Eriti pidasid liikmesriikide parlamendid küsitavaks asjaolu, et komisjon eristas teatises ja liikmesriikide parlamentidele eraldi saadetud vastustes subsidiaarsusega seotud vastuväited ja vastuväited, mis ei ole otseselt subsidiaarsusega seotud. Komisjoni kritiseeriti ka selle eest, et ta vastas individuaalsetele põhjendatud arvamustele alles pärast otsust ettepanek samaks jätta. Mõni parlament esitas ka sisulised tähelepanekud, mida võib arvestada Euroopa Parlamendis ja nõukogus ettepaneku üle peetavates läbirääkimistes, sealhulgas tähelepanekud proportsionaalsuse põhimõttele vastavuse kohta.

Ettepanek võtta vastu määrus Euroopa Prokuratuuri asutamise kohta sai ka 2014. aastal liikmesriikide parlamentidelt endiselt suurt tähelepanu. Ettepanekuga püütakse tagada, et ELi eelarve vastu suunatud kahtlustatavate pettuste suhtes võetakse liikmesriikides meetmed, et sedalaadi kuritegude eest esitatakse süüdistus ja nende toimepanijate üle mõistetakse õigust. 2013. aastal laekus komisjonile 20 arvamust, sealhulgas 13 põhjendatud arvamust, millega kaasnes teise kollase kaardi menetlus. 2013. aasta novembris võttis komisjon vastu teatise, milles anti teada, et komisjon jätab oma ettepaneku samaks, sest tema seisukoha järgi vastab see subsidiaarsuse põhimõttele. Seejärel saatis komisjon igale arvamuse esitanud parlamendile või esinduskogule eraldi vastused.

Komisjon avaldas 25. märtsil 2014 ettepaneku, millega püütakse tagada, et keskkonna ja kvaliteediga seotud avalikkuse nõuded oleksid täidetud. Ettepanekul on kolm peamist eesmärki: säilitada tarbijate usaldus, säilitada tootjate usaldus ja lihtsustada põllumajandustootjate üleminekut mahepõllumajanduslikule tootmisele. Eeskätt soovitas komisjon i) muuta rangemaks ja ühtlustada nii ELis kehtivaid eeskirju kui ka imporditud toodete suhtes kohaldatavaid eeskirju, kaotades suure hulga praeguseid tootmise ja kontrolliga seotud erandeid, ii) kehtestada riskipõhine kontrollisüsteem, iii) muuta väikepõllumajandustootjate jaoks mahepõllumajandusega tegelema hakkamine lihtsamaks, nähes neile ette rühmana sertifitseerimine võimaluse, iv) käsitleda paremini mahepõllumajanduslike toodetega kauplemise rahvusvahelist mõõdet, lisades uued eksporti käsitlevad sätted, ja v) lihtsustada õigusakte, et vähendada põllumajandustootjate halduskulusid ja suurendada läbipaistvust.

16. detsembril 2014 võttis komisjon vastu oma 2014. aasta tegevuskava, mille raames tegi ta ettepaneku võtta tagasi või muuta 80 ettepanekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust ootavast 450-st ettepanekust. Komisjon tunnistas, et soovib kavandatud direktiivi tagasi võtta, kuid teatas samal ajal, et asendab selle 2015. aasta lõpuks uue, laiahaardelisema ettepanekuga ringmajanduse edendamiseks. Komisjon kinnitas veel kord ka võetud kohustust edendada ELis üleminekut ressursitõhusale ringmajandusele, mis avaldaks tööhõivele, majanduskasvule, konkurentsivõimele ja innovatsioonile väga kasulikku mõju. Pärast Euroopa Parlamendi ja nõukoguga konsulteerimist kinnitas komisjon 25. veebruaril 2015 ettepanekute tagasivõtmise.

Nagu varasematelgi aastatel, olid liikmesriikide parlamentide ja komisjoni poliitilise dialoogi keskmes seadusandlikud ettepanekud ja ainult väike osa 2014. aastal parlamentidelt saadud arvamustest oli seotud muude algatustega. Kõik 13 komisjoni dokumenti, mille kohta liikmesriikide parlamendid esitasid 2014. aastal enim arvamusi (st kuus või rohkem), olid seadusandlikud ettepanekud (vt 2. lisa). See suundumus näib olevat aastate jooksul süvenenud. Komisjon julgustab liikmesriikide parlamente osalema ka õigusloome-eelses etapis kas siis väljendades avalike arutelude raames arvamust või esitades märkusi poliitikadokumentide, näiteks roheliste raamatute kohta. Siiani on aga väga vähesed esinduskogud teinud oma seisukohad teatavaks enne seadusandliku ettepaneku vastuvõtmist.

Kõige rohkem esitas 2014. aastal arvamusi taas Portugali Assembleia da República, kelle 118 arvamust moodustasid üle 23 % kõikidest laekunud arvamustest. Varasemate aastatega võrreldes oli arvamuste arv aga väiksem (2013. aastal saadi 192 arvamust ja 2012. aastal 227 arvamust). Vähemalt kümme arvamust saatsid 2014. aastal veel järgmised liikmesriikide parlamendid või esinduskogud: Itaalia Senato della Repubblica (63 arvamust), Hispaania Congreso de los Diputados ja Senado (45 arvamust), Tšehhi Senát (41 arvamust), Prantsusmaa Assemblée nationale (35 arvamust), Rumeenia Camera Deputaților (30 arvamust), Saksamaa Bundesrat (24 arvamust), Ühendkuningriigi House of Lords (21 arvamust), Itaalia Camera dei Deputati (15 arvamust), Ühendkuningriigi House of Commons (12 arvamust), Austria Bundesrat (10 arvamust), Madalmaade Tweede Kamer (10 arvamust) ja Rootsi Riksdag (10 arvamust).

Kõige olulisem erinevus komisjoni esialgse ettepaneku ja lõpliku direktiivi vahel seisneb maismaa selges väljajätmises direktiivi geograafilisest kohaldamisalast. Direktiivi kohaldamisalast jäeti välja ka liikmesriikide linnade ja maapiirkondade planeerimise alla kuuluvad rannikuveed või nende osad. Seoses liikmesriikide suveräänsuse väidetava mõjutamisega täpsustati direktiivis, et see ei mõjuta merealade suhtes kohaldatavaid liikmesriikide suveräänseid õigusi ja jurisdiktsiooni, mis tulenevad asjaomasest rahvusvahelisest õigusest, eelkõige merepiiride mahamärkimise ja kindlaksmääramise vallas. Lõplikus direktiivis muudeti kavandatud aruandekohustus kohustuseks saata komisjonile mereruumi planeeringute koopiad. Direktiiviga ei anta komisjonile mingeid rakendamisvolitusi. Õiguslik alus jäeti samaks.

Liikmesriikide parlamentide mitu koda olid vaidlustanud komisjoni ettepaneku lisaväärtuse (6 koda) ja leidnud, et ruumilise planeerimisega seoses mõjutati ettepanekuga liikmesriikide ainupädevusse kuuluvat riiklikku, piirkondlikku ja kohalikku pädevust (2 koda). Mõni koda oli vastu ka valikule, mille komisjoni tegi ettepaneku õigusliku aluse suhtes (2 koda), või nimetas vajadust kolmandate riikide suurema kaasamise või rahvusvaheliste sätete suurema arvestamise järele (4 koda), samas kui teised seadsid kahtluse alla asjaolu, et ettepanekuga anti komisjonile rakendamisvolitused (2 koda), või väitsid, et ettepanekuga tekitataks liikmesriikidele suur halduskoormus, sealhulgas aruandekohustus (2 koda).

Lõplik direktiiv erines komisjoni algsest ettepanekust mitmes punktis. Liikmesriikide parlamentide tõstatatud küsimustega seoses nõustusid kaasseadusandjad vähendama 16-st 10-ni selliste sätete arvu, millega volitatakse komisjoni võtma vastu delegeeritud õigusakte, muutsid teatavate volituste sisu ja nende kasutamistingimusi ning piirasid nende kestuse viiele aastale. Lõplikus direktiivis ei järgitud ka komisjoni ettepanekut keelata peenikesed sigaretid ja lisati õiguslike aluste hulka artikli 53 lõige 1 ja artikkel 62. Suukaudseks kasutamiseks mõeldud tubaka olemasolev keeld jäi kehtima. Terviseohu ühendhoiatustega seoses otsustasid kaasseadusandjad, et need peaksid katma 65 % tarbijapakendi ja iga välispakendi nii eesmisest kui ka tagumisest välispinnast – see on 10 protsendipunkti vähem kui komisjon esialgu kavandas.

2014. aasta juunis Ateenas toimunud COSACi 51. täiskogu istungit kujundas mais toimunud Euroopa Parlamendi valimiste tulemus. Volinik Andor tutvustas Euroopa tööhõivestrateegiat, rõhutades vajadust reformida tööturgu ja investeerida oskustesse, et lahendada tööturu nõudlusele mittevastavuse probleem. Parlamendid arutasid ka konkreetseid meetmeid noorte töötusega võitlemiseks ja noorte ettevõtluse edendamiseks. Muud arutatavad teemad olid Ukraina kriis ja Krimmi annekteerimine Venemaa poolt.

2014. aasta juulis toimunud COSACi esimeeste kohtumisel tutvustas Itaalia Euroopa asjade eest vastutav aseriigisekretär Sandro Gozi eesistujariigi Itaalia prioriteete ja komisjoni asepresident Šefčovič tutvustas oma sõnavõtus ELi väljavaateid pärast Euroopa Parlamendi valimisi. Lisaks tegid Itaalia aseriigisekretär Graziano Delrio ja komisjoni volinik Hahn ettekanded Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kohta ajavahemikul 2014–2020. COSAC tunnustas ka Madalmaade esinduskogu Tweede Kamer soovitust paluda Euroopa Parlamendi liikmetel esitada Euroopa Komisjoni liikmekandidaatide eelseisvate kuulamiste ajal neile küsimusi selle kohta, mida kandidaadid arvavad liikmesriikide parlamentide rollist.

2014. aasta novembris ja detsembris toimunud COSACi täiskogul kohtus COSACiga komisjoni esimene asepresident Frans Timmermans. Ta kinnitas veel kord komisjoni uue koosseisu võetud kohustust arendada koostöös Euroopa Parlamendiga liikmesriikide parlamentidega uusi partnerlussuhteid. Esimene asepresident Frans Timmermans tunnustas ka liikmesriikide parlamentide tööd, mille käigus esitati aktiivselt ettepanekuid parlamentide rolli kohta. Ta kinnitas, et komisjon hakkab liikmesriikide parlamentidega suhtlema ettevaatavamal viisil ja volinikud hakkavad käima liikmesriikide parlamentides, et selgitada peamisi ettepanekuid ja algatusi, toonitades subsidiaarsuse põhimõtte olulisust. Rõhutades komisjoni kohustust järgida aluslepingut, kinnitas esimene asepresident Frans Timmermans, et komisjon on valmis hindama liikmesriikide parlamentide soovitusi õigusaktide kohta. COSAC arutas ka strateegia „Euroopa 2020” läbivaatamist, ELi rolli Vahemere piirkonnas ja Ida-Euroopas ning Euroopa asutuste demokraatlikku kontrolli.

Euroopa parlamentaarne nädal ja artikli 13 alusel korraldatud konverentsid

Teise Euroopa parlamentaarse nädala raames, mille korraldasid 2014. aasta jaanuaris Euroopa Parlament ja Kreeka Vouli ton Ellinon, jätkusid arutelud liikmesriikide parlamente kaasava majandusjuhtimise üle. Osalenute arvukus – rohkem kui 150 liiget liikmesriikide parlamentidest ja suur hulk Euroopa Parlamendi liikmeid – näitab ürituse kasvavat tähtsust. 2014. aastal oli üks Euroopa parlamentaarse nädala keskpunkte fiskaalkokkuleppe artikli 13 alusel korraldatud parlamentidevaheline konverents, millel käsitleti majandusjuhtimist. Konverents hõlmas nelja täiskogu arutelu makromajandusliku tasakaalustamatuse, majanduslike kohandamisprogrammide demokraatliku legitiimsuse, majanduskasvu ja töökohtade loomise edendamise ja eelarvejärelevalve tugevdamise üle majandus- ja rahaliidus.

Fiskaalkokkuleppe artikli 13 alusel ja kaks korda aastas korraldatava parlamentidevahelise konverentsi 2014. aasta teine istungjärk toimus septembris Roomas. Arutelud hõlmasid nelja üldist teemat: investeerimise taasalustamine ja ebavõrdsuse vähendamine, ELi majandus- ja finantsjuhtimise vahendid, pangandusliidu väljakujundamine ja reaalmajanduse rahastamine ning maksupoliitika kooskõlastamine ja digitaalmajandus. Konverentsil arutati ka konverentsi enda kodukorda.

ÜVJP/ÜJKP konverentsid

Teine oluline foorum liikmesriikide parlamentide ja ELi institutsioonide arvamuste vahetamiseks on ühist välis- ja julgeolekupoliitikat ning ühist julgeoleku- ja kaitsepoliitikat käsitlev parlamentidevaheline konverents. Konverentsi neljanda istungjärgu korraldas 2014. aasta aprillis Ateenas Kreeka esinduskogu Vouli ton Ellinon. Arutatud teemad hõlmasid julgeolekuprobleeme ELi lõuna- ja idanaabruses, eeskätt olukorda Ukrainas, ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika merendusmõõdet. Arutelud toimusid liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi paruness Ashtoni ja Kreeka Vabariigi asepeaministri ja välisministri Evángelos Venizélose ning Kreeka Vabariigi kaitseministri Dimitris Avramopoulose vahel.

ÜVJP/ÜJKP parlamentidevahelise konverentsi viies kohtumine toimus 2014. aasta novembris Roomas ja selle korraldas Itaalia senat. Konverentsil jätkus arutelu idapartnerluse, lõunapartnerluse ja kaitseküsimuste üle. Täiskogu arutelud toimusid liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi Federica Mogherini, Itaalia välisministri Paolo Gentiloni ja Itaalia kaitseministri Roberta Pinotti vahel. Konverentsil osales üle 100 saadiku liikmesriikide parlamentidest ja 16 Euroopa Parlamendi liiget.

Komisjon oli poliitilisel tasandil esindatud ka enamikul muudel 2014. aastal toimunud parlamentidevahelistel kohtumistel.

4. Laiem taust

2014. aastal esitasid mitme liikmesriigi parlamendid ja Euroopa Parlament uusi ideid ja ettepanekuid liikmesriikide parlamentide rolli kohta Euroopa tasandi otsustamisprotsessis.

Ettepanekud liikmesriikide parlamentide edasise rolli kohta

Arutelu liikmesriikide parlamentide rolli kohta algas 26.–27. jaanuaril 2014 Ateenas toimunud COSACi esimeeste kohtumisel, kus Taani Folketing esitas dokumendi „Twenty-three recommendations to strengthen the role of national Parliaments in changing European governance” („Kakskümmend kolm soovitust liikmesriikide parlamentide rolli tugevdamiseks Euroopa valitsemistava muutmise kaudu”). Dokument sisaldas arvukaid soovitusi, sealhulgas järgmist: i) kuidas kaasata liikmesriikide parlamendid Euroopa otsustamisprotsessi varasematesse etappidesse; ii) kuidas suurendada liikmesriikide parlamentide valmisolekut subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrollideks; iii) luua uus demokraatlik raamistik Euroopa majanduse juhtimiseks; ja iv) reformida ELi parlamentidevahelist koostööd.

11. märtsil 2014 võttis Ühendkuningriigi esinduskogu House of Lords Euroopa Liidu komisjon vastu aruande „The Role of National Parliaments in the European Union” („Liikmesriikide parlamentide roll Euroopa Liidus”). See aruanne lähtus esinduskogu House of Lords laiaulatuslikust küsitlusest, mille andmed pärinevad mitmesugustelt olulistelt osalejatelt, sealhulgas Euroopa Komisjoni asepresident Šefčovičilt. Aruandes esitatud soovitused käsitlevad järgmist: i) liikmesriikide parlamentide varane kaasamine poliitilistesse ettepanekutesse; ii) otsekontaktide loomine volinike ja komisjoni ametnikega; iii) nn rohelise kaardi süsteemi kehtestamine; iv) subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi muutmine; v) parlamentidevaheline koostöö ning vi) majandus- ja finantsjuhtimine.

20. mail 2014 võttis Madalmaade Tweede Kamer vastu aruande „Ahead in Europe – on the role of the Tweede Kamer and national parliaments in the European Union” („Edasiminek Euroopas – esinduskogu Tweede Kamer ja liikmesriikide parlamentide rolli kohta Euroopa Liidus”), mis sisaldas soovitusi selle kohta, kuidas liikmesriikide parlamendid saaksid parandada oma töömeetodeid ja tõhustada koostööd muude parlamentidega, keskendudes läbipaistvusele ja tõhususele kui legitiimsuse põhiteguritele. Aruandes esitatakse soovitused nii Euroopa liikmesriikide parlamentide kui ka esinduskogu Tweede Kamer toimimise kohta Euroopa asjades.

Kuigi Taani Folketing'i, Ühendkuningriigi House of Lords'i ja Madalmaade Tweede Kamer'i aruanded on sisult erinevad, on neil ka teatavaid sarnaseid jooni. Eeskätt soovitasid kõik kolm esinduskogu, et liikmesriikide parlamendid peaksid täitma ettevaatavamat rolli ja esmajoones peaks neil olema võimalus soovitada komisjonil esitada uusi ettepanekuid. Kõigis kolmes aruandes rõhutatakse, et komisjoni ettepanekute mõjutamiseks on vaja kaasata liikmesriikide parlamendid suuremal määral õigusloome-eelsesse etappi. Liikmesriikide parlamentide arvamuste koordineerimisega seoses soovitati kolmes aruandes ka täiustada subsidiaarsuse kontrolli mehhanismi. Ühendkuningriigi House of Lords ja Madalmaade Tweede Kamer soovitasid subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi oluliselt muuta, et anda liikmesriikide parlamentide põhjendatud arvamustele suurem mõjuvõim. Kuigi mõlemad esinduskogud tunnistavad, et mehhanismi ametlik muutmine nõuaks lepingu muutmist, on nad soovitanud kasutada muudatuste tegemiseks mitteametliku kokkuleppe vormi või komisjoni võetavat kohustust liikmesriikide parlamentide vastu.

Arutelus liikmesriikide parlamentide rolli üle osales ka Euroopa Parlament. Veidi enne Euroopa Parlamendi valimisi võttis Euroopa Parlamendi põhiseaduskomisjon aprillis vastu Carlo Casini (EPP/IT) raporti liikmesriikide parlamentide kohta. Raportis soovitatakse muu hulgas „riikide parlamentidel astuda samme, et parandada suurema ühtsuse saavutamiseks juhtimis- ja kontrollimehhanisme”. Selles juhitakse tähelepanu ka varajase hoiatamise mehhanismile kui ühele vahenditest, millega tagada tõhus koostöö Euroopa institutsioonide ja riikide institutsioonide vahel, ning tuntakse heameelt asjaolu üle, et seda mehhanismi kasutatakse ka kanalina, mille kaudu saab pidada konsultatsioone ja koostöödialoogi eri institutsioonide vahel ELi mitmetasandilise süsteemi raames.