KOMISJONI TEATIS

Komisjoni teatis riigiabi eeskirjade täitmise tagamise kohta liikmesriikide kohtute poolt

(2021/C 305/01)

1. SISSEJUHATUS 3

1.1. Riigiabi kontrolli süsteem 4

1.2. Rakendamiskeeld 5

2. RIIGIABI EESKIRJADE TÄITMISE TAGAMISE ÜLDPÕHIMÕTTED 6

2.1. Lojaalse koostöö põhimõte 6

2.2. Riigisiseste menetluste suhtes kohaldatavad võrdväärsuse ja tõhususe põhimõte 6

2.2.1. Kaebeõigus 7

2.2.2. Pädevus 8

2.2.3. Kohtuotsuse seadusjõu põhimõte 8

3. KOMISJONI ÜLESANDED 9

3.1. Komisjoni ainupädevus 9

3.2. Komisjoni volitused riigiabi eeskirjade täitmise tagamisel 10

4. LIIKMESRIIKIDE KOHTUTE ÜLESANDED 11

4.1. Liikmesriikide kohtute pädevuse piiritlemine riigiabi eeskirjade kohaldamisel 11

4.1.1. Kui komisjon on otsuse vastu võtnud 12

4.1.1.1. Kui komisjon on vastu võtnud otsuse, millega kuulutatakse abi siseturuga kokkusobivaks 12

4.1.1.2. Kui komisjon on vastu võtnud menetluse algatamise otsuse 13

4.2. Liikmesriikide kohtute pädevus 14

4.2.1. Abi olemasolu hindamine 14

4.2.2. Rakendamiskeelu rikkumise olemasolu hindamine 14

4.2.2.1. Grupierandi määruste tingimuste kohaldamine 14

4.2.2.2. Olemasolev abi 15

4.2.3. Rakendamiskeelu rikkumisest mõjutatud üksikisikute õiguste kaitsmine 16

4.2.3.1 Meetme rakendamise peatamine või lõpetamine 16

4.2.3.2 Tagasinõudmine 16

4.2.3.3 Ajutised meetmed 18

4.2.3.4 Kahju hüvitamise nõuded 21

5. KOMISJONI JA LIIKMESRIIKIDE KOHTUTE KOOSTÖÖ 21

5.1. Komisjoni abi liikmesriikide kohtutele 22

5.1.1. Koostöövahendid 22

5.1.1.1. Teabe edastamine liikmesriikide kohtutele 22

5.1.1.2. Arvamuste edastamine riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta 23

5.1.1.3. Amicus curiae märkuste esitamine 25

5.1.2. Ühtne kontaktpunkt ning arvamuste ja amicus curiae märkuste avaldamine 26

5.2. Liikmesriikide kohtute abi komisjonile 26

6. RIIGIABI EESKIRJADE JA OTSUSTE TÄITMATA JÄTMISE TAGAJÄRJED 27

6.1. Ebaseaduslikku abi käsitlevate menetluste algatamine komisjonis 27

6.2. Rikkumismenetlus 27

7. LÕPPSÄTTED 28

1. SISSEJUHATUS

(1) Komisjon on riigiabi ajakohastamisega ( 1 ) tegelenud alates 2012. aastast. Ajakohastamise raames on komisjon vastu võtnud õigusaktide, suuniste ja teatiste paketi riigiabi meetmete hindamiseks. See pakett on võimaldanud komisjonil keskenduda eelkontrolli tegemisel juhtumitele, millel on siseturule kõige suurem mõju, ja arendada samal ajal tihedamat koostööd liikmesriikidega riigiabi eeskirjade täitmise tagamisel. Sel eesmärgil on komisjon andnud liikmesriikidele rohkem võimalusi abi andmiseks ilma komisjoni eelneva kontrollita, nähes selleks ette täiendavad erandid kohustusest teatada komisjonile igast kavandatavast riigiabimeetmest. Selle tulemusena on grupierandite alusel antud abi summa suurenenud ( 2 ) . Sellega seoses on liikmesriikide kohtute roll riigiabi eeskirjade täitmise tagamisel veelgi suurenenud.

(2) 2019. aastal avaldas komisjon uuringu, mis käsitleb riigiabi eeskirjade ja otsuste täitmist liikmesriikide kohtute poolt 28 liikmesriigis ( 3 ) (edaspidi „täitmisuuring“) ( 4 ) . Täitmisuuringus vaadati läbi üle 750 liikmesriikide kohtute otsuse kohtuasjades, mis jagunevad kahte kategooriasse: 1) kohtuasjad, mille puhul liikmesriikide kohtud on kaasatud abi ebaseadusliku rakendamise kohta järelduste tegemisse („nõuete täitmise tagamine eraõiguse kaudu“), ja 2) kohtuasjad, mille puhul liikmesriikide kohtud on kaasatud komisjoni tagasinõudeotsuste rakendamisse („nõuete täitmise tagamine avaliku õiguse kaudu“).

(3) Täitmisuuringust selgus, et aastatel 2007–2017 liikmesriikide kohtutele esitatud riigiabiasjade arv suurenes. Hoolimata sellest kasvust on liikmesriikide kohtud määranud õiguskaitsevahendeid vaid harvadel juhtudel ning kahju hüvitamise nõuded moodustavad kohtuasjadest väga väikese osa. Lisaks ei ole eriti kasutatud komisjoni ja liikmesriikide kohtute koostöövahendeid, mis kehtestati 2009. aastal komisjoni teatisega riigiabi reguleerivate õigusaktide täitmise tagamise kohta liikmesriikide kohtute poolt (edaspidi „2009. aasta täitmisteatis“) ( 5 ) ja 2015. aastal nõukogu määrusega (EL) 2015/1589 (edaspidi „menetlusmäärus“) ( 6 )

(4) Käesolevas teatises esitatakse liikmesriikide kohtutele ja muudele huvitatud isikutele praktilist teavet riigiabi eeskirjade täitmise tagamise kohta riigi tasandil. Teatises võetakse arvesse küsimusi, mida need kohtud on tõstatanud täitmisuuringu käigus või eelotsuse tegemiseks Euroopa Liidu Kohtule (edaspidi „Euroopa Kohus“) edastatud kohtuasjades. Näiteks võib tuua komisjoni ja liikmesriikide kohtute menetluste ühtsust puudutavad küsimused või grupierandi määruste ebaõigest kohaldamisest tulenevad küsimused.

(5) Käesoleva teatise eesmärk on anda suuniseid liikmesriikide kohtutele Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 267 tähenduses ( 7 ) ning soodustada tihedamat koostööd komisjoni ja liikmesriikide kohtute vahel, kirjeldades kõiki kasutada olevaid koostöövahendeid. Teatis ei ole liikmesriigi kohtute jaoks siduv ega mõjuta nende sõltumatust ( 8 ) . Käesolevas teatises keskendutakse peamiselt nõuete täitmise tagamisele eraõiguse kaudu. Avaliku õiguse kaudu nõuete täitmise tagamise aspekte käsitletakse komisjoni teatises ebaseadusliku ja siseturuga kokkusobimatu riigiabi tagasinõudmise kohta ( 9 ) (tagasinõudmise teatis).

(6) Pärast 2009. aasta täitmisteatise avaldamist on Üldkohtu ja Euroopa Kohtu (edaspidi koos „liidu kohtud“) praktika muutunud. Käesolev teatis hõlmab neid muutusi ja sellega asendatakse 2009. aasta täitmisteatis.

1.1. Riigiabi kontrolli süsteem

(7) Riigiabi on otseselt ELi toimimise lepingus määratletud õigusmõiste ning seda tuleb tõlgendada objektiivsetest teguritest lähtudes ( 10 ) . ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 kohaselt „on igasugune liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik missugusel kujul antav abi, mis kahjustab või ähvardab kahjustada konkurentsi, soodustades teatud ettevõtjaid või teatud kaupade tootmist, siseturuga kokkusobimatu niivõrd, kuivõrd see kahjustab liikmesriikidevahelist kaubandust“. Komisjon on andnud suunised selle kohta, kuidas riigiabi mõistet tõlgendada ( 11 )

(8) Üldine riigiabi andmise keeld tugineb riigiabiga seotud sekkumiste eel- ja järelkontrolli topeltsüsteemile. ELi toimimise lepingu artikli 108 kohaselt peab komisjon pidevalt kontrollima kõiki olemasolevaid abisüsteeme ja hindama liikmesriigi kõiki plaane anda uut abi või muuta olemasolevat abi. Selleks et komisjon saaks kõnealust kontrolli tulemuslikult teha, peavad liikmesriigid tegema koostööd, esitades kogu asjakohase teabe ja teatades riigiabi meetmetest.

(9) Liikmesriigid on kohustatud esiteks teavitama komisjoni kõikidest meetmetest, mille eesmärk on anda uut abi või muuta olemasolevat abi, ja teiseks mitte rakendama sellist meedet enne, kui komisjon on hinnanud selle kokkusobivust siseturuga (nn rakendamiskeeld) ( 12 ) . ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikest 3 tuleneval rakendamiskeelul on vahetu mõju: ( 13 ) see annab üksikisikutele õigusi, millele nad saavad liikmesriikide kohtutes tugineda.

(10) Sellest järeldub, et riigiabi kontrolli süsteemi rakendamine, mille põhialus on ELi toimimise lepingu artikli 108 lõige 3, on nii komisjoni kui ka liikmesriikide kohtute kohuseks, kuna nende vastavad ülesanded on küll üksteist täiendavad, kuid siiski eraldiseisvad. Kuigi abimeetmete siseturuga kokkusobivuse hindamine on komisjoni ainupädevuses, on liikmesriikide kohtute ülesanne kaitsta üksikisikute õigusi ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 võimaliku rikkumise eest ( 14 )

1.2. Rakendamiskeeld

(11) ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 vahetu kohaldatavus tähendab, et liikmesriikide kohtud peavad tagama, et selle sätte rikkumisega kaasnevad nende riigisisese õiguse kohaselt kõik tagajärjed ( 15 )

(12) Selleks et meetme suhtes kohalduks ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 rakendamiskeeld, peavad olema täidetud kaks tingimust: esiteks kvalifitseerub meede uue abina, sealhulgas olemasoleva abi muudatused, ( 16 ) ja teiseks peab meetme suhtes kohalduma ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohane teatamiskohustus.

(13) Seepärast võivad liikmesriigid juhul, kui meede ei kujuta endast uut abi, seda rakendada ilma komisjoni eelnevalt teavitamata. Lisaks võivad liikmesriigid rakendada abimeedet, mille puhul on täidetud kõik teatamiskohustusest vabastamise tingimused.

(14) Vähese tähtsusega abi määrustega ( 17 ) kehtestas komisjon tingimused, mille kohaselt peetakse abi liikmesriikidevahelist kaubandust mittekahjustavaks ja konkurentsi mittemoonutavaks või seda mitte moonutada ähvardavaks ( 18 )

(15) Samuti on komisjon vastu võtnud grupierandimäärused, nagu üldine grupierandi määrus, ( 19 ) millega kehtestatakse tingimused, mille kohaselt tuleb või võib abimeetmeid pidada siseturuga kokkusobivaks artikli 107 lõike 2 või 3 alusel ( 20 ) . Kui abimeede vastab kõigile nendes määrustes sätestatud asjakohastele tingimustele, on asjaomane liikmesriik vabastatud kohustusest komisjoni abist teavitada.

(16) Lisaks on komisjoni otsuses 2012/21/EL, ( 21 ) mis puudutab üldist majandushuvi pakkuvatele teenustele antavat riigiabi üldiselt, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1370/2007, ( 22 ) mis puudutab konkreetselt avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel, kehtestatud tingimused, mille kohaselt peetakse avaliku teenindamise kohustuste hüvitamist siseturuga kokkusobivaks vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 106 lõikele 2 ja artiklile 93. Ka sellistel juhtudel ei kohaldata asjaomaste meetmete suhtes rakendamiskeeldu.

2. RIIGIABI EESKIRJADE TÄITMISE TAGAMISE ÜLDPÕHIMÕTTED

2.1. Lojaalse koostöö põhimõte

(17) Euroopa Liidu lepingu ( 23 ) (edaspidi „ELi leping“) artikli 4 lõige 3 kohustab liikmesriike aitama kaasa liidu ülesannete täitmisele. Selles artiklis sätestatud lojaalse koostöö põhimõtte kohaselt abistavad liit ja liikmesriigid, tegutsedes oma pädevuse piires, üksteist nende ülesannete täitmisel.

(18) ELi lepingu artikli 4 lõikest 3 tulenev vastastikuse abistamise kohustus kehtib ka liikmesriikide kohtutele ( 24 ) . See tähendab, et komisjon abistab liikmesriikide kohtuid liidu õiguse kohaldamisel ( 25 ) ja liikmesriikide kohtud omakorda abistavad komisjoni tema ülesannete täitmisel. Liikmesriikide kohtud peavad seega võtma kõik vajalikud meetmed, et tagada liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmine, ja hoiduma selliste otsuste tegemisest, mis võivad ohustada ELi lepingu ja ELi toimimise lepingu (edaspidi koos „aluslepingud“) eesmärkide saavutamist ( 26 )

2.2. Riigisiseste menetluste suhtes kohaldatavad võrdväärsuse ja tõhususe põhimõte

(19) Euroopa Kohus on järjepidevalt tunnustanud menetlusautonoomia põhimõtet riigiabi eeskirjade täitmise tagamisel ( 27 ) . Selle põhimõtte kohaselt võivad liikmesriigid asjaomast küsimust käsitleva liidu õigusakti puudumisel vabalt valida, kuidas nad täidavad aluslepingutest tulenevaid kohustusi, tingimusel et vahendid, mida nad kasutavad, ei kahjusta liidu õiguse ulatust ega tõhusust.

(20) Liidu kohtute praktika kohaselt ei tohi kohaldatavad riigisisesed õigusnormid ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaldamisel olla ebasoodsamad kui samalaadseid riigisiseseid olukordi reguleerivad õigusnormid (nn võrdväärsuse põhimõte) ning need ei tohi muuta liidu õiguskorraga antud õiguste kasutamist tegelikult võimatuks või ülemäära keeruliseks (nn tõhususe põhimõte) ( 28 ) . Punktides 2.2.1, 2.2.2 ja 2.2.3 selgitatakse ühelt poolt menetlusautonoomia põhimõtte ning teiselt poolt võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtte koosmõju seoses kaebeõiguse, liikmesriigi kohtute pädevuse ja kohtuotsuse seadusjõu põhimõttega ( 29 )

2.2.1. Kaebeõigus

(21) Menetlusautonoomia põhimõtte kohaldamisel kohaldavad liikmesriigid riigiabi puudutavate riigisiseste kohtuvaidluste suhtes oma riigisiseseid kaebeõigust käsitlevaid norme, tingimusel et need on kooskõlas võrdväärsuse ja tõhususe põhimõttega.

(22) Tõhususe põhimõtte kohaselt ei tohi riigisisesed õigusnormid, mis käsitlevad kaebeõigust ja põhjendatud huvi, kahjustada isikute õigust tõhusale kohtulikule kaitsele seoses õigustega, mis on neile liidu õiguskorraga antud ( 30 )

(23) Täitmisuuringust ilmnes, et liikmesriikide kohtud lahendavad peamiselt asju, mille on algatanud abisaaja konkurendid, keda ebaseadusliku abi rakendamisest tulenevad konkurentsimoonutused otseselt mõjutavad ( 31 )

(24) Liikmesriikide kohtud peavad siiski võtma kaebeõigust käsitlevate riigisiseste õigusnormide kohaldamisel arvesse oma kohustust kaitsta menetluse algatamiseks põhjendatud huvi omavate isikute (edaspidi „kolmandad isikud“) huve, sõltumata sellest, kas abimeetme ebaseaduslikust rakendamisest tulenev konkurentsimoonutus on neid otseselt mõjutanud.

(25) Liikmesriikide kohtud peavad võtma maksumeetmete kaudu antud riigiabiga seotud asjades kolmandate isikute kaebeõiguse hindamisel arvesse täiendavaid asjaolusid. Kolmandatest isikutest maksumaksjatel võib olla huvi algatada kohtumenetlus, et saada tagasi summa, mis koguti rakendamiskeeldu rikkudes, üksnes juhul, kui nende suhtes kohaldatav tasu või maks on osa ebaseadusliku riigiabi rahastamisest ( 32 ) . Nende kaebeõigus ei põhine nende ja abisaaja vahelise konkurentsisuhte olemasolul ( 33 )

(26) Seevastu kolmandatest isikutest maksumaksjad ei saa tugineda sellise abimeetme ebaseaduslikkusele, millega vabastatakse tasust või maksust teatavad ettevõtjad või sektorid, et vältida selle tasu või maksu tasumist või saada selle hüvitamist, välja arvatud juhul, kui maksutulu kasutatakse üksnes ebaseadusliku riigiabi rahastamiseks, nagu on osutatud punktis 25. See on nii ka juhul, kui nad konkureerivad abisaajatega ( 34 ) . Selline lahendus suurendaks riigiabi konkurentsivastast toimet, sest see kasvataks nende ettevõtjate arvu, kes saavad kasu maksuvabastusest, mis kujutab endast ebaseaduslikku riigiabi ( 35 )

(27) Lõpuks võib liikmesriigi kohtutele pandud kohustus tagada tõhus kohtulik kaitse minna pelgast ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 järgimise tagamisest kaugemale. Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 47 valguses tuleks üksikisikutele ja organisatsioonidele, kellel pole õigust taotleda riigiabi otsuse tühistamist ELi toimimise lepingu artikli 263 alusel, anda võimalus vaidlustada abi või selle rakendamise meetmed liikmesriigi kohtus ja algatada ELi toimimise lepingu artikli 267 alusel eelotsusetaotluse esitamine Euroopa Kohtule sellist abi lubava komisjoni otsuse tõlgendamise või kehtivuse küsimuses ( 36 ) . Sellisel juhul võivad mitte ainult majanduslikud huvid, vaid ka muud üksikisikute ja organisatsioonide huvid olla asjakohased, et hinnata kaebeõigust abi siseriiklikke rakendamismeetmeid puudutavates menetlustes, olenevalt kõnealustest meetmetest ja riigisisestest menetlustest ( 37 )

2.2.2. Pädevus

(28) Menetlusautonoomia põhimõtte kohaselt määratakse ebaseadusliku abi andmise menetlustes pädevad kohtud iga liikmesriigi enda õigussüsteemi alusel. Ühtlasi tähendab see seda, et liikmesriigid kehtestavad selliste kohtuasjade läbivaatamiseks üksikasjalikud menetlusnormid, tingimusel et järgitakse võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtet ( 38 )

(29) Liidu õiguse erinormide puudumise tõttu on liikmesriikide kohtusüsteemide ülesehitus väga erinev. Kuigi mõned liikmesriigid on loonud riigiabi küsimuste arutamiseks erikohtud, on teised andnud sellealase ainupädevuse olemasolevate kohtute kolleegiumidele või võtnud vastu menetlusnormid, milles selgitatakse kohtute pädevust avaliku õiguse ja eraõiguse kaudu nõuete täitmise tagamise asjades ( 39 ) . Enamikus liikmesriikides on riigiabi eeskirjade kohaldamisel pädevad tsiviil- ja halduskohtud ( 40 )

2.2.3. Kohtuotsuse seadusjõu põhimõte

(30) Kohtuotsuse seadusjõu põhimõtte kohaselt ei ole jõustunud lahendeid enam võimalik vaidlustada. Nii on see pärast kõigi edasikaebevõimaluste ammendamist või nende kasutamiseks sätestatud tähtaja möödumist. Kohtuotsuse seadusjõu põhimõtte eesmärk on tagada õigusrahu ja õigussuhete stabiilsus ning korrakohane õigusemõistmine, mis on sätestatud nii liidu õiguskorras kui ka liikmesriikide õiguskordades ( 41 ) . Vastavalt kohtupraktikale tuleb seetõttu, et selles valdkonnas liidu õiguse sätted puuduvad, kohtuotsuse seadusjõu põhimõtte rakendamise tingimused menetlusautonoomia põhimõttest tulenevalt sätestada liikmesriikide õiguskordades. Need tingimused peavad aga olema võrdväärsuse ja tõhususe põhimõttega kooskõlas ( 42 )

(31) Liidu õiguse esimuse põhimõtte ( 43 ) kohaselt on liikmesriikide kohtutel kohustus tagada liidu õiguse sätete täielik toime, sealhulgas vajaduse korral keelduda omal algatusel kohaldamast iga sellega vastuolus olevat riigisisest õigusnormi. See kehtib ka kohtuotsuse seadusjõu põhimõtet käsitlevate riigisiseste õigusnormide kohta ( 44 )

(32) Liidu kohtute praktika on piiranud kohtuotsuse seadusjõu põhimõtte mõju riigiabi valdkonnas. Liidu õiguse esimuse põhimõte hoiab ära ka selle, et kohtuotsuse seadusjõu põhimõtte kohaldamisel piirataks komisjonile ELi toimimise lepinguga antud ainupädevust hinnata riigiabi kokkusobivust ( 45 ) . Lisaks ei saa asjaolu, et liikmesriigi kohus on välistanud mõne meetme puhul riigiabi olemasolu, takistada komisjonil hiljem järeldada, et kõnealune meede kujutab endast ebaseaduslikku riigiabi ( 46 ) . See peab paika isegi juhul, kui tegemist on viimase astmena asja lahendava liikmesriigi kohtu lahendiga ( 47 ) . See kehtib ka olukordades, kus kohtuotsuse seadusjõudu käsitlevad riigisisesed õigusnormid laienevad väidetele, mida oleks võidud kohtumenetluses esitada, kuid mida ei tehtud. ( 48 )

3. KOMISJONI ÜLESANDED

(33) ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3 kehtestatud eelneva kontrolli süsteemi eesmärk on, et rakendataks üksnes siseturuga kokkusobivaid abikavasid ( 49 ) . Selle eesmärgi saavutamiseks lükatakse sellise kavandatud abi, mis ei käi grupierandi alla, rakendamine edasi kuni ajani, mil komisjon võtab vastu otsuse selle kokkusobivuse kohta siseturuga ( 50 )

3.1. Komisjoni ainupädevus

(34) Komisjon teostab oma pädevust hinnata abimeetme kokkusobivust siseturuga üldjuhul kahes etapis: esiteks hindab komisjon, kas meede kujutab endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses; ( 51 ) teiseks uurib komisjon, kas meede on siseturuga kokkusobiv. Esimene etapp, mis seisneb abi olemasolu hindamises, on nii komisjoni kui ka liikmesriikide kohtute pädevuses, kuna viimati nimetatutel võib tekkida vajadus kindlaks teha, kas meetme suhtes kehtib rakendamiskeeld ( 52 ) (vt punktid 4.2.1 ja 4.2.2). Teine etapp, mis seisneb abimeetme kokkusobivuse hindamises, on komisjoni ainupädevuses. Abimeetme kokkusobivuse hindamise tulemused tuleb esitada otsuses, ( 53 ) mis allub liidu kohtute kontrollile ( 54 )

(35) Komisjon saab teha otsuse meetme siseturuga kokkusobivuse kohta pärast esialgset uurimist (kui tal ei ole kahtlusi meetme siseturuga kokkusobivuse suhtes) ( 55 ) või ametlikku uurimist (kui tal oli pärast esialgset uurimist meetme siseturuga kokkusobivuse suhtes kahtlusi) ( 56 ) . Ametliku uurimismenetluse algatamisel võtab komisjon vastu otsuse, milles ta esitab oma esialgse hinnangumeetme abi tunnuste kohta ja kahtlused meetme siseturuga kokkusobivuse suhtes („menetluse algatamise otsus“) ( 57 )

(36) Komisjoni ainupädevus hinnata riigiabi kokkusobivust võib piirata liikmesriikide kohtute pädevust ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 lõike 3 kohaldamisel (vt punkt 4.1) ( 58 ) . See kehtib menetluse algatamise otsuste puhul, millel on kuni meetme kokkusobivuse hindamiseni teatavad õiguslikud tagajärjed liikmesriikide kohtute menetlustele (vt punkt 4.1.3).

(37) Komisjoni lõplikud otsused on liikmesriikide kohtutele siduvad ja liikmesriikide kohtud peavad järgima komisjoni hinnangut abi olemasolu kohta ( 59 ) . Kui liikmesriigi kohus teeb aga otsuse enne komisjoni otsust, ei takista see otsus, isegi kui see on seadusjõustunud, komisjoni hiljem teostamast talle ELi toimimise lepinguga antud ainupädevust (vt punkt 2.2.3) ( 60 )

3.2. Komisjoni volitused riigiabi eeskirjade täitmise tagamisel

(38) Kui komisjon jõuab järeldusele, et uuritud meede kujutab endast ebaseaduslikku ja siseturuga kokkusobimatut riigiabi, peab ta riigiabi eeskirjade rikkumise heastamiseks üldjuhul vastu võtma lõpliku otsuse, millega lõpetatakse ametlik uurimine ja kohustatakse kõnealune abi tagasi nõudma (edaspidi „tagasinõudeotsus“) ( 61 )

(40) Mõnel juhul võib komisjon menetlusmääruse artikli 13 kohaselt kehtestada oma äranägemisel ajutised meetmed seniks, kuni ta hindab abimeetme kokkusobivust. Komisjon võib eelkõige teha abi maksmise peatamise või abi tagastamise korralduse, kui on täidetud teatavad tingimused ( 66 ) . Nende meetmete eesmärk on piirata teatamiskohustust mitte täites ja rakendamiskeeldu rikkudes antud abi rakendamisega tekitatavat kahju ( 67 )

4. LIIKMESRIIKIDE KOHTUTE ÜLESANDED

(41) Kui komisjon peab kontrollima abimeetme kokkusobivust siseturuga, siis isegi juhul, kui ta on kindlaks teinud, et seda on rakendatud ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes, on liikmesriikide kohtute peamine ülesanne sellest rikkumisest puudutatud üksikisikute õiguste kaitsmine ( 68 )

(42) Liikmesriikide kohtute ülesanne on pakkuda kolmandatele isikutele tõhusat õiguskaitset ( 69 ) . Nende panus riigiabi kontrolli süsteemi on iseäranis vajalik juhtudel, kui antakse ebaseaduslikku abi, kui komisjon ei ole teinud sama meetme kohta lõplikku otsust või kuni sellise otsuse vastuvõtmiseni, ning juhtudel, kui abi, mis võib olla siseturuga kokkusobiv, on antud rakendamiskeeldu rikkudes ( 70 )

4.1. Liikmesriikide kohtute pädevuse piiritlemine riigiabi eeskirjade kohaldamisel

(43) Liikmesriikide kohtutel on pädevus tõlgendada ja kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõiget 1 ja artikli 108 lõiget 3. Täpsemalt öeldes, kui komisjon ei ole sama meetme ( 71 ) kohta otsust teinud, on liikmesriikide kohtud riigiabi olemasolu hindamisel seotud üksnes objektiivse riigiabi mõistega ( 72 )

(44) Ka komisjon hindab riigiabi olemasolu, mis on tavaliselt esimene etapp enne selle kokkusobivuse hindamist. Seega võib komisjoni igasugune menetlus, mis eelneb või järgneb liikmesriigi kohtus toimuvale menetlusele, mõjutada liikmesriigi kohtu menetlust, ( 73 ) nagu on selgitatud punktides 4.1.1–4.1.3.

4.1.1. Kui komisjon on otsuse vastu võtnud

(45) Siseriiklikud kohtud peavad hoiduma selliste otsuste tegemisest, mis lähevad vastuollu komisjoni otsusega, ( 74 ) ning peavad seepärast järgima komisjoni antud hinnangut riigiabi olemasolu kohta. Liikmesriikide kohtutel puudub ka pädevus komisjoni otsuseid kehtetuks tunnistada ( 75 ) . ELi toimimise lepingu artikli 263 kohaselt on see pädevus ainult liidu kohtutel ( 76 )

(46) Kui liikmesriigi kohtul on kahtlusi komisjoni otsuse tõlgendamise või kehtivuse suhtes, võib ta paluda komisjonilt selgitust (vt punkt 5.1), või olenevalt asjaoludest, võib ta esitada või ta peab esitama ( 77 ) Euroopa Kohtule ELi toimimise lepingu artikli 267 kohaselt eelotsuse taotluse ( 78 )

4.1.1.1. Kui komisjon on vastu võtnud otsuse, millega kuulutatakse abi siseturuga kokkusobivaks

(47) Komisjoni lõplik otsus, millega tunnistatakse abi siseturuga kokkusobivaks, ei too kaasa selliste rakendusmeetmete tagantjärele seadustamist, mida anti ELi toimimise lepingus sätestatud rakendamiskeeldu rikkudes ( 79 )

(48) Sellega seoses peavad liikmesriikide kohtud üksikisikutele tagama, et rakendatakse kõiki rakendamiskeelu rikkumisest tulenevaid tagajärgi, ( 80 ) näiteks tehakse riigisisese õiguse alusel korraldus tasuda intresse ajavahemiku eest, mil ebaseaduslikkus kestis ( 81 )

(49) Sellest järeldub, et kui kolmas isik taotleb liikmesriigi kohtus abi enneaegse rakendamisega seotud eeliste kaotamist, peaks kohus tema hagi rahuldama isegi siis, kui komisjon on kõnealuse abi juba siseturuga kokkusobivaks tunnistanud. Mis tahes muu tõlgendus annaks liikmesriikidele võimaluse eirata ELi toimimise lepingu sätteid ja kaotaks seega nende kasuliku mõju ( 82 )

4.1.1.2. Kui komisjon on vastu võtnud menetluse algatamise otsuse

(50) Olukord on teistsugune, kui komisjon on ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 alusel üksnes algatanud uurimismenetluse seoses liikmesriigi kohtusse esitatud abimeetmega. Komisjon avaldab menetluse algatamise otsuses põhimõtteliselt kahtlust abimeetme siseturuga kokkusobivuse suhtes. Kuigi need kahtlused puudutavad üldiselt abi kokkusobivust siseturuga, on hinnang abi olemasolu kohta esialgne ja see tehakse kõnealuse meetme esialgse kontrollimise põhjal ( 83 )

(51) ELi lepingu artikli 4 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriikide kohtud võtma arvesse õiguslikku olukorda, mis tuleneb komisjonis käimasolevast menetlusest, isegi kui see on esialgne.

(52) See tähendab, et ajal, mil uurimismenetlus on pooleli, peavad liikmesriigi kohtud tegema õiguslikud järeldused menetlemise algatamise otsusest endast. Kui menetluse algatamise otsus on vastu võetud, ei saa liikmesriigi kohus asuda seisukohale, et kõnealune meede ei kujuta endast abi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses, sest vastasel juhul oleks ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kasulik mõju kahjustatud ( 84 )

(53) Selleks peavad liikmesriikide kohtud võtma rakendamiskeelu võimaliku rikkumise kõrvaldamiseks kõik asjakohased meetmed. Liikmesriikide kohtud võivad otsustada peatada kõnealuse meetme rakendamise ja nõuda juba tehtud maksete tagastamist. Samuti võivad nad otsustada määrata muid ajutisi meetmeid, et kaitsta nii asjaomaste poolte huve kui ka tagada komisjoni menetluse algatamise otsuse kasulik mõju ( 85 )

(54) Lisaks ei saa liikmesriigi kohtud lihtsalt peatada oma menetlust seniks, kuni komisjon teeb lõpliku otsuse, ( 86 ) sest see tähendaks eelise säilitamist turul rakendamiskeelu võimalikust rikkumisest hoolimata.

(55) Samad piirangud võivad liikmesriikide kohtutele kehtida ka juhul, kui liidu kohtud on komisjoni lõpliku otsuse ( 87 ) tühistanud kas kohtuotsusega, mille võib edasi kaevata, või lõpliku kohtuotsusega, sest komisjon ei ole kohustatud menetlust uuesti alustama algusest, vaid võib jätkata sellest hetkest, kus õigusvastasus tekkis ( 88 ) . Seega võib menetluse algatamise otsus kehtida, kuni komisjon teeb uue lõpliku otsuse. Seepärast on liikmesriikide kohtud sellistes olukordades kohustatud tagama ametliku menetluse algatamisest tuleneva rakendamiskeelu järgimise, näiteks takistades tagasinõutud abi tagasimaksmist.

4.2. Liikmesriikide kohtute pädevus

(56) Nagu on märgitud punktides 11–13, peavad liikmesriikide kohtud kindlaks tegema, kas riigiabi on antud kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3, piirides, mis on paika pandud komisjoni ainupädevusega hinnata abi kokkusobivust siseturuga ja komisjoni varasemate otsustega sama meetme kohta.

(57) Liikmesriikide kohtud teevad oma hindamise kahes etapis: esiteks hindavad nad meetme laadi, et teha kindlaks, kas meede kujutab endast riigiabi ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses; teiseks, kui liikmesriikide kohtud leiavad, et meede kujutab endast riigiabi, peavad nad otsustama, kas meetme suhtes kehtib rakendamiskeeld. Kui liikmesriikide kohtud leiavad, et rakendamiskeeldu on rikutud, peavad nad võtma asjakohased meetmed, et kaitsta sellisest rikkumisest mõjutatud üksikisikute õigusi.

4.2.1. Abi olemasolu hindamine

(58) Liidu kohtud on kinnitanud, et nagu komisjonilgi, on ka liikmesriikide kohtutel riigiabi mõiste tõlgendamise pädevus ( 89 )

(59) Riigiabi olemasolu kindlakstegemiseks tuleb sageli hinnata paljusid keerukaid küsimusi (vt punkt 14). Oma teatises riigiabi mõiste kohta ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ( 90 ) esitas komisjon liikmesriikide kohtute abistamiseks üksikasjalikud suunised.

(60) Juhul kui tekib kahtlusi riigiabi elementide olemasolus, võivad liikmesriikide kohtud paluda komisjonil esitada oma arvamus (vt punkt 5.1.1.2). Liikmesriikide kohtutel on ka võimalus või kohustus esitada ELi toimimise lepingu artikli 267 kohaselt eelotsusetaotlus Euroopa Kohtule.

4.2.2. Rakendamiskeelu rikkumise olemasolu hindamine

(61) Selleks et kindlaks teha, kas abimeetme suhtes kehtib rakendamiskeeld, peavad liikmesriikide kohtud välja selgitama, kas meetmele laieneb üks teatamiskohustusest tehtavatest eranditest (vt punkt 1.2). Liikmesriikide kohtud hindavad eelkõige seda, kas asjaomane meede vastab grupierandi määruses sätestatud kriteeriumidele või kujutab endast olemasolevat abi.

(62) Kui abimeede vastab kõigile grupierandi määruses sätestatud tingimustele, ei pea sellest komisjoni eelnevalt teavitama ja seda peetakse siseturuga kokkusobivaks.

(63) Olemasoleva abi suhtes ei kehti ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohane liikmesriikide teatamiskohustus, kuid selle suhtes kohaldatakse teistsugust komisjoni kontrollisüsteemi vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikele 1. Ent olemasoleva abi mõiste alla ei kuulu olemasoleva abi muudatused menetlusmääruse artikli 1 punkti c tähenduses.

4.2.2.1. Grupierandi määruste tingimuste kohaldamine

(64) Kui meede vastab grupierandi määrustes sätestatud üld- ja eritingimustele, võivad liikmesriigid tugineda eeldusele, et meede on teatamiskohustusest vabastatud. Kui aga liikmesriik rakendab abimeedet, mis ei vasta kõigile kohaldatava grupierandi tingimustele, ilma komisjoni sellest eelnevalt teavitamata, on selle abi rakendamine ebaseaduslik.

(65) ELi toimimise lepingust tulenevad teatamiskohustus ja rakendamiskeeld on siduvad nii liikmesriikide kohtutele kui ka kõigile liikmesriikide haldusorganitele ( 91 )

(66) Kui liikmesriikide kohtud analüüsivad, kas riigiabimeedet on rakendatud õiguspäraselt, peavad nad selleks, et teha kindlaks, kas meede oli teatamiskohustusest vabastatud, kontrollima, kas grupierandi määruse tingimused olid täidetud. Euroopa Kohus on kindlaks määranud liikmesriikide kohtute pädevuse ulatuse juhtudel, kui nad tuvastavad, kas üldise grupierandi määruse tingimusi on õigesti kohaldatud, ( 92 ) st need piirid, milles liikmesriikide kohtud saavad määruse sätteid tõlgendada.

(67) Grupierandi määruste vastuvõtmise eesmärk ei ole anda riigiabi siseturuga kokkusobivuse hindamine üle liikmesriikidele, see jääb komisjoni ainupädevusse ( 93 ) . Liikmesriikide kohtute kohuseks on siiski kontrollida, kas riigi ametiasutused on andnud abi, mis vastab täielikult kohaldatava grupierandi määruse üld- ja eritingimustele, tõlgendades neid kitsalt ( 94 )

(68) Kui abi on antud grupierandi määruse alusel, ilma et kõik kohaldatavad tingimused oleksid täidetud, ei saa abisaajal sel ajal olla õiguspärast ootust, et abi andmine on seaduslik ( 95 ) . Seepärast ei ole riigi ametiasutustele antud õigust võtta vastu lõplikke otsuseid, milles järeldatakse, et abist teatamine ei ole kohustuslik ( 96 )

4.2.2.2. Olemasolev abi

(69) Nagu on märgitud punktis 63, ei kohaldata erinevalt uuest abist teatamiskohustust olemasoleva abi suhtes. Ainult komisjon saab hinnata, kas olemasolev abi on endiselt siseturuga kokkusobiv, ja pakkuda välja asjakohased meetmed juhul, kui ta leiab, et kava ei ole enam siseturuga kokkusobiv. Riigiabi eeskirjade rakendamisel piirdub liikmesriikide kohtute roll selle hindamisega, kas abimeede kujutab endast olemasolevat abi ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 1 tähenduses. Kui tegemist on olemasoleva abiga, siis küsimust ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 rikkumisest, mida liikmesriigi kohus peaks lahendama, ei teki.

(70) Aluslepingutes ei anta suuniseid abimeetme olemasolevaks abiks liigitamise kohta. Asjaolud, mille alusel arvatakse riigiabi olemasolevaks abiks, on sätestatud menetlusmääruses ( 97 ) . Menetlusmäärus ei sisalda siiski ühtki sätet liikmesriikide kohtute pädevuse ega kohustuste kohta, mida jätkuvalt reguleerivad ELi toimimise lepingu sätted, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Kohus ( 98 )

4.2.3. Rakendamiskeelu rikkumisest mõjutatud üksikisikute õiguste kaitsmine

(71) Selleks et kaitsta üksikisikute õigusi riigiabi ebaseadusliku rakendamise korral, võivad liikmesriikide kohtud kasutada olenevalt olukorrast erisuguseid õiguskaitsevahendeid. Näiteks võivad nad otsustada meetme rakendamise peatada või lõpetada (punkt 4.2.3.1), nõuda juba väljamakstud summade tagastamist (punkt 4.2.3.2) või võtta mitmesuguseid ajutisi meetmeid, et muul viisil kaitsta asjaomaste isikute huve (punkt 4.2.3.3) ( 99 ) . Lisaks võidakse liikmesriikide kohtutel paluda teha otsus sellise kahju hüvitamise kohta, mis on kolmandatele isikutele tekkinud riigiabi ebaseadusliku rakendamise tõttu (punkt 4.2.3.4). Igal juhul peavad liikmesriikide kohtud tagama üksikisikutele, et ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 rikkumisel kaasnevad nende riigisisese õiguse kohaselt kõik tagajärjed ( 100 )

4.2.3.1. Meetme rakendamise peatamine või lõpetamine

(72) Kui riigi ametiasutus ei ole veel rakendanud riigiabi, mis anti ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 rikkudes, peavad liikmesriigi kohtud abi rakendamist takistama selle peatamise või lõpetamise kaudu. Selline õiguskaitsevahend võib olla asjakohane ka juhul, kui riigiabimeede on jõustunud, kuid abi ei ole veel (täielikult või osaliselt) välja makstud, hoolimata vajadusest kohaldada täiendavaid õiguskaitsevahendeid juba välja makstud abi osa suhtes.

(73) Liidu õiguses ei ole ette nähtud ühtki konkreetsest tagajärge, mida liikmesriikide kohtud peaksid kohustuslikus korras seoses abimeetme rakendamise toimingute kehtivusega kasutama. Liidu õiguses nõutakse üksnes seda, et nad võtaksid tõhusaid meetmeid, et takistada ebaseadusliku abi väljamaksmist abisaajale. Riigisisese õiguse kohaselt võib siiski esineda olukordi, kus meetme ebaseadusliku rakendamise võib peatada abi andmise akti tühistamise teel ( 101 )

(74) Seega võivad liikmesriikide kohtud tunnistada abi andmise lepingu tühiseks, liikmesriigi ametiasutuse otsuse abi anda kehtetuks või peatada selle rakendamise (näiteks juhul, kui abi antakse rajatisele või teenusele juurdepääsu vormis).

(75) Kui abi antakse osamaksetena, peaksid liikmesriikide kohtud nõudma tulevaste maksete peatamist.

4.2.3.2. Tagasinõudmine

(76) Kui ebaseaduslik abi on abisaajale juba välja makstud, peavad liikmesriigi kohtud põhimõtteliselt ja juhul, kui puudub komisjoni otsus, millega abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks, nõudma ebaseaduslikult makstu tagastamist kogusumma ulatuses ( 102 ) . Ebaseaduslikult antud abi kõrvaldamine selle tagasinõudmise teel on abi ebaseaduslikkuse tuvastamise loogiline järelm ( 103 )

(77) Abi andmise eelse olukorra ennistamiseks peavad liikmesriikide kohtud täielikult tühistama abisaajale ebaseaduslikult antud eelise. Selline eelis seisneb nii abis (edaspidi „abi põhisumma“) kui ka selliste intresside maksmatajätmises, mida ettevõtja oleks pidanud tasuma kõnealuselt abisummalt, kui ta oleks pidanud selle ebaseadusliku olukorra kestmise ajaks turult laenama, ja sellest tulenevas ettevõtja konkurentsiseisundi paranemises selle olukorra kestmise ajal (edaspidi „intress ebaseaduslikult abilt“) ( 104 ) . Seetõttu peavad liikmesriikide kohtud nõudma nii abi põhisumma kui ka intressi tagastamist.

(78) Kui riigiabiasja menetletakse korraga liikmesriigi kohtus ja komisjonis ning komisjon tunnistab abi kokkusobimatuks, peaks liikmesriigi kohus kohaldama kõiki asjakohaseid tagajärgi kooskõlas tagasinõudeotsuste täitmist reguleerivate riigisiseste õigusnormidega ( 105 )

(79) Nagu on märgitud punktis 48, kui komisjon tunnistab abi siseturuga kokkusobivaks, nõutakse liidu õiguses üksnes seda, et liikmesriigid kohustaksid abisaajat maksma intressi ebaseaduslikult abilt ajavahemiku eest, ( 106 ) mis algab abi väljamaksmisest ja lõpeb selle siseturuga kokkusobivaks tunnistamisega.

(80) Kui komisjoni otsus, millega tunnistatakse meede siseturuga kokkusobivaks, tühistatakse, ei saa seda meedet käsitada komisjoni poolt heaks kiidetud meetmena ja selle rakendamist peetakse ebaseaduslikuks ( 107 ) . Sellisel juhul ei saa abisaaja tugineda õiguspärasele ootusele, et abi on seaduslik, sest positiivse otsuse suhtes oli esitatud tühistamishagi ( 108 )

(81) Ebaseaduslikult abilt makstava intressi arvutamisel ei kohaldata ebaseadusliku abi liikmesriigipoolse tagasinõudmise suhtes juhul, kui komisjon ei ole tagasinõudeotsust teinud, menetlusmääruse artikli 16 lõiget 2 ega komisjoni määruse (EÜ) nr 794/2004 ( 109 ) artikleid 9 ja 11. Seetõttu peavad asjaomase liikmesriigi ametiasutused sellistel juhtudel arvutama ebaseaduslikult abilt makstava intressi vastavalt kohaldatavatele riigisisestele õigusnormidele, kui on täidetud kaks tingimust. Esiteks peavad need õigusnormid olema kooskõlas võrdväärsuse ja tõhususe põhimõttega (vt punkt 2.2); teiseks tuleb ebaseaduslikult abilt makstav intress arvutada vähemalt määrana, mis on samaväärne sellega, mida oleks kohaldatud juhul, kui abisaaja oleks pidanud abisumma selleks ajavahemikuks turult laenama ( 110 )

(82) Mis puudutab aegumistähtaega, mida kohaldatakse liikmesriigi kohtu volituste suhtes nõuda abi tagastamist, siis liidu kohtud on otsustanud, et menetlusmäärusega ette nähtud kümneaastast aegumistähtaega kohaldatakse üksnes komisjoni suhtes ( 111 ) . Kui riigisisesed menetlused näevad ette pikema aegumistähtaja, peab liikmesriigi kohtunik nõudma tagasi abi, mida anti rakendamiskeeldu rikkudes, isegi kui komisjonile kehtestatud aegumistähtaeg on möödunud. Riigisisesed aegumistähtajad, mis on lühemad kui kümme aastat, on siduvad ka liikmesriikide kohtutele, välja arvatud juhul, kui komisjon on teinud tagasinõudeotsuse ( 112 ) . Kui komisjon võtab vastu tagasinõudeotsuse, ei saa liikmesriigid põhjendada selle otsuse rakendamata jätmist riigisisese õiguse nõuetega, näiteks riigisiseste aegumistähtaegadega ( 113 )

4.2.3.3. Ajutised meetmed

(83) Liikmesriikide kohtud peavad ka ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikest 3 tulenevate kohustuste alusel võtma ajutisi meetmeid, kui see on vajalik üksikisikute õiguste kaitsmiseks ja ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 otsese kasuliku mõju tagamiseks ( 114 ) . Liikmesriikide kohtud võtavad need meetmed, mille eesmärk on kõrvaldada ajutiselt abi konkurentsivastane mõju ( 115 ) kooskõlas riigisisese õigusega, eeldusel et võrdväärsuse ja tõhususe tingimused on täidetud (vt punkt 2.2).

(84) Liikmesriikide kohtud võivad otsustada võtta ajutisi meetmeid, kui eeldatavalt ebaseaduslik abi on juba välja makstud ( 116 ) või seda hakatakse välja maksma. Esimesel juhul võivad liikmesriikide kohtud nõuda abi tagastamist koos intressiga ebaseaduslikult abilt või abi ajutist kandmist külmutatud kontole, sealhulgas intress ajavahemiku eest, mis jääb abi rakendamise ja selle ülekandmise vahele. Nende võimalustega tagatakse, et abisaaja ei saa enam eeldatavalt ebaseadusliku abiga seotud eelist kasutada. Kui on oht, et abi makstakse kohe välja, võib kohus teha määruse ajutise meetme võtmise kohta, et takistada ebaseaduslikku väljamakset kuni asja sisulise lahendamiseni ( 117 )

(85) Komisjoni pooleliolev uurimine ei vabasta liikmesriigi kohut artikli 108 lõike 3 kohasest kohustusest kaitsta üksikisikute õigusi ( 118 ) . Liikmesriigi kohus võib seega võtta rakendamiskeelu võimaliku rikkumise tagajärgede rakendamiseks asjakohaseid ajutisi meetmeid.

(86) Liikmesriikide kohtud on kohustatud võtma ajutisi meetmeid, kui on täidetud järgmised tingimused: a) riigiabi olemasolus ei ole kahtlust, b) abimeede rakendatakse peatselt või on juba rakendatud ning c) ei esine erandlikke asjaolusid, mis muudavad tagasimaksmise kohatuks ( 119 )

4.2.3.4. Kahju hüvitamise nõuded

(87) Liikmesriikide kohtute ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikest 3 tulenevate ülesannete raames võidakse neilt nõuda ka seda, et nad menetleksid õigusvastase riigiabiga kolmandatele isikutele tekitatud kahju hüvitamise nõudeid. Hageja või kaebaja saab nõude rahuldamise korral otsese rahalise hüvitise tekitatud kahju eest.

(88) Euroopa Kohus on korduvalt leidnud, et mõjutatud kolmandad isikud võivad esitada kahju hüvitamise nõude liikmesriikide kohtule vastavalt riigisisesele õigusele, ( 120 ) mis peaks olema kooskõlas võrdväärsuse ja tõhususe põhimõttega (vt punkt 2.2).

(90) Punktis 89 esitatud kaks esimest tingimust on üldjuhul ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 rikkumise puhul täidetud. Euroopa Kohus on kinnitanud, et see säte annab üksikisikutele õigusi, ja selgitanud, et nende õiguste kaitse on liikmesriikide kohtute ülesanne ( 126 )

(91) Kuna liikmesriikide ametiasutused on põhimõtteliselt kohustatud teatama riigiabi meetmetest enne nende rakendamist, on ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 rikkumine ka enamasti liidu kohtute praktika alusel selge rikkumise tuvastamiseks piisav. Riigiabi puhul ei saa liikmesriikide ametiasutused tavaliselt väita, et nad ei olnud rakendamiskeelust teadlikud, sest on olemas piisav kohtupraktika ja komisjoni suunised ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 lõike 3 kohaldamise kohta. Kahtluse korral ja õiguskindluse huvides võivad liikmesriigid alati meetmest enne selle rakendamist komisjonile teatada ( 127 )

(92) Punktis 89 esitatud kolmandat nõuet, mille kohaselt liidu õiguse rikkumine peab olema põhjustanud hüvitise nõudjale tegelikku ja kindlat rahalist kahju, saab täita mitmel viisil. Täitmisuuringus juhiti tähelepanu asjaolule, et liikmesriikide kohtud on harva kahjutasu välja mõistnud, täpsustades, et kahjuhüvitise nõudja peamiseks takistuseks on kahju suuruse ning kahju ja ebaseadusliku abi vahelise põhjusliku seose tuvastamine ( 128 )

(93) Kahjuhüvitise nõudjad väidavad sageli, et abi andmise otseseks tagajärjeks oli saamata jäänud tulu. Selliste nõuete menetlemisel peaksid liikmesriikide kohtud võtma arvesse järgmisi asjaolusid: (a) liidu õiguses sätestatud võrdväärsuse ja tõhususe nõuete kohaselt ei saa riigisisesed õigusnormid välistada liikmesriigi vastutust saamata jäänud tulu eest (129). Kui liikmesriigi õigus peaks sisaldama sellist erandit, peaks liikmesriigi kohus jätma selle sätte ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 alusel esitatud kahju hüvitamise nõuete suhtes kohaldamata; (b) saamata jäänud tulu tegeliku suuruse kindlakstegemine on lihtsam juhul, kui ebaseaduslik abi võimaldas abisaajal lüüa kahjuhüvitise nõudjalt üle mõne lepingu või konkreetse ärivõimaluse ja abisaaja on lepingu juba täitnud või võimaluse ära kasutanud; (c) kahju suuruse hindamine on keerulisem, kui abi andmine põhjustab lihtsalt turuosa kaotust. Sellisel juhul on üks võimalus võrrelda kahjuhüvitise nõudja tegelikku tulu (kasumiaruande põhjal) hüpoteetilise tuluga, mida ta oleks saanud juhul, kui ebaseaduslikku abi ei oleks antud (130); (d) võib esineda olukordi, kus kahjuhüvitise nõudja kantud kahju on saamata jäänud tulust suurem. Nii võib see olla juhul, kui hüvitise nõudja on ebaseadusliku abi tagajärjel sunnitud äritegevuse lõpetama.

(94) Riigisisesed menetlusnormid lubavad mõnel juhul liikmesriigi kohtul välja mõistetava tegeliku kahjuhüvitise suuruse kindlaksmääramiseks küsida nõu ekspertidelt. Kui menetlusnormid seda lubavad ja tingimusel, et toimitakse tõhususe põhimõtte kohaselt, ( 131 ) võib selliseid hinnanguid kasutada ka seoses ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikest 3 tulenevate kahjuhüvitisnõuetega.

(95) Võimalus nõuda kahju hüvitamist on põhimõtteliselt sõltumatu mis tahes samaaegsest uurimisest, mille komisjon on seoses sama abimeetmega ette võtnud. Komisjoni pooleliolev uurimine ei vabasta liikmesriikide kohtuid kohustusest kaitsta üksikisikute õigusi ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt ( 132 ) . Kuna kahjuhüvitise nõudjad võivad suuta tõendada, et neile on abi enneaegse rakendamisega ja täpsemalt ebaseadusliku ajalise eelisega, mida sellest abisaaja sai, tekitatud kahju, ei saa kahjunõuete rahuldamist välistada ka juhul, kui sel ajal, kui liikmesriigi kohus nõude üle otsustab, on komisjon kõnealuse abi juba siseturuga kokkusobivaks tunnistanud ( 133 )

(96) Euroopa Kohus meenutas, et riigiabi on oma õigusliku laadi poolest põhimõtteliselt erinev kahjuhüvitisest, mille maksmist isikutele võidakse nõuda riigi ametiasutustelt nende tekitatud kahju hüvitamiseks (Asteris kohtuasi) ( 134 ) . Liikmesriikide kohtud peavad siiski olema ettevaatlikud, kui nad otsustavad kolmandatele isikutele ebaseaduslikust abist otseselt tulenevate kulude hüvitamise üle, et mitte võtta vastu otsuseid, mille tulemuseks on abi andmine ( 135 ) või abisaajate ringi laiendamine ( 136 )

(97) Kuigi üksikisikud võivad nõuda liikmesriikide kohtutelt sellise kahjuhüvitise väljamõistmist, mille puhul nad leiavad, et neil on sellele õigus, ei tohi selliste kaebuste või hagide tulemuseks olla ELi riigiabi eeskirjade tõhusast kohaldamisest kõrvalehoidmine ( 137 ) . Eelkõige ei saa üksikisikud, kellel võib riigisisese õiguse alusel olla õigus saada abi, millest ei ole komisjonile teatatud ja mida ta ei ole heaks kiitnud, kuid kes ei ole sellist abi saanud, nõuda kahjuhüvitist, mis võrdub saamata jäänud abi summaga, kuna see kujutaks endast ebaseadusliku abi kaudset andmist ( 138 ) . Sellest järeldub, et Asteris kohtuotsus ei puuduta juhtumeid, kus kaebaja nõuab, et liikmesriigi kohus mõistaks talle välja varasema riigiabi, mida kaebaja ei ole mingil põhjusel saanud ( 139 )

(98) Mõnikord püüavad ebaseadusliku abi saajad nõuda riigilt kahju hüvitamist pärast seda, kui neilt nõuti summa tagasimaksmist. Tavaliselt väidavad sellised abisaajad, et nende õiguspärast ootust on rikutud. Euroopa Kohus on siiski leidnud, et ebaseaduslikult rakendatud meede ei saanud tekitada õiguspärast ootust abisaajale, kes peaks suutma kindlaks teha, kas abi andmisel on järgitud õiget menetlust ( 140 ) . Seetõttu tuleks need väited tagasi lükata.

(99) Kuigi kohtupraktikas on tunnustatud liidus sellise kolmanda isiku õigust nõuda asjaomaselt liikmesriigilt kahju hüvitamist, kellele on abi ebaseadusliku rakendamise tõttu kahju tekkinud, on kahju hüvitamise hagid abisaajate vastu küll lubatud, kuid nende esitamist ELi riigiabiõiguses ei nõuta, sest ELi toimimise lepingu artiklitega 107 ja 108 ei panda abisaajatele otseseid kohustusi. SFEI kohtuotsuses jõudis Euroopa Kohus järeldusele, et kuna ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3 ei nähta ette otseseid kohustusi abisaajale, ei ole selle artikli rikkumine piisav alus saaja vastutuse tekkimiseks ( 141 ) . See ei piira võimalust esitada abisaaja vastu kahju hüvitamise nõuet riigisisese õiguse, näiteks lepinguvälist vastutust reguleerivate riigisiseste õigusnormide alusel ( 142 )

5. KOMISJONI JA LIIKMESRIIKIDE KOHTUTE KOOSTÖÖ

(100) Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõike 3 kohaselt peab komisjon toetama liikmesriikide kohtuid nende keskse rolli täitmisel riigiabi eeskirjade järgimise tagamisel. Liikmesriikide kohtud võivad omakorda taotleda komisjoni abi nende eeskirjade kohaldamisel poolelioleva kohtuasja kontekstis. Tihe koostöö liikmesriikide kohtute ja komisjoni vahel aitab suurendada riigiabi eeskirjade kohaldamise ühtsust ( 143 ) ja tõhusust kogu liidus.

5.1. Komisjoni abi liikmesriikide kohtutele

(101) Liikmesriikide kohtuid abistades peab komisjon arvestama oma ametisaladuse hoidmise kohustust ning kaitsma oma tegevust ja sõltumatust ( 144 ) . Täites oma ELi lepingu artikli 4 lõike 3 järgset kohust liikmesriikide kohtute ees, peab komisjon jääma neutraalseks ja objektiivseks. Komisjon võib paluda liikmesriikide kohtutel edastada taotletud abi osutamiseks vajalikku teavet ja dokumente. Liikmesriikide kohtutele abi andes ei kaitse komisjon menetluspoolte erahuve. Komisjoni abi on osa tema kohustusest tagada riigiabi eeskirjade nõuetekohane rakendamine ja kaitsta avalikku huvi ( 145 ) . Seetõttu ei kuula komisjon ära liikmesriigi kohtus menetletava asja pooli.

5.1.1. Koostöövahendid

(103) Menetlusmääruse artikliga 29 kodifitseeriti kolm komisjoni ja liikmesriikide kohtute vahelist koostöövahendit. Neid koostöövahendeid on täpsemalt kirjeldatud käesoleva teatise punktides 5.1.1.1, 5.1.1.2 ja 5.1.1.3.

5.1.1.1. Teabe edastamine liikmesriikide kohtutele

(104) Menetlusmääruse artikli 29 kohaselt võivad liikmesriikide kohtud paluda komisjonil edastada neile tema valduses olevat teavet ( 150 )

(105) Liikmesriikide kohtud võivad paluda komisjonilt teavet komisjonis pooleliolevate riigiabimenetluste kohta. See hõlmab näiteks järgmist teavet: a) kas komisjon on algatanud riigiabi käsitleva menetluse, b) kas liikmesriik on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikega 3 nõuetekohaselt teatanud teatavast abimeetmest, c) kas komisjon on algatanud ametliku uurimise ning d) kas komisjon on otsuse juba vastu võtnud ( 151 )

(106) Peale selle võivad liikmesriikide kohtud paluda komisjonil edastada tema valduses olevaid dokumente. Nende dokumentide hulka võivad kuuluda komisjoni tehtud otsuste koopiad, kui neid otsuseid ei ole komisjoni veebisaidil veel avaldatud, faktilised andmed, statistika, turu-uuringud ja majandusanalüüsid.

(107) ELi lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö kohustuse kohaselt peab komisjon andma liikmesriikide kohtutele igasugust teavet, mida nad taotlevad ( 152 ) . See hõlmab ka ametisaladuse hoidmise kohustuse alla kuuluvat teavet.

(108) Komisjon peab liikmesriikide kohtutele teabe edastamisel kinni pidama füüsilistele ja juriidilistele isikutele ELi toimimise lepingu artikliga 339 ette nähtud garantiidest ( 153 ) . ELi toimimise lepingu artikli 339 kohaselt ei tohi komisjoni liikmed, ametnikud ja muud teenistujad avalikustada ametisaladuse hoidmise kohustuse alla kuuluvat teavet. See kohustus võib hõlmata konfidentsiaalset teavet ja ärisaladusi.

(109) Kui komisjon kavatseb edastada liikmesriigi kohtule ametisaladuse hoidmise kohustuse alla kuuluvat teavet, palub ta liikmesriigi kohtult kinnitust, et kohus garanteerib sellise konfidentsiaalse teabe ja ärisaladuste kaitse. Kui liikmesriigi kohus annab sellise garantii (nt viidates vastavale riigisisesele õiguslikule alusele), edastab komisjon taotletud teabe, märkides ära need osad, mis kuuluvad ametisaladuse hoidmise kohustuse alla ja mida seetõttu ei tohiks avalikustada. Kui liikmesriigi kohus aga sellist garantiid anda ei saa, jätab komisjon asjaomase teabe edastamata ( 154 )

(110) Võib ette tulla ka muid olukordi, kus komisjonil ei pruugi olla võimalik liikmesriikide kohtutele teavet anda. Eelkõige võib komisjon keelduda teabe edastamisest liikmesriigi kohtule, kui selline edastamine kahjustaks liidu toimimist ja sõltumatust. Nii oleks see juhul, kui teabe andmine seaks ohtu komisjonile usaldatud ülesannete täitmise ( 155 ) (näiteks teave komisjonisisese otsustusprotsessi kohta).

(111) Selleks et tagada tõhus koostöö liikmesriikide kohtutega, püüab komisjon esitada liikmesriikide kohtutele palutud teabe ühe kuu jooksul teabetaotluse esitamisest. Kui komisjonil on vaja paluda liikmesriikide kohtutelt lisaselgitusi nende esialgsete teabetaotluste kohta või konsulteerida kolmandate isikutega, keda teabe edastamine otseselt mõjutab, algab ühekuuline ajavahemik uuesti alates selgituste saamise või konsulteerimise lõpetamise hetkest ( 156 )

5.1.1.2. Arvamuste edastamine riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta

(112) Menetlusmääruse artikliga 29 antakse liikmesriikide kohtutele ka võimalus paluda komisjonilt arvamust riigiabi eeskirjade kohaldamisega seotud küsimuste kohta ( 157 )

(113) Kui liikmesriigi kohtus menetletakse kohtuasja, mille suhtes tuleb kohaldada riigiabi eeskirju, peavad liikmesriikide kohtud järgima asjakohaseid liidu õigusnorme ja liidu kohtute praktikat. Ilma et see piiraks aluslepingute lõplikku tõlgendamist liidu kohtute poolt, võivad liikmesriikide kohtud leida juhtnööre riigiabi eeskirjade kohaldamiseks komisjoni otsuste tegemise praktikast ning asjaomastest komisjoni teatistest ja suunistest. Liikmesriikide kohtud võivad leida juhtnööre ka komisjoni varasematest arvamustest või märkustest, mis on avaldatud komisjoni veebisaidil, kui käsitletavad küsimused on sarnased teiste liikmesriikide kohtute käsitletud küsimustega ( 158 )

(114) Siiski võib ette tulla olukordi, kus komisjoni varasemad otsused või arvamused ning komisjoni teatised ja suunised ei anna liikmesriikide kohtutele piisavalt juhtnööre. Kooskõlas ELi lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõttega ja võttes arvesse liikmesriikide kohtute olulist rolli riigiabi eeskirjade täitmise tagamisel, pakub komisjon liikmesriikide kohtutele võimalust taotleda riigiabi eeskirjade kohaldamisega seotud asjakohastes küsimustes komisjoni arvamust ( 159 )

(115) Komisjoni arvamust puudutavad taotlused võivad põhimõtteliselt hõlmata kõiki liikmesriikide kohtute menetluste käigus tekkinud riigiabiga seotud majanduslikke, faktilisi või õiguslikke küsimusi. Liikmesriikide kohtud võivad küsida komisjonilt muu hulgas järgmist: (a) kas teatav meede sisaldab abi elemente ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses ja kui sisaldab, siis kuidas arvutada abi summat. Sellised taotlused võivad käsitleda konkreetset riigiabielementi ELi toimimise lepingu artikli 107 tähenduses (täpsemalt ettevõtja mõiste, valikulise eelise olemasolu, meetme omistatavus liikmesriigile ja riigi ressursside kaasamine, võimalik konkurentsi moonutamine ja mõju liikmesriikidevahelisele kaubandusele); (b) kas teatav abimeede vastab grupierandi määruse nõudele või vähese tähtsusega abi määruse nõudele, mis tähendaks, et komisjoni eelnev teavitamine ei ole vajalik ja ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud rakendamiskeeld ei kohaldu; (c) kas üksikabi kuulub abikava alla, millest on komisjonile teatatud ja mis on komisjoni otsusega tunnistatud siseturuga kokkusobivaks, või saab seda muul viisil käsitada olemasoleva abina ning seega ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud rakendamiskeeld ei kohaldu; (d) kas esinevad erandlikud asjaolud, (160) mis takistavad liikmesriigi kohtul nõuda liidu õiguse alusel abi täielikku tagastamist; (e) millised on liidu õigusest tulenevate kahjunõuete õiguslikud eeldused ja kuidas tekkinud kahju suurust määrata; (f) kuidas arvutada tagasinõutava abi summat ja tagasinõudmisega seotud intressi.

(116) Liikmesriikide kohtutel ei ole õigust hinnata abimeetme kokkusobivust siseturuga ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 2, artikli 107 lõike 3, artikli 106 lõike 2 ega artikli 93 alusel ( 161 ) . Seetõttu ei saa nad taotleda komisjonilt arvamust teatava abimeetme siseturuga kokkusobivuse kohta. Liikmesriikide kohtud võivad siiski küsida komisjonilt, kas ta juba hindab teatava abimeetme kokkusobivust siseturuga, nagu on selgitatud punktis 5.1.1.1.

(117) Komisjon esitab oma arvamuses kooskõlas ELi lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö põhimõttega liikmesriigi kohtule palutud faktilise teabe või majandusliku või õigusliku selgituse. Erinevalt liidu kohtute siduvast liidu õiguse tõlgendusest ei ole komisjoni arvamus liikmesriigi kohtule õiguslikult siduv.

(118) Komisjon esitab oma arvamuse liikmesriikide kohtutele kooskõlas nende menetlusnormide ja -tavadega. Selleks et tagada tõhus koostöö liikmesriikide kohtutega, püüab komisjon esitada liikmesriigi kohtule taotletud arvamuse nelja kuu jooksul taotluse esitamisest. Kui komisjonil on vaja paluda liikmesriigi kohtult tema taotluse kohta lisaselgitusi, võidakse seda neljakuulist tähtaega pikendada.

(119) Liikmesriikide kohtud peavad kaitsma ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt üksikisikute õigusi ka ajal, mil komisjon koostab taotletud arvamust. Nagu on märgitud eespool, kehtib liikmesriigi kohtu kohustus kaitsta ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt üksikisikute õigusi, sealhulgas ajutiste meetmete abil, ( 162 ) olenemata komisjoni veel esitamata arvamusest.

5.1.1.3. Amicus curiae märkuste esitamine

(120) Menetlusmääruse artikli 29 lõike 2 kohaselt võib komisjon esitada riigiabi eeskirju kohaldavatele liikmesriikide kohtutele kirjalikke tähelepanekuid. Ta võib asjaomase kohtu loal esitada ka suulisi märkusi. Neid märkusi nimetatakse ka amicus curiae märkusteks. Komisjon esitab amicus curiae märkusi omal algatusel.

(121) Kui tegemist on riigiabi küsimustega, võivad liikmesriikide kohtud või liikmesriigi kohtus menetletava kohtuasja pooled paluda siiski ka ise, et komisjon esitaks amicus curiae märkusi. Otsuse astuda liikmesriigi kohtus menetletavasse kohtuasja amicus curiae ’na saab teha ainult komisjon ja see kuulub täielikult tema kaalutluspädevusse. Selleks et liikmesriikide kohtud saaksid oma menetlusi planeerida, teavitab komisjon neid viivitamata oma kavatsusest astuda menetlusse amicus curiae ’na.

(122) amicus curiae märkused liikmesriigis toimuva kohtumenetluse raames, et tagada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 või artikli 108 lõike 3 ühtne kohaldamine Komisjon esitabmärkused liikmesriigis toimuva kohtumenetluse raames, et tagada ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 või artikli 108 lõike 3 ühtne kohaldamine ( 163 ) . Oma panuse vajalikkuse ja asjakohasuse hindamiseks võib komisjon muu hulgas kaaluda järgmist: (a) kas juhtumil on eeldatavasti mõju, mis ulatub konkreetsest juhtumist kaugemale (näiteks kui juhtum hõlmab üldist riigiabi küsimust); (b) kas komisjoni märkused võivad aidata tõhustada riigiabi eeskirjade täitmise tagamist asjaomaste liikmesriikide kohtute poolt; (c) kui juhtum on seotud uue sisulise küsimusega, mida komisjoni otsuste tegemise praktikas või teatistes ja suunistes ei käsitleta, või (d) kas kohtuasi on arutusel kohtus, mille otsust ei saa edasi kaevata.

(123) Komisjon austab täielikult liikmesriikide kohtute sõltumatust ja toimimist. Mis puudutab eespool punktis 5.1.1.2 viidatud komisjoni arvamusi, ei ole amicus curiae märkused siduvad liikmesriigi kohtule, kes lahendab vaidlust, millesse komisjon astus. Enne amicus curiae märkuste omal algatusel esitamist teavitab komisjon asjaomast liikmesriiki, saates kirja selle alalisele esindusele liidu juures.

(124) Selleks et komisjon saaks esitada kasulikke märkusi, võib ta paluda asjaomasel liikmesriigi kohtul edastada tema käsutuses olevad dokumendid, mis on vajalikud selleks, et komisjon saaks küsimust hinnata. Komisjon kasutab neid dokumente üksnes oma märkuste koostamiseks.

(125) Menetlusmääruses ei ole amicus curiae märkuste esitamiseks menetlusraamistikku sätestatud. Seetõttu esitab komisjon oma märkused kooskõlas liikmesriikide menetlusnormide ja -tavadega, sealhulgas nendega, mis kaitsevad poolte õigusi. Kui liikmesriik ei ole veel kehtestanud asjakohast menetlusraamistikku, peab liikmesriigi kohus kindlaks määrama, milliseid menetlusnorme tuleks järgida tema menetluses olevas kohtuasjas amicus curiae märkuste esitamisel, pidades meeles, et need märkused põhinevad menetlusmääruse artiklil 29.

(126) Riigisiseses menetlusraamistikus tuleks järgida käesoleva teatise punktis 2.2 nimetatud põhimõtteid. See tähendab, et riigisisene menetlusraamistik märkuste esitamiseks ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 lõike 3 kohaldamisega seotud küsimuste kohta ei tohi muuta selliste märkuste esitamist a) ülemäära keeruliseks või praktiliselt võimatuks (kooskõlas tõhususe põhimõttega) ega b) keerulisemaks kui märkuste esitamine kohtumenetlustes, kus kohaldatakse samaväärset riigisisest õigust (vastavalt võrdväärsuse põhimõttele).

5.1.2. Ühtne kontaktpunkt ning arvamuste ja amicus curiae märkuste avaldamine

(127) Et veelgi tõhustada koostööd ja teabevahetust liikmesriikide kohtutega, on komisjon loonud ühtse kontaktpunkti, kuhu liikmesriikide kohtud või pooled saavad oma taotlused esitada: European Commission Directorate General for Competition COMP Amicus State Aid 1049 Bruxelles/Brussel BELGIQUE/BELGIË Tel +32 22976271 Faks +32 22953584 E-post: COMP-AMICUS-STATE-AID@ec.europa.eu

(128) Komisjon kutsub liikmesriikide kohtuid üles jätkama selle ühtse kontaktpunkti kasutamist, et edastada komisjonile kogu käesoleva teatise punkti 5.1.1 kohane teave või vastav taotlus. Liikmesriikide kohtud võivad saata oma esildised ükskõik millises Euroopa Liidu 24 ametlikus keeles ( 164 )

(129) Komisjon annab aru oma koostööst liikmesriikide kohtutega oma konkurentsipoliitika aastaaruandes. Ta avaldab oma amicus curiae ’na esitatud arvamused ja märkused ka oma veebisaidil.

(130) Arvamuste või amicus curiae märkuste esitamisel palub komisjon liikmesriikide kohtutelt luba nende avaldamiseks. See võimaldab komisjonil avaldada esitatud arvamused ja amicus curiae märkused ning ka asjaomase kohtu tehtud otsused, kui need on kättesaadavad, oma veebisaidil.

5.2. Liikmesriikide kohtute abi komisjonile

(131) ELi lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud lojaalse koostöö kohustus tähendab ka seda, et liikmesriigid, sealhulgas nende õigusasutused, peavad abistama liidu institutsioone liidu eesmärkide saavutamisel.

(132) Riigiabi eeskirjade tõhusa täitmise tagamiseks palutakse liikmesriikide kohtutel edastada komisjonile viivitamata koopia kirjalikust kohtuotsusest, mille nad on teinud pärast seda, kui komisjon on esitanud teabe või arvamuse või amicus curiae märkused. See võimaldab komisjonil saada õigel ajal teada kohtuasjadest, mille kohta võib olla asjakohane esitada märkusi, kui üks pooltest kaebab kohtuotsuse edasi. Kohtuotsuse edastamisel teatavad liikmesriikide kohtud komisjonile, kas nad annavad loa selle kohtuotsuse avaldamiseks komisjoni veebisaidil.

(133) Selleks et riigiabi eeskirju tulemuslikumalt ja ühtsemalt kohaldada, julgustab komisjon liikmesriike looma riigiabiasju menetlevate liikmesriikide kohtunike jaoks koordineerimispunkte. Need koordineerimispunktid peaksid olema vastavuses liikmesriigi haldusstruktuuriga ja austama kohtuasutuse sõltumatust. Komisjon on ka seisukohal, et teadmiste jagamiseks võib olla eriti oluline luua riigiabiasju menetlevate kohtunike ametlikke või mitteametlikke võrgustikke. Kesksed koordineerimispunktid ja kohtunike võrgustikud võivad anda liikmesriikide kohtunikele võimaluse jagada riigiabi valdkonna parimaid tavasid ning hõlbustada komisjonipoolset teabe edastamist riigiabipoliitika viimase aja suundumuste kohta näiteks koolituskursuste ja uudiskirjade abil.

6. RIIGIABI EESKIRJADE JA OTSUSTE TÄITMATA JÄTMISE TAGAJÄRJED

(134) Nagu on osutatud käesoleva teatise punktides 4.2.1 ja 4.2.2, võidakse liikmesriikide kohtutelt nõuda ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 ja artikli 108 lõike 3 vahetut kohaldamist oma riigisiseses õigussüsteemis. Kui liikmesriikide kohtud annavad oma otsustega uut abi, rikkudes rakendamiskeeldu, võib komisjon algatada menetlusmääruse artikli 12 kohase uurimismenetluse, et hinnata ebaseadusliku riigiabi kokkusobivust siseturuga. Kui liikmesriikide kohtud ei suuda tagada komisjoni tagasinõudeotsusest või aluslepingutest tulenevate kohustuste täitmist, ( 165 ) võib komisjon algatada asjaomase liikmesriigi suhtes rikkumismenetluse.

(135) Liikmesriikide kohtuid kui liikmesriikide asutusi kutsutakse üles võtma asjakohaseid meetmeid, et tagada tagasinõudeotsuste tulemuslik täitmine. Komisjoni tagasinõudeotsuste liikmesriikidepoolse täitmata jätmise tagajärgi on kirjeldatud komisjoni tagasinõudmise teatises ( 166 )

(136) Liikmesriikide kohtud peavad kaitsma ka üksikisikute õigusi rakendamiskeelu võimaliku rikkumise eest ( 167 ) . Nagu on osutatud käesoleva teatise punktis 6.2, ei täida liikmesriigid ja nende kohtud, kes ei suuda neid õigusi kaitsta, oma liidu õigusest tulenevaid kohustusi ( 168 )

6.1. Ebaseaduslikku abi käsitlevate menetluste algatamine komisjonis

(137) Liikmesriikide kohtud võivad oma menetluse raames uut abi andes otse rikkuda ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3. See võib juhtuda, kui liikmesriigi kohus teeb otsuse, mis mõjutab riigiabi andmise akti rakendamist. Niisugune olukord tekib näiteks siis, kui lepingu või abi andmise otsuse tõlgenduse tagajärjeks on see, et abimeetme esialgset kestust pikendatakse ( 169 )

(138) Seepärast peavad liikmesriikide kohtud järgima ELi toimimise lepingu artikli 108 lõiget 3 ning sellest lähtuvalt tagama, et igast otsusest, mille tulemusena muudetakse või pikendatakse akti, millega antakse riigiabi, nt tõlgendamise teel, ( 170 ) teatatakse enne selle rakendamist kooskõlas liikmesriigis kohaldatavate haldusnormidega.

(139) Kui liikmesriigi kohus ei taga rakendamiskeelu järgimist ja uuest, komisjoni hindamist eeldatavast abist ei teatata, võib komisjon algatada ebaseadusliku riigiabi suhtes uurimise omal algatusel või pärast mis tahes huvitatud isikult menetlusmääruse artiklis 12 osutatud kaebuse saamist.

6.2. Rikkumismenetlus

(140) ELi toimimise lepingu artiklis 258 on sätestatud, et kui komisjon on arvamusel, et liikmesriik ei ole täitnud aluslepingutest tulenevat kohustust, võib ta algatada rikkumismenetluse. Menetluse eesmärk on rikkumine lõpetada. Pärast kohtueelset menetlust, mille raames komisjon esitab pärast asjaomase liikmesriigiga ametlikku arvamuste vahetust põhjendatud arvamuse, võib ta anda asja Euroopa Kohtusse ( 171 )

(141) Kui liikmesriikide kohtud ei tee ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 3 rikkumisest asjakohaseid järeldusi, ei täida nad oma aluslepingutest tulenevaid kohustusi. Sellega võib olla tegemist juhul, kui liikmesriikide kohtud ei takista ebaseadusliku abimeetme rakendamist või ei kohusta seda abi tagasi nõudma ( 172 )

(142) Liikmesriigi vastutus võib tuleneda ka liikmesriigi kohtute suutmatusest kaitsta üksikisikute õigusi, jättes seeläbi täitmata oma ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikest 3 tulenevad kohustused. Euroopa Kohus on otsustanud, et liikmesriigid vastutavad kahju eest, mis on tekitatud liidu õiguse rikkumisega, sealhulgas rikkumistega, mis tulenevad viimase astmena asja lahendanud liikmesriigi kohtu otsusest, ( 173 )

7. LÕPPSÄTTED

(143) Käesoleva teatisega asendatakse 2009. aasta täitmisteatis.

(144) Käesoleva teatise eesmärk on anda liikmesriikide kohtutele suuniseid riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta. Teatis ei ole liikmesriigi kohtute jaoks siduv ega mõjuta nende sõltumatust.

(145) Komisjon võib käesoleva teatise läbi vaadata, kui ta peab seda vajalikuks, muu hulgas juhul, kui kohaldatavaid liidu õigusnorme muudetakse või kui kohtupraktika tulevikus märkimisväärselt muutub.

(1) Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „ELi riigiabi ajakohastamine“ (COM(2012)0209 final).

(2) 2015. aastast alates on üle 96 % uutest abimeetmetest, millega seotud kuludest teatati esimest korda, kuulunud grupierandi määruse kohaldamisalasse See http://ec.europa.eu/competition/state_aid/scoreboard/index_en.html

(3) Täitmisuuring tehti enne Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu sõlmimist (24. jaanuar 2020) ja jõustumist (1. veebruar 2020). Kõik täitmisuuringus esitatud viited liikmesriikidele viitavad ka Ühendkuningriigile.

(4) Vt „Final Study on the enforcement of State aid rules and decisions by national courts (COMP(2018)001)“, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, Luxembourg, 2019.

(5) Komisjoni teatis riigiabi reguleerivate õigusaktide täitmise tagamise kohta liikmesriikide kohtute poolt (ELT C 85, 9.4.2009, lk 1).

(6) Nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrus (EL) 2015/1589, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 108 kohaldamiseks (kodifitseeritud tekst) (ELT L 248, 24.9.2015, lk 9).

(7) Selle hindamisel, kas eelotsusetaotluse esitanud organ on „kohus“ ELi toimimise lepingu artikli 267 tähenduses, võtab Euroopa Kohus arvesse järgmisi asjaolusid nende kogumis: organi asutamine seaduse alusel, tema alalisus, tema kohtualluvuse kohustuslikkus, menetluse võistlevus, õigusnormide kohaldamine organi poolt ning tema sõltumatus. Vt selle kohta kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. jaanuar 2020, Banco de Santander, C-274/14, ECLI:EU:C:2020:17, punkt 51. Vahekohtuid ei saa pidada kohtuteks ELi toimimise lepingu artikli 267 tähenduses, kuna lepingupooltel ei ole ei õiguslikku ega faktilist kohustust anda oma erimeelsusi vahekohtu lahendada ning asjaomase liikmesriigi ametiasutused ei ole seotud vahekohtute valimisega ning neil ei ole ka võimalust omal algatusel sekkuda vahekohtus toimuvasse menetlusse. Euroopa Kohus on siiski tunnistanud vastuvõetavaks eelotsuse küsimused, mis talle oli esitanud õiguslikul alusel tegutsev vahekohus, mille otsused olid pooltele siduvad ja mille pädevus ei sõltunud poolte kokkuleppest. Vt kohtumäärus, Euroopa Kohus, 13. veebruar 2014, Merck Canada, C-555/13, punktid 17 ja 18 ja nendes viidatud kohtupraktika.

(8) Kuigi suuniste eesmärk ei ole kohustuslike tagajärgede tekitamine, on siseriiklikud kohtud kohustatud nende menetluses olevate asjade lahendamisel neid arvesse võtma. Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. september 2014, Baltlanta, C-410/13, ECLI:EU:C:2014:2134, punkt 64, ja kohtuotsus, Euroopa Kohus, 13. detsember 1989, Grimaldi, C-322/88, ECLI:EU:C:1989:646, punkt 18; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 13. veebruar 2014, Mediaset, C-69/13, ECLI:EU:C:2014:71, punkt 31.

(9) ELT C 247, 23.7.2019, lk 1.

(10) Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 22. detsember 2008, British Aggregates vs. komisjon, C-487/06 P, ECLI:EU:C:2008:757, punkt 111; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 16. mai 2000, Prantsusmaa vs. Ladbroke Racing Ltd ja komisjon, C-83/98 P, ECLI:EU:C:2000:248, punkt 25.

(11) Vt näiteks komisjoni teatis riigiabi mõiste kohta ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses (ELT C 262, 19.7.2016, lk 1); komisjoni teatis Euroopa riigiabi eeskirjade kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvate teenuste osutamise eest makstava hüvitise suhtes (ELT C 8, 11.1.2012, lk 4); komisjoni teatis EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (ELT C 155, 20.6.2008, lk 10); komisjoni teatis „Raamistik teadus- ja arendustegevuseks ning innovatsiooniks antava riigiabi kohta“ (ELT C 198, 27.6.2014, lk 1).

(12) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 14. november 2019, Dilly’s Wellnesshotel, C-585/17, ECLI:EU:C:2019:969, punkt 54.

(13) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 88; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punkt 22; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punkt 29.

(14) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. oktoober 2006, Transalpine Ölleitung in Österreich, C-368/04, ECLI:EU:C:2006:644, punkt 38; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. märts 2010, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-1/09, ECLI:EU:C:2010:136, punkt 26; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. november 2015, Klausner Holz Niedersachsen, C-505/14, ECLI:EU:C:2015:742, punkt 21; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punkt 21.

(15) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punktid 88–89; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punktid 22–23.

(16) Menetlusmääruse artikli 1 punkti c järgi on „uus abi“„kogu abi, see tähendab abikavad ja individuaalne abi, mis ei ole olemasolev abi, sealhulgas olemasoleva abi muudatused“. Sellise üldisel sõnastusel põhineva sätte kohaldamisalasse võib kuuluda mitte ainult sätte enda muudatus, vaid ka abi, mida selline muudatus puudutab. Lisaks saab vastavalt menetlusmääruse artikli 1 punkti b alapunktile ii „olemasolevaks abiks“ lugeda eelkõige „heakskiidetud abi, see tähendab komisjoni või nõukogu poolt heakskiidetud abikavad või individuaalne abi“. Seega abikava suhtes, mille kohta on olemas loa saamise otsus, kuid mis pärast muutmist rikub tingimust, mis on selles otsuses ette nähtud selleks, et tagada abi kokkusobivus siseturuga, loa andmise otsus enam ei kehti ja see võib endast kujutada uut abi. Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 25. oktoober 2017, komisjon vs. Itaalia, C-467/15 P, ECLI:EU:C:2017:799, punktid 46 ja 47. Vt ka käesoleva teatise punkt 4.2.2.2.

(17) Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1); komisjoni 25. aprilli 2012. aasta määrus (EL) nr 360/2012 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele antava vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 114, 26.4.2012, lk 8); komisjoni 18. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1408/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandussektoris (ELT L 352, 24.12.2013, lk 9); komisjoni 27. juuni 2014. aasta määrus (EL) nr 717/2014, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandus- ja vesiviljelussektoris (ELT L 190, 28.6.2014, lk 45).

(18) Sellised määrused võetakse vastu vastavalt nõukogu 13. juuli 2015. aasta määrusele (EL) 2015/1588, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (ELT L 248, 24.9.2015, lk 1).

(19) Komisjoni 17. juuni 2014. aasta määrus (EL) nr 651/2014 aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (ELT L 187, 26.6.2014, lk 1).

(20) ELi toimimise lepingu artikli 109 kohaselt võib Euroopa Liidu Nõukogu võtta vastu määrusi ELi toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamiseks ning määrata abi liigid, mis on teatamiskohustusest vabastatud. Nagu on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikes 4, võib komisjon seejärel võtta vastu määrusi seoses riigiabi liikidega, mille nõukogu on vastavalt artiklile 109 kindlaks määranud.

(21) Komisjoni 20. detsembri 2011. aasta otsus 2012/21/EL Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 106 lõike 2 kohaldamise kohta üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid osutavatele ettevõtjatele avalike teenuste eest makstava hüvitisena antava riigiabi suhtes (teatavaks tehtud numbri K(2011) 9380 all) (ELT L 7, 11.1.2012, lk 3).

(22) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1370/2007, mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel (ELT L 315, 3.12.2007, lk 1).

(23) ELT C 202, 7.6.2016, lk 13.

(24) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 22. oktoober 2002, Roquette Frères, C-94/00, ECLI:EU:C:2002:603, lk 31.

(25) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punkt 50; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 28. veebruar 1991, Delimitis vs. Henninger Bräu, C-234/89, ECLI:EU:C:1991:91, punkt 53.

(26) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. september 2014, komisjon vs. Saksamaa, C-527/12, ECLI:EU:C:2014:2193, punkt 56; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punkt 41.

(27) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. september 1983, Deutsche Milchkontor GmbH, C-205/82, ECLI:EU:C:1983:233, punktid 22–23; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 13. juuni 2002, Madalmaad vs. komisjon, C-382/99, ECLI:EU:C:2002:363, punkt 90; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. september 2014, komisjon vs. Saksamaa, C-527/12, ECLI:EU:C:2014:2193, punktid 39–42; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 23. jaanuar 2019, Fallimento Traghetti del Mediterraneo, C-387/17, ECLI:EU:C:2019:51, punkt 72; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. november 2015, Klausner Holz Niedersachsen, C-505/14, ECLI:EU:C:2015:742, punktid 40–41; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 135.

(28) Tõhususe põhimõtte järgimise käsitlemiseks tuleb analüüsida selle sätte eripära ja selle rolli asjaomases menetluses. Vt selle kohta kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. november 2015, Klausner Holz Niedersachsen, C-505/14, ECLI:EU:C:2015:742, punkt 40; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punktid 138–140.

(29) Kohaldatavate riigisiseste menetlusnormide vastavus võrdväärsuse ja tõhususe põhimõtetele võib siiski olla seotud riigisiseste õigusaktide muude aspektidega, sealhulgas näiteks kuludega, mis kaasnevad nõuete täitmise tagamisega eraõiguse kaudu liikmesriigi kohtutes.

(30) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 13. jaanuar 2005, Streekgewest, C-174/02, ECLI:EU:C:2005:10, punkt 18.

(31) Näiteks Rumeenias on igaühel, keda ebaseaduslik riigiabimeede mõjutab, õigus pöörduda kohtusse. Vt „Final Study on the enforcement of State aid rules and decisions by national courts (COMP(2018)001)“, 3. lisa riigiaruanded, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, Luxembourg, 2019, lk 404. Ka Lätis põhineb kaebeõigus otse ELi toimimise lepingu artikli 108 lõikel 3 ja seega võivad liikmesriigi kohtud tugineda menetlusmääruses sätestatud huvitatud isiku mõiste määratlusele, et teha kindlaks, kas isikul on asjas kaebeõigus. Vt „Final Study on the enforcement of State aid rules and decisions by national courts (COMP(2018)001)“, 3. lisa riigiaruanded, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, Luxembourg, 2019, lk 300.

(32) Viidatakse näiteks juhtudele, kus ebaseaduslikku abi rahastatakse hageja või kaebaja suhtes kohaldatavast maksust. Olukord on aga teistsugune juhul, kui vaidlus ei puuduta mitte vaidlusalusest maksust vabastamise taotlust, vaid selle maksuga seotud õigusnormide õiguspärasust. Vt selle kohta kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punkt 25, ja kohtuotsus, Euroopa Kohus, 26. aprill 2018, ANGED, C-233/16, ECLI:EU:C:2018:280, punkt 26.

(33) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 13. jaanuar 2005, Streekgewest, C-174/02, ECLI:EU:C:2005:10, punkt 19.

(34) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 10. november 2016, DTS Distribuidora de Televisión Digital vs. komisjon, C-449/14 P, ECLI:EU:C:2016:848, punktid 81–82; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. detsember 2016, komisjon vs. Aer Lingus, C-164/15 P, ECLI:EU:C:2016:990, punkt 121; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punktid 24–28.

(35) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 15. juuni 2006, Air Liquide Industries Belgium, C-393/04, ECLI:EU:C:2006:403, punkt 45.

(36) Vt selle kohta kohtumäärus, Euroopa Kohus, 10. oktoober 2017, Greenpeace energy vs. komisjon, C-640/16 P, ECLI:EU:C:2017:752, punktid 61–63.

(37) Nii võib see olla näiteks keskkonnakaitse puhul. Vt selle kohta kohtuotsus, Euroopa Kohus, 22. september 2020, Austria vs. komisjon, C-594/18, ECLI:EU:C:2020:742, punkt 100, seoses ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 3 alusel heaks kiidetud abiga tuumasektoris. Vt ka komisjoni teatise (õiguskaitse kättesaadavuse kohta keskkonnaõiguse valdkonnas) (ELT C 275, 18.8.2017, lk 1) punktid 38–42 seoses keskkonnakaitset edendavate keskkonnaorganisatsioonide kaebeõiguse tunnustamisega keskkonnainfo kättesaadavuse, keskkonnaasjade otsustamises üldsuse osalemise ning neis asjus kohtu poole pöördumise Århusi konventsiooni kontekstis.

(38) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 23. jaanuar 2019, Fallimento Traghetti del Mediterraneo, C-387/17, ECLI:EU:C:2019:51, punkt 72.

(39) Näiteks Iirimaa on andnud konkurentsiõigusega seotud vaidluste, sealhulgas riigiabiasjade lahendamise ainupädevuse kõrge kohtu konkurentsiasjade kolleegiumile (Competition List). Itaalias on riigi halduskohtutele antud alates 19. jaanuarist 2013 peaaegu ainupädevus menetleda avaliku ja eraõiguse kaudu riigiabi eeskirjade täitmise tagamisega seotud kohtuasju. Tsiviilkohtud on säilitanud pädevuse teatavat liiki menetlustes ja hagides. Vt „Final Study on the enforcement of State aid rules and decisions by national courts (COMP(2018)001)“, 3. lisa riigiaruanded, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, Luxembourg, 2019, lk 253 ja 263–264. Vt ka „Final Study on the enforcement of State aid rules and decisions by national courts (COMP(2018)001)“, lk 103–104.

(40) Enamikus liikmesriikides on halduskohtud pädevad eelkõige juhul, kui kaebaja vaidlustab avaliku võimu akti, näiteks abi tagasinõudmise või abi andmise korralduse, samal ajal kui tsiviilkohtud on pädevad küsimustes, mis on seotud riigiabi tagasinõudmisega maksejõuetusmenetluse raames või kahju hüvitamisega. Vt „Final Study on the enforcement of State aid rules and decisions by national courts (COMP(2018)001)“, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, Luxembourg, 2019 lk 64.

(41) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. november 2015, Klausner Holz Niedersachsen, C-505/14, ECLI:EU:C:2015:742, punkt 38;

(42) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. september 2009, Fallimento Olimpiclub, C-2/08, ECLI:EU:C:2009:506, punkt 24. kohtuotsus, Euroopa Kohus, 10. juuli 2014, Impresa Pizzarotti, C-213/13, ECLI:EU:C:2014:2067, punkt 54; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. mai 2020, Telecom Italia, C-34/19, ECLI:EU:C:2020:148, punkt 58.

(43) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. veebruar 1963, Van Gend en Loos vs. Administratie der Belastingen, C-26/62, ECLI:EU:C:1963:1; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 15. juuli 1964, Costa vs. E.N.E.L., C-6/64, ECLI:EU:C:1964:66; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 9. märts 1978, Amministrazione delle finanze dello Stato vs. Simmenthal, C-106/77, ECLI:EU:C:1978:49.

(44) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 18. juuli 2007, Lucchini, C-119/05, ECLI:EU:C:2007:434, punktid 60 ja 61.

(45) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 18. juuli 2007, Lucchini, C-119/05, ECLI:EU:C:2007:434, punktid 61–63; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. november 2015, Klausner Holz Niedersachsen, C-505/14, ECLI:EU:C:2015:742, punkt 44; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, Buonotourist vs. komisjon, C-586/18 P, ECLI:EU:C:2020:152, punktid 92–96; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, CSTP Azienda della Mobilità vs. komisjon, C-587/18 P, ECLI:EU:C:2020:150, punktid 92–96; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. september 2009, Fallimento Olimpiclub, C-2/08, ECLI:EU:C:2009:506, punktid 22–25.

(46) „ .. [T]õhususe põhimõttega tuleb pidada vastuolus olevaks sellist siseriiklikku õigusnormi, mis takistab liikmesriigi kohtul teha ELTL artikli 108 lõike 3 kolmanda lause rikkumisest kõiki järeldusi liikmesriigi kohtu seadusjõustunud otsuse tõttu, mis tehti vaidluse suhtes, mille ese ei olnud sama ning mis ei puudutanud vaidlusaluste lepingute riigiabina käsitamise küsimust“. Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. november 2015, Klausner Holz Niedersachsen, C-505/14, ECLI:EU:C:2015:742, punkt 45.

(47) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, Buonotourist vs. komisjon, C-586/18 P, ECLI:EU:C:2020:152, punktid 92–96.

(48) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. november 2015, Klausner Holz Niedersachsen, C-505/14, ECLI:EU:C:2015:742, punktid 30 ja 42–43.

(49) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punkt 19.

(50) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punktid 25–26; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 18. mai 2017, Fondul Proprietatea, C-150/16, ECLI:EU:C:2017:388, punkt 40; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 84.

(51) Komisjoni teatis riigiabi mõiste kohta ELi toimimise lepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses (ELT C 262, 19.7.2016, lk 1).

(52) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, Buonotourist vs. komisjon, C-586/18 P, ECLI:EU:C:2020:152, punkt 90.

(53) Vt menetlusmääruse artiklid 4 ja 9.

(54) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 19. juuli 2016, Kotnik jt, C-526/14, ECLI:EU:C:2016:570, punkt 37.

(55) Vastuväidete esitamata jätmise otsus, menetlusmääruse artikli 4 lõige 3.

(56) Vt mõisted „positiivne otsus“ ja „negatiivne otsus“ vastavalt menetlusmääruse artikli 9 lõigetes 3 ja 5.

(57) Vt menetlusmääruse artikli 4 lõiked 3 ja 4.

(58) Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, Buonotourist vs. komisjon, C-586/18 P, ECLI:EU:C:2020:152, punktid 93–94. „Ent sellise pädevuse teostamine tähendab, et komisjon võib ELTL artikli 108 alusel hinnata, kas meede kujutab endast riigiabi, millest oleks tulnud talle selle artikli lõike 3 kohaselt teatada, olukorras, kus liikmesriigi ametiasutused on leidnud, et see meede ei vasta ELTL artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele, ja seda ka juhul, kui need ametiasutused on sealjuures järginud liikmesriigi kohtu hinnangut. Seda järeldust ei lükka ümber asjaolu, et see kohus on teinud jõustunud kohtuotsuse. Tuleb toonitada, et komisjoni ainupädevuse reegel kohaldub riigisiseses õiguskorras liidu õiguse ülimuslikkuse põhimõtte tulemusena“.

(59) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 15. september 2016, PGE, C-574/14, ECLI:EU:C:2016:686, punktid 33 ja 36–37.

(60) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, Buonotourist vs. komisjon, C-586/18 P, ECLI:EU:C:2020:152, punktid 92–96; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, CSTP Azienda della Mobilità vs. komisjon, C-587/18 P, ECLI:EU:C:2020:150, punktid 92–96.

(61) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 14. veebruar 1990, Prantsusmaa vs. komisjon („Boussac“), C-301/87, ECLI:EU:C:1990:67, punktid 9–22. See ei välista komisjoni võimalust anda konkreetsetel, menetlusmääruse artikli 13 lõikes 2 esitatud juhtudel korraldus abi tagasinõudmiseks enne, kui ta on kokkusobivuse hindamise viinud lõpule.

(62) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 23. jaanuar 2019, Fallimento Traghetti del Mediterraneo, C-387/17, ECLI:EU:C:2019:51, punkt 66; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 110. Mõlemal juhul viitas Euroopa Kohus menetlusmäärusele, mis niivõrd, kuivõrd see sisaldab õigusnorme, mis on menetluslikku laadi ja on kohaldatavad kõikidele riigiabi käsitlevatele haldusmenetlustele, mida komisjon läbi viib, kodifitseerib ja tugevdab komisjoni praktikat riigiabi uurimise valdkonnas.

(63) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 7. märts 2002, Itaalia vs. komisjon, C-310/99, ECLI:EU:C:2002:143, punkt 99.

(64) Vt menetlusmääruse artikli 16 lõige 1.

(65) Vt menetlusmääruse artikli 17 lõige 1.

(66) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 14. veebruar 1990, Prantsusmaa vs. komisjon, C-301/87, ECLI:EU:C:1990:67, punktid 19–20; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. märts 1991, Itaalia vs. komisjon, C-303/88, ECLI:EU:C:1991:136, punkt 46. Kui liikmesriik ei täida abi maksmise peatamise või abi tagastamise korraldust, võib komisjon vastavalt menetlusmääruse artiklile 14 sel ajal, kui ta asja talle kättesaadava teabe põhjal läbi vaatab, anda selle otse Euroopa Kohtusse ja taotleda, et korralduse täitmata jätmine tunnistataks ELi toimimise lepingu rikkumiseks.

(67) Vt menetlusmääruse artikli 13 lõiked 1 ja 2.

(68) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. veebruar 2008, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, punkt 38; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires jt vs. Prantsusmaa, C-354/90, ECLI:EU:C:1991:440, punktid 11–12.

(69) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. detsember 1973, Lorenz GmbH vs. Saksamaa Liitvabariik jt, C-120/73, ECLI:EU:C:1973:152, punkt 8; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires jt vs. Prantsusmaa, C-354/90, ECLI:EU:C:1991:440, punkt 11; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punkt 39.

(70) Liikmesriikide kohtute rolli kohta riigiabi eeskirjade täitmise tagamisel avaliku õiguse kaudu vt tagasinõudmise teatis (ELT C 247, 23.7.2019, lk 1).

(71) Vt ka kohtuotsus, Üldkohus, 20. juuni 2019, a&o hostel and hotel Berlin vs. komisjon, T-578/17, ECLI:EU:T:2019:437, punkt 72.

(72) Vt selle kohta kohtuotsus, Euroopa Kohus, 22. märts 1977, Steineke e Weinlig, 78/76, ECLI:EU:C:1977:52, punkt 14.

(73) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, CSTP Azienda della Mobilità vs. komisjon, C-587/18 P, ECLI:EU:C:2020:150, punktid 92–93; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. märts 2020, Buonotourist vs. komisjon, C-586/18 P, ECLI:EU:C:2020:152, punkt 96.

(74) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punkt 41.

(75) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 22. oktoober 1987, Foto-Frost vs. Hauptzollamt Lübeck-Ost, C-314/85, ECLI:EU:C:1987:452, punkt 20.

(76) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. veebruar 1991, Zuckerfabrik Süderdithmarschen ja Zuckerfabrik Soest vs. Hauptzollamt Itzehoe ja Hauptzollamt Paderborn, liidetud kohtuasjad C-143/88 ja C-92/89, ECLI:EU:C:1991:65, punkt 23; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 9. november 1995, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft jt (I) vs. Bundesamt für Ernährung und Forstwirtschaft, C-465/93, ECLI:EU:C:1995:369, punkt 51; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 18. juuli 2007, Lucchini, C-119/05, ECLI:EU:C:2007:434, punkt 53.

(77) ELi toimimise lepingu artikli 267 alusel on liikmesriigi kohus, kelle otsuse peale ei saa edasi kaevata, teatavatel asjaoludel kohustatud taotlema Euroopa Kohtult eelotsust. Kui liidu õiguse tõlgendust on võimalik selgelt tuletada olemasolevast kohtupraktikast või kui põhjendatud kahtluseks ei jää alust, ei pea kohus, kelle otsuse peale ei saa riigisisese õiguse järgi edasi kaevata, taotlema asjas eelotsust Euroopa Kohtult, kuid ta võib seda teha. Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 6. oktoober 1982, CILFIT vs. Ministero della Sanità, C-283/81, ECLI:EU:C:1982:335, punktid 14–20; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. september 2008, Unión General de Trabajadores de la Rioja, liidetud kohtuasjad C-428/06–C-434/06, ECLI:EU:C:2008:488, punktid 42 ja 43; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 28. juuli 2016, Association France Nature Environnement, C-379/15, ECLI:EU:C:2016:603, punktid 47–50; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 15. september 2016, PGE, C-574/14, ECLI:EU:C:2016:686, punkt 40; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. oktoober 2018, komisjon vs. Prantsusmaa (dividendimaks), C-416/17, ECLI:EU:C:2018:811, punktid 108 jj;

(78) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punktid 50–51; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punkt 44.

(79) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. veebruar 2008, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, punkt 40; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 19. märts 2015, OTP Bank, C-672/13, ECLI:EU:C:2015:185, punkt 76; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 23. jaanuar 2019, Fallimento Traghetti del Mediterraneo, C-387/17, ECLI:EU:C:2019:51, punkt 59.

(80) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punkt 30; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 89; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punkt 23; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 13. detsember 2018, Rittinger jt, C-492/17, ECLI:EU:C:2018:1019, punkt 42.

(81) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. veebruar 2008, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, punktid 52–55. Liikmesriigi õiguse raames võib liikmesriigi kohus vajaduse korral teha lisaks korralduse ebaseadusliku abi tagasinõudmiseks, ilma et see piiraks liikmesriigi õigust seda abi hiljem uuesti rakendada. Samuti võib juhtuda, et siseriiklikul kohtul on tarvis rahuldada abimeetme õigusvastasusest põhjustatud kahju hüvitamise nõuded (Ibid., punkt 53).

(82) Vt selle kohta kohtuotsus, Euroopa Kohus, 19. detsember 2019, Arriva Italia jt, C-385/18, ECLI:EU:C:2019:1121, punkt 85.

(83) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punktid 37–40.

(84) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punkt 38.

(85) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punktid 41–43.

(86) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. märts 2010, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-1/09, ECLI:EU:C:2010:136, punkt 31 jj; kohtumäärus, Euroopa Kohus, 4. aprill 2014, Flughafen Lübeck, C-27/13, ECLI:EU:C:2014:240, punkt 30.

(87) S.t menetlusmääruse artikli 9 kohane otsus ametliku uurimismenetluse lõpetamiseks.

(88) Vt selle kohta kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. november 1998, Hispaania vs. komisjon, C-415/96, EU:C:1998:533, punkt 31; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. oktoober 2000, Industrie des poudres sphériques vs. nõukogu, C-458/98 P, EU:C:2000:531, punkt 82; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 9. juuli 2008, Alitalia vs. komisjon, T-301/01, EU:T:2008:262, punktid 99 ja 142.

(89) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 22. märts 1977, Steinike & Weinlig, C-78/76, ECLI:EU:C:1977:52, punkt 14; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punkt 49; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires jt vs. Prantsusmaa, C-354/90, ECLI:EU:C:1991:440, punkt 10; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 18. juuli 2007, Lucchini, C-119/05, ECLI:EU:C:2007:434, punkt 50; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. oktoober 2006, Transalpine Ölleitung in Österreich, C-368/04, ECLI:EU:C:2006:644, punkt 39.

(90) ELT C 262, 19.7.2016, lk 1.

(91) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punktid 90–92.

(92) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 101; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 29. juuli 2019, BMW vs. komisjon, C-654/17 P, ECLI:EU:C:2019:634, punkt 151.

(93) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 29. juuli 2019, BMW vs. komisjon, C-654/17 P, ECLI:EU:C:2019:634, punktid 132 ja 133; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 67.

(94) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 60. Sellega seoses on kohus selgitanud, et erandi kohaldamise kriteeriumid peavad olema selged ja neid peab olema lihtne kohaldada ning et nende kontrollimine liikmesriigi kohtute poolt ei tohiks eeldada juhtumipõhiste keeruliste majanduslike hinnangute andmist (Ibid., punktid 61 ja 68).

(95) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 15. detsember 2005, Unicredito Italiano, C-148/04, ECLI:EU:C:2005:774, punkt 104; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 19. märts 2015, OTP Bank, C-672/13, ECLI:EU:C:2015:185, punkt 77; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 104.

(96) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 101; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 29. juuli 2019, BMW vs. komisjon, C-654/17 P, ECLI:EU:C:2019:634, punkt 151.

(97) Menetlusmääruse artikli 1 punkt b ja artikli 17 lõige 3.

(98) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 23. jaanuar 2019, Fallimento Traghetti del Mediterraneo, C-387/17, ECLI:EU:C:2019:51, punkt 66; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 110. Näiteks menetlusmääruse artikli 17 lõige 1, milles on sätestatud, et komisjonil on õigus abi tagasi nõuda kümne aasta jooksul, ning sama artikli lõige 3, milles on sätestatud, et „[a]bi, mille suhtes aegumistähtaeg on möödunud, loetakse olemasolevaks abiks“, ei sätesta liikmesriigi kohtute suhtes kohaldatavat üldpõhimõtet (vt punkt 82 allpool).

(99) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 2013, Deutsche Lufthansa, C-284/12, ECLI:EU:C:2013:755, punkt 43; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. detsember 2016, komisjon vs. Hansestadt Lübeck, C-524/14 P, ECLI:EU:C:2016:971, punkt 29.

(100) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 3. märts 2020, Vodafone Magyarország, C-75/18, ECLI:EU:C:2020:139, punkt 23; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 19. detsember 2019, Arriva Italia jt, C-385/18, ECLI:EU:C:2019:1121, punkt 84.

(101) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 8. detsember 2011, Residex Capital IV, C-275/10, ECLI:EU:C:2011:814, punktid 44–47.

(102) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. juuli 2005, Xunta de Galicia, C-71/04, ECLI:EU:C:2005:493, punkt 49; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punktid 40 ja 68; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires jt vs. Prantsusmaa, C-354/90, ECLI:EU:C:1991:440, punkt 12; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 8. detsember 2011, Residex Capital IV, C-275/10, ECLI:EU:C:2011:814, punkt 43.

(103) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. detsember 2016, komisjon vs. Aer Lingus, liidetud kohtuasjad C-164/15 P ja C-165/15 P, ECLI:EU:C:2016:990, punkt 116; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 19. märts 2015, OTP Bank, C-672/13, ECLI:EU:C:2015:185, punkt 70; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 8. detsember 2011, Residex Capital IV, C-275/10, ECLI:EU:C:2011:814, punkt 33.

(104) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 132; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 8. detsember 2011, Residex Capital IV, C-275/10, ECLI:EU:C:2011:814, punkt 39.

(105) Vt selle kohta tagasinõudmise teatis (ELT C 247, 23.7.2019, lk 1).

(106) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 134.

(107) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. veebruar 2008, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, punkt 63.

(108) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. veebruar 2008, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, punkt 68.

(109) Komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 794/2004, millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (ELT L 140, 30.4.2004, lk 1).

(110) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. märts 2019, Eesti Pagar, C-349/17, ECLI:EU:C:2019:172, punkt 141.

(111) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 23. jaanuar 2019, Fallimento Traghetti del Mediterraneo, C-387/17, ECLI:EU:C:2019:51, punkt 61.

(112) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 23. jaanuar 2019, Fallimento Traghetti del Mediterraneo, C-387/17, ECLI:EU:C:2019:51, punktid 71–75.

(113) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 20. märts 1997, Land Rheinland-Pfalz vs. Alcan Deutschland, C-24/95, ECLI:EU:C:1997:163, punktid 34–37; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 29. märts 2012, komisjon vs. Itaalia, C-243/10, ECLI:EU:C:2012:182, punkt 35; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 30. aprill 2020, Nelson Antunes da Cunha, C-627/18, ECLI:EU:C:2020:321, punkt 60.

(114) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. november 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires jt vs. Prantsusmaa, C-354/90, ECLI:EU:C:1991:440, punkt 12; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 21. detsember 2016, komisjon vs. Hansestadt Lübeck, C-524/14 P, ECLI:EU:C:2016:971, punkt 29; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punkt 52; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. oktoober 2006, Transalpine Ölleitung in Österreich, C-368/04, ECLI:EU:C:2006:644, punkt 46.

(115) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, punkt 52; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. oktoober 2006, Transalpine Ölleitung in Österreich, C-368/04, ECLI:EU:C:2006:644, punkt 46.

(116) Täitmisuuringus teatati huvitavast määrusest, mille Prantsuse kohus tegi pärast komisjoni negatiivset otsust: selleks et korvata tagasinõudekorralduse peale esitatud kaebuse automaatset peatavat mõju, kohustas liikmesriigi kohus abisaajat kandma maksmisele kuuluvad summad tinghoiukontole. Seda tehes kasutas kohus Prantsuse õiguse normi, mille kohaselt on ajutise makse tegemine võimalik juhul, kui maksekohustust ei saa tõsiselt kahtluse alla seada. Vt „Final Study on the enforcement of State aid rules and decisions by national courts (COMP(2018)001)“, 3. lisa riigiaruanded, Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, Luxembourg, 2019, lk 156, kohtuasja kokkuvõte FR8: Cour administrative d’appel de Bordeaux, 10. detsember 2015.

(117) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 26. oktoober 2016, DEI ja komisjon vs. Alouminion tis Ellados, C-590/14 P, ECLI:EU:C:2016:797, punkt 101.

(118) Liikmesriikide kohtud võivad otsustada võtta ajutisi meetmeid ka siis, kui nad ootavad komisjoni arvamust või teavet või liikmesriigi kõrgema kohtu või liidu kohtute otsust.

(119) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. märts 2010, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-1/09, ECLI:EU:C:2010:136, punkt 36; kohtumäärus, Üldkohus, 3. märts 2015, Gemeente Nijmegen vs. komisjon, T-251/13, ECLI:EU:T:2015:142, punkt 45.

(120) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. veebruar 2008, CELF et ministre de la Culture et de la Communication, C-199/06, ECLI:EU:C:2008:79, punkt 55; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 5. oktoober 2006, Transalpine Ölleitung in Österreich, C-368/04, ECLI:EU:C:2006:644, punkt 56; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuli 1996, SFEI jt, C-39/94, EC