ET Euroopa Liidu Teataja C 130/7

Väikese muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

(2018/C 130/06)

Euroopa Komisjon on kõnealuse väikese muudatuse heaks kiitnud kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõike 2 kolmanda lõiguga.

VÄIKESE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Väikese muudatuse heakskiitmise taotlus kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (2) artikli 53 lõike 2 teise lõiguga

„CANINO“

ELi nr: PDO-IT-01506-AM01 – 28.11.2017

KPN ( X ) KGT ( ) GTT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Kooperatiiv Oleificio Sociale Cooperativo di Canino, asukoht via Montalto 48, 01011 Canino (VT), Itaalia. Kooperatiiv hõlmab mitut tootjat ja tal on õigus esitada muutmistaotlus vastavalt põllumajandus-, toiduaine- ja metsanduspoliitika ministeeriumi (Ministero delle politiche agricole alimentari e forestali) 14. oktoobri 2013. aasta määruse nr 12511 artikli 13 lõikele 1.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

— ☐ Toote kirjeldus — ☐ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☐ Seos piirkonnaga — ☐ Märgistus — ☒ Muu: mõiste „kontrollitud“ on asendatud mõistega „kaitstud“, mis on asjakohasem. Lisatud on artikkel päritolutõendi kohta, mis kehtivas tootespetsifikaadis puudus. Lisatud on artikkel seose kohta piirkonnaga, mis kehtivas tootespetsifikaadis puudus. Lisatud on võimalus turustada toodet keraamilistes anumates. Tootespetsifikaadi artiklid on ümber nummerdatud.

4. Muudatus(t)e liik

— ☐ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis ei ole oluline määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt ja mis ei eelda avaldatud koonddokumendi muutmist. — ☐ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis ei ole oluline määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt ja mis eeldab avaldatud koonddokumendi muutmist. — ☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis ei ole oluline määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt ja mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti (või sellega võrdväärset). — ☐ Registreeritud GTT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 neljanda lõigu kohaselt väike.

5. Muudatus(ed)

Tootmismeetod

Tehtud on ettepanek jätta välja istutusvahemaid, taime kuju ja tagasilõikamise süsteeme hõlmav lõik.

Väljajäetav lõik on järgmine:

„Istutustihedus, taime kuju ja tagasilõikamise viisid peavad olema üldiselt kasutatavad või vähemalt sellised, mis ei mõjuta oliivide ega õli omadusi.“

Muudatus on põhjendatav sellega, et lause ei ole tootespetsifikaadi jaoks oluline, kuna tegemist on üldise lausega, mis ei hõlma konkreetseid üksikasjalikke määratlusi taimede vahemaa või tagasilõikamissüsteemide kohta. Muudatust tuleb käsitada väikese muudatusena, kuna selle lause väljajätmine ei puuduta taimede kuju või tagasilõikamissüsteemi muutmist, vaid teeb tootespetsifikaadi teksti üksnes sujuvamaks.

Oliiviistandustes lubatud puude suurimat arvu hektari kohta on suurendatud 300lt 700le.

Sellega seoses on järgmine tekst:

„Seega, lisaks traditsioonilistele kasvatusviisidele, mille puhul puude tihedus segatüüpi oliiviistandustes ulatub kuni 60 puuni hektari kohta, on oliivide kasvatamisele spetsialiseerunud istandustes lubatud kasutada istutustihedust kuni 300 puud hektari kohta.“

asendatud järgmisega:

„Seega, lisaks traditsioonilistele kasvatusviisidele, mille puhul puude tihedus segatüüpi oliiviistandustes ulatub kuni 60 puuni hektari kohta, on oliivide kasvatamisele spetsialiseerunud istandustes lubatud kasutada istutustihedust kuni 700 puud hektari kohta.“

Muudatus on tingitud vajadusest kohandada oliivikasvatust geograafilises piirkonnas oliivipuude professionaalsema haldamisega ning ühitada oliivikasvatuste traditsiooniline laad nende tulukusega. Aastatepikkune katsetamine on näidanud, et KPNiga toote kasvatamise territooriumil võimaldab istutustihedus 700 puud hektari kohta tänu kasutatavatele oliivisortidele säilitada tootespetsifikaadis kindlaksmääratud toote füüsikalis-keemilised ja organoleptilised omadused, vähendades samas oliiviistanduse haldamiskulusid ja suurendades sellega nende istanduste tulukust põllumajandusettevõtjate jaoks.

Maksimaalset saagikust hektari kohta on suurendatud üheksalt tonnilt 12 tonnile ning seda maksimaalse saagikuse väärtust kohaldatakse nii piirnevate kui ka segatüüpi oliiviistanduste suhtes.

Sellega seoses on järgmine tekst:

„Oliivitoodang oliivikasvandusele spetsialiseerunud oliiviistandustes ei või olla suurem kui 9 000 kg hektari kohta.“

asendatud järgmisega:

„Oliivitoodang oliivikasvandusele spetsialiseerunud oliiviistandustes ei või olla suurem kui 12 tonni hektari kohta ning segatüüpi istandustes ei või oliivitoodang olla suurem kui 0,15 tonni ühe puu kohta.“

Maksimaalse saagikuse suurendamine 12 tonnini hektari kohta on seotud puude lubatud maksimaalse arvu suurendamisega hektari kohta.

Lisaks sellele on aastate jooksul ilmnenud, et tootespetsifikaadis sätestatud maksimaalset saagikust oli alahinnatud, kuna seda käsitati keskmise väärtusena, võtmata arvesse asjaolu, et piirkonnas kasvatatavate teatud oliivisortide puhul on tegemist suuremate ja tugevamate puudega, mille saagikus on eri aastatel erinev. Sellega seoses võib saagikus olla ühe või mitme aasta jooksul madalam, seejärel saabub aasta, kus kogutud reservide tõttu võib saagikus osutuda küllalt kõrgeks.

Lisaks sellele on määratud maksimaalne saagikus puu kohta segatüüpi istanduste puhul, mis võimaldab mitte teha arvutusi oliivipuude all oleva pindala väljaselgitamiseks.

Neid muudatusi tuleb käsitada väikeste muudatustena, kuna need ei ole seotud toote põhiomadustega ega viitemääruse artikli 53 lõikes 2 osutatud olukordadega.

Oliivide koristamisperioodi algus on toodud varasemaks.

Sellega seoses on järgmine tekst:

„Oliivide koristamine toimub igal oliivihooajal ajavahemikul 10. oktoobrist kuni 15. jaanuarini.“

asendatud järgmisega:

„Oliivide koristamine toimub igal oliivihooajal ajavahemikul 1. oktoobrist kuni 31. detsembrini.“

Oliivide koristusperioodi ettepoole toomisel on mitu põhjust.

Eeskätt on tegemist keskkonna ja ilmastikuga seotud põhjustega, kuna kliima muutumisega seoses valmivad oliivid varem. Lisaks sellele on agronoomilisest seisukohast lähtudes tänapäeval teada, et varasema koristusperioodi puhul on õli kvaliteet parem. Ühtlasi on ka fütosanitaarsest seisukohast lähtudes tuvastatud, et teatud kahjustused, mis on eeskätt tingitud kärbeste suurest hulgast, on varasema koristusperioodi puhul väiksemad.

Seda muudatust tuleb määruse artikli 53 lõike 2 sätete alusel käsitada väikese muudatusena.

Kaks viimast lõiku on välja jäetud, sest need ei vasta enam eeskirjadele, samuti seoses sellega, et toote vastavust tootespetsifikaadile kontrollib määruse (EL) nr 1151/2012 kohaselt nimetatud riiklik ametiasutus.

Väljajäetud lõigud on järgmised:

„Oliivid tuleb deklareerida vastavalt menetlustele, mis on sätestatud ministri 4. novembri 1993. aasta dekreedis nr 573, millega muudetakse 5. veebruari 1992. aasta seaduse nr 169 kohaldamise korda; deklareerimine toimub üks kord koristamiseks ettenähtud perioodi jooksul. Seejuures on koristuse ajal võimalik taotleda ajutist luba juba koristatud toodangu jaoks, esitades nõutavad dokumendid ning edastades koristustoimingute üksikasjad tootmise lõppdeklaratsioonis.“

Muu

Tootespetsifikaadi artiklid on ümber nummerdatud, sest tootespetsifikaati on lisatud kehtivas tootespetsifikaadis puudunud artiklid.

Mõiste „kontrollitud“ on asendatud mõistega „kaitstud“, mis on asjakohasem.

Lisatud on artikkel päritolutõendi kohta, mis kehtivas tootespetsifikaadis puudus.

„Artikkel 4 Päritolutõend Tootmisprotsessi iga etappi jälgitakse registreerimise abil ning kõik sissetulevad ja väljaminevad tooted dokumenteeritakse. Toote jälgitavus on tagatud oliivikasvatajate (põllumajandusettevõtjate), õli pressijate ja pakendajate kandmisega vastavatesse kontrolliasutuse hallatavatesse registritesse. Kontrolliasutus kontrollib vastavalt tootespetsifikaadile ning vastava kontrollikava sätetele kõiki asjaomastesse loenditesse kantud füüsilisi ja juriidilisi isikuid.“

Lisatud on artikkel seose kohta piirkonnaga, mis kehtivas tootespetsifikaadis puudus, kuid mis oli esitatud komisjoni dokumentatsioonis olevas kokkuvõttes.

„Artikkel 7 Seos geograafilise piirkonnaga Oliive on kõnealuses etruski tsivilisatsiooni hälliks olevas piirkonnas kasvatatud ammustest aegadest. Õlipuu kasvab piirkonnas looduslikult, see taim on piirkonnale andnud ka kohanimesid, näiteks „Poggio Olivastro“, mis on kasutusel tänapäevani. Nagu ilmneb matmispaikadest leitud vaasidel ja freskodel olevatest kujutistest, kasvatasid oliive juba etruskid, kes koristasid puude vilju, lüües pikkade keppidega vastu õlipuude oksi. Sajanditevanused oliivipuud, mis omandasid suured ja majesteetlikud mõõtmed, sarnanedes tammepuudega, annavad tunnistust iidsetest traditsioonidest, mis seovad kohalikku rahvastikku oliivide kasvatamisega, ja ilmestavad kergelt künklikku maastikku oma hõbekasrohelise värvivarjundiga. Hiljem kuulus Canino piirkonna suur maavaldus Torlonia vürstile; nii oli see kuni 1950. aastateni, millal Itaalia põllumajandusreformi käigus jagati maa talunikele. Põllumajandusreformiga algas oliivikasvatuse kiire laienemine; maavalduse harimata maad kattusid kiiresti uute oliiviistandustega ja muutusid rohetavateks väljadeks. Järgmist pööret oliivikasvatuses märgib intensiivset meetodit kasutavate spetsialiseeritud oliiviistanduste teke 1960. aastatel. Ainuüksi Caninos rajati seda süsteemi kasutavaid oliiviistandusi 694 hektaril. 1965. aastal asutati Ente Maremma algatusel kooperatiiv Oleificio Sociale Cooperativo di Canino. Sellesse kooperatiivi, mis esindab enam kui 60 % piirkonna toodangust, kuulub praegu ligikaudu 1 140 liiget. Etruski tsivilisatsiooni häll Canino ongi tuntud eeskätt oliivikasvatuse poolest, mis on alati olnud kohaliku majanduse üks alustalasid. Etruskide asutatud Canino asula kuulus keskajal paavstiriigi koosseisu. Seejärel läks Canino Castro hertsogiriigi koosseisu. Hiljem jäi Canino uuesti paavsti valduseks ning 1808. aastal sai kohalikuks valitsejaks Lucien Bonaparte, kes elas siin Farnese perekonna lossis. Canino vapil on kujutatud koera, mis viitab kohanime tähendusele, ning Farnese perekonna kolme liiliaõit. Oliiviistanduste arvu suurenemisele aitas kaasa Caninos toodetud õli kvaliteet, mille ajalooline maine oliiviturgudel on äärmiselt hea. Caninos toodetud õli aluseks võttes korraldasid professor Ancel Keys ja teised uurijad 1970. aastatel suure epidemioloogilise uuringu, millest ilmnes, et Canino maapiirkonna elanikud, kes tarbivad suures koguses piirkonnas toodetud külmpressitud oliiviõli, on tromboosiohu vastu paremini kaitstud kui Soome ja Ameerika elanikud, kes tarbivad tavapäraselt loomseid rasvu. Rahvatraditsioonid, mida propageeritakse eeskätt iga aasta 8. detsembril korraldatavate maarahva pidustuste Sagra dell’Olivo kaudu, on samuti mõjutanud Canino külmpressitud oliiviõlile pööratavat tähelepanu. Esimest korda korraldati pidustused 1939. aastal. Lisaks sellele, et pidustustel tutvustatakse õli ja selle suurepärast kvaliteeti, on üritus ka konverentside ja kohtumiste paik, kus osalevad tehnoloogia ja toitumise valdkonna kõige tunnustatumad eksperdid. Ajavahemikul 1989–1993 tegi kooperatiiv Oleificio Sociale Cooperativo di Canino koos asutusega Ente di Sviluppo Agricolo Regionale (põllumajandusarengu piirkondlik agentuur) ära põhjaliku töö kohaliku oliivitööstuse uurimisel. Kooperatiiv teeb koostööd peamiste uurimisasutustega, kes tegelevad oliivikasvatuse arenguga ja oliivide töötlemise tehnoloogiaga. Külmpressitud oliiviõli „Canino“ (KPN) eripära moodustab tihe seos artiklis 3 osutatud tootmispiirkonnaga, mis avaldab vaieldamatut mõju toote organoleptilistele ja kvaliteediomadustele, ning toote sajanditepikkune maine. Piirkonna mullastiku- ja ilmastikutingimused, näiteks vulkaanilist päritolu pinnas, mille pH jääb vahemikku 6,5–7,5; aastane keskmine temperatuur 15–16 °C, Viterbo ranniku meretuuled ja keskmine sademete hulk ligikaudu 600–800 mm aastas, mõjutavad olulisel määral oliiviõli „Canino“ kvaliteeti, mille eriomadused on järgmised: maitse on harmooniline ja alati tasakaalustatud, mõõdukalt puuviljaline, rohu ja/või artišoki nootidega, kergelt mõrkjas ja veidi pikantne. Õlipuu ei ole mitte ainult piirkonna tootmisressurss, vaid ka kõnealuse piirkonna maastiku ja looduskeskkonna oluline iseloomustav tegur; oliivikasvatajad ja õlipressijad on kohandanud ning kaasajastanud oliivide kasvatamise ja töötlemise meetodeid ning on suutnud alati tagada ainulaadsed omadused, mida kõige nõudlikumad tarbijad on selle oliiviõli puhul igal ajal oodanud.“

Lisatud on võimalus turustada toodet keraamilistes anumates.

Sellega seoses on järgmine tekst:

„Külmpressitud „Canino“ oliiviõli turustatakse klaasist või tinaplekist anumates, mille maht on kuni 5 liitrit.“

asendatud järgmisega:

„Külmpressitud „Canino“ oliiviõli turustatakse klaasist, keraamilisest materjalist või tinaplekist anumates, mille maht on kuni 5 liitrit.“

See muudatus on tingitud tootjate väljendatud soovist kasutada keraamilisest materjalist anumaid, eeskätt kinkepakendite puhul.

KOONDDOKUMENT

„CANINO“

ELi nr: PDO-IT-01506-AM01 – 28.11.2017

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Canino“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Turustamisel peavad kaitstud päritolunimetusega külmpressitud oliiviõlil „Canino“ olema järgmised omadused:

— värvus: smaragdroheline, kuldsete varjunditega;

— lõhn: puuviljaline, tervisliku, värske ja õiges valmidusastmes koristatud puuvilja lõhnaga;

— maitse: tugev, mõrkja ja pikantse järelmaitsega;

— koguhappesus väljendatuna oleiinhappe massisuhtena: kuni 0,5 grammi 100 grammi õli kohta;

— peroksiidarv: kuni ≤ 10 mEq O2/kg.

Muud otseselt loetlemata füüsikalis-keemilised parameetrid peavad olema vastavuses külmpressitud oliiviõli käsitlevate õigusaktidega.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Kaitstud päritolunimetusega oliiviõli „Canino“ võib valmistada järgmistest oliivisortidest: ‘Caninese’ ja sellest saadud kloonid ‘Leccino’, ‘Pendolino’, ‘Maurino’ ja ‘Frantoio’, mida kasvatatakse oliiviistandustes eraldi või koos, ühe sordi osakaal võib ulatuda kuni 100 %ni. Oliiviistandustes võib kasvatada ka teisi oliivisorte, kuid nende osakaal ei või olla suurem kui 5 %.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik tootmise etapid (viljade kasvatamine, oliivide koristamine ja õli pressimine) peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Selleks et säilitada toote spetsiifilisi omadusi kõikide tootmisetappide käigus ja tagada toote kvaliteedikontroll, peab külmpressitud oliiviõli „Canino“ pakendamine toimuma punktis 4 määratletud geograafilises piirkonnas. Külmpressitud oliiviõli „Canino“ turustatakse klaasist, keraamilisest materjalist või tinaplekist anumates, mille maht on kuni 5 liitrit.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Nimetus „Canino“ peab pakendatud toote märgisel olema esitatud selgete ja kustumatute tähtedega, mis on suuremad kui kõik muud märked. Märkele „Canino“ peab olema lisatud Euroopa Liidu KPN logo. Märgisel võib olla kiri „kaitstud päritolunimetus“ või lühend „KPN“.

Märgisel on keelatud esitada muid iseloomustavaid sõnu, mille kasutamine ei ole eraldi lubatud, sealhulgas omadussõnu: fine (puhas), scelto (kvaliteetne), selezionato (valitud), superiore (kõrgem kategooria), genuino (autentne).

Nimetuse logo on järgmine.

Märgisel ei ole lubatud kasutada täiendavaid geograafilisi märkeid, geograafilisi tähiseid või kohanimesid, mis osutavad geograafilise piirkonna kohaliku omavalitsuse üksustele, konkreetsetele kohtadele või geograafilistele piirkondadele.

Nimede, ärinimede või eraõiguslike kaubamärkide kasutamine on samas lubatud juhul, kui need märked ei hõlma toote kiitmist ja ei või ostjat seoses geograafiliste nimetustega, eeskätt seoses kaitstud päritolunimetusega õlide geograafiliste nimetustega eksitada.

Ettevõtete, maavalduste ja talude nimetuste kasutamine ning osutamine pakendamisele geograafilises piirkonnas asuvates põllumajandusettevõtetes või oliivikasvatusega tegelevate ettevõtjate ühenduses on lubatud ainult juhul, kui toode on valmistatud üksnes konkreetses põllumajandusettevõttes kasvatatud oliividest ning kui õli pressimine ja pakendamine on toimunud samas põllumajandusettevõttes.

Kaitstud päritolunimetus „Canino“ peab olema esitatud selgelt ja kustumatute tähtedega, värvusega, mis on selges kontrastis märgise värvusega, ning peab eristuma muudest märgisel olevatest viidetest.

Märgisel peab olema toodud õli valmistamiseks kasutatud oliivide tootmisaasta.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Tootmispiirkond hõlmab tervikuna või osaliselt järgmiste kohalike omavalitsusüksuste territooriumi: Canino, Arlena di Castro, Cellere, Ischia di Castro, Farnese, Tessennano, Tuscania (osaliselt), Montalto di Castro (osaliselt), mis asuvad Viterbo provintsis.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Oliive on selles etruski tsivilisatsiooni hälliks olnud piirkonnas kasvatatud ammustest aegadest. Õlipuu kasvab piirkonnas looduslikult, see taim on piirkonnale andnud ka kohanimesid, näiteks „Poggio Olivastro“, mis on kasutusel tänapäevani. Nagu ilmneb matmispaikadest leitud vaasidel ja freskodel olevatest kujutistest, kasvatasid oliive juba etruskid, kes koristasid puude vilju, lüües pikkade keppidega vastu õlipuude oksi.

Sajanditevanused oliivipuud, mis omandasid suured ja majesteetlikud mõõtmed, sarnanedes tammepuudega, annavad tunnistust iidsetest traditsioonidest, mis seovad kohalikku rahvastikku oliivide kasvatamisega, ja ilmestavad kergelt künklikku maastikku oma hõbekasrohelise värvivarjundiga. Hiljem kuulus Canino piirkonna suur maavaldus Torlonia vürstile; nii oli see kuni 1950. aastateni, millal Itaalia põllumajandusreformi käigus jagati maa talunikele. Põllumajandusreformiga algas oliivikasvatuse kiire laienemine; maavalduse harimata maad kattusid kiiresti uute oliiviistandustega ja muutusid rohetavateks väljadeks.

Järgmist pööret oliivikasvatuses märgib intensiivset meetodit kasutavate spetsialiseeritud oliiviistanduste tekkimine 1960. aastatel.

Ainuüksi Caninos rajati seda süsteemi kasutavaid oliiviistandusi 694 hektaril.

1965. aastal asutati Ente Maremma algatusel kooperatiiv Oleificio Sociale Cooperativo di Canino. Sellesse kooperatiivi, mis esindab enam kui 60 % piirkonna toodangust, kuulub praegu ligikaudu 1 140 liiget.

Etruski tsivilisatsiooni häll Canino ongi tuntud eeskätt oliivikasvatuse poolest, mis on alati olnud kohaliku majanduse üks alustalasid. Etruskide asutatud Canino asula kuulus keskajal paavstiriigi koosseisu. Seejärel läks Canino Castro hertsogiriigi koosseisu. Hiljem jäi Canino uuesti paavsti valduseks ning 1808. aastal sai kohalikuks valitsejaks Lucien Bonaparte, kes elas siin Farnese perekonna lossis. Canino vapil on kujutatud koera, mis viitab kohanime tähendusele, ning Farnese perekonna kolme liiliaõit. Oliiviistanduste arvu suurenemisele aitas kaasa Caninos toodetud õli kvaliteet, mille ajalooline maine oliiviturgudel on äärmiselt hea Caninos toodetud õli aluseks võttes korraldasid prof Ancel Keys ja teised uurijad 1970. aastatel suure epidemioloogilise uuringu, millest ilmnes, et Canino maapiirkonna elanikud, kes tarbivad suures koguses piirkonnas toodetud külmpressitud oliiviõli, on tromboosiohu vastu paremini kaitstud kui Soome ja Ameerika elanikud, kes tarbivad tavapäraselt loomseid rasvu. Rahvatraditsioonid, mida propageeritakse eeskätt iga aasta 8. detsembril korraldatavate maarahva pidustuste Sagra dell’Olivo kaudu, on samuti mõjutanud Canino külmpressitud oliiviõlile pööratavat tähelepanu. Esimest korda korraldati pidustused 1939. aastal. Lisaks sellele, et pidustustel tutvustatakse õli ja selle suurepärast kvaliteeti, on üritus ka konverentside ja kohtumiste paik, kus osalevad tehnoloogia ja toitumise valdkonna kõige tunnustatumad eksperdid. Ajavahemikul 1989–1993 tegi kooperatiiv Oleificio Sociale Cooperativo di Canino koos asutusega Ente di Sviluppo Agricolo Regionale (põllumajandusarengu piirkondlik agentuur) ära põhjaliku töö kohaliku oliivitööstuse uurimisel. Kooperatiiv teeb koostööd peamiste uurimisasutustega, kes tegelevad oliivikasvatuse arenguga ja oliivide töötlemise tehnoloogiaga.

Külmpressitud oliiviõli „Canino“ (KPN) eripära on tihe seos tootmispiirkonnaga, mis avaldab vaieldamatut mõju toote organoleptilistele ja kvalitatiivsetele omadustele, ning toote sajanditepikkune maine.

Piirkonna mullastiku- ja ilmastikutingimused, näiteks vulkaanilist päritolu pinnas, mille pH jääb vahemikku 6,5–7,5; aastane keskmine temperatuur 15–16 °C, Viterbo ranniku meretuuled ja keskmine sademete hulk ligikaudu 600–800 mm aastas, mõjutavad olulisel määral oliiviõli „Canino“ kvaliteeti, mille eriomadused on järgmised: maitse on harmooniline ja alati tasakaalustatud, mõõdukalt puuviljaline, rohu ja/või artišoki nootidega, kergelt mõrkjas ja veidi pikantne.

Õlipuu ei ole mitte ainult piirkonna tootmisressurss, vaid ka selle maastiku ja looduskeskkonna oluline iseloomustav tegur; oliivikasvatajad ja õlipressijad on kohandanud ning kaasajastanud oliivide kasvatamise ja töötlemise meetodeid ning on suutnud alati tagada ainulaadsed omadused, mida kõige nõudlikumad tarbijad on selle oliiviõli puhul igal ajal oodanud.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

Tootespetsifikaadi terviktekst on kättesaadav järgmisel veebisaidil: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

või

otse põllumajandus-, toiduaine- ja metsanduspoliitika ministeeriumi kodulehel (www.politicheagricole.it), klõpsates „Qualità“ („Kvaliteet“; ekraanil ülal paremal), seejärel „Prodotti DOP, IGP e STG“ („KPNi, KGT või GTE tooted“; ekraanil vasakus ääres) ja lõpuks „Disciplinari di produzione all’esame dell’UE“ („ELile hindamiseks esitatud tootespetsifikaadid“).

(1) ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.

(2) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.