LÜHENDID JA MÕISTED

Haldus- ja kohapealne kontroll : komisjoni määruse (EÜ) nr 1122/2009 [1] III jaotises kehtestatakse kõikidele otsetoetuse meetmetele kohalduva kontrolli üldpõhimõtted. Kõigi toetusetaotluste suhtes kohaldatakse halduskontrolli, millele lisandub pisteline kohapealne kontroll. See on välja toodud määruse artiklis 29: "Iga eritoetusmeetme puhul, mille suhtes on halduskontrolli tegemine tehniliselt võimalik, kontrollitakse kõiki taotlusi."

I ja II sammas : Agenda 2000 reformiga seati sisse ÜPP kaks sammast. I sammas (Euroopa Põllumajanduse Tagatisfond – EAGF) hõlmab turumeetmeid ja otsetoetustena makstavat sissetulekutoetust. II sambast (Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond – EAFRD) kaasrahastatakse maaelu arengu meetmeid sellistes valdkondades, nagu põllumajanduse keskkonnapoliitika, toidukvaliteedi edendamine, rangemad tehnilised standardid ja loomade heaolu.

Tootmiskohustusega seotud/sidumata otsetoetused : kuni 2003. aastani eraldati I sambast toetusi peamiselt teatud põllumajandustoodete tootmisega seotud otsetoetustena (tootmiskohustusega seotud toetused). Sellised maksed tehti peamiselt pindalatoetusena hektari kohta, teatud põllukultuuride toetusena või kariloomade toetusena vastavalt toetuskõlblike loomade arvule. Pärast 2003. aasta ÜPP reformi on enamik I samba toetusmeetmeid tootmiskohustusega sidumata, mis tähendab, et praegu ei sõltu need enam toetusesaaja toodangust.

Tühimõju : tühimõju esineb siis, kui meedet kasutatakse nende toetusesaajate subsideerimiseks, kes oleksid teinud sama valiku ka toetust saamata. Sellisel juhul puudub toetuse maksmisel mõju. Seega on tühimõju põhjustav kulutuse osa määratluse kohaselt ebatõhus, kuna see ei aita kaasa seatud eesmärkide saavutamisele.

Ühtne haldus- ja kontrollisüsteem : ühtne haldus- ja kontrollisüsteem on määratletud nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 [2] II jaotise 4. peatükis ja täiendatud määruses (EÜ) nr 1122/2009. See koosneb põllumajandustootjate ja toetusetaotluste elektroonilisest andmebaasist, maatükkide identifitseerimise süsteemist ja loomade identifitseerimise ja registreerimise süsteemist ning näeb ette haldus- ja kohapealse kontrolli läbiviimise.

Ühtne otsemaksete kava : ühtne otsemaksete kava on tootmiskohustusega sidumata toetuste süsteem, mis kuulub I samba alla ja mida on kohaldatud alates 2003. aasta ÜPP reformist Euroopa Liiduga enne 2004. aastat ühinenud liikmesriikides. Hiljem liitunud liikmesriikides rakendatakse lihtsustatud üleminekuversiooni, mida nimetatakse ühtseks pindalatoetuse kavaks.

ÜPP : ühine põllumajanduspoliitika.

KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE

I. Kui ühtne osamaksete kava 2003. aastal kasutusele võeti, oli liikmesriikidel lubatud säilitada kuni 10 % oma riiklikest ülemmääradest "teatavate põllumajanduslike tootmisviiside eest, mis on olulised keskkonna kaitsmisel või parandamisel või kvaliteedi parandamisel ning põllumajandustoodete turustamisel." Seda eritoetust laiendati määruse (EÜ) nr 73/2009 artikliga 68, suurendades eesmärkide hulka, mille saavutamiseks võib toetust eraldada.

II. Kakskümmend neli liikmesriiki otsustasid artiklit 68 kasutada 113 täiesti erineva meetme kaudu. Ajavahemiku 2010–2013 kogueelarve on 6,4 miljardit eurot. Kuigi igale meetmele kehtivad oma kindlad eeskirjad, põhineb enamik neist klassikalistel tootmiskohustusega seotud otsetoetuse mehhanismidel [3].

III. Auditi käigus keskenduti artiklis 68 ette nähtud eritoetuse ülesehitusele ja sellele, kuidas seda 2010. ja 2011. aastal rakendati (haldus- ja kontrollikord), ning eelkõige sellele, kas eritoetus osutus piisavalt järjepidevaks, asjakohaseks ja nõuetekohaselt kontrollituks. Audit viidi läbi komisjoni talitustes ja neljas liikmesriigis, mis said ligi 70 % kõnealustele meetmetele eraldatud eelarvevahenditest.

IV. Ühtne otsemaksete kava tugines tootmiskohustusest lahti seotud otsetoetuste põhimõtetele ja maksmiskorra lihtsustamisele (otsemaksed). Erandina võimaldab artikkel 68 selgelt määratletud juhtudel liikmesriikidel tootmiskohustusega seotud otsetoetused säilitada. Kontrollikoda leidis siiski, et komisjonil oli selliste juhtumite põhjendamise üle piiratud kontroll ja et liikmesriikidel oli tootmiskohustusega seotud otsetoetuste rakendamisel suur otsustusvabadus. Seetõttu ei olnud artikli 68 sätete kohaldamine alati kooskõlas praegu ühist põllumajanduspoliitikat reguleerivate toetuse tootmiskohustusest lahtisidumise ja lihtsustamise üldpõhimõtetega.

V. Kontrollikoda leidis, et liikmesriikides puuduvad piisavad tõendid selle kohta, kas artikliga 68 kehtestatud meetmed on vajalikud või asjakohased, arvestades nii vajadust nende järele, nende kavandamise mõjusust kui ka eraldatud toetuse määra. Ebapiisavad eesmärgid ja näitajad pärsivad meetmete hindamist tulevikus.

VI. Kontrollikoda tõi välja puudused haldus- ja kontrollisüsteemides, mis olid kehtestatud eesmärgiga tagada olemasolevate meetmete nõuetekohane rakendamine. Sellised puudused esinesid vahel vaatamata niigi suurele haldus- ja kontrollikoormusele, mida võidakse veelgi suurendada, kui soovitakse saavutada eeskirjades kehtestatud nõuete järgimine.

VII. Aasta 2013 järgse ÜPP rakendamise kontekstis lubaks komisjoni praegu arutatav ettepanek eritoetuse säilitamist tootmiskohustusega seotud toetuste näol, kuid ei määratleks piisavalt täpseid piiranguid. Sellega seoses on kontrollikoja peamised soovitused järgmised:

a) teatavate põllumajanduslike tegevuste eritoetus peaks põhinema artikli 68 sätete rangel tõlgendamisel ning kõnealuse, tootmiskohustusega seotud toetuse eraldamist tuleks komisjonile asjakohaselt põhjendada ja komisjon peaks seda kontrollima;

- selleks, et tagada koostöös liikmesriikidega tehtava halduse raames vastutus viimase instantsina, peaks komisjon meetmete rakendamise kriteeriumide kehtestamisel mängima aktiivsemat rolli;

- liikmesriikidel peaks olema kohustus tõendada, et iga eritoetuse meede, mida nad kavatsevad rakendada, on vajalik (et eranditel põhineva lähenemisviisi järele on vajadus ja see loob lisaväärtust), asjakohane (rakenduskorra, toetuse andmise kriteeriumide ja toetuse taseme mõttes) ja täidab usaldusväärse finantsjuhtimise kriteeriume;

b) arvestades võimalike meetmete paljusust, tuleks järelhindamise hõlbustamiseks luua asjakohane järelevalvesüsteem;

c) kui meetmed on kehtestatud, peaksid liikmesriigid looma sobivad ja laiahaardelised haldus- ja kontrollisüsteemid eesmärgiga tagada võimalus täita kõiki määruse nõudeid. Et vältida ebaproportsionaalseid kulusid eritoetuse meetme piiratud eelarvele, tuleks kontrollinõudeid võtta arvesse juba meetme kavandamise etapis (rakendamise lihtsus, kriteeriumide kontrollitavus jne) või, võimalusel isegi siis, kui otsustatakse, kas hakata uut meedet kehtestama või mitte.

SISSEJUHATUS

1. Kui 2003. aastal jõustus ühtne otsemaksete kava (põllumajandustootjatele makstavate tootmistoetuste lahtisidumine tootmiskohustusest) [4], võisid liikmesriigid jätkuvalt taotleda põllumajandustootjatele mõeldud teatud tootmiskohustusega seotud toetusmeetmeid. Määruse (EÜ) nr 1782/2003 [5] artikli 69 kohaselt võisid liikmesriigid säilitada maksimaalselt 10 % siseriiklikest ülemmääradest "teatavate põllumajanduslike tootmisviiside eest, mis on olulised keskkonna kaitsmisel või parandamisel või kvaliteedi parandamisel ning põllumajandustoodete turustamisel."

2. Seda eritoetust laiendati hiljem määruse (EÜ) nr 73/2009 artikliga 68 (ajavahemik 2010–2013). Artikkel 68 laiendas eesmärkide või tegevuste arvu, millele võis toetust eraldada (vt tabel 1).

3. Artikli 68 alusel antava toetuse rakendamise üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud eelkõige komisjoni määrustes (EÜ) nr 1120/2009 [6] (artiklid 37–49) ja (EÜ) nr 1122/2009 (artiklid 29 ja 46). Artikli 68 alusel eraldatavate erinevate toetuste haldus- ja kontrollisüsteemid tuginevad suures osas ühtsele haldus- ja kontrollisüsteemile.

TABEL 1

ARTIKLI 68 ERITOETUSELE VASTAVAD EESMÄRGID VÕI TEGEVUSED

Keskkonna kaitsmine või parandamine | artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt i |

Põllumajandustoodete kvaliteet | artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt ii |

Põllumajandustoodete turustamine | artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt iii |

Loomade heaolu | artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt iv |

Põllumajanduse keskkonnahüved | artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v |

Toimetulek ebasoodsate asjaoludega haavatavates või tundlikes piirkondades või haavatavat liiki põllumajandustootmisega | artikli 68 lõike 1 punkt b |

Põllumajandusmaa kasutamisest loobumise ärahoidmine | artikli 68 lõike 1 punkt c |

Saagi, loomade ja taimede kindlustus | artikli 68 lõike 1 punkt d |

Ühisfondid haiguste ning keskkonnajuhtumite korral | artikli 68 lõike 1 punkt e |

4. Kakskümmend neli liikmesriiki otsustasid artiklit 68 kasutada 113 meetme kaudu, mis erinevad üksteisest laialdaselt nii iseloomu kui ka eelarve poolest.

5. Ajavahemikuks 2010–2013 eraldati ELi eelarvest artiklile 68 kokku 6,4 miljardit eurot (vt I lisa). Järgnevatel diagrammidel on välja toodud rahaliste vahendite jaotumine liikmesriigiti (diagramm 1) ja meetmeliikide kaupa (diagramm 2).

6. Artikli 68 lõikes 1 kehtestatud meetmete puhul kasutatud toetuse liik (tootmiskohustusega seotud/sidumata) vastavalt ELi eelarve liigitusele on toodud tabelis 2.

TABEL 2

ARTIKLI 68 LÕIKES 1 KEHTESTATUD MEETMETE PUHUL KASUTATUD TOETUSE LIIK (TOOTMISKOHUSTUSEGA SEOTUD/SIDUMATA)

| Tootmisega seotud otsetoetus | Tootmisega sidumata otsetoetus |

Keskkonna kaitsmine või parandamine (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt i) | | |

Põllumajandustoodete kvaliteet (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt ii) | √ | |

Põllumajandustoodete turustamine (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt iii) | √ | |

Loomade heaolu (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt iv) | √ | |

Põllumajanduse keskkonnahüved (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v) | | √ |

Teatud ebasoodsad asjaolud ja haavatavat liiki põllumajandustootmine (artikli 68 lõike 1 punkt b) | √ | |

Põllumajandusmaa kasutamisest loobumise ärahoidmine (artikli 68 lõike 1 punkt c) | | √ |

Saagi, loomade ja taimede kindlustus (artikli 68 lõike 1 punkt d) | | √ |

Ühisfondid (artikli 68 lõike 1 punkt e) (kindlustamine) | √ | |

DIAGRAMM 1

EELARVEVAHENDITE JAOTUMINE AJAVAHEMIKUL 2010–2013 LIIKMESRIIGITI

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Komisjoni esitatud eelarveprognoos.

DIAGRAMM 2

EELARVEVAHENDITE JAOTUMINE AJAVAHEMIKUL 2010–2013 MEETMELIIKIDE KAUPA

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Komisjoni esitatud eelarveprognoos.

AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS

7. Auditeerimisel keskenduti artikli 68 alusel eraldatud toetuse kehtestamisele ja viisile, kuidas seda 2010. ja 2011. aastal rakendati (haldus- ja kontrollikord). Selleks, et hinnata auditi põhiküsimust, kas eraldatud toetuse kavandamine ja rakendamine oli hea, käsitleti auditi käigus järgmist kolme alaküsimust:

a) kas eritoetuse meetmete rakendamise raamistik on kavandatud nii, et see tagaks kooskõla ÜPP I samba üldsuunaga?

b) kas tõendid artikliga 68 kehtestatud meetmete vajalikkuse ja asjakohasuse kohta on piisavad?

c) kas kõnealused meetmed rakendati koos asjakohase kontrollisüsteemiga?

8. Audit viidi läbi komisjoni talitustes ning Kreekas, Hispaanias (Aragón, Galicia, Castilla la Mancha), Prantsusmaal ja Itaalias (Emilia Romagna, Lazio) – liikmesriikides, millele eraldati 68 % ajavahemiku 2010–2013 eelarvest ja mis kulutasid 73 % esimeseks kaheks aastaks kavandatud eelarvest.

9. Audit keskendus 13 meetmest koosnevale kogumile (vt lühikirjeldus II lisas).

Toetus kõva nisu tootmiseks (Kreeka – artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt ii)

Lammaste/kitsede kasvatamise toetus vähemsoodsates piirkondades (Kreeka – artikli 68 lõike 1 punkt b)

Uued otsetoetuse õigused vähemsoodsates piirkondades või mägipiirkondades (Kreeka – artikli 68 lõike 1 punkt c)

Külvikorra toetus mitteniisutatavates piirkondades (Hispaania – artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v)

Piimatööstuse toetus vähemsoodsates piirkondades (Hispaania – artikli 68 lõike 1 punkt b)

Lamba- ja kitseliha sektori toetus (Hispaania – artikli 68 lõike 1 punkt b)

Valgurikaste taimede lisatoetus (Prantsusmaa – artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt i)

Mahepõllunduse säilitamise toetus (Prantsusmaa – artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v)

Lammaste/kitsede kasvatamise toetus (Prantsusmaa – artikli 68 lõike 1 punkt b)

Saagi kindlustamine (Prantsusmaa – artikli 68 lõike 1 punkt d)

Külvikord (Itaalia – artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v)

Põllumajandustoodete kvaliteedi parandamine veisekasvatussektoris (Itaalia – artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt ii)

Kindlustamine (Itaalia – artikli 68 lõike 1 punkt d)

10. Ajavahemikuks 2010–2013 eraldati nendele 13 meetmele 2686 miljonit eurot, mis moodustab veidi üle 40 % artikli 68 kogueelarvest (esimesel kahel aastal 50 %).

11. Auditi lähenemisviis hõlmas kehtivate eeskirjade [7] ettevalmistustöö hindamist ja valitud meetmete puhul:

a) meetmete kavandamise (nt vajadused, rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid ja toetuse määrad) ning tehtud valikuid toetavate kättesaadavate dokumentide kontrollimist;

b) haldus- ja kontrollisüsteemide analüüsi;

c) iga meetme kohta kümne toetusesaaja toimikust koosneva juhusliku valimi dokumentidele tuginevaid vastavuskontrolle; enamikku asjaomastest toetusesaajatest olid riiklikud ametiasutused kohapeal kontrollinud;

d) ülalmainitud toimikute osavalimi ning vajaduse korral mis tahes osapoole, keda peeti meetme tingimustele vastavaks, kohapealset kontrollimist [8].

12. Kokkuvõttes kontrollisid audiitorid 141 toimiku dokumentaalseid andmeid (2010. ja 2011. aasta taotlusi, kontrolle ja makseid) [9] ning tegid 29 kohapealset kontrolli.

TÄHELEPANEKUD

PUUDUSED ARTIKLI 68 ALUSEL ANTAVA ERITOETUSE RAKENDUSRAAMISTIKUS MÕJUTAVAD SELLE VASTAVUST ÜPP ÜLDPÕHIMÕTETELE

13. ÜPP 2003. aasta reform tugines otsetoetuste toodangust lahtisidumise ja maksekorra lihtsustamise põhimõtetele. Artikkel 68 võimaldab erandina selgelt määratletud juhtudel liikmesriikidel eritoetuse säilitada. Auditiga hinnati seda, kas praeguse ühise põllumajanduspoliitika tootmiskohustusest lahtisidumise ja lihtsustamise põhimõtetes tehtud erandid olid mainitud põhimõtetega kooskõlas.

ERITOETUS ARTIKLI 68 ALUSEL LAHKNEB OSALISELT OTSETOETUSTE KAVA ÜLDISEST SUUNITLUSEST, MILLE KOHASELT EI OLE TOETUS TOOTMISEGA SEOTUD

14. Enamik meetmetest, [10] mida saab artikli 68 alusel rakendada, on võrreldavad (või mõnel juhul identsed) teiste, varasemate kavadega [11]. Määruse (EÜ) nr 73/2009 artikkel 68 (ja selle eelkäija, määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikkel 69) on seetõttu ennekõike vajalik õiguslik alus, et jätkata olemasolevate meetmetega, ennekõike tootmiskohustusega seotud toetusega, mis on juba ammu kättesaadavad.

15. Seega on kariloomade kasvatamisega seotud auditeeritud meetmed võrreldavad loomade eest makstavate otsetoetuse meetmetega, nagu toetus ammlehmade, uttede ja kitsede [12] pidamiseks, täiendades või laiendades neid [13]. Enamik kehtestatud pindalatoetuse meetmetest jätkavad seetõttu maaelu arengumeetmete raames juba olemas olevaid toetusmeetmeid või varem eksisteerinud tootmiskohustusega seotud toetuskavasid, [14] mille nõukogu oli varem otsustanud tootmiskohustusest lahti siduda.

16. Ometi oli otsetoetuste tootmiskohustusest lahtisidumine 2003. aasta ÜPP reformi tuum ja seda suunda kinnitas ÜPP 2008. aasta läbivaatamine [15].

17. Artikliga 68 (nagu ka selle eelkäija, artikliga 69) sätestati seega mitmeid erandeid eesmärgist laiendada ja lihtsustada otsetoetuste tootmiskohustusest lahtisidumist. Säilitades või isegi luues tootmiskohustusega seotud otsetoetuste liike, kaldutakse I samba üldisest suunast kõrvale. Seepärast on määruses sätestatud, et erandid peaksid kohalduma üksnes "selgelt määratletud juhtudel" [16]. Seega ei ole kõnealuse artikli eesmärk säilitada teatud viisil osaline toetuste tootmiskohustusega sidumine ega kehtestada "taassidumine", vaid üksnes pakkuda mõnedele eriprobleemidele individuaalseid lahendusi.

18. Aastal 2010 leiti toetuste osalise tootmiskohustustest lahtisidumise turumõju hindamises, et määruse (EÜ) nr 1782/2003 artiklit 69 on omavoliliselt tõlgendatud eesmärgiga säilitada toetuste osaline seotus tootmiskohustusega [17]. Sellest alates on kõnealune oht suurenenud võimalike määruse (EÜ) nr 73/2009 artikli 68 alusel rakendatavate meetmete suureneva arvu tõttu, mis laiendab eritoetuse võimalusi rohkem kui artikkel 69 varasemalt.

19. Niisiis see, kas eritoetused on kooskõlas nõukogu I samba üldise suunaga või mitte, sõltub nüüd sellest, kuidas tõlgendatakse "selgelt määratletud juhtumite" põhimõtet, millest lähtuvalt eritoetust antakse, ja viisist, kuidas seda kontrollitakse.

LIIKMESRIIKIDEL ON MÄRKIMISVÄÄRNE TEGUTSEMISVABADUS, SAMAL AJAL KUI KOMISJONIL ON PIIRATUD KONTROLL

20. Eritoetust käsitlevad määrused ei paku piisavat raamistikku, millega tagada toetuse eraldamine vaid selgelt määratletud juhtudel. Määrused võimaldavad liikmesriikidele oma meetmete kavandamisel märkimisväärset manööverdamisruumi.

21. Formaalselt on komisjoni heakskiidu saamine nõutav vaid lõike 1 punkti a alapunktis v sätestatud põllumajanduse keskkonnameetmete puhul. Ühegi muud liiki meetme puhul ei saa komisjon võtta õiguslikult siduvaid meetmeid ja liikmesriikide ainus kohustus on komisjoni oma otsustest teavitada.

22. Lisaks on määrustes sätestatud väga vähe piiranguid meetmetele, mida võidakse kehtestada. Vähesed olemasolevad eeskirjad kohalduvad vaid ühele meetmete kategooriale, kuid alati ei ole selge, miks ei peaks need kohalduma ka teistele meetmetele. Kuna alati pole võimalik eri liiki meetmete vahel selget vahet teha, saavad liikmesriigid sõltuvalt väljendatud eesmärgist olemasolevatest vähestest eeskirjadest kõrvale hiilida, kasutades ühe kategooria asemel teist (vt selgitus 1).

23. Vaatamata sellele on komisjon uurinud meetmeid, millest talle on teada antud, eesmärgiga tagada see, et iga liikmesriik esitab teatud hulga standardteavet. Seejuures on toimunud tihe infovahetus, mis on kohati toonud kaasa esialgselt välja pakutud meetmete muutmise.

SELGITUS 1

NÄIDE SELLEST, KUIDAS ERINEVUS ERI LIIKI MEETMETE VAHEL EI OLE SELGE, JA KUIDAS LIIKMESRIIGID SAAVAD KASUTADA SEDA OLUKORDA OLEMASOLEVATEST EESKIRJADEST KÕRVALE HIILIMISEKS

Puudub selge erinevus lõike 1 punkti a alapunkti i (keskkond) ja lõike 1 punkti a lõike v (põllumajanduse keskkonnameede) alusel kehtestatavate meetmete vahel. Näiteks Prantsusmaal antav valgurikaste taimede toetus kehtestati lõike 1 punkti a alapunkti i alusel, samal ajal kui Hispaanias ja Itaalias kehtestati samalaadsete eesmärkidega sarnased meetmed külvikorra [18] toetamiseks lõike 1 punkti a alapunkti v alusel. Vt ka näide punktis 26.

Sellistel valikutel oli kohaldatavatele eeskirjadele otsene mõju:

- keskkonnameetmete toetuse saamise tingimuseks on "märkimisväärne ja mõõdetav kasu keskkonnale" [19] (kriteerium, mis ei kohaldu põllumajanduse keskkonnameetmetele);

- samas peavad põllumajanduse keskkonnameetme toetused olema komisjoni poolt eelnevalt heaks kiidetud ning need peavad piirduma "eesmärgi täitmiseks tegelikult kantud lisakulude ja saamatajäänud tulu katmisega" (piirangud, mis ei kehti teistele kategooriatele, sealhulgas keskkonnameetme toetusele).

24. Komisjonil puudub siiski õiguslik alus tegutseda ulatuslikumalt ning uurimise ja saadud teabe alusel ei ole alati meetmeid võetud. Liikmesriikidelt komisjonile edastatud otsuste üksikasjalikkus erineb suurel määral ja teatud juhtudel tõi liikmesriikide kohapealne kontrollimine välja olulised klauslid, mida komisjonile saadetud kirjeldused ei sisaldanud. Lõppkokkuvõttes pakkus audit selge ülevaate komisjoni volituste piiratusest kontrollida liikmesriikidepoolset meetmete valikut ja kavandamist.

25. Mõne liikmesriigi [20] teatatud meetmete (v.a põllumajanduse keskkonnameetmed) uurimise käigus tõstatas komisjon küsimusi, mis jäid vastuseta. Vajalike volituste puudumise tõttu oli komisjon sunnitud need juhtumid lõpetama, ilma et tal oleks võimalik otsustada, kas kõnealused meetmed olid seaduslikud. Toimikutele oli lisatud järgmine järeldus: "Teatise hindamise menetlus [---] tuleb lõpetada [---] teatatud meetme vastavus ei ole täielikult ega selgelt tõendatud."

26. Pärast seda, kui komisjon oli ühes liikmesriigis [21] keeldunud üht meedet põllumajanduse keskkonnameetmena (lõike 1 punkti a alapunkt v) heaks kiitma, sõnastati meede ümber, et kehtestada see lõike 1 punkti a alapunktiga i.

ÜPP ERITOETUSMEETMED PÄRAST 2013. AASTAT: PÜSIB ÜPP-LE MITTEVASTAVUSE OHT

27. Oma ettepanekus 2014.–2020. aasta ÜPP kohta tegi komisjon ettepaneku [22] säilitada eritoetuse võimalus tootmiskohustusega seotud toetuste kujul. Kontrollikoda esitas selle ettepaneku kohta aprillis 2012 arvamuse [23]. Kui võtta arvesse praegu arutlusel olevaid muudatusettepanekuid, [24] tooks komisjoni ettepanek kaasa järgmised põhimuudatused:

a) artikli 68 kohaste toodete loetelu laiendatakse;

b) olemasoleva eelarve ülempiiriks määratakse 8 % ülemmäärast, erandkorras kuni 13 %;

c) tootmiskohustusega seotud toetuste maksmine:

i) "üksnes sektoritele või liikmesriigi piirkondadele, kus teatavaid põllumajanduslikke tootmisviise või põllumajandussektoreid peetakse majanduslikel ja/või sotsiaalsetel ja/või keskkonnaalastel põhjustel eriti tähtsaks, kuid mille puhul esineb teatavaid raskusi" ja

ii) "üksnes määral, mis on vajalik praeguse tootmistaseme säilitamise innustamiseks asjaomastes piirkondades."

28. Kuna toodete loetelu pikeneb ja eritoetuse olemasoleva eelarve ülemmäär tõuseb ning toetuse saamise tingimused sõltuvad tulevikus väga ebamääraste põhimõtete tõlgendamisest ("raskused", "majanduslikel ja/või sotsiaalsetel ja/või keskkonnaalastel põhjustel eriti tähtis"), saab enamikku praegu olemas olevatest tootmiskohustusega seotud toetuse meetmetest kasutada ka edaspidi.

EBAPIISAVAD TÕENDID ARTIKLIGA 68 KEHTESTATUD MEETMETE VAJALIKKUSE JA ASJAKOHASUSE KOHTA

29. Arvestades väheseid nõudeid, mida liikmesriigid peavad täitma, auditeeris kontrollikoda seda, kas tõendeid ja vahendeid on piisavalt, et tõendada artikliga 68 kehtestatud meetmete vajalikkust ja õnnestunud kavandamist.

30. Kontrollikoda kontrollis, kas tõendid vajaduste ning toetuse liigi ja määra asjakohasuse kohta olid eelnevalt esitatud ja kas nõuetekohased järelevalvesüsteemid võimaldaksid kinnitada meetmete mõjusust hiljem.

PALJUDEL JUHTUDEL VAJADUSE EBAPIISAV TÕENDAMINE

31. Auditi käigus leiti, et mitme juhtumi puhul ei esitatud eritoetuse vajaduse kohta muid tõendeid kui üldist laadi kvalitatiivsed argumendid [25]. Samuti leiti, et uuritud dokumendid ei olnud piisavad, et põhjendada meetmete põhielemente [26]. Lisaks oli võimatu dokumenteerida eelarve eraldamise otsuste põhjendusi erinevate rakendatud meetmete puhul või seoses teiste vajadustega, mille jaoks ei eraldatud eritoetust.

32. Näiteks ühes liikmesriigis (Kreeka) puudusid kõik dokumentaalsed tõendid, et põhjendada täpsemalt mis tahes meedet.

33. Ühe teise juhtumi puhul (Hispaania) põhjendati pindalatoetust vajadusega võidelda teravilja monokultuuri leviku viimase aja suundumuse vastu; saadud dokumendid ei olnud aga piisavad, et tõendada sellise suundumuse olemasolu piirkondades, mille suhtes oli meetmeid rakendatud. Kummalgi kahest liikmesriigist, mis kasutasid teatud alade suhtes põllumajanduse keskkonnameetmeid, puudusid andmed tehtud valikute asjakohasuse tõendamiseks.

34. Kariloomade arvu vähenemine Prantsusmaal, mille vastu meede üritab võidelda, oli põhjendatud vaid ammlammaste puhul (piimalammaste arv ei vähenenud ja kitsede kohta andmeid ei esitatud); vastuvõetud toetusmeede kohaldub aga tervele lammaste/kitsede sektorile.

35. Mahepõllumajanduse säilitamise meetme (Prantsusmaa) puhul leidis kontrollikoda, et puudusid andmed või uuringud, mis näitaksid mahepõllumajandustootjate traditsioonilise põllumajanduse juurde tagasipöördumise ohtu. Seega polnud vajadus mahepõllumajanduse säilitamise toetuse järele nõuetekohaselt põhjendatud.

TÕENDEID MEETMETE HEA KAVANDAMISE KOHTA POLE PIISAVALT

TÕENDEID TOOTMISKOHUSTUSEGA SEOTUD TOETUSTE ASJAKOHASUSE KOHTA POLE PIISAVALT

36. Eritoetust makstakse enamasti tootmiskohustusega seotud toetustena, [27] kuigi puuduvad veenvad tõendid, et tootmiskohustusega seotud toetus on kõige sobivam viis soovitud eesmärkide saavutamiseks. Vähemalt osa soovitud eesmärgi puhul (nt kvaliteedi parandamine, põllumajandustoodete turustamine, loomade heaolu jne) on peale tootmiskohustusega seotud toetuste kättesaadavad ka muud toetuse liigid, näiteks investeeringute kaasrahastamine või kvaliteettoodangu edendamine, mis on ÜPP eesmärkidega rohkem kooskõlas, ja mida oleks tulnud meetmete kavandamisel arvesse võtta.

37. Veenvate tõendite puudumist selle kohta, et tootmiskohustusega seotud toetused on kõige asjakohasem toetuse liik, on seega seoses kariloomade kasvatamise toetusega mitmel korral kõne alal võetud [28]. Ohtu, et tootmiskohustusega seotud toetused ei sobi kokku konkurentsivõime eesmärgiga, käsitleti artikli 69 toetusega seotud osalise tootmiskohustusest lahtisidumise turumõju 2010. aasta hindamise käigus.

38. Lisaks pole rakendatud meetmete üksikasjalikud kriteeriumid väljendatud eesmärkide või vajadustega alati otseselt põhjendatud. Ja kuigi artikkel 68 võimaldab toetusi suunata, pole enamik olemasolevatest toetustest piisavalt eristatavad või sihtotstarbelised.

39. Näiteks lõike 1 punkti a alapunktide i ja v meetmeid rakendatakse keskkonnaeesmärkidele tuginedes. Nende asjakohasus sõltub seega sellest, kas toetatud tegevuste ja nende keskkonnaeesmärkide vahel on selge põhjuslik seos. Siiski oli auditeeritud meetmete puhul põhjuslik seos esitatud alushüpoteesina, mille kohta puudusid täpsemad tõendid [29].

40. Kreeka toetusmeetmed vähemsoodsatele piirkondadele (lambad/kitsed ja uued otsetoetuse õigused) kavandati vähemsoodsate piirkondade vanale definitsioonile tuginedes, mille kohaselt moodustavad sellised piirkonnad riigi kasutuskõlblikust põllumajandusmaast ligi 80 %. Peale selle, et vähene suunatus hajutab kättesaadavaid vahendeid, ei pruugi mõned varem vähemsoodsaks peetud piirkonnad seda enam olla [30].

41. Toetust anti ilma ühegi tingimuseta varasemate tavade muutmise või parandamise kohta [31]. Auditeeritud meetmete puhul saab suur osa toetusesaajatest seetõttu kasu tühimõjust, sest makstud toetus aitab parimal juhul kaasa kasutusel olevate tavade säilitamisele. Kõnealune kord on kooskõlas artikli 68 lõike 1 punktiga b [32] kehtestatud tootmise säilitamise tingimustega, kuid arengut taotlevate meetmete puhul ei ole see oma olemuselt ei tõhus ega piisav praeguse olukorra muutmiseks [33].

42. Külvikorra meetme puhul (Itaalia, Hispaania) pidasid riiklikud ametiasutused silmas konkreetseid piirkondi või maa-alasid, kuid toetus on neis kohtades kättesaadav kõikidele põllumajandustootjatele, vaatamata nende varasemale tegevusele. Näiteks väitis üks Itaalias kohapeal kontrollitud toetusesaaja, et ta ei muutnud oma külvikorra tavasid.

43. Kreekas toodi kõva nisu toetamise eesmärgina välja kvaliteedi parandamine. Sel eesmärgil on toetusesaajatele seatud teatud tingimused (sertifitseeritud seemned, AGRO 2 tootmismeetod), kuid pole märgitud seda, et kasvatatavad taimed või tootmismeetodid peaksid eelmiste tavadega võrreldes muutuma.

44. Prantsusmaal asendas artikli 68 alusel makstav toetus samaväärse riikliku kindlustusmeetme, muutes toetusmäära ligi kahekordseks. Andmetest on näha, et toetuse määra väga järsk suurenemine alates aastast 2010 omas vähest mõju, tuues kaasa üksnes väikese suurenemise nii kindlustatud maa-alade kui ka lepingute arvus. Peaaegu kahekordistunud toetus põhjustas tühimõju, kuna lepingud olid juba varem olemas ja maa oli juba kindlustatud.

VALITUD TOETUSMÄÄRADE PÕHJENDUS EI OLNUD PIISAV

45. Määruses nõutakse vaid osalist toetusmäärade valiku põhjendust põllumajanduse keskkonnameetmete puhul, millele on seatud ülemmäär [34]. Lisaks auditis välja toodud raskustele see määr usaldusväärselt kindlaks määrata ei käsitleta ohtu, et toetuse määr võidakse seada liiga madalaks, mis ei oleks enam tõhus [35]. Teiste meetmete puhul ei seata määruses mingit kohustust toetusmäära valikut põhjendada.

46. Asjakohase (mitte liiga kõrge, aga mitte ka liiga madala) toetusmäära kindlaksmääramine on aga usaldusväärse finantsjuhtimise seisukohalt keskse tähtsusega.

47. Enamikul juhtudel [36] puudus juurdepääs dokumentidele, mis aitaksid mõista tehtud valikuid või hinnata nende tõenäolist mõjusust. Vastupidi, toetusmäärad ei põhine mingitel, isegi mitte pealiskaudsetel, uuringutel, mis oleks võinud nende asjakohasust põhjendada. Selle asemel maksti neid sageli eelarve (mis ise oli poliitiliste läbirääkimiste tulemusel paika pandud) jaotamise teel tõenäoliste toetusesaajate vahel.

48. Näiteks kolmest kontrollitud lammaste/kitsede meetmest kahe puhul (Kreeka ja Prantsusmaa) polnud määrasid üldse dokumenteeritud. Määrad ulatusid sõltuvalt liikmesriigist 3 eurost 24 euroni looma kohta, kuid teavet suurusjärgu erinevuse või mõju tõenäolise muutuse mõistuspäraseks põhjendamiseks ei leitud.

49. Ühe auditeeritud külvikorra meetme puhul (Itaalia), mis oli üks juhtumitest, kus oli vajaliku toetusmäära määramiseks vajaduste analüüs tehtud, osutus valitud määr esialgselt hinnatust madalamaks.

MEETMETE MÕJUSUSE HINDAMISE VAHENDID EI OLNUD PIISAVAD

50. Finantsmääruses [37] sätestatakse, et kõikidele eelarvega hõlmatud tegevusvaldkondadele seatakse täpsed, mõõdetavad, saavutatavad, asjakohased ja ajaliselt piiritletud (SMART) eesmärgid. Nende eesmärkide saavutamist jälgitakse tegevuskohaste tulemusnäitajate abil. Usaldusväärse finantsjuhtimise üldtunnustatud standardite kohaselt peavad tulemusnäitajad olema asjakohased, heakskiidetud, usaldusväärsed, lihtsad ja töökindlad (RACER).

51. Kui arvestada, et artikkel 68 on vaid eelarveraamistik erinevate vajaduste rahuldamiseks ja mitmete eesmärkide saavutamiseks, siis ei saa SMART-eesmärke ja RACER-tulemusnäitajaid artikli 68 tasemel asjakohaselt seada, võttes arvesse eri meetmete ulatuslikkust ja erinevusi.

52. Kontrollikoda leidis, et nõuetekohase süstemaatilise järelevalve puudumine (SMART-eesmärkide seadmine ja RACER-näitajate järelevalve) pärsib võimalust hinnata enamiku kontrollitavate meetmete tulemuslikkust mitmel tasandil (vt selgitus 2) [38].

53. Selle taustal märgib kontrollikoda, et põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi mitmeaastane kava näeb ette artikli 68 meetmete hindamise aastatel 2016/2017. Nagu eespool mainitud, on hindamine asjakohane vaid siis, kui see tugineb SMART-eesmärke ja RACER tulemusnäitajaid kasutavale nõuetekohasele järelevalveraamistikule.

SELGITUS 2

NÄITED PUUDUSTEST SEOSES EESMÄRKIDE JA NÄITAJATEGA

Näited eesmärkidest, mis ei vasta SMART-kriteeriumidele

- Kõva nisu toetus: "Selle toetuse eesmärk on parandada kõva nisu kvaliteeti ja kaitsta seeläbi pastatoodete jaoks kasutatava kvaliteetse jahu tootmist [---]."

- Lammaste/kitsede toetus: "Toetada lamba- ja kitseliha, võttes arvesse maapiirkonna elanikkonna vähenemist ja territoriaalset ümberkujundamist ning bioloogilise mitmekesisuse säilitamist."

- Külvikord: "Suurendada orgaaniliste ainete sisaldust pinnases, sest korduv monokultuuridele omane põldude põhjalik harimine toob kaasa orgaaniliste ainete mineraliseerumise [---], vähendab mullaviljakust ja paiskab atmosfääri suurel hulgal CO2 [---]. Pinnaseerosiooni vähendamine [---]. Bioloogilise mitmekesisuse säilitamine."

Näited näitajate puudumisest või ebasobivatest näitajatest

- Mahepõllumajanduse säilitamise toetus: Prantsusmaa märkis oma otsuses, mille ta komisjonile edastas, et selle meetme jaoks kasutatud näitaja on mahetootmise all olevate hektarite arv. Isegi kui see näitaja on Prantsusmaa kava "Mahepõllumajandus 2012. aastal" laiemas raamistikus asjakohane, ei ole see piisavalt täpne seoses meetme tegelike eesmärkidega (tavapärase põllumajandustegevuse juurde tagasipöördumise oht), mis on vaid väike osa kavast.

- Uued otsetoetuse õigused vähemsoodsates või mägistes piirkondades: selle meetme mõju hindamiseks ei esitatud ühtegi näitajat.

- Valgurikaste taimede toetus / külvikorra toetus: nende meetmete puhul on ainuke kättesaadav näitaja hektarite arv, mille jaoks abi taotletakse ja/või makstakse. Näitaja suureneb vastavalt eelarvele, kuid teavet meetme tegeliku mõju kohta seoses väljendatud lõppeesmärkidega (nt nõuded sisendile, pinnase viljakus/erosioon) ei esitata.

RAKENDATUD MEETMETE KONTROLL LIIKMESRIIKIDE TASANDIL EI OLE ASJAKOHANE VÕI PIISAV

54. Määrustega (EÜ) nr 73/2009 ja (EÜ) nr 1120/2009 sätestatud üldise õigusraamistiku alusel on iga liikmesriik iga meetme kohta kehtestanud mitmeid valikukriteeriume. Ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga (IACS, esitatud määruses (EÜ) nr 1122/2009) sätestatakse kontrollistandardid, et tagada ennekõike haldus- ja kohapealsete kontrollide kaudu kooskõla nii üld- kui ka erieeskirjadega. Artikli 68 toetuse mõjus kontroll eeldab seega ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi tõhusat toimimist (vt punkt 3). Kuna kontrollikoda kontrollib ühtset haldus- ja kontrollisüsteemi regulaarselt, [39] ei püüdnud ta esitada selle kohta arvamust, ning järgnevalt on välja toodud vaid artikli 68 meetmetele omased aspektid.

HALDUSKONTROLLI JA JUHTIMISSÜSTEEMIDE PUUDUSED

55. Kontrollikoja audit tõi esile mitmeid puudusi halduskontrollis ja juhtimissüsteemides.

56. Prantsusmaal ja Itaalias polnud riiklikel ametiasutustel võimalik dokumenteerida menetluskorra olemasolu, millega vältida mõne muu kava kasutamisega tekkiva topeltrahastamise ohtu. Puudused auditijälgedes muutsid teatud automaatsete halduskontrollide ülekontrollimise võimatuks. Mõne uuritud toimiku puhul kättesaadavaks tehtud dokumendid ei andnud tehtud maksete kohta piisavat tõendust või ei pakkunud selgitust leitud kõrvalekallete, nagu näiteks ebaharilike maksekuupäevade kohta.

57. Kuigi liblikõieliste söödakultuuride toetus (Prantsusmaa) on ette nähtud vaid uutele piirkondadele, kus varem kasvasid muud taimed, [40] puudub säte selle tingimuse täitmise halduskontrolli kohta ja isegi kohapealsete kontrollide puhul ei uuritud dokumente süsteemselt. Selles vallas leitud puudused koos toetusetaotluste ebaselgusega näitavad selle alameetme puhul avastamata jäänud vigade kõrget määra.

58. Ühe lammaste toetuse (Prantsusmaa) suurus sõltub tootlusmäärast, kuid selle kohta ei tehta halduskontrolle ja seda uuritakse vaid kohapealsete kontrollide käigus. Ühe kitsede toetuse juhtumi puhul eraldati kahe aasta jooksul toetust, tuginedes tõendavale dokumendile, mis näitas, et toetusesaaja ei täitnud nõutud tingimusi.

59. Ühes Hispaania piirkonnas tähendas piimasektori toetuse väärtõlgendamine, et toetusesaajatele ei makstud toetust paljude toetuskõlblike loomade eest. Samal ajal tõi viga juhtimissüsteemi seadistuses kaasa lisanduva maa-ala toetuse maksmise kriteeriumi alusel, mis ei olnud riikliku meetmega kooskõlas, ehkki üldine finantsmõju oli piiratud.

60. Toetusesaajate valimi kontrollimine tõi ilmsiks vead andmebaasis, mida kasutati veisekasvatussektori toetuse arvutamiseks (Itaalia).

61. Kindlustustoetuse meetme puhul toetub Prantsusmaa kontrollisüsteem peamiselt kindlustusandjate andmetele ja kontrollidele. See lähenemisviis, mida õigustab kindlustusandjate otsene finantshuvi kontrollida toetuse väljaarvutamise [41] aluseks olevaid lepingulisi andmeid, võimaldab teha peamiselt automaatseid tsentraliseeritud kontrolle. Ennekõike on see võimaldanud kohapealsete kontrollide arvu oluliselt vähendada.

62. Itaalias aga ei kohaldatud sarnast kindlustusandjate andmetele tuginevat süsteemi. Lisaks suurenenud halduskoormusele tõi audit välja mitmed kõrvalekalded, nagu näiteks toetuste maksmise vastavalt kindlustusväärtustele, mille oli määranud toetusesaaja, esitamata seejuures andmeid varasema tegeliku tootmise kohta ja lisamata mingeid tõendavaid materjale. Kuna toetust eraldati enne seda, kui toetusesaaja oli tasunud kindlustusmakse, tuli teha tagasimakseid.

63. Olemasolev kindlustustoetuse eraldamise kord Prantsusmaal ei ole piisav, et jälgida kindlustusandjate marginaale ja seeläbi ka toetuse finantsmõju lõpliku toetusesaaja tasandil (mis on oluline osa tõenäolise pikaajalise mõju hindamisest). Kui ligi 80 %-le toetatud lepingutest teenust pakkuv kindlustusselts 2010. aastal oma määrasid suurendas, sai ta endale olulise osa artikli 68 alusel lubatavast toetusest.

KOHAPEALSETE KONTROLLIDE PUUDUSED

64. Kontrollikoja auditiga leiti mitmeid puudusi riiklike ametiasutuste tehtud kohapealsetes kontrollides.

65. Kreekas viisid kohalikud ametiasutused 2010. aastal läbi vaid pool määruses sätestatud lammaste/kitsede meetme kohapealsetest kontrollidest. Lisaks olid ligi kolm neljandikku neist kontrollidest nõuetele mittevastavad, sest need ei viidud läbi kohustusliku loomapidamisperioodi ajal [42].

66. Itaalias ei täidetud kindlustusmeetme puhul kohapealsete kontrollide miinimummäära (peamiselt põhjusel, et ühes kontrollitud piirkonnas polnud tehtud ühtki kontrolli). Isegi kui sätestatud kontrollid toimusid, usaldati need vahendajatena tegutsevatele tootjaorganisatsioonidele, ning kindlustusandjaid ja lõplikke toetusesaajaid ei kontrollitud. Selle kohustuse täitmise tõendamiseks piimasektori kohta esitatud andmed hõlmavad veterinaarinspektsioone, kuid nende inspektsioonide ajal tehtud kontrollid ei olnud selgelt määratletud ega üle kontrollitud. Külvikorra meetme kohta ei olnud võimalik saada vajalikku teavet, et kontrollida minimaalset arvu kohapealseid kontrolle.

67. Kahes liikmesriigis (Hispaanias ja Itaalias) leiti, et mõned pindalatoetuse kohapealse kontrolli kuupäevad olid liiga hilised, et võimaldada mõned külvikorra meetme puhul sätestatud põhikontrollidest lõpule viia. Kahest juhtumist ühe puhul leiti, et mõned kontrollid viidi läbi vanade satelliidipiltide põhjal, samal ajal kui uuemad pildid olid kättesaadavad.

68. Leiti puudusi (Kreeka ja Hispaania) loomade toetuse kohapealsete kontrollide käigus toimunud dokumentide uurimises ja toetuse vähendamises oluliste tõendavate dokumentide puudumise korral [43].

69. Märgiti (Prantsusmaa), et kui kohapealse kontrolli käigus tuvastatakse struktuuriline probleem, millest lähtuvalt on tõenäoline, et toetusesaaja ei vastanud eelnevatel aastatel toetuse saamise tingimustele, siis puudub menetlus, millega kontrolli ulatust laiendada ning määrata kindlaks ja tagasi nõuda kogu alusetult makstud summa.

SUUR HALDUS- JA KONTROLLIKOORMUS

70. Erimeetmete kehtestamine toob kaasa lisakoormuse nii halduse (juhtumipõhiste süsteemide loomine) kui ka kontrolli valdkonnas (ennekõike kontrollide arvus, nende läbiviimise viisis, ja selles, mida kontrollida), mida tuleb juba algusest peale arvesse võtta.

71. Komisjoni siseauditi käigus leiti 2011. aastal, et artikkel 68 sisaldas olemuslikke riske ja esines vajadus vaadata esmalt üle, kas rakendatud meetmed on kontrollitavad [44].

72. Probleemid, mis tuvastati näiteks uute söödakultuuride alameetme (punkt 57) ja piimasektori toetuse (punkt 59) puhul, näitlikustavad ohte, mis kaasnevad väikese eelarvega meetmete jaoks sobimatult loodud juhtumipõhiste süsteemidega (eriti kui need peaksid olema ajutised). Kõva nisu toetuse meetme puhul kehtestati seevastu süstemaatilised halduskontrollid, [45] mis, olgugi et neid peetakse mõjusamaks, suurendavad nii riikliku haldusasutuse kui ka toetusesaajate töökoormust.

73. Kvantiteedist rääkides nõuab tootmiskohustusega seotud toetuse säilitamine arvukalt kohapealseid kontrolle, mis on liikmesriikidele äärmiselt kallid – isegi kui kulu hinnatakse harva. Artikli 68 alusel on kõikides liikmesriikides kokku esitatud üle 1,43 miljoni toetusetaotluse [46]. Isegi kui kohaldatavaid eeskirju teatud juhtudel ei järgitud, tehti 2011. aastal nende meetmetega seoses ligi 110000 kohapealset kontrolli.

74. Kuigi mõned kontrollid oleksid vajalikud ka siis, kui puuduks eritoetus (ühtse otsemaksete süsteemi kontroll, veterinaarkontroll jne), on suur osa praegusest töökoormusest otseselt selle kavaga seotud.

75. Kvaliteedist rääkides näitab leid, et tootmiskohustusega seotud toetuse raames nõutud kontrollide puhul olid mõne ala kontrollid halvasti ajastatud (punkt 67), seda, et ühest küljest loob eritoetus võrreldes otsetoetusega takistusi ja et teisest küljest ei ole neid takistusi alati asjakohaselt arvesse võetud.

76. Mitmed kontrolli juures leitud puudused, näiteks dokumentide ebapiisav kontrollimine kariloomade toetuse kohapealse kontrollimise käigus, näitavad seda, et mõjususe nimel tuleks mitmeid selliseid kontrolle parandada kas kulude suurendamise või töökoormuse suurendamise hinnaga (vt selgitus 3).

SELGITUS 3

TOETUSE MÄÄR VÕRRELDES SEONDUVATE KULUDEGA: LAMMASTE/KITSEDE TOETUS KREEKAS

Põhitoetus on vaid 3 eurot looma kohta. Selle meetmega saavad toetusesaajad keskmiselt 550 eurot.

Kreekas 2010. aastal tehtud kohapealsete kontrollide arv – ligi 2600 – jäi määruses sätestatud arvule (4 800) silmanähtavalt alla. Vt punkt 65.

Leiti puudusi mainitud kontrollide käigus toimunud dokumentide kontrollis. Selgus, et teatud dokumente ei olnud olemas, kuigi need oleks tulnud üle kontrollida. Toetusesaaja põhjendas loomade surma tõendavate dokumentide (veterinaarsertifikaatide) puudumist nende maksumusega, mis oli tema hinnangul võrreldes saadud toetuse määraga ebaproportsionaalselt suur.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

77. Kontrollikoja auditiga leiti, et artikli 68 meetmete kavandamist ja rakendamist mõjutasid mitmed puudused, mis tuleks uue ÜPP kontekstis kõrvaldada.

78. 2003. aastal kehtestatud ühtne otsemaksete kava tugines otsetoetuste tootmiskohustustest lahtisidumise ja maksmiskorra lihtsustamise põhimõtetele (otsemaksed). Erandina võimaldab artikkel 68 selgelt määratletud juhtudel liikmesriikidel tootmiskohusustusega seotud otsetoetused säilitada. Kontrollikoja auditiga leiti, et komisjonil oli selliste juhtumite põhjendamise üle piiratud kontroll ja et liikmesriikidel oli tootmiskohustusega seotud otsetoetuste rakendamisel suur otsustusvabadus. Tagajärjeks oli see, et artikli 68 sätete rakendamine ei olnud alati täielikult kooskõlas praegu ühist põllumajanduspoliitikat reguleerivate toetuse tootmiskohustusest lahtisidumise ja lihtsustamise üldpõhimõtetega (vt punktid 14–26).

79. Kontrollikoda leidis, et liikmesriikides puuduvad piisavad tõendid selle kohta, kas artikliga 68 kehtestatud meetmed on vajalikud või asjakohased, arvestades nii vajadust nende järele, nende kavandamise mõjusust kui ka kättesaadava toetuse taset (vt punktid 31–49). Ebapiisavad eesmärgid ja näitajad pärsivad meetmete hindamist tulevikus (vt punktid 50–53).

80. Kontrollikoda tõi välja puudused haldus- ja kontrollisüsteemides, mis olid kehtestatud eesmärgiga tagada olemasolevate meetmete nõuetekohane rakendamine. Sama oli olukord ka juhtimissüsteemide, halduskontrolli ja kohapealse kontrolliga (vt punktid 55–69). Selliseid puudusi esines vahel vaatamata niigi suurele haldus- ja kontrollikoormusele, mida võidakse veelgi suurendada, kui soovitakse saavutada eeskirjades kehtestatud nõuete järgimine (vt punktid 70–76).

81. Aasta 2013 järgse ÜPP rakendamise kontekstis lubaks komisjoni praegu arutatav ettepanek eritoetuse säilitamist tootmiskohustusega seotud toetuste näol, kuid ei määratleks piisavalt täpseid piiranguid (vt punktid 27–28) [47]. Sellega seoses on kontrollikoja peamised soovitused järgmised.

1. SOOVITUS

Teatavate põllumajanduslike tegevuste eritoetus peaks põhinema artikli 68 sätete rangel tõlgendamisel ning kõnealuse, tootmiskohustusega seotud toetuse eraldamist tuleks komisjonile asjakohaselt põhjendada ja komisjon peaks seda kontrollima.

a) Selleks, et tagada koostöös liikmesriikidega tehtava halduse raames vastutus viimase instantsina, peaks komisjon meetmete rakendamise kriteeriumide kehtestamisel aktiivsemat rolli mängima.

b) Liikmesriikidel peaks olema kohustus tõendada, et iga eritoetuse meede, mida nad kavatsevad rakendada, on vajalik (et eranditel põhineva lähenemisviisi järele on vajadus ning et see loob lisaväärtust), asjakohane (rakenduskorra, toetuse andmise kriteeriumide ja toetuse taseme mõttes) ja täidab usaldusväärse finantsjuhtimise kriteeriume.

2. SOOVITUS

Võttes arvesse võimalike meetmete paljusust, tuleks luua asjakohane järelevalvesüsteem (asjakohaste näitajate defineerimise kaudu, mida saaks hinnata kindlaksmääratud alguspunkti ja piisavalt täpsete eesmärkide põhjal), et hõlbustada järelhindamist.

3. SOOVITUS

Kui meetmed on kehtestatud, peaksid liikmesriigid looma sobivad ja laiahaardelised haldus- ja kontrollisüsteemid eesmärgiga tagada võimalus täita kõiki määruse nõudeid.

Et vältida ebaproportsionaalseid kulusid eritoetuse meetme piiratud eelarves, tuleks järelevalve- ja kontrollinõudeid võtta arvesse juba meetme kavandamise etapis (rakendamise lihtsus, kriteeriumide kontrollitavus jne) ja juba siis, kui otsustatakse, kas hakata uut meedet kehtestama või mitte.

I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Ioannis SARMAS, võttis käesoleva aruande vastu 25. septembri 2013. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

president

Vítor Manuel da Silva Caldeira

[1] Komisjoni 30. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1122/2009, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses põllumajandustootjate otsetoetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega, ümbersuunamisega ning ühtse haldus- ja kontrollisüsteemiga ning määruse (EÜ) nr 1234/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses veinisektori toetuskavade alusel makstavate toetuste nõuetele vastavusega (ELT L 316, 2.12.2009, lk 65).

[2] Nõukogu 19. jaanuari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 73/2009, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames põllumajandustootjate suhtes kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks, muudetakse määruseid (EÜ) nr 1290/2005, (EÜ) nr 247/2006, (EÜ) nr 378/2007 ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1782/2003 (ELT L 30, 31.1.2009, lk 16).

[3] Selgitused tootmiskohustusega seotud ja sidumata otsetoetuste ning ühtse otsemaksete kava kohta leiate lühendite ja mõistete rubriigist.

[4] Vt lühendid ja mõisted.

[5] Nõukogu 29. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1782/2003, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks ning muudetakse määruseid (EMÜ) nr 2019/93, (EÜ) nr 1452/2001, (EÜ) nr 1453/2001, (EÜ) nr 1454/2001, (EÜ) nr 1868/94, (EÜ) nr 1251/1999, (EÜ) nr 1254/1999, (EÜ) nr 1673/2000, (EMÜ) nr 2358/71 ja (EÜ) nr 2529/2001 (ELT L 270, 21.10.2003, lk 1).

[6] Komisjoni määrus (EÜ) nr 1120/2009, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 73/2009 (millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks) III jaotises sätestatud ühtse otsemaksete kava üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 316, 2.12.2009, lk 1).

[7] Sealhulgas varasemalt määruse (EÜ) nr 1782/2003 artikli 69 või teiste võrdväärsete määruste rakendamist käsitlevate kättesaadavate hinnangute analüüsi.

[8] Kindlustusselts Prantsusmaal ja Consorzi di Difesa Itaalias (teatud liiki tootjaorganisatsioon, mis tegutseb vahendajana).

[9] Mõned 2010. aastal valitud toetusesaajatest ei olnud oma toetusetaotlust 2011. aastal uuendanud; lisaks polnud mõned toetusesaajate toimikud 2011. aastal auditi toimumise ajal veel kättesaadavad.

[10] Vaid riskijuhtimismeetmed (alapunktid d ja e) olid uuenduslikud võrreldes juba kättesaadavate toetuseliikidega.

[11] Kõik põllumajanduse keskkonnatoetuse meetmed on II samba raames kättesaadavad palju suuremas ulatuses (meede 214, millele eraldati aastatel 2007–2013 22,2 miljardit eurot). Lisateabe saamiseks tutvuge kontrollikoja eriaruandega nr 7/2011 "Kas põllumajanduslik keskkonnatoetus on hästi kavandatud ja hallatud?" (http://eca.europa.eu). Prantsusmaal on artikli 68 mahepõllumajandustoetused identsed toetustega, mis olid olemas juba maaelu arengu meetme 214 raames.

[12] Vt kontrollikoja eriaruanne nr 11/2012: "Osaliselt rakendatava ühtse otsemaksete kava alusel ammlehmade, uttede ja kitsede eest makstavad otsetoetused" (http://eca.europa.eu).

[13] Näiteks oli Hispaania otsustanud ute- ja kitsetoetused tootmiskohustusest lahti siduda, kuid kehtestas siiski kohe samalaadse meetme, et toetada artikli 68 raames lamba- ja kitseliha tootmist.

[14] Näiteks Prantsusmaal artikli 68 raames kehtestatud valgurikaste taimede toetust nimetatakse lisatoetuseks, sest see lisandus 2010. ja 2011. aastal samasugusele olemasolevale meetmele, mida säilitati 2011. aastani.

[15] Määruse (EÜ) nr 73/2009 teine põhjendus: "Eelkõige tuleks laiendada otsetoetuste lahtisidumist tootmiskohustusest ja lihtsustada ühtse otsemaksete kava toimimist." Eesmärk oli see, et liikmesriigid, kes olid algselt otsustanud ühtse otsemaksete kava raames säilitada teatud tootmistoetuse protsendi, tühistaksid selle enne 2013. aastat. Lisaks kaotati järk-järgult endiselt tootmiskohustusega seotud eritoetuskavad ja lisati need ühtsesse otsemaksete kavasse (erandiks jäi ammlehmade ja uttede/kitsede toetus, mille liikmesriigid võivad säilitada tootmiskohustusega seotud toetusena).

[16] Määruse (EÜ) nr 73/2009 põhjendus 35: "Liikmesriikidel tuleks lubada kasutada selgelt määratletud juhtudel eritoetuse maksmiseks [---]. Ühenduse rahvusvaheliste kohustuste täitmist silmas pidades peaksid tootmiskohustusega seotud toetusteks kasutatavad vahendid olema piiratud asjakohase tasemega."

[17] Assessment of the effects on markets of partial decoupling ("Osaliselt tootmiskohustusest lahutatud toetuste mõju turgude toimimisele"), Agrosynergie, oktoober 2010 (http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/decoupling/short_sum_et.pdf): "[---] vaadeldavatel juhtudel on reformi elluviimise meetodid moonutanud artikli 69 olemust ning artiklit käsitletakse liikmesriikides kui üht toetuse tootmiskohustusest lahutamise käivitamise järel kasutatavat osaliselt tootmiskohustusega seotud toetuse andmise vormi."

[18] II lisas on selgitatud, kuidas kõnealune meede Hispaanias ei hõlma tegelikult külvikorra tingimusi, vaid kujutab endast pindalatoetust, mis sõltub eelkõige õliseemnete ja valgurikaste taimede protsendist.

[19] Kuigi antud juhtumi puhul ei olnud selle tingimuse täitmist tõendatud.

[20] Iirimaa ja Portugal.

[21] Taani.

[22] KOM(2011) 625 lõplik, 12. oktoober 2011, artiklid 38–41.

[23] Arvamus nr 1/2012 teatavate perioodi 2014–2020 ühise põllumajanduspoliitikaga seotud määruste ettepanekute kohta (http://eca.europa.eu).

[24] B7-0079/2013, ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi otsus institutsioonidevaheliste läbirääkimiste alustamise ja mandaadi kohta seoses ettepanekuga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames toetuskavade alusel põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste eeskirjad (KOM(2011)0625 – C7-0336/2011 – COM(2012) 552 – C7-0311/2012 – 2011/0280(COD) – 2013/2528(RSP)). (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+MOTION+B7-2013-0079+0+DOC+PDF+V0//ET)

[25] Kolm meedet 13-st.

[26] Kuus meedet kümnest; vt järgmistes punktides esitatud näiteid.

[27] Üldeelarves moodustavad artikli 68 alusel antavad tootmiskohustusega seotud toetused 66 % kõigist kuludest (73 % 2010. aastal rakendatud meetmetest). Tootmiskohustusega seotud toetusi makstakse ka mõne lõike 1 punkti a alapunkti v meetme raames, samal ajal kui lõike 1 punkti e meetmeid võiks pidada ka tootmiskohustusest lahtiseotuteks.

[28] "Samas kerkib ÜPP reformi käigus küsimus, kas on asjakohane kasutada [---] ÜPP esimese samba instrumenti selleks, et saavutada eesmärki, mis on vahetumalt seotud maaelu arengu poliitikaga. [---] kooskõlas ÜPP reformi aluspõhimõtetega tuleks pidada asjakohaseks ühendada tootmiskohustusega seotuks jäävad toetused ühtse otsemaksete kavaga ning jätta kohalike põllumajandusmeetmete toetamine teise samba instrumentide ülesandeks." (Aglosynergie, "Osaliselt tootmiskohustusest lahutatud toetuste mõju turgude toimimisele"). "Kontrollikoda ei leidnud vaieldamatuid tõendeid selle kohta, et auditeeritud kavad (ammlehmade, kitsede ja lammaste otsetoetus) oleksid toetusvahendina kokkuvõttes mõjusamad kui tootmiskohustusest lahti seotud toetused, mis aitavad ELi ja teiste riigi rahastatud meetmete abil tootmist säilitada ja seeläbi säilitada ka majandustegevust piirkondades, kus on vähe muid majanduslikke alternatiive, ning luua keskkonnakasu." (Eriaruanne nr 11/2012).

[29] Eriaruanne nr 7/2011 täpsustab seda: "Konkreetset kvantifitseeritud tõendusmaterjali kasutati vaid vähestel juhtudel põllumajanduskeskkonna alameetmete kavandamiseks ja haldamiseks. [---] 24 %-l kontrollitud lepingutest märkisid liikmesriigid, et põllumajandusliku tootmise ja oodatava keskkonnaalase kasu vaheline põhjuslik seos ei olnud tõestatud." "[---] juhtimisotsused ei suunanud toetusi konkreetsetele keskkonnaprobleemidele."

[30] Vt kontrollikoja eriaruanne nr 4/2003 maaelu arengu kohta: toetus vähemsoodsatele piirkondadele (ELT C 151, 27.6.2003): "Komisjonil pole piisavalt tõendeid, et näidata, kas vähemsoodsate piirkondade liigitamine on õige [---]. See võib tuua kaasa selle, et liigitamine ei ole enam põhjendatud [---] ja toetust makstakse põhjendamatult. "Komisjon koostas seejärel perioodi 2014–2020 ettepaneku (KOM(2009) 161 lõplik, 21 aprill 2009), aga see on veel arutlusel.

[31] Kõikidest meetmetest, mida auditeeriti, oli ainsaks erandiks Prantsusmaal makstud lisatoetus uute liblikõieliste söödakultuuride tootmise piirkondadele; selle aastaeelarve oli aga vaid 1 miljon eurot.

[32] "[---] lõike 1 punktis b osutatud toetust võib anda üksnes määral, mis on vajalik praeguse tootmistaseme säilitamise innustamiseks."

[33] Näiteks põllumajandustoodete kvaliteedi parandamine (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt ii) ja põllumajandustoodete turustamise parandamine (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt iii).

[34] "[---] üksnes asjaomase eesmärgi täitmiseks tegelikult kantud lisakulude ja saamatajäänud tulu katmiseks" (artikli 68 lõike 2 punkti a alapunkt i).

[35] Vt ka eriaruanne nr 7/2011: "Toetussummadega seoses leiti olulisi probleeme alates toetuste arvutamisel tekkinud puudustest kuni piirkondlike või kohalike tingimustega mittearvestamiseni."

[36] Kaheksa meedet 11-st; kindlustusmeetmete puhul oli toetuse määr kõrgeim, mis määrusega lubatud oli (65 %).

[37] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1))artikli 27 lõige 3.

[38] Eriaruandes nr 7/2011 järeldas kontrollikoda seoses põllumajanduse keskkonnameetmetega: "Liikmesriikide määratletud eesmärke on palju ning need ei ole piisavalt täpsed, et hinnata, kas need on saavutatud või mitte. [---] Vaatamata sellele esines arvestatavaid probleeme seoses juhtimisteabe asjakohasuse ja usaldusväärsusega. Eriti vähe teavet oli saadaval põllumajanduse keskkonnatoetuse keskkonnaalase kasu kohta." Eriaruandes nr 11/2012 järeldas kontrollikoda kariloomade kasvatamisega seotud toetuse kohta: "Esines puudusi komisjoni- ja liikmesriikidepoolses kavade peamiste tulemusnäitajate järelevalves ning keskkonna- ja sotsiaalsete mõjude hindamises [---]."

[39] Kontrollikoja eelarveaasta 2011 aastaaruande punkt 3.15 (ELT C 344, 12.11.2012).

[40] Teravili, õliseemned ja valgurikkad taimed.

[41] Erijuhtudel, kus toetuse arvutamise aluseks olevad andmed erinevad toetusesaaja ja kindlustusandja vahel sõlmitud lepingu tingimustest, võib see süsteem osutuda vähem tõhusaks. Isegi sellistel juhtudel leiti aga, et jääkrisk on väga väike.

[42] Üks teine kohapeal kontrollitud liikmesriik hiilis nõudest kõrvale, kuna ei sätestanud loomi käsitlevate meetmete väljatöötamisel kohustuslikku loomapidamisperioodi ja seeläbi kadus kohustus viia kõik või osa kontrollidest läbi sellel ajavahemikul aastas.

[43] Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi raamatupidamise kontrollimise ja heakskiitmise üksuse tehtud mitmete audititega jõuti kariloomade meetme puhul põhimõtteliselt kontrollikojaga sarnastele järeldustele järgmistes aspektides: a) kohapealsete kontrollide arv ja ajakava (Kreeka, Itaalia, Leedu, Rumeenia, Ühendkuningriik); b) dokumentide kohapealsed kontrollid ei ole piisavad (Bulgaaria, Kreeka, Hispaania, Poola); c) kohapealsete kontrollide käigus tehtud täpsemate uuringute kehv dokumenteerimine (Bulgaaria, Hispaania, Leedu); d) puudused loomade andmebaasi ajakohastamises (Kreeka, Itaalia, Leedu, Poola, Rumeenia). Vaatamata komisjoni poolt praeguseks tehtud töö hulgale leiti, et tema kasutuses olevate andmete järjekindlam kasutamine oleks juhtinud tähelepanu teistelegi puudustele liikmesriikide kontrollisüsteemides.

[44] Auditis järeldati, et "määrus ei täpsusta seda, kuidas komisjon mõistab tõestatavust ja kontrollitavust ning, juhiseid ei ole esitatud. Me mõistame, et see oli teadlik valik [---] jätta liikmesriikidele nii palju otsustusõigust kui võimalik. Selgete juhiste puudumise korral ei ole võimalik tagada kontrollide mõjusust. Lisaks võib olla raske hinnata [---] seda, kas kontrolle viiakse läbi nii, nagu kavandatud. Kutsume seega üles uurima võimalusi, kuidas tagada artikli 68 meetmete tõestatavus ja kontrollitavus, kohandades näiteks praeguse või 2013. aasta järgse tulevase õigusakti sätteid või andes välja lisajuhendeid."

[45] Toetusele automaatse piirmäära kehtestamine seemnete arvu pealt hektari kohta koos kõigi, rohkem kui 65000 toetusesaaja seemnete ostu arvete ja etikettide süstemaatilise kontrolliga.

[46] Kuna toetusesaajad saavad esitada taotluse enam kui ühe meetme raames, ei ole toetusesaajate koguarv kohe teada.

[47] Vt lisaks kontrollikoja arvamus nr 1/2012.

--------------------------------------------------

I LISA

ARTIKLI 68 RAAMES AJAVAHEMIKUKS 2010–2013 ERALDATUD EELARVE LIIKMESRIIKIDE JA TEGEVUSTE LÕIKES (ENDISE ARTIKLI 69 MEETMEID ARVESSE VÕTMATA)

Allikas: põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat.

Märkus: tabelis olevaid arve on ümardatud, mistõttu ei pruugi kogusummad täpsed olla.

(miljonites eurodes) |

| Keskkonna kaitsmine või parandamine (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt i) | Kvaliteet (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt ii) | Turustamine (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt iii) | Loomade heaolu (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt iv) | Põllumajanduse keskkonnahüved (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v) | Haavatavat liiki põllumajandustootmist mõjutavad ebasoodsad asjaolud (artikli 68 lõike 1 alapunkt b) | Põllumajandusmaa kasutamisest loobumise ärahoidmine (artikli 68 lõike 1 punkt c) | Kindlustamine (artikli 68 lõike 1 punkt d) | Ühisfondid (artikli 68 lõike 1 punkt e) | KOKKU |

Prantsusmaa | 176 | 50 | | | 424 | 790 | | 350 | 84 | 1874 | 29 % |

Itaalia | | 601 | | | 396 | | | 280 | | 1277 | 20 % |

Hispaania | | 126 | | | 270 | 402 | | | | 798 | 12 % |

Kreeka | | 152 | | | | 160 | 120 | | | 432 | 7 % |

Ungari | | | | | | 185 | 218 | 15 | | 417 | 7 % |

Poola | 82 | 58 | | | | 155 | | | | 295 | 5 % |

Soome | 27 | 3 | | | | 167 | | | | 196 | 3 % |

Portugal | 8 | 35 | | | 53 | 37 | | | | 133 | 2 % |

Rumeenia | | 14 | | | | 118 | | | | 133 | 2 % |

Tšehhi Vabariik | 4 | 19 | | | | 104 | | | | 127 | 2 % |

Madalmaad | 27 | | | 55 | | 8 | | 32 | | 122 | 2 % |

Taani | 18 | | | | 65 | 26 | | | | 109 | 2 % |

Iirimaa | 4 | | | | | 96 | | | | 100 | 2 % |

Bulgaaria | | 15 | | | | 73 | | | | 88 | 1 % |

Ühendkuningriik | | | | | | 60 | | | | 60 | 1 % |

Austria | | | | | | 52 | | | | 52 | 1 % |

Sloveenia | | | | | | 29 | 20 | | | 50 | 1 % |

Slovakkia | | | | | | 45 | | | | 45 | 1 % |

Leedu | | | | | | 36 | | | | 36 | 1 % |

Belgia | | 4 | | | 8 | 18 | | | | 30 | 0 % |

Läti | | 1 | | | | 20 | | | | 21 | 0 % |

Rootsi | | 6 | 1 | | | | | | | 7 | 0 % |

Eesti | | | | | | 5 | | | | 5 | 0 % |

Saksamaa | | | | | | 4 | | | | 4 | 0 % |

KOKKU | 344 | 1085 | 1 | 55 | 1216 | 2589 | 358 | 677 | 84 | 6409 | 100 % |

--------------------------------------------------

II LISA

LIIKMESRIIKIDE KOHAPEAL KONTROLLITUD VALITUD MEETMETE KOKKUVÕTE

KREEKA

Kõva nisu tootmise toetus (kehtestatud artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkti ii alusel)

Üldkirjeldus: pindalatoetus hektari kohta kõva nisu tootmise teatud kvaliteedinõuete täitmisel.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Teatud liiki kõva nisu seemnete kasutamine.

Minimaalse seemnekoguse kasutamine hektari kohta (80 kg/ha aastal 2010, 100 kg/ha aastal 2011).

Ei saa toetust samaväärse maaelu arengu meetme raames (132).

Toetuse määrad (eurodes hektari kohta)

| Hinnanguline suurus [6666] | Tegelik |

2010 | 90 eurot/ha | 69 eurot/ha |

2011 | 80 eurot/ha |

Lammaste/kitsede kasvatamise toetus vähemsoodsates piirkondades (artikli 68 lõike 1 punkt b)

Üldkirjeldus: lammaste ja kitsede kasvatamisega seotud toetus karjade eest, mida peetakse või karjatatakse vähemsoodsates või mägistes piirkondades. Lisaks põhitoetusele antakse lisatoetust kohalikku tõugu loomade ja rändkarja kasvatamise eest.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Üle aasta vanused uted ja emaskitsed (31. detsembri seisuga).

Kohustuslik loomapidamisaeg 15. maist 31. detsembrini.

Kohustus pidada vähemalt 50 toetuskõlblikku emasisendit (lambad või kitsed).

Põhitoetus: asukoht vähemsoodsas või mägises piirkonnas.

Kohaliku tõu toetus: emasisendid on teatud Kreeka looduslikku tõugu ja kantud tõuregistrisse (kohaliku tõu toetusele ei tohi lisanduda rändkarjatamise toetus).

Rändkarjatamise toetus: enam kui 90 % loomade karjatamine vähemalt 90 päeva soodsa piirkonna asemel vähemsoodsas piirkonnas.

Toetuse määrad (eurodes toetuskõlbliku looma kohta)

Põhitoetus | 3 eurot / toetuskõlblik emasisend |

Lisatoetus kohaliku tõu eest | 2 eurot / toetuskõlblik emasisend |

Rändkarjatamise toetus | 4 eurot / toetuskõlblik emasisend |

Tegelikkuses moodustab põhitoetus ligi 95 % maksetest.

UUED OTSEMAKSED VÄHEM SOODSATES PIIRKONDADES VÕI MÄGIPIIRKONDADES (ARTIKLI 68 LÕIKE 1 PUNKT C)

Üldkirjeldus: kuni nelja lisanduva otsemakse tegemine vähemsoodsas või mägises piirkondades asuvatele põllumajanduslikele majapidamistele 2007–2013 maaelu arengukava raames.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Asub kohas, mis on liigitatud vähemsoodsaks või mägiseks piirkonnaks.

Hõlmab vähemalt 1 ha toetuskõlblikku maad, mis ei ole seotud ühtse otsemaksete kavaga.

Piiratud eelarvega arvestades anti toetust tegelikkuses väiksele hulgale taotlejatele, tuginedes punkti- süsteemile, mis annab eesõiguse uutele ja/või väiksematele põllumajandusettevõtetele.

Toetuse määr: uued otsemaksed makstakse määraga 300 eurot/ha.

HISPAANIA

Külvikorra toetus mitteniisutatavates piirkondades (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v)

Üldkirjeldus: see hektaripõhine pindalatoetus on kättesaadav deklareeritud maa puhul (kuni 100 ha), millel kasvab teatud protsent põllukultuure alternatiivina kõrvalejäetud teraviljale. Vastupidiselt nimetusele ei nõua meede otseselt külvikorra tingimuste täitmist.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Toetusesaaja peab olema kantud 2007. aasta nimekirja taganemise ja kõrvalejätmise õigustega põllu- kultuuride kasvatajana.

Põllukultuuride maatükid peavad asuma mitteniisutatavas piirkonnas, mis on liigitatud alla t/ha tootvaks piirkonnaks.

Vähemalt 20 % taimedest peavad olema muud taimed kui teravili (siseriiklikes õigusaktides loetletud õliseemnekultuurid, valgurikkad ja liblikõielised taimed) ja täita tuleb olenevalt asjaomase maa-ala suurusest 10–25 % kõrvalejätmise nõudeid.

Lisatoetus 1: vähemalt 25 % kasvatatavatest taimedest peavad olema muud taimed kui teravili.

Lisatoetus 2: vähemalt 25 % kasvatatavatest taimedest peavad olema liblikõielised taimed.

Toetuse määrad (eurodes hektari kohta)

Põhitoetus | 60 eurot/ha |

Lisatoetus 1 | 20 eurot/ha |

Lisatoetus 2 | 20 eurot/ha |

Piimatööstuse toetus vähemsoodsates piirkondades (artikli 68 lõike 1 punkt b)

Üldkirjeldus: tootmisega seotud otsetoetus lüpsilehmade eest vähemsoodsates piirkondades. Makse ülemmäär on 100 looma põllumajandusettevõtte kohta. Lisatoetust makstakse minimaalse suurusega söödamaaga põllumajandustootjatele.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Piimakvooti omavad ja müügiga tegelevad põllumajanduslikud majapidamised, mis asuvad mägistes, hõredalt asustatud või teatud piirangutega aladel.

Nõuetekohaselt identifitseeritud üle 24 kuu vanused lüpsilehmad, keda omati 30. aprillil (kohustuslik looma- pidamisperiood puudub).

Lisanduva maa-ala toetus: vähemalt 0,4 ha söödamaad toetuskõlbliku lehma kohta.

Toetuse määrad (eurodes toetuskõlbliku looma kohta)

| Hinnangulised summad | Tegelikud summad |

2010 | 2011 |

Põhitoetus – mäed ja teatud piirangutega alad | Esimesed 40 Järgmised 60 | 60 48 | 59,15 47,32 | 59,41 47,52 |

Põhitoetus – hõredalt asustatud piirkonnad | Esimesed 40 Järgmised 60 | 49 40 | 48,57 38,56 | 47,85 38,28 |

Lisanduva maa-ala toetus | Esimesed 40 Järgmised 60 | 55 44 | 38,88 27,22 | 38,55 26,98 |

Lamba- ja kitseliha sektori toetus (artikli 68 lõike 1 punkt b)

Üldkirjeldus: uttede ja emaskitsede kasvatamisega seotud toetus, mida makstakse ühistegevuses (nt infrastruktuur, turundus, koolitus) osalevatele lihatootjatele.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Üle aasta vanused (või poeginud) piima mitteandvad uted ja emaskitsed, keda omati 1. jaanuaril (kohustuslik loomapidamisperiood puudub).

Kuuluvad teatud tingimusi täitvatesse (nt infrastruktuur, turundus, koolitus) tootjarühmadesse, millel on vähemalt 5000 aretuslooma ja mis on võtnud kohustuse säilitada 90 % karjast kolm aastat.

Toetuse määrad (eurodes toetuskõlbliku looma kohta)

| Hinnanguline suurus | Tegelik |

2010 | 4,30 eurot | 5,03 eurot |

2011 | 4,58 eurot |

PRANTSUSMAA

Valgurikaste taimede lisatoetus (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt i)

Üldkirjeldus: toetus hektari kohta eesmärgiga edendada põllumajandustootmist, mis hõlmab suurel määral valgurikkaid taimi, mida arvatakse pakkuvat olulist keskkonnaeelist. Hiljem kehtestati teine, uute söödamaade ja liblikõieliste taimede toetuse viis, mis ei kajastunud komisjonile algselt saadetud kavandamisdokumentides.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Toetuskõlblik toodang/liigid: valgurikkad taimed (herned, põldoad, maguslupiin) ja liblikõielised sööda- kultuurid (lutsern, ristik, esparsett).

Kasvatamistingimused: külvatakse enne 31. maid; tuleb tagada taimede normaalne kasv ja harimine, valgurikaste taimede saak tuleb koristada pärast õitsemisastet.

Liblikõieliste söödakultuuride erikriteeriumid: neid tuleb kasvatada maatükil, kuhu eelmisel aastal külvati teravilju, õliseemneid ja valgurikkaid taimi; ei saa toetust teatava geograafilise piirkonna põllumajanduse keskkonnameetme raames.

Toetuse määrad (eurodes hektari kohta)

| Valgurikkad taimed | Liblikõielised taimed |

Kavandatud | Tegelik | Kavandatud | Tegelik |

2010 | 150 eurot/ha | 100 eurot/ha | — | 13,5 eurot/ha |

2011 | 125 eurot/ha | 140 eurot/ha | — | 16 eurot/ha |

2012 | 100 eurot/ha | E/K | — | E/K |

Valgurikaste taimede toetust nimetatakse lisatoetuseks, sest 2010. ja 2011. aastal maksti eespool väljatoodud summasid lisaks olemasolevale tootmisega seotud toetusele (56 eurot/ha), mille maksmine lõpetati alles 2012. aastal.

Liblikõieliste taimede alameede moodustab 2010. ja 2011. aastaks valgurikaste taimede meetme jaoks eraldatud 40 miljonist eurost vaid miljon eurot.

Mahepõllunduse säilitamise toetus (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v)

Üldkirjeldus: pindalatoetus mahepõllumajandustootjatele, et kompenseerida neile lisakulu ja puudujääk, mida turuhinnad ei kata piisavalt.

Alates 2011. aasta viljelusaastast oli kättesaadav teine meede "Mahepõllundusele üleminek" (ei valitud auditi osaks). See on ka pindalatoetuse liik, millega antakse suuremat toetust üleminekualade eest.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Iga maatükk, mille jaoks toetust taotletakse, peab vastama mahepõllumajanduse eeskirjadele (mahepõllumajanduse viljelemine kõikidel maatükkidel pole kohustuslik).

Ei ole saanud toetust põllumajanduse keskkonnameetme raames.

Toetuse määrad (eurodes hektari kohta)

Köögiviljandus ja puuviljelus | 590 eurot/ha |

Köögiviljad, veinid ning lõhna-, aroomi- ja ravimtaimed | 150 eurot/ha |

Aastased kultuurid (teravili jm) | 100 eurot/ha |

Rohumaad ja kastanisalud | 80 eurot/ha |

Nõmmemaa, suvised karjamaad, karjarajad | 25 eurot/ha (alates 2011) |

Lammaste/kitsede kasvatamise toetus (artikli 68 lõike 1 punkt b)

Üldkirjeldus: uttede ja emaskitsede kasvatamisega (liha või piim) seotud toetus. Lisaks põhitoetusele on võimalik saada lisatoetust lammaste eest turustamiskriteeriumide alusel ja kitsede eest tervisekriteeriumide alusel.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Üle aasta vanused (või juba poeginud) uted ja emaskitsed kohustusliku loomapidamisperioodi lõpus (võib teatud tingimustel asendada emase lamba või tallega kohustusliku loomapidamisperioodi lõpus kõige rohkem kuni 20 % ulatuses deklareeritud karjast).

Kohustuslik sajapäevane loomapidamisperiood alates 1. veebruarist.

Vähemalt 50 toetuskõlblikku utte või 25 toetuskõlblikku emaskitse (kitsede puhul on toetuse piirmäär 400 looma).

Lammaste puhul tuleb täita minimaalse tootlikkusmäära tingimust (sündinud lammaste arv / olemasolevad uted) aastal n-1.

Lammaste kasvatamise lisatoetus: aretajatele, kes on mõne tööstuslike tootjate organisatsiooni liige või on allkirjastanud turustamise lepingud.

Kitsede kasvatamise lisatoetus: aretajad, kes järgivad tervishoiu hea tava juhendit või vastastikust lepingut.

Toetuse määrad (eurodes toetuskõlbliku looma kohta)

| Hinnanguline suurus | Tegelik 2010 | Tegelik 2011 |

Lambad põhitoetus lisatoetus | | | |

21,00 — | 20,58 3,00 | 20,76 3,00 |

Kitsed põhitoetus lisatoetus | | | |

13,00 — | 8,93 3,00 | 8,75 3,00 |

Saagi kindlustamine (artikli 68 lõike 1 punkt d)

Üldkirjeldus: rahaline toetus ebasoodsatest ilmastikutingimustest tuleneva majandusliku kahju vastu kindlustatud saagi kindlustusmaksete eest.

Peamised rahastamiskõlblikkuse tingimused

Meede piirdub saagi kindlustusmaksetega (taimed).

Põhitingimused on sätestatud määruse (EÜ) nr 73/2009 artiklis 70 ja määruse (EÜ) nr 1120/2009 artiklis 47.

Toetuse määr: kindlustusmaksete rahastamiskõlblikust osast 65 %, mis on ELi õigusaktides sätestatud lubatud maksimum.

ITAALIA

Külvikord (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt v)

Üldkirjeldus: pindalatoetus põllumajandustootjatele, kes vahetavad samal maa-alal iga kahe aasta tagant külvikorda, kasvatades teravilja ja valgurikkaid taimi vaheldumisi pinnast parandavate õlitaimedega.

Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid

Toetuskõlblikud piirkonnad: Abruzzo, Basilicata, Calabria, Campania, Lazio, Marche, Molise, Puglia, Sardiinia, Sitsiilia, Toscana ja Umbria.

Toetuskõlblikud liigid: liblikõielised ja teraviljad vastavalt riiklikes õigusaktides sätestatule.

Maa-alad peavad olema vähemalt 500 m2.

Kaheaastane külvikord peab järgima järgmisi tsükleid:

Külvikord Esimene kaheaastane periood | Külvikord Teine kaheaastane periood | Toetuskõlblik |

1. aasta | 2. aasta | 3. aasta | 4. aasta |

teravili | liblikõielised taimed | teravili | liblikõielised taimed | jah |

teravili | liblikõielised taimed | liblikõielised taimed | teravili | jah |

liblikõielised taimed | teravili | liblikõielised taimed | teravili | jah |

liblikõielised taimed | teravili | teravili | liblikõielised taimed | ei |

Toetuse määrad (eurodes hektari kohta)

| Maksimummäärad | Tegelikud määrad | Deklareeritud hektarid | Toetus- kõlblikud hektarid |

2010 | 100 eurot/ha | 100 eurot/ha | 902490 | 888877 |

2011 | 100 eurot/ha | 92 eurot/ha [7777] | E/K | E/K |

Põllumajandustoodete kvaliteedi parandamine veisekasvatussektoris (artikli 68 lõike 1 punkti a alapunkt ii)

Üldkirjeldus: otsetoetus veiseliha tootmiseks kasvatatavate vasikate eest või kaheotstarbeliste (liha ja piim) ammlehmade eest. See meede sisaldab tapmise lisatoetust karja eest, mida kasvatati kooskõlas kvaliteedimärgi eeskirjadega või põllumajanduslikes majapidamistes, mis osalevad kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise tunnustatud märgistussüsteemis.

Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid

Vasikad peavad olema sündinud tõuregistrisse kantud kindlat tõugu ammlehmast või teatud liiki kaheotstarbelisest ammlehmast, mida kasvatatakse üksnes liha saamiseks ja mis on kantud riiklikku tõuregistrisse.

Tapatoetuse saamiseks peavad põllumajandustootjad kasvatama loomi kooskõlas heakskiidetud vabatahtliku kokkuleppega või osalema MIPAAFi [1] heakskiidetud liha kvaliteedimärgistuse süsteemis. Tapetud loomad peavad olema 12–24 kuu vanused ja toetusesaaja peab olema kasvatanud neid vähemalt seitse kuud.

Toetuse määrad (eurodes toetuskõlbliku looma kohta)

| Eelarve (tuhandetes eurodes) | Maksimaalne soovituslik määr (eurodes looma kohta) | Lõplik määr (eurodes looma kohta) |

Amm-lehmade vasikad | Tõuregistrisse kantud üks kord poeginud lihaveiste kari. | 24000 | 200 | 172,30 |

Tõuregistrisse kantud mitu korda poeginud lihaveiste kari. | 150 | 129,23 |

Registrisse kantud segutõud. | 60 | 55,93 |

Veise-vasikad | Vabatahtlikke märgistuseeskirju järgivad. | 27250 | 50 | 42,63 |

Nõukogu määrusega (EÜ) nr 510/2006 [9999] sätestatud kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähisega. | 90 | 76,73 |

Kindlustamine (artikli 68 lõike 1 punkt d)

Üldkirjeldus: toetused saagi kindlustusmaksete eest kliimaga seotud ohtude katmiseks (rahe, tugev tuul, tugev vihm jne) või seoses looma- või taimehaigustega, kui kahjud ületavad 30 % aastasest toodangust.

Rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid

Mitte rohkem kui ühe kalendriaasta kehtivad ja volitatud kindlustusseltsidega sõlmitud kindlustuslepingud (seda vahendab tavaliselt tootjate organisatsioon (Consorzi di Difesa)).

Sama omavalitsuse ühel või mitmel maatükil toimuva kogu kindla toote tootmise kindlustamine.

Toodete kindlustusväärtus ei tohi ületada igal aastal ministeeriumi riiklikus kindlustuskavas avaldatud võrdlushindu.

Toetuse arvutamisel arvestatakse kõige madalamat kindlustusmakset ja ISMEA [2] arvestuslikku kindlustuskulu, mis tugineb samas omavalitsuses eelneva viie või kuue aasta jooksul kirjendatud kahjudele.

Toetuse määr: kindlustusmaksete rahastamiskõlblikust osast 65 %, mis on ELi seadusandluses sätestatud lubatud maksimum.

Samasugust toetust eraldati kuni 2010. aastani riikliku meetme raames, mille toetusmäär oli 80 %.

[6666] Meetme kehtestamisel tugineti hinnangulisele suurusele, mille arvutamisel võeti arvesse olemasolevaid eelarvevahendeid ja osalusprognoose. Kuna eelarve kujutab endast kindlaksmääratud maksimumsummat, siis võib tegelikult väljamakstav määr varieeruda vastavalt tegelikule osalusele.

[7777] Määr oli 2012. aasta alguses veel kinnitamata, see määrati taotlejate arvu oodatavat suurenemist arvestades.

[1] Põllu-, toidu- ja metsamajanduspoliitika ministeerium.

[9999] Nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (ELT L 93, 31.3.2006, lk 12).

[2] ISMEA (Istituto di Servizi per il Mercato Agricolo Alimentare – Põllumajandusliku tootmise ja toiduainete turu teenuste amet) on põllumajandussektori statistika, uuringute ja analüüside eest vastutav avaliku sektori asutus.

--------------------------------------------------