ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
a)

Juhtkonna kohustused seoses Euroopa Liidu raamatupidamise aastaaruandega hõlmavad finantsaruannete koostamise ja õiglase esitamisega seonduva sisekontrolli kavandamist, rakendamist ja käigushoidmist, et finantsaruannetes ei esineks pettuse või vigade tõttu olulisi väärkajastamisi; komisjoni peaarvepidaja (4) poolt vastu võetud arvestuseeskirjade põhjal asjakohaste arvestuspõhimõtete valimist ja rakendamist; ja arvestushinnangute koostamist, mis on asjaolusid arvestades mõistlikud. Vastavalt finantsmääruse artiklile 129 kiidab komisjon heaks Euroopa Liidu raamatupidamise aastaaruande pärast seda, kui komisjoni peaarvepidaja on selle konsolideerinud teiste institutsioonide (5) ja asutuste (6) poolt esitatud teabe põhjal ja koostanud konsolideeritud aruande juurde teatise, teatades muuhulgas, et tal on piisav kindlus, et raamatupidamise aastaaruanne annab Euroopa ühenduste finantsolukorra kohta kõikides olulistes osades õige ja õiglase ülevaate.
a)

Juhtkonna kohustused seoses Euroopa Liidu raamatupidamise aastaaruandega hõlmavad järgmist: finantsaruannete koostamise ja korrakohase esitamisega seonduva sisekontrolli kavandamist, rakendamist ja teostamist, selleks et neis ei esineks pettuste või vigade tõttu olulisi ebatäpsusi; komisjoni peaarvepidaja poolt vastu võetud arvestuseeskirjade (3) põhjal asjakohaste arvestuspõhimõtete valimist ja rakendamist ning arvestushinnangute koostamist, mis on asjaolusid arvestades mõistlikud. Finantsmääruse artikli 129 kohaselt kiidab komisjon heaks Euroopa Liidu raamatupidamise aastaaruande pärast seda, kui komisjoni peaarvepidaja on selle konsolideerinud teiste institutsioonide ja asutuste esitatud teabe põhjal ning koostanud konsolideeritud aruande juurde teatise, teatades muu hulgas, et tal on piisav kindlus, et raamatupidamise aastaaruanne annab Euroopa Liidu finantsolukorra kohta kõikides olulistes osades õige ja õiglase ülevaate.
a)

Juhtkonna kohustused seoses Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandega hõlmavad: finantsaruannete koostamise ja korrakohase esitamisega seonduva sisekontrolli kavandamist, rakendamist ja teostamist, selleks et neis ei esineks pettusest või vigadest tingitud olulisi ebatäpsusi; komisjoni peaarvepidaja poolt vastu võetud raamatupidamiseeskirjade (3) põhjal asjakohaste arvestuspõhimõtete valimist ja rakendamist ja arvestushinnangute koostamist, mis on asjaolusid arvestades mõistlikud. Vastavalt finantsmääruse artiklile 129 kiidab komisjon heaks Euroopa Liidu raamatupidamise aastaaruande pärast seda, kui komisjoni peaarvepidaja on selle konsolideerinud teiste institutsioonide ja asutuste poolt esitatud teabe põhjal ja koostanud konsolideeritud aruande juurde teatise, teatades muu hulgas, et tal on piisav kindlus, et raamatupidamise aastaaruanne annab Euroopa Liidu finantsolukorra kohta kõikides olulistes osades õige ja õiglase ülevaate.
III.

Kontrollikoja ülesandeks on esitada oma auditi põhjal Euroopa Parlamendile ja nõukogule kinnitav avaldus, mis kinnitab raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja selle aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust. Kontrollikoda viis auditi läbi kooskõlas IFACi rahvusvaheliste auditistandardite ja eetikanormidega ning INTOSAI kõrgeimate kontrolliasutuste rahvusvaheliste standarditega. Nende standardite kohaselt peab kontrollikoda auditi kavandama ja läbi viima selleks, et saada piisav kindlus selle kohta, et EAFide raamatupidamise aastaaruanne ei sisalda olulisi väärkajastamisi ja selle aluseks olevad tehingud on seaduslikud ja korrektsed.
XI.

Kontrollikoda on seisukohal, et läbivaadatud järelevalve- ja kontrollisüsteemid on raamatupidamise aastaaruande aluseks olevate maksete seaduslikkuse ja korrektsuse tagamisel osaliselt mõjusad (punkt VI). Kõik tegevuskulusid hõlmavad poliitikavaldkondade rühmad on olulisel määral vigadest mõjutatud. Kontrollikoja hinnangul on raamatupidamise aastaaruande aluseks olevate kuludena kajastatud maksete kõige tõenäolisem veamäär 4,8% (3).
III.

Kontrollikoja ülesanne on esitada oma auditi põhjal Euroopa Parlamendile ja nõukogule avaldus, mis kinnitab raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja selle aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust. Kontrollikoda tegi auditi kooskõlas IFACi rahvusvaheliste auditistandardite ja eetikanormidega ning INTOSAI kõrgeimate kontrolliasutuste rahvusvaheliste standarditega. Nende standardite kohaselt peab kontrollikoda auditi kavandama ja tegema selleks, et saada piisav kindlus selle kohta, et Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ei sisalda olulisi väärkajastamisi ning selle aluseks olevad tehingud on seaduslikud ja korrektsed.
III.

Kontrollikoja ülesanne on esitada oma auditi põhjal Euroopa Parlamendile ja nõukogule kinnitav avaldus, mis kinnitab raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja selle aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust. Kontrollikoda viis auditi läbi kooskõlas IFACi rahvusvaheliste auditistandardite ja eetikanormidega ning INTOSAI kõrgeimate kontrolliasutuste rahvusvaheliste standarditega. Nende standardite kohaselt peab kontrollikoda auditi kavandama ja läbi viima selleks, et saada piisav kindlus selle kohta, et EAFide raamatupidamise aastaaruanne ei sisalda olulist väärkajastamist ja selle aluseks olevad tehingud on seaduslikud ja korrektsed.
III.

Kontrollikoja ülesanne on esitada oma auditi põhjal Euroopa Parlamendile ja nõukogule kinnitav avaldus, mis kinnitab raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ning selle aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust. Kontrollikoda viis auditi läbi kooskõlas IFACi rahvusvaheliste auditistandardite ja eetikanormidega ning INTOSAI kõrgeimate kontrolliasutuste rahvusvaheliste standarditega. Nende standardite kohaselt peab kontrollikoda auditi kavandama ja läbi viima selleks, et saada piisav kindlus selle kohta, et EAFide raamatupidamise aastaaruanne ei sisalda olulist väärkajastamist ja selle aluseks olevad tehingud on seaduslikud ja korrektsed.
III.

Kontrollikoja ülesanne on esitada oma auditi põhjal Euroopa Parlamendile ja nõukogule kinnitav avaldus, mis kinnitab raamatupidamise aastaaruande usaldusväärsust ja selle aluseks olevate tehingute seaduslikkust ja korrektsust. Kontrollikoda viis auditi läbi kooskõlas IFACi rahvusvaheliste auditistandardite ja eetikanormidega ning INTOSAI kõrgeimate kontrolliasutuste rahvusvaheliste standarditega. Nende standardite kohaselt peab kontrollikoda vastama eetilistele nõudmisele ning auditi kavandama ja läbi viima selleks, et saada piisav kindlus selle kohta, et Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ei sisalda olulisi väärkajastamisi ning selle aluseks olevad tehingud on seaduslikud ja korrektsed.
5.

Soovitus võtab arvesse, et otsuse 2004/548/EÜ vajalikud tingimused on täidetud, kuna ühendus ja Andorra on parafeerinud hoiustest saadava tulu maksustamist käsitleva lepingu ning Andorra on võtnud kohustuse ratifitseerida see enne 30. aprilli 2005. Sellistel tingimustel ei näe EKP põhjust olla vastu nõukogu otsuse vastuvõtmisele, millega avatakse läbirääkimised lepingu üle Andorraga.
4.

EKP on määratlenud rahapoliitika teostamise eesmärgil vajaliku kiirstatistika. (1) Määruse kohta tehtud ettepanek tuleneb tegevuskavast majandus- ja rahaliidu (Economic and Monetary Union, EMU) statistika nõuete kohta (edaspidi EMU tegevuskava), mis algatati majandus- ja rahandusministrite nõukogu (Council of Economic and Financial Ministers, ECOFIN) taotlusel Euroopa Komisjoni (Eurostat) poolt tihedas koostöös EKPga. EMU tegevuskava eesmärgiks oli määrusega (EÜ) nr 1165/98 hõlmatud statistika tõhustamine. Määruse kohta tehtud ettepanek on oluline ka põhiliste Euroopa majandusnäitajate (Principal European Economic Indicators, PEEI) seisukohast, mis võeti vastu majandus- ja rahandusministrite nõukogu poolt 18. veebruaril 2003 ja mis hõlmavad määruse kohta tehtud ettepanekuga esitatud kaheksat näitajat. EKP toetab senist “hea tahte lepingut” riikide statistikaasutuste ja Eurostati vahel, mille eesmärgiks on määruse kohta tehtud ettepanekus hõlmatud PEEI avaldamine kooskõlas PEEI tähtaegadega, olenemata määruse kohta tehtud ettepaneku vastuvõtmise kuupäevast.
5.

Määruse kohta tehtud ettepanek on osa üldisest eesmärgist koostada Euroopa Liidu ja euroala jaoks valitsussektori kvartaalsete kontode ühetaoline süsteem. See täiendab senist valitsussektori kvartaalsete andmete süsteemi, mis on määratletud komisjoni 3. veebruari 2000. aasta määruses (EÜ) nr 264/2000 nõukogu määruse (EÜ) nr 2223/96 rakendamise kohta seoses avaliku sektori lühiajalise rahandusstatistikaga (2), Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta määruses (EÜ) nr 1221/2002 valitsussektori kvartaalsete mittefinantskontode kohta (3) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. märtsi 2004. aasta määruses (EÜ) nr 501/2004 valitsussektori kvartaalsete finantskontode kohta (4).
8.

EKP toetab määruse kohta tehtud ettepaneku artiklis 2 sätestatud kaitsemeetmeid. Need hõlmavad olukordi, kui medaleid või märke võiks nende välimuse või suuruse tõttu pidada ehtsateks euro müntideks. Eelkõige märgib EKP, et artikli 2 lõigetes a ja b on tehtud selge vahe mõistetega euro, euro sent või euro tähisega tähistatud medalite ja märkide ning nende vahel, mis on lihtsalt referentsvahemikus ilma vastavate mõistete või tähisteta. Sellega seoses võib pidada piisavaks mõlemat liiki medalite ja märkide ärilistel eesmärkidel tootmise ja müügi, sisseveo ja müügiks vahendamise, ära hoidmaks mis tahes äravahetamise riski elanikkonna poolt. Samad äravahetamise riski ärahoidmise kaalutlused on kohaldatavad ka määruse kohta tehtud ettepaneku artikli 2 lõikes c esitatud keelule medalite ja märkide osas, mille pinnakujundus on “sarnane euro müntide mis tahes riigi esikülje kujundusega või ühise tagakülje kujundusega või on identsed või sarnased 2-eurose mündi ääre kujundusega”. Siiski märgib EKP, et soovituse artikli 2 lõikes b sätestatud viide “euro tähisega sarnanevale tähisele, mis ühtlasi osutab nimiväärtusele” ei esine määruse kohta tehtud ettepaneku artiklis 2. EKP soovitab seda viidet määruse kohta tehtud ettepanekus säilitada, kuna vastavate tähiste kasutamine võiks samuti elanikkonda eksitada. EKP arvab, et vastava viite kaasamine avardaks kaitsemeetmete ulatust ja suurendaks nende tulemuslikkust.
3.

EKP nõukogu on arvamusel, et esitatud kandidaat on raha- või pangandusküsimustes tunnustatud ja vastavate erialaste kogemustega isik, nagu nõuab Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 112 lõike 2 punkt b.
6.

EKP märgib, et artiklite 7 ja 30 kohaldamine (vastavalt kliendikontrolli nõuded ja sisekord) krediidiasutustele ja muudele finantsasutustele tähendab olulist usaldatavusnormatiivide järelevalve nõuete mõju. Need sätted on kooskõlas Baseli pangajärelevalve komitee soovitustega “Pankade kliendikontroll”, (3) mis käsitlevad küsimust erinevast vaatenurgast, seades eesmärgi vähendada pankade tegevus- ja maineriski. EKP toetab direktiivi kohta tehtud ettepanekus suurendatud nõudeid, kuna see on kooskõlas rahvusvaheliselt tunnustatud hea tavaga. Täiendavalt märgib EKP, et ettepandud direktiivi riikide poolt rakendamisel on oluline tagada kooskõla kõnealuse korra ja ühenduse õigustiku (acquis communautaire) siseriikliku rakendamise vahel krediidiasutuste ja muude finantsasutuste usaldatavusnormatiivide valdkonnas, eelkõige pangandus- ja finantskontsernide osas. Selleks on vaja ühetaolist ja koordineeritud kliendikontrolli nõuete kohaldamist pädevate ametiasituste poolt, mis on eriti oluline õigusaktide puhul, mis panevad kliendikontrolli standardi järgimise ametiasutustele, kes ei ole pankade usaldatavusnormatiivide üle järelevalve teostajad. Kooskõla ja ühetaolisus peaks vähendama ka erinevate õigusaktide järgimise koormust piiriülese tegutsemise korral. Eelkõige osutab EKP, et kliendikontrolli nõuete järgimine on seotud tegevusriskiga, mida käsitleb ettepanek kodifitseerida konsolideeritud panganduse direktiiv ja kapitali adekvaatsuse direktiiv. (4) Seos tekib asjaolust, et kahju, mis tekib otseselt (5) ebapiisavast kliendikontrollist, on hõlmatud tegevusriski mõistega ettepandud kodifitseeritud konsolideeritud panganduse direktiivi artiklis 4, kuhu kuulub sisekorra, süsteemi ja inimeste ebapiisavus või häire. Seetõttu puudutab ettepandud kodifitseeritud konsolideeritud panganduse direktiivi lisa V punktis 11 nõutav tegevusriski juhtimine ka käesoleva direktiivi kohta tehtud ettepaneku artiklites 7 ja 30 nõutavat poliitikat ja korda. Üldiselt peab ettepandud kodifitseeritud konsolideeritud panganduse direktiivi artikli 11 kohaselt pankade suhtes kohaldama nõuet, mille kohaselt neil peab olema kõikide oluliste tegelike või tulevaste riskide menetluskord, mis hõlmab ebapiisavast kliendikontrollist tulenevat maineriski. EKP teeb ettepaneku, et see seos tuleks direktiivi kohta tehtud ettepaneku artiklites 7 ja 30 selgelt välja tuua. Miinimumnõue oleks, et kõikide seonduvate sätete rakendamine ja järgnev järelevalve pädevate ametiasutuste poolt peab olema ühetaoline, et vältida asjaomaste asutuste kohatut koormust.
2.

EKP arvamuse andmise pädevus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 105 lõike 4 esimesel taandel, kuna ettepandud direktiivis on sätteid EL finantsturgude tegevuse ja lõimumise kohta, mis võivad mõjutada finantsstabiilsust. Euroopa Keskpanga nõukogu on käesoleva arvamuse on vastu võtnud kooskõlas Euroopa Keskpanga kodukorra artikli 17.5 esimese lausega.
Eurole sujuvaks üleminekuks on määruses (EÜ) nr 974/98 sätestatud kohustuslik üleminekuperiood osalevate riikide vääringu asendamiseks euroga ning euro pangatähtede ja müntide kasutuselevõtuks. Kuna euro pangatähed ja mündid on laialt kasutuses, peaks üleminekuperiood olema edaspidi võimalikult lühike.

Liikmesriigid lähevad eurole üle stsenaariumi kohaselt, mis põhineb kas üleminekuperioodil, järsul üleminekul või järkjärgulise vääringuvahetusega ühitatud järsul üleminekul. Iga liikmesriigi jaoks sätestatakse käesoleva määruse lisas eurole ülemineku päev, sularahavahetuse päev ja riigi vääringu järkjärgulise käibelt kõrvaldamise aeg, kui see on kohaldatav.

Iga liikmesriigi jaoks sätestatakse lisas eurole ülemineku päev, sularahavahetuse päev ja omavääringu järkjärgulise käibelt kõrvaldamise aeg, kui see on kohaldatav.

Alates vastavatest eurole ülemineku päevadest on osalevate liikmesriikide vääring euro. Rahaühikuks on üks euro. Üks euro jaguneb sajaks sendiks. Euro nime kirjaviis on ainsuse nimetavas kõikides Euroopa Liidu riigikeeltes ühesugune, võttes arvesse erinevaid tähestikke.

Alates vastavatest eurole ülemineku päevadest on osalevate liikmesriikide vääring euro. Rahaühikuks on üks euro. Üks euro jaguneb sajaks sendiks.

mis tahes instrumentide, mis on loetletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004 direktiivi 2004/39/EÜ (millega muudetakse nõukogu direktiive 85/611/EMÜ ja 93/6/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/12/EÜ ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/22/EMÜ) I lisa jaos C, ja kaupadega kauplemise väärtpaberi-, arveldus- ja makseturud; ja

Ilma et see piiraks artikli 15 kohaldamist, teostatakse tehingud nende õigusdokumentide alusel ainult euroühikus.

[…] Ilma et see piiraks artikli 15 ja asutamislepingu artikli 111 lõike 3 alusel mis tahes rahaküsimuses sõlmitud kokkuleppe kohaldamist, on need mündid ainsad mündid, millel on osalevates liikmesriikides seadusliku maksevahendi seisund. […]
4.

EKP toetab määruse kohta tehtud ettepanekut. Ajakohastamine ei mõjuta THHI inflatsiooni aastamäära arvutusi rohkem kui ümardamise osas ja eeldatakse, et see mõju on väike. EKP-l ei ole märkusi ettepandud määruses sätestatud tehniliste üksikasjade kohta.
6.

Ettepaneku sisu osas rõhutab EKP, et on oluline siduda Periklese programmi kestvus euro kasutuselevõtuga uutes liikmesriikides. Kuna enamikus uutes liikmesriikides on selle eesmärgi tähtpäev vahemikus 2008 kuni 2010 (4), siis võtab Periklese programmi tähtaja pikendamine kuni 31. detsembrini 2011 edaspidist suurenenud väljaõppe, teabevahetuse ja abi vajadust arvesse. Periklese programmi tähtaja pikendamist tuleb toetada ka seetõttu, et see langeb tõenäoliselt kokku euro pangatähtede teise seeriaga, mis antakse välja kümnendi lõpul, ja on seega sellega kooskõlas.
3.

Range eelarvepoliitika on majandus- ja rahaliidu (economic and monetary union, EMU) edukuses keskse tähtsusega. See on euroala makromajandusliku stabiilsuse, kasvu ja ühtekuuluvuse eeltingimus. Asutamislepingus ja stabiilsuse ja kasvu paktis käsitletud eelarveraamistik on EMU nurgakivi ja seega ka eelarvedistsipliini eeldamise alus. See normistik, mille eesmärk on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamine ja samas majanduse kõikumiste tasandamine automaatse tasakaalustusmehhanismi kaudu, peab jääma selgeks, lihtsaks ja täidetavaks. Nende põhimõtete järgimine muudab lihtsamaks läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise normistiku rakendamisel.
3.

Range eelarvepoliitika on majandus- ja rahaliidu (economic and monetary union, EMU) edukuses keskse tähtsusega. See on euroala makromajandusliku stabiilsuse, kasvu ja ühtekuuluvuse eeltingimus. Asutamislepingus ja stabiilsuse ja kasvu paktis käsitletud eelarveraamistik on EMU nurgakivi ja seega ka eelarvedistsipliini eeldamise alus. See normistik, mille eesmärk on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamine ja samas toodangu kõikumiste tasandamine automaatse tasakaalustusmehhanismi kaudu, peab jääma selgeks, lihtsaks ja täidetavaks. Nende põhimõtete järgimine muudab lihtsamaks läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise normistiku rakendamisel.
6.

Täiendav probleem on ettepandud määruse I lisa 5. jaos kehtestatud 20-kuuline tähtaeg pärast vaatlusaasta lõppu, mille jooksul liikmesriigid peavad edastama riigisisese FATS statistika. See oleks pikim võimalik tähtaeg, et tagada korrapärane majandusarengute hindamine seoses suurte äriühingute struktuuri ja nende sidusettevõtete arvu, suuruse ja majandustegevuse sektori (sagedaste) muutustega. Seetõttu sooviks EKP, et parlament ja nõukogu kaaluksid pärast prooviuuringute hindamist võimalust lühendada ettepandud tähtaega keskmises perspektiivis vähemalt agregeeritud andmete osas (s.o ettepandud määruses osutatud “Tasand 1”). See vastaks rohkem välismaiste otseinvesteeringute agregeeritud andmete aruandluse tähtajalisusele, mis on kehtestatud määrusega (EÜ) nr 184/2005 ja näeb ette 9-kuulise tähtaja.
3.

Ettepandud määrusega muudetakse nõukogu 22. novembri 1993. aasta määrust (EÜ) nr 3605/93 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta. (1) Määruse kohta tehtud ettepaneku eesmärk on tõsta protokolli (ülemäärase puudujäägi menetluse kohta) kohaldamisel kasutatavate valitsussektori kontode kvaliteeti, eelkõige valitsussektori puudujäägi ja võla andmete osas (edaspidi “EDP andmed”). Ettepandud määrus paneb liikmesriikidele kohustuse esitada üksikasjalikud loetelud oma valitsussektori kontode koostamisel kasutatud meetodite, menetluste ja allikate kohta; samuti tuleb komisjoni (Eurostat) teavitada esitatud EDP andmete igast olulisest muudatusest nende poolt juba esitatud tegelikku ja kavandatud valitsussektori eelarve puudujääki ning võlga käsitlevates andmetes ning vormistada kirjalikult kõik esitatud aktuaalsete EDP andmete olulised läbivaatused. Ettepandud määrus näeb ette, et EDP andmete, sh nende aluseks olevad valitsussektori kontod, kvaliteedi hindamise eest vastutab komisjon (Eurostat), kes lisaks külastustele dialoogi eesmärgil teeb liikmesriigis põhjalikke kontrollkülastusi, mille eesmärgiks on esitatud valitsussektori kontode ja baasandmete koostamise menetluste kontroll. Ettepandud määruse kohaselt peab liikmesriik külastavate ametnikega koostööd tegema ning avaldama viimastel aastatel esitatud valitsussektori kontod ja tõendama, et need kontod on vastavuses ühenduse statistika koostamise põhimõtetega, mis on kehtestatud nõukogu 17. veebruari 1997 määruse (EÜ) nr 322/97 (ühenduse statistika kohta) (2) artikliga 10 ja kahtluse korral taotlema komisjonilt (Eurostat) selgitust valitsussektori tehingute õige raamatupidamise kohta. Samuti tunnustab määruse kohta tehtud ettepanek komisjoni (Eurostat) õigust kahelda esitatud valitsussektori kontode kvaliteedis ja neid andmeid muuta.
10.

Nagu märgitud varasemates arvamustes riigi õigusaktide eelnõude kohta seoses tagatiste direktiivi rakendamisega, rõhutab EKP, et kõik seadusandluse osapooled peaksid põhjalikult uurima konventsiooni võimalikku mõju süsteemiriski kaitse ja tagatistehingute käsitlemise osas, et vältida senise kaitse taseme vähenemist. See võib esineda muuhulgas järgmises: süsteemiriski seisukohalt olulises süsteemis (eelkõige eurosüsteemi poolt hinnatud ja kasutatud väärtpaberiarveldussüsteemid) hoitavate väärtpaberite omandiõiguse suhtes kohaldatava õiguse piiramine vastava süsteemi suhtes kohaldatava õigusega; samuti muud meetmed, mis on suunatud süsteemi maksete lõplikkusele, õiguskindlusele ja läbipaistvusele. (12) Sellega seoses juhib EKP tähelepanu ka EKP ja Euroopa väärtpaberituru reguleerijate komitee (Committee of European Securities Regulators, CESR) väljaandele: “Standards for Securities Clearing and Settlement in the European Union (väärtpaberite arvelduse standardid Euroopa Liidus)” (13) (edaspidi “EKPS-CESR standardid”). Need standardid hõlmavad väärtpaberite arveldussüsteemide turvalisuse, kindluse ja tõhususe põhimõtted. 1. standardi kohaselt peavad väärtpaberite arveldussüsteemid ja nendevahelised ühendused olema vastava jurisdiktsiooni põhjendatud, selgel ja läbipaistval õiguslikul alusel. Nagu märgitud EKPS/CESR 15. septembri 2004 seletuskirja 15. leheküljel, hõlmab see muuhulgas väärtpaberite keskdepositooriumidele (central securities depositories, CSD) ja olulistele depoopankadele suunatud standardi, mille kohaselt tuleb süsteemiriski tõttu edendada õigusnormide ühtlustamist, et vähendada erinevate riikide õigusaktidest ja õiguslikest raamistikest tulenevaid lahknevusi. Eelkõige suurendab ühe süsteemi sisene mitme jurisdiktsiooni kohaldamine õiguslikku keerukust ja võib mõjutada süsteemistabiilsust. Arvelduste lõplikkuse direktiiv on neid riske vähendanud ja sätestanud selgelt, millisest õigusest tuleb lähtuda süsteemi osas ja millist õigust tuleb osapoole õiguste ja kohustuste suhtes kohaldada maksejõuetuse olukorras. Samuti tuleks seoses süsteemiga piirata jurisdiktsioonide valikut. Juriidilise riski analüüs peab näitama, kas soovitav on süsteemis osaleja poolt kontol hoitavate väärtpaberite kõikide omandiõiguse aspektide osas valida ainult üks õigussüsteem ja veel üks, millest juhinduda süsteemi ja tema iga osaleja vaheliste suhete lepinguliste aspektide osas. Ideaaljuhul peaks valitud õigus kokku langema süsteemi reguleeriva õigusega, et tagatud oleks süsteemi maksete lõplikkus, õiguskindlus ja läbipaistvus. (Vaata EKPS/CESR seletuskirja septembrist 2004, nr 37).
1.

Määruse kohta tehtud ettepaneku eesmärk on kehtestada igakuise hinnateabe kogumise perioodi miinimumstandardid, et suurendada tarbijahindade harmoneeritud indeksite (THHIde) võrreldavust liikmesriikides ja euroala THHIde usaldusväärsust. Kuna hinnateabe kogumise ajavahemikud on liikmesriikides erinevad, võivad mõnede THHI komponentide lühiajalised kuusisesed hinnamuutused põhjustada olulisi erinevusi hinnaprognoosides. EKP toetab määruse kohta tehtud ettepanekut, mis näeb ette hinnateabe kogumise vähemalt ühe töönädala pikkuse ajavahemiku jooksul võimalikult kalendrikuu keskel ning toodete osas, mille puhul eeldatakse kuusiseseid järske ja ebakorrapäraseid hinnamuutusi, ühest töönädalast pikema ajavahemiku jooksul. Need miinimumstandardid on kompromiss liikmesriikides hinnateabe kogumise ühtlustamise vajaduse ning olemasoleva hinnateabe kogumise korra muutmise kulude vahel.