KOMISJONI TEATIS

Muudetud JUHENDDOKUMENT

ELi elevandiluukaubanduse kord

(2021/C 528/03)

Sisukord

1. Sissejuhatus ja mõistete sõnastik 20

2. Taust 20

a) Elevandiluukaubandust reguleeriv rahvusvaheline ja ELi õigusraamistik 20

b) ELi looduslike liikidega kaubitsemise tõkestamise algatused, mis mõjutavad ELi-sisest elevandiluukaubandust ja elevandiluu reeksporti 22

3. Käesoleva dokumendi staatus 22

4. Soovituste põhjendused ja nende kokkuvõte 23

a) Reeksport Euroopa Liidust 23

b) Euroopa Liidu sisene elevandiluukaubandus 24

c) Import Euroopa Liitu 24

5. Elevandiluu reeksporti käsitlevate ELi eeskirjade tõlgendamine 24

a) Töötlemata elevandiluu reeksportimine 25

b) Töödeldud elevandiluu reeksportimine 25

6. Elevandiluud käsitlevate ELi sisekaubanduseeskirjade tõlgendamine 27

a) Erisuunised ELi-sisese töötlemata elevandiluuga kauplemise kohta 27

b) Erisuunised ELi-sisese töödeldud elevandiluuga kauplemise kohta 28

7. Elevandiluu importi käsitlevate ELi eeskirjade tõlgendamine 29

8. Tegevuse koordineerimine ELi liikmesriikides ja liikmesriikide vahel ning ELi-väliste riikidega 30

9. Elevandiluukaubanduse ELis kehtiva korra kokkuvõte 30

I lisa. Seadusliku omandamise tõendamine 32

II lisa. Märgistamine, registreerimine ja sertifikaatide väljastamise muud nõuded 34

1. Sissejuhatus ja mõistete sõnastik

Juhenddokumendi eesmärk on tõlgendada nõukogu määrust (EÜ) nr 338/97 (1) (edaspidi „alusmäärus“) ja komisjoni määrust (EÜ) nr 865/2006 (2), soovitades ELi liikmesriikidel

a) peatada töötlemata elevandiluuesemete (re-)eksport;

b) peatada ELi-sisene kauplemine töötlemata elevandiluuga, välja arvatud enne 1975. aastat valmistatud muusikariistade ja enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemete parandamiseks kasutatava elevandiluu puhul;

c) peatada ELi-sisene kauplemine pärast 1947. aastat töödeldud isenditega, välja arvatud enne 1975. aastat valmistatud muusikariistad;

d) lubada töödeldud elevandiluu importi ja (re-)eksporti üksnes enne 1975. aastat valmistatud muusikariistade puhul ning enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemete müüki muuseumidele, ning

e) tagada, et ELi õigusaktid ülejäänud lubatud kauplemise kohta on rangelt tõlgendatud.

Juhenddokumenti tuleks lugeda koostoimes komisjoni määrusega (EL) 2021/2280, millega muudetakse komisjoni määrust (EÜ) nr 865/2006 (3).

Käesolevas juhenddokumendis kasutatakse konkreetse tähendusega järgmisi mõisteid:

— elevandiluu: elevantidelt saadav elevandiluu;

— enne 1975. aastat valmistatud muusikariist; muusikariist, mis sisaldab enne 1975. aastat seaduslikult omandatud elevandiluud ning mida muusik on hiljuti muusika tegemiseks kasutanud või mida ta esinemiseks kasutab ning mis seega ei ole üksnes dekoratiivne ese. CITESi konventsioon on aafrika elevantide suhtes kehtinud alates 26. veebruarist 1976 ja aasia elevantide suhtes alates 1. juulist 1975. Lihtsuse huvides viidatakse käesolevas juhenddokumendis ainult varasemale kuupäevale (1975).

— enne 1947. aastat valmistatud antiikese: ese, mis sisaldab elevandiluud, mis on kaetud alusmääruse artikli 2 punktis w esitatud mõistega „töödeldud isendid, mis on omandatud enam kui 50 aastat tagasi“;

— muuseum: ühiskonna ja selle arendamise huvides tegutsev üldsusele avatud mittetulunduslik alaline institutsioon, mis uurimise, hariduse ja meelelahutuse eesmärgil soetab, säilitab, edastab ja eksponeerib tõendeid inimeste ja neid ümbritseva keskkonna kohta ning viib läbi vastavasisulisi uurimusi (4).

2. Taust

a) Elevandiluukaubandust reguleeriv rahvusvaheline ja ELi õigusraamistik

Nii aafrika elevant (Loxodonta africana) kui ka aasia elevant (Elephas maximus) on kantud ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES); konventsioonil on 183 allakirjutanut (konventsiooniosalised), sealhulgas EL ja kõik ELi liikmesriigid.

CITESi kehtiva õigusraamistiku kohaselt on rahvusvaheline kauplemine elevandiluuga (5) keelatud, lisaks on kehtestatud rangelt piiratud erandid (esemete kohta, mis omandati enne seda, kui CITESi hakati kohaldama elevandiluu suhtes). CITES ei reguleeri aga riigisisest kauplemist elevandiluuga.

ELis rakendatakse CITESi alusmääruse ja sellega seotud komisjoni määruste abil (edaspidi „ELi looduslike liikidega kauplemise määrused“). Elevandiluu suhtes (nagu ka teiste alusmääruse A lisas loetletud liikide suhtes) on EL võtnud lisameetmeid, mis on CITESi sätetest rangemad.

Seega on elevandiluuga kauplemine ELis rangelt reguleeritud looduslike liikidega kauplemist käsitlevate ELi määrustega. Elevandiluuga kauplemine ELi sissetoomiseks, ELi piires või EList väljaviimiseks ärilisel eesmärgil on üldiselt keelatud.

Samas võivad riiklikud ametiasutused siiski lubada elevandiluuga kauplemist ärilisel eesmärgil, kui täidetud on järgmised tingimused:

— reeksport on lubatud elevandiluuesemete puhul, mis omandati enne seda, kui CITES nende suhtes kehtima hakkas, st aafrika elevandi puhul enne 26. veebruari 1976 ja aasia elevandi puhul enne 1. juulit 1975;

— ELi-sisest kauplemist võib lubada elevandiluuesemete puhul, mis on imporditud ELi enne elevandiliikide kandmist CITESi I lisasse (18. jaanuar 1990 aafrika elevandi puhul ja 1. juuli 1975 aasia elevandi puhul), (6) kui ELi liikmesriik, kus eset esimest korda müügiks pakutakse, on väljastanud selle kohta tõendi;

— lubada võib nii enne 1947. aastat valmistatud esemete importi kui ka enne 1975. aastat seaduslikult omandatud esemete importi (esemed, mis olid seaduslikult ELi imporditud juba varem.

Aasia nõudlusest ajendatud elevantide salaküttimise ja elevandiluu salakaubaveo maht on endiselt ohtlikult suur

Elevantide salaküttimine on kasvanud lähiminevikus enneolematu tasemeni ning põhjustanud aafrika elevandi populatsioonide ulatuslikku vähenemise (7).

Vastavalt CITESi elevantide ebaseadusliku tapmise seire programmile (MIKE) (8) on ebaseaduslikult tapetud elevantide osatähtsus (PIKE) alates 2006. aastast pidevalt kasvanud, saavutades haripunkti 2011. aastal, ning seejärel vähenenud aastatel 2011–2019. Selle järgi tundub, et salaküttimise maht hakkab vähenema, kuid kas see suundumus püsib, tuleb hoolikalt uurida. Samuti tuleb tunnistada, et ebaseadusliku elevandiluukaubanduse vähenemine toimub koos elevandipopulatsioonide üldise vähenemisega Aafrikas (9). Kuigi PIKE hinnangute kohaselt on elevantide salaküttimine Aafrikas alates 2011. aastast üldiselt vähenenud, on piirkondlikud erinevused märkimisväärsed ning aafrika elevantide salaküttimise üldine maht on endiselt murettekitav.

Ebaseadusliku elevandiluukaubanduse maht on samuti endiselt suur, kuigi maailma looduslike liikidega seotud kuritegevuse 2020. aasta aruande (10) kohaselt elevandiluu hind pidevalt langeb. Elevandikaubanduse infosüsteemi (ETIS) (11) aruande kohaselt teatati aastatel 2012–2017 kogu maailmas ligikaudu 280 tonni elevandiluu konfiskeerimisest umbes 8 000 konfiskeerimisjuhtumi käigus. ETISe andmed näitavad ka seda, et elevandiluu töötlemisega tegelevate ja oma toodete Aasia turule eksportivate Hiina ettevõtjate arv Aafrikas suureneb, (12) 2017. aastal liikus vähemalt 24 juhtumi käigus neljast Aafrika riigist Aasiasse 1,11 tonni töödeldud elevandiluud (13). Nii suurte elevandiluukoguste liikumine viitab rahvusvaheliste organiseeritud kuritegelike võrgustike üha suuremale osalusele.

Rahvusvaheline sekkumine

Vastuseks elevantide salaküttimise ja elevandiluuga kaubitsemise probleemile on rahvusvaheline üldsus võtnud ÜRO Peaassamblee ja ÜRO Keskkonnaassamblee resolutsioonide kaudu ning mitmel kõrgetasemelisel konverentsil enesele arvukalt kohustusi.

2016. aasta oktoobris toimunud CITESi konventsiooniosaliste 17. konverentsil (CoP17) lepiti kokku mitmes meetmes, mille eesmärk on parandada elevantide salaküttimise ja elevandiluuga kaubitsemise tõkestamise eeskirjade täitmist, vähendada nõudlust ebaseadusliku elevandiluu järele ja tugevdada siseturul kaubeldava elevandiluu seaduslikkuse kontrolli. Elevantidega kauplemist käsitlevas CITESi resolutsioonis 10.10 (läbi vaadatud CoP18) kutsutakse konventsiooniosalisi üles kehtestama elevandiluukaubanduse ja siseturuga seoses kõikehõlmavaid riigisiseseid seadusandlikke, regulatiivseid, rakendus- ja muid meetmeid. Resolutsioonis soovitatakse ka seda, „et kõik konventsiooniosalised ja muud riigid, kelle jurisdiktsioonis asub seaduslik elevandiluu siseturg, mis aitab kaasa salaküttimisele või ebaseaduslikule kaubandusele, võtaksid kõik vajalikud seadusandlikud, regulatiivsed ja rakendusmeetmed, et sulgeda kiiremas korras oma siseturg ärilisel eesmärgil toimuvale töötlemata ja töödeldud elevandiluuga kauplemisele“, ning tunnistatakse, et „mõningate esemete puhul võivad kitsapiirilised erandid olla põhjendatud, kuid ükski erand ei tohiks kaasa aidata salaküttimisele ega ebaseaduslikule kaubandusele“.

ELil palutakse sarnaselt teiste osalistega esitada alalisele komiteele ja konventsiooniosaliste konverentsile aruanne võetud meetmete kohta, mille eesmärk on tagada, et tema siseturg ei aita kaasa salaküttimise ja salakaubanduse praegusele tasemele.

Seaduslik kauplemine EList pärit elevandiluuga on vähenenud

Nii töötlemata kui ka töödeldud elevandiluu kaubanduslik reeksport EList, mis toimus kooskõlas alusmäärusega (edaspidi „seaduslik reeksport“), suurenes 2015. aastani märkimisväärselt.

Alates käesoleva juhenddokumendi eelmise versiooni (14) vastuvõtmisest 2017. aasta juulis on töötlemata elevandiluu reeksport peatatud, mis tõi kaasa reeksporditud elevandivõhkade koguse vähenemise juba enne keelu jõustumist (2016. aastal reeksporditi 420 võhka, 2017. aastal 101).

Seaduslikult töödeldud elevandiluu kaubanduslik reeksport on alates 2016. aastast samuti vähenenud. ELi liikmesriikide väljastatud reekspordisertifikaatide keskmine arv aastas on vähenenud 470-lt (ajavahemikus 2012–2015) 280-le (ajavahemikus 2016–2018).

b) ELi looduslike liikidega kaubitsemise tõkestamise algatused, mis mõjutavad ELi-sisest elevandiluukaubandust ja elevandiluu reeksporti

Teatises „ELi tegevuskava looduslike liikidega kaubitsemise vastu võitlemiseks“ (15) kutsuti ELi ja selle liikmesriike üles rakendama looduslike liikidega kaubitsemise tõkestamiseks kõikehõlmavat strateegiat (16). Nimelt nähti teatises ette (2. meede „Piiratakse täiendavalt ELi-sisest ja sealt lähtuvat elevandiluuga kauplemist“), et Euroopa Komisjon annab 2016. aasta lõpuks välja suunised, „et tagada ELi nende eeskirjade ühetaoline tõlgendamine, mille eesmärk on peatada enne konventsiooni jõustumist omandatud töötlemata elevandiluu eksport, ning tagada, et ELis kaubeldakse ainult seaduslike vanade elevandiluust esemetega“. 2016. aasta juunis vastu võetud järeldustes nimetatud teatise kohta kutsus Euroopa Liidu Nõukogu liikmesriike üles „mitte väljastama ekspordi- ega reekspordidokumente enne konventsiooni jõustumist omandatud töötlemata elevandiluu suhtes, lähtudes ELi suunistest, ning kaaluma edasisi meetmeid, mis on vajalikud ärilisel eesmärgil elevandiluuga kauplemise tõkestamiseks“.

Vastuseks nendele üleskutsetele võttis komisjon 2017. aasta mais juhenddokumendi vastu. Käesoleva juhenddokumendiga ajakohastatakse juhenddokumendi 2017. aasta versioon ja asendatakse see dokument – tegemist on kohustusega, mis on võetud ELi elurikkuse strateegiaga aastani 2030, ja mille kohaselt tuleb veelgi karmistada ELi elevandiluuga kauplemise eeskirju (17).

3. Käesoleva dokumendi staatus

Käesoleva juhenddokumendi üle arutati ja see koostati koostöös liikmesriikide esindajatega, kes moodustavad pädevate CITESi korraldusasutuste eksperdirühma (edaspidi „eksperdirühm“).

Selle eesmärk on aidata kodanikel, ettevõtjatel ja riigiasutustel kohaldada alusmäärust ja sellega seotud komisjoni määrusi. Juhenddokumendiga ei asendata, täiendata ega muudeta nõukogu määruse ega selle rakendusmääruste eeskirju; samuti ei tohiks seda pidada eraldiseisvaks dokumendiks, vaid seda tuleks kasutada koostoimes kõnealuste õigusaktidega. ELi õiguse siduva tõlgendamise pädevus on ainult Euroopa Liidu Kohtul.

Käesoleva juhendi elektroonilise versiooni avaldab komisjon ja selle võivad avaldada ka ELi liikmesriigid.

Käesolevas dokumendis esitatud soovitused on adresseeritud liikmesriikidele ja kehtivad ettevaatuspõhimõttest lähtuvalt, kui ei ilmne uusi ammendavaid teaduslikke tõendeid, mis õigustaksid eksperdirühmaga konsulteerides käesoleva juhendi läbivaatamist.

4. Soovituste põhjendused ja nende kokkuvõte

Praeguse ulatusliku elevantide salaküttimise ja elevandiluuga kaubitsemise üks olulisemaid põhjusi on Aasias valitsev väga suur nõudlus elevandiluu järele. Viimased analüüsid (MIKE ja ETIS, vt punkt 2 a) on näidanud salaküttimise väikest vähenemist. Sellest hoolimata on salakütitud elevantide arv paljude Aafrika populatsioonide jaoks endiselt laastav.

Kuigi ETISe aruannetes ei ole ühtegi ELi liikmesriiki nimetatud riikide hulgas, kes on seotud ebaseadusliku elevandiluukaubandusega, peaks EL jätkama elevandiluu nõudlusele kaasaaitamise riski vähendamist.

Käesolevate juhenddokumendi eesmärk on piirata veelgi kauplemist potentsiaalselt kõrgema riskiga esemetega ja vähendada teatavaid kauplemise liike, võimaldades samal ajal jätkata piiratud ja hästi kontrollitud kauplemist madala riskiga esemetega. Juhenddokument tugineb ettevaatusprintsiibile, et rakendada ELi-sisese elevandiluuga kauplemise eeskirjad. Dokumendiga kohaldatakse piiranguid valdkondades, kus on suurem risk, et kauplemine suurendab nõudlust elevandiluu järele ja ebaseaduslikku elevandiluuga kauplemist. Seetõttu võib loa olemasolul jätkuda ELi-sisene kauplemine teatavate piiratud kaubaliikidega, mille puhul elevandiluunõudluse suurenemise või elevantide ebaseadusliku salaküttimise soodustamise oht on väike või olematu. Dokument aitab kodanikel ja ettevõtjatel eeskirju paremini mõista ja järgida ning võimaldab täitmist tõhusamalt tagada.

Eraldi punktides käsitletakse elevandiluu reeksporti EList (punkt 5), ELi-sisest elevandiluukaubandust (punkt 6), importi väljastpoolt ELi (punkt 7) ja ka koordineerimist (punkt 8).

Käesoleva punkti ülejäänud osas põhjendatakse täiendavalt vajadust tegutseda iga nimetatud kaubavoo puhul ja esitatakse liikmesriikidele soovituste kokkuvõte. Kokkuvõtlik tabel on esitatud kokkuvõtvas punktis 9.

a) Reeksport Euroopa Liidust

Töötlemata elevandiluu (18) moodustab suurima osa kogu maailmas rahvusvahelisel tasandil ebaseaduslikult kaubeldavast elevandiluust. Seda kinnitavad CITESi konventsiooniosaliste poolt ETISele edastatud andmed, mis näitavad, et konfiskeeritud ebaseadusliku töötlemata elevandiluu kogused moodustavad põhiosa kogu maailmas konfiskeeritud elevandiluust.

Töötlemata elevandiluu hõlmab peamiselt võhku, mida on raske üksteisest eristada. Oht, et töötlemata elevandiluu seaduslikku reeksportimist kasutatakse ebaseadusliku töötlemata elevandiluuga kauplemise kattevarjuna, on suurem kui töödeldud elevandiluu puhul vaatamata sellele, et seaduslike võhkadega võib kaubelda üksnes tingimusel, et need on märgistatud.

Töötlemata elevandiluu EList reeksportimise peatamine tagab, et seaduslikke võhku ei segata ebaseadusliku elevandiluuga, ning aitab sihtriikidel rakendada elevandiluunõudluse vähendamise meetmeid, millel on oluline roll võitluses ebaseadusliku elevandiluukaubanduse ja elevantide salaküttimisega. See põhjendab töötlemata elevandiluu kaubandusliku reekspordi de facto keeldu, mis kehtib alates 2017. aasta juulist (vt punkti 5 a).

Kuna on olnud märke sellest, et ka töödeldud esemed on üha enam seotud rahvusvahelise ebaseadusliku elevandiluukaubandusega, (19) tuleb töödeldud elevandiluu reekspordi suhtes kohaldada täiendavaid piiranguid. Kuigi ELis ei ole märke seaduslikust tegevusest, mis aitaks kaasa salaküttimisele ja ebaseaduslikule salakaubandusele, on EL võtnud endale kohustuse vähendada ohtu, et mis tahes EList lähtuv rahvusvaheline kaubandus suurendab nõudlust elevandiluu järele ja soodustab omakorda elevantide salaküttimist selle nõudluse rahuldamiseks.

Seepärast soovitab komisjon peatada ka reekspordisertifikaatide väljaandmise töödeldud elevandiluust isendite puhul, välja arvatud muusikariistad, mis sisaldavad enne 1975. aastat seaduslikult omandatud elevandiluud, ja enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemed, mida müüakse muuseumidele (vt erandite kohta täpsemalt punkti 5 b). Erandeid kohaldatakse nende esemete suhtes, mille väärtus ei ole seotud neis sisalduva elevandiluuga. Ning arvestades soovitatavaid kontrolle, on väga ebatõenäoline, et need erandid aitaksid kaasa elevantide salaküttimisele või ebaseaduslikule elevandiluuga kauplemisele, samas aitavad need erandid kaasa oluliste kunstiliste, kultuuriliste või ajaloolise väärtuste säilitamisele.

b) Euroopa Liidu sisene elevandiluukaubandus

CITESi resolutsiooni 10.10 (läbi vaadatud CoP18) ja alusmääruse kohaselt on ELil kohustus tagada, et elevandiluu kasutamine ELis ärilisel eesmärgil oleks rangelt kontrollitud ja reguleeritud.

Pärast seda, kui 1989. aastal kehtestati CITESi alusel rahvusvahelise elevandiluukaubanduse keeld, on Euroopas nõudlus elevandiluu järele märkimisväärselt vähenenud. ELi liikmesriigid ei ole CITESi alusel määratletud ebaseadusliku päritoluga elevandiluu oluliste sihtturgude ega transiidiriikidena. ELi-sisene kaubandus hõlmab peamiselt enne 1947. aastat valmistatud antiikesemeid.

Sellegipoolest on ELis olnud mõned elevandiluuesemetega ebaseadusliku kauplemise juhtumid. Töötlemata elevandiluuga kauplemine kujutab endast suuremat ebaseadusliku päritoluga elevandiluuga kauplemise riski kui töödeldud elevandiluust isenditega kauplemine. See õigustab töötlemata elevandiluuga kauplemise sertifikaatide väljastamise peatamist ELis, välja arvatud juhul, kui tegemist on enne 1975. aastat valmistatud muusikariistade või muuseumis või avalik-õiguslikus asutuses hoitavate, enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemete parandamiseks kasutatava elevandiluuga.

Lisaks soovitab komisjon peatada sertifikaatide väljaandmine töödeldud isendite puhul, mis on omandatud pärast 1947. aastat, välja arvatud enne 1975. aastat valmistatud muusikariistad. See piirab töödeldud esemete sisekaubandust enne 1947. aastat valmistatud antiikesemetega ja enne 1975. aastat valmistatud muusikariistadega.

Töödeldud esemete suhtes kohaldatav erinev kord on põhjendatud asjaoluga, et selliste esemete ELi-sisese kaubanduse puhul on tuvastatud väiksem ebaseadusliku elevandiluuga kauplemise risk võrreldes töötlemata elevandiluuga kauplemisega ja ELi-välise kaubandusega üldiselt, eriti kui tegemist on enne 1947. aastat valmistatud antiikesemetega või enne 1975. aastat valmistatud muusikariistadega. On väga ebatõenäoline, et ELi-sisene kauplemine enne 1947. aastat valmistatud antiikesemete ja enne 1975. aastat valmistatud muusikariistadega aitaks kaasa ebaseaduslikule elevandiluuga kauplemisele või ebaseadusliku elevandiluu nõudlusele, arvestades, et kogu sellist kauplemist kontrollitakse rangelt. Seetõttu võib enne 1947. aastat valmistatud antiikesemete ja enne 1975. aastat valmistatud muusikariistadega kauplemist ELis jätkata, kuid selleks on vajalik sertifikaat.

c) Import Euroopa Liitu

Elevandiluu importimine väljastpoolt ELi on rangelt reguleeritud. Kaubanduslik import on keelatud, välja arvatud enne 1947. aastat valmistatud antiikesemete puhul või varem seaduslikult ELi imporditud, enne konventsiooni jõustumist omandatud esemete reimport (vt punkt 7).

Kaubanduslik import ELi on viimastel aastatel olnud väga väike.

Kuigi töödeldud isendite impordi puhul püsib mõningane oht suurendada nõudlust elevandiluu järele või aidata kaasa salaküttimisele või ebaseaduslikule kaubandusele, on enne 1975. aastat valmistatud muusikariistade ja muuseumile müüdavate, enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemete puhul sellise ohu tekkimine väga ebatõenäoline.

Selleks et parandada kooskõla ELi sisekaubanduse ja reekspordi kohta kavandatud eeskirjadega, soovitab komisjon peatada järgmised meetmed:

— töötlemata elevandiluu impordi- ja reimpordilubade väljaandmine;

— impordi- ja reimpordilubade väljaandmine töödeldud elevandiluust isendite puhul, välja arvatud enne 1975. aastat valmistatud muusikariistad ja enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemed, mida müüakse muuseumidele (erandite suhtes kohaldatavate tingimuste kohta täpsemalt vt punkt 7).

5. Elevandiluu reeksporti käsitlevate ELi eeskirjade tõlgendamine

Alusmääruse artiklis 5 on sätestatud selliste elevandiluuesemete reeksportimise eeskirjad, mis omandati enne kuupäeva, mil CITES selle suhtes kehtima hakkas.

Artikli 5 lõike 2 punkti d kohaselt peavad korraldusasutused A lisasse kantud liikide reekspordi taotlusi hinnates olema „olles konsulteerinud pädeva teadusliku usaldusasutusega veendunud, et ei ole muid liigi kaitsega seotud tegureid, mis räägiksid ekspordiloa väljaandmisele vastu“.

Selle nõude tõlgendamisel tuleb võtta arvesse punktis 2 kirjeldatud asjaolusid ning nii töötlemata kui ka töödeldud elevandiluu rahvusvahelise kaubanduse eripärasid.

a) Töötlemata elevandiluu reeksportimine

Komisjon soovitab liikmesriikidel arvesse võtta, et elevandiliikide kaitsega seoses esineb mõjuvaid tegureid, mis ei võimalda välja anda töötlemata elevandiluu reekspordisertifikaate.

Seetõttu soovitab komisjon liikmesriikidel kooskõlas alusmäärusega mitte väljastada reekspordisertifikaate töötlemata elevandiluu jaoks, nii nagu toimitud alates 1. juulist 2017, välja arvatud erandjuhtudel, kui asjaomase liikmesriigi korraldusasutus on veendunud, et tegemist on esemega,

1. mida tunnustatud asutused (nt muuseumid) tõepoolest vahetavad kui kultuuriväärtust; või

2. mis viiakse riigist välja perekonnareliikviana perekonna ümberasumise käigus; või

3. mis viiakse riigist välja täitmise tagamise eesmärgil või teaduslikul või hariduslikul eesmärgil.

Nimetatud erandjuhtudel soovitatakse korraldusasutustel järgida käesolevas dokumendis antud suuniseid, mis käsitlevad isendite seadusliku päritolu kohta sobivate tõendite hankimist (dokumendi I lisa), märgistamist (II lisa) ning vajaduse korral teiste liikmesriikidega ja kolmandate riikidega tegevuse koordineerimist (punkt 8).

b) Töödeldud elevandiluu reeksportimine

Erinevalt töötlemata elevandiluust hõlmab töödeldud elevandiluu paljudesse eri liikidesse kuuluvaid isendeid. See hõlmab esemeid, millega on seaduslikult kaubeldud aastakümneid (näiteks muusikariistad või antiikesemed).

Komisjon soovitab liikmesriikidel alates käesoleva juhendi avaldamise kuupäevast mitte väljastada reekspordisertifikaate töödeldud isenditega kauplemiseks ärilisel eesmärgil.

Erandkorras võib ärilisel eesmärgil kauplemist lubada, kui asjaomase liikmesriigi korraldusasutus on veendunud, et tegemist on

— enne 1975. aastat valmistatud muusikariistaga või

— enne 1947. aastat valmistatud antiikesemega, mis müüakse muuseumile, ning kultuuripärandi eest vastutav asjaomane asutus (näiteks vastutav ministeerium) kinnitab selle eseme kõrget kultuurilist, kunstilist või ajaloolist väärtust ja toetab tehingut.

On hädavajalik, et ELi liikmesriigid kontrolliksid kõiki muusikainstrumentide reeksportimise taotlusi äärmiselt põhjalikult ja tagaksid, et asjakohased dokumendid väljastatakse üksnes juhul, kui on täidetud liidu õiguses sätestatud tingimused, millega tagatakse elevandiluu seaduslik päritolu.

Lisaks eespool kirjeldatud ärilisel eesmärgil reekspordi erandile võivad korraldusasutused väljastada reekspordisertifikaadi, kui nad on veendunud, et on tegemist esemega,

1. mida tunnustatud asutused (nt muuseumid) tõepoolest vahetavad kui kultuuriväärtust või

2. mis viiakse riigist välja perekonnareliikviana perekonna ümberasumise käigus või

3. mis viiakse riigist välja täitmise tagamise eesmärgil või teaduslikul või hariduslikul eesmärgil.

Soovitav on neid erandeid puudutavaid reekspordisertifikaatide väljastamise tingimusi rangelt tõlgendada.

Täpsemalt peaksid liikmesriigid nii ärilistel kui ka muudel eesmärkidel toimuva reekspordi taotlusi hinnates arvesse võtma järgmist.

— Selle hindamisel, kas isend vastab mõistele „enne 1975. aastat valmistatud muusikariist“, peab omanik tõendama, et muusik kasutab või kasutas veel hiljuti eset muusika tegemiseks ning seega ei ole tegemist üksnes elevandiluud sisaldava dekoratiivesemega.

— Selle hindamisel, kas enne 1947. aastat valmistatud antiikeseme sihtkoha võib lugeda muuseumiks, võib arvesse võtta, kas see institutsioon on Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM) või muu sarnase organisatsiooni liige.

— Kui eset kirjeldatakse enne 1947. aastat valmistatud antiikesemena, millel on kõrge kultuuriline, kunstiline või ajalooline väärtus, tuleb tõendada, et ese vastab „enam kui 50 aastat tagasi omandatud töödeldud esemele“ seatud tingimusele. Selle kohta on selgeid juhised esitatud „Suunises töödeldud isendite kohta vastavalt ELi looduslike liikidega kauplemise määrustele“ (20). Kultuuripärandi eest vastutav asjaomane asutus (näiteks vastutav ministeerium) peab sõnaselgelt kinnitama selle eseme kõrget kultuurilist, kunstilist või ajaloolist väärtust ja toetama tehingut (see on muuseumile müümise lubamise eeltingimus). Arvesse võib võtta selliseid kaalutlusi nagu oluliste kultuuriväärtuste tagasitoomine nende päritoluriiki.

— Selleks et tõendada, et eseme väärtus on iseväärtus ega ole seotud asjaoluga, et esemes on kasutatud elevandiluuosi, on vaja järgmiseid tõendeid: arve (või muu dokument, näiteks eksperdihinnang, milles on esitatud toote väärtus, st täpne vanus ja hind) ning eseme üksikasjalik kirjeldus ja pildid.

— Hindamisel tuleks arvesse võtta nii müüja kui ka ostja isikut. Müüja isik võib mõnel juhul anda objekti kohta lisateavet. Arvesse tuleb võtta ka sihtriiki ja ostja konkreetset identiteeti.

— Taotlused reekspordiks sihtriiki, mille ETIS on tunnistanud ebaseaduslikus elevandiluukaubanduses osalevaks riigiks, vajavad kõrgemal tasemel kontrolli kui teised sihtriigid. Vältida tuleks reeksporti konventsiooniosalistele elevandiluu riikliku tegevuskava (21) alusel.

— Üldiselt võib ostja isik anda täiendavat kindlust, et tehing toimub isendi iseväärtuse alusel (nt muuseumid, mainekad kollektsionäärid, muusikud või sarnased ostjad).

Taotleja peab esitama tõendid selle kohta, et toode kuulub eespool kirjeldatud erandi alla. Kui taotleja ei suuda esitada liikmesriigi ametiasutusele piisavaid tõendeid ja kahtluse põhjused on alles, siis sertifikaati väljastada ei tohiks.

Kui sertifikaat väljastatakse, peaks see sisaldama asjaomase enne 1975. aastat valmistatud muusikariista või enne 1947. aastat valmistatud antiikeseme piisavalt üksikasjalikku kirjeldust, nii et oleks selge, et seda sertifikaati saab kasutada üksnes asjaomase isendi jaoks. Lisaks võivad liikmesriigid kaaluda taotleja ja võimaluse korral ka ostja isikuandmete võrdlemist, kontrollimist ja registreerimist, kui see on õigusaktidega lubatud.

Eriti oluline on, et reekspordisertifikaadi taotleja tõendaks, et muusikariist on valmistatud enne 1975. aastat seaduslikult omandatud elevandiluud kasutades või et tegemist on enne 1947. aastat valmistatud antiikesemega, mis on seaduslikult omandatud. Taotleja saab seda teha, esitades eseme kohta ELi-sisese sertifikaadi, mis tõendab seaduslikku omandamist ja mis tavaliselt sisaldab ka andmeid isendi vanuse kohta. Samuti on võimalik, et taotlejal ei ole sertifikaati: ta ei pruukinud seda kunagi taotleda või kehtis varem eseme suhtes erand, mille puhul sertifikaaditingimusi ei kohaldata „töödeldud esemete suhtes, mis on omandatud enam kui 50 aastat tagasi“. Sellistel juhtudel peab taotleja tõendama alusmääruse artikli 5 nõuete üldist täitmist.

Komisjoni määruse (EÜ) nr 865/2006 artikli 11 lõike 4a kohaselt aegunud sertifikaadid äritehingute puhul enam ei kehti. Sellegipoolest on soovitatav, et sertifikaadi valdaja säilitab selle koopia, et kasutada seda seadusliku omandamise tõendina tulevastes taotlustes või kontrolli puhul.

Liikmesriigid peavad kontrollima ka seda, kas eseme suhtes kohaldatakse mõnda eespool nimetatud erandit, st kas sertifikaadi puudumiseks on mõjuv põhjus.

Selleks et hinnata täiendavalt tingimusi, mille alusel sellist kauplemist võib lubada, soovitatakse ELi liikmesriikidel järgida ka järgmisi dokumente:

— „Suunis töödeldud isendite kohta vastavalt ELi looduslike liikidega kauplemise määrustele“;

— „Seadusliku omandamise tõendamine“ käesoleva dokumendi I lisas;

— „Märgistamine, registreerimine ja sertifikaatide väljaandmise muud nõuded“ käesoleva dokumendi II lisas.

6. Elevandiluud käsitlevate ELi sisekaubanduseeskirjade tõlgendamine

Alusmääruse lisas A loetletud liikidesse kuuluvate isenditega kauplemine on ELis alusmääruse artikli 8 lõike 1 kohaselt üldiselt keelatud. Artikli 8 lõikega 3 lubatakse liikmesriikidel teha sellest keelust erandeid, kui on täidetud vähemalt üks punktides a–h loetletud tingimus.

Artikli 8 lõikes 3 kasutatud sõna „võib“ osutab siiski selgelt, et liikmesriigid ei ole kohustatud nende tingimuste täitmise korral ELi-siseseks kauplemiseks sertifikaati andma (välja arvatud juhul, kui ELi õigus nõuab seda muul alusel, näiteks seoses proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamisega). Sertifikaadi väljastamise või sellest keeldumise üle otsustamisel peaks asutus kasutama nõuetekohaselt oma kaalutlusõigust.

Järelikult ei saa artikli 8 lõiget 3 tõlgendada nii, et see annab igale taotlejale absoluutse õiguse saada ELi-sisese kauplemise sertifikaat, isegi kui üks asjakohastest tingimustest on täidetud. Lisaks kehtib artikli 8 lõike 3 puhul ettevaatuspõhimõte, millest tuleneb (nagu eespool kirjeldatud) taotleja kohustus tõendada, et tehing on õiguspärane ja kooskõlas selle määruse eesmärkidega.

Kui liikmesriik saab taotluse elevandiluu äriliseks kasutamiseks ELis artikli 8 lõike 3 alusel, on liikmesriigil õigus liidu õiguse alusel keelduda sertifikaati väljastamast, isegi kui üks tingimus on täidetud, juhul kui keeldumine on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega (st keeldumine on liigi kaitsmiseks vajalik ega lähe kaugemale, kui on selle eesmärgi saavutamiseks vajalik). Komisjon ja eksperdirühm usuvad, et nii on see juhul, kui taotleja ei ole tehingu õiguspärasust ja selle kooskõla alusmääruse eesmärkidega veenvalt tõendanud.

Liikmesriigid on kohustatud hoiduma väljastamast mis tahes sertifikaate, mis võivad soodustada ebaseaduslikku tegevust, ning peaksid seetõttu ELi-sisese kaubandusega seotud taotlusi menetlema viisil, mis vähendab seda riski nii palju kui võimalik. Sertifikaatide väljastamist tuleks kaaluda ainult teatavat liiki ELi-siseste tehingute puhul, millega ei kaasne või on väga väike oht, et need aitavad kaasa ebaseaduslikule elevandiluuga seotud tegevusele või nõudlusele ebaseadusliku elevandiluu järele. Liikmesriikidel soovitatakse tagada ELi-siseste sertifikaatide taotluste käsitlemisel maksimaalne kontroll ja tõlgendada selliste sertifikaatide väljastamise tingimusi rangelt.

Seetõttu soovitatakse ELi liikmesriikidel järgida suuniseid, mis on esitatud käesoleva dokumendi I lisas „Seadusliku omandamise tõendamine“ ning II lisas „Märgistamine, registreerimine ja sertifikaatide väljastamise muud nõuded“.

Kui sertifikaat väljastatakse, peaks see sisaldama konkreetse eseme piisavalt üksikasjalikku kirjeldust, nii et oleks selge, et seda sertifikaati saab kasutada üksnes asjaomase isendi jaoks; eriti oluline on see töötlemata elevandiluu puhul, millel on tõenäoliselt vähem eristavaid tundemärke. Kui see on õigusaktidega (22) lubatud, on liikmesriikidel lisaks soovitatav võrrelda ja kontrollida taotleja ja ostja isikuandmeid ning need registreerida. Töötlemata elevandiluuga ELi-sisese kauplemisega seoses võivad liikmesriigid kehtestada eritingimuse, mis kohustab müüjat avaldama ametiasutustele ostja isiku.

Kui taotlused ELi-siseseks elevandiluuga kauplemiseks esitatakse artikli 8 lõike 3 punkti c alusel, st „eesmärkidel, mis ei ohusta kõnealuse liigi säilimist“, peaksid liikmesriigid meeles pidama, et kuna elevandiluud on võimalik importida üksnes mitteärilisel otstarbel (isiklike esemetena, eelkõige jahitrofeedena), siis ei saa nende omanikele väljastada selle sätte alusel ELis ärilisel eesmärgil kasutatavat sertifikaati.

ELi liikmesriikidel soovitatakse ELi-sisese töötlemata elevandiluuga ja elevandiluud sisaldavate töödeldud isenditega kauplemise sertifikaatide taotluste hindamisel järgida allpool esitatud suuniseid.

a) Erisuunised ELi-sisese töötlemata elevandiluuga kauplemise kohta

Tuleks meenutada, et määruse (EÜ) nr 865/2006 (muudetud kujul) artikli 11 lõikes 4a on sätestatud enne 19. jaanuar 2022 väljastatud töötlemata elevandiluu sertifikaatide kehtivusaeg. Komisjon soovitab, et alates sellest kuupäevast ei peaks liikmesriigid ELis enam väljastama sertifikaate, mille alusel kaubeldakse töötlemata elevandiluuga ärilisel eesmärgil.

Kui asjaomase liikmesriigi haldusasutus on siiski veendunud, et elevandiluud on vaja konkreetse eseme parandamiseks ja selle asemel ei saa midagi muud kasutada, võib välja anda sertifikaadi, millega lubatakse töötlemata elevandiluu müüki üksnes selleks, et parandada järgmisi esemeid:

— enne 1975. aastat valmistatud muusikariistad;

— enne 1947. aastat valmistatud antiikesemed, mida säilitatakse muuseumis või avalik-õiguslikus asutuses, ning kultuuripärandi eest vastutav asjaomane asutus (näiteks vastutav ministeerium) kinnitab selle eseme kõrget kultuurilist, kunstilist või ajaloolist väärtust ja toetab selle parandamisel elevandiluu kasutamise vajalikkust.

Neid juhtumeid peetakse harvaesinevaks ja väga erandlikuks.

Sertifikaat tuleks väljastada üksnes juhul, kui haldusasutusel ei ole kahtlust, et töötlemata elevandiluud kasutatakse selliste esemete parandamiseks, ning ta saab vajaduse korral kontrollida ja kinnitada, et see on nii ja et töötlemata elevandiluud ei kasutata ühelgi muul eesmärgil.

Liikmesriikidel soovitatakse kaaluda oma riikliku kontrollisüsteemi sisseseadmist parandustöökodade kasutuses oleva töötlemata elevandiluu varude kontrollimiseks.

Haldusasutused peaksid selgitama, et töötlemata elevandiluu kasutamine sellisteks parandustöödeks on viimane abinõu, ning kutsuma kutselisi restaureerijaid üles kasutama võimaluse korral muid materjale kui elevandiluu. Harvadel juhtudel, kui see ei ole võimalik, võivad nad töötlemata elevandiluu kohta väljastada tehingupõhise sertifikaadi.

Sertifikaat, mis on välja antud töötlemata elevandiluu kasutamiseks parandustööks, peab sisaldama lahtris 20 vähemalt järgmist märget:

enne 1975. aastat valmistatud muusikariista puhul: „Käesolev sertifikaat kehtib ainult ühe müügi puhul kutselisele töökojale üksnes enne 1975. aastat seaduslikult omandatud muusikariistade parandamiseks.“;

enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemete puhul: „Käesolev sertifikaat kehtib ainult ühe müügi puhul kutselisele töökojale üksnes enne 1947. aastat valmistatud kõrge kultuurilise, kunstilise või ajaloolise väärtusega antiikesemete parandamiseks“.

Kui see on asjakohane, võivad liikmesriigid lisada tehingupõhisele sertifikaadile kutselise restaureerija nime.

Sertifikaat tuleks väljastada ainult juhul, kui liikmesriik on veendunud, et elevandiluu on seaduslikult saadud enne seda, kui konventsiooni hakati kohaldama elevantide suhtes (vt eespool joonealune märkus 2).

Lisaks soovitab komisjon liikmesriikidel märgistada töötlemata elevandivõhad vastavalt resolutsioonile Conf 10.10 (läbi vaadatud CoP18) ja lisada sertifikaadil kirjelduse lahtrisse märke märgistuse kohta (vt ka II lisa).

b) Erisuunised ELi-sisese töödeldud elevandiluuga kauplemise kohta

Erandina alusmääruse artikli 8 lõike 1 kohasest A lisas loetletud isendite turustamise üldisest keelust on ELi-sisene kaubanduslik kauplemine kõigi elevandiluud sisaldavate töödeldud esemetega lubatud üksnes juhul, kui liikmesriigi ametiasutused on igal üksikjuhul eraldi andnud selleks välja tõendi (alusmääruse artikli 8 lõike 3 punktid a ja b).

Komisjon soovitab, et alates käesoleva juhendi avaldamise kuupäevast ei väljastaks liikmesriigid sertifikaate, mis võimaldavad töödeldud elevandiluust isenditega kauplemist ärilisel eesmärgil, välja arvatud juhul, kui nad on veendunud, et tegemist on

1. enne 1975. aastat valmistatud muusikariistaga või

2. enne 1947. aastat valmistatud antiikesemega.

Enne 1947. aastat valmistatud antiikeseme kohta esitatud taotluse hindamisel võetakse peamiselt arvesse isendi vanust ja muid töödeldud isendi määratlusega seotud aspekte, (23) ning liikmesriigid peaksid kaaluma täiendavat uurimist üksnes juhul, kui on märke selle kohta, et ese saadi ebaseaduslikult.

Enne 1975. aastat valmistatud muusikariistade puhul tuleks rangelt kontrollida nii selle vanust kui ka omandamise seaduslikkust ning haldusasutus peaks väljastama sertifikaadi ainult juhul, kui ta on veendunud, et mõlema tingimuse kohta on esitatud piisavad tõendid. Lisaks peaks omanik tõendama, et muusik kasutab või kasutas veel hiljuti eset muusika tegemiseks ning seega ei ole tegemist üksnes elevandiluud sisaldava dekoratiivesemega.

7. Elevandiluu importi käsitlevate ELi eeskirjade tõlgendamine

Elevandiluuesemete importi reguleerivad eeskirjad on sätestatud alusmääruse artiklis 4. Alusmääruse artikli 4 lõike 1 punkti d kohaselt peavad haldusasutused lisas A loetletud liikide imporditaotluste hindamisel olema veendunud, et isendit ei kavatseta kasutada peamiselt ärilisel eesmärgil, mis tegelikult keelab elevandiluu kaubandusliku impordi ELi liikmesriikidesse.

Kaubandusliku impordi üldisest keelust on erand lubatud kahel erijuhul:

— isend oli varem seaduslikult ELi sisse toodud või ELis omandatud ning tuuakse muudetud või muutmata kujul ELi taas sisse (alusmääruse artikli 4 lõike 5 punkt a) või

— tegemist on töödeldud isendiga, mis on omandatud enam kui 50 aastat tagasi (alusmääruse artikli 4 lõike 5 punkt b).

Isegi kui üks sellise erandi kahest tingimusest on täidetud, võib haldusasutus siiski taotluse tagasi lükata, kui ta pärast pädeva teadusasutusega konsulteerimist leiab, et on muid liigi kaitsega seotud tegureid, mis räägivad impordiloa väljastamise vastu (artikli 4 lõike 1 punkt e).

Komisjon soovitab liikmesriikidel alates käesoleva juhendi avaldamise kuupäevast mitte väljastada lubasid töötlemata elevandiluu kaubanduslikuks importimiseks.

Komisjon soovitab veel, et liikmesriigid ei väljastaks samast kuupäevast alates impordilube töödeldud elevandiluust esemete jaoks.

Erandkorras võib ärilisel eesmärgil kauplemist lubada, kui asjaomase liikmesriigi haldusasutus on veendunud, et tegemist on

— enne 1975. aastat valmistatud muusikariistaga või

— enne 1947. aastat valmistatud antiikesemega, mis müüakse muuseumile, ning kultuuripärandi eest vastutav asjaomane asutus (näiteks vastutav ministeerium) kinnitab selle eseme kõrget kultuurilist, kunstilist või ajaloolist väärtust ja toetab tehingut.

Imporditaotluste hindamine on samaväärne reeksporditaotluste hindamisega ning seega tuleb lubade väljastamisel kohaldada punktis 5 b loetletud kriteeriume.

Impordiloa, millega lubatakse importida töötlemata elevandiluud või töödeldud elevandiluust isendeid mittekaubanduslikul eesmärgil, võib väljastada vastavalt alusmääruse artikli 4 lõikele 1. Iga selline import nõuab kõrgeimal tasemel kontrolli ja lube tuleks üldjuhul väljastada üksnes juhul, kui haldusasutus on veendunud, et puudub oht, et nende esemetega hakatakse kauplema ärilisel eesmärgil. Hiljutiste kaubandusandmete põhjal (import Aafrikast ELi 2016.–2018. aastal) on selge, et tegelikkuses toimub selline import kas isiklikuks otstarbeks või jahitrofeedena, mis ei võimalda edasist turustamist pärast importimist. Impordiloal soovitatakse sõnaselgelt märkida piirang, et sellised esemed on ette nähtud üksnes isiklikuks kasutamiseks. Kasutada võib järgmist märget: „See isend imporditakse üksnes isiklikuks kasutamiseks. Ese peab jääma käesoleva loa omaniku omandisse. Taotluse korral tuleb see esitada pädevatele asutustele.“ Eelnev kehtib ka jahitrofeede puhul, kuna need on mõeldud isiklikuks kasutamiseks.

Haldusasutustele tuletatakse meelde, et jahitrofeede importimise taotluste hindamisel peaksid nad arvesse võtma uusimaid teaduslikke nõuandeid (tuvastatud on mittekahjustav mõju või selle puudumine), mille on esitanud teaduslik järelevalverühm.

Elevantide jahitrofeede kaubanduslik kasutamine pärast nende importimist ELi on keelatud, olenemata elevantide päritolust (24). Need trofeed peavad jääma jahimehele.

Lisaks eespool kirjeldatud kaubandusliku impordi erandile võivad haldusasutused väljastada impordiloa ka juhul, kui nad on veendunud, et tegemist on esemega,

1. mida tunnustatud asutused (nt muuseumid) tõepoolest vahetavad kui kultuuriväärtust või

2. mis viiakse riigist välja perekonnareliikviana perekonna ümberasumise käigus; või

3. mis viiakse riigist välja täitmise tagamise eesmärgil või teaduslikul või hariduslikul eesmärgil.

Selleks et täiendavalt hinnata tingimusi, mille alusel sellist kaubandust võib lubada, soovitatakse ELi liikmesriikidel järgida suuniseid, mis on esitatud käesoleva dokumendi I lisas „Seadusliku omandamise tõendamine“ ning II lisas „Märgistamine, registreerimine ja sertifikaatide väljastamise muud nõuded“.

8. Tegevuse koordineerimine ELi liikmesriikides ja liikmesriikide vahel ning ELi-väliste riikidega

Kui CITESiga seotud dokumente väljastavad piirkondlikud või kohalikud CITESi korraldusasutused, on liikmesriikidel soovitatav tagada, et kõnealused asutused teataksid kesksele CITESi haldusasutusele kõikidest reekspordisertifikaatide ja ELi-siseste sertifikaatide taotlustest, mis neile on esitatud. See tagaks nii omandamise seaduslikkuse nõuetekohase koordineeritud kontrollimise kui ka järjekindluse taotluste hindamisel. Seda võiks toetada asjakohase teabe säilitamiseks riiklike andmebaaside loomisega.

Lisaks võib rakendada täiendavaid piiranguid/kontrolle reekspordil teatavatesse riikidesse või piirkondadesse, kus elevandiluukaubanduse suhtes on kehtestatud rangemad riigisisesed meetmed, nagu Hiina, Hongkongi erihalduspiirkond ja Ameerika Ühendriigid. Asjaomastel liikmesriikidel soovitatakse tungivalt enne elevandiluu reekspordi sertifikaadi väljaandmist teavitada taotlejaid võimalusest, et sihtriigis kehtivad rangemad riigisisesed meetmed. Elevandiluu sihtriiki importimise tingimusi peab kontrollima taotleja.

Soovi korral võib liikmesriik teavitada ka sihtriigi CITESi asutusi, et nad saaksid kontrollida, kas kõnealuse isendi import on kooskõlas kehtivate eeskirjadega.

Kui ELi liikmesriigi väljastatud ELi-sisene sertifikaat esitatakse tõendina eseme seadusliku omandamise kohta reekspordisertifikaadi (ainult enne 1975. aastat valmistatud muusikariistade puhul) või ELi-sisese sertifikaadi taotluse puhul, soovitatakse taotlust menetleval liikmesriigil kontrollida ELi-sisese kaubandussertifikaadi kehtivust selle välja andnud liikmesriikides.

Kui haldusasutus saab taotluse töötlemata elevandiluu kohta, mille puhul on kutselise taastaja isikuandmed teada, kuid see taastaja asub teises liikmesriigis, soovitatakse taotlust menetleval liikmesriigil võtta ühendust sihtliikmesriigiga, et kontrollida, kas on asjaolusid, mis räägiksid sertifikaadi väljastamise vastu.

9. Elevandiluukaubanduse ELis kehtiva korra kokkuvõte

Järgmises tabelis võrreldakse ELi vana ja praegust elevandiluukaubanduse korda:

— vana kord – enne käesoleva juhenddokumendi ja komisjoni määruse (EL) 2021/2280 avaldamist kehtinud kord;

— praegune kord – alates nende avaldamisest kehtiv kord (25).

Täpsema teabe saamiseks tutvuge looduslike liikidega kauplemise määruste ja käesoleva juhendi asjakohaste osadega.

ELi-sisene kaubandus ärilisel eesmärgil Kaubanduslikul eesmärgil reeksport EList Kaubanduslikul eesmärgil import ELi Vana kord Praegune kord Vana kord Praegune kord Vana kord Praegune kord Töötlemata elevandiluu Enne 1990. aastat / enne 1975. aastat valmistatud esemete puhul on võimalik igal üksikjuhul eraldi luba – nõutakse sertifikaati Peatatud, juhtumipõhine luba on võimalik muusikariista parandamise korral või enne 1947. aastat valmistatud sellise antiikeseme korral millel on kõrge kultuuriline, kunstiline või ajalooline väärtus (26) – ühekordne tehing – nõutakse vastavat sertifikaati Peatatud Peatatud (muutmata) Enne 1947. aastat valmistatud eseme või enne 1975. aastat valmistatud reimporditud eseme jaoks on võimalik anda luba konkreetsest juhtumist lähtuvalt nõutakse luba Peatatud Töödeldud elevandiluu: Elevandiluud sisaldavad esemed ajavahemikus 1975 kuni 1990 „I lisa eelsed“ Juhtumipõhine luba on võimalik – nõutakse sertifikaati Peatatud Keelatud Keelatud (muutmata) Keelatud Keelatud (muutmata) Töödeldud elevandiluu: Elevandiluud sisaldavad esemed ajavahemikus 1947 kuni 1975 „konventsiooni eelsed“ Peatatud, juhtumipõhine luba on võimalik muusikariistadele – nõutakse sertifikaati Juhtumipõhine luba on võimalik - nõutakse sertifikaati Peatatud, juhtumipõhine luba on võimalik muusikariistadele – nõutakse sertifikaati Juhtumipõhine luba, üksnes reimportimiseks –nõutakse luba Peatatud, juhtumipõhine luba on võimalik muusikariistadele – nõutakse luba enne 1947. aastat töödeldud esemed (antiikesemed) Lubatud – sertifikaati ei nõuta Juhtumipõhine luba on võimalik – nõutakse sertifikaati Peatatud, juhtumipõhine luba on võimalik muusikariistadele ja muuseumile müüdavate antiikesemete jaoks nõutakse sertifikaati Juhtumipõhine luba on võimalik - nõutakse luba Peatatud, juhtumipõhine luba on võimalik muusikariistadele ja muuseumile müüdavate antiikesemete jaoks nõutakse luba

(1) Nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (ELT L 61, 3.3.1997, lk 1)

(2) Komisjoni 4. mai 2006. aasta määrus (EÜ) nr 865/2006, millega kehtestatakse looduslike looma- ja taimeliikide kaitset nendega kauplemise reguleerimise teel käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 338/97 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 166, 19.6.2006, lk 1).

(3) ELT L 473, 22.12.2021, lk 1

(4) http://uis.unesco.org/en/glossary-term/museum#:~:text=Definition,of%20education%2C%20study%20and%20enjoyment.

(5) Käesolevas juhenddokumendis sisalduvad viited elevandiluule hõlmavad üksnes elevantidelt saadavat elevandiluud.

(6) Vastavalt alusmääruse artikli 8 lõike 3 punktile a.

(7) Nellemann, C., Henriksen, R., Raxter, P., Ash, N., Mrema, E. (Eds). (2014). The Environmental Crime Crisis – Threats to Sustainable Development from Illegal Exploitation and Trade in Wildlife and Forest Resources. A UNEP Rapid Response Assessment. ÜRO Keskkonnaprogramm ja GRID-Arendal, Nairobi ja Arendal.

(8) https://cites.org/eng/MIKE_PIKE_Trends_report_elephants_CITES_16112020

(9) Thouless, C.R., Dublin, H.T., Blanc, J.J., Skinner, D.P., Daniel, T.E., Taylor, R.D., Maisels, F., Frederick H. L., Bouché, P. (2016). African Elephant Status Report 2016: an update from the African Elephant Database. Occasional Paper Series of the IUCN Species Survival Commission, No. 60 IUCN / SSC Africa Elephant Specialist Group. IUCN, Gland, Switzerland.

(10) https://cites.org/eng/UNODC_releases_WorldWildlifeCrimeReport2020_CITES_10072020

(11) Elevandikaubanduse infosüsteem (ETIS) loodi CITESi raames resolutsiooniga Conf. 10.10 (läbi vaadatud CoP17) elevantidega kauplemise jaoks. Infosüsteemi üks eesmärke on mõõta ja registreerida elevantide ebaseadusliku tapmise ja ebaseadusliku elevandiluu kaubanduse taset ja suundumusi, samuti kõnealuste näitajate muutumist. ETISe andmete alusel esitatakse CITESi konventsiooniosaliste konverentsi eel põhjalik aruanne kogu maailmas konfiskeeritud elevandiluukoguste kohta. Kõige uuem aruanne on kättesaadav siin: https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18- 069-03-R1.pdf

(12) https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18-069-02.pdf

(13) https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(14) Komisjoni teatis 2017/C 154/06.

(15) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/PDF/?uri=CELEX:52016DC0087&from=ET

(16) Looduslike liikide tegevuskava hinnati 2020. aastal ja 2021. aastal; hindamise põhjal võeti vastu selle läbivaadatud versioon – vt ELi elurikkuse strateegia aastani 2030, COM(2020) 380 final, 20. mai 2020

(17) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?qid=1590574123338&uri=CELEX:52020DC0380

(18) ELi liikmesriikidel soovitatakse lähtuda töötlemata elevandiluu määratlusest, mis on esitatud CITESi raames vastu võetud resolutsioonis Conf 10.10 (läbi vaadatud CoP18), mille kohaselt:

„a) mõiste „töötlemata elevandiluu“ hõlmab nii poleeritud kui ka poleerimata terveid mis tahes kujuga elevandivõhku ning nii poleeritud kui ka poleerimata elevandiluud, mis on lõigatud tükkideks, olenemata sellest, kuidas selle algset kuju on muudetud, välja arvatud „töödeldud elevandiluu“, ning

b) „töödeldud elevandiluu“ tähendab elevandiluud, mida on nikerdatud, millele on kuju antud või mida on täielikult või osaliselt töödeldud, kuid mis ei hõlma mis tahes kujuga terveid elevandivõhku, kui nende kogu pind ei ole nikerdatud.“

(19) Vt Status of elephant populations, levels of illegal killing and the trade in ivory: A report to the CITES Standing Committee, at https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(20) ELT C 154, 17.5.2017, lk 15

(21) https://cites.org/eng/niaps

(22) Eelkõige isikuandmete kaitset käsitlevad õigusaktid.

(23) Töödeldud isendi määratlus hõlmab nelja elementi, mida tuleb hinnata: ese on toodetud/valmistatud enne 3. märtsi 1947; eset on selle loodusliku olekuga võrreldes oluliselt muudetud; ese kuulub kindlalt ühte järgmistest kategooriatest – ehe, kaunistus, kunstiteos, tarbeese või muusikariist – ning ei vaja oma otstarbe täitmiseks enam edasist kaunistamist ega käsitsi või tööstuslikku töötlemist; asjaomase liikmesriigi haldusasutus on veendunud, et ese on saadud sellisena. Vt „Suunis töödeldud isendite kohta vastavalt ELi looduslike liikidega kauplemise määrustele“ (ELT C 154, 17.5.2017, lk 15–26).

(24) Seda keeldu kohaldatakse nii A lisas kui ka B lisas loetletud elevandipopulatsioonide suhtes, kuna B lisas loetletud jahitrofeedega kauplemine on võimalik üksnes mittekaubanduslikel eesmärkidel (vt alusmääruse B lisa märkus Botswana, Namiibia, Lõuna-Aafrika ja Zimbabwe elevandipopulatsioonide loetelu kohta).

(25) Märget „peatatud“ kasutatakse tabelis juhul, kui meede on kasutusele võetud käesoleva või eelmise juhendiga. Märge „keelatud“ viitab kohustusele, mis on sätestatud alusmääruses ja/või CITESis.

(26) Enne 1947. aastat valmistatud antiikese, mida säilitatakse muuseumis või avalik-õiguslikus asutuses ning mille osas kultuuripärandi eest vastutav asjaomane asutus (näiteks vastutav ministeerium) kinnitab selle eseme kõrget kultuurilist, kunstilist või ajaloolist väärtust ja toetab selle parandamisel elevandiluu kasutamise vajalikkust.