KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE EIP VÄLISVOLITUSE ALUSEL 2011. AASTAL TOIMUNUD TEGEVUSE KOHTA /* COM/2012/0637 final */





KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE EIP VÄLISVOLITUSE ALUSEL 2011. AASTAL TOIMUNUD TEGEVUSE KOHTA SISUKORD 1. SISSEJUHATUS 3 2. PEAMISED TULEMUSED 4 3. RAHASTAMINE 5 3.1. Ülevaade EIPi rahastamismahust otsusega hõlmatud piirkondades 5 3.2. Panus ELi poliitika eesmärkide saavutamisse 7 3.3. Jaotus sektorite lõikes 9 3.4. EIP tehingute mõju ja lisaväärtus 9 4. KOOSTÖÖ KOMISJONIGA 10 5. KOOSTÖÖ RAHVUSVAHELISTE FINANTSEERIMISASUTUSTEGA 11 KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE EIP VÄLISVOLITUSE ALUSEL 2011. AASTAL TOIMUNUD TEGEVUSE KOHTA 1. SISSEJUHATUS Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1080/2011/EL[1] (edaspidi „otsus” või „volitus”) on ette nähtud, et komisjon esitab kord aastas aruande Euroopa Investeerimispanga (EIP) poolt ELi tagatisega tehtud rahastamistehingute kohta. Aruanne tugineb EIP iga-aastastele aruannetele ning hõlmab EIP välisvolituse alusel toimunud tegevust 2011. aastal. Seega ei hõlma käesolev aruanne 2012. aastal toimunud sündmusi, eelkõige EIP kapitali suurendamise heakskiitmist Euroopa Ülemkogu 2012. aasta juuni istungjärgul. EIP annab ELi-välistes volitusega hõlmatud piirkondades laene ja laenutagatisi, mis on kaetud ELi tagatisega („volitusekohased tehingud”) või omal riisikol vastavalt EIP põhikirja artiklile 16 („tehingud omal riisikol”). Käesolevas aruandes vaadeldakse EIP 2011. aasta volitusekohaseid rahastamistehinguid ning antakse ülevaade tema omal riisikol tehtud tehingutest. EIP tehinguid Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani (AKV) piirkonnas ning ülemeremaades ja -territooriumidel käsitletakse eraldi aastaaruandes. Tuleb märkida, et mõnda otsuse artikliga 11 ette nähtud täiendavat aruandlusnõuet kohandatakse ainult selliste EIP finantstehingute suhtes, mille puhul rahastamistaotlus on esitatud pärast 30. oktoobrit 2011 ja mis on allkirjastatud pärast 1. jaanuari 2012. Täpsem teave ja statistilised tabelid eelnimetatud tegevuste kohta, sealhulgas projektide, sektorite, riikide ja piirkondade tasandil, on esitatud aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis (edaspidi „töödokument”)[2]. Teises töödokumendis on esitatud piirkondlikud tehnilised tegevussuunised, mille on otsuse artikli 6 kohaselt välja töötanud komisjon ja EIP ühiselt, konsulteerides Euroopa välisteenistusega, ja millega nähakse ette EIP volitusekohaste finantstehingute panus liidu poliitikasse. Piirkondlike tehniliste tegevussuuniste eesmärk on tagada selline toetus ning need peaksid kehtima kuni praeguste volituste lõpuni. Otsusega nr 1080/2011/EL nähakse ette, et komisjon esitab kõnealused suunised Euroopa Parlamendile ja nõukogule niipea, kui need on välja töötatud. Tuleks märkida, et käesolev aruanne lisatakse peatselt koostatavale mõjuhinnangule, mis esitatakse koos seadusandliku ettepanekuga otsuse kohta, millega antakse EIP-le ELi tagatis liiduvälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks järgmises mitmeaastases finantsraamistikus. 2. PEAMISED TULEMUSED Otsusega suurendati üldvolituse üldist ülemmäära 1 684 miljoni euro võrra ning anti täiendav 2 000 miljoni euro suurune kliimamuutuste volitus, nii et EIP volitustekohastele tehingutele antav tagatis ulatub 29 484 miljoni euroni. 2011. aasta jooksul käivitati ELi tasandil mitu olulist algatust, eelkõige seoses araabia kevadega. Vahemere piirkonna ELi tagatisega krediidilimiiti suurendati ühe miljardi euro võrra. Komisjon ja EIP osalesid koos asjaomaste liikmesriikidega aktiivselt G8 Deauville’i partnerlusalgatuses ja lõid ELi töörühma mitme Vahemere lõunapiirkonna riigi jaoks. 2011. aastal jätkas EIP maailma halveneva majandusolukorra taustal volitusega hõlmatud riikides majandustegevuse toetamist ning suurendas märkimisväärselt laenuandmist kliimameetmetega seotud projektidele. 2011. aastal rahastas EIP ELi-väliste riikide projekte kokku 7,3 miljardi euro väärtuses, mis on küll 2010. aasta näitajast (8,7 miljardit) ligi 17 % väiksem, kuid keskmiselt siiski kriisieelsest tasemest kõrgem. Volitusega hõlmatud piirkondades rahastas EIP projekte 2011. aastal 6,5 miljardi euro väärtuses, 2010. aastal 7,8 miljardi euro väärtuses. Viimase, 2012.−2014. aasta strateegilise tegevuskava kohaselt, mille EIP kinnitas 2011. aasta lõpus, peaks EIP välislaenude maht veelgi vähenema ning jõudma kriisieelsele tasemele, s.o 6,5 miljardi euroni 2012. aastal, 5,9 miljardi euroni 2013. aastal ja 5,2 miljardi euroni 2014. aastal. EIP omal riisikol toimuv välisrahastamine (st arvestamata AKV riikide investeerimisrahastut ja riskikapitaliga seotud tegevust Vahemere maades) ulatuks 2012. aastal 6 miljardi euroni, 2013. aastal 5,3 miljardi euroni ja 2014. aastal 4,6 miljardi euroni. Volitusega hõlmatud piirkonnad ei jäänud üleilmsest kriisist kaugeltki puutumata. Ühinemiseks valmistuvates riikides, kes said EIP antud laenu kogusummast volitusega hõlmatud piirkondades 2011. aastal ligi 52 %, ehkki majanduskasv stabiliseerus 2011. aastal 7,5 % juures, jäi laenukasv oluliselt alla kriisieelset taset. Piirkonna peamise mitmepoolse laenuandjana toetas EIP jätkuvalt majandustegevust, laenates aktiivselt VKEdele (31 % kogumahust) ning toetades märkimisväärselt investeeringuid transpordi- ja energiasektoris. Samal ajal suurenes EIP poolt kliimameetmetega seotud projektidele antud laenude maht 2011. aastal 500 miljoni euro võrra 2,1 miljardi euroni, mis moodustab sõlmitud laenulepingutest 32 % (2010. aastal 21 %). Suur osa laenudest suunati riikidesse, kus CO2-tõhusus on kõige madalam, nt Venemaa, Lõuna-Aafrika ja India. Eriti tõsist tööd tehti Aasias ja Ladina-Ameerikas, kus sellised laenud moodustasid kõigist sõlmitud laenulepingutest 78 %. Ühinemiseks valmistuvatele riikidele antud laenude mahust moodustasid kliimameetmete toetuseks antud laenud 2011. aastal 29 % ja Lõuna-Aafrikale antud laenudest 30 %. Ehkki enamikus volitusega hõlmatud piirkondades jäi laenumaht üsna stabiilseks, langes see Vahemere piirkonnas 2010. aasta enneolematult kõrgelt tasemelt 2,5 miljardit eurot järsult 965 miljoni euroni. Selle põhjuseks on viivitused projektide ettevalmistamisel pärast araabia kevade sündmusi ning sellega seotud ebakindlus ja ettevõtluskeskkonna halvenemine. Paljud ajutised administratsioonid lükkasid pikaajaliste investeerimisotsuste tegemise edasi kuni demokraatlike valimiste toimumiseni. Peale selle hõlmasid ELi sanktsioonid Süüria suhtes EIP tegevuse peatamist selles riigis. Seetõttu võttis komisjon 2012. aasta aprillis vastu delegeeritud õigusakti, millega eemaldati Süüria volitusekohaselt abikõlblike riikide nimekirjast[3]. Siinkohal tuleks märkida, et Süüria valitsus jättis EIP-le intressi- ja laenumaksed õigeaegselt tasumata ning 2012. aasta mais esitati esimene taotlus ELi tagatise kasutamiseks summas ligikaudu 15,4 miljonit eurot. 3. RAHASTAMINE 3.1. Ülevaade EIP rahastamismahust otsusega hõlmatud piirkondades Volitusega hõlmatud piirkondades rahastas EIP projekte 2011. aastal 6,5 miljardi euro väärtuses, 2010. aastal 7,8 miljardi euro väärtuses. 2011. aastal suurenes EIP omal riisikol sõlmitud laenulepingute kogumaht 18 %, samas kui volitusekohane laenuandmine vähenes 37 %. Järgmises tabelis on esitatud ülevaade EIP rahastamismahust 2011. aastal EIP enda vahendite arvelt volitusega hõlmatud piirkondades. Tabel 1. EIP rahastamine volitusega hõlmatud piirkondades 2011. aastal Sihtriigid || Volitusekohased tehingud || EIP omal riisikol tehtud tehingud || Kokku (miljonit eurot) || Üldtagatis || Poliitilise riski tagatis || Kokku Ühinemiseks valmistuvad riigid || 998 || 26 || 1024 || 2 358 || 3 381 Vahemere maad || 553 || 373 || 926 || 39 || 965 Idapoolsed naabrid ja Venemaa || 625 || 50 || 675 || 101 || 776 Aasia ja Ladina-Ameerika || 61 || 249 || 310 || 861 || 1 171 Lõuna-Aafrika || 115 || - || 115 || 50 || 165 Kokku || 2 352 || 698 || 3 050 || 3 409 || 6 459 2011. aastal oli 77 % volituse kohaselt allkirjastatud laenulepingutest kaetud üldtagatisega, mida kasutatakse riigi või sellest madalamal tasandil tehtud tehingute puhul, ning 23 % poliitilise riski tagatisega, mis on mõeldud tehinguteks erasektoriga. Mõlema nimetatud tagatisega kaetud allkirjastatud lepingud kokku moodustavad 47% 2011. aasta rahastamise kogumahust otsusega hõlmatud piirkondades ning ülejäänud 53% ehk 3,4 miljardit eurot (enneolematult kõrge tase) moodustasid EIP omal riisikol antud laenud, mille suhtes ei kohaldata ELi tagatisi. 2011. aasta lõpus oli volitusekohaste laenulepingutega hõlmatud 19,4 miljardit eurot ehk 66 % otsuses sätestatud ülemmäärast, mis vastab üldiselt ootustele pärast viie aasta möödumist volituse seitsmeaastasest kehtivusajast. EIP-l on mandaadi kohaselt veel kasutada kokku 10,1 miljardit eurot. Vaatamata EIP välistegevuse eeldatavale vähenemisele 2012. ja 2013. aastal ning otsusega kehtestatud ülemmäära tõstmisele, prognoositakse, et EIP jõuab 2013. aasta lõpuks mõne piirkondliku ülemmäärani (nt ühinemiseks valmistuvates riikides), samas kui muude ülemmäärade saavutamine on ebakindlam (nt Vahemere piirkonnas). Tuleks mainida, et otsusega nähakse ette võimalus piirkondlike ülemmäärade summast 10 % ümberjagamiseks. Tabel 2. EIP volitusekohaselt sõlmitud laenulepingud ja väljamaksed kokku (2007−2011) Miljonit eurot || Ülemmäär || Sõlmitud laenulepingute summa || Sõlmitud laenulepingud %na ülemmäärast || Tehtud väljamaksed || Tehtud väljamaksed %na sõlmitud laenulepingutest Ühinemiseks valmistuvad riigid || 9 048 || 7 622 || 84% || 3 899 || 51% Vahemere piirkond || 9 700 || 6 559 || 68% || 2 079 || 32% Idapoolsed naabrid ja Venemaa || 3 848 || 1 709 || 44% || 318 || 19% Aasia ja Ladina-Ameerika || 3 952 || 2 761 || 70% || 1 690 || 61% Lõuna-Aafrika || 936 || 591 || 63% || 425 || 72% Üldvolitus kokku || 27 484 || 19 242 || 70% || 8 411 || 44% Kliimamuutuste volitus (2011−2013) || 2 000 || 150 || 8% || 150 || 100% Volitus kokku || 29 484 || 19 392 || 66% || 8 561 || 44% 2011. aasta lõpu seisuga oli EIP maksnud välja 8,5 miljardit eurot ehk 44 % sõlmitud laenulepingute summast. Väljamaksemäär ühinemiseks valmistuvates riikides, Aasias, Ladina-Ameerikas ja Lõuna-Aafrikas jäid 50 % ja 75 % vahele, mis peegeldab tavapärast ajavahet rahastamislepingute sõlmimise ning projektide rakendamise ja sellega seotud väljamaksete vahel. Vahemere maades oli väljamaksemäär madalam, 32 % laenulepingute summast, mis on tingitud araabia kevadest ja Süüria tehingute peatamisest. Madalad, 19 % väljamaksemäärad Ida-Euroopas, Lõuna-Kaukaasias ja Venemaal on tingitud viivitustest institutsiooniliste probleemide lahendamisel kõnealuses piirkonnas ning asjaolust, et enam kui kolmveerandi summade suhtes on sõlmitud laenulepingud viimasel kahel aastal. EIP loodab, et tehinguid idanaabruses ja Venemaal saab kiirendada, võttes arvesse EIP tegevuse üldisemaid eesmärke, mis on kindlaks määratud EIP volitusega kõnealuses piirkonnas ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga ja komisjoniga 2011. aasta märtsis sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumiga, ja sihipärase tehnilise abi kasutamist projektide rakendamise kiirendamiseks. Tabel 3. Aastane laenumaht praeguse, 2007.−2013. aasta volituse alusel Miljonit eurot || 2007 (*) || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || Brutosumma kokku || Tühistamised || Netosumma kokku || Ühinemiseks valmistuvad riigid || 389 || 2 009 || 2 859 || 1 535 || 874 || 7 666 || 44 || 7 622 || Vahemere piirkond || 1 205 || 1 195 || 1 510 || 2 009 || 926 || 6 845 || 286 || 6 559 || Idapoolsed naabrid ja Venemaa || - || 170 || 233 || 631 || 675 || 1 709 || - || 1 709 || Aasia ja Ladina-Ameerika || 305 || 469 || 1.088 || 643 || 310 || 2. 815 || 53 || 2 761 || Lõuna-Aafrika || - || 203 || 280 || 50 || 115 || 648 || 56 || 591 || Üldvolitus kokku || 1 899 || 4 045 || 5 969 || 4 868 || 2 900 || 19 681 || 449 || 19 242 || Kliimamuutuste volitus (2011−2013) (**) || || || || || 150 || 150 || - || 150 || Volitus kokku || || || || || 3 050 || 19 831 || 449 || 19 392 || (*) Kuni 31. juulini 2007 anti laenu ka eelmise, 2000.−2007. aasta volituse alusel. (**) Ühinemiseks valmistuvas piirkonnas sõlmiti 2011. aastal kliimamuutuste volituse alusel 150 miljoni eurone laenutehing. || || || || 2011. aastal rahastati volituse alusel 29 projekti, 2010. aastal 46 projekti. EIP rahastamine ühinemiseks valmistuvates riikides püsis 2011. aastal 3,4 miljardi euroga stabiilselt 2010. aasta tasemel, mis moodustab 52 % kogurahastamisest volitusega hõlmatud piirkondades. Volitusekohane laenuandmine vähenes ühe miljardi euroni, samas kui ühinemiseelse rahastamisvahendi kaudu omal riisikol antud laenude summa suurenes 18 % 2,4 miljardi euroni. Võttes arvesse volitusekohaselt laenamiseks saadaoleva summa vähenemist ja ühinemiseks valmistuva piirkonna jätkuvalt suuri vajadusi, kiitis EIP juhatajate nõukogu 2011. aasta alguses heaks ühinemiseelse rahastamisvahendi kaudu laenuandmise ülemmäära suurendamise 5,7 miljardi euro võrra 2013. aastani. Samas kui Vahemere piirkonnas laenutegevus järsult vähenes, kasvas EIP rahastamistegevus idanaabruses 2011. aastal 776 miljoni euroni (2010. aastal oli see 631 miljonit eurot), millest 675 miljonit (rekordiline tase selles piirkonnas) moodustasid volitusekohased laenud. Aasias ja Ladina-Ameerikas ulatus kogurahastamine sarnaselt 2010. aastaga 1,2 miljardi euroni, kusjuures volitusekohase laenuandmise vähenemist 310 miljoni euroni kompenseeris eelkõige energiasäästvuse ja energiavarustuse kindluse rahastu kaudu omal riisikol antud laenude samaväärne kasv. Lõuna-Aafrikas sõlmiti 2011. aastal kokku 165 miljoni euro väärtuses kolm uut laenulepingut, sealhulgas esimene Lõuna-Aafrikale antav laen EIP omal riisikol tegutsevast energiasäästvuse ja energiavarustuse kindluse rahastust 50 miljoni euro väärtuses. 3.2. Panus ELi poliitika eesmärkide saavutamisse Otsusekohaste EIP tehingute eesmärgiks on toetada liidu olulisi välispoliitilisi eesmärke. Otsusega asendatakse ELi tagatisega tehtavate tehingute varem kindlaks määratud piirkonnapõhised eesmärgid järgmiste horisontaalsete kõrgetasemeliste eesmärkidega kõigi volitusega hõlmatud piirkondade jaoks: i) kliimamuutuste leevendamine ja nendega kohanemine; ii) sotsiaalse ja majandusliku infrastruktuuri väljaarendamine; iii) kohaliku erasektori arendamine, eelkõige VKEde toetamine. Täiendavad eesmärgid hõlmavad kaasaaitamist Euroopa Liidu lepingu artiklis 21 osutatud välistegevuse üldpõhimõtete elluviimisele ja partnerriikide piirkondlikule integratsioonile, sealhulgas ühinemiseks valmistuvate riikide ja naaberriikide ning liidu vaheline majanduslik integratsioon. Ilmset lisandväärtust pakkuvate projektide puhul võib EIP kaaluda laenutegevuse suurendamist tervishoiu ja hariduse valdkonnas. Käesolevale dokumendile lisatud piirkondlikud tehnilised tegevussuunised, mille on välja töötanud komisjon ja EIP ühiselt, loovad seose liidu regionaalpoliitika raamistiku, volituse horisontaalsete kõrgetasemeliste eesmärkide ja nende rakendamise vahel. Kõnealuste suuniste eesmärk on tagada, et EIP rahastamisega täiendatakse eri piirkondades rakendatavaid ELi poliitikaid, programme ja vahendeid. Eespool osutatud läbivaadatud eesmärgid on aluseks aruandlusele uute tehingute kohta alates 2012. aastast. Üht-teist võib aga siiski järeldada juba 2011. aasta tegevuse põhjal. EIP toetus sotsiaalsele ja majanduslikule infrastruktuurile moodustas EIP kogutegevusest volitusega hõlmatud piirkondades 2011. aastal 64 % (75 % volitusekohastest tehingutest). Toetus erasektorile moodustas EIP kogutegevusest volitusega hõlmatud piirkondades 2011. aastal 55 % (29 % volitusekohastest tehingutest), samas kui kohalike finantsvahendajate kaudu antav toetus VKEdele moodustas EIP kogutegevusest volitusega hõlmatud piirkondades 2011. aastal 17 % (6 % volitusekohastest tehingutest). Viimastel aastatel on EIP tegelenud jõulisemalt kliimameetmetega seotud laenude väljastamisega ning pühendunud laiemalt ELi eesmärkidele edendada vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelist kasvu nii liidus kui ka väljaspool seda, eriti pärast ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonile pühendatud Kopenhaageni tippkohtumist. 2011. aastal suurenes kliimameetmetega seotud laenulepingute sõlmimine − lepinguid sõlmiti kokku 2,08 miljardi euro väärtuses (32 % EIP kogurahastamisest asjaomastes piirkondades), millest 0,89 miljardit laenati volituse alusel (29 % volitusekohastest tehingutest); 2010. aastal sõlmiti kõnealuseid lepinguid kokku 1,6 miljardi euro väärtuses (21 % EIP kogurahastamisest asjaomastes piirkondades). EIP on vastu võtnud sektoripõhised abikõlblikkuse kriteeriumid, mille alusel määratakse kindlaks kliimameetmete projektide abikõlblikkus. Näiteks ei ole automaatselt abikõlblikud mitte kõik energiatarbimist parandavad projektid, vaid ainult need, mille puhul on võimalik tõendada, et energiatõhusus suureneb võrreldes algtasemega vähemalt 20 %. Peale selle on arvesse võetud ainult kliimakaitse eesmärgil antud laenude osakaalu. Enamik kliimameetmetega seotud laenudest on seotud järgmise kahe üldise valdkonna projektidega: taastuvenergia ja energiatõhusus ning säästev transport. Täpsem teave EIP panuse suuruse kohta otsuses seatud ELi poliitiliste eesmärkide saavutamisse on esitatud töödokumendis. 3.3. Jaotus sektorite lõikes Tabelis 4 on esitatud otsusekohaste EIP tehingute jaotus piirkondade ja sektorite lõikes aastal 2011. Tabel 4. 2011. aastal volitusekohaselt sõlmitud tehingute jaotus sektorite lõikes (miljonit eurot). Piirkond || Kokku || Energeetika || Transport || Teenused ja tööstus || Veevarustus ja kanalisatsioon || Krediidiliinid VKEdele || Tervishoiu ja hariduse taristu || Põllumajandus, kalandus ja metsandus (*) || Telekommunikatsioon Ühinemiseks valmistuvad riigid || 1 024 || - || - || 617 || 60% || 15 || 1% || 55 || 5% || 87 || 8% || 100 || 10% || 150 || 15% || - || - Vahemere maad || 926 || 50 || 5% || 163 || 18% || 421 || 46% || 262 || 28% || 30 || 3% || - || - || - || - || - || - Idanaabrus ja Venemaa || 675 || 175 || 26% || 450 || 67% || - || - || - || - || 50 || 7% || - || - || - || - || - || - Aasia ja Ladina-Ameerika || 310 || 61 || 20% || - || - || 149 || 48% || - || || - || - || - || || - || - || 100 || 32% Lõuna-Aafrika (SA) || 115 || - || - || - || - || - || - || 115 || 100% || - || - || - || - || - || - || - || - Kokku || 3 050 || 286 || 9% || 1,230 || 40% || 585 || 20% || 432 || 14% || 167 || 6% || 100 || 3% || 150 || 5% || 100 || 3% *) Selles sektoris sõlmiti kliimamuutuste volituse kohane 150 miljoni eurone tehing Türgis. 3.4. EIP tehingute mõju ja lisaväärtus Pidades silmas volitust ja EIP kohustust veelgi parandada oma tehingute tulemuste ja mõju hindamist, mõõtmist ja nendega seotud aruandlust, võttis EIP 2011. aastal vastu uue tulemuste mõõtmise raamistiku, mida kohaldatakse kõigis volitusega hõlmatud piirkondades tehtud tehingute suhtes. Raamistikku rakendatakse järk-järgult 2012. aastal. Sarnaselt varasemate raamistikega tugineb uus raamistik kolmele sambale: esimene sammas – vastavus ELi poliitilistele eesmärkidele ja prioriteetidele ning panus nende elluviimisesse; teine sammas − projekti kvaliteet ja usaldusväärsus ning selle eeldatavad ja tegelikud tulemused; kolmas sammas − EIP panuse rahaline ja mitterahaline täiendavus. Raamistikuga parandatakse projektidele antavaid eelhinnanguid ja EIP suutlikkust anda aru tegelikult saavutatud tulemuste kohta. Samal ajal lihtsustatakse klientidele esitatavaid aruandlusnõudeid, sest raamistikku ühtlustatakse võimalikult palju muude rahvusvaheliste finantseerimisasutuste tulemusnäitajatega. 2011. aastal jätkus EIP rahastamistegevuse ja selle mõju hindamine kahe varasema raamistiku alusel − lisaväärtuse raamistik ELis ja ühinemiseks valmistuvate riikides ning majandusliku ja sotsiaalse mõju hindamise raamistik kõigis muudes volitusega hõlmatud piirkondades. Hindamise viib EIP läbi enne laenu väljastamist, tuginedes projekti hindamise etapis kogutud faktidele ja andmetele. Raamistik on välja töötatud nii, et see suudab pakkuda väärtuslikku teavet ja võrdlusandmeid projekti kogu eluea vältel, eelkõige nii jooksvaks jälgimiseks kui ka järelhindamiseks. Tabel 5a: 2011. aastal ühinemiseks valmistuvates riikides heaks kiidetud tehingute lisaväärtuse hinnangud (maksimaalne punktisumma – 200 punkti). Mõju hinnang || 1. sammas || 2. sammas || 3. sammas || Keskmine tulemus || Heaks kiidetud tehingud Volitused || 146 || 120 || 158 || 141 || 8 Ühinemiseelne rahastamisvahend: || 139 || 141 || 155 || 145 || 23 Tabel 5b. 2011. aastal Vahemere piirkonnas, idanaabruses ja Venemaal, Aasias ja Ladina-Ameerikas ning Lõuna-Aafrikas heaks kiidetud tehingute lisaväärtuse hinnangud (majandusliku ja sotsiaalse mõju hindamise raamistik) Mõju hinnang || 1. sammas || 2. sammas || 3. sammas Investeerimislaenud || Vahendatud laenud (VKEd) Suur || 23 (72%) || 13 (41%) || 3 (9%) || 20 (63%) Keskmine || 9 (28%) || 11 (34%) || 4 (13%) || 11 (34%) Mõõdukas || 0 || 1 (3%) || 0 || 1(3%) Väike || 0 || 0 || 0 || 0 Kokku || 32 (100%) || 25 (78%) || 7 (22%) || 32 (100%) Ühinemiseks valmistuvates riikides võib täheldada esimese ja teise samba kategoorias väikseid erinevusi ELi tagatisega hõlmatud tehingute ja EIP omal riisikol teostatud tehingute vahel, mis peegeldab osaliselt tõsiasja, et volitus on peamiselt suunatud suhteliselt suurema ebakindluse ja riskiga seostatavatele projektidele, mille puhul ELi tagatis annab suurima lisaväärtuse. Muudes mandaadiga hõlmatud piirkondades anti üheksale tehingule kõigi kolme samba lõikes üldhinnang „suur mõju”; need tehingud olid peamiselt seotud kliimamuutuste ning taastuvate ja alternatiivsete energiaallikate projektidega. 4. KOOSTÖÖ KOMISJONIGA Komisjon ja EIP tegid EIP välisvolituse vahekokkuvõtte koostamise raames omavahel tihedat koostööd. Otsuse vastuvõtmise seadusandliku tavamenetlusega jõuti lõpule oktoobris 2011. Otsuses kutsutakse üles veelgi suuremale koostööle ja sünergiale komisjoni ja EIP ning samuti hiljuti loodud Euroopa välisteenistuse vahel. Pärast otsuse vastuvõtmist sõlmisid komisjon ja EIP 2011. aasta novembris kooskõlas otsuse artiklitega 14 ja 13 uue tagatislepingu ning uue sissenõudmise lepingu, millega asendati varasemad lepingud, et võtta arvesse uue otsusega ette nähtud asjaomaseid muudatusi. Komisjon ja EIP töötasid ühiselt välja ka käesolevale dokumendile lisatud piirkondlikud tehnilised tegevussuunised. 2012. aastal ajakohastavad kõnealused kaks asutust vastastikuse mõistmise memorandumit, milles määratakse kindlaks tingimused tugevdatud koostööks, laiendades seda Euroopa välisteenistusele ning võttes arvesse volituse uusi elemente. Kohapealse koostöö tugevdamiseks peaks veelgi rohkem EIP esindusi paiknema koos ELi delegatsioonidega. Samaaegselt tehakse tihedat koostööd EIP järgmise, aastaid 2014−2020 hõlmava välisvolituse ettepaneku ettevalmistamisel. Nii lõuna- kui ka idanaabruses oli EIP seotud Euroopa naabruspoliitika läbivaatamisega. EIP, Euroopa välisteenistus ja komisjon on 2011. aasta jooksul hakanud tegema tihedamat koostööd, eelkõige koordineerides ELi meetmeid seoses araabia kevadega ja luues partnerlust Vahemere lõunapiirkonnaga demokraatia ja ühise heaolu nimel. EIP on aktiivselt osalenud ka kõrge esindaja / asepresident Ashtoni loodud kõrgetasemelise töörühma töös, mille eesmärk on veelgi optimeerida koordineerimist piirkonna mõnes riigis; töörühma esimene kohtumine toimus 2011. aasta septembris Tuneesias. EIP andis panuse ka aruteludesse nn muutuste kava[4] teemal − see on komisjoni teatis ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks, eelkõige seoses püsiva majanduskasvu ja erasektori arengu toetamisega. Eespool kirjeldatud töösuunad jätkuvad järgmistel aastatel, kui EIP toetab komisjoni ja Euroopa välisteenistust uue naabruspoliitika ning muutuste kava asjaomaste prioriteetide rakendamisel. Ühiselt keskendutakse ka laienemispoliitikale, et toetada Horvaatia ühinemist ELiga ning kandidaatriikide ja potentsiaalsete kandidaatriikide edasistele reformidele teel ELiga ühinemise suunas. EIP püüab komisjoni toel alustada uuesti tegevust Kosovos[5]. Siinkohal tuleks mainida, et kooskõlas otsuse artikliga 10, mille kohaselt Kosovot esindab ÜRO missioon Kosovos või piirkondlikes tehnilistes tegevussuunistes määratud valitsus, nähakse eespool mainitud suunistega ette, et selline valitsus on Kosovo valitsus. Koostööd valdkondlikes küsimustes tugevdatakse veelgi, eelkõige kliimameetmete valdkonnas ja algatuse „Säästev energia kõigi jaoks” raames. Kooskõlas otsuse artikliga 6 töötab EIP koostöös komisjoniga 2012. aasta lõpuks välja strateegia selle kohta, kuidas volituse raames järk-järgult ja pidevalt suurendada nende projektide osakaalu, mis edendavad CO2-heite vähendamist, ja kuidas järk-järgult lõpetada nende projektide rahastamine, mis takistavad liidu kliimaeesmärkide saavutamist. 5. KOOSTÖÖ RAHVUSVAHELISTE FINANTSEERIMISASUTUSTEGA 2011. aastal moodustas kaasrahastamine muude rahvusvaheliste finantseerimisasutustega ja Euroopa kahepoolsete asutustega 56 % EIP kõigist volitusekohaselt sõlmitud laenulepingutest. Ehkki kõnealune osakaal pärast eelneva nelja aasta pidevat kasvu (mis tipnes 2010. aastal 64 %ga) vähenes, näitab see siiski, et kaasrahastamine teiste finantseerimisasutustega püsib kõrgel tasemel. Kõnealustes piirkondades 2011. aastal volituse alusel sõlmitud kaasrahastatud tehingute loetelu on esitatud töödokumendis. 2011. aasta märtsis kirjutati alla uus komisjoni, EIP grupi ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga vahelise vastastikuse mõistmise memorandum. Uus vastastikuse mõistmise memorandum asendab ja liidab endasse varasemad kokkulepped, mis hõlmavad Ida-Euroopat, Lõuna-Kaukaasiat, Venemaad ja Kesk-Aasiat (detsember 2006) ning Türgit (jaanuar 2009). Vastastikuse mõistmise memorandum võimaldab laialdasemat strateegilist ja tegevuskoostööd. Uus vastastikuse mõistmise memorandum ELi-välise koostöö kohta vaadatakse läbi 2012. aastal, pidades silmas EBRD tegevuse laiendamist Vahemere piirkonnas. EIP, AFD[6] ja KfW vahel sõlmitud vastastikuse usalduse algatust käsitleva kolmepoolse kokkuleppe kaheaastane katseetapp edenes 2011. aasta jooksul oluliselt lõunanaabruses ja AKV piirkonnas. Kõnealuse algatuse eesmärk on suurendada kolme asutuse ühist tulemuslikkust ja tõhusust, tunnustades vastastikku üksteise menetlusi ja standardeid, mida kohaldab üks neist, kes täidab töös kaasrahastatava projektiga juhtivat rolli, ning toetudes sellistele menetlustele ja standarditele. 2012. aastal keskendutakse ühiste tegevussuuniste väljaarendamisele. Jätkus koostöö Maailmapangaga, mis hõlmas kahepoolse koostöölepingu sõlmimist EIP ja Rahvusvahelise Finantskorporatsiooni vahel koostöö parandamiseks erasektori arengu projektide rahastamisel lõunanaabruses ja AKV piirkonnas. EIP teeb koostööd ka mitmepoolsete arengupankadega Deauville’i partnerluse raames, et toetada araabia kevadele reageerides pidevat ja kaasavat majanduskasvu, mida pidasid väga vajalikuks G8 liidrid 2011. aasta mais toimunud tippkohtumisel. Peale selle osales EIP jätkuvalt mitmes rahvusvaheliste finantseerimisasutuste loodud valdkondlikus töörühmas, et jagada parimaid tavasid ning käsitleda konkreetseid küsimusi. EIP on osalenud aktiivselt piirkondlikes segarahastamisvahendites, mis komisjon on viimastel aastatel koos EIP, EBRD, Euroopa Nõukogu Arengupanga ja muude Euroopa kahepoolsete finantseerimisasutustega[7] loonud. Lisaks on EIP täitnud keskset rolli eksperdirühmas, mille komisjon kutsus kokku ELi koostöö- ja arenguplatvormi loomise hindamiseks. Komisjon on koostöös EIP ja muude Euroopa mitme- ja kahepoolsete finantseerimisasutustega hakanud mõtlema uutele rahastamisvahenditele ELi välispoliitika toetuseks järgmises mitmeaastases finantsraamistikus. Uudsete rahastamisvahendite kasutamise märkimisväärne kasv peaks võimaldama kombineerida suuremat suhtelist osa ELi toetustest laenudega või kasutada neid omakapitali- või riskijagamisinstrumentides, et kaasata seeläbi meie partnerriikide investeerimisvajaduste rahuldamiseks lisavahendeid, eriti erasektori investoritelt. Selleks et suurendada ELi välisrahastamise tõhusust, peab tulevane platvorm toetama uudsete rahastamisvahendite kasutamist välispoliitilistel eesmärkidel. [1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1080/2011/EL, 25. oktoober 2011, millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduvälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 633/2009/EÜ (ELT L 280, 27.10.2011, lk 1). [2] SWD(2012)358. [3] Komisjoni delegeeritud otsus, 8. veebruar 2012, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse nr 1080/2011/EL (millega antakse Euroopa Investeerimispangale ELi tagatis liiduvälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks ning tunnistatakse kehtetuks otsus nr 633/2009/EÜ) III lisa seoses Süüriaga (ELT L 110, 24.4.2012, lk 38). [4] KOM(2011)637 (lõplik). [5] Kõnealune määratlus ei piira Kosovo staatust käsitlevaid seisukohti ning on kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1244/99 ja Rahvusvahelise Kohtu arvamusega Kosovo iseseisvusdeklaratsiooni kohta. [6] Agence Française de Développement [7] Nt Lääne-Balkani investeerimiskeskkond, naabruspoliitika investeerimisrahastu, Kesk-Aasia investeerimisrahastu, Aasia investeerimisrahastu ja ELi-Aafrika infrastruktuuri sihtfond.