Ettepanek: Euroopa parlamendi ja Nõukogu direktiiv laevaomanike tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta {SEC(2005) 1517} /* KOM/2005/0593 lõplik - COD 2005/0242 */





[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON | Brüssel, 23.11.2005 COM(2005) 593 lõplik 2005/0242 (COD) . Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV laevaomanike tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta (esitanud komisjon) {SEC(2005) 1517} SELETUSKIRI 1) ETTEPANEKU TAUST | 110 | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Mereveoahela ettevõtjate vastutusega seonduvad küsimused on saamas ühenduse mereveopoliitika keskseks teemaks. Seda illustreerivad kaks järgmist algatust. Euroopa Ühendus kehtestas hiljuti haldus- ja kriminaalvastutuskorra laevade põhjustatud merereostusega seotud rikkumiste eest (direktiiv 2005/35/EÜ, ELT L 255, 30.9.2005, lk 11). See Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioonile tuginev karistussüsteem asetab suurema vastutuse kõikidele mereveoahela lülidele, tugevdades Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) konventsiooniga kehtestatud meedet laevade põhjustatud merereostuse vältimiseks (MARPOLi konventsioon). Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatakse olemasolevate õigusaktide raames määruse ettepanek reisijate mereveo ettevõtete tsiviilvastutuse kohta. Nimetatud ettepaneku eesmärgiks on võtta ühenduse õigusesse IMO egiidi all vastu võetud Ateena konventsiooni 2002. aasta protokoll reisijate ja nende pagasi mereveo kohta. Paralleelselt ettepaneku vastuvõtmisega peaksid ühendus ja liikmesriigid olema võimelised protokolliga ühinema. Käesolev ettepanek direktiivi kohta täiendab nimetatud meedet. Ettepanekuga kehtestatakse Euroopa Liidu tasandil laevaomanike tsiviilvastutuse kord (sellesse kategooriasse kuuluvad kõik laeva käitamise eest vastutavad isikud) kolmandatele isikutele tekitatud kahju puhul. Käesoleva ettepanekuga annab komisjon vastuse nii Euroopa Parlamendi kui ka Euroopa Ülemkogu ja nõukogu poolt väljendatud mureküsimustele. Euroopa Parlament nimetas 2004. aasta 21. märtsil oma sooviks „üldise ja ühtse Euroopa merepoliitika Euroopa mereohutusruumi loomiseks [mis tugineb] eelkõige (…) vastutuskorra kehtestamisele kogu mereveoahela lõikes (…)”. Euroopa Ülemkogu nõudis 2003. aasta 21. märtsil „mereveoettevõtjate vastutuse laiendamist” seoses töödega rahvusvahelise naftareostuskahjude hüvitamise süsteemi võimalikuks läbivaatamiseks. 2000. aasta 20. detsembril võttis transpordiministrite nõukogu vastu järeldused mereohutuse teemal, kutsudes liikmesriike üles „kavandama kehtivate eeskirjade muutmist, pannes vastutuse peale laevaomanike ka teistele isikutele ning kehtestama laevaomanikele piiramatu vastutuse ohutusalaste kohustuste jämeda või tahtliku eiramise korral”. | . 120 | Üldine taust Laevaomanike tsiviilvastutuse kohta on vastu võetud rida rahvusvahelisi konventsioone. Kõik need konventsioonid on piirangutega, alates sellest, et enamik neist ei ole jõustunud, ning jõustunud konventsioonid on jõustunud vaid teatavates riikides ja mitte teistes riikides. Kuid peamine on siiski see, et nimetatud konventsioonidega kehtestatud eeskirjad ei ole rahuldavad, sest need ei aita tõeliselt kaasa ei kahjude vältimisele ega taga kahjude heastamist. Kahjude vältimise tasandil Rahvusvahelistel karistussüsteemidel on väga piiratud mõjud kahjude vältimise ja hoiatava tegevuse mõttes. Nimetatud konventsioonid on tegelikkuses pühendatud traditsioonilisele põhimõttele mereõiguses: reederite vastutuse peaaegu täielikule piiramisele. Kõikide nimetatud konventsioonide kohaselt on laevaomanikel õigus oma vastutust piirata. Selle õiguse kaotab ta vaid juhul, kui tõendatakse, et „kahju põhjuseks oli nende endi kahju tekitamisele suunatud tegu või tegevusetus või tõsine ettevaatamatus, mille puhul oli teada, et kõnealune kahju tõenäoliselt tekib”. Komisjon analüüsis teatises ERIKA II selle „piirangut tühistava käitumise” ulatust ja tegi ettepaneku muuta läbivaatamise käigus ühte nendest rahvusvahelistest konventsioonidest. Komisjoni silmis ei vasta laevaomaniku „hooletus, koguni tõsine hooletus sellele [kriteeriumile]. Seega on ilmne, et enamikul juhtudel oleks nimetatud piiri väga raske ületada. (…) Laevaomanike õigus piirata oma vastutust on [seega] peaaegu vääramatu. (…) Vastutus peaks olema piiramatu vähemalt laevaomaniku tõendatud tõsise hooletuse korral. Sellise meetme kehtestamine tagaks parema vastavuse omaniku enda peale võetud vastutuse ja tema tegude vahel ning see avaldaks ennetavat ja hoiatavat mõju.”. Vastutuse piiramise põhimõtte õiguspärasust on üha enam vaidlustatud. Üheks näiteks selle kohta võib tuua väljaspool mereveosektorit 2004. aasta kevadel vastu võetud direktiivi keskkonnavastutuse kohta, milles kehtestatakse reederite piiramatu vastutuse põhimõte (direktiiv 2004/35/EÜ, ELT L 143, 30.4.2004, lk 56). Kahjude heastamise tasandil Kogu vastutuskorda kehtestavate eeskirjade alusel võib mõnel laevaomanikul tulla tahtmine püüda korraldada oma ettevõtte maksejõuetust. Pealegi ei ole laevanduse valdkonnas olemas üldist kindlustuskohustust. Ohvrite huvide kaitseks tuleks seega eelkõige muuta kindlustus kohustuslikuks või vähemalt nõuda omanikult finantstagatislepingu sõlmimist. See kohustus aitaks lisaks kaasa kaubalaevade kvaliteedi parandamisele (kuivõrd kindlustajad peaksid põhimõtteliselt ise eristama standarditele vastavad laevad ülejäänutest), ning taastaks konkurentsi reederite vahel (kindlustuspoliisi katteta laevade osakaal on hinnatavalt 5%). Need kaalutlused viisidki välja selleni, et teatavat liiki reostuse suhtes kohaldatavate teatavate rahvusvaheliste konventsioonidega nõutakse laevaomanikelt finantstagatiste sõlmimist (1992. aasta konventsioon naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse kohta, veel jõustumata 1996. aasta konventsioon vastutusest ja kahju hüvitamisest ohtlike ja kahjulike ainete mereveol ning veel jõustumata 2001. aasta konventsioon punkrikütuse reostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse kohta). Väljaspool nende konventsioonidega kaetud valdkondi ei ole rahvusvahelisel tasandil selles valdkonnas olemas ühtegi piiravat sätet. Tuleb siiski märkida, et IMO võttis 1999. aastal vastu suunised, milles soovitatakse laevaomanikel sõlmida tsiviilvastutuskindlustus. Lõpuks tuleks rõhutada, et mitmes riigis on kehtestatud kohustusliku kindlustuse süsteem. Finantstagatised antakse teatud tasemeni, millest suuremate kahjude ohvrile hüvitamise eest vastutab ainult laevaomanik. Tsiviilvastutuse ülemmäära kaotamise väljavaated sunnivad laevaomaniku kutsetegevusele omaseid riske tõsiselt arvesse võtma ja aitavad seeläbi kaasa reederite vastutuse suurendamisele. Nende rahvusvaheliste konventsioonide tänapäevastamine toimub nende läbivaatamise teel. On alustatud naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtivat tsiviilvastutust ja kahju hüvitamist käsitlevate 1992. aasta konventsioonide läbivaatamist. Komisjon kavatseb teha tööd selles suunas, et nimetatud CLC-konventsiooni saaks täiendada, nimelt tsiviilvastutuse ülemmäära kaotamisega. Teiste kohaldatavate rahvusvaheliste konventsioonide tänapäevastamist ei ole lähitulevikus ette näha. Seetõttu pakub komisjon välja kaheetapilise pragmaatilist lähenemisviisi. Esialgu pakutakse välja, et kõik liikmesriigid saaksid meretranspordi tsiviilvastutuse horisontaaltasandi konventsiooni (merinõuete puhul vastutuse piiramise 1996. aasta konventsioon) osalisriikideks. Direktiiviga nähakse ühtlasi ette nimetatud konventsiooni ülevõtmine Euroopa õigusesse, et tagada selle tõhus ja ühtlustatud elluviimine ELi tasandil. Nimetatud ettepanekuga soovib komisjon ühtlasi kasutada 1996. aasta konventsiooniga loodud võimalust, mille kohaselt võiksid ka kolmandad riigid saada konventsiooni osalisriikideks. Tuleb märkida, et paralleelselt nimetatud direktiiviga valmistuvad liikmesriigid saama eespool nimetatud ohtlike ja kahjulike ainete konventsiooni ning punkrikütuse konventsioonide osalisriikideks. Teises etapis taotleks komisjon volitusi IMOs 1996. aasta konventsiooni ülevaatamise teemaliste läbirääkimiste pidamiseks, et vaadata üle ülemmäär, mil omanik kaotab oma vastutuse piiramise õiguse. Komisjoni selline täiendav tegevus tulevikus põhineks konsultatsioonidel huvitatud ringkondadega ja teemat käsitleval põhjalikul majandusanalüüsil ning selle puhul võetaks arvesse ka rahvusvahelises transpordisektoris toimuvaid arenguid. | 139 | Ettepanekus käsitletavas valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepanekus käsitletavas valdkonnas praegu kehtivad õigusnormid puuduvad. | 141 | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ettepanek on mereohutuse tugevdamise meetmete kogumi lahutamatu osa komisjoni iga-aastase poliitikastrateegia „ohutuse” prioriteedis. Ettepanek aitab kaasa keskkonnakaitsele, suurendades potentsiaalsete kahjutekitajate vastutust. See parandab ka meremeeste elu- ja töötingimusi. | 2) KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE | Konsulteerimine huvitatud isikutega | 211 | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Nimetatud uute õigusaktide ettevalmistamise raames korraldas komisjon 2004. aasta mais ning seejärel 2005. aasta veebruaris topeltsarja konsultatsioonikoosolekuid liikmesriikidele ja eri merendussektoritele, kaasa arvatud meremeeste esindajad, oma talituste töödokumentide alusel, mis sisaldavad üksikasjalikku küsimustikku kavandatavate algatuste kohta. Komisjon sai nende küsimuste kohta ka kirjalikke kommentaare. | 212 | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Tsiviilvastutuse ülemmäära kaotamise puhul rõhutasid majandusharu esindajad, et tuleks keskenduda naftareostuskahjudega seotud tsiviilvastutust ja kahju hüvitamist käsitlevate 1992. aasta konventsioonide võimaliku läbivaatamise teemal rahvusvaheliselt tasandil käimasolevatele aruteludele. Kohustusliku kindlustuse puhul olid majandusharu esindajad eri seisukohtadel. Laevaomanike esindajad suhtusid komisjoni algatusse skeptiliselt. Kindlustajate esindajad rõhutasid sellise meetme tähtsust. Meremeeste esindajad omalt poolt võtsid heatahtlikult vastu nii kolmandatele isikutele tekitatud kahjude kui ka laeva mahajätu korral meremeeste kodumaale tagasitoimetamise alase kindlustuskohustuse. | Ekspertarvamuste kogumine ja kasutamine | 229 | Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. | 230 | Mõju hindamine Tegemist on kahe variandiga. Edendada rahvusvaheliste konventsioonide elluviimist. Rahvusvahelise ratifitseerimisprotsessi suhtelise aegluse tõttu on nende konventsioonide jõustumise kuupäevad ja geograafilised kohaldamisalad siiski teadmata. Ei ole olemas sunnivahendit, mis võimaldaks tagada nende konventsioonide kiire ja ühtlase rakendamise ELi tasandil. Pealegi tähendab see valikuvõimalus sisuliselt, et lühiajalises perspektiivis on välistatud võimalused tsiviilvastutuse õiguse ajakohastamiseks merenduses. Kehtestada asjaomane ühenduse kord, mille eesmärgiks on ühelt poolt tsiviilvastutuse ülemmäära kaotamine ja teiselt poolt laevaomanike kohustamine võtta kindlustus. Selle teise võimalusega kaasnevaid mõjusid võib kirjeldada järgmiselt: ülemmäära kaotamine puudutab ainult jämeda hooletusega tegutsevaid omanikke, tuues kõige suuremat kasu hoolikalt ohutusnõudeid järgivatele omanikele, keda kaitseb endiselt piiratud vastutuse kord. Tuleks lisaks märkida, et kohustusliku kindlustuskorra kehtestamine aitab võidelda standarditele mittevastavate laevade vastu, samamoodi nagu nimetatud õigusaktide teisedki meetmed. Sellega seoses võib hinnata, et kindlustajatele kaasnev risk ei suurene. Tuleb märkida, et nimetatud lähenemise puhul eeldatakse loomulikult, et 1996. aasta konventsiooni osalisriikideks olevad liikmesriigid annavad neist meetmetest teada õigel ajal ja hiljemalt enne käesoleva direktiivi ülevõtmise tähtaja lõppu. Kohustusliku kindlustusega saab valdav enamus laevade poolt kolmandatele isikutele tekitatava kahju eest tsiviilvastutuse kindlustuse sõlmivaid laevaomanikke uuest korrast kasu, sest nii tegutsevad nad turul, kus konkurentsi ei moonuta vastutustundetud, ilma kindlustuseta tegutsevad reederid. Praktilisest küljest peavad laevaomanikud järgima tunnistuste saamiseks ja laevapardal tunnistuse olemasolust teatamiseks ettenähtud korda. Meeskond saab lisaks finantstagatiskaitse meremeeste kodumaale tagasitoimetamiseks. Laeva põhjustatud kahju kannatavate ja selle laeva omanikult kahjude heastamist taotlevate isikute (eraisikud, erialaspetsialistid, ent ka ametiasutused) olukord peab tänu ülemmäära kaotamisele ja kohustusliku kindlustuse uuele mehhanismile paranema. Vahetu hagi sissetoomine kindlustab nende olukorda veelgi enam. Haldusorganeid (lipuriigid ja sadamariigid) puudutab see niivõrd, kuivõrd nad peavad sisse seadma finantstagatiste tunnistuse andmise ja nende tunnistuste kontrollimise süsteemi. Tuleb märkida, et see kohustus on liikmesriikides juba praegu olemas, ent see piirdub ainult püsivaid kütuseõlisid vedavate tankeritega. | 231 | Komisjon teostas komisjoni õigusloome- ja töökavas sisalduva mõju hindamise, mille aruanne on kättesaadav aadressil: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/impact/index_en.htm. | 3) ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG | 305 | Kavandatud meetmete kokkuvõte Käesolev ettepanek direktiivi kohta näeb ette kõikide laevade suhtes suurendatud vastutust nõudvate eeskirjade kehtestamise, mis aitab tõhusalt kaasa laevade põhjustatud kahjude vältimisele ning kahjude heastamise tagamisele. Komisjon teeb kõikidele liikmesriikidele ettepaneku ratifitseerida merinõuete korral vastutuse piiramise 1996. aasta konventsioon võimalikult kiiresti ning hiljemalt enne käesoleva direktiivi ülevõtmise tähtaja lõppu. Ühtlasi teeb ta ettepaneku võtta nimetatud konventsiooni sätted üle ühenduse õigusesse. Lisaks sellele nähakse ettepanekuga ette, et selle riigi lipu all sõitvate laevade puhul, mis ei ole konventsiooni osalisriik, kohaldataks suurendatud vastutusega korda, mille puhul tõsine hooletus tooks kaasa piirangu kaotamise. See oleks vastavuses konventsiooni artikli 15 lõikega 1 ja tooks kaasa meetmega oluliselt suurema liitumise maailmatasandil. Lisaks peab komisjon vajalikuks õnnetuse ohvrite huvide parema kaitse tagamiseks täiendada vastutust käsitlevat sätet laevaomanike kohustusliku finantstagatise korra loomisega. Ettepanekus direktiivi kohta täpsustatakse ühtlasi nimetatud finantstagatise kohustuse ulatust ja tingimusi. Nii sätestatakse, et lähtudes vastutuse ülemmäära võimalikust kaotamisest on finantstagatise suuruseks kahekordne eespool nimetatud 1996. aasta konventsioonis kehtestatud ülemmäärade summa. Pealegi luuakse ettepanekus süsteem, mille alusel teatatakse finantstagatiste tunnistuste olemasolust laeva pardal hetkel, mil laevad sisenevad liikmesriikide jurisdiktsiooni alla kuuluvatesse vetesse. Peale selle toob ettepanek sisse konkreetse finantstagatise kohustuse, mis on ette nähtud meremeeste kodumaale tagasitoimetamisega seotud kulude katteks hülgamise korral. Lõpuks esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist aruande kogemustest, mida direktiivi kohaldamine on andnud. | 310 | Õiguslik alus EÜ asutamislepingu artikli 80 lõige 2. | 320 | Subsidiaarsuspõhimõte Subsidiaarsuspõhimõtet kohaldatakse juhul, kui ettepanek ei kuulu ühenduse ainupädevusse. | Liikmesriikidel ei ole võimalik saavutada piisaval määral ettepaneku eesmärke järgmistel põhjustel. | 321 | Mereõiguse kohaselt võib riik põhimõtteliselt kohaldada oma siseriiklikke õigusakte ainult tema riigilipu all sõitvate laevade suhtes ja tema sadamatesse sisenevate laevade suhtes. | 323 | Pealegi on paljude erinevate siseriiklike eeskirjade olemasolu väga ebasoodne merelaevandusele, mille tegevus on ülemaailmne. Sellepärast on liikmesriigid varakult aru saanud vajadusest tegutseda kooskõlastatult, olgu siis maailmatasandil või piirkondlikul tasemel. | Ettepaneku eesmärke saab paremini ellu viia ühenduse meetme abil järgmistel põhjustel. | 324 | Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni tasemel kavandatav meede on piiratud. Nimelt puudub vastuvõetud konventsioonidel süsteem nende nõuetele vastava rakendamise kontrollimiseks lepinguosalistes riikides ning puuduvad ka ühtse tõlgendamise tagamist võimaldavad mehhanismid. Lisaks piirduvad konventsioonide eesmärgid tasemega, mis ei vasta kodanike praegustele ootustele ega järgi õiguse tänapäevaseid arengusuundi. | 325 | Seisukoht hõlmab seega uue, ühtse õigusraamistiku loomist Euroopa Liidu tasandil, mis tagab rahvusvahelisel tasandil tunnustatud põhimõtetele täie tõhususe ja teeb neis hädavajalikud kohandused. | 327 | Selle õigusraamistiku vastuvõtmine võimaldab kooskõlastada olemasolevaid siseriiklikke õigusakte peamistes punktides, milleks on tsiviilvastutuse ülemmäära kaotamine ja kohustuslik kindlustus. | Seetõttu on ettepanek subsidiaarsuspõhimõttega kooskõlas. | Proportsionaalsuspõhimõte Ettepanek on proportsionaalsuspõhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. | 331 | Ühenduse tasandil loodud minimaalne säte ühtib tsiviilvastutuse puhul siseriiklike õigusaktidega. Kohustusliku kindlustuse puhul ei ole tunnistuste andmise kord ühtlustatud, kuid seda saab vajaduse korral ühtlustada komiteemenetluse abil. | 332 | Käesoleva direktiivi kohaldamisega seonduvad peamised siseriiklike asutuste kanda jäävad halduskulud puudutavad kindlustustunnistuste andmist ja kontrolli. Just sellel tunnistuste süsteemil põhinebki osaliselt ettepaneku eesmärk. | Õigusakti valik | 341 | Kavandatud õigusakt(id): direktiiv. | 342 | Muud õigusaktid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Direktiiv on kõige sobivam vahend uue õigusraamistiku põhieeskirjade väljendamiseks, mida rakendatakse seejärel siseriiklike õigusaktide ja eeskirjade kaudu. | 4) MÕJU EELARVELE | 409 | Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. | - . 5) LISATEAVE | Läbivaatamine / muutmine / ajalise piirangu seadmine | 532 | Ettepanek sisaldab muutmisklauslit. | 550 | Vastavustabel Liikmesriigid peavad komisjonile edastama direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtvate sätete tekstid ning nende sätete ja käesoleva direktiivi vastavustabeli. | 560 | Euroopa Majanduspiirkond Käesolev ettepanek on seotud Euroopa Majanduspiirkonnaga ning seetõttu tuleks seda laiendada Euroopa Majanduspiirkonnale. | 2005/0242 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV […] laevaomanike tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2, võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1], võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[2], võttes arvesse regioonide komitee arvamust[3], toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[4], ning arvestades järgmist: 1. Ühenduse mereveopoliitika üks elemente seisneb kaubalaevade kvaliteedi parandamises, kusjuures ettevõtjatelt nõutakse suuremat vastutust. 2. Hoiatavat laadi meetmed võeti juba vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiiviga 2005/35/EÜ, mis käsitleb laevade põhjustatud merereostust ning karistuste kehtestamist merereostusega seotud rikkumiste eest[5], mida täiendati nõukogu 12. juuli 2005. aasta raamotsusega 2005/667/JSK (millega tugevdatakse kriminaalõiguslikku raamistikku laevade põhjustatud merereostuse vastase õiguse jõustamiseks)[6]. 3. Naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse ja kahju hüvitamise rahvusvahelist korda tuleks täiendada, kindlustamaks, et mereveoahela ettevõtjad tagavad naftatoodete veo ainult laitmatus seisukorras naftatankerite pardal. 4. Oleks vaja, et merinõuete korral vastutuse piiramise 1976. aasta konventsiooni 1996. aasta protokolli (edaspidi „1996. aasta konventsioon”) ratifitseeriksid kõik liikmesriigid ja suur enamus kolmandaid riike. 5. Et tagada 1996. aasta konventsiooni tõhus ja ühtlustatud elluviimine Euroopa Liidu tasandil, tuleks nimetatud konventsioon võtta üle Euroopa õigusesse. Ühenduse tsiviilvastutuskord peaks võimaldama laevaomanikel piirata oma vastutust konventsioonis kehtestatud ülemmääradeni vastavalt konventsiooni sätetele. 6. Finantstagatise kohustus peaks võimaldama tagada ohvrite parema kaitse. See aitab kaasa ka standarditele mittevastavate laevade kõrvaldamisele ja võimaldab taastada reederitevahelist konkurentsi. Selline kohustus on hädavajalik lisand 1996. aasta konventsioonile. Nimetatud finantstagatise kohustuse soovitas oma resolutsioonis A 898(21) kehtestada riikidel Rahvusvaheline Mereorganisatsioon. Kindlustuskaetuse määr peaks olema selline, mis vastaks olukordadele, milles 1996. aasta konventsiooniga ette nähtud ülemmäärad on ebapiisavad, panemata samas ebaproportsionaalset kohustust tööstusele. 7. Tuleks võtta erimeetmed meremeeste kaitseks laeva mahajätu korral, tuginedes Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni resolutsioonile A 930(22). 8. Finantstagatise tõesust tagavate tunnistuste sisseseadmine on käesoleva direktiivi korra võtmeelemendiks, nagu ka nendest tunnistustest teatamine, nende vastastikune tunnustamine liikmesriikide vahel ja finantstagatise kättesaadavus ohvritele, kes taotlevad kahjude hüvitamist. 9. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1406/2002[7] loodud Euroopa Meresõiduohutuse Ameti peaks pakkuma käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikku abi. 10. Meetmed käesoleva direktiivi rakendamiseks tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[8]. 11. Laevaomanike vastutuse ja finantstagatiste ühtlustatud korra kehtestamine on kvaliteetse mereveo taseme tagamiseks vajalik meede, mis ei ole saavutatav üksikute liikmesriikide poolt ja seepärast, oma ulatuse ja mõjude tõttu, on paremini saavutatav ühenduse tasandil vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuspõhimõttele. Vastavalt kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuspõhimõttele käesolev direktiiv ei lähe kaugemale sellest, kui on vaja kõnesoleva eesmärgi saavutamiseks, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Artikkel 1 Eesmärk Käesolev direktiiv kehtestab mereveoahela ettevõtjate kohustuste teatavate aspektide suhtes kohaldatavad tsiviilvastutusalased eeskirjad ning asutab asjakohase meremeeste finantskaitse laeva mahajätu korral. Artikkel 2 Mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid. 1. Laev – mis tahes liiki merelaev, olenemata lipuriigist, mida kasutatakse merekeskkonnas, sealhulgas tiiburlaevad, õhkpadjal transpordivahendid, allveelaevad ja hõljukid. 2. Laevaomanik – laeva omanik või mis tahes organisatsioon või isik, näiteks haldaja või laevapereta laeva prahtija, kes vastutab laevaomaniku asemel laeva käitamise eest ja kes endale sellise vastutuse võtmisel on nõustunud üle võtma kõik sellega seonduvad kohustused ja vastutuse. 3. Tsiviilvastutus – vastutus, mis annab õiguse 1996. aasta konventsiooni artikli 2 alusel piiratud nõudele, välja arvatud nõuded, mida reguleerib Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr…/2006 (reisijate mereveo ja laevatranspordi ettevõtjate vastutuse kohta õnnetuste korral)[9]. 4. Finantstagatis – mis tahes finantstagatis, nagu kindlustus, panga või samalaadse finantsasutuse käendus. 5. 1996. aasta konventsioon – kokkuvõtlik tekst 1976. aasta konventsioonist merinõuete korral vastutuse piiramise kohta, mis võeti vastu Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni egiidi all, nagu seda on muudetud 1996. aasta protokolliga. 6. IMO resolutsioon 930(22) – Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni ja Rahvusvahelise Tööbüroo haldusnõukogu assamblee resolutsioon pealkirjaga „Finantstagatise andmise eeskirjad laeva mahajätu korral meremeeste poolt”. Artikkel 3 Kohaldamisala 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse vastavalt rahvusvahelisele õigusele liikmesriikide jurisdiktsiooni all olevate merealade suhtes. 2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse 300tonnise või suurema kogumahutavusega laevade suhtes, välja arvatud artiklis 4 sätestatud vastutuskorra puhul, mis kehtib kõikidele laevadele. 3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata sõjalaevade, mereväe abilaevade või muude riigile kuuluvate või riigi käitatavate laevade suhtes, mida praegu kasutatakse ainult riiklikel mittekaubanduslikel eesmärkidel. 4. Käesolev direktiiv ei piira I lisas nimetatud konventsioonide rakendamist liikmesriikides. Artikkel 4 Vastutuskord 1. Liikmesriigid saavad 1996. aasta konventsiooni osalisriikideks võimalikult kiiresti ja igal juhul enne käesoleva direktiivi artiklis 13 osutatud kuupäeva. 2. Liikmesriigid kehtestavad laevaomanike tsiviilvastutuskorra ja tagavad, et laevaomanike õigust oma vastutuse piiramisel kohaldatakse vastavalt 1996. aasta konventsiooni sätetele. 3. 1996. aasta konventsiooni artikli 15 kohaselt tagavad liikmesriigid, et kõnealuse konventsiooni artiklit 4 piirangut tühistava käitumise kohta ei kohaldata selle riigi lipu all sõitvate laevade puhul, mis ei ole 1996. aasta konventsiooni osalisriik. Sellisel juhul tuleb liikmesriikide poolt käesoleva direktiivi kohaselt kehtestatud tsiviilvastutuskorraga ette näha, et laevaomanik kaotab oma vastutuse piiramise õiguse, kui tõendatakse, et kahju põhjuseks oli nende endi kahju tekitamisele suunatud tegu või tegevusetus või tõsine hooletus, mille puhul oli teada, et kõnealune kahju tõenäoliselt tekib. Artikkel 5 Tsiviilvastutuse finantstagatis Kõik liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selleks, et nende riigilipu all sõitvate laevade omanikud sõlmivad tsiviilvastutuse finantstagatise kindlustuse. Selle tagatise piirmäär ei või olla väiksem kui kahekordne 1996. aasta konventsioonis kehtestatud piirmäära summa. Kõik liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selleks, et kõik kolmandate riikide lipu all sõitvate laevade omanikud sõlmiksid vastavalt esimese lõigu ettekirjutustele finantstagatise hetkel, mil laev siseneb liikmesriigi ainuõiguslikku majandusvööndisse või võrdväärsesse vööndisse. Nimetatud finantstagatis peab olema kehtiv vähemalt kolme kuu jooksul alates selle nõutavaks muutumise kuupäevast. Artikkel 6 Finantstagatis laeva mahajätu korral meremeeste poolt Kõik liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selleks, et kõik nende riigilipu all sõitvate laevade omanikud sõlmiksid finantstagatise selle laeva pardal töötavate või pardale võetud meremeeste kaitseks laeva mahajätu korral vastavalt IMO resolutsioonile A 930(22). Kõik liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed selleks, et kõik kolmanda riigi lipu all sõitvate laevade omanikud sõlmiksid vastavalt esimese lõigu ettekirjutustele finantstagatise kohe, kui nimetatud laev siseneb liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvasse sadamasse või mereterminali või heidab ankrusse tema jurisdiktsiooni alla kuuluval alal. Liikmesriigid tagavad ligipääsetavuse finantstagatise süsteemile laeva mahajätu korral meremeeste poolt vastavalt IMO resolutsioonile A 930(22). Artikkel 7 Finantstagatise tunnistus 1. Artiklites 5 ja 6 nimetatud finantstagatiste olemasolu ja kehtivust tuleb tõendada ühe või mitme tunnistusega vastavalt käesoleva direktiivi sätetele ja II lisas esitatud vormile. 2. Tunnistusi väljastavad liikmesriikide pädevad asutused, kui nad on veendunud, et laeva omanik täidab käesoleva direktiivi ettekirjutusi. Kui tegemist on liikmesriigis registreeritud laevaga, peab tunnistused väljastama või kinnitama selle liikmesriigi pädev asutus, kus laev on registreeritud. Kolmandas riigis registreeritud laeva puhul võib tunnistuse väljastada või kinnitada ükskõik millise liikmesriigi pädev asutus. 3. Tunnistuste väljastamise ja kehtivuse tingimused, eelkõige tunnistuste andmise kriteeriumid ja kord, ning nimetatud finantstagatiste andjaid käsitlevad meetmed määratakse kindlaks vastavalt artikli 12 lõikele 2. 4. Tunnistused peavad vastama II lisas toodud vormile ja sisaldama järgmisi andmeid: a) laeva nimi ja registreerimissadam; b) omaniku nimi ja asukoht; c) tagatise liik; d) kindlustaja või muu tagatise andja nimi ja asukoht ning vajadusel selle asutuse aadress, kus kindlustus või tagatis sõlmiti; e) tunnistuse kehtivusaeg, mis ei või ületada kindlustuse või tagatise kehtivusaega. 5. Tunnistused koostatakse väljastava liikmesriigi riigikeeles või riigikeeltes. Kui kasutatav keel ei ole ei inglise ega prantsuse keel, peab tekst sisaldama tõlget ühte nendest keeltest. Artikkel 8 Finantstagatise tunnistusest teatamine 1. Tunnistus peab asuma laeva pardal ja selle koopia tuleb anda hoiule laevaregistrit pidavale asutusele või, kui laev ei ole registreeritud mõnes liikmesriigis, siis tunnistuse väljastanud või kinnitanud liikmesriigi asutuses. 2. Artiklis 5 osutatud liikmesriigi majandusvööndisse või samaväärsesse vööndisse siseneva laeva käitaja, agent või kapten teavitab selle liikmesriigi ametivõime finantstagatise tunnistuse olemasolust laeva pardal vastavalt III lisa ettekirjutustele. 3. Liikmesriigi sadamasse või mereterminali sõitva või liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluval alal ankrusse heitva laeva käitaja, agent või kapten teatab artiklis 6 osutatud juhtudel selle liikmesriigi ametiasutustele finantstagatise tunnistuse olemasolust pardal vastavalt III lisa ettekirjutustele. 4. Liikmesriikide pädevatel asutustel peab olema võimalik vahetada lõikes 1 ettenähtud teavet ühenduse mereohutusalase teabevahetussüsteemi SafeSeaNet kaudu. Artikkel 9 Finantstagatise tunnistuste vastastikune tunnustamine liikmesriikide vahel Kõik liikmesriigid tunnustavad artikli 7 kohaselt teise liikmesriigi vastutusel väljastatud või kinnitatud tunnistusi kõikidel käesolevas direktiivis sätestatud eesmärkidel ning peavad neid võrdväärseiks nende endi väljastatud ja kinnitatud tunnistustega, isegi kui tegemist on laevaga, mis ei ole registreeritud mõnes liikmesriigis. Liikmesriik võib igal ajal tunnistuse väljastanud või kinnitanud riigiga nõu pidada, kui ta leiab, et kindlustaja või tunnistusele kantud tagatise finantssuutlikus ei ole piisav käesoleva direktiiviga pandud kohustuste täitmiseks. Artikkel 10 Vahetu hagi tsiviilvastutuse finantstagatiste andja vastu Kõik nõuded laeva põhjustatud kahjude heastamiseks võib esitada vahetult omaniku tsiviilvastutust katva finantstagatise andja vastu. Finantstagatise andja võib enda kasuks kasutada kaitsevahendeid, mida omanik ise võiks põhjendatult kasutada, välja arvatud omaniku pankrotist või likvideerimisest tulenevad põhjendused. Finantstagatise andja võib ka enda kasuks kasutada asjaolu, et kahju tuleneb omaniku meelevaldsest eksimusest. Ta ei või siiski enda kasuks kasutada ühtegi kaitsevahendit, mida ta oleks võinud nimetada omaniku poolt tema vastu algatatud hagis. Finantstagatise andja võib igal juhul kohustada omanikku menetluses osalema. Artikkel 11 Aruanded Viis aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumist esitavad liikmesriigid komisjonile aruande käesoleva määruse kohaldamise käigus omandatud kogemustest. Selle alusel esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande kokkuvõttega käesoleva direktiivi muutmise ettepanekutega, mida ta peab asjakohasteks. Artikkel 12 Komitee 1. Komisjoni abistab laevade põhjustatud merereostuse vältimise ja meresõiduohutuse komitee (COSS), mis loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 2099/2002[10] artikli 3 alusel. 2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7 vastavalt nimetatud otsuse artikli 8 sätetele. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikes 6 ettenähtud ajavahemikuks kehtestatakse kolm kuud. 3. Komitee võtab vastu protseduurireeglid. Artikkel 13 Ülevõtmine 1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt [ 18 kuud pärast jõustumiskuupäeva ]. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile. Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nende ametliku avaldamise korral nendesse normidesse või nende juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid. 2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastu võetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti. Artikkel 14 Jõustumine Käesolev direktiiv jõustub […] päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Artikkel 15 Adressaadid Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele. Brüssel, […] Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja […] […] I LISA Artikli 3 lõikes 4 nimetatud konventsioonide nimekiri - 1992. aasta rahvusvaheline konventsioon naftareostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse kohta; - 1996. aasta rahvusvaheline konventsioon vastutusest ja kahju hüvitamisest ohtlike ja kahjulike ainete mereveol (HNS-konventsioon); - 2001. aasta rahvusvaheline konventsioon tsiviilvastutusest laeva punkrikütuse reostusest põhjustatud kahju korral kehtiva tsiviilvastutuse kohta (punkrikütuse konventsioon). II LISA Finantstagatise tunnistuse vorm (artikkel 7, lõige 1) Laeva nimi | Eraldustäht või -number | Registreerimissadam | Omaniku nimi ja aadress | Allakirjutanu tõendab, et ülalnimetatud laeval on kindlustuspoliisi kate või muu finantstagatis, mis vastab direktiivi 200./../EÜ tingimustele laevaomanike tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta Tagatise liik……………………………………………………………………. Tagatise kehtivusaeg…………………………………………………………… Kindlustaja (või kindlustajate) ja/või tagaja (või tagajate) nimi ja aadress Nimi ……………………………………………………………………… Aadress……………………………………………………………………. Käesolev tunnistus kehtib kuni………………………………………….. Väljastanud või kinnitanud …………………… valitsus Väljaandmise koht…………….., [kuupäev] Tunnistuse väljastanud või kinnitanud ametniku allkiri ja ametinimetus III LISA Artikli 8 alusel edastatava teabe nimekiri 1) Laeva andmed (nimi, kutsung, IMO identifitseerimisnumber või MMSI number). 2) Kuupäev ja kellaaeg. 3) Asukoht pikkus- ja laiuskraadina või kindel suund ja kaugus meremiilides selgesti eristatavast maamärgist. 4) Sihtsadam. 5) Eeldatav sihtsadamasse või lootsijaama jõudmise aeg, nagu seda nõuab pädev asutus, ning sellest sadamast lahkumise eeldatav aeg. 6) Finantstagatise tunnistuse olemasolu pardal. 7) Aadress, kust võib saada tunnistuse kohta üksikasjalikku teavet. Võimaluse piirides võib punktides 6 ja 7 märgitud teavet edastada muude teatesõnumite edastamise korral, tingimusel et täidetakse artikli 8 lõike 2 tingimusi. FINANTSSELGITUS ETTEPANEKU NIMETUS Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv laevaomanike tsiviilvastutuse ja finantstagatiste kohta. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE / EELARVEST RAHASTAMISE RAAMISTIK Poliitikavaldkond: energia ja transport Tegevusalad: mere- ja siseveetransport, ühendveod EELARVEREAD Eelarveread (tegevusassigneeringute read ja nendega seonduvad tehnilise ja haldusabi read (endised B…A read), sh järgmised rubriigid: ei kohaldata Meetme kestus ja finantsmõju: ei kohaldata Eelarve tunnusjooned (lisada vajadusel ridu): ei kohaldata Eelarverida | Kulu liik | Uus | EFTA osamakse | Kandidaatriikide osamaksed | Finantsperspektiivi rubriik | Kohustuslik/mittekohustuslik | Liigendatud[11]/ liigendamata[12] | JAH/EI | JAH/EI | JAH/EI | Nr | Kohustuslik/mittekohustuslik | Liigendatud/ liigendamata | JAH/EI | JAH/EI | JAH/EI | Nr | ÜLEVAADE VAHENDITEST Rahalised vahendid Ülevaade kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutest Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Kulu liik | Jao nr | n aasta | n +1 | n + 2 | n +3 | n +4 | n+5 või hilisem | Kokku | Tegevuskulud[13] | Kulukohustuste assigneeringud | 8.1 | a | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Maksete assigneeringud | b | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Võrdlussummasse jäävad halduskulud[14] | Tehniline ja haldusabi (liigendamata assigneeringud) | 8.2.4 | c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | VÕRDLUSSUMMA KOKKU | Kulukohustuste assigneeringud | a+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Maksete assigneeringud | b+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Võrdlussummast välja jäävad halduskulud[15] | Personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.5 | d | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Võrdlussummast välja jäävad halduskulud, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.6 | e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Meetme soovituslik finantskulu kokku Kulukohustuste assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | a+c+d+e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Maksete assigneeringud (k.a personalikulud) kokku | b+c+d+e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Kaasfinantseerimise andmed Õigusakti ettepanek ei näe ette liikmesriikidepoolset kaasfinantseerimist Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Kaasfinantseeriv asutus | n aasta | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n+5 või hilisem | Kokku | …………………… | f | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Kulukohustuste assigneeringud (sh kaasfinantseerimine) KOKKU | a+c+d+e+f | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Kooskõla finantsplaneeringuga Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule ( Ettepanekuga kaasnev finantsperspektiivi asjakohase rubriigi ümberplaneerimine ( Ettepanekuga seoses võib olla vajalik institutsioonidevahelise kokkuleppe[16] sätete (st paindlikkusinstrumendi või finantsperspektiivi läbivaatamise) kohaldamine. Finantsmõju tuludele Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele ( Ettepanekul on finantsmõju; mõju tuludele on järgmine: NB! Kõik üksikasjad ja tähelepanekud, mis seonduvad tuludele avaldatava mõju arvutusmeetodiga, tuleb näidata eraldi lisas. Miljonites eurodes (üks koht pärast koma) Enne meedet [n-1 aasta] | Olukord pärast meetme rakendamist | Personali arv kokku | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | KARAKTERISTIKUD JA EESMÄRGID Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetav vajadus Rahvusvahelisel tasandil kohaldatavad laevaomanike tsiviilvastutuse alased eeskirjad ei ole rahuldavad, sest need ei aita tegelikult kahjusid vältida ega tagada nende heastamist. Ühenduse õigusaktides tuleks ette näha kõikide laevade suhtes, olenemata nende lipuriigist, kehtivad mittediskrimineerivad eeskirjad, mis aitavad tõhusalt kaasa laevade põhjustatud kahjude vältimisele ja kahjude heastamise tagamisele. Ühenduse meetmete lisaväärtus, ettepaneku seotus ja kooskõla muude finantsmeetmetega ja võimalik koostoime Komisjon kavatseb teha tööd selles suunas, et nimetatud CLC-konventsiooni saaks täiendada, nimelt tsiviilvastutuse ülemmäära kaotamisega. Selle lähenemisega annab komisjon vastuse nii Euroopa Parlamendi kui ka Euroopa Ülemkogu poolt väljendatud mureküsimustele. Euroopa Parlament nimetas 2004. aasta 21. märtsil oma sooviks „üldise ja ühtse Euroopa merepoliitika Euroopa mereohutusruumi loomiseks [mis tugineb] eelkõige (…) vastutuskorra kehtestamisele kogu mereveoahela lõikes (…)” . Ettepaneku eesmärgid, oodatavad tulemused ja nendega seotud näitajad tegevuspõhise juhtimise raames. Eesmärk on kehtestada kõikide laevade suhtes, olenemata lipuriigist, mittediskrimineerivad eeskirjad, mis aitavad tegelikult kaasa laevade põhjustatud kahjude vältimisele ja kahjude heastamise tagamisele: - kahjude kindlama vältimise tagamiseks peab komisjon hädavajalikuks tsiviilvastutuse ülemmäära kaotamist; - lisaks peab komisjon vajalikuks õnnetuse ohvrite huvide parema kaitse tagamiseks täiendada vastutust käsitlevat sätet laevaomanike kohustusliku finantstagatise korra loomisega. Ettepanekus direktiivi kohta täpsustatakse ühtlasi nimetatud finantstagatise kohustuse ulatust ja tingimusi. Nii nähakse ette, et vastutuse piirmäära võimalikku kaotamisega arvestamiseks võrdub finantstagatis merinõuete korral vastutuse piiramist käsitleva konventsiooni 1996. aasta protokollis kehtestatud kahekordse ülemmäära summaga. Rakendusmeetod (soovituslik) Märkida allpool meetme rakendamiseks valitud meetod(id)[18]. ( Haldamine tsentraliseeritult Otse, haldajaks on komisjon ( Kaudselt, delegeerides haldamise: ( täitevasutustele, ( ühenduste asutatud asutustele, millele on osutatud finantsmääruse artiklis 185, ( siseriiklikele avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele. ( Haldamine detsentraliseeritult või koostöös ( Liikmesriikidega ( Kolmandate riikidega ( Haldamine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (palun täpsustage) Asjakohased märkused: JÄRELEVALVE JA HINDAMINE Ettepanek direktiivi kohta sisaldab sätet, millega nõutakse liikmesriikidelt direktiivide siseriiklikku õigusesse ülevõtmiseks võetavatest siseriiklikest rakendusmeetmetest teatamist. Nendest rakendusmeetmetest teatamata jätmisega (ja osalise teatamisega) kaasneb automaatselt rikkumismenetluste algatamine vastavalt asutamislepingu artiklile 226. Hindamine Eelhindamine Mõju hindamisel määratletud potentsiaalsed mõjud on järgmised: - uus süsteem tuleb enam kasuks vastutustundlikele omanikele, kuivõrd nad sõlmivad tsiviilvastutuse kindlustuspoliisi laeva poolt kolmandatele isikutele tekitatava kahju katteks ja nad tegutsevad turul, kus konkurentsi ei moonuta ilma kindlustuseta vastutustundetute reederite tegevus; - ülemmäära kaotamine puudutab vaid jämeda hooletusega tegutsevaid omanikke, tulles enim kasuks vastutustundlikele omanikele, keda kaitseb jätkuvalt piiratud vastutuse kord; - kindlustajad ei tähelda tingimata kindlustuspoliiside arvu suurenemist ega suuremat riski endale, kuivõrd neil tuleb tagada – samamoodi nagu teistel mereveoahela lülidel –, et nende kindlustatavad laevad vastavad rahvusvahelistele standarditele; - mereveoahela teisi ettevõtjaid puudutab see niivõrd, kuivõrd omanikul esinevate suuremate kulude järelkajad võivad ulatuda nendeni. Äsja aga nägime, et üldine kindlustamine ei peaks kaasa tooma lisakulusid. Praktilisest küljest peavad laeva meeskond ja omaniku agendid järgima pardal tunnistuse olemasolust teatamise korda. Meeskond saab lisaks finantstagatiskaitse meremeeste kodumaale tagasitoimetamiseks; - „rannikuasukad” (kõik isikud, keda võivad tabada laeva põhjustatud kahjud ja kes võivad taotleda selle laeva omanikult kahjude heastamist: eraisikud, erialaspetsialistid, ent ka ametiasutused). Uus kohustuslik kindlustusmehhanism peab parandama rannikuasukate olukorda. Vahetu hagi sissetoomine kindlustab nende olukorda veelgi enam. Just rannikuasukatele tuleb uus kohustuslik kindlustussüsteem esimesena kasuks; - haldusorganeid (lipuriigid ja sadamariigid) puudutab see niivõrd, kuivõrd nad peavad sisse seadma finantstagatiste tunnistuse andmise ja nende tunnistuste kontrollimise süsteemi. See kohustus on liikmesriikidel CLC-süsteemi kohaselt juba olemas, kuid see piirdub ainult tankeritega. Kõikidele laevaliikidele kohustusliku kindlustuse süsteemi omaks võtnud kolmandad riigid on moodustanud erimeeskonnad. Vahepealse või järelhindamise järel võetavad meetmed (varasematest sarnastest kogemustest saadud õppetunnid) Ei kohaldata. Tulevase hindamise tingimused ja sagedus Ei kohaldata. PETTUSEVASTASED MEETMED Ei kohaldata. TÄPSEMAD ANDMED VAHENDITE KOHTA Ettepaneku eesmärgid nende finantskulu järgi: ei kohaldata Kulukohustused miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) n aasta | n+1 aasta | n+2 aasta | n+3 aasta | n+4 aasta | n+5 aasta | Ametnikud või ajutised töötajad10 (06 01 01) | A*/AD | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | B*, C*/AST | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Art XX 01 02 kohaselt rahastatud personal11 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Art XX 01 04/05 kohaselt rahastatud muu personal12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | KOKKU | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus: ülesanded Ei kohaldata . Personali allikad (kohustuslik) ( Ametikohad, mis on asendatava või pikendatava programmi haldamiseks praegu ette nähtud ( Ametikohad, mis on poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames eelnevalt n aastaks ette nähtud ( Ametikohad, mida tuleb taotleda järgneva poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti menetlemise käigus ( Ametikohad, mis tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades haldustalituses ümber paigutada (sisesed ümberpaigutused) ( Ametikohad, mis on n aastal nõutavad, kuid ei ole kõnealuse aasta poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames ette nähtud Võrdlussummas sisalduvad muud halduskulud (XX 01 04/05- Halduskorralduskulud) miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Eelarverida (number ja nimetus) | n aasta | n+1 aasta | n+2 aasta | n+3 aasta | n+4 aasta | n+5 aasta n+5 või hilisem aasta | KOKKU | 1. Tehniline ja haldusabi (sh sellega seonduvad personalikulud) | 0 | Täitevasutused13 | 0 | Muu tehniline ja haldusabi | 0 | - sisene | 0 | - väline | 0 | Tehniline ja haldusabi kokku | 0 | Võrdlussummast välja jäävad personalikulud ja nendega seonduvad kulud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Personali liik | n aasta | n+1 aasta | n+2 aasta | n+3 aasta | n+4 aasta | n+5 aasta n+5 või hilisem aasta | Ametnikud ja ajutised töötajad (06 01 01) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal (abiteenistujad, riikide lähetatud eksperdid, lepingulised töötajad jne) (täpsustada eelarverida) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | (Võrdlussummast VÄLJA jäävad) personalikulud ja nendega seonduvad kulud kokku) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | Arvestus – Ametnikud ja ajutised töötajad Ei kohaldata. Arvestus – Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal Ei kohaldata. Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Aasta n | n+1 aasta | n+2 aasta | n+3 aasta | n+4 aasta | n+5 aasta n+5 või hilisem aasta | KOKKU | XX 01 02 11 01 – Lähetused | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0* | XX 01 02 11 02 – Koosolekud ja konverentsid | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 03 - Komiteed14 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | XX 01 02 11 05 - Infosüsteemid | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2. 2. Muud halduskulud kokku (XX 01 02 11) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3. Muud haldusliku iseloomuga kulud (täpsustada, lisades viite eelarvereale) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | (Võrdlussummast VÄLJA jäävad) halduskulud, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud, kokku | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | * ei mõjuta praegust lähetuste eelarvet Arvestus – Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud Ei kohaldata. [1] ELT C […], […], lk […]. [2] ELT C […], […], lk […]. [3] ELT C […], […], lk […]. [4] ELT C […], […], lk […]. [5] ELT L 255, 30.9.2005, lk 11. [6] ELT L 255, 30.9.2005, lk 164. [7] EÜT L 208, 5.8.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 724/2004, ELT L 129, 29.4.2004, lk 1. [8] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. [9] ELT L […], […], lk […]. [10] EÜT L 324, 29.11.2002, lk 1. [11] Liigendatud vahendid. [12] Liigendamata vahendid. [13] Kulud, mis ei kuulu asjaomase xx jaotise xx 01 peatüki alla. [14] Kulud, mis kuuluvad xx jaotise xx 01 04 artikli alla. [15] Kulud, mis kuuluvad xx 01 peatükki alla, välja arvatud artiklid xx 01 04 ja xx 01 05. [16] Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punkte 19 ja 24. [17] Vajaduse korral, st kui meede kestab üle kuue aasta, lisada täiendavaid veerge. [18] Kui näidatud on mitu meetodit, siis esitada täiendavad üksikasjad käesoleva punkti „Asjakohased märkused” osas. 9 Vastavalt punktis 5.3 kirjeldatule. 10 Mille kulud EI OLE kaetud võrdlussummast. 11 Mille kulud EI OLE kaetud võrdlussummast. 12 Mille kulud sisalduvad võrdlussummas. 13 Viidata tuleb konkreetsele asjaomas(t)e täitevasutus(t)e finantsselgitusele. 14 Täpsustage komitee liik ja grupp, millesse see kuulub.