KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumentidele: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS uute psühhoaktiivsete ainete kohta Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsust 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta) uimasti määratluse osas /* SWD/2013/0320 final */





ET || EUROOPA KOMISJON || Brüssel, 17.9.2013 SWD(2013) 320 final KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumentidele: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS uute psühhoaktiivsete ainete kohta Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsust 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta) uimasti määratluse osas {COM(2013) 619 final} {COM(2013) 618 final} {SWD(2013) 319 final} KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumentidele: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS uute psühhoaktiivsete ainete kohta Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsust 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta) uimasti määratluse osas SISUKORD 1........... Sissejuhatus.................................................................................................................... 3 2........... Probleemi määratlus........................................................................................................ 3 3........... Subsidiaarsuse analüüs.................................................................................................... 5 4........... Poliitikaeesmärgid........................................................................................................... 6 5........... Poliitikavalikud ja hindamine............................................................................................ 6 6........... Eelistatud poliitikavalik.................................................................................................. 10 7........... Järelevalve ja hindamine................................................................................................ 11 KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumentidele: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS uute psühhoaktiivsete ainete kohta Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, millega muudetakse nõukogu 25. oktoobri 2004. aasta raamotsust 2004/757/JSK (millega kehtestatakse miinimumeeskirjad ebaseadusliku uimastiäri kuriteokoosseisu ja karistuste kohta) uimasti määratluse osas 1. Sissejuhatus Mõjuhinnang hõlmab meetmeid, mille eesmärk on vähendada tarbijatele ohtlike uute psühhoaktiivsete ainete kättesaadavust siseturul, hoides samal ajal ära tõkete tekkimist seaduslikule kauplemisele. Uued psühhoaktiivsed ained (nn seaduslikud mõnuained) on looduslikud või sünteetilised ained, mis mõjutavad kesknärvisüsteemi ja vaimseid funktsioone. Paljusid selliseid aineid kasutatakse või võidakse kasutada muul otstarbel (edaspidi „seaduslik kasutamine”), näiteks toimeainena ravimis. Erinevalt sellistest psühhoaktiivsetest ainetest nagu kokaiin või amfetamiinid (edaspidi „ebaseaduslikud uimastid”), ei ole uute psühhoaktiivsete ainete suhtes ÜRO uimastivastaste konventsioonidega kontrollimeetmeid kehtestatud. ELi uimastipoliitikas on uute psühhoaktiivsete ainete kiire turule ilmumine ja levik siseturul üks viimaste aastate probleemseim arengusuund. Nõukogu otsusega 2005/387/JSK loodi selliste ainete kohta teabe vahetamiseks tervet ELi hõlmav süsteem, mida haldavad Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus (EMCDDA) ja Europol, et hinnata nendega kaasnevaid riske ning kehtestada nende suhtes kontroll ja kriminaalkaristused üle terve ELi. Komisjoni 2011. aasta hinnangus järeldati, et nõukogu otsus ei võimalda uute psühhoaktiivsete ainetega seotud probleemidele tõhusalt reageerida. 2. Probleemi määratlus Uued psühhoaktiivsed ained, mida kasutatakse mitmel seaduslikul otstarbel, on siseturul üha ulatuslikumalt kättesaadavad ja nende tarbijaskond üha kasvab. Kõnealuste ainetega kaasnevate võimalike riskide tõttu on ametiasutused kehtestanud nende suhtes arvukaid piiranguid, mis võivad takistada seaduslikku kauplemist ja pidurdada seaduslike kasutusviiside arendamist. Probleemid on põhjustatud peamiselt riikide erinevatest lähenemisviisidest uutele psühhoaktiivsetele ainetele ning selliseid aineid käsitleva ELi vahendi ebatõhususest. 2.1. Uute psühhoaktiivsete ainete turg Aastatel 1997–2012 teatasid liikmesriigid 290 uuest psühhoaktiivsest ainest. Suurest osast neist teatas mitu liikmesriiki. Teatamise tempo on viimastel aastatel drastiliselt kasvanud – 24 ainelt 2009. aastal 73 ainele 2012. aastal. Potentsiaalselt turule ilmuvate ainete arv võib ulatuda tuhandetesse. 2.1.1. Meelelahutuslikul otstarbel kasutatavate uute psühhoaktiivsete ainete turg Meelelahutuslikul otstarbel kasutatavate uute psühhoaktiivsete ainete kasutamine on viimastel aastatel kasvanud ning nende kasutamine on levinud valdavalt noorte hulgas. Eurobaromeetri 2011. aasta uuringu „Noorte suhtumine uimastitesse” kohaselt on selliseid aineid vähemalt korra elus kasutanud 5 % ELi noortest, kusjuures see näitaja oli suurim Iirimaal (16 %). Viimase aasta jooksul on uusi psühhoaktiivseid aineid ELis kasutanud hinnanguliselt 2,2 miljonit inimest. Nende ainete levikut üle kogu ELi on soodustanud internet ja sotsiaalvõrgustikud – EMCDDA hetkeolukorra uuringute kohaselt on kõnealuseid aineid müüvate internetipoodide arv aastatel 2010–2012 neljakordistunud (170-lt 690-ni). Viimasel kolmel aastal on uute psühhoaktiivsete ainete müümisele spetsialiseerunud poode avatud vähemalt 13 liikmesriigis. Mõnikord müüakse kõnealuseid aineid ka bensiinijaamades, videolaenutustes, sekspoodides või tubakatoodete poodides. Selliseid aineid tootvad ettevõtjad asuvad väljaspool ELi (Hiinas ja Indias) ning kohanevad kiiresti piiravate meetmetega, pakkudes alternatiivseid aineid. Analoogia põhjal ecstasy turuga hinnatakse meelelahutuslikul otstarbel kasutatavate uute psühhoaktiivsete ainete turgu 0,5 miljardit eurole aastas. 2.1.2. Seaduslikult kasutatavate uute psühhoaktiivsete ainete turg Paljudel meelelahutuslikul otstarbel kasutatavatel uutel psühhoaktiivsetel ainetel on või võib olla mitmesuguseid kasutusalasid tööstuses – sellised ained on muu hulgas näiteks GBL (gammabutürolaktoon), 1,4-BDO (1,4-butaandiool) ja mCPP. Kõikehõlmav teave ei ole aga üle terve ELi kättesaadav, sest selliste andmete kogumist ei ole praegu kehtiva ELi mehhanismiga ette nähtud ja liikmesriikide ametiasutused ei esita kõnealuste kasutusviiside kohta süsteemselt aruandeid. Alates 1997. aastast on EMCDDA saanud seaduslike kasutusviiside kohta teavet ligikaudu viiendiku teatatud ainete puhul. See osakaal on märkimisväärselt suur ja võib tegelikkuses olla veelgi suurem, sest neid uusi aineid tuntakse sageli halvasti. Seaduslikult kasutatavate ainete turu suurust peetakse märkimisväärseks tulenevalt turul olemasolevate psühhoaktiivsete ainete arvust, potentsiaalselt turule toodavate ainete arvust ning nende võimalikust kahesugusest kasutusest (kasutamine meelelahutuslikul otstarbel ja kasutamine tööstuses). 2.2. 1. probleem. Uute psühhoaktiivsete ainete meelelahutuslikul otstarbel kasutamisega kaasnevad riskid Uute psühhoaktiivsete ainete meelelahutuslikul otstarbel kasutamine võib kahjustada tarbijate tervist ja olla neile ohtlik ning ühiskonna jaoks koormav. Kõige levinumad tervisekahjud on ärritus, deliirium, südamepekslemine, hüpertoonia, surmaga lõppevad üledoosid, vere kaudu edasikanduvate nakkuste (näiteks HIV ja C-hepatiidi) levik, psühhiaatrilised probleemid, sõltuvus. Riskid on suuremad juhul, kui mitut uut psühhoaktiivset ainet kasutatakse koos ja kombineerituna ebaseaduslike uimastite või alkoholiga. Riski suurendab ka kõnealuste ainete manustamist käsitleva teabe puudumine. Kuna uued psühhoaktiivsed ained võivad mõjutada vaimset tervist ja sotsiaalset toimetulekut, võib nende sagedane kasutamine mõjutada negatiivselt ühiskonda, kahjustades pereelu ja kogukondi. Selliste ainete kasutamine võib halvendada võimet juhtida sõidukit ning tuua kaasa vägivaldset käitumist ja kuritegusid. Kõnealuse turuga on piiratud määral seotud ka organiseeritud kuritegevus, peamiselt seoses kõnealuste ainete müümisega kõrvuti ebaseaduslike uimastitega. Uute psühhoaktiivsete ainete põhjustatud tervisekahjude kulud on hinnanguliselt 211 miljonit eurot aastas ning kriminaalõiguse meetmete jõustamise kulud moodustavad hinnanguliselt 117–144 miljonit eurot aastas. 2.3. 2. probleem. Seadusliku kauplemise tõkked siseturul Piiravad meetmed, mille ametiasutused on kehtestanud uute psühhoaktiivsete ainete meelelahutuslikul otstarbel kasutamise ohjeldamiseks, võivad takistada seaduslikku kauplemist, raskendades selliste ainete kättesaadavust ettevõtjate jaoks ning tekitades äriühingutele seega kahjusid. Samuti võivad sellised meetmed muuta keerulisemaks teadustegevuse, pidurdades seeläbi uute kasutusviiside arendamist. Piirangud on liikmesriigiti ja aineti erinevad. Sõltuvalt kasutatud õigusaktist on riikide tasandil lubatud üksnes teatavad kasutusviisid ning nõuete täitmata jätmine on karistatav haldus- või kriminaalõiguse alusel. See toob kaasa kaubandustõkked, killustatuse ja ebavõrdsed võimalused ning muudab ettevõtjate jaoks tegutsemise raskemaks kogu siseturul. Piiravatel meetmetel võib olla ahelreaktsioonina avalduv mõju ettevõtjatele, sest sageli kasutatakse selliseid aineid muude ainete ja kaupade tootmiseks. Kuna uute psühhoaktiivsete ainete turg tõenäoliselt kasvab ja liikmesriigid kehtestavad tõenäoliselt täiendavaid meetmeid nende meelelahutuslikul otstarbel kasutamise ohjeldamiseks, siis tõenäoliselt kasvavad ka tõkked seaduslikule kauplemisele. 2.4. Probleemi põhjused Probleemi algpõhjused on järgmised: · erinevad riiklikud lähenemisviisid: liikmesriikide õigusaktide vahelised erinevused ja koordineerimata riigisisesed meetmed võivad kahjustada seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevaid ettevõtjaid ja tarbijaid; · uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlevad ELi õigusaktid ei ole tõhusad: nõukogu otsus on aeganõudev ja võimaldab turuarengutele reageerida tagantjärele, mitte ennetavalt, selles ei ole esitatud piisavalt teaduslikku tõendusmaterjali, et ainete kohta saaks teha asjakohast ja kestlikku otsust, ning selles puuduvad valikuvõimalused piiravate meetmete kohta. 2.5. Lähtestsenaarium Kui praegust raamistikku ei muudeta, siis probleemid tõenäoliselt süvenevad. Meelelahutuslikul otstarbel kasutatavate ainete turg tõenäoliselt kasvab ja võib 2020. aastaks kahekordistuda. Kahjulike ainete üha ulatuslikuma kättesaadavuse ja kasutamisega seotud tervise- ja sotsiaalsed kulud suurenevad sellega proportsionaalselt. Eeldatavasti kasvab ka seaduslikult kasutatavate ainete turg ning erinevate riiklike lähenemisviiside ja ELi õigusaktide ebatõhususe kahjulik mõju seaduslikule kauplemisele jätkub ja võib muutuda veelgi ulatuslikumaks. 3. Subsidiaarsuse analüüs ELi toimimise lepingu artikli 114 lõikega 1 antakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule volitused võtta liikmesriikides õigus- ja haldusnormide ühtlustamiseks meetmeid, mille eesmärk on siseturu rajamine ja selle toimimine, samas kui ELi toimimise lepingu artikli 114 lõikega 3 nõutakse komisjonilt, et ta püüaks vastavates ettepanekutes tagada tervishoiu, ohutuse ja tarbijakaitse kõrge taseme. Euroopa Liidul on kohustus tagada kogu ELi poliitika kujundamisel ja rakendamisel inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse (ELi toimimise lepingu artikli 168 lõige 1) ning kaitsta tarbijate tervist, turvalisust ja majanduslikke huve (ELi toimimise lepingu artikli 169 lõige 1). Olulist ohtu kujutavate ainete vastu võitlemiseks on ELil volitused neid reguleerida ebaseaduslikku uimastiäri käsitlevate kriminaalõiguse normidega (ELi toimimise lepingu artikli 83 lõige 1). ELil on liikmesriikidest paremad võimalused võtta meetmeid, et piirata meelelahutuslikul otstarbel kasutatavate uute kahjulike psühhoaktiivsete ainete kättesaadavust siseturul ning tagada, et erinevad riiklikud lähenemisviisid ei takistaks seaduslikku kauplemist. ELi tasandi meetmed on vajalikud selleks, et uusi kahjulikke psühhoaktiivseid aineid oleks võimalik kindlaks teha ja kõikides liikmesriikides kiiresti turult kõrvaldada ning vähendada ja vältida liikmesriikide meetmetest tulenevate tõkete tekkimist seaduslikule kauplemisele. 4. Poliitikaeesmärgid Uusi psühhoaktiivseid aineid käsitleva ELi meetme peamised poliitikaeesmärgid on järgmised: · vähendada tõkkeid uute psühhoaktiivsete ainetega seadusliku kauplemisele ja hoida ära selliste tõkete tekkimist; · kaitsta tarbijate tervist ja ohutust uute kahjulike psühhoaktiivsete ainetega kaasnevate riskide eest. Erieesmärgid on järgmised: · tulla toime ainetega, mis kujutavad tervise-, sotsiaalseid ja ohutusriske ning kujutavad seoses rahvatervisega vahetuid probleeme; · parandada suutlikkust uued psühhoaktiivsed ained kiiresti kindlaks teha ning käsitleda neid vastavalt nendega kaasnevatele riskidele; · hõlbustada selliste ainetega seaduslikku kauplemist siseturul; · parandada riikide järjepidevust reageerimisel piiriüleseid probleeme tekitavatele uutele kahjulikele psühhoaktiivsetele ainetele ning vähendada ohtu, et sellised ained tõrjutakse teistesse liikmesriikidesse. 5. Poliitikavalikud ja hindamine Poliitikavalikud on liigitatud nelja rühma, sealhulgas praeguse olukorra säilitamine. Kõrvale jäeti järgmised valikuvõimalused: spetsialiseerunud poodide ja internetipoodide reguleerimine; ELi tasandil uute psühhoaktiivsete ainete lubade süsteemi kehtestamine; üldise keelu kehtestamine ning ELi meetmest loobumine. 5.1. Ülevaade poliitikavalikutest 1. rühm. Uusi psühhoaktiivseid aineid käsitlevate teadmiste ja nende analüüsimise parandamine Selles rühmas on esitatud valikuvõimalused uute psühhoaktiivsete ainetega seotud uurimis- ja analüüsisuutlikkuse parandamiseks ELi tasandil, et EL saaks tõhusamalt reageerida. (1) Praegust olukorda ei muudeta EMCDDA ja Europol üksnes võrdlevad ja analüüsivad liikmesriikide esitatud teavet ainete koostise või eeldatava toime kohta. (2) Struktuurse koostöö hõlbustamine EMCDDA, uurimisinstituutide ja kohtuekspertiisilaborite vahel EL toetab rahaliselt EMCDDA, uurimisinstituutide (sealhulgas Teadusuuringute Ühiskeskuse) ja kohtuekspertiisilaborite vahelist struktuurset koostööd üle terve ELi, et aidata täita vajadust konkreetseid aineid käsitleva teabe järele ning koostada ja levitada analüüse uute psühhoaktiivsete ainete kohta. (3) ELi tasandi teadusuuringute taristu loomine ELi olemasolevas teadusasutuses (Teadusuuringute Ühiskeskus) või ametis (EMCDDA) luuakse teadusuuringute taristu. Sellel oleksid samasugused ülesanded, nagu on märgitud 2. valikuvõimaluse puhul. 2. rühm. Uute psühhoaktiivsete ainete käsitlemine individuaalselt või rühmades Selles rühmas on esitatud valikuvõimalused uute psühhoaktiivsete ainete käsitlemiseks, pöörates tähelepanu kas üksikute ainete või ainerühmadega seotud riskidele (ja võttes vastavaid meetmeid). (1) Individuaalne lähenemisviis (praegust olukorda ei muudeta) Iga ainet jälgitakse ja hinnatakse eraldi ning otsus selle kohta, kas kehtestada piiravaid meetmeid või mitte, tehakse asjaomase ainega kaasnevate konkreetsete riskide põhjal. (2) Ainerühmadel põhinev lähenemisviis Jälgitakse ja hinnatakse terveid sarnaseid ainerühmi ning nende suhtes kehtestatakse piiravad meetmeid. Rühm määratletakse sarnase keemilise struktuuri (üldine lähenemisviis) või farmakoloogilise toime (analoogial põhinev lähenemisviis) alusel. (3) Individuaalne lähenemisviis, mida toetab teave nn nutikalt liigitatud ainerühmade kohta Iga ainet jälgitakse ja hinnatakse ning selle suhtes kehtestatakse piiravad meetmed eraldi (nagu 1. valikuvõimaluse puhul), ent teavet kogutakse ka teiste samasse rühma kuuluvate ainete kohta. Seepärast võib prognoosida teatavate ainete esilekerkimist, kuid riskihinnang koostatakse iga üksiku aine kohta eraldi. 3. rühm. Ajutised meetmed Selles rühmas on esitatud valikuvõimalused tarbijaturul selliste uute psühhoaktiivsete ainete kättesaadavuse piiramiseks, mille puhul kahtlustatakse vahetuid riske rahvatervisele, mida tõendavad teatatud surmajuhtumid ja nende ainete tarbimisega seotud rasked tagajärjed tervisele, aga ka ainete kasutamise levimus mitmes liikmesriigis. Piirangud kehtivad kuni ainetega kaasnevate riskide hindamiseni ning neid ei kohaldata ainete kaubanduslike ja teaduslike kasutusviiside suhtes ega selliseid aineid sisaldavate toodete suhtes, millele on antud luba ELi muude õigusaktide alusel. (1) Ajutisi meetmeid ei kehtestata (praegust olukorda ei muudeta) Nõukogu otsuse alusel ei ole võimalik terves ELis ajutisi meetmeid kehtestada. Otsus selle kohta, kas aine kättesaadavust piirata või mitte, tehakse alles pärast riskihinnangu koostamist ja see otsus on alaline. (2) ELi soovitus kehtestada ajutised meetmed Komisjon annab liikmesriikidele soovituse kehtestada ajutised meetmed aine viivitamatuks turult kõrvaldamiseks ning selle levitamise, müümise, esitlemise või tarbijatele pakkumise keelamiseks (piirangud ei kehtiks tööstuslike ja teaduslike kasutusviiside suhtes). Soovitust rakendavad liikmesriigid võtavad nõuetekohased meetmed, millega tagatakse aine turult kõrvaldamine. (3) ELi otsus kehtestada ajutised meetmed Sama kui 2. valikuvõimaluse puhul, ent meetmed on liikmesriikide jaoks siduvad. Komisjon teeb meetmete kehtestamise otsuse rakendusakti kaudu. Meetmete rikkumisega kaasnevad riikide tasandil kindlaksmääratavad halduskaristused. 4. rühm. Lõplik otsus uue psühhoaktiivse aine kohta Selles rühmas on esitatud valikuvõimalused aine käsitlemiseks pärast riskihindamise lõpuleviimist. Komisjon teeb kindlaks ainega kaasnevate tervise-, sotsiaalsete ja ohutusriskide taseme: väike, keskmine või suur. Seejärel otsustab ta, kas ja mis liiki piiravad meetmed tuleks kehtestada. Komisjon võtab arvesse järgmisi kriteeriume: aine tarbimisest põhjustatud tervisekahju (vigastused, haigused ning füüsilised ja psüühilised kahjustused), sotsiaalne kahju üksikisikutele ja ühiskonnale (nt seoses sotsiaalse toimetuleku, organiseeritud kuritegevuse, ebaseadusliku kasumiga), risk ohutusele (haiguste levik, mõju liiklusohutusele). (1) ELi otsus kehtestada ainete suhtes piiravad meetmed, mida toetavad kriminaalkaristused, või meetmeid jätta võtmata (praegust olukorda ei muudeta) Riskihindamise tulemuste põhjal esitab komisjon nõukogule seadusandliku ettepaneku, milles nõutakse liikmesriikidelt aine suhtes kriminaalõiguse alusel kontrollimeetmete (uue psühhoaktiivse aine suhtes kohaldatavate riiklike õigusaktide) kehtestamist või põhjendatakse, miks see ei ole vajalik. Kuna ebaseaduslikke uimasteid käsitlevad riiklikud õigusaktid peavad vastama uimastiäri käsitlevale raamotsusele 2004/757/JSK, kohaldatakse raamotsust selliste uute psühhoaktiivsete ainete suhtes, mille puhul on kehtestatud kontroll. Lubatakse ainult selliseid aine seadusliku kasutamisega seotud erandeid, mis on ette nähtud ÜRO uimastivastaste konventsioonidega. (2) Praegune olukord kombineerituna ELi soovitusega kehtestada ainete suhtes tarbijaturul piiravad meetmed, mida toetavad halduskaristused Komisjonil on meetmete võtmisel kolm võimalust: kui ainega kaasnevad riskid on väikesed, siis piiranguid ei kehtestata; kui riskid on keskmised, soovitab komisjon liikmesriikidel aine turult kõrvaldada ning keelata selle levitamise, müümise, esitlemise või tarbijatele pakkumise (piirangud ei kehti kaubanduslike ja tööstuslike, samuti teaduslike kasutusviiside suhtes); kui risk on suur, kohaldatakse sarnaselt praegusele olukorrale kriminaalõiguse norme. (3) Praegune olukord kombineerituna ELi otsusega kehtestada ainete suhtes tarbijaturul piiravad meetmed, mida toetavad halduskaristused Sama kui 2. valikuvõimaluse puhul, ent kui ainega kaasnevad keskmised riskid, võtab komisjon soovituse asemel vastu aine suhtes tarbijaturul piiranguid seadva otsuse, mis on siduv ja mis kehtestatakse rakendusakti kaudu. 5.2. Poliitikavalikute hindamine 1. rühm. teadmiste parandamine uutest psühhoaktiivsetest ainetest Praeguse olukorra säilitamine ei aita saavutada poliitikaeesmärke. Selle positiivne mõju rahvatervisele ja ohutusele on väike ning sidusrühmade hulgas ei leia see suurt toetust. See ei too kaasa mingeid lisakulusid ELile või liikmesriikidele. EMCDDA, uurimisinstituutide ja kohtuekspertiisilaborite vahelisel struktuursel koostööl on suur positiivne mõju. See muudab ELi meetme tõhusamaks, pakkudes tõendusmaterjali uute psühhoaktiivsete ainete tekitatava kahju kohta. Aastatel 2014–2020 vajab see ELi eelarvest rahalisi vahendeid ligikaudu 3,7 miljonit eurot. Sidusrühmade toetus sellele on suur. ELi teadusuuringute infrastruktuuril on samasugune mõju, ent see ei ole proportsionaalne, sest selle loomise kulud on 5,1 miljonit eurot ja käimashoidmise kulud moodustavad 1,4 miljonit eurot aastas. Sidusrühmade toetus sellele on väike. 2. rühm. Uute psühhoaktiivsete ainete käsitlemine individuaalselt või rühmades Individuaalsel lähenemisviisil (praeguse olukorra säilitamisel) on poliitikaeesmärkidele keskmine positiivne mõju. Sellega ei parandata ELi meetme tõhusust, sest see ei suurenda ELi suutlikkust prognoosida turuarenguid, ent mõjutab positiivselt tervist ja ohutust, pakkudes usaldusväärset tõendusmaterjali iga ainega kaasnevate riskide kohta. Kuna piiratakse üksnes kahjulikke aineid, on sellel positiivne mõju seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevatele ettevõtjatele. Sidusrühmade hulgas on sellel suur toetus. Ainerühmasid hõlmav lähenemisviis avaldab poliitikaeesmärkidele keskmist positiivset mõju, sest aitab prognoosida turuarenguid ning mõjutab positiivselt tervist ja ohutust, ent mõjub kahjulikult põhiõigustele ja seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevatele ettevõtjatele, kuna ainete suhtes saab kehtestada piiravaid meetmeid hoolimata sellest, et nende kahjulikkuse kohta puuduvad tõendid. Selle kulud ELi ja liikmesriikide jaoks on väikesed ning sidusrühmade hulgas on sellel suur toetus. Individuaalne lähenemisviis, mida toetab teave nn nutikalt liigitatud ainete rühmade kohta, avaldab poliitikaeesmärkide saavutamisele väga positiivset mõju, sest selles on ühendatud mõlema eespool kirjeldatud lähenemisviisi eelised. Sellel on suur mõju tervisele ja ohutusele ning sellega ei kaasne ELi ja liikmesriikide jaoks lisakulusid. Sellel on positiivne mõju seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevatele ettevõtjatele ja sidusrühmade hulgas on sellel suur toetus. 3. rühm. Ajutised meetmed Ajutiste meetmete puudumisel (praeguse olukorra säilitamisel) on poliitikaeesmärkide saavutamisele äärmiselt negatiivne mõju, sest tõenäoliselt kahjulikud ained on turul jätkuvalt kättesaadavad. Sidusrühmade toetus sellele on väike. ELi soovitusel kehtestada ajutised meetmed on poliitikaeesmärkidele keskmine positiivne mõju, sest kahjulikud ained kõrvaldatakse kiiresti tarbijaturult. Ümbersuunamise oht aga püsib, kuna tõenäoliselt ei vii kõik liikmesriigid soovitust ellu. Sellega kaasnevad piiratud kulud ELi ja liikmesriikide eelarvetele (seoses rakendamisega). Ühine lähenemisviis teatavatele ainetele üle terve ELi hõlbustab seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevate ettevõtjate tegevust. Negatiivne mõju äritegevusele ja meelelahutuslikul otstarbel kasutatavate ainetega seotud ettevõtjate teatavatele põhiõigustele on põhjendatud. See on proportsionaalne ning sidusrühmade hulgas on sellel suur toetus. Ajutiste meetmete kehtestamist käsitleva ELi otsuse mõju on sarnane, ent põhjalikum, sest seda rakendavad kõik liikmesriigid. See on soovitusest kulukam, kuid vähendab tõhusamalt ümbersuunamise ohtu ja avaldab positiivsemat mõju rahvatervisele. Ühine lähenemisviis teatavatele ainetele üle terve ELi hõlbustab seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevate ettevõtjate tegevust. See on proportsionaalne ning sellel on sidusrühmade hulgas suur toetus. 4. rühm. Lõplik otsus uue psühhoaktiivse aine kohta Praeguse olukorra säilitamise positiivne mõju poliitikaeesmärkide saavutamisele on väike, sest kuigi see aitab parandada riiklike meetmete järjepidevust, ei võimalda see keskmist riski kujutavate ainete vastu proportsionaalselt võidelda. Selle mõju põhiõigustele on negatiivne, ent põhjendatud. Sellega kaasnevad proportsionaalsusega seotud probleemid ja sidusrühmade toetus sellele on väike. Kui lisada praeguse olukorra säilitamisele võimalus võtta vastu ELi soovitus tarbijaturu piirangute kohta, avaldaks see poliitikaeesmärkide saavutamisele keskmist positiivset mõju, sest see võimaldab ainete kahjulikkusele reageerida proportsionaalsemalt. Ümbersuunamise oht aga püsib. See toob kaasa keskmise positiivse mõju tervise ja ohutuse kaitsele ning väiksed kulud ELi ja liikmesriikide eelarvetele (seoses rakendamisega). Samuti avaldab see positiivset mõju seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevatele ettevõtjatele, sest piiravad meetmed ei mõjutaks nende tegevust (keskmine risk) ja teatavad kasutusviisid oleksid lubatud isegi juhul, kui tegemist on olulist riski kujutavate ainetega. Negatiivne mõju põhiõigustele ja meelelahutuslikul otstarbel kasutatavate ainetega seotud ettevõtjate äritegevusele on põhjendatud. See on proportsionaalne ainetega kaasnevate riskidega ja sidusrühmad toetavad seda. Kui lisada praeguse olukorra säilitamisele võimalus võtta vastu ELi otsus piiravate meetmete kehtestamiseks tarbijaturul, oleks selle mõju sarnane, ent põhjalikum, sest otsus on liikmesriikide jaoks siduv. See on eelmisest valikuvõimalusest kulukam, aga vähendab samas tõhusamalt ümbersuunamise ohtu ning kahjulike ainete negatiivset mõju tervisele ja ohutusele. See on proportsionaalne ja sellel on sidusrühmade hulgas suur toetus. 6. Eelistatud poliitikavalik Mõjude võrdlev hindamine näitab, et eesmärkide saavutamiseks oleks kõige tõhusam seadusandlike ja muude valikuvõimaluste järgmine kombinatsioon: (1) struktuurse koostöö hõlbustamine EMCDDA, uurimisinstituutide ja kohtuekspertiisilaborite vahel; (2) individuaalne lähenemisviis, mida toetab teave nn nutikalt liigitatud ainerühmade kohta; (3) ELi otsus kehtestada ajutised meetmed; (4) praegune olukord kombineerituna ELi otsusega kehtestada ainete suhtes tarbijaturul piiravad meetmed, mida toetavad halduskaristused. Eelistatud poliitikavalikul on suur positiivne mõju rahvatervisele ja ohutusele. Selle puhul on ELil võimalik kiiremini meetmeid võtta, sest ajutised meetmed võimaldavad pakilisi probleeme tekitavad ained varem tarbijaturult kõrvaldada ja lühendavad vahetult kohaldatavate piiravate meetmete vastuvõtmiseks vajalikku aega (rakendusaktide kaudu). Eelistatav poliitikavalik parandab märgatavalt ELi suutlikkust muutusi prognoosida ja uutele psühhoaktiivsetele ainetele asjakohaselt reageerida. Sellel on positiivne mõju seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevatele ettevõtjatele. Kuigi sellel valikul on meelelahutuslikult kasutatavate ainete turul tegutsevatele ettevõtjatele negatiivne majanduslik ja põhiõigustega seotud mõju, on see põhjendatud vajadusega käsitleda ainetega kaasnevaid riske, ning seda tasakaalustab positiivne mõju seaduslikult kasutatavate ainete turul tegutsevatele ettevõtjatele. Eelistatava poliitikavalikuga saavutatakse õige tasakaal vajaduse vahel kaitsta üksikisikuid ja ühiskonda uute psühhoaktiivsete ainete meelelahutuslikul otstarbel kasutamisega kaasnevate riskide eest ning vajaduse vahel vähendada seadusliku kauplemise tõkkeid ja vältida selliste tõkete teket. Ühtlasi aitab see seaduslikult kasutatavate uute psühhoaktiivsete ainete turgu siseturuga paremini lõimida. Pakkudes astmelisi ja suuremal määral kohandatud ning riskitasemega proportsionaalseid võimalusi, vähendab see piiravate meetmete negatiivset mõju ettevõtjatele ja tarbijatele. Kõnealuse poliitikavaliku positiivne mõju kaalub üles sellega kaasnevad kulud ELi ja liikmesriikide eelarvetele. Selle valikuvõimaluse puhul järgitakse subsidiaarsuse põhimõtet, sest tähelepanu pööratakse üksnes nendele ainetele, mis tekitavad probleeme terves ELis, ning kohalikke probleeme põhjustavate ainetega võitlemise eest vastutavad liikmesriigid. Samuti austatakse selle puhul proportsionaalsuse põhimõtet, sest see ei lähe kaugemale eesmärkide saavutamisest vajalikust, pakkudes ainete riskitasemega kohandatud meetmeid. 7. Järelevalve ja hindamine EMCDDA ja Europol esitavad igal aastal aruande vahendi rakendamise kohta. Komisjon hindab korrapäraselt selle rakendamist, toimimist, tõhusust, tulemuslikkust ja lisaväärtust. Komisjon hindab vahendit iga viie aasta järel ning esitab selle tulemused Euroopa Parlamendile ja nõukogule, esitades vajaduse korral ettepanekud muudatuste tegemiseks.