ET Euroopa Liidu Teataja C 36/5

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (1)

Juhtum COMP/39.530 – Microsoft (sidumine)

2010/C 36/05

Määruse (EÜ) nr 1/2003 (2) artikli 9 kohaselt komisjonile esitatud otsuse eelnõus käsitletakse juhtumit, kus Microsoft Corporation (edaspidi „Microsoft”) sidus väidetavalt ebaseaduslikult oma veebilehitseja Internet Explorer oma peamise personaalarvutite operatsioonisüsteemiga Windows (edaspidi „Windows”).

Juhtum algatati kaebuse põhjal, mille komisjon sai 2007. aasta lõpus. Komisjon alustas menetlust ja võttis vastu vastuväited, milles anti ülevaade konkurentsiprobleemidest. Vastuväited esitati Microsoftile 15. jaanuaril 2009. Nimetatud dokument on esialgne hinnang määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 9 lõike 1 tähenduses.

Varsti pärast vastuväidetest teatamist anti Microsoftile 26. jaanuari 2009. aasta kirjaga juurdepääs toimikule. Juurdepääs algselt konfidentsiaalsele teabele võimaldati hiljem korduvalt. Kuna Microsoft pidi kulutama lisaaega, et koguda ja läbi vaadata konfidentsiaalsustaotluste põhjendused ja pidada komisjoniga mitut kirjavahetust, ning arvestades Microsofti vajadusega vastuväidetele vastamiseks läbi vaadata ja vajaduse korral arvesse võtta täiendavat teavet, pikendasin ma tähtaega veel ühe nädala võrra.

Pärast menetluse alustamist esitasid huvitatud kolmandaks isikuks tunnistamise taotluse neli äriühingut (Google Inc., McAfee Inc., Mozilla, Symantec Corporation) ja kaheksa organisatsiooni (Association for Competitive Technology, Computing Technology Industry Association, European Committee for Interoperable Systems, Free Software Foundation Europe e.V., International Association of Microsoft Certified Partners, Software & Information Industry Association, Pan-European ICT & eBusiness Network for SMEs, UFC Que Choisir) ning nende taotlused rahuldati. Ühte organisatsiooni ei tunnistatud huvitatud kolmandaks isikuks, sest ta ei suutnud tõestada käesoleva juhtumi raames käsitletavate küsimuste piisavat seotust oma üldeesmärkidega (3).

Oma vastuses vastuväidetele taotles Microsoft suulist ärakuulamist, mis pidi toimuma 3.–5. juunil 2009. Hiljem palus Microsoft suulise ärakuulamise nimetatud kuupäevadel siiski ära jätta ja taotles 15. mail 2009 selle edasilükkamist, väidetavalt selleks, et ärakuulamisel saaksid osaleda kõrgemad komisjoni ametnikud ning Microsoftil oleks rohkem aega kaebuse esitaja ja kolmandate isikute võimalike kirjalike märkuste läbivaatamiseks ja nendele vastamiseks.

Arvestades Microsoftile antud kinnitusi kõrgemate komisjoni ametnike kohaloleku kohta suulisel ärakuulamisel ja kolmandate isikute märkuste õigeaegset edastamist, lükkasin ma Microsofti edasilükkamistaotluse 18. mail 2009. aastal tagasi. Samas kirjas kutsuti Microsofti üles oma seisukohta uuesti üle vaatama ja kinnitama oma suulise ärakuulamise taotlust. Microsoft vastas 19. mail 2009, et pakutud kuupäevad ei ole talle vastuvõetavad. Seetõttu lugesin suulise ärakuulamise taotluse tagasilükatuks.

Pärast vastuväidete vastuvõtmist komisjoni kogutud täiendavad üksikasjad esitati Microsoftile 24. juulil 2009 saadetud asjaolusid käsitlevas kirjas. Samal päeval võimaldati uuesti juurdepääs toimikule.

2009. aasta oktoobris esitas Microsoft komisjonile kohustused, kuid ei nõustunud vastuväidetes esitatud esialgsete järeldustega.

Peamised kohustused olid järgmised:

— Microsoft varustaks EMPs Windowsi mehhanismiga, mis võimaldaks personaalarvutite tootjatel ja kasutajatel Internet Exploreri sisse ja välja lülitada;

— personaalarvutite tootjad võiksid vabalt valida, millise veebilehitseja nad eelnevalt paigaldavad oma müüdavatele personaalarvutitele, ja seadistada see vaikimisi valitavaks veebilehitsejaks;

— EMPs levitaks Microsoft operatsioonisüsteemi Windows kasutajatele Windowsi värskendusena valikuaknaga tarkvaravärskendust. Valikuaken võimaldaks kasutajal valida, millist konkureerivat veebilehitsejat ta soovib arvutisse paigaldada.

Kõik kohustused avaldati määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 27 lõike 4 kohaselt 9. oktoobril 2009Euroopa Liidu Teatajas (4) ja huvitatud kolmandaid isikuid kutsuti üles esitama ühe kuu jooksul pärast kohustuste avaldamist nende kohta oma tähelepanekuid.

Pärast tähelepanekutega tutvumist muutis Microsoft oma kohustusi.

Komisjon on jõudnud seisukohale, et muudetud kohustuste tõttu ei ole enam alust menetlust jätkata ning ilma et see piiraks artikli 9 lõike 2 kohaldamist, tuleks menetlus lõpetada.

30. novembril 2009 teatas Microsoft komisjonile, et tal on olnud piisav juurdepääs komisjoni toimikus olevale teabele, mida tema arvates on olnud vaja selleks, et esitada kohustused komisjoni kahtluste kõrvaldamiseks.

Eelnevat silmas pidades olen seisukohal, et käesoleva juhtumi puhul on järgitud õigust olla ära kuulatud.

Brüssel, 11. detsember 2009 Michael ALBERS

(1) Vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artiklitele 15 ja 16, EÜT L 162, 19.6.2001, lk 21.

(2) Kõik allpool viidatud artiklid ja peatükid on määruse (EÜ) nr 1/2003 artiklid ja peatükid.

(3) Organisatsioonile esitatava nõude kohta näidata, et tal või tema liikmetel on piisav huvi juhtumis osaleda, enne kui ta tunnistatakse menetluses osalejaks, vt Euroopa Kohtu presidendi 5. veebruari 2009. aasta määrus kohtuasjas C-550/07 P, Akzo Nobel Chemicals Ltd and Akcros Chemicals Ltd.

(4) ELT C 242, 9.10.2009, lk 20.