[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 6.11.2009

KOM(2009) 623 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

ELi ning ülemeremaade ja -territooriumide vahelise uue partnerluse põhijooned

1. Sissejuhatus

Ülemeremaad ja -territooriumid (edaspidi „ÜMTd”)[1] on Euroopa Ühendusega assotsieerunud korra alusel, mis põhineb EÜ asutamislepingu IV osal ning ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimist käsitlevas 27. novembri 2001. aasta otsuses[2] sätestatud üksikasjalikel eeskirjadel ja menetlustel. Nõukogu 2001. aasta otsus aga põhineb lähenemisviisil, mis on analoogne ELi ning Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide (edaspidi „AKV riigid”) vahelise koostööga vaatamata sellele, et AKV riigid ja tänased ÜMTd erinevad üksteisest märkimisväärselt. Selleks et käivitada avalik arutelu kõnealuse lähenemisviisi asendamise üle sellisega, mis on kohandatud vastavalt ÜMTde konkreetsetele vajadustele, nende potentsiaalile ja ainulaadsele suhtele ELiga, võttis komisjon 25. juunil 2008 vastu rohelise raamatu „ELi ning ülemeremaade ja -territooriumide vaheliste suhete tulevik”[3].

Käesolevas teatises antakse ülevaade kõnealuse rohelise raamatuga käivitatud avaliku arutelu tulemustest ja väljendatakse komisjoni seisukohta ELi ja ÜMTde vahelise uue partnerluse põhijoonte kohta. See peaks olema aluseks 2011. ja 2012. aastal tehtavale edasisele tööle seoses kehtiva, 31. detsembril 2013 aeguva ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse asendamisega.

Komisjoni arvates tuleks ELi ja ÜMTde vahelist erisuhet edasi arendada ja asendada tavapärane arengukoostööalane lähenemisviis vastastikuse partnerlusega, et toetada ÜMTde jätkusuutlikku arengut ja edendada ELi väärtusi ja standardeid kogu maailmas. Võttes arvesse avaliku arutelu käigus, eelkõige ÜMTdelt ja nendega seotud neljalt liikmesriigilt (Taani, Prantsusmaa, Madalmaad ja Ühendkuningriik) saadud vastuseid, on komisjon arvamusel, et tähelepanu keskpunkt peaks olema ÜMTde konkurentsi- ja vastupanuvõime tugevdamisel ning koostööl muude partneritega, võttes samal ajal nõuetekohaselt arvesse ÜMTde mitmekesisust.

2. EL -I NING ÜMT VAHELISTE SUHTETE TULEVIKKU KÄSITLEV AVALIK ARUTELU

Rohelise raamatuga käivitati 1. juulist kuni 17. oktoobrini 2008 kestnud avalik arutelu[4]. Lisaks sellele korraldas komisjon 3. oktoobril 2008 Brüsselis sidusrühmade konverentsi,[5] kus käsitleti rohelises raamatus tõstatatud küsimusi. Komisjoni, ÜMTde ja ÜMTdega seotud liikmesriikide esindajad arutasid rohelist raamatut ka iga-aastasel ÜMT foorumil, mis toimus 28. ja 29. novembril 2008[6].

Rohelise raamatu kohta esitatud vastused ning sidusrühmade konverentsi ja 2008. aasta ÜMTde foorumi arutelud näitasid, et asjaomaste poolte vahel valitseb mitmes üldises küsimuses laiaulatuslik konsensus[7]. Üldine seisukoht on, et praegune ELi ja ÜMTde suhetes valitsev lähenemisviis, mille raames keskendutakse peamiselt vaesuse vastu võitlemisele, ei vasta antud küsimuses enam tegelikkusele ja see tuleks asendada uue lähenemisviisiga. Kõnealuse uue lähenemisviisi nurgakivi peaks olema ÜMTde ja ELi vaheline ainulaadne suhe. Nõuetekohaselt tuleks arvesse võtta ÜMTde eripärasid, eelkõige nende majanduslikku ja sotsiaalset arengut, mitmekesisust ja haavatavust ning ka nende keskkonnaalast tähtsust. Lisaks sellele peaks eesmärk olema nende vastupanu- ja konkurentsivõime parandamine – viimast eelkõige piirkondades, kus ÜMTd asuvad. Üks peamistest signaalidest peaks olema see, et ÜMTsid kui Euroopa tugipunkte kogu maailmas tuleks ELi seisukohalt vaadelda eelistena, mitte koormana.

Paljudes vastustes rõhutati, et ELi ja ÜMTde vaheline solidaarsus peaks põhinema tõsiasjal, et kõik ÜMTde elanikud on põhimõtteliselt[8] ELi kodanikud, sest nad on ÜMTdega seotud liikmesriikide elanikud. Arvesse tuleks võtta ka tihedaid sidemeid, mis tulenevad ühisest ajaloost ja põhiseaduslikest tavadest. Vastustes kinnitatakse, et uue suhte tähelepanu keskpunkt peaks vaesuse vastu võitlemise asemel olema ÜMTde potentsiaalil, pöörates samal ajal tähelepanu nende haavatavusele. Mõnede arvamuste kohaselt tähendab see ka seda, et ÜMTde olukord tulevikus seoses ühenduse rahalise abiga ei tohiks halveneda ning et ÜMTde juurdepääsu rahastamisele tuleks üldiselt lihtsustada.

Lisaks sellele leidsid avalikus arutelus kinnitust ÜMTde probleemid ja potentsiaal seoses keskkonnaküsimustega ning ELi ja ÜMTde ühised huvid kõnealuses valdkonnas. Paljud arvamused näitasid ÜMTde olulisust ja nende rikkalikku bioloogilist mitmekesisust kui kogu maailma keskkonnapärandit. Pakuti välja ka, et ÜMTsid oleks kliimamuutuse mõju analüüsimisel võimalik kasutada laboritena või keskkonnaalaste katseprojektide katsepiirkondadena. Paljud sidusrühmad tegid ettepaneku teha ÜMTdele kättesaadavaks sihtotstarbelised – ja täiendavad – vahendid keskkonnakaitseks, kliimamuutuse vastu võitlemiseks ja suurõnnetuste ohu vähendamiseks.

Üldiselt valitseb nõudlus tihedama partnerluse järele ELi ja ÜMTde vahel, kuid ainult mõnes arvamusavalduses oli esitatud teavet tegelike kohustuste kohta, mis see peaks endaga ÜMTdele kaasa tooma. Teises küljest kutsusid paljud vastajad üles võtma ÜMTsid paremini arvesse ja isegi kaasama neid otsesemalt ELi poliitika kujundamisse valdkondades, mis neid tõenäoliselt mõjutada võivad.

Mitmes vastuses juhiti tähelepanu vajadusele toetada ÜMTsid, et need muutuksid konkurentsivõimelisemateks, näiteks luues tippkeskusi, tõhustades piirkondlikku koostööd ja integratsiooni, tugevdades rolli, mida ÜMTd võiksid täita ELi tugipostidena vastavates piirkondades, lihtsustades päritolureegleid ning sanitaar- ja fütosanitaarnõudeid seoses impordiga ühendusse jne. Jätmata tähelepanuta piirkondliku koostöö tähtsust paistab, et juhul kui ÜMTde osalemine piirkondlikus integratsiooniprotsessis on võimalik, siis osalemise aktiivsus sõltub tegelikest eelistest, mida see igale partnerile võib kaasa tuua.

Peaaegu kõik vastajad kutsuvad üles looma uut raamistikku, mis võtaks nõuetekohaselt arvesse ÜMTde mitmekesisust. Eri ÜMTde olukorra erinevust rõhutatakse eelkõige seoses kaubandusküsimustega. Sellest tulenevalt on tugev nõudlus suurema paindlikkuse järele iga ÜMT konkreetsete probleemidega tegelemisel. Vaatamata sellele, et mitmes vastuses kutsutakse üles tagama suuremat eristamist, rõhutatakse ka samal ajal, et on oluline säilitada kõikide ÜMTde suhtes kohaldatav sidus üldraamistik.

3. ELi ja ÜMTde vaheline uus partnerlus

Kuigi säilitada tuleks ÜMTde ja ühenduse assotsiatsiooni eesmärk vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 182, tuleb 2001. aasta ülemeremaade assotsieerimist käsitlevas otsuses sätestatud lähenemisviis asendada ajakohasema lähenemisviisiga, milles võetakse eelkõige nõuetekohaselt arvesse ÜMTdes ja nendega seotud liikmesriikides valitsevat konsensust seoses sellega, et ELi ja ÜMTde vaheline solidaarsus peaks põhinema nende ainulaadsel suhtel ja tõsiasjal, et kuulutakse samasse „Euroopa perre“.

Selles küsimuses on komisjon arvamusel, et assotsiatsiooni üldine aluspõhimõte peaks olema tagada ÜMTde jätkusuutlik areng ning aidata edendada ELi väärtusi ja standardeid kogu maailmas. Ühest küljest tähendab vajalik ELi solidaarsus ÜMTde elanikega (kes, olles ÜMTdega seotud liikmesriikide elanikud, on põhimõtteliselt Euroopa kodanikud), et EL peaks edendama ÜMTde jätkusuutlikku arengut nii majandus-, sotsiaal- kui ka keskkonnavaldkonnas. Teises küljest tähendab kõnealune erisuhe ja ÜMTde paiknemine üle kogu maailma, et nende assotsiatsioon ELiga võib olla väga sobilik kanal ELi väärtuste ja standardite edendamiseks nii laias geograafilises mõõtmes kui see on võimalik. Seetõttu on komisjon arvamusel, et tulevane suhe peaks olema vastastikune ja põhinema vastastikustel huvidel.

Võttes arvesse seda uut aluspõhimõtet, peaks tulevase assotsiatsiooni eesmärk olema tõhustada ÜMTde konkurentsivõimet, parandada nende vastupanuvõimet ning edendada koostööd ÜMTde ja teiste partnerite vahel seda nii piirkonnas, kus ÜMTd asuvad ELis kui ka kogu maailmas. Selleks ei ole enam vaja rahastaja ja abi saava partneri vahelist suhet nagu see on täna, vaid uut koostööraamistikku.

Sellega seoses võib ühenduse sisepoliitika ja eelkõige regionaalpoliitika valdkonnast leida huvitavaid näiteid, mida võib eeskujuks võtta. See ei tähenda, et kõnealust poliitikat või selle osi tuleks kohaldada muutmata kujul ÜMTde suhtes või et ÜMTd tuleks viia kõnealuse poliitika kohaldamisalasse. Selle asemele peaksid pärast 2013. aastat ÜMTde ja ühenduse assotsieerumist käsitlevad üksikasjalikud eeskirjad ja menetlused jätkuvalt põhinema EÜ asutamislepingu artiklil 187, ammutades samal ajal inspiratsiooni edukatest mudelitest, mida järgitakse ühenduse sisepoliitika rakendamisel.

Siinkohal on eriti asjakohane, et ühenduse regionaalpoliitikat kohaldatakse ELi kõigi 217 piirkonna suhtes, nii et see moodustaks ühtse poliitilise raamistiku, võttes samal ajal aga arvesse ka kõnealuste piirkondade väga suurt mitmekesisust. Lisaks sellele tuleks erilist tähelepanu pöörata äärepoolseimaid piirkondi käsitlevale ELi strateegiale, mis on üldise ja sidusa lähenemisviisi tulemus ühenduse kõigis poliitikavaldkondades.

Praeguse rahastaja ja abi saava partneri vahelise suhte areng uue partnerluse suunas peaks tähendama muutust viisis, kuidas ÜMTdele pärast 2014. aastast rahalist abi antakse, ilma et see piiraks võimalust pidada arutelusid kõnealuse tulevase finantsraamistiku üle. Eeskuju võiks siin võtta struktuurifondidest, eelkõige ühtekuuluvuspoliitika strateegilisest lähenemisviisist ning sellest tulenevast vahendite valdkondlikust ja rahalisest koondamisest käimasoleva programmiperioodi jooksul. Lisaks sellele peaks ühenduse rahaline abi ÜMTdele piirduma ainult programmide kaasrahastamisega, nagu see täna juba suuresti nii on. ÜMTde või nendega seotud liikmesriikide panus tagab ÜMTde omavastutuse programmide eest.

Olenemata eespool öeldust tunnistab komisjon, et vaesuse vastu võitlemisele suunatud lähenemisviisi säilitamine võib mõnede ÜMTde puhul olla õigustatud, arvestades et mõned ÜMTd on praegu abikõlblikud saama ametlikku arenguabi[9]. Siiski tuleks hinnata kõnealuste ÜMTde tegelikke arenguvajadusi võrreldes ELi muude abipartnerite vajadustega ning vastavalt sellele tuleks neist koostada loetelu. Selle tulemusena peaks ühendus andma arenguabi vaid väga vähestele ÜMTdele, kui üldse. Loomulikult ei tohiks see aga mingil määral mõjutada ÜMTde abikõlblikkust ÜMTde ja EÜ assotsiatsiooni eesmärkide toetamiseks mõeldud muus vormis rahalise abi saamiseks.

3.1. Kolm keskset eesmärki, mis on kohandatud ÜMTde eripäradega

3.1.1. Konkurentsivõime parandamine

ÜMTde konkurentsivõime edendamine peaks olema ÜMTde ja ELi vahelise tulevase assotsiatsiooni üks keskseid eesmärke. Pöörates tähelepanu konkurentsivõimet tagavatele teguritele – haridus ja kutseõpe, tehnoloogiaareng ja innovatsioon, info- ja kommunikatsioonitehnoloogiad, makromajanduslik stabiilsus, õigusriigi põhimõtted, head valitsemistavad (sealhulgas maksunduse valdkonnas), läbipaistvad ja hästi toimivad institutsioonid ning kindel poliitiline raamistik väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toetuseks, eelkõige seoses tehnoloogiahangete ja investeerimisprojektide arendamisega, ning keskkonnavarade jätkusuutlik haldamine ja väärtustamine – võivad ÜMTd suurendada oma potentsiaali muutuda piirkonna tippkeskusteks. Selles küsimuses on oluline roll äriringkondade sihipärasel koostööl.

3.1.2. Vastupanuvõime tugevdamine

Teine peamine eesmärk peaks vaesuse vastu võitlemise asemel, nagu see on täna, olema ÜMTde haavatavuse vähendamine. Rohelisele raamatule vastanud juhtisid tähelepanu sellele, et praegune traditsiooniline arengukoostööle keskendunud lähenemisviis ei ole sobilik ÜMTde tegelike probleemide lahendamiseks. On äärmiselt oluline suurendada ÜMTde vastupanuvõimet – seda ka seetõttu, et nende haavatavus muudab neil oma potentsiaali arendamise keerulisemaks.

Ilma et see mõjutaks kõige vähem arenenud ÜMTde konkreetset olukorda, tuleks tulevase assotsiatsiooni puhul seega keskenduda sellele, et parandada ÜMTde suutlikkust reageerida majandusvapustustele, energia sõltuvusele ja keskkonnaalastele probleemidele ning vähendada nende äärmiselt suurt haavatavust loodussuurõnnetuste tagajärgede suhtes.

3.1.3. Koostöö edendamine

Koostöö edendamine ÜMTde ja muude partnerite vahel peaks olema kolmas peamine eesmärk, mida tulevase assotsiatsiooni puhul järgida. Selline koostöö mitte ainult ei tugevda ÜMTde jätkusuutlikku arengut, vaid see on ka määrava tähtsusega juhul, kui soovitakse, et ÜMTd hakkaksid panustama ELi väärtuste ja standardite edendamisse kogu maailmas, eelkõige aga oma suhetes naaberriikidega.

Arvestades eelkõige AKV riikide käimasolevat piirkondlikku integreerumisprotsessi ning ELi ja AKV riikide piirkondade vahel sõlmitud majanduspartnerluslepinguid, on ÜMTde integratsioon piirkondlike ja maailma turgudega ning võimaluse korral nende aktiivne koostöö muude partneritega väga oluline, et tagada nende jätkusuutlikku arengut ning kasutada täiel määral ära üleilmastumist ja minimeerida selle negatiivseid mõjusid. Tihedam koostöö võib suurendada ka ÜMTde suutlikkust lahendada haavatavusega seotud probleeme näiteks mastaabisäästu, piirkonnas suurõnnetuste ohu vähendamise algatuste või piiriülese keskkonnakaitse kaudu. Lisaks sellele võib see parandada kultuurivahetust ja tuua kaasa parema üksteise mõistmise, mitmekesisuse austamise ja põhiväärtuste edendamise. See võimaldab ka kasutada ÜMTde asjatundlikkust arengumaades rakendatavates ELi toetusmeetmetes.

3.2. Uut lähenemisviisi peegeldavad koostööpõhimõtted ja -suunad

Eespool kirjeldatud ja suures osas omavahel läbipõimunud kolme eesmärgi saavutamiseks on komisjon tuvastanud koostööpõhimõtted ja -suunad. Need kõik ei ole tingimata võrdselt olulised iga ÜMT puhul, vaid neid tuleks vaadelda iga konkreetse ÜMT olukorra kontekstis. Lisaks sellele ja ilma et see mõjutaks järgmist finantsraamistikku, tuleks analüüsida küsimust, kuidas ühendus saaks kõige paremini anda tehnilist ja rahalist abi, et saavutada assotsiatsiooni eesmärke. Kõnealuse analüüsi puhul tuleks nõuetekohaselt arvesse võtta kooskõlastust nende rahastamisvahenditega, mis on mõeldud naabruses olevatele äärepoolseimatele piirkondadele, AKV riikidele või asjaomastele kolmandatele riikidele. Lisaks sellele võib küsida, kas meetmed oleksid paremini ÜMTdele suunatud horisontaalsete ühenduse programmide raames, millele neil põhimõtteliselt on juurdepääs ning mis sarnanevad programmidega, mis on otseselt või kaudselt suunatud äärepoolseimatele piirkondadele teatavate juhtumite korral (näiteks konkreetne suutlikkuse suurendamise programm teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi raames).

Pidades silmas, et ÜMTd juhivad tihti tähelepanu raskustele, millega neil tuleb silmitsi seista nende väiksusest tingitud piiratud institutsioonilise suutlikkuse tõttu, peaksid ÜMTd ja nendega seotud liikmesriigid seadma selliste probleemide lahendamise (vajaduse korral ELi abiga) prioriteediks. Samal põhimõttel peaksid ÜMTd (ja/või nendega seotud liikmesriigid) varustama end vajaliku võimekusega, et järgida asjaomaseid ELi poliitikaarenguid ja koguda statistilisi andmeid, mis on hädavajalik, et luua ÜMTde sotsiaalse, majandusliku ja keskkonna olukorra kohta konsolideeritud hinnang, mille saaks aluseks võtta asjakohaste poliitikasuundade ja strateegiate väljatöötamisel.

3.2.1. Tippkeskused ja ekspertkeskused

Tuginedes selgele analüüsile ÜMTde probleemide ja võimaluste kohta piirkonnas, peaks tulevane assotsiatsioon stimuleerima poliitilise raamistiku sõnastamist väljapoole suunatud kasvustrateegia jaoks, lähtudes sealjuures ametiasutuste, erasektori ja kodanikuühiskonna osalusel põhinevast lähenemisviisist.

Kui on tuvastatud ÜMT suhtelised eelised, peaks tulevane assotsiatsioon nägema ette viisid, kuidas ÜMT saaks kõnealuseid eeliseid edasi arendada, et need vastaksid vähemalt ELi standarditele. Eesmärk peaks olema kogutud pädevuse ja asjatundlikkuse jagamine teiste ÜMTdega, naaberriikidega, eelkõige arengumaadega ja muude huvitatud partneritega. Vajaduse korral võiks sellist pädevust ja asjatundlikkust jagada ka ELiga.

3.2.2. ELi eeskirjad ja standardid

Lisaks ÜMTde kui tippkeskuste edendamisele tuleks tulevase assotsiatsiooni raames julgustada ja abistada (rahaliselt või muul moel) kõiki ÜMTsid ajakohastama asjaomastes poliitikavaldkondades kohalikku õigust tasemeni, mis on võrdne ühenduse õigustikuga, juhul kui see juba nii ei ole. Selline ajakohastamine peaks alati vabatahtlik olema. See võiks kaasa tuua rangemate keskkonnastandardite järgmise, soodsama ettevõtluskeskkonna, suurenenud ekspordimahu (näiteks sanitaar- ja fütosanitaarstandardite ajakohastamise kaudu) jne. Kaupade ja teenustega seonduva majanduskoostöö valdkonnas vähendaks kohaliku õiguse ajakohastamine ja ettevõtjate abistamine selle tulemusel loodava uue raamistikuga kohenemisel õiguslikku heterogeensust ja mittetariifseid tõkkeid, standardida tolliprotseduure ning hõlbustada piirkondlikku ja rahvusvahelist kaubandust, sealhulgas ELiga. Maksude küsimuses on kõik asjaomased ÜMTd võtnud endale kohustuse järgida rahvusvahelisi läbipaistuse ja teabevahetuse standardeid, mille kiire rakendamine on hädavajalik, et saavutada võrdsed võimalused maksuvaldkonnas ja maksusüsteemide sujuv toimimine[10].

Kohaliku õiguse ajakohastamine võiks muuta ÜMTd ka positiivseteks näideteks oma piirkonnas ning seega aidata rohkem vastastikkusele suunatud partnerluse kaudu kaasa ELi väärtuste ja standardite edendamisele. Kuid tuleb rõhutada, et ÜMT poolt vabatahtlik ELi eeskirjade ja standardite vastuvõtmine teatavas poliitikavaldkonnas ei ole samaväärne ÜMT integratsiooniga asjaomasesse ühenduse poliitikasse. Lisaks sellele ei tohiks see saada takistuseks täiendavale piirkondlikule integratsioonile juhul, kui see on üks osa ÜMT poliitikast.

Kuigi ÜMTde tulevase assotsiatsiooniga ei tohiks kaasneda ühegi asjaomase ühenduse poliitika otsene kohaldatavus ÜMTde suhtes, võiks uurida küsimust, kuidas ÜMTsid, kes teatavas valdkonnas on vabatahtlikult võtnud üle ühenduse õigustiku, saaks paremini kaasata dialoogi asjaomase ühenduse poliitika edasiarendamise kohta, ilma et see piiraks liikmesriikide rolli otsustamisprotsessis. Tulevane assotsiatsioon võiks seega hõlmata poliitilise dialoogi mehhanisme, mis tuginevad kehtivatele põhimõtetele ja tavadele, mida järgitakse kolmepoolses suhtluses ühenduse, ÜMTde ja ÜMTdega seotud liikmesriikide vahel, ning ÜMTde ja nendega seotud liikmesriikide vahelisele seosele.

3.2.3. Keskkond ja suurõnnetused

Ühenduse keskkonnapoliitika üks eesmärke on edendada rahvusvahelisel tasandil meetmeid, et toime tulla piirkondlikke ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega. Selle poliitika raames juba tunnustatakse ÜMTde strateegilist tähtsust kõnealuses valdkonnas: ÜMTd on kaasatud bioloogilise mitmekesisuse kaitse ja kliimamuutuse tegevuskavadesse. Lisaks sellele pakuvad ÜMTd märkimisväärselt võimalusi teaduslike teadmiste parandamiseks maailmas seoses bioloogilise mitmekesisuse ning merekeskkonna ja -ressurssidega.

Pärast rohelise raamatu kohta saadud vastuste ja Réunioni saarel sõnastatud sõnumi[11] arvesse võtmist on komisjon valmis koostöös ÜMTdega ja nendega seotud liikmesriikidega, kaasates ka kodanikuühiskonda, uurima ettepanekuid, mis võiksid aidata ÜMTdel alustada teed jätkusuutliku arengu suunas (majanduse keskkonnahoidlikumaks muutmine) ja aidata neil rakendada keskkonnameetmeid (näiteks kliimamuutusega kohenemine, kaitsealade võrgustikud, keskkonnahinnangud, jäätmekäitlus ja taastuvenergia).

Suurõnnetuste ohu vähendamine on ka selline prioriteet, millega ÜMTd üksikult tegeleda ei suuda. Reageerimine on oluliselt tõhusam, kui see toimub piirkondlikul või laiemalgi tasandil. Ilma et see piiraks asjaomaste liikmesriikide tegevust kaasata ÜMTsid piirkondlikesse või rahvusvahelistesse kavadesse, peaks EL aitama ÜMTsid, et asjaomased piirkondlikud organisatsioonid nendega arvestaksid või et kõnealuses valdkonnas arvestataks ÜMTdega piirkondlike või ülemaailmsete strateegiate puhul. ELi toetus suurõnnetuste ohu vähendamiseks ÜMTdes[12] ei põhine ainult solidaarsusel ÜMTdega, vaid võimaldab ka ELil saada kasu ÜMTde kogemustest, et parandada suurõnnetuste ohu vähendamist ELis või arengumaades.

3.2.4. Sidemed ümbritseva maailmaga

Ei ole kahtlustki, et suhteline isoleeritus on suur probleem paljude, kui mitte kõigi ÜMTde jaoks. Vastastikune sidusus on oluline, et toetada täiendavat majandusarengut ja tugevdada konkurentsivõimet koostöö kaudu muude partneritega ÜMTde piirkonnas või ELis. Seetõttu tuleks tulevase assotsiatsiooni raames pöörata erilist tähelepanu ÜMTde, eelkõige kõige isoleeritumate ÜMTde julgustamisele, et nad tegeleksid juurdepääsetavusega seotud küsimustega ning arendaksid info- ja kommunikatsioonitehnoloogiaid.

Kui juurdepääs ÜMTdele on paranenud, on võimalik täiendavalt analüüsida viise, kuidas stimuleerida paranenud vastastikuse sidususe mehhanismide aktiivsemat kasutust. Kuid vältida tuleks kunstlike süsteemide loomist. Siinkohal on komisjon valmis ka analüüsima, kuidas ÜMTd saavad arendada ja/või edendada sadamate ja lennujaamade ning ümberlaadimis- ja ladustamisinfrastruktuuri kasutamist, kasutades selleks muid vahendeid peale kehtiva ülemeremaade assotsieerimist käsitleva otsuse artikli 36 kohase ümberlaadimiskorra, sest praegu puuduvad tõendid selle kohta, et kõnealusel korral oleks reaalset väärtust.

ÜMTde juurdepääsetavuse parandamine on ilmselgelt väga oluline ka selleks, et stimuleerida koostööd ÜMTde, naaberriikide, ELi (sealhulgas äärepoolseimad piirkonnad) ja muude asjaomaste partnerite vahel. See on lisaks ühistele probleemidele lahenduste leidmisele vajalik ka selleks, et tugevdada ÜMTde rolli ELi strateegiliste tugipunktidena. Selles kontekstis pakub äriringkondade vaheline koostöö eriti suurt potentsiaali tehnosiirdeks, näiteks turismi, taastuvenergiate ja vesiviljeluse valdkonnas.

3.2.5. Kaubandus ja majanduskoostöö

ÜMTdega tehtavat kaubandus- ja majanduskoostööd käsitlevates tulevastes sätetes tuleks säilitada ÜMTde suhtes kohaldatavad ühepoolsed tariifsed soodustused. See aga ei tohiks piirata ühegi vajaliku läbivaatamise tegemist, näiteks seoses ümberlaadimiskorra, päritolureeglite ja kumulatsiooniga, ega selliste sätete kaasamisega, mis käsitlevad tariifsete soodustuste jõustamist pettuse või eeskirjade rikkumise korral[13]. Samuti ei tohiks see piirata ÜMT mis tahes valiku (mida ÜMTga seotud liikmesriik on toetanud) tagajärgi käsitlevaid sätteid, mis võidakse kaasata erisoodustuslepingusse ühenduse ja muude partnerite vahel piirkonnas, kus ÜMT asub, näiteks majanduspartnerluslepingutesse[14]. Viimati nimetatud valik tooks kaasa ka selle, et kaubandussuhted kõnealuse ÜMT ja ühenduse vahel muutuksid vastastikkusteks.

Pidades silmas, et ÜMTde kaubanduskeskkond ja nende privilegeeritud seisund ELi kaubanduspoliitika raames on mitmepoolse liberaliseerimise ja AKV riikidega sõlmitud majanduspartnerluslepingute tulemusel muutumas, soovib komisjon rõhutada ÜMTde integratsiooni olulisust piirkondlike ja maailma turgudega, mis on üks viisidest, kuidas parandada ÜMTde konkurentsivõimet ja vähendada nende haavatavust. Seetõttu kutsutakse AKV riikide piirkonnas asuvaid ÜMTsid üles positsioneerima end majanduspartnerluslepingute suhtes. Täielik piirkondlik integratsioon AKV riikidega peaks siiski toimuma ainult juhul, kui kõik partnerid on sellega nõus. Tulevane assotsiatsioon peaks seega aktsepteerima erinevusi ÜMTde vahel, mis võivad tuleneda tehtud valikutest või kõige isoleeritumate ÜMTde puhul nende eriolukorrast.

Igal juhul peavad ÜMTd jätkama kolmandatele riikidele pandud asjaomaste kaubanduskohustuste täitmist, sest nad ei moodusta osa ühtsest turust. Tulevane assotsiatsioon aga peaks muutma kõnealuste kohustuste täitmise ÜMTdele lihtsamaks, julgustades ja aidates neil ajakohastada oma sisestandardeid.

Lisaks sellele pooldab komisjon ÜMTde suhtes kohaldatavate päritolureeglite moderniseerimist. Arvestades käimasolevat reformiprotsessi ning lihtsustamise, läbipaistvuse ja teostatavuse tähtsust, võiks selline moderniseerimine kaasa tuua konkreetselt ÜMTdele mõeldud päritolureeglid, mida põhimõtteliselt kohaldataks kõigi ÜMTde suhtes. Teatavad ÜMTd võivad selle asemel aga eelistada selliste eeskirjade kohaldamist, mida juba kohaldatakse nende AKV naaberriikide ja ELi vahelise kaubanduse suhtes, et oleks võimalik säilitada ÜMTde ja AKV riikide päritolu kumulatsiooni võimalus kõnealuses piirkonnas.

4. Järeldus

Komisjon pooldab märkimisväärset muutust lähenemisviisis seoses ÜMTde ja ELi assotsiatsiooniga. Selline muutus peaks peegeldama tõsiasja, et nendevaheline suhe on ainulaadne, sest ÜMTd ja EL on omavahel tihedalt seotud, olgugi et ÜMTd ei moodusta iseenesest ELi osa. See peaks kaasa tooma partnerluse, mis põhineks mõlemapoolsetel huvidel ning vastastikustel õigustel ja kohustustel. ELi solidaarsus ÜMTdega peaks tagama nende jätkusuutliku arengu, tugevdades nende konkurentsivõimet ja vähendades nende haavatavust, samal ajal kui ÜMTd peaksid kaasa aitama Euroopa väärtuste edendamisele.

Selleks et aidata luua uus ELi strateegia ÜMTd suhtes, kavatseb komisjon enne uue ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse kohta ettepaneku tegemist analüüsida üksikasjalikumalt eelkõige järgmisi küsimusi:

- iga ÜMT peamised probleemid ja võimalused piirkonnas ning iga ÜMT suhtelised eelised, strateegiline potentsiaal ja olemasolev konkurentsivõime ettevõtlusalaseks koostööks ja suutlikkuse suurendamiseks soodsa keskkonna arendamisel;

- iga ÜMT kohaliku õiguse ühenduse õigustikule lähendamise aste asjaomastes poliitikavaldkondades;

- võimalikud viisid ÜMTde juurdepääsetavuse parandamiseks, sealhulgas info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate kaudu;

- piirkondliku integratsiooni ja üleilmastumise mõjud ja väljavaated ÜMTde seisukohast;

- tihedama koostöö edendamine keskkonna, muu hulgas kliimamuutuse ja bioloogilise mitmekesisuse küsimuses ning suurõnnetuste ohu vähendamisel ÜMTdes;

- tegelik vajadus arenguabi järele;

- võimalikud ÜMTde suhtes kohaldatavad päritolureeglid;

- võimalikud rahastamismehhanismid.

Eesmärk on korraldada ja tihendada 2010. ja 2011. aasta jooksul arutelusid koostöös ÜMTde ja nendega seotud liikmesriikidega. See peaks võimaldama töötada välja konkreetsete õigusaktide eelnõud õigeaegselt enne 2013. aasta lõppu, et muuta kehtivat assotsiatsiooni.

[1] Asjaomaste riikide ja territooriumide loetelu on esitatud EÜ asutamislepingu II lisas. Bermuda valitsuse soovil ei ole Bermuda suhtes assotsieerimise erikorda siiski kunagi kohaldatud.

[2] Nõukogu otsus 2001/822/EÜ, 27. november 2001 (EÜT L 314, 30.11.2001, lk 1). Otsust on viimati muudetud nõukogu otsusega 2007/249/EÜ (ELT L 109, 26.4.2007, lk 33).

[3] KOM(2008) 383 (lõplik).

[4] http://ec.europa.eu/development/how/consultation/index.cfm?action=viewcons&id=3841

[5] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesocts_en.cfm

[6] http://ec.europa.eu/development/geographical/regionscountries/regionscountriesoctsforum_en.cfm

[7] See ei tähenda, et vastused, mida käesolevas teatises üksikult ei analüüsita, ei oleks üksikasjades erinevad.

[8] EÜ asutamislepingu artikli 17 kohaselt on iga isik, kellel on mõne liikmesriigi kodakondsus, Euroopa Liidu kodanik. Kõikidel Gröönimaa ning Prantsuse ja Madalmaade ÜMTde kodanikel on automaatselt ka ÜMTga seotud liikmesriigi kodakondsus ning nad on seega ELi kodanikud. Alates 21. maist 2002 on ka kõik Ühendkuningriigi ÜMTde kodanikud Ühendkuningriigi kodanikud, aga nad võivad sellest loobuda üksnes mõne teise Ühendkuningriigi ülemereterritooriumi kodakondsuse kasuks.

[9] Anguilla, Mayotte, Montserrat, Saint Helena, Turks ja Caicos ning Wallis ja Futuna.

[10] Vt komisjoni 28. aprilli 2008. aasta teatis heade maksuhaldustavade edendamise kohta (KOM (2009)201 lõplik).

[11] Sõnum koostati konverentsil „The European Union and its Overseas Entities: Strategies to counter Climate Change and Biodiversity Loss” („Euroopa Liit ja selle ülemerepiirkonnad: strateegiad kliimamuutuse ja bioloogilise mitmekesisuse kadumise vastu võitlemiseks”), mis toimus Réunioni saarel 7.-11. juulil 2008 ELi Prantsusmaa eesistumise egiidi all.

[12] Vt arengumaades katastroofiohu vähendamise toetamist käsitlev ELi strateegia (KOM (2009)84 (lõplik), mis hõlmab ka ÜMTsid.

[13] Nagu üldises soodustuste süsteemis ja majanduspartnerluslepingutes.

[14] CARIFORUMi ja ELi majanduspartnerluslepingu alusel on juba võimalik tuua ÜMTd lepingu kohaldamisalasse. Juhul kui ÜMT ja asjaomane liikmesriik seda taotlevad, nõustub komisjon kaasama kõnealuse ÜMT majanduspartnerluslepingusse.