1.Sissejuhatus

2020. aasta juuli alguses teatasid Europol, Prantsusmaa ja Madalmaad ulatusliku piiriülese ühise uurimise tulemustest. Uuriti suurt kuritegelikku võrgustikku ning uurimise tagajärjel konfiskeeriti Madalmaades kümneid automaattulirelvi. Juuni lõpus Dijonis (Prantsusmaa) toimunud rahutuste ajal filmisid noored end uhkelt ründerelvade ja püstolitega. Samal ajal hävitas Hispaanias politseioperatsioon suure tulirelvade salakaubaveo võrgustiku, konfiskeerides kogu riigis 730 relva ja vahistades 21 isikut. Need kõik on näited ebaseaduslike tulirelvadega seotud reaalsest ohust. Relvade koondumine paremäärmuslastest aktivistide kätte saab üha rohkem tähelepanu. See näitab, kuidas tulirelvad võivad suurendada raske ja organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas terrorismi ohtlikkust. Hinnangute kohaselt oli 2017. aastal ELis tsiviilelanike valduses 35 miljonit ebaseaduslikku tulirelva (56 % kogu tulirelvade hinnangulisest kogusest). Vastavalt hinnangutele ületab ebaseaduslike tulirelvade arv kaheteistkümnes ELi liikmesriigis seaduslike tulirelvade arvu.

Sisepiirideta alana on EL aktiivselt osalenud selle ohu vastu võitlemisel. Eelkõige on ta tugevdanud tulirelvi käsitlevaid õigusakte, et vältida relvade sattumist valedesse kätesse. ELis tegutsevad kuritegelikud organisatsioonid saavad endale tulirelvi enamasti mittesurmavate relvade ebaseadusliku ümberehitamise teel: kas ELi liikmesriikide vahelisest ebaseaduslikust kaubandusest või väljastpoolt ELi (peamiselt Kagu-Euroopast) relvi sisse toovate salakaubavedajate käest. Viimastel aastatel on EL toetanud tugeva õiguskaitsealase koordineerimise arendamist selles valdkonnas.

Kuid kuna palju probleeme on veel lahendamata, on ajaga kaasas käimiseks vaja uusi meetmeid, nagu on tõdetud eeskätt komisjoni hinnangus ELi ja Kagu-Euroopa piirkonna vahelise ebaseadusliku tulirelvakaubanduse vastu võitlemise tegevuskavale (2015–2019). Selleks peavad Euroopa Liit ja tema partnerid, eriti Kagu-Euroopas, tegema tulirelvadega kaubitsemisest valdkonnaülese julgeolekuprioriteedi. Kuna oht on ulatuslik ja puudutab eri valdkondi, saab vaid ühtse tegevuskavaga tagada sidusa koostööraamistiku, et tugevdada rahvusvahelist koostööd vastavalt konkreetsetele vajadustele, nõuetele ja tulemusnäitajatele.

Seepärast teeb komisjon ettepaneku võtta nii ELi kui ka ELi Kagu-Euroopa partnerite jaoks (Lääne-Balkan, Moldova ja Ukraina) vastu neljale prioriteedile keskenduv ühtne tegevuskava, et kaotada tulirelvade kontrollis endiselt esinevad õiguslikud lüngad ja vastuolud, mis takistavad politsei koostööd. Käesolevas tegevuskavas määratakse kindlaks meetmed, et luua ühine arusaam sellest, milliseid ühiseid samme astuda, et vähendada ebaseaduslikest tulirelvadest tulenevat ohtu.

2.Probleem

Europol märkis 2019. aastal, et raske ja organiseeritud kuritegevuse põhjustatud ohtude hinnangu (SOCTA) järeldused, mis avaldati 2017. aastal, kehtivad endiselt ning ebaseaduslike tulirelvade levik ja kättesaadavus ELi liikmesriikides suurendab ohtu, et neid kasutatakse terrorirünnakutes ja organiseeritud kuritegevuses. Samuti märkis ta, et muutused tegutsemisviisides, liikumisteedes ja geograafilistes piirkondades, mida mõni kuritegelik tegevus mõjutab, võivad olla märk pikemaajalistest kuritegevust mõjutavatest arengusuundadest ja muutustest. Ebaseaduslik tulirelvadega kauplemine, nende levitamine ja kasutamine kujutab endast jätkuvalt suurt ohtu. Eelkõige on suurenenud laskekõlbmatuks muudetud, taas laskekõlblikuks muudetud ja ümberehitatud tulirelvade müük . Ebaseaduslikud tulirelvad on interneti teel (eeskätt pimeveebis) kergemini kättesaadavad ja nendega kauplevad lisaks kuritegelikele organisatsioonidele üha enam ka üksi tegutsevad kurjategijad. Ebaseaduslikud tulirelvad on enamjaolt püstolid ja vintpüssid (vastavalt 34 % ja 27 % konfiskeeritud relvadest).

Hiljutise uuringu kohaselt toimus aastatel 2009–2018 Euroopa (pool)avalikus ruumis 23 massitulistamist, mille käigus tapeti 341 inimest. 2015. aastal registreeris Europol 57 terroriakti, kus kasutati tulirelva . 2017. aastal kasutati tulirelva 41 % puhul kõikidest terrorirünnakutest, mis tähendab 2016. aastaga võrreldes (38 %) väikest kasvu . Eurojusti viimase aja tegevus kriminaalasjades kinnitab, et ebaseaduslikke tulirelvi kasutati terrorirünnakutes mitmel korral ning et inimkaubanduse võrgustikel on olnud kontakte üksi tegutsevate terroristide või terroriorganisatsioonidega. Eurojusti piiriüleste uurimiste koordineerimise tulemusena konfiskeeriti mitmel juhul ebaseaduslikke tulirelvi.

ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastu võitlemise büroo (UNODC) kogutud värskeimad andmed üldjuhul kinnitavad selliseid suundumusi: aastatel 2016–2017 olid ELis keskmiselt 30 % konfiskeeritud relvadest haavlipüssid, järgnesid püstolid (22 %), vintpüssid (15 %) ja revolvrid (8 %) ning suurema osa ülejäänust moodustasid püstolkuulipildujad ja kuulipildujad (2 %). Euroopas tervikuna on püstoleid (35 %), vintpüsse (27 %) ja haavlipüsse (22 %) konfiskeeritud võrdsemalt. Euroopat peetakse üheks peamiseks ebaseaduslike relvavoogude alguspunktiks, kuid enamasti need vood Euroopast ei välju. Peale selle moodustavad märkimisväärse osa konfiskeeritud relvadest muud relvad kui tulirelvad (nt paukpadrunirelvad või gaasirelvad), mis osutab selliste relvade ebaseaduslikeks tulirelvadeks ümber ehitamise ohule.

Europol ja õiguskaitseasutused toonitavad, et kõikjal ELis kaubitsevad tulirelvadega ebaseaduslikud mootorrattajõugud. Paljud tulirelvadega kaubitsevad kuritegelikud organisatsioonid on seotud mitut liiki kuritegudega: nad tegelevad ka uimastikaubandusega, organiseeritud varavastase kuritegevusega, rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamisega ja rahapesuga ning panevad toime vägivallakuritegusid. Mõnes liikmesriigis (nt Rootsis ja Taanis) on märkimisväärselt suurenenud surma põhjustamine ja muude vägivallakuritegude toimepanek, koos millega on teatatud ka potentsiaalselt surmavate relvade, nagu tulirelvad, noad ja lõhkeained, kasutamise kasvust. Rootsis oli 2017. aastal 40 relvadega seotud surmajuhtumit – 33,3 % rohkem kui aasta varem.

Mitmes Europoli koostatud ohtude hindamise aruandes on kinnitatud, et Lääne-Balkan on endiselt üks peamisi piirkondi, mis varustab ELi ebaseaduslike relvadega, ning nimetatud vajadust suurendada teabe ja luureandmete vahetamist ELi ja Lääne-Balkani vahel. Ohu püsimist selles piirkonnas kinnitavad mitu uuringut, millest kõige hilisemas on rõhutatud, et relvad, mida kasutati ELis toime pandud terrorirünnakutes, olid soetatud kohalikelt ebaseaduslikelt tulirelvaturgudelt ja olid pärit Balkani piirkonnast. Samas uuringus nimetati Balkani piirkonda peamiseks tulirelvade Euroopasse tarnijaks ning kirjeldati Balkani piirkonna ja ELi liikmesriikides eri liiki kuritegelikus tegevuses kasutatavate väikerelvade vahelist seost. Seda kinnitab UNODC viimane ülemaailmne tulirelvade uuring, mille kohaselt Lääne-Balkani piirkond on endiselt ebaseaduslike tulirelvade, eelkõige ründevintpüsside allikas, kuna hinnaerinevused Lääne-Euroopaga on märkimisväärsed.

ELi-sisene ja rahvusvaheline õiguskaitsealane koostöö annab hea väljavaate olukorda parandada. Riiklikud õigusraamistikud ja määratlused on endiselt erinevad, mis takistab ühiste lähenemisviiside rakendamist, ning kurjategijad saavad seda jätkuvalt ära kasutada. Liikmesriigid veel kaugel tulirelvade direktiivi täielikust ülevõtmisest ja rakendamisest. 24. juulil 2019 saatis komisjon liikmesriikidele, kes ei olnud direktiivi täielikust ülevõtmisest teatanud, 20 põhjendatud arvamust. Lisaks oli komisjon avaldanud 2017. aasta detsembris tsiviilkasutuses olevate tulirelvade importi, eksporti ja transiiti käsitleva määruse (EL) nr 258/2012 kohaldamise hinnangu, milles tuvastati ebaühtlasest rakendamisest tulenevad puudused. Sellele järgnes 2018. aasta aprillis soovitus, kus kutsuti üles tugevdama ELi eeskirju, et parandada tulirelvade jälgitavust, ekspordi- ja impordikontrolli menetluste turvalisust ning ametiasutuste koostööd tulirelvade salakaubaveo vastases võitluses.

Hoolimata tehtud jõupingutustest – ennekõike komisjoni rahastatud UNODC ülemaailmsest tulirelvade uuringust – on luurepilt endiselt lünklik, kuna puuduvad põhjalikud ja võrreldavad andmed tulirelvade konfiskeerimise kohta kogu Euroopas. Luure ja profiilide koostamise jaoks vajaliku teabe vahetamist piiravad kitsendused, mis on kehtestatud riikide õiguses seoses teabe (ka isikustamata andmete, näiteks ballistiliste andmete) jagamisega väljaspool konkreetset uurimist. Probleemi raskendab vähene teabevahetus ja koordineerimine eri haldusasutuste vahel riikide sees ja rahvusvahelisel tasandil. 20 ELi liikmesriiki ja neli Lääne-Balkani partnerit on loonud mingis vormis tulirelvade kontaktpunkti. Paraku on neis tihti puudu riiklike tulirelvaekspertide välja töötatud parimate tavade suunistes soovitatud asjakohasest pädevusest (halduskontrolli, õiguskaitseandmete kogumise, andmebaasidele juurdepääsu, tulirelvade jälgimise, rahvusvahelise koostöö ja kohtuekspertiisi jaoks) ja töötajatest.

Peale selle on tulirelvadega kaubitsemine kriminaliseeritud ebaühtlaselt: vastupidiselt ÜRO tulirelvade protokollile ei liigitata kogu relvade ilma loata üle piiri viimist kaubitsemiseks. Mõnikord on selle tagajärg puudulik jõustamine ja sanktsioonide puudumine. Samuti piirab see tulirelvadega kaubitsemisega teenitud kriminaaltulu konfiskeerimist. Erinevused liikmesriikide lähenemisviisides takistavad piiriüleste ühisoperatsioonide elluviimist, näiteks kontrollialuste saadetiste kasutamist.

Eelkõige Kagu-Euroopas tuleb teha veel olulist tööd, et panna riiklikud haldusasutused järgima kõige rangemaid standardeid ja tagada tõhus tulirelvade ladustamistingimuste kontroll. Vajadused ulatuvad riiklike andmebaaside loomisest ja ballistikaalase suutlikkuse suurendamisest tulirelvade turvalise ladustamise tingimusteni ja relvade vabatahtliku loovutamise kampaaniateni. Juhtimisega seoses on komisjoni aruandes 2015.–2019. aasta tegevuskava hindamise kohta öeldud, et „ELi ja Kagu-Euroopa piirkonna vaheline koostöö on jätkuvalt keeruline arvukate sidusrühmade tõttu, kes ei tegutse alati kooskõlastatult“. Komisjon nimetab aruandes ka „koosolekute tarbetut dubleerimist“ ning märgib, et „ELi tasandil puudub integreeritud ja terviklik eelarvemetoodika“.

ELis ja ELi naabrite seas, kel tuleb sageli rinda pista sarnaste katsumustega, on tekkimas ka uued suundumused. Need suundumused hõlmavad muudatusi meetodites, mida kasutatakse paukpadrunirelvade või gaasi- ja hoiatusrelvade ümberehitamisel tulirelvadeks, ning uusi varjamismeetodeid. Samuti püüavad kurjategijad õigusaktide täitmisest kõrvale hoida, muutes kergesti kättesaadavate Floberti kaliibriga relvade (väiksekaliibrilised vähevõimsad relvad, mis on mõeldud tulistamiseks väikestes ruumides) silindrit. Tehnoloogilised täiustused 3D-printimise valdkonnas võivad tulevikus hõlbustada tulirelvade ebaseaduslikku valmistamist. Tekkimas on uued turustusmudelid, sealhulgas tulirelvade osadega kaubitsemine, kasutades kiirkulleri- ja postiteenust, mille tulemusel on tavapäraste konfliktiolukorras kasutatavate relvade eksportimine Lääne-Balkani piirkonnast asendunud Lääne-Euroopast pärit uute relvade importimisega Balkani piirkonda või märgistamata oluliste osade importimisega Ameerika Ühendriikidest. Ebaseaduslikud relvad võivad jõuda ELi ka allikatest, mis on seotud ELi idanaabruses (Ukrainas ja Moldovas) toimuvate relvakonfliktidega.

Pikaleveninud Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika relvakonfliktid, millel on ulatuslikud piirkondlikud tagajärjed, saavad jätkuvalt hoogu tulirelvade kõrvalesuunamisest ja tulirelvadega kaubitsemisest. Tulirelvadega kaubitsemine on selles piirkonnas lihtsam muu hulgas viletsalt turvatud relvavarude ning ka ELi liikmesriikide seaduslikust toodangust ja lubatud ekspordist pärit relvade kõrvalesuunamise tõttu. Aafrikas suurendab ebaseaduslik kauplemine tulirelvadega piirkonna ebastabiilsust.