(4)Konventsiooni muutmisega hakati tegelema 2012. aastal ja selle tulemusel loodi uued ajakohasemad ja paindlikumad päritolureeglid, mis on kooskõlas nendega, mis liit on juba kokku leppinud muudes hiljutistes kahepoolsetes lepingutes (ELi-Kanada laiaulatuslik majandus- ja kaubandusleping, ELi-Vietnami vabakaubandusleping, ELi-Jaapani majanduspartnerlusleping, ELi – Lõuna-Aafrika Arenguühenduse majanduspartnerlusleping) ja soodustuskavades (üldine soodustuste süsteem).

(3)Konventsiooniga on ette nähtud, et päritolureegleid tuleb muuta tegelike majandusoludega paremaks kohanemiseks, ning konventsiooniga on ette nähtud selle muutmise kord. Konventsiooni muudatused võetakse vastu konventsiooni artikli 3 lõikega 1 loodud ühiskomitee (edaspidi „ühiskomitee“) ühehäälse otsusega.

Kuna PEMi ühiskomitee aktiga muudetakse konventsiooni, on asjakohane avaldada see akt pärast vastuvõtmist Euroopa Liidu Teatajas.

Mis puutub kaubandusse ja selle mõjusse soodustuste kasutamisele, siis pannakse uute eeskirjadega ette nähtud lõdvendamisega rõhku kogu ala majanduslikule integratsioonile, näiteks tekstiilisektoris, kus soodustuste kasutamine on juba praegu väga kõrge. Täiustatud eeskirjad tekstiili ja kumulatsiooni kohta on peamiselt ette nähtud selleks, et tõhustada juba olemasolevat piirkondlikku integratsiooni ja materjalide kättesaadavust selle ala piires, mitte selleks, et võimaldada importida rohkem päritolustaatuseta materjale väljastpoolt seda ala.

Põllumajandustoodete ja töödeldud põllumajandussaaduste sektori loendiga seotud reeglite muudatused hõlmavad peamiselt kohandatud metoodikat, ilma et see mõjutaks reeglite sisu. Hetkel väärusena väljendatud piirmäärad väljendatakse massina. See kriteerium on objektiivsem ja seda on tolliasutustel lihtsam kontrollida. Tööstustoodete tootepõhiste reeglite lihtsustamisel peaks olema piiratud mõju tollitulule, sest paljudel juhtudel võivad lihtsustatud eeskirjadega kaasneda pigem hankimisega seotud muutused kui soodustingimustel impordi suurenemine PEMi riikidest, mis asendab importi, mille suhtes varem kohaldati imporditollimakse. Kõnealuste muutuste mõju imporditollitulule ei ole seega mõõdetav.

Kuigi tollimaksu tagastamise sätteid on muudetud, säilitatakse tollimaksude tagastamise keeld tekstiili- ja rõivasektoris, mis on endiselt üks peamisi kauplemissektoreid PEMi alal. Muudetud eeskirjadega kodifitseeritakse praegune olukord, säilitades teatavate konventsiooniosaliste suhtes praegu kohaldatava keelu. PEMi ala üldise täieliku kumulatsiooni ettepaneku eesmärk on tugevdada olemasolevaid kaubandusmustreid PEMi alal ja nende vastastikust täiendavust, kuid see ei peaks oluliselt mõjutama ELi kogutavaid tollimakse, sest kumulatsiooniga hõlmatud tooted peavad soodustuste saamiseks vastama oma ala lisandväärtuse nõudele, mis on ka praegu nii.

PEMi konventsiooni nimetatud muudatustel ei ole märgatavat mõju ELi eelarvele, kuna nende kohaldamisala hõlmab peamiselt kaubanduse lihtsustamist ja kaasaegsete tavade konsolideerimist tolliasutustes. Nendega nähakse ette vabatahtlik hõlbustamine valdkondades, mis jäävad ametiasutuste pädevusse, ilma et see mõjutaks eeskirjade sisu (arvestuslik eraldamine, päritolutõendid, keskmiste kasutamine). Mõned lihtsustamise aspektid (näiteks laevade kriteeriumide vähendamine) tagavad suurema prognoositavuse, jättes välja tingimused, mida tolliasutustel on praegu raske kontrollida, samas kui teised (mittemuutmine) viitavad logistikale, ilma et see mõjutaks eeskirjade sisu.

PEMi konventsiooni muudatused põhinevad päritolureeglite ajakohastamise põhimõttel, et viia need kooskõlla hiljutiste vabakaubanduslepingutega kehtestatud uute suundumustega. PEMi konventsiooni muudetud eeskirjad sisaldavad peamiselt elemente, millega lihtsustatakse tolliprotseduure, ja ajakohastatud elemente, näiteks:

Akt, mis PEMi ühiskomiteel tuleb vastu võtta, on õigusliku toimega akt. Kavandatav õigusakt on rahvusvahelise õiguse alusel siduv vastavalt Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni artiklile 4.

PEMi ühiskomitee on organ, mis on loodud lepinguga, täpsemalt Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooniga.

Konventsiooni muudatusi hakatakse kohaldama 1. jaanuaril 2021 (või kuupäeval, mis lepitakse kokku PEMi ühiskomitees) nende konventsiooniosaliste hulgas, kes on need konventsiooni muudatused oma päritolureeglite protokollidesse sisse viinud või lisanud sinna viite nendele.

Tekstiili ja rõivaste puhul on ette nähtud uued valikuvõimalused seoses välistöötlemisprotseduuride ja piirmääradega. Nende toodete jaoks on kehtestatud ka uued päritolustaatust andvad protsessid, eelkõige kanga jaoks, mis muutuks kergemini kättesaadavaks. Samuti kohaldatakse nende toodete suhtes ka täielikku kahepoolset kumulatsiooni. Selline kumulatsioon võimaldab võtta tekstiilmaterjalidega tehtavat töötlust (nt kudumine, ketramine jne) arvesse kumulatsioonialal toimuvas tootmisprotsessis.

Kõigi nende muudatuste tulemuseks on loendiga seotud uuendatud ja ajakohastatud reeglid, mis üldiselt lihtsustavad tootele päritolustaatuse saamiseks vajaliku kriteeriumi täitmist. Lisaks on eksportijate jaoks täiendavaks lihtsustuseks eespool nimetatud võimalus kasutada teatava ajavahemiku jooksul keskmist väärtust.

– välja on jäetud suur hulk grupireeglist kõrvale kalduvaid erireegleid (HSi grupid 28, 35, 37, 38 ja 83). See horisontaalsem lähenemisviis toob kaasa lihtsustused ettevõtjate ja tolli jaoks;

– mitme toote puhul hõlmab kehtiv grupireegel kahekordset kumulatiivset tingimust. See on asendatud ühe tingimusega (HSi grupid 74, 75, 76, 78 ja 79);

Muude põllumajandustoodete (s.o taimeõlid, pähklid, tubakas) suhtes on kehtestatud paindlikumad reeglid, mis on kohandatud tegelikele majandusoludele, eelkõige HSi gruppide 14, 15, 20 (sh rubriik 2008), 23 ja 24 puhul. Muudetud reeglitega tagatakse tasakaal piirkondliku ja üleilmse hankimise vahel (HSi grupid 9 ja 12). Lihtsustatud on ka HSi gruppide 4, 5, 6, 8 ja 11 ning ex grupi 13 suhtes kohaldatavaid reegleid (erandite vähendamine).

Muudetud reeglitega tõsteti massipõhist piirmäära (20 %-lt 40 %-le) ning mõne rubriigi jaoks on ette nähtud võimalus kasutada piirmäärana kas väärtust või massi. HSi grupid ja rubriigid, mida kõnealune muudatus puudutab, on eelkõige ex 1302, 1704 (alternatiivse reegli kohaselt mass või väärtus), 18 (1806: alternatiivse reegli kohaselt mass või väärtus), 1901.

Päritolustaatuseta materjalide piirmäärasid on siiani väljendatud ainult väärtuses. Uued piirmäärad on massipõhised, et hoida ära hindade ja vahetuskursi kõikumist (nt ex grupp 19, ex grupp 20 ning rubriigid 2105 ja 2106), ning konkreetne suhkru piirmäär on välja jäetud (nt grupp 8 ja HSi rubriik 2202).

Muudetud reeglid (artikli 17 lõige 3) hõlmavad ka võimalust leppida kokku registreeritud eksportijate (REX) süsteemi rakendamises. Need ühises andmebaasis registreeritud eksportijad koostavad ise päritolukinnitused, ilma et nad peaksid läbima heakskiidetud eksportija menetlust. Päritolukinnitusel on päritoludeklaratsiooni või liikumissertifikaadiga EUR.1 samaväärne õigusjõud. Muudetud eeskirjadega on ette nähtud ka võimalus kohaldada tulevikus elektrooniliselt väljaantud päritolusertifikaate (artikli 17 lõige 4).

Muudetud reeglitega (artikli 17 lõige 1) nähakse kahe nõutava dokumendi (EUR.1 ja EUR-MED) asemel ette üks päritolutõend (EUR.1 või päritoludeklaratsioon), mis lihtsustab oluliselt süsteemi. See peaks parandama nõuete täitmist ettevõtjate seas, aidates vältida keerukatest reeglitest tingitud vigu, ja hõlbustama tolliasutuste jaoks haldamist. See ei tohiks avaldada mõju päritolutõendite kontrollimise suutlikkusele, mis jääb samaks.

Kehtivate reeglite (artikkel 14) kohaselt on üldiseks põhimõtteks, et toodete valmistamisel kasutatud materjalide tollimakse ei tagastata. Muudetud reeglitega (artikkel 16) kaotatakse see tagastamiskeeld kõigi toodete puhul, välja arvatud HSi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete (tekstiil- ja rõivatooted) valmistamiseks kasutatavate materjalide puhul. Sellele vaatamata sisaldab tekst ka mõningaid erandeid, mida kohaldatakse kõnealuste toodete puhul kehtiva tollimaksude tagastamise keelu suhtes.

Eksportija ei pea enam arvestusliku eraldamise loa taotlemisel põhjendama, et varude eraldi hoidmisest tekivad märkimisväärsed kulutused või olulised raskused; piisab, kui märkida, et kasutatakse samaväärseid materjale.

Massi alusel kindlaksmääratud piirmäär on objektiivsem kriteerium ja 15 % künnis peaks tagama piisavalt leebe kohtlemise. Sellega tagatakse samuti, et kaupade rahvusvaheline hinnakõikumine avaldab põllumajandustoodete päritolu puhul mõju.

Eksportijad võivad muudetud reeglite alusel taotleda tolliasutustelt luba arvutada tehasehind ja päritolustaatuseta materjalide väärtus keskmise väärtusena, et võtta arvesse kulude ja valuutakursside kõikumisi (artikli 4 lõiked 3–6). See peaks tagama eksportijatele parema prognoositavuse.

Muudetud reeglites sisalduvad laevadega seotud tingimused on lihtsamad ja paindlikumad (artikli 3 lõige 2). Praeguse tekstiga võrreldes on teatavad tingimused välja jäetud (st erinõuded meeskonnale); teisi on lõdvendamise eesmärgil muudetud (st omand).

Konventsiooni kavandatud muudatused suurendavad paindlikkust ja sisaldavad ajakohasemaid elemente, mis on kooskõlas nendega, mis liit juba on kokku leppinud muudes hiljutistes kahepoolsetes lepingutes (ELi-Kanada laiaulatuslik majandus- ja kaubandusleping, ELi-Vietnami vabakaubandusleping, ELi-Jaapani majanduspartnerlusleping, ELi – Lõuna-Aafrika Arenguühenduse majanduspartnerlusleping) ja soodustuskavades (üldine soodustuste süsteem). Muudatustega kehtestatakse üldiselt paindlikumad ja lihtsustatud eeskirjad, mis muudavad ELi tööstuse jaoks nende täitmise lihtsamaks ja parandavad seega ELi tööstuse ekspordi konkurentsivõimet. Muudetud tekstiga ei muudeta kehtiva konventsiooni institutsioonilisi sätteid.

Kavandatava akti eesmärk on muuta päritolureegleid, et need vastaksid paremini tegelikele majandusoludele. Kavandatav akt muutub lepinguosalistele siduvaks kooskõlas konventsiooni artikli 4 lõike 3 punktiga a, milles on sätestatud, et „Ühiskomitee võtab oma otsusega vastu käesoleva konventsiooni muudatused, sh konventsiooni liidete muudatused“. Artikli 4 lõike 3 punkti a viimases lauses on sätestatud, et „Konventsiooniosalised rakendavad käesolevas lõikes osutatud otsuseid kooskõlas oma õigusaktidega.“

Konventsiooni muutmise protsess algas 2012. aastal ja seda on tehtud töörühmas, mis on kokku tulnud vähemalt kaks korda aastas. Selle protsessi käigus on liikmesriike korrapäraselt kaasatud eri foorumite (tolliekspertide rühm — päritolu sektsioon, nõukogu tolliliidu töörühm, kaubanduspoliitika komitee) kaudu.

Konventsiooniosalistel, kelle suhtes konventsioon on jõustunud, on hääleõigus. Igal konventsiooniosalisel on üks hääl.

Konventsiooni artikli 3 lõike 1 alusel loodud PEMi ühiskomitee võtab vastu konventsiooni muudatused, haldab seda ning tagab konventsiooni nõuetekohase rakendamise. Ühiskomitee töökorra artikli 12 kohaselt võetavad ühiskomitee otsused vastu ühehäälselt need konventsiooniosalised, kelle suhtes konventsioon on jõustunud ja kes on PEMi ühiskomitee koosolekul kohal või esindatud.

Euroopa – Vahemere piirkonna päritolureeglite kumulatsioonisüsteem võimaldab diagonaalset kumulatsiooni 26 konventsiooniosalise vahel: Euroopa Liit, Island, Liechtenstein, Norra, Šveits, Alžeeria, Egiptus, Iisrael, Jordaania, Liibanon, Maroko, Palestiina, Süüria, Tuneesia, Türgi, Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Põhja-Makedoonia, Montenegro, Serbia, Kosovo, Fääri saared, Moldova Vabariik, Gruusia ja Ukraina. Sellega luuakse vabakaubanduslepingute võrgustiku jaoks päritolureeglite mitmepoolne raamistik, ilma et see piiraks kõnealustes lepingutes sätestatud põhimõtete kohaldamist. Konventsioon jõustus liidus 1. mail 2012.

EUROOPA KOMISJON Brüssel,14.10.2019 COM(2019) 482 final LISA järgmise dokumendi juurde: Ettepanek: NÕUKOGU OTSUS seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooniga loodud ühiskomitees seoses selle konventsiooni muutmisega

















Eelnõu



EUROOPA – VAHEMERE PIIRKONNA SOODUSPÄRITOLUREEGLITE PIIRKONDLIKU KONVENTSIOONIGA ASUTATUD ÜHISKOMITEE OTSUS nr ..., millega muudetakse Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikku konventsiooni ÜHISKOMITEE, võttes arvesse Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikku konventsiooni, eriti selle artikli 4 lõike 3 punkti a, ning arvestades järgmist: (1)Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikule konventsioonile (edaspidi „konventsioon“) kirjutati alla Brüsselis 15. juunil 2011 ja see jõustus 1. jaanuaril 2012. (2)Konventsioon sõlmiti vabakaubanduslepingute võrgustiku alusel. Sellega nähakse ette diagonaalset kumulatsiooni võimaldav päritolureeglite mitmepoolne raamistik, mille kohaldamine ei piira asjaomastes lepingutes kokkulepitud põhimõtete rakendamist. (3)Konventsioon sõlmiti teadmisega, et päritolureegleid tuleb muuta majandusoludega edukamaks kohanemiseks. (4)Konventsiooniosalised leppisid kokku konventsiooni, sealhulgas selle liidete muutmises, et näha ette uued ajakohasemad ja paindlikumad päritolureeglid. (5)Konventsiooni tuleks seetõttu vastavalt muuta, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE: Artikkel 1 1.Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondlikku konventsiooni muudetakse vastavalt käesoleva otsuse lisale. 2.Konventsiooni muudatusi kohaldatakse alates [1. jaanuarist 2021] nende konventsiooniosaliste seas, kes on lisanud kõnealused muudatused oma päritolureegleid käsitlevatesse protokollidesse või on neile seal viidanud. Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval. [Koht] Ühiskomitee nimel eesistuja Lisa Artikkel 1 Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni artiklit 1 muudetakse järgmiselt: „Artikkel 1 1. Käesoleva konventsiooniga kehtestatakse konventsiooniosaliste vahel sõlmitud asjaomaste lepingute alusel kaubastatavate kaupade päritolu käsitlevad sätted. 2. Mõiste „päritolustaatusega tooted“ määratlus ja sellega seotud halduskoostöö meetodid on sätestatud käesoleva konventsiooni liidetes. I liites sätestatakse mõiste „päritolustaatusega tooted“ määratlemise üldreeglid ja sellega seotud halduskoostöö meetodid. II liites sätestatakse teatavate konventsiooniosaliste vahel kohaldatavad erisätted, milles lepiti kokku enne 1. jaanuari 2019 ja mis kalduvad kõrvale I liite sätetest. Teatavate konventsiooniosaliste vahel kohaldatavad erisätted, milles lepiti kokku enne 1. jaanuari 2019 ja mis kalduvad kõrvale I liite sätetest, kuid mida II liide ei sisalda, jäävad kehtima. 3. Pärast 1. jaanuari 2019 kokkulepitud erandite suhtes kehtib järgmine. a) Konventsiooniosalised võivad oma kahepoolses kaubanduses kohaldada I liite sätetest kõrvale kalduvaid erisätteid, tingimusel et need on kooskõlas üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) XXIV artikliga. b) Konventsiooniosalised esitavad ühiskomitee eesistujale inglis- või prantsuskeelse versiooni konventsiooniosaliste vahelisest lepingust, mis sisaldab punktis a osutatud sätteid, ja inglis- või prantsuskeelse kaaskirja, milles on nimetatud need konventsiooni sätted, mille suhtes lepinguga erand tehakse. c) Punktis a osutatud erisätteid ei hakata kohaldama enne selle kalendrikuu lõppu, mis järgneb kuule, mil konventsiooniosalised esitasid ühiskomitee eesistujale punktis b osutatud teabe. d) Ühiskomitee eesistuja edastab selle teabe kõikidele teistele konventsiooniosalistele ning teatab sellest edastamisest punktis b osutatud konventsiooniosalistele. 4. Käesoleva konventsiooni osalised on järgmised: - Euroopa Liit,

- preambulis loetletud EFTA riigid, - Taani Kuningriik Fääri saarte osas, - preambulis loetletud Barcelona protsessis osalevad riigid, - preambulis loetletud Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevad riigid, välja arvatud ELiga ühinenud Horvaatia Vabariik, - Moldova Vabariik, - Gruusia, - Ukraina. 5. Artikli 5 kohaselt konventsiooniosaliseks saanud kolmas isik lisatakse automaatselt lõikesse 4.“ Artikkel 2 Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni artikli 2 lõiget 1 muudetakse järgmiselt: „1) „konventsiooniosaline“ – artikli 1 lõikes 4 loetletud osalised;“. Artikkel 3 Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni artikli 4 lõike 3 punkti a muudetakse järgmiselt: „a) käesoleva konventsiooni muudatused;“. Artikkel 4 Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni artikli 5 lõiget 9 muudetakse järgmiselt: „9. Alates lõikes 4 osutatud ühiskomitee otsuse kuupäevast võib asjaomane kolmas isik olla esindatud vaatlejastaatusega ühiskomitees, allkomiteedes ja töörühmades.“ Artikkel 5 Euroopa – Vahemere piirkonna sooduspäritolureeglite piirkondliku konventsiooni I ja II liidet muudetakse järgmiselt: „I liide

Mõiste „päritolustaatusega tooted“ määratlus ja halduskoostöö meetodid SISUKORD I JAOTIS ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Mõisted II JAOTIS MÕISTE „PÄRITOLUSTAATUSEGA TOOTED“ MÄÄRATLUS Artikkel 2 Üldised nõuded Artikkel 3 Täielikult saadud või toodetud tooted Artikkel 4 Piisav töö või töötlus Artikkel 5 Piirmäära reegel Artikkel 6 Ebapiisav töö või töötlus Artikkel 7 Päritolu kumulatsioon Artikkel 8 Päritolu kumulatsioon – kohaldamise tingimused Artikkel 9 Kvalifikatsiooniühik Artikkel 10 Komplektid Artikkel 11 Kõrvalised tegurid Artikkel 12 Arvestuslik eraldamine III JAOTIS TERRITORIAALSED NÕUDED Artikkel 13 Territoriaalsuspõhimõte Artikkel 14 Mittemuutmise reegel Artikkel 15 Näitused

IV JAOTIS TOLLIMAKSUDE TAGASTAMINE JA TOLLIMAKSUDEST VABASTAMINE Artikkel 16 Tollimaksude tagastamine ja tollimaksudest vabastamine V JAOTIS PÄRITOLUTÕEND Artikkel 17 Üldised nõuded Artikkel 18 Päritoludeklaratsiooni koostamise tingimused Artikkel 19 Heakskiidetud eksportija Artikkel 20 Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kord Artikkel 21 Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadid EUR.1 Artikkel 22 Liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi väljaandmine Artikkel 23 Päritolutõendi kehtivus Artikkel 24 Vabatsoonid Artikkel 25 Impordinõuded Artikkel 26 Importimine osasaadetistena Artikkel 27 Päritolutõendi esitamisest vabastamine Artikkel 28 Lahknevused ja vormistusvead Artikkel 29 Tarnija deklaratsioonid Artikkel 30 Eurodes väljendatud summad VI JAOTIS KOOSTÖÖPÕHIMÕTTED JA DOKUMENTAALSED TÕENDID Artikkel 31 Dokumentaalsed tõendid, päritolutõendite ja täiendavate dokumentide säilitamine Artikkel 32 Vaidluste lahendamine

VII JAOTIS HALDUSKOOSTÖÖ Artikkel 33 Teavitamine ja koostöö Artikkel 34 Päritolutõendite kontrollimine Artikkel 35 Tarnija deklaratsioonide kontrollimine Artikkel 36 Karistused VIII JAOTIS PROTOKOLLI KOHALDAMINE Artikkel 37 Euroopa Majanduspiirkond Artikkel 38 Liechtenstein Artikkel 39 San Marino Vabariik Artikkel 40 Andorra Vürstiriik Artikkel 41 Ceuta ja Melilla Lisade loetelu I LISA Sissejuhatavad märkused II lisa loendi kohta II LISA Loend päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest ja töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse III LISA Päritoludeklaratsiooni tekst IV LISA Liikumissertifikaadi EUR.1 ja liikumissertifikaadi EUR.1 taotluse näidised V LISA Ceutast ja Melillast pärit toodete suhtes kohaldatavad eritingimused VI LISA Tarnija deklaratsioon VII LISA Pikaajaline tarnija deklaratsioon VIII LISA Loend konventsiooniosalistest, kes on otsustanud kohaldada artikli 7 lõiget 3 ka harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete importimisel.





I JAOTIS ÜLDSÄTTED Artikkel 1 Mõisted Käesolevas konventsioonis kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „grupid“, „rubriigid“ ja „alamrubriigid“ – grupid, rubriigid ja alamrubriigid (nelja- või kuuekohalised koodid), mida kasutatakse nomenklatuuris, mis moodustab harmoneeritud süsteemi koos muudatustega vastavalt Tollikoostöö Nõukogu 26. juuni 2004. aasta soovitusele; b) „klassifitseeritud“ – osutab kaupade klassifitseerimisele harmoneeritud süsteemi teatavasse rubriiki või alamrubriiki; c) „kaubasaadetis“ – tooted, mis - saadetakse samal ajal ühelt eksportijalt ühele kaubasaajale või - saadetakse eksportijalt kaubasaajale üheainsa veodokumendi alusel või selle dokumendi puudumisel üheainsa arve alusel; d) „konventsiooniosalise tolliasutus“ – Euroopa Liidu puhul mis tahes liikmesriigi tolliasutus; e) „tolliväärtus“ – 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe VII artikli rakendamise lepingu (WTO leping tolliväärtuse määramise kohta) kohaselt määratud tolliväärtus; f) „tehasehind“ – hind, mida makstakse tehases toote eest konventsiooniosalise territooriumil asuvale tootjale, kelle ettevõttes toimub viimane töö või töötlus, tingimusel et hind sisaldab kõikide kasutatud materjalide väärtust ja kõiki muid selle tootmisega seotud kulusid ning sellest on maha arvatud kõik riigisisesed maksud, mis makstakse tagasi või mida võib tagasi maksta saadud toote eksportimisel. Kui viimane töö või töötlus on tellitud tootjalt allhanke korras, osutab mõiste „tootja“ alltöövõtja palganud ettevõtjale. Kui tegelikult makstud hind ei kajasta kõiki konventsiooniosalise territooriumil toote tootmisega kaasnenud kulusid, tähendab tehasehind kõikide kõnealuste kulude summat, millest on maha arvatud riigisisesed maksud, mis makstakse tagasi või võidakse tagasi maksta saadud toote eksportimisel; g) „asendatavad materjalid“ või „asendatavad tooted“ – samalaadsed ja samasuguse kaubandusliku kvaliteediga materjalid või tooted, millel on ühesugused tehnilised ja füüsilised omadused ning mida ei saa üksteisest eristada; h) „kaup“ – nii materjalid kui ka tooted; i) „tootmine“ – igat liiki töö või töötlus, kaasa arvatud komplekteerimine; j) „materjal“ – koostisosa, toormaterjal, komponent, osa vms, mida on toote tootmisel kasutatud; k) „päritolustaatuseta materjalide suurim lubatud sisaldus“ – päritolustaatuseta materjalide suurim sisaldus tootes, mis võimaldab tootmist käsitada piisava töö või töötlusena, mis annab tootele päritolustaatuse. Seda võib väljendada protsendina toote tehasehinnast või protsendina konkreetsetesse gruppidesse, gruppi, rubriiki või alamrubriiki kuuluvate kasutatud materjalide netomassist;

l) „toode“ – valmistatav toode, isegi kui see on mõeldud hiljem mõnes teises valmistamistoimingus kasutamiseks; m) „territoorium“ – konventsiooniosalise maismaaosa, siseveed ja territoriaalveed; n) „lisandväärtus“ – toote tehasehind, millest on lahutatud kõikide selliste asjaomases tootes sisalduvate materjalide tolliväärtus, mis pärinevad mõne muu sellise konventsiooniosalise territooriumilt, kelle puhul kohaldatakse kumulatsiooni, või kui tolliväärtus ei ole teada või seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mida nende materjalide eest makstakse eksportiva konventsiooniosalise territooriumil; o) „materjalide väärtus“ – kasutatud päritolustaatuseta materjalide tolliväärtus importimise ajal, või kui see ei ole teada ja seda ei ole võimalik kindlaks teha, siis esimene tuvastatav hind, mida nende materjalide eest makstakse eksportiva konventsiooniosalise territooriumil. Kui on vaja kindlaks teha tootmiseks kasutatud päritolustaatusega materjalide väärtus, kohaldatakse käesolevat punkti mutatis mutandis. II JAOTIS MÕISTE „PÄRITOLUSTAATUSEGA TOOTED“ MÄÄRATLUS Artikkel 2 Üldised nõuded Asjaomase lepingu rakendamisel käsitatakse mõne teise konventsiooniosalise territooriumile eksportimisel konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate toodetena järgmisi tooteid: a) konventsiooniosalise territooriumil täielikult saadud või toodetud tooted artikli 3 tähenduses; b) konventsiooniosalise territooriumil saadud või toodetud tooted, milles on kasutatud materjale, mis ei ole seal täielikult saadud või toodetud, tingimusel et need on asjaomase konventsiooniosalise territooriumil läbinud piisava töö või töötluse artikli 4 tähenduses. Artikkel 3 Täielikult saadud või toodetud tooted 1. Järgmisi tooteid käsitatakse täielikult konventsiooniosalise territooriumil saadud või toodetud toodetena mõne teise konventsiooniosalise territooriumile eksportimisel: a) sealsest pinnasest ja merepõhjast kaevandatud mineraalsed maavarad ja ammutatud looduslik vesi; b) seal kasvatatud või koristatud taimed, kaasa arvatud veetaimed, ja köögiviljasaadused; c) seal sündinud ja kasvatatud elusloomad; d) seal kasvatatud elusloomadelt saadud tooted; e) seal sündinud ja kasvatatud, tapetud loomadest saadud tooted; f) seal toimunud jahi ja kalapüügi saadused;

g) akvakultuuritooted, kui kalad ja vähid, limused ja muud veeselgrootud on seal munadest sündinud või maimudest, kalavastsetest ja -maimudest kasvatatud; h) tema laevadega väljaspool mis tahes territoriaalvett püütud merekalapüügi- ja muud saadused; i) tema kalatöötlemislaevade pardal üksnes punktis h osutatud saadustest valmistatud tooted; j) seal kogutud kasutatud esemed, millest saab üksnes tooret; k) sealse tootmistegevuse jäätmed ja jäägid; l) väljaspool tema territoriaalvett merepõhjast või selle aluspinnasest kaevandatud saadused, tingimusel et tal on selle merepõhja või aluspinnase kasutamise ainuõigus; m) kaubad, mis on seal toodetud üksnes punktides a–l nimetatud saadustest või toodetest. 2. Lõike 1 punktides h ja i nimetatud termineid „tema laevad“ ja „tema kalatöötlemislaevad“ kohaldatakse üksnes laevade ja kalatöötlemislaevade suhtes, mis a) on registreeritud eksportiva või importiva konventsiooniosalise territooriumil; b) sõidavad eksportiva või importiva konventsiooniosalise lipu all; c) vastavad ühele järgmistest tingimustest: i) neist vähemalt 50 % kuulub eksportiva või importiva konventsiooniosalise kodanikele või ii) nad kuuluvad äriühingule, - mille peakontor ja peamine tegevuskoht on eksportiva või importiva konventsiooniosalise territooriumil ning - millest vähemalt 50 % kuulub eksportivale või importivale konventsiooniosalisele või nende konventsiooniosaliste avalik-õiguslikele isikutele või kodanikele. 3. Kui lõike 2 rakendamisel on eksportivaks või importivaks konventsiooniosaliseks Euroopa Liit, tähendab see mõnda Euroopa Liidu liikmesriiki. 4. Lõike 2 rakendamisel käsitatakse EFTA riike ühe konventsiooniosalisena. Artikkel 4 Piisav töö või töötlus 1. Ilma et see piiraks lõike 3 ja artikli 6 kohaldamist, käsitatakse tooteid, mis ei ole konventsiooniosalise territooriumil täielikult saadud või toodetud, piisava töö või töötluse läbinuna, kui II lisa loendis esitatud tingimused on asjaomaste kaupade puhul täidetud.

2. Kui kooskõlas lõikega 1 konventsiooniosalise territooriumil päritolustaatuse saanud toodet kasutatakse materjalina muu toote tootmiseks, ei võeta arvesse päritolustaatuseta materjale, mida võidi selle tootmiseks kasutada. 3. Lõikes 1 osutatud nõuete täitmist kontrollitakse iga toote puhul. Kui asjakohane reegel põhineb päritolustaatuseta materjalide suurima lubatud sisalduse nõude järgimisel, võivad konventsiooniosaliste tolliasutused lubada siiski eksportijatel arvutada toote tehasehind ja päritolustaatuseta materjalide väärtus keskmise väärtusena vastavalt lõikele 4, et võtta arvesse kulude ja valuutakursside kõikumisi. 4. Lõike 3 teises lõigus osutatud juhul arvutatakse toote keskmine tehasehind ja kasutatud päritolustaatuseta materjalide keskmine väärtus vastavalt eelmisel majandusaastal kõigi müüdud toodete eest küsitud tehasehinna ja eelmisel majandusaastal toodete tootmiseks kasutatud kõigi päritolustaatuseta materjalide koguväärtuse põhjal, kusjuures majandusaasta on eksportiva konventsiooniosalise majandusaasta ning kui terve majandusaasta kohta ei ole andmed saadaval, siis võetakse aluseks lühem periood, mis ei ole lühem kui kolm kuud. 5. Eksportijad, kes otsustavad teha arvutuse keskmise näitaja alusel, kasutavad seda meetodit järjepidevalt võrdlusmajandusaastale järgneva aasta jooksul või vajaduse korral lühemale võrdlusperioodile järgneva aasta jooksul. Nad võivad lõpetada selle meetodi kasutamise, kui konkreetse majandusaasta või lühema võrdlusperioodi (mis ei ole lühem kui kolm kuud) jooksul ilmneb, et sellise meetodi kasutamist õigustanud kulude või valuutakursi kõikumine on lakanud. 6. Lõikes 4 osutatud keskmisi näitajaid kasutatakse vastavalt tehasehinnana ja päritolustaatuseta materjalide väärtusena, et teha kindlaks, kas päritolustaatuseta materjalide suurima lubatud sisalduse nõuet on järgitud. Artikkel 5 Piirmäära reegel 1. Erandina artiklist 4 ning vastavalt lõigetele 2 ja 3 võib päritolustaatuseta materjale, mida II lisas esitatud loendis nimetatud tingimuste kohaselt toote tootmiseks kasutada ei tohi, siiski kasutada, kui toote kohta hinnatud kogunetomass või koguväärtus ei ületa: a) 15 % toote netomassist toodete puhul, mis kuuluvad gruppidesse 2 ja 4–24, v.a gruppi 16 kuuluvad töödeldud kalandustooted; b) 15 % toote tehasehinnast muude kui punktiga a hõlmatud toodete puhul. Käesolevat lõiget ei kohaldata harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete suhtes, mille puhul kehtivad I lisa märkustes 6 ja 7 mainitud piirmäärad. 2. Lõike 1 kohaselt ei ole lubatud ületada päritolustaatuseta materjalide suurimat lubatud protsentuaalset sisaldust, nagu on ette nähtud II lisa loendis esitatud reeglitega. 3. Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata artikli 3 tähenduses täielikult konventsiooniosalise territooriumil saadud või toodetud toodete suhtes. Ilma et see piiraks artikli 6 ja artikli 9 lõike 1 kohaldamist, kohaldatakse kõnealustes lõigetes osutatud piirmäärasid siiski toote suhtes, mille puhul II lisa loendis esitatud reegli kohaselt on nõutav, et toote tootmiseks kasutatud materjalid peavad olema täielikult saadud või toodetud. Artikkel 6 Ebapiisav töö või töötlus 1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, käsitatakse järgmisi toiminguid päritolustaatuse omandamiseks ebapiisava töö või töötlusena, olenemata sellest, kas artikli 4 nõuded on täidetud või mitte: a) toimingud, mis tagavad toodete seisundi säilimise nende vedamisel ja ladustamisel; b) pakkeüksuste osadeks jagamine ja koondamine; c) pesemine, puhastamine; tolmu, oksiidi, õli, värvi või muu katte eemaldamine;

d) tekstiili triikimine või pressimine; e) lihtsad värvimis- ja poleerimistööd; f) riisi koorimine ja osaline või täielik kroovimine; teravilja ja riisi poleerimine ja glaseerimine; g) suhkru toonimine või maitsestamine või tükkipressimine; kristallsuhkru osaline või täielik jahvatamine; h) puuviljade, pähklite ja köögiviljade koorimine ja kividest puhastamine; i) teritamine, lihtlihvimine või lihtlõikamine; j) tuulamine, uhtmine, sortimine, klassifitseerimine, liigitamine, kokkusobitamine; (kaasa arvatud kaupade komplekteerimine); k) tavaline klaas- või plastpudelitesse, plekkpurkidesse, kottidesse, karpidesse, kastidesse pakkimine, alustele kinnitamine ja igasugune muu lihtne pakendamine; l) märkide, etikettide, logode ja muude eristusmärkide kinnitamine või trükkimine toodetele või nende pakenditele; m) üht või mitut sorti toodete lihtne segamine; n) suhkru segamine mis tahes muu ainega; o) lihtne toodetele vee lisamine või toodete lahjendamine või dehüdreerimine või denatureerimine; p) toote osade lihtne kokkupanemine terviktoote saamiseks või toote osadeks lammutamine; q) loomade tapmine; r) kahe või enama punktides a–q loetletud toimingu kombinatsioon. 2. Kõiki konkreetse tootega eksportiva konventsiooniosalise territooriumil tehtud toiminguid tuleb arvesse võtta juhul, kui tehakse kindlaks, kas selle tootega tehtud töö või töötlus on lõike 1 tähenduses ebapiisav. Artikkel 7 Päritolu kumulatsioon Kahepoolne ja diagonaalne kumulatsioon

1. Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, käsitatakse tooteid teise konventsiooniosalise territooriumile eksportimisel eksportiva konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate toodetena, kui need on seal saadud või toodetud, kasutades materjale, mis pärinevad mis tahes muu konventsiooniosalise territooriumilt, tingimusel et eksportiva konventsiooniosalise territooriumil tehtud töö või töötlus on artiklis 6 osutatud toimingutest ulatuslikum. Need materjalid ei pea olema läbinud piisavat tööd või töötlust. 2. Kui eksportiva konventsiooniosalise territooriumil tehtud töö või töötlus ei ole artiklis 6 osutatud toimingutest ulatuslikum, loetakse toode, mis on saadud või toodetud, kasutades mis tahes muu konventsiooniosalise territooriumilt pärinevaid materjale, eksportiva konventsiooniosalise territooriumilt pärinevaks ainult juhul, kui seal lisandunud väärtus on suurem kui vähemalt kahe teise konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate kasutatud materjalide väärtus. Vastasel juhul loetakse saadud või toodetud toode pärinevaks selle konventsiooniosalise territooriumilt, kust pärinevate, eksportiva konventsiooniosalise territooriumil toote tootmiseks kasutatud päritolustaatusega materjalide väärtus on suurim. Täielik kahepoolne ja diagonaalne kumulatsioon 3. Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist ning jättes välja gruppidesse 50–63 kuuluvad tooted, loetakse muu kui eksportiva konventsiooniosalise territooriumil tehtud töö või töötlus eksportiva konventsiooniosalise territooriumil tehtud tööks või töötluseks, kui saadud või toodetud tooted läbivad hiljem kõnealuse eksportiva konventsiooniosalise territooriumil töö või töötluse. Täielik kahepoolne kumulatsioon gruppide 50–63 puhul 4. Ilma et see piiraks artikli 2 kohaldamist, loetakse gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete puhul ja üksnes kahe konventsiooniosalise vahelise kahepoolse kaubanduse korral importiva konventsiooniosalise territooriumil tehtud töö või töötlus eksportiva konventsiooniosalise territooriumil tehtud tööks või töötluseks, kui tooted läbivad hiljem kõnealuse eksportiva konventsiooniosalise territooriumil töö või töötluse. Käesoleva lõike kohaldamisel käsitatakse Euroopa Liidu stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessis osalevaid riike ja Moldova Vabariiki ühe konventsiooniosalisena. Täielik diagonaalne kumulatsioon gruppide 50–63 puhul 5. Konventsiooniosalised võivad ühepoolselt laiendada lõike 3 kohaldamist harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete importimise suhtes. Konventsiooniosaline, kes otsustab lõike 3 kohaldamist laiendada, teatab sellest otsusest ja otsuse mis tahes muudatustest ühiskomiteele.VIII lisa sisaldab loetelu konventsiooniosalistest, kes on laiendanud lõike 3 kohaldamist kooskõlas käesoleva sättega, ning seda loetelu uuendatakse kohe pärast seda, kui mõni konventsiooniosaline on laiendatud kohaldamise lõpetanud. Iga konventsiooniosaline avaldab teatise koos VIII lisas esitatud konventsiooniosaliste loeteluga oma riigisisese korra kohaselt. Ebapiisavad toimingud 6. Lõigetes 3–5 sätestatud kumulatsiooni kohaldamisel loetakse päritolustaatusega tooted pärinevaks eksportiva konventsiooniosalise territooriumilt üksnes siis, kui seal tehtud töö või töötlus on artiklis 6 osutatud toimingutest ulatuslikum. Töö või töötluse puudumine 7. Tooted, mis pärinevad konventsiooniosaliste territooriumilt, nagu on osutatud lõigetes 1 ja 4, ja mis ei läbi eksportiva konventsiooniosalise territooriumil tööd või töötlust, säilitavad mõne teise konventsiooniosalise territooriumile eksportimisel oma päritolustaatuse. Artikkel 8 Päritolu kumulatsioon – kohaldamise tingimused 1. Artiklis 7 sätestatud kumulatsiooni võib kohaldada üksnes juhul, kui a) päritolustaatuse saamisega seotud konventsiooniosaliste ja sihtkohaks oleva konventsiooniosalise vahel kohaldatakse vastavalt üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) XXIV artiklile sooduskaubanduslepingut ning b) kaubad on saanud päritolustaatuse käesoleva konventsiooni reeglitega identsete päritolureeglite alusel.

2. Teatised kumulatsiooni kohaldamiseks vajalike nõuete täitmise kohta avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas (C-seerias) ning asjaomaste lepingute osaliseks olevate konventsiooniosaliste riikides sealse korra kohaselt. Artiklis 7 sätestatud kumulatsiooni kohaldatakse nendes teatistes osutatud kuupäevast alates. Konventsiooniosalised esitavad teistele asjaomaste lepingute osaliseks olevatele konventsiooniosalistele Euroopa Komisjoni kaudu üksikasjalikud andmed lepingute kohta, mida kohaldatakse teiste konventsiooniosalistega, kaasa arvatud nende lepingute jõustumiskuupäevad. 3. Päritolutõendile tuleks teha ingliskeelne märge „CUMULATION APPLIED WITH (riigi nimi / riikide nimed inglise keeles)“, kui tooted said päritolustaatuse eksportiva konventsiooniosalise territooriumil, kohaldades päritolu kumulatsiooni vastavalt artiklile 7. Kui päritolutõendina kasutatakse liikumissertifikaati EUR.1, tehakse see märge lahtrisse 7. 4. Kui konventsiooniosalisele eksporditakse tooteid, mis on saanud päritolustaatuse eksportiva konventsiooniosalise territooriumil, kohaldades päritolu kumulatsiooni vastavalt artiklile 7, võib ta loobuda päritolutõendile lõikes 3 osutatud märke kandmise nõudmisest. Konventsiooniosaline teavitab ühiskomiteed oma otsusest kasutada seda võimalust. Konventsiooniosalised avaldavad oma korra kohaselt teatised, milles on esitatud seda võimalust kasutada otsustanud konventsiooniosaliste ajakohastatud loetelu. Artikkel 9 Kvalifikatsiooniühik 1. Käesoleva konventsiooni tähenduses on kvalifikatsiooniühik see toode, mida loetakse harmoneeritud süsteemi nomenklatuuri järgi klassifitseerimisel põhiüksuseks. Sellest tulenevalt: a) kui toode, mis koosneb esemete rühmast või kokkupandud esemetest, klassifitseeritakse harmoneeritud süsteemi järgi ühte rubriiki, moodustab tervik kvalifikatsiooniühiku; b) kui kaubasaadetis koosneb mitmest identsest tootest, mis on klassifitseeritud samasse harmoneeritud süsteemi rubriiki, võetakse käesoleva konventsiooni reeglite kohaldamisel iga toodet arvesse. 2. Kui harmoneeritud süsteemi 5. tõlgendamisreegli kohaselt loetakse klassifitseerimisel pakend toote juurde kuuluvaks, tuleb see ka päritolu kindlaksmääramisel lugeda toote juurde kuuluvaks. 3. Seadme, masina, aparaadi või sõidukiga kaasas olevaid tarvikuid, varuosi ja tööriistu, mis on tavavarustuse osaks ja kuuluvad tehasehinna sisse, käsitatakse kõnealuse seadme, masina, aparaadi või sõiduki lahutamatu osana. Artikkel 10 Komplektid Komplektid harmoneeritud süsteemi 3. tõlgendamisreegli tähenduses on päritolustaatusega, kui kõik komplekti kuuluvad tooted on päritolustaatusega. Kui komplekt koosneb päritolustaatusega ja päritolustaatuseta toodetest, on komplekt tervikuna siiski päritolustaatusega, kui päritolustaatuseta toodete väärtus ei ületa 15 % komplekti tehasehinnast. Artikkel 11

Kõrvalised tegurid Selleks et teha kindlaks, kas toode on päritolustaatusega või mitte, ei ole vaja arvesse võtta toote tootmisel kasutatavate järgmiste toodete päritolu: a) energia ja kütus, b) sisseseade ja varustus, c) masinad ja tööriistad, d) muud kaubad, mis ei kuulu ega ole ette nähtud kuuluma toote lõppkoosseisu. Artikkel 12 Arvestuslik eraldamine 1. Kui tootega tehtava töö või töötluse käigus kasutatakse omavahel asendatavaid päritolustaatusega ja päritolustaatuseta materjale, võivad ettevõtjad neid materjale hallata arvestusliku eraldamise meetodit kasutades, ilma materjalide varusid eraldi hoidmata. 2. Ettevõtjad võivad hallata rubriiki 1701 kuuluvaid omavahel asendatavaid päritolustaatusega ja päritolustaatuseta tooteid arvestusliku eraldamise meetodit kasutades, ilma toodete varusid eraldi hoidmata. 3. Konventsiooniosalised võivad nõuda, et arvestusliku eraldamise meetodi kasutamiseks peab tolliasutus andma eelnevalt loa. Tolliasutus võib loa andmiseks esitada mis tahes tingimusi, mida ta peab vajalikuks, ning ta kontrollib loa kasutamist. Tolliasutus võib loa kehtetuks tunnistada, kui meetodi kasutaja kasutab luba vääriti või ei täida mõnda muud käesolevas liites kehtestatud tingimust. Arvestusliku eraldamise meetodi kasutamisel tuleb tagada, et selliste toodete hulk, mida võib pidada eksportiva konventsiooniosalise territooriumilt pärinevateks, on alati sama, nagu see oleks varude füüsilise eraldamise korral. Meetodit rakendatakse ja selle rakendamine registreeritakse eksportiva konventsiooniosalise territooriumil kohaldatavate üldiste raamatupidamispõhimõtete alusel. 4. Lõigetes 1 ja 2 osutatud meetodit kasutav isik koostab päritolutõendi või taotleb päritolutõendit nende toodete kogusele, mida võib pidada eksportiva konventsiooniosalise territooriumilt pärinevateks toodeteks. Tolliasutuse nõudmisel deklareerib kõnealune isik, kuidas neid koguseid on hallatud. III JAOTIS TERRITORIAALSED NÕUDED Artikkel 13 Territoriaalsuspõhimõte 1. II jaotises esitatud tingimused peavad asjaomase konventsiooniosalise territooriumil olema täidetud katkematult. 2. Kui konventsiooniosalise territooriumilt teise riiki eksporditud päritolustaatusega tooted saadetakse tagasi, käsitatakse neid päritolustaatuseta toodetena, välja arvatud juhul, kui tolliasutusele suudetakse tõendada, et:

a) tagasisaadetud tooted on samad tooted, mis eksporditi, ning b) need ei ole kõnealuses riigis oleku või eksportimise ajal läbinud ühtegi muud toimingut peale nende, mis on vajalikud toodete seisundi säilitamiseks. 3. Konventsiooniosalise territooriumilt eksporditud ja hiljem sinna reimporditud materjalidega väljaspool selle eksportiva konventsiooniosalise territooriumi tehtud töö või töötlus ei mõjuta päritolustaatuse saamist vastavalt II jaotise tingimustele, kui: a) kõnealused materjalid on täielikult saadud või toodetud eksportiva konventsiooniosalise territooriumil või nendega enne eksportimist tehtud töö ja töötlus on artiklis 6 osutatud toimingutest ulatuslikum ning b) tolliasutusele suudetakse tõendada, et: i) reimporditud tooted on saadud eksporditud materjalidega tehtud töö või töötluse teel ning ii) käesoleva artikli kohaldamisel väljaspool eksportiva konventsiooniosalise territooriumi tekkinud kogulisandväärtus ei ole suurem kui 10 % selle lõpptoote tehasehinnast, millele päritolustaatust taotletakse. 4. Lõike 3 kohaldamisel ei rakendata II jaotises sätestatud päritolustaatuse saamise tingimusi väljaspool eksportiva konventsiooniosalise territooriumi tehtud töö või töötluse suhtes. Kui lõpptoote päritolustaatuse kindlaksmääramiseks kasutatakse II lisa loendis sätestatud reeglit, mis näeb ette kõigi kasutatud päritolustaatuseta materjalide maksimaalse väärtuse, ei või eksportiva konventsiooniosalise territooriumil kasutatud päritolustaatuseta materjalide koguväärtus koos käesoleva artikli kohaldamisel väljaspool kõnealuse konventsiooniosalise territooriumi tekkinud kogulisandväärtusega olla suurem sätestatud protsendimäärast. 5. Lõigete 3 ja 4 kohaldamisel tähendab „kogulisandväärtus“ kõiki väljaspool eksportiva konventsiooniosalise territooriumi tekkivaid kulusid, sealhulgas seal kasutatud materjalide väärtust. 6. Lõikeid 3 ja 4 ei kohaldata toodete suhtes, mis ei vasta II lisa loendis sätestatud tingimustele või mida saab pidada piisava töö või töötluse läbinuks ainult siis, kui kohaldatakse artiklis 4 kindlaksmääratud üldisi piirmäärasid. 7. Käesoleva artikliga hõlmatud töö või töötlus väljaspool eksportiva konventsiooniosalise territooriumi peab toimuma välistöötlemise korra või muu samalaadse korra kohaselt. Artikkel 14 Mittemuutmise reegel 1. Asjaomase lepinguga ettenähtud sooduskohtlemist rakendatakse üksnes nende toodete suhtes, mis vastavad käesoleva konventsiooni nõuetele ja mis on deklareeritud importimiseks konventsiooniosalise territooriumil, tingimusel et need on samad tooted, mis eksporditi eksportiva konventsiooniosalise territooriumilt. Tooteid ei tohi enne konventsiooniosalise territooriumil vabasse ringlusse lubamist muuta ega muundada ning nad ei tohi olla läbinud muid toiminguid peale nende, mis on vajalikud nende seisundi säilitamiseks, välja arvatud märkide, etikettide, pitserite ja muude dokumentide lisamine, mille eesmärk on tagada importiva konventsiooniosalise siseriiklike nõuete täitmine ja mis toimub transiidi- või osadeks jagamise riigi või riikide tollijärelevalve all. 2. Toodete ja kaubasaadetiste ladustamine on lubatud, kui need jäävad transiidiriigis/transiidiriikides tollijärelevalve alla. 3. Ilma et see piiraks V jaotise sätete kohaldamist, on kaubasaadetiste osadeks jagamine lubatud, kui need jäävad osadeks jagamise riigis või riikides tollijärelevalve alla. 4. Kahtluse korral võib importiv konventsiooniosaline igal ajal paluda importijal või tema esindajal esitada kõik vajalikud dokumendid, millega tõendatakse käesoleva artikli nõuete täitmist, milleks võib esitada mis tahes dokumentaalsed tõendid ning eelkõige: i) lepingulised veodokumendid, nagu veokiri; ii) faktilised või konkreetsed tõendid, mis põhinevad pakendite märgistamisel või nummerdamisel; iii) transiidi- või osadeks jagamise riigi või riikide tolliasutuse väljastatud mittemuutmise tõend või mõni muu dokument, millega tõendatakse, et kaubad jäid transiidi- või osadeks jagamise riigi või riikide tollijärelevalve alla, või

iv) igasugused kaupadega seotud tõendid. Artikkel 15 Näitused 1. Päritolustaatusega toodete suhtes, mis on saadetud näitusele mõnda muusse riiki peale nende, kellega kooskõlas artiklitega 7 ja 8 kohaldatakse kumulatsiooni, ja mis pärast näitust müüakse mõne konventsiooniosalise territooriumile importimiseks, kohaldatakse importimisel asjaomase lepingu sätteid, kui tolliasutusele tõendatakse, et: a) eksportija on saatnud need tooted konventsiooniosalise territooriumilt näitust korraldavasse riiki ja need seal näitusel välja pannud; b) kõnealune eksportija on tooted müünud või muul viisil võõrandanud teise konventsiooniosalise territooriumil asuvale isikule; c) tooted on saadetud näituse ajal või vahetult pärast näitust samal kujul, nagu need näitusele saadeti, ning d) pärast näitusele saatmist ei ole tooteid kasutatud muuks otstarbeks kui seal väljapanekuks. 2. Päritolutõend tuleb välja anda või koostada kooskõlas V jaotise sätetega ja esitada importiva konventsiooniosalise tolliasutusele tavapärasel viisil. Sellele märgitakse näituse nimi ja aadress. Vajaduse korral võidakse nõuda dokumentaalseid lisatõendeid näitusele väljapaneku tingimuste kohta. 3. Lõiget 1 kohaldatakse kõikide kaubandus-, tööstus-, põllumajandus- või käsitöönäituste, -messide või muude samalaadsete avalike ürituste ja väljapanekute suhtes, mille jooksul kõnealused tooted jäävad tollikontrolli alla, välja arvatud kauplustes või äripindadel korraldatavad eraviisilised üritused, mille eesmärk on välismaiste toodete müük. IV JAOTIS TOLLIMAKSUDE TAGASTAMINE JA TOLLIMAKSUDEST VABASTAMINE Artikkel 16 Tollimaksude tagastamine ja tollimaksudest vabastamine Tollimaksude tagastamise ja tollimaksudest vabastamise keeld gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete puhul 1. Päritolustaatuseta materjalide suhtes, mida on kasutatud konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate ja harmoneeritud süsteemi gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete tootmiseks, mille kohta on välja antud või koostatud päritolutõend vastavalt V jaotise sätetele, ei kohaldata eksportiva konventsiooniosalise territooriumil mingisugust tollimaksude tagastamist ega tollimaksudest vabastamist. 2. Lõikes 1 nimetatud keeldu kohaldatakse tollimaksude või samaväärse toimega maksude osalise või täieliku tagastamise, vähendamise või nendest vabastamise korra suhtes, mida eksportiv konventsiooniosaline kohaldab tootmisel kasutatavate materjalide suhtes, kui kohaldatakse otsest või tegelikku tagasimaksmist, vähendamist või maksudest vabastamist juhul, kui nendest materjalidest toodetud tooted eksporditakse, kuid mitte juhul, kui need on mõeldud selle konventsiooniosalise territooriumil kasutamiseks. 3. Päritolutõendis märgitud toodete eksportija peab olema valmis igal ajal tolliasutuse nõudmisel esitama kõik vajalikud dokumendid, mis tõendavad, et asjaomaste toodete tootmisel kasutatud päritolustaatuseta materjalide eest ei ole tollimaksu tagasi makstud ning et kõik nende materjalide suhtes kohaldatavad tollimaksud ja samaväärse toimega maksud on tegelikult makstud. Erandid tollimaksude tagastamise või tollimaksudest vabastamise keelust gruppidesse 50–63 kuuluvate toodete puhul Tollimaksude tagastamine täieliku kumulatsiooni korral

4. Käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud keeld ei puuduta konventsiooniosaliste vahel vahetatavaid tooteid, mis on saanud päritolustaatuse, kohaldades päritolu kumulatsiooni vastavalt artikli 7 lõikele 4 või 5. Tollimaksude tagastamine diagonaalse kumulatsiooni mittekohaldamise korral 5. Käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud keeldu ei kohaldata ühelt poolt Šveitsi (sh Liechtensteini), Islandi, Norra, Türgi või Euroopa Liidu ja teiselt poolt Barcelona protsessis osalevate riikide (v.a Türgi ja Iisrael) vahelise kahepoolse kaubanduse suhtes, kui asjaomaseid tooteid käsitatakse eksportiva või importiva konventsiooniosalise territooriumilt pärinevatena ilma mõne teise konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate materjalidega kumulatsiooni kohaldamata. 6. Käesoleva artikli lõikes 1 sätestatud keeldu ei kohaldata Vahemere piirkonna araabia maade vabakaubanduslepingu (Agadiri leping) osalisteks olevate konventsiooniosaliste vahelise kahepoolse kaubanduse suhtes, kui asjaomaseid tooteid käsitatakse mõnest nendest riikidest pärinevatena ilma mõne teise konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate materjalidega kumulatsiooni kohaldamata. V JAOTIS PÄRITOLUTÕEND Artikkel 17 Üldised nõuded 1. Ühe konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate toodete importimisel teise konventsiooniosalise territooriumile kohaldatakse asjaomastest lepingutest tulenevaid soodustusi, kui esitatakse üks järgmistest päritolutõenditest: a) liikumissertifikaat EUR.1, mille näidis on esitatud IV lisas; b) artikli 18 lõikes 1 osutatud juhtudel deklaratsioon (edaspidi „päritoludeklaratsioon“), mille eksportija esitab arvel, saatelehel või muus äridokumendis, kus asjaomaseid tooteid piisavalt täpselt kirjeldatakse, et neid oleks võimalik identifitseerida. Päritoludeklaratsiooni tekst on esitatud III lisas. 2. Lõikest 1 olenemata kohaldatakse käesoleva konventsiooni tähenduses päritolustaatusega toodete suhtes artiklis 27 osutatud juhtudel asjaomastest lepingutest tulenevaid soodustusi, ilma et oleks vaja esitada käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud päritolutõendeid. 3. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võivad kaks või enam konventsiooniosalist omavahel kokku leppida, et nendevahelises sooduskaubanduses asendatakse eespool lõike 1 punktides a ja b nimetatud päritolutõendid päritolukinnitustega, mille koostavad kõnealuste konventsiooniosaliste õigusaktide kohaselt elektroonilises andmebaasis registreeritud eksportijad. 4. Lõike 1 kohaldamisel võivad kaks või enam konventsiooniosalist omavahel kokku leppida süsteemi loomises, mis võimaldab lõike 1 punktides a ja b nimetatud päritolutõendeid välja anda ja/või esitada elektrooniliselt. Artikkel 18 Päritoludeklaratsiooni koostamise tingimused 1. Artikli 17 lõike 1 punktis b nimetatud päritoludeklaratsiooni võib koostada:

a) heakskiidetud eksportija artikli 19 tähenduses või b) iga eksportija iga kaubasaadetise kohta, mis koosneb ühest või mitmest päritolustaatusega tooteid sisaldavast pakendist, mille koguväärtus ei ületa 6 000 eurot. 2. Päritoludeklaratsiooni võib koostada, kui tooteid võib käsitada konventsiooniosalise territooriumilt pärinevatena ja kui need vastavad muudele käesoleva konventsiooni nõuetele. 3. Eksportija, kes koostab päritoludeklaratsiooni, peab olema valmis igal ajal esitama eksportiva konventsiooniosalise tolliasutuse taotlusel kõik vajalikud dokumendid, mis tõendavad asjaomaste toodete päritolustaatust ja muude käesoleva konventsiooni nõuete täitmist. 4. Eksportija koostab päritoludeklaratsiooni, trükkides kirjutusmasinal, tembeldades või printides arvele, saatelehele või mõnele muule äridokumendile deklaratsiooni, mille tekst on esitatud III lisas, kasutades üht nimetatud lisas esitatud keelelist versiooni kooskõlas eksportiva riigi siseriiklike õigusaktidega. Kui deklaratsioon täidetakse käsitsi, tuleb kirjutada tindiga ja trükitähtedes. 5. Päritoludeklaratsioonile kirjutab eksportija oma originaalallkirja käsitsi. Heakskiidetud eksportijalt artikli 19 tähenduses ei nõuta siiski sellistele deklaratsioonidele allakirjutamist, kui ta kinnitab eksportiva konventsiooniosalise tolliasutusele kirjalikult, et võtab endale täieliku vastutuse iga päritoludeklaratsiooni eest, mille alusel saab teda identifitseerida, nagu ta oleks sellele käsitsi alla kirjutanud. 6. Eksportija võib koostada päritoludeklaratsiooni sellega hõlmatud toodete eksportimisel või pärast eksportimist (edaspidi „tagantjärele välja antud päritoludeklaratsioon“), tingimusel et see esitatakse importivas riigis hiljemalt kahe aasta jooksul pärast sellega hõlmatud toodete importimist. Kui kaubasaadetis jagatakse osadeks kooskõlas artikli 14 lõikega 3 ja tingimusel, et peetakse kinni samast kaheaastasest tähtajast, koostab tagantjärele välja antava päritoludeklaratsiooni tooteid eksportiva konventsiooniosalise heakskiidetud eksportija. Artikkel 19 Heakskiidetud eksportija 1. Eksportiva konventsiooniosalise tolliasutus võib kooskõlas siseriiklike nõuetega anda igale kõnealuse konventsiooniosalise territooriumil asutatud eksportijale loa (edaspidi „heakskiidetud eksportija“) koostada ise päritoludeklaratsioone, olenemata asjaomaste toodete väärtusest. 2. Eksportija, kes taotleb sellist luba, peab tolliasutusele esitama kõik tagatised, mis on vajalikud toodete päritolustaatuse ja muude käesoleva konventsiooni nõuete täitmise kontrollimiseks. 3. Tolliasutus annab heakskiidetud eksportijale tolliloa numbri, mis märgitakse päritoludeklaratsioonile. 4. Tolliasutus kontrollib, kas luba kasutatakse õigesti. Tolliasutus võib loa igal ajal kehtetuks tunnistada, kui heakskiidetud eksportija ei kasuta seda õigesti, ja ta tunnistab loa kehtetuks siis, kui heakskiidetud eksportija ei paku enam lõikes 2 osutatud tagatisi. Artikkel 20 Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kord 1. Eksportiva konventsiooniosalise tolliasutus annab liikumissertifikaadi EUR.1 välja eksportija või tema vastutusel tegutseva volitatud esindaja kirjaliku taotluse alusel. 2. Selleks täidab eksportija või tema volitatud esindaja nii liikumissertifikaadi EUR.1 kui ka taotluse vormi, mille näidised on esitatud IV lisas. Need vormid täidetakse ühes keeltest, milles on koostatud käesolev konventsioon, ning kooskõlas eksportiva riigi õigusnormidega. Kui vormid täidetakse käsitsi, tuleb kirjutada tindiga ja trükitähtedes. Tooteid tuleb kirjeldada selleks ettenähtud lahtris, jätmata tühje ridu. Kui lahtrisse jääb tühja ruumi, tuleb kirjelduse viimase rea alla tõmmata rõhtjoon ja tühi ruum läbi kriipsutada. 3. Eksportija, kes taotleb liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmist, peab olema valmis igal ajal esitama liikumissertifikaadi EUR.1 välja andnud eksportiva konventsiooniosalise tolliasutuse taotlusel kõik vajalikud dokumendid, mis tõendavad asjaomaste toodete päritolustaatust ja muude käesoleva konventsiooni nõuete täitmist. 4. Eksportiva konventsiooniosalise pädev asutus annab välja päritolusertifikaadi, kui asjaomaseid tooteid võib käsitada päritolustaatusega toodetena ja kui need vastavad muudele käesoleva konventsiooni nõuetele.

5. Liikumissertifikaati EUR.1 välja andev tolliasutus võtab vajalikud meetmed, et kontrollida toodete päritolustaatust ja muude käesoleva konventsiooni nõuete täitmist. Selleks on tal õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida eksportija raamatupidamisdokumente ning teha muid kontrolle, mida ta peab asjakohaseks. Ta teeb ka kindlaks, et lõikes 2 osutatud vormid on nõuetekohaselt täidetud. Eelkõige kontrollib ta, kas toodete kirjeldamiseks mõeldud lahter on täidetud nii, et sinna ei ole võimalik pettuse eesmärgil midagi lisada. 6. Liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmise kuupäev märgitakse sertifikaadi lahtrisse 11. 7. Tolliasutus annab liikumissertifikaadi EUR.1 eksportijale välja niipea, kui tegelik eksport on toimunud või tagatud. Artikkel 21 Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadid EUR.1 1. Olenemata artikli 20 lõikest 7 võib liikumissertifikaadi EUR.1 välja anda pärast asjakohaste toodete eksportimist, kui: a) seda ei antud ekspordi ajal välja eksimuse, tahtmatu tegevusetuse või muude eriliste asjaolude tõttu või b) tolliasutusele on tõendatud, et liikumissertifikaat EUR.1 anti välja, kuid importimisel ei aktsepteeritud seda tehnilistel põhjustel või c) asjaomaste toodete lõplik sihtkoht ei olnud eksportimise ajal teada ning see määrati kindlaks veo või ladustamise ajal ja pärast kaubasaadetise võimalikku osadeks jagamist vastavalt artikli 14 lõikele 3. 2. Lõike 1 rakendamisel märgib eksportija oma taotluses liikumissertifikaadiga EUR.1 hõlmatud toodete eksportimise koha ja kuupäeva ning taotluse põhjused. 3. Tolliasutus võib liikumissertifikaadi EUR.1 tagantjärele välja anda kahe aasta jooksul alates eksportimise kuupäevast ning alles siis, kui on veendunud, et eksportija taotluses esitatud teave on kooskõlas vastavate dokumentide andmetega. 4. Tagantjärele välja antud liikumissertifikaadile EUR.1 tuleb teha järgmine ingliskeelne märge: „ISSUED RETROSPECTIVELY“. 5. Lõikes 4 osutatud märge tehakse liikumissertifikaadi EUR.1 lahtrisse 7. Artikkel 22 Liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi väljaandmine 1. Liikumissertifikaadi EUR.1 varguse, kadumise või hävimise korral võib eksportija taotleda sertifikaadi väljaandnud tolliasutuselt duplikaati nende valduses olevate ekspordidokumentide põhjal. 2. Sel viisil välja antud duplikaadil peab olema järgmine ingliskeelne märge: „DUPLICATE“. 3. Lõikes 2 osutatud märge tehakse liikumissertifikaadi EUR.1 duplikaadi lahtrisse 7.

4. Duplikaat, millele peab olema märgitud liikumissertifikaadi EUR.1 originaali väljaandmise kuupäev, kehtib sellest kuupäevast. Artikkel 23 Päritolutõendi kehtivus 1. Päritolutõend kehtib kümme kuud alates eksportiva konventsiooniosalise territooriumil väljaandmise või koostamise kuupäevast ning see tuleb nimetatud aja jooksul esitada importiva konventsiooniosalise tolliasutusele. 2. Päritolutõendeid, mis esitatakse importiva konventsiooniosalise tolliasutusele pärast lõikes 1 nimetatud kehtivusaja möödumist, võib tariifsete soodustuste kohaldamiseks aktsepteerida, kui need dokumendid jäid tähtaja jooksul esitamata erandlike asjaolude tõttu. 3. Kui esitamisega jäädakse hiljaks muudel põhjustel, võib importiva konventsiooniosalise tolliasutus päritolutõendeid aktsepteerida juhul, kui tooted on tollile esitatud enne kõnealuse tähtaja möödumist. Artikkel 24 Vabatsoonid 1. Konventsiooniosalised võtavad kõik vajalikud meetmed tagamaks, et tooteid, millega kaubeldakse päritolutõendi alusel ja mida vedamise ajal hoitakse nende territooriumil asuvas vabatsoonis, ei asendata muude kaupadega ega tehta nendega muid toiminguid peale nende, mis on mõeldud toodete riknemise vältimiseks. 2. Kui konventsiooniosalise territooriumilt pärinevaid tooteid imporditakse vabatsooni päritolutõendi alusel ja need läbivad seal töö või töötluse, võib erandina lõikest 1 välja anda või koostada uue päritolutõendi, kui tehtud töö või töötlus on kooskõlas käesoleva konventsiooni reeglitega. Artikkel 25 Impordinõuded Päritolutõendid esitatakse importiva konventsiooniosalise tolliasutusele selle konventsiooniosalise territooriumil kohaldatava korra kohaselt. Artikkel 26 Importimine osasaadetistena Kui importija taotlusel ja importiva konventsiooniosalise tolliasutuse poolt ettenähtud tingimustel imporditakse harmoneeritud süsteemi XVI ja XVII jaotise või rubriikide 7308 ja 9406 alla kuuluvaid harmoneeritud süsteemi 2. tõlgendamisreegli punkti a tähenduses lahtivõetud või kokkupanemata tooteid osasaadetistena, esitatakse tolliasutusele selliste toodete kohta üksainus päritolutõend esimese osasaadetise importimisel. Artikkel 27 Päritolutõendi esitamisest vabastamine 1. Tooteid, mida üks eraisik saadab teisele eraisikule väikepakendis või mis kuuluvad reisija isikliku pagasi hulka, käsitatakse päritolustaatusega toodetena ning päritolutõendit ei ole vaja esitada, kui nimetatud tooted ei ole imporditud kaubanduslikul eesmärgil, kui on deklareeritud, et need vastavad käesoleva konventsiooni nõuetele, ja kui ei teki kahtlust sellise deklaratsiooni õigsuses. 2. Importi ei käsitata kaubanduslikul eesmärgil toimuva impordina, kui on täidetud kõik järgmised tingimused:

a) import on juhutine; b) import hõlmab eranditult tooteid, mis on mõeldud vastuvõtjate või reisijate või nende perekonnaliikmete isiklikuks kasutamiseks; c) toodete laadi ja koguse põhjal on ilmne, et neid ei impordita kaubanduslikul eesmärgil. 3. Väikepakendite puhul ei või selliste toodete koguväärtus ületada 500 eurot ja reisijate isikliku pagasi hulka kuuluvate toodete puhul 1 200 eurot. Artikkel 28 Lahknevused ja vormistusvead 1. Kui päritolutõendil ja tolliasutusele toodete impordiga seotud vorminõuete täitmiseks esitatud dokumentides olevate andmete vahel avastatakse väikseid erinevusi, ei muuda see päritolutõendit iseenesest tühiseks, kui nõuetekohaselt tõendatakse, et see dokument vastab esitatud toodetele. 2. Päritolutõendit ei tohiks tagasi lükata ilmsete vormistusvigade, näiteks trükivigade tõttu, kui need vead ei sea kahtluse alla selles dokumendis esitatud andmete õigsust. Artikkel 29 Tarnija deklaratsioonid 1. Kui konventsiooniosalise territooriumil antakse välja liikumissertifikaat EUR.1 või koostatakse päritoludeklaratsioon päritolustaatusega toodete kohta, mille tootmisel on kasutatud mõne konventsiooniosalise territooriumilt pärinevaid kaupu, mis on läbinud seal töö või töötluse, kuid ei ole saanud sooduspäritolustaatust kooskõlas artikli 7 lõikega 3 või 4, võetakse arvesse käesoleva artikli kohaselt nende kaupade kohta tehtud tarnija deklaratsioone. 2. Lõikes 1 nimetatud tarnija deklaratsiooni käsitatakse tõendina selle kohta, et asjaomased kaubad on läbinud konventsiooniosalise territooriumil töö või töötluse, selleks et kindlaks teha, kas tooteid, mille tootmisel nimetatud kaupu kasutati, võib lugeda eksportiva konventsiooniosalise territooriumilt pärinevateks ja muudele käesoleva liite nõuetele vastavateks toodeteks. 3. Kui välja arvata lõikega 4 ettenähtud juhud, esitab tarnija iga kaubasaadetise kohta eraldi tarnija deklaratsiooni lisas [tarnija deklaratsioon] sätestatud vormis paberilehel, mis on lisatud arvele, saatelehele või muule äridokumendile, milles kõnealuseid kaupu on kirjeldatud piisavalt täpselt, et neid oleks võimalik identifitseerida. 4. Kui tarnija tarnib konkreetsele kliendile regulaarselt kaupu, mille puhul konventsiooniosalise territooriumil läbitud töö või töötlus jääb eeldatavalt teatavaks ajavahemikuks muutumatuks, võib ta mitme kaubasaadetise kohta esitada üheainsa tarnija deklaratsiooni (edaspidi „pikaajaline tarnija deklaratsioon“). Pikaajalise tarnija deklaratsiooni kehtivusaeg on tavaliselt kuni kaks aastat alates deklaratsiooni koostamise kuupäevast. Selle konventsiooniosalise tolliasutus, kus deklaratsioon on koostatud, kehtestab tingimused, mille alusel võib rakendada pikemaid ajavahemikke. Tarnija koostab pikaajalise tarnija deklaratsiooni lisas [pikaajalise tarnija deklaratsioon] sätestatud vormis ja kirjeldab selles asjaomaseid kaupu piisavalt täpselt, et neid oleks võimalik identifitseerida. Deklaratsioon esitatakse asjaomasele kliendile enne talle esimese kõnealuse deklaratsiooniga hõlmatud kaubasaadetise lähetamist või koos esimese saadetisega. Tarnija teatab kliendile viivitamata, kui tarnija pikaajaline deklaratsioon tarnitavate kaupade suhtes enam ei kehti. 5. Lõigetes 3 ja 4 nimetatud tarnija deklaratsioonid trükitakse või prinditakse ühes keeltest, milles käesolev konventsioon on koostatud, vastavalt selle konventsiooniosalise siseriiklikele õigusnormidele, kus deklaratsioon koostatakse, ning see peab kandma tarnija omakäelist originaalallkirja. Deklaratsioon võib olla ka käsitsi kirjutatud; sel juhul tuleb kirjutada tindiga ja trükitähtedes. 6. Deklaratsiooni koostav tarnija on valmis igal ajal esitama selle konventsiooniosalise tolliasutusele, kus deklaratsioon koostatakse, kõik asjakohased dokumendid, mis tõendavad deklaratsioonil esitatud andmete õigsust. Artikkel 30 Eurodes väljendatud summad 1. Juhuks kui toodete kohta esitatakse arve muus vääringus kui euro, määravad konventsiooniosalised artikli 18 lõike 1 punkti b ja artikli 27 lõike 3 kohaldamiseks igal aastal kindlaks eurodes väljendatud summadega samaväärsed summad asjaomaste riikide omavääringus. 2. Kaubasaadetise suhtes kohaldatakse artikli 18 lõike 1 punkti b või artikli 27 lõiget 3 selle vääringu põhjal, milles arve on koostatud, vastavalt asjaomase riigi poolt kindlaks määratud summale.

3. Omavääringus kasutatavad summad on võrdväärsed eurodes väljendatud summadega oktoobri esimese tööpäeva kursi alusel. Summad teatatakse Euroopa Komisjonile 15. oktoobriks ja neid hakatakse kohaldama alates järgmise aasta 1. jaanuarist. Euroopa Komisjon teatab vastavad summad kõikidele asjaomastele riikidele. 4. Riik võib eurodes väljendatud summa omavääringusse konverteerimise tulemusena saadud summa ümardada suuremaks või väiksemaks. Ümardatud summa ei tohi konverteerimise tulemusena saadud summast erineda rohkem kui 5 %. Riik võib eurodes väljendatud summa väärtuse omavääringus muutmata jätta, kui lõikes 3 sätestatud iga-aastase korrigeerimise ajal saadakse selle summa konverteerimise tulemusena enne ümardamist summa, mis on omavääringus väljendatud summast vähem kui 15 % suurem. Omavääringus väljendatud samaväärse summa võib jätta muutmata, kui see summa konverteerimise tulemusena väheneks. 5. Ühiskomitee vaatab eurodes väljendatud summad üle konventsiooniosalise taotluse korral. Kõnealusel ülevaatamisel kaalub ühiskomitee asjaomaste piiride mõju tegeliku väärtuse säilitamise kasulikkust. Selleks võib ta otsustada muuta eurodes väljendatud summasid. VI jaotis KOOSTÖÖPÕHIMÕTTED JA DOKUMENTAALSED TÕENDID Artikkel 31 Dokumentaalsed tõendid, päritolutõendite ja täiendavate dokumentide säilitamine 1. Päritoludeklaratsiooni koostanud või liikumissertifikaati EUR.1 taotlenud eksportija säilitab kõnealuseid päritolutõendeid ja kõiki toote päritolustaatust tõendavaid täiendavaid dokumente paberkandjal või elektroonilisel kujul vähemalt kolm aastat alates päritoludeklaratsiooni väljaandmise või koostamise kuupäevast. 2. Tarnija deklaratsiooni koostanud tarnija säilitab deklaratsiooni koopiat ja kõikide arvete, saatelehtede või muude äridokumentide koopiaid, millele deklaratsioon on lisatud, ning artikli 29 lõikes 6 osutatud dokumente vähemalt kolm aastat. Pikaajalise tarnija deklaratsiooni koostanud tarnija säilitab deklaratsiooni, kõikide arvete, saatelehtede või muude kõnealuse deklaratsiooniga hõlmatud kaupu käsitlevate ja kliendile saadetud äridokumentide koopiaid ning artikli 29 lõikes 6 osutatud dokumente vähemalt kolm aastat. See periood algab päeval, mil lõpeb pikaajalise tarnija deklaratsiooni kehtivusaeg. 3. Lõike 1 kohaldamisel loetakse päritolustaatust tõendavateks dokumentideks muu hulgas järgmised: a) otsesed tõendid toimingute kohta, mida eksportija või tarnija on teinud toote saamiseks; need sisalduvad näiteks tema raamatupidamisaruannetes või asutusesiseses raamatupidamises; b) dokumendid, mis tõendavad kasutatud materjalide päritolustaatust ja mis on välja antud või koostatud asjaomase konventsiooniosalise territooriumil kooskõlas selle siseriiklike õigusaktidega; c) dokumendid, mis tõendavad materjalidega töö või töötluse tegemist asjaomase konventsiooniosalise territooriumil ja mis on seal välja antud või koostatud kooskõlas selle siseriiklike õigusaktidega; d) päritoludeklaratsioonid või liikumissertifikaadid EUR.1, mis tõendavad kasutatud materjalide päritolustaatust ja mis on välja antud või koostatud konventsiooniosaliste territooriumil kooskõlas käesoleva konventsiooniga; e) asjakohased tõendid artiklite 13 ja 14 kohaselt väljaspool konventsiooniosaliste territooriumi tehtud töö või töötluse kohta, mis tõendavad kõnealustes artiklites sätestatud nõuete täitmist. 4. Eksportiva konventsiooniosalise tolliasutus, kes annab välja liikumissertifikaadi EUR.1, säilitab artikli 20 lõikes 2 osutatud taotlusvormi vähemalt kolm aastat. 5. Importiva konventsiooniosalise tolliasutus säilitab talle esitatud päritoludeklaratsioone ja liikumissertifikaate EUR.1 vähemalt kolm aastat. 6. Tarnija deklaratsiooni, millega tõendatakse kasutatud materjalidega töö või töötluse tegemist konventsiooniosalise territooriumil ja mis on seal koostatud, käsitatakse artikli 18 lõikes 3, artikli 20 lõikes 3 ja artikli 29 lõikes 6 osutatud dokumendina, mida kasutatakse selle tõendamiseks, et liikumissertifikaadiga EUR.1 või päritoludeklaratsiooniga hõlmatud tooteid võib pidada kõnealuse konventsiooniosalise territooriumilt pärinevateks ja muudele käesoleva liite nõuetele vastavateks toodeteks. Artikkel 32

Vaidluste lahendamine Kui seoses artiklites 34 ja 35 osutatud kontrollimenetlusega tekivad vaidlused, mida kontrolli taotlenud tolliasutus ja kontrollimise eest vastutav tolliasutus ei suuda lahendada, esitatakse need lahendamiseks asjaomase lepinguga asutatud kahepoolsele organile. Kui seoses käesoleva konventsiooni tõlgendamisega tekivad muud vaidlused kui artiklites 34 ja 35 osutatud kontrollimenetlusega seotud vaidlused, esitatakse need lahendamiseks ühiskomiteele. Importija ja importiva konventsiooniosalise tolliasutuse vahelised vaidlused lahendatakse alati importiva konventsiooniosalise õigusnormide kohaselt. VII JAOTIS HALDUSKOOSTÖÖ Artikkel 33 Teavitamine ja koostöö 1. Konventsiooniosaliste tolliasutused esitavad üksteisele nende tolliasutustes liikumissertifikaatide EUR.1 väljaandmiseks kasutatavad templijäljendid, heakskiidetud eksportijatele antavate lubade numbrite näidised ning nimetatud sertifikaatide ja päritoludeklaratsioonide kontrollimise eest vastutavate tolliasutuste aadressid. 2. Et tagada käesoleva konventsiooni nõuetekohane kohaldamine, abistavad konventsiooniosalised üksteist oma pädevate tolliasutuste kaudu, kontrollides liikumissertifikaatide EUR.1, päritoludeklaratsioonide või tarnija deklaratsioonide ehtsust ning nendes dokumentides esitatud teabe õigsust. Artikkel 34 Päritolutõendite kontrollimine 1. Järelkontrolli päritolutõendite üle tehakse pisteliselt või siis, kui importiva konventsiooniosalise tolliasutusel tekib põhjendatud kahtlus nende dokumentide ehtsuses, asjaomaste toodete päritolustaatuses või muude käesoleva konventsiooni nõuete täitmises. 2. Importiva konventsiooniosalise tolliasutus tagastab järelkontrollitaotluse tegemisel eksportiva konventsiooniosalise tolliasutusele liikumissertifikaadi EUR.1, arve, kui see on esitatud, ja päritoludeklaratsiooni või nende dokumentide koopiad ning esitab vajaduse korral kontrollitaotluse põhjused. Järelkontrollitaotluse põhjendamiseks edastatakse kõik dokumendid ja kogu teave, mille põhjal võib oletada, et päritolutõendis esitatud andmed on valed. 3. Kontrolli teeb eksportiva konventsiooniosalise tolliasutus. Selleks on tal õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida eksportija raamatupidamisdokumente ning teha muid kontrolle, mida ta peab asjakohaseks. 4. Kui importiva konventsiooniosalise tolliasutus otsustab kontrollitulemuste saamiseni asjaomaste toodete sooduskohtlemise peatada, pakub ta importijale võimalust, et tooted vabastatakse, kui eelnevalt on kasutusele võetud kõik vajalikud ettevaatusabinõud. 5. Kontrolli tulemused teatatakse kontrolli taotlenud tolliasutusele niipea kui võimalik. Tulemustest peab selgesti ilmnema, kas dokumendid on ehtsad, kas asjaomaseid tooteid võib käsitada mõne konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate toodetena ja kas need vastavad muudele käesoleva konventsiooni nõuetele. 6. Kui põhjendatud kahtlusega olukordades ei saada vastust kümne kuu jooksul pärast kontrollitaotluse kuupäeva või kui vastus ei sisalda piisavalt teavet, et otsustada asjaomase dokumendi ehtsuse üle või teha kindlaks toodete tegelik päritolu, keeldub kontrolli taotlenud tolliasutus soodustuste andmisest, välja arvatud erandlikel asjaoludel. Artikkel 35 Tarnija deklaratsioonide kontrollimine 1. Järelkontrolli tarnija deklaratsioonide või pikaajaliste tarnija deklaratsioonide üle võidakse teha pisteliselt või siis, kui selle konventsiooniosalise tolliasutusel, kus asjaomaste deklaratsioonide põhjal on välja antud liikumissertifikaat EUR.1 või koostatud päritoludeklaratsioon, on tekkinud põhjendatud kahtlus dokumendi ehtsuses või selles esitatud andmete õigsuses.

2. Lõike 1 rakendamisel tagastab lõikes 1 osutatud konventsiooniosalise tolliasutus tarnija deklaratsiooni või pikaajalise tarnija deklaratsiooni ja arved, saatelehed või muud äridokumendid, mis käsitlevad asjaomase deklaratsiooniga hõlmatud kaupu, selle riigi tolliasutusele, kus deklaratsioon koostati, põhjendades vajaduse korral kontrollitaotluse sisu ja vormi. Järelkontrollitaotluse põhjendamiseks edastatakse kõik saadud dokumendid ja kogu teave, mille põhjal võib oletada, et tarnija deklaratsioonis või pikaajalises tarnija deklaratsioonis esitatud andmed on valed. 3. Kontrolli teeb selle konventsiooniosalise tolliasutus, kus tarnija deklaratsioon või pikaajaline tarnija deklaratsioon koostati. Selleks on tal õigus nõuda mis tahes tõendeid ja kontrollida tarnija raamatupidamisdokumente ning teha muid kontrollimisi, mida ta peab asjakohaseks. 4. Kontrolli tulemused teatatakse kontrolli taotlenud tolliasutusele niipea kui võimalik. Tulemustest peab selgesti ilmnema, kas tarnija deklaratsioonis või pikaajalises tarnija deklaratsioonis esitatud teave on õige, ja need peavad võimaldama otsustada, kas ja millisel määral saab seda deklaratsiooni arvestada liikumissertifikaadi EUR.1 väljaandmisel või päritoludeklaratsiooni koostamisel. Artikkel 36 Karistused Konventsiooniosalised näevad ette käesoleva konventsiooniga seotud siseriiklike õigusnormide rikkumise eest kriminaal-, tsiviil- või halduskaristused. VIII JAOTIS PROTOKOLLI KOHALDAMINE Artikkel 37 Euroopa Majanduspiirkond Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) lepingu protokolli nr 4 tähenduses Euroopa Majanduspiirkonnast pärinevaid tooteid käsitatakse Euroopa Liidust, Islandilt, Liechtensteinist või Norrast („EMP lepingu osalised“) pärinevate toodetena, kui need on eksporditud vastavalt kas Euroopa Liidust, Islandilt, Liechtensteinist või Norrast mõnele konventsiooniosalisele, mis ei kuulu EMP lepingu osaliste hulka, tingimusel et importiva konventsiooniosalise ja EMP lepingu osaliste vahel kohaldatakse vabakaubanduslepinguid. Artikkel 38 Liechtenstein Liechtensteinist pärinevat toodet käsitatakse Šveitsi ja Liechtensteini tolliliidu tõttu Šveitsist pärineva tootena, piiramata seejuures artikli 2 kohaldamist. Artikkel 39 San Marino Vabariik San Marino Vabariigist pärinevat toodet käsitatakse ELi ja San Marino Vabariigi tolliliidu tõttu EList pärineva tootena, piiramata seejuures artikli 2 kohaldamist. Artikkel 40 Andorra Vürstiriik

Andorra Vürstiriigist pärinevat ja harmoneeritud süsteemi gruppidesse 25–97 klassifitseeritud toodet käsitatakse ELi ja Andorra Vürstiriigi tolliliidu tõttu EList pärineva tootena, piiramata seejuures artikli 2 kohaldamist. Artikkel 41 Ceuta ja Melilla 1. Käesolevas konventsioonis kasutatud mõiste „Euroopa Liit“ ei hõlma Ceutat ja Melillat. 2. Ceutasse või Melillasse imporditavate muust konventsiooniosalisest kui Euroopa Liidust pärinevate toodete suhtes kohaldatakse sama tollirežiimi, mida kohaldatakse Euroopa Liidu tolliterritooriumilt pärinevate toodete suhtes Hispaania Kuningriigi ja Portugali Vabariigi Euroopa ühendustega ühinemise akti protokolli nr 2 alusel. Muud konventsiooniosalised kui Euroopa Liit kohaldavad asjaomase lepinguga hõlmatud ning Ceutast ja Melillast pärinevate toodete importimisel sama tollirežiimi, mida kohaldatakse Euroopa Liidust imporditavate ja sealt pärinevate toodete suhtes. 3. Ceutast ja Melillast pärinevaid tooteid käsitleva lõike 2 kohaldamisel kohaldatakse käesolevat konventsiooni mutatis mutandis vastavalt V lisas sätestatud eritingimustele. I lisa Sissejuhatavad märkused II lisa loendi kohta Märkus 1 – üldine sissejuhatus Loendiga kehtestatakse kõikidele toodetele tingimused, millele need peavad vastama, et neid saaks käsitada piisava töö või töötluse läbinuna I liite artikli 4 tähenduses. Reegleid on nelja tüüpi ja need varieeruvad vastavalt tootele: a) töö või töötlusega ei ületata päritolustaatuseta materjalide suurimat lubatud sisaldust; b) töö või töötluse tulemusel ei kuulu valmistatud toode või kasutatud materjalid enam harmoneeritud süsteemi samasse neljakohalisse rubriiki või samasse kuuekohalisse alamrubriiki; c) teostatakse konkreetne töö- või töötlemistoiming; d) töö või töötlus teostatakse teatavate täielikult saadud või toodetud materjalidega. Märkus 2 – loendi struktuur 2.1. Loendi esimeses kahes veerus kirjeldatakse saadud või toodetud toodet. Esimeses veerus on esitatud harmoneeritud süsteemis kasutatav rubriigi- või grupinumber ja teises veerus selle süsteemi vastava rubriigi või grupi kauba kirjeldus. Esimese kahe veeru iga kande jaoks on kolmandas veerus nähtud ette reegel. Kui mõnel juhul on esimese veeru kande ees „ex“, tähendab see, et kolmanda veeru reegel kehtib ainult teises veerus kirjeldatud rubriigi osa suhtes. 2.2. Kui esimesse veergu on koondatud mitu rubriiginumbrit või on esitatud grupinumber ja seetõttu on teises veerus toodete üldkirjeldus, kohaldatakse kolmanda veeru asjakohast reeglit kõikide toodete suhtes, mis on harmoneeritud süsteemis klassifitseeritud kõnealuse grupi rubriikidesse või ükskõik millisesse esimesse veergu koondatud rubriiki. 2.3. Kui loend sisaldab erinevaid reegleid, mida kohaldatakse ühe rubriigi eri toodete suhtes, sisaldab iga taane asjaomase rubriigi selle osa kirjeldust, mis on hõlmatud kolmanda veeru vastavate reeglitega. 2.4. Kui kolmandas veerus on esitatud kaks alternatiivset reeglit, mis on eraldatud sidesõnaga „või“, võib eksportija valida, millist reeglit kasutada.

Märkus 3 – näited reeglite kohaldamise kohta 3.1. I liite artiklit 4, milles käsitletakse tooteid, mis on saanud päritolustaatuse ja mida kasutatakse muude toodete tootmiseks, kohaldatakse olenemata sellest, kas päritolustaatus on saadud neid tooteid kasutavas tehases või mõnes muus konventsiooniosalise tehases. 3.2. Artikli 6 kohaselt peab tehtud töö või töötlus olema kõnealuses artiklis osutatud toimingutest ulatuslikum. Vastasel juhul ei saa kaubad kasu tariifsest sooduskohtlemisest isegi siis, kui allpool esitatud loendi tingimused on täidetud. Esimese lõigu kohaldamisel nähakse loendi reeglitega ette päritolustaatuse saamiseks vajalik minimaalne töö või töötlus ning sellest ulatuslikum töö või töötlus annab samuti päritolustaatuse; väiksem töö või töötlus päritolustaatust ei anna. Kui reegliga nähakse ette, et teatavas tootmisetapis võib päritolustaatuseta materjali kasutada, on sellise materjali kasutamine varasemas tootmisetapis lubatud, kuid hilisemas etapis mitte. Kui reegliga nähakse ette, et teatavas tootmisetapis päritolustaatuseta materjali ei või kasutada, on sellise materjali kasutamine varasemas tootmisetapis lubatud, kuid hilisemas etapis enam mitte. Näide: kui grupi 19 reegliga nähakse ette, et rubriikidesse 1101–1108 kuuluvate päritolustaatuseta materjalide mass ei tohi ületada 20 % massist, ei ole gruppi 10 kuuluvate teraviljade kasutamine (st importimine) (materjalid varasemas tootmisetapis) piiratud. 3.3. Ilma et see piiraks märkuse 3.2 kohaldamist, kui reeglis kasutatakse väljendit „tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest“, tähendab see, et kasutada võib kõikidesse rubriikidesse kuuluvaid materjale (ka tootega sama rubriigi ja kirjelduse alla kuuluvaid materjale), kui nimetatud reeglis mainitud eripiirangutest ei tulene teisiti. Väljend „tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, sealhulgas muudest rubriiki ... kuuluvatest materjalidest“ või „tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, sealhulgas tootega samasse rubriiki kuuluvatest muudest materjalidest“ tähendab aga, et kasutada võib kõikidesse rubriikidesse kuuluvaid materjale, välja arvatud neid, mille kirjeldus kuulub loendi teises veerus esitatud toote kirjelduse alla. 3.4. Kui loendi reegliga nähakse ette, et toodet võib valmistada mitmest materjalist, tähendab see, et kasutada võib üht või mitut materjali. Kõiki nimetatud materjale kasutama ei pea. 3.5. Kui loendi reegliga nähakse ette, et toode peab olema valmistatud teatavast materjalist, ei takista nimetatud tingimus kasutamast muid materjale, mis oma iseloomulike omaduste tõttu reeglile ei vasta. 3.6. Kui loendi reegliga nähakse ette kasutatavate päritolustaatuseta materjalide maksimaalväärtuseks kaks protsendimäära, ei tohi neid protsendimäärasid liita. Teisisõnu ei tohi kõigi kasutatavate päritolustaatuseta materjalide suurim väärtus ületada kõrgeimat esitatud protsendimäära. Peale selle ei tohi ületada ka iga materjali suhtes kehtivat protsendimäära. Märkus 4 – teatavaid põllumajandustooteid käsitlevad üldised sätted 4.1. Gruppidesse 6, 7, 8, 9, 10 ja 12 ning rubriiki 2401 kuuluvaid põllumajandustooteid, mis on kasvatatud või koristatud konventsiooniosalise territooriumil, käsitatakse selle konventsiooniosalise territooriumilt pärinevate toodetena isegi siis, kui need on kasvatatud imporditud seemnetest, taimesibulatest, pookealustest, pistikutest, pookeokstest, võsudest, pungadest või muudest elusate taimede osadest. 4.2. Kui päritolustaatuseta suhkru sisaldus teatavas tootes on piiratud, võetakse selliste piirmäärade arvutamisel arvesse rubriikidesse 1701 (sahharoos) ja 1702 (nt fruktoos, glükoos, laktoos, maltoos, isoglükoos või invertsuhkur) kuuluvate suhkrute massi, mida on kasutatud lõpptoote tootmisel ja lõpptootes sisalduvate päritolustaatuseta toodete tootmisel. Märkus 5 – teatavate tekstiiltoodete puhul kasutatav terminoloogia 5.1. Loendis kasutatud mõiste „looduslikud kiud“ osutab muudele kiududele kui tehis- või sünteeskiud. Mõiste piirdub ketruseelsetes järkudes olevate kiududega, hõlmates jäätmeid ja, kui teisiti ei ole sätestatud, ka kraasitud, kammitud või muul viisil töödeldud, kuid ketramata kiude. 5.2. Termin „looduslikud kiud“ hõlmab rubriiki 0511 kuuluvat hobusejõhvi, rubriikidesse 5002 ja 5003 kuuluvat siidi ning rubriikidesse 5101–5105 kuuluvaid villakiudusid ja loomavilla ja -karva, rubriikidesse 5201–5203 kuuluvaid puuvillakiudusid ning rubriikidesse 5301–5305 kuuluvaid muid taimseid kiudusid. 5.3. Loendis kasutatud terminitega „tekstiilimass“, „keemilised materjalid“ ja „paberi valmistamiseks kasutatavad materjalid“ kirjeldatakse materjale, mis ei ole klassifitseeritud gruppidesse 50–63 ning mida saab kasutada tehis-, süntees- või paberkiudude ja -lõngade tootmiseks. 5.4. Loendis kasutatud termin „keemilised staapelkiud“ tähendab rubriikidesse 5501–5507 kuuluvaid süntees- või tehisfilamentköisikuid, -staapelkiudusid või kiujäätmeid.

5.5. Trükkimine (koos kudumise, silmuskudumise, heegeldamise, taftingtöötluse või flokeerimisega) on tehnika, millega tekstiili alusmaterjalile antakse püsiva loomuga objektiivselt hinnatav funktsioon, nagu värv, kujundus või tehniline omadus, kasutades siidi-, rull-, digitaal- või ülekandetrüki tehnikaid. 5.6. Trükkimine (eraldiseisva toiminguna) on tehnika, millega tekstiili alusmaterjalile antakse püsiva loomuga objektiivselt hinnatav funktsioon, nagu värv, kujundus või tehniline omadus, kasutades siidi-, rull-, digitaal- või ülekandetrüki tehnikaid, kombineeritult vähemalt kahe ettevalmistus- või viimistlustoiminguga (nt pesemine, pleegitamine, merseriseerimine, termofikseerimine, karvastamine, kalandreerimine, kokkutõmbumisvastane töötlemine, püsiviimistlemine, dekateerimine, immutamine, nõelumine ja nopete eemaldamine), tingimusel et kõigi kasutatud materjalide väärtus ei ületa 50 % toote tehasehinnast. Märkus 6 – tekstiilmaterjalide segust tehtud toodete suhtes kohaldatavad piirmäärad 6.1. Kui loendis sisalduva toote puhul on viidatud käesolevale märkusele, ei kohaldata kolmandas veerus olevaid tingimusi ühegi selle toote tootmiseks kasutatud põhitekstiilmaterjali suhtes, kui nende mass kokku on kuni 15 % kõikide kasutatud põhitekstiilmaterjalide kogumassist. (Vt ka märkused 6.3 ja 6.4.) 6.2. Märkuses 6.1 nimetatud piirmäära võib kohaldada siiski üksnes segatoodete suhtes, mis on valmistatud kahest või enamast põhitekstiilmaterjalist. Põhitekstiilmaterjalid on järgmised: –siid; –vill; –loomakarv; –loomavill; –hobusejõhv; –puuvill; –paberi valmistamiseks kasutatavad materjalid ja paber; –lina; –kanep; –džuut ja muud niinekiud; –sisal ja muud perekonna Agave taimede tekstiilkiud; –kookoskiud, manillakanep, ramjee ja muud taimsed tekstiilkiud; –polüpropüleenist sünteesfilamentkiud; –polüestrist sünteesfilamentkiud;

–polüamiidist sünteesfilamentkiud; –polüakrüülnitriilist sünteesfilamentkiud; –polüimiidist sünteesfilamentkiud; –polütetrafluoroetüleenist sünteesfilamentkiud; –polü(fenüleensulfiidist) sünteesfilamentkiud; –polü(vinüülkloriidist) sünteesfilamentkiud; –muud sünteesfilamentkiud; –viskoosist tehisfilamentkiud; –muud tehisfilamentkiud, –elektrit juhtivad filamendid; –polüpropüleenist sünteesstaapelkiud; –polüestrist sünteesstaapelkiud; –polüamiidist sünteesstaapelkiud; –polüakrüülnitriilist sünteesstaapelkiud; –polüimiidist sünteesstaapelkiud; –polütetrafluoroetüleenist sünteesstaapelkiud; –polü(fenüleensulfiidist) sünteesstaapelkiud; –polü(vinüülkloriidist) sünteesstaapelkiud; –muud sünteesstaapelkiud; –viskoosist tehisstaapelkiud;

–muud tehisstaapelkiud; –mähitud või mähkimata lõng, mis koosneb elastsete polüeetriosadega polüuretaanist; –rubriiki 5605 kuuluvad tooted (metalliseeritud lõng), mis sisaldavad kahe plastkile vahele läbipaistva või värvilise liimiga liimitud kuni 5 mm laiust riba, mis koosneb alumiiniumpulbriga kaetud või katmata alumiiniumfoolium- või plastkilesüdamikust; –muud rubriiki 5605 kuuluvad tooted; –klaaskiud; –metallkiud; –mineraalkiud. 6.3. Toodete puhul, mis sisaldavad „mähitud või mähkimata lõnga, mis koosneb elastsete polüeetriosadega polüuretaanist“, on piirmäär sellise lõnga puhul 20 %. 6.4. Toodete puhul, mis sisaldavad „kahe plastkile vahele läbipaistva või värvilise liimiga liimitud kuni 5 mm laiust riba, mis koosneb alumiiniumpulbriga kaetud või katmata alumiiniumfoolium- või plastkilesüdamikust“, on piirmäär sellise riba kohta 30 %. Märkus 7 – teatavate tekstiiltoodete suhtes kohaldatavad muud piirmäärad 7.1. Kui loendis on viide käesolevale märkusele, võib kasutada tekstiilmaterjale (välja arvatud vooder ja vaheriie), mis ei vasta asjaomase valmistoote kohta loendi kolmandas veerus ettenähtud reeglile, tingimusel et need materjalid on klassifitseeritud mõnda teise rubriiki kui toode ning nende väärtus ei ületa 15 % toote tehasehinnast. 7.2. Ilma et see piiraks märkuse 6.3 kohaldamist, võib tekstiiltoodete tootmiseks vabalt kasutada materjale, mis ei ole klassifitseeritud gruppidesse 50–63, olenemata sellest, kas need sisaldavad tekstiili või mitte. 7.3. Kui kohaldatakse protsendireeglit, tuleb gruppidesse 50–63 klassifitseerimata päritolustaatuseta materjalide väärtust võtta arvesse tootes sisalduvate päritolustaatuseta materjalide väärtuse arvutamisel. Märkus 8 – teatavate gruppi 27 kuuluvate toodetega teostatavate eritöötluste ja lihttoimingute määratlus 8.1. Rubriikides ex 2707 ja 2713 tähendab „eritöötlus“ järgmisi toiminguid: a) vaakumdestilleerimine; b) põhjalik fraktsioneeriv redestilleerimine; c) krakkimine; d) reformimine; e) ekstraheerimine selektiivlahustite abil;

f) töötlus, mis sisaldab kõiki järgmisi toiminguid: töötlemine kontsentreeritud väävelhappega, ooleumiga või vääveltrioksiidiga; neutraliseerimine aluseliste toimeainetega; värvitustamine ja puhastamine looduslike aktiivmuldade, aktiveeritud muldade, aktiivsöe või boksiidiga; g) polümeerimine; h) alküülimine; i) isomeerimine. 8.2. Rubriikides 2710, 2711 ja 2712 tähendab „eritöötlus“ järgmisi toiminguid: a) vaakumdestilleerimine; b) põhjalik fraktsioneeriv redestilleerimine; c) krakkimine; d) reformimine; e) ekstraheerimine selektiivlahustite abil; f) töötlus, mis sisaldab kõiki järgmisi toiminguid: töötlemine kontsentreeritud väävelhappega, ooleumiga või vääveltrioksiidiga; neutraliseerimine aluseliste toimeainetega; värvitustamine ja puhastamine looduslike aktiivmuldade, aktiveeritud muldade, aktiivsöe või boksiidiga; g) polümeerimine; h) alküülimine; i) isomeerimine; j) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate raskete õlide puhul väävlitustamine vesiniku abil, mille tulemusena väheneb töödeldavate toodete väävlisisaldus vähemalt 85 % (ASTM D 1266-59 T meetod); k) üksnes rubriiki 2710 kuuluvate toodete puhul parafiinitustamine ükskõik millise protsessi abil, v.a filtreerimine; l) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate raskete õlide puhul vesinikuga töötlemine rõhu juures, mis on suurem kui 20 baari, ja temperatuuril, mis on vähemalt 250 °C, kasutades katalüsaatoreid (välja arvatud väävlitustavad katalüsaatorid), kusjuures vesinik on keemilise reaktsiooni aktiivne komponent. Rubriiki ex 2710 kuuluvate määrdeõlide edasine vesinikuga töötlemine (näiteks vesinikpuhastus, värvitustamine) peamiselt värvuse muutmiseks või stabiilsuse parandamiseks ei kuulu siiski eritöötluse hulka; m) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate kütteõlide puhul atmosfäärirõhul destilleerimine, tingimusel et tootest (kaasa arvatud kaod) destilleerub 300 °C juures vähem kui 30 % ASTM D 86 meetodi järgi; n) üksnes rubriiki ex 2710 kuuluvate raskete õlide puhul, välja arvatud gaasi- ja kütteõlid, töötlemine kõrgsagedusliku elektrilise harilahendusega; o) üksnes rubriiki ex 2712 kuuluvate toorsaaduste puhul (v.a vaseliin, mäevaha, ligniitvaha, turbavaha ja parafiin õlisisaldusega alla 0,75 % massist) õlitustamine fraktsioneeriva kristallisatsiooni abil.

8.3. Rubriikides ex 2707 ja 2713 märgitud lihttoimingud, nagu puhastamine, villimine, soolatustamine, vee eemaldamine, filtrimine, värvimine, markeerimine, väävlisisalduse reguleerimine erineva väävlisisaldusega kaupade segamise teel, või nimetatud toimingute ühendamine või nendega sarnased toimingud ei anna päritolustaatust. Märkus 9 – teatavatesse gruppidesse kuuluvate toodetega teostatavate eritöötluste ja lihttoimingute määratlus Märkus 9.1. Gruppi 30 kuuluvaid tooteid, mis on saadud või toodetud lepinguosalise territooriumil rakukultuure kasutades, käsitatakse selle lepinguosalise territooriumilt pärinevatena. Mõiste „rakukultuur“ tähendab inim-, looma- ja taimerakkude kasvatamist kontrollitud tingimustes (nt kindlaksmääratud temperatuur, kasvukeskkond, gaasisegu, pH) väljaspool elusorganismi. Märkus 9.2. Tooteid, mis kuuluvad gruppidesse 29 (välja arvatud: 2905.43–2905.44), 30, 32, 33 (välja arvatud: 3302.10, 3301) 34, 35 (välja arvatud: 35.01, 3502.11–3502.19, 3502.20, 35.05), 36, 37, 38 (välja arvatud: 3809.10, 38.23, 3824.60, 38.26) ja 39 (välja arvatud: 39.16–39.26) ning mis on saadud või toodetud konventsiooniosalise territooriumil fermenteerimise teel, käsitatakse selle konventsiooniosalise territooriumilt pärinevatena. „Fermenteerimine“ on biotehnoloogiline protsess, milles inim-, looma- ja taimerakke, baktereid, pärmseeni, seeni või ensüüme kasutatakse selleks, et toota gruppidesse 29–39 kuuluvaid tooteid. Märkus 9.3. Järgmisi muundamisi peetakse artikli 4 kohaselt piisavaks toodete puhul, mis kuuluvad gruppidesse 28, 29 (välja arvatud: 2905.43–2905.44), 30, 32, 33 (välja arvatud: 3302.10, 3301) 34, 35 (välja arvatud: 35.01, 3502.11–3502.19, 3502.20, 35.05), 36, 37, 38 (välja arvatud: 3809.10, 38.23, 3824.60, 38.26) ja 39 (välja arvatud: 39.16–39.26). ·Keemiline reaktsioon: „keemiline reaktsioon“ on protsess, sealhulgas biokeemiline protsess, mille tulemusel tekib molekulisiseste sidemete katkemise ja uute molekulisiseste sidemete moodustumise või molekulis sisalduvate aatomite paigutuse muutumise teel uue struktuuriga molekul. Keemilist reaktsiooni võib väljendada CASi numbri muutusega. Päritolu määramisel ei tohiks arvesse võtta järgmisi protsesse:a) lahustamine vees või muudes lahustites;b) lahustite, sealhulgas vee eemaldamine või c) kristallisatsioonivee lisamine või eemaldamine.

Keemilist reaktsiooni, nagu see on määratletud eespool, käsitatakse päritolustaatust andvana. ·Segamine: päritolustaatust andvana käsitatakse sellist üksnes eelnevalt kindlaksmääratud tingimustele vastavat materjalide sihilikku ja proportsionaalselt kontrollitud segamist või tihendamist, k.a pihustamine (v.a lahjendite lisamine), mille tulemusel saadakse kaup, mille füüsikalised ja keemilised omadused vastavad selle kauba otstarbele ja kasutusvaldkondadele ning erinevad sisendmaterjalide omadustest. ·Puhastamine: puhastamist käsitatakse päritolustaatust andvana, kui see toimub konventsiooniosaliste territooriumil ja täidetud on mõni järgmistest kriteeriumidest: a) kauba puhastamise tulemusel eemaldatakse vähemalt 80 % olemasolevatest lisanditest või b) lisandite sisalduse vähendamise või nende eemaldamisega saadakse ühele või mitmele järgmisele kasutusvaldkonnale vastav kaup: i) farmaatsias, meditsiinis, kosmeetikas, veterinaarias või toiduainetes kasutatavad ained; ii) analüüside tegemisel, diagnostikas või laboris kasutatavad kemikaalid ja reaktiivid; iii) mikroelektroonikas kasutatavad elemendid ja komponendid; iv) optikas spetsiaalse kasutusega; v) biotehnikas kasutamisel (nt rakukülvid, geenitehnoloogia või katalüsaator); vi) eraldamisprotsessis kasutatavad kandjad või vii) radioaktiivsuse kasutamisega. ·Osakeste suuruse muutmine: päritolustaatust andvana käsitatakse toote osakeste suuruse tahtlikku ja kontrollitud muutmist muul viisil kui üksnes purustamise või pressimise teel, mille tulemusel saadakse toode, millel on kindlaksmääratud suurusega osakesed, osakeste kindlaksmääratud suurusjaotus või kindlaksmääratud pind, mis on saadava toote seisukohalt olulised ning mille füüsikalised ja keemilised omadused erinevad sisendmaterjalide omadest. ·Standardmaterjalide tootmine: selliste valmististe (sh standardlahuste) tootmine, mis sobivad analüüside tegemiseks, kalibreerimiseks või etalonina kasutamiseks ning millel on tootja poolt sertifitseeritud täpne puhtusaste või seguvahekord. Standardmaterjalide tootmist käsitatakse päritolustaatust andvana.

·Isomeeride eraldamine: isomeeride isoleerimist või eraldamist isomeeride segust käsitatakse päritolustaatust andvana. II lisa Loend päritolustaatuseta materjalidega tehtavatest töödest ja töötlemistoimingutest, mis annavad tootele päritolustaatuse HSi rubriik Toote kirjeldus Päritolustaatuseta materjalidega tehtavad tööd või töötlemistoimingud, mis annavad päritolustaatuse (1) (2) (3) Grupp 1 Elusloomad Kõik gruppi 1 kuuluvad loomad on täielikult saadud või toodetud Grupp 2 Liha ja söödav rups Tootmine, mille puhul kogu sellesse gruppi kuuluv liha ja söödav rups on täielikult saadud või toodetud Grupp 3 Kalad ja vähid, limused ja muud veeselgrootud Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppi 3 kuuluvad materjalid on täielikult saadud või toodetud

Grupp 4 Piim ja piimatooted; linnumunad; naturaalne mesi; mujal nimetamata loomse päritoluga toiduained Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppi 4 kuuluvad materjalid on täielikult saadud või toodetud ex grupp 5 Mujal nimetamata loomse päritoluga tooted; välja arvatud: Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest ex 0511 91 Mittesöödav kalamari ja niisk Kogu kalamari ja niisk on täielikult saadud või toodetud Grupp 6 Eluspuud ja muud taimed; taimesibulad, -juured jms; lõikelilled ja -roheline Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppi 6 kuuluvad materjalid on täielikult saadud või toodetud Grupp 7 Köögivili ning söödavad juured ja mugulad Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppi 7 kuuluvad materjalid on täielikult saadud või toodetud Grupp 8 Söödavad puuviljad, marjad ja pähklid; tsitrusviljade ja melonite koor Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppi 8 kuuluvad puuviljad, marjad, pähklid ning tsitrusviljade ja melonite koor on täielikult saadud või toodetud Grupp 9 Kohv, tee, mate ja vürtsid Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest Grupp 10 Teravili Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppi 10 kuuluvad materjalid on täielikult saadud või toodetud Grupp 11 Jahud, tangained; linnased; tärklis; inuliin; nisugluteen Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppidesse 8, 10 ja 11, rubriikidesse 0701, 0714, 2302 ja 2303 ning alamrubriiki 0710 10 kuuluvad materjalid on täielikult saadud või toodetud Grupp 12 Õliseemned ja õliviljad; mitmesugused terad, seemned ja viljad; tööstuses kasutatavad taimed ja ravimtaimed; õled ja sööt Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote rubriiki kuuluv materjal ex grupp 13 Šellak; kummivaigud, vaigud ja muud taimemahlad ja -ekstraktid; välja arvatud: Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest ex 1302 Pektiinid, pektinaadid ja pektaadid Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, mille puhul kasutatava suhkru mass ei ületa 40 % lõpptoote massist Grupp 14 Taimne punumismaterjal; mujal nimetamata taimsed tooted Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest ex grupp 15 Loomsed ja taimsed rasvad ja õlid ning nende lõhustamissaadused; töödeldud toidurasvad; loomsed ja taimsed vahad; välja arvatud: Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote rubriiki kuuluv materjal. 1504–1506 Kalade või veeimetajate rasvad ja õlid ning nende fraktsioonid; villarasv ja sellest saadud rasvained (k.a lanoliin); muud loomsed rasvad ja õlid ning nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata: Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest 1508 Maapähkliõli (arahhiseõli) ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata Tootmine mis tahes alamrubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote alamrubriiki kuuluv materjal 1509 ja 1510 Oliiviõli ja selle fraktsioonid Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad taimsed materjalid on täielikult saadud või toodetud 1511 Palmiõli ja selle fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata Tootmine mis tahes alamrubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote alamrubriiki kuuluv materjal ex 1512 Päevalilleseemneõlid ja nende fraktsioonid kasutamine tehniliseks ja tööstuslikuks otstarbeks, v.a toiduainete tootmiseks - muud Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote rubriiki kuuluv materjal. Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad taimsed materjalid on täielikult saadud või toodetud 1515 Muud taimerasvad ja -õlid (k.a jojoobiõli) ja nende fraktsioonid, rafineeritud või rafineerimata, kuid keemiliselt modifitseerimata Tootmine mis tahes alamrubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote alamrubriiki kuuluv materjal Ex 1516 Kalarasvad ja -õlid ning nende fraktsioonid Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest 1520 Toorglütserool; glütserooliveed ja glütseroolleelised Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest Grupp 16 Tooted lihast, kalast, vähkidest, limustest või muudest veeselgrootutest Tootmine, mille puhul kõik kasutatavad gruppidesse 2, 3 ja 16 kuuluvad materjalid on täielikult saadud või toodetud ex grupp 17 Suhkur ja suhkrukondiitritooted; välja arvatud: Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote rubriiki kuuluv materjal. 1702 Muud suhkrud, sh keemiliselt puhas laktoos, maltoos, glükoos ja fruktoos, tahkel kujul; maitse- ja värvainelisanditeta suhkrusiirupid; tehismesi, naturaalse meega segatud või segamata; karamell: - keemiliselt puhas maltoos ja fruktoos Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, sh muudest rubriigi 1702 materjalidest - muud Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote rubriiki kuuluv materjal, mille puhul kõigi kasutatavate rubriikidesse 1101–1108, 1701 ja 1703 kuuluvate materjalide mass ei ületa 30 % lõpptoote massist 1704 Suhkrukondiitritooted (sh valge šokolaad), mis ei sisalda kakaod Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, v.a toote rubriiki kuuluv materjal, mille puhul: - kasutatava suhkru mass ei ületa 40 % lõpptoote massist või - kasutatava suhkru väärtus ei ületa 30 % toote tehasehinnast ex grupp 18 Kakao ja kakaotooted; välja arvatud: Tootmine mis tahes rubriiki kuuluvatest materjalidest, mille puhul kasutatava suhkru mass ei ületa 40 % lõpptoote massist ex 1806 Šokolaad jm kakaod sisaldavad toiduvalmistised; välja arvatud: Tootmine mis tahe