ET Brüssel 10.8.2006 KOM(2006) 452 lõplik KOMISJONI ARUANNE eelarvepädevatele institutsioonidele üldeelarvest kaetud tagatiste kohta seisuga 31. detsember 2005 {SEC(2006) 1071} SISUKORD Esimene osa. Sündmused, riskiolukord ning eelarvetagatiste kasutamine pärast 30. juunil 2005 esitatud aruannet (...)3 1. Sissejuhatus: tehingute liigid (...)3 2. Sündmused pärast 30. juunil 2005 esitatud aruannet (...)3 3. Riskiolukord (...)3 3.1. Tagastamata kapital 31. detsembril 2005 (...)3 3.2. Ühenduse eelarvest kaetav maksimaalne aastane risk: rahastatud tehingud seisuga 31. detsember 2005 (vt lisas esitatud tabel A2) (...)4 3.3. Ühenduse eelarvest kaetav maksimaalne teoreetiline aastane risk: väljamaksed ja kavandatud tehingud seisuga 31. detsember 2005 (vt lisas esitatud tabel A3) (...)4 4. Eelarvetagatiste kasutamine (...)5 4.1. Väljamaksed sularahavarudest (...)5 4.2. Tagatisfondi kasutamine (...)5 5. Ühenduse teoreetilise laenamise ja laenude tagamise võime analüüs mitteliikmesriikide puhul (...)5 6. Tagatisfondi olukord seisuga 31. detsember 2005 (...)6 7. Suhteline krediidivõime (...)6 Teine osa. Riskide hindamine: kõige olulisemaid laene saavate kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord (...)7 1. Sissejuhatus (...)7 2. Kandidaatriigid (...)7 3. Lääne-Balkan (...)7 4. Uued sõltumatud riigid (...)8 Esimene osa. Sündmused, riskiolukord ning eelarvetagatiste kasutamine pärast 30. juunil 2005 esitatud aruannet [1] 1. Sissejuhatus: tehingute liigid Euroopa Liidu eelarvest kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mida saab jaotada kahte rühma: ühenduste antavad makromajanduslikke eesmärke teenivad laenud (maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud liikmesriikidele ja makromajandusliku finantsabi laenud kolmandatele riikidele) ning mikromajanduslikke eesmärke teenivad laenud (Euratomi ja Euroopa Investeerimispanga (EIP) laenud [2] kolmandatele riikidele). 2. Sündmused pärast 30. juunil 2005 esitatud aruannet 2005. aasta teisel poolel ei võetud kolmandatele riikidele antava makromajandusliku abi kohta vastu ühtegi uut nõukogu otsust ega tehtud ühtegi täiendavat laenu väljamakset. Toetusi maksti välja kokku 29,5 miljonit eurot: 3 miljonit eurot Albaaniale, 1,5 miljonit eurot Armeeniale ja 25 miljonit eurot Serbiale ja Montenegrole. Euratomiga seoses ei makstud olemasolevate otsuste alusel välja ühtegi laenu. Vastavalt komisjoni teatisele 2007.–2013. aasta finantsperspektiivi kohta [3] ei piirata tulevikus selgesõnaliselt tagatisfondi suurust, sest tagatisfondi hakatakse rahastama 4. rubriigi (välissuhted) alla kuuluvalt eelarverealt, mitte erireservist nagu praegu. 3. Riskiolukord Järgnevas riskianalüüsis on kasutatud traditsioonilisi tagastamata kapitali, maksimaalse aastase riski ja ühenduse eelarvest kaetava maksimaalse teoreetilise aastase riski näitajaid (metoodikat on lähemalt selgitatud komisjoni personali töödokumendis). Üksikasjalikud andmed on esitatud lisa tabelites A1, A2 ja A3. 3.1. Tagastamata kapital 31. detsembril 2005 Kogurisk jõudis 2005. aasta 31. detsembriks 16 521 miljoni euroni; võrdluseks: 30. juunil 2005 oli see 16 333 miljonit eurot. Järgmises tabelis on esitatud tehingud, mis on pärast eelmist aruannet mõjutanud tagastamata kapitali summat. Tabel 1: Tagastamata kapital 31. detsembril 2005* | miljonites eurodes (ümardatud) | Tagastamata summa 30. juunil 2005 | 16 333 | Laenu tagasimaksed | | | | | | | Euratom | 0 | | | | Makromajanduslik finantsabi | -111 | | | | EIP | -1243 | Väljaantud laenud | | | | | | | Euratom | 0 | | | | Makromajanduslik finantsabi | 0 | | | | EIP | 1580 | Euro ja muude valuutade vahetuskursi erinevused | -38 | Tagastamata summa 31. detsembril 2005 | 16 521 | * Kõik tagatud laenud (liikmesriigid ja kolmandad riigid), välja arvatud saadaolevad tasumata intressid ja tähtaja ületanud maksed. | Liikmesriikide tehingute tagastamata kapital seisuga 31. detsember 2005 oli 2966 miljonit eurot; võrdluseks: 30. juunil 2005 oli see 3214 miljonit eurot. Kolmandate riikide tehingute tagastamata kapital seisuga 31. detsember 2005 oli 13 554 miljonit eurot; võrdluseks: 30. juunil 2005 oli see 13 119 miljonit eurot. 3.2. Ühenduse eelarvest kaetav maksimaalne aastane risk: [4] rahastatud tehingud seisuga 31. detsember 2005 (vt lisas esitatud tabel A2) – 2006. aastal on maksimaalne aastase riski kogusumma 2139 miljonit eurot. – Liikmesriikide riskisumma on 617 miljonit eurot. – Kolmandate riikide riskisumma on 1522 miljonit eurot. 3.3. Ühenduse eelarvest kaetav maksimaalne teoreetiline aastane risk: [5] väljamaksed ja kavandatud tehingud seisuga 31. detsember 2005 (vt lisas esitatud tabel A3) [6] – 2006. aastal on maksimaalne teoreetiline riskisumma 2213 miljonit eurot ning teatud eeldustel põhineva hinnangu kohaselt tõuseb see 2014. aastaks 2782 miljoni euroni. – Maksimaalne teoreetiline risk liikmesriikide puhul jääb 2006. aastal peaaegu muutumatuks, võrdudes 618 miljoni euroga. – Kolmandate riikide puhul on see 1594 miljonit eurot. Hinnangu kohaselt tõuseb risk 2014. aastaks 2604 miljoni euroni. 4. Eelarvetagatiste kasutamine 4.1. Väljamaksed sularahavarudest Komisjon kasutab sularahavarusid [7] eesmärgiga vältida viivitusi ja neist tulenevaid kulutusi laenutehingute teenindamisel, kui võlgnik hilineb komisjonile makse teostamisega. 4.2. Tagatisfondi kasutamine Nõukogu 31. oktoobri 1994. aasta määrusega (EÜ, Euratom) nr 2728/94 (koos hilisemate muudatustega) asutati välistegevuse tagatisfond. Kui ühenduse antud või tagatud laenu saaja (kolmandad maad) hilineb makse teostamisega, kasutatakse maksmata summa katmiseks tagatisfondi kolme kuu jooksul, alates kuupäevast, mil makse tuleb tasuda. [8] 2005. aasta teisel poolel tagatisfondi ei kasutatud, sest kõnealuste laenude puhul hilinemist ei esinenud. 5. Ühenduse teoreetilise laenamise ja laenude tagamise võime analüüs mitteliikmesriikide puhul Tegelikkuses piirab tagatisfondi mehhanism ühenduse laenamise ja laenude tagamise võimalusi kolmandate riikide puhul, sest fondi rahastamiseks ettenähtud vahendid on piiratud kehtivates finantsperspektiivides tagatisreservile ettenähtud summadega. [9] Lisa tabelis A4 on esitatud hinnang, milline on tagatisfondi mehhanismi kohaselt ühenduse võime anda laene kolmandatele riikidele ajavahemikul 2005–2006. Arvutusmeetod ja viited õigusaktidele on üksikasjalikumalt esitatud lisas. Tabelis 2 on näidatud, et kolmandatele riikidele väljaantud laenude ja laenutagatiste summa 31. detsembril 2005 oli 13 680 miljonit eurot. Tabel 2: Kolmandatele riikidele antud laenud ja laenutagatised miljonites eurodes (ümardatud) | 1. Tagastamata kapital, EÜ (makromajanduslik finantsabi), Euratom | 1465 | 2. Tagastamata kapital, EIP | 12 089 | 3. Saadaolevad tasumata intressid1 | 126 | Saadaolev summa2 seisuga 31. detsember 2005 | 13 680 | 1 Saadaolevad tasumata intressid tagatisfondi asutamismääruse tähenduses.2 Tähtajaks tasumata makseid ja viivist ei ole arvestatud saadaolevasse summasse, mida kaetakse fondist; need on esitatud eraldi punktis 6. | Fondi vahendite ja kapitalikohustuste kogusumma vaheline suhe fondi asutamismääruses määratletud tähenduses oli 9,7%, mis on kõrgem määruses nr 1149/1999 (millega muudetakse määrust (EÜ, Euratom) nr 2728/94, millega asutatakse välistegevuse tagatisfond) sätestatud 9% suurusest sihtväärtusest. Eeskirjades on sätestatud, et aasta lõpus makstakse ülejääk Euroopa Liidu üldeelarve tulutabeli erirubriiki tagasi. 6. Tagatisfondi olukord seisuga 31. detsember 2005 31. detsembril 2005 oli tagatisfondi suurus 1323,94 miljonit eurot. 2005. aasta esimesel poolel registreeriti järgmised liikumised: – esimene 140,11 miljoni euro suurune ülekanne fondi; – fondi 2004. aasta ülejääk, 187,13 miljonit eurot, kanti tagasi liidu eelarvesse 2005. aastal; – 25,6 miljonit eurot puhastulu fondi varadest tehtud investeeringutelt seisuga 31. detsember 2005. 2005. aasta teisel poolel maksevõlgu ei tagastatud. Kokku oli 31. detsembriks 2005 viiviseid, see tähendab Argentiina Vabariigi leppetrahvi viiviseid 1 718 493,12 USA dollarit, millest fondi tuleb tagastada veel 1 448 433,44 USA dollarit (mis võrdub 1 227 798,12 euroga). See summa tuleb maksta EIP-le. 7. Suhteline krediidivõime Seisuga 31. detsember 2005 hinnatakse fondi väärtuse (1323,94 miljonit eurot) ja kolmandatele riikidele 2006. aastal antud laenude (1590 miljonit eurot) maksimaalse teoreetilise aastase riski suhet 83%-le (vt lisa tabel A3). Teine osa. Riskide hindamine: kõige olulisemaid laene saavate kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord 1. Sissejuhatus Esimeses osas esitatud andmed iseloomustavad üldeelarvest kaetud riski kvantitatiivset külge. Ent riski tuleks hinnata ka sisulisest küljest, arvestades tehingu liiki ja laenuvõtja olukorda. Riigi riskihinnangu tabelid on esitatud eraldi komisjoni personali töödokumendis. [10] Allpool on esitatud selle analüüsi lühikokkuvõte. Lisa punktis 3.1 on esitatud muude kolmandate riikide olukorda analüüsiv lõik. 2. Kandidaatriigid Bulgaarias toimus 2005. aastal väga kiire kasv, millele kolmandas kvartalis järgnes tunduv kasvutempo aeglustumine. Reaalse SKT aastaseks kasvuks kujunes 5,5%. Kasvu aeglustumise põhjuseks olid suurelt jaolt rängad üleujutused suvekuudel. Jooksevkonto puudujääk suurenes 11,8 protsendini SKTst. Välismaiste otseste netoinvesteeringute juurdevool oli endiselt suur, kuid varasematest aastatest erinevalt ei olnud välismaised otseinvesteeringud 2005. aastal enam piisavad kogu jooksevkonto puudujäägi põhjustamiseks, vaid katsid sellest kõigest umbes 75%. 2005. aastal vähenes Rumeenia reaalse SKT kasv 4,1 protsendini peamiselt ulatuslike üleujutuste ja tööstusliku tootmise aktiivsust vähendanud struktuurimuutuste kahjuliku mõju tõttu. Jooksevkonto puudujääk pisut suurenes, 8,4 protsendilt SKTst 2004. aastal 8,7 protsendile 2005. aastal, ja üle 85% sellest puudujäägist oli kaetud välismaiste otseste netoinvesteeringute ja portfelliinvesteeringute juurdevooluga. 2005. aastal suurenes välisvõlg kõigest 2% ja jõudis 34,5 protsendini SKTst. Türgi reaalne SKT suurenes 2005. aastal 7,4%, pärast 2004. aasta 8,9-protsendilist kasvu. Kasvu peamised allikad olid investeeringud ja eratarbimine. Jooksevkonto puudujääk suurenes oodatust vähem, 5,1 protsendilt SKTst 2004. aastal 5,8 protsendile 2005. aastal. Avaliku sektori rahastamine oli hea tänu suurele majanduskasvule ja väikesele palgatõusule avalikus sektoris. Üldine valitsemissektori puudujääk (2006. aasta eelarveteatis, kasutades Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi (ESA 95)) on vähenenud 11,3 protsendilt SKTst 2003. aastal 5,7 protsendile 2004. aastal ja 1,2 protsendile 2005. aastal (ehk umbes 2% Rahvusvahelise Valuutafondi valitsuse finantsstatistika (GFS) meetodi järgi). 3. Lääne-Balkan Albaania SKT kasv oli 2005. aastal endiselt kiire ja moodustas 5,5%. Välissektoris püsib suur tasakaalustamatus. Samas kui kaubandusbilansi puudujääk oli hinnangu kohaselt ka 2005. aastal üle 23% SKTst, suurendasid eraisikute suured rahaülekanded välismaalt jooksevkonto puudujääki, mis oli hinnangu kohaselt 7,0% SKTst. Avaliku sektori tulude ja kulude haldamises saavutati teatavat edu; sellele vaatamata jääb maksuhalduse ja avaliku sektori halduse tugevdamine uue valitsuse üheks peaülesandeks. Bosnias ja Hertsegoviinas püsis 2005. aastal stabiilne makromajanduskeskkond ning majanduskasv oli 5% nagu aastal 2004. Struktuurireformid olid endiselt üsna aeglased, kuigi kaudse maksustamise ja erastamise alal oli mõningaid saavutusi. Ametlike statistikaandmete puudumisel võib jooksevkonto puudujääki hinnata võrdseks 23 protsendiga SKTst. Endise Jugoslaavia Makedoonia Vabariigi majanduskasv oli endiselt kiire. 2005. aastal oli SKT reaalkasv 4,0%, mis on praktiliselt võrdne 2004. aasta 4,1 protsendiga. Jooksevkonto olukord paranes 2005. aastal oluliselt: puudujääk vähenes 2004. aasta 8 protsendilt umbes 1,5 protsendile 2005. aastal. Umbes pool sellest vähenemisest saavutati ekspordi suurenemisega. 2005. aasta detsembri lõpus oli keskpanga ametlikus reservfondis 1,1 miljardit eurot, mis on pisut vähem kui kaupade ja teenuste impordi koguväärtus 2005. aasta nelja kuu jooksul. Detsembri lõpul moodustas üldine välisvõlg umbes 38% SKTst. Serbia ja Montenegro majandus arenes 2005. aastal hästi; suurt edu saavutati kaubanduse, transpordi, finantsteenuste ja ehituse valdkonnas. Serbia SKT aastast kasvu hinnatakse 6,5 protsendile, võrreldes eelmise aastaga; Montenegro majanduskasv 2005. aasta esimese üheksa kuu jooksul oli 3,8%. Jooksevkonto puudujääki hinnati 8,5 protsendile SKTst. Rahastamisvajadust on mõnevõrra leevendanud suured välismaised otseinvesteeringud. Mõlemas vabariigis jätkusid 2005. aastal hoogsad reformid ja Serbias suurenes erasektori osatähtsus erastamise ja ettevõtete ümberkorraldamise tulemusel hinnanguliselt 55 protsendini SKTst. 4. Uued sõltumatud riigid Gruusia majanduskasv kiirenes 2005. aastal umbes 8 protsendini (6,2% aastal 2004), kuna nii tööstus kui ka põllumajandus arenesid hästi. Eelmisel aastal käivitus erastamine ja sellest saadud sissetulek moodustas umbes 3% SKTst. Jooksevkonto puudujääk suurenes hinnangu kohaselt umbes 10 protsendini SKTst (7,6% aastal 2004), kuna tehti suuri investeeringuid tootmisvahenditesse nafta- ja gaasijuhtmete ning teiste infrastruktuuri projektide rahastamiseks. Suur osa sellest puudujäägist kaeti välismaiste otseinvesteeringutega. Gruusia nominaalne välisvõlg USA dollarites arvestatult vähenes pisut ja jõudis 2005. aasta lõpuks 1,8 miljardi USA dollarini; suhtena SKTsse arvestatult vähenes välisvõlg 36 protsendilt (2004) 30 protsendini (2005). Ukrainas põhjustasid kaubavahetustingimuste järsu halvenemise šokk (sisseveetava energia hinnad tõusid, samas kui eksporditava metalli maailmaturuhinnad kukkusid) ja loid investeerimine ebakindlas poliitilises keskkonnas järsu languse; SKT reaalkasv aastal 2005 oli 2,4% (12,1% aastal 2004). Ukraina riigi välisvõlg, 13 miljardit USA dollarit, ei ole siiski liiga suur, see on umbes 16% SKTst. Ukraina keskpanga rahvusvahelised reservid suurenesid 2005. aastal kaks korda peamiselt tänu erastamisest saadud kapitali sissevoolule 2005. aasta viimases kvartalis. Poliitiline ebakindlus jätkus kuni 2006. aasta märtsi parlamendivalimisteni. Reitinguagentuurid hoidsid Ukraina riigireitingu siiski tasemel BB (stabiilse perspektiiviga), arvestades madalat valitsemissektori võlga ja head välislikviidsust. Moldovas ületas SKT kasv 2005. aastal jälle 7%, kajastades suurt sisenõudlust, mida toetas hoogne remiteerimine. Jooksevkonto puudujääk suurenes 2005. aastal 7 protsendini SKTst, kuigi enamik suurenenud kaubandusbilansi puudujäägist oli kaetud samavõrra suurenenud remiteerimisega. Eelarveülejääk suurenes 2005. aastal tänu impordilt kogutud kõrgematele maksudele. 2006. aastal võib kergesti tekkida eelarvepuudujääk seoses suurenenud kulutustega sotsiaalprogrammidele ja Moldova võla eeldatava tasumisega Pariisi Klubi võlausaldajatele. Juba 2005. aastal vähenes vahetuskursi tugevnemise ja SKT kasvu tulemusel riigi ja riigi poolt tagatud välisvõla summa veerandini SKTst. Moldova keskpanga rahvusvahelised reservid on suurenenud ja võrduvad nüüd rohkem kui kahe kuu impordi maksumusega. Tadžikistani majandus jätkas 2005. aastal hoogsat kasvu; SKT reaalne kasv oli 2005. aastal 7,5% (võrdluseks: 2004. aastal oli 10,6%). Valitsuse eelarve ülejääk 2005. aastal oli hinnanguliselt 0,1% (eelarve täitmisel on ülejääk tekkinud juba kolmel aastal järjest). Tänu soodsale kahepoolsele võlalepingule Venemaaga, kes on Tadžikistani suurim võlausaldaja, on välisvõlg 2005. aastal vähenenud 40 protsendini SKTst. Hinnangu kohaselt on jooksevkonto puudujääk selle tulemusel vähenenud 4 protsendilt SKTst 2004. aastal 3,6 protsendini 2005. aastal. Riigi reservid suurenesid pisut: kui 2004. aastal võrdusid need 1,8 kuu impordi maksumusega, siis 2005. aasta lõpus võrdusid need 1,9 kuu impordi maksumusega. [1] Lisas on esitatud komisjoni personali töödokument koos käesoleva aruande juurde kuuluvate üksikasjalike tabelite ja selgitavate märkustega. [2] Euroopa Investeerimispanga volituste üksikasjad on esitatud lisa tabelis A1. [3] KOM (2004) 487, 14.7.2004. [4] Tehnilise termini „maksimaalne aastane risk“ selgitus on esitatud lisa punktis 1. [5] Tehnilise termini „maksimaalne teoreetiline aastane risk“ selgitus on esitatud lisa punktis 1. [6] Maksimaalse aastase riski puhul arvestatakse laenusummasid, mis tuleb välja maksta praeguse finantsperspektiivi alusel, kuna otsust EIP mandaadi kohta aastateks 2007–2013 ei ole veel tehtud. [7] Vastavalt nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 94/728/EÜ, Euratom, koos hilisemate muudatustega) artiklile 12. [8] Täpsema teabe saamiseks vt lisa punkt 2.5. [9] 2000.–2006. aasta finantsperspektiivis ettenähtud aastane summa on 200 miljonit eurot 1999. aasta hindades; 2005. aastal oli see summa 223 miljonit eurot. [10] SEK(2006) 1071 --------------------------------------------------