ET Euroopa Liidu Teataja C 336/5

EUROOPA KESKPANGA ARVAMUS,

24. juuni 2014,

seoses ettepanekuga, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingutest teatamise ja nende läbipaistvuse kohta

(CON/2014/49)

(2014/C 336/04)

Sissejuhatus ja õiguslik alus

Euroopa Keskpank (EKP) sai 18. märtsil 2014 Euroopa Parlamendilt ja 27. märtsil 2014 nõukogult taotluse avaldada arvamust seoses ettepanekuga, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingutest teatamise ja nende läbipaistvuse kohta (1) (edaspidi „ettepandud määrus”).

EKP arvamuse andmise pädevus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 127 lõikel 4 ja artikli 282 lõikel 5, kuna ettepandud määruse sätted mõjutavad Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) kaasabi finantssüsteemi stabiilsusega seotud poliitika tõrgeteta teostamisele, millele osutab asutamislepingu artikli 127 lõige 5. EKP nõukogu on käesoleva arvamuse vastu võtnud kooskõlas Euroopa Keskpanga kodukorra artikli 17.5 esimese lausega.

1. Üldised märkused

EKP toetab üldiselt ettepandud määrust, mille eesmärgiks on suurendada finantsturu turvalisust ja läbipaistvust kooskõlas finantsstabiilsuse nõukogu poolt esitatud ja G20 juhtide poolt septembris 2013 heaks kiidetud soovitustega (2). Ettepandud määruses nähakse ette meetmed kolmes valdkonnas: 1) tehingute üksikasjad tuleb esitada kauplemisteabehoidlatele ning pädevatel asutustel ja liidu organitel peab olema vahetu ja viivitamatu juurdepääsu neile üksikasjadele, et hõlbustada väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingutega seotud riskide kuhjumise jälgimist; ettepandud määruses kuuluvad kõnealuste tehingute hulka tagasiostutehingud, väärtpaberite või kaupade laenuks andmise või võtmise tehingud ning muud tehingud, millel on samaväärne majanduslik mõju ja millega kaasnevad sarnased riskid, eelkõige ostu-tagasimüügi- või müügi-tagasiostu-tehingud; 2) teave väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute kohta tuleb avalikustada investoritele, kelle varasid kasutatakse kõnealustes või nendega samaväärsetes tehingutes, ja 3) edasitagamise tegevusega seotud lepingud peavad olema läbipaistvad. EKP leiab, et uued ühtsed väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute aruandluse ja läbipaistvuse eeskirjad ning samuti edasitagamise sätted võivad omada tähtsat rolli finantsstabiilsuse tagamisel liidus. Lisaks tuleks ettepandud määruses võtta arvesse tööd, mida on teinud finantsstabiilsuse nõukogu väärtpaberite kaudu finantseerimise turgude andmeekspertide rühm, mis asutati selleks, et arendada edasi andmete kogumise ja agregeerimise soovitusi üleilmsel tasandil kooskõlas finantsstabiilsuse nõukogu soovitustega, ning mis töötab 2014. aasta lõpuks välja ettepandud standardid ja menetlused (3). Lisaks esitab EKP järgmised konkreetsed märkused.

2. Konkreetsed märkused

2.1. Keskpanga tehinguid hõlmav teatamis- ja läbipaistvuskohustuste erand

Ettepandud teatamis- ja läbipaistvusraamistikus ei ole ette nähtud erandit tehingute suhtes, mille üheks pooleks on EKPSi keskpank (4).

EKP märgib sellega seoses, et kui ühelt poolt ei võimaldaks keskpankade poolt nende seaduslike eesmärkide ja ülesannete täitmise raames tehtavatest tehingutest teatamine ja nende läbipaistvus turu jaoks suuremat läbipaistvust, siis teiselt poolt kahjustaks selliseid tehinguid käsitleva teabe avalikustamine või läbipaistvus eelkõige rahapoliitika ja valuutatehingute valdkonnas tõsiselt nende operatsioonide tõhusust ja sellest tulenevalt keskpankade poolt nende, õigeaegsust ja konfidentsiaalsust eeldavate ülesannete täitmist.

Kui nõuda selliste tehingute pooltelt, mille üheks pooleks on EKPS, kõikide nende tehingute üksikasjade teatamist kauplemisteabehoidlatele, oleks see vastuolus EKP ja riikide keskpankade konfidentsiaalsuskordadega ning kahjustaks EKP-le aluslepinguga antud immuniteetide eesmärki, sealhulgas EKP arhiivide ja ametliku sidepidamise puutumatust (5). Neil põhjustel tuleks sellised väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingud, mille üheks pooleks on EKPSi keskpank, vabastada teatamis- ja läbipaistvuskohustusest.

EKP soovitab tungivalt lisada ettepandud määrusse tehingupõhine erand (6). Kui sellist erandit ei lisata, tähendaks see sellise teatamis- ja läbipaistvuskohustuse kehtestamist EKPSile.

2.2. Komisjonile antud erandite loetelu muutmise õiguse täpsustamine

Lisaks on vaja täpsustada ettepandud määruse artikli 2 lõiget 3, milles antakse komisjonile õigus muuta artikli 2 lõikes 2 sätestatud erandite loetelu delegeeritud õigusaktiga. EKP leiab, et artikli 2 lõige 3 peaks sisaldama otsest viidet võimalusele lisada erandite loetellu kolmandate riikide keskpangad (7).

2.3. Edasitagamine

Ettepandud määruses tähendab edasitagamine „tagatiseks saadud finantsinstrumentide oma nimel ja oma arvel või teise vastaspoole arvel kasutamine tagatise saanud vastaspoole poolt” (8). Ettepandud määrus näeb ette, et finantsinstrumendid tagatiseks saanud vastaspoolel on lubatud neid edasi tagada vaid tagatise andnud vastaspoole selgesõnalisel nõusolekul ning ainult pärast seda, kui ta on need oma kontole kandnud (9).

EKP toetab artiklis 4 sätestatud väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute teatamiskohustust, sealhulgas kohustust teatada antud tagatise üksikasjad, eriti kui seda saab kasutada edasitagamiseks või kui see on edasi tagatud. Lisaks toetab EKP lepingute läbipaistvuse nõudeid ettepandud määruse artiklis 15. Siiski teeb EKP järjekindluse huvides ettepaneku ühtlustada ettepandud määruse mõisted võimalikult suures ulatuses finantsstabiilsuse nõukogu soovituste (10) omadega ning sellest tulenevalt kasutada mõiste „edasitagamine” asemel mõistet „taaskasutamine”, mis kajastab paremini ettepandud määrusega hõlmatud erinevate tehingute suurt hulka ning annab turuosalistele õiguskindlust. EKP esitab sellekohased muudatusettepanekud (11).

Seoses lepingute läbipaistvuse nõudega ei eristata ettepandud määruses finantstagatisi, mille ülekandmise aluseks on „omandiõiguse üleminekul põhinev finantstagatiskokkulepe” ja andmise aluseks „pandiõigusel põhinev finantstagatiskokkulepe” direktiivi 2002/47/EÜ (12) tähenduses. Omandiõiguse üleminekul põhineva finantstagatiskokkulepe alusel annab tagatiseandja finantstagatise omandiõiguse või finantstagatisega seotud õigused täielikult üle tagatisesaajale. Seevastu pandiõigusel põhineva finantstagatiskokkulepe alusel esitab tagatiseandja finantstagatise tagatisesaajale või tema kasuks pandina ja nii jäävad finantstagatise täielik või kvalifitseeritud omandiõigus või finantstagatisega seotud õigused pandiõiguse tekkimisel täielikult tagatiseandjale. Finantsstabiilsuse seisukohast võib ettepandud määruse laia kohaldamisala põhimõtteliselt toetada. Ent arvestades direktiivi 2002/47/EÜ sätteid, ei tohiks omandiõiguse üleminekul põhineva finantstagatiskokkuleppe sõlmimise korral tagatisesaajat piirata kasutamast finantstagatise täielikku omandiõigust või sellega seotud täielikke õigusi. Kuivõrd tagatise saanud vastaspool on nagunii kohustatud järgima ettepandud määruse artiklis 15 sätestatud teisi nõudeid, tuleb täpsustada, et omandiõiguse üleminekul põhineva finantstagatiskokkuleppe sõlmimine juba hõlmab nõusolekut taaskasutamiseks ning mis tahes artikli 15 nõuete rikkumine ei mõjuta väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingu kehtivust ega jõustatavust ning tagatise saanud vastaspoole suhtes saab ettepandud määruse alusel kohaldada ainult halduskaristusi. EKP esitab sellekohased muudatusettepanekud (13).

EKP märgib, et ettepandud määruses on keskendutud ainult teatamis- ja läbipaistvuskohustuste kehtestamisele. Samas on äsjane finantskriis näidanud, et kliendi varade taaskasutamise ja edasitagamise praktikate tõttu võivad tekkida märkimisväärsed finantsstabiilsuse riskid: need võivad suurendada ülekandumisriski, viia ülemäärase finantsvõimenduse kuhjumisele finantssüsteemis ning samuti suurendada üksikute asutuste varade väljavoolu paanika riski. Selles kontekstis tuleb märkida, et rahvusvahelisel tasandil on finantsstabiilsuse nõukogu teinud ettepanekud kehtestada piirangud, mis puudutavad: 1) kliendi varade edasitagamist eesmärgiga finantseerida vahendaja enda arvel toimuvaid tegevusi ja 2) üksusi, millel on lubatud tegeleda kliendi varade edasitagamisega (14). Lisaks võib olla vaja kehtestada liidu tasandil täiendavaid meetmeid. Seetõttu leiab EKP, et on tähtis, et komisjon hindaks vajadust võtta ettepandud teatamis- ja läbipaistvusnõuetest kaugemale minevaid täiendavaid seadusandlikke meetmeid, sealhulgas kehtestada kliendi varade taaskasutamise ja edasitagamise kvantitatiivsed piirid, mida saab teha tulevase õigusaktiga. Läbi tuleb viia põhjalik kulude ja tulude analüüs tagamaks, et sellised kvantitatiivsed piirid ei avaldaks negatiivset mõju väärtpaberite kaudu finantseerimise turgudele.

2.4. Väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute andmete teatamise korraldus

EKPSi ülesannete täitmiseks ning finantsturgude ja finantstegevuse jälgimiseks euroalal ning liidus tervikuna on EKP-l vaja riikide keskpankade abiga koguda kvaliteetset statistilist teavet (15). Seetõttu on ettepandud määruse kohaselt kauplemisteabehoidlatele ja teatavatel juhtudel Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele teatavad tehingute üksikasjad EKPSile väga olulised täitmaks oma järgmisi ülesandeid: 1) finantssüsteemi stabiilsusele kaasaaitamine vastavalt aluslepingu artikli 127 lõikele 5, jälgides väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingutega seotud süsteemsete riskide kuhjumist; 2) rahapoliitika rakendamine; 3) rahapoliitika ülekandemehhanismi analüüsimine; 4) finantsturu infrastruktuuride järelevaatamine (16) ja 5) Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogule analüütilise ja statistilise toe pakkumine vastavalt määrusele (EL) nr 1096/2010 (17).

Neil põhjustel ning minimeerimaks finantsturuosaliste aruandluskoormust peaksid väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute konkreetsete liikide teatamisele kuuluvad üksikasjad ning asjaomaste aruannete vorming ja sagedus hõlbustama sellise teabe kasutamist EKPSi ülesannete täitmiseks. EKP toetab võimalust teha tihedat koostööd ESMAga töötamaks välja tehniliste standardite eelnõud ning on valmis ESMAt tema ülesannete täitmisel toetama.

Lisaks soovitab EKP, et väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute üksikasjad teatatakse, koondatakse ja tehakse EKPSile kättesaadavaks maksimaalse võimaliku detailsusega ning täielikult standarditud kujul. Teatamisele kuuluvate andmeüksuste osas soovitab EKP, et ettepandud määruse artikli 4 lõike 7 alusel välja töötatavad tehnilised standardid nõuaksid iga tagatisena kasutatava üksiku vara üksikasju ning iga vara osas põhisumma, valuuta, liigi, kvaliteedi ja väärtuse teatamist. See aitab tuvastada varad, mida saab kasutada edasitagamiseks või mida on kasutatud edasitagamiseks, ning hõlbustab sellise teabe koondamiseks automatiseeritud menetluste kasutamist. Tehnilised standardid peaksid samuti võimaldama teatamisel eritleda üksikuid varasid, mis on hõlmatud väärtpaberite või kaupade laenuks andmine või võtmisega. Üksikud varad tuleks teatamisel eritleda ka siis, kui tehingud on tagatud varade kogumitega näiteks portfellipõhiselt või kolmepoolsete tagatiste haldusteenuste kaudu (18). Samuti tuleks tehnilistes standardites arvesse võtta selliste varade kogumite tehnilisi eripärasid ning nende dünaamilist laadi, eriti juhul, kui kogumi koosseis tihti muutub. Vastavalt tuleks kohandada üksikute varade teatamise viisi. Näiteks üks võimalus, kuidas hõlbustada kolmepoolsetest tagasiostutehingutest teatamist, oleks lubada teatada päevalõpu seisuga asjaomaseid tehinguid tagava koondtagatise koosseis üksikute varade lõikes. Teatamine asjakohaste finantsturu infrastruktuuride kaudu võib hõlbustada teatamise tehnilist korraldust (sealhulgas üksikute tagatisvarade üksikasjade osas) ning oleks kooskõlas ettepandud määruse artikli 4 lõikega 1, mis lubab vastaspooltel väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute teatamise kohustuse delegeerida.

Lisaks soovitab EKP, et tehnilistes standardites nõutaks vastaspooltelt lisaandmete esitamist, et hõlbustada põhjalikumat jälgimist finantsstabiilsuse eesmärgil ning eespool nimetatud EKPSi ülesannete täitmiseks, võttes arvesse mh selliseid rahvusvahelisi arenguid nagu finantsstabiilsuse nõukogu käimasolev töö.

Ettepandud määruses nõutakse väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingu üksikasjade teatamist hiljemalt üks tööpäev pärast tehingu sõlmimist, muutmist või lõpetamist. Andmete kvaliteedi ning samuti kõikide üksikasjade õigsuse ja täielikkuse tagamiseks soovitab EKP kaaluda, kas ei peaks vastaspooltele kehtestama täiendava väiksema sagedusega teatamiskohustuse tehingute kohta, mille tähtpäev ei ole veel saabunud. Sellise täiendava teatamiskohustuse eesmärgiks oleks vähendada väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute teatatud üksikasjades aja jooksul vigade kuhjumist ning see oleks kooskõlas finantsstabiilsuse nõukogu soovitusega koguda regulaarselt bilansisaldode hetkeseise (19).

EKP soovitab tungivalt, et ettepandud määruse alusel koostatavates tehnilistes standardites nõutaks teatamisele kuuluvatele andmetele asjakohaste tunnuskoodide lisamist, kasutades praegusi ja tulevasi rahvusvaheliselt kokku lepitud standardeid. Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peaks tegema kõikidele vastaspooltele, kes kuuluvad ettepandud määruse kohaldamisalasse, kohustuslikuks kasutada neid tunnuskoode, eriti rahvusvahelist väärtpaberite identifitseerimisnumbrit (ISIN), juriidilise isiku ülemaailmset tunnust (LEI), ja tehingu kordumatut tunnuskoodi (20).

Esiteks tuleks mitterahalisest tagatisinstrumentidest teatamisel kasutada ISINit, mis antakse väärtpaberitele ja mis kordumatult identifitseerib väärtpaberiemissiooni.

Teiseks tuleks järjepidevuse tagamiseks ning andmete kohase koondamise võimaldamiseks kõik finantstehingu pooled identifitseerida kordumatu tunnuskoodiga. EKP toetab sel eesmärgil Euroopa Pangandusjärelevalve ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve poolt nõutava (21) juriidilise isiku ülemaailmse tunnuse süsteemi kasutamist viisil, mis on kooskõlas finantsstabiilsuse nõukogu soovitustega (22). Ehkki juriidilise isiku ülemaailmse tunnuse süsteem ei toimi veel täielikult, tuleks ettepandud määruse artikli 4 lõikes 8 viidata vajadusele kohaldada juriidilise isiku tunnuseid tehnilistes standardites, sealhulgas arvestades juriidilise isiku ajutiste tunnuste kasutamist vastavalt juriidilise isiku ajutise ülemaailmse tunnuse süsteemile, mis on praegu kasutusel (23). Juriidilise isiku tunnuse või juriidilise isiku ajutise tunnuse süsteemi kasutamine hõlbustab andmekogumist ja agregeerimist ülemaailmselt tasandil, aidates eelkõige korrigeerida eri õiguskordadest teatatud rahvusvaheliste tehingute topeltarvestamist.

Kolmandaks soovitab EKP tungivalt, et Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve töötaks rahvusvahelisel tasandil kokkulepitud raamistiku puudumisel Euroopa tasandil välja tehingu kordumatu tunnuskoodi. See on eriti tähtis, et viia kokku teave sama tehingu kohta, millest teatavad kaks või rohkem vastaspoolt, ning samuti vajalik tingimus tagamaks vastaspoole teatatud teabe õigsus, näiteks vältimaks lünkasid või topeltarvestamist.

Samuti on tähtis tagada, et EKPSil on kohane juurdepääs täielikule, täielikult standardiseeritud detailsele teabele, mille kauplemisteabehoidlad on kogunud vormingutes, mis aitavad kaasa EKPSi ülesannete täitmisele (24). Olukordades, kus Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve peab seda kohaseks, peaks tal olema võimalus lisada tehniliste standardite eelnõudele menetlused, mille abil kauplemisteabehoidlad verifitseerivad neile teatatud andmete täielikkuse ja õigsuse, eelkõige kui kauplemisteabehoidla avastab puuduva, mittetäieliku või vastuolulise teabe (25). See ei piira pädevate asutuste õigust kehtestada vastaspoolte suhtes halduskaristusi ja meetmeid vastavalt ettepandud määruse VIII peatükile.

Pärast kõnealuste tehniliste standardite vastuvõtmist kooskõlas menetlusega määruses (EL) nr 1095/2010 (26) on tähtis, et neid ajakohastatakse perioodiliselt, et kajastada adekvaatselt turuarenguid, tõhustada regulatiivset raamistikku ja rakendada täielikult ühtset Euroopa eeskirjade kogumit.

Samuti võib osutuda vajalikuks muude liidu finantsteenuste alaste õigusaktide, nagu näiteks määruse (EL) nr 648/2012 alusel vastu võetud tehniliste standardite ühtlustamine ettepandud määruse alusel vastu võetavate tehniliste standarditega. See aitab vähendada vastaspoolte aruandluskoormust, tagades samas, et asjaomased aruanded sisaldavad tõhusalt ettepandud määruse artiklis 4 nõutavaid andmeid. Sellise ühtlustamise eesmärgiks peaks olema see, et tagatud on väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute põhjalik jälgimine, eelkõige ettepandud määruse artikli 4 lõike 6 kohaselt teatatud väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingute üksikasjade ja vormingute järjepidevus.

Frankfurt Maini ääres, 24. juuni 2014 EKP president Mario DRAGHI

(1) COM(2014) 40 final.

(2) Vt dokument „Strengthening Oversight and Regulation of Shadow Banking: Policy Framework for Addressing Shadow Banking Risks in Securities Lending and Repos” (edaspidi „finantsstabiilsuse nõukogu soovitused”), 29. august 2013, avaldatud finantsstabiilsuse nõukogu veebilehel www.financialstabilityboard.org

(3) Vt finantsstabiilsuse nõukogu soovituste soovitused 2 ja 3.

(4) Ettepandud määruse artikli 2 lõige 2 sätestab vaid subjektipõhise erandi, mis hõlmab EKPSi liikmeid, teisi sarnaseid ülesandeid täitvaid liikmesriikide asutusi, teisi liidu ametiasutusi, mille ülesanne on riigivõla haldamine või mis on kaasatud riigivõla haldamisse, ning Rahvusvaheliste Arvelduste Panka. Ettepandud määruse artiklites 4, 13, 14 ja 15 ei ole EKPSi keskpankade tehingute vastaspooled selgelt välistatud teatamis- ja läbipaistvuskohustuste kohaldamisalast.

(5) Vt ELTL artikkel 343 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPSi põhikiri”) artikkel 39 ning samuti Euroopa Liidu privileegide ja immuniteetide protokolli artiklid 2, 5 ja 22.

(6) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 7. Vrd arvamuse CON/2012/21 punkt 7.2 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määruse (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta millega muudetakse määrust (EL) nr 648/2012 (ELT L 173, 12.6.2014, lk 84) artikli 1 lõiked 6–8. Kõik EKP arvamused on avaldatud EKP veebilehel www.ecb.europa.eu

(7) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 8. See täpsustus oleks kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määruse (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (ELT L 201, 27.7.2012, lk 1) artikli 1 lõikega 6 ning määruse (EL) nr 600/2014 artikli 1 lõikega 9.

(8) Ettepandud määruse artikli 3 lõige 7.

(9) Ettepandud määruse artikkel 15.

(10) Vt finantsstabiilsuse nõukogu soovituste soovitus 7.

(11) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 10. Vt samuti muudatused 2–6, 11 ja 16.

(12) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuni 2002. aasta direktiiv 2002/47/EÜ finantstagatiskokkulepete kohta (ELT L 168, 27.6.2002, lk 43).

(13) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatused 10 ja 19.

(14) Vt finantsstabiilsuse nõukogu soovituste soovitus 7.

(15) EKPSi põhikirja artikkel 5.

(16) Vaata EKP arvamus CON/2011/1.

(17) Nõukogu 17. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1096/2010, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu tegevusega (ELT L 331, 15.12.2010, lk 162).

(18) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 11.

(19) Vt finantsstabiilsuse nõukogu soovituste soovitus 2.

(20) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 12.

(21) Vt Euroopa Pangandusjärelevalve soovitus juriidilise isiku tunnuse (LEI) kasutamise kohta (EBA/REC/2014/01), 29. jaanuar 2014, avaldatud Euroopa Pangandusjärelevalve veebilehel http://www.eba.europa.eu/, ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve küsimuste ja vastuste dokumenti „Implementation of the Regulation (EU) No 648/2012 on OTC derivatives, central counterparties and trade repositories (EMIR)” (ESMA/2013/1527), 22. oktoober 2013, lk 45, mis on avaldatud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve veebilehel http://www.esma.europa.eu/

(22) Vt dokument „A Global Legal Entity Identifier for Financial Markets”, 8. juuni 2012, mis on avaldatud finantsstabiilsuse nõukogu veebilehel http://www.financialstabilityboard.org/

(23) Vt dokument „LEI Regulatory Oversight Committee (ROC): 1st progress note on the Global LEI Initiative”, 8. märts 2013, mis on avaldatud juriidilise isiku tunnuse regulatiivse järelevalvekomitee (LEI ROC) veebilehel http://www.leiroc.org/. Juriidilise isiku ajutise ülemaailmse tunnuse süsteem võeti kasutusele jaanuaris 2013, millega seoses juriidilise isiku tunnuse regulatiivne järelevalvekomitee aktsepteeris ülemaailmselt vastavuses olevana kõik ajutiste kohalike tegevüksuste (LOU, Local Operating Unit) poolt antud juriidilise isiku ajutised tunnused.

(24) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 15.

(25) Vt käesoleva arvamuse lisas toodud muudatus 13.

(26) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/77/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 84).