Alaline kõrgetasemeline töörühm on ministrite nõukogu tähtis allorgan. Ministrite nõukogult saadud volituse alusel võib see lisaks muudele ülesannetele võtta meetmeid. EL on töörühmas esindatud ühe häälega.

Ministrite nõukogu tagab asutamislepingus sätestatud eesmärkide täitmise. Organ annab majanduspoliitilisi üldsuuniseid, võtab meetmeid ja võtab vastu menetlusdokumente. Igal lepinguosalisel on üks hääl ja ministrite nõukogu kasutab teemast olenevalt eri hääletamiseeskirju. EL on üks üheksast lepinguosalisest ja sellel on üks hääl, olenevalt samuti kõnesolevast teemast.

Energiaühenduse asutamislepingu (edaspidi „asutamisleping“) eesmärk on luua stabiilne õigus- ja tururaamistik ning võrguenergiakaubanduse ühtne õigusruum, rakendades liidu acquis’ kokkulepitud osi kolmandate riikide energiatemaatikas. Leping jõustus 1. juulil 2006. Euroopa Liit on asutamislepingu osaline. Asutamislepingus viidatakse kolmandatele riikidele kui lepinguosalistele.

Asutamislepingu üks põhieesmärk on luua integreeritud ja kestlik üleeuroopaline energiaturg, mis põhineb stabiilsel õigus- ja tururaamistikul, meelitades ligi majandusarengu ja sotsiaalse stabiilsuse jaoks vajalikke investeeringuid, parandades keskkonnaseisundit ja edendades taastuvenergia kasutamist. Et energeetikasektor on üks peamisi kasvuhoonegaaside heite tekitajaid ning et energiapoliitika ja kliima on omavahel tihedasti seotud, on tähtis tugevdada energiaühenduse poliitikaraamistikku energiatõhususe, taastuvenergia ja kasvuhoonegaaside heite valdkonnas.

Terviklikkuse huvides tuleb märkida, et peale kavandatavate aktide on ministrite nõukogu ja töörühma kohtumiste päevakorras mitu muud punkti. Nende punktide kohta kavatseb komisjon väljendada liidu nimel alljärgnevaid seisukohti, mis esitatakse ka käesoleva ettepaneku 3. lisas.

Kolmandas energiapaketis sätestatud tähtsamaid kontseptsioone on ülekandesüsteemi haldurite eraldamine. See eeldab energiaülekande tõhusat eraldamist tootmis- ja pakkumishuvidest. Kolmandast riigist või kolmandatest riikidest pärit isiku või isikute kontrollitava ülekandesüsteemi halduri sertifitseerimise korral kohaldatakse gaasidirektiivi artiklit 11. Gaasidirektiivi artikliga 10 on ette nähtud, et enne ettevõtja heakskiitmist ja ülekandesüsteemi halduriks määramist peab ta olema sertifitseeritud. Selleks peab ettevõtja täitma kolmanda energiapaketi eraldamisnõudeid ehk gaasidirektiivi artiklit 9.

Nii gaasidirektiiv kui ka gaasimäärus kaasati energiaühenduse acquis’sse ministrite nõukogu 6. oktoobri 2011. aasta otsusega 2011/02/MC-EnC.

Sekretariaat leidis esialgu, et ettevõtja Yugorosgaz-Transport sertifitseerimisega sõltumatu süsteemihalduri mudeli kohaselt on Serbia Vabariik jätnud täitmata oma kohustused, mis tulenevad energiaühenduses kehtivatest direktiivi 2009/73/EÜ artiklist 10, artikli 14 lõike 2 punktidest a, b, d ja artiklitest 15 ja 11 ning määruse (EÜ) nr 715/2009 artiklist 24. Seepärast esitas sekretariaat ministrite nõukogule põhjendatud taotluse.

Põhjendatud taotluses esitatud asjaolude ja argumentide alusel peaks ministrite nõukogu võtma liidu nimel seisukoha, mis väljendab heakskiitu otsusele, millega tehakse kindlaks rikkumine juhtumi ECS-10/17 puhul.

(b)Otsus 2019/…/Mc-EnC Serbia suutmatuse kohta täita energiaühenduse asutamislepingut juhtumi ECS-13/17 puhul

Euroopa Liidu Kohtu otsuste kohaselt on kolmandate isikute juurdepääs ülekandevõrkudele „oluline meede“, mida lepinguosalised peavad rakendama, et täita asutamislepinguga võetud kohustused. Gaasidirektiivi artikli 32 lõike 1 kohaselt peavad lepinguosalised tagama, et maagaasi ülekandevõrgule kolmandate isikute juurdepääsu süsteemi rakendatakse kõigi võrgukasutajate suhtes objektiivselt ja ilma diskrimineerimiseta, lähtudes avaldatud tariifidest. Gaasimääruse artikli 16 lõigetega 1 ja 2 kehtestatakse ülekandesüsteemi haldurile kohustus teha turuosalistele kättesaadavaks maksimaalne võimsus kõigis asjaomastes punktides, võttes arvesse süsteemi terviklikkust ja võrgu tõhusat toimimist, ning kohustus rakendada ja avaldada mittediskrimineerivad ja läbipaistvad võimsuse jaotamise mehhanismid. Vastavalt gaasimääruse artikli 18 lõikele 3 koostoimes sama määruse I lisa punkti 3.2 lõigu 1 punktiga a hõlmavad asjaomased punktid kõiki ülekandesüsteemi halduri hallatava maagaasi ülekandevõrgu sisse- ja väljavoolupunkte. Kohustused, mis on seotud kolmanda isiku juurdepääsuga maagaasi ülekandesüsteemile ja tulenevad energiaühenduse acquis’st, võeti üle Serbia riigi õigusesse energiaseadusega ja ülekandesüsteemi haldur peab neid rakendama vastavalt eeskirjadele.

Sekretariaat on seisukohal, et ettevõtja Srbijagas, kes on praegu Serbia Vabariigi maagaasi ülekandesüsteemi haldur ja kontrollib kõiki Serbia maagaasi ülekandesüsteemi sisse- ja väljavoolupunkte, ei täida neid kohustusi, kuna jätab Horgoši sissevoolupunktis piiriülese maagaasi ülekandevõime jätkuvalt kõrvale avatud võimsuse jaotamise korrast ega ole seega suutnud tagada kolmandate isikute juurdepääsu vastavas sissevoolupunktis. Lisaks on sekretariaat arvamusel, et Serbia ametiasutused, mis on pädevad tagama sellekohaste kohustuste täitmise, ei suuda seda tegelikult teha.

Esialgu leidis sekretariaat leidis, et kuna Srbijagas jättis Horgoši sissevoolupunktis põhjendamatult kohaldamata kolmandate isikute piiramatu ja mittediskrimineeriva juurdepääsu ning avatud võimsuse jaotamise korra, rikub Serbia Vabariik direktiivi 2009/73/EÜ artiklit 32 ja määruse (EÜ) nr 715/2009 artiklit 16 ning seetõttu ei täida energiaühenduse asutamislepingu artiklist 6, 10 ja 11 tulenevaid kohustusi. Seepärast esitas sekretariaat ministrite nõukogule põhjendatud taotluse.

Põhjendatud taotluses esitatud asjaolude ja argumentide alusel peaks ministrite nõukogu võtma liidu nimel seisukoha, mis väljendab heakskiitu otsusele, millega tehakse kindlaks rikkumine juhtumi ECS-13/17 puhul.

See heakskiit tuleks aga anda tingimusel, et põhjendatud taotluses esitatud põhjendust muudetakse, eemaldades selle punktist 71 obiter dictum’i, mis viitab turgu valitseva seisundi võimalikule kuritarvitamisele. See obiter dictum ei ole tähtis rikkumise kindlaksmääramiseks kõnealusel juhul ja võib tekitada õiguskindlusetust.

(c)Otsus 2019/…/Mc-EnC Kosovo* suutmatuse kohta täita energiaühenduse asutamislepingut juhtumi ECS-6/18 puhul

Asutamislepingu artikli 16 punkti iii kohaselt kuulub energiaühenduse keskkonnaalasesse acquis communautaire’i direktiiv 2001/80/EÜ, mida on muudetud energiaühenduse ministrite nõukogu 24. oktoobri 2013. aasta otsusega 2013/05/MC-EnC ja energiaühenduse ministrite nõukogu 16. oktoobri 2015. aasta otsusega 2015/07/MC-EnC otsuse 2013/05/MC-EnC muutmise kohta.

Asutamislepingu artikli 16 punkti v kohaselt kuuluvad keskkonnaalasesse acquis communautaire’i ka energiaühenduse ministrite nõukogu 24. oktoobri 2013. aasta otsusega 2013/06/MC-EnC muudetud direktiivi 2010/75/EL III peatükk, V lisa ning artikli 72 lõiked 3 ja 4.

Asutamislepingu artikliga 12 nõutakse, et „lepinguosalised rakendavad keskkonda käsitlevat acquis communautaire’i kooskõlas II lisa kohase asjaomaste meetmete rakendamise ajakavaga.“

Sekretariaat leiab, et Kosovo* ei täitnud oma kohustusi, mis on seotud direktiivi 2001/80/EÜ (olemasolevad seadmed) ja direktiivi 2010/75/EL (uued seadmed) sätete ülevõtmisega riigi õigusesse ja selle rakendamisega. Nõuete täitmata jätmise tõttu ületavad ka Kosovos* oleva viie suure põletusseadme vastavates lubades (kolm seadmete kompleksis „Kosovo A“ ja kaks seadmete kompleksis „Kosovo B“) esitatud heitkoguste piirnormid direktiivis 2001/80/EÜ sätestatud väärtuseid. Lisaks kavatseb Kosovo* rajada uue soojuselektrijaama („Kosovo e Re“) elektrilise netovõimsusega 450 MW. Vastavalt kohaldatavatele energiaühenduse õigusaktidele kuuluks see jaam direktiivi 2010/75/EL alusel kategooriasse „uus seade“ ja selle heite piirnormid tuleb määrata kooskõlas sama direktiivi V lisa 2. osas esitatud heite piirnormidega. Kui aga puuduvad siseriiklikud õigusaktid, millega võtta üle direktiivi 2010/75/EL nõuded uute seadmete kohta, ei saa kavandatava uue soojuselektrijaama heite piirnorme sätestada viisil, mis oleks kooskõlas energiaühenduse õigusega.

Sekretariaadi sõnul ei taga praegu Kosovos* kohaldatav õigusraamistik, eelkõige saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli seadus ning haldusjuhend, kooskõla direktiivi 2001/80/EÜ mitme normiga, sest direktiivi kohaldamisalasse kuuluva ühe või mitme seadmekategooria teatavate saasteainete kohta on seal kehtestatud valed heite piirnormid või muud parameetrid.

Uute seadmete puhul ei täida sekretariaadi sõnul Kosovo* oma kohustusi, mis tulenevad otsuse 2013/06/MC-EnC artiklist 2 koostoimes direktiivi 2010/75/EL artikli 30 lõikega 3 ja V lisa 2. osaga, sest ei ole võtnud vastu direktiivi 2010/75/EL III peatüki ega V lisa järgimiseks vajalikke õigus- ja haldusnorme. Eelkõige ei ole Kosovo* sätestanud eeskirju uute suurte põletusseadmete õhkuheite piiramise kohta või igal juhul edastanud nende teksti sekretariaadile.

Esialgu leidis sekretariaat, et Kosovo* ei ole täitnud energiaühenduse asutamislepingust ja eelkõige selle artiklitest 12 ja 16 tulenevaid kohustusi, sest ei ole võtnud riigi õigusesse üle ega rakendanud direktiivi 2001/80/EÜ artikli 4 lõikeid 1 ja 3 ega III, IV, V, VI ja VII lisa A osa ega direktiivi 2010/75/EL artikli 30 lõiget 3 ja V lisa 2. osa. Seepärast esitas sekretariaat ministrite nõukogule põhjendatud taotluse.

Põhjendatud taotluses esitatud asjaolude ja argumentide alusel peaks ministrite nõukogu võtma liidu nimel seisukoha, mis väljendab heakskiitu otsusele, millega tehakse kindlaks rikkumine juhtumi ECS-6/18 puhul.

3.1.3.Asutamislepingu artikli 92 lõike 1 alusel tehtavad otsused: