LÜHENDID

EAFRD : Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond

EAGGF : Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfond

EL : Euroopa Liit

HACCP : ohuanalüüs ja kriitilised kontrollpunktid

OLAF : Euroopa Pettustevastane Amet

SAPARD : põllumajanduse ja maaelu arendamise ühinemiseelne programm

MÕISTED

Kriitilised kontrollpunktid (CCP) : Tegemist on etapi või etappidega, kus kontroll on hädavajalik, et ohtu ära hoida, kõrvaldada või vastuvõetava tasemeni vähendada (vt HACCP).

Külmaahel : Toidukäitlejad peavad kogu toidutootmisprotsessi vältel ehk alates looma tapmisest kuni toodete lõpptarbijani toimetamiseni tagama sobivad reguleeritava temperatuuriga käitlemis- ja ladustamistingimused, mis on piisava võimsusega, et hoida toiduaineid vajalikul temperatuuril. Sobival temperatuuril hoidmise eesmärk on värskete toiduainete kõlblikkusaja tagamine ja pikendamine, hoides ära mikroorganismide kasvamise ja paljunemise.

Mikrobioloogiline uurimine : Toidukäitlejad tagavad toiduainete vastavuse asjakohastele mikrobioloogilistele kriteeriumidele ning võtavad rümpadelt ja lihast eriproove, nagu ette nähtud määruses (EÜ) nr 2073/2005 [1].

Mitmeaastane riiklik kontrollikava : Liikmesriigid jõustavad toidualased õigusnormid ning jälgivad ja kontrollivad, et toidu- ja söödakäitlejad täidaksid toidualaste õigusnormide asjakohaseid nõudeid. Nad kasutavad selleks ametlikku kontrollisüsteemi [2]. Mainitud nõuete mõjusa rakendamise tagamiseks valmistab iga liikmesriik ette ühtse integreeritud mitmeaastase riikliku kontrollikava, mis sisaldab üldist teavet sööda- ja toidukontrolli süsteemide ning loomatervishoiu ja loomade heaolu kontrolli struktuuri ja ülesehituse kohta asjaomases liikmesriigis. Mitmeaastase riikliku kontrollikava otstarve on edendada ühtset, igakülgset ja integreeritud lähenemist ametlikele kontrollidele ning teha kindlaks riskipõhised prioriteedid ja asjaomaste tegevuste riskide liigituse kriteeriumid ning kõige tõhusamad kontrollimenetlused [3].

Ohuanalüüs ja kriitilised kontrollpunktid (HACCP) :

Toidukäitlejad peavad oma tegevuses kehtestama, haldama ja rakendama menetlusi, mis põhinevad alljärgnevatel HACCP põhimõtetel:

ohtude kindlakstegemine, mida tuleb vältida, kõrvaldada või vähendada,

kriitiliste kontrollpunktide kindlaksmääramine etapis või etappides, kus kontroll on ohu vältimiseks, kõrvaldamiseks või vajalikule tasemele vähendamiseks hädavajalik,

kriitiliste piiride kehtestamine kriitilistes kontrollpunktides, mis eraldavad vastuvõetava ja mittevastu- võetava piirkonna,

tõhusa järelevalvekorra kehtestamine ja rakendamine kriitilistes kontrollpunktides,

korrigeerivate meetmete kehtestamine juhuks, kui järelevalve tulemusel selgub, et kriitiline kontrollpunkt ei ole kontrolli all,

toimingute kehtestamine eelmainitud meetmete tõhususe kontrollimiseks,

dokumentide ja andmete koostamine, mis tõendavad meetmete rakendamise tõhusust [4].

Omakontrolli kava : Toidukäitlejad peavad toiduainete tootmise, töötlemise ning jaotamise igas etapis võtma proove, tagamaks, et tootmisprotsess toimib vastuvõetaval tasemel ja saastetase ei vaja korrigeerivate meetmete võtmist. Tapamajades rümpadelt proovide võtmise sagedus on sätestatud määruse (EÜ) nr 2073/2005 I lisas. Proovid tuleb võtta ka töötlemisaladelt ja toidu tootmise seadmetelt. Proovide võtmist toidukäitlejate poolt ("omakontrolli kava") eristatakse proovide võtmisest liikmesriikide veterinaararstide poolt, mida tehakse mitmeaastase riikliku kontrollikava raames.

Parem koolitus ohutuma toidu nimel : "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" on komisjoni algatus, mille eesmärk on korraldada ühenduse (ELi) üldist koolitusstrateegiat, mis hõlmab toidu- ja söödaalaseid õigusnorme ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevaid eeskirju ning taimetervise nõudeid. Koolitus on suunatud kõigile liikmesriikide pädevate asutuste töötajatele, kes osalevad ametlikes kontrollides, et ajakohastada nende teadmisi ülalmainitud valdkondi käsitlevate ühenduse õigusaktide kõigi aspektidega ning tagada, et kontrolli tehakse kõigis liikmesriikides ühtlustatumal, objektiivsemal ja asjakohasemal viisil. [5]

KOKKUVÕTE

I. Tapamajad on toidukäitlemisahelas otsustava tähtsusega lüli. Euroopa Liidu hügieenialaste õigusaktide kohaselt peavad tapamajade eest vastutavad toidukäitlejad tagama toiduohutuse tagamiseks vajalikud tingimused ja menetlused. EL andis rahalist toetust alates 2004. aastast ELiga liitunud riikide tapamajadele, et hõlbustada nende õigusnormidega vastavusse viimist. Tegemist oli keerulise ülesandega, kuna ELi nõuded olid üldjuhul rangemad kui siseriiklikud nõuded. Sellest tulenenud tapamajade uuendamist toetas EL põllumajanduse ja maaelu arendamise ühinemiseelse programmi (SAPARD), hiljem Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) kaudu.

II. Kontrollikoja auditiga kontrolliti, kas komisjon ja asjassepuutuvad liikmesriigid võtsid vajalikke meetmeid, et tagada tapamajade ELi hügieenistandarditega vastavusse viimine. See hõlmas hügieeninõuetega seotud meetmete järelevalve, juhendamise, rakendamise ja rahastamise läbivaatamist (punktid 1–21).

III. Auditiga tuvastati külastatud liikmesriikides eeskirjade ja menetluste rakendamises puudusi, millest tehakse allpool kokkuvõte. Puudused ei sea kahtluse alla süsteemide üldist ülesehitust, kuid näitavad vajadust rangema kontrolli järele kõigil tasanditel, et maandada toiduohutusega seotud riske ja ära hoida võimalikke tõsiseid probleeme (punkt 51).

IV. Kehtiva hügieenimääruse nõuete rakendamist kontrollis liikmesriikides osaliselt komisjoni toidu- ja veterinaaramet (punktid 22–25). Puudusi leiti mitmeaastaste riiklike kontrollikavade elluviimises liikmesriikide poolt (punktid 26–27). Riiklike pädevate asutuste tehtav järelevalve ei hoidnud ära probleeme hügieeninõuete täitmisel toidukäitlejate poolt (punktid 28–35).

V. Komisjon avaldas hügieeninõuete rakendamise hõlbustamiseks juhised, kuid mõned liikmesriigid ei koostanud riiklikke suuniseid (punktid 36–38).

VI. Komisjon ja Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusamet ei pidanud algatuse "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" üle süstemaatilisi konsultatsioone (punkt 39) ning liikmesriikides puudusid asjakohased menetlused algatuse tulemuste levitamiseks (punktid 40–44).

VII. ELi rahalise toetuse andmist hügieeninõuete rakendamise hõlbustamiseks tapamajades mõjutasid projektide jätkusuutlikkuse ja valikumenetlustega seotud puudused (punktid 45–50).

VIII. Kontrollikoda soovitab komisjonil parandada hügieeninõuete rakendamise alast järelevalvet ja juhendamist hiljuti ELiga ühinenud liikmesriikides. Võttes arvesse ELi vahendite kasutamist hügieeninõuete rakendamiseks neis liikmesriikides, on komisjonil soovitatav teha mõjusat järelevalvet asjassepuutuvate programmide elluviimise üle ja hinnata ELi vahendite mõju.

SISSEJUHATUS

1. Toiduohutuse kõrge taseme säilitamine mõistlike kuludega, vähendades peamisi riske ja tagades toiduohutusealaste õigusaktide mõjusa rakendamise, on üks komisjoni peamisi prioriteete [6]. Mitu toidu- ja söödakriisi (näiteks veiste spongioosne entsefalopaatia, dioksiin) on ilmsiks toonud puudused toidualaste määruste ülesehituses ja rakendamises Euroopa Liidus. Pärast toiduohutust käsitleva valge raamatu avaldamist 2000. aastal [7] on komisjon võtnud meetmeid toiduhügieeni ja veterinaariaalaste ELi õigusaktide põhjalikuks ülevaatuseks.

2. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid 2002. aastal vastu toiduohutust käsitleva määruse [8]. Erimäärused tapamajade hügieeni ja toiduohutuse ning nende rakendamise kohta võeti vastu 2004. aastal nn hügieeni- paketiga, mis jõustus 2006. aasta jaanuaris ja sisaldas:

a) eeskirju toiduainete hügieeni kohta [9];

b) hügieenialaseid erieeskirju loomset päritolu toidu kohta [10];

c) erieeskirju inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlike kontrollide korraldamise kohta [11].

3. Ametlikke kontrolle [12] tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks. Toiduohutuse kõrge taseme tagamisel on tapa- majadel [13] toidukäitlemisahelas keskne roll. Peamised tapamajadele kehtivad hügieeni- ja toiduohutusnõuded [14] on toodud l lisas.

4. Alates 2004. aastast ELiga liitunud liikmesriikidel oli veelgi keerulisem hügieenipaketi uusi nõudeid täita kui vanadel liikmesriikidel, kes ELi hügieenialaseid õigusakte juba rakendasid. Seetõttu eraldas EL vahendeid äsjaliitunud liikmesriikide tapamajadele, et hõlbustada tapamajade õigusaktidega vastavusse viimist.

5. 2011. aasta detsembris olid nende liikmesriikide ametiasutused heaks kiitnud 2154 tapamaja kui ELi hügieenialastele määrustele vastavat (vt punkti 45 tabel).

KOHUSTUSED

6. Hügieenipaketiga jagati hügieeni- ja toiduohutuse alased kohustused komisjoni, liikmesriikide ja toidukäitlejate vahel.

KOMISJON

7. Komisjon (tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat) vastutab ELi toiduohutuspoliitika väljatöötamise eest ning eriti toiduohutusega seotud riskijuhtimise eest. Teda abistavad selles kaks ELi ametit. Parmas asuv Euroopa Toiduohutusamet esitab toiduohutuse teemadel ekspertarvamusi, mis on ELi meetmete teaduslikuks baasiks. Stockholmis asuv Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus tegeleb samuti teadustöö ja riskide hindamisega, kuid keskendub rohkem inimeste tervisele.

8. Komisjon kontrollib ELi toiduohutuspoliitika rakendamist liikmesriikides, kontrollides eelkõige, kas liikmesriigid on välja töötanud riiklike ametlike kontrollide süsteemi, mis vastab ELi õigusaktidele. Kontrolli teostab tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi spetsiaalne direktoraat, toidu- ja veterinaaramet, mis auditeerib liikmesriikide ametlikke kontrolle. Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat korraldab ka programmi "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" raames liikmesriikidele toiduohutusalast koolitust. Koolituskursusi haldab Luxembourgis asuv Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusamet.

LIIKMESRIIGID

9. Igas liikmesriigis on pädev asutus, kes vastutab 2004. aasta hügieeni- paketi rakendamise ja toidukäitlejatepoolse nõuete järgimise kontrollimise eest. Pädeva asutuse peamised ülesanded on:

a) riiklike suuniste koostamine ja levitamine;

b) tapamajade heakskiitmine;

c) ühtse mitmeaastase riikliku kontrollikava ettevalmistamine, milles kirjeldatakse riigi ametlike kontrollide süsteemi ja muid tegevusi, mille abil tagada toiduohutusnõuete rakendamine toidukäitlejate poolt toidukäitlemisahela kõigis etappides;

d) mitmeaastase riikliku kontrollikava rakendusaruannete koostamine;

e) toidukäitlejate ametlik kontrollimine (lisaks tapamajades asuvate veterinaararstide tehtavale kontrollile) kooskõlas mitmeaastase riikliku kontrollikavaga;

f) koolituste korraldamine kontrolli tegevatele ametnikele;

g) riiklike referentlaboratooriumide määramise korraldamine;

h) ametlike kontrollisüsteemide auditeerimine, tagamaks, et süsteemid täidavad määruse (EÜ) nr 882/2004 eesmärki.

10. Liikmesriigid teavitavad komisjoni igal aastal eelmise aasta kontrolli- ja audititulemustest.

TOIDUKÄITLEJAD

11. Toidukäitlejad vastutavad selle tagamise eest, et nende kontrolli all toimuv toidu tootmine, töötlemine ja jagamine vastaks kõigis etappides asjakohastele hügieeninõuetele. Liikmesriikides tapamaju haldavad toidukäitlejad peavad tagama vastavuse nõuetele, mis on seotud järgnevaga:

a) vajalike ruumide ja seadmete võimaldamine, et veterinaararst saaks teha tapaeelset ja tapajärgset kontrolli;

b) loomsete saaduste jälgitavus;

c) proovide võtmine mikrobioloogilise saastumise väljaselgitamiseks;

d) tegevuste ajas või ruumis lahus hoidmine, et ära hoida ristsaastumist;

e) külmaahela säilitamine ning nõuetekohane pakendamine ja trans- port;

f) kõigi tapamaja ruumides läbiviidud toimingute tagajärjel tekkinud jäätmete nõuetekohane kõrvaldamine.

12. Kõik toiduhügieeni protseduurid peaksid põhinema ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollpunktide põhimõtetel [15], mis on rahvusvahelised standardmeetodid toiduga seotud riskide juhtimiseks.

ERITOETUS ÄSJALIITUNUD LIIKMESRIIKIDELE

13. Alates 2004. aastast ELiga liitunud liikmesriikidel tuli tagada oma tapa- majade vastavus ELi hügieeninõuetele. Et ELi nõuded olid üldjuhul tunduvalt rangemad kui senikehtinud siseriiklikud nõuded, andis EL tapamajade uuendamiseks toetust, et hõlbustada nende hügieeninõuetega vastavusse viimist.

14. Põllumajanduse ja maaelu arendamise ühinemiseelse programmiga (SAPARD) [16] anti meetme "Põllumajandus- ja kalandustoodete töötlemise ja turustamise parandamine" [17] raames 241 tapamajale ca 117 miljonit eurot. Meetmega anti liikmesriikidele toetust, aitamaks neil toime tulla struktuurilise kohandamisega põllumajandussektoris ja maapiirkondades, mis hõlmab ka tapamaju puudutavate õigusaktide täitmist. Meede keskendus ühinemispartnerluse lepingutes määratletud prioriteetidele. Ühinemispartnerluse lepingud hõlmavad maaelu arengukavu, mis sisaldavad üksikasju iga riigi kohta.

15. SAPARDi toetust eraldati näiteks tapamajade hoonete ehitamiseks, sisseseade ostmiseks, tootmisruumide ümberehitamiseks, kasutades selleks hügieenilisi materjale (näiteks ei lubata kasutada tavalist seinavärvi), käitiste steriliseerimiseks ja puhastamiseks, et järgida hügieenistandardeid.

16. Seejärel anti tapamajadele toetust Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondist (EAGGF) [18] meetme "Põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise parandamine" raames ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist (EAFRD) [19] meetme "Põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmine" raames. Fonde haldavad põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat ja liikmesriigid.

AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS

17. Auditi eesmärk oli hinnata, kas komisjon ja SAPARDi, EAGGFi ja EAFRDi programmidest vahendeid saanud liikmesriigid [20] võtsid vajalikke meetmeid, et tagada tapamajade viimine vastavusse Euroopa Liidu hügieeni- standarditega. Selleks tõstatas kontrollikoda järgmised küsimused:

a) Kas komisjon ja liikmesriikide pädevad asutused tegid tapamajadele kehtivate hügieeninõuete täitmise üle asjakohast järelevalvet?

b) Kas tapamajadele kehtivate hügieeninõuete täitmise toetamiseks anti asjakohaseid juhiseid ja korraldati koolitust?

c) Kas hügieeninõuete täitmiseks tapamajades rakendati asjakohaseid menetlusi?

d) Kas menetlused, millega anti tapamajadele ELi hügieeni- ja toiduohutusnõuete täitmiseks ELi toetust, olid mõjusad?

18. Auditi käigus külastati asjassepuutuvaid komisjoni talitusi, Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusametit ja Euroopa Toiduohutusametit. Ülalmainitud uutest liikmeriikidest külastati viit (Poola, Rumeenia, Sloveenia, Tšehhi Vabariik ja Ungari) ning 25 ELi toetust saavat tapamaja (viis igast liikmesriigist) auditeeriti kohapeal.

19. Toiduohutuse eest vastutavates komisjoni talitustes tehtud audititöö raames vaadati läbi dokumendid ja menetlused, mis on seotud toiduohutuse auditi- ja kontrollkäikudega, koolitusprogrammide juhtimisega ning toidukäitlejatele ja pädevatele asutustele kasutamiseks mõeldud asjakohaste suunistega.

20. Rahastamise eest vastutavates komisjoni talitustes vaadati auditi käigus läbi dokumendid, mis on seotud ühinemiseelsete vahendite (SAPARD), EAGGFi ja EAFRDi abil rakendatud maaelu arengu programmidega. Samuti vaadati läbi asjassepuutuvad dokumendid seoses programmide elluviimisega auditi käigus külastatud liikmesriikides.

21. Liikmesriikides keskendus audit tapamajades ELi hügieenialaste õigusaktide rakendamiseks kasutatavate juhtimissüsteemide läbivaatamisele. Samuti vaadati üle, milline oli ELi rahastatud programmide panus sellesse protsessi. Tapamajades kontrolliti asjassepuutuvate protseduuride rakendamist.

TÄHELEPANEKUD

HÜGIEENINÕUETE TÄITMISE JÄRELEVALVE

22. Auditiga uuriti komisjoni järelevalvet liikmesriikides võetud meetmete üle ning liikmesriikide järelevalvet toidukäitlejate tegevuse üle. Kontrollikoja auditiga leiti, et üldiselt olid süsteemid, mille abil tegid komisjon ja külastatud liikmesriikide (punkt 18) pädevad asutused järelevalvet hügieeninõuete täitmise üle, nõuetekohaselt üles ehitatud, kuid nende rakendamist tuleks mitmes olulises aspektis parandada, nagu järgnevalt kirjeldatakse.

23. Komisjon ei olnud hügieeninõuete täitmist veel täiel määral üle vaadanud (punktid 24-25). Auditeeritud liikmesriikides esines puudusi mitmeaastase riikliku kontrollikava rakendamisel (punktid 26-27) ja veterinaarkontrolli tegemisel (punkt 28).

KOMISJON ON 2004. AASTA HÜGIEENIPAKETI RAKENDAMIST LIIKMESRIIKIDES AINULT OSALISELT KONTROLLINUD

24. Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat kontrollib hügieeninõuete täitmist liikmesriikides kontrollkäikudega, mida teeb peadirektoraadi toidu- ja veterinaaramet. Toidu- ja Veterinaaramet teeb aastas ligikaudu 250 kontrollkäiku, millest üle ühe kolmandiku toimuvad kolmandates riikides. Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat määrab igal aastal kontrollkäikude prioriteedid ning võtab arvesse riski, õigusaktidest tulenevaid tegureid, kasutuselolevat strateegiat ja varasemate kontrollkäikude tulemusi. Tehakse nii sektoripõhist kontrolli [21] kui ka üldist ja spetsiifilist järelkontrolli.

25. 2006. aastal kontrollis Toidu- ja Veterinaaramet 2004. aasta hügieenipaketi nõuete täitmist (punkt 8) punase liha sektoris kõigis liikmesriikides, kes on ELiga alates 2004. aastast ühinenud. Kontrolli käigus tuvastatud mitterahuldavat nõuete täitmist kontrolliti uuesti auditi toimumise ajal ehk 2011. aastal. Linnulihasektoris alustati kontrolli aga alles 2008. aastal. 2011. aastal, mil toimus kontrollikoja audit (viis aastat pärast hügieeninõuete rakendamise tähtaega), olid nii kontroll kui ka selle tulemuste järelkontroll alles pooleli [22].

PUUDUSED MITMEAASTASE RIIKLIKU KONTROLLIKAVA RAKENDAMISEL AUDITEERITUD LIIKMESRIIKIDES

26. Liikmesriikide mitmeaastaste riiklike kontrollikavade (punkt 9 ja Mõisted) rakendamist hindab toidu- ja veterinaaramet üldiste järelauditite käigus. Kava rakendamises tuvastati puudusi külastatud uutest liikmesriikidest kolmes (Rumeenia, Sloveenia ja Ungari) [23], mis vähendas kavade sobivust ametliku kontrolli alusena kasutamiseks.

27. Lisaks leiti kontrollikoja auditi käigus, et Rumeenias ei olnud kavas 2009. aastaks ettenähtud kontrolle täielikult lõpule viidud.

PUUDUSED LIIKMESRIIKIDE VETERINAARKONTROLLI LÄBIVIIMISEL

28. Liikmesriikide pädevad asutused teostavad tapamajades ametlikke veterinaarkontrolle dokumenteeritud korras [24]. Et kontroll oleks mõjus, peab mainitud kord olema selgelt määratletud ja seda tuleb nõuetekohaselt järgida (vt II lisa). Auditiga leiti, et üldjuhul oli kehtestatud asjakohane kord nõuete järgimiseks. Ilmnes siiski mõningaid puudusi, mis olid seotud kooskõlastamisega ning proovivõtukavade ja kontrollitulemuste dokumenteerimisega (vt 1. selgitus).

TOIDUKÄITLEJATEPOOLNE HÜGIEENI- JA TOIDUOHUTUSNÕUETE TÄITMINE TAPAMAJADES

29. Kontrollikoda kontrollis, kuidas täidavad toidukäitlejad tapamajades hügieeni- ja toiduohutusnõudeid, mille üle teostavad järelevalvet liikmesriikide pädevad asutused. Auditiga tuvastati, et üldjuhul olid toidukäitlejad kehtestanud asjakohase korra nõuete järgimiseks. Järgnevad tähelepanekud näitavad siiski, et riiklikel pädevatel asutustel tuleb toidukäitlejatepoolset hügieeni- ja toiduohutusnõuete täitmist põhjalikumalt kontrollida ning komisjonil omakorda pädevate asutuste üle ranget järelevalvet teostada.

1. SELGITUS

AMETLIKU VETERINAARKONTROLLI PUUDUSED

Kontrollikoja auditi toimumise ajal tegi Poolas pädeva asutuse ülesannete hulka kuuluvat auditit ametliku veterinaarkontrolli üle sama kontrolliasutus, kes teostas veterinaarkontrolli. See ohustab asutuse tegevuse sõltumatust.

Rumeenias sisaldas üks pädeva asutuse kontrolliaruanne, mis käsitles ametliku veterinaararsti ülesannete täitmist, leide tapamaja tegevuse ja omakontrolli läbiviimise kohta, mis kuulub toidukäitlejate kompetentsi.

Liikmesriikide veterinaarteenistused kontrollivad, kas toidukäitlejate HACCP süsteemide ülesehitus ja rakendamine vastab regulatiivsetele nõuetele. Ungaris ei olnud aga riiklikel veterinaarteenistustel ülevaadet HACCP rakendamisest. Lisaks ei võrreldud piisavalt andmeid, mis käsitlesid sageli esinevaid puudusi. Sellest tulenevalt ei olnud võimalik teha järelevalvet HACCP süsteemi üldise kohaldamise ja rakendamise üle.

Sloveenias puudusid selged suunised ja standarddokumendid veterinaarkontrolli tulemustest aru andmise kohta, mis põhjustas erinevusi kontrolli aruandluses. See ohustab kontrolli kvaliteeti ja täielikkust.

Mõningates väiksemates auditi käigus külastatud tapamajades ei olnud toidukäitleja ja ametliku veterinaararsti ülesanded üksteisest nõuetekohaselt lahus. See võib mõjutada ametliku kontrolli sõltumatust.

HÜGIEENINÕUETE TÄITMISEL TUVASTATUD PUUDUSED

30. Auditi käigus leiti 25 külastatud tapamajast üheksas hügieeninõuete täitmisel puudusi. Puudused olid seotud nõuetele mittevastavate puhastus-, desinfitseerimis- ja tuimastamisvahenditega, nn puhaste ja määrdunud alade eraldamisega ning inimtoiduks mittesobivaks tunnistatud liha nõuetekohaste ladustamistingimustega (vt 2. selgitus).

2. SELGITUS

HÜGIEENINÕUETE TÄITMISEL TUVASTATUD PUUDUSED

Ehkki tapamajade tootmisvoog peaks olema üles ehitatud selliselt, et see hoiab ära ristsaastumise, said ühes Rumeenia tapamajas töötajad takistamatult määrdunud alalt puhtale liikuda ja auditimeeskond pidi väljumiseks määrdunud alalt puhtale tagasi minema, kuna teine väljapääs puudus. Ühes teises Rumeenia tapamajas tuli liha ladustamisruumidest lihalõikusruumidesse tagasi tuua, et see transportimiseks märgistada. Mõlemas tapamajas võib tegevuste mitteeraldamine ajas või ruumis põhjustada ristsaastumise ohu. Kolmandas tapamajas ei ladustatud nuge tapmise käigus nõuetekohaselt. Neljandas tapamajas töötlesid töötajad searümpasid vahetult pärast põrandate puhastamist, ilma et nad oleksid vahepeal käsi pesnud.

Ühes Tšehhi Vabariigis külastatud tapamajas ei olnud käte ja jalanõude puhastamise vahendid sobivad, tagamaks, et kõik töötajad neid enne puhtale alale sisenemist kasutavad. Nii selles kui ka ühes teises tapamajas ei olnud alad üksteisest piisavalt eraldatud, mis võimaldas ruumidesse vaba juurdepääsu, ilma eelnevalt desinfitseerimisvahendeid kasutamata. Kolmandas tapamajas ei puhastatud eluskanade transportimiseks kasutatud puure pärast lindude mahalaadimist täielikult, mis võib põhjustada ristsaastumise ohu.

Ühes Poolas külastatud tapamajas ei töötanud tuimastamiseks kasutatud seade korralikult, mis põhjustas loomadele liigseid kannatusi, kuna asendusseadet ei olnud kohe käepärast, et tuimastamine mõistliku aja jooksul lõpule viia. Ühes teises Poolas külastatud tapamajas puudusid eraldi jahutusseadmed inimtoiduks mittesobiva liha ladustamiseks.

EBAPIISAV KINDLUS SEOSES OHUANALÜÜSI JA KRIITILISTE KONTROLLPUNKTIDE (HACCP) SÜSTEEMIGA

31. Nõuetekohased dokumendid (näiteks külmaahela kohta) moodustavad HACCP süsteemi keskse osa [25]. Külastatud tapamajade ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollpunktide kavad nägid ette kriitiliste kontrollpunktide üle tehtud järelevalve salvestamise. Viies külastatud tapamajas ei rakendatud aga HACCP menetlusi temperatuuriga seotud kriitiliste kontrollpunktide puhul; ka ei olnud kriitiliste kontrollpunktide kontrolli dokumenteerimine täielik ja/või usaldusväärne (vt 3. selgitus). See vähendas kriitilise kontrolli suhtes saadavat kindlust.

3. SELGITUS

KRIITILISTE KONTROLLPUNKTIDE MITTETÄIELIK KONTROLLIMINE

Ühes Sloveenias külastatud tapamajas kasutati määrustes sätestatud liha enne transportimist lubatud maksimumtemperatuuri (7 oC) kriitilise kontrollpunkti piirmäärana ja temperatuurinäitu kontrolliti järjepidevalt. Kui temperatuurinäidu kohaselt ei ole transportimiseks valmis liha piisavalt külm, tuleb liha madalamal temperatuuril hoida. Auditeerimisel leiti aga dokumentaalseid tõendeid liha tarnimise kohta tapamajast, kui temperatuurinäit oli üle 8 oC, ilma et liha oleks madalamal temperatuuril hoitud.

Ühes Ungaris külastatud tapamajas rakendati jahutusruumide temperatuuri suhtes kriitilisi kontrollpunkte. Temperatuuri jälgimise süsteem ei andnud aga piisavaid hoiatussignaale, kui temperatuur erines HACCP kavas määratud temperatuurist. Ühes teises külastatud tapamajas täideti kriitiliste kontrollpunktidega seotud dokumente ainult probleemide esinemisel. Dokumentaalsed tõendid lubatud piirmäärade vahele jäävate temperatuurinäitude kohta puudusid.

Ühes Rumeenias külastatud tapamajas ei saanud jahutusruumides fikseeritud temperatuurinäite usaldusväärseks pidada. Üks ja sama isik oli mitme nädala jooksul neli korda päevas fikseerinud ühe ja sama temperatuurinäidu.

Ühes teises Rumeenias külastatud tapamajas täideti temperatuuri käsitlevad dokumendid juba eelnevalt, märkides näiduks alati "C" (compliant ehk nõuetele vastav).

OMAKONTROLLI KAVA TÄITMISEL TUVASTATUD PUUDUSED

32. Õigusaktide kohaselt peavad toidukäitlejad täitma nn omakontrolli kava, mis näeb ette rümpadelt proovide võtmise mikrobioloogilise saastumise väljaselgitamiseks vähemalt kord nädalas, välja arvatud teatud juhtudel, kui veterinaaramet on andnud loa proovide võtmiseks kahe nädala tagant. Kolme liikmesriigi viies tapamajas ei vastanud proovide võtmise sagedus või proovide käitlemise viis nõuetele. Neljal juhul, mil veterinaaramet oli loa andnud proovide võtmiseks kahe nädala tagant, võeti proove tegelikult harvemini. Ühel juhul ei olnud proovide võtmise tulemused kättesaadavad (vt 4. selgitus).

4. SELGITUS

RÜMPADELT PROOVIDE VÕTMINE EI TOIMUNUD ALATI EESKIRJADEGA KOOSKÕLAS

Tapamajade toidukäitlejad võtavad mikrobioloogilise analüüsi jaoks proove vähemalt kord nädalas. Kahes Rumeenias külastatud tapamajas võttis toidukäitleja salmonella proove ilma veterinaarameti eelneva heakskiiduta harvemini, kui õigusnõuetega ette nähtud.

Lisaks tegeles proovide võtmisega ametlik veterinaararst, ehkki see on toidukäitleja kohustus.

Ühes Poolas külastatud tapamajas võttis toidukäitleja mõnel juhul proove kord kuus. Ühes teises tapamajas puudusid tõendid selle kohta, et kõik nõutavad uuringud on läbi viidud.

Ühes Tšehhi Vabariigis külastatud tapamajas vastas toidukäitlejapoolse proovide võtmise sagedus küll nõuetele, kuid proovid saadeti laborisse ainult kord kuus või veelgi harvem. See ohustab tootmisprotsessi hügieenilisust, sest juhul, kui proovide mikrobioloogilise analüüsi positiivsetest tulemustest kiiresti teada ei saada, ei ole võimalik koheseid parandusmeetmeid võtta.

MITTEVASTAVUS JÄLGITAVUSE NÕUETELE

33. Toit ja sööt, mida võib ELis müüa, peab olema varustatud nõuete- kohase etiketi või märgisega, mis hõlbustab toidu või sööda jälgitavust asjakohaste dokumentide või andmete abil [26]. Auditiga tuvastati puudusi 25 külastatud tapamajast kuues. Puudused olid seotud rümpade ja kari- loomade ebasobivate identifitseerimissüsteemidega ning ebatäielike süsteemidega, mille abil jälgida toidukäitlemisahelat alates elusloomade töötlemisest kuni rümpadeni (vt 5. selgitus).

5. SELGITUS

JÄLGITAVUSE TEABE PUUDUMINE

Tapamajade haldajad ei tohi loomi tapamajja vastu võtta enne, kui neile on esitatud loomade päritoluettevõtte dokumendid, mis sisaldavad asjakohast toiduohutusalast teavet. Kahes Poolas külastatud tapamajas puudus auditikäigu ajal tapetud lehmade kohta toidukäitlemisahela alane teave.

Kahes Rumeenias ja ühes Tšehhi Vabariigis külastatud sigade tapamajas olid rümpade märgistamise eeskirjad jälgitavuse tagamiseks ebapiisavad. Mõlema Rumeenia tapamaja puhul esitas toidukäitleja tapmise kuupäevana partii numbri. Esimese tapamaja külmkambris võis auditikäigu ajal näha ilma märgistuseta seapäid. Märgistuse puudumine, mille alusel rümba osad või partii kindlaks teha, võib ohustada jälgitavuse tagamist. Tšehhi Vabariigi tapamajas märgistati rümbad ainult tapa järjekorranumbriga, tapmise kuupäeva ei märgitud. See takistaks kriisiolukorras liha päritoluettevõtte kiiret kindlakstegemist.

Kahes Poolas külastatud lindude tapamajas ei vastanud kohaletoodud lindude arv tapetud lindude arvule. Neist ühes erines tapmiseks esitatud lindude arv, mis kinnitati põllumajandusettevõttes tehtud tapaeelse veterinaarkontrolli käigus, tapamajja toimetatud lindude arvust.

Teises kõnealuses tapamajas ei loetud tapetud linde füüsiliselt üle. Lisaks sai tapalindude identifitseerimisdokumentide põhjal küll kindlaks teha põllumajandusettevõtte, kuid teave linnukarja identifitseerimiseks puudus. Põllumajandusettevõtete puhul, kus on rohkem kui üks linnukari, raskendab see kontrollitud linnukarja ja tapetud linnukarja jälgitavust. Samasugust märgistuse puudumist täheldati ühes Ungaris külastatud lindude tapamajas.

PAINDLIKKUST VÕIMALDAVATEST EESKIRJADEST KÕRVALEKALDUMINE

34. Nagu punktis 11 kirjeldatud, peavad toidukäitlejad tapamajades mikrobioloogilisi proove võtma. Õigusakt [27] võimaldab väiketapamajadel proovide võtmise sagedust vähendada, tingimusel, et tehtud on riskianalüüs, mille tulemuste kohaselt on harvem proovide võtmine põhjendatud.

35. ELi hügieenialastes õigusaktides ei ole väikeseid toiduettevõtteid defineeritud. Lisaks on omavahel vastuolus nõue, mille kohaselt peavad kõik ettevõtted olenemata oma suurusest kehtivaid hügieenialaseid õigusakte järgima, ja määrus (EÜ) nr 2073/2005, mis võimaldab väiketapamajadele erandeid.

JUHENDAMINE JA KOOLITUS

36. Auditiga uuriti, kas komisjon ja liikmesriigid töötasid välja vajalikud suunised ja pakkusid huvitatud sidusrühmadele asjakohast koolitust. Suuniste koostamine toimub komisjoni tasandil, mõningad tapamajade hügieenitavasid käsitlevad suunised töötati välja ka riikide erialasektorites (punktid 37-38). Külastatud liikmesriigid pidasid komisjoni korraldatud koolitusprogrammi väga kasulikuks, kuid auditeerimisel selgus, et olukorda tuleks parandada (punktid 39–44).

ÕIGUSAKTIDE RAKENDAMISE ALANE VÄHENE JUHENDAMINE LIIKMESRIIKIDE POOLT

37. Toiduohutuse määruste kohaselt peab komisjon kehtestama ametliku kontrolli suunised [28] ning hügieeni ja HACCP põhimõtete kohaldamise hea tava juhised [29] ning tagab nende väljatöötamise ja levitamise. Sel eesmärgil avaldab ja ajakohastab komisjon asjakohaseid suuniseid pärast konsulteerimist liikmesriikide ja muude sidusrühmadega.

38. Samuti peaksid liikmesriigid soodustama hügieeni ja HACCP põhimõtete kohaldamise hea tava riiklike juhiste väljatöötamist toidukäitlemissektorite poolt [30]. Sellised juhised oleksid oluliseks vahendiks, mille abil ära hoida kontrollikoja auditileidudes kirjeldatud olukordi liikmesriikide tasandil, samuti toidu- ja veterinaarameti tuvastatud puudusi. Kolmes auditeeritud liikmesriigis (Poola, Rumeenia ja Sloveenia) ei olnud riiklikud erialaliidud aga kõnealuseid juhiseid kehtestanud.

TERVISE- JA TARBIJAKÜSIMUSTE PEADIREKTORAAT NING TERVISE- JA TARBIJAKÜSIMUSTE RAKENDUSAMET EI KONSULTEERI OMAVAHEL SÜSTEMAATILISELT

39. Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat valib programmi "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" teemad ja määrab kursuste ülesehituse ning esitab vastava teabe väga üksikasjalikult Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusametile. Vaatlusalusel ajavahemikul (kuni jaanuarini 2011 tehtud auditikäikude põhjal) ei konsulteerinud Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ning Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusamet omavahel süstemaatiliselt koolituskursuste ülesehituse üle, mis tõi kaasa ohu, et rakendusameti poolt programmide elluviimise käigus omandatud teadmisi ei kasutata.

PUUDUSED PROGRAMMI "PAREM KOOLITUS OHUTUMA TOIDU NIMEL" ELLUVIIMISEL

40. Liikmesriikide ametliku veterinaarkontrolli ühtlustamiseks võib komisjon korraldada liikmesriikide asutuste personalile koolituskursusi [31]. Algatuse "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" töötas välja tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat ja seda viib ellu Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusamet. Liikmesriikidega parema suhtlemise tagamiseks korraldatakse komisjoni ja liikmesriikide riiklike kontaktpunktide vahel korrapäraselt kohtumisi.

41. Algatuse "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" kursuste üks aluspõhimõtteid ei ole asendada riiklikke koolitusprogramme või koolitada kõiki pädevate asutuste töötajaid, vaid edendada "koolitajate koolitamise" põhimõtet, mis tähendab, et liikmesriigid peaksid koolitusel osalenute poolt omandatud teadmised veterinaarteenistustele edastama. ELi tasemel "koolitajate koolitamise" põhimõtet veel täiel määral ei rakendata. Praegu puudub ühine raamistik selle kohta, kuidas levitamistegevust korraldada, samuti puuduvad kriteeriumid teadmiste levitamise tulemuste hindamiseks liikmesriikide tasandil, mis võimaldaks järelmeetmeid planeerida.

42. Ungaris ja Rumeenias piirdub programmi "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" riiklike kontaktpunktide roll meetmete edenemist puudutava teabe edastamisega komisjonile ega ole piisav selleks, et koolitusprogrammi üle järelevalvet teha, tagasisidet anda ja sellega seotud teavet levitada.

43. Programmi "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" vahehindamine [32] näitas, et osalejate hinnangul oli koolitus liiga teoreetiline ja praktilisi näiteid esitati vähe. Lisaks näitas kontrollikoja audit, et liikmesriikides pärast koolitusel osalemist toimuva teabe levitamise käigus esitatakse liiga vähe praktilisi näiteid, mille abil saaks teabe levitamise tulemusi ja mõju liikmesriikide tasandil parandada (vt 6. selgitus).

44. Järgmine programmi "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" hindamine, mis pidi algselt toimuma 2011. aastal, on viibinud ja viiakse eeldatavasti lõpule 2012. aastal.

6. SELGITUS

KOOLITUSE ASPEKTID, MIS VAJAVAD PARANDAMIST

Auditi käigus külastatud liikmesriikides peavad pädevad veterinaarteenistused algatust "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" väga kasulikuks, kuid esitati ka järgmisi parandusettepanekuid:

a) koolitusteemade uuendamine, kuna suurem osa veterinaarteenistuste inspektoritest on praegu pakutavatel koolituskursustel juba osalenud ja esile on kerkinud uued, aktuaalsed teemad, mida tuleks käsitleda, et tagada ametlike kontrollide ühtlustatud lähenemisviis;

b) koolituskeelte ülevaatamine, kuna kursused toimuvad üldjuhul ainult inglise, prantsuse või saksa keeles.

Teenistused rõhutasid raskusi inspektorite leidmisel, kelle keelteoskus oleks piisav, et kursustel osaleda. Lisaks ei vastanud mitte kõik ettevõtted, mis olid kursustel osalejate jaoks külastamiseks välja valitud, kehtivatele hügieeninõuetele ega olnud hea tava näideteks.

Rumeenias ja Ungaris ei olnud riikliku kontrollpunkti ja veterinaarteenistuste vaheline teabevahetus piisav, mistõttu ei võetud koolituskursuste parandusettepanekuid arvesse.

ELI FONDIDE KASUTAMINE

45. Auditiga vaadati läbi menetlused, millega anti tapamajadele ELi toetust hügieeninõuete täitmise hõlbustamiseks. Kontrollikoda leidis puudusi seoses projektide jätkusuutlikkuse ja valikumenetlustega (punktid 46–50). Tabel näitab SAPARDi kaudu tapamajadele nende ELi hügieenistandarditega vastavusse viimiseks võimaldatud toetust. Praegu toetatakse seda tegevust EAFRDi meetme "Põllumajandustoodetele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmine" raames [33].

TABEL

SAPARD – MEEDE "PÕLLUMAJANDUS- JA KALANDUSTOODETE TÖÖTLEMISE JA TURUSTAMISE PARANDAMINE"

Allikad:

Liikmesriik | Meetme raames SAPARDist toetust saanud tapamajade arv | ELi toetus tapamajadele, mida rahastati meetme raames SAPARDist (miljonites eurodes) | ELi toetuse keskmine summa ühe tapamaja kohta (miljonites eurodes) | Heakskiidetud tapamajade arv seisuga 31.12.2011 |

(A) | (B) | (C) | (D)=(C)/(B) | (E) |

Bulgaaria [6666] | 42 | 29 | 0,69 | 108 |

Tšehhi Vabariik [7777] | 30 | 4 | 0,13 | 239 |

Eesti [7777] | 4 | 1 | 0,25 | 60 |

Läti [6666] | 4 | 1 | 0,25 | 78 |

Leedu [6666] | 9 | 12 | 1,33 | 78 |

Ungari [7777] | 13 | 3 | 0,23 | 283 |

Poola [7777] | 77 | 22 | 0,29 | 1003 |

Rumeenia [7777] | 51 | 40 | 0,78 | 156 |

Sloveenia [7777] | 4 | 3 | 0,75 | 61 |

Slovakkia [7777] | 7 | 2 | 0,29 | 88 |

Kokku | 241 | 117 | 0,49 | 2154 |

46. Riiklikes programmides tuli esitada üldsätted nende rakendamise kohta, mis hõlmas juhtimist, järelevalvet ja kontrolli. See oli nõutav enne komisjoni heakskiidu andmist SAPARDi programmidele.

47. Komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi 2008. aasta tegevusaruanne sisaldas reservatsiooni SAPARDi juhtimis- ja kontrollisüsteemi kohta Rumeenias ja Bulgaarias. Reservatsioon oli piisavalt tõsine, et ajendada komisjoni katkestama kõnealustele liikmesriikidele maksete tegemist. Rumeenias (kus probleemid olid tõsisemad) oli Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) kontrollikoja auditi toimumise ajaks uurinud juba 104 projekti ühtekokku 197 SAPARDi projektist, mis olid meetme "Põllumajandus- ja kalandustoodete töötlemise ja turustamise parandamine" raames toetust saanud. Uurimine algatati riigihankemenetluste suhtes tekkinud kahtluste tõttu. 64 projekti puhul avastati tõsine eeskirjade rikkumine ja esitati soovitus riigiabi täies ulatuses tagasinõudmiseks. Neist 60 projekti puhul kahtlustati pettust ja teavitati asjaomaseid õigusorganeid.

RAHASTATUD PROJEKTIDE JÄTKUSUUTLIKKUSEGA SEOTUD PUUDUSED

48. Üheks SAPARDi raames toetuse saamise kriteeriumiks oli nõue, et projektid peavad investeeringu realiseerimise lõpuks vastama uutele hügieeni- ja toiduohutusstandarditele. Üheks eesmärgiks oli ka projekti jätkusuutlikkus. Rahastatud projekte peab määratud tasemel käigus hoidma vähemalt viis aastat pärast investeeringu tegemist.

49. Auditiga leiti, et ELi vahendid aitasid kaasa tapamajade ümberkorraldamisele, et hõlbustada nende vastavusse viimist ELi hügieenistandarditega ja säilitada majandustegevus. Komisjoni talitused ei hinnanud eraldi mõju, mida rahastatud investeeringud uute hügieenistandardite saavutamisele avaldasid. Auditeerimisel tuvastati igas külastatud liikmesriigis juhtumeid, kus ei järgitud kas nõuet hoida projekti vähemalt viis aastat käigus või nõuet säilitada tegevus ettenähtud tasemel (vt 7. selgitus). See vähendas nende vahendite mõju, mida kasutati tapamajade hügieeninõuetega vastavusse viimise hõlbustamiseks.

SAPARDI PROJEKTIDE EBASOBIVAD LEPINGUTE SÕLMIMISE KRITEERIUMID

50. Tšehhi Vabariigis nägid SAPARDi allmeetme "Ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollpunktide (HACCP) põhimõtete juurutamiseks antav abi" lepingu sõlmimise kriteeriumid ette HACCP meeskonna olemasolu. Seetõttu eelistati abitaotlejaid, kellel oli juba toimiv HACCP meeskond ja kes olid HACCP põhimõtete rakendamisel hästi edenenud, neile abitaotlejatele, kes ei olnud nii kaugele jõudnud ning vajasid tegelikult rohkem abi. See ei vastanud eesmärgile soodustada HACCP põhimõtete rakendamist. Kahe külastatud tapamaja puhul, mida kõnealusest allmeetmest toetati, olid ainsateks lepingu sõlmimise kriteeriumideks, mida nende kahe tapamaja valimisel kohaldati, HACCP meeskonna ja ISO sertifikaadi olemasolu. Seetõttu oli SAPARDi vahendite panus ELi hügieenialaste õigusaktide rakendamisele kaasaaitamisel piiratud, kuna suurema tõenäosusega osutusid valituks ettevõtted, mis juba arendasid menetlusi kõnealuste nõuete täitmiseks.

7. SELGITUS

NÄITEID JUHTUDEST, KUS KAVANDATUD TEGEVUSMAHTU EI SAAVUTATUD VÕI EI SÄILITATUD

Rumeenias ei olnud viiest külastatud tapamajast kaks (SAPARDi toetus 0,9 miljonit eurot) ettenähtud tegevusmahtu saavutanud. See tulenes eeldatust väiksemast nõudlusest nende lihatoodete järele, samuti asjaolust, et sobivaid loomi tarniti oodatust vähem.

Poolas lõpetas üks algselt külastamiseks väljavalitud tapamaja (SAPARDi toetus 0,7 miljonit eurot) 2010. aastal kehvade majandustulemuste tõttu tegevuse.

Ungaris külastati ettevõtet, mille juurde kuuluv sigade tapamaja oli 2003. aastal SAPARDi toetust (60000 eurot) saanud ning 2006. aastal tegevuse lõpetanud. Toidukäitleja viis tegevuse üle ühte oma teise tapamajja. Makseasutus nõudis SAPARDi vahendid tagasi ning ELi rahastamise eesmärke ei täidetud.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

51. Kontrollikoja auditiga leiti, et üldiselt olid komisjoni ja uute liikmesriikide pädevate asutuste poolt hügieeninõuete täitmise kontrollimiseks rakendatud süsteemid asjakohase ülesehitusega. Külastatud liikmesriikides ilmnes aga puudusi eeskirjade ja menetluste rakendamisel. Lisaks leiti puudusi seoses rahastatud projektide jätkusuutlikkuse ja valikumenetlustega. Puudused ei sea üksi ega tervikuna kahtluse alla hügieeninõuete täitmise tagamise süsteemide üldist ülesehitust, kuid näitavad vajadust rangema kontrolli järele kõigil tasanditel, et maandada riske, mis võivad kaasa tuua tõsiseid toiduohutusega seotud probleeme.

52. Komisjon ei olnud veel täies ulatuses kontrollinud hügieeninõuete täitmist riikides, mis ühinesid ELiga 2004. aastal või pärast seda (punktid 24-25). Liikmesriikide tasandil täheldati puudusi seoses mitmeaastaste riiklike kontrollikavade rakendamisega, veterinaarkontrolliga (punktid 26–28) ja hügieeninõuete täitmisega toidukäitlejate poolt (punktid 29–35).

1. SOOVITUS

Seoses hügieeninõuete täitmise järelevalvega peaks komisjon:

a) lõpule viima toidu- ja veterinaarameti järelkontrolli seoses soovitustega, mis amet liikmesriikidele 2004. aasta hügieenipaketi rakendamise kontrolli põhjal esitas;

b) parandama juhendamist ja järelevalvet seoses liikmesriikide mitmeaastaste riiklike kontrollikavade ettevalmistamise ja rakendamisega, et tagada ametlike kontrollide mõjus süsteem;

c) peamiselt koolituse, toidu- ja veterinaarameti kontrollide ja liikmesriikide aruannete läbivaatamise kaudu julgustama liikmes- riike tegema mõjusat veterinaarkontrolli;

d) parandama järelevalvet liikmesriikide kontrollide üle, et kontrolli- koja auditiga tuvastatud puudusi vähendada.

53. Kontrollikoja auditiga leiti, et toidukäitlejaid ei toetatud ega juhendatud piisavalt, samuti tuvastati puudusi algatuse "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" elluviimisel (punktid 36–44).

2. SOOVITUS

Seoses juhendamise ja koolituskursuste pakkumisega peaks komisjon:

a) julgustama liikmesriike töötama välja riiklikud juhendid, mis võivad aidata kontrollikoja auditiga tuvastatud puudusi ära hoida;

b) kaaluma meetmeid koolitustegevuse parandamiseks ja lõpule viima algatuse "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" hindamise;

c) tagama mõjusa teabevahetuse oma talituste vahel, et koolitustegevust parandada;

d) julgustama liikmesriike pakkuma toidukäitlejatele rohkem juhiseid ja koolituskursusi.

54. Ehkki ELi rahaline toetus aitab ELi hügieeninõuete rakendamisele kaasa, esines probleeme seoses rahastatud projektide valimise ja jätkusuut- likkusega (punktid 45–50).

3. SOOVITUS

Seoses ELi vahendite kasutamisega hügieeninõuete täitmiseks nende riikide tapamajades, mis ühinesid ELiga 2004. aastal või pärast seda, soovitab kontrollikoda komisjonil:

a) anda liikmesriikidele juhiseid, et soodustada ELi vahendite mõjusat kasutamist, eelkõige tagamaks jätkusuutlike projektide väljavalimine;

b) hinnata hügieeni- ja toiduohutusstandardite rakendamisele eraldatud ELi toetuse mõju;

c) otsustada hindamise põhjal, kas tuleks võtta edasisi meetmeid, et tagada hügieenistandardite kõrge tase tapamajades.

I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Ioannis SARMAS, võttis käesoleva aruande vastu 25. juuli 2012. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

president

Vítor Manuel da Silva Caldeira

[1] Määruse (EÜ) nr 2073/2005 I lisa.

[2] Määruse (EÜ) nr 178/2002 artikkel 17.

[3] Määruse (EÜ) nr 882/2004 V jaotis.

[4] Määruse (EÜ) nr 852/2004 artikkel 5.

[5] Allikas: Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusamet http://ec.europa.eu/eahc/food/about.html

[6] http://ec.europa.eu/food/intro_en.htm

[7] KOM(1999) 719, (lõplik), 12. jaanuar 2000.

[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, 28. jaanuar 2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1).

[9] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 852/2004, 29. aprill 2004, toiduainete hügieeni kohta (ELT L 139, 30.4.2004, lk 1, parandus ELT L 226, 25.6.2004, lk 3).

[10] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 853/2004, 29. aprill 2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad (ELT L 139, 30.4.2004, lk 55, parandus ELT L 226, 25.6.2004, lk 22).

[11] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 854/2004, 29. aprill 2004, millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks (ELT L 191, 28.5.2004, lk 1).

[12] Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004 aasta määrusele (EÜ) nr 882/2004, 29. aprill 2004, ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 191, 28.5.2004, lk 1). Ametlik kontroll on mis tahes kujul toimuv kontroll, mida pädev asutus või ühendus teeb eesmärgiga teha kindlaks sööda- ja toidualastele õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu reguleerivate eeskirjade täitmine.

[13] Vastavalt määruse (EÜ) nr 853/2004 määratlusele on tapamaja "ettevõte selliste loomade tapmiseks ja korrastamiseks, mille liha on mõeldud inimtoiduks".

[14] Määruse (EÜ) nr 852/2004 artikkel 3.

[15] Põhimõtete määratlust vt: Mõisted.

[16] Määrus (EÜ) nr 1268/1999 ühenduse toetuse kohta ühinemiseelsetele meetmetele põllumajanduse ja maaelu arendamiseks Kesk- ja Ida-Euroopa kandidaatriikides ühinemiseelsel perioodil (EÜT L 161, 26.6.1999, lk 87).

[17] Meetme kogueelarve oli 1025 miljonit eurot. Tapamajadele eraldatud 117 miljonit eurot on kontrollikoja hinnang vastavalt komisjonilt ja liikmesriikidelt saadud teabele. SAPARDi raames antava abi mahu määramine ja dokumenteerimine toimus "meetme" tasandil. Kuivõrd konkreetselt tapamaju käsitlev meede puudus, napib ka usaldusväärset ja täielikku teavet nende rahastamise kohta.SAPARDi raames anti toetust kuni 2006. aastani. Kui projekti tehakse viie aasta jooksul pärast SAPARDi toetuse viimase väljamakse kuupäeva olulisi muudatusi, võib liikmesriigi pädev asutus enne programmi sulgemist tagasimaksenõudeid esitada. Tegelikkuses suletakse SAPARDi programm hiljemalt seitsme aasta jooksul pärast projektidele viimase väljamakse tegemist. 2004. aastal ELiga ühinenud liikmesriikide puhul võib seega tagasimaksenõudeid esitada kuni 2013. aastani. Bulgaaria ja Rumeenia puhul esitati viimane kuludeklaratsioon 2009. aastal ja tagasimaksenõudeid võib seega esitada kuni 2016. aastani.

[18] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1257/1999, 17. mai 1999, Euroopa Põllumajanduse Arendus- ja Tagatisfondi (EAGGF) toetuse kohta maaelu arendamiseks ning teatavate määruste muutmise ja kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 160, 26.6.1999, lk 80).

[19] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1698/2005, 20. september 2005, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta (ELT L 277, 21.10.2005, lk 1).

[20] Bulgaaria, Eesti, Leedu, Läti, Poola, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi Vabariik ja Ungari.

[21] Näiteks 2006. aastal kõigis liikmesriikides läbiviidud auditid teemal "Toiduhügieen – loomset päritolu toit".

[22] Eestit ja Rumeeniat ei olnud veel kontrollitud.

[23] Näiteks Ungaris ei sisaldanud mitmeaastane riiklik kontrollikava piisavat teavet linnulihasektori spetsiifiliste aspektide kohta, heakskiidetud veterinaararstide ülesandeid, riskihinnangut ega ametlike kontrollide läbiviimise sageduse määramiseks kasutatud süsteemi. Rumeenias ei sisaldanud kava piisavat teavet selle kohta, kas sanktsioonid olid mõjusad, proportsionaalsed ja hoiatavad, ametlike kontrollide prioriteete ei esitatud ühtlustatud viisil ja kava ei hõlmanud menetlusi ametlike veterinaararstide töö kontrollimiseks.Sloveenias ei sisaldanud kava piisavat teavet ametlike kontrollide erapooletuse ja järjepidevuse tagamise menetluste kohta, samuti oli kava poolik.

[24] Määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 8 lõige 1.

[25] Määruse (EÜ) nr 852/2004 artikkel 5 (vt ka Mõisted).

[26] Määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 18 lõige 4.

[27] Komisjoni 15. novembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2073/2005 toiduainete mikrobioloogiliste kriteeriumide kohta (ELT L 338, 22.12.2005, lk 1), I lisa.

[28] Määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 8 lõige 4.

[29] Määruse (EÜ) nr 852/2004 III peatükk.

[30] Määruse (EÜ) nr 852/2004 artiklid 7 ja 8.

[31] Määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 51 lõige 1.

[32] Koolituse "Parem koolitus ohutuma toidu nimel" vahehindamine, toiduahela hindamiskonsortsiumi lõpparuanne, mille tellis tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat, 4. aprill 2009.

[33] Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikkel 28. Meetme raames on toetust antud 1936 projektile kogusummas 1025 miljonit eurot.

[6666] Kättesaadavad SAPARDi iga-aastased rakendusaruanded ja järelhindamised.

[7777] Liikmesriikide makseasutuste poolt kontrollikojale saadetud teave.

--------------------------------------------------

I LISA

HÜGIEENI- JA TOIDUOHUTUSSTANDARDID, MIDA TOIDUKÄITLEJAD PEAVAD JÄRGIMA

Toidukäitlejad viivad turule ELis valmistatud loomset päritolu tooteid üksnes siis, kui need on valmistatud ja neid on käsitsetud eranditult ettevõtetes, mis vastavad toidualaste õigusnormide asjakohastele nõuetele (määrus (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erireeglid).

Toidukäitleja kehtestatud kord peab tagama, et tapamajja vastu võetud loomad on nõuetekohaselt märgistatud.

Tapamajadel peavad olema piisavad ja hügieenilised laudad.

Toimingud peavad olema ruumis või ajas eraldatud. Tapaliinid peavad võimaldama pidevtapaprotsessi ja vältima tapaliini erinevate osade ristsaastumist.

Tapamajades tuleb tagada võimalused tööriistade desinfitseerimiseks kuuma veega, mis on temperatuuril vähemalt 82 oC, või võrdväärse mõjuga alternatiivsüsteem.

Tapamajades peavad olema lukustatavad laod kinnipeetud liha jahutatud ladustamiseks ja eraldi lukustatavad hoidlad inimtoiduks kõlbmatuks tunnistatud liha ladustamiseks.

Toidukäitlemishoonete projektilahendus, planeering, ehitus, asukoht ja suurus peavad võimaldama:

a) piisavat töötamisruumi kõikide toimingute hügieeniliseks teostamiseks, heade toiduhügieeni tavade kasutamist, sealhulgas kaitset saastumise eest,

b) sobiva temperatuurikontrolliga käsitsemis- ja hoiutingimusi,

c) piisavat hulka sobivalt paiknevaid valamuid, mis on määratud käte pesemiseks (määrus (EÜ) nr 852/2004 toiduainete hügieeni kohta).

Käitlemisettevõttes peab olema piisav joogiveevarustus, mida kasutatakse alati, kui vajalik, toiduainete saastumise vältimise tagamiseks.

Kõik toidu käsitsemise alas töötavad inimesed peavad tagama kõrgel tasemel isikliku puhtuse, kandma sobivat, puhast riietust, vajaduse korral kaitseriietust.

Värskes lihas ei tohi esineda salmonellat; täita tuleb muid mikrobioloogilisi kriteeriume ja proovivõtunõudeid.

Toidukäitlejatele ja isikutele, kes vastutavad HACCP süsteemi rakendamise eest, tuleb tagada koolitus.

--------------------------------------------------

II LISA

AMETLIKU VETERINAARKONTROLLI ERINÕUDED

Määruse (EÜ) nr 882/2004 II lisa II peatükis sätestatakse ametlikule veterinaarkontrollile seatavad nõuded:

1. Pädeva asutuse korraldus ning seosed pädevate keskasutuste ja ametiasutuste vahel, kellele nad on delegeerinud ametlike kontrollide tegemisega seotud ülesanded.

2. Seosed pädevate asutuste ja kontrolliorganite vahel, kellele nad on delegeerinud ametlike kontrollidega seotud ülesanded.

3. Kokkuvõte eesmärkidest, mida tahetakse saavutada.

4. Töötajate ülesanded, vastutus ja kohustused.

5. Proovivõtumenetlused, kontrollimeetodid ja -võtted, tulemuste tõlgendamine ja sellest lähtuvad otsused.

6. Järelevalve- ja seireprogrammid.

7. Vastastikune abi juhul, kui ametlikud kontrollid nõuavad meetmete võtmist rohkem kui ühe liikmesriigi poolt.

8. Ametlike kontrollide järel võetavad meetmed.

9. Koostöö teiste talituste või osakondadega, kellel võib olla asjaomaseid kohustusi.

10. Proovivõtumeetodite, analüüsimeetodite ja tuvastustestide asjakohasuse kontrollimine.

11. Mis tahes muu tegevus või teave, mis on vajalik ametlike kontrollide tõhusaks toimimiseks.

--------------------------------------------------