ET Euroopa Liidu Teataja C 120/10

KOMISJONI TEATIS,

millega ajakohastatakse komisjoni teatise K(2004) 43 lisa — Ühenduse suunised meretranspordile antava riigiabi kohta

(2017/C 120/03)

SISSEJUHATUS

Meretranspordi suunistega (1) (edaspidi „suunised“) on ette nähtud kriteeriumid meretranspordile antava riigiabi siseturuga kokkusobivuse kohta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 punkti c ja artikli 106 lõike 2 alusel.

Eelkõige on suunistes loetletud teatavad liidu merendusalased huvid, sealhulgas „laevade registreerimine või ümberregistreerimine liikmesriikide registrites“.

Tingimustele vastavate laevade registreerimine või ümberregistreerimine on seega seotud registreerimisega liikmesriikide registrites.

Suunistes eristatakse liidu riigiabialase õiguse tähenduses kahte liikmesriikides loodud laevaregistrit, nimelt „esmane register“ ja „teisene register“. Suuniste tähenduses hõlmavad teisesed registrid esiteks „offshore-registreid“, mis kuuluvad liikmesriigi suhtes suuremat või väiksemat autonoomiat omavatele territooriumitele, ja teiseks „rahvusvahelisi registreid“, mis on vahetult seotud need asutanud riigiga (suuniste punkti 1 kuues lõik).

Suuniste lisas on defineeritud mõiste „liikmesriikide registrid“. Kõnealuse definitsiooni kohaselt peavad laevaregistrid selleks, et neid saaks määratleda liikmesriigi laevaregistrina, „kuuluma selle liikmesriigi õiguse kohaldamisalasse, mis kehtib selle liikmesriigi territooriumitel, mis kuuluvad Euroopa Ühenduse [Liidu] koosseisu“ (suuniste lisa esimene lause).

Selle definitsiooni alusel on lisa punktides 1–4 välja toodud, milliseid registreid saab pidada liikmesriikide registriteks ja milliseid mitte.

Lisa punktis 2 on ammendav loetelu teisestest registritest, mis asuvad liikmesriikides ja kuuluvad nende liikmesriikide õiguse kohaldamisalasse ning mida peetakse liikmesriikide registriteks.

Lisa kehtiv versioon ja seega ka lisa punktis 2 esitatud ammendav loetelu võeti vastu samal ajal kui suunised, mida on rakendatud alates 17. jaanuarist 2004. Sellest ajast alates ei ole lisa ajakohastatud.

Komisjonile on teada, et liikmesriigid võivad uusi laevaregistreid luua või olemasolevaid registreid muuta või kaotada. Näiteks Prantsusmaa lõi oma Registre International Français 2005. aastal. Seega võib lisa punktis 2 esitatud ammendav loetelu teisestest registritest, mida saab pidada liikmesriigi registriks, aja jooksul muutuda. Selleks et pidada sammu olemasoleva olukorraga kõigis liikmesriikides, kus registrid on asutatud, tuleb loetelu järjepidevalt ajakohastada.

Neil põhjustel tuleks lisa punktis 2 olev ammendav loetelu muuta mitteammendavaks loeteluks, säilitades samal ajal lisa esimeses lauses esitatud definitsioon, mille alusel võib teiseseid registreid pidada liikmesriigi registriteks.

Selline muudatus tagaks nii vajaliku paindlikkuse suuniste rakendamisel osas, mis puudutab liikmesriikide teiseseid registreid, kui ka õiguskindluse nende liikmesriikide teiseste registritega seoses, mis loodi pärast suuniste vastuvõtmist ja mis seetõttu ei kuuluks muidu ühegi lisa punkti kohaldamisalasse. Kokkuvõttes aitaks muudatus saavutada suunistega taotletavaid riigiabi kontrolli alaseid eesmärke väiksema halduskoormusega, täielikus kooskõlas aluslepingutega.

Eeltoodust lähtudes tuleks suuniste lisa punkti 2 ajakohastada järgmises sõnastuses:

„2. Lisaks käsitatakse liikmesriikide registritena liikmesriikides asuvaid registreid, mille suhtes kohaldatakse nende liikmesriikide õigust, kui registrid asuvad territooriumitel, kus kuulub kohaldamisele alusleping, ja nende suhtes kohaldatakse selliste territooriumite õigust. Näiteks peeti suuniste vastuvõtmise ajal sellesse kategooriasse kuuluvateks järgmisi registreid: — Taani Rahvusvaheline Laevaregister (DIS); — Saksamaa Rahvusvaheline Laevaregister (ISR); — Itaalia Rahvusvaheline Laevaregister; — Madeira Rahvusvaheline Laevaregister (MAR); — Kanaari saarte register.“

Käesolevat otsust kohaldatakse alates selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäevast.

(1) Komisjoni teatis „Ühenduse suunised meretranspordile antava riigiabi kohta“ (ELT C 13, 17.1.2004, lk 3).