Väljaastumislepinguga on ette nähtud üleminekuperiood, mille jooksul kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis jätkuvalt liidu õigust . See periood lõpeb 31. detsembril 2020. Pärast seda kuupäeva ei osale Ühendkuningriik enam ELi ühtsel turul, tolliliidus ega liidu poliitikas ning lõpeb ELi õiguse kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis.

1. jaanuaril 2021 on oodata tõrkeid sõltumata sellest, kas EL ja Ühendkuningriik on oma tulevaste suhete kohta kokkuleppe sõlminud või mitte. See on Ühendkuningriigi otsuse lahkuda Euroopa Liidust ja mitte osaleda enam ELi ühtsel turul ega tolliliidus loomulik tagajärg. Komisjon on selle alati väga selgelt välja öelnud.

Komisjon usub, et neis kolmes valdkonnas on erandolukorra meetmed põhjendatud.

Teisalt puudub selline rahvusvaheline varuvariant lennundussektoris ja maanteetranspordi varuvariant – Euroopa Transpordiministrite Konverentsi kehtestatud korra kohased load – on Ühendkuningriigi puhul ilmselgelt ebapiisav. See tekitaks ületamatuid tõrkeid ja seaks ELi huvid tõsiselt ohtu.

EL jätkab läbirääkimisi Ühendkuningriigiga, soovides endiselt leppida kokku mahukas, ulatuslikus, süvendatud ja paindlikus partnerluses, mis tugineks võrdseid tingimusi ja juhtimistavasid käsitlevatele tingimustele. Aga kuna üleminekuperioodi lõpp on väga lähedal, ei saa tagada, et niisugune leping jõustub 1. jaanuaril 2021, mistõttu võib järgneda periood, kus sellist lepingut ei ole. Käesolev teatis ja tänaste ettepanekute kohased erandolukorra meetmed aitavad sellise perioodiga toime tulla. Sellega kooskõlas lõpetatakse kavandatud erandolukorra meetmete (välja arvatud lennundusohutuse määrus) kohaldamine lepingu jõustumisel automaatselt või kui leping ei jõustu, pärast kindlaksmääratud perioodi (kuus kuud lennuteenuste ja maanteedega seotud meetmete ning üks aasta kalandusega seotud meetmete puhul).

Ehkki üleminekuperioodi lõpp on väga lähedal, ei ole endiselt selge, milline saab olema ELi ja Ühendkuningriigi vahel tulevase ELi ja Ühendkuningriigi partnerluslepingu üle peetavate läbirääkimiste tulemus.. Komisjon teeb endiselt kõik temast oleneva, et läbirääkimised lõppeksid lepinguga, mis kaitseb ELi huve.

·finantsarveldus, millega tagatakse, et Ühendkuningriik ja Euroopa Liit täidavad kõiki finantskohustusi, mis võeti siis, kui Ühendkuningriik oli ELi liikmesriik. Arveldusega on lisaks sellele tagatud, et ELi praeguse mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alla kuuluvaid projekte ja programme rahastatakse ettenähtud viisil kuni nende lõpuni, tagades seeläbi kindluse kõigile ELi programmide toetusesaajatele, sealhulgas toetusesaajatele Ühendkuningriigis;

Oma 9. juuli 2020. aasta teatises valmisoleku kohta seoses Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi vahelise üleminekuperioodi lõppemisega toonitas komisjon taas, et haldusasutused, ettevõtted ja kodanikud peavad võtma kõik vajalikud meetmed, et valmistuda muutusteks, mille Ühendkuningriigi otsus paratamatult kaasa toob isegi siis, kui on olemas leping tulevase partnerluse kohta.

Lisaks sellel on komisjon avaldanud 89 valdkondlikku teadet, kus on esitatud üksikasjalik teave eeldatavate muudatuste kohta ja meetmete kohta, mida ametiasutused, ettevõtted ja kodanikud peavad võtma. Teated käsitlevad muu hulgas toidu, tarbekaupade ja tööstustoodete, aga ka teenustega kauplemist, käibemaksu, autoriõigust ja intellektuaalomandi õigusi, tsiviilõigust, äriühinguõigust ja tolli.

Alates juulist on komisjoni talitused pidanud kahepoolseid kohtumisi kõigi 27 liikmesriigiga, et vaagida iga riigi ametiasutustega valmisoleku taset. Üldine järeldus oli, et liikmesriikide ametiasutused on 1. jaanuaril 2021 toimuvateks vältimatuteks muutusteks hästi ette valmistatud. Sellest hoolimata on vaja jätkata jõupingutusi teadlikkuse suurendamiseks, eriti selliste väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate hulgas, kelle tegevus on Ühendkuningriigiga seotud, kuna nad ei pruugi endiselt olla teadlikud kõigist kolmanda riigiga kauplemisel vajalikest toimingutest.

Sel eesmärgil on komisjon algatanud viimastel kuudel mitu teadlikkuse suurendamise kampaaniat ja tõhustanud suhtlust sidusrühmadega. Samuti tegeles ta liikmesriikide nn Brexitivalmiduse alase koolitamise ja juhendamisega ning jätkab tehnilisel tasandil valdkondlike seminaride korraldamist kõigi liikmesriikidega, et aidata ette valmistada valmisolekumeetmete rakendamist, eelkõige isikute ja kaupade piirikontrolli valdkonnas.

Üksikasjalikum teave nende meetmete kohta on esitatud käesoleva teatise lisades; muu hulgas leiab sealt valmisolekuteadete täieliku loetelu ja ülevaate peamistest valdkondadest, mille suhtes sidusrühmadega suheldi.

Samuti tuleks meenutada, et Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli preambulis on EL ja Ühendkuningriik väljendanud oma kindlat kavatsust jätkata tulevikus programmi „PEACE+“. Kuna see programm kuulub Euroopa territoriaalse koostöö (ETK) alla, on PEACE+ jätkamist lubav rahastamisleping võimalik isegi juhul, kui lepet ei sõlmita, järgides suuniseid kolmandate riikide osalemise kohta ETK programmides. Komisjon jätkab neid kõnelusi, et tagada rahastamislepingu olemasolu igasuguses olukorras.

3. Vajadus ELi sihipäraste erandolukorra meetmete järele kokkuleppeta stsenaariumi korral

Üleminekuperioodi lõpp läheneb ja endiselt puudub kindlus selle kohta, kas 1. jaanuaril 2021 hakatakse kohaldama lepingut ELi ja Ühendkuningriigi vahelise tulevase partnerluse kohta. Juhul kui lepingut selleks kuupäevaks ei sõlmita, on komisjonil kavas olla avatud läbirääkimiste jätkamiseks uue partnerluse üle 2021. aastal. Kuid samuti on selge, et vaja teatud sihipäraseid meetmeid, et saada üle uuele kokkuleppele eelnevast perioodist ja kaitsta ELi huve.

Komisjon paneb ette teatud sihipäraseid erandolukorra meetmed, et olla täielikult valmis kokkuleppeta stsenaariumiks. Erandolukorra meetmed juhinduvad järgmistest põhimõtetest:

a. Erandolukorra meetmed ei saa tagada järjepidevust või anda samu hüvesid nagu ELi liikmesus või üleminekuperiood. Samuti ei saa nendega luua olukorda, mis oleks samavõrd kasulik nagu olukord, mille looks partnerlusleping. Sellel tulemusena ei saa erandolukorra meetmed põhimõtteliselt minna kunagi kaugemale sellest, mida EL pakkus Ühendkuningriigile 18. märtsil 2020 avaldatud Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi uue partnerluslepingu projektiga.

b. Erandolukorra meetmed peaksid olema suunatud sellele, et vältida või leevendada kokkuleppeta stsenaariumist tulenevaid ebaproportsionaalseid tõrkeid, ja püüdma seda teha ainult seal, kus nende tagajärgi ei saa kõrvaldada või vähendada, kohaldades kehtivaid rahvusvahelisi või mitmepoolseid kokkuleppeid või võttes sobilikke valmisolekumeetmeid. Erandolukorra meetmed ei tohiks mingil juhul olla selleks, et korvata majandustegevuses osalejatele nende võtmata jäetud meetmeid.

c. Erandolukorra meetmetega tuleks tagada üleminekulahendus seni, kuni käivad läbirääkimised tulevase partnerluse üle, aga mitte püüda alaliselt leevendada Brexiti negatiivset mõju. Need peavad olema ajutist laadi, et mitte asendada pikaajalist kokkulepet.

d. Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega võetakse erandolukorra meetmeid ainult juhul, kui see on liidu tasandil hädavajalik ELi huvide kaitseks, et vältida moonutusi siseturul või selle killustamist, ja kui sarnast tulemuste ei oleks võimalik saavutada liikmesriigi tasandil võetavate meetmetega.

e. Erandolukorra meetmed on oma loomult ühepoolsed meetmed, mida võetakse ELi huvide kaitseks. Siiski sõltub meetmete kohaldamine teatavatel juhtudel sellest, kas Ühendkuningriik vastab neile.

f. Nende territoriaalne kohaldamisala ei hõlma Gibraltarit.