ET Euroopa Liidu Teataja C 56/48

Nõukogu põhjendused: nõukogu esimese lugemise seisukoht (EL) nr 1/2016 eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa Liidu Raudteeametit ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 881/2004

(2016/C 56/02)

I. SISSEJUHATUS

Komisjon esitas 31. jaanuaril 2013 nõukogule oma ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse Euroopa Liidu Raudteeametit ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 881/2004.

Euroopa Parlament võttis oma esimese lugemise arvamuse vastu 26. veebruaril 2014.

Nõukogu saavutas 5. juunil 2014 määruse eelnõu suhtes poliitilise kokkuleppe. Pärast õiguskeelelist viimistlemist võttis nõukogu 10. detsembril 2015 Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 294 sätestatud seadusandliku tavamenetluse kohaselt vastu oma esimese lugemise seisukoha.

Pärast hääletamist Euroopa Parlamendis ja nõukogu kahepoolse kokkuleppe vastuvõtmist toimusid Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel läbirääkimised, et jõuda ettepaneku suhtes kokkuleppele. Lõplik kompromiss saavutati 17. juunil 2015, misjärel alaliste esindajate komitee kinnitas selle 30. juunil 2015. Euroopa Parlamendi transpordi- ja turismikomisjon (TRAN) kinnitas nõusoleku 10. novembril 2015 ja saatis sellekohase kirja alaliste esindajate komitee eesistujale.

Töö käigus arvestas nõukogu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komitee arvamusega.

II. ESIMESE LUGEMISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1. Üldist

Eelnimetatud ettepanek on osa neljandast raudteepaketist, mis koosneb kuuest seadusandlikust ettepanekust, mille eesmärk on kõrvaldada järelejäänud tõkked ühtse Euroopa raudteepiirkonna väljaarendamisel.

Kõnealuse uue seadusandliku paketi eesmärgiks on parandada raudteeveo teenuste kvaliteeti ja tõhusust, kõrvaldades järelejäänud turutõkked ning tugevdades koostalitlus- ja ohutusnõuete ühtlustamist, et tagada ELi raudteevõrgustiku ühtlustamise kõrgem tase.

Seda arvesse võttes on komisjoni ettepandud uue määruse, milles käsitletakse Euroopa Liidu Raudteeametit (edaspidi „amet”), eesmärk muuta olemasolevat õigusraamistikku, et määratleda ameti täidetavad uued ülesanded koostalitluse ja ohutuse valdkondades. Need uued ülesanded tulenevad veeremiüksuste turule laskmise lubade ja ühtsete ohutustunnistuste väljaandmisest ameti poolt, nagu komisjon on seda ette pannud koostalitlust ja ohutust käsitlevates direktiivides.

Peale selle on kavas muuta selgemaks olemasolevaid sätteid ning samuti ajakohastada ja tugevdada ameti juhtimisaspekte käsitlevaid sätteid kooskõlas 12. juunil 2012 kokku lepitud Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni ühise lähenemisviisiga detsentraliseeritud ametite kohta.

Nõukogu lähenemisviis on olnud teha mitmeid ettepanekuid algse ettepaneku muutmiseks. Määruse peamiseid sätteid on oluliselt muudetud. Seega muudab nõukogu esimese lugemise seisukoht komisjoni algset ettepanekut, sõnastades selle ümber ja lisades teksti või jättes sealt välja mitu sätet. See tähendab, et nõukogu ei pea võimalikuks nõustuda ettepanekutega, mis Euroopa Parlamendi esimese lugemise arvamuses esitati kõnealuste sätete muutmiseks.

2. Peamised poliitilised küsimused

i) Ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade väljaandmine: ameti ja riiklike ohutusasutuste rollid (artiklid 12, 14, 20 ja 21)

Ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade väljaandmise protsesside tõhustamise eesmärgil nägi komisjon oma algses ettepanekus ette riiklikelt asutustelt ametile märkimisväärset pädevuse üleandmist ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade väljaandmisel.

Nõukogu nõustub komisjoni üldise lähenemisviisiga, kuid leiab, et komisjoni ettepanekut tuleb selles osas muuta, et suurendada paindlikkust seoses vastavate ülesannetega, mida riiklikud ohutusasutused ja amet täidavad ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade protsessides.

Seetõttu muudab nõukogu komisjoni poolt algselt ettepandud tasakaalu seoses pädevuste jagunemisega ameti ja riiklike ohutusasutuste vahel koos täiendavate tagatistega, mis antakse riiklikele ohutusasutustele erijuhtudel.

Nõukogu seisukoha kohaselt luuakse veeremiüksuste lubade ja ohutustunnistuste duaalne süsteem, mille puhul amet toimib ühtse kontaktpunktina lubade andmisel veeremiüksustele, mis on mõeldud piiriüleseks kasutamiseks, ning ohutustunnistuste väljaandmisel piiriüleses liikluses osalevatele raudteeveo-ettevõtjatele, ning riiklikud ohutusasutused säilitavad olulise rolli vajalike hindamiste läbiviimisel. Üksnes riigisiseses transpordis osalevate veeremiüksuste ja raudteeveo-ettevõtjate puhul on jätkuvalt võimalik esitada taotlus loa või tunnistuse saamiseks kas ametile või riiklikule ohutusasutusele. Mõlemal juhul jäävad menetlused ja otsuste tegemise kriteeriumid siiski samaks.

Lisaks nähakse nõukogu seisukohaga ette, et amet loob ja haldab teabe- ja suhtlussüsteemi, millel on ühtse kontaktpunkti funktsioonid (artikkel 12).

Euroopa Parlament toetab üldiselt nõukogu lähenemisviisi. Parlament kohaldab seda siiski erinevalt, kuna lisab erandi „isoleeritud raudteevõrgustike” suhtes, mis hõlmab liikmesriikide raudteevõrgustikke või nende osasid, mille rööpmelaius on 1 520 mm.

Nõukogu esimese lugemise seisukoht hõlmab Euroopa Parlamendi tõstatatud mureküsimusi, kuna selles lisatakse „isoleeritud võrgustiku” mõiste sätetesse, mis käsitlevad koostöölepinguid.

Seetõttu saab nõukogu osaliselt või põhimõtteliselt arvesse võtta muudatusettepanekuid 4, 49 ja 62.

ii) Ameti roll Euroopa signaalimise süsteemi ERTMS kasutuselevõtmise lubamisel (artikkel 22)

Komisjon nägi oma algses ettepanekus ette, et ametile tehakse ülesandeks raudteeäärsete kontrolli ja signaalimise süsteemide, sealhulgas Euroopa signaalimise süsteemi ERTMS kasutuselevõtmise lubamine.

Nõukogu ei poolda komisjoni lähenemisviisi selles küsimuses ning on seisukohal, et riiklikud ohutusasutused peaksid jätkuvalt andma loa ERTMSi süsteemide kasutuselevõtmiseks.

Selleks, et lihtsustada kokkuleppe saavutamist Euroopa Parlamendiga, kes nõuab, et ametile tehtaks ülesandeks ERTMSi süsteemide kasutuselevõtmise lubamine, on nõukogu teksti siiski lisatud kohustuslik kontrollimine enne loa andmist. Konkreetsemalt on nõukogu eesmärgiks kehtestada selged eeskirjad asjaomaste poolte vaheliseks koostööks kahe erineva, ERTSMi hõlmava stsenaariumi puhul, millest esimese korral tuleb teha muudatusi enne, kui riiklik ohutusasutus annab loa, ning teise puhul leiab amet pärast seda, kui riiklik ohutusasutus on andnud loa, et ERTMSi seadmetega varustatud võrgustikud ja veeremiüksused ei ühildu tehniliselt ja talituslikult piisavalt.

Seetõttu saab nõukogu üksnes osaliselt arvesse võtta muudatusettepanekuid 3, 11, 29 ja 65.

iii) Ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade eest nõutavad lõivud ja tasud (artikkel 80)

Kuigi komisjon paneb ette kasutada ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade eest nõutavate lõivude ja tasude kindlaksmääramisel delegeeritud õigusakte, on nõukogu seisukoha eesmärgiks märkida määruses ära põhimõtted, millega reguleeritakse ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade väljaandmisel ameti poolt taotlejate suhtes kohaldatavate lõivude ja tasude arvutamist.

Nõukogu seisukoha järgi sätestatakse õigusaktis, et need lõivud ja tasud peaksid võtma arvesse tegelikke kulusid, mida riiklikud ohutusasutused on kandnud oma asjaomaste ülesannete täitmisel seoses ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade väljaandmisega. Seetõttu on määrusesse lisatud üksikasjalikud sätted lõivude ja tasude kindlaksmääramise korra kohta, millega täpsustatakse, et need kehtestatakse läbipaistval, õiglasel ja ühetaolisel viisil ning koostöös liikmesriikidega, nendega ei seata ohtu Euroopa raudteesektori konkurentsivõimet ning need ei põhjusta taotlejatele tarbetut finantskoormust. Lisaks täpsustatakse nõukogu tekstis Euroopa Parlamendi mõne mureküsimuse lahendamise eesmärgil, et lõivud ja tasud kehtestatakse ka ERTMSi heakskiitvate otsuste esitamise eest.

Lõpetuseks nähakse nõukogu seisukohaga ette, et lõivude ja tasude arvutamisega seotud meetmed kehtestatakse rakendusaktidega.

Euroopa Parlament soovib ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade eest nõutavate lõivude ja tasude kindlaksmääramisel kasutada delegeeritud õigusakte.

Seetõttu ei saanud nõukogu arvesse võtta muudatusettepanekuid 14 ja 135.

iv) Ameti vastutus ja koostöö riiklike õigusasutustega (artiklid 72 ja 73)

Nõukogu on seisukohal, et täiendavalt tuleb selgitada ameti vastutust veeremiüksuste turule laskmise lubade ja ohutustunnistuste andmise kontekstis. Seetõttu on nõukogu seisukoha teksti lisatud uued sätted, eelkõige uus artikkel koostöö kohta riiklike õigusasutustega. Konkreetsemalt täpsustatakse nõukogu lähenemisviisis, et tegevdirektori (ja ameti töötajate) puutumatuse saab vajaduse korral ära võtta.

v) Ameti koostöö riiklike ohutusasutustega (artikkel 76)

Nõukogu seisukohaga sätestatakse, et amet ja riiklikud ohutusasutused sõlmivad koostöölepinguid seoses veeremiüksuste turule laskmise lubade ja ohutustunnistuste andmisega, et lihtsustada uue süsteemi praktilist rakendamist. Sellise lähenemisviisi kohaselt saab amet delegeerida teatavad tunnistuste ja lubade andmisega seotud ülesanded riiklikele ohutusametitele.

Sellise lähenemisviisi eesmärk on säilitada piisav paindlikkus, et võtta arvesse raudteesektori eripära, kus ameti ja riiklike ohutusasutuste vahel ei saa ülesandeid täielikult eraldada ja need on pigem jagatud. Eelkõige ülejäänud liidu raudteesüsteemist isoleeritud võrgustike puhul võidakse selline koostöökord kehtestada, et hõlmata võimalust anda lepinguga ülesandeid asjaomastele riiklikele ohutusasutustele, kui see on vajalik, et tagada tõhus ja proportsionaalne tunnistuste ja lubade väljastamine.

vi) Kaebe- ja vahekohtumenetlused / huvikonfliktide eeskirjad (artiklid 55–63, artikkel 51)

Nõukogu seisukoha eesmärgiks on tugevdada määruse sätteid, mis käsitlevad kaebe- ja vahekohtumenetlust. Seetõttu kajastab nõukogu tekst taotlejale antud võimalust pöörduda siseriikliku kohtu poole, kui ta ei nõustu riikliku ohutusasutuse võetud meetmega. Lisaks lisab nõukogu uued sätted vahekohtumenetluse kohta, et tagada riiklikule ohutusasutusele võimalus esitada kaebus ameti tehtud otsuse kohta, kui ta sellega ei nõustu.

Euroopa Parlament soovib lisada täiendavaid nõudeid, mis käsitlevad apellatsiooninõukogu liikmete ametissemääramist, väljaarvamise ja taandamise taotlusi ning kaebuste läbivaatamist ja nende kohta otsuste tegemist.

Sellega seoses ja Euroopa Parlamendiga kokkuleppe saavutamise lihtsustamise eesmärgil sätestatakse nõukogu tekstis üksikasjalikud eeskirjad, mis käsitlevad apellatsiooninõukogu toimimist, sealhulgas eeskirjad selle liikmete sõltumatuse kohta kaebe- või vahekohtumenetluses osalevatest pooltest, ameti kõigi tasandite töötajate huvide konflikti ärahoidmise ja lahendamise kohta ning kaebemenetluse osas 3-kuulise tähtaja lisamise kohta selle tagamiseks, et apellatsioonijuhtumid ei tekitaks takistusi või viivitusi.

Sellega seoses saab nõukogu osaliselt või põhimõtteliselt arvesse võtta muudatusettepanekuid 114–117, 122–133, 138–140 ja 146.

vii) Uued juhtimise eeskirjad (artiklid 47 ja 68)

Nõukogu tekstiga tehakse olulisi muudatusi komisjoni ettepanekus kavandatud ameti juhtimise eeskirjades. See pädeb eelkõige haldusnõukogu koosseisu ja tegevdirektori ametist vabastamise korra kohta.

Konkreetsemalt otsustas nõukogu erinevalt komisjoni ettepanekust määrata haldusnõukogusse kaks komisjoni esindajat (komisjoni ettepanekus oli neli esindajat), mis on kooskõlas kehtiva korraga, mis sisaldub ühises lähenemisviisis detsentraliseeritud ametite kohta.

Samuti lisab nõukogu komisjonile uue kohustuse panna ette nimekiri vähemalt kolme kandidaadiga tegevdirektori ametikohale.

Lõpetuseks sätestatakse nõukogu seisukohaga, et ühel kolmandikul haldusnõukogu liikmetest on pädevus teha ettepanek tegevdirektori ametist vabastamise kohta.

viii) Keeled (artikkel 74)

Nõukogu on seisukohal, et teksti on väga oluline lisada täiendavad tagatised seoses keelte kasutamisega. Duaalne süsteem seoses ohutustunnistuste ja veeremiüksuste turule laskmise lubade väljastamisega toimib nõuetekohaselt üksnes juhul, kui nii taotlejad kui ka riiklikud ohutusasutused saavad vajaduse korral jätkata oma keele kasutamist. Selline duaalne süsteem tähendab samuti, et ameti ja riiklike ohutusasutuste vaheline tihe koostöö hõlmab töökindlat keelte kasutamise korda, mis võtab arvesse kohapealset olukorda ning eelkõige asjaolu, et riiklikud ohutusasutused säilitavad olulise rolli eelnimetatud lubade ja tunnistuste väljastamiseks vajalike hindamiste läbiviimisel. Seetõttu nähakse nõukogu seisukohaga ette, et haldusnõukogu liikme taotlusel võetakse keeli käsitlev otsus vastu ühehäälselt, mis on kooskõlas praeguse praktikaga, mis tuleneb kehtiva määruse (EÜ) nr 881/2004 kohaldamisest.

ix) Varuosade Euroopa standardid (artiklid 19 ja 45)

Nõukogu seisukohas sätestatakse, et amet annab üksikasjalikke juhiseid asjaomaste Euroopa standardimisorganisatsioonide standardite kohta, eesmärgiga täiendada neile komisjoni poolt antud volitusi. Lisaks annab amet panuse, et teha kindlaks võimalikud omavahel asendatavad varuosad, mida tuleb standardida, kaasa arvatud selliste varuosade peamised liidesed, ning esitab komisjonile asjakohased soovitused.

Seetõttu sai nõukogu osaliselt või põhimõtteliselt arvesse võtta muudatusettepanekuid 52, 53, 110 ja 156.

III. KOKKUVÕTE

Nõukogu esimese lugemise seisukoht kajastab kompromissi, milleni jõuti nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelistel läbirääkimistel, mille läbiviimist toetas komisjon. Euroopa Parlamendi transpordi- ja turismikomisjoni (TRAN) esimees kinnitas seda kompromissi oma 24. novembri 2015. aasta kirjaga alaliste esindajate komitee eesistujale.

Kõnealuses kirjas osutab transpordi- ja turismikomisjoni esimees sellele, et ta soovitab oma parlamendikomisjoni liikmetel ning seejärel täiskogul kiita heaks nõukogu esimese lugemise seisukoht ilma muudatusettepanekuteta ning viia seadusandlik tavamenetlus lõpule Euroopa Parlamendi teise lugemise etapis vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 294.