Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemadel
“Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv lipuriigi nõuete täitmise kohta”
KOM(2005) 586 lõplik —2005/0236 (COD),
“Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate
organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standardite
kohta”
KOM(2005) 587 lõplik —2005/237 (COD),
“Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb sadamariigi kontrolli laevan-
duses”
KOM(2005) 588 lõplik —2005/0238 (COD),
“Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2002/59/EÜ,
millega luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem”
KOM(2005) 589 lõplik —2005/0239 (COD),
“Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse meretranspordi sektoris
toimunud õnnetuste juurdluse põhimõtted ja millega muudetakse direktiive 1999/35/EÜ ja 2002/59/
EÜ”
KOM(2005) 590 lõplik —2005/240 (COD),
“Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus reisijate meritsi ja siseveekogudel vedajate
vastutuse kohta õnnetusjuhtumite korral”
KOM(2005) 592 lõplik —2005/0241 (COD),
“Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevaomanike tsiviilvastutuse ja finantstaga-
tiste kohta”
KOM(2005) 593 lõplik —2005/0242 (COD)
(2006/C 318/32)
25. jaanuaril (TEN/236), 8. veebruaril (TEN/235), 14. veebruaril (TEN/234 ja TEN/239), 28. veebruaril (TEN/
237) ning 15. märtsil 2006 (TEN/233 ja TEN/238) otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 80
lõikele 2 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: “Ettepanek: Euroopa
Parlamendi ja nõukogu direktiiv lipuriigi nõuete täitmise kohta” “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivlaevade kontrolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitlevate ühisteeeskirjade ja standardite kohta” “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb sadamariigi kontrolli
laevanduses” “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2002/59/EÜ, millega
luuakse ühenduse laevaliikluse seire- ja teabesüsteem” “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millegakehtestatakse meretranspordi sektoris toimunud õnnetuste juurdluse põhimõtted ja millega muudetakse direktiive1999/35/EÜ ja 2002/59/EÜ” “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus reisijate meritsi ja siseveekogudelvedajate vastutuse kohta õnnetusjuhtumite korral” “Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevaomanike
tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta”
Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sekt-
siooni arvamus võeti vastu 18. juulil 2006. Raportöör oli hr RETUREAU, kaasraportöör pr BREDIMA-SAVOPOULOU.
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 429. istungjärgul 13.–14. septembril 2006 (13. septem-
bri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 198, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 5.
1.Järeldused ja soovitused
1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee väljendab
üldjoontes heameelt kolmanda meresõiduohutust käsitlevatemeetmete paketi üle, mis kujutab endast konstruktiivset japroaktiivset sammu meresõiduohutuse suurendamise suunas,kuna võimaldab piirata mereõnnetuste arvu ja reostust ning
paremini kontrollida nende tagajärgi. Komitee toetab üldiselt
ettepanekuid lipuriigi tegevuse ja sadamariigipoolse laevadekontrolli kohta, samuti auditite ja klassifikatsiooniühingutekaudu toimuva järelevalve, õnnetuste uurimise (merehättasattunud laevad ja ohutud paigad) ning laevaliikluse ja teabe
seire kohta. Ettepanekud kajastavad üldjoontes komitee poolt
pakettide Erika I ja Erika II kohta koostatud arvamustes väljen-datud seisukohti. Need parandavad transpordiahela mitmeidaspekte ja väljendavad ELi soovi tõsta meretranspordi kvaliteeti.1.2 Komitee tunneb muret Rahvusvahelise Mereorganisat-
siooni (IMO) Ateena konventsioonil põhinevate reisilaevadegaseotud vastutust käsitlevate ettepanekute ja tsiviilvastutuse üle.Eelkõige vajab täiendavat uurimist tsiviilvastutuse kohta tehtud
ettepanek.
1.3 Komitee arvates võib õigusaktide paketi üheks positiiv-
seks elemendiks pidada IMO rolli tunnustamist. See on täielikultkooskõlas komitee poolt varasemate (alates 1993. aastast) mere-sõiduohutuse ja reostuse vältimise kohta koostatud arvamustega,milles teadvustati vajadust meresõiduohutuse ning reostuse välti-
mise rahvusvahelise õigusliku raamistiku järele.
1.4 Komitee soovitab komisjonil teha kõik vajalik, et tagada
IMO olemasolevate konventsioonide, ennekõike aga merinõuetekorral vastutuse piiramise 1996. aasta konventsiooni kiire ratifit-seerimine kõikide ELi liikmesriikide poolt. Ratifitseerimine23.12.2006 C 318/195 Euroopa Liidu Teataja ET
aitaks otseselt kaasa meresõiduohutuse, globaalse keskkonna-
kaitse, vastutamise ja kogu maailmas tekitatud reostuskahjude
hüvitamise tagamisele.
1.5 Komitee soovitab komisjonil jätta oma ettepanekust, mis
puudutab vastutust reisijate eest siseveetranspordil, välja sisevee-transpordi temaatika ja koostada selle kohta eraldi ettepanekNaiades programmi raames.
1.6 Komitee kordab veel kord Erika I ja Erika II kohta koos-
tatud arvamustes esitatud soovi, et järgmine õigusaktide pakett
käsitleks inimteguri osatähtsust, ning taunib asjaolu, et meresõi-duohutuse kolmandas paketis ei ole inimtegurile ELi tasandilpiisavalt tähelepanu pööratud. Komitee teeb ettepaneku, et vasta-vate sätete koostamisel võiks aluseks võtta Rahvusvahelise
Tööorganisatsiooni (ILO) 2006. aasta merekonverentsil vastu
võetud merendusvaldkonna töökoodeksi, mille liikmesriigidpeaksid Euroopa ja rahvusvaheliste aluseeskirjade ühtlustamiseksratifitseerima. Paremate Euroopa normide väljatöötamisel tuleb
arvesse võtta ka koodeksi soovituste peatükki (soft law).
1.7 Komitee märgib, et parem õigusloome käib käsikäes
õigusnormide tõhusama rakendamisega. Seetõttu juhib komiteetähelepanu õigussätete parema rakendamise vajadusele. Samutikutsub ta kõiki asjaomaseid sidusrühmi üles jälgima meresõi-duohutuse kolmanda paketi elluviimist.
1.8 Komitee juhib tähelepanu vajadusele suurendada liikmes-
riikidele sadamariigi kontrollimiseks määratud ressursse; samutipalutakse suurendada sadamainspektorite arvu, et tagada mere-sõiduohutust käsitlevate pakettide erinevate aspektide tõhusrakendamine. Komitee kutsub komisjoni üles eraldama koostöös
liikmesriikidega vahendeid, mis on vajalikud selleks, et muuta
inspektori amet atraktiivseks ja võtta sellele tööle sobiva kvalifi-katsiooniga isikuid.
2.Sissejuhatus
2.1 Pärast laevadega Erika ja Prestige Prantsusmaa ja
Hispaania ranniku lähedal toimunud õnnetusi (vastavalt aastatel1999 ja 2002), mis viitasid Euroopa rannajoone kaitsetusele,
võeti ELi tasandil kiiresti meetmeid loomaks kaitsemehhanism,
mille abil oleks võimalik kaitsta ELi rannajoont mereõnnetusteja reostuse ohtude eest ning parandada ELi sadamaid külastavatelaevade ohutusmeetmeid. Võeti vastu kaks õigusaktidepaketti: Erika I (
1) aastal 2001 ja Erika II (2) aastal 2002, mis
koosnesid kuuest õigusaktist (kolmest direktiivist ja kolmest
määrusest). 23. novembril 2005 avaldas komisjon oma meresõi-
duohutuse kolmanda paketi, millega soovitakse täiendadaEuroopa meresõiduohutuse eeskirju ja suurendada olemasolevatemeetmete tõhusust.
3.Komisjoni ettepanekud
3.1 Pärast ELi laienemist moodustab Euroopa laevastik 25 %
kogu maailma laevastikust. Euroopa Komisjoni eesmärk onmuuta Euroopa laevastik eeskuju võtmist väärivaks laevastikuks,mis pakub ohutut, konkurentsivõimelist ja keskkonnasäästlikkumeretransporditeenust.
3.2 Meresõiduohutuse kolmas pakett võimaldab paremini
tagada ühenduse meretranspordi ohutust. Selles tehakse ette-
panek rakendada proaktiivsemat poliitikat, et taas luua rahvusva-helisi eeskirju täitvate operaatorite jaoks ausa ja pideva konku-rentsi tingimused. Pakett sisaldab seitset ettepanekut, mille koos-tamisel on arvesse võetud meresõiduohutust ja saaste vältimist
käsitlevate ühenduse õigusaktide rakendamisega seoses saadud
kogemusi ning mis keskenduvad üldiselt kahele prioriteetseletegevussuunale:
—tõhusam õnnetuste ja reostuse vältimine ning
—õnnetuste tagajärgedega tegelemise juhtimine.
3.3 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv lipuriigi
nõuete täitmise kohta
3.3.1 Ettepaneku eesmärk on tagada, et liikmesriigid teos-
tavad tõhusat järelevalvet IMO pakutud rahvusvaheliste normidejärgimise üle nende lippude all sõitvate laevade poolt. Selleks
otstarbeks peab liikmesriikides olema kõrgemaid kvaliteedikri-
teeriume järgiv veeteede amet. Ettepaneku eesmärgiks on tagada,et liikmesriigid täidavad oma rahvusvahelisi kohustusi tõhusaltja kooskõlastatult.23.12.2006 C 318/196 Euroopa Liidu Teataja ET
(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse
nõukogu direktiivi 95/21/EÜ laevaohutust, reostuse vältimist ning
elu- ja töötingimusi laevadel käsitlevate rahvusvaheliste standardite
rakendamise kohta ühenduse sadamaid kasutavate ja liikmesriikide
jurisdiktsiooni all olevates vetes sõitvate laevade suhtes (sadamariigi
kontroll).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse
nõukogu direktiivi 94/57/EÜ laevade kontrolli ja ülevaatusega tegele-
vate organisatsioonide ja veeteede ametite vastavat tegevust käsitle-
vate ühiste eeskirjade ja standardite kohta.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus topeltpõhja ja -parraste või
samaväärsete konstruktsiooninõuete kiirendatud järkjärgulise kasutu-selevõtu kohta ühekordse põhja ja parrastega naftatankerite puhul
(EMSK arvamus: EÜT C 14, 16. jaanuar 2001).
(
2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega luuakse ühenduse
laevaliikluse seire- ja teabesüsteem.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse punkrikü-tuse reostusega Euroopa vetes tekitatud kahjude hüvitamise fond ja
muud täiendavad meetmed.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Euroopa
Meresõiduohutuse Amet (EMSK arvamus EÜT C 221, 7. august 2001).
3.4 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevade kont-
rolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteede
ametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standar-
dite kohta
3.4.1 Ettepaneku eesmärk parandada tunnustatud klassifikat-
siooniühingute (mis kontrollivad ja sertifitseerivad laevu) töö
kvaliteeti, reformida kohustusi mittetäitvate ettevõtjate suhtes
sanktsioonide rakendamise süsteemi järkjärgulisemate japroportsionaalsemate trahvide kohaldamise näol ning suuren-dada komisjoni volitusi inspektoritele juurdepääsu võimalda-misel mis tahes riigi lipu all sõitvatele laevadele. Klassifikatsioo-
niühingute töö kvaliteeti tuleks parandada kvaliteedikontrollisüs-
teemi loomise kaudu.
3.5 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb
sadamariigi kontrolli laevanduses
3.5.1 Ettepanekus tutvustatakse ulatuslikku reformi, mille
eesmärgiks on olemasoleva süsteemi —mille kohaselt peab iga
liikmesriik kontrollima vähemalt 25 % tema sadamatesse sisene-
vatest laevadest (Vastastikuse mõistmise Pariisi memorandum)
—muutmine, asendades selle ühenduse eesmärgiga, milleks
oleks kõikide laevade süstemaatiline kontrollimine, arvestadesseejuures vajadust vähendada kõrgetele kvaliteedistandarditelevastavate laevade kontrollimise koormust.
3.5.2 Ühenduse sadamas olevate laevade (sh meeskonna
töötingimuste) kontrolli kvaliteedi tõstmiseks ja tõhustamiseksvõetakse tarvitusele ka teisi meetmeid. Uus ülevaatuskordkeskendub ohtlikele laevadele. Rangemaid meetmeid võetakse
seoses normidele mittevastavate laevade suhtes, karmistades
sätteid, millega keelatakse selliste laevade liikumine ühendusevetes.
3.6 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega
muudetakse direktiivi 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduse
laevaliikluse seire- ja teabesüsteem
3.6.1 Kavandatud eesmärkideks on tõhustada merehätta
sattunud laevade jaoks ohutuid paiku käsitlevat õiguslikku
raamistikku. Kõigi võimalike ohutute paikade määratlemist
tuleks kiirendada; seeläbi parandataks mereõnnetuste puhulotsuste langetamise tõhusust. Samuti on komisjon teinud ettepa-neku, et kõik kalalaevad peaksid olema varustatud automaatseidentifitseerimise süsteemiga (AIS), et vähendada kokkupõrgete
riski suurte laevadega.
3.6.2 Ühenduse teabevahetuse süsteemi SafeSeaNet laienda-
mine kogu Euroopa Liidu piires aitaks jälgida laevade ja nendelasti liikumist. Laevadele edastataks teavet jää tekke ohust
mõnedes meretsoonides.
3.7 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega
kehtestatakse meretranspordisektoris toimunud õnnetuste juurdlusepõhimõtted ning muudetakse direktiive 1999/35/EÜ ja
2002/59/EÜ
3.7.1 Meresõiduohutusnormide kvaliteet sõltub õnnetuste
põhjuste analüüsimise ja neist õppimise oskusest. Ettepanekueesmärk on luua õnnetusejärgsete uurimiste läbiviimise ühtlus-tatud Euroopa raamistik. Uurimisi hakkavad läbi viima sõltu-
matud spetsialiseerunud organid, kellele on antud selle ülesande
täitmiseks vastavad volitused. Ettepanekus on toodud selgedühenduse suunised ja selles julgustatakse tegema mereõnnetustetehnilise uurimise käigus koostööd.
3.8 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus reisijate
meritsi ja siseveekogudel vedajate vastutuse kohta õnnetusjuhtu-mite korral
3.8.1 Ettepaneku eesmärk on viia ühenduse õigusesse sisse
2002. aasta Ateena konventsiooni sätted (mis on kohaldatavad
ainult rahvusvaheliste reiside suhtes ning ei ole veel jõustunud)
ning laiendada nimetatud konventsiooniga võimaldatavat kaitsetkõikidele laevareisijatele ELi-siseses laevaliikluses nii riiklikelliinidel kui mereliinidel ja siseveekogudel.
3.9 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevaomanike
tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta
3.9.1 Ettepaneku eesmärk on panna laevaomanikud vastutus-
tundlikumalt käituma ja kohustada neid sõlmima kolmandaleisikule tekitatava kahju suhtes kindlustuslepinguid või lepinguid
muude finantstagatiste kohta, mis hõlmavad ka laevalt lahku-
mise korral meremeeste kodumaale saatmise kulusid.
3.9.2 Kõigepealt peavad liikmesriigid ratifitseerima kõik asja-
kohased IMO konventsioonid, sealhulgas merinõuete korralvastutuse piiramise 1996. aasta konventsiooni. Viimatimainitu
viiakse sisse ühenduse õigusesse, et tagada konventsiooni sätete
täielik ja ühtne kohaldamine kogu Euroopa Liidus. Teisesammuna tuleks komisjonile anda volitus IMOga läbirääkimistepidamiseks 1996. aasta protokolli läbivaatamise üle, et vaadataüle need juhud, mil laevaomanikud kaotavad õiguse oma vastu-
tuse piiramiseks. Laevade suhtes, mis sõidavad sellise riigi lipu
all, mis ei ole ühinenud 1996. aasta konventsiooniga, hakatakseraske hooletuse korral rakendama rangemat vastutuse kohalda-mise süsteemi.23.12.2006 C 318/197 Euroopa Liidu Teataja ET
3.9.3 Liikmesriigid peavad tagama, et ühenduse vetes sõitvate
laevade omanikel (olenemata lipuriigist) oleks olemas tsiviilvas-
tutuse katteks finantstagatis 1996. aasta konventsioonis sätes-
tatud ülempiiri kahekordses summas. Samuti peab laevaoma-nikel olema finantstagatis meeskonna laevalt lahkumise puhuks.Finantstagatise olemasolu peab olema tõendatud sertifikaatides,mida tuleb hoida laeva pardal.
4.Üldised märkused
4.1 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv lipuriigi
nõuete täitmise kohta
4.1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab igati
nimetatud ettepanekut, kuna see tähendab, et liikmesriigidpeavad nõuetekohaselt täitma oma kohustusi ning järgima IMOõigusakte, sealhulgas lipuriikide poolt IMO kohustuslike õigusak-
tide rakendamise koodeksit ja lipuriikide auditisüsteemi.
4.1.2 Komitee kahtleb artikli 9 (“Lipuriigi teostatavad uuri-
mised”) vajalikkuses, kuna see käsitleb õnnetuste uurimist, mida
küllaldaselt reguleerib meresõiduohutuse kolmanda paketi viies
kavandatav õigusakt. Siiski toetaks artikkel vajadust juurdlustejärele ning kinnitaks liikmesriikidele esitatud nõuet ja kohustustpakkuda mainitud eesmärgi täitmiseks piisavalt ressursse.
4.1.3 Komitee tunnistab, et artikli 10 (“Ohutu mehitamine”)
eesmärgiks on tagada, et liikmesriikide lippu all sõitvad laevadoleksid piisavalt mehitatud vastavalt IMO assamblee resolutsioo-nile A.890 (21) ohutu mehitamise põhimõtete kohta. Siiski on
komitee veendunud, et lipuriikidevahelised võrdsed konkurentsi-
tingimused on olulise tähtsusega ja võimalikult kiiresti tuleb elluviia ettepanek selle kohta, et komisjon esitaks aruande vastavaltartiklis 15 (“Koostöölepingud”) viidatule.
4.2 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevade kont-
rolli ja ülevaatusega tegelevate organisatsioonide ja veeteedeametite vastavat tegevust käsitlevate ühiste eeskirjade ja standar-dite kohta
4.2.1 Klassifikatsiooniühingud kannavad üha suuremat vastu-
stust laevanduse ohutuse ja keskkonna eest ning annavad neisvaldkondades suurel määral aru lipuriikide ametkondadele.Seega kiidab komitee heaks välja pakutud meetmed, mille
eesmärgiks on tõsta kõnealuste, liikmesriikide nimel tegutsevate
ühingute töö kvaliteeti ja paremini tõhustada nii järelevalvet kuikaristusi, seades sisse senisest tulemusrikkama järk-järgulistesanktsioonide süsteemi.4.2.2 Arvestades aga ülesannete kattuvust praegu, arvab
komitee, et tuleks teha selgemat vahet kohustuslike ja klassifit-
seerimisülesannete vahel, näiteks usaldades need sama tunnus-
tatud organi eri inspektoritele või kahele eri organile. Ilmselt onhuvide konflikti ärahoidmise heade tavade kujundamiseks vajaliküleminekuperiood, mille jooksul jätkataks parimate tavadetutvustamist liikmesriikide ning asjaomaste ühenduste ja klassifi-
katsiooniühenduste vaheliste läbirääkimiste käigus.
4.2.3 Direktiivi artikli 19 lõike 3 kohaselt peavad liikmes-
riigid tegema pädevate klassifikatsiooniühingutega koostöödnende reeglite ja/või eeskirjade väljatöötamisel. Komitee arvates
tuleks koostöökohustust kohaldada ka klassifikatsiooniühingute
suhtes, hoolimata artiklites 16 ja 17 kehtestatud sätetest.
4.2.4 Komitee kiidab heaks artikli 20 sätted, mis käsitlevad
tunnustatud organisatsioonidele esitatavat nõuet vastastikusekskonsulteerimiseks ja koostööks eesmärgiga saavutada võrd-
väärsus ja kooskõlastatus rahvusvaheliste konventsioonide kohal-
damisel.
4.3 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis käsitleb
sadamariigi kontrolli laevanduses
4.3.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee nõustub direk-
tiivi ümbersõnastamisega, et muuta see selgemaks ja parandada
sadamariikidepoolse kontrolli tõhusust. Komitee märgib, etviimase kuue aasta jooksul on kohustusliku üksikasjaliku kont-rollimise objektiks olnud laevade arv kasvanud 700-lt 4000-le.
4.3.2 Komitee toetab valmidust kontrollida kvaliteedinõuetele
vastavaid laevu vähem, keskenduda kontrollimisel kõrge riskita-semega laevadele ja tõkestada tehnilistele tingimustele mittevas-tavate laevade opereerimist, keelates nende sissesõidu ELi sada-matesse. Kuna uue kontrollisüsteemi aluseks on lisasse II koon-
datud põhimõtted, annab direktiivi ümbersõnastamine ainu-
laadse võimaluse hakata uut süsteemi ilma edasiste viivitustetatutvustama ja kohaldama.
4.3.3 Komitee märgib rahuloluga, et tõhustatakse lootside
rolli võimalike defektide varasel tuvastamisel, ent väljendab
muret selle üle, et kaubandusfunktsioonide segiajamine kontrol-
lifunktsioonidega ei kergenda lootside ega süvamerelootsidetööd, kes sõltuvad mittekohustuslikke lootsimisteenuseid pakku-vatest ettevõtetest.23.12.2006 C 318/198 Euroopa Liidu Teataja ET
4.3.4 Samuti tervitab komitee kavatsust juurutada töötingi-
muste kontrollimine pardal, kuna inimteguril on mereõnnetuste
puhul sageli märkimisväärne roll. Laeva pardal valitsevate elu- ja
töötingimuste ning meremeeste kvalifikatsiooni kontrolliminenõuab kõnealuses valdkonnas eripädevusega inspektorite arvusuurendamist. Ühe inspektori jaoks, kelle töös esinevad tihtiväga lühikesed tähtajad, oleks raske teostada põhjalikku mitme-
külgset kontrolli, mis hõlmaks nii tehnilisi kui sotsiaalseid
aspekte.
4.3.5 Komitee tervitab lisaks artiklis 20 esitatud nõuet
komisjonile koostada igal aastal nn must nimekiri, kus tuuaksevälja laevaomanike ja laevandusettevõtjate töötulemused.
4.4 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega
muudetakse direktiivi 2002/59/EÜ, millega luuakse ühenduselaevaliikluse seire- ja teabesüsteem
4.4.1 Heameelt teeb asjaolu, et komitee varem korduvalt
väljendatud kutseid kontrollsüsteemi loomiseks merehätta
sattunud laevadele on lõpuks kuulda võetud (artikkel 20). Seega
toetab komitee ettepanekut kõnealuse direktiivi tõhustamiseks,tugevdades ja kooskõlastades “ohutuid paiku” käsitlevaid
nõudeid (
3). Kaitse- ja hüvitisekindlustuse ühendusse (P&I klubi)
kuulumist tõendav dokument peaks olema piisav finantstagatis
laeva ohutusse paika vastuvõtmiseks. Sellegipoolest ei peaks
tõendi puudumine olema ettekäändeks, et keelata merehättasattunud laeval ohutusse paika sisenemine.
4.4.2 Komitee on seisukohal, et õnnetustega tegelemise ja
merehädas olevate laevade ohutusse kohta juhtimise eest
vastutav sõltumatu pädev organ peab koondama vajalikud jõud,sõltumata kohustusest konsulteerida asjaomaste osapooltega,ning suutma iseseisvalt langetada otsuseid ja kanda vastutust,sealhulgas vastutust hädaolukorras tehtud otsuste võimalike
kulude eest.
4.4.3 Komitee nendib, et kalandus on jätkuvalt üks tundliku-
maid tegevusvaldkondi, ja tervitab kavatsust muuta kalalaevadevarustamine automaatse identifitseerimise süsteemidega (AIS)kohustuslikuks. Väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele,
eriti neile, kes tegutsevad kalandusega rannapiirkondades, tuleks
anda abi või võimalusi varustuse muretsemiseks (
4).
4.4.4 Samuti toetab komitee sätteid, mis võimaldavad mere-
riikidel võtta kohaseid meetmeid, et vähendada jää moodustami-sega seoses tekkida võivaid ohte ELi põhjaosa teatud merepiir-
kondades. Tegemist on väga olulise küsimusega, arvestades
Läänemere piirkonnas veetavatest suurenevatest naftakogustesttulenevad kasvavaid riske. Et aga vältida võimalikke probleememõnede klassifikatsiooniühingute poolt jääga seoses kehtestatud
eeskirjadega, võiksid liikmesriigid ühtlustada omapoolsed selle-
kohased eeskirjad.
4.4.5 Komitee on nõus, et teabevahetusvõrgustiku SafeSeaNet
rakendamine aitaks märkimisväärselt kaasa meresõiduohutuse
suurendamisele ühenduse vetes.
4.5 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega
kehtestatakse meretranspordi sektoris toimunud õnnetuste juurd-
luse põhimõtted ja millega muudetakse direktiive 1999/35/EÜ ja2002/59/EÜ
4.5.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab ettepa-
nekut, kuna üksnes õnnetuste sõltumatute tehniliste uurimiste
kaudu on võimalik võtta meetmeid sarnaste õnnetuste kordu-mise võimaluste vähendamiseks. Lisaks toetab komitee vastavateuurimiste läbiviimiseks sõltumatute spetsialiseeritud organiteloomist ja selliste juurdluste selget eristamist karistuste kohalda-
mise eesmärgil läbiviidavatest uurimistest.
4.5.2 Komitee tervitab artiklis 7 olevat sätet, mis võimaldab
ühiste ohutusjuurdluste läbiviimist.
4.5.3 EMSK arvates on olulise tähtsusega artiklis 9 sisalduv
säte, mis käsitleb andmete varjamist muudel eesmärkidel kuiohutusjuurdlus. Säte, mis võimaldab õigusorganil anda loaandmete avalikustamiseks, on murettekitav. Seetõttu arvab
komitee, et oleks mõistlik, kui tehnilistes uurimistes tunnistusi
andvatele isikutele võimaldataks puutumatus või anonüümsus.Nagu lennunduses, nii oleks ka meretranspordis kasulik, kuimeretranspordiettevõtjate ja kodanikuühiskonna organisatsioo-nide esindajad osaleksid uurimisprotsessis asjaomastes piirkon-
dades, kuna sel moel saab hinnalist teavet õnnetuste vältimiseks
tulevikus, aga ka läbipaistvuse tagamiseks. Komisjon näebarukalt ette ka tagasiside andmise kogemustest suurema kasusaamiseks.
4.6 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus reisijate
meritsi ja siseveekogudel vedajate vastutuse kohta õnnetusjuhtu-
mite korral
4.6.1 Komitee toetab ettepaneku põhieesmärki, milleks on
võimaldada reisijatele Euroopa Liidus õnnetuste puhul samakaitstuse taset, mida iseloomustavad transpordiettevõtja vastutus,
kohustusliku kindlustuse süsteem ja piisav hüvitise ülempiir.
Selline kaitsesüsteem on kohaldatav kõikide reisijate suhtes, keson oma piletid ostnud Euroopas, ka siis, kui nad reisivad väljas-pool ühendust või koguni kolmanda riigi lipu all sõitval laeval.23.12.2006 C 318/199 Euroopa Liidu Teataja ET
(3) Ühendkuningriigi süsteemi SOSREP parimad tavad on kõnealuses vald-
konnas suurimaks inspiratsiooniallikaks.
(4) Euroopa Kalandusfond (nõukogu 16. juuni otsusega) annab võimaluse
rahastada kuni 40 % ulatuses ohutusvarustuse maksumusest; liikmes-
riigi tasandil on ette nähtud veel täiendavaid meetmeid.
4.6.2 Komitee tuletab meelde, et ühes 2003. aasta otsuse
eelnõus kutsuti liikmesriike üles ratifitseerima Ateena protokoll
enne 2005. aasta lõppu. Kahjuks aga ratifitseerimisprotsess
blokeeriti. Ettepaneku näol on tegemist vahendiga, millegaAteena protokolli sätted muudetakse üldiselt kohaldatavaks koguELis. Ateena protokolli sisseviimine ühenduse õigusesse ei välistaprotokolli ratifitseerimist liikmesriikide poolt eesmärgiga tagada
lõpuks selle kohaldamine rahvusvahelisel tasandil.
4.6.3 Komitee juhib tähelepanu kahele murettekitavale ja
lahendamist vajavale küsimusele, mis on seotud 2002. aasta
Ateena protokolli ratifitseerimisega liikmesriikide poolt ja sellejõustumisega. Esiteks sõja/terrorismi küsimus. Komitee osutabIMO resolutsioonile, mis võimaldab liikmesriikidel ratifitseeri-misel lisada klausli, mille kohaselt nõutavate kindlustustõendite
väljastamisel jäetakse välja sõja- ja terrorismirisk. Teiseks
probleemiks on vastutuse piiramise ulatus. Selles osas on P&Iklubide rahvusvaheline konföderatsioon teatanud, et on suute-line katma protokollis ettenähtud ülempiirid, tingimusel et terro-rismiprobleemile leitakse lahendus. Juba on kaalumiseks esitatud
ka alternatiivseid ettepanekuid ning on lootust jõuda toimivate
lahendusteni rahvusvahelisel ja/või Euroopa tasandil. Praegu läbi-vaatamisel olev ühenduse solidaarsusfond (määrusnr 2012/2002), mis peaks jõustuma 2007. aastal, võiks andaabi hädaolukordades õnnetusjuhtumite puhul, sh terrorirünna-
kute puhul, kuid see ei saa asendada läbirääkimiste teel saavu-
tatud lahendust, mida komitee pakiliseks vajaduseks peabvõimaliku terrorirünnaku tekitatud kahjude katmisel kindlustu-sest.
4.6.4 Komitee tunnustab kavatsust kohaldada samasugust
hüvitamiskorda isikute suhtes, kes reisivad nii ühenduse sees kuika rahvusvahelistel liinidel tegutsevatel laevadel. Samas võivad
mõnedele väikestele ettevõtetele või teatud teenuste puhul
sellega kaasneda tõsised raskused.
4.6.5 Riigisisese reisijate meretranspordi teenuste osas
soovitab komitee kasutada ettepaneku elluviimisel ajutist ülemi-nekuperioodi, et viia miinimumi kõik negatiivsed mõjud sellesvaldkonnas. Eesmärk on hoida ära kohalike praamiteenustemajandusliku elujõulisuse märkimisväärset kahanemist, mis
kahjustaks regulaarseid ühendusi saartega.
4.6.6 Õnnetuseohvritele või nende õigusjärglastele makstava
ettemakse osas toetab komitee ettepanekut laevaõnnetuste
kohta, mille puhul nähakse Ateena protokollis ette riskivastutuse
kord.
4.6.7 Puuetega inimesi ja reisi eelteavet puudutavaid sätteid
tuleb pidada täiendavateks säteteks, mitte aga lahknevuseksAteena protokollist. Sarnased sätted kaasati ka lennureisijateõigusi käsitlevasse määrusesse seoses Montreali konventsiooniga.4.6.8 Siseveetranspordi osas on komitee arvamusel, et mere-
sõiduohutuse kolmas pakett ei arvesta erinevusi siseveetrans-
pordis (jõed, suudmealad, kanalid, järved) ega meretranspordis
(ühendusliinid mandri ja saar(t)e vahel, territoriaalset ühtsusttagav avalik teenus ja rahvusvahelised liinid). Nii nende transpor-diteede olemus kui kasutamine on erinevad, mistõttu on õigus-tatud erinevate õiguslike režiimide (liiklemise, ohutuse, usaldus-
väärsuse, vastutuse ja kohustusliku kindlustuse korra) rakenda-
mine.
4.7 Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevaomanike
tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta
4.7.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab ettepa-
nekut, et liikmesriigid ratifitseeriksid merinõuete korral vastu-tuse piiramise konventsiooni 1996. aasta protokolli, millegakahekordistatakse laevaomanike tsiviilvastutuse ülempiir 1976.
aasta protokollis sätestatuga võrreldes. Merinõuete korral vastu-
tuse piiramise 1976. aasta konventsioon on raamkonventsioon,mis hõlmab kõiki merinõudeid. Samas juhib komitee tähelepanuettepanekule, mille kohaselt peab kõikidel ELi vetesse sisenevatellaevadel (olenemata sellest, mis riigi lipu all sõidetakse) olema
finantsvastutust kinnitav tõend merinõuete korral vastutuse
piiramise konventsiooni 1996. aasta protokollis sätestatud ülem-piiri kahekordse summa kohta.
4.7.2 ÜRO mereõiguse konventsiooni (UNCLOS) alusel
võivad mereriigid rakendada konventsiooni sätetele mittevasta-vaid norme vaid kolmanda riigi lipu all sõitvate laevade puhul,kelle jaoks vastav sadam on külastatav sadam. P&I klubid onteatanud, et neil on kavas anda välja vaid 1996. aasta protokollis
sätestatud ülempiiridele vastavaid sertifikaate.
4.7.3 Kindlustust tuleb eelistada maksejõuetusele. Kindlustus
sõltub selgetest vastutuse kriteeriumidest. Raske hooletuse korral
on vastutuse piiramisest loobumise üheks tagajärjeks kindlustus-
turu koondumine ning piiratud vastutusega äriühinguid kasuta-vate ja ühte laeva opereerivate ettevõtjate arvu suurenemine.
4.7.4 Siiski märgib komitee, et arusaam kahjust ning kahju
suuruse ja vastutuse hindamine on viimastel aastatel tublistimuutunud; sageli peetakse kahju eest tasutavat hüvitist märki-misväärselt väiksemaks kui kannatanule tekitatud otsest või eritijust kaudset kahju. Selles osas on veel kindlasti arenguruumi.
Komitee soovitab komisjonil ettepaneku kohta läbi viia majan-
dusanalüüsi. Selle käigus tuleks kindlaks teha, milline on vastu-tuse piiramise täieliku välistamise mõju ja kas oleks põhjustsuurendada piiramise ulatust.23.12.2006 C 318/200 Euroopa Liidu Teataja ET
4.7.4.1 Komitee meenutab oma varasemaid arvamusi Erika I
ja II pakettide kohta ning kordab, et peamiseks sihiks peaks
olema kannatanutele kahju kiire ja kindel hüvitamine, mitte aga
täiendavate kohtuprotsesside algatamise ja istungite edasilükka-mise soosimine. Nagu direktiivi ettepanekus kavandatud, võimal-daks kõigi Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni konventsioonideratifitseerimine rakendada sobivamat tsiviilvastutust, kohustus-
likku kindlustust ja otsemeetmeid konkreetselt määratletud
nõuete puhul.
4.7.4.2 Komitee usub, et tsiviilvastutus peab toimuma selge
ja läbipaistva korra kohaselt. Mereõiguses kasutatakse juriidilist
mõistet “raske hooletus” (gross negligence) sageli lastile tekitatud
kahju puudutavates vaidlustes. Rahvusvahelises kontekstis kasu-tatakse mittesüülisest vastutusest eristamiseks järgmist määrat-lust: hooletus, mille puhul teatakse võimalikest tekkida võivatestkahjudest (recklessness with knowledge ). Sellele lahendusele
väljendas komitee toetust ka arvamuses Erika II kohta, kuigi
naftareostuse kontekstis. Seetõttu teeb komitee ettepaneku, etdirektiivi ettepanek sisaldaks objektiivseid kriteeriume, et liik-mesriikidel oleks võimalik teha kindlaks “raske hooletuse” esine-
mise juhud. Kui mainitud sätet ei kohaldata, võivad liikmesriigid
kõnealust direktiivi erineval viisil rakendada.
4.7.4.3 Komitee on jätkuvalt seisukohal, et finantstagatise
sertifikaati tuleb tõendada P&I klubisse kuulumise sertifikaadiga,mitte aga liikmesriigi väljastatud sertifikaadiga. P&I klubisse
kuulumist tõendav sertifikaat täidab soovitatud meetme
eesmärgid ning seda on võimalik saada P&I klubidest.
4.7.5 Komitee leiab, et praegusel kujul on ettepanek vastu-
olus 21. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/35/EÜ keskkonna-
vastutuse ning keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja hüvitamise
kohta, milles tunnustati IMO konventsioonide (sealhulgas meri-nõuete korral vastutuse piiramise konventsiooni) eesõiguslikkukohaldamist. See võib tekitada rahvusvahelise mereõiguse
probleeme neis liikmesriikides, kes on merinõuete korral vastu-
tuse piiramise 1976. ja 1996. aasta konventsioonide pooled.
4.7.5.1 Komitee toetab ettepanekut, et laevadel oleks finants-
tagatise sertifikaadid meremeeste kaitseks laeva mahajätmisekorral, ning märgib, et IMO ja ILO ühine töörühm tegeleb
praegu selle küsimusega, mis jääb nende pädevusse rahvusvahe-
lisel tasandil
4.7.6 Kemikaalide ja laevamasuudiga reostamisega seotud
vastutust ja hüvitust reguleerivad ohtlike ja kahjulike ainetekonventsioon ning punkrikütuse konventsioon. Need peegel-
davad rahvusvahelise kogukonna saavutatud kompromissi.
Komitee soovitab komisjonil tungivalt rakendada kõikvõimalikke
meetmeid ohtlike ja kahjulike ainete konventsiooni ning punkri-kütuse konventsiooni peatseks jõustamiseks Euroopa Liidus,mille aluseks on nimetatud konventsioonide kiire ratifitseeri-mine liikmesriikide poolt.
5.Konkreetsed märkused
5.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee märgib huviga ära
hiljutise ILO hiljutise 94. Rahvusvahelise Töökonverentsi(merendusvaldkonna istungi), kus võeti vastu merendusvald-
konna töökonventsioon, mis koosneb õiguslikult siduvate sätete
osast ja soovituste osast. Uue konventsiooniga konsolideeriti jaajakohastati alates 1920. aastatest vastu võetud ja mitmel korralmuudetud merenduskonventsioonid üheks ja ühtseks merendus-valdkonna töökonventsiooniks. Komitee märgib ära komisjoni
kavatsuse kaasata ILO konventsioon (merendusvaldkonna
koodeks) Euroopa Liidu õigusesse ning väljendab toetust sotsi-aaldialoogi töörühma jõupingutustele konventsiooni rakendami-seks ja parimate vahendite kasutamiseks konventsiooni ülevõt-misel ühenduse õigustikku.
5.2 Väljendades oma pidevat tähelepanu meretranspordis
osalevate inimeste pärast, palub komitee eelkõige komisjoniseadma prioriteediks julgustada kõiki liikmesriike seda miini-mumnõudeid sisaldavat konventsiooni võimalikult kiiresti ratifit-
seerima, et saada ühtlustatud õiguslik alus. Jõustumiseks peab
konventsiooni ratifitseerima vähemalt 30 riiki, kes esindavadvähemalt kolmandikku kogu maailma brutotonnažist. EuroopaLiit võiks anda sellele oma toetuse, edendades ka ratifitseerimistEuroopa Majanduspiirkonna riikides ja kolmandates riikides,
kellega on sõlmitud majanduskoostöö lepingud.
5.3 Asjaomased ametivõimud peaksid kiiresti analüüsima
soovitatud meetmete kumulatiivset mõju sadama- ja lipuriikidele(küsimused seoses nõutud tunnistuste, sotsiaalse kontrolli,ulatuslikuma kontrolli, laevade 100 %-lise ülevaatusega jms), et
võtta varakult tarvitusele meetmeid korraldamise, rahastamise ja
vajalike värbamiste osas.
5.4 Arvestades Euroopa Meresõiduohutuse Ameti vastutusa-
lasse jäävaid olulisi kohustusi, tuleb talle anda ka piisavadvahendid nende parimaks täitmiseks.
Brüssel, 13. september 2006
Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee
president
Anne-Marie SIGMUND23.12.2006 C 318/201 Euroopa Liidu Teataja ET