Väljaastumislepingus käsitletakse kõiki Ühendkuningriigi liidust lahutamisega seonduvaid küsimusi ning selles on selgelt sätestatud ülemineku tingimused ja üleminekuperioodi kestus. Seega on väljaastumisleping asjakohane ja proportsionaalne eesmärgiga tagada Ühendkuningriigi korrakohane väljaastumine liidust.

Ühendkuningriik on teatanud oma kavatsusest Euroopa Liidust välja astuda. Seetõttu on väljaastumislepingu sõlmimise õiguslik alus Euroopa Liidu lepingu artikkel 50. Tuletame meelde, et vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euroopa Liidu lepingu artiklit 50 ka Euroopa Aatomienergiaühenduse suhtes.

Need õigused, vabadused ja põhimõtted säilivad liidus pärast Ühendkuningriigi väljaastumist täies ulatuses ja neid kaitstakse täiel määral. Lisaks tagatakse väljaastumislepinguga, et viiteid liidu õiguse sätetele ja liidu õiguse mõistetele tõlgendatakse ja kohaldatakse alati liidus kohaldatavaid tõlgendamismeetodeid ja tõlgendamise üldpõhimõtteid järgides ning kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga. Eriti oluline on see lepingu selle osa puhul, milles käsitletakse kodanike õigusi, sest see osa põhineb täielikult liidu õigusel.

Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 6 tunnustab liit õigusi, vabadusi ja põhimõtteid, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, millel on aluslepingutega võrreldes samaväärne õigusjõud. Veelgi enam, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga tagatud ja liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest tulenevad põhiõigused on liidu õiguse üldpõhimõtted.

Väljaastumislepingus võetakse täielikult arvesse aluslepinguid ning sellega säilitatakse liidu õiguskorra terviklikkus ja autonoomia. Sellega edendatakse liidu väärtusi, eesmärke ja huve ning tagatakse liidu poliitika ja meetmete kooskõla, tõhusus ja järjepidevus. Väljaastumislepingu mõju ning selle rakendamise ja kohaldamisega seotud meetodid ja põhimõtted on sätestatud selle artiklis 4, millega on ette nähtud, et väljaastumislepingu sätted ja selle lepingu alusel kohaldatavad liidu õiguse sätted toovad Ühendkuningriigis kaasa samad õiguslikud tagajärjed kui liidus ja selle liikmesriikides.

Lepingu liidu ja Ühendkuningriigi tulevaste suhete kohta saab sõlmida alles siis, kui Ühendkuningriigist on saanud kolmas riik. Samas on Euroopa Liidu lepingu artiklis 50 sätestatud nõue võtta lepingus, milles sätestatakse riigi väljaastumise kord, arvesse selle riigi ja liidu tulevaste suhete raamistikku. Ühendkuningriigiga jõuti artikli 50 alusel peetavate läbirääkimiste käigus tulevaste suhete raamistikust üldisele arusaamisele poliitilises deklaratsioonis, millega kehtestatakse Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi tulevaste suhete raamistik ning mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 25. novembril 2018.

Läbirääkimisi on peetud vastavalt Euroopa Ülemkogu suunistele ja nõukogu antud läbirääkimisjuhistele ning nende käigus on nõuetekohaselt arvesse võetud Euroopa Parlamendi 5. aprilli, 3. oktoobri ja 13. detsembri 2017. aasta ning 14. märtsi 2018. aasta resolutsiooni.

(a)artikli 18 lõike 1 punkt c: liidu teade selle kohta, et tehnilised probleemid takistavad vastuvõtval riigil taotlust registreerida või kõnealuse artikli punktis b osutatud tõendit väljastada;

Kui lepingus on näiteks märgitud, et liit peab edastama Ühendkuningriigile konkreetse teabe või konkreetsed teated, peaks seda liidu nimel põhimõtteliselt tegema komisjon, tuginedes vajaduse korral liikmesriikidelt või teistelt institutsioonidelt või asjaomastelt liidu asutustelt või üksustelt saadud teabele. Eelnevat kohaldatakse eelkõige lepingu järgmiste sätete suhtes:

Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 216 lõikega 2 seovad liidu sõlmitud lepingud liidu institutsioone ja liikmesriike. Väljaastumislepingu rakendamine ja kohaldamine liidus peaks toimuma, järgides täielikult ülesannete jaotust ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt liidu eri institutsioonide vahel. Seetõttu peaks liidu ja Euratomi nimel tegutsema eelkõige komisjon, võttes arvesse tema ülesandeid, mis on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõikes 1. Teatavatel juhtudel ja kooskõlas oma ülesandega kujundada poliitikat, nagu see on sätestatud ELi lepingu artikli 16 lõikes 1, tegutseb liidu ja Euratomi nimel nõukogu.

Kuna väljaastumislepinguga tagatakse, et liit ja Ühendkuningriik täidavad mõlemad Ühendkuningriigi liidu liikmeksolemise kogu perioodist tulenevad finantskohustused, on väljaastumislepingu mõju liidu eelarvele seotud ainult liidu ja Ühendkuningriigi esindajatest koosneva ühiskomitee loomisega. Ühiskomitee ülesanne on muu hulgas jälgida ja lihtsustada väljaastumislepingu rakendamist ja kohaldamist. Ühiskomitee tuleb ühe poole taotlusel kokku vähemalt üks kord aastas. Lisaks võib tekkida kulusid seoses võimaliku vahekohtumenetluse algatamisega lepingus sätestatud vaidluste lahendamise menetluse raames. Juhul kui üleminekuperioodi pikendatakse, tasub Ühendkuningriik liidu eelarvesse selle uue perioodi eest osamaksu, mida käsitatakse üldtuluna. Käesolevale ettepanekule lisatud finantsselgituses on esitatud täiendavad üksikasjad hinnangulise finantsmõju kohta, mida ettepanek liidu eelarvele avaldab.

(t)artikkel 185: teade, mis esitatakse liidu nimel Ühendkuningriigile seoses sellega, kui mõni liikmesriik on kooskõlas selle sättega deklareerinud, et ta ei anna oma kodanikke üleminekuperioodil raamotsuse 2002/584/JSK alusel üle.

(g)artikkel 102: liidu teade Ühendkuningriigile, juhul kui ta oma ruume, ehitisi, omandit või vara enam ametlikult ei kasuta või kui ta on need Ühendkuningriigist välja viinud;

(f)artikli 96 lõige 6: teave, mille liit edastab Ühendkuningriigile viimase taotluse korral ja mis on vajalik, et Ühendkuningriik saaks täita osoonikihti kahandavate ainete Montreali protokolli artiklist 7 tulenevat aruandekohustust ja kohaldada karistusi vastavalt määruse (EL) nr 517/2014 artiklile 25 ja määruse (EÜ) nr 1005/2009 artiklile 29;

(d)artikli 36 lõige 4: teave, mille liit peab Ühendkuningriigile ühiskomitees esitama ettepanekute kohta kohandada lepingu asjaomast lisa, et viia see kooskõlla sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjoni otsuste ja soovitustega;

(b)artikli 150 lõige 4: sissemakstud kapitali hüvitamine Euroopa Investeerimispanga poolt.

Kui lepingus on märgitud, et liit võib otsustada kutsuda üleminekuperioodil Ühendkuningriiki erandkorras osalema teatavatel komiteede või eksperdirühmade koosolekutel või liidu organite ja asutuste koosolekutel (lepingu artikli 128 lõige 5) või rahvusvahelistel läbirääkimistel ja konsultatsioonidel (lepingu artikli 129 lõike 2 punkt b ja artikli 130 lõige 3), peaks need kutsed Ühendkuningriigile liidu nimel põhimõtteliselt esitama komisjon. Juhul kui koosoleku korraldab liidu organ või asutus, on asjakohaste kutsete saatmine selle liidu organi või asutuse ülesanne. Kutsed võib saata ainult eeldusel, et lepingus sätestatud tingimused on täidetud. Komisjon kavatseb anda vastavad suunised, et tagada nende sätete ühetaoline kohaldamine.

Kui lepingus on märgitud, et liit peab üleminekuperioodil Ühendkuningriigiga konsulteerima, peaks seda liidu nimel tegema samuti komisjon. Seda kohaldatakse eelkõige lepingu järgmiste sätete suhtes:

(a)artikli 128 lõige 7: liidu kohustus konsulteerida Ühendkuningriigiga selliste liidu aktide eelnõude üle, milles nimetatakse konkreetse liikmesriigi ametiasutusi, menetlusi või dokumente või viidatakse neile otse;

(b)artikli 129 lõige 5: võimalus konsulteerida vastavalt sellele sättele Ühendkuningriigiga;

(c)artikli 130 lõige 1: liidu kohustus konsulteerida vastavalt sellele sättele Ühendkuningriigiga kalapüügivõimaluste üle ELi vetes ja väljaspool ELi asuvates vetes;

(d)artikli 130 lõige 2: liidu kohustus anda vastavalt sellele sättele Ühendkuningriigile võimalus esitada märkusi.

Samuti on komisjoni ülesanne leppida Ühendkuningriigiga kokku halduskorralduses, millele on näiteks osutatud artiklis 134 (liidu ja Ühendkuningriigi audiitorite vaheline halduskord auditeerimise lihtsustamiseks) või Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli artiklis 12 (halduskord, mis on vajalik protokolli riigiabialaste õigusnormide nõuetekohaseks rakendamiseks).

Lisaks osaleb komisjon liidu nimel lepingu neljanda osa III jaotises sätestatud vaidluste lahendamise menetluse kõikides etappides.

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Väljaastumislepingu ettepaneku eelnõu, mille on koostanud komisjon, sisaldab 185 artiklit, mis on jaotatud kuude ossa (mis omakorda jagunevad jaotisteks ja peatükkideks), ning lepingule on lisatud ka kolm protokolli ja üheksa lisa.

Esimene osa („Ühissätted“) sisaldab väljaastumislepingu („leping“) ühissätteid, sealhulgas mõisteid, selgitust väljaastumislepingu territoriaalse kohaldamisala kohta, samuti meetodeid ja põhimõtteid, mis on seotud lepingu mõju ning selle rakendamise ja kohaldamisega.

Teises osas („Kodanike õigused“) on sätted, mille eesmärk on kindlustada Ühendkuningriigi väljaastumisest mõjutatud ELi ja Ühendkuningriigi kodanike ja nende pereliikmete staatus ja neile liidu õigusest tulenevad õigused. Teine osa koosneb neljast jaotisest: I jaotis („Üldsätted“), II jaotis („Õigused ja kohustused“), III jaotis („Sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimine“) ja IV jaotis („Muud sätted“).

Kolmas osa („Väljaastumisega seotud sätted“) sisaldab sätteid, milles käsitletakse Ühendkuningriigi liidust lahutamisega seonduvaid muid küsimusi. Kolmas osa koosneb 13 jaotisest: I jaotis („Turule lastud kaubad“), II jaotis („Pooleliolevad tollimenetlused“), III jaotis („Pooleliolevad käibemaksu- ja aktsiisiküsimused“), IV jaotis („Intellektuaalomand“), V jaotis („Pooleliolev politseikoostöö ja õigusalane koostöö kriminaalasjades“), VI jaotis („Pooleliolev õigusalane koostöö tsiviil- ja kaubandusasjades“), VII jaotis („Andmed ja teave, mida on töödeldud või mis on saadud enne üleminekuperioodi lõppu või käesoleva lepingu alusel“), VIII jaotis („Pooleliolevad riigihanke- ja muud samalaadsed menetlused“), IX jaotis („Euratomiga seotud küsimused“), X jaotis („Liidu kohtu- ja haldusmenetlused“), XI jaotis („Halduskoostöömenetlused liikmesriikide ja Ühendkuningriigi vahel“), XII jaotis („Privileegid ja immuniteedid“) ning XIII jaotis („Muud liidu institutsioonide, organite ja asutustega seotud küsimused“).

Neljandas osas („Üleminek“) on sätestatud üleminekuperiood, mille jooksul kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes mõningate eranditega kogu liidu õigustikku. Ülemineku ajal ei ole Ühendkuningriik enam liidu institutsioonides esindatud ega osale liidu otsuste ettevalmistamisel ega otsuste tegemisel. Lisaks on neljanda osaga kehtestatud üleminekukord, mida kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes seoses rahvusvaheliste lepingutega, mille on sõlminud liit, liidu nimel liikmesriigid või liit ja liikmesriigid ühiselt. Kooskõlas artikliga 129 on neist lepingutest tulenevad kohustused Ühendkuningriigi suhtes siduvad. Artiklis 130 on ette nähtud konsultatsioonimehhanism Ühendkuningriigi üleminekuperioodi kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiseks. Artikliga 131 tagatakse kõigi liidu institutsioonide täispädevus Ühendkuningriigi suhtes, sealhulgas Euroopa Liidu Kohtu pädevus. Artikliga 132 nähakse ette võimalus võtta vastu ühekordne otsus pikendada üleminekuperioodi kuni ühe või kahe aasta võrra.

Viiendas osas („Finantssätted“) on sätestatud finantsarvelduse üksikasjalikud reeglid, sealhulgas üksikasjalikud reeglid finantsarvelduse komponentide ning selle väärtuse väljaarvutamise ja maksete tegemise korra kohta. Samuti on selles osas sätestatud kord, mille alusel jätkub Ühendkuningriigi osalus kehtiva mitmeaastase finantsraamistiku programmides kuni nende lõppemiseni.

Kuues osa („Institutsioonilised ja lõppsätted“) sisaldab sätteid lepingu ühetaolise tõlgendamise ja kohaldamise, ühiskomitee loomise ja vaidluste lahendamise mehhanismi kohta. Lisaks sisaldab see osa poolte kohustust teha kõik endast olenev, et jõuda enne üleminekuperioodi lõppu kokkuleppele oma tulevaste suhete reguleerimises ning lõpuks on esitatud sätted lepingu jõustumise kohta.

Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokoll ning selle kümme lisa sisaldavad sätteid, mis on vajalikud nn kaitsemeetmel põhineva lahenduse saavutamiseks, et vältida ranget piirikontrolli Iirimaa ja Põhja-Iirimaa vahel. Protokolli kohaldatakse seni, kuni see asendatakse kas täielikult või osaliselt järgneva lepinguga. Protokolliga nähakse ette ELi ja Ühendkuningriigi ühtse tolliterritooriumi loomine. Niimoodi on võimalik vältida ELi ja Ühendkuningriigi vahel tariife ja kvoote või päritolureeglite kontrolle. Samuti nähakse protokolliga ette meetmed, millega tagada ELile ja Ühendkuningriigile võrdsed tingimused. Lisaks sellele tagatakse protokolliga, et Põhja-Iirimaa suhtes kohaldatakse jätkuvalt liidu tolliseadustikku, sätestades muu hulgas toodete ELis vabasse ringlusse laskmise tingimused. Sellega tagatakse, et Põhja-Iirimaa ettevõtjatele ei kehtiks piirangud, kui nad soovivad lasta oma tooteid ELi ühtsele turule. Protokolliga nähakse ka ette, et Ühendkuningriigil tuleb seoses Põhja-Iirimaaga järgida endiselt teatavaid ELi ühtse turuga seotud õigusnorme, mis on hädavajalikud range piirikontrolli vältimiseks: kaupu käsitlevad õigusnormid, sanitaar- ja fütosanitaareeskirjad, põllumajandusliku tootmise eeskirjad, käibemaksu- ja aktsiisinormid ning riigiabieeskirjad. Samuti on protokollis sätted, millega säilitatakse ühtne elektrienergiaturg Iirimaa saarel. Protokolli kohaselt jätkatakse ühise reisipiirkonna ning sellega kaasnevate õiguste ja privileegide kohaldamist Iirimaa ja Ühendkuningriigi vahel kooskõlas ELi õigusega, eelkõige seoses ELi kodanike vaba liikumisega. Samuti jätkatakse vastavalt protokollile põhja-lõuna koostööd, sealhulgas keskkonna-, tervishoiu-, põllumajandus-, transpordi-, haridus- ja turismivaldkonnas, kuid ka energeetika-, telekommunikatsiooni, ringhäälingu, sisevetekalanduse, õigus- ja julgeoleku- ning kõrghariduse ja spordi valdkonnas.

Väljaastumisleping sisaldab ka Küprosel asuvaid Ühendkuningriigi suveräänseid baasipiirkondi käsitlevat protokolli („suveräänseid baasipiirkondi käsitlev protokoll“). Kuna liidu ja Küprosel asuvate suveräänsete baasipiirkondade suhteid tuleb käsitleda Küprose Vabariigi liidu liikmesuse kontekstis, tuleks suveräänseid baasipiirkondi käsitleva protokolliga kehtestada asjakohased mehhanismid, mille abil saavutada pärast Ühendkuningriigi liidust väljaastumist eesmärgid, mis on sätestatud Küprose Vabariigi liiduga ühinemist käsitleva akti protokollis nr 3. Nagu 19. juuni 2018. aasta ühisavalduses rõhutatud, kohustuvad liit ja Ühendkuningriik kehtestama suveräänsete baasipiirkondade jaoks sobiva korra, eelkõige selleks, et kaitsta pärast Ühendkuningriigi liidust väljaastumist nende küproslaste huve, kes elavad ja töötavad suveräänsetes baasipiirkondades, võttes täielikult arvesse Küprose Vabariigi asutamislepingus sätestatud õigusi ja kohustusi. Liit ja Ühendkuningriik on leppinud selleks kokku väljaastumislepingule lisatud protokollis sisalduvad tingimused. Protokolli eesmärk on tagada, et ELi õiguse kohaldamine Küprose ühinemisakti protokollis nr 3 märgitud valdkondades jätkuks suveräänsetes baasipiirkondades katkematult ja ilma et lõpeksid eelkõige ligikaudu 11 000 Küprose tsiviilisiku õigused, kes elavad ja töötavad suveräänsetes baasipiirkondades. See kehtib mitme poliitikavaldkonna kohta, nagu maksustamine, kaubavahetus, põllumajandus, kalandus ning veterinaar- ja fütosanitaareeskirjad. Protokolli järgi vastutab liidu õiguse rakendamise ja täitmise tagamise eest enamikus hõlmatud valdkondades, välja arvatud julgeoleku- ja sõjaliste küsimuste valdkonnas, Küprose Vabariik.

Lõpuks sisaldab väljaastumisleping Gibraltari protokolli, milles käsitletakse konkreetseid probleeme, mida Ühendkuningriigi liidust väljaastumine võib seoses Gibraltariga kaasa tuua. Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistes on märgitud, et „ükski ELi ja Ühendkuningriigi vaheline leping [ei või] kohalduda Gibraltari territooriumi suhtes, kui Hispaania Kuningriigi ja Ühendkuningriigi vahel ei ole kokkulepet“. Seda on veel kord meelde tuletatud nõukogu 29. jaanuari 2018. aasta täiendavates läbirääkimisjuhistes ja Euroopa Ülemkogu 14. märtsi 2018. aasta suunistes. Euroopa Ülemkogu 25. novembri 2018. aasta kohtumise protokolli kantud avaldustesse on lisatud järgnev Euroopa Ülemkogu ja komisjoni deklaratsioon: „Pärast Ühendkuningriigi liidust lahkumist ei kuulu Gibraltar liidu ja Ühendkuningriigi vahel sõlmitavate kokkulepete territoriaalsesse kohaldamisalasse. See ei välista siiski võimalust sõlmida liidu ja Ühendkuningriigi vahel Gibraltari kohta eraldi kokkuleppeid. Ilma et see piiraks liidu pädevust ja võttes täielikult arvesse liidu liikmesriikide territoriaalset terviklikkust, nagu on tagatud Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 2, on selliste eraldi kokkulepete puhul vajalik Hispaania Kuningriigi eelnev nõusolek.“ Lisaks sellele on Euroopa Ülemkogu ja komisjon esitanud tõlgendava deklaratsiooni, mis puudutab väljaastumislepingu artiklit 184 ja tulevaste kokkulepete territoriaalset kohaldamisala.