Eriaruanne Säästlikkuse saavutamine: 
ELi rahastatud maaelu 
arengu projektitoetuste 
kulude ohjamineET 2014  nr 22
EUROOPA
KONTROLLIKODA

EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2014
ISBN 978-92-872-1393-8
doi: 10.2865/21902
© Euroopa Liit, 2015
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.
Printed in Luxembourg
Säästlikkuse saavutamine: 
ELi rahastatud maaelu 
arengu projektitoetuste 
kulude ohjamine
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 
lõike 4 teisele lõigule)Eriaruanne ET 2014  nr 22
02
 Sisukord
Punktid
 Sõnastik
I–IX Kokkuvõte
1–15 Sissejuhatus
16–20  Auditi ulatus ja lähenemisviis
21–100  Tähelepanekud
21–35  I osa. Suunised, järelevalve ja parandused: Euroopa Komisjon vastutab selle eest, et ELi maaelu 
arengu edendamise vahendid kulutatakse otstarbekalt
24–29  Kui auditiga leiti puudusi projektikulude kontrollis, soovitas komisjon rakendada finantskorrektsioone 
ning julgustas liikmesriike koostama tegevuskavasid
30–31  Kulusid oleks saanud paremini hallata, kui komisjon oleks koostanud suunised ning avastanud puudused 
programmitöö perioodi varasemas etapis
32–35  Komisjoni uuemad algatused on küll saavutanud mõningaid tulemusi, kuid tegevuskavades ei võeta 
piisavalt arvesse kulude otstarbekust ohustavaid riske
36–55  II osa. Liigsete tehniliste nõuete vältimine: lähenemisviisid, mis tagavad, et toetuse aluseks olevad 
kulud on mõistlikud
38–42  Toetuste piiramine standardsete tehniliste nõuete maksumusega on lihtne ja mõjus, kui tegemist on mitme 
sarnase projekti või sarnast tüüpi kuludega
43–55 Muude meetmete puhul, kui see on riskide tõttu põhjendatud, tuleb kavandatud kulusid analüüsida, et 
tagada tehniliste nõuete mõistlikkus
56–87  III osa. Parima hinna saamine: lähenemisviisid, mis tagavad, et heakskiidetud toodete hinnad on 
mõistlikud
58–63  Võimaluse korral lihtsustatud kulude (või maksimaalsete kulude samal moel) kasutamine vähendab 
mõjusalt liiga kõrgete hindade riski – seda juhul, kui kulude tase on õigesti määratud
64–74  Projektitaotluses loetletud artiklite hindade võrdlemine sõltumatute hinnaandmetega võib anda kindluse, 
et hinnad on mõistlikud, kuid seda lähenemisviisi on keeruline kasutada
75–85  Eri tarnijatelt saadud pakkumuste võrdlemine võib olla selge viis turuhindade kindlakstegemiseks, kuid 
vaja on kaitsemeetmeid manipuleerimise ja pettuste vastu
86–87 Kui tuleb teha otsus, võib väärtusliku kindluse anda sõltumatu eksperdi või ekspertide rühma arvamus, mis 
võib suurema riskiga juhtumite puhul olla väga kulutõhus lähenemisviis
03 Sisukord
88–92  IV osa. Olukorra kontrolli all hoidmine pärast projekti heakskiitmist: lähenemisviisid, mis aitavad 
tagada, et tegelikult hüvitatud kulud on mõistlikud
90–91  Kontrollisüsteemide abil peaks olema võimalik avastada pärast toetuse heakskiitmist projektides tehtud 
olulised muudatused ja neid kontrollida, et olla kindel, kas hüvitatavad kulud on endiselt mõistlikud
92–94  Selged eeskirjad, täpsed deklaratsioonid ja maksete valimi kontrollimine võivad hoida ära hinnaalanduste, 
soodustuste või tarnijate antud muude eeliste varjamise, mis vähendavad tegelikke kulusid
95–100  V osa. Tõhususe saavutamine: lähenemisviisid, mis aitavad tagada, et nõuete ja kontrollide tase 
vastab riskitasemele
96–98  Kui riskide tõenäosus ja nende potentsiaalne mõju on vähene, võib kontrollisüsteemid kavandada nii, et 
need minimeeriks halduskoormuse
99–100  Kallimad kuluartiklid, kõrge toetusmääraga projektid ja muud riskitegurid nõuavad sagedasemaid 
kontrolle
101–111  Järeldused ja soovitused
 I lisa.   Euroopa Kontrollikoja koostatud kontrollnimekirjad kontrollisüsteemide ülesehituse 
hindamiseks seoses maaelu arengu kulusid ohustavate riskidega
 II lisa.  Dokumentaalseks hindamiseks valitud maaelu arengu programmid
 III lisa.  Lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamine 88 maaelu arengu programmis
 IV lisa.   Ülevaade dokumentaalseks kontrolliks valitud maaelu arengu programmides 
kasutatud lähenemisviisidest
 Komisjoni vastused
04
 Sõnastik
Investeerimismeede : meede, mille raames toetatakse masinate ja seadmete soetamist ehitus- või muudeks 
töödeks, nagu näiteks metsade taasistutamine.
Kontrollisüsteemid : organisatsiooni või programmi haldamiseks loodud süsteemid ja menetlused, mis aitavad 
eesmärke saavutada.
Lihtsustatud kuluvõimalused : toetused, mis ei ole seotud tegelikult kantud kuludega. Lihtsustatud 
kuluvõimaluste peamised tüübid on:
 οstandardne ühikukulu : toetussumma arvutatakse eelnevalt paika pandud ühikukulu alusel.
Näide: maaomanikule anti toetust kohalikest puuliikidest koosneva heki rajamiseks. Standardne ühikumaksumus 
on heki puhul 50 eurot meeter. Kui maaomanik teeb 100 meetri pikkuse heki, makstakse talle toetust 5000 eurot 
(50 eurot x 100), vaatamata tegelikult kantud kuludele vajalike taimede ostmiseks ja heki rajamiseks;
 οkindlamääraline rahastamine : toetussumma määratakse konkreetsete toetuskõlblike kulude kategooriate 
kaupa, kohaldades kindlaksmääratud protsenti muule toetuskõlblike kulude kategooriale.
Näide: põllumajandusettevõtja saab uue lauda ehitamiseks toetust 100  000  eurot. Arhitektide ja ehitusjärele -
valve kindlaksmääratud tasu on 10%. Põllumajandusettevõtja saab lisaks ehitusele ettenähtud toetusele veel 
10 000 eurot arhitektide ja ehitusjärelevalve kulude katteks, sõltumata sellest, millised on tegelikud kulud;
 οühekordsed maksed : kindel toetussumma makstakse konkreetsete tegevuste/väljundite lõpetamisel või tule -
muste saavutamisel.
Näide: omavalitsusele eraldatakse ürituse korraldamiseks toetus. Ühekordne summa selliste ürituste jaoks on 
10 000 eurot. Omavalitsus saab selle summa, sõltumata tegelikest kuludest, kui on täidetud tingimused osalejate 
arvu ja ürituse kestuse kohta.
Liikmesriigi ametiasutused : liikmesriigid või nende piirkonnad määravad korraldusasutuse, kes vastutab maaelu 
arengu programmi kavandamise, rakendamise ja hindamise eest, ning makseasutuse, kes võib mõned nendest 
ülesannetest üle võtta ning teeb makseid toetusesaajatele.
Maaelu arengu programm : liikmesriigi koostatud ja komisjoni heakskiidetud dokument ELi maaelu arengu 
poliitika kavandamiseks ja rakendamiseks piirkondlikul või riiklikul tasandil.
Meede : poliitika rakendamiseks antavate toetuste kava. Meetme raames määratletakse eeskirjad, mis reguleerivad 
rahastatavaid projekte.
Programmitöö periood : maaelu arengu programmide hõlmatav periood. Audit käsitleb perioodi 2007–2013. Selle 
perioodi raames rahastatud projektidele võib makseid teha kuni detsembrini 2015. Perioodi 2014–2020 maaelu 
arengu programme ei olnud auditi ajal veel heaks kiidetud.
05 Sõnastik
Projekt : investeering, teenus või muu tegevus, milleks soovitakse saada rahalist toetust.
Tegelike kulude hüvitamine : tegelikult kantud kuludel põhinev toetus. Tavaliselt peab toetusesaaja esitama 
tõendusmaterjalina makstud arved.
Tulemused : projekti rakendamise tulemusel tekkivad otsene mõju või muutused.
Võrdlushinnad : masinate, seadmete, ehitusmaterjalide või ehitus- ja tööjõukulude hind, mille alusel liikmesriigi 
ametiasutused hindavad projekti toetustaotluses esitatud projektikulusid.
Väljundid : see, mida projekti rakendamise käigus toodetakse või saavutatakse.
Üleinvesteerimine : liigne kulutamine ehk kallid ja ebavajalikud üksikasjad või täiendused. Käesolevas aruandes 
hõlmab see mõiste toodete (või teenuste) soetamist, mis on nõutavast parema kvaliteediga: näiteks luksusauto 
ostmine soodsa praktilise sõiduki asemel.
06
 Kokkuvõte
I
Auditiga kontrolliti ELi maaelu arengu poliitika kulusid. 
Audit keskendus toetustele, mis on suunatud põlluma -
jandusettevõtjate, ettevõtete, kohalike omavalitsuste 
ja muude maapiirkondade organisatsioonide raken -
datavatele investeeringutele ja muudele projektidele. 
Need toetused moodustavad ligi poole perioodiks 
2007–2013 kavandatud ELi 100  miljardi  euro suurustest 
kulutustest, ning neid haldavad liikmesriikide ame -
tiasutused komisjoni järelevalve all.
II
Kuna kaalul on nii suured summad, soovivad nii EL kui 
ka liikmesriigid tagada, et maaelu arengu kulud püsi -
vad kontrolli all. See on oluline osa ELi finantsmäärus -
tes nõutavast usaldusväärsest finantsjuhtimisest, mille 
puhul kõik ELi eelarve haldajad peavad kohaldama 
säästlikkuse põhimõtet: eraldama toetust vajalike 
kulutuste tegemiseks parima hinnaga.
III
Kontrollikoda auditeerib maaelu arengu kulusid igal 
aastal ning esitab tähelepanekud oma aastaaruandes 
ja eriaruannetes. Korduvalt on leitud, et liikmesriikide 
ametiasutused ei taga piisavalt seda, et maaelu arengu 
edendamiseks määratud toetuste maksmise kulud 
oleksid mõistlikud. On selge, et valdkonna finantsjuh -
timist tuleb parandada. Sel põhjusel uuris kontrolli -
koda üksikasjalikult asjaomaseid riske ning komisjoni 
ja liikmesriikide lähenemisviise nende riskidega 
tegelemisel.IV
Kontrollikoda leidis, et kasutatud lähenemisviisid ei 
olnud maaelu arengu kulude kontrolli all hoidmisel 
kuigi mõjusad. Komisjon reageeris enamasti pärast 
probleemi tekkimist, selle asemel et kohe alguses 
tagada usaldusväärsete süsteemide loomine. Liik -
mesriikide kontrollisüsteemid tegelesid ainult mõne 
säästlikkust ohustava riskiga või siis olid süsteemid 
puudulikud. Kasutati ka mõjusamaid lähenemisviise, 
kuid mitte eriti laialdaselt.
V
Komisjonil puudusid programmitöö perioodi 2007–
2013 alguses suunised ega levitatud ka head tava: 
komisjon ei kontrollinud enne suuremahuliste toetuste 
heakskiitmist liikmesriikide süsteemide mõjusust. 
Selleks ajaks, kui komisjon meetmeid võtma hakkas, 
oli suurem osa projektitoetustest juba heaks kiide -
tud. Alates 2012. aastast on komisjon kasutanud aga 
aktiivsemat ja paremini kooskõlastatud lähenemisviisi. 
Komisjon keskendus oma järelkontrollides rohkem 
säästlikkusele, mis peaks parandama järgmise perioodi 
finantsjuhtimist.
VI
Liikmesriikides olid 2014. aastaks kõigi 15 suurema 
maaelu arengu programmi puhul olemas määrustes 
nõutavad maaelu arengu kulude kontrollimise peami -
sed süsteemid. Kõikide programmide puhul esines aga 
puudusi seoses peamiste riskidega, nii et kokkuvõt -
tes ei olnud maaelu arengu toetuste kulude kontroll 
siiski kuigi mõjus. Kõigi 88 maaelu arengu programmi 
teabe analüüs näitab, et olukord on sama terves ELis. 
Täpsemalt:
a) liikmesriikide kontrollisüsteemid keskendusid 
toodete või tööde hindadele  toetustaotluses, 
vähem pöörati tähelepanu sellele, kas tooted olid 
asjakohased või kas toetus oli poliitikaeesmärkide 
seisukohast kulutõhus. See põhjustab üleinvestee -
rimise ja kuludele mittevastava tulu riski;
b) toetustetaotlustes esitatud hindade mõistlikkuse 
kontrollimisel kasutati peamiselt võrdlust teiste 
tootjate pakkumuste või võrdlushindadega. Kont -
rollikoda leidis, et mõne liikmesriigi süsteemid 
ei andnud kindlust kulude põhjendatuse kohta – 
kasutati näiteks võrdlushindu, mis olid tegelikest 
turuhindadest 30% kõrgemad;
Kokkuvõte 07
c) toetused kiidetakse eelnevalt heaks ning maks -
takse välja siis, kui toetusesaaja on ostnud asja -
omased tooted või teostanud ettenähtud tööd. 
Kui projektis tehti pärast toetuse heakskiitmist 
muudatusi, oli liikmesriikide mõne süsteemi lün -
kade tõttu võimalik hüvitada ka need kulud, mille 
põhjendatust ei kontrollitud;
d) nõuete ja kontrollide ulatuse puhul ei arvestatud 
tavaliselt erinevaid riskitasemeid. Mitu liikmes -
riikide ametiasutust kasutasid nii 10 000 eurose 
kui ka miljoni euro suuruse toetuse kontrollimi -
sel samasugust lähenemisviisi. Väiksema riskiga 
valdkondade puhul ei kasutatud kuigi laialdaselt 
lihtsustamise põhimõtet.
VII
Eelneva alusel järeldab kontrollikoda, et program -
mitöö perioodil 2014–2020 on märkimisväärselt 
palju võimalusi selleks, et saavutada maaelu arengu 
projektitoetuste maksmisel tõelist kokkuhoidu, kui 
kulude ohjamiseks kasutada paremaid lähenemisviise. 
Kokkuhoitud vahendeid saaks kasutada täiendavate 
projektide rahastamiseks, mis suurendaks väljundeid 
ja tulemusi ning parandaks eesmärkide saavutamist.
VIII
Kontrollikoda leidis ka, et tuvastatud puuduste kõrval -
damiseks on olemas toimivaid ja kulutõhusaid lähe -
nemisviise, millest suurem osa on mõnes liikmesriigis 
juba kasutusel.
IX
Sellest tulenevalt soovitab kontrollikoda enne uue 
programmitöö perioodi kulukohustuste võtmist 
komisjonil ja liikmesriikidel tagada, et kõikide maaelu 
arengu programmide puhul kasutatavad lähenemis -
viisid võtaksid arvesse käesolevas aruandes kirjel -
datud riske. Selle valdkonna hindamiseks kasutatud 
kriteeriumid on esitatud aruande lisas. Liikmesriikide 
ametiasutuste tehtav eelhindamine peaks olema selle 
protsessi osa. Kontrollikoda soovitab ka komisjonil 
ja liikmesriikidel kontrollida juba uue programmitöö 
perioodi alguses, kas süsteemid toimivad tõhusalt ja 
on mõjusad.
08
 Sissejuhatus
Auditi läbiviimise põhjus: parem 
kontroll maaelu arengu kulutuste 
üle võib aidata saavutada reaalset 
kokkuhoidu
01 
Auditiga kontrolliti ELi maaelu aren -
gu poliitika kulusid. Audit keskendus 
toetustele, mis on suunatud põlluma -
jandusettevõtjate, ettevõtete, kohalike 
omavalitsuste ja muude maapiirkon -
dade organisatsioonide rakendata -
vatele investeeringutele ja muudele 
projektidele. Vastavalt ELi määrustes1 
sätestatud reeglitele haldavad toetusi 
liikmesriikide ametiasutused komis -
joni järelevalve all. Üldiselt kiidetakse 
toetused heaks taotleja esitatud pro -
jektikirjelduse ja hindade alusel ning 
makstakse välja siis, kui taotleja on 
ostnud asjaomased tooted või teosta -
nud tööd.
02 
Programmitöö perioodil 2007–2013 
kavatses EL kulutada maaelu arengu 
edendamisele ligi 100  miljardit  eurot. 
Liikmesriigid plaanisid kasutada oma 
riigi ja piirkondlikest eelarvetest veel 
55 miljardit  eurot. Kuna kaalul on nii 
suured summad, soovivad nii EL kui 
ka liikmesriigid tagada, et maaelu 
arengu kulud püsivad kontrolli all. See 
on keskne osa ELi finantsmäärustes 
nõutavast usaldusväärsest finantsjuh -
timisest, mille kohaselt peavad kõik ELi 
eelarve haldajad kohaldama mõjususe, 
tõhususe ja säästlikkuse põhimõtteid.03 
Kontrollikoda leidis aga perioodi 2007–
2013 maaelu arengu poliitika auditee -
rimisel, et riiklikud ja piirkondlikud 
ametiasutused ei kontrolli piisavalt, kas 
projektikulud, mille katmiseks toetusi 
eraldatakse, on mõistlikud. Komisjon 
jõudis oma audititöö alusel samadele 
järeldustele. Üksikasjalikumalt on seda 
teemat käsitletud punktides 24–26.
04 
See näitab, et kulude parem kontrol -
limine võib aidata saavutada olulist 
kokkuhoidu maaelu arengu projekti -
toetuste osas, saavutades samal ajal 
siiski samad väljundid, tulemused ja 
eesmärgid. Kontrollikoda on arvamu -
sel, et selline sääst on võimalik. Iga 
investeerimisprojekti pealt säästetud 
mõnisada eurot moodustab kokku 
mitme miljoni euro suuruse säästu: 
1% võrra vähem kulutades saaks ELi 
eelarvest säästa 500 miljonit eurot 
programmitöö perioodi jooksul2. 
Kokkuhoitud vahendeid saaks kasu -
tada täiendavate projektide rahasta -
miseks, mis suurendaks väljundeid ja 
tulemusi ning parandaks eesmärkide 
saavutamist.1 Programmitöö perioodil 
2007–2013 kohaldatakse 
järgmisi määruseid: nõukogu 
20. septembri 2005. aasta 
määrus (EÜ) nr 1698/2005 
Maaelu Arengu Euroopa 
Põllumajandusfondi toetuse 
kohta maaelu arendamiseks 
(ELT L 277, 21.10.2005, lk 1); 
komisjoni 15. detsembri 
2006. aasta määrus (EÜ) 
nr 1974/2006, milles 
sätestatakse nõukogu 
määruse (EÜ) nr 1698/2005 
(Maaelu Arengu Euroopa 
Põllumajandusfondist (EAFRD) 
antavate maaelu arengu 
toetuste kohta) kohaldamise 
üksikasjalikud eeskirjad 
(ELT L 368, 23.12.2006, lk 15) ja 
komisjoni 27. jaanuari 
2011. aasta määrus (EL) 
nr 65/2011, millega 
kehtestatakse nõukogu 
määruse (EÜ) nr 1698/2005 
rakendamise üksikasjalikud 
eeskirjad seoses 
kontrollimenetluse 
rakendamisega ning nõuetele 
vastavusega maaelu arengu 
toetusmeetmete osas 
(ELT L 25, 28.1.2011, lk 8). Seda 
korda nimetatakse eelarve 
täitmiseks koostöös 
liikmesriikidega. Komisjon 
kannab üldvastutust, kuid ei 
kiida ise toetusi heaks ega tee 
makseid toetusesaajatele: 
nende ülesannete eest 
vastutavad liikmesriikide 
ametiasutused.
2 Investeerimismeetmed 
moodustavad umbes poole 
maaelu arengu kavandatud 
kulutustest.
09 Sissejuhatus
05 
Sarnaseid maaelu arengu meetmeid 
viiakse ellu ka programmitöö perioodil 
2014–2020 ning uute toetuste heaks -
kiitmine algab eeldatavasti 2015.  aasta 
jooksul. Komisjon teeb liikmesriikidega 
koostööd, et parandada nende kont -
rollisüsteemide mõjusust ja tagada 
parem vastavus määrustele. Arvesta -
des väljavaadet, et selle valdkonna fi -
nantsjuhtimise parandamine võib tuua 
kaasa olulise säästu ning ELi eelarve 
parema kasutamise, otsustas kontrolli -
koda seda protsessi toetada, viies läbi 
põhjaliku auditi, mille käigus vaadeldi 
praegu maaelu arengu kulude kontrol -
limisel kasutatavaid lähenemisviise 3.Maaelu arengu poliitika: 
põllumajandusettevõtjatele, 
väikeettevõtetele, kohalikele 
omavalitsustele ja muudele 
maapiirkondade 
organisatsioonidele maksti üle 
miljoni toetuse
06 
Perioodi 2007–2013 maaelu arengu 
poliitikat rakendati 88 riikliku või 
piirkondliku maaelu arengu prog -
rammi kaudu kõikjal Euroopa Liidus. 
Programmid koosnesid mitmest 
meetmest (toetuskavad), millest igaüks 
oli suunatud konkreetsetele toetuse -
saajate rühmadele ja projektiliikidele, 
kasutades selleks toetuskõlblikkuse 
eeskirju ja projektivaliku kriteeriume. 
Liikmesriikide ametiasutused pa -
nid paika toetusmäärad (määrustes 
kehtestatud ulatuses), mis varieerusid 
meetmest sõltuvalt vähem kui 10 prot -
sendist kuni 100 protsendini toetus -
kõlblikest projektikuludest. Meetmete 
kaudu püüab EL käivitada ja toetada 
tegevust, mis edendab poliitikaees -
märkide saavutamist: põllumajanduse 
ja metsandussektori konkurentsivõime 
suurendamine, keskkonna ja paikkon -
na parandamine, elukvaliteedi paran -
damine maapiirkondades ja maama -
janduse mitmekesistamine4. Näited 
rahastatud projektidest on esitatud 
1. selgituses .3 Euroopa Kontrollikoja 
missioon on kaasa aidata ELi 
finantsjuhtimise 
parandamisele, edendada 
aruandekohustuse täitmist ja 
läbipaistvust ning tegutseda 
liidu kodanike finantshuvide 
sõltumatu kaitsjana. ELi 
sõltumatu välisaudiitorina 
kontrollib Euroopa 
Kontrollikoda, et ELi vahendid 
oleksid õigesti kirjendatud, et 
neid kogutakse ja kasutatakse 
kooskõlas asjassepuutuvate 
eeskirjade ja määrustega ning 
et neist saadav kasu oleks 
võimalikult suur. Vt lisaks: 
http://www.eca.europa.eu/en/
Pages/MissionObjectives.aspx
4 Maaelu arengupoliitika kohta 
leiab lisateavet komisjoni 
veebisaidilt: http://ec.europa.
eu/agriculture/rurdev/
index_en.htm
10 Sissejuhatus 1. selgitus
Koolitus põllumajandusettevõtjatele, mida rahastati  
meetme „Koolitus ja teave” raames (Bulgaaria)
Pihustamismasin, mida rahastati põllumajandusettevõtete  
moderniseerimise meetme raames (Saksamaa)
Õlgede laotamise seadmetega karjalaut, mida rahastati 
põllumajandusettevõtete moderniseerimise meetme 
raames (Luksemburg)
Viljakuivati ja -hoidla, mida rahastati põllumajandustoode -
tele ja metsasaadustele lisandväärtuse andmise meetme 
raames (Leedu)
Tilkkastmise süsteem, mida rahastati põllumajanduse ja 
metsanduse arenguga seotud taristute meetme raames 
(Kreeka)
Merimännid, mis istutati metsapotentsiaali   
taastamise meetme raames (Leedu)
Lillepood, mida rahastati mikroettevõtete loomise 
arendamise meetme raames (Rootsi)
Kohvik looduspargis, mida rahastati turismi 
soodustamise meetme raames (Ühendkuningriik)Poliitikaeesmärk: elukvaliteedi parandamine maapiirkondades ja maapiirkondade majanduse 
mitmekesistaminePoliitikaeesmärk: keskkonna ja paikkonna parandaminePoliitikaeesmärk: põllumajandus- ja metsandussektori konkurentsivõime parandamineNäiteid maaelu arengu programmidest rahastatud projektidest
11 Sissejuhatus 2. selgitus Joonis 1Tüüpilised toetuse taotlemise ja saamise etapid
Taotleja Liikmesriigi ametiasutusPakkumuste saamine 
tarnijatelt ningprojektikulude hindamineKulude mõistlikkuse kontrollimineProjekti rakendamineProjektitaotluse kontrollimine
Makse tegemine kokkulepitudprotsendi ulatuses heakskiidetudkantud kuludestArvete maksmine
Väljamaksetaotluse 
esitamineToetuse heakskiitmineProjektitaotluse koostamine ja toetuse taotlemine
Taotlustes esitatud projektikulude põhjendatuse kontrollimiseks kasutatud ühised 
lähenemisviisid
Lihtsustatud näide : põllumajandusettevõtjal on vaja uut 75 hj traktorit. Ta võtab pakkumused kol -
melt tarnijalt: nende maksumused on A: 44 000 eurot, B: 46 000 eurot ja C: 48 000 eurot. Ettevõtja 
valib pakkumuse B ja esitab taotluse maaelu arengu toetuse saamiseks, mis kataks 50% kuludest.
Pakkumuste võrdlemine : liikmesriigi ametisutused võrdlevad pakkumusi A, B ja C ning otsustavad, kas hüvi -
tamiseks taotletud kulud (pakkumus B: 46 000 eurot) on põhjendatud.
Turu‑uuringud : liikmesriikide ametiasutused võtavad ühendust teiste tarnijatega või otsivad veebist sarnaste 
75 hj traktorite hindu ja võrdlevad neid pakkumusega B.
Ekspertide arvamus : liikmesriikide ametiasutused küsivad põllumajandusinsenerilt kinnituse, et pakkumus 
B on mõistlik. Alternatiivina võivad ametiasutused paluda arvamust ka hindamiskomiteelt.
Võrdlushinnad : ametiasutused võrdlevad pakkumust B traktorite eri mudelite hindade andmebaasiga. Kuigi 
võrdlushind on 45 000 eurot, võidakse siiski kiita heaks pakkumusel B põhinev 23 000 euro suurune toetus, kui 
46 000  euro suurust kulu peetakse põhjendatuks. Alternatiivina võivad ametiasutused kasutada võrdlushinda 
ülempiirina ning kiita heaks toetuse summas 22  500  eurot.
Lihtsustatud kuluvõimalused : selle asemel, et kontrollida, kas pakkumus B on mõistlik, eraldavad liikmesrii -
gi ametiasutused traktori ostmiseks kindlasummalise toetuse (20  000  eurot). See makstakse välja sõltumata 
traktori tüübist või tegelikest kuludest. Alternatiivina võidakse määrata maksimaalseks hinnaks  40 000 eurot 
traktori kohta ning hüvitada 50% tegelikest kuludest selle summa piires.07 
Suurema osa käesoleva auditiga hõl -
matud meetmete puhul (vt punkt 16 
auditi ulatuse kohta) hüvitati taotlejale 
tema kantud heakskiidetud kulud. 
Tüüpiline toetuse saamise protsess on 
esitatud joonisel 1 .08 
Liikmesriikide ametiasutuste peamised 
meetodid toetustaotlustes esitatud 
projektikulude kontrollimiseks on 
esitatud 2. selgituses .
12 Sissejuhatus
09 
Peamiste investeerimismeetmete pu -
hul oli keskmine projektikulu ligikaudu 
125 000  eurot. Projektikulude katmi -
seks makstav summa sõltub toetuse 
määrast, kuid meetmeid iseloomustab 
suhteliselt väikeste toetuste (mil -
lest mõned on isegi väiksemad kui 
1000 eurot) suur arv ning suurte, üle 
miljoni euro ulatuvate toetuste väik -
sem arv. Liikmesriikide ametiasutused 
loodavad programmitöö perioodi 
lõpuks heaks kiita ligi 1,4 miljonit 
toetustaotlust.
Riskianalüüs: toetusmaksed 
võivad olla liiga suured, kui need 
põhinevad ebavajalikel kuludel 
või mittekonkurentsivõimelistel 
hindadel
10 
Nagu eelnevalt kirjeldatud, kehtib 
säästlikkuse põhimõte kõikide ELi 
eelarvest eraldatud toetuste ja mak -
sete suhtes. Säästlikkuse põhimõtte 
kohaselt tuleb toetused eraldada 
vajalike kulutuste tegemiseks parima 
hinnaga. Maaelu arengu projektide pu -
hul tähendab see seda, et asjad, mille 
soetamiseks toetus eraldatakse, pea -
vad olema sellist liiki, sellise kvaliteedi 
ja määraga, mida on vaja kavandatud 
väljundite ja tulemuste saavutami -
seks. Selliste kuluartiklite soetamiseks 
eraldatud toetus peab põhinema kõige 
madalamal hinnal, millega vastavat 
tüüpi kuluartiklit on võimalik saada.11 
Enamikul juhtudest katab eraldatud 
toetus projektikuludest vaid osa ning 
taotleja peab ülejäänu maksma oma 
vahenditest, mis motiveerib toetuse 
taotlejat projektikulusid kokku hoid -
ma. Kui toetusmäär on madal, on moti -
vatsioon kõrge, aga kui toetusmäärad 
suurenevad, väheneb ka motiveeriv 
mõju.
12 
Igasugune toetus moonutab tegelikku 
kulude -tulude suhet, mis võib moti -
veerida taotlejat panema tehnilisse 
kirjeldusse suurema hinnaga lahendu -
se kui tegelikult vaja, alates üleinves -
teerimisest (vt sõnastik ) kuni inves -
teeringuteni, mis ei ole proportsioonis 
projekti elluviimise käigus eeldatavalt 
saavutatavate väljundite või tulemus -
tega. Sellest tulenevalt valitseb oht, et 
rahastatud esemete kvaliteet on vajali -
kust parem ja kogus vajalikust suurem 
(liigsete tehniliste nõuete  risk), mis 
tekitab ELi ja liikmesriikide eelarvele 
tarbetut kulu.
13 
Toetused vähendavad ka taotleja 
motivatsiooni leida parima hinnaga 
tooted. Taotlejad võivad eelistada 
kallima hinnaga tarnijat. Äärmuslikel 
juhtudel võivad taotlejad või tarnijad 
protsessi manipuleerida, paisutades 
seeläbi hindu. Kõik see tekitab riski, et 
toetus võib põhineda hindadel, mis on 
suuremad nõutavate omadustega ese -
mete madalamast võimalikust hinnast 
konkurentsivõimelisel turul ( konku -
rentsivõimetute hindade  risk).
13 Sissejuhatus
14 
On oluline, et liikmesriikide ametiasu -
tuste kasutatav lähenemisviis käsitleks 
neid riske, sest kuludele mittevastav 
tulu ning pettused suurendavad 
eelarvekulu ning kahjustavad lisaks 
ELi mainet. Tasakaal tuleb aga leida ka 
kontrollisüsteemide rakendamise kulu 
ning riskide leevendamisest saadud 
tulu vahel. Taotlejatele põhjustab 
kulu toetustaotluse põhjendamiseks 
nõutava teabe esitamine. Liikmesrii -
kidele põhjustab kulu esitatud teabe 
kontrollimine ja hindamine. Need 
kulud peaksid olema proportsioonis 
riskitasemega: 1 miljoni euro suurune 
toetus võib õigustada mitmepäevast 
tööd, kui on vaja kontrollida, et kulud 
on põhjendatud. 1000 euro suuruse 
toetuse puhul see nii ei ole.
15 
Lisaks valitseb oht, et komisjon ei avas -
ta liikmesriikide kontrollisüsteemide 
puudusi või ei võta puuduste avasta -
misel õigeaegselt parandusmeetmeid.
14
 Auditi ulatus ja 
lähenemisviis
Auditi ulatus: toetuste abil ellu 
viidud maaelu arengu meetmed
16 
Eespool määratletud riskid kehtivad 
eelkõige maaelu arengu meetmete 
puhul, mille elluviimiseks eraldatakse 
toetusesaajale toetust kantud kulude 
alusel. Audit hõlmabki neid meet -
meid, mis moodustavad ligi 50% kogu 
perioodiks 2007–2013 kavandatud 
maaelu arengu kuludest5 (vt joonis 2 ). 
Peamised auditeeritud meetmed olid 
järgmised:
 ο põllumajandusettevõtete 
moderniseerimine;
 ο põllumajandustoodetele ja 
metsasaadustele lisandväärtuse 
andmine; ο põllumajanduse ja metsanduse 
arengu ja kohanemisega seotud 
infrastruktuur;
 ο koolitus- ja muud meetmed põl -
lumajandus- ja metsandussektori 
konkurentsivõime parandamiseks;
 ο maa majandamise ja keskkonnaga 
seotud investeerimismeetmed;
 ο maamajanduse mitmekesistami -
se ja elukvaliteedi parandamise 
meetmed;
 ο LEADERi lähenemisviisi kasutavad 
kohaliku arengu meetmed.5 Ülejäänud 50% maaelu arengu 
kuludest moodustavad 
peamiselt maksed 
maaomanikele, mis 
arvutatakse hektaripõhiselt 
(näiteks keskkonna kaitsmine 
ja parandamine). Makstavad 
summad sisalduvad maaelu 
arengu programmides ning 
komisjon kiidab need 
eelnevalt heaks. Kontrollikoja 
eriaruanne nr 7/2011 käsitles 
põllumajanduslikke 
keskkonnatoetusi, mis on 
peamine pindalapõhine 
meede ( http://eca.europa.eu ).Joonis 2Auditi ulatus: auditiga hõlmatud meetmed
Kavandatud kulud perioodiks 2007–2013 (miljardites eurodes)
Konkurentsivõime parandamiselesuunatud 
koolitus- ja muud meetmedPõllumajanduse ja metsanduse 
arendamise ja kohandamisega 
seotud infrastruktuurPõllumajandustoodetele ja 
metsasaadustele 
lisandväärtuse andminePõllumajandusettevõtete moderniseerimine
Keskkonna ja maamajandamisega seotud investeerimismeetmed Maamajanduse mitmekesistamise meetmedKohaliku arengu meetmed
13
4,9
2,811,6
5,5
4,84,7
Allikas:  Euroopa Komisjon.
15 Auditi ulatus ja lähenemisviis
6 Liikmesriigid peavad järgima 
komisjoni määruse (EL) 
nr 65/2011 artikli 24 alapunkti 
d: toetustaotluste 
halduskontrolli puhul 
kontrollitakse eelkõige 
järgmist: [---] esitatud 
kulutuste põhjendatus, mida 
hinnatakse nõuetekohase 
hindamissüsteemi alusel, 
näiteks võrdluskulude, 
erinevate pakkumiste võrdluse 
või hindamiskomitee kaudu.Joonis 3Auditiküsimused ja aruande ülesehitusAuditi lähenemisviis: keskenduti 
kontrollisüsteemide 
kavandamisele ning küsimustike 
ja dokumentaalsete hindamiste 
abil suure geograafilise katvuse 
saavutamisele
17 
Kontrollikoja tehtud maaelu arengu 
kulude audititega on korduvalt leitud, 
et liikmesriikide ametiasutused ei 
ole piisavalt taganud projektikulude 
mõistlikkust6 (vt punktid 24–25). On 
selge, et selle valdkonna finantsjuhti -
mist tuleb parandada. Seetõttu tekkis 
kontrollikojal küsimus, kas komisjoni 
ja liikmesriikide kasutatavad lähene -
misviisid olid peamisi riske arvesta -
des kõige mõjusamad. Auditi käigus 
pöörati erilist tähelepanu heaks tavaks kvalifitseeruvatele lähenemisviisidele, 
mida ka teised liikmesriigid saaksid 
kasutada, suurendades seeläbi üldist 
tulemuslikkuse taset. Selle ulatuse 
kontrollimiseks esitas kontrollikoda 
joonisel 3  esitatud auditiküsimused:
I osa
II osa
III osa
IV osa
V osaKas komisjon on taganud, et liikmesriikidel on 
olemas mõjusad süsteemid maaelu arengu toetuste 
kontrollimiseks vastavalt säästlikkuse põhimõttele?
… vähendada 
liigsete tehniliste 
nõuete riski?
… tagada, et 
heakskiidetud 
kuluartiklite hinnad on 
mõistlikud?
… tagada, et tegelikult 
hüvitatud kulud on 
mõistlikud?
… siduda kontrollide 
tase riskitasemega?Kas komisjon ja 
liikmesriigid on 
kohaldanud kõige 
mõjusamaid 
lähenemisviise 
maaelu arengu 
toetuste kulude 
ohjamiseks?
Kas liikmesriigid on 
kasutanud kõige 
tõhusamaid 
lähenemisviise, et …
16 Auditi ulatus ja lähenemisviis
7 Seal, kus eelnevalt oli 
tuvastatud puudusi, kontrollis 
kontrollikoda, kas asjaomase 
liikmesriigi ametisutused olid 
oma lähenemisviisi vastavalt 
muutnud.18 
Aruande ülesehitus järgib sama struk -
tuuri nagu alaküsimused: I osa käsitleb 
komisjoni järelevalverolli. II–V osas 
vaadeldakse liikmesriikide ametiasu -
tuste eri lähenemisviise peamiste 
riskide haldamisel.
19 
Komisjoni ja liikmesriikide ametiasu -
tuste ametnikest koosnev fookusrühm 
aitas kontrollikoja meeskonda mõju -
sate kontrollisüsteemide ülesehituse 
peamiste elementide määratlemisel. 
Selle alusel koostas kontrollikoda 
kontrollnimekirja, mille abil hinnata 
kontrollisüsteeme riskide seisukohast 
(vt I lisa ). Kontrollikojapoolne tõen -
dusmaterjali kogumine hõlmas vara -
semate auditileidude põhjal võetud 
meetmete järelkontrolli7, küsimustikku 
ELi kõigi 88 maaelu arengu programmi 
juhtidele ning peamiste protseduuride 
dokumentaalset kontrolli 15 maaelu 
arengu programmi puhul, mille audi -
tiga hõlmatud meetmete kavandatud 
kulu oli kõige suurem (vt II lisa ). Nime -
tatud 15 maaelu arengu programmi 
kavandatud kulud moodustavad 64% 
nendele meetmetele suunatud ELi 
kulutustest tervikuna. Dokumentaalse -
te hindamiste läbiviimiseks tehti nelja 
liikmesriiki lühikesed auditikülastused, 
intervjueeriti komisjoni ametnikke 
ning kontrolliti asjaomaseid doku -
mente. Auditiga uuriti olemasolevaid 
süsteeme alates 2013. aasta lõpust kuni 
2014. aasta keskpaigani.Auditi ulatuse ja lähenemisviisi 
piirangud
20 
Auditi käigus tegi kontrollikoda kind -
laks korraldusasutuste poolt maaelu 
arengu kulude mõistlikkuse tagami -
seks kasutatud kontrollisüsteemide 
ülesehituse  ning analüüsis seda. Isegi 
kõige paremini kavandatud süsteemid 
ei pruugi olla mõjusad, kui neid ei 
rakendata õigesti. Süsteemide raken -
damise otstarbekuse kontrollimine ei 
olnud aga käesoleva auditi eesmärk. 
Selline lähenemisviis oleks dubleeri -
nud kontrollikoja aastaaruannete ette -
valmistamiseks iga -aastaselt tehtavat 
tööd (vt punktid 24–25).
17
 Tähelepanekud
8 See nõue pärineb nõukogu 
21. juuni 2005. aasta määruse 
(EÜ) nr 1290/2005 ühise 
põllumajanduspoliitika 
rahastamise kohta (ELT L 209, 
11.8.2005, lk 1) artikli 9 
lõikest 2.
9 Riigihanke -eeskirjad peavad 
tagama, et avaliku sektori 
asutused saavad ostetavad 
tooted ja teenused parima 
hinnaga, ning peavad tagama 
ka õiglase konkurentsi ning 
läbipaistvuse. Eeskirjade 
järgimata jätmine muudab 
ebatõenäoliseks selle, et 
saadud hind on parim 
võimalikest.I osa. Suunised, 
järelevalve ja parandused: 
Euroopa Komisjon 
vastutab selle eest, et ELi 
maaelu arengu 
edendamise vahendeid 
kulutataks otstarbekalt
21 
Maaelu arengu kuluprogramme halda -
vad küll 88 liikmesriikide ametiasutust, 
kuid ELi eelarve täitmise eest lasub 
lõplik vastutus siiski komisjonil. Eel -
kõige peab komisjon8 kontrollima, kas 
liikmesriikides on olemas juhtimis- ja 
kontrollisüsteemid ja kas need toimi -
vad asjakohaselt, ning kas peetakse 
kinni usaldusväärse finantsjuhtimise 
põhimõtetest (säästlikus, mõjusus ja 
tõhusus).
22 
Õigusaktides loetletakse erinevaid 
viise, kuidas komisjon saab oma järe -
levalvefunktsiooni täita: liikmesriigid 
peavad teavitama komisjoni oma juh -
timis- ja kontrollimeetmetest; makse -
asutused peavad olema akrediteeritud 
ning riiklikud sertifitseerimisasutused 
peavad iga -aastaselt esitama aruan -
deid, sh kontrollisüsteemide toimimise 
kohta. Komisjon kohtub regulaarselt 
liikmesriikide esindajatega. Lisaks 
peab komisjon sidet iga maaelu aren -
gu programmi korraldusasutusega 
ja osaleb igal aastal nende ametlikel 
koosolekutel. Komisjon võtab vastu 
õigusaktid, milles on ära toodud üksik -
asjalikud poliitika rakenduseeskirjad, 
ning koostab suunised. Komisjonil on 
ka oma auditiosakond liikmesriikide 
süsteemide kontrollimiseks. Lisaks võib 
komisjon valesti kasutatud vahendid 
tagasi nõuda, kui leitakse, et liikmesrii -
kide ametiasutused ei pea eeskirjadest 
kinni.23 
Kontrollikoda hindas, kas komisjon 
kasutas neid meetodeid, tagamaks, et 
liikmesriikide süsteemid maaelu aren -
gu toetuste kulude kontrollimiseks on 
mõjusad.
Kui auditiga leiti puudusi 
projektikulude kontrollis, 
soovitas komisjon rakendada 
finantskorrektsioone ning 
julgustas liikmesriike koos ‑
tama tegevuskavasid
24 
Kontrollikoda vaatab igal aastal läbi 
juhuslikkuse alusel koostatud suure 
maksete valimi ning kontrollib valitud 
kontrollisüsteemide mõjusust. Alates 
aastast 2011 on kontrollikoda igas 
aastaaruandes märkinud, et suurem 
osa süsteeme maaelu arengu kulude 
otstarbekuse kontrollimiseks ei ole 
piisavalt mõjusad (vt joonis 4 ). Aastal 
2013 leiti, et ükski neljast auditeeritud 
süsteemist ei olnud selles osas mõjus.
25 
2011., 2012. ja 2013.  aasta aastaaruan -
nete jaoks tehtud auditite käigus leidis 
kontrollikoda auditiga hõlmatud meet -
mete puhul, et kolmandiku maaelu 
arengu projektide kulude otstarbekust 
ei kontrollitud piisavalt. Kui toetuse -
saajateks olid avaliku sektori asutused, 
ei vastanud peaaegu pooled makse -
test riigihanke -eeskirjadele9.
18 Tähelepanekud
Liikmesriikide või piirkondlike kulude otstarbekuse hinda ‑
mise süsteemide mõjusus
Kulude mõistlikkuse hindamise süsteemi auditeeriti ja olulisi
puudusi ei leitudKulude mõistlikkuse hindamise süsteem ei ole mõjus
 
Maaelu arengu kulude hindamise süsteeme ei auditeeritud
GaliitsiaLombardia
SitsiiliaBrandenburg 
ja BerliinJoonis 4
Allikas:  Euroopa Kontrollikoja aastaaruanded 2011, 2012, 2013.
26 
Komisjonil on ka oma auditikava, mille 
abil jõuti sarnastele tulemustele nagu 
kontrollikoja tehtud tulemusaudititega 
konkreetsete maaelu arengu meetme -
te kohta10. Kontrollikoja ja komisjoni 
auditite eesmärk ei ole küll kvantifit -
seerida, kui palju oleks võimalik kulude 
parema kontrolli abil säästa, kuid süs -
teemides leitud vead ja kõrge veamäär 
näitavad, et potentsiaalne sääst oleks 
märkimisväärne.27 
Ülalmainitud auditileidude alusel 
algatas komisjon menetlused fi -
nantskorrektsioonide rakendamiseks. 
Finantskorrektsioonidega vähendatak -
se ELi rahastamist asjaomasele liikmes -
riigile, et kompenseerida tuvastatud 
puudused. Kaheksas liikmesriigis 
käimas olevad menetlused tulenevad 
vähemalt osaliselt sellest, et liikmes -
riigid ei kontrollinud piisavalt oma 
maaelu arengu kulusid või ei järginud 
riigihanke -eeskirju.10 Eriaruanded nr 5/2010 
„Leader -lähenemise 
rakendamine maaelu 
arengus”, nr 8/2012 
„Põllumajandusettevõtete 
moderniseerimise toetuse 
suunamine”, nr 1/2013 „Kas ELi 
toetus toiduainetetööstusele 
on olnud mõjus ja tõhus 
põllumajandustoodete 
lisandväärtuse 
suurendamisel?”, nr 6/2013 
„Kas liikmesriigid ja komisjon 
saavutasid maamajanduse 
mitmekesistamise 
meetmetega kulutustele 
vastavat tulu?”, nr 8/2013 
„Euroopa Maaelu Arengu 
Põllumajandusfondist antav 
metsade majandusliku 
väärtuse parandamise toetus” 
(http://eca.europa.eu ).
19 Tähelepanekud
11 Komisjoni talituste 
töödokument maaelu arengu 
poliitika vigade põhjuste 
hindamise ning parandus- ja 
ennetusmeetmete kohta 
(SWD(2013) 244 final).28 
Kontrollikoja 2011.  aasta aastaaruande 
põhjal palus komisjon liikmesriiki -
del koostada tegevuskavad, et teha 
kindlaks vigade põhjused ja panna 
paika parandusmeetmed. Aastal 2012 
koostasid tegevuskava 14 liikmesriiki ja 
2013.  aastal tegid seda kõik ülejäänud 
liikmesriigid.
29 
Paralleelselt analüüsis komisjon 
Euroopa Parlamendi palvel kõrge 
veamäära peamisi põhjuseid ning 
esitas tulemused 2013. aasta juunis11. 
Kaks peamist väljatoodud põhjust olid 
kulude otstarbekuse ebapiisav kontroll 
ning riigihanke -eeskirjade järgimata 
jätmine.Kulusid oleks saanud pare ‑
mini hallata, kui komisjon 
oleks koostanud suunised 
ning avastanud puudused 
programmitöö perioodi vara ‑
semas etapis
30 
Programmitöö perioodi 2007–2013 
alguses puudusid komisjoni suuni -
sed kulude kontrollimise süsteemide 
kavandamise ja nende süsteemide abil 
hallatavate riskide kohta. 88 maaelu 
arengu programmi juhid pidid oma 
lähenemisviisi ise välja töötama, ilma 
komisjonipoolse teabeta kohalda -
tavate standardite kohta. Komisjon 
ei kontrollinud enne investeerimis -
meetmete jaoks suurte toetussum -
made heakskiitmist piisavalt seda, kas 
liikmesriikidel on olemas põhjalikud 
süsteemid toetustaotluste kontrolli -
miseks. Akrediteerimisprotsessid ja 
sertifitseerimisasutuste aruanded ei 
juhtinud õigeaegselt komisjoni tähele -
panu ELi eelarve säästlikkust mõjuta -
vatele riskidele.
20 Tähelepanekud
31 
Selleks ajaks, kui esimesed liikmes -
riigid esitasid oma tegevuskavad 
(2012. aasta lõpus), oli seitsmeaastasest 
programmitöö perioodist järel vaid 
üks aasta. Seega esitati tegevuskavad 
liiga hilja selleks, et neil võiks kulude 
põhiosale mõju olla. Näiteks olid Poola 
ametiasutused selleks ajaks juba heaks 
kiitnud toetused, mis moodustasid 
90% põllumajandusettevõtete moder -
niseerimise eelarvest (mis on rahaliselt 
kõige olulisem maaelu arengu meede), 
ning teistes liikmesriikides oli mitme 
meetme puhul uute taotluste vastu -
võtmine juba lõpetatud.
Komisjoni uuemad algatused 
on küll saavutanud mõnin ‑
gaid tulemusi, kuid tegevus ‑
kavades ei võeta piisavalt 
arvesse kulude otstarbekust 
ohustavaid riske
32 
Komisjoni auditid ja surve on juba and -
nud mõningaid positiivseid tulemusi: 
mitu liikmesriiki teatasid kontrolliko -
jale, et nad on võtnud aastatel 2013 ja 
2014 kasutusele uusi menetlusi maaelu 
arengu projektikulude kontrollimiseks. 
Liikmesriikide tegevuskavad ei hõl -
manud aga kõiki piirkondlikke maaelu 
arengu programme ega kõiki asjako -
haseid meetmeid ning neis ei pakutud 
iga kord välja muudatusi ka juhtudel, 
mil audititega oli leitud konkreetseid 
puudusi12. Lisaks oli mitmes arenguka -
vas meetmete võtmine lükatud edasi 
järgmisesse programmitöö perioodi.33 
Alates 2013.  aasta algusest korraldab 
komisjon kaks korda aastas semina -
re, et arutada põhiküsimusi, ning on 
palunud liikmesriikide ametiasutustel 
arendada edasi oma tegevuskavasid. 
Veebruaris 2014 andis komisjon välja 
suunised pettuste vältimiseks ning 
septembris 2014 suunised lihtsustatud 
kulude kasutamiseks. Suunised on 
mõeldud programmitöö perioodiks 
2014–2020, mille jooksul komisjon jul -
gustab liikmesriike kasutama rohkem 
lihtsustatud kulusid, mis omakorda 
loodetavasti vähendab veamäära13.
34 
Käesoleva auditi ulatusse kuulunud 
meetmete kuludest põhineb vaid 5% 
lihtsustatud kuluvõimalustel. Vaata -
mata tõenditele puuduste olemasolust 
ei ole komisjon koostanud suuniseid 
selle kohta, milliseid lähenemisviise 
kasutada ülejäänud 95% puhul kulu -
dest. See tekitab riski, et kui lihtsusta -
tud kuluvõimaluste kasutamine välja 
arvata, ei pruugi kõik 88 korraldusasu -
tust tuvastada ja rakendada tõhusat 
lähenemisviisi maaelu arengu toetuste 
kulude kontrollimiseks.12 Näited on toodud kontrollikoja 
2013.  aasta aastaaruandes.
13 Liikmesriikide esindajad on 
aga mures selle üle, et maaelu 
arengu meetmete 
mitmekesisus teeb 
lihtsustatud kuluvõimaluste 
kasutamise keerukaks, 
standardkulude 
määratlemisega seotud 
halduskulud võivad olla 
kõrged, uuringute tegemisele 
kulub palju aega ning 
liikmesriike ohustab 
süsteemsete vigade ja suurte 
finantskorrektsioonide oht, kui 
auditiga leitakse, et 
standardkulud on määratud 
liiga suureks.
21 Tähelepanekud
14 Üks hea näide pärineb 
Ühendkuningriigist: Inglismaal 
kontrolliti, kas välja pakutud 
ehitusprojekt või varustuse 
tehniline kirjeldus on antud 
projekti jaoks põhjendatult 
kõige asjakohasem.35 
Komisjon ja liikmesriigid on tege -
vuskavades pööranud tähelepanu 
rakendusmäärustest kinnipidamise 
parandamisele, vähendades seeläbi 
ka veamäära. See on ilmselgelt väga 
oluline ning kontrollikoda on selliseid 
meetmeid nõudnud juba aastaid. 
Määruste järgimine ei ole aga ees -
märk iseenesest  – tähelepanu tuleb 
pöörata ka usaldusväärse finantsjuh -
timise säästlikkuse põhimõttele, mida 
õigusaktidega saavutada püütakse (vt 
punktid 2 ja 10). Selles osas puudub 
isegi parimates kontrollikoja läbi vaa -
datud tegevuskavades terviklik lahen -
dus säästlikkust ohustavate peamiste 
riskide leevendamiseks (toetused, mis 
põhinevad liigsetel tehnilistel nõuetel 
ja konkurentsivõimetutel hindadel; 
projektide muutmine pärast nende 
heakskiitmist; ning riskitaset mitte 
arvestavad kontrollid). Kontrollikoda 
vaatleb nimetatud riske ja nende suh -
tes kohaldatavaid võimalikke lahendusi 
käesoleva aruande II–V osas.II osa. Liigsete tehniliste 
nõuete vältimine: 
lähenemisviisid, mis 
tagavad, et toetuse 
aluseks olevad kulud on 
mõistlikud
36 
ELi kuluprogrammide juhid peavad 
pidama kinni käesoleva aruande 
sissejuhatuses kirjeldatud säästlikkuse 
põhimõttest. Selle põhimõtte kohaselt 
peavad projektitoetused põhinema 
mõistlikel hindadel ning ka projekti 
tehniline kirjeldus (rahastatavad too -
ted) peab olema põhjendatud. Toetu -
sed muudavad kulude -tulude suhet, 
mis tekitab ohu, et taotlejad võivad li -
sada projektitaotlusse vajalikust suure -
mad kulud, alates üleinvesteerimisest 
(vt  sõnastik ) kuni investeeringuteni, 
mis ei ole proportsioonis eeldatavate 
tulemustega. Kontrollikoda hindas 
liikmesriikide kohaldatud lähenemisvii -
si nimetatud liigsete tehniliste nõuete 
riskiga tegelemisel.
37 
Kõik liikmesriikide ametiasutused 
kontrollisid küll hindu (vt III osa), kuid 
vähesed tegid konkreetseid tõendatud 
kontrolle selle kohta, kas projektide 
tehnilised kirjeldused on põhjenda -
tud14. Mõni liikmesriik tegi kaudseid 
või dokumenteerimata kontrolle (vt 
punktid 46, 48 ja 53). Mitu liikmesrii -
kide ametiasutust leevendasid teatud 
tüüpi projektide puhul liigsete tehni -
liste nõuetega seotud riski seeläbi, et 
piirasid maksimaalset toetuskõlblikku 
kulusummat või kasutasid lihtsustatud 
kuluvõimalusi, nagu näidatud allpool.
22 Tähelepanekud
Toetuste piiramine stan ‑
dardse maksumusega on 
lihtne ja mõjus, kui tegemist 
on mitme sarnase projekti 
või sarnast tüüpi kuludega
38 
Liigsete tehniliste nõuete risk tekib siis, 
kui toetus põhineb taotleja valitud ku -
luartiklite maksumusel. Kontrollikoda 
täheldas, et liikmesriikide ametiasutu -
sed saavad seda riski vältida, võrdsus -
tades toetuskõlblikud kulud standard -
setele tehnilistele nõuetele vastavatele 
kuludele. Sellise lähenemisviisi kasuta -
misel määravad liikmesriigi ametiasu -
tused kindlaks tüüpilise projekti või 
kulukategooria eeldatavad kulud ning 
seavad kõikide toetuste ülemmäära 
vastavalt nendele tüüpkuludele. Näide 
on esitatud 3. selgituses .
39 
Sellise lähenemisviisi eelis on see, et 
seda on lihtne rakendada ning selle 
tulemus on prognoositav: see annab 
kindluse. See võimaldab liikmesriikide 
ametiasutustel loobuda koormava -
test nõuetest ja kontrollimisest, kas 
konkreetse projekti tehniline kirjeldus 
on mõistlik. See ei takista taotlejaid 
kasutamast kallimaid lahendusi, kuid 
toetusmakse põhineb standardil ja 
seega on kulu ELi eelarvele mõistlik.
40 
Maaelu arengu projektide puhul on 
vaja mitmesuguseid ja mõnikord ka 
uuenduslikke lahendusi, mis hõlmavad 
mitut eri liiki kulusid. Standardse teh -
nilise kirjelduse koostamine kõikideks 
võimalikeks olukordadeks ei ole teos -
tatav. Kõige parem on sellist tehnilist 
kirjeldust kasutada olukordades, mil on 
tegemist suure hulga lihtsate projekti -
dega, mille kulud on sarnased.41 
Mitu liikmesriikide ametiasutust järgi -
sid seda lähenemisviisi teatud määral, 
kohaldades lihtsustatud kulusid või 
maksimaalseid kulusid. Nimetatud 
lähenemisviise kirjeldatakse 2. selgi -
tuses . Lihtsustatud kulusid kohaldati 
88 maaelu arengu programmist 54 
puhul, peamiselt investeeringute pu -
hul maamajandusmeetmetesse, mille 
eesmärk oli edendada keskkonda, või 
siis metsade istutamiseks ja haldami -
seks. Tüüpiline näide on ühe heki -
meetri standardhind, mis arvutatakse 
standardse tehnilise kirjelduse alusel 
(näiteks kolm viirpuutaime meetri koh -
ta). Mitu liikmesriikide ametiasutust 
kehtestasid teatud kategooria projekti 
väljundite suhtes ka maksimaalse kulu. 
See erineb standardkulust selles osas, 
et taotlejale hüvitatakse tegelikud 
kulud. 4. selgituses  on esitatud näited 
kulutüüpide kohta, mille puhul liik -
mesriikide ametiasutused on piiranud 
toetused standard- või maksimaalse 
kuluga.
42 
Üle poole liikmesriikide ametiasutus -
test kasutavad lihtsustatud kulusid 
(ja ülejäänud kasutavad sarnasel viisil 
maksimaalset ühikukulu), kuid kont -
rollikoda leidis, et seda tehakse vaid 
konkreetsete kulutüüpide puhul piira -
tud arvu meetmete raames (vt III lisa ) 
ning see moodustab eelarvest kõigest 
ligi 5%. Nimetatud meetodeid tuleks 
kasutada laiemalt ka teiste meetmete 
ja maaelu arengu programmide puhul.
23 Tähelepanekud
Näide toetuskõlblike kulude piiramisest viisil, mis vähendab liigsete tehni ‑
liste nõuetega seotud riski: põllukultuuride pihustamise varustuse soetamine 
Prantsusmaal
Prantsusmaal lisasid põllupihustite soetamise kulude katmiseks toetust taotlevad põllumajandusettevõtjad 
sageli tehnilisse kirjeldusse lisavarustuse, mis võis moodustada kuni 85% kogukuludest. Prantsuse ametiasutu -
sed ei pidanud seda mõistlikuks ning määrasid 2012. aastal sellistele toetusest kaetavatele lisadele ülempiiriks 
3000  eurot.
Kulutüübid, mille puhul liikmesriikide ametiasutused on piiranud toetused stan ‑
dard ‑ või maksimaalse kuluga ja vähendanud seega liigsete tehniliste nõuetega 
seotud riski
Standardne ühikukulu:
— hekimeetri kohta (näiteks Prantsusmaal maapiirkondade kultuuripärandi säilitamise ja selle kvaliteedi 
parandamise meetme raames);
— maaparandus hektari kohta (näiteks Ungaris põllumajandusmaa esmase metsastamise meetme raames).
Maksimaalsed kulud väljundi ühiku või tulemuse kohta:
— ehitatud või renoveeritud hoone ruutmeetri kohta (näiteks Bulgaarias külade uuendamise ja arendamise 
meetme raames);
— loomade koha kohta (näiteks Prantsusmaal põllumajandusettevõtte moderniseerimise meetme raames).
Maksimaalsed kulud kulukategooria kohta:
— maksimumsumma põllumajandusseadmete liikide kohta (näiteks Prantsusmaal pihustamisseadmete jaoks 
põllumajandusettevõtete moderniseerimise meetme raames);
— maksimumsumma tehniliste või teostatavusuuringute tegemiseks (näiteks Tšehhi Vabariigis biogaasi 
projektide kavade koostamiseks põllumajandusettevõtete moderniseerimise meetme raames);
— maksimaalne protsent tasudeks (näiteks Hispaanias (Andaluusia) arhitektide tasudeks 
põllumajandustoodete ja metsasaaduste lisandväärtuse suurendamise meetme raames).3. selgitus 4. selgitus
24 Tähelepanekud
Muude meetmete puhul, kui 
see on riskide tõttu põhjen ‑
datud, tuleb kavandatud 
kulusid analüüsida, et tagada 
tehniliste nõuete mõistlikkus
43 
Kui kulusid ei piirata standardse teh -
nilise kirjelduse abil, tuleb tegeleda 
liigsete tehniliste nõuete riski vähen -
damisega. Liikmesriikide ametiasutu -
sed kasutasid sellises olukorras kolme 
peamist lähenemisviisi:
 ο standardsed kontrollid, et 
võrrelda kavandatud kulusid 
võrdlusandmetega;
 ο projektikirjelduste individuaalsed 
hindamised;
 ο eksperdiarvamused.
Standardsed arvutused ja 
võrdlusalustega kõrvutamine 
aitavad kiiresti tuvastada 
taotlused, mille tehnilised 
nõuded on liiga kõrged
44 
Kui väiksemad projektid välja arvata, 
peavad taotlejad esitama oma äriplaa -
nide ja projektikavade kohta materiaal -
sed ja finantsandmed, mille abil liik -
mesriikide ametiasutused kontrollivad 
toetuskõlblikkust ning valivad välja 
parimad projektid. Nimetatud teave 
varieerub mõnest arvust kuni täielike 
äriplaanideni. Liikmesriikide ametiasu -
tused võivad seda teavet kasutada ka 
selleks, et kontrollida, kas kavandatud 
projekti kulud on eeldatud väljundeid 
või tulemusi arvestades mõistlikud: 
milline on projekti tõenäoline panus 
maaelu arengu programmi eesmär -
kide saavutamisse. Näited hõlmavad 
lihtsaid tasuvusarvutusi või põlluma -
jandusseadmete võimsuse võrdlemist 
põllumajandusettevõtte suuruse ja 
liigiga.45 
Liikmesriikide ametiasutused võivad 
koostada standardsed arvutused ja 
tabelid, mis võimaldavad töötajatel 
kiiresti arvutada finantssuhtarve või 
muid näitajaid ning võrrelda neid 
võrdlusandmete või hoiatustasemete -
ga. Seda on võimalik teha ilma lisaaega 
ja vahendeid kulutamata, kasuta -
des teabe järjepidevuse tagamiseks 
standardseid taotlusvorme. Taotlused, 
mille näitajad jäävad tavapärasesse 
vahemikku, ei vaja nii ranget kontrolli, 
ning neid, mis jäävad vahemikust välja -
poole, tuleb kontrollida põhjalikumalt, 
et saada kindlus kulude mõistlikkuse 
kohta.
46 
Võrdlusaluseid võib projektivalikul 
kasutada ka kulutõhususe (kuludele 
vastav tulu) kriteeriumina. Näiteks 
Ühendkuningriigis (Inglismaa) seadsid 
ametiasutused eesmärgiks, et üldiselt 
peavad maapiirkondade väikeettevõt -
teid toetavad projektid looma ühe töö -
koha 30 000-naelase toetuse kohta. Kui 
ametiasutuste arvates ei olnud kavan -
datud projektikulud eesmärki arves -
tades mõistlikud (st olid liiga suured), 
siis taotlust heaks ei kiidetud. Peamiste 
investeerimismeetmete puhul ana -
lüüsiti 15 kontrollitud maaelu arengu 
programmist ainult nelja puhul seda, 
kas kulud olid kavandatud väljundeid 
või tulemusi arvestades mõistlikud 
(vt  IV lisa ja joonis 5 ).
25 Tähelepanekud
Liikmesriigid, mille ametiasutused võrdlesid kulusid eeldatud väljundite või 
tulemustega1Joonis 5
1 Välja arvatud koolitus- ja teabemeede.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoja auditileiud.Ei hinnata
CampaniaInglismaa
Investeeringud niisutamisse
Projekti kulutasuvuse hindamiseks kasutatakse  näiteks projektikulude ja niisutatud hektarite arvuTaastuvenergiaBiogaasitehase rajamise projekti juures võrdlevad ametiasutused kogukulude ja tehase installeeritud energiatoot-mis-võimsuse suhet võrdlusnäitajaga.
Investeeringud niisutamisseHindamismenetluses võrreldakse projekti tõhususe kriteeriumi puhul projekti kavandatud kulu niisutatud hektari kohta ning sarnaste projektide jaoks määratletud keskmist kuluLiikmesriikide ametiasutused võrdlevad kulusid 
eeldatud väljundite või tulemustega
Liikmesriikide ametiasutused ei võrdle kulusid 
eeldatud väljundite või tulemustega
Maapiirkondade majanduse 
mitmekesistamine
Kalkulatsioonides ja võrdlustes 
kasutatakse võrdlusnäitajaid (kulu 
loodud töökoha, turismivaldkonna 
täiendava voodikoha, koolituse 
läbinud isiku, loodud ettevõtte ja 
ärikinnisvara m
2 kohta, investeerin-
gute tasuvusaeg …) 
26 Tähelepanekud
Projektikirjelduste hindamine 
võib asjaomase valdkonnaga 
mitteseotud töötajate jaoks 
keeruline olla, kuid tavapärane 
kontrollimine ja üheselt 
mõistetavad eeskirjad võivad 
aidata vältida ja avastada 
liigseid tehnilisi nõudeid
47 
Maaelu arengu programmid on väga 
mitmekesised ning nende puhul ei ole 
projektidel alati standardseid tulemu -
si ega väljundeid, mis võimaldaksid 
kulusid suhtarvude või võrdlusaluste -
ga võrdlemise kaudu hõlpsalt hinnata. 
Lisaks peavad liikmesriikide ametiasu -
tused normist kõrvale kalduvate kir -
jelduste puhul kaaluma, kas täpsemad 
tehnilised kirjeldused on põhjendatud 
konkreetse projekti tingimustega või 
sellega, et need võimaldavad suuremat 
kulutõhusust. Selline konkreetsete 
projektide tehniliste kirjelduste (sh 
hanketingimused ja edukaks kuuluta -
mise kriteeriumid) analüüs võib olla 
keerukas ja aeganõudev, kui puuduvad 
teadmised vastava valdkonna kohta, 
kuid suuremate toetussummade puhul 
tasub see end ära.48 
Ligi kaks kolmandikku liikmesriikide 
ametiasutustest teatas kontrollikojale, 
et nende töötajad teevad projektikir -
jelduste tavapärast kontrolli, kasutades 
sageli suure hulga projektide läbitöö -
tamisel saadud kogemusi. Kontrolliko -
da täheldas aga, et nende kontrollide 
väärtus väheneb, kui ei peeta asjako -
hast arvestust selle üle, mida kontrolliti 
ja millist standardit kasutati.
49 
Üheselt mõistetavad eeskirjad aitavad 
konkreetse valdkonnaga mitteseotud 
töötajatel teha projektitaotluste hin -
damisel ühtlustatud ja õiglasi otsuseid. 
Üks sageli esinev konkreetne olukord 
on selline, mille puhul taotleja esitab 
mitme tarnija pakkumused koos erine -
vate tehniliste kirjeldustega: seadmete 
eri mudelid, erinevad ehitusmeetodid 
või materjalid, eri ajakavad või erinev 
müügijärgne hooldus jne. Taotlejad 
valivad tavaliselt pakkumuse, mis on 
nende ettevõtte jaoks kõige parema 
hinna -kvaliteedi suhtega (kuigi seda 
valikut mõjutab ka toetuse suurus). 
Kui taotlejad ei vali kõige madalama 
hinnaga pakkumust, peavad liikmesrii -
kide ametiasutused hindama seda, kas 
kõrgema hinnaga pakkumuse parem 
kvaliteet või omadused tagavad ka 
parema hinna -kvaliteedi suhte polii -
tikaeesmärke silmas pidades, või on 
tegemist üleinvesteerimisega.
27 Tähelepanekud
50 
Selleks on projektitaotluste kulusid 
hindavatel töötajatel vaja selgeid 
kriteeriumeid, mida kõikidel juhtudel 
järjepidevalt kasutada. Sellega seoses 
leidis kontrollikoda üldise puuduse: 
kriteeriumide asemel esitasid liik -
mesriikide ametiasutused nimekirja 
näidetest selle kohta, millised põh -
jendused võiksid  olla vastuvõetavad. 
Näiteks Saksamaal võetakse arvesse 
peaaegu igasuguseid mõeldavaid 
argumente: kvaliteet, hind, tehniline 
sobivus, keskkonnakvaliteet, käitamis- 
ja hoolduskulud, kasumlikkus, klien -
diteenindus, tehniline abi või tarne -
kuupäevad. Inglismaa ja Prantsusmaa 
ametiasutused kasutavad samasugust 
lähenemist. Varasemate auditite käigus 
leidis kontrollikoda, et liikmesriigi ame -
tiasutustele piisas ka ühest nimetatud 
põhjusest, kuid nad ei analüüsinud 
kuigi sageli seda, kas see oli täienda -
vate kulude õigustamiseks küllaldane. 
Taotleja esitatud põhjendusi hinna -
takse küll osaliselt oma äranägemisele 
tuginedes, kuid projektitoimikutes ei 
dokumenteeritud, mille alusel taotlusi 
hindavad töötajad asjaomased lisaku -
lud põhjendatuks lugesid.
51 
Alternatiivne meetod, mida kasutas 
ligi neljandik (21) liikmesriikide 88 
ametiasutusest, oli maksta toetust 
kõige madalama sobiva pakkumuse 
alusel. Selle lähenemisviisi eeliseks on 
lihtsus – see on üheselt mõistetav – 
ning säästlikkus, sest kulu ELi eelarvele 
on kõige väiksem. Selline lähenemine 
ei takista taotlejal valimast parima 
hinna -kvaliteedi suhtega pakkumust, 
kui see on kallim, kuid toetuse määrab 
alati kõige madalam pakkumus. Seega 
maksavad taotlejad lisade eest (nagu 
parem kvaliteet või pikem garantii) ise, 
ilma toetuse abita. Eri lähenemisviise 
kirjeldatakse 5. selgituses .52 
Kumbki äratoodud lähenemisviis ei 
ole mõjus, kui taotleja manipuleerib 
pakkumuste võtmise ja esitamise 
protsessi, näiteks koostades projek -
tikirjeldused viisil, mis välistab teiste 
potentsiaalsete tarnijate osalemise. 
Seda riski käsitletakse III osas „Parima 
hinna saamine”.
28 Tähelepanekud
Toetussumma määramisel kasutatavad eri lähenemisviisid: madalaima hinnaga 
pakkumuse või taotleja valik
 Lihtsustatud näide : põllumajandusettevõtjad liikmesriikides X ja Y said pakkumused 200 hj 
traktoritele kaubamärgiga A, B ja C vastavalt hinnaga 80 000, 90 000 ja 100 000 eurot. Traktorid 
olid oma funktsioonidelt ühesugused, kuid mõlemad põllumajandusettevõtjad eelistavad kauba -
märki C. See on küll kõige kallim, kuid selle väärtus püsib hästi ning traktori saab viie aasta pärast 
40 000 euro eest maha müüa. Toetust arvestades on see parema hinna -kvaliteedi suhtega kui 
traktor A, mille järelturuhind oleks väiksem.
Liikmesriigid X ja Y kiidavad mõlemad heaks toetuse traktori C ostmiseks, kuid toetussumma on erinev. Liik -
mesriik X kasutab kõige madalama pakkumuse põhimõtet ning annab toetust summas 40 000 eurot (pool kõi -
ge madalama hinnaga pakkumusest). Liikmesriik Y kontrollib, et põllumajandusettevõtja on kõrgema hinnaga 
pakkumuse ära põhjendanud ning annab 50% taotleja valitud pakkumusest (50  000  eurot).
(eurodes)
Liikmesriik X: toetus põhineb 
kõige madalamal pakkumuselLiikmesriik Y:
toetus põhineb taotleja valikul
Kõige madalam pakkumus 80 000 80 000
Taotleja valitud pakkumus 100 000 100 000
Heakskiidetud toetusmäär 50% 40 000 50 0005. selgitus
Eksperdihinnangud, kui need 
on piisavalt sõltumatud, võivad 
anda kindluse, et tehnilistes 
kirjeldustes esitatud nõuded on 
mõistlikud
53 
Mitu maaelu arengu programmide 
projekti hõlmavad sarnast liiki ku -
lusid: põllumajandusmasinad, põl -
lumajanduslikud rajatised, hooned 
ja maapiirkondade infrastruktuur. 
Mitme liikmesriigi (sh Ungari ja Itaa -
lia (Campania)) ametiasutused vär -
bavad töötajaid, kellel on vastavate 
valdkondade kvalifikatsioon (näiteks 
põllumajandusinsener või inspektor). 
Sellised töötajad saavad aru tehnilis -
test kirjeldustest ning kasutavad oma 
kvalifikatsiooni ja kogemusi, et teha 
esitatud projektikirjelduste alusel 
usaldusväärseid otsuseid. Kui kontrol -
lide eesmärk ja järeldused on selged ja 
tehtud töö dokumenteeritakse, võivad organisatsioonisisesed ekspertteadmi -
sed anda usaldusväärse ja sõltumatu 
kindluse selle kohta, et kavandatud 
kulud on mõistlikud. See võimaldab 
liikmesriikide ametiasutustel avastada 
üleinvesteerimise juhtumeid. Kontrolli -
de hoiatav mõju on samuti oluline: kui 
põllumajandusettevõtja teab, et toe -
tustaotluse vaatab läbi põllumajandu -
sinsener, on liigsete tehniliste nõuete 
esitamine vähem tõenäoline.
29 Tähelepanekud
54 
Alati ei ole liikmesriikide ametiasu -
tustel selliste kogemustega töötajaid 
võimalik palgata või ei ole see kulutõ -
hus, eriti kui on liiga vähe konkreetset 
tüüpi projekte, et seda õigustada. 
Mõne liikmesriigi ametiasutused (Kree -
ka ja Leedu) palkavad lepingu alusel 
eksperdid, et need esitaksid arvamuse 
valitud projektide tehniliste kirjelduste 
ja kulude kohta, seda eelkõige nende 
projektide puhul, millega on seotud 
konkreetsed riskid, kas siis nende suu -
ruse või eriomaduste tõttu, või kuna 
need jäävad tavapärasest kuluvahemi -
kust välja.
55 
Teiste liikmesriikide (nagu Austria 
ja Ungari) ametiasutused nõuavad 
taotlejatelt sertifikaati või tunnustatud 
eksperdi (kvantiteediinspektor) väljas -
tatud tõendit projektikirjelduse kohta. 
Tegelikkuses on aga sellistel tõenditel 
tuginev kindlus piiratud. Eksperdid 
tegutsevad ilmselgelt kliendi huvides, 
mis võib olla vastuolus liikmesriigi ja 
ELi huvidega saavutada poliitikaees -
märgid võimalikult väikese kuluga. 
Teiseks võib eksperdi esitatud arva -
muse eesmärk olla kinnituse andmine 
selle kohta, et kirjeldus vastab ehitus -
eeskirjadele või muudele tehnilistele 
nõuetele. See ei ole võimaliku liigsete 
tehniliste nõuete tuvastamiseks asja -
kohane ega kasulik.III osa. Parima hinna 
saamine: lähenemisviisid, 
mis tagavad, et 
heakskiidetud toodete 
hinnad on mõistlikud
56 
Säästlikkuse põhimõtte alusel (vt 
punktid 2 ja 10) peaks ELi projektide 
rahastamine põhinema konkreetse 
projekti tehnilise kirjelduse alusel 
saadaolevatel kõige madalamatel 
hindadel. Toetused vähendavad aga 
taotlejate motivatsiooni otsida pari -
maid hindu ning nad võivad eelistada 
kallima hinnaga pakkujat. See tekitab 
riski, et toetustaotlused võivad põhi -
neda konkurentsivõimetutel hindadel. 
Kontrollikoda analüüsis viise, kuidas 
liikmesriikide ametiasutused seda riski 
väldivad.
57 
2013. aasta lõpuks olid kõigi 15 liikmes -
riigi ametiasutused võtnud kasutusele 
ametliku süsteemi hindade mõistlikku -
se kontrollimiseks. Peamised kohalda -
tud lähenemisviisid (vt 2. selgitus ) olid 
järgmised:
 ο taotluses esitatud kulude võrdle -
mine sõltumatu hinnateabega (mis 
saadi turu -uuringute abil, hinnakir -
jadest või andmebaasidest);
 ο taotlejale esitatud eri pakkumuste 
hindamine (sh riigihangete käigus 
saadud pakkumused);
 ο ekspertidega konsulteerimine.
Alternatiivse lähenemisviisina kasutati 
riski leevendamiseks lihtsustatud või 
maksimaalseid kulusid, et projektiku -
lud kindlaks määrata või neid piirata.
30 Tähelepanekud
Võimaluse korral lihtsustatud 
kulude (või maksimaalsete 
kulude samal moel) kasu ‑
tamine vähendab mõjusalt 
liiga kõrgete hindade riski  – 
seda juhul, kui kulude tase 
on õigesti määratud
58 
Nagu kirjeldatud punktides 38–42, 
võivad toetused põhineda lihtsustatud 
kuludel, mille on määranud kindlaks 
liikmesriikide ametiasutused. Selline 
lähenemine vähendab liigsete teh -
niliste nõuete riski. Samamoodi võib 
määrata maksimaalsed kulud väljundi -
tele, tulemustele või kulukategooriate -
le. Kui kulumäärad on seatud parimate 
saadaolevate turuhindadega samale 
tasemele või sellest allapoole, siis on 
kulu ELi eelarvele mõistlik. Punktides 
41 ja 42 leidis kontrollikoda, et üle 
poole liikmesriikide ametiasutustest 
kasutavad lihtsustatud kulusid teatud 
ulatuses ning seda lähenemisviisi saaks 
veelgi laialdasemalt kasutada.
59 
Kui on pandud paika maksimaalne 
kulu , hüvitatakse taotlejale kas tegeli -
kult makstud summa või maksimaalne 
kulu, sõltuvalt sellest, kumb on väik -
sem. Selline lähenemisviis on ELi ja liik -
mesriikide eelarvete seisukohast kõige 
säästlikum. Lihtsustatud kulu  meetodite 
kasutamisel võib taotleja aga teoreeti -
liselt saada toetust tegelikest kuludest 
rohkem. Kui seda ei juhtu sageli ja 
tegemist on väikeste summadega, võib 
lisakulu olla õigustatud, sest lihtsusta -
misel on omad eelised.60 
Kui maksimaalne kulu on määratud 
tasemele, mis ületab kehtivad turu -
hinnad, on selle positiivne mõju väike. 
Kui lihtsustatud kulu määratakse liiga 
kõrgeks, tekitab see põhjendamatuid 
kulusid, nagu näidatud allpool. Seda 
on kirjeldatud 6. selgituses .
31 Tähelepanekud
Kui lihtsustatud kulu määr on 
liiga kõrge, võib see mõjutada 
kulude säästlikkust tervikuna, 
mistõttu peavad liikmesriikide 
ametiasutused tagama kulude 
asjakohase põhjendatuse, ning 
neid regulaarselt kontrollima ja 
kohandama
61 
Lihtsustatud kulude määrad tuleb 
eelnevalt paika panna, sest neid on 
vaja taotluste ettevalmistamiseks ja 
toetussumma heakskiitmiseks. Sum -
made määramiseks on vaja uuringuid 
ja prognoose, mis sisaldavad mitut 
oletust.Komisjon andis välja suunised liikmes -
riikidele arvutuste usaldusväärsuse 
tagamiseks. Liikmesriikide ametiasutu -
sed saavad vajadusel täiendavat kind -
lust arvutuste auditeerimise kaudu.Maksimaalse ühikukulu ja standardse ühikukulu erinevus
 Lihtsustatud näide : uuringule tuginedes on metsa taasistutamise keskmine kulu liikmesriikide 
ametiasutuste hinnangul 4000  eurot hektari kohta.
Maksimaalse ühikukulu süsteemi kasutades seatakse ülemmääraks 4000  eurot hektari kohta. 
Taotleja peab esitama üksikasjaliku ülevaate tegelikult kantud kulude kohta ning liikmesriikide ametiasutused 
kontrollivad seda. Makse põhineb tegelikel kuludel hektari kohta kuni kindlaksmääratud maksimumsummani.
Standardse ühikukulu süsteemi puhul maksavad liikmesriikide ametiasutused kõikidele taotlejatele sama 
summa (4000 eurot hektari kohta) sõltumata tegelikest kuludest. See on lihtsustamine nii taotleja jaoks, kes ei 
pea tõendama, et nende kulud on mõistlikud, ega pea esitama üksikasju tegelikult kantud kulude kohta, kui 
ka liikmesriigi ametiasutuse jaoks.
Kui maksimumkuluks määratakse 6000  eurot, ei ole sellel positiivset mõju. Kui standardkuluks määratakse 
6000  eurot, on tulemuseks enammaksed (vt alltoodud tabel):
(eurodes)
Tegelikud kulud hektari 
kohtaToetuse maksmise alus 
4000/ha, maksimaalne 
kuluToetuse maksmise alus 
4000/ha, standardkuluToetuse maksmise alus 
6000/ha, maksimaalne 
kuluToetuse maksmise alus 
6000/ha, standardkulu
3000 3000 4000 3000 6000
4000 4000 4000 4000 6000
5000 4000 4000 5000 60006. selgitus
32 Tähelepanekud
62 
Saadud summad kehtivad stan -
dardolukordades ning võivad mõnele 
taotlejale pakutavatest hindadest 
väiksemad või suuremad olla. See võib 
põhjustada enammakseid, mille puhul 
toetus ületab tegelikult kantud kulud. 
Näide on esitatud 7. selgituses . Sellest 
tulenevalt peaksid liikmesriikide ame -
tiasutused tagama, et enammaksed 
oleksid erand. Selleks peavad liikmes -
riikide ametiasutused regulaarselt tes -
tima tegelikest juhtumitest koosnevat 
valimit, et olla kindel, et lihtsustatud 
kulude määr on üldiste kehtivate tu -
ruhindadega samal tasemel või sellest 
allpool.63 
Kontrollikoda ei leidnud ühtegi liik -
mesriikide ametiasutust, mis oleks liht -
sustatud kulusid sellisel viisil kontrolli -
nud. Mõni ametiasutus oli aga võtnud 
kasutusele meetmed maksimaalsete 
ühikukulude mõistlikkuse tagamiseks. 
Nimetatud meetmeid on võimalik ko -
haldada ka lihtsustatud kulude korral. 
Näiteks Saksamaal (Brandenburg ja 
Berliin) kohandasid ametiasutused 
metsade istutamise maksimaalset kulu 
hektari kohta igal aastal, nii et see 
moodustaks 85% eelneval aastal tege -
likult kantud kulude keskmisest.
Teoreetilistel arvutustel põhinevad standardsed ühikukulud võivad olla kehtiva ‑
test turuhindadest suuremad ja põhjustada enammakseid
Inglismaa 2007.  aasta maaelu arengu programm hõlmas standardset ühikukulu suurusega 228 naelsterlingit 
hektari kohta võsastunud maa haldamiseks mittetootlike investeeringute meetme raames. Nimetatud summa 
saamiseks toetusid Inglismaa ametiasutused hinnangulisele summale, mis põllumajandusettevõtjal sellise töö 
tegemiseks kulub. Arvutuse kontrollis üle tunnustatud põllumajanduskolledž. Kontrollikoda auditeeris ühte 
juhuslikkuse alusel valitud 2012.  aasta makset ning leidis, et asjaomane põllumajandusettevõtja oli kasutanud 
alltöövõtjat, kes tegi töö ära maksumusega 95 naelsterlingit hektari kohta.
Inglismaa ametiasutused ei võtnud meetmeid standardsete ühikukulude regulaarseks võrdlemiseks projek -
tide valimi tegelikult kantud kuludega. Selliste meetmete abil oleks avastatud, et standardkulud ei olnud tege -
like kuludega kooskõlas.7. selgitus
33 Tähelepanekud
Projektitaotluses loetletud 
artiklite hindade võrdlemine 
sõltumatute hinnaandme ‑
tega võib anda kindluse, et 
hinnad on mõistlikud, kuid 
seda lähenemisviisi on kee ‑
ruline kasutada
Projektide puhul võib 
kasutada sõltumatu võrreldava 
hinnateabe saamiseks 
turu‑uuringuid
64 
15 dokumentaalseks hindamiseks va -
litud maaelu arengu programmist (vt 
IV lisa ) 11 puhul teostavad liikmesriigi 
ametiasutused mõnikord turu -uurin -
guid või võrdlevad sarnaseid projekte, 
et teha kindlaks, kas taotluses esita -
tud hinnad on mõistlikud (täiendava 
kindluse saamiseks kasutatakse seda 
meetodit sageli koos 2. selgituses  
kirjeldatud pakkumuste võrdlemisega). 
Näiteks Poolas otsivad töötajad hin -
nainfot internetist, küsivad tarnijatelt 
kinnitusi hindade kohta või küsivad 
vastupakkumisi. Kogu selline teave 
on sõltumatu (ei ole taotleja esitatud) 
ning on heaks tõendusmaterjaliks 
olemasolevate hindade kohta.
65 
Mõnes liikmesriigis kasutatakse edu -
kalt turu -uuringuid, eelkõige kui on 
märke riskist, kuid uuringute tege -
mine on aeganõudev ning võib olla 
keeruline tõendada, et kõiki taotlusi 
hinnati järjepidevalt. Seetõttu on teiste 
liikmesriikide ametiasutused kehtesta -
nud hoopis võrdlushindade süsteemi 
(vt allpool).Hindade andmebaaside või 
loetelude kasutamine võib 
olla mõjus, kuid see eeldab 
lähenemisviisi, mis aitaks 
hallata toetuskõlblike toodete 
suurt hulka
66 
Suurem osa liikmesriikide ametiasu -
tustest (76 asutust 88st) on koostanud 
hindade andmebaasi vähemalt mõne 
kululiigi puhul (enamasti põllumajan -
dusmasinad) või viitavad turul saada 
olevatele hindade andmebaasidele või 
loeteludele (ehitusmaterjalide ühiku -
hinnad või ehituskulud). Terves ELis 
võrreldakse maaelu arengu toetustaot -
luste kuludest sellisel moel võrdlushin -
dadega umbes neljandikku. Kasutusel 
on kaks lähenemisviisi. Suurem osa 
(liikmesriikide 63 ametiasutust) käsit -
levad võrdlushindu ülempiirina ning 
piiravad antava toetuse andmebaasis 
loetletud individuaalsete toodete 
võrdlushinnaga. Teise lähenemisviisi 
puhul käsitletakse võrdlushindu suu -
nistena, nii et ametiasutused võivad 
kiita heaks ka need toetustaotlused, 
mille hinnad on võrdlushinnast kõrge -
mad, kui nad peavad kõrgemat hinda 
õigustatuks.
34 Tähelepanekud
67 
Potentsiaalsed maaelu arengu projek -
tid on väga erinevad, ning ka nende 
kulud varieeruvad, ulatudes lihtsatest 
sisenditest (nt betoon või tööjõud) 
keerukate arvutitarkvara abil juhitava -
te seadmeteni. Seega võib tervikliku 
hindade andmebaasi koostamine ja 
haldamine olla kulukas, samuti on 
keeruline tagada, et andmed on usal -
dusväärsed, ühtsustatud ja ajakohasta -
tud. Ungaris näiteks sisaldab ainuüksi 
masinate andmebaas 230  000 toodet 
(mitmesugused mudelid, margid, va -
riandid ja kvaliteediklassid) ning seda 
tuleb ajakohastada kaks korda aastas 
(ehitusega seotud kulud on teises 
andmebaasis).68 
Suuremate maaelu arengu programmi -
de puhul vaadatakse sageli läbi tuhan -
deid sarnaseid projektitaotlusi ning 
sellistel juhtudel on andmebaaside 
kasutamine tõhus viis eeltoodud punk -
tide alusel hindu kontrollida. Kui aga 
hinnad on loetletud koostisosade või 
sisendite kaupa (nagu ehitusmaterja -
lid), võib hindade kontrollimine osutu -
da väga töömahukaks (vt  8. selgitus ). 
Seetõttu võivad liikmesriikide ame -
tiasutused keskenduda mõne kergesti 
kontrollitava toote hinnale (nt betoon), 
kuid jätta tähelepanuta spetsiifilise -
mad viimistlusmaterjalid, mille puhul 
on liiga kõrge hinna esitamise risk suu -
rem. Mõni liikmesriik (Bulgaaria, Prant -
susmaa ja Kreeka) vältis seda problee -
mi, kehtestades väljunditel põhinevad 
võrdlushinnad (näiteks ehituse suurus 
või mahutavus tervikuna) Neid hindu 
võib kasutada maksimumkuludena (vt 
punkt 41).
Põllumajandusettevõtete moderniseerimise meetme raames teostatud ehituspro ‑
jektide kulude kontrollimiseks kasutatud lähenemisviiside võrdlus: koostisosade 
hindade kontrollimine (Leedu) ja väljundite kulude kontrollimine (Prantsusmaa)
Leedus tellivad ametiasutused turul teenusena pakutavaid ehitushindade nimekirju. Nendes on ära toodud 
ehituse liigid, ehitusviisid ja materjalide valik, tüüpkulud vundamendi meetri kohta, kulud katuse ruutmeetri 
kohta, seina ruutmeetri kohta, aknad, viimistlus, plaadid jne. Projektitaotlust hindavad töötajad võtavad taot -
lusest kavandatud ehitise üksikasjad ning arvutavad hinnaloendi alusel iga osa maksumuse. Välja arvutatud 
kulusid võrreldakse seejärel toetustaotluses esitatud kuludega.
Prantsusmaal on tüüpilised ehituskulud määratud looma või ruut-/kuupmeetri kohta, toetudes eelnevate pro -
jektide andmetele. Näiteks 40–60 lehma mahutava lauda hinnanguline maksumus on 2920 eurot lehma kohta. 
100 kuupmeetri suuruse betoonist sõnnikuhoidla hinnanguline maksumus on 157  eurot kuupmeetri kohta. 
Ametiasutused arvutavad projektitaotluses esitatud summa põhjal kiiresti maksumuse lehma või kuupmeetri 
kohta ning võrdlevad seda kavandatud kuludega.8. selgitus
35 Tähelepanekud
15 Hinnaandmebaaside 
koostamine ja haldamine 
tarnijate hinnakirjade alusel 
võib aga olla lihtsam kui 
turuhindade alusel. Sellisel 
juhul võivad liikmesriikide 
ametiasutused kasutada 
hinnakirja puhul koefitsienti 
turuhindade ühtlustamiseks 
ning kasutada seda 
võrdlushinnana või 
ülemmäärana.Andmebaasid ja nimekirjad 
on kasutatavad vaid siis, kui 
nendes sisalduvad hinnad on 
piisavalt lähedal reaalsetele 
turuhindadele
69 
Kümnest kuue maaelu arengu prog -
rammi puhul, kus kasutati masinate 
ja seadmete jaoks võrdlushindu 
(vt  joonis 6 ), olid ametiasutused 
saanud hinnad tootjatelt ja tarnijatelt 
või otsinud need välja nende hinna -
kirjadest või kataloogidest. Näide on 
esitatud 9. selgituses . Kaubanduses 
on aga tavaks pidada läbirääkimisi 
hinnakirjas toodud hindadelt allahind -
luse saamiseks ning need võivad olla 
küllaltki suured (näiteks on ebatava -
line maksta uue auto eest hinnakirjas 
toodud täishind). See tähendab, et 
hinnakirjade hinnad on tõenäoliselt 
kehtivatest turuhindadest kõrgemad. 
Sellest tulenevalt ei ole need võrd -
lushindadena (või ülemmääradena) 
kuigi kasulikud, nende abil võib vaid 
tuvastada ebatavalised olukorrad, mil 
toetustaotluses esitatud hinnad on 
tootja pakututest kõrgemad15.Muude liikmesriikide ametiasutused 
panevad võrdlushinnad paika turu - 
uuringute alusel või kogudes andmeid 
heakskiidetud projektitaotlustest ja 
maksetaotlustest.
Tarnijate hinnakirjadel põhinevatest võrdlushindadest (või hindade ülemmäära ‑
dest) on vähe kasu kulude mõistlikkuse kontrollimisel
Ungaris on olemas andmebaas põllumajandus- ja metsandusmasinate hindadega, mis saadakse tarnijatelt ja 
tootjatelt. Taotleja ei pea toetustaotlusega koos tarnijate pakkumusi esitama, kui kõnealused tooted on and -
mebaasis kirjas. See lihtsustab protsessi. Ungari ametiasutused kiidavad toetustaotlused heaks, kui kulud on 
andmebaasi hindadega võrdsed või neist väiksemad.
Kontrollikoda võrdles andmebaasi hindu tarnijate poolt taotlejatele esitatud hindadega. 12 kontrollitud pak -
kumust oli tehtud traktoritele. Keskmiselt olid pakkumused 30% madalamad andmebaasis esitatud hindadest. 
Ungari ametiasutused vastasid kontrollikojale, et 25–30% andmebaasi hindadest madalamad hinnad ei ole 
ebatavalised.
Antud olukorras (millesarnast esines ka mujal kui Ungaris) võib toetustaotluse võrdlemine hindade andmebaa -
siga olla küll kooskõlas rakendusmäärusega (vt punkt 17), kuid see näitab vaid seda, et hinnad ei ületa tarnija -
te ja tootjate hinnakirjade omasid. See ei näita aga seda, kas hinnad on mõistlikud.9. selgitus
36 Tähelepanekud Joonis 6Võrdluskulude või hinna ülempiiri kehtestamiseks kasutatud allikad
Allikas:  Euroopa Kontrollikoja auditileiud.Turuhinnad
Tarnijate hinnakirjad
Ei kohaldata/ei hinnata
Campania
AndaluusiaPõllumajandusettevõtete 
moderniseerimise meede
SimCoGuide-veebiandmebaas 
sisaldab põllumajandusseadmete võrdlushindu. Seda ajakohastab igal aastal seadmete tarnijatest sõltumatu organisatsioon. Andmebaas põhineb jälgitavatel turuhindadel.
Külade uuendamise meede
Ülemmäärana kasutatakse vastava piirkonna ehitustööde hinnakirja. Hinnakirju ajakohastatakse kord aastas ning need sisaldavad hankemetlustel põhinevaid keskmisi turuhindu.Võrdlushindade andmebaas sisaldab meetmete puhul tavaliselt 
kasutatavate kaupade ja teenuste 
hindu ning seda ajakohastatakse 
pidevalt taotlejate esitatud pakkumuste alusel ja liikmesriikide 
ametiasutuste tehtud turu-uuringute 
tulemuste alusel.
37 Tähelepanekud
70 
Kui võrdlushinnad (või ülemmäärad) 
on liiga kõrged, võib see mõjutada 
ka käitumist, julgustades taotlejaid 
pakkuma kuni ülemmäära suuruseid 
hindu, et saada maksimaalselt suurt 
toetust. See ei motiveeri kulusid 
vähendama ja soodustab kokkumän -
gu tarnijatega, et hindu kunstlikult 
suuremana näidata: näiteks pakkudes 
toetuskõlbmatuid tooteid või teenu -
seid toetuskõlbliku toote paisutatud 
kulude varjus või pakkudes varjatud 
hinnaalandusi. See võib ka viia tarni -
jatepoolse konkurentsivastase käitu -
miseni. Selle riski vältimiseks ei näita 
mõni liikmesriik (Bulgaaria) hindu 
võrdlushindade andmebaasi avalikku -
sele kättesaadavas osas.
71 
Nagu lihtsustatud kuludegi puhul, või -
vad võrdlus- või maksimaalsed hinnad 
aeguda, ja kui need põhinevad näiteks 
pealinna ehituskuludel, ei pruugi need 
kajastada maapiirkondades kasutusel 
olevaid hindu. Hindade andmebaase 
tuleks seega regulaarselt ajakohasta -
da ning need peaksid kajastama ka 
piirkondlikke erinevusi, kui need on 
märkimisväärsed.Juhul, kui taotletavate toodete 
hind ületab võrdlushinna, tuleb 
teha otsus heakskiidetava 
toetussumma kohta: selleks 
on vaja selgeid eeskirju ja 
kriteeriume
72 
Võrdlushinnad ei saa juba oma olemu -
selt kajastada iga individuaalse pro -
jekti teostamise ajal ja kohas kehtivaid 
turuhindu. Teatavad hinnaerinevused 
on vältimatud, seda eriti seadmete 
puhul, kui võrdlushindade andmebaas 
ei sisalda sama marki ja mudelit, mille 
kohta taotlus esitati. Kui taotlustes esi -
tatud hinnad ületavad võrdlushindu ja 
juhul, kui liikmesriikide ametiasutused 
ei kasuta võrdlushinda ülemmäärana, 
peavad töötajad otsustama, kas kõr -
gem hind on mõistlik. Kuna see võib 
olla keeruline ja aeganõudev, lepitakse 
väiksemate erinevustega võrdlushin -
dadest ilma edasiste uuringuteta, sest 
potentsiaalne kulusääst oleks väike.
73 
Kui vahe ületab lubatud erinevuse, 
nõuavad liikmesriikide ametiasutu -
sed enamasti taotlejatelt põhjenduse 
esitamist. Puudusid aga selged kritee -
riumid, mille alusel hinnata selliseid 
põhjendusi, ning hindamist ei doku -
menteeritud piisavalt, et oleks arusaa -
dav, miks peeti võrdlushindu ületavaid 
kulusid mõistlikuks.
38 Tähelepanekud
74 
Mõne liikmesriigi (Prantsusmaa ja 
Leedu) ametiasutused aga kiitsid auto -
maatselt heaks võrdlushinnast 30–40% 
suuremad hinnad, nõudmata taotlejalt 
mingeid selgitusi. Ka ei tehtud eelne -
valt kindlaks, kas nii suured erinevused 
kajastavad ka tegelikult makstavaid 
hindu olukordades, kus toetus puudub. 
Kontrollikoda kahtleb, kas 30% võrd -
lushinnast suuremat hinda võib auto -
maatselt mõistlikuks lugeda ning kas 
selline tava on kooskõlas säästlikkuse 
põhimõttega. Keskmise toiduainete 
töötlemise projekti kulud on näiteks li -
gikaudu 750 000  eurot. Kui võrdlushind 
vastab sellele summale, siis eespool 
kirjeldatud lähenemisviisi kasutades 
on võimalik ilma küsimusi esitamata 
kiita heaks täiendav 300 000 euro 
suurune kulu. Kui võrdlushinnad ise 
põhinevad hinnakirjadel, mitte reaal -
setel turuhindadel (nagu näiteks Leedu 
puhul), on liiga kõrgete hindade heaks -
kiitmise oht veelgi suurem.Eri tarnijatelt saadud pakku ‑
muste võrdlemine võib olla 
selge viis turuhindade kind ‑
lakstegemiseks, kuid vaja on 
kaitsemeetmeid manipulee ‑
rimise ja pettuste vastu
75 
Maaelu arengu nagu muudegi toe -
tuspõhiste kuluprogrammide puhul 
kasutatakse sageli meetodit, mille 
puhul nõutakse taotlejalt tarnijate 
pakkumuste esitamist tõendamaks, 
et toetustaotlus põhineb mõistlikel 
hindadel. Suuremate summade puhul, 
eriti kui on tegemist riiklike asutuste -
ga, võib pakkumused saada ametliku 
hankemenetluse käigus. Pakkumuste 
võrdlemine on majanduses levinud 
tava ning sageli ei tekita see taotlejale 
lisakoormust. Kui tarnijate vahel on 
tõeline konkurents, on pakkumuste 
võrdlemine mõjus vahend näitamaks, 
et saavutati parim võimalik hind. 
Liikmesriikide ametiasutused hindavad 
sel viisil ligi kaht kolmandikku maaelu 
arengu toetustaotlustest.
39 Tähelepanekud
Pakkumuste võrdlemise 
meetod tugineb eeldusel, et 
eksisteerib reaalne konkurents, 
nii et kui esitatakse vaid üks 
pakkumus (või pakkumused 
ei ole võrreldavad), on vaja 
alternatiivseid meetodeid 
hindade mõistlikkuse 
kontrollimiseks
76 
Liikmesriikide ametiasutused nõua -
vad reeglina taotlejalt kahe või kolme 
tarnija pakkumuse esitamist koos 
toetustaotlusega. Mõnikord esitavad 
aga taotlejad vaid ühe pakkumuse, mis 
võib olla põhjustatud toote ainulaad -
susest (on vaid üks võimalik tarnija) või 
otsustasid teised tarnijad pakkumust 
mitte esitada. Ka võib olla põhju -
seks pakkumuskutse taotlejapoolne 
manipuleerimine, et eelistada teatud 
tarnijat.
77 
Ühe pakkumuse abil ei saa tõendada, 
et kõnealusele tootele saadi parim 
võimalik hind. Kontrollikoda täheldas 
aga, et liikmesriikide ametiasutused on 
kiitnud heaks ühe pakkumusega pro -
jektitaotlusi, kontrollimata, kas hinnad 
on mõistlikud: ei tehtud turu -uurin -
guid ega võrreldud teiste projektide 
või eksperdihinnangutega. Näited Prantsusmaalt ja Inglismaalt 
on toodud 10. selgituses . Inglismaa 
ametiasutused on võtnud kasutuse -
le meetmed, mis nõuavad selliseid 
alternatiivseid kontrolle juhtudel, mil 
esitatakse vaid üks pakkumus.
Vajatakse meetmeid, mille 
abil avastada, ära hoida 
ja parandada protsesside 
manipuleerimist teatud tarnija 
eelistamiseks
78 
Pakkumuste võrdlemise meetodi puu -
duseks on asjaolu, et hinnainfo esitab 
taotleja, selle asemel et liikmesriigi 
ametiasutused saaksid need sõltuma -
tust allikast. See tekitab võimaluse, et 
protsessi manipuleeritakse kõrgema 
hinnaga tarnija eelistamiseks.
Ametiasutused kiitsid heaks ainsa esitatud pakkumuse ilma täiendavaid kontrolle 
tegemata
Prantsusmaal sai taotleja kaks pakkumust automatiseeritud puuviljade töötlemise tootmisliini tarnimiseks ja 
paigaldamiseks, kuid esitas ametiasutustele ainult kõige kallima neist, sest see vastas paremini taotleja vaja -
dustele. Prantsusmaa ametiasutused kiitsid pakkumuse heaks ilma kulude mõistlikkust kontrollimata.
Inglismaal esitas taotleja vaid ühe veinivalmistusseadmete tarnija pakkumuse, põhjendades seda asjaoluga, et 
seadmed olid mõeldud vahuveini tootmiseks ning neid pakub vaid üks tarnija. Inglismaa ametiasutused kiitsid 
pakkumuse küsimusi esitamata heaks. Kontrollikoja audiitorid aga leidsid ka teisi sarnase varustuse tarnijaid.10. selgitus
40 Tähelepanekud
79 
Põhjused, miks seda tehakse, on 
mõistetavad: taotleja võib eelistada 
kallima hinnaga kohalikku tarnijat või 
töövõtjat, sest on nendega varem edu -
kalt koostööd teinud. Mitu liikmesriiki 
aktsepteerib selliseid eelistusi põhjen -
dustena kõrgema hinnaga pakkumu -
se heakskiitmiseks (nt Ungari ja ühe 
toetuskava puhul Inglismaa). Kontrolli -
koda on seisukohal, et sellised isiklikud 
eelistused ei ole piisavaks põhjendu -
seks toetuse maksmiseks kõrgema 
hinnaga pakkumuse alusel.
80 
Samuti valitseb oht, et taotleja mani -
puleerib protsessi, koostades projekti 
tehnilise kirjelduse sellisel moel, et 
sellele vastab ainult üks tarnija, või siis 
palub lihtsalt teistel potentsiaalsetel 
tarnijatel pakkumust mitte esita -
da. Ekstreemsematel juhtudel võib 
taotleja isegi tarnijaga koostööd teha 
ja võltsida pakkumusi või langeda ise 
konsultantide või tarnijate vahelise 
kokkumängu ohvriks.
81 
Pettused on küll erandlikud, kuid 
kontrollikoja ja komisjoni audititöö 
ja ELi Pettustevastase Ameti (OLAF) 
tõendite põhjal on selge, et seda 
siiski esineb. Sellegipoolest olid auditi 
käigus kontrollitud 15 maaelu arengu 
programmist vaid neli võtnud maaelu 
arengu toetuste haldamisel kasutusele 
pettusevastased meetmed. Komisjo -
ni suunistes soovitatakse koolitada 
töötajaid olema pettuste suhtes valvel, 
jagama teavet avastatud juhtumite 
kohta, kasutama ohulipusüsteemi ning 
kontrollnimekirju võimaliku manipu -
leerimise avastamiseks.Üks liikmesriik (Rumeenia) nõudis 
läbipaistvuse ja konkurentsivõime 
parandamiseks eraettevõtjatest toe -
tusetaotlejatelt tarnijatele mõeldud 
pakkumuskutsete avaldamist makse -
asutuse hallataval veebisaidil.
Riigihanke‑eeskirjad teevad 
manipuleerimise ja pettuse 
varjamise keerulisemaks, kuid 
ei välista täielikult kõiki riske 
ega taga kõikidel juhtudel 
kulude mõistlikkust
82 
Avaliku sektori asutused peavad 
pidama kinni hankemenetlustest, mis 
on kavandatud saavutama parimat 
hinda, tagades samas ka õigluse ja 
läbipaistvuse. Teatud ülemäärasid 
ületavate hangete puhul kehtivad ELi 
direktiivid16. Mõnel juhul võib kasutada 
läbirääkimistega menetlust ühe tar -
nijaga, kuid enamasti võtavad avaliku 
sektori asutused suuremate lepingute 
puhul pakkumused eri tarnijatelt, mida 
võidakse teha hanketeate avaldamise 
teel. Kui riigihanke -eeskirju õigesti ko -
haldatakse, peaksid need vähendama 
manipuleerimise ja pettuse võimalusi, 
kuigi, nagu näidatud punktis 25, ei 
peeta riigihanke -eeskirjadest iga kord 
kinni.
83 
Läbi vaadatud 15 maaelu arengu 
programmist üheksa puhul (vt IV lisa ) 
ei kontrollinud liikmesriikide ame -
tiasutused, kas taotlustes esitatud 
kulud olid mõistlikud, kui oli järgitud 
riigihankemenetlust. Siiski ei pruugi -
ta ka selliste menetluste kasutamisel 
saada mitut võrreldavat pakkumust. 
Selle põhjuseks võib olla konkurentsi 
puudumine, hanketeadete vähene 
levitamine või see, et tehniline kirjel -
dus või lepingutingimused välistasid 
potentsiaalsete tarnijate osalemise. Kui 
saadakse vaid üks pakkumus või ei ole 16 Üksikasjalik teave on aadressil 
http://ec.europa.eu/
internal_market/
publicprocurement/
index_en.htm
41 Tähelepanekud
need omavahel võrreldavad, ei tõenda 
hankemenetluse järgimine seda, et 
valitud pakkumuse hind on mõistlik.
84 
Lisaks ei aita riigihankemenetlus 
iseenesest kuidagi vähendada I osas 
kirjeldatud liigsete tehniliste nõuete 
riski. Kontrollikoja ja komisjoni auditite 
käigus on leitud riigihankeid, mille pu -
hul olid hanketeadetele lisatud liigsed 
tehnilised nõuded või mille lepingu 
edukaks kuulutamise kriteeriumides 
pandi liigset rõhku kvalitatiivsetele 
aspektidele, võtmata asjakohaselt 
arvesse kulusid.
85 
Seetõttu peavad liikmesriigid juhtu -
del, kui riigihankemenetluse käigus 
saadakse vaid üks pakkumus, kui 
esineb liigsete tehniliste nõuete oht 
või kui järgitav menetlus on puudulik, 
tegema täiendavaid kontrolle, et teha 
kindlaks, kas taotluses esitatud kulud 
on mõistlikud.Otsuse tegemisel võib väär ‑
tuslikku kindlust anda sõltu ‑
matu eksperdi või ekspertide 
rühma arvamus, mis võib 
suurema riskiga juhtumite 
puhul olla väga kulutõhus 
lähenemisviis
86 
Käesoleva aruande punktides 53–55 
kirjeldatakse ekspertide kasutamist 
projektide tehniliste kirjelduste hinda -
misel. Eksperdid võivad anda samasu -
guse kindluse hindade mõistlikkuse 
kohta ning sama arvamus hõlmab nii 
tehnilist kirjeldust kui hinda. Väliseks -
pertide kasutamine võib olla kulukas, 
seega on see eriti asjakohane juhtudel, 
mil finantsrisk on kõrge või kahtlusta -
takse manipulatsiooni. Leedu juhtum 
11. selgituses  näitab, et ekspertide 
õige kasutamise abil võib saavutada 
netosäästu nii riigi kui ka ELi eelarves.
87 
15 läbi vaadatud maaelu arengu 
programmist kümne puhul (vt IV lisa ) 
suunasid liikmesriikide ametiasutused 
vähemalt suuremate toetuste taotlu -
sed ekspertide rühmale, mis hõlmab 
tehnilisi eksperte ja/või muid asja -
omaste teadmistega isikuid. Sellised 
ekspertide rühmad vähendavad hinda -
de (ja tehniliste kirjelduste) mõistlikku -
se hindamise subjektiivsust.
42 Tähelepanekud
Asjakohase ekspertide abi kasutamine aitab saavutada netosäästu nii riiklikus kui 
ka ELi eelarves
Kui toetustaotlused on esitatud suurte summade kohta, kui on esitatud vaid üks pakkumus või on muid riskile 
viitavaid tegureid, suunavad Leedu ametiasutused projektitaotluse finantskonsultatsioone osutavale ettevõt -
tele, et saada eksperdihinnang kavandatud kulude kohta. Aastatel 2012–2013 suunasid Leedu ametiasutused 
konsultantidele 214 juhtumit. Konsultandid järeldasid, et taotletud summad ületavad parima võimaliku turu -
hinna 27 juhul. Leedu ametiasutused arvutasid välja, et iga konsultantidele makstud euro kohta säästsid nad 
ELi ja riigi vahenditest enam kui neli eurot.11. selgitus
IV osa. Olukorra kontrolli 
all hoidmine pärast 
projekti heakskiitmist: 
lähenemisviisid, mis 
aitavad tagada, et 
tegelikult hüvitatud 
kulud on mõistlikud
88 
Nagu eespool kirjeldatud, peavad liik -
mesriikide ametiasutused kontrollima, 
kas heakskiidetud toetused põhinevad 
mõistlikel kuludel. Mõni kulu võib olla 
aga toetuse taotlemise etapis veel eba -
selge, eriti suuremate ehitusprojektide 
puhul. Mõne liikmesriigi ametiasutus -
tel võib taotluste läbivaatamine võtta 
mitu kuud, mistõttu ei pruugi taotluse 
esitamise ajal võetud hinnad projekti 
alguse ajaks enam kehtida. Ka võib olla 
muutunud taotleja äriplaan. Sellest 
tulenevalt ei ole ebatavaline, et kantud 
kulud erinevad heakskiidetud kulu -
dest: muutuda võivad nii tehnilised 
kirjeldused kui ka hinnad.89 
Kui taotleja esitab väljamaksetaotluse 
kantud kulude hüvitamiseks, kaasne -
vad sellega kolme tüüpi riskid:
a) kulud ei ole tegelikke väljundeid 
ja tulemusi silmas pidades enam 
mõistlikud: sajale loomale mõel -
dud lauda ehitamiseks heaks kiide -
tud kulud ei pruugi olla mõistlikud, 
kui tegelikkuses ehitati vaid 50 
looma mahutav laut;
b) projekt viidi ellu muul viisil kui 
algselt kavandati, nii et taotluses 
esitatud kirjeldused ja hinnad 
enam ei kehti: näiteks ehitab 
põllumajandusettevõtja kivikatuse 
asemel laudale sama summa eest 
metallkatuse;
c) projekti mõne osa juures saavu -
tatud sääst kasutatakse üleinves -
teerimiseks, sest sageli käsitlevad 
projekti elluviijad heakskiidetud 
toetust kasutada oleva summana: 
kui ehitustööde maksumus jääb 
eraldatud summast allapoole, või -
dakse kokkuhoitud summa kasuta -
da luksuslikule viimistlusele.
Kontrollikoda analüüsis liikmesriikide 
ametiasutuste lähenemisviise nende 
riskide käsitlemisel.
43 Tähelepanekud
Kontrollisüsteemide abil 
peaks olema võimalik avas ‑
tada pärast toetuse heaks ‑
kiitmist projektides tehtud 
olulised muudatused ja neid 
kontrollida, et olla kindel, 
kas hüvitatavad kulud on 
endiselt mõistlikud
90 
Välja arvatud juhtumid, mil kasutatak -
se lihtsustatud kulusid, peavad taot -
lejad tavaliselt esitama toetustaotluse 
tõendusmaterjalina makstud arved. 
Liikmesriikide ametiasutused kont -
rollivad arveid, et teha kindlaks, kas 
kulude hüvitamine on põhjendatud. 
Kui tegelikud projektikulud on täpselt 
sellised nagu taotluses esitatud, ei 
ole kulude mõistlikkuse tõendami -
seks täiendavaid kontrolle vaja. Kuid 
liikmesriikide ametiasutustel peavad 
olema kasutusel eeskirjad ja kontrolli -
süsteemid, et avastada heakskiidetud 
projektikuludes tehtud olulisi muu -
datusi, ning kontrollida kas kulud on 
endiselt mõistlikud.91 
Kontrollikoda leidis, et kõigil 15-l 
liikmesriikide ametiasutusel olid 
kasutusel meetmed heakskiidetud 
projektiväljundite ja kulude muuda -
tuste käsitlemiseks. Kasutusel on kaks 
alternatiivset lähenemisviisi. Esimese 
lähenemisviisi puhul esitasid ametiasu -
tused projektikulud toetuslepingus 
sama üksikasjalikult nagu taotluses 
esitatud kontrollitud kulud: kui kulud 
kontrolliti toodete kaupa, siis esitati ka 
toetuslepingus kulud toodete kaupa. 
Teise lähenemisviisi raames sõlmiti 
toetusleping projekti kogukulude või 
laiemate kulukategooriate kohta (nagu 
ehitus, seadmed ja töötasud), isegi 
kui kulud olid kontrollitud kuluartikli 
kaupa. Teine lähenemisviis ei andnud 
üldiselt asjakohast kindlust, et mai -
nitud kolme riski on arvesse võetud. 
Lähenemisviis võimaldab selliste 
kulude hüvitamist, mille mõistlikkust 
ei ole kontrollitud. Näide on esitatud 
12. selgituses .
Maapiirkondade väikeettevõtete toetamise meede Inglismaal: projektis teh ‑
tud muudatused võimaldasid selliste kulude hüvitamist, mille põhjendatust ei 
kontrollitud
Taotleti toetust ruumide remontimiseks ja eriseadmete ostmiseks. Taotleja esitas ehitustöödele, seadmetele ja 
muudele toodetele (sh töötajatele mõeldud köök) mitu pakkumust. Inglise ametiasutused vaatasid need läbi 
ja kiitsid heaks. Kui taotleja läks seadmeid ostma, avastasid nad tarnija, kes pakkus varasematest pakkumus -
test oluliselt soodsamat hinda. Kokkuhoitud summa kasutati parkla korrastamiseks ning kallima köögi ostmi -
seks töötajatele. Kuna heakskiidetud kogukulu ei ületatud, ei kontrollinud Inglismaa ametiasutused täiendava -
te kulude mõistlikkust.12. selgitus
44 Tähelepanekud
Selged eeskirjad, täpsed 
deklaratsioonid ja maksete 
valimi kontrollimine võivad 
hoida ära hinnaalanduste, 
soodustuste või tarnijate 
antud muude eeliste varja ‑
mise, mis vähendavad tege ‑
likke kulusid
92 
Suurema osa maaelu arengu prog -
rammide puhul peavad taotlejad 
esitama väljamaksetaotlused koos 
mahaarvatud soodustustega. Seda 
võidakse nõuda liikmesriigi üldistes 
haldusnormides või toetusmeetme 
rakendamiseeskirjades. 15 kontrollitud 
maaelu arengu programmist kolme 
puhul (vt  IV lisa ) nõudsid liikmesriikide 
ametiasutused taotlejalt ka soodus -
tuste selget deklareerimist väljamak -
setaotluses (näiteks valides variandi 
jah/ei). Heaks tavaks on ka näidete 
lisamine toetuskava suunistesse, et 
taotleja teaks, kuidas toimida mitme -
suguste allahindluste, soodustuste 
või muude tarnija pakutavate eeliste 
puhul, mis vähendavad tegelikku kulu. 
Sellised lähenemisviisid ei hoia küll ära 
tahtlikku pettust, kuid neil võib olla 
hoiatav mõju. Ühtlasi hõlmavad need 
ka juhtumeid, mil taotleja ei tule selle 
peale, et allahindlus või soodustus tu -
leb väljamaksetaotlusest maha arvata, 
või ei ole selles kindel.93 
Lisaks selgetele eeskirjadele ja dek -
laratsioonidele peaksid liikmesriikide 
ametiasutused kontrollima väljamak -
setaotluste tõendamiseks esitatud 
arveid, et leida allahindlusi, soodustusi 
või muid eeliseid ning teha kindlaks, 
kas need on maha arvatud. Kuna need 
ei pruugi arvel kajastuda (tarnija võib 
näiteks soodustuse välja maksta aasta 
lõpus), peaksid liikmesriikide ametiasu -
tused kontrollima ka maksete valimit. 
Sellised kontrollid on aeganõudvad 
ning võivad hõlmata ka tarnijatega 
ühenduse võtmist ja/või tarnija külas -
tamist, et kontrollida nende arvepi -
damist ning pangatõendeid. Selleks 
annavad võimaluse ELi õigusaktides17 
sätestatud maksevalimi kohapealsed 
või järelkontrollid. Selliseid kontrolle 
tegid liikmesriikide 15 ametiasutusest 
kuus (vt IV lisa ).
94 
Nimetatud kontrollide abil ei ole 
võimalik avastada ja parandada kõiki 
varjatud soodustusi või muid eeliseid 
hõlmavaid juhtumeid, kuid kontrollidel 
on kaks peamist eesmärki. Esiteks on 
sel hoiatav mõju: taotlejatepoolne soo -
dustuste varjamine on vähem tõenäo -
line, kui nad teavad, et neid võidakse 
kontrollida. Teiseks annab see liikmes -
riikide ametiasutustele tagasisidet 
selliste tavade esinemise kohta, nii et 
liikmesriigid saavad oma kontrollisüs -
teeme vastavalt kohandada.17 Komisjoni määrus (EL) 
nr 65/2011.
45 Tähelepanekud
V osa. Tõhususe 
saavutamine: 
lähenemisviisid, mis 
aitavad tagada, et nõuete 
ja kontrollide tase vastab 
riskitasemele
95 
Liigsetest tehnilistest nõuetest või liiga 
kõrgetest hindadest põhjustatud eba -
mõistlike kulude hüvitamise võimalik 
finantsmõju sõltub sellest, kui sageli 
seda juhtub ja kui suurte summadega 
on tegemist. Potentsiaalse finantsmõju 
kasvades peavad sagenema ka kontrol -
lid: need peaksid olema proportsioonis 
riskitasemega. Ebavajaliku halduskoor -
muse vältimiseks peaksid taotlejad 
pidama kinni miinimumnõuetest, 
mis võimaldavad selliste kontrollide 
tegemist. Kontrollikoda hindas, kuidas 
liikmesriikide kohaldatavad lähenemis -
viisid võimaldavad suhestada nõuete 
taset ja kontrolle riskitasemega.
Kui riskide tõenäosus ja 
nende potentsiaalne mõju 
on vähene, võib kontrol ‑
lisüsteemid kavandada 
nii, et need minimeeriks 
halduskoormuse
96 
Mida väiksem on toetuse osa projekti 
kogukuludest (tegelik toetusmäär), 
seda suurema osa peab taotleja ise 
oma vahenditest panustama. See 
suurendab taotleja motivatsiooni 
saada parim hind ning vähendab soovi 
tehnilist kirjeldust paisutada. Ükski 
kontrollitud 15-st liikmesriigi ametiasu -
tusest ei vähendanud aga nõudeid ega 
kontrolle, et need vastaksid madala 
tegeliku toetusmääraga kaasnevale 
väiksemale riskile.97 
Kui liikmesriikide ametiasutustel olid 
kasutada sõltumatud hinnaandmed 
(näiteks võrdlushindade andmebaasis) 
või kui nad olid pannud paika maksi -
maalsed kulud, vähendasid ametiasu -
tused enamasti taotlejatele esitatavaid 
nõudeid, et need vastaksid väiksemale 
riskile. Näiteks Ungaris ei pidanud taot -
lejad esitama toetustaotluse tõendus -
materjaliks pakkumusi, kui soovitud 
toodete hind oli masinate andmebaa -
sis olemas. Lihtsustatud kulude kasu -
tamisel ei ole vaja kulusid kontrollida, 
kuid seda lähenemisviisi väga laialda -
selt ei kasutatud (vt punkt 42).
98 
Suurem osa liikmesriikide ametiasutus -
test vähendasid nõudeid ja kontrolle 
väga madala hinnaga kuluartiklite 
puhul: esitamiseks nõuti vähem pak -
kumusi, pakkumuste asemel aktsep -
teeriti ka hinnaloetelusid või veebisaidi 
ekraanipilte, või jäeti väga väikesed 
individuaalsed ostud toetuskõlblikest 
kuludest välja. Vähendati ka äriplaa -
nidele ja muule infole kohaldatavaid 
nõudeid.
46 Tähelepanekud
Kallimad kuluartiklid, kõrge 
toetusmääraga projektid ja 
muud riskitegurid nõuavad 
sagedasemaid kontrolle
99 
Kogu ELis on maaelu arengu investee -
rimisprojektide keskmine maksumus 
125 000  eurot. Nii suure projektikulu 
puhul nõuavad kõik liikmesriikide 
ametiasutused kahe või kolme tarnija 
pakkumusi või võrdlevad kavandatud 
hindu hindade andmebaasiga. Mõni 
ametiasutus kontrollib ka, kas tulud 
vastavad kuludele, teeb hinna -ala-
seid turu -uuringuid või konsulteerib 
ekspertidega, nagu eespool kirjelda -
tud. Vähesed ametiasutused teevad 
aga täiendavaid või ulatuslikumaid 
kontrolle, kui toetuskõlblikud projekti -
kulud (ja seega ka toetussummad) on 
keskmisest oluliselt suuremad, kuigi 
riskide potentsiaalne mõju on sellisel 
juhul suurem18.
100  
Kuid risk ei ole suur mitte ainult suurte 
projektide puhul. Eelkõige tuleb võtta 
arvesse, et mida kõrgem toetusmäär, 
seda väiksem on taotleja motivatsioon 
piirata kulusid, otsides parimat hinda 
või koostades säästlikumad tehnilised 
kirjeldused. Kui toetusmäär läheneb 
100 protsendile, muutub liigsete teh -
niliste nõuete ja üleinvesteerimise oht 
väga suureks, sõltumata sellest, kas 
taotleja on avaliku või erasektori asu -
tus19. Ükski kontrollitud 15-st liikmes -
riigi ametiasutusest ei suurendanud 
aga nõudeid ega kontrolle, et need 
vastaksid kõrge toetusmääraga seotud 
suuremale riskile. Eriti muret tekitav on 
see siis, kui liikmesriigi ametiasutused 
ei kontrollinud kulude mõistlikkust, kui 
taotleja kasutas mõnda riigihankeme -
netlust. See ei anna kindlust selle koh -
ta, et projektikirjeldused on mõistlikud 
(punktid 83–85).18 Kui taotleja on avaliku sektori 
asutus, peab ta suurema 
väärtusega projektide puhul 
reeglina kasutama täiendavaid 
hankemenetlusi ning 
liikmesriigi ametiasutused 
peavad kontrollima, kas 
meetmeid võetakse 
korrektselt.
19 Avaliku sektori asutused ja 
ühendused saavad sageli 
toetust kuni 100%. Erasektori 
projektide puhul esineb seda 
palju harvem, kuid siiski 
esineb. Näiteks Itaalias 
(Campania) anti 100% toetust 
eraettevõtetele 
põllumajandusettevõtete 
mitmekesistamise ja maaelu 
arengu projektideks.
47
 Järeldused ja soovitused
101  
Käesoleva auditi käigus uuris kontrolli -
koda, kas komisjoni ja liikmesriikide ka -
sutatavad lähenemisviisid olid maaelu 
arengu kulude kontrolli all hoidmisel 
mõjusad.
102  
Kontrollikoda leidis, et kasutatud lä -
henemisviisid ei olnud kuigi mõjusad. 
Komisjon reageeris enamasti pärast 
probleemi tekkimist, selle asemel et 
kohe alguses tagada usaldusväärsete 
süsteemide kohaldamine. Liikmesriiki -
de kontrollisüsteemid tegelesid ainult 
mõne säästlikkust ohustava riskiga või 
siis olid süsteemid puudulikud. Kasuta -
ti ka mõjusamaid lähenemisviise, kuid 
mitte eriti laialdaselt.
103  
Programmitöö perioodi 2007–2013 
alguses ei koostanud komisjon suuni -
seid ega levitanud head tava. Komisjon 
ei kontrollinud enne suuremahulis -
te toetuste heakskiitmist seda, kas 
liikmesriikide süsteemid olid mõjusad. 
Selleks ajaks, kui komisjon meetmeid 
võtma hakkas, oli suurem osa projekti -
toetustest juba heaks kiidetud. Alates 
2012. aastast on komisjon aga kasuta -
nud aktiivsemat ja paremini kooskõlas -
tatud lähenemisviisi. Komisjon kes -
kendus oma järelkontrollides rohkem 
säästlikkusele, mis peaks parandama 
järgmise perioodi finantsjuhtimist.104  
2014. aastaks olid liikmesriikides kõigi 
15 suurema maaelu arengu programmi 
jaoks loodud määrustes nõutavad ma -
aelu arengu kulude kontrollimise pea -
mised süsteemid. Kasutatud meetodid 
varieeruvad ning kontrollikoda tuvas -
tas mitu hästi kavandatud lähenemis -
viisi teatud riskide haldamisel. Nagu 
näidatud IV lisas , esines aga kõikide 
programmide puhul puudusi seoses 
peamiste riskidega, nii et kokkuvõttes 
ei olnud maaelu arengu toetuste ku -
lude ohjamine siiski kuigi mõjus. Kõigi 
88 maaelu arengu programmi teabe 
analüüs näitab, et olukord on sama 
terves ELis. Täpsemalt:
a) liikmesriikide kontrollisüsteemid 
keskendusid toodete või tööde 
hindadele toetustaotluses, vähem 
pöörati tähelepanu sellele, kas too -
ted olid asjakohased või kas toetus 
oli poliitikaeesmärkide seisukohast 
kulutõhus. See põhjustab üleinves -
teerimist ja kuludele mittevastavat 
tulu;
b) toetustetaotlustes esitatud hin -
dade mõistlikkuse kontrollimisel 
kasutati peamiselt võrdlust teiste 
tootjate pakkumuste või võrdlus -
hindadega. Kontrollikoda leidis, 
et mõne liikmesriigi süsteemid 
ei andnud kindlust kulude põh -
jendatuse kohta: kasutati näiteks 
võrdlushindu, mis olid tegelikest 
turuhindadest 30% kõrgemad;
48 Järeldused ja soovitused
c) toetused kiidetakse eelnevalt 
heaks ning makstakse välja siis, kui 
toetusesaaja on ostnud asjaoma -
sed tooted või teostanud ettenäh -
tud tööd. Kui projekti tehti pärast 
toetuse heakskiitmist muudatusi, 
oli mõne liikmesriigi süsteemide 
lünkade kaudu võimalik hüvitada 
ka need kulud, mille põhjendatust 
ei kontrollitud;
d) nõuete ja kontrollide ulatuse puhul 
ei arvestatud tavaliselt erinevaid 
riskitasemeid. Mitme liikmesrii -
gi ametiasutused kasutasid nii 
10 000 eurose kui ka miljoni euro 
suuruse toetuse kontrollimisel 
samasugust lähenemisviisi. Väik -
semate riskide puhul ei kasuta -
tud lihtsustamisvõimalusi kuigi 
laialdaselt.
105  
Kokkuvõte kasutatud lähenemisviiside 
puudustest ja lünkadest on esitatud 
13. selgituses .
106  
Eelneva alusel järeldab kontrollikoda, 
et programmitöö perioodil 2014–2020 
on veel märkimisväärselt palju võima -
lusi selleks, et saavutada maaelu aren -
gu projektitoetuste osas tõelist kokku -
hoidu, kui kasutada kulude ohjamiseks 
paremaid lähenemisviise. Kokkuhoitud 
vahendeid saaks kasutada täiendavate 
projektide rahastamiseks, mis suuren -
daks väljundite arvu ja tulemusi ning 
parandaks eesmärkide saavutamist.107  
Kontrollikoda leidis ka, et tuvastatud 
riskide vähendamiseks on toimivad ja 
kulutõhusad lähenemisviisid, millest 
suuremat osa mõne maaelu arengu 
programmi raames juba kasutatakse. 
Neid lähenemisviise on kirjeldatud aru -
ande põhiosas. Ülevaade lähenemisvii -
sidest, mille kohta 15 suurema maaelu 
arenguprogrammi dokumentaalse 
uurimise käigus õnnestus küllaldaselt 
tõendusmaterjali leida, on esitatud  
joonisel 7  ja IV lisas .
108  
Kontrollikoda peab positiivseks komis -
joni algatust koostada suunised liht -
sustatud kulude kasutamiseks (kuigi 
liikmesriigid on märkinud, et lihtsus -
tatud kulu võimalust tõenäoliselt ei 
rakendata kuigi laialdaselt, sest maaelu 
arengu toetused on oma olemuselt 
väga erinevad). Kontrollikoda kiidab 
heaks ka komisjoni suuniseid pettus -
tega tegelemiseks ning liikmesriikide 
tegevuskavad, mis komisjoni algatusel 
koostati. Kontrollikoja läbivaadatud 
tegevuskavadest nähtub, et mõnda 
põhisüsteemi on parandatud, kuid 
kavades ei ole siiski käsitletud mitu 
kavandamispuudust, mis on loetletud 
eespool punktis 105.
49 Järeldused ja soovitused
Maaelu arengu kulude kontrollisüsteemide kavandamisel leitud peamised 
puudused
Liigsete tehniliste nõuete oht:
 οkui maamajanduse ja koolitusega seotud kulud välja arvata, kasutati vähe võimalust piirata toetused stan -
dardkuludega (vt punktid 41 ja 42);
 οei võetud arvesse seda, kas kulud olid eeldatud väljundeid ja tulemusi arvestades mõistlikud. Vähes -
te liikmesriikide ametiasutused võtsid arvesse toetustaotluste kulutõhusust või kuludele vastavat tulu 
(vt punkt 46);
 οpuudus usaldusväärne lähenemisviis liigsete tehniliste nõuete riski osas (vt punktid 48–50).
Risk toetustaotluste heakskiitmiseks liiga kõrgete hindade alusel:
 οstandardseid ühikukulusid ei kontrollitud, et näha, kas need põhjustasid tegelikkuses liiga suuri toetusmak -
seid (vt punktid 62–63);
 οusaldati võrdlusi hindade andmebaasidega, mille hinnaloetelus olevad hinnad olid enamasti 20–30% tege -
likest turuhindadest kõrgemad (vt punktid 69 ja 71);
 οkiideti põhjendust nõudmata heaks toetustaotlused, mille hinnad olid võrdlushindadest 30–40% kõrge -
mad (vt punkt 74);
 οei kasutatud piisavalt kaitsemeetmeid, kui toetuti tarnijate pakkumuste võrdlusele (vt punktid 77–81);
 οtugineti riigihankemenetlustest kinnipidamise kontrollimisele (kui seda oli nõutud), kontrollimata seda, kas 
taotletud kulud olid mõistlikud (vt punktid 83–85).
Risk, et tegelikult hüvitatud kulud ei ole mõistlikud:
 οlüngad menetlustes pärast toetustaotluse heakskiitmist, mis tähendab, et tegelikult hüvitatud kulud või -
vad erineda mõistlikuna heaks kiidetud kuludest (vt punktid 91 ja 92).
Risk, et nõuete ja kontrollide tase ei ole riskitasandit arvestades piisav:
 οnõudeid ja kontrolle ei suurendada, kui toetusmäärad on kõrged (ja taotlejal ei ole motivatsiooni kulusid 
piirata) või toetused on väga suured (vt punktid 99 ja 100).13. selgitus
50 Järeldused ja soovitused Joonis 7Ülevaade 15 auditeeritud maaelu arengu programmis kohaldatud lähenemisviisidest
Lähenemisviisi järgivad MAPd
Lähenemisviisi mittejärgivad MAPd
Lähenemisviisi ei kohaldata/ei hinnata
0 5 10 15
Kui tegemist on suurte projektidega,
lisatakse nõudeid ja/või kontrolle,Kõrgete toetusmäärade korral lisatakse nõudeid ja/või kontrolleTehakse maksete valimi kohapealseid kontrolle, et veenduda,
kas väljamaksetaotlused kajastavad kõiki tarnijatelt saadud või 
saadavaid soodustusiVõetakse meetmeid pettuste riski maandamiselKulude mõistlikkust kontrollitakse ka hankemenetluste kasutamiselSeadmete ja masinate võrdlushindadena kasutatakse tegelikke 
turuhindu, mitte tarnijate hinnakirjuKontrollitakse, kas standardkulude kasutamine
põhjustab enammakseidHinnatakse, kas kulud on väljundeid või tulemusi
silmas pidades mõistlikud
Allikas:  kontrollikoja auditileiud.
51 Järeldused ja soovitused
109  
Sageli töötavad liikmesriikide ame -
tiasutused kontrollisüsteemide üksik -
asjad (vormid, suunised, menetlused 
ja kontrollnimekirjad) välja alles siis, 
kui perioodi 2014–2020 maaelu aren -
gu programmid on heaks kiidetud. 
Kui aga kontrollisüsteemid ei käsitle 
käesolevas aruandes kirjeldatud riske, 
jäävad puudused tõenäoliselt püsima. 
Kasutusel on lähenemisviise, mis ei 
hõlma täiendavate nõuete ja kont -
rollide lisamist, vaid aitavad suunata 
tegevuse paremini valdkondadele, kus 
riskid on kõige suuremad. Kõige pa -
remad kontrollisüsteemid ei ole mitte 
ainult mõjusad (suunatud säästlikkuse 
saavutamisele), vaid ka tõhusad, st 
vastavad riskitasemele.110  
Kavandamise heaks tavaks olevas 
kontrollnimekirjas (vt I lisa) on esi -
tatud terviklikud kriteeriumid, mille 
abil hinnata, kas kontrollisüsteemides 
võetakse arvesse aruandes kirjelda -
tud riske. Kontrollikoda soovitab  
komisjonil ja liikmesriikidel enne uue 
programmitöö perioodi kulukohustus -
te võtmist tagada, et maaelu arengu 
kõikide programmide puhul kasutata -
vad lähenemisviisid vastavad nendele 
kriteeriumidele ja on suunatud kõige 
suuremate riskidega valdkondade -
le. Selle protsessi osa peaks olema 
liikmesriikide ametiasutuste siseauditi 
talituste (või muude kontrolli- või au -
diteerimisasutuste) tehtav kontrollisüs -
teemide eelhindamine .
111 
Süsteemide hea kavandamine on vaid 
esimene samm. Oluline on ka see, 
kuidas süsteeme tegelikkuses rakenda -
takse. Kontrollikoda soovitab  komis -
jonil ja liikmesriikidel kontrollida juba 
uue programmitöö perioodi alguses, 
kas süsteemid toimivad tõhusalt ja on 
mõjusad aruandes välja toodud riskide 
valguses.
I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Rasa BUDBERGYTĖ, võttis käesoleva 
aruande vastu 26. novembri 2014.  aasta koosolekul Luxembourgis.
 Kontrollikoja nimel
 president  
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA  
52
Euroopa Kontrollikoja koostatud kontrollnimekirjad kontrollisüsteemide ülesehi ‑
tuse hindamiseks seoses maaelu arengu kulusid ohustavate riskidega
Risk Süsteemi omadus Vt punkt Liigsed tehnilised nõuded1. Toetused piiratakse standardse kirjelduse kuludega, kui tegemist on mitme sarnase projekti või sarnast 
tüüpi kuludega.38–42
2. Kavandatud kulusid hinnatakse, et veenduda tehniliste kirjelduste mõistlikkuses:
a)  tehakse standardkalkulatsioonid ja võrreldakse võrdlusnäitajatega, et teha kiiresti kindlaks liigsete tehniliste nõuetega 
taotlused;44–45
b)  hinnatakse kulude mõistlikkust kulutasuvuse või kuludele vastava tulu kriteeriumide suhtes; 46
c)  dokumenteeritakse hinnangud selle kohta, kas kirjeldused on mõistlikud ja mille alusel (võrdlus teiste projektidega, 
tehniline hindamine või tavapärane otsustamine);47–48
d)  kui toetused ei põhine kõige madalama hinnaga pakkumusel, seatakse selged kriteeriumid, mille abil hinnata, kas 
kallimate pakkumuste kulud on mõistlikud; dokumenteeritakse lisakulude hindamine;49–51
e)  kasutatakse sõltumatute ekspertide arvamusi, et saada kindlus kirjelduste mõistlikkuse osas, eelkõige kui projektidega 
kaasnevad riskid nende suuruse, tehnilise keerukuse või võrdlusandmete puudumise tõttu.53–55Konkurentsivõimetud hinnad3. Kui võimalik, määratakse kindlaks maksimaalsed kulud või kasutatakse lihtsustatud kuluvõimalusi, kontrollides 
perioodiliselt, ega need ei ületa üldiselt turuhindu58–63
4. Taotluses esitatud toodete hindu võrreldakse sõltumatute andmetega:
a)  kui see on riski tõttu põhjendatud, kasutatakse turu-uuringuid, et saada projektide kohta sõltumatud võrreldavad 
hinna-andmed;64–65
b)  võrdlushindade andmebaase kasutades tuleb kasutada tegelikke turuhindu (või kasutada tarnija hinnakirjade puhul 
koefitsiente), ajakohastada hindu perioodiliselt ja tagada, et need kajastaksid võimalikke suuri piirkondlikke erinevusi;66–71
c)  selleks et teha kindlaks, kas suuremad kulud on mõistlikud, tuleb koostada selged eeskirjad ja kriteeriumid, kui taotletav 
kulu ületab võrdlushinna; tuleb dokumenteerida täiendava kulu hindamine; kui kõrvalekalle võrdlushindadest teatud 
protsendi ulatuses kiidetakse automaatselt heaks, tuleb tagada, et kasutatud protsendimäär on tegelikke turuhindu 
arvestades põhjendatud.72–74
5. Tarnijate pakkumuste hindamisega seoses kavandada manipuleerimise ja pettuse vastased kaitsemeetmed:
a)  kui saadakse vaid üks pakkumus või saadud pakkumused ei ole võrreldavad, kasutatakse alternatiivseid meetodeid 
hindade mõistlikkuse kontrollimiseks;75–77
b) kavandatakse meetmed, et hoida ära, avastada ja parandada manipulatsioon konkreetse tarnija eelistamiseks; 78–80
c) järgitakse komisjoni suuniseid pettuste ennetamiseks ja avastamiseks; 81
d)  kui riigihankemenetluste tulemusel ei saada mitut konkurentsivõimelist pakkumust või kui menetlused viiakse läbi 
puudulikult, võetakse täiendavaid meetmeid, et teha kindlaks, kas kulud on mõistlikud.82–85
6. Kui see on kulutasuv, kasutatakse väärtusliku täiendava kindluse saamiseks ekspertide arvamusi:
a)  kui tuleb teha otsus kulude mõistlikkuse kohta, kasutatakse ekspertide või hindamiskomitee arvamust, et saada täien -
dav kindlus otsuse põhjendatuse kohta;86–87
b) kõrge riskitasemega juhtumid suunatakse sise- või välisekspertidele. 86–87Lisad I lisa
53 Lisad
Risk Süsteemi omadus Vt punkt Projekti muudatused7 . Kavandatakse kontrollisüsteemid, mille abil avastada projektides pärast toetuse heakskiitmist tehtud oluli -
sed muudatused ja neid kontrollida, et olla kindel, et hüvitatavad kulud on endiselt mõistlikud:
a)  nõutakse kulude selget lahtikirjutamist nii toetustaotluses kui väljamaksetaotluses; kulud täpsustatakse toetuslepingus 
sama üksikasjalikult kui neid kontrolliti;90–91
b)  seatakse selged eeskirjad ja menetlused selle kontrollimiseks, et olulised muudatused võrreldes heakskiidetud projekti -
kuludega on mõistlikud ning kokkuhoitud summasid ei kasutataks üleinvesteerimiseks.90 –91
8. Koostatakse eeskirjad soodustuste, hüvitiste või muude tarnijate pakutavate tegelikku hinda vähendavate 
eeliste varjamise vältimiseks:
a) nõutakse allahindluste, soodustuste või muude eeliste selget deklareerimist maksetaotluses; 92
b)  tehakse maksete valimi täiendavaid kohapealseid kontrolle, et avastada varjatud allahindlusi, soodustusi või muid 
eeliseid.93–94Suhe 
riskiga9. Valdkondades, kus riskide tõenäosus ja nende potentsiaalne mõju on vähene, kavandatakse halduskoormust 
minimeerivad kontrollisüsteemid.96–98
10. Suurendatakse nõudeid ja kontrolle kallimate kuluartiklite, kõrgema toetusmääraga projektide ja muude 
riskitegurite puhul.99–100I lisa
54 Lisad II lisaDokumentaalseks hindamiseks valitud maaelu arengu programmid
1 Käesoleva auditi ulatuses olevad meetmed seisuga 31.12.2013.
Allikas:  ENRD.7367719629709891 0391 2271 3971 7241 8052 0592 1172 4084 6076 645 Poola
Rumeenia
Ungari
Prantsusmaa, mandriosa
Portugal, mandriosa
Kreeka
Bulgaaria
Hispaania, Andaluusia
Tšehhi Vabariik
Slovakkia
Ühendkuningriik, Inglismaa
Leedu
Austria
Saksamaa, Brandenburg ja Berliin
Itaalia, Campania
Kõik ülejäänud MAPd 15 677Perioodil 2007–2013 15 suurema maaelu arengu programmi1 kavandatud kulud (miljonites eurodes)
Auditiga hõlmatud 
meetmetele eraldati 64% kogu eelarvest(29,5 miljardit eurot)
55 Lisad III lisaLihtsustatud kuluvõimaluste kasutamine 88 maaelu arengu programmis
Allikas:  Euroopa Kontrollikoja küsimustik.MAPde arvKindlasummalised maksedStandardsed ühikukulud
Tegelike kulude hüvitamine
Mitteproduktiivsed investeeringud – metsPõllumajandusmaa esmane metsastamine
Agrometsandussüsteemide rajamine
Põllumajandusettevõtete moderniseerimineMetsapotentsiaali taastamineMuu maa esmane metsastamine
Turismi soodustamineLooduspärandi säilitamine/täiustamine
Asendus- ja nõuandeteenused
Ettevõtte rajamine ja arendamineMitmekesistamine
Põhiteenused
Külade uuendamine
Koolitus ja teavitamine (maapiirkonnad)Koolitus ja teave (põllumajandus/mets)Mitteproduktiivsed investeeringud –
põllumajandusettevõtted
Metsade majandusliku väärtuse parandamine
Nõuandeteenused
Infrastruktuur
Toidukvaliteedi kavad0 10 20 30 40 50 60 70 80 90Maaelu arengu programmid, milles kasutatakse ühe meetodina standardseid ühikukulusid või kindlasummalisi
makseid (meetmete kaupa)
56 Lisad
Ülevaade dokumentaalseks kontrolliks valitud maaelu arengu programmides kasu ‑
tatud lähenemisviisidest
Bulgaaria
Tšehhi Vabariik
Saksamaa, 
Brandenburg
Kreeka
Hispaania, 
Andaluusia
Prantsusmaa 
mandriosa
Itaalia, Campania
Leedu
Ungari
Austria
Poola
Portugal, 
mandriosa
Rumeenia
Slovakkia
Ühendkuningriik, 
Inglismaa
Kulude võrdlemine eeldatud väljundite või 
tulemustega √ √ √ √
Kontroll, kas standardkulude kasutamine 
põhjustab enammakseidE/K E/K E/K E/K E/K E/K
Turu-uuringute kasutamine, kui on vaja 
saada sõltumatut hinnainfot ebatavaliste või 
keerukate projektide jaoks√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Tegelike turuhindade kasutamine masinate ja 
seadmete võrdlushindadena tarnijate hinnakir -
jade asemel √ E/K √ √ E/K √1E/K
Meetmete võtmine pettuste riski maandamisel 
tarnijate pakkumuste ja hangete osas √ √ √ √ √ √ √
Kulude mõistlikkuse kontrollimine ka riigihan -
kemenetluste järgimisel√ √ √ √ √
Hindamiskomiteede/ekspertide kasuta -
mine tehniliste kirjelduste ja/või hindade 
analüüsimiseks√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Taotlejatelt nõutakse väljamaksetaotlustes 
kõikide tarnijatelt saadud või saadavate 
majanduslike soodustuste (allahindlused, 
soodustused jne) loetlemist √ √ √
Kohapeal kontrollitakse, kas tarnijatelt saadud 
või saadavad majanduslikud soodustused on 
lõppmakses arvesse võetud√ √ √ √ √ √
Rangemad nõuded/rohkem kontrolle kõrge 
toetusmääraga meetmete puhul
Madalamad nõuded/vähem kontrolle madala -
ma väärtusega toodete puhul √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Kõrgemad nõuded/rohkem kontrolle väga 
suurte projektide puhul√ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √ √
Selgitus:
√ Sisaldub vajadusel peamiste meetmete protseduurides
Ei sisaldu peamiste meetmete protseduurides
Ei hinnata
E/K Ei kohaldata
1 Seadmete hindade andmebaasi ei ole alates 2006. aastast ajakohastatud. Rumeenia ametiasutused teatasid kontrollikojale, et tarnijate 
hinnakirjadel põhinev uus andmebaas on koostamisel.IV lisa
57
Vastus punktidele VI a)–d)
Oma auditite käigus on komisjon leidnud samalaad -
seid puudusi nagu need, mida märkis ära kontrol -
likoda, ja tehtud on finantskorrektsioone, et katta 
oht fondile. Mõni vastavuse kontrolli menetlus on 
ikka veel pooleli ja viivad tõenäoliselt täiendavate 
finantskorrektsioonideni.
Liikmesriikide poolt vigade vähendamise käigus 
maaelu arengumeetmete rakendamisel välja töö -
tatud tegevuskavad hõlmavad paremaid kulude 
põhjendatuse hindamise meetodeid.
Programmiperioodi 2014–2020 puhul peaks stan -
dardkulude meetodi laiem kasutamine vähendama 
vigade ohtu.
VIII
Euroopa maaelu arengu võrgustik levitab häid 
tavasid sihtotstarbeliste seminaride ja veebilehtede 
kaudu.
IX
Komisjon on nõus kontrollikoja soovitusega, et 
liikmesriikidel peaks olema tõhus ja tulemuslik 
kontrollisüsteem. See innustab liikmesriike kasu -
tama kontrollikoja väljatöötatud kontrollnimekirja ja 
kriteeriume, mis sisalduvad I lisas.
2015.  aasta jaanuariks esitab komisjon ka juhi -
sed maaelu arengu valdkonna kontrolli- ja karis -
tuste süsteemi kohta, sh eriaruandele lisatud 
kulude põhjendatuse käsitlus ja kontrollnimekiri 
korraldusasutustele.
Peale selle saab väljaõppest ja kogemuste vaheta -
misest perioodil 2014–2020  Euroopa maaelu arengu 
võrgustiku meetmete osa.
1 Komisjoni määruse (EL) nr 65/2011 artikli 24 lõike 2 punkt d.
2 Määrus (EÜ) nr 1975/2006.Kommenteeritud kokkuvõte
II
Komisjon on täielikult pühendunud maaelu aren -
gukulude suurema säästlikkuse ja tulemuslikkuse 
saavutamisele, eriti investeeringutoetuste andmisel 
era- ja avaliku sektori abisaajatele (kulude põh -
jendatus). Selleks on komisjon võtnud aktiivsema 
ja kooskõlastatuma lähenemisviisi, keskendudes 
rohkem säästlikkusele, mis, nagu näha järgnevatest 
vastustest, tagab tema arvates järgmise mitmeaas -
tase finantsraamistiku parema finantsjuhtimise.
III
Komisjon viib läbi vastavusauditeid liikmesriikides 
veendumaks, et tehtud kulutused on eeskirja -
dekohased. Nende auditite käigus on komisjon 
avastanud puudusi kulude põhjendatuse vald -
konnas. Seoses sellega on juba tehtud finantskor -
rektsioone ning hetkel on pooleli mitu vastavuse 
kontrolli menetlust, mis peaksid viima täiendavate 
finantskorrektsioonideni.
IV
Makseasutused peavad vastama enne igasuguste 
maksete tegemist määruse (EL) nr 907/2014 (prog -
ramm 2014–2020) I lisas sätestatud akrediteerimis -
kriteeriumidele. Komisjoni määruse (EL) nr 65/2011 
artikli 24 lõike 2 punktis d on nõutud, et liikmesrii -
gid hindaksid kulutuste põhjendatust, kasutades 
sobivat hindamissüsteemi, näiteks võrdluskulud, 
erinevate pakkumiste võrdlus või hindamiskomitee. 
See säte on säilitatud perioodi 2014–2020 puhul.
V
Algselt peeti esitatud kulutuste põhjendatuse hin -
damist käsitlevaid sätteid selgitust mittevajavaks1. 
Tõepoolest, eelmise õigusraamistiku ümbersõnas -
tamise ajal 2010.  aasta kevadel2 ei juhitud sellega 
seoses komisjoni tähelepanu mingitele suurematele 
raskustele. Ümbersõnastuse heakskiitmise käigus 
esitati vaid üks küsimus (kas maksimaalse kulu mee -
tod on asjakohane) ja anti sellele vastus.Komisjoni  
vastus
Komisjoni vastus 58
15
Oma auditites hindab komisjon alati investeerimis -
meetmete kulude põhjendatust ja riigihankemenet -
luste järgimist.
Peaaegu kõigi komisjoni auditite käigus tuvastati 
puudusi kulude põhjendatuse osas. Liikmesriigid 
peaksid tegelema nende puuduste kõrvaldamisega 
ja järgnevate auditite käigus kontrollitakse, kas 
need on kõrvaldatud.
Põllumajanduse peadirektoraadi süsteemi- ja ris -
kipõhise auditi strateegias võetakse arvesse põl -
lumajanduse peadirektoraadi varasemate auditite, 
Euroopa Kontrollikoja, OLAFi ja riiklike sertifitseeri -
misasutuste leide, et tuvastada kõige riskantsemad 
valdkonnad, millele keskenduda tulevaste auditite 
puhul. Peale selle tagatakse 2014.–2020. aasta 
auditistrateegiaga üldiste kulude põhjalikum käsit -
lemine ning jätkuvad intensiivsed auditid kõige 
riskantsemates valdkondades.
„Veamäärade” tegevuskavad hõlmavad kulude põh -
jendatusega seotud puuduste ennetus- ja paran -
dusmeetmeid, kui komisjoni või Euroopa Kontrolli -
koja auditid selliseid tuvastanud on.
Uues ühise põllumajanduspoliitika määruses (EL) 
nr 1306/2013 on sätestatud, et komisjon võib 
vähendada vahemakseid liikmesriikidele või need 
peatada, kui kontrollisüsteemid ei ole tulemusli -
kud või kui parandusmeetmeid ei ole võetud. Kiire 
mõjuga vahend on vahemaksete võimalik katkes -
tamine kahtluste korral maksete seaduslikkuses ja 
korrektsuses.
Eeltoodut arvestades on komisjon kindel, et puu -
dused paljastatakse varem, mis vähendab riske 
ja tagab vajalike parandusmeetmete kiirema 
rakendamise.Sissejuhatus
03
Nagu kontrollikoda nimetas, viib komisjon läbi 
vastavusauditeid liikmesriikides veendumaks, et 
tehtavad kulutused on eeskirjadekohased. Nende 
auditite käigus on komisjon avastanud puudusi 
kulude põhjendatuse valdkonnas. Seoses sellega on 
juba tehtud finantskorrektsioone (näiteks 19  mil -
joni euro eest Bulgaarias) ning hetkel on pooleli 
mitu vastavuse kontrolli menetlust, mis peaksid 
viima täiendavate finantskorrektsioonideni.
19. detsembril 2013 võttis komisjon vastu juhised 
finantskorrektsioonide määramiseks, mida komisjon 
teeb liidu rahastatavate ja koostöös liikmesriikidega 
täidetavate programmide kulude suhtes, kui ei täi -
deta riigihangete eeskirju. Vastavalt nendele juhis -
tele tuleb hanke -eeskirjade järgimata jätmise hinda -
misel lähtuda proportsionaalsuse põhimõttest.
04
Komisjon on nõus sellega, et täiendav sääst oleks 
võimalik, ja võtab kontrollikoja märkuse arvesse.
05
Programmiperioodi 2014–2020 puhul muudetakse 
üldiseks standardkulude meetodi kasutamise või -
malus ja soodustatakse seda. See peaks vähendama 
fondi riski ja ka liikmesriikide halduskoormust.
Komisjoni vastus 59
22
Peale selle on komisjonil nüüd ka õigus maksed tea -
tavatel tingimustel peatada, s.o juhul, kui juhtimis- 
ja kontrollisüsteemi toimimises on tõsiseid puudusi 
ning liikmesriik ei ole võtnud vajalikke meetmeid 
olukorra parandamiseks.
Ühisvastus punktidele 24–28
Seoses sellega on juba tehtud finantskorrekt -
sioone ning hetkel on pooleli mitu vastavuse 
kontrolli menetlust, mis peaksid viima täiendavate 
finantskorrektsioonideni.
Ühegi komisjoni auditi puhul ei ole saanud hinnata 
kulude põhjendatust täiesti rahuldavaks. Kui selli -
seid puudusi avastati, siis lisaks finantsmeetmetele 
esitati soovitusi olukorra parandamiseks. Mõnel 
juhul viis see parandusmeetmete võtmiseni.
Euroopa Kontrollikoda märkis oma 2013. aasta 
aruandes, et liikmesriikidel oli piisav teave enamiku 
maaelu arengu valdkonnas leitud vigade tuvasta -
miseks ja parandamiseks. Investeerimismeetmete 
puhul märkis kontrollikoda, et liikmesriigid oleksid 
saanud tuvastada ja parandada kõik läbivaadatud 
tehingutes leidunud kvantifitseeritavad vead3.
Tuleks märkida, et kontrollikoja auditite käigus 
tuvastatud ja tema aastaaruannetes kirjeldatud 
puuduste suhtes on komisjon võtnud järelmeetmed 
oma dokumentaal- või vastavusauditites, või on 
seda teinud sertifitseerimisasutus.
3  Euroopa Kontrollikoja aastaaruanne 2013. eelarveaasta kohta 
(punkt 4.8).Tähelepanekud 
21
Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi eel -
arvet täidetakse koostöös liikmesriikidega. Komis -
jon täidab eelarvet ja täitmisülesanded jagatakse 
liikmesriikidega. Viimastelt nõutakse vajalike 
meetmete võtmist tagamaks, et meetmeid rahas -
tatakse õigesti ja kooskõlas ELi eeskirjadega. Samal 
ajal, kui põllumajanduse peadirektoraat võtab kogu 
vastutuse, on vigade tuvastamine ja parandamine 
esmajoones ja peamiselt liikmesriikide kätes.
Komisjon viib läbi vastavusauditeid liikmesriikides 
veendumaks, et tehtud kulutused on eeskirjadeko -
hased. Nende vastavusauditite tulemuseks võivad 
olla finantskorrektsioonid ja soovitused, kuidas 
juhtimis- ja kontrollisüsteemi täiustada.
Kui liikmesriigid soovitatud meetmeid ei rakenda, 
võidakse nende maksed peatada ja kohaldada 
nende suhtes finantskorrektsioone.
Komisjoni vastus 60
Peale selle võttis komisjon 19. detsembril 2013 
vastu juhised finantskorrektsioonide määramiseks, 
mida komisjon teeb liidu rahastatavate ja koostöös 
liikmesriikidega täidetavate programmide kulude 
suhtes, kui ei täideta riigihangete eeskirju.
Mis puutub olemasolevate kontrollisüsteemide 
hindamisse, leidis komisjon, et hästi ülesehitatud 
kontrollisüsteeme ei rakendatud alati hästi.
32
Tegevuskavad võeti kasutusele pärast kontrollikoja 
2011.  aasta aruande leidude avaldamist. See on 
olnud liikmesriikidele oluline ülesanne.
Komisjon on välja töötanud üksikasjalikud vahendid 
vigade põhjuste kõrvaldamiseks mõeldud tegevus -
kavade kvaliteedi parandamiseks. Need hõlmavad 
suuniste koostamist sellistel teemadel nagu lihtsus -
tatud kulud, riigihanked, meetmete kontrollitavus ja 
juhitavus maaelu arengukavades ning konkreetsete 
pettusevastaste strateegiate korraldamine.
Tegevuskavade uusimas versioonis (september 
2014) tuli võtta palju ulatuslikumalt arvesse kont -
rollikoja ja komisjoni auditite leide. Tõepoolest, 
46% liikmesriikide esitatud meetmeid oli suunatud 
konkreetsetele auditi leidudele, millest 50% pärines 
kontrollikoja aruannetest.
Tuleks märkida, et uue ühise põllumajanduspoliitika 
määrusega (EL) nr 1306/2013 on komisjoni volitusi 
suurendatud. Määruse artikli 41 lõikes 2 on sätesta -
tud, et vahemaksed liikmesriigile võidakse peatada, 
kui riikliku kontrollisüsteemi üks keskseid osi ei 
toimi tõhusalt või kui vajalikke parandusmeetmeid 
ei ole rakendatud. Artikli 36 lõikes 7 on sätestatud 
vahemaksete peatamine kui esimene kiire reakt -
sioon juhul, kui tekib kahtlusi maksete seaduslikku -
ses ja korrektsuses.
Peale selle, et vältida finantskorrektsioone, peab iga 
makseasutus, kelle suhtes on põllumajanduse pea -
direktoraadi aasta tegevusaruandes reservatsioonid 
tehtud, võtma kiiresti meetmed.29
Nagu kontrollikoda kirjeldas punktis 33, korraldati 
pärast analüüsi koos liikmesriikidega neli seminari. 
Seminaride käigus arutati kulude põhjendatuse ja 
riigihangete küsimusi ning häid tavasid. Liikmesrii -
gid rakendavad ka veamäärade tegevuskavasid, mis 
hõlmavad mõnel juhul meetmeid kulude põhjenda -
tuse hindamise täiustamiseks.
Konkreetse riigihanke juhtumi puhul esitati liik -
mesriikidele juhenddokument kõige tavalisemate 
rikkumiste kohta Euroopa struktuuri- ja investee -
rimisfondide haldamisel (4. veamäära seminar, 
oktoober 2014).
30
Komisjon esitas uue programmiperioodi 2014–2020 
jaoks lihtsustatud kulu võimalused (kindlamääraline 
rahastamine, ühikumaksumuse standardne skaala, 
ühekordsed maksed) kui tõhusa vahendi kulude 
põhjendatuse tagamiseks.
Määrusega (EL) nr 1303/2013 antakse Euroopa struk -
tuuri- ja investeerimisfondidele võimalus arvutada 
rahastamiskõlblikud toetussummad ja tagasimaks -
tav abi tegelike kulude alusel, aga ka kindlasum -
malise rahastamise, ühikumaksumuse standardse 
skaala ja ühekordsete maksete alusel.
Komisjon on koostanud juhised lihtsustatud kulu 
võimaluste kohta, et pakkuda selgitusi lihtsustatud 
kulu kolme kohaldatava liigi kohta ja jagada pari -
maid tavasid, et innustada liikmesriike kasutama 
lihtsustatud kulusid. Siiski otsustavad liikmesriigid 
ise, kas kasutada lihtsustatud kulu võimalusi.
2014.  aasta oktoobris korraldatud veamäära semi -
naril jagati kõigi liikmesriikide korraldus- ja makse -
asutustele juhiseid, kuidas vältida vigu riigihanke -
menetlustes. Lisaks antakse enne 2014. aasta lõppu 
juhised maaelu arengu valdkonna kontrolli- ja 
karistuste süsteemi kohta.
Komisjoni vastus 61
42
Vt vastus punktile 34.
Vastused punktidele 44–49
Seire- ja hindamissüsteemid, mille liikmesriigid on 
vastavalt rakendusmääruse (EL) nr 808/2014 (maaelu 
arengu rakendusmäärus) IV lisa kohaselt loonud, 
võiksid olla kasulik vahend kulude põhjendatuse 
hindamiseks, võttes arvesse saavutatud ja/või 
kavandatud väljundeid, tulemusi ja mõju. Komisjon 
soovitab liikmesriikidel täiustada üksikprojektide ja 
-tehingute kulutõhususe ja tasuvuse hindamist.
52
Põllumajanduse peadirektoraat korraldab peaaegu 
kõigis liikmesriikides pettusevastaste strateegiate 
eriseminare.
Vt üksikasju vastuses punktile 33.
54
Häid tavasid selles valdkonnas jagatakse program -
miperioodil 2014–2020  Euroopa maaelu arengu 
võrgustiku kaudu.
61
Lihtsustatud kulu võimaluste kindlaksmäärami -
seks on erinevaid metoodikaid vastavalt määruse 
(EL) nr 1303/2013 artikli 67 lõikele 5. Peale selle 
lisavad korraldusasutused vastavalt määruse (EL) 
nr 1305/2013 artikli 62 lõikele 2 oma maaelu aren -
guprogrammidesse kinnituse arvutuste piisavuse ja 
õigsuse kohta. Selle kinnituse peab täitma funktsio -
naalselt sõltumatu asutus.33
Peale selle pakub komisjon liikmesriikide (ja kan -
didaatriikide) makseasutustele pettusevastaseid 
seminare. Seminaride eesmärk on jagada teavet 
kõrge riskiga valdkondade ning selle kohta, kuidas 
riski tuvastada ja vältida. 2014. aasta lõpuks hõlma -
takse seminaridega järgmised liikmesriigid: Austria, 
Belgia (Flandria), Küpros, Tšehhi Vabariik, Taani, 
Eesti, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Iiri -
maa, Läti, Madalmaad, Poola, Portugal, Rumeenia, 
Slovakkia, Sloveenia, Hispaania ja Rootsi. Seminarid 
muudes liikmesriikides on ettevalmistamisel.
34
Perioodil 2007–2013 ei olnud enamiku maaelu 
arengu valdkonna investeerimismeetmete puhul 
konkreetset õiguslikku alust lihtsustatud kulu või -
maluste kasutamiseks. Määrusega (EL) nr 1303/2013 
(artiklid 67–68) antakse kõigile Euroopa struktuuri- 
ja investeerimisfondidele võimalus neid kasutada 
ja seepärast eeldatakse, et suurem osa kuludest 
hakkab uuel programmiperioodil komisjoni kaasabil 
põhinema lihtsustatud kulu võimalustel. Loomulikult 
jääb lõplik otsustamine lihtsustatud kulude võima -
luste kasutamise üle liikmesriikidele.
35
Tegevuskavad keskenduvad kulutuste tegemisel 
juhtuvate vigade peamiste allikate tuvastamisele 
ja parandamisele, sh puudustele kulude põhjenda -
tuse kontrollimisel. Tegelikult kirjeldati 2013.  aasta 
juunis avaldatud komisjoni talituste töödokumen -
dis4 kulude põhjendatuse kehva hindamist vigade 
ühe peamise allikana (RC10). Sellest ajast peale 
on komisjon tuvastanud kõnealuses valdkonnas 
üha enam puudusi ning käivitanud ennetus- ja 
parandusmeetmed.
4  Komisjoni talituste töödokument maaelu arengu poliitika vigade 
põhjuste hindamise ning parandus- ja ennetusmeetmete kohta 
(SWD(2013) 244 final).
Komisjoni vastus 62
81
Komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 907/2014 
rakendamine aitab kaasa pettuste ärahoidmisele ja 
tuvastamisele. Nimetatud määruse 1. lisas on sätes -
tatud, et makseasutus peab tagama, et töötajate 
väljaõpe hõlmaks teadlikkust pettusest.
Vastavalt uuele määrusele (EL) nr 1306/2013, komis -
joni delegeeritud määrusele (EL) nr 907/2014 ja 
komisjoni rakendusmäärusele (EL) nr 908/2014 on 
liikmesriigid kohustatud pöörama konkreetsemat 
tähelepanu pettusele kui ohule rahalistele vahen -
ditele. Seda teemat on käsitletud spetsiaalselt ka 
pettusevastastes seminarides (vt vastus punktile 33).
86
Häid tavasid selles valdkonnas jagatakse program -
miperioodil 2014–2020  Euroopa maaelu arengu 
võrgustiku kaudu.
90
Komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 809/2014 artikli 
48 lõikes 3 kohustatakse liikmesriike kontrollima 
lõpetatud tegevust võrreldes tegevusega, mille 
kohta toetusetaotlus esitati ja toetust anti. See säte 
peaks võimaldama liikmesriikidel tuvastada juhtu -
mid, kus lõpptulemus ei ole see, milleks toetuse -
saaja algselt kohustus.
Järeldused ja soovitused
103
Algselt peeti esitatud kulutuste põhjendatuse hin -
damist käsitlevaid sätteid selgitust mittevajavaks5. 
Tõepoolest, eelmise õigusraamistiku ümbersõnas -
tamise ajal 2010.  aasta kevadel6 ei juhitud sellega 
seoses komisjoni tähelepanu mingitele suurematele 
raskustele. Ümbersõnastuse heakskiitmise käigus 
esitati vaid üks küsimus (kas maksimaalse kulu mee -
tod on asjakohane) ja anti sellele vastus.
5 Komisjoni määruse (EL) nr 65/2011 artikli 24 lõike 2 punkt d.
6 Määrus (EÜ) nr 1975/2006.62
Komisjon ei saa praeguse õigusraamistiku alusel 
kohustada liikmesriike värskendama või perioodi -
liselt läbi vaatama lihtsustatud kulude võimaluste 
metoodikat, mis on kasutusele võetud vastavalt 
määruse (EL) nr 1303/2013 artiklile 67, ehkki komis -
jon peab õigeks, et toimivad süsteemid peegeldaks 
turuhindade muutumist ajas.
7. selgitus
Tuleval perioodil 2014–2020 peaks selline süs -
teem põhinema ausal, õiglasel ja kontrollitaval 
arvutusmeetodil, mis võtab mh arvesse statisti -
lisi andmeid, ajaloolisi andmeid või tavapäraseid 
kuluarvestustavasid.
Eriti investeerimismeetmete puhul innustab komis -
jon liikmesriike lihtsustatud kulude metoodikaid 
perioodiliselt läbi vaatama tagamaks, et need on 
kooskõlas turu arenguga.
71
Komisjon innustab liikmesriike tagama, et kasutata -
vad süsteemid peegeldaksid turuhindade muutu -
mist ajas.
Komisjoni ühine vastus punktidele 78 
ja 79
Võib olla olukordi, kus kõrgema hinnaga tarnija 
kasutamine on põhjendatav, nagu kontrollikoda 
kirjeldab punktides 47–52, kuid komisjon nõustub, 
et manipuleerimine ei ole vastuvõetav.
80
Äärmuslikud juhtumid on tõepoolest need, mida 
OLAF on sageli näinud oma uurimiste käigus.
Komisjoni vastus 63
110
Komisjon on selle soovitusega nõus. Liikmesriigid 
peaksid ennetavalt tagama, et neil on tõhusad 
kontrollisüsteemid. Komisjon innustab liikmesriike 
kasutama kontrollikoja väljatöötatud kontrollnime -
kirja ja kriteeriume, mis sisalduvad I lisas.
2015.  aasta jaanuariks esitab komisjon ka juhi -
sed maaelu arengu valdkonna kontrolli- ja karis -
tuste süsteemi kohta, sh eriaruandele lisatud 
kulude põhjendatuse käsitlus ja kontrollnimekiri 
korraldusasutustele.
Peale selle saab väljaõppest ja kogemuste vaheta -
misest perioodil 2014–2020  Euroopa maaelu arengu 
võrgustiku meetmete osa.
111
Komisjon nõustub soovitusega ning võtab koos 
liikmesriikidega järelmeetmeid võetud meetmete 
suhtes.
Seoses talitlustoime riskidega innustab komisjon 
liikmesriike jagama korrapäraste kohtumiste raames 
kogemusi ja häid tavasid.Seniks on komisjon koostanud juhised lihtsustatud 
kulu võimaluste kohta, et pakkuda selgitusi lihtsus -
tatud kulu kolme kohaldatava liigi kohta ja jagada 
parimaid tavasid, et innustada liikmesriike kasutama 
lihtsustatud kulusid. Siiski otsustavad liikmesriigid 
ise, kas kasutada lihtsustatud kulu võimalusi.
2014.  aasta oktoobris korraldatud veamäära semi -
naril jagati kõigi liikmesriikide korraldus- ja makse -
asutustele juhiseid, kuidas vältida vigu riigihanke -
menetlustes. Lisaks antakse enne 2014. aasta lõppu 
juhised maaelu arengu valdkonna kontrolli- ja 
karistuste süsteemi kohta.
Peale selle võttis komisjon 19. detsembril 2013 
vastu juhised finantskorrektsioonide määramiseks, 
mida komisjon teeb liidu rahastatavate ja koostöös 
liikmesriikidega täidetavate programmide kulude 
suhtes, kui ei täideta riigihangete eeskirju.
Komisjon esitas 2014–2020 programmi jaoks 
lihtsustatud kulu võimalused (kindlamääraline 
rahastamine, ühikumaksumuse standardne skaala, 
ühekordsed maksed) kui tõhusa vahendi kulude 
põhjendatuse tagamiseks.
Määrusega (EL) nr 1303/2013 antakse Euroopa struk -
tuuri- ja investeerimisfondidele võimalus arvutada 
rahastamiskõlblikud toetussummad ja tagasimaks -
tav abi tegelike kulude alusel, aga ka kindlasum -
malise rahastamise, ühikumaksumuse standardse 
skaala ja ühekordsete maksete alusel.
Mis puutub olemasolevate kontrollisüsteemide 
hindamisse, leidis komisjon, et hästi ülesehitatud 
kontrollisüsteeme ei rakendatud alati hästi.
Komisjoni vastus 64
Seoses vastavusriskidega võttis põllumajanduse 
peadirektoraat 2014.  aasta märtsis vastu uue mitme -
aastase auditistrateegia aastateks 2014–2020. See 
auditistrateegia on jätkuvalt riskipõhine; opti -
maalse auditikatte saavutamiseks sisaldab see nüüd 
pikendatavat kolmeaastast auditiprogrammi, mida 
kohaldatakse 2014.  aasta juulist. Seda programmi 
toetab keskne riskianalüüs ja see vaadatakse igal 
aastal läbi.
Neist audititest tulenevad finantskorrektsioonid 
põhinevad kontrollisüsteemide rakendamises 
tuvastatud puudustel ja finantsriski hinnangul, mida 
need puudused kujutavad ELi eelarve jaoks. Komis -
jon saab oma auditite alusel tuvastada ka leitud 
vigade allikad ja põhjused ning nõuda liikmesrii -
kidelt konkreetsete ja sihtotstarbeliste parandus -
meetmete väljatöötamist.
KUST  SAAB  ELi VÄLJAANDEID ?
Tasuta väljaanded :
•  üksikeksemplar id: 
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop .europa.eu);
•  rohkem eksemplar e ning plak atid ja kaardid: 
Euroopa Liidu esindust est (http://ec .europa.eu/r epresen t_et .htm),  
delega tsioonidest väljaspool ELi (http://eeas .europa.eu/delega tions/inde x_et .htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://eur opa.eu/eur opedir ect/inde x_et .htm) 
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne oper aatori, hotelli ja telefonik abiini puhul).
Tasulised väljaanded :
• EU Bookshopi kaudu (http://bookshop .europa.eu) .
Tasulised tellimused :
•  Euroopa Liidu Väljaannet e Talituse edasimüüja te kaudu  
(http://publica tions .europa.eu/others/agen ts/inde x_et .htm).
QJ-AB-14-022-ET-N  ISSN 1977-5652
Liikmesriigid rakendavad suurt osa ELi maaelu 
arengu poliitikast toetuste eraldamise kaudu 
investeeringutele ja muudele projektidele, mida 
teostavad põllumajandustootjad, 
maapiirkondade ettevõtted, ühendused ja 
kohalikud ametiasutused.
Kontrollikoda leidis, et mõnes liikmesriigis olid 
süsteemid toetustega seotud kulude 
mõistlikkuse kontrollimiseks halvasti 
kavandatud. Toimivad ja kulutõhusad 
lähenemisviisid on küll olemas, kuid neid ei 
kasutata kuigi laialdaselt. Kontrollikoda toob 
välja auditi käigus leitud head tavad ning 
järeldab, et nende rakendamise korral on 
programmitöö perioodil 2014–2020 
märkimisväärselt palju võimalusi selleks, et 
saavutada maaelu arengu projektitoetuste 
maksmisel tõelist kokkuhoidu.
EUROOPA
KONTROLLIKODA