1.

esitab nõukogule ja komisjonile järgmised soovitused ja palub neil võtta neid läbirääkimiste jätkamisel arvesse: a) nõuda jätkuvalt ulatuslikku, laiahaardelist ja õiguslikult siduvat ühisel inimõiguste järgimise kohustusel põhinevat lepingut, mis hõlmaks osapooltevahelist koostööd täies ulatuses ning oleks samm edasi kehtivast partnerlus- ja koostöölepingust nii kohustuste ulatuse kui ka kaasatud valdkondade osas; nõuda, et leping hõlmaks jõustamismehhanisme lepingu oluliste osade jaoks; b) rõhutada asjaolu, et Venemaa-poolne Gruusia sõltumatuse ja territoriaalse terviklikkuse rikkumine ning Venemaa osa vaidlustes gaasitarnete üle 2009. aasta alguses on seadnud ELi ja Venemaa vahelised suhted ning uue lepingu alased läbirääkimised tõsiselt ohtu; c) rõhutada, et ELi suhted Venemaaga peab rajanema rahvusvahelise õiguse ja kõigi siduvate kokkulepete ja lepingute austamisel, millest Venemaa ja ELi liikmesriigid kinni peavad, sealhulgas ÜRO harta, Euroopa inimõiguste konventsioon ja Euroopa energiaharta leping, ning ühtlasi Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni ja Euroopa Nõukogu liikmetele kehtivate eeskirjade ning kohustuste tunnustamisel; d) rõhutada asjaolu, et tihe partnerlus, tõhustatud koostöö ja heanaaberlikud suhted Euroopa Liidu ja Venemaa vahel ning USA administratsiooni uus Venemaa-suunaline poliitika võivad luua kindla aluse ja eeltingimused stabiilsuse, julgeoleku ja heaolu jaoks Euroopas ja kogu maailmas; tervitada sellega seoses USA administratsiooni avaldusi, milles käsitletakse suurt potentsiaali koostööks Venemaaga; e) luua kõrge esindaja vastutusel konsultatsioonimehhanism, mis võimaldaks liikmesriikidel piisava ajavaruga omavahel konsulteerida igas nende ja Venemaa vahelises kahepoolses – kas kokkuleppe või vaidluse – küsimuses, millel võib olla järelmõju teistele liikmesriikidele ja kogu ELile, võimaldades seega ELi võimalikult sidusamat seisukohavõttu, tagades, et igale liikmesriigile muret tekitavaid küsimusi võetakse täiel määral arvesse, ning välistades võimaluse, et mõni liikmesriik hilisemas etapis läbirääkimisi takistab; f) nõuda parlamentaarse koostöökomisjoni rolli tugevdamist uue lepingu puhul, et tugevdada ELi ja Venemaa vahelise koostöö parlamentaarset mõõdet; g) kinnitada kohustusi, mille osas nii EL liikmesriigid kui ka Venemaa on rahvusvahelisel tasandil kokku leppinud, seda eriti Euroopa Nõukogu ja Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni liikmetena, ning väljendada Venemaa valitsusele muret inimõiguste olukorra ja Venemaa kodanikuühiskonna aheneva ruumi pärast, nõudes Venemaa valitsuselt tungivalt sõna- ja ühinemisvabaduse toetamist kodanikuühiskonda reguleerivate õigusaktide kooskõlastamise teel Venemaa Euroopa ja rahvusvaheliste kohustustega, võtta kiiresti tõhusaid meetmeid inimõigusorganisatsioonide ning ELi liikmesriikide ja Venemaa vahelisi kultuurisidemeid edendavate sõltumatute heategevusorganisatsioonide soodsa töökliima edendamiseks ning lõpetada inimõiguste kaitsjate hirmutamine ja ahistamine, ja hoiduda karmidest haldusmeetmetest nende organisatsioonide vastu; h) kutsuda Venemaa valitsust üles täielikult tunnustama meediavabadust ja tagama sõltumatule meediale poliitilised ja majanduslikud tingimused, mis võimaldaksid neil normaalselt toimida; nõuda tungivalt, et Venemaa valitsus teeks lõpu ajakirjanike vastu toimepandavale jätkuvale vägivallale ja tagakiusamisele; i) tuletada meelde president Medvedevi avalikult võetud kohustust õigusriigi põhimõtte tugevdamiseks Venemaal ning väljendada muret Venemaa kohtu- ja õigussüsteemi sõltumatuse pärast; j) asuda seisukohale, et korrapärane kuue kuu järel toimuv ELi ja Venemaa vaheline inimõiguste alane konsultatsioon ei ole konsulteerimise algusest, 2005. aastast alates märgatavaid tulemusi saavutanud ja vajab revideerimist, et võimaldada põhjalikku ja tulemustele orienteeritud dialoogi inim- ja vähemuste õiguste küsimuse kohta nii Venemaal kui ka ELis ning ELi ja Venemaa koostöö kohta inimõiguste valdkonnas rahvusvahelisel tasandil; k) nõuda seetõttu ELi ja Venemaa inimõiguste alase konsultatsiooni põhjalikku uuendamist, sh Venemaa ja ELi sõltumatutele valitsusvälistele organisatsioonidele ametliku rolli andmist, ametnike kaasamist kõigist asjaomastest Venemaa ministeeriumidest ning Venemaa valitsuse eraldiseisvate teatiste väljastamise peatamist; l) paluda Venemaa Föderatsiooni ametiasutustel kindlustada riigi territooriumil elavate põlisrahvaste traditsioonilise elukorralduse, kultuuri ja keele püsimine ja jätkusuutlik areng; m) nõuda Venemaa valitsuselt tungivalt Euroopa Inimõiguste Kohtu otsuste täielikku täitmist, mis annab võimaluse edendada vastutust õiguste varasema kuritarvitamise eest ja tagada jätkuvate rikkumiste lõpetamine; n) väljendada sügavat muret olukorra pärast Tšetšeenias, kus Kadõrovi režiim ei ole toonud rahu ja lepitust, vaid on tekitanud vastupidi hirmu ja rõhumist, mis on õõnestanud kodanikuühiskonda ja surunud maha igasuguse vaba ja demokraatliku hääle, ning nõuda tõelist poliitilist lahendust; o) rõhutada, et Vene kaasmaalaste toetamise kava, mida toetavad Venemaa ametivõimud, ei tohiks kasutada poliitilise mõjuvõimu tugevdamise vahendina teatavates ELi liikmesriikides; p) jätkata toetust Venemaa liitumisele WTOga ja toetada Venemaa majanduse edasist avanemist; pidada Venemaa-poolset WTO eeskirjade täielikku järgimist vajalikuks eeltingimuseks ja minimaalseks nõudeks ELi ja Venemaa vahelise vabakaubandustsooni loomiseks, mis on jätkuvalt pikaajaline eesmärk; q) väljendades heameelt hiljutiste muutuste üle, nõuda lisaparanduste tegemist õigusloomes ja õigusaktide jõustamises seoses intellektuaal-, tööstus- ja kaubandusomandi õiguste kaitsmisega, et suurendada konkurentsivõimet ja muuta investeerimiskliima atraktiivseks, sarnastades reguleerimissüsteemid kõrgeimate rahvusvaheliste nõuete ja normidega; nõuda tungivalt, et Venemaa ametivõimud ühtlustaksid enne Venemaa tulevast WTO liikmesust oma intellektuaalomandi õigusi käsitleva tsiviilkoodeksi IV osa ning asjakohased menetluslikud rakendamiseeskirjad WTO eeskirjade ja rahvusvaheliste lepingutega, eriti intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepinguga, ning tagaksid nende täieliku rakendamise, et võidelda tõhusalt võltsimiste ja piraatluse vastu; r) nõuda, et Euroopa energiaharta leping kui juba kehtiv leping, mis on õiguslikult siduv Venemaale ja kõigile ELi liikmesriikidele, oleks energiaalaste suhete aluseks, ning et Euroopa energiaharta lepingu ja transiidiprotokolli põhimõtted oleksid lisatud uude lepingusse, korrates samal ajal Venemaale esitatud üleskutset järgida suuremal määral eeskirjadel põhinevat lähenemisviisi Euroopa energiaharta lepingule alla kirjutamise ja transiidiprotokolli ratifitseerimise kaudu, pidades silmas parlamendi arvamust, et osapooltel peaks olema vabadus rääkida läbi sõnastuse osas, mis läheb koostöö ulatuse ja valdkondade puhul Euroopa energiaharta lepingust kaugemale, kuid et nimetatud leping ei tohiks mitte mingil juhul olla vähem põhjalik kui see, millele on osapooled juba praeguse partnerlus- ja koostöölepingu raames alla kirjutanud; s) viia uut lepingut käsitlevate läbirääkimiste raames lõpule läbirääkimised transiidiprotokolli üle ja kutsuda Venemaad üles sellele alla kirjutama, eesmärgiga kehtestada osapoolte vaheline energiatransiiti hõlmav õiguslik raamistik, mis tuleneb Euroopa energiaharta lepinguga juba kehtestatud raamistikust; t) rõhutada kõigi energiaga seotud infrastruktuuriprojektide nõuetekohase keskkonnamõju hindamise vajadust eesmärgiga kindlustada, et järgitakse rahvusvahelisi keskkonnakaitsenõudeid; nõuda seoses sellega tungivalt, et Venemaa Föderatsioon ratifitseeriks Espoo konventsiooni ja selle keskkonnamõju strateegilise hindamise protokolli; u) kutsuda tugevdama ELi ja Venemaa energiaalase dialoogi tõhusust ja kriisidele reageerimise võimet, et suurendada läbipaistvust, vastastikkust ja investeeringute turvalisust ning suurendada sellega energia varustuskindlust, ning õhutada läbipaistvatel eeskirjadel rajaneva süsteemi ja vaidluste lahendamise mehhanismide loomise vajadust energia valdkonnas; v) juhtida tähelepanu vaidluste lahendamise mehhanismile, mis sisaldub energiaharta lepingus, millele Venemaa ja Ukraina on juba alla kirjutanud; w) luua selge toimimisjuhend, mis reguleeriks ELi, Venemaa ja ühise naabruskonna riikide suhteid, ja mis hõlmaks kõigi Euroopa riikide iseseisvuse tunnustamist, vaidluste rahumeelse lahendamise kohustust ning kindlat kavatsust külmutatud konfliktide lahendamiseks; x) uuendada olemasolevat poliitilist dialoogi, et ergutada keeruliste julgeolekualaste küsimuste arutamist, mis on sageli ELi ja Venemaa vaheliste erimeelsuste keskmes, kuid mis kahtlemata mõjutavad Euroopa ja globaalset julgeolekut, rõhutades mitmepoolse relvamüügi kontrolli ja vähendamise ning ühtlasi tuumarelva leviku tõkestamise korra vajadust; y) kutsuda Venemaa valitsust koos ELi ja Kosovo kontaktrühma teiste liikmetega üles aitama positiivselt kaasa jätkusuutliku poliitilise lahenduse leidmisele Kosovo tuleviku jaoks ning Lääne-Balkani stabiilsuse jätkuvale edendamisele; z) kutsuda Venemaa valitsust üles tõestama oma valmisolekut lahendada koos Gruusia ja ELiga konstruktiivselt ja rahumeelselt julgeoleku- ja stabiilsusprobleeme Abhaasias ja Lõuna-Osseetias, nagu lepiti kokku 12. augustil 2008. aastal sõlmitud lepingus; kutsuda Venemaa valitsust üles kindlalt tagama, et Venemaa ei kasuta ühegi oma naaberriigi vastu jõudu; aa) väljendada Venemaa valitsusele muret tema otsuse pärast tunnustada Abhaasiat ja Lõuna-Osseetiat iseseisvate riikidena, sõlmida sõjalise abi ja koostöö lepinguid nende Gruusia piirkondade de facto võimudega ning rajada sinna sõjaväebaase, kuna selliste meetmetega rikutakse Gruusia territoriaalset terviklikkust, mida nõutakse kõikides ÜRO asjakohastes resolutsioonides; kutsuda Venemaa valitsust veelkord üles oma otsust tühistama ning jääda seisukohale, et Venemaad ei saa pidada rahuprotsessi erapooletuks vahendajaks; nõuda tungivalt, et Venemaa valitsus tagaks ELi vaatlejatele täieliku juurdepääsu kõikidele konfliktist mõjutatud piirkondadele kooskõlas ELi järelevalvemissiooni volitustega; ab) rõhutada, et Venemaa ja ELi vahelise viisavaba reisimise eesmärk tuleks saavutada kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 539/2001 (17), milles märgitakse, et viisanõudest vabastamine peaks põhinema mitmesuguste kriteeriumide kaalutletud hindamisel, mis oleksid muu hulgas seotud ebaseadusliku rände, avaliku korra ja julgeolekuga ning ELi välissuhetega kolmandate riikidega, võttes samuti arvesse piirkondlikku ühtsust ja vastastikust mõju, pidades meeles, et ELi ja valges nimekirjas olevate kolmandate riikide vahelisi suhteid iseloomustab eriline poliitiline mõõde, eeldades nendelt kolmandatelt riikidelt demokraatlike väärtuste ja põhiõiguste asjakohase taseme saavutamist; ac) rõhutada, et prioriteediks peaks olema viisade väljastamise lihtsustamine õpilastele, teadustöötajatele ja ettevõtjatele, eesmärgiga tugevdada inimestevahelisi kontakte; rõhutada samas, et mis tahes edasine viisarežiimi lihtsustamine Venemaaga peab vastuolude vältimiseks sõltuma samaväärsest viisarežiimi lihtsustamisest Euroopa naabruspoliitika riikidega; ad) nõuda vastavalt ELi ja Venemaa Föderatsiooni kodanikele viisade väljastamise lihtsustamise lepingule Venemaa ametivõimudelt selget pühendumust bürokraatlike takistuste vähendamisele, mida kohaldatakse ühepoolselt kõikide reisijate suhtes, näiteks kutsenõue ja registreerimine saabumisel; pidada meeles, et viimastel aastatel Venemaa viisaeeskirjades tehtud muudatustel ning mitmekordsete äriviisade väljastamise lõpetamisel võivad olla negatiivsed tagajärjed ELi ja Venemaa vahelistele äri- ja kaubandussuhetele; pidada samuti meeles Euroopa Parlamendi seisukohta, et Venemaa passi omanikele lubatud lihtsustatud reisimine peaks kehtima vaid Venemaa elanike suhtes; ae) tegeleda viivitamatult Kaliningradi transiidi- ja viisaprobleemiga, kehtestades terves Kaliningradi oblastis võimaluse korral kohaliku piiriliikluse süsteemi; af) rõhutada, et ELi ja Venemaa suhe rajaneks vaba ja avatud turu põhimõtetel ning partnerite vaheliste investeeringute vastastikkusel, ning nõuda seetõttu, et Venemaa valitsus kindlustaks vastutasuks tihedate ja kasulike majandussuhete eest välisinvestorite omandiõigused ja vaataks läbi 2008. aasta strateegiliste sektorite seaduse, mis annab Venemaale laiaulatuslikud õigused välisinvestoreid diskrimineerida, vastupidi ELi siseturule, mis on Venemaa investoritele piiranguteta avatud; nõuda, et strateegilistesse sektoritesse tehtavaid investeeringuid käsitlevad õigusaktid oleksid kooskõlas Venemaa olemasolevate ja tulevaste WTO ja kehtiva partnerlus- ja koostöölepingu raames võetud kohustustega; ag) kutsuda Vene ametivõime kestvate WTO ühinemisläbirääkimiste raames üles mitte seiskama teatavate juba läbiräägitud ja kokkulepitud kohustuste täitmist ning järgima täielikult ELi ja Venemaa vahelist lepingut WTOga ühinemise kohta, kaotades kõik diskrimineerivad maksud, eelkõige raudteel toimuva kaubaveo omad, ning kaotama töötlemata puidu eksporditollimaksud; ah) kutsuda Venemaad üles järgima kohustust kaotada järk-järgult Siberist ülelendude tasu ning kirjutama alla Samara tippkohtumisel nimetatud küsimuses saavutatud kokkuleppele; ai) arutleda Venemaa valitsusega tema plaanide üle koostada teatavate riikidega vabakaubanduslepingud, mis võivad mõjutada ühise majandusruumi loomist Venemaaga; aj) lahendada koos Venemaa valitsusega mitmesugused laevandusega seotud küsimused, sealhulgas vaba pääs läbi Baltiiski väina, ELi laevade pääs Aasiasse viivale läbisõiduteele Põhja-Vene territooriumil ning võimalikud keskkonnaohud, mis tulenevad muu hulgas naftatankerite tihenenud liiklusest Läänemerel; ak) lahendada koos Venemaa valitsusega probleemid seoses järjekordadega ELi ühispiiril, mis on jätkuvaks tõsiseks takistuseks ELi ja Venemaa kaubandus- ja majandussuhetele; al) paluda Venemaa Föderatsioonil teha ELiga konstruktiivset koostööd eesmärgiga lahendada eraldunud alade, sealhulgas Transnistria staatuse küsimus ning aidata kaasa Moldova valitsuse sõltumatuse tugevdamisele, mis on vältimatuks tingimuseks Euroopa Liidu ühe keskse tähtsusega piiriala stabiilsuse jaoks; rõhutada, et edusammud selles küsimuses sõltuvad Moldovas paiknevate Vene vägede väljaviimisest, nagu Venemaa muu hulgas 1999. aasta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni Istanbuli tippkohtumisel teha lubas; am) nõuda edasist laiahaardelist analüüsi (julgeolekuga seotud) mõjude kohta, mida Venemaa võimalik ühinemine 7. raamprogrammiga omab, tunnistades samas ELi ja Venemaa vahelise teadusalase koostöö tihendamise positiivseid aspekte; an) töötada välja mitteametlikud suunised selle kohta, kuidas solidaarsuse ja vastastikuse usalduse põhimõtted võiksid olla ELi ja Venemaa suhete aluseks, eesmärgiga arendada paremini ühendatud ja terviklikumat poliitikat Venemaa suhtes;