Seirekeskus kohanes hästi mitmesuguste hindamisperioodil toimunud muudatustega. Uimastite nõudlus ja pakkumine muutuvad pidevalt. Seirekeskus reageeris sellele, keskendudes rohkem tekkivatele ohtudele ja suundumustele, töötades välja uued metoodikad ning kasutades teavet, mis on pärit avalikest allikatest, nagu reoveeanalüüs või tekkivaid suundumusi käsitlevad uuringud. Seirekeskus on suunanud oma väljaanded erinevatele sihtrühmadele neid vastavalt kohandades. Kokkuvõttes näitasid küsitlused, et on vaja rohkem tulevikku suunatud tooteid, milles tehakse kindlaks tulevikusuundumused ja tulevased riskid, et parandada ELi valmisolekut ja reageerimist pidevalt muutuval uimastite maastikul ning suhelda vahetumalt liikmesriikide sidusrühmadega.

Töövõtja tegi välishindamise käigus kindlaks mitu piirangut, mis mõjutavad käesolevat aruannet. Peamine piirang oli see, et enamiku elementide puhul ei olnud kättesaadav teave lähteolukorra kohta, mis muutis edusammude analüüsimise keeruliseks. Peale selle võivad järelduste usaldusväärsust vähendada hindamise lühiajalisus, madal vastamise määr mõne küsimuse või teatud sidusrühma puhul, saadud andmete kvaliteet, erinevate peamiste tulemusnäitajate kasutamine hindamisperioodil ja tegevuspõhise eelarve puudumine.

Seirekeskuse hindamisel lähtuti eelmise hindamise järeldustele tuginedes viiest standardsest hindamiskriteeriumist: tulemuslikkus, tõhusus, sidusus, asjakohasus ja Euroopa lisaväärtus. Saadud kogemustega seotud hindamisküsimused seostati nende viie kriteeriumiga. Hindamise järeldused on esitatud nende kriteeriumide lõikes kokkuvõtlikult allpool ja neid on käsitletud üksikasjalikumalt aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis.

Asutamismääruse artikliga 23 on ette nähtud iga kuue aasta tagant toimuv seirekeskuse väline hindamine, mis langeb kokku seirekeskuse kahe kolmeaastase töökava lõpuleviimisega. Hindamine peaks hõlmama ka Reitoxi süsteemi (Narkootikumide ja Narkomaania Euroopa Teabevõrk). Eelmine hindamine toimus aastatel 2011/2012. Seepärast algatas komisjon 2017. aasta lõpus hindamise, mis korraldati 2018. aastal. 2018. aasta märtsist novembrini toimunud hindamise viis läbi konsortsium, mida juhtis ICF Consulting Ltd., koostöös demokraatiauuringute keskusega ja konsultatsioonifirmaga Optimity Advisors. Hindamise lõpparuanne avaldatakse veebis.

Euroopa Narkootikumide ja Narkomaania Seirekeskus (EMCDDA, edaspidi „seirekeskus“) loodi ELi detsentraliseeritud asutusena 1993. aastal.Selle eesmärk vastavalt määruse (EÜ) nr 1920/2006 (edaspidi „asutamismäärus“) artiklile 1 on anda liidule ja selle liikmesriikidele narkootikume, narkomaaniat ja selle tagajärgi käsitlevat faktitäpset, objektiivset, usaldusväärset ja Euroopa tasandil võrreldavat teavet. Seirekeskuse põhiülesanded on koguda ja analüüsida olemasolevaid andmeid, täiustada andmevõrdlusmeetodeid, levitada andmeid ning teha koostööd Euroopa ja rahvusvaheliste asutuste ja organisatsioonidega ning kolmandate riikidega. Seirekeskus tegutseb uimastitega seotud küsimustes teavet pakkuva tippkeskusena mitte üksnes Euroopas, vaid ka rahvusvahelisel tasandil.

Uimastisõltuvuse sotsiaalsed ja inimkulud on väga suured. Uimastid ja uimastisõltuvus mõjutavad paljude inimeste, eriti noorte tervist ja heaolu, annavad alust muretseda turvalisuse pärast ning põhjustavad enneaegset surma. Seepärast tekitab uimastisõltuvus rahvatervise (narkomaania ennetamine, tervishoid ja ravi), avaliku julgeoleku, keskkonna ja tööviljakusega seotud kulusid. Ebaseaduslike uimastite turg on ELi kõige dünaamilisem kuritegelik turg, mis suudab kiiresti kohaneda, reageerimaks uimastikontrolli meetmetele.

B. Tulemuslikkus

Tulemuslikkuse kriteeriumi kohaldamisel hinnati seda, kui edukalt on seirekeskus liikunud oma asutamismääruses kindlaks määratud eesmärkide ja prioriteetide poole. Uuriti, mil määral on muutused seirekeskuse struktuuris, mis tulenevad aastani 2025 kehtiva EMCDDA strateegia rakendamisest, ja hiljutised sisemised ümberkorraldused mõjutanud seirekeskuse tulemuslikkust. Lisaks vaadeldi selle kriteeriumiga seoses selliseid aspekte nagu Reitoxi võrgustiku tulemuslikkus, sisemiste seirevahendite kasutamine ning välised tegurid, mis mõjutavad seirekeskuse mõju ja rahvusvahelist tegevust, st koostööd kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.

Sidusrühmadega konsulteerimisel tekkinud üldmuljet arvesse võttes leiti hindamise käigus, et sidusrühmad tunnustavad seirekeskust tippkeskusena, mis pakub uimastitega seotud küsimustes teavet mitte üksnes Euroopas, vaid ka rahvusvahelisel tasandil. Esitatavat teavet peetakse faktitäpseks, objektiivseks, usaldusväärseks ja kindlaks, millest annavad tunnistust kodanikuühiskonna ja teadusringkondade jaoks korraldatud sihtotstarbeline uuring ning avalik konsultatsioon. Samadest allikatest nähtus, et eeskätt tuleks täiustada teabe võrreldavust, kasutada rohkem visuaalseid abivahendeid ja parandada tõlke kvaliteeti.

Hindamisel leiti, et enamik seirekeskuse kolmeaastastes strateegiates ja töökavades kindlaks määratud eesmärkidest oli saavutatud.

Uimastiprobleemiga seonduva olukorra jälgimine sujus seirekeskusel hästi. Andes teavet nõudluse ja – vähemal määral – pakkumise kohta, aitas seirekeskus kaasa asjakohaste ametiasutuste ja praktikute teavitamisele, suurendades seeläbi nende suutlikkust reageerida uimastitega seotud suundumustele. Seirekeskus lõi mehhanismi, et jälgida korrapäraselt ja pidevalt uimastite valdkonnas toimuvat arengut eesmärgiga teha kindlaks tekkivad riskid. Jälgimisülesande täitmise kõrval avaldab seirekeskus korrapäraselt ajakohast teavet uimastite nõudluse ja pakkumise arengu kohta, eelkõige Euroopa narkoaruandes, ent ka oma arvukates muudes väljaannetes. Hindamise käigus jõuti siiski ka järeldusele, et mitme uimasti koostarbimise probleemiga sisuliselt ei tegeleta. Välisuuringus märgiti sellega seoses, et mõistet „mitme uimasti koostarbimine“ ei ole seirekeskuse kolmeaastastes strateegiates ja töökavades kordagi kasutatud.

Samamoodi hindasid sidusrühmad – eriti kodanikuühiskonna organisatsioonid, kes osalesid avalikus konsultatsioonis, uuringus või vähestes sihtotstarbelistes küsitlustes – heaks seirekeskuse töö uimastitega seonduvate probleemide puhul kasutatud lahenduste jälgimisel. Ennetamise, ravi, kahju vähendamise ja ühiskonda taasintegreerumisega seotud parimate tavade jagamisel on keskne parimate tavade portaal.

Rakendades ööpäev läbi kättesaadavat varajase hoiatamise mehhanismi, aitas seirekeskus avastada uusi psühhoaktiivseid aineid ja suurendas sellega liikmesriikide suutlikkust selle kasvava nähtusega tegeleda. Viimastel aastatel on selliste uute psühhoaktiivsete ainete arv, mis on avastatud ELis esmakordselt ja millest on seetõttu teatatud varajase hoiatamise süsteemi kaudu, võrreldes 2014. aasta tipptasemega vähenenud. 2018. aasta lõpus jälgiti varajase hoiatamise süsteemi kaudu enam kui 700 uut psühhoaktiivset ainet, millest enam-vähem pooled olid igal asjaomasel aastal kättesaadavad Euroopa turul. Samas on avastatud ained üha ohtlikumad ning seepärast tegi seirekeskus aastatel 2017–2018 rohkem riskihindamisi kui ühelgi varasemal aastal. Seirekeskuse rolli selles protsessis on tugevdanud uued õigusaktid uute psühhoaktiivsete ainete kohta.

Mis puudutab selliste vahendite väljatöötamist, millega toetatakse liikmesriike riikliku uimastipoliitika valdkonnas, siis mõnele liikmesriigile pakuti taotluse alusel konkreetset tuge, et aidata riigil selline strateegia ja poliitika kavandada või aidata riigil jälgida selle järgimist. 2015. aastal pakuti sellist tuge Saksamaale, Iirimaale ja Luksemburgile. Välja on töötatud uimastipoliitika hindamise ja uimastituru seire vahendid.

Reitoxi teabevõrgus pakuti tulemuslikult andmeid ja teavet, mida vajati hindamisperioodil seirekeskuse kolmeaastastes strateegiates ja tegevuskavades kindlaks määratud eesmärkide saavutamiseks. Välisuuringus jõuti erinevatelt sidusrühmadelt, sealhulgas EMCDDA-lt saadud tagasiside põhjal järeldusele, et andmete kvaliteet ja esitamise õigeaegsus riiklike teabekeskuste lõikes varieerus, ehkki viimasest hindamisest saati on tehtud edusamme. Need erinevused olid tingitud peamiselt riiklikele teabekeskustele kättesaadavatest inimressurssidest ja rahalistest vahenditest. On võimalik teha edasisi täiustusi, eriti parandada esitatavate andmete võrreldavust.

Seirekeskuse tegevus rahvusvahelisel tasandil on kooskõlas ELi välistegevuse prioriteetidega. Seirekeskus jagab ELi tõenduspõhise poliitikakujundamise kogemust uimastiseire valdkonnas kolmandate riikidega, aidates sellega kogu maailmas paremini mõista narkomaaniat kui nähtust, mis omakorda võimaldab saada täielikuma pildi olukorrast EList. Rahvusvahelised sidusrühmad ja seirekeskuse töötajad olid üldjuhul nõus, et rahvusvahelisel tasandil oleks võimalik teha rohkem, st töötada koos muude kolmandate riikidega ja teha paremat koostööd rahvusvaheliste organisatsioonidega. See peab siiski toimuma kooskõlas seirekeskuse põhiülesandega, mis viib tagasi narkomaania kui nähtuse parema mõistmise juurde. Konsulteeritud sidusrühmad juhtisid tähelepanu kattuvustele, nagu ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastu võitlemise bürooga kattuv andmekogumine, millega tuleks tegeleda.

Kuigi muutused seirekeskuse struktuuris, mis tulenevad aastani 2025 kehtiva EMCDDA strateegia rakendamisest, ja sisemised ümberkorraldused on võrdlemisi hiljutised ja nende mõju ilmnemiseks on vaja rohkem aega, tundub, et mõju seirekeskuse tulemuslikkusele on olnud positiivne. Sisemised ümberkorraldused on aidanud seirekeskusel täita asutamismääruses sätestatud ülesandeid ja saavutada oma eesmärke. Näiteks teadusressursside ümberpaigutamine kooskõlas aastani 2025 rakendatava EMCDDA strateegia kahe sambaga on aidanud seirekeskusel esitada usaldusväärsemaid andmeid, kohaneda teaduse ja keskkonna valdkonnas toimuva arenguga ning reageerida uimastite valdkonnas ette tulevatele probleemidele ja kontekstimuutustele.

Seirekeskuse tulemuslikkust mõjutanud välistegurite hulka kuuluvad muutused uimastitarbimises, uute kauplemiskohtade teke ning uimastite ja liikmesriikide areneva poliitikaga seotud uued julgeolekuprobleemid. Seirekeskus reageeris eespool loetletud teguritele ennetavalt.

Hindamise käigus jõuti üldisele järeldusele, et arvukad vahendid ja mehhanismid (nii sisesed kui ka välised), mida kasutatakse seirekeskuse tegevuse väljundite ja tulemuste jälgimiseks ja läbivaatamiseks, tunduvad toimivat hästi ja olevat piisavad, et tagada vastutus ja seirekeskuse üldise tulemuslikkuse asjakohane hindamine. Samas rõhutatakse hindamisaruandes, et kuna hindamisperioodil kasutati erinevaid peamisi tulemusnäitajaid ja kuna puudus tegevuspõhine eelarve, sai tulemuslikkuse seire läbiviimisel tugineda vaid põhinäitajatele. Selle probleemi leevendamiseks tuleks tulevikus teha lisajõupingutusi näitajate ühtlustamiseks ja võtta kasutusele tegevuspõhine eelarve.

C. Tõhusus

Tõhususe kriteeriumi kohaldamisel hinnati, kuivõrd mõistlikud olid seirekeskuse kulud tegevuse elluviimisel, eesmärkide täitmisel ja tulemuste saavutamisel rahaliste vahendite, inimressursside ja halduskorralduse vaatenurgast.

Kättesaadavate andmete piires sai hindamise tulemusel järeldada, et seirekeskus on kasutanud kättesaadavaid inimressursse ja rahalisi vahendeid oma kolmeaastastes strateegiates ja töökavades kindlaks määratud väljundite, tulemuste ja mõju saavutamiseks tõhusalt. Tehes muudatusi oma organisatsioonilisse ja juhtimisstruktuuri ning paigutades ümber oma olemasolevad inimressursid ja rahalised vahendid, suurendas seirekeskus väljundite arvu ning lõi uut liiki tooted ja teenused lisavahendeid saamata.

Eelarve püsis hindamisperioodil võrdlemisi muutumatuna, kõikudes vaid veidi. Võrreldes 2012. aastaga suurenes eelarve vähem kui 1 %. Lõviosa eelarvest (2017. aastal 60 %) kulub personalikuludele. Need kulud hõlmavad nii tegevpersonaliga kui ka haldus-/tugipersonaliga seotud kulusid. Hindamisperioodil tegevpersonali kulude osakaal järk-järgult suurenes, kasvades 2012. aasta 68 %-lt 2017. aastaks 71 %ni.

Seirekeskuse töö kasulikkus seisneb muu hulgas järgmises: selge ja põhjalik ülevaade uimastitega seotud olukorrast ELis; informeeritud arutelu uimastipoliitika ja -strateegiate teemal; uimastite ja uimastisõltuvuse ekspertidekasuliku võrgustiku (Reitox) tegevuse, sealhulgas teabe ja parimate tavade tõhusa vahetamise tulemuslik hõlbustamine; ennetava lähenemisviisi rakendamine uute ainete ja tekkivate suundumuste puhul ning teaduse tipptaseme edendamine. Seda kasu on keeruline mõõta, kuid kõik sidusrühmad ELi, liikmesriikide ja rahvusvahelisel tasandil hindavad seirekeskuse tegevuse väljundeid üldjuhul kõrgelt.

Seirekeskuse kulude ja tulude suhe on hea, kuivõrd väljundite pakkumise ja haldamise kulud ning tegevuskulud on teiste sarnase suuruse ja tegevusulatusega ELi asutuste kuludega võrreldes väiksemad, nagu on näha võrdlevast juhtuuringust. Riiklik üksus ei suudaks tuua Euroopa tasandil sellist kasu, eelkõige välja töötada kõigi Reitoxi teabevõrgu liikmete kohaldatavaid standardnäitajaid, katsetada uimastitega seotud poliitikat ja meetmeid, rakendada seoses tekkivate ohtudega varajase hoiatamise süsteemi ning vahetada parimaid tavasid.

Peamiste tulemusnäitajatega seotud eesmärkide saavutamine ja kõrge eelarve täitmise määr osutavad sellele, et hindamisperioodi alguses kasutusele võetud detsentraliseeritud juhtimismudel on toonud oodatud tulemusi. Neist nähtub, et juhtimissüsteem, organisatsiooniline korraldus, haldussüsteemid ja töömeetodid, mida praegu rakendatakse, on seirekeskuse tegevuse vaatenurgast asjakohased. Seirekeskuse halduskorraldust ja töömeetodeid saaks veidi lihtsustada, näiteks vaadates üle info- ja kommunikatsioonitehnoloogia vahendid ja neid ajakohastada, samuti oleks tegevuspõhise eelarve vastuvõtmisega võimalik parandada seirekeskuses tegevuse kavandamist.