ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
9.

on seisukohal, et Euroopa poolaastale territoriaalse mõõtme andmine – nii analüütilisel tasandil (rikastades iga-aastast majanduskasvu analüüsi, riiklikke reformikavasid ja riigipõhiseid soovitusi territoriaalseid suundumusi ja ELi poliitikameetmete territoriaalset mõju käsitlevate analüüsidega) kui ka tegevustasandil (tagades kohalike ja piirkondlike omavalitsuste aktiivsema ja süstemaatilisema osalemise, tuginedes partnerluse ja mitmetasandilise valitsemise lähenemisviisidele) – aitab tõhustada Euroopa poolaastat ja suurendada sellele pühendumist kohapeal. Samuti aitaks see tugevdada seost ELi poliitika ja investeerimiskava vahel. Komitee märgib, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused juba esitavad ulatuslikke andmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide osana ning et muu teave on hõlpsasti kättesaadav ja seda on võimalik kasutada territoriaalse mõõtme lisamiseks Euroopa poolaastasse;
14.

juhib tähelepanu kõige nõrgemate elanikkonnarühmade, iseäranis emade ja laste, samuti selliste elanikkonnarühmade heaolu kaitsmisele, kelle tervislik seisund on ohustatud nt vaimse tervise probleemide, haiguste ja puuete tõttu. See on esmatähtis sotsiaalse ühtekuuluvuse jaoks linnakeskkonnas võitluses sotsiaal-majandusliku lõhe ja kasvava ebavõrduse vastu. Tegelikult näitavad eelkõige seosed tervishoiu- ja sotsiaalsete näitajate vahel (üldine suremus, puuded, subjektiivsed tervisenäitajad), et see ebavõrdsus ilmneb astmeliselt (Gini koefitsient): s.t et igale sotsiaalse skaala positsioonile vastab tervislik seisund, mis on vähem soodne kõrgema positsiooni ja soodsam madalama positsiooni suhtes. See viitab sellele, et saavutamaks seda tõkestavate poliitikameetmetega järjepidevaid tulemusi tervise alal, ei piisa rahuldumisest valikuliste lähenemisviisidega, mis keskenduvad kõrge haigestumise riskiga isikutele, vaid tuleb hoolitseda kõigi sotsiaalse skaala astmete korrigeerimise eest;
5.

on veendunud, et Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamise tulemused kinnitavad, et ühtekuuluvuspoliitika on võimeline paindlikult reageerima strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkidele või uutele väljakutsetele, nii nagu need hetkel kujunevad näiteks energiajulgeoleku, demograafia, rände ja välispiiride valdkonnas või ka pagulaste vastuvõtmisest tingituna. Tugev ja tulemuslik ühtekuuluvuspoliitika on ühtlasi kriisiprotsessidest üle saamise eeltingimus. Et see ka nii jääks, peab uus arengustrateegia peab olema raamistikuks järgmisele programmitöö perioodile. Lisaks on vaja tagada, et ühtekuuluvuspoliitika pakuks oma strateegilise suunitluse säilitamiseks ka tulevikus stabiilse investeerimisraamistikuna riikidele, piirkondadele ja kohalikele omavalitsustele programmitöös pikaajalist planeerimiskindlust ning annaks ühtlasi võimaluse muuta rakenduskavu nii, et nad vastaksid paremini majanduslikele, sotsiaalsetele ja keskkonnaalastele muutustele. Oluline on ka see, et ühtekuuluvuspoliitika käsutuses oleks piisavalt rahalisi vahendeid, see tähendab, et ka pärast Ühendkuningriigi lahkumist Euroopa Liidust, järgmise mitmeaastase finantsraamistiku jooksul, jääks ühtekuuluvuspoliitikale liidu eelarvest eraldatud summa protsentuaalselt samaks;
36.

on seisukohal, et piiriülene koostöö võib kaasa aidata Euroopa tervishoiusüsteemide arendamisele. On mõistlik, et ELil on teatud seadusandlik pädevus piiriüleste terviseohtude ja tervishoiuteenuste küsimustes, ent muidu peaks EL eelkõige keskenduma liikmesriikide toetamisele nende töös ja innustama kvaliteeti parandama. Selleks saab EL näiteks koostada soovitusi, käivitada ja rahastada arenguprojekte, soodustada koostööd piirialadel, edendada teadmiste ja kogemuste vahetamist, levitada häid eeskujusid ja parimaid tavasid, osaleda senisest aktiivsemalt avatud võrdluste alases töös ning hinnata tervishoiusüsteemide tulemuslikkust koostöös muu hulgas WHO ja OECDga. Selle töö käigus on tähtis tuua välja tervishoiuteenuste mõju patsientide tervisele ja rahvatervisele;
35.

juhib tähelepanu asjaolule, et toidusüsteemide üldise keskkonnamõju vähendamisel on väga oluline strateegiline kavandamine piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Tootmise vaatenurgast juhtub sageli, et maapiirkondade tootjatega võrreldes ei ole teenused (tehnilised teenused, laenud, sisendid ja ressursid) linnaalade ja äärelinnade tootjatele samal viisil kättesaadavad;
6.

märgib, et Euroopa Keskpank (EKP) on taganud majandustsükli stabiliseerumise pärast kriisi algust. EKP president on nõudnud integreeritud institutsioone, tugevamat ja ennetavamat finantspoliitikat euroala tasandil ning euroala liikmesriikides struktuurireformide läbiviimist. Samas hoiatab komitee, et rahapoliitika ei saa majandust ise ergutada, ning rõhutab, et praegu valitsev madala intressimääraga poliitika soodustab laenamist ja investeerimist. Põhjalikud struktuurireformid, vastutuse võtmine nende eest kodanikele lähimal tasandil ja eelarvepoliitiline vastutus on pikaajalise säästva arengu poole tagasipöördumise alustalaks;
42.

on arvamusel, et need muutused ei põhjusta mitte ainult majanduslike aluste nõrgenemist, vaid ka linnade ja kohalike kogukondade funktsionaalset mitmekesistumist, mis tekitab vajaduse suletud sadama- ja veekogu ääres asuvate tööstusalade moderniseerimise järele; rõhutab, et sadamate ja sadamapiirkondade uued majanduslikud funktsioonid ei nõua alati asendit rannikul, kuid investorid valivad selle asendi siiski seetõttu, et see tagab linnasisese hea kättesaadavuse ja taristud ning on maastiku ja kultuuri mõttes huvipakkuv;
37.

Veemajandus on kapitalimahukas poliitikavaldkond, millesse tehakse suuri investeeringuid. Need investeeringud suurenevad tulevikus veelgi. Probleemide määratlemisel ja neile lahenduste leidmisel laiema perspektiivi valimine ja seotud poliitikavaldkondade (näiteks põllumajandus, energia, tervishoid) parem kaasamine, nagu on olemasolevates õigusaktides juba välja pakutud, vähendab investeeringute lõpetamise tõenäosust, avab uusi võimalusi ja loob kasvulava innovatsioonile. Väljakutse seisneb selles, et langetada tuleb arukaid otsuseid, mis ühelt poolt arvestaksid sellega, mida me tahame praegu säilitada, ent pakuks teisalt ka piisavalt ruumi ebakindlate tulevikuprobleemide lahendamiseks – manage the source of life !
20.

nõustub, et uue lähenemisviisi edu tagamiseks on partnerriikide jaoks vaja välja töötada nii positiivsed kui ka negatiivsed stiimulid. Samas tuleb leida hoolikalt läbimõeldud tasakaal rände haldamise stiimulite ja ELi ülemaailmse arenguabi vahel. Abi ei tohiks sõltuda täielikult kolmandate riikidega sõlmitud tagasivõtulepingute kohustuste täitmisest, kuna see võib ohustada säästva arengu eesmärkide saavutamist ja Lissaboni lepingust tulenevat ELi kohustust kaotada ülim vaesus ja ebavõrdsus. Tuleks selgelt eristada liikmesriikide suutlikkust ja tahet teha rände haldamisel ELiga koostööd, kuna need on põhimõtteliselt erinevad. Selles osas on komitee seisukohal, et ametliku arenguabi kasutamisel tuleks keskenduda julgeoleku- ja piirihalduse valdkonna projektidele ainult siis, kui need toovad abisaajatele selget kasu. Partnerriigid, kes ei ole suutelised rändekorda rakendama, peaksid sellegipoolest saama kasu ELi rändekokkulepete toimivuse saavutamisele suunatud rahalistest ja muudest vahenditest;
2.

üldiselt on vanemate põllumajandustootjate vastumeelsus oma põllumajandusettevõtte üleandmise suhtes põhjustatud ka asjaolust, et põllumajanduslik tootmine on kogukondlik eluviis, mis kestab edasi ka pärast seadusjärgsesse pensioniikka jõudmist. Selles mõttes erineb põllumajanduslik tootmine paljudest muudest majandustegevustest. Põllumajandusettevõtte üleandmise takistused on sageli tingitud sellest, et eakatel põllumajandusettevõtjatel on oma põllumajandusettevõttest raske lahkuda ja põllumajanduslikku tegevust järk-järgult lõpetada, sest nende elukoht ja põllumajandusliku tegevuse koht on üks ja sama. Üldine nn ajude äravool maapiirkondadest süvendab probleemi veelgi, sest üha parema haridusega töötajad ei ole põllumajanduses töötamisest huvitatud;
Kui infoühiskonna teenusepakkujad talletavad ja võimaldavad juurdepääsu autoriõigusega kaitstud teostele või muule materjalile, mille on üles laadinud kasutajad, minnes seega kaugemale pelgast füüsiliste abivahendite pakkumisest ja üldsusele edastamisest, on nad kohustatud sõlmima õiguste omajatega litsentsilepingud, välja arvatud juhul, kui nende suhtes võib kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/31/EÜ artiklis 14 sätestatud vastutusest vabastamist (1). Seoses artikliga 14 on vaja kontrollida, kas teenusepakkuja tegutseb aktiivselt, näiteks optimeerides üleslaaditud teoste või muu materjali väljapanekut või tegeledes nende reklaamimisega, olenemata sellest, mis liiki vahendeid selleks kasutatakse. Selleks et tagada mis tahes litsentsilepingu toimimine, peaksid infoühiskonna teenusepakkujad, kes talletavad suurt hulka kasutajate poolt üles laaditud autoriõigusega kaitstud teoseid või muud materjali ja tagavad neile üldsuse juurdepääsu, võtma asjakohased ja proportsionaalsed meetmed, et tagada teoste või muu materjali kaitse, rakendades näiteks tõhusaid tehnoloogiaid. See kohustus peaks kehtima ka juhul, kui infoühiskonna teenusepakkujate suhtes võib kohaldada direktiivi 2000/31/EÜ artiklis 14 sätestatud vastutusest vabastamist.

Kui infoühiskonna teenusepakkujad talletavad ja võimaldavad juurdepääsu autoriõigusega kaitstud teostele või muule materjalile, mille on üles laadinud kasutajad, minnes seega kaugemale pelgast füüsiliste abivahendite pakkumisest ja üldsusele edastamisest, on nad kohustatud sõlmima õiguste omajatega litsentsilepingud, välja arvatud juhul, kui nende suhtes võib kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/31/EÜ artiklis 14 sätestatud vastutusest vabastamist (1). Seoses artikliga 14 on vaja kontrollida, kas teenusepakkuja tegutseb aktiivselt, näiteks optimeerides üleslaaditud teoste või muu materjali väljapanekut või tegeledes nende reklaamimisega, olenemata sellest, mis liiki vahendeid selleks kasutatakse. Selleks et tagada mis tahes litsentsilepingu toimimine, peaksid infoühiskonna teenusepakkujad, kes talletavad suurt hulka kasutajate poolt üles laaditud autoriõigusega kaitstud teoseid või muud materjali ja tagavad neile üldsuse juurdepääsu, võtma asjakohased ja proportsionaalsed meetmed, et tagada teoste või muu materjali kaitse, rakendades näiteks tõhusaid tehnoloogiaid , mis võimaldavad väärtuse õiglast jaotamist õiguste omajatele . See kohustus peaks kehtima ka juhul, kui infoühiskonna teenusepakkujate suhtes võib kohaldada direktiivi 2000/31/EÜ artiklis 14 sätestatud vastutusest vabastamist.
33.

nendib, et ülisuur osa (95 %) ELi vahenditest (TEN-T-CEF) eraldatakse praegu üleeuroopalise transpordivõrgu põhikoridoridele. Madalama taseme võrkude (comprehensive network) väiksed projektid ja üleeuroopalise transpordivõrguga ühendamise meetmed on küll esmatähtsad konkreetsete probleemide lahendamise ning piiriüleste sidemete ja majandusruumide arengu jaoks, ent ei leia nüüd tihti (kaas)rahastamist, samuti ei rahastata neid riiklikest vahenditest. See on osaliselt tingitud piiriäärsest asukohast. Riigisisestel teedel ja ühendustel on tihti rohkem liiklust;
tunnistab Euroopa Liidu Kohtu praktikast tulenevat liikmesriikide pädevust määratleda majanduslikult mitteaktiivsete inimeste sotsiaalabi kujundamist ja tervitab viidet sellele, et see määratlemine peab olema kooskõlas Euroopas põhi- ja inimõigustega, kui uut ja olulist aspekti. See, et neid isikuid ei jäeta tulevikus ilma tegeliku elukoha ravikindlustusest, on tervitatav. Komitee märgib, et neil võib olla lubatud panustada proportsionaalsel viisil ravikindlustussüsteemi oma alalise elukoha alusel. Siiski jääb küsitavaks, millisel alusel on põhjendatud sotsiaalabi piiramine või sellest üldse ilmajätmine. Samas tuleb kõnealuse põhimõtte laiendamisel isikutele, kelle tegelik elukoht on muus liikmesriigis kui nende koduriik, reguleerida selle põhimõtte kohaldamist ka selleks, et tagada samad tegutsemisviisid ja koormuse õiglane jagamine liikmesriikide vahel;
69.

rõhutab, et linnad on elanike suure arvu tõttu peamised transpordi sidusrühmad, ning märgib, et linnalise liikumiskeskkonna probleeme ei saa lahendada üksnes valdkondliku lähenemisviisi abil. Seepärast tuletab komitee meelde kohalike ja piirkondlike omavalitsuste lisandväärtust säästva linnalise liikumiskeskkonna kava (13) koostamisel samal ajal säästva energia tegevuskavaga, et võtta arvesse transpordipoliitika linnamõõtme seost ruumilise planeerimise laiema käsitusega, mis hõlmab ülevaadet tegelikust ja ideaalsest kohalikust energiaallikate jaotusest. Need kohalikud jõupingutused võiksid saada linnapeade pakti kaudu asjatundlikku juhendamist ja abi, et luua kaasavam, vähem õhusaastet ja müra tekitav kohalik transport;
40.

soovib, et programmi „Horisont 2020“ programmi „Tipptasemel teadmiste levitamine ja osaluse laiendamine“ jätkatakse ja laiendatakse vastavalt. Komitee kutsub üles kasutama spetsiaalset lähenemisviisi nende piirkondade puhul, mis on teadusuuringute ja innovatsiooni arengus tugevasti maha jäänud ja asuvad riikides, mis ei saa kõnealusest programmist toetust, nagu enamik äärepoolsemaid piirkondi, loobumata samas tipptasemest kui põhikriteeriumist. Komitee rõhutab, et programmist „Horisont 2020“ kasutatakse kõnealuse programmi jaoks vaid väikest osa (1 %), märgib, et puuduvad märkimisväärsed edusammud programmile juurdepääsu osas, ning on üllatunud, et programmi „Horisont 2020“ peamistest kasusaajatest riigid on ka kõnealuse programmi peamised kasusaajad. Komitee on seisukohal, et selline olukord kahjustab raamprogrammi õiguspärasust, ja nõuab uusi algatusi;
63.

nõuab, et hektari kohta makstavate otsetoetuste asemel võetaks kasutusele põllumajandustöötajatel – mõeldakse aktiivset põllumajandustootjat – põhinevad hektari kohta makstavad, ülemmääraga ja kohandatavad otsetoetused selleks, et a) hoida ja arendada põllumajandust agroklimaatiliselt ebasoodsate tingimustega piirkondades, eeskätt mägipiirkondades, kus on suuremad tootmiskulud, või ebasoodsate geograafiliste tingimustega piirkondades, nagu äärepoolseimad piirkonnad; b) toetada väikesi põllumajanduslikke peremajapidamisi, kelle tootmismaht on sageli liiga väike selleks, et saada piisavat põllumajandustulu, kuid kes on olulised maapiirkondade elavdamisel, rõhutades, et suurem toetus esimestele hektaritele on äärmiselt oluline väikestele majapidamistele, eelkõige mägipiirkondade põllumajanduses; c) toetada noorte põllumajandustootjate tegevuse alustamist; d) toetada kõigis piirkondades järkjärgulist üleminekut tootmisviisidele, mis on vastupidavamad, sõltumatumad, vähemate sisenditega, ilma keemiliste pestitsiidideta, kaitsevad tervist ning mis vähendavad kliima soojenemist, soodustavad bioloogilist mitmekesisust, parandavad veekvaliteeti ja austavad loomade heaolu; e) tugevdada mahepõllumajanduse arengut; f) tugevdada põllumajandust suure keskkonnaväärtusega piirkondades; g) toetada omamaiste tõugude ja sortide kasutamist, et edendada kõrge lisandväärtusega käsitöötooteid ja traditsioonilisi toiduaineid; h) toetada kvaliteetsete ja suure lisandväärtusega piirkondlike tarneahelate arendamist;
7.

toonitab, et need kolm parameetrit loovad ELi toimimise lepingu artiklis 174 nimetatud ebasoodsad territoriaalsed, majanduslikud ja sotsiaalsed tingimused, mis takistavad saarte õiglast integreerumist ühtsele turule ning samuti saarte elanike täielikku territoriaalset integreerumist. Eelkõige võivad need tingimused kaasa tuua järgmise olukorra: — piiratud kohalik turg, mis saarestike puhul on lisaks killustunud ja kauge; — suured transpordikulud, st logistika-, veo- ja kindlustuskulud kauguse, aga ka mittetäieliku konkurentsiolukorra tõttu (oligopolid, isegi monopolid); — mastaabisäästu efekti saavutamise võimatus turu väiksuse tõttu, mis toob kaasa kõrged ühikukulud nii äritegevuses kui ka avalike teenuste puhul; — vähearenenud tööstusharudevahelised suhted, kuna valitseb tugev suundumus spetsialiseeruda ühe ressursi kasutamisele, ühte tüüpi kauba tootmisele või ühte tüüpi teenuse pakkumisele; — kvalifitseeritud tööjõu puudus või kvalifitseeritud tööjõu kalduvus saartelt lahkuda, et leida asjakohast tööd mujal; — ettevõtlusalase oskusteabe puudumine, kuna ettevõtjad kipuvad saartelt lahkuma, et investeerida tulusamatesse turgudesse; — mandripiirkondadega võrreldava taristu ja ettevõtete jaoks vajaliku teenusepakkumise puudumine, näiteks telekommunikatsiooni, koolituste või riskikapitali valdkonnas;
32.

toonitab, et Euroopa solidaarsuskorpuse tegevus tuleb üles ehitada selliselt, et oleks võimalik kasutada Euroopa noorteorganisatsioonide olemasolevat potentsiaali ning nende organisatsioonide liikmete vabatahtlikku tööd. Komitee on seisukohal, et Euroopa solidaarsuskorpuse mõte ja eesmärk ei saa olla nende organisatsioonide tegevuse ülevõtmine või asendamine, vaid ainuüksi täiendamine. Komitee märgib, et Euroopa solidaarsuskorpuse edu seisukohalt on otsustav see, kas korpusel õnnestub Euroopas tegutsevaid noorteorganisatsioone koostöösse kaasata. Komitee rõhutab lisaks, kui oluline on, et Euroopa solidaarsuskorpuse strateegia koostamisel tunnustataks Euroopa noorteorganisatsioonide aastakümnete jooksul vabatahtliku tegevuse juhtimise ja kogukonna arengu valdkonnas kogutud kogemuste äärmiselt tähtsat rolli ja lähtutaks sellest teadmistebaasist;
66.

väljendab rahulolu, et riik on integratsiooniprotsessis tagasi õigel teel ja Euroopa perspektiiv on riigi jaoks peamine stiimul; julgustab jätkama reformikava elluviimist, kuna stabiliseerimis- ja assotsieerimislepingu jõustumine näitab, et võetud kohustusi saab täita;
39.

on veendunud, et biopõhise majanduse väljakujundamisel on vaja terviklikku lähenemisviisi, mis liidab eri poliitikavaldkonnad, ning on vaja rohkem toetada üleilmsete võimaluste, võrgustike ja muude platvormide klastrit, et toimuks teadmiste edasiandmine ja dialoog kogu väärtusahela ulatuses;
23.

on arvamusel, et väljaspool inimasustusi tuleb suurkiskjaid kaitsta vastavalt nende kaitsetasemele, sõltumata sellest, kas nad elavad Natura 2000 võrgustiku kaitsealal või mitte. Samas on komitee seisukohal, et juhul, kui suurkiskja siseneb inimasustusse mitte juhuslikult, vaid korrapäraselt, on tegu käitumismudeliga, mis kujutab riski inimestele (iseäranis lastele, vanuritele ning piiratud liikumisvõimega inimestele) ja mida ei saa pidada asjaomase konflikti tekitada võiva liigi isendi jaoks loomulikuks. Komitee leiab, et sellisel juhul tuleb teha kõik võimalik, et vähendada selliste olukordade tekkimise riski ning kui see on vältimatu, siis eemaldada asjaomane konflikti tekitada võiv isend sobival moel või võtta tarvitusele muud vajalikud meetmed. Neid meetmeid tuleb rakendada kooskõlas asjaomaste majandamiskavadega, kui need olemas on. Eesmärk on tagada majandamiskavade kehtimine igal pool, et hallata nii kaitset kui konflikte. Kindlasti peavad konflikte tekitada võivate liikide vastased meetmed jääma erandiks ning need ei tohi mõjutada kõnealuse populatsiooni tulevikku ega elujõulisust;
32.

nõuab kindlalt, et kooskõlastatud jõupingutuste raames piirkondadevaheliste erinevuste tõhusaks kaotamiseks tuleks asjakohaselt toetada teatud vähem arenenud piirkondi, et võimaldada neil kooli- ja kõrgharidust ajakohastada, jätkates samaaegselt kutsehariduse ja -koolituse edendamist. Sellega seoses tuleb märkida, et teatud piirkondade tööturg suudab praegu tööd pakkuda suuremalt jaolt kutsehariduse omandanud inimestele. Kui kutsehariduse arendamine prioriteetide hulgast kõrvale jäetakse, halveneks konkreetse piirkonna majanduslik ja sotsiaalne olukord veelgi;
15.

märgib, et ELi tasandil on eesmärk võtta 2020.aastaks kasutusele ühendus kiirusega rohkem kui 30MB/s kogu Euroopas, sh maapiirkondades ja eraldatud piirkondades. See on siiski vaid ELi keskmine, mis erineb märkimisväärselt riigiti ja piirkonniti, eeskätt maapiirkondades ja äärepoolseimates piirkondades, kus ei ole isegi majanduslikult jõukates liikmesriikides harv, et ühenduse kiirus on 10MB/s. See on üldine standard, mis võimaldab tüüpilisel kodumajapidamisel kasutada kõige populaarsemaid veebiteenuseid. Piisava lairibaühenduse puudumine on tänapäeval tõsine väljakutse territoriaalse ühtekuuluvuse jaoks. Komitee kutsub Euroopa Komisjoni üles suurendama jõupingutusi kiire interneti arendamiseks maapiirkondades kättesaadavate rahastamismudelite kaudu, mis ei piiraks teatud liikmesriikide ligipääsu lairibavõrkude investeeringute rahastamisele ja toetaks väikesemahuliste projektide ligipääsu lairibavõrkude investeeringute rahastamisele. Komitee nõuab samuti, et laenusid kasutataks spetsiaalselt lairibavõrkude arendamiseks maapiirkondades ja mitte teiste meetmete jaoks;
4.

tuletab meelde, et 2013. aasta oktoobris toimunud ülemkogu järeldustes sedastati, et avaliku halduse asutuste moderniseerimine peaks jätkuma e-teenuste (näiteks e-tervis, e-arveldamine, e-riigihanked) kiire rakendamise kaudu ning et avatud andmed on tohutu potentsiaaliga kasutamata ressurss;
48.

tõstab esile ka seda, et taskukohaste hindadega energia kättesaadavus on piirkondliku konkurentsi üks peamine eeldus, eriti vähem soodsate tingimustega piirkondades ja ääraladel, ning et piirkondi, kus on tugev tööstusbaas, mis on juba iseenesest suure energiakasutusega sektor, mõjutavad tugevalt energiamaksud ja -tasud ning nad sõltuvad kättesaadavast ja turvalisest energiavarustusest;
48.

nõustub Euroopa Komisjoni hinnanguga ELi Läänemere piirkonna strateegia rakendamise ja väljakutsete kohta ning toob esile, et 2016. aastal loodi ELi Läänemere piirkonna strateegia jaoks Euroopa Regionaalarengu Fondi korraldusasutuste võrgustik. Võrgustiku eesmärk on leida võimalused tõhusama rahalise toetuse andmiseks ELi Läänemere piirkonna strateegia rakendamisele. Sarnaseid võrgustikke on loodud ka teiste fondide jaoks. See on näide parimast tavast, mida võiks rakendada ka teistes makropiirkondlikes strateegiates. Teine parima tava näide on piirkondlike ja linnavõrgustike osalemine ELi Läänemere piirkonna strateegias;
39.

rõhutab, kui oluline on tagada, et hooned, mis on mõeldud sotsiaaleluasemeteks või elamuteks, vastavad energianõuetele, rahuldades järgmiseid kriteeriumeid: energiatõhusus, energiasääst, väiksed CO2-heited ning investeeringud puhtasse ja taastuvenergiasse. Komitee kutsub seetõttu üles ehitama ja renoveerima elamuid arukal viisil kooskõlas ka programmi „Horisont 2020“ eesmärkidega.
29.

toonitab, et asjade interneti turvalisuse tase on äärmiselt erinev, kusjuures mõnes süsteemis puudub krüpteerimine või kasutajanimed ja salasõnad, teised on aga avatud pahavaraga nakatumisele ja püsivara muutmisele. Asjade interneti keerukad sõltuvused tähendavad, et sel on suur rünnatav pind ja palju haavatavaid kohti;
3.

märgib, et mõningaid ELi riike, eelkõige Vahemere piirkonnas, on lähiajaloos tabanud laastavad, väga raskete sotsiaalsete ja majanduslike tagajärgedega maavärinad; eriti tõsine on olukord Itaalias, kus viimase 50 aasta jooksul on olnud mitmeid maavärinaid, mille tagajärjeks on kokku üle 5 000 ohvri ning majanduslik kahju on hinnanguliselt 150 miljardit eurot;
29.

on seisukohal, et elektrimaksul oleks kindlasti eelis, et see oleks arusaadav ja kooskõlas ELi energiatõhususe valdkonna eesmärkidega, ent näeb ohtu, et see võib osutuda ebapopulaarseks ja karistada ebasoodsas olukorras olevaid majapidamisi. Seepärast tuleks majapidamised sellest maksust välja jätta;