KOMISJONI ARUANNE EUROOPA KALANDUSFONDI RAKENDAMISE SEITSMES AASTAARUANNE (2013) /* COM/2014/0738 final */





SISUKORD 1........... SISSEJUHATUS......................................................................................................... 1 2........... EKFi RAKENDAMISE IGAKÜLGNE HINDAMINE ........................................... 1 2.1........ EKFi rahaliste vahendite rakendamine liikmesriikides................................................. 1 2.2........ EKFi peamised sekkumisvaldkonnad........................................................................... 3 2.3........ Areng prioriteetsete suundade kaupa........................................................................... 3 2.4........ Eelarve täitmine komisjoni poolt.................................................................................. 4 2.5........ Tehniliseks abiks ettenähtud summade kasutamine liikmesriikides.............................. 4 2.6........ Tehniliseks abiks ettenähtud summade kasutamine komisjoni poolt............................ 5 2.6.1..... Infotehnoloogia............................................................................................................ 5 2.6.2..... Euroopa kalanduspiirkondade võrgustiku tugiüksus.................................................... 5 2.6.3..... Uuringud....................................................................................................................... 5 2.6.4..... Ajutised töötajad.......................................................................................................... 5 2.7........ Euroopa Kalandusfondi tegevuse kooskõlastamine struktuurifondide ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondiga (EAFRD)................................................................................. 6 2.8........ Ettevalmistus programmitöö perioodiks 2014–2020: Euroopa Merendus- ja Kalandusfond 6 3........... EKFi RAKENDAMISE HINNANG PRIORITEETSETE SUUNDADE KAUPA. 6 3.1........ 1. suund........................................................................................................................ 6 3.1.1..... ELi kalalaevastiku majandusnäitajad 2012. aastal (2014. aasta aruande põhjal – 2012. aasta andmed) 6 3.1.2..... Püügitegevuse alaline lõpetamine................................................................................. 6 3.1.3..... Püügitegevuse ajutine peatamine.................................................................................. 6 3.1.4..... Kalalaevadesse tehtavad investeeringud ja selektiivsus............................................... 7 3.1.5..... Sotsiaal-majanduslik hüvitis kalalaevastiku korraldamise eest..................................... 7 3.2........ 2. suund........................................................................................................................ 7 3.2.1..... Kalapüük sisevetel........................................................................................................ 7 3.2.2..... Vesiviljelus.................................................................................................................... 7 3.2.3..... Töötlemine.................................................................................................................... 8 3.3........ 3. suund........................................................................................................................ 9 3.3.1..... Kalasadamad, lossimiskohad ja varjualused................................................................. 9 3.3.2..... Uute turgude arendamine ja reklaamikampaaniad........................................................ 9 3.3.3..... Katseprojektid.............................................................................................................. 9 3.4........ 4. suund........................................................................................................................ 9 4........... ESIMESED JÄRELDUSED EKFi TEGEVUSE KOHTA AJAVAHEMIKUL 2007–2013 10 KOMISJONI ARUANNE EUROOPA KALANDUSFONDI RAKENDAMISE SEITSMES AASTAARUANNE (2013) 1. SISSEJUHATUS Euroopa Kalandusfondi (EKF) määruse[1] artikli 68 kohaselt peab komisjon edastama iga aasta 31. detsembriks Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele aruande Euroopa Kalandusfondi rakendamise kohta. Aruanne põhineb liikmesriikide aastaaruandeid käsitleval komisjoni uurimisel ja hindamisel ning muul kättesaadaval teabel. See hõlmab ka EKFi mõningate peamiste meetmete rakendamise analüüsi. Dokumendile lisatud komisjoni talituste töödokument sisaldab kokkuvõtet EKFi rakendamisest igas liikmesriigis ning viit tabelit üksikasjaliku teabega rahaliste vahendite kasutamise kohta[2]. Määruse kohaselt esitatakse aruandes ka kokkuvõte liikmesriikide kehtestatud juhtimis- ja kontrollisüsteemide audititest, mis tehti komisjoni nimel, ja kokkuvõte liikmesriikide korraldatud tulemusaudititest EKFi toetuste kohta, osutades vajaduse korral ka tehtud finantskorrektsioonidele. Käesolevas aruandes hinnatakse igakülgselt, kuidas on liikmesriigid ja komisjon rakendanud EKFi programmitöö viimasel, 2013. aastal. Mõnel juhul olid liikmesriikide esitatud andmed piisavad, et teha ulatuslikum analüüs kuni 31. maini 2014, andes seega põhjalikuma ülevaate EKFi rakendamisest praegu, vähem kui kaks aastat enne EKFi kohaliku tasandi rakendamise tähtaega (31. detsember 2015). 2. EKFi RAKENDAMISE IGAKÜLGNE HINDAMINE 2.1. EKFi rahaliste vahendite rakendamine liikmesriikides Liikmesriikide 2013. aastal esitatud tõendatud vahemaksed moodustasid kokku 544 miljonit eurot, 2012. aastal oli see summa 589 miljonit eurot. 31. mail 2014 olid EKFi kulukohustused kokku 3,413 miljardit eurot. See tähendab 18 % kasvu alates 31. maist 2013 (aastaga 515 miljonit eurot). 31. mai 2014. aasta seisuga oli riikide avaliku sektori osalus 2,088 miljardit eurot, mis tähendab 360 miljoni euro suurust kasvu alates 31. maist 2013 (+21 %). Need näitajad kajastavad riikide kulukohustuste täitmise märkimisväärset kiirenemist eelnenud kaheteistkümne kuu jooksul, mis võib viidata sellele, et liikmesriigid on hakanud üle saama eelarve konsolideerimise perioodist tingitud raskustest. Sama ajavahemiku jooksul moodustasid erasektori eraldised EKFist toetust saanud meetmetele 2,497 miljardit eurot. Erasektor rahastas peamiselt töötlemise (42,67 %), vesiviljeluse (23,25 %) ja kalalaevadesse tehtavate investeeringute (9,68 %) valdkonda. Kokku moodustavad need meetmed 75 % erasektori koguvahenditest. Kokku olid 1. jaanuarist 2007 kuni 31. maini 2014 tehtud investeeringud kalandus- ja vesiviljelussektorisse 8 miljardit eurot: 42,67 % tuli EKFist, 26,11 % oli riikide avaliku sektori osalus ja 31,22 % moodustas erasektori rahastamine. Finantsvõimenduse seisukohast lisandub igale EKFist toetusena makstud eurole 1,34 eurot liikmesriigi kulukohustustega seotud toetust, millest 0,732 eurot tuleb erasektori vahenditest ja 0,612 eurot riigi avaliku sektori vahenditest[3]. Sellise finantsvõimenduse määravad suures ulatuses abi osatähtsust ja kaasfinantseerimist käsitlevad eeskirjad, aga mitte täielikult. Näiteks on abi osatähtsus ja kaasrahastamise määrad vesiviljeluse, töötlemise ja turustamise puhul samad; aga isegi kui riigi avaliku sektori osalus on ühesugune, rahastab erasektor töötlemist palju suuremas summas. Allolevas tabelis on antud finantsvõimendus prioriteetsete suundade ja meetmekategooriate kaupa. Meetmed || 1 euro finantsvõimendus riigi vahendid (avalik + erasektor) kokku (eurodes) || avaliku sektori vahendid (eurodes) || erasektori vahendid (eurodes) 1.1. Kalapüügi alaline lõpetamine || 0,711 || 0,705 || 0,006 1.2. Kalapüügi ajutine peatamine || 0,646 || 0,646 || 0,000 1.3. Kalalaevadesse tehtavad investeeringud ja selektiivsus || 3,257 || 0,777 || 2,480 1.4. Väikesemahuline rannapüük || 0,655 || 0,429 || 0,227 1.5. Sotsiaal-majanduslik hüvitis laevastiku korraldamise eest || 1,482 || 0,656 || 0,827 2.1. Vesiviljelus || 1,613 || 0,435 || 1,179 2.2. Kalapüük sisevetel || 1,503 || 0,447 || 1,056 2.3. Kala töötlemine ja turustamine || 2,503 || 0,542 || 1,961 3.1. Ühistegevus || 1,152 || 0,930 || 0,221 3.2. Veeloomastiku ja -taimestiku kaitse ja arendamine || 0,652 || 0,558 || 0,094 3.3. Kalasadamad, lossimiskohad ja varjualused || 0,756 || 0,611 || 0,145 3.4. Uute turgude arendamine ja reklaamikampaaniad || 0,702 || 0,566 || 0,137 3.5. Katseprojektid || 1,300 || 0,912 || 0,389 3.6. Kalalaevade ümberehitamine nende sihtotstarbe muutmiseks || 4,204 || 1,567 || 2,637 4.1. Kalanduspiirkondade areng || 1,153 || 0,441 || 0,712 5.1. Tehniline abi || 0,483 || 0,480 || 0,003 Kokku || 1,344 || 0,612 || 0,732 Kõige suurem finantsvõimendus avaldub meetmetes, millega toetatakse kalalaevade ümberehitamist nende sihtotstarbe muutmiseks, kalalaevadesse tehtavaid investeeringuid, kala töötlemist ja vesiviljelust. Riigi avalikust sektorist makstava toetuse puhul on finantsvõimendus suurim seoses meetmetega, millega toetatakse kalalaevade ümberehitamist nende sihtotstarbe muutmiseks, ühistegevust, katseprojekte ja kalalaevadesse tehtavaid investeeringuid. Erasektori kaasrahastamise toel on kõige suurema finantsvõimenduse saanud kalalaevade ümberehitamine nende sihtotstarbe muutmiseks, kalalaevadesse tehtavad investeeringud, kala töötlemine ja turustamine, vesiviljelus ning kalapüük sisevetel. Ülaltoodud kogufinantsvõimendus on tulenevalt Kalanduse Arendusrahastust (FIFG) (2000–2006) alla 1,67 euro,[4] millest 0,56 eurot oli avaliku sektori ja 1,11 eurot erasektori toetus. 2.2. EKFi peamised sekkumisvaldkonnad Allolevas tabelis võrreldakse 2012. aasta juuliks, 2013. aasta maiks ja 2014. aasta maiks viie enim kasutatud meetme kulukohustuste taset. 31. juuli 2012 || 31. mai 2013 || 31. mai 2014 Alaline lõpetamine (19,61 %) || Töötlemine (17,41 %) || Töötlemine (16,65 %) Vesiviljelus (12,98 %) || Alaline lõpetamine (17,25 %) || Alaline lõpetamine (15,44 %) Töötlemine (12,79 %) || Vesiviljelus (14,83 %) || Vesiviljelus (14,43 %) Kalasadamad (10,89 %) || Kalasadamad (11,46 %) || Kalasadamad (11,61 %) Ajutine peatamine (7,67 %) || Ajutine peatamine (7,40 %) || Kalanduspiirkondade areng (9,25 %) Sisuliselt oli olukord 31. mail 2014 sama mis aasta varem, välja arvatud 4. suund,[5] mille näitajad paranesid 2013. aasta maist kuni 2014. aasta maini peaaegu 30 %. Siiski jääb 4. suund teistest maha, nagu on selgitatud allpool. EKFi kulukohustuste kontsentreerumine nendele viiele meetmele on üsna suur (67,39 %); siiski näitab 31. mai 2014. aasta arvnäitaja mõõdukat langust võrreldes sama näitajaga aasta tagasi (68,86 %). Jättes kõrvale 4. suunal saavutatud edu, võib selline (mõõdukas) muutus näidata, et muudele meetmetele eraldatakse rohkem kulukohustusi kui varasematel aastatel. Tuleb märkida, et kõnealusest viiest valdkonnast on alaline lõpetamine meede, mille tähtsus väheneb pidevalt (–21,5 %). Sama kehtib ajutise peatamise kohta, mis moodustas 31. mail 2014 kulukohustustest 6,76 % (–12 % võrreldes 31. juuliga 2012). See suundumus võib viidata laevastikuga seotud traditsiooniliste meetmete tähtsuse kadumisele. 2.3. Areng prioriteetsete suundade kaupa Allpool tabelis on esitatud kulukohustuste kogusumma suhtelise tähtsuse muutused prioriteetsete suundade kaupa 2012. aasta juulist 2014. aasta maini. Tabel kinnitab suhtelist vähenemist 1. suunal (–16 %) ja kiireid edusamme 4. suunal. Ka 3. suunal edenetakse, kuigi aeglasemas tempos. 31. mail 2014 oli kõige tähtsam 2. suund; see vastab EKFi vahendite esialgsele jaotusele. Prioriteetne suund || 31. juuli 2012 || 31. mai 2013 || 31. mai 2014 1. suund || 33,05 % || 30,42 % || 27,77 % 2. suund || 28,96 % || 32,64 % || 31,44 % 3. suund || 27,59 % || 27,38 % || 28,46 % 4. suund || 7,1 % || 7,2 % || 9,25 % 5. suund || 3,29 % || 2,42 % || 3,07 % Järgmises tabelis esitatakse tegelike kulukohustuste ja programmitöö perioodiks kavandatud kulude suhe prioriteetse suundade kaupa. Prioriteetne suund || 31. juuli 2012 || 31. mai 2013 || 31. mai 2014 1. suund || 67,24 % || 74,36 % || 79,61 % 2. suund || 56,6 % || 77,47 % || 86,77 % 3. suund || 57,8 % || 67,31 % || 83,80 % 4. suund || 28 % || 44,60 % || 56,89 % 5. suund || 44,04 % || 44,60 % || 65,34 % EKFi toetus kokku || 56,31 % || 67,37 % || 79,33 % 31. maiks 2014 oli kasutatud ainult 79 % EKFi vahenditest. Vaatamata tempo kiirenemisele alates 2012. aasta juulist on märkimisväärne osa EKFi vahenditest veel kasutamata, mis tekitab – nagu tõendatud maksetegi puhul – mõningast muret, arvestades et kulude rahastamiskõlblikkuse viimane tähtpäev on 31. detsember 2015. Kulukohustuste mõttes on kõige paremini edasi liigutud 2. ja 3. suunal, sealjuures edenes 2. suund võrdlusperioodil kõige rohkem. Kiireid edusamme on tehtud 4. suunal, kuid selle suuna puhul on endiselt näha mahajäämust. 2.4. Eelarve täitmine komisjoni poolt 2013. aastal seoti iga-aastaste kulukohustustega 16,4 % (691,5 miljonit eurot) aastateks 2007–2013 ette nähtud assigneeringute kogusummast, millest 528,35 miljonit eurot eraldati lähenemispiirkondadele ja 163,15 miljonit eurot lähenemiseesmärgiga hõlmamata piirkondadele. 2013. aastal ette nähtud koguassigneeringutest maksti välja 12,7 % (546,78 miljonit eurot), millest 78,9 % eraldati lähenemispiirkondadele (431,35 miljonit eurot) ja 21,1 % lähenemiseesmärgiga hõlmamata piirkondadele (115,43 miljonit eurot). Need maksed tehti eelmaksete (Horvaatiale) ja vahemaksetena. Üksikasjalik teave on esitatud 1. lisas ja aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis. 2.5. Tehniliseks abiks ettenähtud summade kasutamine liikmesriikides 2013. aastal sidus kulukohustustega eraldisi tehnilise abi eelarve raames (5. suund) 21 liikmesriiki. Suuremad summad sidusid kulukohustustega Madalmaad (58,3 % 5. suunale eraldatud EKFi vahenditest), Sloveenia (51,6 %), Ühendkuningriik (51,2 %), Portugal (38 %), Poola (15,75 %) ja Hispaania (10,9 %). Rahastatud meetmed hõlmasid haldussuutlikkuse tugevdamist, infotehnoloogia arendamist, reklaami ja teavitamist ning rakenduskavade juhtimise ja rakendamise toetamist. 2.6. Tehniliseks abiks ettenähtud summade kasutamine komisjoni poolt 2013. aastal eraldas komisjon tehnilise abi eelarvest 3,48 miljonit eurot järgmistele valdkondadele. 2.6.1. Infotehnoloogia 0,35 miljonit eurot eraldati arvutite ja teenuste jaoks, mis olid seotud EKFi rakendamiseks vajalike komisjoni infosüsteemide hooldamise ja arendamisega. 2.6.2. Euroopa kalanduspiirkondade võrgustiku tugiüksus 2,74 miljonit eurot eraldati Euroopa kalanduspiirkondade võrgustiku tugiüksusele (FARNET). 2013. aastal oli FARNETil jätkuvalt oluline osa EKFi 4. suuna rakendamisel metoodikaalase ja valdkondliku abi osutamise kaudu korraldusasutustele ja kalanduse kohalikele tegevusrühmadele (temaatilised seminarid, erikohtumised, sihtotstarbeline abi liikmesriikides). FARNET kasutas 4. suuna nähtavamaks muutmiseks oma veebisaiti, sealhulgas kontosid mitmes populaarses sotsiaalvõrgustikus (Facebook, Twitter, YouTube, LinkedIn), hea tava projektide näidete kogumist, korrapäraselt ilmuvat uudiskirja ja oma ajakirja kahte numbrit. 2.6.3. Uuringud 0,4 miljonit eurot eraldati uuringu „EKFi 4. suuna rakendamine” korraldamiseks. 2013. aasta septembris komisjoni algatusel tehtud analüüsi kohaselt näitas 4. suuna rakendamise kohta tehtud uuring, et 312 rühma on toetanud rohkem kui 8 500 projekti, luues hinnanguliselt 8 000 töökohta, samal ajal kui veel 12 500 töökohta on teadete kohaselt säilinud. Uuringus antakse ka hinnang, et Euroopa Kalandusfondist selle uuendusliku meetme kaudu makstud toetus on aidanud luua 220 väikese ja keskmise suurusega ettevõtjat ning mikroettevõtjat. Tõenäoliselt suurenevad need näitajad programmitöö perioodi lõppedes veelgi, arvestades et analüüsi tegemisest saadik on rakendamine kohalikul tasandil edenenud ühtlases tempos. 4. suuna rakendamine on andnud tulemuseks finantsvõimenduse teguri 1,15, mis tähendab, et ühele EKFi eurole on lisandunud 1,15 eurot (era- ja avalikust sektorist). Lisaks loodavad kalanduse kohalikud tegevusrühmad, et 61 % projektidest jätkub ka pärast EKFi toetuse lõppu. Vaatamata mõningatele raskustele ei ole üldiselt projektidest puudu ja nõudlus rahastamise järele ületab pakkumise. Uuringus antakse ka väärtuslikke näpunäiteid rakendusmehhanismide kvaliteedi parandamiseks aastatel 2014–2020. Riigipõhised soovitused on väljastatud 15 liikmesriigile. Aruanne koos kommenteeritud kokkuvõttega asub merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebisaidil http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/axis-4/index_en.htm. 2.6.4. Ajutised töötajad 0,85 miljonit eurot eraldati EKFi rakendamisega seotud ajutiste töötajate palkadeks, eelkõige selleks, et ELi ametlikud keeled oleksid nõuetekohaselt hõlmatud. 2.7. Euroopa Kalandusfondi tegevuse kooskõlastamine struktuurifondide ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondiga (EAFRD) Rakenduskavadest ilmneb, et liikmesriigid on olnud algusest peale teadlikud vajadusest tagada EKFi rakendamises järjepidevus ja kooskõlastatus nii struktuurifondide kui ka EAFRDga. Rakenduskavades esitatakse teave liikmesriikides kattuvuse vältimiseks kasutusele võetud (või loodavate) süsteemide kohta, nagu on nõutud EKFi määruse artiklis 6. Liikmesriikide iga-aastastes rakendusaruannetes suurtele kooskõlastusprobleemidele sõnaselgelt ei osutata. 2.8. Ettevalmistus programmitöö perioodiks 2014–2020: Euroopa Merendus- ja Kalandusfond Komisjon hakkas 2013. aastal töötama välja ettepanekut luua uus fond – Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF) –, mis oleks rahastamisvahend reformitud ühise kalanduspoliitika toetamiseks ajavahemikul 2014–2020. EMKFiga seotud ettepanek tugines teatud määral EKFi rakendamise hinnangule. EMKFi määrus võeti lõpuks vastu 2014. aasta mais. 3. EKFi RAKENDAMISE HINNANG PRIORITEETSETE SUUNDADE KAUPA 3.1. 1. suund 3.1.1. ELi kalalaevastiku majandusnäitajad 2012. aastal (2014. aasta aruande põhjal – 2012. aasta andmed[6]) 2014. aasta majandusaruande aluseks olevad 2012. aasta andmed näitavad, et kuigi kalalaevastikust saadav tulu vähenes võrreldes 2011. aastaga, kahanesid kulud veelgi rohkem, muutes ELi kalalaevastiku üldiselt kasumlikumaks kui 2011. aastal. Tulude vähenemine on kooskõlas ELi laevastiku laevadelt lossitud mereandide kogumassi ja -väärtuse kahanemisega. ELi kalalaevastik tootis tulu 6,9 miljardit eurot, mille kogulisandväärtus oli 3,3 miljardit eurot, kogukasum 1,3 miljardit eurot ja puhaskasum 458 miljonit eurot. Vaatamata kõrgemale kütusehinnale jäid energiakulud üldiselt samaks, sest ELi laevastiku kütusetarbimine vähenes. Selle põhjuseks on erinevad tegurid, sealhulgas üleminek kütusesäästlikemale püügivahenditele EKFi ja riigi toetusel, laevastiku vähendamine ning muutused püügikäitumises ja laevastiku dünaamikas. See 2012. aasta positiivne üldsuundumus ei kehti aga kõikide laevastike kohta. Viie riigi laevastikud kandsid puhaskahjumit. Kui suurte ja kaugpüügilaevastike näitajad paranesid aastatel 2008–2012, siis väikesemahulise püügiga tegelevate laevastike omad pigem halvenesid. Tööhõive seisukohast oli kalurite arv 2012. aastal täistööaja ekvivalendina veidi üle 120 000. 3.1.2. Püügitegevuse alaline lõpetamine 31. mai 2014. aasta seisuga on EKFist toetatud 4 087 alalise lõpetamise toimingut (+2,5 % alates 31. maist 2013), millele riiklikest vahenditest kulus kokku 898,58 miljonit eurot ja EKFi vahenditest 527,03 miljonit eurot. Võrreldes eelmise aastaga ei ole näitajad toimingu kohta eriti muutunud. Kogukulu toimingu kohta on 220 064 eurot (suuruselt neljas näitaja), millest 128 953 eurot moodustavad EKFi vahendid (suuruselt kolmas näitaja). 3.1.3. Püügitegevuse ajutine peatamine Kuigi eelmise aastaga võrreldes aeglustus ajutine peatamine suhtarvudes veidi, on see toimingute arvu poolest jätkuvalt kõige rohkem kasutatud meede (61 715 toimingut, 51 % koguarvust), EKFi keskmine kulu toimingu kohta on väikseim (kogukulud 6 158 eurot, EKFi kulud 3 740 eurot) ja see on alates 2012. aasta juulist vähenenud (–3,3 %). 3.1.4. Kalalaevadesse tehtavad investeeringud ja selektiivsus EKFi meetmepakettide kasutuse poolest jäävad nende valdkondade toimingud endiselt teisele kohale (12 090 toimingut); nende suhteline osakaal (9,99 %) oli aga 10 % väiksem kui 31. mail 2013. Koguinvesteering oli 415 miljonit eurot, millest avaliku sektori osa oli kokku 173,23 miljonit eurot. EKFi vahendid moodustasid avaliku sektori osast 97,48 miljonit eurot (2,86 % kõigist kulukohustustest). Kulud toimingu kohta on 34 327 eurot (pool keskmisest kogumaksumusest), millest EKF kattis 8 063 eurot (vähem kui 30 % EKFi keskmisest toetusest). Erasektori osalus toimingu kohta on 20 000 eurot. 3.1.5. Sotsiaal-majanduslik hüvitis kalalaevastiku korraldamise eest Selle valdkonna toimingute arv on suhteliselt väike (5 416 toimingut, 4,47 % koguhulgast) ning investeeringumaht väga tagasihoidlik (EKFis väiksuse poolest teine). Koguinvesteering ulatub 152,8 miljoni euroni, millest avaliku sektori vahendeid on kokku 101,92 miljonit eurot. EKFi osalus oli 61,55 miljonit eurot (31. mai 2014. aasta seisuga 1,8 % EKFi kulukohustustest). Maksumus toimingu kohta on 11 927 eurot (20 % keskmisest kogukulust), millest EKF kattis 7 205 eurot (25 % EKFi keskmisest toetusest). Erasektori osalus on väga väike, küündides 1 632 euroni (10 % erasektori keskmisest panusest EKFist toetust saavatesse meetmetesse). 3.2. 2. suund 3.2.1. Kalapüük sisevetel Sisevete kalapüügiga seotud meetmeid (EKFi määruse artikkel 33) on vähe ja investeeringute maht on väga väike. EKFis on need vähim kasutatud meetmepakettide hulgas kolmandal kohal. 31. mai 2014. aasta seisuga oli selles valdkonnas tehtud kõigest 944 toimingut (0,78 % kõigist toimingutest). Need moodustavad vaid 0,36 % EKFi kõigist kulukohustustest, kujutades endast väikseimat kulukohustuste näitajat. Samuti paigutuvad need kõige väiksemate EKFi kulukohustuste hulgas viiendale kohale toimingu kohta, moodustades 12 967 eurot, mis on vähem kui pool EKFi keskmisest kulust toimingu kohta (28 192 eurot). Keskmine koguinvesteering toimingu kohta on 32 456 eurot, mis on samuti väiksuse poolest kolmandal kohal. Keskmine avaliku sektori osalus on vähem kui 5 800 eurot ja keskmine erasektori panus toimingu kohta on 13 696 eurot. 3.2.2. Vesiviljelus Vesiviljeluse meetmed on üks suurim EKFi investeerimisvaldkond. Toimingute arv on väike (6 % kõigist toimingutest), kuid need võtavad enda alla ebaproportsionaalselt suure osa EKFi kulukohustustest (14,45 %). Kogumaksumus toimingu kohta on 179 000 eurot (suuruselt kuues), millest 80 600 eurot tuleb erasektorist (neljakordne keskmine erasektori osalus) ja 68 333 eurot EKFist, kus see on 2,5 korda keskmisest suurem. Absoluutarvudes investeeriti 31. mai 2014. aasta seisuga 7 209sse vesiviljeluse toimingusse 1 287 miljardit eurot, millest EKFi vahendid moodustasid 492,6 miljonit eurot, riiklik osalus 214,05 miljonit eurot ja erasektori raha 580,74 miljonit eurot. Investeeringud vesiviljelusse on töötlemise järel EKFi teine suurem valdkond, mis asetub alalise lõpetamise meetmetest kõvasti ettepoole. Iga-aastase majandusaruande (2012. aasta andmed) kohaselt ulatusid müügimaht ja -väärtus 2012. aastal vastavalt 1,39 miljoni tonnini ja 4,37 miljardi euroni. See tähendab mahu 3 %list ja väärtuse 10 %list suurenemist 2011.–2012. aastal. Ettevõtjate koguarv oli umbes 15 000, nendest 90 % olid mikroettevõtjad (alla 10 töötaja). Hinnangute kohaselt on vesiviljeluses kokku umbes 80 000 töökohta, enamik neist osalise tööajaga. Täistööajaga töötavate inimeste arv vähenes veidi, mis võib viidata suurema spetsialiseerumise suundumusele. Seevastu keskmine palk kasvas 2011.–2012. aastal 9 %. ELi vesiviljelussektori kasumlikkus vähenes aastatel 2011 ja 2012, kuid oli siiski positiivne. Sektori tööviljakus kahanes 2011.–2012. aastal 4 %. Merevesiviljelus tootis 165 miljonit eurot kasumit, sellele järgnes karploomade sektor 32 miljoni euro suuruse kasumiga ja magevee-vesiviljeluse sektor 32 miljoni euro suuruse kahjumiga. 2014. aasta septembris avaldas Euroopa Kontrollikoda eriaruande „Kalandusfondist vesiviljelusele eraldatud toetuse tõhusus”. Aruandest selgub, et perioodil kuni 2013. aastani ei kavandatud ega rakendatud vesiviljelust toetavaid meetmeid otstarbekalt ei ELi ega liikmesriikide tasandil ja et EKFil ei õnnestunud tagada kuludele vastavat tulu ega toetada vesiviljeluse säästvat arengut. Audiitorid leidsid, et ELi ja liikmesriikide tasandi võrgustik ei ole sobiv vesiviljeluse säästva arengu ELi eesmärkide täitmiseks. Liikmesriikide strateegiakavad ja rakenduskavad ei andnud vesiviljeluse toetamiseks piisavalt selget alust ning liikmesriikidel puudus sektori jaoks terviklik strateegia. EKFi toetus vesiviljeluse projektidele oli sageli halvasti suunatud; audiitorid leidsid, et enamasti ei saavutatud projektidega kavandatud tulemusi. Aruanne asub aadressil http://www.eca.europa.eu/Lists/ECADocuments/SR14_10/QJAB14010ENC.pdf. Selleks et tagada ELi fondidest vesiviljelussektorile eraldatavate vahendite otstarbekohane kasutus ning lähtudes 2013. aastal vastuvõetud strateegilistest suunistest[7] vesiviljeluse säästvaks arenguks on komisjon palunud liikmesriikidel ette valmistada mitmeaastased strateegiakavad. Nendes kavades nähakse ette lahendused olulistele probleemidele, mis takistavad vesiviljelussektori arengut ELis (vajadus lihtsustada haldusmenetlusi, veele ja ruumile juurdepääsu tagamine ühtse ruumilise planeerimise kaudu, sektori konkurentsivõime suurendamine, sealhulgas ELi vesiviljelussektori konkurentsieeliste kasutamine (võrdsed tingimused)). Neist kavadest lähtudes saab komisjon aidata liikmesriikidel määratleda prioriteedid projektide jaoks, mida saab rahastada uuest fondist. Komisjon loodab, et kontrollikoja soovitused ja 2007.–2013. aastate programmitöö kogemused annavad tõuke selliseks strateegiaks, kus EKFi toetusel tehtavad investeeringud vesiviljelussektoris on senisest rohkem tulemusele orienteeritud. 3.2.3. Töötlemine Nagu juba EKFi varasemates rakendusaruannetes on selgitatud, moodustavad töötlemistoimingud, mille arv on küll suhteliselt väike (4,18 % kõigist toimingutest), suure osa EKFi kulukohustusest (16,65 %). Oma rakenduskava eelarvest kulutavad töötlemisele üle 16 % (riigi ja ELi rahaline toetus) järgmised liikmesriigid: Austria (40 %), Leedu (26 %), Portugal (25 %), Slovakkia (24 %), Läti (23 %), Malta (22 %), Ühendkuningriik (18 %) ja Eesti (17 %). Liikmesriigid, kes kulutavad töötlemisele oma rakenduskava eelarvest vähem kui 5 %, on Prantsusmaa (4 %), Belgia (2 %) ja Madalmaad (2 %). EKFi kulud toimingu kohta (112 400 eurot) on neli korda suuremad kui EKFi keskmised kulud (absoluutarvudes viiendal kohal). Erasektori osalus (220 358 eurot) on umbes 10 korda suurem kui EKFi keskmine panus, absoluutarvudes kõige märkimisväärsem. Kogumaksumus toimingu kohta (393 718 eurot) on suuruselt teisel kohal, kusjuures sellised liikmesriigid nagu Portugal, Leedu, Malta ja Kreeka eraldavad toetust rohkem kui 500 000 eurot toimingu kohta. Töötlemine tõmbab ligi suurel hulgal erasektori vahendeid. 31. mai 2014. aasta seisuga moodustasid töötlemissektori koguinvesteeringud 1,99 miljardit eurot 5 057 toimingu jaoks. Sellest 568,4 miljonit eurot tuli EKFist, 308 miljonit eurot riikide avalikult sektorilt ja 1,114 miljardit eurot erasektorist. 3.3. 3. suund 3.3.1. Kalasadamad, lossimiskohad ja varjualused 31. mai 2014. aasta seisuga oli EKF eraldanud vahendeid 1 446 taristuprojekti jaoks (1,2 % EKFi kõikidest toimingutest).. Koguinvesteeringud küünivad 695,97 miljoni euroni, millest avaliku sektori osalus on 639,6 miljonit eurot (396,4 miljonit eurot EKFi vahendeid). Taristuprojektid on projekti kohta tehtava investeeringu (481 306 eurot), EKFi vahendite (274 111 eurot, mis on keskmisest peaaegu 10 korda suurem) ja riikide avaliku sektori osaluse (167 518 eurot) poolest kõige kallimad. Erasektori panus projekti kohta (39 677 eurot, ligi kahekordne avaliku sektori keskmine panus) on tagasihoidlik ja suhteliselt väheoluline võrreldes sama näitajaga töötlemise puhul. 3.3.2. Uute turgude arendamine ja reklaamikampaaniad 31. mai 2014. aasta seisuga oli selles valdkonnas rahastatud toimingute arv suhteliselt väike (2 232 toimingut, 1,84 % kõigist toimingutest). Siiski olid asjaomased summad märkimisväärsed: investeeringute kogumaht oli 222,22 miljonit eurot, millest avaliku sektori osalus oli 204,4 miljonit eurot (EKF rahastas 130,56 miljoni euroga, mis on 3,82 % EKFi kõikidest kulukohustustest). Selle valdkonna toimingud on 3. suuna kõige odavamad. Koguinvesteering projekti kohta on 99 560 eurot; EKF eraldas 58 492,5 eurot, riikide avalik sektor 33 082 eurot ja erasektor 7 985 eurot. 3.3.3. Katseprojektid Katseprojektid on EKFis innovatsiooni edendamise võti. EKFi kuuendas rakendusaruandes väljendas komisjon muret selle üle, et toimingute arv on väike ja need sõltuvad suuresti riigi toetusest. 31. mai 2014. aasta seisuga saadud andmed kinnitavad seda muret. Vaatamata alates 31. maist 2013 tehtud suurtele edusammudele (+18 %) on toimingute arv (592) endiselt väga väike (0,49 % kõikidest toimingutest). Koguinvesteeringud toimingu kohta (350 193 eurot) on EKFis suuruselt kolmandal kohal ja nende maht kasvab. Finantsvõimendus jääb EKFi keskmisele alla, eeskätt erasektoris, kus see eelmise aasta tulemusega võrreldes isegi vähenes. See näitab erasektori investeerijate vastumeelsust panustada riskantsetesse projektidesse. 3.4. 4. suund 4. suuna rakendamisel tehti 2013. aastal tähelepanuväärseid edusamme. 21 liikmesriiki, kes rakendavad 4. suunda, valisid kalanduse kohalikud tegevusrühmad ja 2014. aasta maiks oli neid juba 312. 2013. aasta oli kiire aeg kõigile 4. suuna sidusrühmadele, kalanduse kohalikele tegevusrühmadele ja projektide edendajatele, samuti juhtimis- ja vahendusasutustele, kes kõik valmistasid projekte aktiivselt ette, tegid nende hulgast valiku, kiitsid neid heaks ja maksid nende eest. Asjaomased näitajad kajastavad heakskiidetud projektide arvu pidevat kasvu: kui 2012. aasta lõpuks oli kohalikul tasandil välja valitud ainult 2 756 projekti, siis aastaga kerkis projektide arv 6 353ni. See suundumus jätkus ja 31. maiks 2014 oli heaks kiidetud 8 800 projekti, mis tähendab EKFile kokku 328 miljonit eurot kulukohustusi. Nende projektide hinnanguline koguväärtus oli üle 690 miljoni euro. Mõne liikmesriigi 4. suuna eraldistes leidsid 2013. aastal aset muudatused. Kaks kõige suurema 4. suuna eelarvega liikmesriiki (Poola ja Rumeenia) vähendasid hiljuti oma vahendite mahtu, mistõttu oli 4. suuna kogueelarve vaid veidi üle 500 miljoni euro. 4. Esimesed järeldused EKFi tegevuse kohta ajavahemikul 2007–2013 · Liikmesriikide tasandil on märgata paranemist nii kulukohustuste kui ka tõendatud kulude puhul, kuid arenguruumi veel on. 2013. aasta lõpu seisuga, vaid kaks aastat enne EKFi rakendamise lõppu, moodustasid liikmesriikide esitatud tõendatud vahemaksed vaid veidi üle poole EKFi eraldatud kogusummast. Riigi tasandil on kulukohustuste ulatus selles etapis palju suurem (80 %), kuid siiski väiksem kui ideaalne/eeldatav 100 %. Need programmitöö perioodi lõpupoole ilmnevad väikesed näitajad võivad tähendada, et liikmesriigid ei suuda 20 % ühise kalanduspoliitika rakendamise toetamiseks saadaolevatest vahenditest täielikult ära kasutada, mistõttu võib vajalikuks osutuda lisavahendite eraldamine ülejäänud programmitöö perioodiks, st kuni 31. detsembrini 2015. · Eelmistes rakendusaruannetes esile tõstetud suundumused on leidnud kinnitust; praegu veel tähtsal kohal olevad laevastikuga seotud meetmed on järk-järgult vähenenud. Vesiviljelus ja töötlemine on endiselt EKFi jaoks olulised investeerimisvaldkonnad. 4. suunal tehakse tasahaaval edusamme. Viimasel kahel aastal (2012–2013) oli näha EKFi 1. suuna meetmetele antava toetuse vähenemist ning samal ajal suurenevat toetust 2. suuna meetmetele – nii vesiviljelusele kui ka töötlemisele, kusjuures erasektorist eraldatud vahendid töötlemisele olid märkimisväärsed. EKFi investeeringud vesiviljelusse olid töötlemise järel suuruselt teisel kohal. Samuti näib, et edusamme tehakse ka 3. suunal, kuigi aeglasemas tempos. 4. suuna rakendamine edenes 2013. aastal hästi, ehkki see suund jääb endiselt teistest maha. · Üldjäreldus auditi kohta. 2013. aastal vaatas merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat läbi auditeerimisasutuste töö teatavates liikmesriikides. Auditeeriti seitset rakenduskava. Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat jõudis järeldusele, et kõigil juhtudel olid auditeerimisasutuste arvamused usaldusväärsed (kuigi vajalikud olid mõningad parandused). EKFi RAHALISTE VAHENDITE KASUTAMINE KOMISJONI POOLT LÄHENEMISPIIRKONDADES JA LÄHENEMISEESMÄRGIGA HÕLMAMATA PIIRKONDADES Riik || || Otsusega heaks kiidetud a || Kulu-kohustustega seotud b || Makstud c || % b/a || % c/a Belgia || Ajavahemik 2007–2013 || 26 261 648,00 || 26 261 648,00 || 15 856 227,33 || 100,00 % || 60,38 % Eelarveaasta 2013 || 4 566 926,00 || 4 566 926,00 || 0,00 || Bulgaaria || Ajavahemik 2007–2013 || 71 742 671,00 || 71 742 671,00 || 30 422 962,96 || 100,00 % || 42,41 % Eelarveaasta 2013 || 14 817 432,00 || 14 817 432,00 || 5 920 289,26 || Tšehhi || Ajavahemik 2007–2013 || 27 106 675,00 || 27 106 675,00 || 19 509 468,35 || 100,00 % || 71,97 % Eelarveaasta 2013 || 4 395 714,00 || 4 395 714,00 || 0,00 || Taani || Ajavahemik 2007–2013 || 133 675 169,00 || 133 675 169,00 || 83 243 496,02 || 100,00 % || 62,27 % Eelarveaasta: 2013 || 20 249 424,00 || 20 249 424,00 || 2 127 292,84 || Saksamaa || Ajavahemik 2007–2013 || 137 537 645,00 || 137 537 645,00 || 81 831 242,83 || 100,00 % || 59,50 % Eelarveaasta 2013 || 22 785 090,00 || 22 785 090,00 || 15 490 828,28 || Eesti || Ajavahemik 2007–2013 || 84 568 039,00 || 84 568 039,00 || 54 336 527,77 || 100,00 % || 64,25 % Eelarveaasta 2013 || 15 488 132,00 || 15 488 132,00 || 12 107 723,59 || Iirimaa || Ajavahemik 2007–2013 || 42 266 603,00 || 42 266 603,00 || 33 467 120,83 || 100,00 % || 79,18 % Eelarveaasta 2013 || 7 350 203,00 || 7 350 203,00 || 0,00 || Kreeka || Ajavahemik 2007–2013 || 207 832 237,00 || 207 832 237,00 || 145 700 703,39 || 100,00 % || 70,10 % Eelarveaasta 2013 || 29 020 837,00 || 29 020 837,00 || 50 836 540,00 || Hispaania || Ajavahemik 2007–2013 || 1 117 001 406,00 || 1 117 001 406,00 || 666 766 521,03 || 100,00 % || 59,69 % Eelarveaasta 2013 || 164 369 114,00 || 164 369 114,00 || 67 686 522,28 || Prantsusmaa || Ajavahemik 2007–2013 || 213 025 429,00 || 213 025 429,00 || 131 616 673,94 || 100,00 % || 61,78 % Eelarveaasta 2013 || 32 728 219,00 || 32 728 219,00 || 34 523 047,25 || Horvaatia || Ajavahemik 2007–2013 || 8 700 000,00 || 8 700 000,00 || 2 175 000,00 || 100,00 %. || 25,00 % Eelarveaasta 2013 || 8 700 000,00 || 8 700 000,00 || 2 175 000,00 || Itaalia || Ajavahemik 2007–2013 || 414 060 995,00 || 414 060 995,00 || 240 995 602,39 || 100,00 % || 58,20 % Eelarveaasta 2013 || 63 740 728,00 || 63 740 728,00 || 77 515 835,93 || Küpros || Ajavahemik 2007–2013 || 19 724 418,00 || 19 724 418,00 || 15 546 048,76 || 100,00 % || 78,82 % Eelarveaasta 2013 || 2 987 900,00 || 2 987 900,00 || 65 839,24 || Läti || Ajavahemik 2007–2013 || 125 015 563,00 || 125 015 563,00 || 102 422 830,92 || 100,00 % || 81,93 % Eelarveaasta 2013 || 22 451 354,00 || 22 451 354,00 || 16 022 380,73 || Leedu || Ajavahemik 2007–2013 || 54 713 408,00 || 54 713 408,00 || 39 794 284,68 || 100,00 % || 72,73 % Eelarveaasta 2013 || 9 332 205,00 || 9 332 205,00 || 11 169 512,89 || Luksemburg || Ajavahemik 2007–2013 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || 0,00 % || 0,00 % Eelarveaasta 2013 || 0,00 || 0,00 || 0,00 || Ungari || Ajavahemik 2007–2013 || 34 769 572,00 || 34 769 572,00 || 25 655 937,59 || 100,00 % || 73,79 % Eelarveaasta 2013 || 6 540 370,00 || 6 540 370,00 || 4 216 277,97 || Malta || Ajavahemik 2007–2013 || 8 372 329,00 || 8 372 329,00 || 4 493 345,49 || 100,00 % || 53,67 % Eelarveaasta 2013 || 1 645 221,00 || 1 645 221,00 || 1 630 914,58 || Madalmaad || Ajavahemik 2007–2013 || 48 578 417,00 || 48 578 417,00 || 27 186 099,98 || 100,00 % || 55,96 % Eelarveaasta 2013 || 7 358 771,00 || 7 358 771,00 || 5 982 530,89 || Austria || Ajavahemik 2007–2013 || 5 259 318,00 || 5 259 318,00 || 4 722 272,76 || 100,00 % || 89,79 % Eelarveaasta 2013 || 790 279,00 || 790 279,00 || 347 511,09 || Poola || Ajavahemik 2007–2013 || 734 092 574,00 || 734 092 574,00 || 390 177 612,90 || 100,00 % || 53,15 % Eelarveaasta 2013 || 126 330 307,00 || 126 330 307,00 || 116 130 228,87 || Portugal || Ajavahemik 2007–2013 || 226 746 668,00 || 226 746 668,00 || 146 115 817,00 || 100,00 % || 64,44 % Eelarveaasta 2013 || 36 914 101,00 || 36 914 101,00 || 34 325 919,48 || Rumeenia || Ajavahemik 2007–2013 || 196 181 626,00 || 196 181 626,00 || 87 676 530,55 || 100,00 % || 44,69 % Eelarveaasta 2013 || 45 362 301,00 || 45 362 301,00 || 55 376 542,06 || Sloveenia || Ajavahemik 2007–2013 || 21 640 283,00 || 21 640 283,00 || 13 481 826,73 || 100,00 % || 62,30 % Eelarveaasta 2013 || 3 071 793,00 || 3 071 793,00 || 4 345 441,02 || Slovakkia || Ajavahemik 2007–2013 || 12 898 749,00 || 12 898 749,00 || 8 304 073,77 || 100,00 % || 64,38 % Eelarveaasta 2013 || 2 543 929,00 || 2 543 929,00 || 3 133 897,42 || Soome || Ajavahemik 2007–2013 || 39 448 827,00 || 39 448 827,00 || 27 428 599,57 || 100,00 % || 69,53 % Eelarveaasta 2013 || 5 975 800,00 || 5 975 800,00 || 5 086 898,73 || Rootsi || Ajavahemik 2007–2013 || 54 664 803,00 || 54 664 803,00 || 35 167 059,56 || 100,00 % || 64,33 % Eelarveaasta 2013 || 8 280 751,00 || 8 280 751,00 || 10 167 185,03 || Ühendkuningriik || Ajavahemik 2007–2013 || 134 201 597,00 || 134 201 597,00 || 62 339 357,56 || 100,00 % || 46,45 % Eelarveaasta 2013 || 23 710 811,00 || 23 710 811,00 || 10 392 606,72 || Kokku || Ajavahemik 2007–2013 || 4 200 086 669,00 || 4 200 086 669,00 || 2 496 433 244,66 || 100,00 % || 59,44 % Eelarveaasta 2013 || 691 507 712,00 || 691 507 712,00 || 546 776 766,15 || [1] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006, 27. juuli 2006, Euroopa Kalandusfondi kohta (ELT L 120, 15.8.2006), artikkel 68. [2] Tabel I. Rahaliste vahendite kasutamine lähenemispiirkondades. Tabel II. Rahaliste vahendite kasutamine lähenemiseesmärgiga hõlmamata piirkondades. Tabel III. Rahaliste vahendite kasutamine lähenemispiirkondades ja lähenemiseesmärgiga hõlmamata piirkondades. Tabel IV. Kavandatud EKFi summad prioriteetsete suundade ja liikmesriikide kaupa. Tabel V. EKFi tõendatud kulud prioriteetsete suundade ja liikmesriikide kaupa. [3] 31. mai 2014. aasta seisuga. [4] Mõõdetud tõendatud maksete tasandil. [5] 4. suunal ei ole eraldi meetmeid. Ühe tervikliku suuna kõrvutamine teiste suundade üksikute meetmetega moonutab seepärast mõnevõrra võrdlust. [6] Andmekogumisraamistiku alusel liikmesriikides kogutud andmed on kaheaastase viiteajaga. [7] Strateegilised suunised ELi vesiviljeluse säästvaks arendamiseks COM(2013) 229.