P6_TA(2006)0368

Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomine

Euroopa Parlamendi resolutsioon Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta (2006/2002(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse komisjoni töödokumenti "Euroopa elukestva õppe kvalifikatsiooniraamistiku loomise ettevalmistamine" (SEK(2005)0957);

- võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega luuakse ühtne tegevusprogramm elukestva õppe alal (KOM(2004)0474);

- võttes arvesse komisjoni ettepanekut võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus põhipädevuste kohta elukestvas õppes (KOM(2005)0548);

- võttes arvesse komisjoni teatist pealkirjaga "Hariduse ja koolituse kaasajastamine: oluline panus majandusliku õitsengu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kindlustamisse Euroopas" - Nõukogu ja komisjoni ühise arenguaruande kavand töökava "Haridus ja koolitus 2010" rakendamise kohta (KOM(2005)0549);

- võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta otsust nr 2241/2004/EÜ kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvuse ühtse ühenduse raamistiku kohta (Europass) [1];

- võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiivi 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta [2];

- võttes arvesse Euroopa haridusministrite ühisdeklaratsiooni, mis võeti vastu Bologna kohtumisel 19. juunil 1999. aastal ja milles seati eesmärgiks Euroopa kõrgharidusruumi loomine 2010. aastaks, et edendada Euroopa kodanike tööalast konkurentsivõimet ja liikuvust ning Euroopa kõrgharidussüsteemi rahvusvahelist konkurentsivõimet;

- võttes arvesse 23. ja 24. märtsil 2000. aastal Lissabonis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, milles seatakse Euroopa Liidu strateegiliseks eesmärgiks saada maailma kõige dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majanduseks, ning eelkõige võttes arvesse dokumenti "Haridus ja koolitus elamiseks ning töötamiseks teadmisteühiskonnas";

- võttes arvesse komisjoni teatist "Euroopa muutmine elukestva õppe ruumiks" (KOM(2001)0678);

- võttes arvesse nõukogu 27. juuni 2002. aasta resolutsiooni elukestva õppe kohta [3];

- võttes arvesse 15. ja 16. märtsil 2002. aastal Barcelonas kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, eelkõige kokku lepitud eesmärki muuta 2010. aastaks Euroopa haridus- ja koolitussüsteemid üle kogu maailma kvaliteedi mõõdupuuks ning üleskutset jätkata tegutsemist vahendite loomiseks diplomite ja kvalifikatsioonide läbipaistvuse tagamiseks, edendades sealhulgas kutsehariduse ja koolituse valdkonnas samasuguste meetmete võtmist nagu Bologna protsessi raames;

- võttes arvesse Kopenhaagenis 29.- 30. novembril 2002. aastal kohtunud Euroopa kutsehariduse ja koolitusega tegelevate ministrite ning komisjoni deklaratsiooni Euroopa kutseharidus- ja koolitusalase koostöö tõhustamise kohta (Kopenhaageni deklaratsioon) eesmärgiga suurendada vabatahtlikku koostööd kutsehariduse ja koolituse valdkonnas, et edendada vastastikust usaldust, läbipaistvust ning pädevuste ja kvalifikatsioonide tunnustamist, ning luues seeläbi aluse suuremale liikuvusele ja hõlbustades juurdepääsu elukestvale õppele;

- võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2002. aasta resolutsiooni Euroopa kutseharidus- ja koolitusalase tõhustatud koostöö edendamise kohta [4];

- võttes arvesse komisjoni teatist "Komisjoni oskuste ja liikuvuse tegevuskava" (KOM(2002)0072);

- võttes arvesse nõukogu ja komisjoni 26. veebruari 2004. aasta ühist vahearuannet Lissaboni strateegia rakendamise kohta "Haridus ja koolitus 2010: Lissaboni protsessi edu põhineb kiiretel reformidel", mis kutsus Lissaboni strateegia olulise osana arendama üleeuroopalist raamistikku, et võimaldada ja edendada kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvust, ülekandmisvõimalust ja tunnustamist;

- võttes arvesse 14. detsembri 2004. aasta Maastrichti kommünikeed, mis käsitles Euroopa kutseharidusja kutseõppe alase tõhustatud koostöö tuleviku prioriteete ning milles 32 Euroopa riigi kutsehariduse ja koolitusega tegelevad ministrid, Euroopa tööturgude osapooled ja komisjon leppisid kokku, et seavad prioriteediks arendada avatud ja paindlikku kvalifikatsiooniraamistikku, mis põhineks läbipaistvusel ja vastastikusel usaldusel ning hõlbustaks kvalifikatsioonide tunnustamist ja ülekantavust, hõlmates nii kutseharidust ja koolitust kui ka üldharidust (kesk- ja kõrgharidus);

- võttes arvesse nõukogu ja Brüsselis 27.- 28. mail 2004. aastal nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate järeldusi seoses ühtsete üleeuroopaliste põhimõtetega mitteformaalse ja informaalse õppe määratlemiseks ja tõendamiseks;

- võttes arvesse komisjoni töödokumenti "Lissaboni eesmärkide saavutamise suunas tehtud edusammud haridus- ja koolitusvaldkonnas - 2005. aasta aruanne" (SEK(2005)0419);

- võttes arvesse 22.- 23. märtsil 2005. aastal Brüsselis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, mis juhtisid tähelepanu Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku vastuvõtmise tähtsusele 2006. aastal;

- võttes arvesse Budapestis 27.- 28. veebruaril 2006. aastal komisjoni ja Ungari Haridusministeeriumi poolt ühiselt korraldatud konverentsi "Euroopa kvalifikatsiooniraamistik: nõupidamise ja soovituste konverents";

- võttes arvesse 16.- 17. märtsil 2006. aastal Viinis toimunud Euroopa haridusministrite IX konverentsi "Hariduse tugevdamine Euroopas" raames 17. märtsil 2006. aastal toimunud arutelude lõpptulemusi käsitlevat lõppkommünikeed, milles ministrid kinnitasid veelkord, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil on võimalik märkimisväärselt kaasa aidata kvalifikatsioonide läbipaistvamaks muutmisele, nende ülekantavusele ning tunnustamisele Euroopa tasandil, ning tõstsid esile selle rolli reformide käivitajana elukestva õppe toetamiseks laiemas Euroopa haridusruumis;

- võttes arvesse 23. ja 24. märtsil 2006. aastal Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu eesistuja järeldusi, milles kinnitatakse, et haridus ja koolitus on otsustavad tegurid ELi pikaajalise konkurentsivõime ning sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse arendamisel ning et suurema liikuvuse ja tõhusa tööturu toetamiseks tuleb teha edusamme Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomisel;

- võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitust hariduse ja koolitusega seotud riikidevahelise liikuvuse kohta ühenduse piires: liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta [5];

- võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

- võttes arvesse tööhõive ja sotsiaalkomisjoni raportit ning kultuuri- ja hariduskomisjoni ning siseturu- ja tarbijakaitsekomisjoni arvamust (A6-0248/2006),

A. arvestades, et ühtne Euroopa tasandi õppekeskkond ja tööturg on Lissaboni strateegias seatud eesmärkide saavutamise põhilisi eeldusi;

B. arvestades vajadust luua üleeuroopaline kvalifikatsioonide ja oskuste tunnustamise süsteem, austades samas Euroopa territoriaalset mitmekesisust ja piirkondade eriomadusi;

C. arvestades, et muuhulgas Bologna ja Kopenhaageni protsessi raames loodud kvalifikatsioonistruktuuridel põhineva Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomist tuleb tervitada kui kohast vahendit, mille abil toetada nõutavate kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvust, ülekantavust, tunnustamist ja kasutamist erinevates liikmesriikides ja erinevatel tasanditel ning mis hõlbustab kõigi kodanike juurdepääsu elukestva õppe võimalustele;

D. arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil, mis on oskustel, tasemetel ja õpitulemustel põhinev üleeuroopaline tugisüsteem, on võimalik edendada asjakohaste mehhanismide kasutuselevõttu kvalifikatsiooninõuete kindlaksmääramiseks;

E. arvestades, et kvalifikatsiooni all tuleb mõista kõiki diplomeid, kvalifikatsioone ja tunnistusi ning töökogemust, mida tunnustatakse Euroopa Liidus;

F. arvestades, et teadmisteühiskonna ja demograafiliste muutustega seotud uute väljakutsete suhtes on Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku areng keskse tähtsusega, eriti seoses tööalase konkurentsivõime ja tööjõu geograafilise liikuvusega ELis, aga samuti - kooskõlas Lissaboni strateegiaga - konkurentsivõime ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamise seisukohast;

G. arvestades, et Euroopa Liidus arenev tööalane liikuvus (töötajate liikuvus ja ettevõtjate liikuvus) nõuab, et ühes liikmesriigis omandatud tunnistusi oleks võimalik tunnustada ja kasutada teises liikmesriigis vastaval tasemel;

H. arvestades, et pidev teadmiste, oskuste ning isiklike ja kutsealaste pädevuste uuendamine ning Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomine peaks aitama kaasa haridus- ja koolitussüsteemi ajakohastamisele ning seeläbi tööalase konkurentsivõime ja liikuvuse võimaluste suurendamisele Euroopas ning aitama parandada töötajate kindlustunnet töökoha suhtes, kusjuures Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peaks aitama kaasa suuremale läbipaistvusele omandatud kvalifikatsiooni tunnustamisel ja omandatavate kvalifikatsioonide ühtlustamisel, edendades üld- ja kutseharidussüsteemi arengut ning ühtlasi õppurite tööalase konkurentsivõime paranemist;

I. arvestades, et haridus- ja koolitusspetsialistide ja riiklike asutuste vahelise koostöö ning sobivate mehhanismide ja võrgustike puudumine, kehtivate õigusnormide puudulikkus ja piirangud, mida liikmesriikides sageli kohaldatakse asjakohastele eelarvevahenditele, on peamine takistus elukestva õppe põhimõtete elluviimisel, kõrghariduse ja tööhõive sidumisel ning uute teaduslik-tehniliste teadmiste kiiremal levitamisel töötajate hulgas ning raskendavad juba omandatud teadmiste ja pädevuste tõhusat kasutamist;

J. arvestades, et kvalifikatsioonid pole piisavalt läbipaistvad ning teistes riikides omandatud kvalifikatsiooni tunnustamise tase on madal;

K. arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus osaleva 32 riigi ühine eesmärk on selgitada õppuritele ja õppejõududele teatud kvalifikatsioonini jõudmise peamisi teid; arvestades, et neile tuleb näidata, kuidas on võrdlustasemed vastastikku seotud, millisel määral on võimalik ülekandmine ning mille alusel otsustatakse kvalifikatsiooni tunnustamise üle;

L. arvestades, et põhimõtteliselt tuleks Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku rakendada esmalt vabatahtlikkuse alusel kui edasiviivat jõudu reformide teel, ilma et see tooks endaga kaasa juriidilisi kohustusi, kuid selle abil peab saama edendada riiklikul ja valdkondlikul tasandil väljastatud tunnistuste läbipaistvust ja ühtlustamist;

M. arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik ei asenda vastavaid riiklikke raamistikke, vaid pigem täiendab neid; arvestades, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistikust peab saama laiem raamistik, mis hõlbustab koostööd liikmesriikide, tööturu osapoolte ja teiste sidusrühmade vahel rahvusvahelisel tasandil;

N. olles veendunud, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku rakendamine saab olla edukas vaid siis, kui riiklike kvalifikatsioonide liigitamise juures Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku võrdlustasemetele tehakse usalduse ja läbipaistvuse alusel tihedat koostööd, kui asjakohaselt hinnatakse liikmesriikide eripära ja erivajadusi ning kui selle eesmärgiks on anda kasutajate ja osapoolte käsutusse vahend, mille abil kirjeldada omandatud ja omandatavaid kvalifikatsioone, säilitades samas õppetöö sõltumatuse ja autonoomsuse,

1. tervitab komisjoni algatust Euroopa haridus- ja koolitussüsteemi ajakohastamiseks, jätkuvaks parandamiseks ja tõhustamiseks ning konsultatsioonide alustamiseks seoses Euroopa sertifitseerimissüsteemidele ühtse võrdlusraamistiku loomisega;

2. tervitab asjaolu, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik põhineb õpitulemustel, kajastab elukestva õppe komplekssust ning edendab riiklike ja valdkondlike reformide läbiviimist;

3. on arvamusel, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik on kasulik vahend, mis võimaldab suurendada ja konsolideerida eri süsteemide usaldust üksteise vastu, ning toetab täielikult selle eesmärke - kvalifikatsioonide läbipaistvuse suurendamist Euroopa tasandil ning töötajate liikuvuse ja elukestva õppe edendamist;

4. kiidab heaks sellise süsteemi loomise, mis lähtub ühistest tasemetest, vahenditest ja põhimõtetest ning on ühteaegu paindlik ja elukestva õppe põhimõtteid arvestav, kuid palub komisjonil täpsustada seoseid kvalifikatsioonitasemete, direktiivi 2005/36/EÜ ning riiklikul ja piirkondlikul tasandil juba olemasolevate või loodavate mitteformaalse ja informaalse õppe tõendamise süsteemide vahel;

5. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku peamisi ülesandeid peab olema kvalifikatsioonide ülekandmise hõlbustamine ja soodustamine erinevate haridus- ja koolitussüsteemide vahel, et võimaldada riikidevahelist kutsealast liikuvust ning vastata paremini Euroopa tööturu pakkumisele ja nõudlusele; rõhutab lisaks sellele, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik kujutab endast kohast alusraamistiku, mille abil määrata kindlaks vastavused ja vahetada informatsiooni ühtse Euroopa-sisese kvalifikatsiooniraamistiku loomiseks;

6. märgib eelöeldule tuginedes, et komisjoni ettepanek on õige ja hädavajalik, isegi kui kvalifikatsiooniraamistiku läbipaistvus ei ole täielikult tagatud; nõuab Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus väljapakutud kaheksa võrdlustaseme läbivaatamist ja parandamist; on seisukohal, et kirjeldused tuleb sõnastada kokkuvõtlikumalt ja hõlpsamini arusaadavalt ning et erilist rõhku tuleb panna erinevate võrdlustasemete eristamisele, nii et kvalifikatsioone oleks võimalik selgelt liigitada;

7. rõhutab, et pädevused, mis on ära toodud kaheksa võrdlustaseme kirjeldustes, peaksid hõlmama teadmisi mitte üksnes sotsiaalsetel ja eetilistel, vaid ka kultuurilistel teemadel;

8. on seisukohal, et elukestva õppe korraldamine ja tõendamine on liikmesriikide pädevuses ning et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku abil on raske sellesse valdkonda sekkuda;

9. on seisukohal, et kolm horisontaalset valdkonda (teadmised, oskused ning isiklikud ja kutsealased pädevused) tuleks samuti läbi vaadata ning muuta selgemaks ja mõistetavamaks;

10. rõhutab lisaks, et õpitulemuste eri liigid on kokkuvõetuna osa haridusest kui tervikust, mida ei saa mõõta ainult igas üksikus valdkonnas saavutatud taseme järgi;

11. leiab kolmanda horisontaalse valdkonna - isiklikud ja kutsealased pädevused - olevat huvitava rakenduse kaasaegsete õppimisalaste uuringute uusimate tulemuste otse Euroopa kvalifikatsiooniraamistikku üle võtmiseks; tervitab siiski läbivaatamist, mis selgitab, kuidas "pehmeid pädevusi" ja "isiklikke pädevusi" metoodiliselt hõlmata;

12. juhib tähelepanu sellele, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku peamine ülesanne on aidata läbi viia kutseõppe tulemustel põhinevate sertifitseerimismenetluste liigitamist; nõuab seetõttu lihtsate ja praktiliste kirjelduste kasutamist ning võrdlustasemete arvu vähendamist; märgib, et senised kogemused näitavad, et mida killustatumad on võrdlustasemed ja mida arvukamalt on erinevaid kriteeriume, seda raskem on neid omavahel ühtlustada;

13. on seisukohal, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik - kui metaraamistik kõigi haridusvormide jaoks - on seotud ka tööturuga; tunneb heameelt, et Lissaboni strateegia kaudu pööratakse enam tähelepanu elukestvale õppele töökohal ning seega ka töökohal saadava kvalifikatsiooni tunnustamisele; rõhutab, et kõigi kaheksa astme juures tuleb peatähelepanu pöörata oskustele, mis on saavutatavad erinevate õppimisviiside abil, ning võtta arvesse kutsealaseid oskusi ja kogemusi ning nende tegelikke rakendamisvõimalusi kõnesoleval kutsealal; nõuab seetõttu kirjelduste muutmist ning seda, et akadeemilise haridusega seotud Bologna kriteeriume mitte ainult ei arvestataks ega säilitataks, vaid neid ka täiendataks, võttes arvesse kutseõppe ja lisakoolituse süsteeme;

14. nõuab tungivalt, et muudetakse 6., 7. ja 8. võrdlustaseme senist automaatset liigitamist Bologna kvalifikatsiooniraamistiku kolme akadeemilise kraadi järgi (bakalaureus, magister ja doktor), nii et isiku tegelike teadmiste, oskuste ning isiklike ja erialaste pädevuste liigitamine toimuks õppimise kohast sõltumatult;

15. palub parandada tabelit nr 2, mis peaks aitama võrdlustasemeid selgitada; on seisukohal, et kuna see käsitleb tavaharidust, tuleks see selgelt allutada tulemustepõhisele lähenemisviisile; tervitab seetõttu soovitusi suhtuda tabelisse nr 2 ettevaatlikkusega; on seisukohal, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peaks üldise alusraamistikuna jätma detailsemad küsimused, nagu näiteks tabeli nr 2 täpne liigendus, kohaliku ja riikliku tasandi osapoolte pädevusse;

16. nõuab, et senisest rohkem toetataks ja edendataks ühtseid üleeuroopalisi põhimõtteid mitteformaalse ja informaalse õppe andmise ja tõendamise kohta elukestva õppe valdkonnas, eelkõige seoses teaduslik-tehniliste teadmiste ja oskuste laiendamisega ning arvestades üksikute elukutsete, piirkondade ja riikide eripära; on seisukohal, et vältimatult tuleb pöörata erilist tähelepanu mitteformaalsel ja informaalsel teel saavutatud õpitulemuste hindamise meetoditele ja süsteemidele, kuna elukestva õppe raames toimub oskuste omandamine muuhulgas erinevates igapäevastes tööolukordades;

17. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku arendamise käigus tuleb sellesse sisse viia ühised võrdlusnäitajad, mis muudaksid elukestva õppe raames töötajatel ja koolitusel osalejatel kutsealase karjääri kujundamise lihtsamaks;

18. kutsub kõiki riike üles looma riiklikul või piirkondlikul tasandil oma kvalifikatsiooniraamistikke, mille tegevusest võtavad vastavalt vajadustele osa pädevad organisatsioonid ja asutused ning mille abil tagada vastavus Euroopa kvalifikatsiooniraamistikule; on seisukohal, et riikides, kus riiklikku kvalifikatsiooniraamistikku veel ei ole ja kus on tähelepanuta jäetud informaalne ja mitteformaalne kvalifikatsioon, oleks otstarbekas kehtestada Euroopa kvalifikatsiooniraamistik;

19. palub komisjonil käivitada põhimõtete ja mõistete ühtlustamise protsess;

20. palub seetõttu komisjonil selgitada Bologna protsessis sätestatud kvalifikatsiooniraamistiku ja Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku vahelisi seoseid ning täpsustada, kas Euroopa kvalifikatsiooniraamistikus pakutud näitajad kujutavad endast ainsat võrdlusalust Euroopa elukestva õppe ühisruumi jaoks;

21. lükkab tagasi ettepaneku kehtestada normatiivsed kriteeriumid õpingute kulgemise ja kestuse ning haridusasutuste ja koolituskursuste asukoha suhtes;

22. on seisukohal, et tuleb leida rohkem vahendeid Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku toetamiseks, et võimaldada kodanike juurdepääsu sellele, keskendudes tulemustele, mida on andnud Kopenhaageni ja Bologna protsess, mille suhtes Euroopa kvalifikatsiooniraamistik peab olema loogiliselt liigendatud lähtepunktiks; on ühtlasi seisukohal, et suurt tähtsust tuleb omistada tööle, mida on õppe ning kvalifikatsiooni ja oskuste omandamise valdkonnas teinud rahvusvahelised organisatsioonid ja Euroopa asutused, nagu Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon ja Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus; kutsub komisjoni üles edendama ECVETi süsteemi (üleeuroopaline ainepunktide kogumise ja ülekandmise süsteem kutseharidussfääris), jätkama Europassi arendamist ja edendamist, looma andmepanga Ploteus ning toetama uusi uuenduslikke lähenemisviise mitteformaalse ja informaalse õppe tunnustamiseks;

23. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles suurendama riiklike europassikeskuste rolli ja struktuuri ning hõlbustama europassikeskustel põhiülesannete täitmist ja Euroopa Liidu poolt kindlaks määratud eesmärkide saavutamist, pöörates erilist tähelepanu vahetult europassikeskuste hallatavate vahendite (Euroopa curriculum vitae, Europassi õpirände tunnistus) laiemale levitamisele ning Europassi süsteemi järkjärgulisele ülevõtmisele;

24. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku rakendamine vabatahtlikkuse alusel nõuab sidusrühmade toetust ja pühendumust riiklikul ja valdkondlikul tasandil;

25. tõdeb, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku kui erinevate kvalifikatsioonisüsteemide ülekandevahendi puhul on vaja järjepidevust ja vastastikust usaldust; soovitab välja töötada põhimõtted läbipaistvate ja usaldusväärsete kvaliteedi tagamise mehhanismide loomiseks, et tekiks võrdlusalus, mis võimaldaks ELi kodanike kvalifikatsiooni vastastikust tunnustamist;

26. rõhutab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistik võib aidata oluliselt kaasa liikuvuse suurenemisele Euroopa tööturul, kui ühe liikmesriigi otsust liigitada teatud riiklikke kvalifikatsioone Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku teatud tasemele aktsepteeritakse teiste poolt; on seisukohal, et komisjoni ettepanek kohustada liikmesriike kvaliteedi tagamise raames pidama kinni teatud ühistest põhimõtetest on sidusrühmade poolt eri tasanditel tehtava eduka koostöö oluline eeldus; märgib siiski, et see on nii ainult juhul, kui ei teki kattumisi olemasolevate kvaliteeditagamise süsteemidega, nagu näiteks kvaliteedi tagamist käsitlevate standardite ja direktiividega;

27. on seisukohal, et vastastikune usaldus peaks olema ühteaegu liikmesriikide vahel Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku raames tehtava tõhustatud koostöö tulemus ja raamistiku tõhusa toimimise eeltingimus; on seisukohal, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku arendamiseks ja kohandamiseks on vajalik asjakohane katsetamisetapp, mõjuanalüüs ja täiendava hinnangu andmine; kutsub komisjoni üles välja töötama ja esitama selle eesmärgi saavutamiseks kohaseid meetodeid ja strateegiaid;

28. nõuab, et Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku edasisel arendamisel võetaks arvesse konsultatsioonide käigus sidusrühmade esitatud nõudmisi muuta süsteemi arusaadavamaks;

29. kutsub komisjoni üles Euroopa Parlamendi tähelepanekute põhjal oma ettepanekut uuesti üle vaatama;

30. juhib tähelepanu laiaulatusliku ja tasakaalustatud teavitamis- ja levitamisstrateegia tähtsusele teadlikkuse ja huvi suurendamiseks Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku eeliste suhtes;

31. on seisukohal, et edukas olemiseks peab Euroopa kvalifikatsiooniraamistikul olema lõpptarbijate, st kodanike, töötajate, tööandjate ning haridusasutuste jaoks praktiline väärtus;

32. palub komisjonil teavitada Euroopa Parlamenti riiklike konsultatsioonide tulemustest ning korraldada enne lõpliku ettepaneku esitamist edasisi asjakohaseid arutelusid;

33. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.

[1] ELT L 390, 31.12.2004, lk 6.

[2] ELT L 255, 30.9.2005, lk 22.

[3] EÜT C 163, 9.7.2002, lk 1.

[4] EÜT C 13, 18.1.2003, lk 2.

[5] ELTs seni avaldamata.

--------------------------------------------------