ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.9

on seisukohal, et erialaspetsialistide puuduse ärahoidmiseks on tööealise rahvastiku vähenemise tõttu vaja analüüsida tööturgu, et välja selgitada tulevikuvajadused, ning suurendada koostööd kõikide ühiskonnarühmade vahel. Selleks on vaja eelkõige ettevõtete vastutustundlikku tegutsemist kutseõppe osas eesmärgiga tagada vajadustele vastav arv õppekohti; suurimad vajadused on a) erialade sihipärane propageerimine; b) täiendavad meetmed, nagu praktilistele oskustele, mitte teoreetilistele teadmistele suunatud õppekavad; c) õpingute jätkamist võimaldava hariduse omandanute osakaalu suurendamine; d) meetmed, mis võimaldavad suuremal arvul kõrgema õppeasutuse lõpetanutel jääda majanduslikult nõrgematesse piirkondadesse;
2.

Kõikides Lääne-Balkani riikides, samuti Kosovos, on hetkel toimumas pööre positiivsete muutuste suunas seiskohtade osas, kaasaarvatud endise Jugoslaavia asjade rahvusvahelise kriminaalkohtu suhtes. Kõnealused muutused on tähtsaks sammuks mainitud riikide lõplikuks Euroopa integratsiooniks. Siiski on vajalikud edasised märkimisväärsed edusammud;
19.

võtab teatavaks, et vähemalt osaliselt 1. sihtala alla kuuluvast 13 liikmesriigist ainult üheksa on täiendavuse põhimõttest kinni pidanud, ja juhib sellega seoses tähelepanu asjaolule, et täiendavuse hindamise juures tuleb vastavalt määruse artiklile 11 arvestada struktuurifondide üldsätete (7), rahastamisega seonduvate üldmajanduslike raamtingimuste, spetsiifiliste majanduslike tingimuste, erastamiste ning möödunud ajavahemiku jooksul esinenud erakordselt kõrgete avaliku sektori struktuuriliste kuludega. Samuti tuleks rõhutada, et struktuurifondidel on oluline mõju säilitamaks riiklike investeeringute suurt mahtu, mis on kooskõlas nende püüdlustega tagada piisavad riiklikud vahendid.
1.2.2

Paindliku tööajaga töötavad eelkõige naised, mis muudab neid eriti haavatavaks. Osalise tööajaga töötajaid on naiste hulgas 33,5 % ning meeste hulgas 6,5 % (aastal 2002). Kümne aastaga on osalise tööajaga töötamine suurenenud naiste hulgas kaks korda rohkem kui meeste hulgas (näitajad vastavalt 4,7 % ja 2,3 %). Isegi juhul, kui tööandjad ei sea tingimuseks osalise tööajaga töötamist, on naised selleks sunnitud, kuna neil on raskusi oma lastele või eakatele vanematele sobiva hoidja leidmiseks. Naiste kahekordne töökoormus halvendab nende elukvaliteeti. Majapidamistööde jaotus perekonnas on väga vähe ühtlustunud, kuigi mehed arvavad praegu, et nende kanda on oluline roll meeste ja naiste võrdsete võimaluste saavutamisel. Töö abil saavutatud iseseisvuse hinnaks on sageli elukvaliteedi langus kõige ebasoodsamatel tööaladel töötavate naiste jaoks. Niisuguste piirangute puhul on osalise tööajaga töötamine või töötamisse pausi tegemine pärast lapse sündi naiste “valik” rasketes olukordades toime tulemiseks. See suurendab kindlusetust perekonna lagunemise korral.
2.4

rõhutab siiski, et Euroopa kõrgharidusasutuste kvaliteet on üldiselt hea ja rida kõrgkoole on juba aastate eest suutnud teostada teatises vajalikuks peetud muutused või siis on teel nende elluviimise poole, seda tihtipeale Lissaboni eesmärkidest teadlikult juhindumata. Tõsiasi, et paljudele kõrgkoolidele on Bologna protsess veel tundmatu mõiste, ei tohi põhjustada negatiivset üldhinnangut Euroopa kõrgkoolidele;
6.

möönab, et kõnealustel tagasilükkamistel on palju erinevaid põhjuseid, mis mõnedel juhtudel pole lepingust tingitud. Komitee leiab, et seega on vaja eriti keskenduda sisulistele aruteludele, rõhutades sealjuures finantsperspektiivide osas saavutatud kokkulepet; samas tuletab komitee meelde, et juba enam kui pooled liikmesriikidest on nende poolt valitud meetodil põhiseaduse lepingu ratifitseerinud ning nende riikide otsustel on sama kaal kui nende omal, kes vastu hääletasid;
2.22

tervitab elutsüklipõhise lähenemise edendamist ja paremini ligipääsetava tööturu arendamist, ent rõhutab, et kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele ei saa anda täiendavaid ülesandeid, ilma et neid varustataks vajalike vahenditega. Reforme ei tohi ellu viia nii, et see asetab kohalike ja piirkondlike omavalitsuste teenistused ja personali ebasoodsasse olukorda võrreldes teiste osalejatega;
1.3

on kõnealuses küsimuses seisukohal, et Euroopa Liidu liikmesriikide kohalike ja piirkondlike haldusasutuste vahelised kontaktid on üks vahendeid, mida tuleks rakendada soodustamaks avaliku halduse toimimise parendamist; kutsub seoses sellega stabiliseerimis- ja assotsiatsiooninõukogu üles kasutama ära selle võimet ning laialdasi kogemusi ettepanekute tegemisel kõnealuses valdkonnas;
2.4

rõhutab, et piirkondlik koostöö poliitilisel ja institutsionaalsel tasandil on hea lähenemisviis ning et kodanikuühiskonna võrgustikud kujutavad endast head partnerlust. Siiski on vaja neile lisada teised mehhanismid, sh riigi tasandist allpool olevad partnerlused.
1.2.5

soovib esiteks, et seda tüüpi lepingutest kujuneks tõhus meede piirkondlike ja kohalike omavalitsuste kaasamisel riiklikku strateegilisse tugivõrgustikku, mis jätab piirkondadele piisavalt liikumisruumi spetsiifiliste eesmärkide ja meetmete määratlemisel, ning teiseks, et Euroopa Komisjoniga sõlmitavate lepingute osapoolteks oleksid need, kellel on kas õigusloome või täidesaatmise alased kogemused,
4.7

viitab olukorrale abi mitte saavates piirkondades, millel on maapiir mõne teise abikõlbliku piirkonnaga; nõuab, et sellistel juhtudel ei määratletaks mitte ainult maksimaalse diferentseeritud abi määra naaberpiirkondade vahel, vaid võetaks arvesse ka teisi parameetreid, mille abil on võimalik võrrelda piirkondade majanduslikku arengut ja konkurentsivõimet. See hoiaks ära Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitikaga kokkusobimatuid olukordi.
2.3

on arvamusel, et sisserände ja tööturuga seonduvaid küsimusi saab kõige tõhusamalt lahendada Euroopa tasandil, kuid samas tuleb kindlustada, et sissesõidu ja elamise tingimused ei läheks vastuollu liikmesriikide õigusega reguleerida vastuvõtu mahtu ning et kõnealustel õigustel ei oleks negatiivset mõju teistele riikidele. Ülemäära piiravad tingimused takistaksid liikmesriikidel võtta vastu sellist arvu sisserändajaid, nagu nad sooviksid, ja see võib anda tõsiseid tagasilööke nende majanduslikule konkurentsivõimele või nende piirkondade majanduslikule konkurentsivõimele. Komitee soovitab seepärast võtta tarvitusele abinõud tagamaks, et mistahes tulevased õigusaktid, mis käsitlevad vastuvõtutingimusi, oleks kooskõlas erinevate riiklike, piirkondlike ja kohalike olukordadega;
2.70

on seisukohal, et tähelepanu tuleb pöörata kolmandatest riikidest pärinevate isikute hetkel selgusetule õiguslikule staatusele ja nende õigustele ning viitab sellele, et kohalikke omavalitsusi puudutab see eelkõige integratsioonipoliitika valdkonnas. Komitee nendib, et Euroopa Liidu väliste riikide kodanikele ei laiene näiteks Euroopa Liidus tööturul tagatud õigused, samas on see oluliseks eelduseks integratsioonipoliitika õnnestumisele. Komitee palub seejuures silmas pidada, et Euroopa Liidu välistest riikidest saabuvad kõrge kvalifikatsiooniga töötajad ei pööraks Euroopale selga.
1.10

rõhutab, et ühenduse tervishoiu- ja tarbijakaitsepoliitika õiguslik alus on täiesti erinev. EÜ asutamislepingu artikli 152 järgi peavad ühenduse meetmed tervishoiu valdkonnas riikide poliitikat täiendama. Samas sõltub tarbijakaitsepoliitika vastavalt EÜ asutamislepingu artiklis 153 sätestatule paljuski ühisest lähenemisviisist. Selle eesmärk on edendada tarbijate õigusi ja kaitsta tarbijate huve, eelkõige kui see puudutab siseturu väljaarendamist. Kui kasutada mõlema kõnealuse poliitika puhul sama õiguslikku alust, siis on see vastuolus subsidiaarsuse põhimõttega. Euroopa Liidu tarbijakaitsealane seadusandlus ei tohi muutuda tervisevaldkonna spetsiifiliste eeskirjade või normide jadaks, mis on vastuolus tervishoiu korraldamise ja suunamisega liikmesriikides. Kuid kui tarbijakaitsepoliitikat hinnatakse samade vastastikuse täiendavuse ja subsidiaarsuse kriteeriumite alusel kui tervishoiupoliitikat, võib see avaldada vastuolulist mõju ühenduse enda tarbijakaitsepädevustele;
1.15.

on seisukohal, et kvaliteetne ja vastuvõetava hinnaga lairibajuurdepääs on üks peamine näitaja, mis määrab kodanikele osutatavate teenuste kvaliteedi, eelkõige tõstes kohalike omavalitsuste osutatavate teenuste kvaliteeti, aidates samal ajal VKE-del oma tooteid levitada. Võib arvata, et kaugemal asuvad ja eelkõige äärepoolseimad piirkonnad ja kogukonnad saavad suurt kasu kiiremast ja ulatuslikumast juurdepääsust lairibateenustele;
1.6

juhib tähelepanu sellele, et liikmesriikidele täiendavate energiatõhususe regulatsioonide kehtestamisel tuleb olla ettevaatlik. Nagu rohelises raamatus on märgitud, kehtib ELis juba praegu palju energiatõhususe meetmeid ja on mitmeid, millel pole veel aega olnud mõjule pääseda või mida on kõigepealt vaja rakendada. Siinkohal tuleks nimetada hoonete energiatõhususe direktiivi, soojuse ja energia koostootmise direktiivi, saastekvootidega kauplemise direktiivi ja energia lõpptarbimise tõhususe direktiivi;
2.2

Regioonide Komitee on noorsoopoliitika osas seisukohal, et avatud koordineerimismeetodi eesmärgid peavad olema: a) noorte kaasamine kohalikku ellu, et neil oleks võimalik rohkem kaasa rääkida neid puudutavates poliitikavaldkondades; b) jõudmine nii kaugele, et Euroopa Liidu ja riikliku poliitika kujundamisel võetakse enam arvesse noorte spetsiifilisi vajadusi. Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste roll, pädevus ja teadmised on eelnimetatud eesmärkide saavutamisel olulised, seda eelkõige teatises toodud eristrateegia osas.
1.12

nõustub, et ainult õigusaktide abil on raske tõkestada mõnede rühmade kogetud sügavalt juurdunud ebavõrdsuse mudeleid ja et mittediskrimineerimise süvalaiendamise edendamiseks tuleb arendada vastavaid vahendeid. See peaks samuti aitama keskenduda mitmekordse diskrimineerimise olukordadele;
2.4

teeb ettepaneku, et tegevuskava sisaldaks ettepanekuid metsatööstuse erinevate sektorite toetamiseks. Samuti peaks tegevuskava tagama soodustused, mis on mõeldud tööstuse kohaseks toimimiseks, väikest või mitte mingisugust majanduslikku kasu toovate metsade hooldamiseks, omaniku ja rentniku ühenduste loomiseks metsandusekspertide juhendamisel, projektide, algatuste, sotsiaal-, keskkonna- ja metsakaitse teenuste arendamiseks ja jätkamiseks tingimusel, et need on hõlmatud piirkondlike ja kohalike omavalitsuste programmidega;
6)

lisaks sellele, et aasta 2005 kuulutati Euroopa Nõukogu poolt kodanikuhariduse aastaks meenutamaks hariduse tähtsust inimõiguste kaitsmisel ja edendamisel; ning et 2005. aastal toimus Varssavis Euroopa Nõukogu 3. tippkohtumise raames noorte tippkohtumine, mis näitas, et aktiivsed ja oma uuest identiteedist teadlikud noored on parimaks kodanikuaktiivsuse eeskujuks;
2.10

Demograafilisi muutusi käsitlevate riiklike uurimisprogrammide järele on suur vajadus ning oluline on tõhustada selliste programmide kooskõlastatust Euroopa tasandil. Komitee on seisukohal, et programmide kooskõlastamise instrumenti tuleks arendada piirkondadevahelise koostöö abil ERA-NET projekti raames, mille eesmärk on edaspidine koostöö vastavalt artiklile 169. Teiseks peaks seitsmes raamprogramm ise oluliselt tugevdama rahvastiku vananemise pideva uurimise edendamist. Küsimusi, mis võivad olla asjakohased seoses “tegusa vananemise” teemaga, käsitletakse komisjoni teatises “Vanema tööjõu tööhõive määra ja pensioniea tõstmine”. Tegus vananemine tähendab enamat, näiteks seda, et teadmisi tuleb arendada terve vananeva inimese kohta ning selle kohta, kuidas kõnealune põlvkond on ning võiks saada ühiskonna reserv. ELi liikmesriikides valitsevad kultuurilised erinevused ja kogemused seoses demograafiliste muutustega, mis võiks olla aluseks reale erinevatele uurimisküsimustele, millesse on kaasatud palju erinevaid teadusharusid. See puudutab nii vähese sündimuse, väljarändamise ja elanikkonna olulise vähenemise tagajärgi kui ka vananemisega seotud küsimusi seoses vajadusega tervishoiu, arstiabi, sotsiaalteenuste ja enesehoolduse järele. Kuigi riiklike ja Euroopa programmide kooskõlastamist nimetatakse programmis “Koostöö”, tuleks komitee arvates kõnealust kooskõlastust suurendada. Vananemise mõistes sisalduvad nii sotsiaalsed, majanduslikud kui kultuurilised aspektid. Ühiskondlike lahenduste ja muutustega kohanemise kontseptsioonide väljatöötamine vastuseks demograafilistele muutustele on tulevaste aastate üks suuremaid poliitilisi väljakutseid, eriti piirkondlikul tasandil. Seetõttu on samuti väga oluline, et kohalik ja piirkondlik tasand etendab tähtsat osa erinevate riiklike programmide väljatöötamisel.
1.1

Transpordivõrgustike turvalisus sõltub võimalikult tihedast koostööst kõikide asjaomaste asutuste vahel, alates transporditeenuseid osutavatest töötajatest, nende juhtidest, (kohaliku, piirkondliku või riikliku tasandi) poliitikutest, kellele aru antakse, kuni politsei- ja luureteenistusteni. Koostöö eesmärk on tagada, et kõikide intsidentide korral rakendatakse järjepidevat ennetavat ja reageerivat tegevust. Näiteks on koostöö vajalik tagamaks, et samaaegselt oleks võimalik anda abi reisijatele, kaitsta tõendusmaterjale ja taastada võimalikult kiiresti teenuste osutamine. Oluline on koostöösse kaasata kõikide asutuste tippjuhtkonnad.
1.11

kutsub üles võtma tarvitusele meetmeid, mis on suunatud suurele arvule töötajatele, kes on ELi sisenenud ebaseaduslikult. Tuleb võtta vastu otsused ja luua mehhanismid, mis võimaldavad kehtivaid sisserännet käsitlevaid õigusakte rikkuvatel sisserändajatel vajaduse korral oma olukord viivitama seadustada, seda eriti juhul kui nende olukord on tingitud puudujääkidest haldusorganite töös või liikmesriikide geopoliitilisest olukorrast. Tarvitusele võetavad meetmed peaksid olema ajutised ja spetsiifilised ning a) tagama asjaomastele isikutele vastuvõetavad tingimused nende saabumisel, b) väljendama järjekindlalt, et ebaseaduslik sisseränne on vastuvõetamatu, c) võitlema aktiivselt inimkaubanduse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu, d) aitama võtta vastu tõhusaid reegleid ja tegevuspoliitikat töötajate seadusliku rände toetuseks;
8.

Euroopa jõud peitub erinevuses, mitte ühtlustamises. Ka konkurentsivõime edendamisel uuendustegevuse kaudu on nõutav just spetsiifilisi vajadusi arvestav lähenemine. Arvestades piirkondlike ja kohalike omavalitsuste juhtimispraktikat, on neil kõige parem lähtepositsioon, oma territooriumil konkurentsivõime edendamiseks, kasutades selleks uuendustegevust. Integreeritud lähenemist on kõige parem rakendada rohujuure tasandil, kuna sealne sünergia on kõige suurem ning samas on sel tasandil võimalik ka koostööliitude kiire rajamine.
1.2

peab komisjoni arendatud turutõrgete kriteeriumi riigiabi õigustamiseks huvitavaks lähenemisviisiks, kuid see ei põhine EÜ asutamislepingul, seda ei ole selgelt määratletud ning see ei ole kohaldatav toimivate turgude puudumisel. Seega on komitee selle vastu, et turutõrge oleks keskne kriteerium abikõlblikkuse kontrollimisel. Turutõrgete kriteeriumi rakendamine on vastuvõetav vaid juhul, kui vastavalt subsidiaarsusprintsiibile jääb liikmesriikidele ning piirkondlikele ja kohalikele omavalitsustele piisavalt mänguruumi turuhälbe piiritlemisel, samuti vahendite valimisel turuhälbega võitlemisel;
1.2

tunnistab, et osana linna pikkaajalisest kultuurilise arengu strateegiast oleks Euroopa kultuuripealinna sündmuse mõju suurem, ning leiab, et on oluline, et Euroopa kultuuripealinna sündmus edendaks jätkusuutlikumaid lähenemisviise kultuurilisele arengule. Lisaks tunnustab Regioonide Komitee seda, et Euroopa kultuuripealinna sündmusega kaasneb järjest enam piirkondlik mõõde, sest kultuuriprogrammide arendamisse ja teostamisse kaasavad linnad ka ümbritsevaid piirkondi;
11)

on seepärast mures ohu pärast, et selline negatiivne areng võiks pikas perspektiivis kahjustada tegelikku ühenduse ühtekuuluvuspoliitikat, mis ometi on üks ühenduse poliitikavaldkondi, mis on Euroopa kodanikule kõige nähtavam;
1.6

toonitab, et õhusaaste valdkonnas on oluline anda prioriteet heitkoguste ennetamisele ning et vastavalt sellele võib saasteainete kõrvaldamine olla vaid hädalahendus; viitab eelkõige järgmistele punktidele: — kooskõlastada tuleb määratletud keskkonnaeesmärgid ja olemasolevad vahendid heitkoguste vähendamiseks, et oleks reaalne võimalus kõnealuseid eesmärke enamikes linnades saavutada; — Euroopa tasandil tuleb võtta piisavaid toetusmeetmeid, lihtsustamaks Euroopa direktiivide tõhusat rakendamist; — Euroopa tasandil peavad järgnema vähendamistehnoloogiate vajalik parendamine ning sõidukite heitkoguste standardite karmistamine (nt EURO VI veoautodele) sel moel, et linnades oleks võimalik täita õhu kvaliteedi standardeid; — tarvis on üle-euroopalisi meetmeid, nt NEC-direktiivi (direktiiv heitkoguste riiklike ülempiiride kohta) kohene läbivaatamine, võitlemaks tahkete osakeste suure kontsentratsiooniga. See mõjutab märkimisväärselt piirväärtustest mittekinnipidamist linnapiirkondades.
2.3

rõhutab, et riikliku strateegilise tugiraamistiku ja rakenduskavade väljatöötamisel tuleks lähtuda partnerluse põhimõttest, nagu on määratletud struktuurifondide üldmääruses. Partnerluse põhimõte on äärmiselt vajalik tõhusa ja eduka ühtekuuluvuspoliitika saavutamiseks;
1.5.5

ei jaga arvamust, et istutusõiguste liberaliseerimine aitab tootmiskulude vähenemise kaudu otseselt kaasa sektori konkurentsivõime suurenemisele, kuna ei võeta arvesse seda, et just istutusõigustega kaasnevad kulud on otseselt seotud asjaomaste piirkondade toodete turueduga ning need on iseenesest vahend pakkumise ja nõudluse tasakaalu parandamiseks neis piirkondades;
2.10.7

peab komisjoni lähenemisviisi võrreldes soovitusega 2003/556/EÜ liialt tagasihoidlikuks, eriti arvestades tõsiasja, et alates 2003. aastast on teadusuuringud andnud vaid vähesel määral uusi teadmisi ning kogemusi samaaegse viljelemise kasutamise kohta on jätkuvalt vähe; leiab seetõttu, et hädavajalik on oodata kaalukamaid teaduslikke tulemusi keskmises ja pikas perspektiivis, kuni teaduslikud uurimused on paljudes riikides lõpule viidud;
1.13

on arvamusel, et detsentraliseeritud teabevahetusstrateegiad peaksid tugevdama Regioonide Komitee liikmete ja nende Euroopa mandaadi demokraatlikku potentsiaali. See tähendab, et kõnealused strateegiad peaksid olema kaasatud D-kava raames koostatud riiklikesse kavadesse, millest mõned on juba rakendusjärgus; et Euroopa Komisjoni esindused liikmesriikides peaksid neid tunnustama; ning et neil peaks olema roll D-kava raames tehtavates Euroopa Liidu algatustes ja Euroopa Parlamendi läbiviidavates algatustes; Euroopa Liit peab selleks eraldama piisavalt rahalisi vahendeid, vastasel juhul on oht, et kava jääb vaid headeks kavatsusteks;
1.9

leiab, et igasugust ettevõtlust tuleb julgustada ja toetada; tervitab tõsiasja, et teatises tunnistatakse, et naisettevõtjate, noorte, vähemusi esindavate ja vanemate ettevõtjate vajadusi ei ole piisavalt arvestatud; märgib, et nimetatud sotsiaalseid rühmi ei saa käsitleda koos, ja rõhutab, et iga rühma puhul tuleb vastu võtta eri meetmed — vajadused võivad riigiti või isegi rühmadesiseselt erineda. Lisaks leiab komitee, et kirjeldatud ettepanekutes piirdutakse võrgustike loomise toetamisega ning nii mitmekesiste sihtrühmade ettevõtlustaseme tõstmiseks on vaja konkreetsemaid ettepanekuid, mis tuleks koostada Euroopa Ülemkogu poolt 23.–24. märtsil 2006 vastuvõetud Euroopa soolise võrdõiguslikkuse pakti eeskujul ning mida tuleks laiendada teistele rühmadele;
—

Oporto (Portugal) kogukondade kohalik komitee on nõuandev organ, mis esitab aruandeid linnanõukogule. Nimetatud komitee ülesanne on luua Oportos elavate võõramaiste kogukondade ning nende kogukondade ja kohaliku omavalitsuse vahel teabevahetuseks ja aruteluks interaktiivne platvorm. Kõnealustel kohtumistel kuuleb kohalik omavalitsus nimetaud ühenduste arvamust kohalikul omavalitsusel kavas olevate projektide kohta, mille eesmärk on asjaomaste kogukondade integratsiooni lihtsustamine. Osalejad käsitlevad ka mõnesid peamisi takistusi, millega kõnealused kogukonnad oma enda projekte ellu viies kokku puutuvad. Oporto välismaiseid kogukondi esindavad ühendused on kõnealuse komitee vastu näidanud algusest peal tugevat huvi. Kogukondade kohalikus komitees on hetkel esindatud 13 ühendust ning on õiglane märkida, et kohalik omavalitsus teeb aktiivselt koostööd üsnagi representatiivse osaga Oporto võõramaistest kogukondadest. Samuti on komitee äratanud märkimisväärset huvi ka asutustes: sisserände ja etniliste vähemuste kõrgel ametnikul on komitees vaatleja staatus. Seega on tugev alus, millele loodetakse tulevik rajada. Kõnealune nõuandev organ on oluline osa Oporto linnanõukogu kodanike lähendamise poliitikast ning see näitab, millist tähtsust omistatakse kodanikuaktiivsuse ja osalusdemokraatia edendamisele. Eesmärk on muuta komitee linnas elavate erinevate võõramaiste kogukondade osas nii representatiivseks kui võimalik ning komiteega kutsutakse ühinema uusi ühendusi: Ühineda soovijad peavad saatma oma avalduse linnanõukogu esimehele.
2.10.1

Regioonide Komitee arvates on kõnealune eesmärk oluline ning ta väidab, et erinevate piirkondade ja ühiskondade vajadused on sageli väga erinevad ning et kõigi kaasamiseks on vajalik kasutada erinevaid meetmeid. Seetõttu on põhjust rõhutada, et paljudel juhtudel tuleb prioriteetsed rühmad määratleda just kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Tegemist võib olla näiteks koostöö tegemine nii organisatsioonidega, kellel on kogemusi täiskasvanute koolituse valdkonnas, kui ka sotsiaalpartneritega.
1.10

on seisukohal, et sisserändajatele tuleb pakkuda igakülgseid võimalusi, et julgustada neid alal hoidma oma emakeelt ning õppima vastuvõtva riigi keelt või keeli. Komitee on arvamusel, et selgemini tuleks tunnustada rikast kultuurilist ja keelelist mitmekesisust, mida sisserändajate rühmad Euroopa Liitu toovad ning et tuleks pakkuda võimalusi nende keelte õpetamiseks miinimumnõudena. Komitee rõhutab ka vajadust tõlkide spetsialiseerituma koolituse järele, mis on viis sisserändajate ja vastuvõtva kogukonna vahelise suhtlemise edasiseks lihtsustamiseks;
1.8

Komitee märgib, et teatud hulk olulisi Euroopa tööstusvaldkondi on endiselt oma konkurentidest märkimisväärselt ees, ent üleilmastumine võib ka siin negatiivset mõju avaldada. Intellektuaal- ja tööstusomandi piisav kaitse on Euroopa Liidu konkurentsipositsiooni seisukohast elulise tähtsusega. Intellektuaalomandi õigused on uuenduslike tegevuste ja uute ärimudelite arendamise stiimuliks. Seadusandlik raamistik tuleb muuta vastavaks kiirelt muutuvatele tehnoloogilistele ja ühiskondlikele arengutele. Antud valdkonna õigusaktid peavad olema selged ja pakkuma õiguskindlust. Õigusaktid tuleb koostada ning neist kinni pidada nii Euroopa tasandil (ühenduse õigusaktid) kui ka ülemaailmsel tasandil (WTO, TRIPS). Paljud ettevõtjad uuendustegevuse mootoriteks olevates VKEdes ei tea siiani, mida nad peaksid täpselt tegema nende intellektuaalomandi õiguste rikkumise puhul. Paljudele VKE-dele on suureks probleemiks intellektuaalomandi õiguskaitsega seotud ülikõrged kulud Euroopas, mis on palju kõrgemad kui Ameerika Ühendriikides. Patendi taotlemise kulude osas on lisaks veel ülimalt oluline, et pärast 30 aastat kestnud rääkimist loodaks lõpuks ühenduse patent. Viis aastat pärast Euroopa Komisjoni poolt konkreetse ettepaneku esitamist ei liigu toimik ikka veel nõukogus edasi seoses keelerežiimiga seonduva aruteluga. Regioonide Komitee kutsub Euroopa Komisjoni üles esitama ühtlustamisdirektiivi, mis põhineks Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 95. Seeläbi on võimalik säilitada riiklike patendirežiimide kehtimine, ent nad oleks allutatud vastastikkuse tunnustamise põhimõttele. Piirates keelte arvu vastava riigi keelele ja inglise keelele, on võimalik ühenduse patendi kulusid märkimisväärselt vähendada, mis on kasulik eelkõige VKEdele. Sel viisil loodaks rahvusvaheline, konkureeriv patent. Samuti tuleb võimalikult väikseks muuta patendi jõushoidmise lõiv, mida tõstetakse paljudes ELi liikmesriikides ja mis ei soodusta uuendustegevuse arengut.