ET Euroopa Liidu Teataja C 84/10

Suunised riigiabi kontrollimiseks kalandus- ja vesiviljelussektoris

(2008/C 84/06)

1. ÕIGUSLIK ALUS JA REGULEERIMISALA

1.1. Käesolevaid suuniseid kohaldatakse kogu kalandussektori suhtes ja nendes käsitletakse vee-elusressursside ja vesiviljeluse kasutamist ning saadavate toodete tootmis-, töötlemis- ja turustamisvahendeid; suuniste reguleerimisalasse ei kuulu harrastuspüük ja sportlik kalapüük, mille tulemusena ei toimu kalandustoodete müüki.

1.2. Käesolevate suuniste kohaldamisel tähendab mõiste kalandustooted nii merest või siseveekogudest püütud tooteid kui ka nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 104/2000 (kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta) (1) artiklis 1 loetletud vesiviljelustooteid.

1.3. EÜ asutamislepingu artiklites 87–89 sätestatud riigiabi eeskirjade kohaldamine kalandus- ja vesiviljelustoodete tootmise ja kaubanduse suhtes on ette nähtud nõukogu 27. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1198/2006 (Euroopa Kalandusfondi kohta) (2) artikliga 7 ja määruse (EÜ) nr 104/2000 artikliga 32. Asutamislepingu artikli 87 lõikes 1 sätestatud põhimõtte suhtes, mille kohaselt ei sobi riigiabi kokku ühisturuga, kohaldatakse artikli 87 lõigetes 2 ja 3 sätestatud erandeid. Komisjon kavatseb kõnealuseid erandeid kalandussektoris hallata käesolevate suuniste raamistikus.

1.4. Käesolevates suunistes käsitletakse kõiki meetmeid, mis kujutavad endast riigiabi asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, sealhulgas meetmeid, millega antakse mis tahes kujul (riiklike, piirkondlike, maakondlike, departemangu või kohalike) ametiasutuste eelarvetest või muudest riigi ressurssidest otseselt või kaudselt rahastatavaid finantssoodustusi. Abina tuleb käsitada näiteks järgmisi meetmeid: kapitalisiirded, vähendatud intressimääraga laenud, intressitoetused, teatavad riigi osalused ettevõtete kapitalis, erimaksudest ja maksutaolistest lõivudest rahastatav abi, riigi tagatisega pangalaenudena antav abi, maksude ja lõivude alandamine või nendest vabastamine, sealhulgas kiirendatud amortiseerimine ja sotsiaalmaksete vähendamine.

2. RIIGIABIST TEATAMISE KOHUSTUS JA SELLEST KOHUSTUSEST VABASTAMINE

Komisjon tuletab liikmesriikidele meelde, et vastavalt asutamislepingu artikli 88 lõikele 3 ja nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määruse (EÜ) nr 659/1999 (millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (3) artiklile 2 on neil kohustus teavitada komisjoni uutest riigiabi andmise plaanidest.

Vastavalt punktides 2.1, 2.2 ja 2.3 sätestatud tingimustele on teatavad meetmed teatamiskohustusest siiski vabastatud.

2.1. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 7 lõikele 2 ei kohaldata asutamislepingu artikleid 87, 88 ja 89 liikmesriikide rahalise toetuse suhtes meetmete puhul, mida kaasrahastatakse Euroopa Kalandusfondist ning mida käsitatakse rakenduskava osana. Sellest tulenevalt ei peaks liikmesriigid komisjoni sellistest toetustest teavitama. Sellised toetused ei kuulu käesolevate suuniste reguleerimisalasse. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 7 lõikele 3 peab komisjonile teatama riigiabina eespool nimetatud meetmetest, millega toimub riiklik rahastamine liikmesriikide poolt ja mis ületavad selles määruses sätestatud piirid. Kõnealuste meetmete suhtes kohaldatakse täies ulatuses käesolevaid suuniseid. Selleks et vähendada halduskoormust, mis võib tuleneda määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 7 lõike 3 kohaldamisest, ja hõlbustada väljamaksete tegemist Euroopa Kalandusfondist, on liikmesriikide huvides selgelt eristada rahalisi toetusi, mida nad kavatsevad anda ühenduse meetmete kaasrahastamiseks Euroopa Kalandusfondi raames vastavalt määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 7 lõikele 2 ja millest ei pea teatama, ning riigiabi, mille kohta kehtib teatamiskohustus.

2.2. Tuleb meenutada, et liikmesriigid on vabastatud kohustusest teatada kalandussektoris antavast abist, kui abi vastab tingimustele, mis on sätestatud ühes nõukogu 7. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 994/98 (milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes) (4) artikli 1 kohaselt komisjoni vastuvõetud määrustest, mida kohaldatakse kalandussektori suhtes. Selline abi hõlmab järgmist: — komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määruses (EÜ) nr 68/2001 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist koolitusabi suhtes) (5) sätestatud tingimustele vastav koolitusabi; — komisjoni 12. jaanuari 2001. aasta määruses (EÜ) nr 70/2001 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele antava riigiabi suhtes) (6) sätestatud tingimustele vastav teadus- ja arendustegevusele antav abi; — komisjoni 12. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2204/2002 (mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist tööhõivealase riigiabi suhtes) (7) sätestatud tingimustele vastav tööhõivealane abi; — komisjoni määruses (milles käsitletakse teatamiskohustusest vabastamist teatavate riigiabi liikide suhtes, mida antakse kalandustoodete tootmise, töötlemise ja turustamisega tegelevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele) sätestatud tingimustele vastav abi; — komisjoni poolt määruse (EÜ) nr 994/98 artikli 1 kohaselt vastuvõetud ja kalandussektori suhtes kohaldatavate mis tahes määruste tingimustele vastav abi.

2.3. Samuti tuleb meenutada, et liikmesriigid on vabastatud kohustusest teatada vähese tähtsusega abist, mis vastab komisjoni 24. juuli 2007. aasta määruses (EÜ) nr 875/2007 (milles käsitletakse EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes kalandussektoris ja millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1860/2004) (8) või mis tahes muus määruse (EÜ) nr 994/1998 artikli 2 kohaselt edaspidi vastuvõetavas määruses, mida kohaldatakse kalandussektoris antava vähese tähtsusega abi suhtes, sätestatud tingimustele.

3. PÕHIMÕTTED

3.1. Kooskõla konkurentsipoliitika ja ühise kalanduspoliitikaga.

Kalandussektoris, nagu ka muudes ühenduse majandussektorites, on ühenduse riigiabi poliitika eesmärk vältida konkurentsi moonutamist siseturul.

Riigiabi andmine kalandussektoris on õigustatud ainult juhul, kui see on kooskõlas nii konkurentsipoliitika kui ka ühise kalanduspoliitika eesmärkidega.

Riigiabi toime ei tohi olla kaitsva iseloomuga — see peab aitama edendada kalandustoodete tootmise ja turustamise ratsionaliseerimist ja tõhustamist. Igasugune abi peaks kaasa tooma seisundi kestva paranemise, nii et asjaomane tööstusharu saaks edasi areneda üksnes turult saadava tulu alusel.

Abi ei tohi anda juhtudel, kus ei peeta kinni ühenduse õigusaktidest ja eelkõige ühise kalanduspoliitika eeskirjadest. Abimeetmetega tuleks sõnaselgelt ette näha, et abi andmise jooksul vastaksid abisaajad ühise kalanduspoliitika eeskirjadele ning juhul, kui abi andmise jooksul leitakse, et abisaaja ei vasta ühise kalanduspoliitika eeskirjadele, tuleb abi tagasi maksta võrdeliselt rikkumise raskusega.

3.2. Kooskõla Euroopa Kalandusfondist antava ühenduse toetusega

Oluline on tagada kooskõla ühenduse tegevuspõhimõtetes seoses riigiabi kontrollimise ja Euroopa Kalandusfondi kasutamisega.

Seetõttu, kui meetmed on abikõlblikud Euroopa Kalandusfondist rahastamiseks, vastavad need riigiabi saamise tingimustele vaid juhul, kui need vastavad määruses (EÜ) nr 1198/2006 sätestatud kriteeriumidele, eelkõige abikõlblikkuse tingimusi ja riikliku toetuse osatähtsust käsitlevatele nõuetele, ja ulatuses, milles neid saab pidada vastavateks käesolevate suuniste punkti 4 alusel.

Kui abikava või üksiktoetusega nähakse ette abi, mis ületab kõnealuseid kriteeriume, tõendavad liikmesriigid sellise abi õigustatuse ja hädavajalikkuse. Kõnealust abi hinnatakse iga juhtumi puhul eraldi.

3.3. Ergutav mõju

Selleks et abimeede vastaks ühisturu nõuetele, peab see hõlmama mõnda stimuleerivat elementi või nõudma abisaajalt mingisugust vastutasu.

Seetõttu abi, mis on antud tegevusele, mida abisaaja on juba alustanud, ning abi, mis on antud tegevusele, millega abisaaja tegeleks ka üksnes turutingimustes, ei saa pidada abiks, mis hõlmab kõnealust stimuleerivat elementi ning ei saa pidada ühisturuga kokkusobivaks.

Kõnealust põhimõtet ei kohaldata abi suhtes, mis on oma laadilt tasandustoetus, näiteks loodusõnnetuste ja muude erakorraliste sündmuste tagajärjel tekkinud kahju hüvitamiseks ettenähtud abi.

3.4. Tegevusabi

Tegevusabi, millega näiteks suurendatakse abisaaja likviidsust või mida arvutatakse toodetud või turustatud toodete koguse, tootehindade, toodetud ühikute või tootmisvahendite alusel, ning mis vähendab abisaaja tootmiskulusid või suurendab tema sissetulekut, on põhimõtteliselt ühisturuga kokkusobimatu.

Abi võib pidada kokkusobivaks üksnes siis, kui abi aitab selgelt ja püsivalt kaasa ühise kalanduspoliitika eesmärkide täitmisele.

Kõnealust põhimõtet ei kohaldata abi suhtes, mis on oma laadilt tasandustoetus, näiteks loodusõnnetuste ja muude erakorraliste sündmuste tagajärjel tekkinud kahju hüvitamiseks ettenähtud abi.

Kalandustoodete eksportimiseks või nendega ühenduse piires või väljaspool seda kauplemiseks antav riigiabi on ühisturuga kokkusobimatu.

3.5. Läbipaistvus

Läbipaistvuse huvides ei või komisjon pidada abi ühisturuga kokkusobivaks, kui asjaomane liikmesriik ei ole teatanud abi kogusummat meetmete kohta ja abi osatähtsust.

Komisjoni väljakujunenud tava kohaselt tuleks piirmäärasid üldjuhul väljendada abi osatähtsusena abikõlblikest kuludest. Arvesse saab siiski võtta kõiki tegureid, mis võimaldavad hinnata abisaaja tegelikku eelisseisundit.

Abikava või üksiktoetuse hindamisel võetakse arvesse kõigi riigiabi elementide ja muu abi kumulatiivset mõju abisaaja jaoks.

3.6. Riigiabi kavade kehtivusaeg

Abikavade kehtivusaeg peab olema piiratud kümne aastaga.

Kui abikava kehtivusaeg ületab kümmet aastat, peab liikmesriik esitama selle kohta põhjenduse ja kohustuma kavast uuesti teatama hiljemalt kaks kuud enne seda, kui möödub kümme aastat kava jõustumisest.

3.7. Seos regionaalabi suunistega

Regionaalabi suuniseid (aastateks 2007–2013) (9) kõnealuses sektoris ei kohaldata.

Regionaalabi kavade osi, mis hõlmavad kalandussektorit, kontrollitakse käesolevate suuniste kohaselt.

4. ABI, MIDA VÕIB PIDADA ÜHISTURUGA KOKKUSOBIVAKS

4.1. Abi, mida antakse grupierandi määrusega hõlmatud meetmeliikide puhul

Punktis 2.2 osutatud mis tahes määrustes nimetatud abi meetmetega sama liiki meetmete puhul, mis toob kasu väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele või muudele ettevõtetele, hinnatakse käesolevate suuniste ja kõnealustes määrustes kõigi meetmeliikide suhtes sätestatud kriteeriumide alusel.

Kui abikava või üksiktoetusega nähakse ette abi, mis ületab kõnealuseid kriteeriume, tõendavad liikmesriigid sellise abi õigustatuse ja hädavajalikkuse. Kõnealust abi hinnatakse iga juhtumi puhul eraldi.

4.2. Teatavate horisontaalsuuniste reguleerimisalasse kuuluv abi

Abi, mis kuulub muude suuniste või määruste või komisjoni mis tahes muu vastuvõetud õigusakti reguleerimisalasse, võib pidada ühisturuga kokkusobivaks, kui see vastab kõnealustes õigusaktides sätestatud kriteeriumidele ja tingimustele, punktis 3 sätestatud põhimõtetele ning vajadusel käesolevas punktis 4 sätestatud kriteeriumidele ja tingimustele.

Raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antavat riigiabi hinnatakse vastavalt ühenduse suunistele raskustes olevate äriühingute päästmiseks ja ümberkorraldamiseks antava riigiabi kohta (10). Ümberkorraldamisabi saab heaks kiita ainult siis, kui ettevõtja või ettevõtjate rühma tasandil on koostatud asjakohane kava asjaomase laevastiku mahutavuse vähendamiseks.

4.3. Abi kalalaevade pardal tehtavateks investeeringuteks

Abi vähemalt viis aastat vanade kalalaevade varustamiseks ja ajakohastamiseks võib pidada ühisturuga kokkusobivaks üksnes siis, kui see vastab määruse (EÜ) nr 1198/2006 artikli 25 lõikes 2 ja 6 sätestatud nõuetele ning tingimusel, et riigiabi summa toetusekvivalent ei ületa kõnealuse määruse II lisas sätestatud riiklike toetuste kogumäära.

Liikmesriik esitab komisjonile põhjenduse, miks kõnealune abi ei ole ette nähtud Euroopa Kalandusfondist kaasrahastatava rakenduskavaga.

4.4. Loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste või eripäraste ebasoodsate ilmastikutingimuste tekitatud kahju korvamiseks antav abi

Asutamislepingu artikli 87 lõike 2 punkti b kohaselt peetakse loodusõnnetuste ja erakorraliste sündmuste tekitatud kahju korvamiseks antavat abi ühisturuga kokkusobivaks.

Kui loodusõnnetuse või erakorraliste sündmuste toimumine on tõendatud, võib varalise kahju hüvitamiseks anda abi kuni 100 % ulatuses.

Loodusõnnetuse või erakorraliste sündmuste toimumist hinnatakse iga juhtumi puhul eraldi, võttes arvesse komisjoni praktikast ja Euroopa Ühenduste Kohtu praktikast tulenevaid kriteeriume. (11)

Mitte kõiki ebasoodsaid ilmastikutingimusi ei saa pidada loodusõnnetuseks või erakorraliseks sündmuseks. Siiski võib 100 % ulatuses abi andmist halbade ilmastikutingimuste puhul pidada ühisturuga kokkusobivaks vastavalt asutamislepingu artikli 87 lõike 3 punktile c, kui asjaomastest ilmastikutingimustest põhjustatud kahju tase moodustab 30 % asjaomase ettevõtte keskmisest aastakäibest eelneva kolme aasta jooksul. Kahju tuleb arvutada asjaomase ettevõtte käibe vähenemise alusel, võrreldes seda keskmise aastakäibega eelneva kolme aasta jooksul. Hoonetele, laevadele või seadmetele tekitatud kahju hüvitamiseks võib abi anda ainult juhul, kui kahju on seotud ebasoodsate ilmastikutingimustega, mis põhjustasid tootmistaseme vähenemise ulatuses, mis vastab käibe vähenemisele vähemalt 30 % võrra.

Hüvitus tuleks välja arvutada iga üksiku hüvitisesaaja tasandil ja ülemäärast hüvitamist tuleks vältida. Hüvitisest tuleb maha arvata kindlustusskeemide alusel saadud summad ja hüvitisesaaja tavapärased ettevõtluskulud. Kahju, mis võib olla kaetud tavalise kindlustuslepinguga või mis tuleneb tavalisest ettevõtlusriskist, ei ole abikõlblik. Ülemäärase hüvitamise vältimiseks tuleb hüvitis arvutada iga üksiku hüvitisesaaja tasandil. Kui teatatud abikavas ei ole kõnealune meetod ette nähtud, peab liikmesriik esitama selle kohta selge põhjenduse.

Käesolevas punktis käsitletud abimeetmetest tuleb teatada komisjonile ühe aasta jooksul meetmega seonduva sündmuse toimumisest.

4.5. Maksuvabastus ja tööjõuga seotud kulud väljaspool ühendust tegutsevate ühenduse kalalaevade puhul

Selleks et võtta ühenduse ettevõtjatelt ära motivatsioon registreerida oma kalalaevad kolmandate riikide laevaregistrites, mis ei võimalda tagada nende kalalaevastiku tegevuse nõuetekohast kontrolli, eelkõige seoses ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga, võib väljaspool ühendust tegutsevate ühenduse kalalaevadega seonduva ettevõtte tulumaksu maksusoodustusmeetmeid ning nimetatud laevadel töötavate kalurite suhtes kohaldatavaid sotsiaalmaksete ja tulumaksu vähendatud määrasid pidada ühisturuga kokkusobivaks.

Kõnealuseid meetmeid võib kohaldada kalalaevade suhtes, mis sõidavad liikmesriigi lipu all ja on registreeritud ühenduse kalalaevastiku registris ning tegelevad tuunikala ja sellele lähedaste liikide püügiga üksnes väljaspool ühendust ning liikmesriikide lähtejoontest kaugemal kui 200 meremiili.

Liikmesriik esitab oma teatises komisjonile teabe, mis kinnitab olemasolevat kavaga seotud laevade liikmesriikide registrist kustutamise ohtu.

Käesolevas punktis käsitletud abimeetmetega on ette nähtud, et kui abi saanud laev kustutatakse ühenduse kalalaevastiku registrist, peab abisaaja maksma tagasi ühenduse kalalaevastiku registrist mahavõtmisele eelnenud kolme aasta jooksul käesoleva punkti alusel saadud abi.

4.6. Maksutaolistest lõivudest rahastatav abi

Teatavate kalandustoodete suhtes nende päritolust olenemata kohaldatavatest erimaksudest ja eelkõige maksutaolistest lõivudest rahastatavaid abikavasid võib pidada ühisturuga kokkusobivaks, kui neid abikavasid kohaldatakse nii omamaiste kui ka importtoodete suhtes ning kui antav abi vastab käesolevate suuniste tingimustele.

4.7. Äärepoolseimate piirkondade kalandustoodete turustamiseks antav abi

Liikmesriigid võivad anda abi selliste kalandustoodete koguste puhul, mis on abikõlblikud nõukogu 21. mai 2007. aasta määruse (EÜ) nr 791/2007 (millega kehtestatakse Assooride, Madeira, Kanaari saarte ning Prantsuse departemangude Guajaana ja Réunioni teatavate kalandustoodete turustamisel tekkivate lisakulude hüvituskava (aastateks 2007–2013)) (12) artikli 4 kohaselt ning mis ületavad koguste määra, mille suhtes on kõnealuse määruse kohaselt makstud hüvitist.

Kõnealust abi võib anda üksnes kõnealuse määruse artiklites 3, 4 ja 5 sätestatud tingimustel.

Kõnealuse täiendava abi suurus ei tohi aastas ületada kõnealuses määruses igale liikmesriigile ette nähtud iga-aastaseid summasid.

4.8. Äärepoolseimate piirkondade kalalaevastikele antav abi

Selleks et täielikult rakendada komisjoni ja nõukogu 14. juunil 2006. aastal vastuvõetud avalduses nr 17 sätestatud eesmärki, võivad liikmesriigid kuni 31. detsembrini 2008 anda abi kalalaevadele, mis on ehitatud kooskõlas nõukogu 30. märtsi 2004. aasta määruse (EÜ) nr 639/2004 (ühenduse äärepoolseimates piirkondades registreeritud kalalaevastike haldamise kohta) (13) artikli 2 punktidega 4 ja 5 ning nõukogu 17. detsembri 1999. aasta määruses (EÜ) nr 2792/1999 (millega kehtestatakse kalandussektorile ühenduse struktuuriabi andmise üksikasjalikud eeskirjad ja kord) (14) sätestatud asjaomaste tingimustega.

4.9. Muudeks meetmeteks antav abi

Abi meetmeteks, mille kohta puudub punktides 4.1 kuni 4.8 vastav säte, ei ole põhimõtteliselt ühisturuga kokkusobiv.

Kui abikava või üksiktoetusega nähakse ette kõnealune abi, tõendab liikmesriik sellise abi vastavuse punktis 3 sätestatud põhimõtetele, eelkõige sellele, et abi täidab selgelt ühise kalanduspoliitika eesmärke.

5. MENETLUSKÜSIMUSED

Komisjon tuletab meelde, et kohaldatakse määruse (EÜ) nr 659/1999 ja komisjoni 21. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 794/2004 (millega rakendatakse nõukogu määrust (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks) (15) sätteid.

Eelkõige on liikmesriigid vastavalt määruse (EÜ) nr 794/2004 artiklile 2 kohustatud täitma kõnealuse määruse I lisa I osas ja III.14 osas esitatud vormid.

5.1. Aastaaruanne

Liikmesriigid on kohustatud esitama komisjonile aastaaruanded määruse (EÜ) nr 794/2004 artikli 6 ja IIIC lisa kohaselt.

5.2. Ettepanekud asjakohaste meetmete kohta

Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 88 lõikele 1 teeb komisjon ettepaneku, et liikmesriigid muudaksid olemasolevaid kalandus- ja vesiviljelussektoris antavat abi käsitlevaid abikavasid nii, et need oleksid hiljemalt 1. septembriks 2008 kooskõlas käesolevate suunistega.

Liikmesriikidel palutakse hiljemalt 1. juuniks 2008 kirjalikult kinnitada, et nad nõustuvad ettepanekutega asjakohaste meetmete kohta.

Kui liikmesriik ei ole kõnealuseks kuupäevaks esitanud kirjalikku kinnitust oma nõusoleku kohta ega ole kirjalikult sõnaselgelt väljendanud oma vastuseisu, eeldab komisjon, et kõnealune liikmesriik on ettepanekutega nõus.

Kui liikmesriik ei nõustu kõnealuseks kuupäevaks ühegi ettepanekuga või osaga neist, tegutseb komisjon vastavalt määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 19 lõikele 2.

5.3. Kohaldamise tähtpäev

Komisjon kohaldab käesolevaid suuniseid alates 1. aprillist 2008 kogu riigiabi suhtes, millest teatatakse või mida kavatsetakse anda sel kuupäeval või pärast seda.

Ebaseaduslikku abi määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 1 punkti f tähenduses hinnatakse vastavalt nendele suunistele, mida riigiabi määrava haldusakti jõustumise ajal kohaldatakse.

Kui käesolevates suunistes viidatakse ühenduse õigusaktidele või komisjoni suunistele või komisjoni mis tahes muule vastuvõetud õigusaktile, hõlmavad kõnealused viited ka pärast käesolevate suuniste vastuvõtmise kuupäeva nimetatud õigusaktides või suunistes tehtavaid muudatusi.

(1) EÜT L 17, 21.1.2000, lk 22. Määrust on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(2) ELT L 223, 15.8.2006, lk 1.

(3) EÜT L 83, 27.3.1999, lk 1. Määrust on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

(4) EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.

(5) EÜT L 10, 13.1.2001, lk 20. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1976/2006 (ELT L 368, 23.12.2006, lk 85).

(6) EÜT L 10, 13.1.2001, lk 33. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1976/2006.

(7) EÜT L 337, 13.12.2002, lk 3. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1976/2006.

(8) ELT L 193, 25.7.2007, lk 6.

(9) ELT C 54, 4.3.2006, lk 13. vt punkt 8.

(10) ELT C 244, 1.10.2004, lk 2.

(11) Vt 11. novembri 2004. aasta otsus kohtuasjas C-73/03: Hispaania v. komisjon, punkt 37; 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas C-346/03 ja C-529/03: Giuseppe Atzeni ja teised, punkt 79.

(12) ELT L 176, 6.7.2007, lk 1.

(13) ELT L 102, 7.4.2004, lk 9. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1646/2006 (ELT L 309, 9/11/2006, lk 1).

(14) EÜT L 337, 30.12.1999, lk 10. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 485/2005 (ELT L 81, 30.3.2005, lk 1).

(15) ELT L 140, 30.4.2004, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1935/2006 (ELT L 407, 30.12.2006, lk 1).