SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv”) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand kõnealuse direktiivi sätetest, et lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust või hoida ära teatavat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Kirjas, mille komisjon registreeris 8. aprillil 2015, taotles Läti luba jätkata sellise meetme kohaldamist, millega tehakse erand üldpõhimõtetest, mis reguleerivad sisendkäibemaksu mahaarvamise õigust teatavate sõiduautode puhul. Koos meetme pikendamise taotlusega esitas Läti nõukogu rakendusotsuse 2013/191/EL kohaldamise aruande, mis hõlmab käibemaksu mahaarvamise õiguse piirangu protsendimäära läbivaatamist. Taotlust ja aruannet täiendati 30. juulil 2015.

Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon 21. ja 24. augusti 2015. aasta kirjadega teisi liikmesriike Läti taotlusest. Komisjon teatas 24. augusti 2015. aasta kirjaga Lätile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

Üldine taust

Käibemaksudirektiivi artiklis 168 on sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste ostude puhul tasutud käibemaks, mida tehakse maksustatavate tehingute tarbeks. Sama direktiivi artikli 26 lõike 1 punktis a on ette nähtud, et ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupade kasutamist isiklikuks tarbeks tuleb käsitada tasu eest teenuste osutamisena, kui nendelt kaupadelt oli käibemaks mahaarvatav. Kõnealuse süsteemi kohaselt on lubatud isikliku kasutuse eest esialgselt mahaarvatud käibemaksu tagastamine.

Sõiduautode puhul on kõnealust süsteemi keeruline kohaldada peamiselt seetõttu, et raske on teha kindlaks sõiduki isiklikuks tarbeks ja ettevõtluse tarbeks kasutamise osakaalu. Aruannete koostamine ja kontrollimine on lisakoormus nii ettevõtjatele kui ka maksuhalduritele isegi juhul, kui Läti kasutaks käibemaksudirektiivi artikliga 168a ette nähtud võimalust piirata ametiautodega seotud kulutuste mahaarvamist proportsionaalselt maksukohustuslase sõiduki tegeliku kasutamisega ettevõtte tegevuse eesmärgil.

Käibemaksu kogumise lihtsustamiseks ja maksudest kõrvalehoidumise vältimiseks taotles Läti 2011. aastal individuaalse erandi tegemist, millega lubatakse tal teatavate sõiduautode puhul piirata käibemaksu mahaarvamise õigust 80 %-le. Eranditaotlus kiideti heaks nõukogu 22. aprilli 2013. aasta otsusega 2013/191/EL ja see kehtib kuni 31. detsembrini 2015. Kõnealusese piirangu kohaldamisalast jäeti eraldi välja teatud sõidukikategooriad, näiteks edasimüümiseks, rentimiseks või liisimiseks ostetavad sõidukid; reisijate- (nt taksod) või kaubaveoks kasutatavad sõidukid; õppesõiduks kasutatavad sõidukid; valve- või hädaabiteenusteks kasutatavad sõidukid; autode müügiesitluseks kasutatavad sõidukid. Samas oleksid ettevõtjad vabastatud sõidukite isiklikuks tarbeks kasutamise kajastamisest arvepidamises.

Kooskõlas eespool nimetatud otsuse artikli 6 punktiga b esitas Läti aruande, mis hõlmab kõnealuse otsuse kohaldamist, sealhulgas kohaldatava piirangu protsendimäära läbivaatamist.

Läti esitatud teabest nähtub, et 80 % mahaarvamise määr ei vasta enam tegelikule olukorrale ja et seda tuleks vähendada 50 %-le. Läti toetab piirangu uut protsendimäära statistiliste andmetega sellise erimaksu kohta, mida kohaldatakse ettevõtjate omanduses või valduses olevate ning isiklikuks ja ettevõtluse tarbeks kasutatavate kergeveokite suhtes. Läti esitatud teabe kohaselt maksti 79 % erimaksust kõigilt sõidukorras kergesõidukitelt, mis on juriidiliste isikute valduses või omandis. Läti ametiasutused teatasid ka, et kohaldamisele kuuluv protsendimäär selliste juriidiliste isikute suhtes, kellel on vähemalt üks registreeritud kergesõiduk ja kes maksid kergesõidukite suhtes kohaldatavat erimaksu, oli 2012. aastal 87,6 %, 2013. aastal 92,5 % ja 2014. aastal 86,2 %. Lisaks sellele on 99,6 % Lätis registreeritud ettevõtetest väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted. Läti on seisukohal, et vastavalt kõnealusele statistilisele teabele, mis hõlmab enamikku maksukohustuslastest, võib järeldada, et nende sõiduautode isiklikuks tarbeks üldkasutamise määr vastab 50 %-le. Seepärast tuleks kehtestada uus piirang 50 %.

Erandi kõigi ülejäänud tingimuste kohaldamist jätkatakse. Uut süsteemi kohaldatakse seega kõigi selliste sõiduautode suhtes, millel on lisaks juhi istekohale maksimaalselt kaheksa istekoha ja mis on teatavast massist väiksema massiga ning mida ei kasutata üksnes ettevõtluse tarbeks. Samamoodi jäetakse teatavate eritegevuste jaoks kasutatavad sõiduautod ka mahaarvamise õiguse piirangu reguleerimisalast välja ja seetõttu käsitletakse neid tavaeeskirjade alusel: edasimüümiseks, rentimiseks või liisimiseks ostetavad sõidukid; reisijate- (nt taksod) või kaubaveoks kasutatavad sõidukid; õppesõiduks kasutatavad sõidukid; valve- või hädaabiteenusteks kasutatavad sõidukid; autode müügiesitluseks kasutatavad sõidukid.

Arvestades protsentuaalset muutust, on uus erand sobivam kui olemasoleva maksustamiskorra pikendamine. Siiski peaks uus piirang olema ajaliselt piiratud 31. detsembrini 2018, et oleks võimalik hinnata, kas tingimused, millel erand põhineb, ikka veel kehtivad. Pikendamistaotlusele tuleb lisada kohaldatud protsendimäära läbivaatamise aruanne, mis tuleb koos taotlusega saata komisjonile 31. märtsiks 2018.