SELETUSKIRI

1.SOOVITUSE TAUST

•Soovituse põhjused ja eesmärgid

Pandeemia ei tunne riigipiire ja seepärast on väga oluline teha sellega võitlemiseks mitmepoolset koostööd ja tegutseda ühiselt. COVID-19 pandeemia on aga toonud esile püsivad nõrgad kohad rahvusvahelises tervishoiusüsteemis ja ülemaailmses koostöös.

Juba enne COVID-19 pandeemiat märgiti raskekujulise ägeda respiratoorse sündroomi (SARS-CoV), H1N1 gripipandeemiate ja Lääne-Aafrikas toimunud Ebola puhangu järel tehtud tagasivaadetes ja hinnangutes, et esineb puudusi ülemaailmses suutlikkuses haiguspuhanguteks valmistuda ja neile reageerida, ning esitati mitmeid konkreetseid soovitusi selliste puuduste parandamiseks. Nende soovituste tulemusena on tehtud mõningaid olulisi edusamme, näiteks vaadati 2005. aastal läbi rahvusvahelised tervise-eeskirjad ning loodi 2016. aastal pärast Ebola puhangut Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) tervisealaste hädaolukordade programm ning selle programmi sõltumatu järelevalve- ja nõuandekomitee (IOAC).

COVID-19 pandeemiast põhjustatud tohutute katsumuste taustal on selgeks saanud, et ülemaailmsel tasandil on vaja olla paremini ette valmistatud pandeemiate prognoosimiseks, ennetamiseks, avastamiseks ning neile tõhusaks reageerimiseks. WHO-l on talle antud volituste alusel keskne osa selles protsessis, kuna WHO on juhtiv ja koordineeriv asutus ülemaailmsete terviseprobleemide lahendamisel, samuti haiguspuhanguteks valmistumisel, nende ennetamisel, avastamisel ja neile reageerimisel.

Viimastel kuudel on mitu sõltumatut läbivaatamiskomiteed osutanud pakilisele vajadusele kehtestada tugevam rahvusvaheline kord pandeemiatega võitlemiseks ning samuti vajadusele suurendada WHO sõltumatust, autoriteeti ja rahastamist. See annab ainulaadse võimaluse tugevdada ülemaailmset terviseohutust COVID-19 pandeemiast saadud õppetundide alusel.

COVID-19 pandeemia puhangu algusest peale on Euroopa Liit suurel määral panustanud ülemaailmsesse võitlusse selle pandeemiaga. Liit on olnud peamine WHO juhtiva rolli toetaja ning edendanud WHO reformimist. Liidu rolli WHO tugevdamisel on kajastatud mitmes dokumendis, sealhulgas nõukogu 2020. aasta novembri järeldustes ja Euroopa Ülemkogu liikmete 2021. aasta veebruari avalduses.

Samuti on liidul ja selle liikmesriikidel olnud kaks aastat järjest juhtiv roll maailma terviseassamblee resolutsiooni vastuvõtmisel. Maailma terviseassamblee 74. istungjärgul 2021. aasta mais võeti vastu resolutsioon tugevdada WHO valmisolekut tervisealasteks hädaolukordadeks ja neile reageerimist. Selle tulemusena loodi WHO liikmesriikidest koosnev töörühm WHO valmisoleku ja reageerimise tugevdamiseks (edaspidi „WHO liikmesriikide töörühm“), et arutada sõltumatute läbivaatamiskomiteede järeldusi ja soovitusi ning anda aru 2022. aasta mais toimuvale maailma terviseassambleele.

Enne maailma terviseassamblee 74. istungjärku kutsusid liit ja kõigist WHO piirkondadest pärit toetavate riikide laiapõhjaline rühm üles alustama protsessi, mille tulemusena sõlmitaks rahvusvaheline leping pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise kohta. 2021. aasta märtsis ühinesid 25 riigipead ja valitsusjuhti kogu maailmast Euroopa Ülemkogu eesistuja Charles Micheli ja Maailma Terviseorganisatsiooni peadirektori dr Tedros Adhanom Ghebreyesuse arvamusartikliga, milles kutsuti üles sõlmima pandeemiaid käsitlevat rahvusvahelist lepingut, tuginedes COVID-19 pandeemia ajal saadud kogemustele.

2021. aasta 20. mail võttis nõukogu vastu otsuse seisukoha kohta, mis võeti Euroopa Liidu nimel maailma terviseassamblee 74. istungjärgul. Selles otsuses sätestati selgelt, et Euroopa Liit toetab WHO protsessi alustamist uue pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise raamkonventsiooni väljatöötamiseks. Samuti rõhutati otsuses, et liidul peab olema lubatud osaleda läbirääkimisprotsessis, võttes arvesse liidu võimalikku ühinemist sellise lepinguga. Liidu pühendumus töötada WHO raames loodava pandeemiaid käsitleva rahvusvahelise lepingu nimel kajastus ka Euroopa Ülemkogu liikmete 2021. aasta veebruari avalduses ja Euroopa Ülemkogu 2021. aasta juuni järeldustes.

21. mail 2021 korraldasid Euroopa Komisjon ja G20 eesistuja Itaalia ühiselt ülemaailmse terviseteemalise tippkohtumise, kus G20 riikide ja teiste riikide juhid võtsid rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonide juhtide juuresolekul vastu Rooma deklaratsiooni. Selles deklaratsioonis esitatud põhimõtted annavad ühiseid suuniseid tulevaste pandeemiate ennetamiseks ja nendeks valmistumiseks ning on pandeemiaid käsitleva rahvusvahelise lepingu üle peetavate arutelude seisukohast eriti olulised.

2021. aasta mais toimunud maailma terviseassambleel töötas liit koos sõprade rühmaga (arvamusartiklile allakirjutanud) selle nimel, et kehtestada läbirääkimisvolitused pandeemiaid käsitleva rahvusvahelise lepingu sõlmimiseks. Konsensuse puudumise tõttu seda ei saavutatud. Edasise sammuna võttis maailma terviseassamblee vastu otsuse, milles paluti WHO liikmesriikide töörühmal kaaluda, millist kasu võidakse saada pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva WHO konventsiooni, kokkuleppe või muu rahvusvahelise vahendi väljatöötamisest. Samuti otsustati selle küsimuse arutamiseks kutsuda 2021. aasta 29. novembrist kuni 1. detsembrini kokku maailma terviseassamblee erakorraline istungjärk ning alustada kohe pärast istungjärku ametlikku läbirääkimisprotsessi.

WHO liikmesriikide töörühm pidas 2021. aasta juulist kuni novembrini viis koosolekut ning ka mitu istungitevahelist koosolekut.

Nende arutelude käigus suurenes rahvusvahelist lepingut pooldavate riikide arv. WHO liikmesriikide töörühmas peetud arutelude põhjal ning vastavalt töörühma 15. novembril vastuvõetud aruandele leiti pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise tugevdamiseks loodaval uuel vahendil olevat mitu võimalikku kasutegurit. Nimelt võimaldaks see muu hulgas: