[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 15.10.2009

KOM(2009) 541 lõplik

2009/0153 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses

{SEC(2009)1347}

SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

- Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu määrus (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses võeti vastu 11. juunil 2007. Määrusega kehtestatakse võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide vesiviljelust reguleeriv raamistik, et hinnata ja minimeerida osutatud liikide ja nendega kaasnevate sihtgruppi mittekuuluvate liikide võimalikku mõju vee-elupaikadele. Määruses on sätestatud, et liikmesriigi tasandil tuleb kehtestada lubade süsteem.

Artikli 2 lõike 7 kohaselt võidakse kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil asustamine ja ümberasustamine tulevikus vabastada määruse III peatüki kohasest loa taotlemise kohustusest, tuginedes teaduslikele põhjendustele ja nõuannetele.

Kuuenda raamprogrammi alusel rahastati kooskõlastatud meedet pealkirjaga „Environmental impacts of alien species in aquaculture” (projekt IMPASSE). Selle üldine eesmärk oli töötada välja suunised keskkonnasõbralike tavade jaoks seoses liikide asustamise ja ümberasustamisega vesiviljeluses. Lisaks tuleks eelkõige hinnata, kas maismaal asetsevad kaasaegsed kinnised vesiviljelusrajatised on bioloogiliselt ohutud ja mil määral saab nendesse rajatistesse liikumist eristada ühenduse eeskirjade kohasest liikumisest avatud vesiviljelusrajatistesse.

Hiljuti projekti IMPASSE kohta esitatud lõpparuanne sisaldas määratlust „kinnised vesiviljelusrajatised”, mille puhul saab võõrliikidega kaasnevaid riske märgatavalt vähendada ja seda isegi kuni vastuvõetavale tasemele, kui siht- ja mittesihtorganismide võimalikku väljapääsu võetakse arvesse transpordi ajal ja vastuvõtva rajatise üksikasjalikes protokollides. See tähendab, et sellistes rajatistes kasutamise eesmärgil asustamine ja ümberasustamine võidakse teatavatel tingimustel vabastada loa taotlemise kohustusest. Projekti IMPASSE lõpparuandes esitatud „kinnise vesiviljelusrajatise” määratlus on üksikasjalikum ja täpsem kui praegu nõukogu määruses (EÜ) nr 708/2007 artikli 3 punktis 3 esitatud määratlus. IMPASSE määratluses määratakse kindlaks peamised omadused, mis „kinnisel vesiviljelusrajatisel” peaksid olema, et tagada selle bioloogiline ohutus.

IMPASSE tulemuste kohaselt on „kinnine süsteem” vesiviljelusrajatis, mille äravooluvesi ei puutu enne sõelumist, filtreerimist või nõrutamist ja töötlemist mitte mingil määral kokku avatud veekogudega, et vältida kasvatatud varude või nendega kaasnevate organismide väljapääsu.

Kinnised hoidlasüsteemid põhinevad tehnoloogial, millega tagatakse, et looduslikud ja tehistingimustes peetavad veeorganismid ei puutu omavahel kokku. Kinnised rajatised põhinevad tavaliselt vee korduskasutusega süsteemidel. Nende süsteemide puhul on välja pääsemise oht väga väike (Occhipinti et al. 2008) ning suurimad probleemid ilmnevad siis, kui organisme viiakse rajatisse või sealt ära.

Nende süsteemidega välistatakse tahkete jäätmete veekeskkonda sattumine ning kasvatatavate ja nendega kaasnevate organismide rajatisest väljapääsemine, samuti peaks nende meetmete abil välistatama haiguste ja parasiitide ülekandumine looduslike ja tehistingimustes peetavate veeorganismide vahel ning ettevõtte kahjum, mis tuleneb sellistest välistest teguritest nagu üleujutused, röövloomad (nt linnud), vargus ja vandalism.

Peamised meetmed on järgmised: füüsiline tõke looduslike ja tehistingimustes peetavate organismide vahel; tahkete jäätmete töötlemine; surnud organismide asjakohane kõrvaldamine; sissetuleva ja väljamineva vee seire ja töötlemine.

Kõnealuste süsteemide määratlemisel tuleks arvesse võtta, et vesi ei ole ainus keskkond, mille kaudu võivad parasiidid, haigused ja teised liigid edasi kanduda. Muud levimisviisid on näiteks transpordisüsteemid või sobimatu jäätmekäitlus.

Seepärast võib teatavatel tingimustel pidada ohte, mis on seotud täpselt määratletud ja bioloogiliselt ohututes kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil võõrliikide või piirkonnast puuduvate liikide liikumisega, väikseks või vastuvõetavaks, mistõttu võib need vabastada loa taotlemise kohustusest. Käesoleva ettepaneku eesmärk on teha „kinniste vesiviljelusrajatiste” määratlusse vajalikud tehnilised muudatused, et vabastada sellistes rajatistes kasutamise eesmärgil asustamine ja ümberasustamine nõukogu määruse (EÜ) nr 708/2007 III peatüki kohasest loa taotlemise kohustusest. Eesmärk on kõrvaldada bürokraatlikud nõuded, tagades samas piisav keskkonnakaitse seoses võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamisega vesiviljeluses.

- Üldine taust

Liikide levimine väljapoole nende looduslikku levilat laieneb kiiresti transpordi, kaubanduse, reisimise ja turismi kasvu tõttu. Mittepärismaiste liikide sissetungi loetakse laialdaselt üheks peamiseks bioloogilise mitmekesisuse ülemaailmse vähenemise põhjuseks. Sellel võib olla kahjulik keskkonna-, majanduslik ja sotsiaalne mõju. Võõrliigid võivad olla vektorliikideks uutele haigustele, muuta ökosüsteeme, konkureerida kohaliku populatsiooniga jne.

Nõukogu määrus (EÜ) nr 708/2007 käsitleb vaid väikest osa kõnealusest probleemist. Üldises kontekstis tuleks tähelepanu pöörata hiljutiste ühenduse projektide (IMPASSE ja DAISY) tulemusel saadud andmetele. Nende andmete kohaselt on peamised tegurid, mis on tõenäoliselt seotud võõrliikide levimisega Euroopa rannikumeredesse ja siseveekogudesse, järgmised: laevade ballastvesi ja laevakere kattumine veeorganismidega (30 % kõikidest levimisjuhtudest), mere- ja siseveekanalid (24 %) ning vesiviljeluse ja isendite asustamisega seotud tavad, mille osakaal on 20 %. Muude tegurite – nt dekoratiivne otstarve, uurimistegevus või teadmata otstarve – osakaal on 26 %. 2008. aasta detsembris avaldas komisjon teatise „Euroopa Liidu strateegia väljatöötamine sissetungivate liikide suhtes” eesmärgiga töötada ELi tasandil välja ülemaailmne strateegia sissetungivate liikide negatiivsete mõjude vastu võitlemiseks.

Euroopa vesiviljelussektori säästvat arengut käsitleva ühenduse strateegia (2002) raames tehti kindlaks vajadus vähendada mittepärismaiste liikide asustamisega seotud ohte vesiviljeluses. Selle tulemusel võeti 11. juunil 2007 vastu nõukogu määrus (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses. Sel ajal aga ei tehtud otsust seoses kinniste vesiviljelusrajatiste bioloogilise ohutusega. Liikmesriikide arvamused erinesid ning puudusid teaduslikud seisukohad otsuse toetuseks. Sel põhjusel otsustati lükata edasi kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil asustamise ja ümberasustamise võimalik vabastamine loa taotlemise kohustusest.

- Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Nõukogu määrus (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses.

- Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega

Ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega, millega püütakse tagada keskkonnakaitse kõrge tase ning lihtsustada ja vähendada halduskoormust.

KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

- Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Projekti IMPASSE tulemusi on kasutatud ettepaneku koostamise tehnilise alusena. Kõnealuste kooskõlastatud meetmete rakendamisel osales Hulli Ülikooli koordineerimisel 14 koostööpartnerit. Euroopa Vesiviljelustootjate Föderatsioon (FEAP) osales samuti projektis. Projekti IMPASSE raames korraldati kaks osalusrohket seminari (2007. aastal Ungaris ja 2008. aastal Itaalias). Nendel seminaridel käsitleti muu hulgas ka kinniste vesiviljelusrajatiste küsimust. Punktis 1 kokkuvõetult esitatud ülevaadete ja arutelude tulemusel koostati „kinniste vesiviljelusrajatiste” täpsem määratlus.

- Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine

Nõukogu määrust (EÜ) nr 708/2007 kohaldatakse kõikide vesiviljelusrajatiste suhtes. Määruse vastuvõtmise ajal ei tehtud siiski otsust seoses kinniste vesiviljelusrajatiste bioloogilise ohutusega. Sellele vaatamata eristatakse nendesse rajatistesse liikumist teistsugustesse rajatistesse liikumisest ning seda loetakse tavaliselt rutiinseks liikumiseks, mille puhul ei pea nõudma eelnevat keskkonnaohu hindamist (artikli 2 lõige 6).

Projekti IMPASSE raames töötati välja „kinnise vesiviljelusrajatise” määratlus, milles loetletakse omadused, mis on vajalikud selleks, et rajatist saaks pidada bioloogiliselt ohutuks. Kõnealune määratlus on varasemast täpsem ja tagab parema keskkonnakaitse. Artikli 3 punktis 3 esitatud „kinnise vesiviljelusrajatise” praeguse määratluse muutmine projekti IMPASSE tulemusel koostatud uue määratluse abil annaks võimaluse vabastada kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil asustamine ja ümberasustamine loa taotlemise kohustusest. See tähendab siiski nõukogu määruse (EÜ) nr 708/2007 muutmist, mida ei saa teha komiteemenetluse teel. Sellele vaatamata esitati kinniseid vesiviljelusrajatisi käsitlevad projekti IMPASSE tulemused kalanduse ja vesiviljeluse korralduskomitees ning suur osa liikmesriikidest pooldas praeguse määratluse parandamist kõnealuse vabastuse andmiseks. Seepärast valmistati ette käesolev ettepanek nõukogu määruse (EÜ) nr 708/2007 muutmiseks. Selle eesmärk on kõrvaldada loa taotlemisega seotud bürokraatlikud nõuded nende kinniste vesiviljelusrajatise puhul, mida loetakse bioloogiliselt ohutuks.

Kavandatud muudatus ei kujuta endast määruse suurt või märkimisväärset muutmist. Kinnise vesiviljelusrajatise määratlusse ja seonduvatesse sätetesse tuleb teha tehnilised muudatused, et lubada kavandatud vabastamist loa taotlemisest.

Nõukogu määruse (EÜ) nr 708/2007 ettepanekule lisati mõjuhinnang (SEK(2006) 421). Projekti IMPASSE raames rakendatud kooskõlastatud meetmed kujutavad endast juba tehnilist alust otsuse tegemiseks seoses kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil asustamise ja ümberasustamise vabastamisega loa taotlemise kohustusest. Lisaks sellele on ettepaneku mõju väga piiratud, kuna seda kohaldatakse üksnes kinniste vesiviljelusrajatiste suhtes. Kõnealused rajatised saavad kavandatud lihtsustamisest siiski kasu, kuna kõrvaldatakse aega ja ressursse nõudvad loa taotlemise menetlused. Kõnealuse muudatusega tagatakse keskkonnakaitse säilimine ja samas on sellel positiivne sotsiaalne ja majanduslik mõju, kuna asjaomased rajatised vabastatakse loa taotlemise menetlusega seotud kuludest. Määruse piiratud muudatust käsitlev konkreetne mõjuhinnang ei annaks seega lisaväärtust, kuna see kujutaks endast lihtsalt tehnilise küsimuse kohta tehtud haldusotsust, mille mõju on vähetähtis. Ametliku mõjuhinnangu koostamine tähendaks seega ebaproportsionaalset energia- ja ajakulu.

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

- Kavandatud meetmete kokkuvõte

Nõukogu määruse (EÜ) nr 708/2007 artikli 2 lõike 7 kohaselt võidakse kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil asustamine ja ümberasustamine tulevikus vabastada määruse III peatüki kohasest loa taotlemise kohustusest, tuginedes teaduslikele põhjendustele ja nõuannetele.

Kavandatud meetme eesmärk on vabastada bioloogiliselt ohutud kinnised vesiviljelusrajatised määruse III peatüki kohasest loa taotlemise kohustusest. Võttes arvesse teaduslikke nõuandeid, sisaldab ettepanek „kinnise vesiviljelusrajatise” praeguse määratluse muutmist, lisades sellesse omadused, millega tagatakse, et siht- ja mittesihtorganismide väljapääs sellistest rajatistest ei ole võimalik. Lisaks sisaldab see uut sätet, mis käsitleb võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide transporti kinnistesse vesiviljelusrajatistesse. Liikmesriigid peavad seetõttu koostama kinniste vesiviljelusrajatiste loetelu. Loetelu avaldatakse ja seda ajakohastatakse korrapäraselt veebilehel, mis loodi komisjoni määruse (EÜ) nr 535/2008 alusel. Mõningaid artikleid ja I lisa muudeti vastavalt, et need vastaksid uutele sätetele.

- Õiguslik alus

Õiguslik alus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 37 ja artikli 299 lõige 2.

- Subsidiaarsuse põhimõte

Käesolev ettepanek kuulub ühise kalanduspoliitika reguleerimisalasse, mis on ühenduse ainupädevuses. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.

- Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. Muudatuse puhul on leitud hea tasakaal keskkonnakaitse ja vesiviljeluse vajaduste vahel. Liikumine kinnistesse vesiviljelusrajatistesse, mis vastavad piisavat keskkonnakaitset tagavatele nõuetele, tuleks vabastada määruses sätestatud loa taotlemise menetlusega seotud halduskoormusest ja kuludest. Lihtsustamine ja bürokraatlike nõuete vähendamine on oluline eesmärk.

- Vahendi valik

Nõukogu määruse (EÜ) nr 708/2007 artikli 2 lõikes 7 märgitakse, et otsus selle kohta, kas võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide liikumise kinnistesse vesiviljelusrajatistesse võib vabastada määrusega ettenähtud loa taotlemise kohustusest või mitte, tuleks teha pärast määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 30 lõikes 2 osutatud menetlust (komiteemenetlus). Kõnealuse liikumise vabastamine loa taotlemise kohustusest eeldab „kinnise vesiviljelusrajatise” määratluse muutmist ja seega ka nõukogu määruse muutmist, mida ei saa teha komiteemenetluse teel. Nõukogu määrust saab muuta üksnes teise määrusega.

MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.

2009/0153 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 708/2007 võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide kasutamise kohta vesiviljeluses

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 37 ja artikli 299 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[2],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[3]

ning arvestades järgmist:

1. Määrusega (EÜ) nr 708/2007[4] kehtestatakse võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikide vesiviljelust reguleeriv raamistik, et hinnata ja minimeerida osutatud liikide ja nendega kaasnevate sihtgruppi mittekuuluvate liikide võimalikku mõju vee-elupaikadele. Määruse artikli 2 lõike 7 kohaselt võidakse kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil asustamine ja ümberasustamine tulevikus vabastada kõnealuse määruse III peatüki kohasest loa taotlemise kohustusest, tuginedes teaduslikele põhjendustele ja nõuannetele.

2. Ühenduse rahastatud kooskõlastatud meetme „Environmental impacts of alien species in aquaculture” (IMPASSE) raames esitati uus „kinniste vesiviljelusrajatiste” määratlus. Selliste rajatiste puhul saab võõrliikide ja piirkonnast puuduvate liikidega kaasnevaid riske vähendada vastuvõetavale tasemele, kui tehistingimustes peetavate organismide ja mittesihtorganismide võimalikku väljapääsu võetakse arvesse transpordi ajal ja vastuvõtva rajatise üksikasjalikes protokollides. Kinnistes vesiviljelusrajatistes kasutamise eesmärgil asustamine ja ümberasustamine tuleks loa taotlemise kohustusest vabastada üksnes juhul, kui need tingimused on täidetud.

3. Seepärast on vaja muuta määruse (EÜ) nr 708/2007 artikli 3 punktis 3 esitatud „kinnise vesiviljelusrajatise” määratlust, lisades sellesse konkreetsed omadused, millega tagatakse kõnealuste rajatiste bioloogiline ohutus.

4. Liikmesriigid peaksid koostama nende territooriumil asuvate kinniste vesiviljelusrajatiste loetelu. Läbipaistvuse huvides tuleks see loetelu avaldada ja seda korrapäraselt ajakohastada veebilehel, mis loodi komisjoni määruse (EÜ) nr 535/2008[5] alusel.

5. Kõnealuste muudatuste tõttu on vaja määrusesse teha teatavaid muid muudatusi.

6. Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 708/2007 vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 708/2007 muudetakse järgmiselt.

1) Artikli 2 lõige 7 asendatakse järgmisega:

„7. III ja IV peatükki ei kohaldata kinnistes vesiviljelusrajatistes hoitavate võõrliikide või piirkonnast puuduvate liikide liikumise suhtes, kui transport toimub tingimustel, millega välistatakse nende liikide ja sihtgruppi mittekuuluvate liikide väljapääs.

Liikmesriigid koostavad nende territooriumil asuvate, artikli 3 punktis 3 esitatud määratlusele vastavate kinniste vesiviljelusrajatiste loetelu ning ajakohastavad seda korrapäraselt. Loetelu avaldatakse veebilehel, mis loodi komisjoni määruse (EÜ) nr 535/2008 artikli 4 lõike 2 alusel.”.

2) Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:

a) punkt 3 asendatakse järgmisega:

„3. „Kinnine vesiviljelusrajatis” – rajatis,

a) kus tegeldakse vesiviljelusega veekeskkonnas, kus on tagatud veeringlus ja mille äravooluvesi ei puutu enne sõelumist, filtreerimist või nõrutamist ja töötlemist mitte mingil määral kokku avatud veekogudega, et vältida kasvatatud varude või nendega kaasnevate organismide väljapääsu;

ning

b) kus välditakse ettevõtte kahjumit, mis tuleneb sellistest välistest teguritest nagu üleujutused, röövloomad (nt linnud), vargus ja vandalism, ning tagatakse surnud organismide asjakohane kõrvaldamine;”;

b) punkt 16 asendatakse järgmisega:

„16. „rutiinne liikumine” – veeorganismide selline liikumine lähtekohast, millega kaasnev oht sihtgruppi mittekuuluvate liikide üleminekul ühest piirkonnast teise on väike ning mis, arvestades veeorganismide omadusi ja/või kasutatavat vesiviljelusmeetodit, ei avalda kahjulikku ökoloogilist mõju;”.

3) Artikkel 14 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 14

Vesiviljelusrajatisse viimine rutiinse asustamise korral

Rutiinse asustamise korral lubatakse veeorganisme vesiviljelusrajatisse viia ilma karantiini või katselise keskkonda viimiseta, välja arvatud erijuhtudel, kui pädev asutus otsustab teisiti, tuginedes nõuandekomitee konkreetsele soovitusele. Liikumisi kinnistest vesiviljelusrajatistest avatud vesiviljelusrajatistesse ei käsitata rutiinse liikumisena.”.

4) I lisa muudetakse järgmiselt:

a) esimene lõik asendatakse järgmisega:

„Võimaluse korral tuleks andmete juures viidata teaduslikule kirjandusele ning märgetele isikliku teabevahetuse kohta teadusüksuste ja kalandusekspertidega.”;

b) D jagu (Koostoime looduslike liikidega) muudetakse järgmiselt:

– punkt 1 asendatakse järgmisega:

„1. Millised on asustatud organismi ellujäämis- ja kohanemisvõimalused juhul, kui organism pääseb väliskeskkonda?”;

– punkt 6 asendatakse järgmisega:

„6. Kas asustatud organismid säilivad elavana ja paljunevad edukalt kavandatavas asustamispiirkonnas või tuleb igal aastal isendeid juurde tuua?”.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub […] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] …, …, lk …

[2] …, …, lk …

[3] …, …, lk …

[4] ELT L 168, 28.6.2007, lk 1.

[5] ELT L 156, 14.6.2008, lk 6.