenduslepinguga, saaks neid ärgitada nimetatud foorumites osalema. 
See rahvusvaheline foorum võiks olla näiteks lähtepunkt, et käivitada idee lennundussektori 
poolt keskkonnale avaldatavate välism õjude paremaks arvessevõtmiseks.  
Euroopa kaubanduspoliitika võib energiatõhususe eesmärgile kaasa aidata, näiteks pidades 
läbirääkimisi tariifseks sooduskohtlemiseks teatavate kaupade suht es vastavalt nende 
energiatõhususele. Euroopa Komisjon tegi 2005. aasta veebruaris  WTO kontekstis 
sellekohase ettepaneku
27. See poliitika edendab Doha are ngukava. Dohas nõustusid ministrid 
                                                 
27 WTO 17. veebruari 2005. aasta ettepanek TN/TE/W/47. 
 
ET 35   ET pidama läbirääkimisi keskkonnakaupade- ja teenus te tariifsete ja m ittetariifsete tõkete 
vähendamise või isegi kõrvaldamise as jus, et edendada säästvat arengut. 
EL peab uuendama oma püüdlusi jõudmaks üksmeelele kolmanda te tööstusriikidega, eriti 
USAga, selles osas, et tõsised püüdlused ülemaailmse energiatõhususe parandamiseks on 
möödapääsmatud; USA riikliku en ergiapoliitika komisjoni ( US National Commission on 
Energy Policy ) hiljutises, jõuliselt nõudluspoliitikat käsitl evas konsensusaruandes28 leiduvad 
soovitused võivad olla ELi ja USA vahelise en ergiatõhususe teemalise di aloogi taaselustamise 
soodsaks lähtepunktiks.  
6.2. Energiatõhususe integreerimine naabruspol iitikasse ning ELi ja Venemaa koostöösse 
Oma teise tunnusjoonena on energiatõhusus  ühtlasi osa ELi naabruspoliitikast. 
Komisjon tagab selle jätkuva rol li nimetatud poliitika tegevuskavades. 
Lisaks on komisjonil hetkel pooleli läbirääkimised lepingu asjus, millega luuakse 
energiaühendus Kagu-Euroopa riikidega. Samu ti on ta algatanud koostöömeetmeid Kaspia ja 
Vahemere regioonidega. Potentsiaal neis riikid es on märkimisväärne, kuid seni veel suuresti 
kasutamata. Nad on teadlikud tõsiasjast, et nende energiatarbimise järsk tõus mitte üksnes ei 
põhjusta keskkonna- ja tervishoiuprobleeme, va id samavõrra pidurdab ka majanduse arengut 
ning seda pigem varem kui hiljem. 
Kolmas tunnusjoon peab olema energia tõhususe edendamine Venemaaga toimuva 
energiaalase koostöö protsessis, mi s on kujunenud alates 2000. aastast.  Venemaa 
teadvustab üha enam vajadust parandada oma energiatõhusust. 
6.3. Energiatõhususe integreerimine arengupoliitikasse 
Euroopa arengupoliitika on suurema rahvusvahe lise koostöö neljas tu nnusjoon. 2002. aasta 
ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel  (WSSD) Johannesburgis käivitatud ELi 
energiaalgatus paneb paika poliitilise raamistiku ELi energiaalaseks koostööks 
arengumaadega, mille oluline komponent on mõistagi ka energiatõhusus. Vajadust tagada ELi 
poliitika ja arengueesmärkide kooskõla toonitati hiljutises t eatises arengupoliitika sidususe 
kohta, milles energia oli üks seitsmest eraldi välja toodud pol iitikavaldkonnast. Oma 
võrdlemisi nõrga majanduse tõttu on arengumaad  energiahinna tõusu suhtes äärmiselt 
haavatavad. Saharast lõunasse jäävates Aafrik a riikides võivad kerkinud naftahinnad avaldada 
märgatavalt tugevamat negatiivset mõju kui OECD  riikides. Samal ajal seisavad arengumaad 
sageli silmitsi suurte kadudega energia tootmisel, ülekandmisel ja jaotamisel ning transportimisel ja erinevate lõppkasutusviiside  käigus. Lisaks sõltub kuni 95% elanikkonnast 
toidu valmistamisel ja kütmisel traditsioonilisest biomassist, mida kasutatakse madala energiatõhususega ning mis te kitab terviseprobleeme. Vaikse ookeani ja Kariibi mere 
saareriikides teravdab imporditud nafta kõrget hi nda väike turg ja transporti mõjutavad pikad 
vahemaad. Arengumaades on potentsiaal ener giatõhususe suurendamiseks majandusliku ja 
sotsiaalse arengu huvides märkimisväärne ning sellele tuleks nende riikidega tehtavas 
koostöös rohkem tähelepanu pöörata.  
                                                
 
28 Ending the Energy Stalemate: A Bipartisan Strategy to Meet America’s Energy Challenges . 
 
ET 36   ET Euroopa arengu poliitika saab ja peaks aitama neid küsimusi arvesse võtta. Meetmed võiksid 
toetada suutlikkuse suurendamist, teadlikkuse tõ stmist, poliitika väljatöötamist ning tõhusate 
rakenduste ja lõppkasutustehnol oogiate käikulaskmist.  
Lõpuks peaks Euroopa keskkonna poliitika aitama arendada võimet väärtustada tõhusaid 
projekte, mida neis riikides on rakendatud kliimamuutuse mehhanismide nagu CDMi (puhta 
arengu mehhanism) kaudu.  
6.4. Rahvusvaheliste finantseerimi sasutuste rolli tugevdamine 
Lõpetuseks, viienda tunnusjoonena peavad EL ja liikmesriigid kannustama 
rahvusvahelisi finantseerimisasutusi (IFI) pöörama energiatõhususe meetmetele rohkem 
tähelepanu oma tulevastes kolmandatele riik idele suunatud finantsalase ja tehnilise abi 
operatsioonides.  Uurimist vajavad moodused ja vahe ndid, kuidas saavad rahvusvahelised 
finantseerimisasutused põimida energiatõ hususe kaalutlusi kõigisse tähtsamatesse 
investeerimisprojektidesse. Euroopa Re konstruktsiooni- ja Arengupanga (EBRD) 
energiapoliitika eelseisev hindamine on selle teema tõstatamiseks hea võimalus. Fakt, et 
energiatõhususe edendamine läbib sageli mikropr ojektide toetuse, ei peaks olema argument, 
miks need institutsioonid ei võiks end tä ielikult sellega siduda. Välja tuleks töötada 
globaalsed krediidivahendid ni ng eksisteerib vajadus suurema laenuandmise järele 
vahendajate, näiteks riigiasutuste, kaudu. 
 
ET 37   ET KOKKUVÕTE 
Käesoleva rohelise raamatu eesmärk on teha kindlaks võimalused ja avada laiaulatuslik 
arutelu teemal, kuidas saa vutada kulutasuvat kokkuhoidu ja kä ivitada protsess sellise 
konkreetse tegevuskava kiireks loomiseks, mi s hõlmab meetmeid ühe nduse, siseriiklikul, 
piirkondlikul, kohalikul ja rahvusvahe lisel tasandil ning tööstuse ja  üksiktarbijate tasandil, et 
kindlaks tehtud potentsiaalne kokkuhoid energiatõhususe arvelt teoks teha.  
Selle raamistiku rakendamisse on kaasatud kõik osalised. Esiteks riik likud, piirkondlikud ja 
kohalikud riigiasutused, keda toetavad koha likud energiaettevõtted, kes hoolitsevad heade 
tavade vahetu levitamise eest laiema üldsuse se as. Tööstussektor on teine partner, kes tuleks 
selle poliitika edendamiseks kaasa haarata.  Ühtlasi pakub energiatõhususus tööstusele 
võimalust töötada ekspordiks välja uusi te hnoloogiaid. Samuti tuleks avada arutelud 
finantseerimisasutustega, et tõsta tulevikus nende investee ringuid energiatõhususse. Ilma 
investeeringuteta ei saa paljud meetme d teoks. Eelkõige tuleb välja töötada 
finantseerimisvahendid, mis sobivad pare mini väikeste projektide tarbeks.  
Energiatõhususe algatus mõjutab palju laiemaid  sfääre kui pelgalt energiapoliitikat. See 
annab olulise panuse, et vähendada meie energ iaalast sõltuvust kolmandatest riikidest, 
arvestades kõrgeid ja ebastabiilseid naftahi ndasid. Ühtlasi aitab see algatus saavutada 
Lissaboni strateegia eesmärke – taaskä ivitada Euroopa majandus, samuti võidelda 
kliimamuutuse vastu.  
Energiatõhususe edendamise võti on anda liikm esriikidele, piirkondadele, kodanikele ja 
tööstusele stiimulid ja vahendid, mida on vaja edasiminekuks vajalike meetmete ja 
investeeringute juurde, et s aavutada energia kokkuhoid positiivse  tulude ja kulude suhtega. 
Seda saab teha, ilma et heaolu või elatusta se mingilgi moel langeks. See tähendab lihtsalt 
energia raiskamise vältimist, kui tarbimise vähendamiseks s aab rakendada lihtsaid võtteid. 
Vastavalt komisjoni tehtud uurimustele29 annab järgmine tabel üldise  ettekujutuse eri sektorite 
võimalikust kulutasuvast kokkuhoiupot entsiaalist. Kuigi esitat ud arvud on vaid umbkaudsed, 
annavad nad pildi võimalustest, mille ärakasutamis t käesoleva rohelise raamatuga taotletakse.  
Potentsiaalne kokkuhoid, Mtoe 2020 
Vastuvõetud meetmete range 
rakendamine 2020+ 
Täiendavate meetmete 
rakendamine 
Ehitised: kütmine/jahutamine 
Elektriseadmed  41 
15 70 
35 
Tööstus  16 30 
Transport 45 90 
Soojuse ja elektri koostootmine 40 60 
Muu energiatransformeerimine jne  33 75  
Energiasääst kokku 190 360 
Seepärast on käesolev roheline raamat lähtepunkt , millest algatada arutelu ja kannustada uusi 
ideid, tulgu need siis tööstuselt, riigiasutustelt, tarbijarühmadelt või tarbijatelt endilt. See 
                                                 
29 Vt muu hulgas European Energy and Transport . Scenario on Key drivers , Ecofysi uurimused jne. 
 
ET 38   ET konsultatsiooniprotsess on juba alanud. Käesoleva rohelise raamatu koostamiseks moodustati 
kõigi liikmesriikide esindajatest koosnev kõr getasemeline töörühm, kes tuli kokku 2005. aasta 
aprillis. See on juba kinnitanud, et edusamme  on võimalik teha üksnes siis, kui EL võtab 
omaks ennetava lähenemisviisi ning seab konkreetsed eesmärgid. Li saks loob komisjon 
säästva energia foorumi, mis kaasab mitte ainult liikmesriikide, vaid ka kõigi nende 
huvirühmade esindajaid, keda tule b lugeda partneriteks, et ta gada energiatõhususe kampaania 
kordaminek.  
ELi käivitatavad algatused tuleb teatavaks teha ja ellu viia siseriiklikul, piirkondlikul ja 
kohalikul tasandil. Mõistagi tuleb mobiliseerid a ka tarbijad, et kujundada ja levitada 
harjumusi, mis toovad igapäevaellu suurema energiatõhususe. 
Loomulikult on energiasäästu täieliku potentsia ali saavutamiseks vaja ideid, kuid ka head 
meetodit nende ellurakendamiseks kogu ELis. Kui rohelist raamatut kä sitleva arutelu järel 
otsustatakse seada üldised si duvad eesmärgid ning tagada ühtlustamise miinimumtase, tuleb 
kasutada „ühenduse meetodit”. Selle kohaselt teeb komisjon, kellel on asutamislepinguga 
kinnitatud algatusõigus, ettepa nekud, mis lähevad Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu 
Nõukogu poolt arutamisele ja vastuvõtmisele. Ühenduse meetod on olnud ELi edu nurgakivi. 
Peale selle kuulub energiatõhusus  Lissaboni protsessi kohaste integreeritud suuniste hulka. 
Seega on see uue majandusjuhtimise osa. Na gu 2000. aasta rohelises raamatus energiaga 
varustamise kindluse kohta, es itab komisjon nüüd mitmed küsim used, et visandada avaliku 
arutelu struktuur ja hõlbustada tule muste otstarbekat ärakasutamist. 
2005. aasta detsembris esitab komisjon Euroopa  Liidu Nõukogule käesoleva energiatõhusust 
käsitleva rohelise raamatu asjus käivitatava avaliku arutelu tulemuste esmase analüüsi. 
Aruandega on kaasas tegevuskava, mis sisaldab alates 2006. aastast kava ndatavaid praktilisi 
meetmeid. 
 
ET 39   ET 1. LISA  
Energiatõhusus: vajadus tegude järele 
Praegu tarbib ELi 25 liikmesriiki umbes 1  725 Mtoe (megatonni naftae kvivalenti) energiat 
aastas. Sellel on kõrge hind: umbes 500 miljardit eurot ehk enam kui 1 000 eurot inimese 
kohta aastas . Neist 500 miljardist eurost umbes pool on ELi kaubanduse arvel (umbes 240 
miljardit eurot). Energia on kallis. Samuti hakka b seda nappima. Paljude ekspertide sõnul 
piisab teadaolevatest naftavarudest praeguste  vajaduste katmiseks vaid umbes 40 aastaks. 
Samas läheb suur osa sellest energiast Eu roopas jätkuvalt raisku, seda kas ebatõhusate 
seadmete või energiakasutajate teadmatuse tõttu. Tegemist on kuludega, millest ei tõuse tulu, ükskõik kas raiskamine toimub tootmise või  kasutamise järgus. Sellele tohutule 
kapitalikaotusele võib leida muu otstarbe , sealhulgas uute energiatõhusate tavade, 
tehnoloogiate ja investeer ingute väljaarendamine. 
Energiatarbimine annab suure osa kliimamuutusesse, mis on viimastel aastatel üha kasvava 
mure põhjuseks. Energiast lähtub 4/5 ( 78%) ELi kasvuhoonegaaside heite koguhulgast. 
Transpordisektor tekitab neist umbes ühe kolmandiku. 
Energia kulutasuv säästmine tähendab ELi jaok s väiksemat sõltuvust kolmandatest riikidest 
impordist, suuremat arvestamist keskkonnaga ja väiksemaid majanduskulusid ajal, mil EL 
pole konkurentsivõime poolest just  esirinnas. Niisiis  on energiavajaduste vähendamine 
poliitiline eesmärk, mis aitaks kaasa Lissab oni tegevuskava eesmärkidele, hoogustades 
Euroopa majandust ja luues uusi töökohti. Energiatõhususpoliitika toob ühtlasi kaasa 
olulise kokkuhoiu koduste energiaarvete pe alt ning mõjutab seega otseselt kõigi 
Euroopa kodanike igapäevaelu.   
Riigiasutuste, eriti ELi roll on teadvustada üksik isikutele ja nende poliitilistele esindajatele 
tungivat vajadust energiatõhususe parandami seks. See on möödapääsmatu nii keskkonna, 
majanduse kui ka meie tervise huvides. 
Energiatõhususe parandamine on lai mõiste. Käesolevas rohelises raamatus hõlmab see 
esiteks energia otstarbekamat kasutamist energiatõhususe parandamise kaudu ja teiseks 
energia säästmist käitumismuudatuste kaudu. 
• Energiatõhusus sõltub olulisel määral ka sutatavast tehnoloogiast. Seega tähendab 
energiatõhususe parandamine parimate tehnoloogi ate kasutamist, et tarbida vähem, seda 
kas lõpptarbimise või energiatootmise faasis. Näiteks tähendab see vana 
majapidamisboileri vahetamist uue vastu, mi s tarbib kolmandiku võrra vähem energiat; või 
süsteemide paigaldamist, mis takistavad arvuka te kodumasinate (televiisor, elektriahi jms) 
energiatarbimist ooterežiimil; või siis selliste lampide kasutamine, mis kasutavad sama heleduse saavutamiseks tänu uutel e tehnoloogiatele vähem energiat. 
• Energia kokkuhoid üldises mõistes tuleneb sa muti tarbijate käitumi se muutumisest. 
Näiteks tähendab see poliitikat, millega muude takse ühistransport atraktiivsemaks ja 
innustatakse autokasutajaid sõitma pigem bussi  või rongiga; või siis inimeste harimist 
selles osas, kuidas vähendada koduseid soojuska dusid, eriti termostaatide õige kasutamise 
abil. 
 
ET 40   ET Käesoleva rohelise raamatuga kavatsetakse av ada arutelu teemal, kui das EL edendab üldist 
poliitikat, soodustamaks uue tehnoloogia laia ldasemat kasutamist energiatõhususe 
parandamiseks ja Euroopa tarbijate käitumismuutuse stimuleerimiseks.  
Teadustegevus on eriti oluline, et veelgi parandada energiatõhusus e potentsiaali, mis 
majanduse arenedes pidevalt kasvab. Teadus- ja arendustegevus ener giatõhususe valdkonnas, 
mis toimub raamprogrammide ja programmi „Arukas energeetika – Euroopa“  raames, on 
seega poliitikale selles vallas täienduseks ning töötab samade eesmärkide suunas: 
fossiilkütuse kasutamise vähendamine, parema te töökohtade loomine Euroopa Liidus ja 
suurema lisandväärtuse andmine Euroopa majandusele. 
1. Euroopa energiatarbimises valitsevad fossiilkütused  
Alates 1970. aastate algusest kuni 2002. aastani kasvas energiatarbimine 25 liikmesriigiga 
ELis peaaegu 40% – ehk 1% aastas – samas kui SKT kahekordistus, kasvades keskmiselt 2,4% aastas. Seega langes energiaintensiivsu s, SKT suhe energiatarbimisse, kolmandiku 
võrra. Alates 2000. aastast on ag a energiaintensiivsuse para nemine olnud vähemoluline, 
küündides kahe aasta vältel vaid 1%ni (vt 3. lisa). 
Kogu energiatarbimine kütuse ja energiaintensiivsuse alusel
025050075010001250150017502000
1990 2000 2010 20200255075100
taastuvad
energiaa llikad
tuumkütus
maagaas
nafta
tahkekütused
energia-
intensiivsusEnergiaintensiivsus 1990=100 mtoe
 
See ühenduse keskmine ei kajasta liikmesriikidevahelisi märgatavaid erinevusi, mille 
põhjuseks on erinevad majandusstruktuuri d (nt tööstuse suurem või väiksem 
energiaintensiivsus), riigi omav ääringu vahetuskurss euroga võrre ldes ja energiatõhususe tase, 
mis on 15 liikmesriigiga ELis laias plaanis mõistagi palju parem. 
 
ET 41   ET Järgmisel diagrammil on näidatud enamiku uut e liikmesriikide suur potentsiaal olukorra 
parandamiseks. 
Energiaintensiivsus (toe/M€95)-2003
02004006008001000120014001600
DK IE ATI T D E F R S E N L L U U K E U E S B E P T E L C YMT FI SI HU PL LV SK CZ LT EE
 
Järgmisel diagrammil on antud võrdlus korrigeer ituna liikmesriikide erineva ostujõu alusel. 
Esmane energiaintensiivsus korrigeerituna kehtiva  ostujõu pariteedi alusel (2002): EL 25=100
050100150200250
Malta Itaalia
IirimaaTaani
Austria
Portugal
Kreeka
Ühendkuningriik
Hispaania
SaksamaaMadalmaad
Küpros
Prantsusmaa
Luksemburg
Sloveenia
Ungari Poola
RootsiLäti
Soome
Leedu
Belgia
Tšehhi Vabariik
Slovaki Vabariik
EestiEL 25=100
Allikas : Enerdata  
 
ET 42   ET Praeguse arengusuuna jätkumisel võib energi anõudluse brutoväärtus kasvada 2020. aastaks 
10% võrra. Nõudluse kasv elektri järe le võib samuti jõuda 1,5%ni aastas. Tänane tarbimine 
ELis võib jõuda 15 aasta jooksul (2020) 1 900 Mtoe tasemele võrreldes 2005. aasta 
tasemega 1 725 Mtoe30. 
 
Energiatarbimise brutoväärtus EL 25-s (1725 mtoe) 2005. a  – 
vt 1. lisa  
sektorite lõikes
teenindus
10%
transport
20%
tööstus  
18% energia-  
väline  
kasutamine  
6% muundamis-  
kaod jms  
29% maja-
pidamised
17%
 
Samal ajal tõuseb energianõudlus ELis jätkuvalt , kuid süsivesiniku toot mine aeglustub. Seega 
saavutas naftatootmine maksimumi 1999. aasta l väärtusega 170 Mtoe; ning 2030. aastaks 
peaks see langema 85 Mtoe tasemele.31 Taastuvate energiaallikate panus püsib suhteliselt 
madalana – 2000. aastal 6% ja 2010. aastal 8% k uni 10% kogutarbimisest  ning tuumaenergia 
tootmise eeldatav vähenemine ennustab umbe s 240 Mtoe suurust langust. See tähendab, et 
sisemaine esmane toodang võib langeda 2030.  aastal 660 Mtoe tasemele, samas kui 2005. 
aastal moodustab see ikka 900 Mtoe. 
2. Suurema energiatõhususe eelised Euroopa majanduse seisukohast  
Ka veenvate meetmete puudumine, mis katkestaks id energiatarbimise kasvutrendi, avaldab 
ELi püüdlustele negatiivset mõju Lissaboni strateegia  taustal, mille eesmärgiks on muuta 
liidu majandus maailma kõige konkurentsivõimelisemaks.  
Kõrgemad naftahinnad avaldava d negatiivset mõju SKT kas vule. Seega tuleks väiksem 
sõltuvus naftast majandusele koheselt kasuks. Kuid ka ilma kõrgemate naftahindadeta 
eksisteerivad arvestatavad majanduslikud põhjuse d, et anda tugev tõuge energia tõhusamaks 
kasutamiseks Euroopas. Selles kontekstis tuleks  algatada arutelu teemal, kuidas saaksid EL 
ettevõtted ja kodanikud lühemas, keskmises ja pikemas perspektiivis rahalist kasu, 
                                                 
30 Nende prognooside tegemisel on lähtutud eeldatava st SKT keskmisest kasvust, mis on ennustuste 
kohaselt 2,4% aastas. 
31 EU 25 põhistsenaarium. European Energy and Transp ort scenario on key drivers . 
 
ET 43   ET paigaldades näiteks uued energiatõhusad s eadmed või renoveerides ehitisi. Kuna 
energiatõhusus nõuab teenuseid ja tehnoloogiai d valdkonnas, milles Euroopa on maailmas 
juhtpositsioonil, tähendab t õhus energiapoliitika seda, et  imporditud süsivesinike eest 
maksmise asemel luuakse ELis uusi kvaliteetseid töökohti. 
Saksamaa säästva arengu nõukogu tehtud arvestuste32 kohaselt saaks luua 2000 täistöökohta 
naftaekvivalendi iga miljon i tonni kohta, mis säästetakse meetmete ja/või 
investeeringute tulemusena, mis tehakse spetsiaalselt en ergiatõhususe parandamiseks, 
võrreldes investeerimisega energiatootmisse.  Seda näitavad mitmes teises antud teemat 
puudutavas uurimuses tehtud arvutuse d. Siinkohal tuleb märkida, et  see arv ei sisalda Euroopa 
tehnoloogiate kasvanud ekspordi tulemusena  loodud töökohti, kuid sisaldab madalamast 
energianõudlusest tingitud t öökohtade kadumist (vt 5. lisa). 
Energiatõhususe majanduslik potentsiaal sõlt ub nii tehnoloogilistest edusammudest kui ka 
kehtivatest ja prognoositavatest energiahi ndadest. Tarbijad saavad energiatõhususe 
meetmetest kasu, kui kulude ja tulude suhe  on positiivne. Tänu säästetud ressursside 
ülekandmisele teistesse majandustegevuse va ldkondadesse võib kasu saada ka majandus 
tervikuna. Ka teadustegevus on energiatõhus ust puudutavate edusammude keskmes ning koos 
töökohtade loomisega, millega see on ka otse selt seotud, on see üks Lissaboni strateegia 
kahest peamisest eesmärgist, et  Euroopa majandust taaselustada. 
Pealegi on Euroopa Liit üks maailma suurimaid majandustsoone, mis asub tänu oma 
progressiivse tehnoloogia ekspordile kõige pa remal positsioonil, et aidata arengumaadel 
samuti oma energiaintensiivsust vähendada ja  muuta oma majanduskasv  jätkusuutlikumaks33.  
3. Energiakasutus – keskkonnakahjustuste põhjus 
Tarbimise kasv avaldab otsest mõju keskkonna seisundi halvenemisele ja kliimamuutusele. 
Õhu kvaliteet on ELi peamine keskkonnaprobleem. Komisjonil on hetkel väljatöötamisel ELi 
puhta õhu programm (CAFE), milles paljastatakse os ooni, eriti aga tahkete osakeste kahjulik 
toime inimeste tervisele, ökosüs teemidele ja põllukultuuridele34. Seda olukorda parandatakse 
2020. aastaks, esmalt praeguste heitenormide ra kendamisega, kuid energiatõhususe tõstmine 
fossiilkütuste põletamise vältimise läbi võ ib samuti õhu kvaliteeti tunduvalt parandada. 
Keskkonnamudelites35 on energiatarbimise vähendamise  tagajärgi hinnatud tuhandete 
välditud enneaegsete surmajuhtumite ja miljardite eurode suurusjärgule.  
Fossiilkütuste põletamine põhjustab kasvuhooneg aaside heidet. Langemise asemel võib CO 2 
heide valitsevate suundumuste püsides tege likult ületada 2030. aastaks 1990. aasta taseme 
14% võrra, kui senine olukord edasi kestab. En ergiatarbimise praegus e kasvumäära juures 
võivad pinged meie energianõudlusmudeli – 80% põhineb fossiilkütustel – ja jätkusuutliku keskkonna edendamise poole püüdlemise vahel kõige tugevamalt tunda anda pärast 2012. 
aastat. 
                                                
 
32 Rat für Nachhaltige Entwicklung, 2003, h ttp://www.nachhaltigkeitsrat.de/service/download/ 
publikationen/broschueren/Broschuere_Kohleempfehlung.pdf 
33 UNDP, World Energy Assessment  2000, ja 2004. aasta ajakohastus, http://www.undp.org/energy 
34 Näiteks 2000. aastal on ELis kaotsi läinud 3 miljonit eluaastat seoses kahjulike osakeste 
kontsentratsiooniga sissehingatavas õhus. See võrdub umbes 288 000 enneaegse surmajuhtumiga . 
35 CAFE jaoks läbiviidud uurimus. 
 
ET 44   ET Oma hiljutises teatises kliimamuutuse kohta36 tegi komisjon järelduse, et 50% 
kasvuhoonegaaside heite edasisest vähendamisest  saavutatakse energiatõhususe parandamise 
teel.  
Kõik liikmesriigid tegelevad energiavormide  arendamisega, mis ei paiska atmosfääri 
kasvuhoonegaase: „roheline” elek ter, biokütused jne. Juba on välja töötatud kavad energia 
säästmiseks teatavates sektorites. Samas ei ol e Euroopa ikka veel tõestanud, et on võimeline 
vähendama praeguseid suundumusi või suuteline muutma energiatarbimise pidevat kasvu 
vastassuunaliseks.  
4. Rahvusvaheline reageering 
Energiaprobleemid seisnesid pikka aega vaid nõudluse rahuldamises varustamispoliitika abil. 
Alles 2000. aastal esitati Euroopa  Komisjoni rohelises raamatus energiaga varustamise 
kindluse kohta nõudluse juhtimis el põhinev selge strateegia. Varustuskindlust käsitlevas 
rohelises raamatus pakuti välja  selge strateegia, mis lähtub nõudlusest. Selles rohelises 
raamatus jõuti järeldusele, et ELil on energiag a varustamise osas liiga vähe tegutsemisruumi 
ja et tegutseda oleks võimalik energianõudlus e valdkonnas. Niisiis on komisjon teinud alguse 
esimese reguleerivate õigusaktida sarjaga en ergiatõhususe valdkonnas, nimelt direktiiviga 
ehitiste energiatõhususe kohta ja  koostootmise direktiiviga. 
Sama võib öelda selliste rahvusvaheliste val itsustevaheliste organi satsioonide kohta nagu 
Rahvusvaheline Energiaagentuur (IEA), mis on a lles hiljuti hakanud kaaluma energiatõhususe 
kuulutamist prioriteediks, milleks on tõuke a ndnud rekordilised naftahinnad. Ei tootvate ega 
tarbivate riikide vahel pole toimunud korrali kku kahepoolset energiadialoogi. Selline 
struktureeritud ja kestev dialoog oleks võimaldanud kehtestada turul läbipaistvuse 
miinimumtaseme ja soodustanud hindade stab iilsust. 2000. aastal kä ivitus partnerlus 
Venemaaga ja eelseisev dialoogi taaskäivit amine OPECiga võimaldab selle lõhe liidu 
energiapoliitikas järk-järgult ületada. 
Uut teadlikkust tugevdab ka rahvusvaheli se majanduse areng ja tugev majanduskasv 
teatavates riikides – Hiinas, Brasiilias ja I ndias –, mis on põhjustanud energiatarbimise kiire 
kasvu. Samas tuleb märkida, et need riigid  on teadlikud asjaolust, et neil tuleb oma 
energiaintensiivsust vähendada, kasvõi ainult seepärast, et energiatarbimise selline kasvumäär võib seada ohtu nende majanduse. 
Peale selle puudub struktureeritud dialoog tarbiv ate riikide vahel, kuigi see võiks viia 
nõudlusel põhineva strateegiani maailma ta sandil ning aitaks ne il vähendada sõltuvust 
fossiilkütustest, piirates seega nende ta rbimise negatiivset mõju keskkonnale. 
                                                
 
36 KOM(2005) 35. Teatises rõhutatak se energiatõhususe tähtsust kasvuhoonegaaside heidete kärpimisel 
sellise tasemeni, mis ei takista kliima säilitamist. Arvestuste kohaselt võiks 50% vajalikust 
vähendamisest – st et saavutada kõnealuste gaaside tasemeks õhus 550 ppm – tulla suurema 
energiatõhususe arvelt. 
 
ET 45   ET Järgmisel diagrammil on kujutatud ulatusli kud erinevused suurte tarbimistsoonide 
energiaintensiivsuses 2003. aastal37: 
 
Energiaintensiivsus 2003 (toe/M€1995)
0 200 400 600 800 1000  1200  1400  1600  1800  2000  
Jaapan  EL 25  USA  Hiina  Venemaa  
 
Järgmisel diagrammil on antud võrdlus korri geeritud nende majanduspiirkondade erineva 
ostujõu alusel. 
 
Energiaintensiivsus 2003 (toe/M€1995GDP)
( SKT korrigeeritud ostujõu pariteedi alusel)
0 100 200 300 400 500 600 700 800 900 
Jaapan  EL 25  USA Hiina Venemaa
 
allikas Enerdata 
                                                 
37 Kuigi teised vähem energiatõhusad piirkonnad on hetkel EList konkurentsivõimelisemad, ei ole see 
põhjus, miks EL ei peaks tõstma oma energiaint ensiivsust ja seeläbi oma konkurentsivõimet. 
 
ET 46   ET 5. Arutelu algatamine: ELi auahne eesmärk 
Ilma ennetavate meetmeteta energiatarbimi se veelgi suurema nihke vältimiseks liigub kogu 
see varustuskindluse, Euroopa konkurentsivõi me, kliimamuutuse ja õhusaastega seotud 
tegevus ainult halvemuse suunas. EL ei saa lubada selliste negatiivsete prognooside 
tõekssaamist.  
Käesolevas rohelises raamat us energiatõhususe kohta kavanda takse arutelu käivitamist 
teemal, kuidas saaks EL saavutada kulutasuvusele rõhudes oma energiatarbimise 
kärpimise 20% võrra võrreldes 2020. aasta prognoosidega.  
Tänapäeva kõrgetasemelise tehnoloogia abil on kindlasti võimalik hoida kokku umbes 20% 
ELi liikmesriikide energiatarbimisest. Kogutarbimine on hetkel umbes 1 725 Mtoe. Arvestused näitavad, et prae guste suundumuste jätkumisel jõuab tarbimine 2020. aastal 1900 
Mtoe tasemele. Seega on eesmärk saavut ada tänu 20% energiakokkuhoiule 1990. aasta 
tarbimise tase, st 1 520 Mtoe.  
See tähendaks, et kõigi pärast 2001. aastat võ etud meetmete (näiteks direktiivid ehitiste 
energiatõhususe ning soojuse ja elektri koos tootmise kohta) range kohaldamine koos uute 
meetmetega võib anda iga-aastaseks kokkuhoiuks keskmiselt 1,5% aastas, mis omakorda võimaldaks 25 liikmesriigiga ELil pöörduda tarbimises tagasi 1990. aasta tasemele
38.  
                                                 
38 See arvutatakse ELi olemasolevate prognooside alusel SKT arengu kohta , viidates kasvule 2,4% aastas, 
vt European Energy and Transpor t, scenario on key drivers , komisjon, 2004. 
 
ET 47   ET 2. LISA  
EL 15 kokkuhoid elektritarbimise  arvelt ja suundumused el uasemesektoris (allikad: 
Wai 2004, Kem 2004)39 
 Perioodil 1992–
2003 saavutatud 
elektrikokkuhoid 
 
[TWh/aastas] Tarbimine 2003. 
aastal 
 
 
[TWh/aastas] Tarbimine 2010. 
aastal 
(praeguse poliitika 
kohaselt)  
 
[TWh/aastas] Tarbimine 2010. 
aastal 
Olemasolev 
potentsiaal 
aastaks 2010 
(täiendava 
poliitikaga) 
[TWh/aastas] 
Pesumasinad 10–11 26 23 14 
Külmikud ja sügavkülmikud 12–13 103 96 80 
Elektriahjud – 17 17 15,5 
Ooterežiim 1–2 44 66 46 
Valgustus 1–5 85 94 79 
Kuivatid – 13,8 15 12 
DESWH40 – 67 66 64 
Kliimaseadmed  5,8 8,4 6,9 
Nõudepesumasinad 0,5 16,2 16,5 15,7 
Kokku 24,5–31,5 377,8 401,9 333,1 
 
                                                 
39 Operatiivaruanne 2004, Teadusuuringute Ühiskeskus IES. 
40 Kodumajapidamise elektrilised akumuleerivad veesoojendusseadmed (DESWH), näidatud 
kokkuhoiupotentsiaal on seotud üksnes soojuskadude vähenemisega tänu paksemale isolatsioonile. 
Täiendav kokkuhoid tuleb juhtimisstrateegiast (termostaat ja taimer). Päikesepaneeli 
kasutuselevõtmisega saavutatak se suurem elektri kokkuhoid. 
 
ET 48   ET 3. LISA  
 
EL 25: SKT, energianõudluse ja energiaintensiivsuse  
pikaajaline areng (baastase) : 2000 = 100  
50 75 100 125 150 175 200 
1971 1975 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 2015 2020 2025 2030SKT
energia-
nõudlus
energia-
intensiivsu s
 
Energiaintensiivsuse kesk mine langus on 1,6% aastas 
 
ET 49   ET 4. LISA  
Lõplik energiatarve 
2002 Ehitised (eluaseme- 
ja teenindussektor)  Tööstus Transport Kõik 
lõppnõudlussektorid 
 Mtoe % 
lõppnõud-
lusest Mtoe % 
lõppnõud-
lusest Mtoe % 
lõppnõud-
lusest Mtoe % 
lõppnõud-
lusest 
Tahkekütused 12,2 1,1 38,7 3,6 0,0 0,0 50,9 4,7 
Nafta 96,8 8,9 46,9 4,3 331,5 30,6 475,2 43,9 
Gaas 155,6 14,4 105,4 9,7 0,4 0,0 261,5 24,2 
Elekter (sh 14% RESist) 121,3 11,2 91,2 8,4 6,0 0,6 218,5 20,2 
Toodetud 
soojus 22,8 2,1 7,5 0,7 0,0 0,0 30,3 2,8 
Taastuvad 
energiaallikad 29,0 2,7 16,2 1,5 1,0 0,1 46,2 4,3 
Kokku 437,8 40,4 306,0 28,3 338,9 31,3 1 082,6 100,0 
 
ET 50   ET 5. LISA  
Energiatõhususe parandamise mõju tööhõivele 
Investeeringud kulutasuvasse energiatõhusus e parandamisse avaldavad tööhõivele peaaegu 
alati positiivset mõju41. Kõigil juhtudel on loodud töökohtade arv suurem kui võrreldavate 
alternatiivsete investeeringute tagajärjel l oodud töökohtade arv, kaasa ar vatud investeeringud 
energia tootmiseks, transformeerimiseks ja jaotamiseks42. 
Energiatõhususse tehtavate investeeringute tu gev mõju tööhõivele on tingitud kahe eri 
elemendi koostoimest. Üks element on energias äästmise investeeringute „ümberpaigutamise 
mõju”. See tuleneb energiatõhususe meetmetega  saavutatud finantssäästu taasinvesteerimise 
kaudsetest tagajärgedest. See moodustab vähemalt kaks kolmandikku kogumõjust tööhõivele
43. Teine element on selliste invest eeringute otsene mõju, mis tuleb 
energiatõhususse tehtud algse investeeringu rakendamiseks va jalikust tööjõust. Hea näide 
selle kohta on investeeringud olemasolevate ehit iste moderniseerimisse. Paljudel sellistel 
investeeringutel on see lisaeelis, et nad on töömahukad, omavad kohalikult ja piirkondlikult 
tuntavaid tagajärgi ja nende impordiosa on suhte liselt väike. Nimetatud nõudlus tööjõu järele 
hõlmab sageli madala kvalifikatsiooniga tööj õudu, samuti pooliku väljaõ ppega töölisi ja hea 
väljaõppega oskustöölisi, mistõttu on tegemi st mitmekülgse vahend iga piirkondliku tasandi 
poliitiliste eesmärkide saavutamiseks. 
Paljud teised otseinvestee ringud energiatõhususse, nä iteks energiatõhusatesse 
tootmisliinidesse tööstuses, energiatõhusate boilerite paigaldamisse, ehitise haldusteenuse 
täiustamisse, loovad ühe investeeritud euro  kohta sama palju töök ohti kui võrreldavad 
alternatiivid, näiteks investeeri ngud teede, sildade ja energia ülekande infrastruktuuridesse. 
Läbi on viidud arvukaid uurimusi, et võrrelda energiatõhususse teht avate investeeringute 
suhtelist tööhõivet soodustavat mõju alternatiiv sete investeeringute omaga. Ühes uurimuses 
tehti kindlaks, et iga energi atõhususse investeeritud USA do llari kohta tekib otseselt 12–16 
tööaastat, võrreldes ainult 4,1 tööaastaga investeeringu puhul kivisö e baasil töötavasse 
elektrijaama ja ainult 4,5 tööaastaga tuumaelek trijaama puhul. See tähenda b, et investeeringud 
energia lõpptarbimise tõhususse loovad kolm võ i neli korda niipalju tö ökohti kui võrreldavad 
investeeringud energiaga varustamisse44. 
Samuti on levinud arvamus, et elektrijaama eh itamine avaldab kohalikule majandusele väga 
suurt mõju. Selline arusaam tekib, kui jälgida mõju kohalikus piirkonnas, kus ehituskulud ja 
tööhõive on väga kontsentreeri tud. Piirkonnas tervikuna ei ole mõju kaugeltki nii suur kui 
võrreldava energiatõhususe parandamise programmi  oma. Lisaks sellele on ühe kWh elektri 
tootmiseks vajalikud kogukulud umbes kaks kord a suuremad kui ühe kWh säästmise kulud, 
sest energiatootmisrajatiste jaoks on va ja suuremaid kapita liinvesteeringuid. 
Tegelikult lähevad mõned töökohad keskkonnaeeskirja de suurema ulatuse ja  turu vabastamise 
tõttu energiasektoris kaduma. Näiteks elek tri- ja gaasiturgude avamine on põhjustanud 
lühiajalises perspektiivis töökoht ade kaotust, seda peamiselt s eetõttu, et kasvav konkurents on 
                                                 
41 National and Local Employment Impacts of Energy Efficiency Investment Programmes , 2000. SAVE-
uurimus, ACE, UK.  
42 Employment Effects of El ectric Energy Conservation , 2002. Charles River Associates. 
43 Vt eelmist joonealust märkust. 
44 Vt eelmist joonealust märkust. 
 
ET 51   ET sundinud energia tootmis-/genereerimis-, ülekande - ja jaotusrajatisi ratsionaliseerima. Sellise 
töökohtade kao puhul ei võeta arvesse suurtele tööstuskasutajatele kehtivate madalamate 
elektrihindade ümberpaigutavat efekti. Samas on selge, et kui energiatõhususse tehtavate 
investeeringute kasv kooskõlastatakse keskkonnaalaste õigusaktidega ja turu 
liberaliseerimisega, on ikkagi võima lik saavutada tööhõive puhaskasv45.  
On tehtud palju arvutusi töökoht ade võimaliku arvu kohta, mida oleks võimalik ELis suurema 
energiatõhususe kaudu luua. Need arvutused varieeruvad suurel määral vastavalt tehtavate 
investeeringute suurusele, pikkusele ja liikidele. Umbkaudne arvutus, mis põhineb 
energiatõhususe kasvust 1% aastas 10aastase pe rioodi vältel säästetu d energia väärtusel, 
näitab, et kui need investeeringud tehakse, näiteks nõuetekohastel tingimustel ehitiste 
moderniseerimise valdkonnas46, võib see kaasa tuua üle 2 000  000 tööhõive inimaasta. Neid 
arvutusi kinnitavad ka teised uurimused47. Suur säästupotentsiaal ja  asjaolu, et ehitussektori 
arvele tuleb panna 40% ELi lõplikust en ergiatarbimisest, muudavad investeeringud 
energiatõhususse selles sektor is eriti huviväärseks. Seda huvi võivad suurendada parem 
võimalus rahastada osa nendest investeeringut est struktuurfondidest  ja liikmesriikide 
võimalus kohaldada langetatud käibemak su ning muid makse ja tasusid48.  
Selles kontekstis tuleks märkida ka se da, et liikmesriikide uued nõuded ehitiste 
energiatõhususe sertifitseerimiseks peaksid eeldu ste kohaselt avaldama väga positiivset mõju 
ehitussektori tööhõivele. Samal ajal annab see nõue teavet ja nõuandeid tulevaste kulutasuvate 
energiatõhususe investeeringute kohta, millest palj ud tuleks tõesti ellu viia. Nõue kütte- ja 
õhukonditsioneerimissüsteemide kont rollimiseks peaks eelduste kohaselt suurendama ka 
tööhõivet. Kuigi ELi tasandi arvestused ne nde nõuete otseste taga järgede kohta tööhõive 
vallas ei ole veel saadaval, on viiteid sellele, et liikmesriikidel ühiselt on vaja umbes 30 000 uut eksperti sertifitseerimiseks ja inspekteerimiseks, kui sise riiklikud õigusaktid on täielikult 
jõustunud. 
                                                
 
45 Euroopa Parlamendi 2004. aasta uurimus. 
46 SAVE-uurimus. 
47 UNDP, World Energy Assessment , lk 185. Rat für Nachhaltige Entwicklung: Perspectives for coal in a 
sustainable energy industry , oktoober 2003. 
48 Arvestuste kohaselt võiks tulumaksu ja tööand ja makstavate maksude langetamine ning nende 
kompensatoorne tõstmine energiaga seoses luua Taanis pool miljonit uut töökohta.