MÕISTED JA LÜHENDID

Avaliku sektori poolne rahastamine : See on käesoleva auditi kontekstis vastavalt struktuurifonde käsitlevatele määrustele mis tahes ELi, liikmesriigi, piirkondliku ja kohaliku ametiasutuse eelarvest saadud rahaline toetus või mis tahes sarnased kulutused finantskorraldusvahendite rahastamiseks.

Avaliku sektori vahenditest teenitud tulu : Avaliku sektori rahalisest osalusest tulenev fondi võimalik kasum, mida saab selle olemasolu korral kasutada VKEde abistamiseks.

EBRD : Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank.

EIF : Euroopa Investeerimisfond. Euroopa Investeerimispanga gruppi kuuluv fond, mis pakub väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatele omakapitali- ja tagatisvahendeid.

EIP : Ettevõtluse ja uuendustegevuse programm. Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi VKEde programm (konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi osa), mida haldab Euroopa Investeerimisfond (EIF) majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi järelevalve all. Vastavalt otsusele nr 1639/2006/EÜ hõlmab kõnealune VKEde toetuskava viit süsteemi, millest kolme eesmärk on parandada VKEde juurdepääsu rahalistele vahenditele: suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteem I ja II (GIF I ja GIF II) ning VKEde tagatissüsteem (SMEG). Need on ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastasele programmile järgnevad süsteemid (vt allpool).

EL : Euroopa Liit.

ERF : Euroopa Regionaalarengu Fond.

ERP : Euroopa taastamise programm. Käesoleva auditi kontekstis Saksa Marshalli fondid ja nende põhjal loodud fondid. ERP on tähtajatu ja seda ei ole rakendatud piirkondlikult. See on Saksamaa ettevõtete huvides tegutsev tähtajatu riiklik fond, mis on kapitali taaskasutav fond. Avaliku sektori vahenditest teenitud tulu ei tohi kasutada tagastamatute toetuste andmiseks. ERP fondide haldur on German Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW) ja piirkondlikud haldusasutused ei ole selle haldamisse kaasatud. Täiendav teave ERP ja Saksa Marshalli fondide kohta on kättesaadav KfW veebilehel.

ETFi käivitusprogramm : Euroopa tehnoloogiaedendusprojekti käivitusprogramm (vt ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastane programm MAP).

Ettevõtte tegevuse lõpetamine : Ettevõtte likvideerimine on protsess, mille tulemusel müüakse kõik fondi või valdusfondi varad, makstakse võlausaldajatele võlad, jaotatakse omanikele järelejäänud varad ja likvideeritakse fond.

Ettevõtte üleminek : Ettevõtte, äritegevuse või nende osade üleandmine omanikult teisele isikule.

Evergreen : Tähtajatu rahastamisvahend või fond.

Finantsasutus : Ettevõtte, mille põhiline äritegevus on finantstegevus, nagu hoiuste vastuvõtmine, investeerimine või väärtpaberivahendus. Kõik finantsasutused on finantsvahendajad.

Finantskorraldusvahendid (või rahastamisvahendid) : Termin, mida Euroopa Komisjon kasutab struktuurifondidest pakutavate erinevate tagasimakstavate rahastamisvahendite kohta, mille eesmärk on parandada VKEde juurdepääsu rahastamisele, edendada linnade arengut ja energiatõhusust. Käesoleva auditi kontekstis on nendeks vahenditeks omakapital, laenud ja tagatisvahendid VKEdele.

Finantsvahendaja : Kapitali pakkumise ja nõudluse vahendaja (nt pank, valdusfond, fond).

Finantsvõimendus : Käesoleva tulemusauditi kontekstis tähendab finantsvõimendus seda, kui suures summas (eurodes) on VKEsid toetatud (riigi- ja erasektorist) avaliku sektori (EL ja liikmesriik) vahenditest makstud iga euro kohta. II lisas on skeemi kujul antud ülevaade selle kohta, kuidas avaldub finantsvõimendus rahastamisvahendite iga peamise kategooria puhul ja (ERFi kontekstis) mida tähendab finantsvõimendus.

Fond : Finantskorraldusvahendite lahus hoitud portfell, mida haldab vastavalt määratletud investeerimispõhimõtetele ja eesmärkidele üks või mitu fondihaldurit. Fond võib olla kas juriidiliselt iseseisev või finantseerimisasutuse eraldiseisev finantseerimisüksus. Fondil on oma kontod ja tegevus. Käesolevas aruandes kasutatakse kaasrahastatavate tehingute puhul terminit "fond" ja terminiga "Fond" tähistatakse struktuurifonde.

Fondihaldur : Partner või üksus, kes lepingu kohaselt vastutab fondi investeerimisstrateegia elluviimise ja rahastamisvahendite portfelli haldamise eest.

GIF : Suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteem (vt EIP).

Halduskulud : Käesoleva auditi kontekstis on halduskuludeks kõik kulud, mida finantsvahendaja või VKE kannab rahastamisvahendite haldamisel. Selliste kulude ebatäielik loetelu sisaldab lepingutasusid, tagatistasusid, käsitlemistasusid, liikmemakse, järelevalvetasusid, tulemustasusid, töötlemistasusid ning ka fondihalduri üldkulusid. Halduskuludeks ei loeta intressimakseid ega dividende.

Investorit eelistav kohtlemine : Käesoleva auditi kontekstis tähendab see selliste olukordade kirjeldamist, kus avalikku sektorit ei kohelda võrdse kohtlemise põhimõttel, kuna erasektorit (nt kommertspangad, era investorid) koheldakse eelistavalt. See tähendab, et avaliku sektori vahenditel on nõuete rahuldamisel madalam rahuldamisjärk.

ISME : Kõrgtehnoloogia valdkonnas tegutsev uuenduslik VKE.

JEREMIE : Euroopa ühisressursid mikro-, väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (Euroopa Komisjoni /Euroopa Investeerimispanga algatus, mille abil rahastatakse VKEsid üksnes struktuurifondidest).

Kapitali taaskasutamine : Mõiste, mille kohaselt rahastamisvahenditesse tehtavad osamaksed võetakse pärast nende esimest tagasimaksmist taas kasutusele.

KfW : (Kreditanstalt für Wiederaufbau) on VKEde rahastamise kogemusega Saksamaa riiklik arengupank. Euroopa Nõukogu Arengupanga partnerina tegutseb KfW rahvusvahelise finantsasutusena Kesk- ja Ida-Euroopa VKEde finantsturul.

Korraldusasutus : Liikmesriigi nimel struktuurifonde (sh ERFi) haldav liikmesriigi haldusasutus.

Kriitiline mass : Fondi suurusest ja kasumist sõltuv kindlaksmääratud summa. Suuremate investeeringute puhul võib kasumimäär olla suurem ja tehingukulud tavaliselt madalamad.

Käibekapital : Ettevõtte käibevara (lühiajalised varud pluss nõuded pluss raha ja selle ekvivalendid), millest on maha arvatud lühiajalised kohustused (lühiajalised kohustused pluss ettemaksed).

Laen : Intressiga laenu andmine laenuvõtjale, kes peab laenusumma tagasi maksma.

MAP : Ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastane programm (MAP). Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi VKEde programm, mida haldab majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi järelevalve all EIF. Vastavalt otsusele 2000/819/EÜ, mida on muudetud otsusega nr 1776/2005/EÜ, on kõnealust programmi rakendatud kahe EIFi hallatud VKEde süsteemi kaudu: Euroopa tehnoloogiaedendusprojekti käivitusprogramm (riskikapitali vahendid, Euroopa tehnoloogiaedendusprojekti käivitusprogramm) ja VKEde tagatissüsteem (tagatisvahendid, SMEG). Ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastase programmi (MAP) järelprogramm on CIP/EIP (vt allpool).

Mezzanine-finantseerimine : Kõrge intressimääraga laenuraha, mida sageli kasutatakse ettevõtete finantsvõimendusega väljaostmise juures ja mis on sageli seotud võimaluse või õigusega omandada ettevõtte aktsiaid soodushinnaga. Mezzanine-finantseerimist kajastatakse sageli allutatud konverteeritavate laenudena.

Mikrokrediit : Käesoleva auditi kontekstis on selleks mikroettevõtetele (ELi määratluse kohaselt) antud väikelaenud (tavaliselt kuni 25000 eurot). Tavaliselt võimaldatakse neile mikroettevõtetele ka tasuta ettevõtlusnõustamist ning usaldusväärse ja kogenud nõuandja tuge.

MOITAL : Iisraeli tööstuse, kaubanduse ja tööjõu ministeerium.

NUTS : Statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuur (Nomenclature des Unités Territoriales Statistiques). Eurostati määratletud termin. ERFi kontekstis kasutab komisjon väljendit "NUTS-2 piirkonnad".

Omakapital : Riskikapital, mis on ettevõttesse investeeritud või mis on ettevõtte bilansis omakapitaliinstrumentide või omakapitali olemusega vahendite kujul (nt konverteeritavad või allutatud laenud).

Rahastamislünk : Finantsressursside nõudluse ja pakkumise vaheline erinevus. Käesoleva auditi kontekstis tähistab see konkreetses ELi piirkonnas VKEde jaoks puuduvaid erinevat liiki rahastamisvahendeid.

Rahastamismahu vähenemine : VKEdele toetusteks kasutatava rahastamismahu vähenemine.

Riskikapital : Uutele, väikestele või riskantsetele börsil noteerimata ettevõtetele mõeldud omakapitali rahastamise erivorm.

SBIC : VKEdesse investeerivate äriühingute programm. SBIC on Ameerika Ühendriikide väikeettevõtluse ameti (SBA) kaudu toimiv finantsabi programm. SBA on Ameerika Ühendriikide kongressi loodud amet eesmärgiga katta ettevõtjate kapitalinõudluse ja traditsiooniliste rahastamisallikate vaheline rahastamislünk. Programmi struktuur on ainulaadne, st VKEdesse investeerivad äriühingud (SBICid) on eraomanduses olevad ja hallatavad investeerimisfondid, millele annab tegevusloa ja mille järelevalvet teostab SBA. SBICid kasutavad väikeettevõtlusele omakapitali ja laenude pakkumiseks nii oma kapitali kui ka SBA tagatisega laenatud rahalisi vahendeid. See on valitsuse toetusega fondifond, mis investeerib oma pikaajalist kapitali eraomanduses olevatesse ja hallatavatesse investeerimisfirmadesse (litsentsiomanikud). SBA ei investeeri väikeettevõtlusesse otseselt SBIC programmi kaudu.

SMEFF : VKEde rahastamissüsteem, laienemise peadirektoraadi Phare programmi süsteem ("Poola ja Ungari: nende majanduse ümberkorraldamise toetamine").

Tagatis : Käesoleva auditi kontekstis tähendab see, et kui VKE ei täida finantsvahendajalt (pangalt) võetud laenust tulenevat võlakohustust, kohustub teine pool (tagatisfond) eelnevalt kindlaksmääratud tagatispreemia eest hüvitama võlgu oleva põhisumma ja intressid. Tagatise puhul jääb alati osa riskist laenuandja kanda ja laenu tagasimaksmise eest vastutab VKE. Tagatised kuuluvad tasumisele kas esimesel nõudmisel või peale teatud tingimuste täitmist.

Toetus : ELi või mis tahes liikmesriigi ametiasutuse eelarvest antud tagastamatu abi (vahel kasutatud ka terminit "subsiidium").

Valdusfond : Juriidilisest isikust fond, millel on kontrollpakk mitmes talle alluvas omakapitali-, tagatis- või laenufondis.

VKE : Väikese ja keskmise suurusega ettevõtja (komisjoni määratluse kohaselt). Programmitöö perioodil 2007–2013 võib selleks olla mis tahes väikeettevõtja.

Võlakohustuse täitmata jätmine : Käesoleva auditi kontekstis tähendab see, et väikese ja keskmise suurusega ettevõtja jätab lepingu tingimustest tuleneva võlakohustuse täitmata. Tagatiste puhul on võlakohustuse täitmata jätmine see moment, kui tagatisnõue rahuldatakse ja tagatisfond, vastutagatisfond või mõlemad võtavad võlakohustuse täitmise enda peale.

Võrdne kohtlemine (Pari passu) : Juriidiline termin, mille abil kirjeldatakse asjaolu, mille puhul kahel või enamal rahastamisvahendil on nõude tasumise õiguste seisukohalt sama järk. Võrdse kohtlemise vastandiks on investorit/erasektorit eelistav kohtlemine.

KOKKUVÕTE

I. Euroopa Liidu (ELi) majanduse nurgakiviks on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKE), kes loovad töökohti, uuendusi ja jõukust. VKEde tegutsemist võivad aga raskendada rahastamislüngad, st teatud faasis ei anta neile vajalikku liiki ja vajalikus mahus rahastamist.

II. EL toetab ettevõtteid peamiselt ettevõtlus- ja ühtekuuluvuspoliitika kaudu.

III. Ühtekuuluvuspoliitika kohaselt kasutatakse peamiselt toetusi ja Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) raames üha rohkem ka rahastamisvahendeid.

IV. Rahastamisvahendid on tagasimakstavad ja kapitali taaskasutavad ning tagavad VKEdele järjepideva rahalise toetuse.

V. Kontrollikoja auditiga keskenduti ERFi kaasrahastatud finantskorraldusvahenditele programmitöö perioodidel 2000–2006 ja 2007–2013. Auditileiud põhinevad projektide valimi otsesel läbivaatamisel ning komisjoni ja liikmesriikide haldus-, kontrolli- ja teabesüsteemide uurimisel.

VI. Auditi peamine eesmärk oli hinnata, kas ERFi kulutused VKEde finantskorraldusvahenditele on mõjusad ja tõhusad.

VII. Kontrollikoda leidis, et meetmete mõjusust ja tõhusust takistasid olulised puudused peamiselt struktuurifondide praeguse õigusraamistiku sobimatuse tõttu:

a) VKEde rahastamislünga hindamistes, kui need olid kättesaadavad, oli olulisi puudusi;

b) esialgselt toetuste andmiseks kavandatud struktuurifondide määrustel on neli olulist puudust, kuna neis ei käsitleta rahastamisvahendite eri pärasid (vt punkt 119);

c) enne rahaliste vahendite VKEdeni jõudmist esines olulisi viivitusi ja teiste VKEdele suunatud ELi programmidega võrreldes puudub ERFil rahuldav võime erasektori investeeringute abil finantsvõimenduse tekitamiseks.

VIII. Kontrollikoda soovitab:

a) Kui korraldusasutused teevad ettepaneku finantskorraldusvahendite kasutamiseks, peaksid nad olema veendunud selles, et nende ettepaneku nõuetekohaseks põhjenduseks on piisavalt kvaliteetne VKEde rahastamislünga hindamine, sh rahastamislünga kvantifitseeritud analüüs.

b) Rakenduskavade, sh finantskorraldusvahendite meetmete heakskiitmisel peaks komisjon kontrollima nende kokkusobivust VKEde rahastamislünga hindamisega ja olema veendunud ka hindamise kvaliteedis.

c) Struuktuurifondide määruste ettepanekute kavandamisel peaksid seadusandja ja komisjon käsitlema käesolevas aruandes esiletoodud konkreetseid puudusi (vt punktid 48–77). Üldiselt peaksid seadusandja ja komisjon looma asjakohasema õigusraamistiku selleks, et finantskorraldusvahendite meetmete kavandamist ja rakendamist ei mõjutaks negatiivselt struktuurifondide õigusraamistiku puudused, geograafilised piirangud ega vahendite hajutamine.

d) Komisjon peaks looma usaldusväärse ja tehniliselt laitmatu konkreetseid rahastamisvahendeid käsitleva kontrolli- ja hindamissüsteemi. Seega tuleks komisjoni kontrolli-, aruandlus- ja auditeerimisprotsessis eraldada rahastamisvahendid tavapärastest toetustest ning VKEdele tegelikult makstud summa peaks olema läbipaistev. Komisjon ja liikmesriik peaksid eelkõige kokku leppima mõõdetavates, asjakohastes, täpsetes ja ühtsetes rahastamisvahendite tulemusnäitajates.

e) Komisjon peaks püüdma pakkuda liikmesriikidele VKEdele suunatud kasutuskõlblikke finantskorraldusvahendeid ja -struktuure (nt kasutustasudega (royalties) toetused, sihtotstarbelised investeerimisvahendid) selleks, et kiirendada rakendamist ja vähendada halduskulusid.

f) Komisjoni toetusel peaks liikmesriikide eesmärgiks olema kõikide ERFi kaasrahastatud VKEde rahastamisvahendite koondamine iga liikmesriigi puhul üheks rakenduskavaks. See lihtsustaks kavandamisprotsessi ja kõrvaldaks ühe peamise esiletoodud viivitust põhjustanud teguri.

g) Lisaks struktuurifondide määrustes finantsvõimenduse ja kapitali taaskasutamise mõistete ja definitsioonide määratlemisele peaks komisjon valdusfondi või fondi liigist sõltuvalt nõudma lepinguliselt siduvaid finantsvõimenduse miinimumsuhtarve, kapitali taaskasutamise miinimumperioode ja andmeid finantsvõimenduse näitajate arvutamiseks.

h) Kui kõnealuseid soovitusi ei saa rakendada ühtekuuluvuspoliitika raames, siis soovitab kontrollikoda seadusandjal ja komisjonil kaaluda alternatiivseid viise, mille abil toetada VKEsid finantskorraldusvahendite kaudu. Sellisel juhul peaksid neid vahendeid toetama kas komisjoni tsentraalselt hallatavad programmid, sihtotstarbelised investeerimisvahendid koostöös komisjoni ja liikmesriikidega või liikmesriigid otse.

SISSEJUHATUS

1. ELi majanduse nurgakiviks on väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd) [1], kes moodustavad kõikidest ettevõtetest 99% [2]. Finantsturud on VKEdesse investeerimisel siiski ettevaatlikud, kuna see tundub suurtesse firmadesse investeerimisest riskantsem ja eriti siis, kui need VKEd tegutsevad uuenduslikel turgudel (kõrgtehnoloogia valdkonnas tegutsevad uuenduslikud VKEd).

2. Vastavalt Euroopa VKEde Vaatluskeskusele [3] on Euroopa VKEde probleemiks piiratud juurdepääs rahastamisele. Olukorda on veelgi halvendanud hiljutised finantskriisid, mis on tabanud mõningaid liikmesriike eriti rängalt.

3. Kuna avalikul sektoril on VKEde toetamisel, s.o eelkõige sobilike rahastamisviiside leidmisel tähtis osa, siis on komisjon välja pakkunud erinevaid rahastamisviise.

ELI ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKA

4. ELi ühtekuluvuspoliitika eesmärk on tugevdada majanduslikku, sotsiaal set ja territoriaalset ühtekuuluvust ELis, vähendades ELi piirkondade vahelisi erinevusi. Ühtekuuluvuspoliitika raames annab ERF võimaluse toetada VKEde juurdepääsu rahastamisele, kasutades peamiselt ühekordseid toetusi, mida toetuse saaja ei pea hüvitama.

5. Komisjon ja enamik liikmesriike on ühtekuuluvuspoliitika raames kasutanud finantskorraldusvahendeid (tagasimakstavaid vahendeid) alates ERFi programmitöö perioodist 2000–2006 ja suuremal määral programmitöö perioodil 2007–2013. Käesoleva tulemusauditi teemaks ongi kõnealuste ERFi rahastamisvahendite areng.

VKEDE TOETAMINE ELI FINANTSKORRALDUSVAHENDITE ABIL VÄLJASPOOL ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKAT

6. Kuna VKEde rahalistele vahenditele juurdepääsu parandamine on väga tähtis, on EL toetanud VKEde juurdepääsu rahastamisele kahel peamisel viisil:

a) Eriprogrammide väljatöötamine, st ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastane programm (MAP), millele järgnes ettevõtluse ja uuendustegevuse programm (EIP). MAPi ja EIPi mahuks ajavahemikul 2001–2013 oli kokku 1,6 miljardit eurot. Kõnealuseid programme rakendab EIF. Kontrollikoda auditeeris hiljuti VKEde tagatissüsteemi (SMEG), mis on MAPi ja EIPi üks osa [4].

b) Euroopa Investeerimispank on rakendanud laenuprogramme kogusummas umbes 70 miljardit eurot (2001–2010) eesmärgiga parandada VKEde juurdepääsu rahastamisele. Neid programme rahastatakse peamiselt Euroopa Investeerimispanga vahenditest ilma rahastamiseta ELi eelarvest [5].

VKEDE TOETAMINE ERFI FINANTSKORRALDUSVAHENDITE ABIL

7. Kahel viimasel programmitöö perioodil on komisjon ühtekuuluvuspoliitika kontekstis toetanud finantskorraldusvahendite kaudu antavat tagastatavat abi. Komisjoni andmetel eraldatakse ELi eelarvest ELi liikmesriikide finantskorraldusvahenditele ligikaudu 12 miljardit eurot [6]: 1,6 miljardit eurot (2000–2006) ja 10,4 miljardit eurot (2007–2013), millest vastavalt 1,5 miljardit eurot ja 7,9 miljardit eurot makseteks valdusfondidesse või fondidesse, millel on omakorda rahaline osalus finantskorraldusvahendites.

8. Arvnäitajad on näitlikud ja nende käsitlemisel tuleb olla ettevaatlik [7], eelkõige programmitöö perioodi 2007–2013 [8] puhul. Tegu on komisjoni andmetega ja komisjonil puudub üksikasjalik teave finantskorraldusvahendite rahastamise kohta [9]. Lisaks ei ole teada, kui suures ulatuses said VKEd tegelikult toetust valdusfondidele ja fondidele eraldatud vahenditest.

9. Kogusummade lühiülevaade iga programmitöö perioodi kohta on toodud I lisas.

10. Määruses [10] on praegu sätestatud, et finantskorraldusvahendeid saab kasutada kolmeks otstarbeks: ettevõtteid, esmajoones VKEsid toetavad fondid, linnaarendusfondid ja energiatõhususe edendamise fondid.

11. Sama määrusega nähakse ette, et liikmesriigid võivad finantskorraldusvahendite rakendamisel kaasata Euroopa Investeerimisfondi kolmel erineval viisil:

hindamiste läbiviimine, st VKEde rahastamislünga hindamised;

valdusfondina tegutsemine (praegu teevad seda kaheksa liikmesriiki ja kolm piirkonda [11]);

tegutsemine riiklike või piirkondlike ametiasutuste nõustajana.

RAHASTAMISVAHENDITE MEHHANISMID

12. Rahastamisprogrammide rakendamiseks on vaja aktiivselt kaasata finantsvahendajaid, kes muundavad avaliku sektori rahalised vahendid VKEde rahastamisvahenditeks. Avaliku sektori rahale võib lisada erasektori täiendavad rahalised vahendid, mis suurendavad VKEdesse investeeritavate vahendite kogusummat. Kontrollikoja määratluse kohaselt see ongi finantsvõimendus. Finantsvõimenduse eri kategooriaid selgitatakse skemaatiliselt II lisas.

13. Suurem osa rakenduskavadest pärit rahalisi vahendeid suunatakse valitud valdusfondi (mida haldavad kas EIF, liikmesriikide või muud asutused) ja seejärel valitud finantsvahendajatele (vt joonis). Alternatiivselt võib neid rahalisi vahendeid üle kanda otse valitud finantsvahendajatele. Finantskorraldusvahendite puhul on kasusaajateks finantsvahendajad ja lõplikeks toetusesaajateks VKEd.

JOONIS

RAKENDUSKAVAST VKEDELE SUUNATUD RAHALISTE VAHENDITE VOOG (LIHTSUSTATUD KIRJELDUS)

+++++ TIFF +++++

14. Tuleb eristada kolme peamist rahastamisvahendite tüüpi: omakapitali-, laenu- ja tagatisvahendid. Kõik nad on ERFi kaasrahastamiseks abikõlblikud, kuid nad peavad vastama ELi ja liikmesriikide abikõlblikkuseeskirjadele (nt ettevõtte üleminek, käibekapital, riigiabi).

15. Omakapitali ja laenude puhul tuleb osaluse müügist või võla teenindamisest saadud tulu uuesti kasutada teiste VKEde rahastamisvahendite rahastamiseks – seda nimetatakse kapitali taaskasutamiseks.

16. Tagatiste puhul kulutatakse raha ainult võlakohustuse täitmata jätmise korral. Kui võlakohustuste täitmata jätmist ei esine, võib sissemaksed tehingute aluseks olevate lepingutingimuste täitmise korral vabastada.

17. Komisjoni hiljuti avaldatud strateegiadokumentide kohaselt on väga tõenäoline, et järgmisel programmitöö perioodil [12] arendatakse finantskorraldusvahendeid edasi. Erinevalt toetustest peab komisjon (regionaalpoliitika peadirektoraat) rahastamisvahendite peamisteks eelisteks finantsvõimendust ja kapitali taaskasutamist. Teised sageli esile toodud rahastamisvahendite eelised seisnevad selles, et nende abil saab:

a) pakkuda VKEdele jätkusuutlikku rahastamist soodsatel tingimustel;

b) suurendada riigiasutuste ja VKEde finantsteadmisi ning oskusteavet;

c) suurendada VKEde investeerimisprojektide etterahastamist võrrelduna toetustega.

AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS

18. Auditi peamine eesmärk oli hinnata, kas ERFi kulutused VKEde finantskorraldusvahenditele [13] on olnud mõjusad ja tõhusad.

19. Kontrollikoda käsitles järgmisi mõjususe ja tõhususega seonduvaid küsimusi:

a) VKEde rahastamislünga hindamise kvaliteet;

b) ERFi raamistiku sobilikkus rahastamisvahendite rakendamiseks;

c) rahastamisvahendite mõjusus ja tõhusus tulemuste saavutamisel.

20. Audit tehti komisjonis ja viies liikmesriigis (Saksamaa, Ungari, Portugal, Slovakkia ja Ühendkuningriik). Komisjoni arvandmete kohaselt moodustavad nimetatud viis liikmesriiki ligikaudu 46% ja 30% ERFi eraldistest finantskorraldusvahenditele vastavalt programmitöö perioodidel 2000–2006 ja 2007–2013. Liikmesriikide valimisel pöörati tähelepanu sellele, et hõlmatud oleksid erinevad rahastamisvahendid ja rahastamisstruktuurid ning tagatud piisav geograafiline tasakaal.

21. Hinnati ERFi kaasrahastatud 34 tehingust koosnevat valimit, st 24 tehingut programmitöö perioodil 2000–2006 ja kümmet programmitöö perioodil 2007–2013. I lisas antakse ülevaade kulukohustuste ja maksete kogusummadest, mida käsitletakse ka käesolevas aruandes, sh nende osakaal ERFi finantskorraldusvahenditele eraldatud toetuste kogusummast.

22. Audititöö hõlmas dokumentide läbivaatamist ja kohtumisi erinevate riigiasutuste ja finantsvahendajate esindajatega, kes vastutavad VKEdele suunatud finantskorraldusmeetmete kavandamise, rakendamise ja haldamise eest.

23. Samuti koguti tõendeid, mis saadi komisjoni või kontrollikoja läbiviidud finantsaudititest kahel programmitöö perioodil, dokumentide läbivaatamisest ning auditikoosolekutest komisjonis ja EIFis [14].

24. Audititöö EIFis hõlmas kolmest teenusest kahte, mida fond pakub VKEdele ERFi finantskorraldusvahendite kontekstis: VKEde rahastamislünga hindamiste tegemist ja valdusfondina tegutsemist.

25. Oma võrdlusuuringu alusel pidas kontrollikoda hea tava näiteks teatavaid rahvusvaheliselt tunnustatud programme [15] ning ka mõnda tsentraalselt hallatavat ELi võrreldavat programmi [16]. Kõigil neil programmidel on sarnane sekkumisloogika, s.o VKEde juurdepääs rahastamisvahenditele ühtekuuluvuspoliitika raames (v.a laiaulatusliku territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärk). Nimetatud programmidega arendatakse rahastamisvahendite abil ettevõtteid majanduskasvu ja töökohtade loomise eesmärgil.

TÄHELEPANEKUD

VKEDE RAHASTAMISLÜNGA HINDAMISE KVALITEET

26. VKEdele suunatud erinevat liiki rahastamisvahendite nõudluse ja pakkumise vaheline erinevus – nn rahastamislünk – on põhjuseks, miks avalik sektor turul toimuvasse sekkub. VKEde rahastamise tegelike vajaduste mõjusaks rahuldamiseks peaks ERFi tegevus põhinema rahastamislünga usaldusväärsel hindamisel [17].

27. Kontrollikoda uuris rahastamislünga hindamise kvaliteeti ja eelkõige seda, kas kõnealused hindamised:

a) tegid kindlaks ja kvantifitseerisid avaliku sektori meetmete vajalikkust VKEde finantskorraldusvahendite toetamiseks;

b) olid seotud vastavate rakenduskavadega;

c) olid eelnevalt piisavalt kättesaadavad kõigile asjaomastele sidusrühmadele.

28. Kuigi EIFi tehtud rahastamislünga hindamistes kasutati standardset metoodikat (nt ühtne mall), võis märgata kvaliteedi erinevat taset. Kontrollikoda pidas EIFi tehtud hindamist Rootsi kohta siiski heaks tavaks ja kasutas seda võrdlusalusena (vt 1. selgitus).

1. SELGITUS

EIFI TEHTUD RAHASTAMISLÜNGA HINDAMINE ROOTSI KOHTA KUI HEA TAVA NÄIDE

2007. aasta jaanuaris valmis EIFi rahastamislünga hindamine, mis sisaldas järgnevat:

kogu riiki hõlmav VKEde rahastamise nõudluse ja pakkumise terviklik analüüs erinevat liiki rahastamisvahendite kaupa, kusjuures vajaduse korral võeti arvesse ka piirkondlikke iseärasusi;

valdkonnad, kus rahastamislünka oli või ei olnud võimalik mõistlike kuludega tuvastada;

viited varasemale ERFi toetusele või ELi muudele rahastamisele juurdepääsu andvatele meetmetele, sh Euroopa Investeerimispanga grupi rollile;

teave VKEde finantseerimise kaasrahastamise kavandatud struktureerimise kohta, sh seos komisjonile heakskiitmiseks esitatud rakenduskavaga;

teave potentsiaalsete finantsvahendajate kohta, kes suudaksid finantskorraldusvahendeid rakendada.

2000–2006: RAHASTAMISLÜNGA HINDAMISED TAVALISELT PUUDUSID

29. Programmitöö perioodil 2000–2006 ei hinnanud komisjon ja liikmesriigid tavaliselt VKEde rahastamislünka. Kuigi VKEde finantskorraldusmeetmetele oli kulutatud juba 1,60 miljardit eurot, ei olnud rahastamislünga hindamised kohustuslikud ega komisjoni poolt soovituslikud.

30. Struktuurifondide määrustega [18] ette nähtud eelhindamised ei sisaldanud nõuetekohast VKEde rahastamislünga hindamist. Näiteks Portugalis rahastati VKE toetuskavasid ilma rahastamislünga eelneva hindamiseta, samas aga Saksamaal (Berliin ja Nordrhein-Westfaleni liidumaa) ei olnud hindamised konkreetsed ja ei oldud kindel ka selles, kas asjaomased asutused neid ka kasutasid.

2007–2013: OLULISED PUUDUSED

31. Programmitöö perioodiks 2007–2013 puuduvad konkreetsed juriidilised nõuded VKEde rahastamislünga hindamiste vajaduse ja kasutamise kohta rakenduskava tasemel. Kuna komisjon oli aga teadlik kõnealuste hindamiste vajalikkusest, otsustas ta oma koostööpartneri EIFga kaasrahastada rahastamislünga hindamisi, mida tehti liikmesriikide taotlusel ja tasuta [19]. Neid hindamisi kasutatakse rakenduskavade ettevalmistamisel selleks, et seada eesmärgid ja leida ressursid VKEde rahastamisele juurdepääsu parandamiseks.

32. Ajavahemikul 2006–2009 tegi EIF 20 liikmesriigi taotlusel 55 rahastamislünga hindamist, millest auditi käigus vaadati läbi 18. Lisaks auditeeritud liikmesriikide rahastamislünga hindamistele vaadati läbi ka Hispaanias, Prantsusmaal ja Poolas tehtud täiendavad rahastamislünga hindamised, kuna nimetatud kolmes liikmesriigis tehti suurem osa hindamistest.

EIF TEGI KINDLAKS AVALIKU SEKTORI MEETMETE VAJALIKKUSE JA KVANTIFITSEERIS SELLE

33. Kõigis läbivaadatud rahastamislünga hindamistes oli EIF kvantifitseerinud rahastamislünga ja tulnud järeldusele, et VKEde finantskorraldusvahendite puhul olid avaliku sektori meetmed vajalikud.

34. EIF viitas ainult harva varasematele ELi VKEde rahastamisele juurdepääsu toetavatele meetmetele (kas ERFi kontekstis või väljaspool seda). Kui EIF meetmetele ka viitas, ei püütud nende põhjal mingeid õpetlikke järeldusi teha.

PUUDUB SELGE SEOS RAKENDUSKAVADEGA

35. Kõigi läbivaadatud juhtumite korral puudus seos EIFi tehtud rahastamislünga hindamise ja sellega seonduva ERFi rakenduskava vahel. EIFi rahastamislünga hindamised tehti eraldi, rakenduskava protsessist sõltumatult ja sageli viivitustega, mistõttu ei olnud optimaalsed ka rakenduskava meetmete raames rahastamisvahenditele eraldatud summad.

36. Kui järgnevate raamlepingute sõlmimiseks (liikmesriikide ja valdusfondi haldurite vahel) tuli pidada läbirääkimisi, kerkisid esile märkimisväärsed rakenduskavadest tulenevad piirangud (nt raha eraldamine erinevat liiki rahastamisvahenditele, piirkondlikud piirangud, järelevalve- ja aruandlusnõuded), mida ei olnud rahastamislünga hindamistes käsitletud.

37. Näiteks Poola piirkondlikud ametiasutused ei olnud rahul viie piirkonna rahastamislünga hindamise kvaliteediga [20]. Teistel juhtudel enamasti ei arvestatud rakenduskavade elluviimisel rahastamislünga hindamisi (nt Andaluusia, Ungari).

38. Komisjon ei nõudnud EIFlt tellitud rahastamislünga hindamiste sõltumatut analüüsi ega kontrollinud nende kvaliteeti. Euroopa Investeerimispank tegi aga ise kvaliteediuuringu, milles rahastamislünga hindamisi peeti "osaliselt mitterahuldavaks" ja kritiseeriti peamiselt nende tegemise venimist ja "erinevaid väliseid probleeme", sh õiguslikke probleeme [21].

RAHASTAMISLÜNGA HINDAMISI EI AVALDATUD KORRAPÄRASELT

39. VKEde rahastamise mahu ja kvaliteedi optimeerimiseks on vaja võimaluste piires tõsta sidusrühmade teadlikkust konkreetsetest VKEde rahastamisvajadustest. See tähendab, et rahastamislünga hindamised tuleb täies mahus esitada samaaegselt nii finantsvahendajatele, erinevatele VKEde huvirühmadele ja võrkudele kui ka korraldusasutustele.

40. Vastupidiselt vastastikuse mõistmise memorandumi sätetele [22] täielikke aruandeid enamikul juhtudel ei avaldatud ning komisjon avaldas ainult kokkuvõtted.

ERFI RAAMISTIKU SOBIVUS RAHASTAMISVAHENDITE RAKENDAMISEKS

41. Piisav õigus- ja haldusraamistik on oluline faktor, et tagada VKEde juurdepääs rahastamisele mõjusalt ja tõhusalt nii liikmesriikides kui ka arvukates piirkondades ning kaasatud finantsasutustes.

42. Kontrollikoda kontrollis, kas:

a) õigus- ja haldusraamistikuga võeti piisavalt arvesse erinevate rahastamisvahendite eripära;

b) ERFi kasutamine rahastamisvahendite jagamismehhanismina oli kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega;

c) komisjoni seire- ja infosüsteemid olid otstarbekohased.

ERINEVATE RAHASTAMISVAHENDITE ERIPÄRA EI VÕETA PIISAVALT ARVESSE

43. Praegustes struktuurifondi määrustes [23] on sätestatud, et rahastamis vahendid hõlmavad riskikapitali (omakapitaliinvesteeringute kujul), laene ja tagatisfonde. Määrustes ei ole mingeid täiendavaid sätteid omakapitali- laenu- ja tagatisfondide kohta, mis on täiesti erinevad tagastamatutest vahenditest (toetused) ja ka omavahel erinevad. Ka finantsmääruses [24] ei ole rahastamisvahendite kohta midagi konkreetselt sätestatud.

44. Seetõttu haldab komisjon sama õigusraamistiku alusel nii VKEde tagastatavat abi kui ka tagastamatuid toetusi.

45. Komisjon on tunnistanud, et eespool mainitud asjaolu tekitab probleeme. Näiteks 2010. aasta siseauditi aruandes [25] leiti, et õigus- ja strateegiaraamistik ei ole eesmärkide saavutamiseks kõige sobilikum ja ebakohane süsteem võib avaldada tugevat negatiivset mõju tulemuslikkusele ja komisjoni reputatsioonile.

46. Esmalt avaldas komisjon kaks piiratud ulatusega tõlgendusmärkust juulis 2007 ja detsembris 2008 eesmärgiga aidata liikmesriikidel mõista, kuidas tuleks struktuurifondide määrusi kohaldada rahastamisvahendite toetamise suhtes. Alles veebruaris 2011, s.o neli aasta pärast käesoleva programmitöö perioodi algust, avaldas komisjon kõikehõlmava ja asjakohase tõlgendusmärkuse finantskorraldusvahendite kohta, milles eristatakse nelja peamist liiki rahastamisvahendeid.

47. Komisjoni 2011. aasta veebruaris avaldatud tõlgendusmärkus ei ole õiguslikult siduv ja struktuurifondide määrustes on endiselt neli peamist puudust:

finantsvõimendust ja kapitali taaskasutavat fondi käsitlevate sätete ebatäielikkus;

võimalus teha rahastamisvahenditele põhjendamatuid eraldisi;

erasektori õigustamatu eelistava kohtlemise võimalus;

komisjoni ebaselged juhised käibekapitali abikõlblikkuse kohta.

EBAMÕJUSAD SÄTTED FINANTSVÕIMENDUSE JA FONDIKAPITALI TAASKASUTAMISE KOHTA

48. Esimene puudus on see, et struktuurifondide määrustes puudub selge viide finantsvõimendusega fondide ja avaliku sektori vahenditest teenitud tulu taaskasutavate fondide kohta üldiselt ja eelkõige selle kohta, kuidas ja mis ajani need mõisted on kohaldatavad [26]. Komisjon on korduvalt maininud, et need on finantskorraldusvahendite ja isegi struktuurifondide põhijooned käesoleval programmitöö perioodil [27].

49. Struktuurifondide määrustes ei ole sätestatud avaliku sektori vahenditest teenitud tulu taaskasutamise konkreetset kestust (10, 20, 30 aastat) või kapitali taaskasutamise kordade arvu (vähemalt üks, kaks, kolm korda), juhul kui vahendeid ei ole ammendatud. Lisaks ei ole määrustes sätestatud see, et omakapitali-, laenu- ja tagatisfondide finantsvõimendamisel kasutatakse täiesti erinevaid meetodeid.

50. Kuigi 2011. aasta veebruaris avaldatud märkuses tunnistatakse rahastamisvahendite vahelisi erinevusi, on selles vähe viiteid finantsvõimendusele ja sellest tulenevale kasule ning ei määratleta finantsvõimendust ega sätestata mingeid finantsvõimenduse nõudeid (finantsvõimenduse määrad, avaliku sektori vahenditest teenitud tulu taaskasutamise sagedus ja kordade arv) [28].

51. Kapitali taaskasutamise kohta fondides antakse tõlgendusmärkuses juhised selleks, et toetada rakenduskava raames "avaliku sektori ressursside taaskasutamist sama liiki meetme jaoks samas piirkonnas" pärast esimest investeerimistsüklit [29]. Sellest hoolimata on korraldusasutustel alati arvestatav kaalutlusõigus otsustada, kas nad tahavad avaliku sektori vahenditest teenitud tulu taaskasutada, kuna neid vahendeid võib alati üle kanda tagastamatuteks toetusteks [30], vähendades finantskorraldusvahenditest saadavat võimalikku kasu.

52. Näiteks Andaluusias märgiti ettevõtte likvideerimist käsitlevas sättes, et likvideeritud fondide jääk tuleb üle kanda piirkonna eelarvesse ja seejärel võib piirkonna omavalitsus seda vabalt kasutada. See tähendab, et avaliku sektori vahenditest teenitud tulu saab kasutada piirkonna omavalitsuse igapäevaste kulude katteks või teiste ettevõtjate, aga mitte väikeettevõtjate toetuseks [31].

53. Lisaks sellele, mida on selgitatud punktides 78–83, ei võimalda olemasolevad haldus- ja infosüsteemid kontrollida, kas investeerimisstrateegias, investeeringust loobumise poliitikas ja likvideerimissätetes [32] on tegelikult sätestatud avaliku sektori vahenditest teenitud tulu taaskasutamise tingimused. Seega ei ole komisjonil piisavalt teavet selleks, et jälgida fondide kapitali taaskasutamist.

VÕIMALUS TEHA RAHASTAMISVAHENDITELE PÕHJENDAMATUID ERALDISI

54. Teine puudus on see, et vastavalt praegusele struktuurifondide määrusele [33] ei kuulu valdusfonde rakendanud liikmesriigid rakenduskava kehtivuse ajal automaatsele kulukohustustest vabastamisele, kui valdusfondidest ei ole tehtud väljamakseid.

55. Nagu punktis 32 mainitud, ei ole liikmesriigid kohustatud tegema VKEde rahastamislünga hindamist. Seepärast andis seadusandja võimaluse teha rahastamisvahenditele liigsuuri eraldisi.

56. Komisjon saab olukorda reguleerida ainult rakenduskava sulgemise ajal, s.o rohkem kui kaks aastat pärast seitse aastat kestnud programmitöö perioodi lõppu.

57. Üks ilmekas näide sellise fondile tehtud liigsuure eraldise kohta on tagatisfond Itaalias (vt 2. selgitus).

ERASEKTORI ÕIGUSTAMATU EELISTAVA KOHTLEMISE VÕIMALUS

58. Kolmas puudus on see, et struktuurifondide määruste [34] kohaselt lubatakse ilma täiendava täpsustamiseta erasektori eelistavat kohtlemist võrreldes avaliku sektoriga, milleks on antud juhul struktuurifondid. Selline eelistav kohtlemine leiab tegelikkuses aset siis, kui lepingutega ei anta ERFile samu nõude tasumise õigusi kui erasektori kaasrahastajatele (st ebavõrdne kohtlemine).

59. Eelistavat kohtlemist võidakse õigustada sellega, et tahetakse ligi tõmmata erasektori investoreid või laenuandjaid, suurendades nende võimalusi oma raha tagasi saada ning pakkuda paremat riski ja tootluse suhet. Nimetatud kohtlemist tuleb siiski hoolikalt põhjendada, kuna sellega piiratakse piisava avaliku sektori vahenditest teenitud tulu akumuleerimist, mida saaks kasutatada VKEde järgmise laine toetamiseks.

2. SELGITUS

FONDILE TEHTUD LIIGSUURED ERALDISED : ERFI TAGATISED ITAALIAS (SARDIINIA)

Sardiinia korraldusasutus ei nõudnud rahastamislünga hindamist. Arvestades sihiks seatud kümnekordset finantsvõimendust keskmise tagatise määraga 65%, nagu on sätestatud korraldusasutuse äriplaanis [35], saab 233miljonilisest toetusfondist anda uusi tagatisi vähemalt summas 3585 miljonit eurot, mis on 51% suurem kui äriplaani kohaselt kavandatud maksimaalne uute tagatiste summa.

See moodustab ligikaudu 38% kõigi Sardiinia ettevõtete tasumata laenude kogusummast (praegu 11803 miljonit eurot), mis on ebareaalne. 2011. aasta keskel oli fondi 233 miljoni euro suuruse mahu kohta esitatud tagatiste sissenõudeid summas 1,5 miljonit eurot. Selline liigsuur eraldis ei kuulu automaatselt kulukohustustest vabastamisele.

60. Sel põhjusel peaksid korraldusasutused hindama, kas eelistavat kohtlemist esineb ja kas see on õigustatud [36]. Praeguste struktuurifondide määrustega ega komisjoni tõlgendusmärkustega seda siiski ei täpsustata.

61. Leiti kolm eelistava kohtlemise juhtumit Inglismaa regioonides, s.o Londonis, Merseyside’is, Yorkshire’is ja Humberis. Aga juhul kui valdusfondide üks allfondidest oleks jätnud võlakohustused täitmata, oleks valdusfond pidanud selle võlakohustused kõigepealt pangale tagasi maksma teiste fondide kulul.

62. Neljas juhtum oli Ungaris, kus aktsiakapitali investeerijad tagasid oma kasumi, kasutades tulususe piirangu klauslit avaliku sektori poolse rahastaja kulul, ja piirasid oma riski, kasutades kahjumi vähendamise klauslit. Selle tulemusel kannab avaliku sektori poolne rahastaja kogu riski, kuid ei saa sellest tulu jaotamisel täiel määral kasu.

EBASELGED KÄIBEKAPITALI ABIKÕLBLIKKUSTINGIMUSED

63. Neljas puudus on käibekapitali abikõlblikkustingimused, mida ei ole struktuurifondide määrustes käsitletud. 2010. aasta veebruaris avaldatud tõlgendusmärkuses on komisjon arvamusel, et ettevõtte loomise või laiendamisega mitteseotud käibekapitali ei tohiks rahastamisvahendite kaudu [37] toetada.

64. Ebaselge mõiste "laienemiskapital" ja paljud käibekapitali kasutamise erandid tekitasid segadust liikmesriikide finantsasutustes. Komisjon oli tõepoolest seisukohal, et käibekapitali abikõlblikkust "tuleb uurida ja rakendada iga juhtumi puhul eraldi, võttes nõuetekohaselt arvesse ning järgides riigiabi õigusakte ja eeskirju" [38].

65. Sellist õiguslikku ebakindlust võis näiteks täheldada Ungaris, kus korraldusasutus väitis, et komisjoni tingimusi oli raske tõlgendada ja kontrollida ning need suurendasid finantsvahendajate riski sellisel määral, et finantsvahendajad kaotasid huvi ERFi raames käibekapitali toetamise vastu.

ERFI ERIPÄRAD TAKISTASID RAHASTAMISVAHENDITE USALDUSVÄÄRSET JUHTIMIST

66. ERFi eripärad, mis takistasid rahastamisvahendite usaldusväärset juhtimist, on peamiselt selle territoriaalsus ja ebapiisav kriitiline mass (hajutatus). Erinevate programmitöö perioodide jooksul mõjutasid need iseärasused ERFi negatiivselt.

ERF: TERRITORIAALSUSEL ON VKE FONDIDE SUHTES KAUGELEULATUVAD TAGAJÄRJED

67. Esimene ERFile iseloomulik omadus on selle territoriaalne lähenemisviis. Seetõttu on 27 liikmesriiki jagatud 271 statistiliselt määratletud piirkonnaks (tavaliselt NUTS 2 tasemel [39]).

68. Selline lähenemisviis on vastuolus komisjoni väitega, et Euroopa ettevõtete vaheline konkurents muutub üha rohkem globaalsemaks ja uuendustegevust loetakse globaalseks nähtuseks, mis ei ole edukas ja jätkusuutlik suletud keskkonnas [40]. Erinevalt ERFi kaasrahastatud tagastatavast abist ei ole selliseid territoriaalseid piiranguid ELis teiste komisjoni hallatavate VKE rahastamisvahendite puhul (nt ETFi käivitusprogramm, GIF, SMEFF, SMEG, jne).

69. Lisaks tuvastas kontrollikoda mitmeid piirkondlike piiranguteta hea tava juhtumeid ELis (Saksamaa) ja EList väljaspool ELi (Ameerika Ühendriigid ja Iisrael), millest mõnda 3. selgituses ka täpsemalt kirjeldatakse.

70. Piirkondlik jagunemine takistab rahastamisvahenditele omaste tüüpiliste näitajate kasutamist, nagu seda on väliskapitali osakaal VKEde omakapitalis, pankade vahendusmäärad, võlakohustuse täitmata jätmise määrad, laenu andmisest keeldumise määrad või võõrkapitali ja omakapitali suhtarvud. Paljudel juhtudel puudub selline statistika piirkondlikul tasemel või vähemalt ERFi toetuste piirkondliku jagunemise aluseks oleval tasemel.

ERF EI TAKISTA KRIITILISE MASSITA FONDIDE LOOMIST (HAJUTATUS)

71. Rakenduskava alusel rahastamise eraldamisel ei tunne riiklikud ametiasutused tavaliselt hästi VKEde rahastamist ja seetõttu eraldavad nad avaliku sektori toetusi fondidesse sellisel viisil, et nende maht on sageli kriitilisest massist väiksem. See ei tulene mitte ainult varem märgitud territoriaalsest lähenemisviisist, vaid ka võimalikult erinevate rakenduskavade eesmärkide paljususest (majanduslikud, sotsiaalsed ja territoriaal sed eesmärgid).

72. Rahastamisele juurdepääsu võimaldamine fondide kaudu, mille suurus on kriitilisest massist väiksem, ei ole tõenäoliselt jätkusuutlik. Seda seetõttu, et investeeringute või laenudega seotud üldkulusid ja riske ei saa jaotada piisava arvul VKEde vahel [41].

3. SELGITUS

HEA TAVA JUHTUMID TEISTES VKE PROGRAMMIDES

Saksamaal ei määratud ERP puhul perioodi pikkust ja seda rakendati piirkondlike piiranguteta. ERP on Saksamaa ettevõtete huvides tegutsev tähtajatu riiklik fond, mis on tõepoolest kapitali taaskasutav fond, kuna avaliku sektori vahenditest teenitud tulu ei saa tagastamatuteks ettevõtlustoetusteks ümber suunata.

SBIC Ameerika Ühendriikides ja MOITALi [42] teadus- ja arendustegevuse fond, Yozma ja tehnoloogilised inkubaatorprogammid Iisraelis võimaldavad väikeettevõtetele juurdepääsu rahastamisele ilma piirkondlike piiranguteta. SBIC pöörab peatähelepanu finantsvahendajate akrediteerimisele ja kontrollile, MOITAL aga keskendub rangelt kõrgtehnoloogia ala tegutsevatele VKEdele.

Kõigis nendes programmides rõhutatakse muid põhitegureid, kuigi ka Saksamaal, Ameerika Ühendriikides ja Iisraelis on olulisi piirkondlikke erinevusi.

73. Programmitöö perioodil 2000–2006 hajutati Ühendkuningriigis ja Saksamaal vastavalt 433 miljonit eurot ja 204 miljonit eurot 31 piirkonna vahel Ühendkuningriigis (keskmiselt ligikaudu 14 miljonit eurot piirkonna kohta) ja 21 piirkonna vahel Saksamaal (keskmiselt ligikaudu 10 miljonit eurot piirkonna kohta). Eelkõige 14 piirkondlikul fondil oli alla 10 miljoni euro selleks, et mitme rahastamisvahendi kaudu rahastada VKEsid Berliini, Londoni, Nordrhein-Westfaleni liidumaa ja Lääne-Midlandsi arenenud ning asustatud regioonides. Berliinis eristati rahastamisel VKEsid vastavalt nende asukohale viies erinevas territoriaalüksuses [43].

74. Tabelis 1 on esitatud fondide mahud, sh vajaduse korral erasektori osalus neljas erinevas ELi piirkonnas.

TABEL 1

FONDIDE MAHUD ERFI BERLIINI, NORDRHEIN-WESTFALENI LIIDUMAA, LONDONI JA LÄÄNE-MIDLANDSI PIIRKONDADES (FONDIDE NIMED ON ANONÜÜMSEKS MUUDETUD)

Märkus: Euroopa Keskpanga GBP/EUR kurss seisuga 31.12.2008 (maksete sulgemiskuupäeval): 1,0499.

RIIK | PIIRKOND | FONDI NIMI | FONDI MAHT (miljonit eurot) |

SAKSAMAA | Berliin | Laenufond A (eesmärgi 1 osa) | 4,52 |

Laenufond A (eesmärgi 2 osa) | 7,22 |

Omakapitalifond A (eesmärgi 1 osa) | 1,26 |

Omakapitalifond A (eesmärgi 2 osa) | 4,14 |

Nordrhein-Westfaleni liidumaa | Omakapitalifond D | 0,41 |

ÜHENDKUNINGRIIK | London | Omakapitalifond O (eesmärk 2) | 7,98 |

Omakapitalifond N (eesmärk 2) | 5,95 |

Laenufond H (laenutehingud) | 3,62 |

Laenufond G | 1,88 |

Laenufond H (mezzanine-tehing) | 0,82 |

Lääne-Midlands | Omakapitalifond P | 13,12 |

Omakapitalifond L | 13,08 |

Laenufond J | 7,08 |

Omakapitalifond Q | 6,23 |

Omakapitalifond M | 3,46 |

Laenufond I | 1,00 |

75. Kolme fondi puhul, mis hõlmavad vastavalt Londoni, Nordrhein-Westfaleni liidumaa ja Lääne-Midlandsi piirkondi, seadsid kombineeritud riskiprofiil ja fondi väike maht ohtu kogu fondiportfelli, kuna fondi võetud risk oli ebapiisavalt hajutatud.

76. Ka programmitöö perioodil 2007–2013 püsib risk, et ERFi korraldusasutused võivad hajutada VKEde rahastamise. Auditi ajal ei olnud tõendeid selle kohta, et asjaomaste piirkondade fondidel oleks olnud piisav kriitiline mass. Ilmekas näide on toodud 4. selgituses (Slovakkia).

77. Vastupidiselt eelnevale on piisava kriitilise massiga valdusfondide ja fondide loomine hõlpsam, kui liikmesriik saab kooskõlas riigi õigusaktidega pidada oma territooriumi üheks piirkonnaks (Leedu) või eraldada finantskorraldusvahendeid ühele konkreetsele mitut piirkonda hõlmavale rakenduskavale (Portugal). Samal ajal hõlbustab see ka rakendamist, kuna sellega tegeleb ainult üks korraldusasutus.

4. SELGITUS

KRIITILISEST MASSIST VÄIKSEMA MAHUGA FONDID SLOVAKKIAS

Näiteks Slovakkias loodi viie erineva riikliku rakenduskava põhjal kriitilisest massist väiksema suurusega fondid, kuigi EIF oli valdusfondi haldurina selgelt soovitanud seda mitte teha.

Kõnealust probleemi raskendasid veelgi komisjoni mõisted "abi saav piirkond" ja "abi mittesaav piirkond", mida kasutatakse ELi riigiabi eeskirjade täitmise kontekstis ja mis ei ole seotud VKEde rahastamislünga mõistega.

Selleks et tagada liikmesriigi erand riigiabi eeskirjadest, määratlesid Slovaki ametiasutused Bratislava kui "abi mittesaava piirkonna". Kolmandik Slovaki VKEsid ja pool Slovakkia uurimis- ja arendustegevusest on pealinna piirkonnas. Selle tulemusel jäeti mitu VKEd tagatisvahenditest ilma ja nende omakapitalivahenditeks eraldati väga väike summa.

KOMISJONI JA LIIKMESRIIKIDE SEIRE- JA INFOSÜSTEEMIDEGA EI KÄSITLETA RAHASTAMISVAHENDITE ISEÄRASUSI

78. Rahastamisvahendite, liikmesriikidega koostöös tehtava haldamise ning riigiabi- ja struktuurifondide eeskirjade omavahelise koostoime keerukuse tõttu oli vaja luua spetsiaalsed info-, kommunikatsiooni-ja seiresüsteemid komisjoni, korraldusasutuste ja abisaajate (finantsvahendajad) vahel. Pidades silmas perioodi 2007–2013 raamistiku uusi sätteid, vajasid liikmesriigid ja teised sidusrühmad lisaks ka komisjoni juhiseid ja nõuandeid.

79. Mõlemal programmitöö perioodil (2000–2006 ja 2007–2013) peavad liikmesriigid ja korraldusasutused olema ühenduses regionaalpoliitika peadirektoraadi nn "geograafiliste laudadega". Regionaalpoliitika pea direktoraadi siseauditi leidude põhjal mõjutas nende laudade tööd halb infoliikumine ja piiratud läbipaistvus [44].

80. Komisjon moodustas programmitöö perioodil 2007–2013 muuhulgas VKEde ERFist rahastatavate rahastamisvahendite eest vastutava üksuse. Enamik selle üksuse töötajatest täitis aga muid ülesandeid.

81. Tegelikult vastas VKEde finantskorraldusvahenditega tegelevate töötajate arv ainult kolme täistööajaga töötaja ekvivalendile. Komisjonil ei pruugi olla vahendeid asjakohaste juhiste ja nõuannete andmiseks, kuna oskusteavet ja erialaseid teadmisi ei jagatud teiste peadirektoraatidega [45] ning liikmesriikidel ja teistel sidusrühmadel puudus juurdepääs infotehnoloogiaalastele erirakendustele.

82. ERFi standardsed ühtekuuluvuspoliitika seirevahendid [46] ei ole piisavad või rahastamisvahendite puhul otstarbekad.

a) Rakendamise aastaaruannetes, v.a Ühendkuningriik, ei anta konkreetset ülevaadet finantskorraldusvahendite tulemuslikkusest.

b) Seirekomisjonide õiguspädevuses on teostada kontrolli rakenduskava tasandil [47]. Seega ei ole neil võimalik käsitleda erinevat liiki finantskorraldusvahendite eripärasusi.

c) Rakenduskava näitajad ei erista rahastamisvahendeid (tagasimakstavad vahendid) toetustest (tagastamatud vahendid) [48]. Seega ei ole enamikust kasutatavatest näitajatest – väljundipõhised "arengu makronäitajad" [49]– finantskorraldusvahendite edukuse hindamisel mingit kasu.

83. Komisjon oli sellest puudusest teadlik ja oma 2011. aasta veebruari tõlgendusmärkuses soovitas ta 27 liikmesriigil esitada aruanne rohkem kui 100 soovitusliku näitaja kohta [50].

RAHASTAMISVAHENDITE MÕJUSUS JA TÕHUSUS TULEMUSTE SAAVUTAMISEL

84. ERFist eraldatud rahastamisvahendite mõjususe ja tõhususe hindamisel uuris kontrollikoda, kas ja millisel määral:

a) VKE rahastamine hilines;

b) põhjendamatute halduskulude tõttu vähenesid VKEdele tegelikult kättesaadavad rahalised vahendid (olemasoleva rahastamise mahu vähenemine) [51];

c) võimendati avaliku sektori fonde erasektori vahenditega.

ULATUSLIKUD VIIVITUSED

85. VKEdele rahastamisele juurdepääsu võimaldamise õigeaegsust saab hinnata, kui seda võrreldakse vastavate rakenduskavade algusega vastavalt aastal 1999/2000 ja 2007.

86. Lisaks maineriskile, mida võivad põhjustada viivitused juurdepääsul rahastamisprogrammidele, on viivitustel kaudselt kahjustav toime ka komisjoni suutlikkusele taaskasutada rahalisi vahendeid programmitöö perioodil 2007–2013 ja järgmistel programmitöö perioodidel.

87. Kui VKEde juurdepääs rahastamisele viibib, ei saa fondid kulutada VKEdele ette nähtud raha rahastamisvahendite kujul. Korraldusasutused on sellisel juhul aga rohkem huvitatud alternatiivsest rahastamisest, s.o VKEdele toetuste andmisest.

88. Mõlema programmitöö perioodi viivituste põhjused on esitatud kokkuvõtlikult tabelis 2. Viivitused on levinud kõikides liikmesriikides. Mõned viivituse põhjused on kordunud ka käesoleval programmitöö perioodil ja arvestamata "erasektori toetuste saamist" ei ole viivitused tingitud niivõrd muutlikest finantsoludest, kuivõrd haldus-, õigus-, korraldus- või strateegilistest põhjustest.

TABEL 2

PEAMISED VIIVITUSTE PÕHJUSED ERFI RAHASTAMISVAHENDITE RAKENDAMISEL

Märkus: Viivitused ei puuduta pakutavate rahastamisvahendite kõiki liike; arvesse ei võetud viivitusi, mis on lühemad kui kaks aastat alates rakenduskava heakskiitmise kuupäevast; audiitorid on kategooriaid lihtsustanud; kõik kategooriad põhinevad tõenditel.

VIIVITUSTE PÕHJUSED | LIIKMESRIIGID VÕI PIIRKONNAD |

2000–2006

Aeganõudev struktureerimine ja läbirääkimiste kulgemine | Berliin, London, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, Portugal, Lääne-Midlands |

Riigiabi küsimused eesmärgi 2 piirkondades | London, Nordrhein-Westfaleni liidumaa, Lääne-Midlands |

Komisjoni juhised fondide kohta | Berliin, London |

Erasektori osaluse saamine | London |

2007–2013

Aeganõudev struktureerimine ja läbirääkimiste kulgemine | Kreeka, London, Ungari, Poola, Slovakkia |

Erasektori osaluse saamine | London, Lääne-Midlands, Ungari |

Halduspõhjused | Andaluusia, Kreeka, Poola, Sardiinia |

Läbirääkimised halduskulude üle | Poola, Slovakkia |

Halduskord | Kreeka, Slovakkia |

Käibekapitali abikõlblikkuse ebakindlus | Ungari |

Korraldusasutus ei ole läbirääkimiste pooleks | Slovakkia |

89. Järgmistes punktides on toodud mõned ilmekad näited – üks näide eelmisest ja kolm näidet käesolevast programmitöö perioodist.

90. Saksamaal alustasid fondid programmitöö perioodil 2000–2006 tegevust väga hilja, mille tõttu vähemalt kolm fondi Berliinis ja Nord rhein-Westfaleni liidumaal ei suutnud kulutada VKEde rahastamiseks ettenähtud summasid (kulutamata jäi vastavalt 24,4 miljonit eurot, 13,6 miljonit eurot ja 2,6 miljonit eurot). Seega kasutati fonde esialgselt kavandatust ainult 18–87% ulatuses.

91. Kreekas sõlmiti valdusfondi leping juunis 2007, s.o kaua enne liikmesriigi riigivõla kriisi algust. Seisuga 30. juuni 2011 on valdusfondi 250 miljoni suurusest summast VKEdele välja makstud ainult 0,21%. Kreeka VKEsid hakati ERFist rahastama alles aprillis 2011. Kuna Kreeka Vabariigi ja EIFi vahelise valdusfondi leping sõlmiti varem, oleks valdusfondi haldur ise võinud hanked välja kuulutada, kui liikmesriik ei oleks hilinenud valdusfondi valitsemise korraldamisega, pannes hanked sõltuvusse ametisse määramistest korraldusasutuses ja fondi investeerimisnõukogus.

92. 2011 juuni seisuga, s.o viis aastat pärast EIFi ja Slovaki Vabariigi vahelise vastastikuse mõistmise memorandumi allakirjutamist, ei olnud ERF Slovakkia VKEsid veel rahastama hakanud. Erinevate rakenduskavade alusel tehtud fondieraldised ja tingimused seoses valdusfondi loomisega otsustati lõplikult alles jaanuaris 2011. Finantsvahendajatega ei ole lepinguid sõlmitud, kuid halduskulud on tekkinud juba alates oktoobrist 2009.

93. Ajavahemikul 2008 kuni juuni 2011 ei ole ERF rahastanud VKEsid Poolas. Poola Vabariik otsustas määrata valdusfondi halduriks Euroopa Investeerimispanga asemel oma arengupanga, s.o Bank Gospodarstwa Krajowego, mis peab jõudma halduskulude ühtses süsteemis kokkuleppele veel viie piirkondliku ametiasutusega. Poola regionaalarengu ministeerium viitas JEREMIEga seotud õiguslikele ja korralduslikele probleemidele ja eelkõige vajadusele tõlgendada keerulisi struktuurifondide määrusi [52] laiemalt.

RAHASTAMISMAHU VÄHENEMINE

94. Tavalise turutava kohaselt võivad finantsvahendajad VKEdelt halduskulude eest tasu küsida. ERFi kontekstis tasutakse sellised kulud tavaliselt rakenduskavast otse finantsvahendajatele hüvitamise või kompensatsioonina fondide haldamise eest [53].

VKEDELT VÕETAVAD TÄIENDAVAD TASUD …

95. Komisjoni juhistes (sh kaks tõlgendusmärkust aastal 2007 ja 2011) ei seata tingimusi, mis keelaks VKEdelt võtta tasusid, mille aluseks ei ole VKEdega seonduv tegelik risk või finantsvahendajate osutatud teenus.

96. Korraldusasutuste määratud finantsvahendajad Eestis ja Saksamaal (Sachsen-Anhalt) küsisid VKEdelt refinantseerimis- ja töötlemistasusid; sellist tava leiti ka järgmistes kontrollikoja 2009. aasta auditites. Refinantseerimis- ja töötlemiskulud kuuluvad finantsvahendajate tavaliste tegevuskulude hulka.

97. Ka Inglismaal küsiti VKEdelt lisaks tavapärastele kuludele tasu ka korraldus-, käitlemis-, seire- ja muud liiki kulude eest. Komisjon uurib praegu oma auditikäikude ajal Inglismaa piirkondades, mil määral mõjutasid käitlemis- ja seirekulud rakenduskava lõpetamisel abikõlblikke kuludeklaratsioone.

... EI OLE ALATI LÄBIPAISTVAD

98. Kuna komisjon ei loe VKEd seadusjärgselt toetusesaajaks ja liikmesriigid ei esita alati korrektset halduskulude aruannet, siis on esinenud juhtumeid, kus VKEde makstud halduskulude summa on teadmata.

99. 16 auditeeritud omakapitalifondist ei suudetud nelja halduskulusid hinnata, kuna auditi ajal ei olnud andmed kättesaadavad.

100. Näiteks Nordrhein-Westfaleni liidumaal ei suutnud korraldusasutus ega määratud fondihaldur esitada teavet piirkonna tegelike halduskulude kohta. Dokumentatsiooni küsitud intressimäära, sh selles sisalduva halduskulusid katva marginaali arvutamise kohta ei suudetud tõepoolest esitada. Ühe äsja tegevust alustanud omakapitalifondi puhul rahastati VKEde toetamise täiendavaid kulusid (sh väliskonsultantidega seonduvad kulud) fondi enda vahenditest, ent ka nende kulude ülevaadet ei suudetud esitada.

101. Kindla teabe puudumine halduskulude kohta ei piirdu ainult omakapitalifondidega, vaid on laialdasem probleem. 34 auditeeritud fondist 11 puhul ei suudetud teha kindlaks halduskulude määra, kuna teave halduskulude kohta ei olnud kättesaadav või usaldusväärne.

ERF EI OLE ERASEKTORI POOLSE RAHASTAMISE KAASAMISEL EDUKAS

102. Komisjon ja teised VKEde rahastamisega tegelevad rahvusvahelised tegijad (vt punkt 25) on arvamusel, et erasektoripoolse rahastamise kaasamine on üks peamisi eeliseid VKEde toetamisel finantsinstrumentide [54] kaudu. Seega määratleb kontrollikoda finantsvõimendust kui kaasatud erasektoripoolse rahastamise määra, nagu on määratletud 5. selgituses.

103. Kui avaliku sektori poolne rahastamine piirdub ainult ELi toetusega (tsentraalselt hallatavates programmides), siis annavad mõlemad arvutused sama tulemuse. Ühtekuuluvuspoliitika puhul on aga olukord üldiselt erinev. Liikmesriikidepoolne rakenduskavade kaasrahastamise puhul on tavaliselt tegu rahastamisega avaliku sektori vahenditest, milleks võivad olla riiklikud, piirkondlikud või mõnda muud liiki riigiabi vahendid [55].

104. Kui komisjon võtab oma mitmekordistava mõju arvestamisel arvesse rakenduskava liikmesriigipoolset kaasrahastamist, siis kontrollikoja finantsvõimenduse arvutamisel seda ei arvestata. Liikmesriikidepoolne kaasrahastamine ei ole nimelt omane vaid rahastamisvahenditele. Liikmesriikidepoolset kaasrahastamist kasutatakse mis tahes ühtekuuluvusmeetme puhul (sh traditsioonilised mittetagastatavad toetused).

105. Valdusfondide tasemel olulist erasektoripoolset finantsvõimendust auditiga ei avastatud. See kehtis mõlema programmitöö perioodi kohta. Korraldusasutuste ja finantsvahendajate vahelistes rahastamislepingutes puuduvad tavaliselt selged finantsvõimendusele esitatavad nõuded, välja arvatud teatavad Ühendkuningriigi omakapitalifondid, millel olid erasektori kaasrahastajatele siduvad finantsvõimenduse nõuded.

5. SELGITUS

FINANTSVÕIMENDUS

Kontrollikoda arvutas finantsvõimendust alljärgnevalt:

Kontrollikoja arvutusmeetodit kasutades antakse II lisas skeemi kujul ülevaade sellest, kuidas avaldub finantsvõimendus rahastamisvahendite iga peamise kategooria puhul ja ERFi kontekstis ning kuidas tõlgendada finantsvõimenduse mõistet. Näiteks tähendab finantsvõimenduse suhtarv 1,00, et erasektoripoolne rahastamine puudus.

Augustis 2011 formuleeris komisjon mõiste "mitmekordistav mõju", mis tähendab:

Kontrollikoja finantsvõimenduse suhtarvu ja komisjoni mitmekordistaja lugejad on võrdsed. Nimetaja puhul võtab kontrollikoda arvesse kogu avaliku sektori vahenditest tuleva rahastamise, kuid komisjon võtab arvesse ainult ELi toetuse.

106. Omakapitali- ja laenuvahendite puhul leidis kontrollikoda, et saavutatud finantsvõimendus on olnud vähene ja võrdlusalustega võrreldes väiksem. Tagatisvahendite puhul oli finantsvõimendus vastupidiselt väga kõrge.

ERFI OMAKAPITALIVAHENDITE FINANTSVÕIMENDUS

107. Selle rahastamisvahendi liigi puhul auditeeris kontrollikoda:

a) viit riskikapitalifondi, mis keskendusid kõrgtehnoloogia valdkonnas tegutsevatele uuenduslikele VKEdele;

b) 12 riskikapitalifondi, mis keskendusid kõrgtehnoloogiale kas vähesel määral või üldse mitte.

108. Tabelis 3 näidatakse, et finantsvõimenduse suhtarvud olid alates ühest (erasektori poolse rahastamise tekitatud finantsvõimendus puudus) kuni 2,75-ni.

109. Kontrollikoda kasutas võrdlusalusena Euroopa tehnoloogiaedendusprojekti käivitusprogrammi, mida tsentraalselt rahastab komisjon ja mis on kättesaadav kõigile ELi abikõlblikele finantsvahendajatele ning mida fondihaldurina haldab usalduslepingu alusel EIF. Euroopa tehnoloogia edendusprojekti käivitusprogramm põhineb riskikapitalil ja keskendub suhteliselt riskantsetele VKEdele.

110. Euroopa tehnoloogiaedendusprojekti käivitusprogrammi keskmised finantsvõimenduse suhtarvud olid 4,6 (1998–2008) ja 6,5 (2001–2008) ning komisjon teenis sellest tulu [57]. EBRD tegutses aktiivselt ka Saksamaal, Portugalis ja Ühendkuningriigis, kus ETFi käivitusprogrammi finantsvõimenduse suhtarvud olid vastavalt 4,88, 5,93 ja 5,03 [58]. Ajavahemikul aprill 2000 – juuni 2010 olid EBRD auditeeritud fondide (vt tabel 3) finantsvõimenduse suhtarvud vahemikus 1,09–2,75.

TABEL 3

AUDITEERITUD OMAKAPITALIVAHENDITE FINANTSVÕIMENDUS (FONDIDE NIMED ON ANONÜÜMSEKS MUUDETUD)

Märkused:

- Omakapitalifondid E ja F olid audikäigu ajal käivitamisetapis.

- Finantsvõimenduse suhtarvud on arvutatud fondihalduri või korraldusasutuse poolt auditikäigu ajal esitatud arveandmete põhjal.

Liikmesriigid | Fondi nimi | Toote kirjeldus | Finantsvõimenduse suhtarv |

Kõrgtehnoloogiafondid

Saksamaa | Omakapitalifond B | Riskikapital (kõrgtehnoloogia) | 2,26 |

Ühendkuningriik | Omakapitalifond L | Riskikapital (omakapital; kõrgtehnoloogia) | 2,01 |

Ühendkuningriik | Omakapitalifond M | Riskikapital (omakapital; varajases staadiumis kõrgtehnologia) | 1,95 |

Ühendkuningriik | Omakapitalifond N | Riskikapital (omakapital; varajases staadiumis kõrgtehnoloogia) | 1,89 |

Saksamaa | Omakapitalifond D | Riskikapital (varajases staadiumis kõrgtehnoloogia) | 1,33 |

Muud fondid

Saksamaa | Omakapitalifond A | Riskikapital (erinevad sektorid) | 2,75 |

Portugal | Omakapitalifond G | Fondide fondi riskikapital (omakapital) | 2,22 |

Portugal | Omakapitalifond H | Riskikapital (omakapital; erinevad sektorid) | 2,12 |

Ühendkuningriik | Omakapitalifond O | Riskikapital (omakapital; varajases staadiumis loovtööstus) | 1,89 |

Saksamaa | Omakapitalifond C | Riskikapital (erinevad sektorid) | 1,88 |

Ühendkuningriik | Omakapitalifond P | Filmifond | 1,78 |

Ungari | Omakapitalifond E | Riskikapital (erinevad sektorid) | 1,72 |

Ungari | Omakapitalifond F | Riskikapital (erinevad sektorid) | 1,43 |

Portugal | Omakapitalifond I | Riskikapital (turism) | 1,33 |

Ühendkuningriik | Omakapitalifond Q | Riskikapital (omakapital; varajases staadiumis loovtööstus) | 1,09 |

Slovakkia | Omakapitalifond J | Riskikapital (omakapital) väljaspool Bratislava piirkonda | – |

Slovakkia | Omakapitalifond K | Riskikapital (omakapital) Bratislava piirkonnas | – |

ERFI LAENUVAHENDITE FINANTSVÕIMENDUS

111. Tabelist 4 nähtub ka ilma võrdlusaluseid kasutamata, et kümnest laenufondist viis ei kasutanud üldse erasektoripoolset rahastamist, kusjuures ülejäänud fondide puhul oli finantsvõimendus väga piiratud.

112. Kontrollikoja võrdlusaluseks oli ELi SMEFF-süsteem, mida kasutati Kesk- ja Ida-Euroopa riikides enne nende ühinemist ELiga 2004. ja 2007. aastal. SMEFFiga anti rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide kaudu toetusi (peamiselt tulemustasude ning ka tehnilise abi vormis) kohalike finantsvahendajate võrgustikele [59]. Nende toetuste andmise tingimuseks oli eelnevalt määratud suurusega VKEde laenuportfellide mõjus koostamine ja vahendite taaskasutamine.

113. ELi SMEFF-süsteem kasutas finantsvõimenduse tekitamiseks erasektoripoolset rahastamist ning selle finantsvõimenduse suhtarvud olid üle viie ja ulatusid 12,5–19,2-ni [60] Ajavahemikul 1998–juuni 2009 olid SMEFFi finantsvõimenduse suhtarvud sõltuvalt finantsvahendajast Ungaris 2–12,5 ja Slovakkias 4–10.

ERFI TAGATISVAHENDITE FINANTSVÕIMENDUS

114. Tagatisfonde auditeeriti vähem (kuus, vt tabel 5), kuna Ühendkuningriik ja auditeeritud Saksamaa piirkonnad tavaliselt ei kasuta ERFi tagatisi.

115. Finantsvõimenduse suhtarvud olid väga erinevad, suurim neist oli 171. Isegi kõige väiksem suhtarv (4,16), mis oli Ungari tagatisfondil (alustas tegevust novembris 2008), on kõrgem kui mis tahes omakapitali- ja laenufondil. Need on võrreldavad SMEGi (VKEde tagatissüsteem) omaga (SMEG, vt punkt 6a), mis kumulatiivselt võimendas avaliku sektori iga kulutatud eurot 67 korda [61] (ajavahemikul 2001–2006).

TABEL 4

AUDITEERITUD LAENUVAHENDITE FINANTSVÕIMENDUS (FONDIDE NIMED ON ANONÜÜMSEKS MUUDETUD)

Märkus: finantsvõimenduse suhtarvud on arvutatud fondihalduri või korraldusasutuse poolt auditikäigu ajal esitatud arveandmete põhjal.

Liikmesriigid | Fondi nimi | Toote kirjeldus | Finantsvõimenduse suhtarv |

Muud fondid

Ühendkuningriik | Laenufond G | Pikaajalised eelislaenud sotsiaalasutustele | 1,67 |

Ühendkuningriik | Laenufond H (2 tegevust) | Eelislaenud (erinevad sektorid) | 1,67 |

Ühendkuningriik | Laenufond I | Eelislaenud (multisektoriaalne) | 1,41 |

Ungari | Laenufond B | Mikrokrediidid, väikelaenud | 1,33 |

Ungari | Laenufond C | Mikrolaenud (erinevad sektorid) | 1,10 |

Saksamaa | Laenufond A | Mikrolaenud, laenud | 1,00 |

Ungari | Laenufond D | VKE laenud | 1,00 |

Ungari | Laenufond E | Käibekapitali laenud | 1,00 |

Ungari | Laenufond F | Käibekapitali laenud | 1,00 |

Ühendkuningriik | Laenufond J | Mikrolaenud (erinevad sektorid) | 1,00 |

TABEL 5

AUDITEERITUD TAGATISVAHENDITE FINANTSVÕIMENDUS (FONDIDE NIMED ON ANONÜÜMSEKS MUUDETUD)

Märkus: finantsvõimenduse suhtarvud on arvutatud fondihalduri või korraldusasutuse poolt auditikäigu ajal esitatud arveandmete põhjal.

Liikmesriigid | Fondi nimi | Toote kirjeldus | Finantsvõimenduse suhtarv |

Portugal | Tagatisfond B | Tagatised | 171,00 |

Portugal | Tagatisfond C | Tagatised | 114,00 |

Portugal | Tagatisfond D | Tagatised | 80,00 |

Portugal | Tagatisfond E | Vastutagatised | 11,00 |

Ungari | Tagatisfond A | Tagatised | 4,16 |

Slovakkia | Tagatisfond F | Portfellitagatised esimese kahjumi jaoks | – |

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

VKEDE RAHASTAMISLÜNGA HINDAMISE KVALITEET

116. Programmitöö perioodil 2000–2006 rahastamislünga hindamisi tavaliselt ei tehtud.

117. Programmitöö perioodil 2007–2013 rahastamislünga hindamisi juba tehti, neis kõigis VKEde rahastamislünk ka kvantifitseeriti ja jõuti järeldusele, et avaliku sektori sekkumine erineval kujul on vajalik. Programmitöö perioodil 2007–2013 esines rahastamislünga hindamiste kvaliteedis siiski olulisi puudusi. Eelkõige puudus oluline seos eraldatud vahendite ja rahastamislünga suuruse vahel.

118. Rahastamislünga hindamiste ega nende aluseks oleva protsessi kvaliteedi sõltumatut läbivaatamist ei toimunud.

1. SOOVITUS

a) Kui korraldusasutused teevad ettepaneku finantskorraldusmeetmete kasutamiseks, siis peaksid nad olema veendunud selles, et nende ettepaneku nõuetekohaseks põhjenduseks on piisavalt kvaliteetne VKEde rahastamislünga hindamine, sh rahastamislünga kvantifitseeritud analüüs.

b) Rakenduskavade, sh finantskorraldusmeetmete heakskiitmisel peaks komisjon kontrollima nende kokkusobivust VKEde rahastamislünga hindamisega ja olema veendunud ka selle kvaliteedis.

ERFI RAAMISTIKU SOBIVUS RAHASTAMISVAHENDITE RAKENDAMISEKS

119. Algul toetuste andmiseks kavandatud struktuurifondide määrustel on neli olulist puudust, kuna neis ei käsitleta rahastamisvahendite eripärasid. Need puudused on seotud ebapiisavate finantsvõimendust ja vahendite taaskasutamist käsitlevate sätete, finantskorraldusvahenditele tehtavate eraldiste põhjendamise, erasektori eelistavat kohtlemist põhjendavate tingimuste ja käibekapitali abikõlblikkustingimustega. Komisjon avaldas põhjaliku ja asjakohase tõlgendusmärkuse finantsinstrumentide kohta alles veebruaris 2011, s.o neli aastat pärast praeguse programmitöö perioodi algust (vt punktid 46 ja 47).

120. Kaasrahastatud rahastamisvahendite rakendamise delegeerimine paljudele avaliku sektori ametiasutustele tähendab, et ERFi rahastamisel kasutatav summa, mis teoreetiliselt võiks üheainsa raamistiku alusel olla kättesaadav iga liikmesriigi kõikidele VKEdele, tuleb hajutada arvukate ELi piirkondade vahel, mõjutades seega negatiivselt fondide kriitilise massi saavutamist.

121. Kui sobilikud seire- ja infosüsteemid ka olemas olid, ei suudetud nende abil siiski anda teavet fondide usaldusväärse finantsjuhtimise kohta ega seda seirata. Hoolimata programmitöö perioodil 2000–2006 saadud kogemustest takistas see komisjonil anda asjakohast teavet, mis oli ühtekuuluvuspoliitika raames tegutsevatele otsustajatele ja sidusrühmadele vajalik.

2. SOOVITUS

a) Struktuurifondide määruste kavandamise ettepanekutes peaks seadusandja ja komisjon käsitlema aruandes (vt punktid 48–77) märgitud erinevaid konkreetseid puudusi. Üldiselt peaksid seadusandja ja komisjon looma asjakohasema õigusraamistiku selleks, et finantskorraldusmeetmete kavandamine ja rakendamine ei kannataks struktuurifondide õigusraamistiku puuduste, geograafiliste piirangute ega vahendite hajutamise käes.

b) Komisjon peaks looma usaldusväärse ja tehniliselt laitmatu konkreetselt rahastamisvahenditele sobiva seire- ja hindamissüsteemi. Seega tuleks komisjoni seire-, aruandlus- ja auditeerimisprotsessis rahastamisvahendid toetustest eraldada ja VKEdele tegelikult makstav summa peaks olema läbipaistev (vt punkt 8). Komisjon ja liikmesriigid peaksid eelkõige kokku leppima rahastamisvahendite mõõdetavates, asjakohastes, täpsetes ja ühtsetes tulemusnäitajates.

RAHASTAMISVAHENDITE MÕJUSUS JA TÕHUSUS TULEMUSTE SAAVUTAMISEL

122. VKEde rahastamisvahendite rakendamist ERFi kaudu on kahjustanud laialt levinud viivitused. Mõni programmitöö perioodi 2000–2006 viivitus on kordunud ka programmitöö perioodil 2007–2013.

123. ERFi kaasrahastatud finantskorraldusvahendite mahtu on vähendanud halduskulud. Eelkõige on mõnelt VKElt võetud täiendavaid tasusid, mis ei põhine VKE võetud riskil, ning halduskulude aruandlus ei ole alati olnud läbipaistev.

124. Kui tagatised välja arvata, olid finantsvõimenduse suhtarvud (vastavalt kontrollikoja määratlusele) ERFi kaasrahastatud fondides ebarahuldavad.

3. SOOVITUS

a) Komisjon peaks püüdma pakkuda liikmesriikidele VKEdele suunatud kasutuskõlblikke finantskorraldusstruktuure ja -vahendeid (kasutustasudega toetused, sihtotstarbelised investeerimisvahendid) selleks, et kiirendada rakendamist ja vähendada halduskulusid. Selliste struktuuride näiteid on kirjeldatud III lisas.

b) Komisjoni toetusel peaks liikmesriikide eesmärgiks olema kõikide ERFi kaasrahastatud VKEde rahastamisvahendite koondamine iga liikmesriigi puhul üheks rakenduskavaks. See lihtsustaks kavandamisprotsessi ja kõrvaldaks ühe peamise esiletoodud viivitusi põhjustava teguri.

c) Lisaks finantsvõimenduse ja fondi kapitali taaskasutamise mõistete ning definitsioonide määratlemisele struktuurifondide määrustes peaks komisjon valdusfondi või fondi liigist sõltuvalt nõudma lepinguliselt siduvaid finantsvõimenduse miinimumsuhtarve, fondi kapitali taas kasutamise miinimumperioode ja andmeid finantsvõimenduse näitajate arvutamiseks.

ÜLDINE SOOVITUS

Kui nimetatud soovitusi ei saa rakendada ühtekuuluvuspoliitika raames, siis soovitab kontrollikoda seadusandjal ja komisjonil kaaluda alternatiivseid viise, mille abil toetada VKEsid finantskorraldusvahendite kaudu. Sellisel juhul peaksid nimetatud vahendeid toetama kas komisjoni tsentraalselt hallatavad programmid, sihtotstarbelised investeerimisvahendid koostöös komisjoni ja liikmesriikidega või otseselt liikmesriigid.

II auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Harald NOACK, võttis käesoleva aruande vastu 11. jaanuari 2012. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

Vítor Manuel da Silva Caldeira

president

[1] Käesolevas aruandes defineeritakse VKEd vastavalt komisjoni 6. mai 2003. aasta soovitusele 2003/361/EÜ, milles antakse mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate määratlused (ELT L 124, 20.5.2003, lk 36). VKE on ettevõtja, kellel on vähem kui 250 töötajat ja aasta käive ei ületa 50 miljonit eurot ja/või aasta bilansimaht kokku ei ületa 43 miljonit eurot. Samuti peab see vastama sõltumatu ettevõtte kriteeriumile.

[2] "VKEdele vajaliku krediidi andmine". Ettevõtluspoliitika väljaanne, Euroopa Komisjon, 12.2.2009 ja KOM(2005) 551 (lõplik), 10 november 2005.

[3] Euroopa VKEde vaatluskeskus, analüütiline aruanne, november 2006 – jaanuar 2007, Eurobaromeetri kiiruuring.

[4] Kontrollikoja eriaruande "VKEde tagatissüsteemi audit" (eriaruanne nr 4/2011) eesmärk oli hinnata VKEde tagatissüsteemi mõjusust (vt "Mõisted ja lühendid"), eelkõige selle ülesehitust ja kavandamist, toimingute haldamist ja eesmärkide saavutamist. Kontrollikoda on arvamusel, et igapäevase tegevuse haldusraamistik on asjakohane. Aruanne on kättesaadav kontrollikoja veebilehel http://eca.europa.eu.

[5] Hinnanguline arv, mis on saadud järgmiste EIP dokumentide konsolideerimise alusel: VKE nõustamine 2007/2008, mai 2008, aastaaruanne 2006, juuni 2007 ja aastaaruanne 2010, mai 2011.

[6] SFC andmebaas, Euroopa Komisjon, 8. juuni 2011.

[7] Vastavalt komisjoni talituste väitele on liikmesriigid tõlgendanud valesti eraldiste klassifitseerimiseeskirju ja hõlmanud finantskorraldusvahendite arvestamisel ka teisi rahastamisviise.

[8] Selle programmitöö perioodi rahastamisvahendid hõlmavad vahendeid ettevõtetele, mis ei vasta ELi VKE määratlusele, ning ka linnaarengu ja energiatõhususe projekte.

[9] Vt kontrollikoja eelarveaasta 2010 aastaaruanne, punkt 4.32.

[10] Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/1999 (ELT L 210, 31.7.2006, lk 25).

[11] EIF on valdusfondi haldur Bulgaarias, Küprosel, Kreekas, Lätis, Leedus, Maltal, Rumeenias, Slovakkias, Prantsusmaal Languedoc-Roussilloni halduspiirkonnas ning Itaalias Campania maakonnas ja Sitsiilias.

[12] KOM(2010) 700 (lõplik), 19.10.2010 – ELi eelarve läbivaatamine –, lk 4 ja 20; haldusplaan 2010 (lõplik versioon), regionaalpoliitika peadirektoraat, 10. mai 2010, lk 6–7; viies aruanne majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse kohta, november 2010 (esialgne versioon), lk xv–xvi ja 213–218.

[13] Kõnealuse auditi kontekstis on need vahendid omakapitali-, laenu- ja tagatisvahendid VKEdele (vt "Mõisted ja lühendid").

[14] Selle tulemusel tehti mitu täiendavat tähelepanekut Saksamaa, Eesti, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Poola ja Ühendkuningriigi kohta.

[15] Nt ERP Saksamaal, MOITALi programmid Iisraelis ja SBIC Ameerika Ühendriikides. Vt ka III lisa.

[16] ETFi käivitus- ja GIFi programmid (omakapitalivahendid), SMEFF (laenuvahendid) ja VKEde tagatissüsteem (tagatisvahendid).

[17] Vt komisjoni 8. detsembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1828/2006 artikli 44 lõige 1, milles sätestatakse rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi (ELT L 371, 27.12.2006 lk 1) ning komisjoni/EIFi vastastikuse mõistmise memorandum, mai 2006.

[18] Nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1260/1999, milles sätestatakse struktuurifonde käsitlevad üldsätted (EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1).

[19] Komisjoni/EIFi vastastikuse mõistmise memorandum, mai 2006, punkt 4, teine lõik, lk 2. Õiguslik alus, vt nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikkel 45 (tehniline abi komisjoni algatusel).

[20] JEREMIE konverents Poznańis 8. aprillil 2008, regionaalpoliitika peadirektoraadi märge toimiku jaoks, 23. mai 2008 ja regionaalpoliitika peadirektoraadi sisene märge "Geograafilise üksuse osalus JEREMIE juhtkomitees", 24. juuni 2008. Lähetusaruanne, Varssavi, 17. juuli 2008, regionaalpoliitika peadirektoraadi märge toimiku jaoks, 28. juuli 2008.

[21] Panga tegevuse hindamine, Euroopa Investeerimispanga koondaruanne (saadud kogemused, punkt iv) koos komisjoni märkustega (avaldatud septembris 2011).

[22] Komisjoni/EIFi vastastikuse mõistmise memorandum, hindamiste tulemused, lk 2, 30. mai 2006.

[23] Programmitöö periood 2007–2013, nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006, mis rakendati komisjoni määrusega (EÜ) nr 1828/2006 ja hilisemate muudatustega. Programmitöö periood 2000–2006, nõukogu määrus (EÜ) nr 1260/1999, mis rakendati komisjoni määrusega (EÜ) nr 1685/2000 ja hilisemate muudatustega.

[24] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, 16.9.2002. lk 1), mida on muudetud 14. aprillil 2007.

[25] Regionaalpoliitika peadirektoraadi siseauditi ja nõustamise üksuse (IAA) nõuanded (lõpparuanne), 4. märts 2010, punktid lk 6–10.

[26] Punktides 106–113 selgitatakse omakapitali- ja laenuvahendite puhul saavutatud ebarahuldavaid finantsvõimenduse suhtarve.

[27] Ebatäielikud näited: komisjoni/EIFi 30. mai 2006. aasta vastastikuse mõistmise memorandum, millele on alla kirjutanud regionaalpoliitika volinik ja EIFi tegevdirektor, lk 4; neljas aruanne majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kohta, 30. mai 2007, lk 3–4, fondide koordineerimiskomitee tõlgendusmärkus 07/0018/01, mis on adresseeritud liikmesriikidele 16. juulil 2007, lk 4.

[28] "Rakenduskava avaliku sektori vahendite puhul annab rohkem kui ühe finantskorraldusvahendi valimine parima võimaliku finantsvõimenduse selleks, et hõlmata võimalikult rohkem erasektori olemasolevaid vahendeid ja asjatundlikkust ning maksimeerida neid võimalusi, mille abil saavutada rakenduskava arengueesmärgid (---)", fondide koordineerimiskomitee tõlgendusmärkus 10/0014/04, punkt 2.2.2.

[29] Fondide koordineerimiskomitee tõlgendusmärkus 10/0014/00, punkt 9.2.3.

[30] Vt komisjoni 28. juuli 2000. aasta määrus (EÜ) nr 1685/2000, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1260/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses struktuurifondi kaasfinantseeritavate meetmetega seotud kulutuste abikõlblikkusega (EÜT L 193, 29.7.2000, lk 39; lisa, reegel 8, tingimus 2.6), ja määruse (EÜ) nr 1828/2006 artikkel 43.

[31] Kontrollikoja eelarveaasta 2010 aastaaruanne, punkt 4.33, näide 4.4(c).

[32] Komisjoni sätestatud likvideerimissätted komisjoni määruse (EÜ) nr 1828/2006 artiklis 43, mida on hiljem muudetud.

[33] Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikkel 44.

[34] Määrused (EÜ) nr 1685/2000 ja (EÜ) nr 1828/2006, mida on hiljem muudetud.

[35] Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1828/2006 artikli 43 lõikega 2 tuleks korraldusasutuse äriplaani mõista "investeerimisstrateegia ja planeerimise" ekvivalendina veel ühele muudatusettepanekule, mida nõutakse komisjoni 1. septembri 2009. aasta määrusega (EÜ) nr 846/2009. millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1828/2006, milles sätestatakse rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi (ELT L 250, 23.9.2009, lk 1).

[36] Eelmisel programmitöö perioodil nõustus komisjon sellega, et tuleb võtta vajalikud ettevaatusabinõud konkurentsimoonutuste minimeerimiseks riskikapitali- ja laenuturul (vt komisjoni määruse (EÜ) nr 1685/2000 tingimust 2.6), mida hiljem on muudetud.

[37] Fondide koordineerimiskomitee tõlgendusmärkus 10/0014/00, punktid 3.2.6.ja 3.2.7.

[38] Komisjoni vastus EIFi 11. detsembri 2008. aasta kirjale.

[39] Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikkel 13 ja määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikkel 35. Regionaalpoliitika peadirektoraat kinnitas tõlgendust kontrollikoja audiitoritele 1. detsembril 2010 toimunud auditikohtumisel.

[40] SEK(2005) 433 (lõplik), 6. aprill 2005, ja KOM(2005) 121 (lõplik), 6. aprill 2005.

[41] "Struktuurifondide toetusega riskikapitali- ja laenufondide võrdlev uuring", regionaalpoliitika peadirektoraadi tellitud lõpparuanne (strateegia- ja hindamisteenuste keskus, 2007).

[42] Vt III lisa.

[43] Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklite 3, 4 ja 6 kohaldamine: eesmärk 1 (põhi- või üleminekupiirkonnad), eesmärk 2 (põhi- või üleminekupiirkonnad) ja abikõlbmatud alad.

[44] Regionaalpoliitika peadirektoraadi siseauditi ja nõustamise üksuse (IAA) nõuanded (lõpparuanne), 4. märts 2010.

[45] Regionaalpoliitika peadirektoraadi siseauditi ja nõustamise üksuse (IAA) nõuanded (lõpparuanne), 4. märts 2010.

[46] Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artiklid 34–37 ja määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklid 63–68.

[47] Määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikkel 35 ja määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikkel 65. Ühendkuningriigis leiti kaks konkreetset erandit Londonis ja Lääne-Midlandsis, kus toimus seirekomisjoni finantskorraldusmeetmete ja -vahendite kavandamise eesmärgil erikohtumine.

[48] Programmitöö perioodil 2000–2006 leiti Inglismaa ja Saksamaa auditeeritud piirkondades komisjoni poolt näitajaga "finantskorraldus" tähistatud summade puhul, et need olid suuremas osas eraldatud VKEde toetusteks või VKEsid toetavatele organisatsioonidele. Programmitöö perioodil 2007–2013 kadus komisjonipoolne näitaja "finantskorraldus" täielikult.

[49] Nt "säilitatud, loodud töökohad", "kohalike algatuste toetamise meetmed", "kvaliteeti parandanud ettevõtted" jne.

[50] Fondide koordineerimiskomitee tõlgendusmärkus 10/0014/00, II lisa, seirearuande näidis (komisjon, veebruar 2011).

[51] Kõnealuse tulemusauditi puhul võeti arvesse vaid põhjendamatutest halduskuludest tulenevat rahastamismahu vähenemist.

[52] 3. jaanuaril 2011 Poola kõrgeimale kontrolliasutusele adresseeritud kiri, mille sisu õigsust on kontrollitud regionaalpoliitika peadirektoraadi sisedokumentide alusel.

[53] Fondide koordineerimiskomitee tõlgendusmärkus 10/0014/04, punkt 2.6.

[54] Vastavalt komisjoni teatisele KOM(2011) 662 "ELi omakapitali- ja võlaplatvorm" (lk 7) on finantsvõimendust võimalik saavutada rahvusvaheliste finantseerimisasutuste poolse kaasrahastamise kaudu või täiendavate laenude kaudu, mida pangad ja garantiiühingud lõplikele abisaajatele annaksid (teatises on VKEsid nimetatud "lõplikeks abisaajateks").

[55] Liikmesriikidepoolne kaasrahastamine esineb väga harva erasektori kommertslaenu kujul.

[56] See hõlmab mõlemat, nii ERFi toetust kui ka liikmesriigipoolset kaasrahastamist, nagu on ERFi puhul tavaks. Ühendkuningriigi erandjuhul oli liikmesriigipoolseks kaasrahastajaks erasektor kooskõlas määrustes sätestatud kaasrahastamiseeskirjadega; sellist rahastamist loeti mitte avaliku sektori, vaid erasektoripoolseks rahastamiseks, kuna vormi asemel lähtuti sisust.

[57] Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi tellitud EIP välishindamine, lk xi, 63 ja 67, 30. aprill 2009. Hindaja arvandmeid võib pidada usaldusväärseks, sest juba ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi tellitud ettevõtete ja ettevõtluse mitmeaastase programmi eelmises, 2004. aastal tehtud sõltumatus hindamises märgiti, et ETFi käivitusprogrammi finantsvõimendus oli 4,00. EIFi juunis 2009 avaldatud kvartaliaruandes (avaldatud pärast 2009. aasta hindamist) oli programmide (omakapitalivahendite programmid, mida alustati 1998. ja 2001. aastal) finantsvõimenduseks vastavalt 4,91 ja 6,52.

[58] Saksamaa, Portugali ja Ühendkuningriigi kaalutud arvandmed põhinesid ETFi käivitusprogrammi aastaaruande ( 21. oktoober 2009) tabelites 3a ja 3b esitatud andmetel seisuga 30. juuni 2009.

[59] Komisjon tegi koostööd kolme rahvusvahelise finantsinstitutsiooniga, kelleks olid Euroopa Nõukogu Arengupank / KfW, EBRD ja Euroopa Investeerimispank.

[60] SMEFFi – Euroopa Investeerimispanga poolaastaaruanne 2009, lk 1. ELi/EBRD SMEFFi poolaasta tegevusaruanne, lk 70, juuni 2009.

[61] MAPi lõpparuanne (SMEG), 31. detsember 2006, lk 7.

--------------------------------------------------

LISA I

ERFI RAAMES FINANTSKORRALDUSVAHENDITE JAOKS VÕETUD KULUKOHUSTUSED JA MAKSED LIIKMESRIIKIDELE

2000–2006 |

Auditeeritud liikmesriigid | Kulukohustused (miljonit eurot) | % | Maksed (miljonit eurot) | % |

Saksamaa | 204 | 13 | 170 | 11 |

Ungari | – | – | – | 0 |

Portugal | 106 | 7 | 88 | 6 |

Slovakkia | – | – | – | 0 |

Ühendkuningriik | 433 | 27 | 410 | 27 |

Kokku | 742 | 46 | 668 | 45 |

EL KOKKU | 1596 | 100 | 1497 | 100 |

Allikas: Euroopa Komisjon (regionaalpoliitika peadirektoraat).

Märkused:

Sama protsendi juures võivad summad siiski ümardamise tõttu erineda.

Programmitöö perioodil 2000–2006 olid lõplikeks toetusesaajateks ainult VKEd.

Programmitöö perioodi 2007–2013 rahastamisvahendid on suunatud neile ettevõtetele, mis ei kuulu ELi VKEde määratluse alla, ning ka linnaarendusprojektidele ja energiatõhususe projektidele.

Vähemalt programmitöö perioodil 2007–2013 ollakse arvude täpsuse suhtes ettevaatlikud, kuna liikmesriigid on tõlgendanud valesti assigneeringute klassifitseerimiseeskirju ja seetõttu võib-olla võtnud arvesse lisaks finantskorraldusvahenditele ka teisi rahastamisviise.

2007–2013 |

Auditeeritud liikmesriigid | Assigneeringud (miljonit eurot) | % | Maksed (miljonit eurot) | % |

Saksamaa | 1370 | 13 | 710 | 9 |

Ungari | 770 | 7 | 669 | 8 |

Portugal | 292 | 3 | 233 | 3 |

Slovakkia | 30 | 0 | 27 | 0 |

Ühendkuningriik | 614 | 6 | 230 | 3 |

Kokku | 3075 | 30 | 1868 | 24 |

EL KOKKU | 10393 | 100 | 7879 | 100 |

--------------------------------------------------

LISA II

SKEEM FINANTSVÕIMENDUSE KASUTAMISE KOHTA OMAKAPITALI-, LAENU- JA TAGATISVAHENDITE PUHUL

OMAKAPITAL

+++++ TIFF +++++

Finantsvõimenduse suhtarv:

Finantsvõimenduse suhtarv = 4

Märkused:

Skeem on esitatud vaid selgitaval eesmärgil.

Avaliku sektori poolne rahastamine võrdub rakenduskavast eraldatud rahastamisega.

LAENUD

+++++ TIFF +++++

Finantsvõimenduse suhtarv:

Finantsvõimenduse suhtarv = 6

Märkused:

Skeem on esitatud vaid selgitaval eesmärgil.

Avaliku sektori poolne rahastamine võrdub rakenduskavast eraldatud rahastamisega.

TAGATISED

+++++ TIFF +++++

Finantsvõimenduse suhtarv:

Finantsvõimenduse suhtarv = 20

Märkused:

Skeem on esitatud vaid selgitaval eesmärgil.

Avaliku sektori poolne rahastamine võrdub rakenduskavast eraldatud rahastamisega.

--------------------------------------------------

LISA III

NÄITED KASUTUSKÕLBLIKE RAHASTAMISVAHENDITE JA -MEHHANISMIDE KOHTA

MAJANDUSTULEMUSTEST SÕLTUVA TAGASIMAKSEGA TOETUSED: MOITALI NÄIDE IISRAELIS

Iisraelis on enamiku VKEde abiskeemide puhul (teadus- ja arendustegevuse fond, tehnoloogiainkubaatorid, Heznek jne) toetuse saamise tingimuseks see, et kuigi tegemist on mittetagastatavate toetustega, maksab toetust saav VKE äriedu korral kasutustasu. Kasutustasu arvutatakse müügi või kasumi pealt. Kasutustasudega toetuste eelis seisneb selles, et need ei ole nii keerulised kui finantskorraldusvahendid, keskendudes samas VKEdele, kellel on potentsiaali teadusuuringute ja arendustegevuse alal. Täiendav teave: http://www.moital.gov.il/

SIHTOTSTARBELISED INVESTEERIMISVAHENDID

Euroopa taastamise programm (ERP): ERP on tähtajatu riiklik fond, mida haldab Saksamaa ettevõtete huvides KfW ja selle üheks peamiseks iseärasuseks on kapitali taaskasutamine. Täiendav teave: http://www.bundesfinanzministerium.de/

Iisraeli Yozma fond: Riikliku fondina tegutsedes oli selle põhimõtteks avaliku sektori vahendite ja erasektori investeerimisfondide kaasinvesteerimine minimaalse finantsvõimenduse suhtarvuga 2,5. Fond investeeris Iisraeli kõrgtehnoloogia valdkonna alustavatesse ettevõtetesse. Programmi iseloomustab põhiliselt see, et Iisraeli valitsuse ja erasektori investorid jagasid kasumit võrdse kohtlemise alusel. Kuna erasektori partnerid võisid esimese viie aasta jooksul osta valitsuse osaluse maksumusega LIBOR+1, millele lisandus kasutustasu kuni rahastamisperioodi lõpuni, võis valitsus seejärel reinvesteerida saadud müügitulu uutesse fondidesse või VKEdesse. Iisraeli valitsus sai Yozma fondist kasumit 40 miljonit USA dollarit. Täiendav teave: http://www.yozma.com/overview/

Euroopa mikrokrediidirahastu "Progress": Komisjoni Euroopa mikrokrediidirahastu "Progress" ei rahasta otseselt VKEsid, kuid võimaldab suurendada laenamist ELi liikmesriikide väikerahastamisasutustele, andes neile tagatisi ning seega jagades nende riski ja suurendades nende mikrokrediidi mahtu rahastatud vahendite kaudu (nt laenud ja omakapital). Täiendav teave: http://ec.europa.eu/social/

Euroopa Kagu-Euroopa Fond (EFSE): EFSE refinantseerib peamiselt Kagu-Euroopa ja Ida-Euroopa naabruspiirkonna valitud partneritest krediidiasutusi eelis- või allutatud laenude kaudu, kusjuures laenuvõtja kohustub laenama rahastamisvahendeid edasi lõppsihtrühmadele, kelleks on mh mikro- ja väikeettevõtted ning väikese sissetulekuga eramajapidamised. Kõnealune fond tegeleb suurel määral sponsorlusega ja selle tegevuses osalevad rahvusvahelised finantseerimisasutused (nt EBRD, EIP, KfW jne), komisjon ning ka avaliku ja erasektori finantseerimisasutused. Täiendav teave: http://www.efse.lu

--------------------------------------------------