Komisjoni teatis

Suunised riiklike taaste- ja vastupidavuskavade kohta REPowerEU kontekstis

(2022/C 214/01)

Pärast taaste- ja vastupidavusrahastu määruse (1) vastuvõtmist on geopoliitiline kontekst märkimisväärselt muutunud. Venemaa kallaletung Ukrainale on oluliselt mõjutanud liidu ühiskonda ja majandust. Tekkinud enneolematute geopoliitiliste probleemide tõttu on senisest veelgi olulisem kiiresti vähendada ELi sõltuvust fossiilkütustest, eelkõige Venemaalt imporditavatest fossiilkütustest, sealhulgas paketi „Eesmärk 55“ ettepanekute täieliku rakendamise ning taastuvate energiaallikate kasutamise ja energiatõhususe edasise suurendamise kaudu. Nende probleemide lahendamiseks ja Euroopa Ülemkogu taotlusel avaldas komisjon 18. mail 2022 kava „REPowerEU“, milles kirjeldatakse Euroopa ühismeetmeid kõnealuses valdkonnas, mis täiendavad energiavarustuskindluse ja energia salvestamise valdkonnas võetavaid meetmeid. Täpsemalt pakutakse kavas „REPowerEU“ välja hulk meetmeid energia säästmiseks, tarnete mitmekesistamiseks ja Euroopas puhtale energiale ülemineku kiirendamiseks.

— Kodumajapidamiste, hoonete, transpordi, tööstuse ja energiasüsteemi tasandil on võimalik energiat säästa, kui suurendada energiatõhusust.

— Gaasitarnete mitmekesistamiseks saab suurendada veeldatud maagaasi importi ja torugaasi importi muudelt tarnijatelt kui Venemaa, samuti biometaani ja taastuvallikatel põhineva või fossiilkütusevaba vesiniku tootmist.

— Selleks et kiirendada Euroopa üleminekut puhtale energiale, tuleb suurendada taastuvate energiaallikate osakaalu energiaallikate jaotuses ja võtta meetmeid taristuga seotud ja regulatiivsete kitsaskohtade kõrvaldamiseks ning tööjõu ja oskuste nappusega tegelemiseks.

Neid kolme liiki sekkumisi toetatakse investeeringute ja reformide aruka ühendamisega.

Taaste- ja vastupidavusrahastul võib olla oluline roll kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks olemasolevate ressursside mobiliseerimisel ja rakendamisel nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil. Selleks et taaste- ja vastupidavusrahastu raamistik oleks kava „REPowerEU“ eesmärkide tulemuslikuks täitmiseks sobivam, esitas komisjon ettepaneku muuta taaste- ja vastupidavusrahastu määrust, et saavutada kava „REPowerEU“ eesmärgid („komisjoni ettepanek võtta vastu määrus taaste- ja vastupidavuskavades sisalduva REPowerEU peatüki kohta“). Eesmärk on kiiresti luua raamistik, mis on vajalik selleks, et tagada ELi energiaalast vastupanuvõimet tugevdavate investeeringute ja reformide võimalikult kiire elluviimine. Ettepanekus määratletakse kava „REPowerEU“ konkreetsed eesmärgid, mis peaksid olema aluseks investeeringutele ja reformidele, mida tuleb kajastada olemasolevate taaste- ja vastupidavuskavade eraldi REPowerEU peatükis. Lisaks nähakse ettepanekuga ette sihtotstarbelised rahastamisallikad asjaomaste meetmete finantseerimiseks.

Käesolevates suunistes selgitatakse REPowerEU peatüki väljatöötamise korda. Neis keskendutakse olemasolevate kavade muutmise protsessile, kuid 2021. aasta jaanuari üldised suunised taaste- ja vastupidavuskavade koostamise kohta (2) jäävad samuti kehtima.

Käesolevate suuniste 1. osas selgitatakse vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade muutmise õiguslikke aluseid. 2. osas käsitletakse REPowerEU peatüki koostamist ja sisu. Samuti kirjeldatakse selles teavet, mille liikmesriigid peaksid komisjonile esitama oma taaste- ja vastupidavuskavas tehtavate muudatuste põhjuste, eesmärkide ja laadi kohta.

Taaste- ja vastupidavuskava muutmisel seoses REPowerEU peatükiga on oluline lähtuda alljärgnevatest põhimõtetest.

— Liikmesriigid peaksid jätkuvalt keskenduma olemasoleva taaste- ja vastupidavuskava rakendamisele, et oleks võimalik teha edusamme eesmärkide ja sihtide saavutamisel, võttes arvesse nende asjakohasust pandeemia majanduslikust mõjust kiirema taastumise ja vastupanuvõime suurendamise seisukohast.

— Taaste- ja vastupidavuskava muutmine peaks seega olema hästi põhjendatud ja piirduma käesolevates suunistes kirjeldatud olukordadega, et võimaldada täiendavate investeeringute ja reformide kiiret vastuvõtmist ja elluviimist.

— Taaste- ja vastupidavuskava ambitsioonitaset ei või alandada, sealhulgas eelkõige riigipõhiste soovituste põhjal tehtavate reformide puhul. Muudetud taaste- ja vastupidavuskavas kavandatud täiendavad investeeringud ja reformid peaksid keskenduma kava „REPowerEU“ eesmärkidele.

Sisukord

I OSA. TAASTE- JA VASTUPIDAVUSKAVADE MUUTMISE ÜLDRAAMISTIK 3

Sissejuhatus 3

I. Ainult REPowerEU peatükis kajastatud reformide ja investeeringute elluviimiseks ette nähtud rahastamine 4

1. Artikkel 21a – uued vahendid kava „REPowerEU“ jaoks 4

A) Euroopa fondidest vahendite ümberpaigutamine ühissätete määruse (EL) 2021/1060 (edaspidi „ühissätete määrus“) artikli 26a alusel 4

B) Eraldis Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist 6

II. Taaste- ja vastupidavuskavade muutmise alused 7

1. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 lõige 2: läbivaadatud kava laenu taotlemiseks 7

2. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 18 lõige 2: kava ajakohastamine 9

3. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikkel 21: kava muutmine või asendamine põhjusel, et kava või selle osa ei ole objektiivsete asjaolude tõttu enam võimalik täita 11

4. Ülevaade menetlustest 13

5. Ülevaade kavade võimalikest muudatustest 13

II OSA. SUUNISED ADDENDUM ’I KOOSTAMISEKS JA ESITAMISEKS 14

I. REPowerEU peatükk 14

1. Õiguslik alus ja kava „REPowerEU“ eesmärgid 14

2. REPowerEU peatüki sisu 15

3. REPowerEU peatüki hindamine 19

II. Üldised suunised taaste- ja vastupidavuskavade muutmiseks 21

1. Muudatuste eesmärgid 21

A) Liikmesriigi majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale vastavad mitmekülgsed ja piisavalt hästi tasakaalustatud lahendused/panus 6 samba rakendamisse 22

B) Seos riigipõhiste soovitustega ja Euroopa poolaastaga 22

C) Taaste- ja vastupidavuskava üldine mõju 23

D) Sidusus 23

E) Sooline võrdõiguslikkus ja võrdsed võimalused kõigile 23

F) Piiriülesed ja mitut riiki hõlmavad projektid 23

G) Riigiabi 24

2. Muudatuste kirjeldus 24

A) Reformide ja investeeringute kirjeldus 24

B) Rohe- ja digipööre 25

C) Kliimamuutustega ja digimeetmetega seotud kulutuste jälgimine 26

D) Olulise kahju ärahoidmise põhimõte 26

E) Avatud strateegiline autonoomia 27

F) Eesmärgid, sihid ja ajakava 28

G) Rahastamine ja kulud 28

3. Taaste- ja vastupidavuskavade täiendavus ja rakendamine 29

A) Kooskõla muude algatustega 29

B) Rahastamise täiendavus 29

C) Topeltrahastamise vältimine 29

D) Rakendamine 30

E) Konsulteerimine 30

F) Kontrollid ja auditeerimine 31

G) Teavitamine 31

LISA: RAHASTAMISVAHENDID 32

I OSA

TAASTE- JA VASTUPIDAVUSKAVADE MUUTMISE ÜLDRAAMISTIK

Sissejuhatus

Kooskõlas taaste- ja vastupidavusrahastu määrusega ja komisjoni ettepanekuga taaste- ja vastupidavusrahastu määruse muutmise kohta võivad liikmesriigid teha ettepanekuid varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskava muutmiseks järgmistel eesmärkidel:

— artikli 21a alusel selleks, et kasutada kava „REPowerEU“ jaoks ette nähtud uut tagastamatu rahalise toetuse kategooriat;

— artikli 21b alusel selleks, et saada kava „REPowerEU“ jaoks vahendeid eelarve jagatud täitmise alla kuuluvatest programmidest (ühissätete määruse alusel rakendatavad fondid ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond);

— artikli 14 lõige 2: kava läbivaatamine seoses laenu taotlemisega;

— artikli 18 lõige 2: kava ajakohastamine, et võtta arvesse artikli 11 lõike 2 kohaselt arvutatud ajakohastatud maksimaalset rahalist toetust;

— artikkel 21: kava muutmine või uue kava esitamine, kuna kava, sealhulgas asjakohaseid eesmärke ja sihte, ei ole objektiivsete asjaolude tõttu enam võimalik täita.

Liikmesriigid peaksid oma taaste- ja vastupidavuskava muutmisel võtma aluseks algse kava konsolideeritud versiooni, mis peaks kajastama hindamisetapis tehtud muudatusi ja olema täielikult kooskõlas nõukogu vastava rakendusotsusega. Liikmesriikidel, kes ei ole oma algset kava veel konsolideerinud, palutakse seda teha enne oma kava muutmist. Liikmesriigid peaksid esitama muudetud kava oma konsolideeritud kava addendum’ina.

Vastuvõetud kava muutmisega kaasneb uus hindamine kooskõlas taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikliga 19. Komisjon kohaldab asjakohaseid hindamiskriteeriume kogu taaste- ja vastupidavuskava, s.t juba vastu võetud taaste- ja vastupidavuskava ja esitatud muudatuste suhtes.

Komisjoni positiivne hinnang muudetud kavale tuleb seejärel taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 20 kohaselt heaks kiita nõukogu rakendusotsusega, mille kohta teeb ettepaneku komisjon. Sellele järgneb vajaduse korral komisjoni ja asjaomase liikmesriigi vahel uue või muudetud rahastamis- ja/või laenulepingu allkirjastamine ning enne maksete tegemist tegevuskorra allkirjastamine.

Muudetud taaste- ja vastupidavuskava esitamisel peaks liikmesriik selgelt märkima kavandatud muudatuste õigusliku aluse, lisades sellele taaste- ja vastupidavusrahastu määruse asjaomas(t)es artikli(te)s nõutud põhjenduse. Kava muutmise taotlus võib põhineda ükskõik millisel eespool osutatud sättel või nende kombinatsioonil.

Kavade muutmise protsessi optimeerimiseks kutsutakse liikmesriike üles koondama kõik kavas kavandatavad muudatused ühte komisjonile esitatavasse taotlusesse. Pärast kava muutmist õiguslike aluste kombinatsiooni alusel (kui need hõlmavad artikli 18 lõiget 2) saab rahastamis- ja/või laenulepingu(d) allkirjastada alates 2023. aasta jaanuarist.

Enne muudetud taaste- ja vastupidavuskava esitamist kutsutakse liikmesriike üles pidama komisjoni talitustega mitteametlikku dialoogi. See dialoog sarnaneb enne algsete taaste- ja vastupidavuskavade esitamist peetud dialoogiga ja selle eesmärk on abistada liikmesriike taaste- ja vastupidavuskavas muudatuste tegemisel.

I. Ainult REPowerEU peatükis kajastatud reformide ja investeeringute elluviimiseks ette nähtud rahastamine

1. Artikkel 21a – uued vahendid kava „REPowerEU“ jaoks

Komisjoni ettepanekuga võtta vastu määrus taaste- ja vastupidavuskavades sisalduva REPowerEU peatüki kohta nähakse ette uus tagastamatu rahalise toetuse kategooria. Neid vahendeid võib kasutada üksnes selliste reformide ja investeeringute rahastamiseks, mis kajastuvad taaste- ja vastupidavusrahastu määruse (mida on muudetud komisjoni ettepanekuga) artikli 21c lõikes 1 osutatud REPowerEU peatükis (vt selleteemalist eraldi jagu II osas).

Neid lisavahendeid kasutada soovivad liikmesriigid peavad esitama taaste- ja vastupidavuskava (kui kava ei ole veel vastu võetud) või muudetud taaste- ja vastupidavuskava vastavalt komisjoni ettepanekule võtta vastu määrus taaste- ja vastupidavuskavades sisalduva REPowerEU peatüki kohta (edaspidi „komisjoni ettepanek“). Liikmesriike kutsutakse üles esitama oma (muudetud) kava võimalikult varakult pärast 30. juunit 2022, et kava „REPowerEU“ kiireloomuliste eesmärkide täitmiseks ette nähtud vahendid saaks kiiresti kasutusele võtta ja et hõlbustada selle täiendava rahalise toetuse väljamaksmist. REPowerEU toetuse osamaksete ajakavad integreeritakse juba vastu võetud tagastamatu rahalise toetuse ja laenude osamaksete ajakavadega.

A) Euroopa fondidest vahendite ümberpaigutamine ühissätete määruse (EL) 2021/1060 (edaspidi „ühissätete määrus“) artikli 26a alusel

Komisjoni ettepanek sisaldab ettepanekut muuta ühissätete määrust, et luua uus võimalus vahendite ümberpaigutamiseks taaste- ja vastupidavusrahastusse. Ühissätete määrusesse lisatava uue artikli 26a kohaselt on liikmesriikidel võimalik paigutada kuni 7,5 % ühissätete määruse fondide riiklikust eraldisest ümber taaste- ja vastupidavusrahastusse (lisaks taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikliga 7 juba ette nähtud 5 %-le). Selline ümberpaigutamine lisandub vahendite ümberpaigutamise võimalusele, mis on ette nähtud ühissätete määruse artikliga 26.

REPowerEU peatüki ja ühtekuuluvuspoliitika vahendite ühine eesmärk on toetada energiasüsteemi ümberkujundamist, mis tähendab, et investeeringuid energiatõhususe edendamisse ja taastuvate energiaallikate edasiarendamisse võib toetada mõlema instrumendi kaudu. Nende poliitikavaldkondade vahelise koostoime suurendamiseks soovitatakse liikmesriikidel rahastada varasemaid investeeringuid taaste- ja vastupidavusrahastust, mida rakendatakse kuni 2026. aastani, ning hilisemaid investeeringuid ühtekuuluvuspoliitika vahenditest, millega võib N + 3 reegli kohaselt toetada investeeringuid kuni 2029. aastani. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikliga 21b kavandatud muudatusega nähakse ette, et ümberpaigutatud vahenditest rahastatakse REPowerEU peatükis kajastatud uusi meetmeid. Selleks peavad liikmesriigid esitama (muudetud) taaste- ja vastupidavuskava, mis sisaldab REPowerEU peatükki, milles kirjeldatakse toetatavaid reforme ja investeeringuid. Tagamaks, et eelarve jagatud täitmise alla kuuluvatest vahenditest toetatakse täiendavaid meetmeid, võivad liikmesriigid artikli 26a alusel ümber paigutada üksnes summa, mis on vajalik uute reformide ja investeeringute kulude rahastamiseks, ning ainult juhul, kui liikmesriik on juba taotlenud ümberpaigutusi asjaomasest fondist kuni artiklis 26 sätestatud 5 % ulatuses.

Ainuüksi taristusse ja tehnoloogiasse tehtavatest investeeringutest ei piisa fossiilkütustest sõltuvuse vähendamiseks. Vahendeid tuleks eraldada ümberõppeks ja oskuste täiendamiseks, et töötajad saaksid roheliste kutseoskuste vallas parema ettevalmistuse. See on kooskõlas Euroopa Sotsiaalfondi+ eesmärgiga, s.t aidata liikmesriikidel arendada välja oskustega ja vastupidav tööjõud, kes on tulevases töömaailmas toimetulekuks valmis. Seda arvesse võttes peaksid Euroopa Sotsiaalfondist+ ümberpaigutatud vahendid aitama toetada ümberõppe ja oskuste täiendamise meetmeid. Komisjon hindab, kas REPowerEU peatükis sisalduvad meetmed aitavad märkimisväärselt kaasa töötajate ümberkvalifitseerimisele ja neile roheliste kutseoskuste andmisele.

Liikmesriigid võivad taotleda vahendite ümberpaigutamist oma partnerluslepingu raames või programmi muutmise kaudu. Kui ümberpaigutamist taotletakse programmi muutmise kaudu, võib ümber paigutada ainult tulevaste kalendriaastate vahendeid. See ei mõjuta aga kogusummat, mida saab ümber paigutada ja mis moodustab kuni 7,5 % algsest riiklikust eraldisest.

Liikmesriigid ja komisjon peaksid arutama, milline on parim valik, lähtudes asjaomaste partnerluslepingute ja programmide rakendamise edenemisest.

Kui partnerlusleping on juba vastu võetud ja programm või programmid ei ole veel vastu võetud, võib taotleda eraldi ümberpaigutamist, teatades komisjonile partnerluslepingus sisalduva piiratud teabe läbivaatamisest (ühissätete määruse artikli 11 lõike 1 punktid c, e ja h: ümber paigutatavad summad ja põhjendus, vahendite jaotus piirkonnakategooriate kaupa, samuti kavandatud programmide loetelu koos rahaliste eraldistega fondide kaupa ja asjaomane riiklik osalus piirkonnakategooriate kaupa).

Kui programm on juba vastu võetud ja seda on vaja vahendite ümberpaigutamise kajastamiseks muuta, järgitakse lihtsustatud vastuvõtmismenetlust. See tähendab, et erinevalt ühissätete määruse artikli 40 lõikes 2 sätestatud tavapärasest menetlusest konsulteeritakse muudatusega seoses seirekomisjoniga, kuid tema eelnev nõusolek ei ole nõutav.

Komisjon kiidab programmi muudatuse heaks ühe kuu jooksul muudatuse esitamisest.

Vahendid liikmesriikide kaupa ajavahemikul 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027

Liikmesriik Algne eraldis aastateks 2021–2027 (mln eurot) Riiklik eraldis kokku Artikkel 26a – Maksimaalne ümberpaigutamine (7,5 %) ERF ESF+ Ühtekuuluvus EMKVF BE 1 152 1 168 0 40 2 361 202 BG 5 741 2 625 1 266 85 9 718 732 CZ 10 426 2 701 6 365 30 19 523 1 485 DK 141 120 0 201 462 38 DE 10 913 6 527 0 212 17 652 1 384 EE 1 693 503 820 97 3 113 230 IE 396 508 0 142 1 046 89 EL 11 452 5 845 3 023 375 20 695 1 533 ES 23 540 11 153 0 1 120 35 814 2 654 FR 9 070 6 675 0 567 16 312 1 263 HR 5 356 1 983 1 182 244 8 764 653 IT 26 615 14 535 0 518 41 668 3 157 CY 467 222 178 38 906 67 LV 2 493 711 1 039 135 4 378 321 LT 3 464 1 136 1 419 61 6 081 457 LU 15 15 0 0 30 4 HU 13 360 5 507 2 602 38 21 507 1 629 MT 474 124 165 22 786 59 NL 506 414 0 98 1 018 97 AT 537 394 0 7 938 86 PL 47 417 14 913 9 283 512 72 125 5 413 PT 11 497 7 497 3 399 379 22 771 1 689 RO 17 070 8 239 3 538 162 29 009 2 191 SI 1 538 727 718 24 3 007 229 SK 8 117 2 404 1 613 15 12 150 926 FI 888 605 0 72 1 564 124 SE 863 707 0 116 1 685 144 EL 27 215 021 97 958 36 610 5 310 355 083 26 869

B) Eraldis Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist

Vastavalt komisjoni ettepanekule REPowerEU määruse kohta on liikmesriikidel võimalik paigutada osa Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) eraldisest ümber taaste- ja vastupidavusrahastusse. ÜPP strateegiakavade määrusesse (EL) 2021/2115 lisatakse eraldi artikkel, et luua uus võimalus vahendite ümberpaigutamiseks taaste- ja vastupidavusrahastusse. Liikmesriigid võivad otsustada eraldada kuni 12,5 % algsest EAFRD eraldisest REPowerEU peatükis kajastatud reformidele ja investeeringutele. Liikmesriigid peaksid seda eraldist kasutama kooskõlas taaste- ja vastupidavusrahastu määruse kavandatud muudatusega, et toetada põllumajandustootjate või põllumajandustootjate rühmade kasuks meetmeid põllumajandusettevõtetesse investeeringute tegemiseks eesmärgiga suurendada taastuvenergia ja säästva biometaani, s.t orgaanilistest jäätmetest ning põllumajandus- ja metsajääkidest toodetud biometaani tootmist, samuti parandada energiatõhusust, vähendades mineraalväetiste kasutamist.

EAFRDst eraldatud vahendite kasutamiseks peavad liikmesriigid esitama (muudetud) taaste- ja vastupidavuskava, mis sisaldab REPowerEU peatükki, milles kirjeldatakse eraldatud vahenditest toetatavaid reforme ja investeeringuid.

Liikmesriigid võivad sellist eraldist taotleda oma ÜPP strateegiakava raames või selle kava muutmise kaudu. Liikmesriigid ja komisjon peaksid arutama, milline on parim valik, lähtudes ÜPP strateegiakava rakendamise edenemisest. Sellist muutmist ei arvata artikli 119 lõikes 7 sätestatud muutmistaotluste maksimaalse arvu hulka.

ÜPP strateegiakavade määruse artikli 81a alusel eraldatavaid vahendeid tuleks kasutada meetmete jaoks, mis on kooskõlas ja koostoimelised liikmesriigi kehtestatud strateegilise raamistikuga põllumajanduse ja maapiirkondade toetamiseks vastavalt ÜPP strateegiakava eesmärkidele. Taaste- ja vastupidavusrahastu raames REPowerEU peatüki koostamisel tuleks konsulteerida ÜPP strateegiakava protsessi kaasatud sidusrühmadega. Protsessi tuleks kaasata põllumajandusministeerium ja/või EAFRD rakendamise eest vastutav korraldusasutus, kuna neil on vahetuid kogemusi EAFRD projektidega.

Kui ÜPP strateegiakava on juba vastu võetud ja seda on vaja vahendite ümberpaigutamise kajastamiseks muuta, järgitakse lihtsustatud vastuvõtmismenetlust. See tähendab, et erinevalt ÜPP strateegiakavasid käsitleva määruse (EL) 2021/2115 artikli 119 lõikes 6 sätestatud tavapärasest menetlusest võtab komisjon muudetud ÜPP strateegiakava vastu või lükkab selle tagasi hiljemalt üks kuu pärast selle saamist. Komisjoni poolt vastuvõtmise lühikese tähtaja eesmärk on tagada, et ÜPP strateegilise planeerimise protsess jätkub kavakohaselt ning et põllumajandustootjatele antakse kiiret toetust nii ÜPP kui ka taaste- ja vastupidavuskava REPowerEU peatüki alusel.

Taaste- ja vastupidavusrahastusse ümber paigutatavad vahendid arvatakse ÜPP strateegiakavade määruse artiklis 93 osutatud keskkonna- ja kliimaalaste erieesmärkidega seotud sekkumiste minimaalse rahaeraldise koosseisu.

Algne eraldis EAFRDst (2023–2027) Artikkel 81a – maksimaalne ümberpaigutamine 12,5 % BE 414 51 BG 1 410 176 CZ 1 296 161 DK 380 47 DE 5 461 682 EE 440 55 IE 1 558 194 EL 2 785 348 ES 5 402 675 FR 7 297 912 HR 1 486 185 IT 6 750 843 CY 119 14 LV 587 73 LT 977 122 LU 62 7 HU 2 084 260 MT 100 12 NL 366 45 AT 2 600 325 PL 6 600 825 PT 2 703 337 RO 4 835 604 SI 551 68 SK 1 295 161 FI 1 772 221 SE 1 059 132 EL 27 60 393 7 549

II. Taaste- ja vastupidavuskavade muutmise alused

1. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 lõige 2: läbivaadatud kava laenu taotlemiseks

Muudetud kavas esitatud uute reformide ja investeeringute toetamiseks võivad liikmesriigid jätkuvalt kasutada taaste- ja vastupidavusrahastu laene, mida antakse väga soodsatel finantseerimistingimustel. Liikmesriikidel soovitatakse eriti tugineda sellele arvestatavale rahastamisele, mida komisjon võib anda hiljemalt 2023. aasta lõpuks, eelkõige selleks, et rahastada täiendavaid reforme ja investeeringuid, mis kiirendavad kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamist.

Kõigi laenutaotluste, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 lõike 6 alusel esitatavate taotluste esitamise lõpptähtaeg on 31. august 2023, nagu on sätestatud taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 lõikes 2.

A) Laenutoetuse taotluste hindamine

Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 lõike 1 kohaselt võib laenutoetust anda kuni 31. detsembrini 2023. Seega peaksid kõik laenulepingud jõustuma 31. detsembriks 2023. Järelikult peaksid komisjon ja asjaomased liikmesriigid enne seda kuupäeva laenulepingud allkirjastama ning komisjon peaks saama õiguslikud arvamused, mis kinnitavad, et kõik nende lepingute jõustumisega seotud põhiseaduslikud ja õiguslikud nõuded on täidetud.

Laenutoetuse taotlus peaks olema hoolikalt põhjendatud ja sisaldama eelkõige järgmist:

— suuremate rahaliste vajaduste põhjendus;

— täiendavate reformide ja investeeringute loetelu koos asjaomaste eesmärkide ja sihtidega;

— läbivaadatud taaste- ja vastupidavuskava kuluprognoosid.

Suuremad rahalised vajadused võivad tuleneda järgmisest:

— liikmesriik teeb ettepaneku täiendavate reformide ja investeeringute kohta;

— liikmesriigi maksimaalne rahaline toetus on vähenenud ning taaste- ja vastupidavuskava muudetakse selleks, et mõningate meetmete puhul kasutada toetuste asemel laene, et mitte alandada kava üldist ambitsioonitaset.

Kui liikmesriik taotleb laenu üksnes selleks, et rahastada kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks võetavaid meetmeid, tuleks eespool kirjeldatud teave esitada REPowerEU peatükis (vt II osa I jagu REPowerEU peatüki kohta).

Selle teabe põhjal hindab komisjon iga liikmesriigi laenutaotlust eraldi. Hindamisel võtab komisjon arvesse täiendava rahastamise panust taaste- ja vastupidavusrahastu eesmärkide saavutamisse ning eelkõige seda, kas laenudega toetatavad täiendavad meetmed aitavad lahendada 2022. aasta riigipõhistes soovitustes kirjeldatud probleeme ja kava „REPowerEU“ eesmärke.

B) Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 lõike 6 kohased erandlikud asjaolud

Erandlikel asjaoludel ja vahendite olemasolu korral võib laenutoetust taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 lõike 6 alusel suurendada nii, et see moodustab üle 6,8 % kogurahvatulust. Komisjoni ettepaneku põhjal selle artikli kohaldamisel võtavad komisjon ja nõukogu arvesse taotleva liikmesriigi vajadusi ning vastavalt kõnealusele määrusele teiste liikmesriikide poolt juba esitatud või esitatavaid laenutoetuse taotlusi, kohaldades võrdse kohtlemise, solidaarsuse, proportsionaalsuse ja läbipaistvuse põhimõtteid sarnaselt tavaga, mida komisjon järgib TERA raames liikmesriikidele laenude andmisel.

Selleks et hõlbustada 6,8 % ületavate laenutaotluste nõuetekohast käsitlemist, palutakse liikmesriikidel teatada oma kavatsusest võtta laenu võimalikult kiiresti ja hiljemalt 30 päeva jooksul pärast taaste- ja vastupidavuskavade REPowerEU peatükki käsitleva määruse jõustumist.

C) Lisateave laenude kohta

Taaste- ja vastupidavusrahastu laenude finantseerimistingimused on väga soodsad tänu ELi emissioonide kõrgele reitingule ja investorite suurele nõudlusele. Liikmesriikide ja komisjoni vahel sõlmitavates laenulepingutes sätestatakse, et põhisumma amortiseeritud tagasimaksed algavad alles pärast 10-aastast ajapikendust, mis võimaldab liikmesriikidel saada enne tagasimaksmise alustamist kasu reformidest ja investeeringutest tulenevast majanduskasvust. Pärast esialgset ajapikendust peavad liikmesriigid tegema iga-aastaseid tagasimakseid, mis vastavad 5 %-le väljamakstud summadest. Neid tingimusi rakendatakse ühtemoodi kõigi taaste- ja vastupidavusrahastu laene saavate liikmesriikide suhtes.

2021. aasta juulis avaldas komisjon otsuse, milles on sätestatud, kuidas taasterahastu „NextGenerationEU“ rahastamisvahenditega seotud kulud taaste- ja vastupidavusrahastu laene saavate liikmesriikide vahel jaotatakse (3). Asjaomased kulud jaotatakse laenu võtnud liikmesriikide vahel vastavalt neile antud rahalise toetuse suhtelisele osakaalule. Sellise kulude jaotamise metoodikaga ja selle rakendamisega tagatakse objektiivne, õiglane ja selgelt dokumenteeritud alus kulude jaotamiseks taaste- ja vastupidavusrahastu laene saavate liikmesriikide vahel. Soodsatest finantseerimistingimustest saadav kasu kantakse üle taaste- ja vastupidavusrahastu laene saavatele liikmesriikidele (4).

2. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 18 lõige 2: kava ajakohastamine

Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 18 lõike 2 kohaselt võivad liikmesriigid oma taaste- ja vastupidavuskava ajakohastada, et võtta arvesse artikli 11 lõike 2 kohaselt arvutatud ajakohastatud maksimaalset rahalist toetust. Komisjon ajakohastab lõpliku maksimaalse toetuse 30. juuniks 2022. Pärast ajakohastamist on liikmesriigil vastavalt taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 18 lõikele 2 võimalik esitada ajakohastatud kava. Kava ajakohastamise kord ja eeldatavate muudatuste ulatus sõltuvad lõpliku eraldise muutmise laadist (s.t suurendamisest või vähendamisest).

Selleks et kajastada maksimaalse rahalise toetuse ajakohastamist ja võtta õiguslikult kulukohustusi summas, mis vastab 30 %-le taaste- ja vastupidavusrahastu määruse III lisa kohaselt arvutatud rahalisest toetusest, tuleks rahastamislepingut 2023. aastal muuta. Oluline on see, et kõik vahendid tuleb siduda kulukohustustega enne 31. detsembrit 2023. Seega peaksid liikmesriigid oma kava ajakohastamise taotluse koostamisel jätma piisavalt aega nii komisjonipoolseks hindamiseks kui ka nõukogu heakskiitmismenetluseks.

Olenemata sellest, kas liikmesriik otsustab oma taaste- ja vastupidavuskava muuta, peab uus maksimaalne rahaline toetus kajastuma uues nõukogu rakendusotsuses, kusjuures maksete tegemist kohandatakse vastavalt maksimaalse rahalise toetuse muutmisele. Osamaksete tegemise kohandamise täpseid üksikasju tuleb liikmesriigi ja komisjoni vahel kahepoolselt käsitleda.

A) Toetuse suurendamine

Suurendatud maksimaalse rahalise toetusega liikmesriikidel soovitatakse tungivalt kättesaadavad lisavahendid täielikult ära kasutada, pakkudes välja asjakohaseid uusi reforme ja investeeringuid või suurendades juba kavandatud reformide ja investeeringute mahtu. Oluline on see, et uued kavandatavad meetmed peaksid aitama saavutada kava „REPowerEU“ eesmärke. Kogu maksimaalse rahalise toetuse ärakasutamiseks peaksid uute reformide ja investeeringute (millega seoses esitatakse ka täiendavad eesmärgid ja sihid) hinnangulised kulud olema vähemalt võrdsed varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskava hinnanguliste kulude ja uue maksimaalse rahalise toetuse vahega.

Tuleb tähele panna, et taaste- ja vastupidavusrahastu tulemuspõhisuse tõttu ei saa rahalise toetuse suurendamisest tulenevat lisasummat kasutada juba vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavas sisalduvate meetmete hinnanguliste kulude suurenemise korvamiseks. Kuluprognoose hinnati algsete taaste- ja vastupidavuskavade hindamisel. Kui liikmesriik otsustab maksimaalse rahalise toetuse suurendamist mitte kasutada, pole vaja esitada ajakohastatud kava ega ajakohastada nõukogu rakendusotsust.

Mitme liikmesriigi algse taaste- ja vastupidavuskava hinnangulised kogukulud ületasid algset maksimaalset rahalist toetust, kuna need liikmesriigid eeldasid toetuse suurendamist. Kui nende liikmesriikide ajakohastatud toetus jääb juba heaks kiidetud taaste- ja vastupidavuskava hinnanguliste kogukulude piiresse, võivad need liikmesriigid lisavahendeid kasutada ilma vajaduseta oma taaste- ja vastupidavuskava ajakohastada.

B) Toetuse vähendamine

Isegi kui liikmesriikide lõplik maksimaalne rahaline toetus väheneb, julgustatakse neid jätkama vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamist, tuginedes alternatiivsetele rahastamisallikatele. Võttes arvesse taaste- ja vastupidavuskavades sisalduvate reformide ja investeeringute tähtsust liikmesriikide ees seisvate väljakutsete ületamisel, peaks nende rakendamine jätkuvalt olema üks esmatähtsaid eesmärke. Kui liikmesriik siiski soovib oma taaste- ja vastupidavuskavas kajastatud investeeringuid või reforme kohandada, peab ta esitama ajakohastatud kava.

Lõpliku maksimaalse rahalise toetuse vähendamine ei õigusta reformide vähendamist ega nende väljajätmist kavast. Reformidega kaasnevad vaid väikesed kulud või need puuduvad üldse ja seega ei ole need seotud maksimaalse rahalise toetuse suurusega. Lisaks peab läbivaadatud kava endiselt vastama kõigile hindamiskriteeriumidele ja eelkõige tuleb selles käsitleda kõiki või suurt hulka riigipõhiseid soovitusi.

Vähendatud maksimaalse rahalise toetuse korvamiseks ja kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks julgustatakse liikmesriike, kelle toetust on vähendatud, tuginema peale riiklike vahendite ka järgmistele võimalustele:

— taaste- ja vastupidavusrahastu laenu taotlemine;

— ühtekuuluvuspoliitika vahendite ümberpaigutamine vastavalt ühissätete määruse artiklile 26 ning taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 7 lõikele 1;

— 2023. aasta lõpuks lõpuleviidavate investeeringute üleviimine taaste- ja vastupidavusrahastu alt programmitöö perioodi 2014–2020 Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide alla, sealhulgas REACT-EU kaudu, kooskõlas N + 3 reegliga;

— mõningate taaste- ja vastupidavusrahastu raames kavandatud investeeringute üleviimine 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika programmide alla.

Toetuse vähendamise korvamiseks laenu võtmine

Nagu eespool märgitud, võivad liikmesriigid taotleda laenu kuni 31. augustini 2023. Laenu võtmine on üks võimalus asjaomase liikmesriigi maksimaalse rahalise toetuse vähendamise korvamiseks ja kava „REPowerEU“ uute eesmärkide saavutamiseks. Sellisel juhul kohaldatakse taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 14 tingimusi. Liikmesriik peaks läbivaadatud taaste- ja vastupidavuskavas selgitama, milliste reformide ja investeeringute puhul kasutataks rahalise toetuse asemel laene.

Ühissätete määruse fondidest vahendite ümberpaigutamine taaste- ja vastupidavusrahastusse ühissätete määruse artikli 26 alusel

Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 7 lõike 1 kohaselt on liikmesriikidel võimalik paigutada eelkõige ühissätete määrusega hõlmatud fondidest eelarve jagatud täitmise raames eraldatud vahendid ümber taaste- ja vastupidavusrahastusse. Ühissätete määruse (määrus (EL) 2021/1060) artikli 26 kohaselt võib kuni 5 % ühissätete määruse fondide 2021.–2027. aasta eelarveperioodi vahenditest paigutada ümber teistesse ELi rahastamisvahenditesse üksnes asjaomase liikmesriigi jaoks, mis tähendab, et maksimumsumma, mida saab taaste- ja vastupidavusrahastusse ümber paigutada, väheneb vahendite arvelt, mis on juba teistesse rahastamisvahenditesse (nt programmi „Erasmus+“ alla) ümber paigutatud. See säte võib anda liikmesriigile võimaluse suurendada taaste- ja vastupidavusrahastu raames kättesaadavaid vahendeid ja seeläbi korvata lõpliku maksimaalse rahalise toetuse vähendamise.

Liikmesriigid võivad selliseid ümberpaigutusi taotleda kas oma partnerluslepingu raames või programmi muutmise kaudu või juhul kui partnerlusleping on heaks kiidetud ja programm või programmid ei ole veel vastu võetud, teatades partnerluslepingus sisalduva teatava piiratud teabe läbivaatamisest. Liikmesriigid, kes soovivad seda võimalust kasutada, peaksid komisjoniga arutama, milline on parim valik, lähtudes oma partnerluslepingu ja programmide rakendamise edenemisest. Ühissätete määruse artikli 26 lõike 3 kohaselt peavad sellise ümberpaigutamise taotlused, mis tehakse programmi muutmise kaudu, olema igakülgselt põhjendatud, pidades silmas vastastikust täiendavust ja saavutatavat mõju.

Vahendite ümberpaigutamise põhjendamisel võivad liikmesriigid muu hulgas tugineda asjaolule, et üldiselt peaksid taaste- ja vastupidavuskava kohased reformid ja investeeringud, mille elluviimist vahendite ümberpaigutamine võimaldab, aitama ka saavutada ühtekuuluvuspoliitika eesmärke. Näiteks hõlmavad paljud taaste- ja vastupidavuskavad avaliku halduse tõhustamiseks elluviidavaid reforme või riigihankereforme, mis aitavad suurendada liikmesriikide ühtekuuluvuspoliitika vahenditega toetatavate investeeringute tulemuslikkust.

Seda ühissätete määruse artikli 26 kohast võimalust paigutada ümber kuni 5 % vahenditest võib kasutada eraldise vähenemise korvamiseks ükskõik millise olemasolevas taaste- ja vastupidavuskavas sisalduva meetme puhul. Seda võib samuti kasutada REPowerEU peatükis kajastatud reformide ja investeeringute jaoks. Seda tuleb eristada võimalusest paigutada ümber kuni 7,5 % vahenditest ühissätete määruse uue kavandatava artikli 26a alusel, mis näeb ette ümberpaigutatud vahendite kasutamise üksnes REPowerEU peatükis kajastatud reformide ja investeeringute elluviimiseks, ning mida saab taotleda üksnes juhul, kui liikmesriik on juba taotlenud ümberpaigutusi asjaomasest fondist kuni ühissätete määruse artiklis 26 sätestatud 5 % ulatuses.

Mõningate taaste- ja vastupidavusrahastu raames kavandatud investeeringute üleviimine 2014.–2020. aasta programmide alla

Liikmesriigid, kelle maksimaalne rahaline toetus taaste- ja vastupidavusrahastust väheneb ja kellel on kasutamata ühtekuuluvuspoliitika vahendeid, võivad viia osa taaste- ja vastupidavuskava raames tehtavatest investeeringutest 2014.–2020. aasta ühtekuuluvusprogrammide alla. Võttes eelkõige arvesse REACT-EU raames eraldatud lisavahendeid, võivad paljud liikmesriigid vahendite täieliku ärakasutamise tagamiseks endiselt lisada programmidesse uusi projekte, mis on olemasolevate programmide prioriteetidega kooskõlas. Lisaks peavad need investeeringud vastama ühtekuuluvuspoliitika eeskirjadele, sealhulgas rahastamiskõlblikkuse eeskirjadele, mis on seotud seaduslikkuse ja korrektsusega. Projektid peavad olema lõpule viidud ja käigus programmide lõpetamise ajaks s.t 15. veebruariks 2025. Oluline on tähele panna, et taaste- ja vastupidavuskavast ühtekuuluvusprogrammide alla üle viidavad investeeringud ei tohiks olla seotud juba esitatud maksetaotluses kajastatud eesmärkide ja sihtidega.

Kinni tuleb pidada 2014.–2020. aasta ühtekuuluvusprogrammide rahastamiskõlblike kulude lõppkuupäevast, milleks on 31. detsember 2023. Praktikas tähendab see seda, et 2014.–2020. aasta programmide raames tehtavate investeeringutega seoses tehakse makseid juhul, kui rahastamiskõlblikud kulud on kantud enne 2023. aasta lõppu. Seejuures võivad programmide raames komisjonile esitatavad maksetaotlused olla seotud konkreetse investeeringu mis tahes rakendusetapiga, sealhulgas algetapiga. Tegevused peavad aga olema programmi lõpetamise ajaks lõpule viidud, kui neid ei ole 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika alla edasi kantud. Taaste- ja vastupidavusrahastu raames tehtavad investeeringud, mis on varases rakendusetapis (nt projektikonkursi algatamine või toetusesaajate valimine), ei ole tõenäoliselt piisavalt küpsed, et neid saaks üle viia 2014.–2020. aasta programmide alla. Liikmesriike kutsutakse üles keskenduma investeeringutele, mis on jõudnud varastest rakendusetappidest kaugemale ja mille puhul on alanud konkreetne rakendamine, sh maksed asjaomastele toetusesaajatele või töövõtjatele.

Mõningate taaste- ja vastupidavusrahastu raames kavandatud investeeringute üleviimine 2021.–2027. aasta ühtekuuluvusprogrammide alla

2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika programmid pakuvad piisavaid rahalisi ja ajalisi võimalusi algselt taaste- ja vastupidavusrahastu raames kavandatud investeeringute tegemiseks. Sellega seoses tuleks silmas pidada järgmisi eeskirju:

— üleviidavad projektid peavad vastama 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika rahastamiskõlblikkuse ja muudele eeskirjadele ning kuuluma selle programmi kohaldamisalasse, mille alusel neid hakatakse rahastama;

— üleviimine ei või põhjustada valdkondliku keskendamise või kliimaeesmärgi nõuete täitmata jätmist ühtekuuluvuspoliitika raames;

— määruse (EL) 2021/1060 (ühissätete määrus) artikli 63 lõike 6 kohaselt ei või tegevusi fondidest toetuse saamiseks välja valida juhul, kui need on füüsiliselt lõpetatud või täielikult rakendatud enne programmi raames rahastamistaotluse esitamist, olenemata sellest, kas kõik asjaomased maksed on tehtud või mitte.

3. Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikkel 21: kava muutmine või asendamine põhjusel, et kava või selle osa ei ole objektiivsete asjaolude tõttu enam võimalik täita

Kui üks või mitu vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavas sisalduvat eesmärki ja sihti ei ole objektiivsete asjaolude tõttu enam saavutatavad, võib asjaomane liikmesriik esitada komisjonile põhjendatud taotluse oma taaste- ja vastupidavuskava muutmiseks. Komisjon hindab põhjendatud taotlusi igal üksikjuhul eraldi. Enne ametliku taotluse esitamist kutsutakse liikmesriike üles alustama komisjoni talitustega mitteametlikku dialoogi, eelkõige selleks, et jõuda ühise arusaamiseni kõnealuse menetluse praktilise korra kohta.

Artikli 21 alusel muudatuse esitamisel või uue kava esitamisel peaksid liikmesriigid põhjendama järgmist kolme elementi:

1) konkreetsed meetmed, mida ei ole enam võimalik rakendada;

2) objektiivsed asjaolud;

3) otsene seos kavandatud muudatuste ja objektiivsete asjaolude vahel.

Esiteks peaks liikmesriik põhjendama, et vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskava ei saa enam rakendada:

— osaliselt või täielikult;

— taaste- ja vastupidavusrahastu ajakava raames (kuni 2026. aastani) või üldse mitte, isegi hilinemisega.

Teiseks peaks asjaomane liikmesriik põhjendama, et kava (või selle osa) rakendamise võimatus tuleneb objektiivsetest asjaoludest. On oluline, et asjaomased objektiivsed asjaolud oleksid hästi tõendatud ja dokumenteeritud. Asjaomase liikmesriigi esitatud põhjenduste hindamisel võtab komisjon arvesse eelkõige järgmist:

— asjaolude prognoosimine: kas objektiivsed asjaolud olid olemas või mõistlikkuse põhimõttest lähtuvalt oleks neid saanud prognoosida taaste- ja vastupidavuskava vastuvõtmise ajal;

— alternatiivsete lahenduste olemasolu: kas on alternatiivseid lahendusi, mida liikmesriik mõistlikkuse põhimõttest lähtuvalt saaks kasutada, et jätkata asjaomaste meetmete rakendamist neid muutmata;

— liikmesriigi vastutavus: kas osutatud objektiivsete asjaolude ilmnemise eest vastutab esmajärjekorras asjaomane liikmesriik.

Kolmandaks peaks liikmesriik esitama muudetavate meetmete loetelu, kavandatud täpsete muudatuste kirjelduse ning selgituse kavandatud muudatuste ja nende põhjustena esile toodud objektiivsete asjaolude mõju vahelise otsese seose kohta.

Kavandatud muudatused ei tohiks alandada algse kava ambitsioonitaset. Lisaks peaksid meetmed, millega asendatakse rakendamatuteks peetavad meetmed, aitama võimalikult suurel määral kaasa kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisele (nt gaasikatelde asemel soojuspumpade kasutuselevõtmine).

Konkreetsete investeeringute hinnatõusuga seotud taotlus

Esiteks tuleks meenutada, et taaste- ja vastupidavusrahastu on tulemuspõhine instrument. Liikmesriigid hindasid kavaga kaasnevaid kulusid ja said tagastamatu toetuse maksimumeraldise, kui need kulud olid maksimumeraldisega võrdsed või sellest suuremad.

Teiseks tuleb märkida, et oma kuluarvestuses on liikmesriigid teataval määral arvesse võtnud senist inflatsiooni ja edaspidise inflatsiooni ootusi. Kui liikmesriigid olid inflatsioonieeldused välja toonud, kasutati neid üldjuhul iga meetme puhul eraldi. Komisjon hindas neid eeldusi hinnanguliste kulude usutavuse ja põhjendatuse hindamise raames; sellele eelnes väga üksikasjalik teabevahetus liikmesriikidega iga reformi ja investeeringu puhul kasutatud eelduste kohta.

Venemaa agressioon Ukraina vastu on aga oluliselt mõjutanud energia ja ehitusmaterjalide hindu. Samuti on see täiendavalt pingestanud ülemaailmseid tarneahelaid. Nende asjaolude tõsidust ei olnud võimalik ette näha ei rahastu loomise ajal ega ka ajal, mil enamik liikmesriike esitas oma taaste- ja vastupidavuskava. Need asjaolud võivad otseselt mõjutada teatavate taaste- ja vastupidavuskavades sisalduvate investeeringute tegemist ning neile võib tugineda objektiivsete asjaoludena, mis õigustavad taotluse esitamist artikli 21 alusel.

Kui konkreetse meetme kulude oluline suurenemine toob kaasa olukorra, kus asjaomast eesmärki või sihti ei ole enam võimalik saavutada, võib liikmesriik taotleda selle eesmärgi või sihi muutmist. Taotluses tuleks esitada üksikasjalikud põhjendused. Liikmesriik peab esitama tõendid otsese mõju kohta meetme(te)le, mida ta kavatseb muuta. Hinnatõusud ei õigusta selliste investeeringute muutmist, mida toorainehinnad või oluliste tarneahelate häired otseselt ei mõjuta (nt meditsiiniseadmete ostmine või teadustoetused sotsiaaleluasemete uuringuteks).

Hinnatõusude näol ei saa olla tegemist objektiivsete asjaoludena reformide muutmiseks, kuna üldjuhul ei sõltu reformid kuludest. Lisaks ei tohiks muutmistaotlus kahjustada taaste- ja vastupidavuskava üldist rakendamist.

4. Ülevaade menetlustest

Alljärgnev tabel annab ülevaate menetlustest, mida eelmistes punktides kirjeldatud stsenaariumide korral kohaldatakse.

Stsenaarium Vajadus esitada muudetud kava/addendum REPowerEU lisarahastus Liikmesriik paigutab vahendeid ümber vastavalt ühissätete määruse artiklitele 26 ja 26a või ÜPP strateegiakavasid käsitleva määruse artiklile 81a. Jah Liikmesriik soovib saada taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artiklis 21a osutatud REPowerEU toetust. Jah Maksimaalse rahalise toetuse suurendamine Maksimaalne rahaline toetus suureneb, ületades varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskava hinnangulisi kulusid, ja liikmesriik soovib seda asjaolu ära kasutada. Jah Maksimaalne rahaline toetus suureneb, jäädes varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskava hinnanguliste kulude piiresse, ja liikmesriik soovib seda asjaolu ära kasutada. Ei Liikmesriik ei soovi suurendamist ära kasutada. Ei Maksimaalse rahalise toetuse vähendamine Liikmesriik korvab vähenemise riiklike vahenditega. Ei Liikmesriik soovib kava ajakohastada, et see kajastaks väiksemat maksimaalset rahalist toetust. Jah Liikmesriik võtab vähenemise korvamiseks laenu. Jah Liikmesriik korvab vähenemise (maksimaalselt 5 %) vahendite ümberpaigutamisega 2021.–2027. aasta ühissätete määruse fondidest (ühissätete määruse artikkel 26). Jah Liikmesriik viib vähenemise korvamiseks investeeringuid 2014.–2020. aasta ühtekuuluvusprogrammide alla. Jah

5. Ülevaade kavade võimalikest muudatustest

Eeldatavasti põhinevad algsete kavade muudatused mõnel juhul vähemalt kahel ja mõnikord kolmel õiguslikul alusel, mis esitatakse ühes ja samas addendum’is. Alljärgnevas tabelis on esitatud kokkuvõte kohaldatavast protsessist. Tuleks tähele panna, et iga allpool esitatud stsenaariumi korral kehtib ka kohustus esitada REPowerEU peatükk vastavalt komisjoni ettepaneku artiklile 21c.

Stsenaarium Taaste- ja vastupidavusrahastu õiguslik alus Liikmesriik kavandab täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks ning taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artiklis 21a osutatud toetuse kasutamiseks. Artikkel 18 Liikmesriik kavandab täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks ja täiendava laenutoetuse kasutamiseks. Artikkel 14 Liikmesriik kavandab täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks ning paigutab liidu vahendeid ümber vastavalt ühissätete määruse artiklitele 26 ja 26a ning ÜPP strateegiakavade määruse artiklile 81a. Artikkel 18 Liikmesriik kavandab täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks, maksimaalse rahalise toetuse suurendamise ärakasutamiseks ja täiendava laenutoetuse saamiseks. Artiklid 14 ja 18 Liikmesriik muudab taaste- ja vastupidavuskava, et taotleda laenu eesmärgiga: — korvata oma maksimaalse rahalise toetuse vähendamist — ja rahastada täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks. Artiklid 14 ja 18 Liikmesriik muudab taaste- ja vastupidavuskava, kavandades täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks ning et ühtlasi: — kasutada ära maksimaalse rahalise toetuse suurendamist, — reageerida asjaolude objektiivsele muutumisele, mis takistab mõne meetme rakendamist. Artiklid 18 ja 21 Liikmesriik muudab taaste- ja vastupidavuskava, kavandades täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks ja asendades olemasolevaid meetmeid, et: — saada täiendavat laenutoetust, — võtta arvesse asjaolude objektiivset muutumist, mis takistab mõne meetme rakendamist. Artiklid 14 ja 21 Liikmesriik muudab taaste- ja vastupidavuskava, kavandades täiendavaid meetmeid kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks ja asendades olemasolevaid meetmeid, et: — kasutada ära maksimaalse rahalise toetuse suurendamist, — saada täiendavat laenutoetust, — reageerida asjaolude objektiivsele muutumisele, mis takistab mõne meetme rakendamist. Artiklid 14, 18 ja 21 Liikmesriik muudab taaste- ja vastupidavuskava, et võtta arvesse asjaolude objektiivset muutumist, mis takistab mõne meetme rakendamist, kohandades mõjutatud meetmeid uute väljakutsetega toimetulemiseks. Artikkel 21

II OSA

SUUNISED ADDENDUM’I KOOSTAMISEKS JA ESITAMISEKS

Käesolevas osas esitatakse üldised suunised vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskava addendum’i koostamiseks ja esitamiseks, sealhulgas REPowerEU peatüki koostamiseks. Siinses osas kasutatakse sõna „muutmine“ nii, et see hõlmab vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskava kõiki muudatusi sõltumata nende õiguslikust alusest. Oma kava muutmisel peaksid liikmesriigid esitama taaste- ja vastupidavusrahastu määruses sätestatud hindamiskriteeriumidega seotud tõendid ning kõnealuse määruse artiklites 18 ja 21c osutatud ajakohastatud teabe.

Esitatava uue teabe ulatus peaks olema proportsionaalne addendum’is kavandatud muudatustega. Kui kavandatud muudatused mõnda jagu ei puuduta, ei ole vormi vastavat osa vaja täita. REPowerEU peatüki esitamine on võrreldav lisakomponendiga nende sihtotstarbeliste reformide ja investeeringute kohta. Juba vastuvõetud kava ülesehitust ei ole vaja muuta, ja kordusi tuleks vältida. Selgitused olemasolevate taaste- ja vastupidavusrahastust toetatavate meetmete ning muude meetmete kohta võivad piirduda minimaalselt vajalikuga, nagu on täpsemalt kirjeldatud allpool.

Käesolev II osa on jagatud kaheks põhijaoks. Esimeses antakse suuniseid REPowerEU peatüki koostamiseks ja teises antakse suuniseid teabe kohta, mis tuleks esitada taaste- ja vastupidavuskava üldise muutmise raames.

I. REPowerEU peatükk

1. Õiguslik alus ja kava „REPowerEU“ eesmärgid

Komisjoni ettepanek võtta vastu määrus taaste- ja vastupidavuskavades sisalduva REPowerEU peatüki kohta on suunatud sellele, et muuta vastav õigusraamistik kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks paremini sobivaks. Kava „REPowerEU“ eesmärgid on määratletud kavandatava artikli 21c lõikes 1.

Kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks esitavad liikmesriigid, kes otsustavad oma taaste- ja vastupidavuskava muuta, samal ajal ka REPowerEU peatüki. REPowerEU peatüki esitamist võib kombineerida taaste- ja vastupidavuskava muud liiki muudatustega, nagu on selgitatud I osas.

REPowerEU peatükis tuleks anda lühiülevaade kõigist reformidest ja investeeringutest, mida liikmesriik kavatseb kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks ellu viia. Praktikas võib REPowerEU peatükk kujutada endast taaste- ja vastupidavuskava erikomponenti. Lisaks REPowerEU peatüki lisamisele taaste- ja vastupidavuskava erikomponendina tuleks taaste- ja vastupidavuskava muutmisel esitada ka muud teavet, mida nõutakse artiklis 18 ja kavandatavas artiklis 21c, nagu on kirjeldatud allpool I jao punktis 2 ja II jaos.

2. REPowerEU peatüki sisu

A) Taaste- ja vastupidavusrahastust rahastatavad reformid ja investeeringud, mida kajastatakse REPowerEU peatükis

Liikmesriigid peaksid REPowerEU peatükis esitama reformid ja investeeringud, mis aitavad saavutada kava „REPowerEU“ eesmärke. Sellega seoses tuleks meelde tuletada, et reformid ja investeeringud peaksid aitama tõhusalt lahendada kõiki või märkimisväärset osa probleemidest, mida on kirjeldatud asjaomastes riigipõhistes soovitustes, sealhulgas 2022. aasta poolaastatsükli raames vastu võetavates riigipõhistes soovitustes, milles osutatakse muu hulgas liikmesriikides lahendamist vajavatele energeetikaküsimustele.

Ainult need reformid ja investeeringud, mis aitavad kaasa kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisele, võivad saada artiklite 21a ja 21b kohast toetust. Liikmesriike julgustatakse toetama neid meetmeid ka taaste- ja vastupidavusrahastu laenudega vastavalt artiklile 14. Komisjoni ettepaneku artikli 21c lõikes 1 osutatud REPowerEU peatükis kajastatavad reformid ja investeeringud on sellised reformid ja investeeringud, mida liikmesriigi taaste- ja vastupidavuskava varem ei hõlmanud (nagu on osutatud artikli 21c lõike 2 punktis a) ning mis on ette nähtud kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks.

Piiratud juhtudel võib REPowerEU peatükis kajastada taaste- ja vastupidavuskavas juba sisalduvaid meetmeid, kuid neid tuleks nii palju laiendada, et neid saaks pidada „uuteks“ meetmeteks. Lisarahastust võivad saada ainult investeeringud, mille puhul kavandatud muutused parandavad oluliselt tulemuslikkust energia säästmise või fossiilkütuste tarbimise vähenemise mõttes, mis nähtub eesmärkide ja sihtide ülesehitusest ja tasemest. Näiteks võiks liikmesriik uue pakutava rahastuse saamiseks säilitada meetme olemasolevas komponendis, kuid suurendada märkimisväärselt selle eesmärki, mis kajastatakse REPowerEU peatükis (nt taastuvatest energiaallikatest elektri tootmise võimsust suurendatakse 1 000 MW-lt 1 300 MW-le, mis esitatakse 300 MW suuruse kasvuna).

REPowerEU peatüki koostamisel peaksid liikmesriigid tagama, et koos selles peatükis kajastatavate reformide ja investeeringutega esitatakse asjaomased eesmärgid ja sihid.

REPowerEU peatükis kajastatavate investeeringute ja reformide puhul, mille eesmärk on mitmekesistada tarneid (Venemaalt pärit tarnete arvelt) ja vähendada gaasinõudlust lühikeses perspektiivis, tuleks ilmutada solidaarsust varustuskindluse osas. Seetõttu tuleks nende kavandamisel pidada silmas piirkondlike ja riiklike vajaduste täitmist kulutõhusal viisil ning võtta arvesse liikmesriikidele edastatud ELi ülevaadet lähiajal gaasitarnehäireteks valmisoleku kohta.

Näited REPowerEU peatükis kajastatavatest investeeringutest

Taaste- ja vastupidavusrahastu raames võidakse toetada mitut liiki investeeringuid, mis aitavad kaasa taaste- ja vastupidavusrahastu eesmärkide saavutamisele. Gaasitaristusse tehtavate investeeringute puhul on oluline, et need oleksid kooskõlas komisjoni 8. märtsi 2022. aasta teatises „REPowerEU“ (COM(2022) 108 final) osutatud täiendavate energiataristuvajaduste hindamise tulemustega ja aruteludega, mis peeti liikmesriikidega TEN-E poliitika raames tegutsevates piirkondlikes kõrgetasemelistes töörühmades. Eelkõige võivad need investeeringud olla seotud järgmisega:

— säästva biometaani ja taastuvallikatel põhineva või fossiilkütusevaba vesiniku tootmise võimsuse suurendamine;

— energia ja fossiilkütuste tarbimise vähendamine (säästlik energiakasutus);

— taastuvallikatest toodetud või fossiilkütusevaba vesiniku kasutuselevõtu kiirendamine sektorites, kus CO2-heidet on raske vähendada, hõlbustades tehnoloogilist üleminekut vesinikupõhistele protsessidele ja rakendustele;

— vesinikutaristu, sealhulgas torujuhtmed, hoidlad ja sadamaterminalid;

— CO2-heite vähendamise ja energiatõhususe meetmed tööstussektorites, eelkõige soojusprotsessides, samuti nõudluse juhtimise süsteemides ja tarbimiskajas;

— renoveerimiskavad ja tehnoloogilised lahendused, mis suurendavad hoonete energiatõhusust ja hõlbustavad soojuse CO2-heite vähendamist, näiteks soojuspumpade kasutuselevõtt, taastuvallikatel põhinev kaugküte, päikesepaneelid katustel, energia salvestamine, arukad termostaadid ja tipptasemel isolatsioon;

— programmid energiatõhususe auditite edendamiseks ning kodumajapidamiste ja ettevõtete nõustamiseks;

— tööstuslike protsesside elektrifitseerimine ning soojuse (eelkõige madalatel temperatuuridel), aurude ja lähteainetega seotud tööstuslikes rakendustes gaasi asendamist võimaldavad tehnoloogilised lahendused;

— energia salvestamise rajatised ja gaasi hoiustamise rajatised;

— taastuvatest energiaallikatest energia tootmise võimsus;

— riikliku elektrijaotus- ja ülekandevõrgu arendamine;

— elektrivõrkude vaheliste ühenduste ehitamine;

— taristu ja rajatised, mis võimaldavad mitmekesistada liikmesriikide gaasitarneid, sealhulgas veeldatud maagaasi terminalid (nt veeldatud maagaasi ujuvhoidlad ja taasgaasistamisseadmed), gaasijuhtmed ja -hoidlad ning nende küberturvalisus;

— peamiste rohepöördega seotud materjalide, tehnoloogiliste komponentide ja seadmete väärtusahelate arendamine;

— ümber- ja täiendusõpe eesmärgiga hõlbustada tööjõu ümbersuunamist uutele töökohtadele, eelkõige taastuvenergia tootmises ja muudes rohelise majanduse sektorites;

— toetus transporditaristu, sealhulgas raudteede elektrifitseerimisele ning sellise alternatiivse tankimis- ja laadimistaristu kasutuselevõtule, mis varustab sõidukeid transpordi eesmärgil elektri või vesinikuga;

— heiteta ühistranspordisõidukid, millel on märkimisväärne ja otsene mõju fossiilkütuste nõudluse vähenemisele.

Varustuskindlust soodustavate meetmete puhul, nagu energiataristu ja -rajatised, võrkudevahelised ühendused või tootmisvõimsus, kutsutakse liikmesriike üles pöörama tähelepanu projektide küberturvalisuse mõõtmele, et võimalikult suurel määral vähendada võimalikke energiavarustuse häirete riske.

Näited REPowerEU peatükis kajastatavatest reformidest

Liikmesriigid võiksid kaaluda mitmesuguseid reforme, et maksimeerida kava „REPowerEU“ raames tehtavate investeeringute mõju. Need on näiteks järgmised:

— reformid, millega kiirendatakse taastuvenergiaprojektidele lubade andmise menetlusi ja lühendatakse nende kasutuselevõtuks kuluvat aega, samuti võrgutaristu parendamisega seotud reformid, millega kaasneb haldusasutuste vajalik tugevdamine, et tulla toime loamenetluste kiirenemisega ja loataotluste suurenenud arvuga;

— jaotusvõrgu ajakohastamise ja taastuvenergia enampakkumiste läbipaistvad ajakavad;

— riskikindlustus- ja riskimaanduskavad seoses investeeringutega taastuvenergial põhineva kütte ja kaugkütte arendus- või moderniseerimisprojektidesse, kavad fossiilenergial põhinevate küttesüsteemide asendamiseks taastuvenergial põhinevate tehnoloogiliste lahendustega, maksusoodustused ettevõtjatele ja tarbijatele, et ergutada üleminekut fossiilenergial põhinevalt küttelt vähese CO2-heitega lahendustele (taastuvatest energiaallikatest saadud soojus, taastuvenergial põhinev kaugküte, tööstuse heitsoojuse ja -jahutuse võrkude kasutamine) ning kohaliku taastuvenergiavõimsuse kasutuselevõttu (5);

— stiimulid taastuvenergia tootmises ja muudes rohelise majanduse sektorites kvaliteetsete töökohtade loomise edendamiseks, sealhulgas sihipärased ja hästi kavandatud värbamis- ja üleminekustiimulid (6);

— reformid, mille eesmärk on suurendada energiasüsteemi paindlikkust, võimaldada nõudluse poole ressurssidel osaleda elektriturgudel ja töötada välja tarbimiskajaga seotud stiimuleid, sealhulgas energia salvestamiseks;

— stiimulid olemasoleva tööjõu oskuste täiendamiseks ja ehitussektori jaoks kvalifitseeritud spetsialistide, näiteks taastuvenergial põhinevate küttesüsteemide paigaldajate koolitamiseks;

— taastuvallikatest toodetud või fossiilkütusevaba vesiniku, transpordi ja säilitamise jaoks asjakohase õigusraamistiku väljatöötamine;

— stiimulid sellise alternatiivse tankimis- ja laadimistaristu kasutuselevõtuks, mis varustab sõidukeid transpordi eesmärgil elektri või vesinikuga;

— tööturu ja oskuste prognoosimise arendamine ning haridus- ja koolituskavade kohandamine rohepöörde vajadustega.

Kava „REPowerEU“ eesmärke toetavad piiriülesed ja mitut riiki hõlmavad projektid

Liikmesriikidel soovitatakse tungivalt arendada ja tugevdada piiriüleseid algatusi. Üleeuroopaliste energiavõrkude (TEN-E) poliitika raames valitud ühishuviprojektid on kõlblikud saama toetust Euroopa ühendamise rahastust. Ühishuviprojektide kõrval toetatakse Euroopa ühendamise rahastust ka piiriüleseid taastuvenergiaprojekte, mida taastuvenergia direktiivis sätestatud koostöömehhanismide alusel viivad ellu mitu liikmesriiki. Need projektid juba aitavad kaasa kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisele, pakkudes fossiilkütustele alternatiive taastuvenergia näol, vähendades sõltuvust impordist ja kasutades paremini ära Euroopa taastuvenergia potentsiaali.

Kaaludes meetmeid taaste- ja vastupidavusrahastu raames kavaga „REPowerEU“ seotud rahastamisallikatest täiendava rahalise toetuse saamiseks, peaksid liikmesriigid seadma prioriteediks projektid, mida ei rahastata Euroopa ühendamise rahastust. Eelkõige innustatakse liikmesriike kaaluma taaste- ja vastupidavusrahastust rahastamise võimalust täiendavate gaasiprojektide puhul, mis on kindlaks määratud taristuvajaduste hindamise käigus seoses kavaga „REPowerEU“. Näiteks võib taaste- ja vastupidavusrahastust rahastamine aidata saavutada liikmesriikide eesmärki arendada edasi peamisi väärtusahelaid, eelkõige piiriülese energiaülekande, taastuvallikatest toodetud või fossiilkütusevaba vesiniku ning kriitilise tähtsusega toorainetega varustamise valdkonnas.

B) Taaste- ja vastupidavuskavas juba sisalduvad meetmed, mis aitavad kaasa kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisele

Selleks et REPowerEU peatükk oleks ammendav ja iseseisev peatükk, peaks see sisaldama ka kirjeldust selle kohta, kuidas vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavas juba sisalduvad meetmed aitavad saavutada kava „REPowerEU“ eesmärke (komisjoni ettepanekuga muudetava taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 21c lõike 2 punkt a).

REPowerEU peatükk peaks sisaldama nende meetmete loetelu koos lühikese selgitusega nende panuse kohta kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisse. Selleks et vältida kogu taaste- ja vastupidavuskava ümberstruktureerimist ning mitte kahjustada selle tasakaalu ja sidusust, tuleks selgitada olemasolevate meetmete panust kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisse, mitte viia olemasolevates komponentides kajastatud meetmeid üle REPowerEU peatükki.

Selleks tuleks kasutada järgmist tabelit:

FENIXi viitenumber Meetme nimi Panus kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisse Fossiilkütuste impordi eeldatav vähenemine CX.RX Keskkonnahoidliku maksustamise reform Ettevõtjatele ja üksikisikutele heiteta ja vähese heitega sõidukitele üleminekuks stiimulite pakkumine tagab fossiilkütuste väiksema tarbimise ja vähendab seega sõltuvust nende kütuste välisimpordist. CY.IY Hoonete renoveerimine X miljoni ruutmeetri renoveerimine eesmärgiga suurendada energiasäästu vähemalt 30 % CZ.IZ Avamere tuuleenergia 500 MW avamere tuuleenergia tootmisvõimsuse loomine

C) Kava „REPowerEU“ kohased meetmed, mida rahastatakse muudest allikatest kui taaste- ja vastupidavusrahastu

Selleks et REPowerEU peatükk annaks tervikliku ülevaate kõigist meetmetest, mis aitavad saavutada kava „REPowerEU“ eesmärke, peaks see peatükk kajastama ka olulisi meetmeid, mida rahastatakse muudest allikatest, olgu siis riigi või liidu tasandil, ning mis aitavad samuti saavutada kava „REPowerEU“ eesmärke. Oluline on tähele panna, et neid meetmeid ei võeta arvesse taaste- ja vastupidavuskava alusel kättesaadavate rahaliste vahendite kindlaksmääramisel. Samuti ei laiene nendele meetmetele taaste- ja vastupidavusrahastu määruses sätestatud auditi- ja kontrollinõuded.

Järelevalve REPowerEU meetmete üle, mida ei rahastata taaste- ja vastupidavusrahastust, toimub peamiselt Euroopa poolaasta raames. Iga REPowerEU meetme kohta, mida rahastatakse muust allikast kui taaste- ja vastupidavusrahastu, peaksid liikmesriigid esitama REPowerEU peatükis järgmise teabe:

— meetme nimi;

— hinnangulised kulud ja rahastamisallikas/-allikad;

— meetme eesmärk ja seos kava „REPowerEU“ eesmärkidega;

— rakendamise kord;

— peamised etapid ja nendega seotud rakendamise ajakava;

— meetme hinnanguline mõju, nt gaasiimpordi vähendamine/impordiallikate mitmekesistamine, üldine energiasääst, taastuvenergia tootmise ülesseatud võimsus, kasvuhoonegaaside heite oodatav vähenemine;

— viide taaste- ja vastupidavuskava meetmetele, mida asjaomane meede täiendab või mis täiendavad asjaomast meedet (olemasolu korral).

Liikmesriigid peaksid näitlikustama REPowerEU peatükis kajastatud meetmete vastastikust täiendavust. Eelkõige peaksid nad selgitama, kuidas meetmed üksteist tugevdavad.

Lisaks kõigi meetmete kirjeldusele, millele viidati eespool, tuleks REPowerEU peatükis selgitada kõigi nende meetmete kombinatsiooni sidusust, tulemuslikkust ja proportsionaalsust kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamise seisukohast (taaste- ja vastupidavusrahastu määrust muutva komisjoni ettepaneku artikli 21c lõike 2 punkt c).

— Sidususe nõude täitmiseks oodatakse liikmesriikidelt põhjenduste esitamist selle kohta, miks lisatakse REPowerEU peatükis kajastatud meetmed juba olemasolevatele või kavandatud meetmetele. Liikmesriigid peaksid selgitama, miks need meetmed kõrvaldavad allesjäänud lüngad riiklikul ja/või ELi tasandil, mida senised või juba kavandatud meetmed veel ei kõrvalda.

— Tulemuslikkuse kriteeriumi puhul tuleks põhjendada, miks ja kuidas on REPowerEU meetmed eespool nimetatud eesmärkide saavutamiseks üldiselt sobivad.

— Proportsionaalsuse põhjendamiseks peaksid liikmesriigid kirjeldama, kuidas REPowerEU peatükis kajastatud meetmed on samaulatuslikud sellega, mis on vajalik kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamiseks, ja kuidas õigustatud huvide tasakaalustamine kõnealuseid meetmeid toetab.

Liikmesriigid peaksid esitama kvantitatiivse analüüsi oma REPowerEU meetmete panuse kohta kavas „REPowerEU“ seatud eesmärgi saavutamisse.

3. REPowerEU peatüki hindamine

Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse muutmise ettepaneku artikli 21c lõike 4 kohaselt kohaldatakse taaste- ja vastupidavusrahastu määruse muid sätteid mutatis mutandis REPowerEU peatükis kajastatud reformide ja investeeringute suhtes, kui ei ole sätestatud teisiti. Seega moodustavad REPowerEU peatükis kajastatud ning taaste- ja vastupidavusrahastust rahastatavad reformid ja investeeringud taaste- ja vastupidavuskava lahutamatu osa. Nad peaksid vastama kõigile artiklis 18 sätestatud tingimustele ning nende suhtes kohaldatakse artiklis 19 ja V lisas sätestatud hindamiskriteeriume, kui ei ole sätestatud teisiti, eelkõige seoses taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 19 lõike 3 punkti f ja V lisa jao 2.6 kohase digimeetmetega seotud kulutuste jälgimise metoodikaga.

A) Erand kohustusest panustada 20 % digisihi saavutamisse

Ilma et see piiraks eelöeldut, kohaldatakse REPowerEU peatükis kajastatud ning taaste- ja vastupidavusrahastust rahastatavate reformide ja investeeringute suhtes taaste- ja vastupidavusrahastu määruse muutmise ettepaneku artikli 21c lõike 3 kohaselt digimeetmetega seotud kulutuste jälgimise metoodikat, mis on sätestatud taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 19 lõike 3 punktis f ja VII lisas, kuid toetust REPowerEU peatükis kajastatud meetmetele ei võeta arvesse 20 % digisihi saavutamise arvutuse tegemisel. Arvestades liidu ees seisvate energiaalaste väljakutsete enneolematut kiireloomulisust ja tähtsust, on selline erand vajalik tagamaks, et digimeetmetega seotud kulutuste jälgimine ei vähenda liikmesriikide suutlikkust rahastada meetmeid, mis aitavad kaasa kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisele.

Kuigi REPowerEU peatükis kajastatud reforme ja investeeringuid ei võeta digisihi saavutamise arvutamisel arvesse, kutsutakse liikmesriike üles esitama kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamise seisukohast asjakohaseid investeeringuid digiüleminekusse. Sellised investeeringud võiksid hõlmata näiteks järgmist:

— energiavõrkude digitaliseerimine, sealhulgas tarkvõrgu loomine;

— nutiarvestite, nutilaadimissüsteemide, nutikate juhtimissüsteemide ja andurite kasutuselevõtt koos energiatõhususele suunatud renoveerimistöödega;

— andmekeskuste ja andmesidevõrkude kliimaneutraalsus ning nende heitsoojuse korduskasutamine;

— energiasüsteemide küberturvalisus, mis on varustuskindluse seisukohast väga oluline;

— andmetaristud, mis võimaldavad laialdaselt arendada tarbimiskaja (nt Euroopa ühine energiaandmeruum) ja energia salvestamist;

— transpordisektoris digitehnoloogiale ülemineku meetmed, mis on osaliselt suunatud kasvuhoonegaaside heite vähendamisele;

— digioskused või -rakendused energiatarbijate mõjuvõimu suurendamiseks.

Selleks et toetada taaste- ja vastupidavusrahastu digieesmärke, kohaldatakse digimeetmetega seotud kulutuste jälgimist ka edaspidi kõigi taaste- ja vastupidavuskavade muutmisel esitatud meetmete suhtes, mis jäävad taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 21c lõike 1 kohaldamisalast välja.

B) Kava „REPowerEU“ eesmärkidega seotud täiendav hindamiskriteerium

Lisaks hinnatakse REPowerEU peatükis kajastatud ning taaste- ja vastupidavusrahastust rahastatavaid reforme ja investeeringuid täiendava 12. hindamiskriteeriumi alusel, mis on sätestatud taaste- ja vastupidavusrahastu määruse kavandatud muudatuse V lisa punktis 2.12, mis on seotud nende tegeliku panusega kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisse. Komisjoni ettepaneku V lisa kohaselt võib selle kriteeriumi lugeda täidetuks, kui need meetmed vastavad ühele järgmistest eesmärkidest:

— energiataristu ja -rajatiste parandamine, et rahuldada vahetuid nafta ja gaasi varustuskindluse vajadusi, eelkõige selleks, et võimaldada tarnete mitmekesistamist liidu kui terviku huvides;

— hoonete energiatõhususe parandamine, tööstuse CO2-heite vähendamine, säästva biometaani ja taastuvallikatel põhineva või fossiilkütusevaba vesiniku tootmise ja kasutuselevõtu hoogustamine ning taastuvenergia osakaalu suurendamine;

— riigisisese ja piiriülese energiaülekande kitsaskohtade kaotamine, eelkõige luues ühendusi teiste liikmesriikidega, või heitevaba transpordi ja selle taristu, sealhulgas raudteede arendamise toetamine;

— eespool nimetatud eesmärkide toetamine töötajate kiirema ümberkvalifitseerimise ja neile roheliste kutseoskuste andmise ning rohepöördega seotud oluliste materjalide ja tehnoloogiate väärtusahelate edendamise kaudu,

ning vastavad ka sellele tingimusele:

— REPowerEU peatükis (artikli 21c lõige 1) kajastatud reformide ja investeeringute vastastikune täiendavus ja märkimisväärne panus koos muude kirjeldatud meetmetega (artikli 21c lõike 2 punktid a ja b) liidu energiavarustuse mitmekesistamisse või fossiilkütustest sõltuvuse vähendamisse enne 2030. aastat.

C) Mõju mõõtmine

Liikmesriigid peaksid näitama, et investeeringud ja reformid aitavad saavutada kava „REPowerEU“ eesmärke, mõõtes järgmist:

— Venemaalt pärit fossiilkütuste impordi vähenemine;

— gaasiimpordi puhul tänu samaväärsetele meetmetele Venemaalt pärit gaasi hinnanguline vähenemine miljardites kuupmeetrites;

— hinnanguline elektritarbimise vähenemine;

— võrgutaristu ajakohastamine detsentraliseerimise, turgude integreerimise või varustuskindluse suurendamise eesmärgil.

REPowerEU peatükk peaks sisaldama tabelit, milles on näidatud iga meetme laad (s.t uus või muudetud meede, olemasolev taaste- ja vastupidavuskavas kajastatud meede, muudest allikatest rahastatav meede) ja eeldatav mõju Vene maagaasi impordi vähenemisele, väljendatuna miljardites kuupmeetrites.

Meetme nimi Vene maagaasi impordi eeldatav vähenemine 2027. aastal võrreldes 2019. aastaga (miljardites kuupmeetrites) Reform X Investeering Y Kokku

D) Olulise kahju ärahoidmise põhimõte

Komisjoni ettepaneku kohaselt ei pea olulise kahju ärahoidmise põhimõttele vastama meetmed, millega parandatakse energiataristut ja -rajatisi, et rahuldada vahetuid nafta ja gaasi varustuskindluse vajadusi, eelkõige selleks, et võimaldada tarnete mitmekesistamist liidu kui terviku huvides. See puudutab eelkõige investeeringuid gaasi- ja naftavõimsustesse, mis on hädavajalikud selleks, et tagada Venemaa tarnijatest sõltuvuse väga kiire vähenemine. See erand puudutab meetmeid, mis on vajalikud lühiajalises perspektiivis energiavarustuskindluse tagamiseks, ning see ei tohiks takistada üldist liikumist 2050. aasta kliimaeesmärkide suunas vastavalt riiklikele energia- ja kliimakavadele.

Kõik muud kava „REPowerEU“ eesmärkidega seotud meetmed peavad kooskõlas taaste- ja vastupidavusrahastu määrusega vastama olulise kahju ärahoidmise põhimõttele. Üldiselt toetab olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimine kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamist vastavalt järgmistele juhtpõhimõtetele.

— Meetmed, millel on tehnoloogiliselt ja majanduslikult teostatav vähese keskkonnamõjuga alternatiiv, on üldiselt olulise kahju ärahoidmise põhimõttega kooskõlas, eriti meetmed, mis ei põhine fossiilkütustel (nt taastuvad energiaallikad). See mitte ainult ei vähenda sõltuvust Venemaalt imporditavatest fossiilkütustest, vaid parandab ka keskkonna kvaliteeti.

— Meetmete puhul, millel puudub tehnoloogiliselt ja majanduslikult teostatav vähese keskkonnamõjuga alternatiiv, võivad liikmesriigid olulise kahju ärahoidmise põhimõttele vastavuse tõendamiseks esitada sektori parima võimaliku keskkonnatoime taseme. See võib hõlmata tegevusalasid ja varasid, mille puhul kasutatakse fossiilkütuseid vähem või üldse mitte. Olulise kahju ärahoidmise põhimõte toetab seega impordist sõltuvuse vähendamist, aidates nii kaasa kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisele.

Need põhimõtted toetavad eelkõige REPowerEU teist sammast, mis näeb ette investeeringud kogu liitu hõlmavasse integreeritud energiasüsteemi, mis põhineb suures osas taastuvenergial, ja oluliselt suuremasse energiatõhususse, et vähendada ELi sõltuvust fossiilkütustest.

Paljud kava „REPowerEU“ eesmärke toetavad meetmed juba kajastuvad vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavades ning on leitud olulise kahju ärahoidmise põhimõttega kooskõlas olevat. Need hõlmavad meetmeid taastuvenergia edendamiseks, tulevikukindla paindliku energiataristu kasutuselevõtuks ja energiatõhususe suurendamiseks. Selleks et hõlbustada muudetud kavade koostamist, on allpool toodud näited, mis illustreerivad seda, kuidas täiendavate REPowerEU meetmete puhul tagada vastavus olulise kahju ärahoidmise põhimõttele seoses kliimamuutuste leevendamise eesmärgiga.

Tööstuse CO2-heite vähendamine: meetmed, millega taaste- ja vastupidavusrahastu raames toetatakse ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga (HKS) hõlmatud käitisi, peavad vastavalt tehniliste suuniste joonealusele märkusele 27 saavutama prognoositud kasvuhoonegaaside heite, mis on asjaomastest võrdlusalustest oluliselt väiksem (7) . Kuigi mõne sellise tegevuse jaoks ei ole praegu olemas tehnoloogiliselt ja majanduslikult teostatavat alternatiivi, millel puudub või on väike keskkonnamõju, toetatakse sellise lähenemisviisiga fossiilkütuste kasutamise vähendamist, seeläbi vähendades ELi sõltuvust impordist. Vesiniku tootmiseks soovitatakse kasutada taastuvaid energiaallikaid.

Ulatuslikum elektrifitseerimine : olulise kahju ärahoidmise põhimõtte rakendamise tehnilistes suunistes on märgitud, et meetmed, millega edendatakse ulatuslikumat elektrifitseerimist (nt tööstus, transport, hooned), loetakse kliimamuutuste leevendamise eesmärgile olulise kahju ärahoidmise põhimõttega kooskõlas olevaks, kui liikmesriigid põhjendavad, et ulatuslikuma elektrifitseerimisega kaasneb taastuvenergia tootmisvõimsuse suurendamine riigi tasandil. Liikmesriigid võivad lisada oma muudetud kavadesse (täiendavaid) meetmeid peamiste sektorite edasise elektrifitseerimise toetamiseks, mis koos elektrienergia tootmisega taastuvatest energiaallikatest peaksid otseselt toetama kava „REPowerEU“ eesmärke.

II. Üldised suunised taaste- ja vastupidavuskavade muutmiseks

Alljärgnevalt esitatakse ülevaade elementidest, mida liikmesriigid peaksid oma muudetud taaste- ja vastupidavuskavas kajastama. Seejuures käsitletakse liikmesriikide poolt kõige sagedamini tõstatatud küsimusi ja antakse praktilisi suuniseid selle kohta, kuidas taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 18 nõuete kohaselt taaste- ja vastupidavuskava addendum’it koostada.

Selleks et tagada taaste- ja vastupidavuskava ja addendum’i puhul teabe esitamise viisi kooskõla, järgitakse allpool esitatud struktuuri puhul 2021. aasta jaanuari suuniseid taaste- ja vastupidavuskavade kohta. Liikmesriikidel soovitatakse oma taaste- ja vastupidavuskavas jätkuvalt kasutada sama struktuuri ja teha taaste- ja vastupidavuskava olemasolevates osades võimalikult vähe muudatusi.

1. Muudatuste eesmärgid

Selles jaos peaksid liikmesriigid selgitama varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavas tehtavate muudatuste põhjuseid.

Esitatavad põhjendused sõltuvad nende muudatuste laadist ja eesmärgist, nagu on kirjeldatud käesoleva dokumendi I osas. Seepärast peaksid liikmesriigid märkima iga muudatuse õigusliku aluse, s.t kas see on seotud laenutaotlusega, artikli 18 lõike 2 kohase ajakohastamisega rahalise toetuse muutmise arvessevõtmiseks ja/või artikli 21 kohase muudatusega, mis tuleneb objektiivsetest asjaoludest. Arvestades seda, kui palju aega ja ressursse on komisjonil ja riikide ametiasutustel vaja sellele protsessile pühendada, kutsutakse kõiki liikmesriike üles koondama kõik kavas kavandatavad muudatused ühte taotlusesse. Õigusliku aluse valik mõjutab tehtavate muudatuste ulatust ja tingimusi, mis liikmesriigil peavad olema täidetud, et saada muudetud taaste- ja vastupidavuskavale positiivne hinnang. Kui muutmine on ajendatud rohkem kui ühest põhjusest, peab liikmesriik selgelt kirjeldama tingimustele vastavust ja esitama iga tingimusega seotud põhjendused (nt täiendavad rahalised vajadused laenu taotlemiseks vastavalt artiklile 14 või artiklis 21 osutatud objektiivsed asjaolud, mis takistavad kava (osa) rakendamist).

A) Liikmesriigi majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale vastavad mitmekülgsed ja piisavalt hästi tasakaalustatud lahendused/panus 6 samba rakendamisse

Muudetud taaste- ja vastupidavuskava peaks jätkuvalt sisaldama liikmesriigi majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale vastavaid mitmekülgseid ja piisavalt hästi tasakaalustatud lahendusi ning aitama asjakohasel moel kaasa kõigi kuue taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artiklis 3 osutatud samba rakendamisele. Algse kava muudatused peaksid selle tasakaalu säilitama või kui need muudavad seda, siis tuleb neid põhjendada, näidates, et see on kooskõlas liikmesriigis lahendamist vajavate uute probleemidega ja/või uue rahaeraldisega. Seega peaksid liikmesriigid kirjeldama, kuidas muudetud taaste- ja vastupidavuskavaga tagatakse endiselt asjaomase liikmesriigi majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale mitmekülgne ja piisavalt hästi tasakaalustatud lahendus. Kui kava muudatused on väikesed, võivad liikmesriigid lihtsalt eeldada, et panus kuue samba rakendamisse on jätkuvalt tasakaalus, ilma et oleks vaja esitada üksikasjalikke lisaselgitusi.

Liikmesriik peaks seostama uued meetmed asjaomaste sammastega, selgitades, kuidas nad nende sammaste rakendamisele kaasa aitavad. Kui muudetud kavast jäetakse teatavad meetmed välja või vähendatakse teatavaid meetmeid, tuleks selgitada, kuidas kava üldine panus mõjutatud sammaste rakendamisse on endiselt piisav. Asjakohasel juhul tuleks selles selgituses kirjeldada seost välja jäetud meetmete ja võimalike uute meetmete vahel, mida kavandatakse välja jäetud meetmete asendamiseks, viidates mõjutatud sammastele.

Esitatud selgitustes tuleks nõuetekohaselt arvesse võtta kõiki uusi arenguid liikmesriigis või ELi poliitikas, mis kõnealust kuut sammast mõjutavad. Eelkõige soovitatakse liikmesriikidel kaaluda hiljutiste geopoliitiliste arengute mõju kava panusele rohepöörde samba rakendamisse, pidades silmas kava „REPowerEU“ eesmärke. Addendum’id, mis sisaldavad lisameetmeid, mis hõlmavad ainult ühte või kahte sammast, on aktsepteeritavad, kui see asjaolu on põhjendatud liikmesriigis lahendamist vajavate uute probleemidega.

B) Seos riigipõhiste soovitustega ja Euroopa poolaastaga

Muudetud taaste- ja vastupidavuskavas tuleks arvesse võtta kõiki probleeme, mida kirjeldatakse asjaomastes riigipõhistes soovitustes, sealhulgas 2019. ja 2020. aasta Euroopa poolaasta tsüklites ja hilisemates poolaastatsüklites kuni muudetud taaste- ja vastupidavuskava esitamise kuupäevani antud soovitustes (8). Eriti olulised on 2022. aasta tsükli vältel antud riigipõhised soovitused. 2022. aasta riigiaruannetes tehakse kokkuvõte taaste- ja vastupidavuskavas kajastatud meetmete rakendamisest ning kirjeldatakse peamisi lahendamata või uusi probleeme, mida taaste- ja vastupidavuskavas piisavalt ei käsitleta; see on 2022. aasta riigipõhiste soovituste aluseks.

Nagu on rõhutatud I jaos, ei mõjuta maksimaalse rahalise toetuse vähendamine vajadust käsitleda kõiki asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi või olulist osa neist. Seetõttu tuleks muudetud taaste- ja vastupidavuskavas säilitada samasugune ambitsioonitase nagu varem vastu võetud kavas.

Need liikmesriigid, kes taotlevad laenu või kelle maksimaalne rahaline toetus taaste- ja vastupidavusrahastust suureneb (olulisel määral), peavad algse kava täiendamisel võtma arvesse kõiki 2019., 2020. ja 2022. aasta riigipõhiseid soovitusi. See kehtib eelkõige 2022. aasta Euroopa poolaasta raames kindlaks tehtud täiendavate vajaduste kohta viia ellu reforme ja investeeringuid, sealhulgas selleks, et vähendada energiasõltuvust. Addendum’i esitamine annab ka võimaluse käsitleda eelmistes Euroopa poolaasta tsüklites kindlaks tehtud probleeme, mida vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavas ei käsitleta või käsitletakse ainult osaliselt.

Oma addendum’i koostamisel peaksid liikmesriigid tagama, et kavandatud muudatuste mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele on kooskõlas nõukogu poolt heaks kiidetud 2022. aasta riigipõhiste soovitustega, mis puudutavad eelarve ja selle struktuuriga seotud küsimusi. Oma taaste- ja vastupidavuskavas kavandatud muudatuste eelarvemõju hindamisel ja esitamisel peaksid liikmesriigid, kelle vääring on euro, tagama, et taaste- ja vastupidavuskavas esitatud ajakohastatud meetmed on kooskõlas prioriteetidega, mis on kindlaks määratud nõukogu poolt vastu võetud viimases soovituses euroala majanduspoliitika kohta.

C) Taaste- ja vastupidavuskava üldine mõju

Kooskõlas 2021. aasta suunistega taaste- ja vastupidavuskavade kohta peaksid liikmesriigid selgitama, mil määral kavandatud muudatused eeldatavasti muudavad nende taaste- ja vastupidavuskavade üldist mõju. See selgitus peaks kajastama muudetud taaste- ja vastupidavuskava kui terviku eeldatavat mõju, võttes arvesse lisatud või välja jäetud meetmeid. 2021. aasta suuniste kohaldamisel tuleks kajastada järgmisi elemente:

— makromajanduslikud ja sotsiaalsed väljavaated;

— taaste- ja vastupidavuskava makromajanduslik ja sotsiaalne mõju;

— kestlikkus;

— ühtekuuluvus.

Liikmesriike kutsutakse üles esitama oma muudetud taaste- ja vastupidavuskavade mõju kohta ajakohastatud arvandmed, kui need on varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavas esitatud andmetega võrreldes oluliselt muutunud. Seejuures võivad liikmesriigid tugineda oma riiklikes reformikavades esitatud teabele ja vajaduse korral kasutada ristviiteid. Esitatava uue teabe ulatus peaks olema proportsionaalne addendum’is kavandatud muudatustega.

D) Sidusus

Kirjeldades kavandatud muudatuste mõju muudetud taaste- ja vastupidavuskava sidususele, tuleks selgitada uute või muudetud meetmete ning varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavas kajastatud meetmete koostoimet, osutades nii muudetud kavas säilitatud kui ka kavast välja jäetud meetmetele. Liikmesriikidel palutakse ka selgitada, kuidas säilitatakse üldine tasakaal reformide ja investeeringute vahel. Uued või muudetud meetmed ei tohiks tekitada vastuolusid ega halvendada taaste- ja vastupidavuskava üldist sidusust.

E) Sooline võrdõiguslikkus ja võrdsed võimalused kõigile

Liikmesriigid peaksid kirjeldama, kuidas muudatused mõjutavad nende muudetud taaste- ja vastupidavuskavade panust soolise võrdõiguslikkuse ja kõigile võrdsete võimaluste tagamise eesmärkide saavutamisse. Hiljutiste arengute taustal on äärmiselt oluline vähendada energiaostuvõimetuse ohtu.

Seejuures peaksid liikmesriigid järgima 2021. aasta suuniseid taaste- ja vastupidavuskavade kohta ning kajastama ka hiljutisi arenguid, näiteks:

— Kaaluma, kuidas neid eesmärke rakendus- ja järelevalveprotsessis kõige paremini arvesse võtta, tuginedes oma kava rakendamisel seni saadud kogemustele;

— Nägema ette võrdõiguslikkust ja mittediskrimineerimist käsitlevate asutuste kaasamise taaste- ja vastupidavuskava rakendamisse, näiteks asjaomaste järelevalveasutuste osana;

— Paremini kajastama neid eesmärke läbivaadatud eesmärkides ja sihtides, näiteks liigitades need võimaluse korral soo, vanuse, puude või rassilise või etnilise päritolu alusel.

Esitatava uue teabe ulatus peaks olema proportsionaalne addendum’is kavandatud muudatustega.

F) Piiriülesed ja mitut riiki hõlmavad projektid

Enamik vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavasid sisaldab mitut riiki hõlmavaid või piiriüleseid algatusi. See hõlmab eelkõige osalemist üleeuroopalist huvi pakkuvates tähtsates projektides kooskõlas ELi riigiabi eeskirjadega. Oma taaste- ja vastupidavuskava võimaliku muutmise korral soovitatakse liikmesriikidel tungivalt kaaluda võimalust suurendada toetust piiriülestele või mitut riiki hõlmavatele algatustele, eriti nendele, mis on kooskõlas kava „REPowerEU“ eesmärkidega.

G) Riigiabi

Täiendavate või muudetud reformide ja investeeringute suhtes kohaldatakse täiel määral riigiabi eeskirju. Iga liikmesriigi ülesanne on tagada, et sellised reformid ja investeeringud on ELi riigiabi eeskirjadega kooskõlas ja et nende puhul järgitakse kohaldatavaid riigiabimenetlusi. Liikmesriigid peavad oma taaste- ja vastupidavuskavade koostamisel võtma arvesse riigiabi käsitlevat õigusraamistikku, sealhulgas kliima-, keskkonnakaitse- ja energiaalase riigiabi suuniseid alates aastast 2022 (9). Üldise grupierandi määrusega tunnistatakse teatavad riigiabi liigid teatud kindlate tingimuste täitmise korral aluslepinguga kokkusobivaks ning nende puhul ei nõuta komisjoni eelnevat teavitamist ja heakskiitu. Näiteks meetmete puhul, mis aitavad kaasa kava „REPowerEU“ eesmärkide saavutamisele, soovitatakse liikmesriikidel kaaluda üldise grupierandi määruse 4. jao sätteid, mis käsitlevad teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antavat abi, ning 7. jao sätteid keskkonnakaitseks antava abi kohta.

Riigiabimeetmete ajutine kriisiraamistik majanduse toetamiseks pärast Venemaa kallaletungi Ukrainale, mille komisjon võttis vastu 23. märtsil 2022, võib mõningatel juhtudel samuti olla asjakohane taaste- ja vastupidavusrahastu meetmete hindamisel riigiabi seisukohast, kui abiga leevendatakse Venemaa poolt Ukraina vastu toime pandud agressioonist tulenevat majanduslikku mõju.

Taaste- ja vastupidavuskavasid käsitlevate 2021. aasta suuniste ja kava vormi kohaselt palutakse liikmesriikidel oma muudetud taaste- ja vastupidavuskavas iga uue või muudetud reformi ja investeeringu puhul osutada, kas liikmesriigi arvates on meetme puhul vaja teatada riigiabist, ning kui jah, siis märkida eelteatise ja teatise esitamise aeg. Kui liikmesriik leiab, et meetmest ei ole vaja teatada, peaks ta lisama viite olemasolevale riigiabi heakskiitmise otsusele või üldise grupierandi määruse sätetele või meetme suhtes kohaldatavaks peetava muu grupierandi määruste sätetele koos põhjendustega või kirjeldama põhjuseid, miks meede ei ole käsitatav riigiabina. Asjakohaste eesmärkide ja sihtide saavutamise ajakava prognoosimisel peavad liikmesriigid tagama, et komisjonil jääb piisavalt aega kiita heaks riigiabi, mis võib asjaomastes investeerimismeetmetes sisalduda ja millest tuleb teatada. Komisjon on valmis andma liikmesriikidele esialgseid suuniseid iga muudetud taaste- ja vastupidavuskavas ette nähtud investeeringu vastavuse kohta riigiabi reguleerivale raamistikule. Liikmesriike kutsutakse üles jagama komisjoniga oma (eel)teatiste esitamise ajakava, et tagada piisav ajavaru.

Taaste- ja vastupidavuskavades kajastatud ja riigiabi seisukohast läbivaadatud meetmete käsitlemisel saadud kogemuste põhjal on teatatud meetmete kiireks hindamiseks hädavajalik varajane teabevahetus komisjoni talitustega taaste- ja vastupidavuskava koostamisel. Liikmesriike kutsutakse üles pidama nõu komisjoni talitustega, et kasutada täielikult ära erinevate riigiabi raamistike pakutavaid võimalusi ja kavandada meetmeid kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega.

2. Muudatuste kirjeldus

Taaste- ja vastupidavuskavasid käsitlevate 2021. aasta suuniste ja kava vormi kohaselt tuleks see jagu liigendada komponentide kaupa. See jagu tuleks esitada ainult nende komponentide kohta, mida tahetakse muuta. See ei tohiks korrata teistes jagudes esitatud teavet, vaid selles tuleks märkida, milliseid muudatusi tehakse võrreldes varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavaga (koos täpsete viidetega asjaomastele jagudele ja meetmetele).

Liikmesriigid võivad tugineda olemasolevatele komponentidele, et lisada mõned sama teemaga seotud reformid ja investeeringud (nt olemasolevale energiatõhusamaks renoveerimise komponendile võib lisada uue hoonete renoveerimise meetme). Uute investeeringute ja reformide puhul, millel on teistsugused prioriteedid, võivad liikmesriigid lisada ka täiesti uusi komponente.

A) Reformide ja investeeringute kirjeldus

Iga komponendi puhul, millega seotud meetmeid muudetakse, peaksid liikmesriigid märkima, millised investeeringud või reformid lisatakse või jäetakse välja ja milliseid neist muudetakse võrreldes taaste- ja vastupidavuskavaga, mille alusel võeti vastu varasem nõukogu rakendusotsus.

Rahastamisvahendite kasutamine

Taaste- ja vastupidavusrahastust rahastatavate või toetatavate rahastamisvahendite, sealhulgas laenude kasutamine võib olla taaste- ja vastupidavuskavas ette nähtud investeeringute tegemiseks atraktiivne lahendus mitmel põhjusel:

— rahastamisvahendid võivad hõlmata toetusesaajatele välja makstud põhisumma tagasimaksmist liikmesriigile, mis piirab valitsemissektori võlga pikas perspektiivis;

— need peavad võimaldama rahavoogude, sealhulgas põhisumma tagasimaksete taaskasutamist samade poliitikaeesmärkide saavutamiseks, sealhulgas pärast 2026. aastat, ja/või taaste- ja vastupidavusrahastu laenude tagasimaksmiseks;

— neid saab kasutada paljude väikeste investeeringute rahastamiseks ühtse raamistiku alusel ja detsentraliseeritud partnerstruktuuride kaudu võimalike toetusesaajateni jõudmise hõlbustamiseks;

— need võivad aidata kaasata täiendavaid rahalisi vahendeid või kaasinvesteeringuid, eelkõige eraettevõtetelt ja eraõiguslikelt finantsasutustelt.

2022. aasta veebruari lõpuks vastu võetud 22 taaste- ja vastupidavuskavast 15 sisaldavad kokku 53 rahastamisvahendit kogumahuga ligikaudu 22,4 miljardit eurot, millest 19,9 miljardit eurot rahastatakse taaste- ja vastupidavusrahastu laenudest. Nendega toetatakse teemasid, mis on hiljutiste geopoliitiliste probleemide kontekstis eriti olulised, nagu ettevõtete rohe- ja digipööre, energiatõhusus, innovatsioon, sotsiaaleluruumid või põllumajandus. Need hõlmavad finantseeritavaid rahastamisvahendeid (laenud, omakapital, kvaasiomakapital/vahefinantseerimine, riskikapital) ja kaudseid rahastamisvahendeid (tagatised ja intressitoetused). Finantseeritavate rahastamisvahendite maht on ligikaudu 19,2 miljardit eurot. Rakenduspartneriteks on Euroopa Investeerimispank, Euroopa Investeerimisfond, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, riiklikud tugipangad ja finantseerimisasutused, riigiasutused või riiklikud fondid, ministeeriumid ja kommertspangad.

Olemasolevate kavade põhjal võiks kasutada järgmist liiki rahastamisvahendeid:

— tagatised energiatõhusamaks renoveerimise kavade riski vähendamiseks;

— elektrienergia ostulepingud taastuvatesse energiaallikatesse investeerimiseks;

— omakapitaliinvesteeringud ettevõtetesse või omakapitalifondidesse, mis toetavad rohepööret.

Suuniste lisas on esitatud täiendav teave taaste- ja vastupidavusrahastu raames rahastamisvahendite kasutamise kohta, mille koostamisel on tuginetud algsete taaste- ja vastupidavuskavade ettevalmistamisel ja rakendamisel saadud kogemustele.

B) Rohe- ja digipööre

Liikmesriigid peaksid selgitama, mil määral nende muudetud taaste- ja vastupidavuskavad aitavad kaasa rohepöördele ja ELi energiasõltuvuse vähendamisele ning tulevikukindlale digipöördele ja tugevale digitaalsele ühtsele turule või nendega seotud raskuste ületamisele. See võib hõlmata asjakohase ajakavaga teadus- ja innovatsioonimeetmeid. Vastavalt kaksikülemineku kontseptsioonile tuleb rohe- ja digipööret pidada vastastikku tugevdavateks üleminekuteks ning komisjon käsitleb neid ühiselt.

Taaste- ja vastupidavuskava meetmete rohepöördemõõdet hinnatakse jätkuvalt nii kvalitatiivse lähenemisviisi (nende meetmete seos liikmesriigi energia-, kliima- ja keskkonnaprobleemidega) kui ka kvantitatiivse lähenemisviisi alusel (muudetud taaste- ja vastupidavuskava kogupanus kliimaeesmärkide saavutamisse peab moodustama vähemalt 37 % kava kogueraldisest – vt X jagu kliimamuutustega seotud kulutuste jälgimise kohta).

Liikmesriike kutsutakse üles selgitama, kuidas muudetud taaste- ja vastupidavuskava aitab kaasa Euroopa kliimamääruses sätestatud ELi kliimaeesmärkide saavutamisele ning võtab arvesse 2021. aasta juulis ja detsembris esitatud paketi „Eesmärk 55“ (10) seadusandlikke meetmeid, mille eesmärk on muuta kliima-, energia-, maakasutus-, transpordi- ja maksupoliitika sobivaks selleks, et vähendada 2030. aastaks kasvuhoonegaaside netoheidet vähemalt 55 % ning saavutada Euroopa kliimamääruse kohaselt kliimaneutraalsus.

Taaste- ja vastupidavuskava meetmete digipöördemõõdet hinnatakse jätkuvalt nii kvalitatiivse kui ka kvantitatiivse lähenemisviisi alusel. 9. märtsil 2021 esitas Euroopa Komisjon teatise „Digikompass 2030: Euroopa tee digikümnendil“, mis hõlmab nelja põhisuunda: oskused, turvalised ja kestlikud digitaristud, ettevõtete digipööre ja avalike teenuste digitaliseerimine. Teatises on iga põhisuuna puhul määratud kindlaks ELi tasandi ambitsioonikad eesmärgid 2030. aastaks. Sellele järgnes ettepanek võtta vastu otsus, millega luuakse 2030. aasta poliitikaprogramm „Tee digikümnendisse“ ja mis peaks jõustuma 2022. aasta lõpuks. Programmiga loodaks juhtimisstruktuur, mille raames liikmesriigid ja komisjon teevad eesmärkide saavutamiseks struktureeritud koostööd, ning hõlbustataks mitut riiki hõlmavate projektide rakendamist. Liikmesriike kutsutakse üles näitama, milline on võimalike digipöördele või sellega seotud raskuste ületamisele suunatud täiendavate või muudetud meetmete panus nimetatud nelja põhisuunda ja 2030. aasta eesmärkide saavutamisse.

Kvantitatiivse lähenemisviisi puhul peab muudetud taaste- ja vastupidavuskava kogupanus digieesmärkide saavutamisse moodustama vähemalt 20 % kava kogueraldisest.

C) Kliimamuutustega ja digimeetmetega seotud kulutuste jälgimine

Taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 19 lõike 3 punktides e ja f sätestatud 37 % (kliimameetmed) ja 20 % (digimeetmed) sihid jäävad kohustuslikuks ka taaste- ja vastupidavuskava muutmise korral, olenemata muutmise põhjustest (v.a see, et digimeetmetega seotud kulutuste jälgimisel ei võeta arvesse REPowerEU peatükis kajastatud meetmete kulusid). Seega on oluline, et liikmesriigid võtaksid taaste- ja vastupidavuskava muutmisel arvesse taaste- ja vastupidavuskava kogueraldist, sealhulgas juhul, kui muudetud rahaline toetus on suurenenud või vähenenud.

2021. aasta suunised taaste- ja vastupidavuskavade kohta jäävad kehtima ning seepärast peaksid liikmesriigid iga uue või muudetud meetme puhul selgitama selle panust kliima- ja digisihi saavutamisse. Taaste- ja vastupidavuskava hinnangulise kogumaksumuse või mis tahes kliima- või digimeetme maksumuse muutmise korral tuleb meetmete panust uuesti hinnata, et veenduda kahe sihi jätkuvas saavutamises. Meetmete panust tuleb hinnata ka juhul, kui muudetakse olemasoleva meetme algset ulatust, laadi või ülesehitust.

Oluline on tähele panna, et kumbki siht arvutatakse kogu muudetud taaste- ja vastupidavuskava kohta, mis koosneb nii varem vastu võetud kavast kui ka addendum„ist, v.a see, et digimeetmetega seotud kulutuste jälgimisel ei võeta arvesse REPowerEU peatükis sisalduvate meetmete kulusid. Kliima- ja digimeetmete panus arvutatakse muudetud taaste- ja vastupidavuskava jaoks ümber, võttes arvesse taaste- ja vastupidavuskava meetmetes tehtud muudatusi ja muutunud hinnangulist kogumaksumust. Kliimameetmete panust võrreldakse taaste- ja vastupidavuskava kogueraldisega, võttes arvesse ka REPowerEU peatükki. Digimeetmete panust võrreldakse taaste- ja vastupidavuskava kogueraldisega, välja arvatud reformideks ja investeeringuteks ette nähtud summad REPowerEU peatükis.

2022. aasta aprilli lõpuks positiivse hinnangu saanud 24 kavaga seotud kogemuste põhjal tuleb mitut valdkonda hõlmavate meetmete, näiteks horisontaalsete meetmete puhul kliimamuutustega ja digimeetmetega seotud kulutuste jälgimist vajaduse korral kohaldada osameetme tasandil (konkreetse sekkumisvaldkonnaga seotud meetme eristatav osa), lähtudes erinevatest sekkumisvaldkondadest (vastavalt taaste- ja vastupidavusrahastu määruse VI ja VII lisale).

Lisaks tasub meelde tuletada, et taaste- ja vastupidavusrahastu määruse artikli 19 lõike 3 punktides e ja f ning VI ja VII lisas on sätestatud koefitsiendid kliima- ja digisihtide saavutamiseks antava toetuse arvutamiseks. Nende sätete kohaselt võib kliimaeesmärkide saavutamiseks antava toetuse koefitsiente suurendada (kokku kuni 3 %), tingimusel et sellega kaasnevad mõju suurendavad meetmed. Liikmesriigid peaksid nendele sätetele tuginemist piisavalt põhjendama.

Liikmesriigid peaksid kirjeldama konkreetset lähenemisviisi, mida nad kavatsevad kasutada asjaomaste meetmete kulude jälgimiseks. Komisjon võib aidata liikmesriikidel leida näiteid selle kohta, kuidas sarnaste meetmete kulusid on nõukogu poolt varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavades arvestatud.

D) Olulise kahju ärahoidmise põhimõte

Olulise kahju ärahoidmise põhimõtet käsitlevaid tehnilisi suuniseid (2021/C 58/01), milles kirjeldatakse selle põhimõtte kohaldamise juhtpõhimõtted ja korda taaste- ja vastupidavusrahastu kontekstis, kohaldatakse jätkuvalt täielikult, võttes arvesse nende eripära. Suunistes on esitatud ka kontrollnimekiri olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimise enesehindamiseks, mis tuleb muudetud taaste- ja vastupidavuskavas esitada iga meetme puhul. Käesolevas jaos esitatakse kokkuvõtlikult suuniste põhielemendid ja selgitatakse nende kohaldamist uute või muudetud meetmete suhtes. Siin esitatakse ka täiendavaid selgitusi, mis põhinevad varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavadega seoses saadud kogemustel.

Kuidas tuleks olulise kahju ärahoidmise põhimõtet kohaldada taaste- ja vastupidavuskava muutmisel?

Liikmesriigid peavad esitama olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimise enesehindamise iga muudetud taaste- ja vastupidavuskavas sisalduva uue või muudetud meetme kohta, välja arvatud juhul, kui see põhimõte ei ole kohaldatav (vt ka olulise kahju ärahoidmise põhimõtet käsitlevate tehniliste suuniste punkt 2.1 ja I lisa). Arvesse tuleks võtta alljärgnevalt kirjeldatud valdkonnaüleseid kaalutlusi (vt ka lisa, mis sisaldab lisateavet olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimise kohta).

— Hiljuti kättesaadavaks muutunud vähese mõjuga alternatiivid: uute või muudetud meetmete hindamisel kohaldatakse jätkuvalt olulise kahju ärahoidmise põhimõtet käsitlevate tehniliste suuniste punktis 2.4, sealhulgas joonealuses märkuses 25, esitatud põhimõtteid. Nende meetmete puhul peaks hinnang olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimisele kajastama teavet vähese mõjuga alternatiivide kohta, mis on muudetud taaste- ja vastupidavuskava esitamise ajal kättesaadavad.

— Keskkonnamõju ei suurene võrreldes algse meetmega: olemasoleva meetme muutmise korral ei tohiks muudatus suurendada meetme suhtelist keskkonnamõju võrreldes algse meetme mõjuga. Liikmesriik peaks seda tõendama. Kui mõju suureneb, peaks liikmesriik tõendama, et meede vastab endiselt olulise kahju ärahoidmise põhimõttele, hoolimata selle suuremast keskkonnamõjust.

— REPowerEU meetmed: vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavades on olulise kahju ärahoidmise põhimõtte kohaselt juba kajastatud meetmed, mis on suunatud taastuvenergia tootmisele, sealhulgas taastuvenergia direktiivis (EL) 2018/2001 sätestatud säästlikkuse ja kasvuhoonegaaside heite vähendamise kriteeriumidele vastava bioenergia tootmisele, elektrivõrkudele ja elektri salvestamisele, energiatõhususele ja vesinikuvalmidusega taristule. Neile meetmetele omistati üldjuhul 100 % kliimakoefitsient ja seetõttu kohaldati kliimamuutuste leevendamise eesmärgi puhul olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimise lihtsustatud hindamist. See võimalus jääb kehtima muudetud taaste- ja vastupidavuskavades kajastatud sarnaste meetmete puhul, mis vastavad 100 % kliimakoefitsiendi tingimustele. Samuti peetakse tööstuse CO2-heite vähendamise ja ulatuslikuma elektrifitseerimise edendamise meetmeid kliimamuutuste leevendamise eesmärgi puhul üldiselt olulise kahju ärahoidmise põhimõttele vastavaks, kui need vastavad käesolevate suuniste II osa I jao punkti 3 alapunktis D esitatud tingimustele.

Kuidas peaksid liikmesriigid oma taaste- ja vastupidavuskavades näitama, et meetmed vastavad olulise kahju ärahoidmise põhimõttele?

Muudatuste korral võiks ette näha kaks peamist stsenaariumi, millel on erinev mõju olulise kahju ärahoidmise põhimõtte hindamise protsessile.

— Uue meetme kehtestamine: kui liikmesriik otsustab lisada oma taaste- ja vastupidavuskavasse uue meetme, tuleks järgida sama menetlust nagu taaste- ja vastupidavuskava esmakordsel esitamisel. Liikmesriik peaks täitma olulise kahju ärahoidmise põhimõtet käsitlevate tehniliste suuniste I lisas esitatud kontrollnimekirja, et toetada oma analüüsi selle kohta, kas ja mil määral mõjutab uus meede keskkonnaeesmärke.

— Olemasoleva meetme muutmine: liikmesriik võib soovida muuta olemasoleva meetme ülesehitust, laadi või ulatust. Liikmesriik peaks esitama olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimisele antud hinnangu, muutes seda vastavalt vajadusele, et kajastada meetmes tehtud muudatusi. Liikmesriik peaks esitama viite varem vastu võetud taaste- ja vastupidavuskava sellele osale, milles on esitatud algne olulise kahju ärahoidmise põhimõtte järgimisele antud hinnang.

E) Avatud strateegiline autonoomia

Strateegilise autonoomia hindamise võrdlusaluseks jäävad 2021. aasta suunised taaste- ja vastupidavuskavade kohta. Taaste- ja vastupidavuskavad peaksid tugevdama liidu vastupanuvõimet ja strateegilist autonoomiat. Vastavalt Versailles“ deklaratsioonile peaksid ELi tasand ja liikmesriikide tasand tugevama majandusliku aluse tagamise eesmärgil strateegiliste sõltuvuste vähendamiseks meetmete rakendamisel üksteist täiendama.

Liikmesriike kutsutakse üles keskenduma ka rohepöördega seotud oluliste materjalide ja tehnoloogiliste lahenduste kriitilise tähtsusega väärtusahelatele. See hõlmab eelkõige vähese CO2-heitega energiaseadmete ja -tehnoloogia tootmist. Arvestades praegust geopoliitilist olukorda, mis lähiaastatel tõenäoliselt ei muutu, tuleb liikmesriikidel kaaluda võimalust toetada oma tööstuslike väärtusahelate arendamist ja laiendamist, et toota ja võtta ringlusse vähese CO2-heitega tehnoloogilisi komponente ja seadmeid, mis on vajalikud nende energia- ja kliimaeesmärkide saavutamiseks. Tööstuse toetamine selles osas võib hõlmata puhta tehnoloogia seadmete, eelkõige päikese- ja tuuleenergiatehnoloogia, soojuspumpade, elektrolüüsiseadmete ja muude vähese CO2-heitega seadmete tootmist. See hõlmab ka ringmajanduse meetmeid, et tagada kriitilise tähtsusega sektorites toormaterjalidega varustamine.

Asjakohasel juhul pea