SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogu ja assamblee koosolekutel võetav seisukoht seoses süvamerepõhjas maavarade kasutamist reguleerivate eeskirjade (ISBA/25/C/WP.1) ning nendega seotud nõuete ja suuniste kavandatud vastuvõtmise ja rakendamisega.

2.Ettepaneku taust

2.1.Süvamerepõhjas maavarade kasutamist reguleerivate eeskirjade eelnõud

Süvamerepõhjas maavarade kasutamist reguleerivate eeskirjade (edaspidi „eeskirjad“) eelnõude eesmärk on võimaldada ettevõtjatel minna süvamerepõhja maavarade uurimiselt üle nende kasutamisele. Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni õigus- ja tehnilise komisjoni koostatud eeskirjade eelnõud edastati 2019. aasta märtsis ning praegu peab Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogu nende üle läbirääkimisi. Eeskirjad on koostatud kooskõlas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni (UNCLOS) XI osaga ja konventsiooni XI osa rakendamist käsitleva lepinguga. Eeskirjade eelnõudes nähakse ette, et teatavaid küsimusi tuleb käsitleda kooskõlas Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni organite koostatud nõuete ja suunistega või neid arvesse võttes. Nõuded on ettevõtjate ja Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni jaoks õiguslikult siduvad, samal ajal kui suunised on soovituslikud. Euroopa Liit on UNCLOSi osaline. Vastavalt nõukogu 23. märtsi 1998. aasta otsuse 98/392/EÜ artiklile 2 kooskõlastavad liit ja selle liikmesriigid oma seisukohad Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni organitega III lisas esitatud menetluse kohaselt.

2.2.Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogu koosolekud

Nõukogu on Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni täitevorgan. Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogus peetakse läbirääkimisi eeskirjade üle ja need võetakse vastu enne, kui need esitatakse 167 liikmest koosnevale kõrgeimale poliitilisele organile, Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni assambleele ning Euroopa Liidule lõpliku heakskiidu saamiseks. Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogu kohaldab eeskirju ajutiselt, kuni assamblee need heaks kiidab. UNCLOSi osalisena on EL automaatselt Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni assamblee liige ja vaatleja Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogus, mis koosneb assamblee valitud 36 liikmest. Üldiselt peaks otsuste tegemine Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogus toimuma konsensuse alusel. Kui jõupingutustest hoolimata otsuse suhtes kokkuleppele ei jõuta, võetakse menetlusküsimusi käsitlevad otsused vastu kohalolevate ja hääletavate liikmete häälteenamusega ning sisulisi küsimusi käsitlevad otsused võetakse vastu kohalolevate ja hääletavate liikmete kahekolmandikulise häälteenamusega. ELil kui vaatlejal ei ole Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogus hääleõigust. ELil on siiski Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni assamblees osalemise ja hääletamise õigus.

2.3.Eeskirjade kavandatud ajutine vastuvõtmine Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogus

Eeskirjade esimest eelnõud tutvustati Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogu 23. istungjärgul 2017. aasta augustis. Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni õigus- ja tehniline komisjon ning nõukogu leppisid kokku ajakavas, mille kohaselt püütakse eeskirjade üle peetavad läbirääkimised lõpetada 2020. aastaks, kuid COVID-19 pandeemia tõttu lükati 2020. aasta juuliks kavandatud nõukogu 26. istungjärk edasi kuni edaspidise teatamiseni.

Kavandatavad eeskirjad on UNCLOSi ja UNCLOSi XI osa rakendamist käsitleva 1994. aasta lepingu kohaselt osalistele õiguslikult siduvad.

2.4 Eeskirjade kavandatud heakskiitmine Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni assamblees

Kui Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogu lõpetab läbirääkimised eeskirjade üle ja saab need ajutiselt vastu võtta, esitatakse need eeskirjad läbivaatamiseks ja lõplikuks heakskiitmiseks Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni assambleele.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Kavandatud eeskirjad käsitlevad ka sisulisi küsimusi, mis kuuluvad ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt liidu välispädevusse.

Eelkõige kuuluvad ELi pädevusse eeskirjade need osad, milles käsitletakse merekeskkonna kaitset. ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 ülesehitusest lähtudes on ELil igat üksikjuhtumit eraldi hinnates välispädevus. Esiteks seetõttu, et merekeskkonda käsitlevad UNCLOSi sätted on ette nähtud õigusaktiga, mille alusel liidu nimel UNCLOSiga ühineti. Teiseks seetõttu, et liidu tegevus seoses kõnealuste eeskirjadega on vajalik selleks, et liit saaks teostada oma sisepädevust, näiteks uut keskkonnaalast pädevust. Lisaks tuleneb liidu välispädevus ka sellest, et mõned eeskirjade sätted võivad mõjutada ühisnorme või muuta nende kohaldamisala. Eeskirjade eelnõude (või nendega seotud nõuete ja suuniste) osad hõlmavad või võivad mõjutada ELi õigustikku (eelkõige seoses ELi teiseste keskkonnaalaste õigusaktide ja muude rahvusvaheliste lepingutega, mille täieõiguslik osaline EL on), mis annab nende konkreetsete osade suhtes ELile pädevuse ja mõne puhul ainupädevuse.

Sellest tulenevalt on ELil õigus võtta Rahvusvahelises Süvamerepõhja Organisatsioonis seisukoht käesolevas otsuses esitatud eeskirjade asjakohaste osade ning nendega seotud nõuete ja suuniste kohta. Lisaks eeldab lojaalse koostöö põhimõte liikmesriikidelt Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni menetlustes teataval viisil tegutsemist.

Tehakse ettepanek, et liidu nimel Rahvusvahelise Süvamerepõhja Organisatsiooni nõukogu ja assamblee koosolekutel võetav seisukoht kujundatakse kaheastmelist lähenemisviisi kasutades. Nõukogu otsuses sätestatakse liidu seisukoha peamised põhimõtted ja tegevussuunad ning seda kohandatakse seejärel igaks koosolekuks komisjoni koostatud mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu töörühmas.