SISSEJUHATUS

Nõukogu määruse (millega kehtestatakse ELi ametnike personalieeskirjad) XI lisa artikkel 10 on erandiklausel, mille suhtes kohaldatakse õiguslikke tingimusi. Selleks, et seda klauslit kasutada − mis viiks ELi toimimise lepingu artiklil 336 põhineva seadusandliku menetluse kohaldamiseni − tuleb analüüsida, kas need õiguslikud tingimused on täidetud või mitte. Kui tingimused ei ole täidetud, saavad klausli Euroopa Kohtus vaidlustada kõik asjaomased isikud ja institutsioonid või ka lihtsalt sellised isikud ja institutsioonid, kelle puhul on võimalik, et see võib neid kahjustada. Eduka hagemise korral võib see tuua ELi eelarvele kaasa lisakohustuse maksta maksete hilinemise eest viivist teenistuspaikades, kus palkade või pensionite kohandamine on positiivne.

Oluline on rõhutada asjaolu, et kui artikli 10 (koostoimes ELi toimimise lepingu artikliga 336) kasutamise tingimused ei ole täidetud, on siiski võimalik kasutada ELi toimimise lepingu artiklit 336 otse, et muuta personalieeskirjasid, kui seda peetakse poliitiliselt asjakohaseks.

Nagu selgitati 2011. aasta juulis esitatud aruandes erandiklausli kohaldamise kohta, nähakse klausliga ette järgmised tingimused, mis kõik peavad enne mis tahes meetmete võtmist olema täidetud:

- halvenemine peab olema nii tõsine kui ka äkiline;

- see peab mõjutama majanduslikku ja sotsiaalset olukorda liidu tasandil;

- seda hinnates tuleb arvesse võtta komisjoni esitatud objektiivseid andmeid

- ning halvenemine peab olema selline, et seda ei saa selle erandliku ajastuse ja ulatuse tõttu kõnealuse meetodiga nõuetekohaselt arvesse võtta. Sellega seoses leidis Euroopa Kohus (kohtuasjas C-40/10 tehtud Euroopa Kohtu otsus) esiteks, et erandiklauslit saab kohaldada üksnes „ erakorralises olukorras" (otsuse punkt 74), ja teiseks võimaldab see „võtta arvesse ühtaegu tõsise ja äkiliselt aset leidnud majandusliku ja sotsiaalse olukorra halvenemise tagajärgi, juhul kui „tavapärast” meetodit rakendades ei kohandataks ametnike töötasusid piisavalt kiiresti " (punkt 75).

2010. aastal toimunud iga-aastase kohandamise raames nõudis nõukogu, et komisjon esitaks erandiklausli alusel asjakohased ettepanekud, et Euroopa Parlament ja nõukogu saaksid need enne 2011. aasta lõppu vastu võtta. Erandiklauslit käsitleva komisjoni aruande kavand esitati nõukogu töörühmale mitteametlikult 30. juunil 2011 ja komisjon võttis aruande ametlikult vastu 13. juulil 2011 kooskõlas nõukogu ettenähtud ajakavaga.

Komisjoni 13. juuli 2011. aasta erandiklauslit käsitlev aruanne tugines majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi 13. juulil 2011 avaldatud kevadistele Euroopa majandusprognoosidele ja selles kasutati arvukalt majanduslikke ja sotsiaalnäitajaid selle hindamiseks, kas 2011. aastal on vaja erandiklauslit kasutada. Aruandes jõuti järeldusele, et vaatlusperioodil 1. juulist 2010 kuni 2011. aasta mai keskpaigani ei toimunud Euroopa Liidu majandusliku ja sotsiaalse olukorra tõsist ja äkilist halvenemist.

Nõukogu 4. novembri 2011. aasta nõudmise täitmiseks on käesolevas dokumendis arvesse võetud viimaseid arengusuundi Euroopa Liidus alates kevadisest Euroopa majandusprognoosist kuni tänaseni.

10. novembril 2011 avaldatud majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi prognoos näitab 2011. aasta kohta kevadisest prognoosist vähem optimistlikke majanduslike ja sotsiaalnäitajate trende. Majanduse elavnemine on seiskunud ja Euroopa majanduse väljavaated halvenenud. Vähenenud usaldus ja süvenev finantsturgude ebastabiilsus pärsivad investeeringuid ja tarbimist, samal ajal kui kiireloomuline eelarve konsolideerimise vajadus mõjub rõhuvalt sisenõudlusele ja nõrgenevad üleilmsed majandustingimused hoiavad tagasi eksporti. Viimase kahe aasta jooksul toimunud majanduse elavnemisega on kaasnenud vaid aeglane tööhõive kasv.

Kuigi lühiajalised näitajad osutavad majandustegevuse praegusele aeglustumisele ELis, on käesoleva aasta üldine majanduskasv siiski suhteliselt tugev, mis tuleneb esimese kvartali suhteliselt headest tulemustest aasta alguses, ja SKP kasvuks oodatakse 1,6 %.

Vaatamata sellele, et oodatakse majanduse olulist aeglustumist, ei saa majanduslikke ja sotsiaalseid tingimusi pidada meetodi seisukohast erakorralisteks, mis õigustaks meetodist kaugemale minevate meetmete kohaldamist. Tegelikult on sünge pilt avaldanud eeskätt liikmesriikide eelarvete konsolideerimise vajadustest tingituna mõju ka liikmesriikide avaliku sektori palkadele ja avaliku sektori töötajate palgatõus võrreldes kogumajanduse töötajate hüvitiste kasvuga (3 %) on sel aastal oodatavalt tagasihoidlik. Riikide keskvalitsuse ametnike ostujõu langust kuni 2011. aasta juulini kohaldatakse meetodi kohaldamise kaudu ka ELi ametnike suhtes, mis annab tulemuseks reaalpalkade 1,8 % languse kõigis ELi avalike teenistujate teenistuspaikades. Halvenevad majandusväljavaated ei ole toonud kaasa asjaolusid, mille korral „tavapärane meetod“ ei saaks toimida ega võtta arvesse otsuseid, mille liikmesriigid on oma avalike teenistujate suhtes teinud.

Majanduskasv seiskub ELis oodatavalt 2011. aasta viimases kvartalis ja 2012. aastaks oodatakse väga tagasihoidlikku majanduskasvu. Kui majanduse olukord jätkuvalt veelgi halveneb ja ajendab liikmesriike tegema riiklikul tasandil otsuseid, mida ei saaks meetodi tavapärase kohaldamise korral piisavalt kiiresti arvesse võtta, teeb komisjon kooskõlas Euroopa Kohtu rõhutatud lojaalse koostöö põhimõttega ettepaneku erandiklausli kasutamise kohta, et võtta nõuetekohaselt arvesse liikmesriikide tasandil võetud meetmeid ja samuti vähendada ajalist viivitust kõnealuste meetmete jõustumise ja aasta pärast tehtava järgmise iga-aastase kohandamise vahel.

Komisjon sooviks meelde tuletada, et liikmesriikidele soovitatud, nende poolt kavandatud või rakendatud kokkuhoiumeetmeid ja reforme on käsitletud komisjoni esialgses ettepanekus personalieeskirjade läbivaatamise kohta, mis tugineb otseselt ELi toimimise lepingu artiklile 336 ja mis tooks kaasa märkimisväärse säästu, mille summa järgmise mitmeaastase finantsraamistiku jooksul moodustaks üle ühe miljardi euro ja pikaajalises perspektiivis üle ühe miljardi euro aastas.

2011. AASTA SÜGISE EUROOPA MAJANDUSKASVU PROGNOOS

ELi majandus on 2010. ja 2011. aastal kasvanud

Majanduslangus lõppes 2009. aasta sügisel ja 2010. aastal järgnes sellele majanduse elavnemine. Tervikuna suurenes SKP kogu 2010. aasta jooksul ELis 2,0 % ja euroalal 1,9 %[1].

2011. aasta sügise Euroopa majanduskasvu prognoos näitab, et lühiajalised näitajad osutavad jätkuvale majanduskasvu aeglustumisele ELis. Samuti kinnitab see prognoos, et 2011. aastal ELi majanduskasv siiski jätkub tänu esimese kvartali headele tulemustele. Kuna 2011. aasta kevade prognoosi (1,6 % majanduskasv euroalal ja 1,8 % ELis) korrigeeriti allapoole, siis oodatakse Euroopa majanduskasvu jätkumist 2011. aastal tasemel 1,5 % (euroala) ja 1,6 % (EL). 2011. aasta viimases kvartalis SKP kasv prognoositavalt seiskub ja majandus pöördub tagasihoidlikule kasvule alles 2012. aasta lõpupoole.

Majanduse elavnemise aeglustumine 2011. aastal ei ole siiski võrreldav ebastabiilsusega, mis mõjutas ELi 2008. ja 2009. aastal, mil majanduskasv vähenes 3,2 %-lt 2007. aastal 0,3 %-le 2008. aastal ja kukkus seejärel tugevalt miinusesse, st -4,2 %-ni 2009. aastal.

[pic]

Tööturu olukord jääb 2010. ja 2011. aastal stabiilseks

2011. aasta sügise Euroopa majanduskasvu prognoosis osutati sellele, et tööga hõivatute arv hakkas aeglaselt suurenema 2010. aasta lõpus, niipea kui töötatud tundide arvu kasv hakkas aeglustuma. Ajaline nihe tööhõive reageerimises majanduse elavnemisele oli tingitud varutööjõu kasutamisest majanduslanguse ajal ja sellega kaasnes tööjõu tootlikkuse märkimisväärne suurenemine. Vaatamata sellele, et majandus on ELis taas kasvama hakanud, on töökohtade loomine olnud nõrk ja ebapiisav selleks, et töötuse määra märkimisväärselt vähendada. Nii euroalal kui ka ELis kõikus töötuse määr 2010. ja 2011. aastal vaid marginaalselt.

Kuigi ELi töötuse määra prognoosi on pisut ülespoole korrigeeritud, püsib see sügisese prognoosi kohaselt 2011. aastal siiski stabiilsena samal 9,7 % tasemel kui 2010. aastal (vt järgmine joonis). Need arvud on endiselt kooskõlas kevadise prognoosiga, milles prognoositi, et ELi töötuse määr 2011. aastal pisut väheneb ja jõuab 9,5 % tasemele.

Sellega seoses väärib erilist tähelepanu see, et pärast kaht aastat langemist (-1,8% 2009. aastal ja -0,5 % 2010. aastal) on tööhõive kasv ELis 2011. aastal prognoosi kohaselt positiivne (0,4 %).

[pic]

[pic]

Töötajate hüvitised erasektoris ja kogumajanduses 2010. ja 2011. aastal kasvavad

Komisjon on arvamusel, et kasulik oleks võrrelda avaliku sektori töötajate olukorda ELi kogumajandusega. Selleks võib arvesse võtta töötajate hüvitisi, mis vastavad kõikide töötajate kogu tööjõukuludele, mida määratletakse brutopalgana, sealhulgas ületunnitasu ja preemiad, koos mitterahaliste hüvitiste ja tööandja sotsiaalkindlustusmaksetega[2] nii avalikus sektoris (valitsemissektoris[3]) kui ka kogumajanduses.

2011. aasta sügise Euroopa majanduskasvu prognoosis oodatakse, et järgnevatel aastatel suurenevad töötajate hüvitised kogumajanduses 2−3 % aastas.

Eelnenud aastatel suurenesid töötajate hüvitised kogumajanduses 2007. aastal 5,2 % ja 2008. aastal 4,4 %, kuid vähenesid finantsturgude ebastabiilsuse haripunktis 2009. aastal 0,3 %, samal ajal kui SKP langes 4,2 %. 2011. aastal suurenevad töötajate hüvitised kogumajanduses oodatavalt 3,0 %, mis on kevadel prognoositust (2,4 %) suurem näitaja.

Töötajate hüvitiste kasv avalikus sektoris langes 3,4 %-lt 2009. aastal 1,2 %-le 2010. aastal. Sügisese prognoosi kohaselt jätkub see suundumus ka 2011. aastal (0,6 %). Reaalnäitajates langevad töötajate hüvitised avalikus sektoris oodatavalt −2,2 %, mis on kooskõlas ELi avalike teenistujate suhtes kohaldatava meetodi kohaselt mõõdetud liikmesriikide ametnike ostujõu langusega (−1,8 %).

[pic]

[pic]

Riikide rahandus valmistab muret

2011 märgib aastat, mil toimus üleminek riigkide rahanduse stabiliseerimiselt selle konsolideerimisele. Valitsemissektori puudujääk ELis vähenes 6,9 %-lt 2009. aastal 6,6 %-le 2010. aastal ning prognoositakse selle jätkuvat vähenemist. 2011. aasta eelarvepuudujäägi tulemuseks prognoositakse nüüd ELis 4,7 % SKPst ja euroalal 4,1 % SKPst. Täiendavaid konsolideerimismeetmeid, mis on tõenäolised, kuis mida ei ole veel jõustatud, ei ole sügiseses prognoosis arvesse võetud.

Liikmesriikide kulukatel sekkumistel on olnud riikide rahandusele märkimisväärne mõju, kuigi enamikus liikmesriikides pärineb valitsemissektori võlg eelmisele kriisile eelnenud ajast. Kokku saavutas valitsemissektori võlg ELis 2010. aastal taseme 80,3 % SKPst ja sügiseses prognoosis oodatakse, et 2011. aastal jääb see samale (82,5 % SKPst) tasemele (vt järgmine joonis). Valitsemissektori võla arvandmed on jäänud kevadise prognoosiga (82,3 % SKPst) samaks.

[pic]

Kokkuvõttes valmistab ELi ja eriti euroala riikide rahanduse küsimus endiselt suurt muret. Probleem pärineb vähemalt 2007. aastast, kui mitte varasemast ajast, ja käimas on meetmed riikide rahanduse kohandamiseks. Kuigi need meetmed on toonud kaasa valitsemissektori eelarve tasakaalu järkjärgulise paranemise, on hiljutised arengusuunad näidanud, et põhiliseks probleemiks on kasvava võla mõju riikide rahanduse jätkusuutlikkusele ja selle kaudne mõju riigivõlakirjade turgudele. Nõrgem majanduskasv tõi kaasa eelarvete halvenemise ja koondas tähelepanu riikide rahanduse jätkusuutlikkusele. See on peamine põhjus, miks Euroopa Liidus oodatakse avalikus sektoris palkade külmutamist või nende üksnes tagasihoidlikku kasvu.

Siiski tunnevad liikmesriikide avalikud teenistujad riikide rahanduse ebastabiilsuse tagajärgi veel pikka aega, sest tulevastel aastatel on vaja teha olulisi eelarvekärpeid. Sellel on ilma igasuguse kahtluseta otsene mõju ELi ametnike palkadele, mis meetodi kohaldamise tulemusena järgivad täpselt liikmesriikide ametnike mis tahes palgamuutusi.

Inflatsioon on jätkuvalt madal

THHI (tarbijahindade harmoneeritud indeks) koguinflatsioon 2011. aasta esimesel poolel kiirenes, peamiselt tingituna sellest, et energia ja toiduainete hinnad olid vahepeal kaubaturgudel kõrged. Kuna kaubaturgude hinnad saavutasid oma tipu 2011. aasta esimesel poolel ja naftafutuuride hinnad näitavad järkjärgulist edasist langust, siis koguinflatsioon oodatavalt leeveneb, langedes 2012. aastal tagasi alla 2 %. Mis puutub aluseks olevasse hinnasurvesse, siis hoiab püsiv SKP lõhe, mis enamikus liikmesriikides 2012. aastal oodatavalt pisut suureneb, inflatsiooni jätkuvalt tagasi, samal ajal kui palgad kasvavad suurt tööpuudust arvestades oodatavalt vaid tagasihoidlikult.

THHI kasvab sügisese prognoosi kohaselt 2011. aastal oodatavalt 3,0 %-ni (mis on kooskõlas ka kevadise prognoosiga).

[pic]

Majandussentimendi näitaja on langenud

See näitaja on äärmiselt volatiilne. Pärast 1990. aastast alates madalaima väärtuseni (66,9) jõudmist 2009. aasta märtsis tõusis majandussentimendi näitaja[4] 2010. aasta aprillis kõrgemale 1990.–2010. aasta keskmisest (milleks on määratluse kohaselt 100). See saavutas oma tipu (107,4) 2011. aasta märtsis, ent viimastel kuudel on see näidanud tugevat langust (2011. aasta oktoobris 93,8), jäädes 2009. aasta madalaimatest väärtustest siiski oluliselt kõrgemale.

[pic]

KOKKUVÕTE

Kooskõlas personalieeskirjade XI lisa artiklis 10 sätestatud erandiklausliga peab komisjon objektiivsetele andmetele tuginedes uurima, kas aset on leidnud Euroopa Liidu majandusliku ja sotsiaalse olukorra tõsine ja äkiline halvenemine.

Lisaks peab komisjon kooskõlas Euroopa Kohtu kohtuotsusega kohtuasjas C-40/10 hindama, kas eespool nimetatud majanduslikku ja sotsiaalset olukorda saab käsitada „erakorralise olukorrana", kus „tavapärast meetodit rakendades ei kohandataks ametnike töötasusid piisavalt kiiresti" .

Vastavalt komisjoni hinnangule, mille ta andis oma 13. juuli 2011. aasta aruandes, on „halvenemine" mõiste, mida kasutatakse majandusliku ja sotsiaalse olukorra halvemaks muutumise kirjeldamiseks. Selleks et teha kindlaks, kas majanduslik ja sotsiaalne olukord on halvenenud „tõsiselt” , tuleb vaadelda nii tuvastatud majandusliku ja sotsiaalse mõju ulatust kui ka kestust . Selleks et teha kindlaks, kas majanduslik ja sotsiaalne olukord on halvenenud „äkiliselt” , tuleb hinnata majandusliku ja sotsiaalse mõju ilmnemise kiirust ja prognoositavust . Seejuures on eriti tähtis eristada majandustsükli tavapäraseid kõikumisi väliste sündmuste tekitatud kõikumistest.

Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi 10. novembril 2011. avaldatud prognoosid näitavad 2011. aasta kohta kevadel avaldatud prognoosiga võrreldes halvenevaid trende nii majanduslikes kui ka sotsiaalsetes näitajates ning seda, et Euroopa majandus elab praegu läbi ebastabiilseid aegu.

Kuid vaatamata sellele, et lühiajalised näitajad osutavad majandustegevuse jätkuvale aeglustumisele ELis, on käesoleva aasta üldine majanduskasv siiski veel suhteliselt tugev. Eeskätt prognoositakse, et SKP kasv 2011. aastal jätkub mööda 1,6 % kandis olevat trendi, mis on 2010. aastaga (2,0 %) võrreldes sarnane tase. Võrdluseks võib tuua, et 2009. aastal see langes 4,2 %. Prognoositav seiskumine 2011. aasta viimases kvartalis piirdub oodatavalt selle kvartaliga ning 2012. aasta esimeses kvartalis oodatakse SKP tagasihoidlikku kasvu.

Lisaks sellele jääb töötuse määr 2011. aastal stabiilseks samal tasemel, kui see oli 2010. aastal (9,7 %), samal ajal kui tööhõive kasv oodatakse olevat 2011. aastal esmakordselt positiivne (0,4 %) pärast kaht aastat langust (−1,8 % 2009. aastal ja −0,5 % 2010. aastal).

Töötajate hüvitised kogumajanduses jäävad 2011. aastal prognoositavalt kõrgele tasemele (3,0 %), samal ajal kui avalikus sektoris jääb see arv märksa väiksemaks (0,6 %) ning on kooskõlas meetodi kohaselt arvutatud ELi ametnike ostujõu vähenemisega (2011. aastal −1,8 %).

Valitsemissektori puudujääk ELis väheneb sügisese ja kevadise prognoosi kohaselt veelgi, langedes 7 % tasemelt 2009. ja 2010. aastal 4,7 %-le 2011. aastal. Eelarve konsolideerimises tehakse prognooside kohaselt edusamme ja eelarve puudujäägid hakkavad vähenema, kuigi ELi valitsemissektori võlg on ELi majanduse jaoks pidev probleem juba alates 2007. aastast.

Kuigi 2011. aasta sügiseses prognoosis on selgelt kirjeldatud kevadisest prognoosist vähem soodsat majanduslikku ja sotsiaalset konteksti, tuleneb personalieeskirjade XI lisa artiklis 10 sätestatud kriteeriumidest ja nende Euroopa Kohtu poolsest tõlgendusest, et EL ei seisa vastamisi olukorraga , mis kohtu määratluse kohaselt on meetodi seisukohast erakorraline ja kus „tavapärast” meetodit rakendades ei kohandataks ELi ametnike töötasusid piisavalt kiiresti selleks, et võtta arvesse meetmeid, mille liikmesriigid on võtnud oma avalike teenistujate suhtes. Ja kuigi kogumajanduses suureneksid töötajate hüvitised suhteliselt palju, on valitsemissektoris töötajate hüvitiste suurenemine oodatavalt tagasihoidlik, mis kajastub ka meetodi kohaldamisel.

Mis puutub valitsemissektori töötajate hüvitiste prognoosi, siis 2011. aastal kajastub see parameeter meetodi kohaldamisel nõuetekohaselt. Avaliku sektori töötajad kaotavad oodatavalt 2,2 % oma ostujõust, mis on kooskõlas andmetega, mille liikmesriigid on esitanud oma keskvalitsuse ametnike kohta (ostujõu vähenemine 1,8 %). Ostujõu vähenemist kohaldataks meetodi kaudu ELi avalike teenistujate suhtes kõigis nende teenistuspaikades ja nende reaalpalgad väheneksid sama protsendi võrra.

Liikmesriikide ja ELi ametnike ostujõu vähenemine näib olevat kooskõlas praeguse majandusliku ja sotsiaalse olukorraga ning see olukord ei õigusta mis tahes meetmeid, mis läheksid nimetatud vähenemisest kaugemale. Seda silmas pidades ei ole komisjonil võimalik käivitada erandiklauslit ilma, et ta läheks sealjuures vastuollu personalieeskirjade XI lisa artikliga 10 ja Euroopa Kohtu kohtupraktikaga.

See ei välista aga Euroopa Liidu avalikus teenistuses struktuurireformide tegemist otse ELi toimimise lepingu artikli 336 alusel. Seepärast soovib komisjon meelde tuletada oma esialgset ettepanekut personalieeskirjade läbivaatamise kohta, kus tehakse muu hulgas ettepanek töötajate arvu 5 % võrra vähendamiseks kõigis institutsioonides ja ametites, ELi avalike teenistujate kohustusliku iganädalase töötundide arvu suurendamiseks 40 tunnini ilma kompenseerivate palgakohandusteta, tavapärase pensioniea tõstmiseks 65 eluaastani, ennetähtaegselt pensionile mineku eeskirjade oluliselt rangemaks muutmiseks ning karjääri arendamise eeskirjadega seonduvateks meetmeteks, nagu teatavate ametikohtade töötasude märkimisväärseks vähendamiseks. See on kooskõlas meetmetega, mida on võetud või mida on arutatud liikmesriikide avaliku teenistuse puhul, ja tooks kaasa märkimisväärse säästu, mille summa oleks järgmise mitmeaastase finantsraamistiku jooksul üle ühe miljardi euro ja pärast 2020. aastat veelgi suurem.

Spetsiifilisema meetmena on komisjon selleks, et võtta arvesse hiljutist finantsturgude ebastabiilsust ja jätkuvaid probleeme seoses säästudega liikmesriikide avalikus sektoris ja riigieelarvete kärpimisega, otsustanud teha ettepaneku kavandatava solidaarsusmaksu suurendamiseks kuni 6 %-ni. Kui kaasseadusandjad selle vastu võtavad, siis mõjutaks see täiendav suurendamine ELi avalike teenistujate palkasid kuni ettepaneku kohase palkade ja pensionite kohandamise läbivaadatud meetodi kehtivusaja lõpuni 2022. aastal.

Komisjon esitab kõnealuse ettepaneku ametlikult 2011. aasta detsembris niipea, kui kohustuslik ametlik konsulteerimine personalieeskirjade komiteega on lõpule jõudnud.

Lõpetuseks sooviks komisjon tulla tagasi asjaolu juurde, et majanduskasv ELis seiskub oodatavalt 2011. aasta viimases kvartalis ja et 2012. aastaks oodatakse väga tagasihoidlikku majanduskasvu. Kui majanduse olukord jätkuvalt veelgi halveneb ja ajendab liikmesriike tegema riiklikul tasandil otsuseid, mida ei saaks meetodi tavapärase kohaldamise korral piisavalt kiiresti arvesse võtta, kasutab komisjon kooskõlas Euroopa Kohtu rõhutatud lojaalse koostöö põhimõttega erandiklauslit, et võtta nõuetekohaselt arvesse kõnealuseid liikmesriikide tasandil võetud meetmeid ja samuti vähendada ajalist viivitust kõnealuste meetmete jõustumise ja järgmise iga-aastase kohandamise vahel.

[1] Eurostati tehtavate regulaarsete läbivaatamiste tõttu võivad varasemad andmed olla pisut erinevad.

[2] Seetõttu kajastuvad selles tööhõive määra ja sotsiaalhoolekandepoliitika ning ka palgataseme muutused.

[3] Käesolevas jaos tähendab avalik sektor valitsemissektorit. Valitsemissektor hõlmab kõiki institutsioonilisi üksusi, kes on muud turuvälised tootjad ja kelle toodang on mõeldud individuaalseks ja kollektiivseks tarbimiseks ning keda rahastatakse peamiselt muude sektorite üksuste kohustuslikest maksetest, ja/või kõik institutsioonilised üksused, kelle peamine tegevusala on riigi tulude ja rikkuse ümberjaotamine. Institutsiooniliste üksuste hulka kuuluvad valitsemissektori üksused ja mõned mittetulundusasutused ning autonoomsed pensionifondid. Valitsemissektor jaguneb neljaks allsektoriks: keskvalitsus, osariikide/liidumaade valitsused, kohalikud omavalitsused ja sotsiaalkindlustusfondid.

[4] Ettevõtlus- ja tarbijauuringute käigus kogutakse iga kuu arvamusi ja ootusi majandustegevuse eri tahkude kohta eri majandussektorites: tööstus-, teenindus-, ehitus- ja jaemüügisektoris ning ka tarbijate seas. Kõigis viies uuritavas sektoris koostatakse usaldusnäitajad, mis kajastavad ühemõõtmelise indeksina üldisi arvamusi ja ootusi asjaomase sektori tasandil. Üldise majandustegevuse jälgimiseks arvutatakse alates 1985. aastast nimetatud viie näitaja kaalutud summana laiem majandussentimendi näitaja ESI ( Economic Sentiment Indicator ).