[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 15.3.2007

KOM(2007) 106 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE

vastavalt nõukogu direktiivi 2003/93/EÜ artikli 19 lõikele 1 (kohalik ühistransport, puuetega inimesed)

1. Sissejuhatus

Vastavalt nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ[1] (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, edaspidi „energia maksustamise direktiiv“ või „direktiiv“) artikli 19 lõikele 1 ja lisaks direktiiviga, eriti selle artiklitega 5, 15 ja 17 ettenähtud sätetele võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada taotleval liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.

Komisjon vaatab taotluse läbi. Pärast seda teeb komisjon nõukogule kas ettepaneku anda luba kõnealuse meetme rakendamiseks või teatab talle, miks ta ei ole teinud sellekohast ettepanekut.

Energia maksustamise direktiivi kohaste, 2006. aasta lõpuks lõppevate erandite läbivaatamise laiema raamistiku alusel esitasid Iirimaa ja Taani taotluse saada alates 2007. aastast luba erandiks energia maksustamiste direktiivi sätetest. Kõnealused liikmesriigid kavatsevad kohaldada täielikku või osalist maksuvabastust energia maksustamise direktiivi artikli 5 kolmanda taandega ettenähtud teatavatel eesmärkidel kasutatava kütuse suhtes. Kavandatavad meetmed ei vasta ühele artiklis 5 sätestatud tingimusele, mille kohaselt tuleb järgida energia maksustamise direktiiviga „ettenähtud madalaimat maksustamistaset“. Eespool esitatud taotlused registreeriti maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadis.[2]

Käesoleva teatise eesmärk on teatada nõukogule põhjused, miks komisjon ei tee ettepanekut taotletud lubade andmiseks.

2. Taotluste kokkuvõte

2.1. Iirimaa taotlused

Esiteks soovib Iirimaa kohaldada vähendatud aktsiisimäära (22,72 eurot 1000 liitri kohta) sellise diislikütuse suhtes, mida kasutavad maanteeveoteenuste pakkujad, kellele on tegevuslitsentsi andnud riiklik litsentsiasutus või kes on muidu seadusega lubatud, nagu bussiettevõtjad, koolitransporditeenuse pakkujad ja bussireiside korraldajad.

Iirimaa väitel on meetme eesmärk edendada kohaliku ühistranspordi arengut ja horisontaalsemas plaanis keskkonnakaitset.

Iirimaa väidab, et kava kohandamine artikliga 5 ettenähtud tingimustega tooks kaasa hinnatõusu ning nõuaks kehtivate piletihindade kohandamist. See vähendaks ühistranspordi kasutamist ning sellega kaasneks laialdasem eratranspordi kasutamine. Kõnealuse laialdasema eratranspordi kasutamisega suureneksid liiklusummikud ja saastamine.

Lisaks sellele on Iirimaa seisukohal, et kõnealune meede mõjutaks eelkõige madalamal palgaastmel olevaid inimesi, kes kasutavad ühistransporti tihedamini, ning vähemtasuvaid marsruute (väiksema reisijate arvuga marsruudid).

Iirimaa väite kohaselt mõjutaks meede eelkõige bussiliiklust, mis on Iirimaal üks enimlevinumaid ühistranspordiliike ja neist kõige paindlikum.

Teiseks sooviks Iirimaa kohaldada iga-aastast maksuvabastust 600 galloni ehk 2728 liitri sellise kütuse suhtes, mida kasutatakse sõidukis, mis on ette nähtud tõsise füüsilise puudega inimese transportimiseks. Kõnealuseid piiranguid võib suurendada kuni 900 galloni ehk 4092 liitrini, kui tegemist on puuetega inimesi esindava organisatsiooniga. Iirimaa väidab, et meede on oma olemuselt väga piirav ning kohaldatav üksnes selliste isikute suhtes, kes vastavad teatavatele rangetele kriteeriumidele. Kõnealuse meetme eesmärk on hüvitada märkimisväärsed transpordikulud, mida sügava puudega isikud peavad kandma. Samuti väidab Iirimaa, et paljude tõsise puudega inimeste sissetulekud on piiratud. Lõpetuseks on Iirimaa arvamusel, et kõnealune meede ei mõjuta mingil viisil siseturu toimimist. Meede on osa Iirimaal kehtivast laiaulatuslikumast stiimulipaketist, mida kohaldatakse tõsise puudega inimeste suhtes.

Taotlustes ei ole esitatud meetme lõppkuupäeva.

2.2. Taani taotlus

Taani soovib maksuvabastust kohaldada kohalike ühissõidukite kütusena kasutatava veeldatud naftagaasi ja diislikütuse suhtes (madala väävlisisaldusega või väävlivaba). Kõnealuse meetme eesmärk on edendada keskkonnakaitset mitte ainult ühistranspordi toetamise, vaid ka keskkonnasõbralikemate kütuseliikide soosimise abil.

Taotluses nähakse ette, et erandi kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2008.

3. Taotluste taust

Vastavalt energia maksustamise direktiivi artikli 5 kolmandale taandele võivad liikmesriigid kohaldada erinevaid maksumäärasid järgmistel eesmärkidel: kohalik ühistransport (taksod kaasa arvatud), jäätmete kogumine, relvajõud ja riigihaldus, puuetega inimesed, kiirabiautod. Kõnealuse võimalusega seotud peamine tingimus seisneb selles, et järgida tuleb direktiiviga ettenähtud madalaimat maksustamistaset.

Kõnealune vabatahtlik säte lisati energia maksustamise direktiivi kogemuste põhjal, mis saadi 1990. aastatel mitme erandiga, mille kohaldamiseks andis nõukogu loa nõukogu direktiivi 92/81/EMÜ[3] artikli 8 lõike 4 alusel; eesmärk oli võimaldada liikmesriikidele teatavates valdkondades paindlikkust, tagades samas, et direktiiviga ettenähtud madalaimate maksustamistasemete määramise aluseks olevaid kaalutlusi võetakse täielikult arvesse. Kõnealune kavatsus on kõige ilmsem ühistranspordi puhul. Komisjon tegi oma 1996. aasta aruandes direktiivi 92/81/EMÜ[4] artikli 8 lõike 4 alusel antud erandite kohta järelduse, et „erandid tuleb säilitada kuni üldreegli kehtestamiseni energiatoodete maksustamise ühtse ühenduse raamistiku raames ja vähemalt 31. detsembrini 1998.“[5]

Sama seisukohta kajastas ka 1997. aasta ettepanek,[6] mille tulemusel võeti 2003. aastal vastu energia maksustamise direktiiv. Ettepaneku eesmärk oli võimaldada liikmesriikidele oma siseriiklike poliitiliste eesmärkide saavutamisel teatavat paindlikkust, tagades samal ajal ühenduse huvide kaitse. Madalaima maksustamistaseme järgimise nõue peegeldab lisaks siseturu vajadustele ka ühistranspordi puhul kehtivat vajadust säilitada energiatõhususele ja keskkonnakaitsele suunatud stiimuleid. Energia maksustamise direktiivi üle nõukogus peetud läbirääkimistel arendati kõnealuse sätte reguleerimisala edasi, kuid selle aluspõhimõte ja seega ka nõue järgida madalaimat maksustamistaset jäeti alles.

Komisjon andis oma 2006. aasta juuni teatises „ Ülevaade nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ II ja III lisas sätestatud eranditest, mis kaotavad kehtivuse 2006. aasta lõpuks“ (edaspidi „2006. aasta teatis“)[7] ülevaate energia maksustamise direktiivis sisalduvast ulatuslikust paindlikkusest ja kinnitas, et eespool osutatud eesmärkidel kasutatava kütuse suhtes kehtivaid erandeid ei ole enam vaja, kuna asjakohane säte on selgelt ette nähtud direktiivi artikli 5 kolmanda taandega.

4. Komisjoni hinnang

Järgnevalt hindab komisjon kõnealuseid taotlusi selles osas, milles energia maksustamise direktiivi artikli 15 lõike 1 punkt i taotluse esitanud liikmesriikide kavandatavaid meetmeid ei hõlma (vt ka käesoleva teatise lõpus esitatud kaalutlused).

Komisjon leiab, et enamik kahe asjaomase liikmesriigi erandi saamise taotlustes esitatud põhjendusi on täpselt samasugused kui need, mille tõttu artikli 5 kolmas taane energia maksustamise direktiivi üldse lisati.

Seetõttu ei saa neid käsitada teatavate poliitiliste kaalutlustena artikli 5 tähenduses. Kõnealuse sättega, mis on vastu võetud EÜ asutamislepingu artikli 93 alusel, kehtestatakse juba tasakaal ühelt poolt asjaomase sättega hõlmatud valdkondades kasutatava kütuse soodsamat maksukohtlemist taotlevate poliitiliste kaalutluste ning teiselt poolt teatava madalaima maksustamistaseme kohaldamist hõlmavate kaalutluste vahel. Viimased on seotud energia maksustamise direktiivi artikli 19 lõike 1 kolmandas lõigus selgesõnaliselt osutatud ühenduse huvide ja poliitikasuundadega, millega õigustatakse eelkõige energiatõhususe ja keskkonnakaitse parandamise stiimuleid. Sellest tulenevalt ei saa artikli 19 alusel teha erandit üksnes samadel põhjendustel, mille tõttu võeti vastu kõnealuse direktiivi artikkel 5. Seda on juba üksikasjalikult selgitatud samasuguseid taotlusi käsitlevas komisjoni teatises, mis on vastu võetud 30. novembril 2006.[8]

Kõnealune põhjenduskäik kehtib ka Iirimaa esitatud taotluse puhul, mis on seotud puuetega inimestega. Nende seisukohta on tõepoolest selgesõnaliselt arvesse võetud energia maksustamise direktiivi artiklis 5. Kõnealune viide osutab tegelikult erandile, mida Iirimaa kasutas eelmise õigusliku raamistiku raames.

Seoses Iirimaa esitatud sotsiaalsete kaalutlustega soovib komisjon meelde tuletada, et Iirimaa ise kinnitab, et mitte kõik sügava puudega isikud ei vaja sotsiaaltoetust ning kõigi sügava puudega isikute suhtes kohaldatav üldine täielik maksuvabastus ei võimaldaks kõnealust vajadust rahuldada. Asjaomaste isikute majandusressurssidega seotud konkreetsemaid vajadusi oleks võinud asjakohasemalt käsitleda vastavalt suunatud vahendite abil, mis ei ole samaaegselt vastuolus energia maksustamise direktiivis sätestatud madalaima maksustamistasemega.

Seoses „kohalikke ühissõidukeid“ käsitlevas Iirimaa eranditaotluses sisalduva märkusega bussireiside korraldajate kohta soovib komisjon rõhutada, et eespool osutatud põhjenduskäiku kohaldatakse taotluse kõnealuse osa suhtes üksnes sel määral, mil asjaomaseid bussireiside korraldajaid võib käsitada mõiste „kohalik ühistransport“ alla kuuluvana. Kõnealuse mõistega hõlmamata juhtumite puhul soovib komisjon osutada kõnesoleva direktiivi artiklile 7, millega liikmesriikidel lubatakse teatavatel tingimustel kohaldada erinevaid maksumäärasid teatavates ühistranspordisõidukites kasutatava diislikütuse suhtes (vt eelkõige kõnealuse sätte lõige 2 ja lõike 3 punkt b). Iirimaa ei esitanud teatavaid poliitilisi kaalutlusi, mis õigustaksid selliste maksusoodustuste lubamist, mille puhul mindaks kõnealuse direktiivi artikliga 7 lubatust kaugemale. Sellega seoses on komisjon tähendanud, et kõnealuse sätte lõikes 2 kehtestatud nõue, mille kohaselt tuleb järgida madalaimat maksustamistaset, vastab eelkõige kohaliku ühistranspordi puhul asjaomase direktiivi artikli 5 alusel kohaldatavale normile.

Seoses Taani taotlusega ühistranspordi kohta on komisjon arvamusel, et taotluses ei ole piisavalt selgitatud eesmärke, mis on seotud ühistranspordi ning keskkonnasõbralikemate kütuseliikide, eelkõige väävlivaba või madala väävlisisaldusega diislikütuse[9] edendamisega. Seoses esimese eesmärgiga soovib komisjon osutada kaalutlustele, mis on esitatud eespool ning samuti eespool osutatud 2006. aasta novembri teatisele. Samasugused kaalutlused kehtivad ka parema kvaliteediga kütuste edendamist käsitleva eesmärgi puhul. Sellega seoses võib lisada, et õiglase konkurentsi huvides tuleks veelgi enam järgida ühenduse madalaimat maksustamistaset.

5. Kokkuvõte

Komisjon leiab eespool esitatu põhjal, et mitte ükski kõnealustest taotlustest, kuivõrd need hõlmavad kohalikku ühistransporti või puuetega inimesi, ei sisalda teatavaid poliitilisi kaalutlusi, mis erineksid nendest, mille tõttu lisati energia maksustamise direktiivi artiklisse 5 kolmas taane. Artikliga 5 väljendatakse vajadust ühitada kõnealused kaalutlused madalaima maksustamistaseme aluseks olevate kaalutlustega, s.t eelkõige luua siseturul ühtsed reeglid ning säilitada energiatõhususe ja keskkonnakaitse parandamise stiimul. Kõnealused aspektid on osa ühenduse huvidest ja poliitikavaldkondadest, millele on selgesõnaliselt osutatud artikli 19 lõike 3 kolmandas taandes. Võttes arvesse energia maksustamise direktiivi artiklit 7 ning seda, et Iirimaa ei ole esitanud konkreetseid väiteid ega tõendeid, kohaldatakse samasuguseid kaalutlusi ka asjaomase liikmesriigi taotluse suhtes, kuivõrd see hõlmab muud liiki ühistransporti kui kohalik ühistransport.

Kõnealustel liikmesriikidel on olnud piisavalt aega, et kohaneda ühenduse seadusandja loodud tasakaaluga. Väga eriomaste sotsiaalsete ja/või kohalike vajaduste puhul on muud vahendid kui aktsiis (ja sellised vahendid, mis ei ole vastuolus energia maksustamise direktiivi miinimumnõuetega) ilmselt palju asjakohasemad.[10]

Seetõttu leiab komisjon, et artiklis 19 sätestatud tingimused ei ole täidetud. Seega ei tee komisjon ettepanekut anda luba , mida kõnealused kaks liikmesriiki taotlevad.

Kuivõrd Taani esitatud taotlus on seotud alternatiivsete kütustega, millele artikli 15 lõike 1 punkti i kohaselt on antud eelisseisund, tuleb märkida, et liikmesriik võib kõnealuse sätte alusel kohaldada maksuvabastust või -vähendust ilma komisjoni või nõukogu sekkumiseta. Järelikult ei jää sellised maksuvabastused ja -vähendused vastavalt artikli 19 sõnastusele ja põhimõttele asjaomase sätte kohaldamisalasse. Samamoodi järeldub, et äsja eespool tehtud järeldus neid ei hõlma.

[1] Nõukogu direktiiv 2003/96/EÜ, 27. oktoober 2003, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik (ELT L 283, 31.10.2003, lk 51). Direktiivi on viimati muudetud direktiividega 2004/74/EÜ ja 2004/75/EÜ (ELT L 157, 30.4.2004, lk 87 ja lk 100).

[2] 13. novembril 2006 (Taani) ja 14. detsembril 2006 (Iirimaa) registreeritud kirjad.

[3] Nõukogu direktiiv 92/81/EMÜ, 19. oktoober 1992, mineraalõlidele kehtestatud aktsiisimaksude struktuuri ühtlustamise kohta (EÜT L 316, 31.10.1992). Direktiiv tunnistati koos nõukogu 19. oktoobri 1992. aasta direktiiviga 92/82/EMÜ (mineraalõlide aktsiisimäärade ühtlustamise kohta) alates 31. detsembrist 2003 kehtetuks nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ.

[4] KOM (96) 549, 14. november 1996.

[5] Aruande punkt 5.5.

[6] KOM (97) 30, 12. märts 1997. Vt eelkõige eelnõu artikkel 5.

[7] KOM(2006) 342, 30. juuni 2006, „ Ülevaade nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ II ja III lisas sätestatud eranditest, mis kaotavad kehtivuse 2006. aasta lõpuks.“

[8] KOM(2006) 741, 30. november 2006, komisjoni teatis nõukogule vastavalt nõukogu direktiivi 2003/93/EÜ artikli 19 lõikele 1 (kohalik ühistransport, relvajõud, riigihaldus, kiirabiautod)

[9] Mootorikütusena kasutatav veeldatud naftagaas kuulub energia maksustamise direktiivi artikli 15 lõike 1 punkti i sätete reguleerimisalasse. Vt tehtud tähelepanekud, mis on esitatud käesoleva teatise lõpus.

[10] Ilma et see piiraks muid ühenduse sätteid, eriti asutamislepingu sätteid riigiabi kohta.