Liidu õigusega ehk direktiividega 2014/24/EL ja 2014/25/EL sätestatakse minimaalsed ühtlustatud riigihanke-eeskirjad. Need miinimumeesmärgid on eelduseks keskkonnasõbralike sõidukite direktiivi sätete kohaldamisele. Läbivaatamise eesmärgid on kooskõlas põhiõiguste hartaga, eelkõige kuna avaliku sektori hankijaid, võrgustiku sektori hankijaid ja asjaomaseid ettevõtjaid ei diskrimineerita. Need on täielikus kooskõlas selliste seadusandlike ja muude algatuste põhieesmärkidega, millega püütakse vähendada kasvuhoonegaaside ja õhusaasteainete heidet ning toetada keskkonnasõbralike, vähese heitega ja heitevabade sõidukite kasutamist. Käesoleva algatuse eesmärgid ja kavandatud meetmed on kooskõlas kavandatud määrusega, milles käsitletakse CO2-heite norme 2020. aasta järgsel perioodil. Läbivaatamisega täiendatakse ELi tasandi poliitiliste hoobadega seotud turupõhiste meetmete soodustavatel ja takistavatel teguritel põhinevat lähenemisviisi, luues keskkonnasõbralike sõidukite nõudluse tarvis lisastiimuleid. See aitab rakendada sõiduautode ja kaubikute suhtes pärast 2020. aastat kohaldatavaid CO2-heite norme ning praegu ELis kehtivaid õhukvaliteeti käsitlevaid õigusakte.

Läbivaatamisega laiendatakse direktiivi kohaldamisala. Sellega kehtestatakse keskkonnasõbralike kergsõidukite määratlus, mis põhineb nii CO2- kui ka õhusaasteainete heite piirmääradel. Lisaks on läbivaadatud direktiivi alusel võimalik vastu võtta delegeeritud õigusakte, et kohandada sama lähenemisviisi ka raskesõidukite suhtes pärast seda, kui tulevikus on ELi tasandil vastu võetud selliste sõidukite CO2-heite normid. Läbivaatamise järel kehtestatakse liikmesriigi tasandil minimaalsed hanke-eesmärgid, mis põhinevad keskkonnasõbralike kergsõidukite määratlusel, ja raskesõidukite puhul alternatiivkütustel, kuni delegeeritud õigusakti vastuvõtmiseni. Peale selle kehtestatakse ka aruandlus- ja järelevalveraamistik ning jäetakse kõrvale välismõjude rahalise väärtuse hindamine.

Direktiivi läbivaatamisega tagatakse, et direktiiv hõlmaks kõiki asjakohaseid hanketegevusi, et sellega antakse turu jaoks selged ja pikaajalised signaalid ning et sätted oleksid varasemast lihtsamad ja tõhusad. Sellega püütakse suurendada transpordisektori panust CO2- ja õhusaasteainete heite vähendamisse ning konkurentsivõime ja kasvu edendamisse. Samuti toetatakse sellega liikmesriikide riigihankepoliitika ühtlustamist, suurendades seeläbi turule avaldatavat mõju.

Käesoleva algatuse üldeesmärk on suurendada keskkonnasõbralike, st vähese heitega ja heitevabade sõidukite turuleviimist riigihangete korral ning seeläbi vähendada transpordi tekitatud heidet ja parandada transpordisektori konkurentsivõimet ja kasvu. Riigihanked on endiselt nõudluse edendamise seisukohalt olulised, sealhulgas raskesõidukite valdkonnas, mille kohta ei ole veel kehtestatud õiguslikke nõudeid CO2-heite vähendamiseks, kuigi sellist õigusakti valmistatakse juba ette. Sellega toetatakse veelgi sõiduautode ja kaubikute nõudlust nende liikmesriikide turgudel, kus on keskkonnasõbralikke sõidukeid väga vähe kasutusele võetud: 2017. aastal oli akuga elektrisõidukite osakaal 16 liikmesriigis registreeritud uutest autodest väiksem kui 1 % ja 10 liikmesriigis väiksem kui 0,5 %. Lisaks stimuleeritakse sellega keskkonnasõbralike sõidukite kasutuselevõttu raskesõidukite turusegmendis.

2015. aastal tehtud järelhindamine näitas, et direktiivis on tõsiseid puudusi. Ametiasutused ei kasuta riigihankeid piisavalt, et kiirendada keskkonnasõbralike sõidukite turuleviimist. Järelhindamisega tehti kindlaks direktiivi koostamisega seotud puudused, nagu ebapiisav kohaldamisala ja määratluse puudumine. Sõidukite ostmist käsitlevad sätted on kas liiga ebamäärased (tehnilised kirjeldused) või liiga keerulised (välismõjude rahalise väärtuse hindamine).

Nagu teatises „Säästva liikuvuse suunas – tegevuskava sotsiaalselt õiglaseks üleminekuks puhtale, konkurentsivõimelisele ja ühendatud liikuvusele kõigi jaoks“ märgitakse, on käesolev ettepanek osa teisest ettepanekute paketist, mis aitab kaasa liidu püüdlusele saavutada vähese heitega liikuvus. Paketti esitletakse komisjoni teatises „Euroopa vähese heitega liikuvuse strateegia elluviimine – Euroopa Liit, mis kaitseb planeeti, avardab oma kodanike võimalusi ning kaitseb oma tööstust ja töötajaid“. See sisaldab pakkumisele ja nõudlusele suunatud meetmeid, mille eesmärk on aidata ELil saavutada vähese heitega liikuvus ja samal ajal tugevdada ELi liikuvuse ökosüsteemi konkurentsivõimet.

Ligikaudu 95 % Euroopa teedel liiklevatest sõidukitest kasutab endiselt fossiilkütuseid. Euroopa vähese heitega liikuvuse strateegias pannakse selgelt paika, et vähese heitega ja heitevabade sõidukite kasutuselevõttu peab tulevikus märkimisväärselt suurendama, et EL suudaks täita heitkoguste vähendamise kohustused. Strateegias rõhutatakse sellega seoses riigihangete olulisust. Selles märgitakse, et nõudluse toetamiseks uurib komisjon keskkonnasõbralike sõidukite direktiivi läbivaatamisega seoses võimalusi lisada stiimuleid riigihanke-eeskirjadesse.

Nende poliitiliste prioriteetide toetuseks võttis komisjon 2016. aasta juulis vastu Euroopa vähese heitega liikuvuse strateegia. Selles kinnitati, et 2015. aastal Pariisis toimunud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi 21. istungjärgul ELi poolt võetud kohustuste täitmiseks tuleb transpordisektori CO2-heite vähendamist kiirendada ning et seepärast tuleks transpordist pärinev kasvuhoonegaaside ja saasteainete heide viia sajandi keskpaigaks nulltasemele.

Euroopa Liit on võtnud kohustuse luua säästev, konkurentsivõimeline, turvaline ja vähese CO2-heitega energiasüsteem. Ühise transpordipoliitika peamine eesmärk on saavutada säästev transport. Sellel on oluline koht ka aastateks 2015–2019 seatud komisjoni poliitilistel prioriteetidel ning eelkõige energialiidu, töökohtade loomise, majanduskasvu ja investeeringute edendamisel. 2017. aasta kõnes Euroopa Liidu olukorra kohta käsitleti uut tööstuspoliitika strateegiat, mille kohaselt soovib EL saavutada CO2-heite vähendamisel ülemaailmset juhtrolli.

• Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Liikmesriigid ja EL jagavad pädevust transpordi-, keskkonna- ja hankeõiguse valdkonnas. Hanke-eeskirjade sektoritevaheline ühtlustamine siseturul kuulub ELi pädevusse. Praegu kehtiva direktiiviga seotud probleeme ei suuda liikmesriigid üksi lahendada, kuna liikmesriikide pädevus lõpeb nende piiridel.

Mõjuhinnang näitab, et käesoleva algatusega seoses võetud ELi meetmed piirduvad sellega, et tagatakse ühine poliitikaraamistik ja kehtestatakse keskkonnasõbralike sõidukitega seotud minimaalsed riigihanke-eeskirjad, andes samas liikmesriikidele rakendamisel paindlikkuse, sealhulgas seoses tehnoloogia valikuga. Kavandatud meetmed ei riiva liikmesriigi pädevust korraldada (ühis)transporti ega piira võimalust valida kõige sobivam tehnoloogia.

Kliimamuutuste võimalik laiaulatuslik mõju õigustab meetmete võtmist kõikidel juhtimistasanditel; see on tunnustatud alus ELi tasandi poliitiliste otsuste tegemiseks. Samuti tunnistatakse seda, et õhusaastega, mis on enamalt jaolt linnade probleem, saab tulemuslikumalt võidelda siis, kui ametiasutused saavad tugineda parimale kättesaadavale keskkonnahoidlikule tehnoloogiale, mille muudab lihtsamaks siseturu olemasolu. Õhusaastest tulenevad kulud on aluseks koostööle ja kõikidel juhtimistasanditel võetavatele meetmele.

• Proportsionaalsus

Proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev ettepanek seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. Kõik meetmed on proportsionaalsed nende mõjuga. Nendega täiendatakse muid poliitilisi hoobasid, nagu sõiduautode ja kaubikute suhtes kohaldatavaid CO2-heite norme ning praegu ELis kehtivaid õhukvaliteeti käsitlevaid õigusakte. Algatusega aidatakse tagada selgem ja kooskõlastatum lähenemisviis. Meetmed ei piira võimalust valida välja kõige asjakohasem tehnoloogia. Määratlusi arvestavate hangete minimaalsel osakaalul põhineva lähenemisviisiga toetavad need nii vajalikku kiiremat üleminekut vähese heitega ja heitevabale liikuvusele.

See võimaldab ametiasutustel võtta täpsustatud ajakava jooksul vastu kõik meetmed, mida on vaja keskkonnasõbralike sõidukite kasutamise hõlbustamiseks, et saavutada Euroopa, riikide ja kohalikul tasandil seatud eesmärgid. Samuti võimaldab see riiklikel, kohalikel ja piirkondlikel ametiasutustel teha paindlikult koostööd, mis on seotud riikide tasandil seatud üldiste ulatuslike minimaalsete hanke-eesmärkidega. Ettepaneku territoriaalse mõju hindamine näitas, et mõju on valdavalt positiivne ja see jaguneb kogu ELi ulatuses suhteliselt ühtlaselt.

• Vahendi valik

Kuna käesoleva ettepanekuga muudetakse kehtivat direktiivi, siis muutmisdirektiiv on kõige sobivam vahend. Vaatamata praegustes õigusaktides esinevatele puudustele toetas suurem osa avalikus konsultatsioonis osalenud sidusrühmadest seda seisukohta ning lükkas tagasi variandid, mille kohaselt direktiiv kas tunnistatakse kehtetuks või asendatakse määrusega. Sellega seoses märgiti, et määrus ei taga pindlikkust, mis on vajalik piirkondlike ja kohalike erinevustega toimetulekuks.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

• Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine

Järelhindamise käigus jõuti järeldusele, et direktiiv ei ole toetanud keskkonnasõbralike ja energiatõhusate sõidukite riigihankeid. Riigihanked on keskkonnasõbralike sõidukite turuleviimist ELis väga vähe mõjutanud ning seepärast on ka nende mõju kasvuhoonegaaside ja õhusaasteainete heitele väga piiratud. Neil ei ole olnud ka silmanähtavat mõju sektori konkurentsivõimele või kasvule.

Hindamises toodi esile järgmised peamised põhjused, mis on direktiivi mõju piiranud.

·Direktiiv hõlmab üksnes piiratud hulka lepinguid: kohaldamisala piiratuse tõttu ei hõlma direktiiv muid võimalusi kui ametiasutuste tehtavad otseostud. Näiteks ei käsitleta selles sõidukite rentimist, liisimist või väljaostuvõimalusega liisimist. Lisaks ei hõlma see muid transporditeenuste lepinguid kui avalik reisijatevedu.

·Puuduvad selged sätted sõidukite ostmise kohta: direktiivis puudub keskkonnasõbralike sõidukite selge määratlus ja sätted nende ostmise kohta.

·Rahalise väärtuse hindamise metoodika kasutamist käsitlev säte on keeruline: hindamises märgiti, et ametiasutused kasutavad seda metoodikat harva, kuna see liiga keeruline.

·Liikmesriikide riigihankepoliitika ei ole ühtlustatud: keskkonnasõbralike sõidukite direktiivi põhjenduses 15 märgitakse, et „ühistransporditeenuse osutajate korraldatavad sõidukite hanked võivad turgu oluliselt mõjutada, kui ühenduse tasandil rakendada ühtlustatud kriteeriume“. Selliseid ühtlustatud kriteeriume ei ole veel kehtestatud.

Järelhindamises jõuti järeldusele, et direktiiv peab jääma kehtima. Riigihangetega võib aidata suurendada keskkonnasõbralike sõidukite turuleviimist ja luua mastaabisäästu, mis vähendab tootmiskulusid ja hindasid. See omakorda peaks suurendama keskkonnasõbralike sõidukite erasektori nõudlust, kuna suurem nähtavus võib suurendada ka tarbijate usaldust. Direktiivi kehtetuks tunnistamine annaks vale poliitilise signaali, mis ei sobi kokku ELi püüdlustega minna üle vähese heitega transpordile. Avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate jaoks oleks keerulisem ostusid põhjendada, kuna riigihankeid käsitlevates horisontaalsetes õigusaktides ei ole selliseid erinõudeid sätestatud. Praegu ei ole ka alternatiivseid poliitikameetmeid, millega edendada keskkonnasõbralikemate raskesõidukite turgu.

Järelhindamises soovitati mitmesuguseid direktiivi muudatusi, sealhulgas selle kohaldamisala laiendamist ja sõidukite ostmist käsitlevate sätete muutmist, et lisada määratlus ja seonduvad nõuded. Samuti märgiti, et on vaja parandada sellise teabe ja selliste andmete hulka ja kvaliteeti, mis on kättesaadavad direktiivi tulemuslikkuse ja tõhususe jälgimiseks tulevikus.

• Konsulteerimine sidusrühmadega