KOMISJONI ETTEPANEK MUUDATUSETTEPANEK

Muudatusettepanek 1

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 2

(2) Et lihtsustada ja ajakohastada kohaldatavaid eeskirju, kõrvaldada vastuolud ning täita neis eeskirjades esinevad soovimatud lüngad, vaadati need direktiivid omandatud kogemustest lähtudes läbi. Läbivaatamine näitas, et on asjakohane asendada need neli direktiivi käesoleva üheainsa direktiiviga. Seega tuleks käesoleva direktiiviga kehtestada tüüpeeskirjad ühiste aspektide suhtes ja loobuda minimaalse ühtlustamise põhimõttest , mis kehtis endistes direktiivides, mille kohaselt liikmesriigid võisid säilitada või vastu võtta rangemaid riiklikke eeskirju. (2) Et lihtsustada ja ajakohastada kohaldatavaid eeskirju, kõrvaldada vastuolud ning täita neis eeskirjades esinevad soovimatud lüngad, vaadati need direktiivid omandatud kogemustest lähtudes läbi. Läbivaatamine näitas, et on asjakohane asendada need neli direktiivi käesoleva üheainsa direktiiviga. Seega tuleks käesoleva direktiiviga kehtestada tüüpeeskirjad ühiste aspektide suhtes, lubades samas liikmesriikidel teatavate muude aspektide suhtes säilitada või vastu võtta rangemaid riiklikke eeskirju , mis näevad ette tarbijakaitse kõrgema taseme .

Muudatusettepanek 2

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 5

(5) Tarbijad ei ole kaugmüügi piiriülest potentsiaali täies ulatuses ära kasutanud , kuigi see võiks olla üks siseturu esmastest käegakatsutavatest tulemustest. Võrreldes riigisisese kaugmüügi olulise kasvuga viimastel aastatel, on piiriülese kaugmüügi kasv olnud piiratud. See erinevus on märgatav just Interneti teel toimuva müügi puhul, kus kasvuruum on eriti suur. Väljaspool äriruume (otsemüük) sõlmitavate lepingute piiriülese potensiaali ärakasutamist takistavad mitmed tegurid, sealhulgas tootmisharudele kehtestatud riiklike tarbijakaitse-eeskirjade erinevus. Võrreldes riigisisese otsemüügi kasvuga viimastel aastatel, on just teenuste sektoris (nt avalikud teenused) selliste tarbijate arv, kes seda piiriülese ostu-müügi kanalit kasutavad, püsinud madal. Vastukajana paljudes riikides kasvanud ärivõimalustele peaksid väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted (sealhulgas üksiküritajad ) või otsemüügiga tegelevate ettevõtete agendid olema enam huvitatud ärivõimaluste leidmisest teistes liikmesriikides, seda eelkõige piirialadel. Seetõttu aitab tarbijatele esitatava teabe ning kauglepingutest ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingutest taganemise täielik ühtlustamine kaasa ettevõtja ja tarbija vahelise siseturu paremale toimimisele. (5) Kaugmüügi piiriülest potentsiaali ei ole täies ulatuses ära kasutatud , kuigi see võiks olla üks siseturu esmastest käegakatsutavatest tulemustest. Võrreldes riigisisese kaugmüügi olulise kasvuga viimastel aastatel, on piiriülese kaugmüügi kasv olnud piiratud. See erinevus on märgatav just Interneti teel toimuva müügi puhul, kus kasvuruum on eriti suur. Väljaspool äriruume (otsemüük) sõlmitavate lepingute piiriülese potentsiaali ärakasutamist takistavad mitmed tegurid, sealhulgas tootmisharudele kehtestatud riiklike tarbijakaitse-eeskirjade erinevus. Võrreldes riigisisese otsemüügi kasvuga viimastel aastatel, on just teenuste sektoris (nt avalikud teenused) selliste tarbijate arv, kes seda piiriülese ostu-müügi kanalit kasutavad, püsinud madal. Vastukajana paljudes riikides kasvanud ärivõimalustele peaksid väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted (sealhulgas üksikkauplejad ) või otsemüügiga tegelevate ettevõtete agendid olema enam huvitatud ärivõimaluste leidmisest teistes liikmesriikides, seda eelkõige piirialadel. Seetõttu aitab tarbijatele esitatava teabe ning kauglepingutest ja väljaspool äriruume sõlmitavatest lepingutest taganemise teatavate aspektide täielik ühtlustamine kaasa tarbijate paremale kaitsmisele ning ettevõtja ja tarbija vahelise siseturu paremale toimimisele.

Muudatusettepanek 3

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 6

(6) Tarbijalepinguid käsitlevad liikmesriikide õigusaktid erinevad üksteisest oluliselt, mis võib märgatavalt moonutada konkurentsi ning takistada siseturu tõrgeteta toimimist. Ühenduse õigustik, mis kehtib kauglepingute või väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute valdkonnas tarbekaupade ja nende garantiide kohta, samuti ebaõiglaste lepingutingimuste kohta, sätestab õigusaktide ühtlustamise minimaalsed standardid ja annab liikmesriikidele võimaluse säilitada või kehtestada rangemaid meetmeid, et tagada oma territooriumil kõrgemal tasemel tarbijakaitse. Lisaks on paljud küsimused eri direktiivides vastuoluliselt reguleeritud või jäetud lahendamata. Neid küsimusi on liikmesriigid erinevalt lahendanud. Selle tulemusena erinevad tarbijate lepingulisi õigusi käsitlevate direktiivide rakendamiseks kehtestatud riiklikud eeskirjad suuresti. välja jäetud

Muudatusettepanek 4

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 7

(7) Need erinevused kujutavad endast olulist takistust siseturu toimimisele, kahjustades nii ettevõtjaid kui ka tarbijaid. Erinevused suurendavad eeskirjade täitmiseks tehtavaid kulutusi ettevõtjate jaoks, kes tahavad müüa oma tooteid või osutada teenuseid välismaal. Samuti kahjustab killustatus tarbijate usaldust siseturu suhtes. Tarbijate usaldamatust suurendab veelgi tarbijakaitse ebaühtlane tase ühenduse piires. See probleem on eriti aktuaalne uute turuarengute taustal. (7) Teatavad erinevused tarbijatega sõlmitavaid lepinguid, eelkõige kauglepinguid või väljaspool äriruume sõlmitavaid lepinguid käsitlevates liikmesriikide õigusaktides kujutavad endast olulist takistust siseturu toimimisele, kahjustades nii kauplejad kui ka tarbijaid. Erinevused suurendavad eeskirjade täitmiseks tehtavaid kulutusi kauplejate jaoks, kes tahavad müüa oma tooteid või osutada teenuseid välismaal. Samuti kahjustab ebaproportsionaalne killustatus tarbijate usaldust siseturu suhtes.

Muudatusettepanek 5

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 8

(8) Mõnede peamiste regulatiivsete aspektide ühtlustamine suurendab tunduvalt nii tarbijate kui ettevõtjate õiguskindlust. Nii tarbijad kui ka ettevõtjad saavad lähtuda ühtsest, selgelt määratletud õiguslikel printsiipidel rajanevast regulatiivraamistikust, mis reguleerib ettevõtjate ja tarbijate vahel sõlmitavate lepingute teatavaid aspekte kogu ühenduses . Selle tulemusena kõrvaldatakse eeskirjade killustatusest põhjustatud takistused ja muudetakse siseturg selles valdkonnas paremini toimivaks. Neid takistusi saab kõrvaldada üksnes ühtsete ühenduse tasandi eeskirjade kehtestamisega. Lisaks sellele tagatakse nende eeskirjadega tarbijate jaoks ühtlaselt kõrge tarbijakaitse tase kogu ühenduse territooriumil. (8) Kui ei ole sätestatud teisiti, ja kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 169 ei tohiks käesoleva direktiivi sätted takistada liikmesriike kehtestamast või säilitamast rangemaid siseriiklikke meetmeid, mis parandavad tarbijakaitset. Mõnede peamiste regulatiivsete aspektide täielik ühtlustamine on siiski õigustatud, et tagada ühtne tarbijakaitse regulatiivraamistik ja tunduvalt suurendada nii tarbijate kui ka kauplejate õiguskindlust piiriüleses äritegevuses . Sel juhul saavad nii tarbijad kui ka kauplejad lähtuda ühtsest, selgelt määratletud õiguslikel printsiipidel rajanevast regulatiivraamistikust, mis reguleerib ettevõtjate ja tarbijate vahel sõlmitavate lepingute teatavaid aspekte kogu liidus . Seega tagatakse nende eeskirjadega tarbijate jaoks ühtlaselt kõrge tarbijakaitse tase kogu liidu territooriumil. Lisaks sellele kõrvaldatakse ühtsete eeskirjade kehtestamisega liidu tasandil eeskirjade ebaproportsionaalsest killustatusest põhjustatud takistused ja muudetakse siseturg selles valdkonnas paremini toimivaks.

Muudatusettepanek 6

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 10 a (uus)

(10 a) Käesolevat direktiivi ei kohaldata tervishoiuteenuste suhtes, st kõigi teenuste suhtes, mida tervishoiutöötajad osutavad patsientidele, et hinnata, säilitada või taastada nende tervislikku seisundit.

Muudatusettepanek 7

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 10 b (uus)

(10 b) Hasartmängud, sealhulgas loteriid ja kihlveod, ei kuulu oma eripära tõttu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse, mistõttu peavad liikmesriigid suutma kehtestada nimetatud valdkonnas muid, sealhulgas rangemaid tarbijakaitsemeetmeid.

Muudatusettepanek 8

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 11

(11) Kehtiv ühenduse õigustik tarbijatele osutatavate finantsteenuste valdkonnas sisaldab mitmeid tarbijakaitse eeskirju. Seetõttu hõlmavad käesoleva direktiivi sätted finantsteenustega seonduvaid lepinguid vaid ulatuses , mis on vajalik regulatiivsete tühimike täitmiseks . (11) Kehtiv liidu õigustik muu hulgas tarbijatele osutatavate finantsteenuste või reisipakettide valdkonnas sisaldab mitmeid tarbijakaitse eeskirju. Seetõttu ei kohaldata käesoleva direktiivi artikleid 5–19 ja artiklit 23a finantsteenuseid käsitlevate lepingute suhtes ning artikleid 9–19 reisipakette käsitlevate kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute suhtes , ilma et see piiraks kehtivates liidu õigusaktides sisalduvate muude sätete kohaldamist . Finantsteenuste puhul tuleks ergutada liikmesriike liidu tasandil reguleerimata küsimustes õigusaktide väljatöötamisel lähtuma finantsteenuste valdkonnas kehtivatest liidu õigusaktidest, et kõigile tarbijatele ja kõigi finantsteenuseid käsitlevate lepingute puhul oleks tagatud võrdsed tingimused. Komisjon peaks püüdma finantsteenuseid käsitlevat liidu õigustikku täiendada, et kõrvaldada õiguslikud lüngad ja kaitsta tarbijaid igat liiki lepingute korral.

Muudatusettepanek 9

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 11 a (uus)

(11 a) Käesoleva direktiivi artiklid 9–19 ei piira liikmesriikide õigusaktide nende sätete kohaldamist, mis käsitlevad kinnisvara omandamist ja kinnisvaraga seotud tagatisi või kinnisvaraga seotud asjaõiguse loomist või ülekandmist. See hõlmab nimetatud õigusaktidega seotud lepinguid, näiteks veel arendamata kinnisvara müük ja üürimine-ostmine.

Muudatusettepanek 10

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 11 b (uus)

(11 b) Kuna psühholoogilist eriolukorda ei eksisteeri lepingute puhul, mille liikmesriikide eeskirjade kohaselt kinnitab avaliku võimu kandja, tuleks sellised lepingud käesoleva direktiivi artiklite 9–19 reguleerimisalast välja jätta.

Muudatusettepanek 11

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 11 c (uus)

(11 c) Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab mootorsõiduki liisinguleping, mille korral mootorsõiduk lepingu lõppedes tagastatakse, mootorsõiduki rendi teenust.

Muudatusettepanek 12

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 11 d (uus)

(11 d) Paljud liikmesriigid on otsustanud siseriiklikke tarbijakaitse eeskirju kohaldada ka muudele üksustele, nagu valitsusvälised organisatsioonid, alustavad äriühingud või väiksed ja keskmise suurusega ettevõtted, ning teisedki liikmesriigid võivad sellise otsuse vastu võtta. Tuleks meeles pidada, et liikmesriigid võivad laiendada vastuvõetud riiklike eeskirjade reguleerimisala, et kohaldada käesolevat direktiivi juriidilistele või füüsilistele isikutele, kes ei ole käesoleva direktiivi tähenduses tarbijad.

Muudatusettepanek 13

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 11 e (uus)

(11 e) Digitaalvormingus tarbijani toimetatavat digitaalset infosisu, mida tarbija saab kasutada alaliselt või sarnaselt füüsiliselt oma valduses oleva kaubaga, tuleks käsitleda kui kaupa, et kohaldada käesoleva direktiivi müügilepingute suhtes kohaldatavaid sätteid. Kuid lepingust taganemise õigus peaks kehtima ainult hetkeni, mil tarbija otsustab digitaalsisu alla laadima hakata.

Muudatusettepanek 14

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 12

(12) Uus kauglepingu mõiste hõlmaks kõiki juhtumeid, kus müügi- või teenusleping sõlmitakse üksnes ühe või mitme sidevahendi vahendusel (nt tellimuskiri, Internet, telefon või faks). See looks ühtlase mänguruumi kõigile kaugmüügiga tegelejatele. See parandaks ka õiguskindlust, võrreldes praegu kehtiva mõistega, mille kohaselt nõutakse organiseerunud kaugmüügiskeemi olemasolu, mida kasutades kaupleja lepingu sõlmib. (12) Uus kauglepingu mõiste hõlmaks kõiki juhtumeid, kus kauba tarnimist või teenuse osutamist käsitlev leping sõlmitakse kaupleja ja tarbija vahel organiseeritud kaugmüügi- või teenuste osutamise skeemi alusel, kusjuures kaupleja ja tarbija ei viibi lepingu sõlmimisel samaaegselt füüsiliselt kohal, vaid kasutavad eranditult kas üht või mitut sidevahendit (nt tellimuskiri, Internet, telefon või faks). Organiseeritud kaugmüügi- või teenuste osutamise skeemi mõiste ei peaks hõlmama veebisaite, mis annavad üksnes teavet kaupleja, tema kauba ja/või teenuste kohta, isegi juhul, kui sellisel veebisaidil on osutatud üks või mitu sidevahendit. See looks ühtlase mänguruumi kõigile kaugmüügiga tegelejatele.

Muudatusettepanek 15

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 13

(13) Konkreetsed asjaolud, mille alusel pakkumine on tehtud või leping sõlmitud, ei peaks kauglepingu mõistes kajastuma. See, kas kaupleja on juhuslik kaugmüüja või kasutab organiseeritud skeemi, mida haldab kolmas isik, nagu näiteks mõni Interneti-portaal, ei peaks tarbijakaitset mõjutama. Samuti peaks tehingu puhul, milles kaupleja ja tarbija lepivad kokku silmast silma ja väljaspool äriruume, olema tegemist kauglepinguga, juhul kui leping sõlmitakse seejärel üksnes sidevahendi abil, nagu näiteks Interneti või telefoni teel. Kauplejate jaoks peaks kauglepingu mõiste lihtsustamine parandama õiguskindlust ja kaitsma kauplejat ebaõiglase konkurentsi eest. (13) Konkreetsed asjaolud, mille alusel pakkumine on tehtud või leping sõlmitud, ei peaks kauglepingu mõistes kajastuma. See, kas kaupleja kasutab organiseeritud kaugmüügi- või teenuste osutamise skeemi, mida haldab kolmas isik, nagu näiteks mõni Interneti-portaal, ei peaks tarbijakaitset mõjutama. Samuti peaks tehingu puhul, milles kaupleja ja tarbija lepivad kokku silmast silma ja väljaspool äriruume, olema tegemist kauglepinguga, juhul kui leping sõlmitakse seejärel üksnes sidevahendi abil, nagu näiteks Interneti või telefoni teel. Kauplejate jaoks peaks kauglepingu mõiste lihtsustamine parandama õiguskindlust ja kaitsma kauplejat ebaõiglase konkurentsi eest.

Muudatusettepanek 16

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 14

(14) Väljaspool äriruume sõlmitud lepingut tuleks määratleda lepinguna, mis sõlmitakse kaupleja ja tarbija samaaegsel füüsilisel kohalolekul väljaspool äriruume, näiteks kas tarbija kodus või töökohal. Ettevõtte valdustest väljaspool on tarbijad psühholoogilise surve all , olenemata sellest, kas nad on soovinud kaupleja kohaletulekut või ei. Selleks et vältida eeskirjadest kõrvalehoidmist, tuleks siiski pidada väljaspool äriruume sõlmitud lepinguks ka sellises olukorras sõlmitud lepingut, kus tarbija poole pöördutakse väljaspool äriruume, lepingut arutatakse näiteks tarbija kodus, kuid see sõlmitakse poes. (14) Väljaspool äriruume sõlmitud lepingut tuleks määratleda lepinguna, mis sõlmitakse kaupleja ja tarbija samaaegsel füüsilisel kohalolekul väljaspool äriruume, näiteks kas tarbija kodus või töökohal. Ettevõtte valdustest väljaspool on tarbijad ajutiselt erilises olukorras , mis erineb poes valitsevast olukorrast näiteks psühholoogilisest seisukohast vaadatuna ning kaupade ja hindade võrdlemise võimaluste poolest, olenemata sellest, kas tarbijad on soovinud kaupleja kohaletulekut või ei. Selleks et vältida eeskirjadest kõrvalehoidmist, tuleks siiski pidada väljaspool äriruume sõlmitud lepinguks ka sellises olukorras sõlmitud lepingut, kus tarbija poole pöördutakse väljaspool äriruume, lepingut arutatakse näiteks tarbija kodus, kuid see sõlmitakse poes , kuid üksnes juhul, kui lepingu põhikomponendid on määratud kindlaks ringkäigu vältel, vabaajaüritusel või müügiesitlusel . Kuid käesolevas direktiivis toodud teavitamisnõue ei hõlma lepinguid, mille puhul tarbija tasutav summa ei ületa 40 eurot, et mitte koormata liigse teavitamiskohustusega näiteks tänaval kauplejaid, kes tarnivad kauba koheselt. Sellistel juhtudel ei ole vaja ka taganemisõigust, sest selliste lepingute mõju on selgelt nähtav. Liikmesriikidele peaks siiski jääma vabadus kehtestada madalam väärtus ja neide tuleks ergutada seda tegema.

Muudatusettepanek 17

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 15

(15) Ettevõtte äriruumideks tuleks pidada mistahes liiki valdusi (näiteks pood või veoauto), mida kaupleja kasutab pideva äritegevuse kohana. Müügikioskeid ja -laudu tuleks käsitada äriruumidena, kuigi kaupleja kasutab neid võib-olla ajutiselt. Muid valdusi, mis on üüritud ainult lühikeseks ajaks ja kus ei ole kaupleja asukoht (näiteks hotellid, restoranid, konverentsikeskused, kinod, mille on üürinud kauplejad, kelle asukoht ei ole seal), ei tuleks vaadelda äriruumidena. Samuti ei vaadeldaks äriruumidena avalikke kohti, sealhulgas ühistranspordivahendeid, rajatisi, kodusid ega töökohti. (15) Ettevõtte äriruumideks tuleks pidada mistahes liiki valdusi (näiteks pood, takso või veoauto), mida kaupleja kasutab pideva äritegevuse kohana. Müügikioskeid tuleks käsitada äriruumidena, kuigi kaupleja kasutab neid võib-olla ajutiselt või regulaarselt . Muid valdusi, mis on üüritud ainult lühikeseks ajaks ja kus ei ole kaupleja asukoht (näiteks hotellid, restoranid, konverentsikeskused, kinod, mille on üürinud kauplejad, kelle asukoht ei ole seal), ei tuleks vaadelda äriruumidena. Samuti ei vaadeldaks äriruumidena avalikke kohti, sealhulgas ühistranspordivahendeid, rajatisi, kodusid ega töökohti.

Muudatusettepanek 18

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 16

(16) Püsiva andmekandja mõiste peaks hõlmama eelkõige paberil dokumente , USB-pulki, CD-ROMe, DVDsid, mälukaarte ja arvuti kõvaketast , millele on salvestatud e-kiri või pdf-dokument . (16) Püsivad andmekandjad peaks hõlmama eelkõige paberit , USB-pulki, CD-ROMe, DVDsid, mälukaarte või arvuti kõvakettaid. Selleks , et olla püsiv andmekandja, peab e-kiri või veebisait esiteks võimaldama tarbijal säilitada teavet nii kaua, kuni see on tema jaoks asjakohane, et kaitsta oma huve, mis tulenevad suhtest kauplejaga . Teiseks peaks e-kiri või veebisait võimaldama säilitada teavet nii, et kauplejal on võimatu seda ühepoolselt muuta.

Muudatusettepanek 19

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 17

(17) Tarbijatel peab olema õigus saada teavet enne lepingu sõlmimist. Siiski ei pea kaupleja esitama teavet, mis on kontekstist ilmne . Näiteks ettevõtte äriruumides toimuva tehingu puhul võivad toote peamised omadused, kaupleja identiteet ja tarnekorraldus olla selgelt näha. Kaugtehingute ja väljaspool äriruume tehtavate tehingute puhul peaks kaupleja esitama teavet maksekorra, tarnetingimuste, tarne toimumise ja kaebuste lahendamise põhimõtete kohta, sest need ei pruugi igas olukorras selged olla. (17) Tarbija peab saama õigeaegselt enne äriruumides sõlmitava lepingu , kauglepingu, väljaspool äriruume sõlmitava lepingu või samalaadse lepingu sõlmimist piisavalt teavet . Teabe esitamisel peab kaupleja arvesse võtma nende tarbijate erivajadusi, kes on eriti kaitsetud oma vaimse või füüsilise puude, vanuse või kergeusklikkuse tõttu, mille ettenägemist kauplejalt võib mõistlikult eeldada. Kuid erivajaduste arvessevõtmine ei tohiks tekitada tarbijakaitse erinevat taset .

Muudatusettepanek 228

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 17 a (uus)

(17 a) Olenemata sellest, et väljaspool äriruume sõlmitava mitmeotstarbelise lepingu puhul, mille puhul kaupleja ja tarbija täidavad kohe oma lepingujärgsed kohustused ja tarbija makstav summa ei ületa 200 eurot, on kaupleja vabastatud kohustusest esitada artiklis 9 sätestatud teave püsival andmekandjal, peaks kaupleja esitama tarbijale siiski põhjaliku teabe lepingu põhipunktide kohta – eriti mis puudutab hinda – enne, kui nimetatud leping tarbija jaoks siduvaks muutub.

Muudatusettepanek 20

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 20

(20) Tarbija peaks teadma, kas ta sõlmib lepingu kauplejaga või vahendajaga, kes tegutseb mõne teise tarbija volitusel, sest viimati kirjeldatud olukorra puhul võib selguda, et käesoleva direktiiviga pakutav kaitse sel juhul tarbijale ei laiene. Seepärast peaks vahendaja sellest asjaolust teavitama ja võimalikke tagajärgi kirjeldama. Mõistet „vahendaja” ei tohiks kasutada Interneti-müügifoorumite kohta, kus ei sõlmita lepinguid mõne teise isiku nimel või volitusel. välja jäetud

Muudatusettepanek 21

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 22

(22) Kuna kaugmüügi puhul puudub tarbijal võimalus kaupa enne lepingu sõlmimist näha, peaks tarbijal olema lepingust taganemise õigus, mis annaks talle võimaluse veenduda kauba olemuses ja toimimises. (22) Kuna kaugmüügi puhul puudub tarbijal võimalus kaupa enne lepingu sõlmimist näha, peaks tarbijal olema lepingust taganemise õigus, et ta saaks kuni taganemisperioodi lõpuni veenduda kauba olemuses , kvaliteedis ja toimimises. Taganemisõigus tuleks tagada ka väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul.

Muudatusettepanek 22

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 24

(24) Õiguskindluse tagamiseks on käesolevas direktiivis sisalduvate tähtaegade arvutamise suhtes asjakohane kohaldada nõukogu 3. juuni 1971. aasta määrust (EMÜ, Euratom) nr 1182/71, millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad. Seega tuleks kõiki käesolevas direktiivis sisalduvaid ajavahemikke väljendada kalendripäevades. välja jäetud

Muudatusettepanek 23

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 26

(26) Kui tarbija tellib samalt kauplejalt rohkem kui ühe kaubaartikli, peab tarbijal olema taganemisõigus iga eseme suhtes. Kui kaubaartiklid tarnitakse eraldi, siis tuleks konkreetse taganemisperioodi alguseks lugeda hetke, mil tarbija saab tegelikult kätte selle konkreetse eseme. Kui kaup tarnitakse mitme saadetisena või osade kaupa, siis tuleks konkreetse taganemisperioodi alguseks lugeda hetke, kui tarbija või tema poolt määratud kolmas isik saab kätte viimase saadetise või kauba osa. (26) Kui kaup tarnitakse mitme saadetisena, peaks taganemisperiood algama päevast, mil tarbija või tema poolt määratud kolmas isik (välja arvatud kaupleja) saab kätte esimese osa kaubast. Kui kaup tarnitakse mitme saadetisena või osade kaupa, siis peaks konkreetne taganemisperiood algama päevast, mil tarbija saab kätte viimase saadetise või kauba osa . Kui tarbija on ühe tellimusega tellinud mitu kaupa, mis tarnitakse eraldi, peaks taganemisperiood algama päevast, mil tarbija saab kätte viimase osa tellitud kaubast .

Muudatusettepanek 24

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 27

(27) Kui kaupleja ei ole enne kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu sõlmimist teavitanud tarbijat taganemisõigustest, tuleks taganemisperioodi pikendada. Ent õiguskindluse tagamiseks seoses ajavahemikega tuleks kehtestada taganemisperioodi suhtes kolme kuu pikkune ajaline piirang , tingimusel, et kaupleja on täitnud oma lepingulised kohustused täies ulatuses . Kaupleja kohustused loetakse täielikult täidetuks, kui ta on kauba tarbijale tarninud või tarbija tellitud teenuse täielikult osutanud . (27) Kui kaupleja ei ole enne kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu sõlmimist teavitanud tarbijat taganemisõigustest, tuleks taganemisperioodi pikendada. Ent õiguskindluse tagamiseks tuleks kehtestada taganemisperioodi suhtes ühe aasta pikkune ajaline piirang. Liikmesriikidel peaks siiski olema lubatud säilitada seni kehtinud siseriiklike õigusaktidega ettenähtud pikem ajaline piirang .

Muudatusettepanek 229

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 28

(28) Erinevused viisides, kuidas liikmesriigid taganemisõigusi teostavad, on põhjustanud piiriülese müügiga tegelevatele ettevõtjatele kulusid. Ühtlustatud taganemisvormi näidise kasutuselevõtt tarbijate jaoks peaks lihtsustama lepingust taganemist ja suurendama õiguskindlust. Seetõttu ei tohiks liikmesriigid kehtestada kogu ühenduse piires kehtivale tüüpvormile mingeid nõudeid selle välise kuju kohta (näiteks seoses tähemärgi suurusega). (28) Erinevused viisides, kuidas liikmesriigid taganemisõigusi teostavad, on põhjustanud piiriülese müügiga tegelevatele ettevõtjatele kulusid. Ühtlustatud taganemisvormi näidise kasutuselevõtt tarbijate jaoks peaks lihtsustama lepingust taganemist ja suurendama õiguskindlust. Seetõttu ei tohiks liikmesriigid kehtestada kogu liidu piires kehtivale tüüpvormile mingeid nõudeid selle välise kuju kohta (näiteks seoses tähemärgi suurusega). Siiski peaks tarbijale jääma vabadus taganeda oma valitud sõnastust kasutades, eeldusel et tema avaldus kauplejale on selgelt sõnastatud. Kauba tagasisaatmine, kirja saatmine või helistamine võiks samuti sellele nõudmisele vastata, kuid käesolevas direktiivis sätestatud tähtaja jooksul taganemise tõendamise kohustus võib lasuda tarbijal. Seetõttu on tarbija huvides kasutada kauplejale oma taganemisest teada andmiseks püsivat andmekandjat.

Muudatusettepanek 26

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 30

(30) Lepingust taganemise korral peaks kaupleja tagastama kogu tarbijalt saadud raha, sealhulgas summa, mis katab kaupleja kulutused seoses kauba tarnimisega tarbijale. (30) Lepingust taganemise korral peaks kaupleja tagastama kogu tarbijalt saadud raha, sealhulgas summa, mis katab kaupleja kulutused seoses kauba tarnimisega tarbijale , välja arvatud summad niisuguste kiirkullerteenuste kasutamise eest, mida tarbija on konkreetselt nõudnud . Tagasimakset peaks olema võimalik teha igasuguste makseviiside abil, tingimusel, et need on seaduslikud riigis, kus tarbija makse vastu võtab. Seetõttu ei saa tagasimakset teha kinke- või ostukaartide kujul.

Muudatusettepanek 230

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 32

(32) Et vältida olukorda, kus kaupleja tagastab raha tarbijale, kes ei ole kaupa tagasi saatnud, tuleks nõuda, et tarbija saadab kauba tagasi mitte hiljem kui neliteist päeva pärast seda, kui ta on teatanud kauplejale oma taganemisotsusest. (32) Et vältida olukorda, kus kaupleja tagastab raha tarbijale, kes ei ole kaupa tagasi saatnud, tuleks nõuda, et tarbija saadab kauba tagasi mitte hiljem kui neliteist päeva pärast seda, kui ta on teatanud kauplejale oma taganemisotsusest. Lisaks peaks kauplejal olema võimalik muuta tagasimakse sõltuvaks ka sellest, kas tarbija on esitanud tõendid, et ta on kauba tagasi saatnud.

Muudatusettepanek 231

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 33

(33) Taganemisõiguse puhul peaksid kehtima teatavad erandid, nagu näiteks juhtudel, kus taganemisõigus ei ole kauba olemust silmas pidades asjakohane. Erandit kohaldataks näiteks veini puhul, mida tarnitakse pika ajavahemiku järel pärast spekulatiivset laadi lepingu sõlmimist ning kus sellise veini väärtus sõltub turu kõikumisest (vin en primeur). (33) Taganemisõiguse puhul peaksid kehtima teatavad erandid, nagu näiteks juhtudel, kus taganemisõigus ei ole kauba olemust silmas pidades asjakohane ja taganemisõiguse kasutamine seaks kaupleja ebaõiglaselt ebasoodsasse olukorda . Erandit kohaldataks eelkõige toiduainete ja muude hügieeni seisukohast tundlike või kergriknevate kaupade puhul, näiteks veini puhul, mida tarnitakse pika ajavahemiku järel pärast spekulatiivset laadi lepingu sõlmimist ning kus sellise veini väärtus sõltub turu kõikumisest (vin en primeur). Taganemisõigust ei tuleks ette näha ka teatavate muude kaupade ja teenuste, näiteks toorainete – nagu kütteõli – puhul, mille hind sõltub turu kõikumisest.

Muudatusettepanek 28

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 34

(34) Samuti, kui teenuse osutamiseks on sõlmitud kaugleping ning teenuse osutamine algab taganemisperioodi jooksul (nt tarbija laeb selle aja jooksul alla andmeid), oleks ebaõiglane, kui tarbijal oleks taganemisõigus pärast seda, kui ta on teenust kas täielikult või osaliselt kasutanud. Seepärast ei peaks tarbija omama taganemisõigust, kui teenuse osutamine algab tarbija selgel nõusolekul. (34) Samuti, kui teenuse osutamiseks on sõlmitud kaugleping või väljaspool äriruume sõlmitav leping ning teenuse osutamine algab taganemisperioodi jooksul ( näiteks tarbija laadib selle aja jooksul alla andmeid), oleks ebaõiglane, kui tarbijal oleks taganemisõigus pärast seda, kui ta on teenust kas täielikult või osaliselt kasutanud. Seepärast ei peaks tarbija omama taganemisõigust, kui teenuse osutamine algab tarbija selgel nõusolekul , tingimusel et selline nõusolek kujutab endast teadlikku nõusolekut, st tarbijat on teavitatud otsusega kaasnevast taganemisõiguse kaotusest .

Muudatusettepanek 29

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 37

(37) Lihtsustamise eesmärgil ja õiguskindluse saavutamiseks tuleks taganemisõigust kohaldada igat liiki väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute suhtes, välja arvatud rangelt määratletud asjaolude puhul, mida on kerge tõestada. Seetõttu ei peaks kohaldama taganemisõigust tarbija kodus teostatavate kiireloomuliste parandustööde suhtes, mille puhul taganemisõigus ei sobiks kokku hädaolukorraga; sama kehtiks poodide kojukandeteenuste puhul, kus tarbija võib valida poe veebilehelt toitu, jooke ja muid kaupu koheseks koduseks tarbimiseks ja kus need kaubad tuuakse tarbijale koju kätte. Sellistel juhtudel on tegemist kaubaga, mis ei ole kallis ja mida tarbija ostab pidevalt igapäevaseks tarbimiseks või majapidamises kasutamiseks ning mille suhtes seetõttu ei tuleks taganemisõigust kohaldada. Kõige suuremaid probleeme tarbijatele ja enam vaidlusi kauplejatele põhjustab kaupade kohaletoimetamine, sealhulgas kaupade kaotsiminek või kahjustumine transpordi ajal ning hilinenud või osaline tarnimine. Seetõttu on asjakohane selgitada ja ühtlustada kohaletoimetamist ning riskide ülekandmist käsitlevaid riiklikke eeskirju. (37) Lihtsustamise eesmärgil ja õiguskindluse saavutamiseks tuleks taganemisõigust kohaldada igat liiki kauglepingu ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute suhtes, välja arvatud rangelt määratletud asjaolude puhul, mida on kerge tõestada.

Muudatusettepanek 30

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 37 a (uus)

(37 a) Kõige suuremaid probleeme tarbijatele ja enam vaidlusi kauplejatele põhjustab kaupade kohaletoimetamine, sealhulgas kaupade kaotsiminek või kahjustumine transpordi ajal ning hilinenud või osaline tarnimine. Seetõttu on asjakohane ühtlustada kohaletoimetamist ning riskide ülekandmist käsitlevaid riiklikke eeskirju.

Muudatusettepanek 31

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 37 b (uus)

(37 b) Kui kaupleja ei täida võetud tarnimiskohustust, peaks tarbija esitama kauplejale püsival andmekandjal nõude toimetada kaup kohale vähemalt seitsme päeva jooksul ning teavitama kauplejat oma kavatsusest lepingust taganeda, kui kaupa ei tarnita. Kui seatud ajavahemiku jooksul ei ole võetud mingeid kauplejapoolseid meetmeid, võib lugeda tarbija lepingust taganenuks. Ilma et see piiraks tarbija õigust nõuda kahjude hüvitamist, peaks tarbijal olema õigus raha tagastamisele seitsme päeva jooksul juhul, kui summa on juba makstud. Liikmesriikidel peaks tarbijate parema kaitse tagamiseks olema võimalus vastu võtta või säilitada siseriiklikke õigusakte.

Muudatusettepanek 32

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 38

(38) Tarbijale suunatud müügi korral võib kauba kohaletoimetamine toimuda mitmel viisil. Ainult eeskirjad, millest saab hõlpsasti erandeid teha, võimaldavad vajalikku paindlikkust, et neid erinevusi arvesse võtta. Tarbijaid tuleks kaitsta igasuguse riski eest seoses kauba kaotsimineku või kahjustumisega transpordi ajal, mida korraldab või teostab kaupleja. Riski ülekandmist käsitlevat eeskirja ei tohiks kohaldada olukorras, kus tarbija ilma põhjuseta viivitab kauba oma valdusse võtmisega (näiteks kui tarbija ei too kaupa postkontorist viimase kehtestatud tähtaja jooksul ära). Sel juhul peaks kauba kaotsimineku või kahjustumise risk pärast kauplejaga kokkulepitud tarneaja möödumist jääma tarbija kanda. (38) Tarbijale suunatud müügi korral võib kauba kohaletoimetamine toimuda mitmel viisil : kas kohe või hilisemal kuupäeval. Kui lepinguosalised ei ole kokku leppinud konkreetses tarnimiskuupäevas, peaks kaupleja kauba tarnima võimalikult kiiresti ja hiljemalt 30 päeva jooksul alates lepingu sõlmimise päevast. Tarbijaid tuleks kaitsta igasuguse riski eest seoses kauba kaotsimineku või kahjustumisega transpordi ajal, mida korraldab või teostab kaupleja. Riski ülekandmist käsitlevat eeskirja ei tohiks kohaldada olukorras, kus tarbija ilma põhjuseta viivitab kauba oma valdusse võtmisega (näiteks kui tarbija ei too kaupa postkontorist viimase kehtestatud tähtaja jooksul ära). Sel juhul peaks kauba kaotsimineku või kahjustumise risk pärast kauplejaga kokkulepitud tarneaja möödumist jääma tarbija kanda.

Muudatusettepanek 33

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 38 a (uus)

(38 a) Paljude tehingute puhul ei anta tarbijatele piisavalt võimalusi maksmisvahendi valimiseks või neilt võetakse tasu, kui nad keelduvad teatud maksevahendi kasutamisest. Selle olukorra kajastamiseks tuleks ette näha säte, mis tagab, et kaupleja pakub tarbijale valikut eri maksevahendite vahel, ning kauglepingute puhul peavad need hõlmama nii elektroonilisi kui ka mitteelektroonilisi maksevahendeid. Mitteelektrooniline maksesüsteem oleks näiteks võimalus trükkida maksekorraldus kaupleja veebisaidilt ja tasuda see sularahas pangas või muus kaupleja kontaktpunktis.

Muudatusettepanek 34

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 39

(39) Kaupleja peaks vastutama tarbija ees juhul, kui kaup ei vasta lepingutingimustele. Eeldatakse, et kaup on vastavuses lepingutingimustega, kui ta vastab teatavatele tingimustele, mis on seotud peamiselt kauba kvaliteediga . Kauba kvaliteet ja toimimine, mida tarbija võib õigustatult eeldada, sõltub muu hulgas nii sellest, kas kaup on uus või kasutatud, kui ka sellest, kui pikk on kauba eeldatav kasutusaeg. (39) Kaupleja peaks vastutama tarbija ees juhul, kui kaup ei vasta lepingutingimustele. Eeldatakse, et kaup on vastavuses lepingutingimustega, kui ta vastab teatavatele tingimustele, mis on seotud peamiselt kauba kvaliteedi ja kvantiteediga . Kauba kvaliteet ja toimimine, mida tarbija võib õigustatult eeldada, sõltub muu hulgas nii sellest, kas kaup on uus või kasutatud, kui ka sellest, kui pikk on kauba eeldatav kasutusaeg. Kaup tuleks lugeda lepingutingimustele mittevastavaks ka juhul, kui tarniti vale kaup või kui tarne ei olnud täielik.

Muudatusettepanek 35

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 40

(40) Kui kaup ei vasta lepingutingimustele, siis peaks tarbija saama kõigepealt võimaluse nõuda kauplejalt kauba parandamist või selle asendamist, olenevalt kaupleja eelistusest – seda siiski vaid juhul, kui kaupleja ei tõesta, et sellised nõudmised on ebaseaduslikud, osutuvad võimatuks või nõuavad kauplejalt ebaproportsionaalseid jõupingutusi. Kaupleja jõupingutused tuleks määrata objektiivselt, võttes arvesse kaupleja kulusid kauba mittevastavuse kõrvaldamisel, kauba väärtust ja seda, kui suures osas kaup ei vasta lepingutingimustele. Varuosade puudumine ei tohiks olla põhjuseks, mis õigustab kaupleja suutmatust kõrvaldada kauba mittevastavuse mõistliku ajavahemiku jooksul või ebaproportsionaalsete jõupingutusteta. (40) Tarbijal peaks kõigepealt olema võimalus nõuda kauplejalt kauba parandamist või asendamist, välja arvatud juhul, kui kõnealused nõuded osutuvad võimatuks või on ebaproportsionaalsed. See, kas nõue on ebaproportsionaalne, tuleks kindlaks määrata objektiivselt. Nõuded tuleks lugeda ebaproportsionaalseks juhul, kui need tooks muude nõuetega võrreldes kaasa põhjendamatuid kulusid. Selleks et teha kindlaks, kas kulud on põhjendamatud, peaksid ühe nõude täitmisega kaasnevad kulud olema tunduvalt suuremad kui teise nõudega kaasnevad kulud.

Muudatusettepanek 36

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 41

(41) Tarbija ei peaks kandma mingeid kulusid seoses kauba mittevastavuse kõrvaldamisega, eelkõige postitamise, tööjõu ja materjalide osas. Samuti ei pea tarbija kompenseerima kauplejale puudustega kauba kasutamist. (41) Tarbija ei peaks kandma mingeid kulusid seoses kauba mittevastavuse kõrvaldamisega, eelkõige postitamise, tööjõu ja materjalide osas. Samuti ei pea tarbija kompenseerima kauplejale puudustega kauba kasutamist. Tarbijal peaks olema kooskõlas kohaldatavate riiklike õigusaktidega õigus nõuda kahjude hüvitamist, mis tekivad lepingutingimustele mittevastavuse ja selle kaupleja poolt kõrvaldamata jätmise korral. Kõnealune kahju peaks hõlmama mitterahalist kahju, kui kohaldatav siseriiklik õigus seda ette näeb .

Muudatusettepanek 37

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 42

(42) Kui kaupleja on kas keeldunud mittevastavusest tulenevaid nõudeid täitmast või ei ole tal korduvalt õnnestunud neid täita, peaks tarbijal olema õigus vabalt valida mistahes õiguskaitsevahendit . Kaupleja keeldumine võib olla kas otsene või kaudne , viimasel juhul peetakse silmas olukorda, kui kaupleja ei vasta või ignoreerib tarbija nõuet mittevastavus kõrvaldada . (42) Tarbijal peaks olema õigus vabalt valida mis tahes õiguskaitsevahendit, kui tal ei ole õigust nõuda kauba parandamist või asendamist . Liikmesriikidel peaks tarbijate parema kaitse tagamiseks olema võimalus vastu võtta või säilitada siseriiklikke õigusakte, millega sätestatakse õigus kauba mittevastavuse korral õiguskaitsevahendeid vabalt valida.

Muudatusettepanek 38

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 42 a (uus)

(42 a) Tuleks sätestada, et teatavatel juhtudel võib pidada kauplejat vastutavaks lepingule mittevastavuse eest, mis esines tarbijale riski ülekandmise ajal, isegi kui lepingule mittevastavus tuleb ilmsiks alles pärast seda.

Muudatusettepanek 39

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 42 b (uus)

(42 b) Kui kaupleja vastutab lõppmüüjana tarbija ees tootja tegevuse või tegematajätmise tõttu, tuleks tagada, et kauplejal kui lõppmüüjal on õigus esitada regressinõue vastutava(te) isiku(te) vastu lepinguahelas. Selleks peaksid liikmesriigid oma siseriiklikes õigusaktides kindlaks määrama vastutavad isikud ning nägema ette asjakohased meetmed ja toimimise korra.

Muudatusettepanek 40

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 42 c (uus)

(42) Tarbijale tuleks kauba mittevastavuse kindlakstegemiseks ette näha kaheaastane garantiiaeg. Tarbija huvides peaks olema võimalik eeldada, et kui kauba mittevastavus tuleb ilmsiks kuue kuu jooksul alates riski ülekandmisest tarbijale, esines see juba riski ülekandmise hetkel. Liikmesriikidel peaks tarbijate parema kaitse tagamiseks olema võimalus vastu võtta või säilitada siseriiklikke õigusakte garantiiaja, tõendamiskohustuse ümberpööramise kestuse või erieeskirjade kohta, mis käsitlevad pärast garantiiaja lõppemist ilmnenud olulisi lepingule mittevastavusi.

Muudatusettepanek 41

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 43

(43) Direktiivis 1999/44/EÜ antakse liikmesriikidele võimalus kehtestada ajavahemik kestusega vähemalt kaks kuud, mille jooksul tarbija peab kauplejale mis tahes mittevastavusest teatama. Ülevõtmisõigusaktides kehtestatud erinevused on tekitanud kaubandustõkkeid. Seetõttu on vaja selline regulatiivne võimalus kõrvaldada ja parandada õiguskindlust, kohustades tarbijaid teatama kauplejale kauba mittevastavusest kahe kuu jooksul selle avastamise kuupäevast. välja jäetud

Muudatusettepanek 42

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 44

(44) Mõned kauplejad või tootjad pakuvad tarbijatele kauba garantiid. Tagamaks, et tarbijaid ei eksitata, peaks kauba garantii sisaldama teatavat teavet, sealhulgas garantii kestuse ja territoriaalse kohaldamisala kohta, ning kinnitust, et kõnealune garantii ei mõjuta tarbija seaduslikke õigusi. (44) Mõned kauplejad või tootjad pakuvad tarbijatele kauba garantiid. Tagamaks, et tarbijaid ei eksitata, peaks kauba garantii sisaldama teatavat teavet, sealhulgas garantii kestuse ja territoriaalse kohaldamisala kohta, ning kinnitust, et kõnealune garantii ei mõjuta kehtivates siseriiklikes õigusaktides ja käesolevas direktiivis sätestatud tarbija seaduslikke õigusi.

Muudatusettepanek 43

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 45 a (uus)

(45 a) Ühtlustatud regulatiivsed aspektid puudutavad ainult kauplejate ja tarbijate vahel sõlmitavaid lepinguid. Seetõttu ei tohiks käesolev direktiiv mõjutada riiklikku õigust töölepingute, pärimis- ja perekonnaõiguse valdkonna lepingute ning äriühingute liitmist või loomist, partnerluslepinguid ning võlakirju reguleerivate lepingute osas.

Muudatusettepanek 44

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 46

(46) Ebaõiglaste lepingutingimuste sätteid ei kohaldataks lepingutingimuste suhtes, mis kajastavad otseselt või kaudselt liikmesriikides kehtivaid kohustuslikke põhikirjasätteid või õigusnorme, mis on vastavuses ühenduse õigusega. Samuti ei kontrollita ebaõiglaste tingimuste suhtes selliseid lepingutingimusi, mis põhinevad nende rahvusvaheliste konventsioonide sätetel või põhimõtetel, millega ühendus või liikmesriigid on ühinenud, seda eelkõige transpordi valdkonnas. (46) Ebaõiglaste lepingutingimuste sätteid ei kohaldataks lepingutingimuste suhtes, mis kajastavad otseselt või kaudselt liikmesriikides kehtivaid põhikirjasätteid , õigusnorme või avalikku korda reguleerivaid sätteid , mis on vastavuses liidu õigusega. Lepingutingimused peaksid peegeldama ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta põhimõtteid ja sätteid. Samuti ei kontrollita ebaõiglaste tingimuste suhtes tingimusi, mis põhinevad nende rahvusvaheliste konventsioonide sätetel või põhimõtetel, millega liit või liikmesriigid on ühinenud, seda eelkõige transpordi valdkonnas.

Muudatusettepanek 45

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 47

(47) Tarbijalepingud tuleb koostada lihtsas ja arusaadavas keeles ja need peavad olema hästi loetavad . Kauplejal peaks olema võimalus valida lepingutingimuste kavandi kirjamärgi tüüpi ja suurust. Tarbijale tuleb enne lepingu sõlmimist anda võimalus lepingutingimusi lugeda. Tarbija peaks saama sellise võimaluse kas nii, et tarbijale esitatakse tema nõudmise korral lepingutingimused (ettevõtte äriruumides sõlmitava lepingu puhul) või tehakse need lepingutingimused muul viisil kättesaadavaks (näiteks kauglepingu korral kaupleja veebilehel) või lisatakse tellimislehele lepingu tüüptingimused (väljaspool äriruume sõlmitava lepingu puhul). Kaupleja peaks taotlema tarbija nõusolekut mistahes lisatasu kohta, mis lisandub kauplejale peamise lepingulise kohustuse täitmise eest makstavale tasule. Nõusoleku eeldamine nn opt-out-valikusüsteemi kasutamise näol, näiteks eelnevalt märgistatud kastikeste kasutamine kaupleja veebilehel, peaks olema keelatud. (47) Kõik lepingutingimused peaksid olema esitatud selgelt ja ühemõtteliselt. Kui lepingutingimused on esitatud kirjalikult, peavad need alati olema koostatud lihtsas ja arusaadavas keeles. Kauplejal peaks olema võimalus valida lepingutingimuste kavandi kirjamärgi tüüpi ja suurust. Tarbijale tuleb enne lepingu sõlmimist anda võimalus lepingutingimusi lugeda. Tarbija peaks saama sellise võimaluse kas nii, et tarbijale esitatakse tema nõudmise korral lepingutingimused (ettevõtte äriruumides sõlmitava lepingu puhul) või tehakse need lepingutingimused muul viisil kättesaadavaks (näiteks kauglepingu korral kaupleja veebilehel) või lisatakse tellimislehele lepingu tüüptingimused (väljaspool äriruume sõlmitava lepingu puhul). Kaupleja peaks taotlema tarbija nõusolekut mistahes lisatasu kohta, mis lisandub kauplejale peamise lepingulise kohustuse täitmise eest makstavale tasule. Nõusoleku eeldamine nn opt-out-valikusüsteemi kasutamise näol, näiteks eelnevalt märgistatud kastikeste kasutamine kaupleja veebilehel, peaks olema keelatud.

Muudatusettepanek 46

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 47 a (uus)

(47 a) Kauplejad peaksid saama vabalt valida lepingutingimuste edastamisviisi, näiteks kirjastiili laadi ja suuruse, milles lepingutingimused kirja pannakse. Liikmesriigid ei tohiks kehtestada nõudeid lepingutingimuste esitamise kohta, välja arvatud puuetega isikute puhul või juhul, kui kaup või teenus võib endast kujutada spetsiifilist ohtu tarbija või kolmanda isiku tervisele või ohutusele. Liikmesriigid võivad samuti püüda kehtestada lisanõudeid juhul, kui selliseid kaupu või teenuseid käsitlevate lepingute keerukus võib põhjustada tarbijale kahju, kaasa arvatud sektori konkurentsiga seotud küsimused. See võib kehtida näiteks finantsteenuste, gaasi, elektri ja vee, telekommunikatsiooni ja kinnisvaraga seotud lepingute puhul. Siiski ei tohiks see kehtida sõlmimist käsitlevate ja muude ametlike riiklike nõuete puhul, näiteks keel, milles tingimused esitatakse, nõuded tingimuste sisu või konkreetsete sektorite terminite sõnastamise kohta. Käesolev direktiiv ei peaks ühtlustama tarbijalepingutele kehtivaid keelenõudeid. Seega peaks liikmesriikidel olema võimalik siseriiklikus õiguses säilitada või kehtestada keelenõuded lepingutingimuste osas.

Muudatusettepanek 47

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 49

(49) Käesoleva direktiivi raames ei tuleks hinnata ei selliste lepingutingimuste õiglust, mis kirjeldavad lepingu põhisisu, ega müüdud kauba või osutatud teenuse kvaliteedi ja hinna suhet, välja arvatud juhul, kui need tingimused ei ole vastavuses läbipaistvuse nõudega. Lepingu põhisisu ning kvaliteedi ja hinna suhet tuleks siiski arvestada ülejäänud lepingutingimuste õigluse arvestamisel. Näiteks ei tuleks sellist hindamist läbi viia kindlustuslepingute puhul, mille tingimustes määratakse selgelt kindlaks või piiritletakse kindlustusrisk ja kindlustaja vastutus, sest neid piiranguid võetakse arvesse tarbija makstava kindlustusmakse arvutamisel. (49) Käesoleva direktiivi raames ei tuleks hinnata ei selliste lepingutingimuste õiglust, mis kirjeldavad lepingu põhisisu, ega müüdud kauba või osutatud teenuse kvaliteedi ja hinna suhet, välja arvatud juhul, kui need tingimused ei ole vastavuses läbipaistvuse nõudega. Lepingu põhisisu ning kvaliteedi ja hinna suhet tuleks siiski arvestada ülejäänud lepingutingimuste õigluse arvestamisel. Näiteks ei tuleks sellist hindamist läbi viia kindlustuslepingute puhul, mille tingimustes määratakse selgelt kindlaks või piiritletakse kindlustusrisk ja kindlustaja vastutus, sest neid piiranguid võetakse arvesse tarbija makstava kindlustusmakse arvutamisel. Asjaomane väljaarvamine ei kehti kauplejale ettenähtud tasu kohta lepingus välja toodud kõrvaltasude või tinglike tasude korral, arvestades sinna hulka lepingu tingimuste mittetäitmisega seotud maksud või tasud, mille suhtes tuleks kohaldada täielikult õigluse testi.

Muudatusettepanek 48

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 50

(50) Õiguskindluse tagamiseks ja siseturu parema toimimise huvides peaks direktiiv sisaldama kahte ebaõiglaste lepingutingimuste nimekirja. II lisas on esitatud selliste lepingutingimuste nimekiri, mida peetakse igal juhul ebaõiglaseks. III lisas on lepingutingimuste nimekiri, mida tuleks pidada ebaõiglaseks juhul, kui kaupleja ei tõesta vastupidist. Need nimekirjad peaksid kehtima kõigis liikmesriikides . (50) Õiguskindluse tagamiseks ja siseturu parema toimimise huvides peaks direktiiv sisaldama kahte ebaõiglaste lepingutingimuste mittetäielikku nimekirja. II lisas on esitatud selliste lepingutingimuste nimekiri, mida peetakse igal juhul ebaõiglaseks. III lisas on lepingutingimuste nimekiri, mida tuleks pidada ebaõiglaseks juhul, kui kaupleja ei tõesta vastupidist.

Muudatusettepanek 49

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 51

(51) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. välja jäetud

Muudatusettepanek 50

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 52

(52) Eelkõige tuleks anda komisjonile õigus muuta II ja III lisa, kus on esitatud lepingutingimused, mida peetakse ebaõiglaseks või mis võivad seda olla. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. välja jäetud

Muudatusettepanek 51

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 53

(53) Komisjoni õigust muuta II ja III lisa tuleks kasutada selleks, et tagada ebaõiglasi lepingutingimusi käsitlevate eeskirjade järjekindel rakendamine, täiendades neid lisasid lepingutingimustega, mida tuleks pidada ebaõiglaseks igas olukorras või mida tuleks pidada ebaõiglaseks juhul, kui kaupleja ei tõesta vastupidist. välja jäetud

Muudatusettepanek 52

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 55 a (uus)

(55 a) Liikmesriigid peaksid tagama, et nende riigiasutused teeksid vajalikul määral koostööd Euroopa tarbijakeskuste võrgustikuga, et reageerida piiriülestele juhtumitele, eelkõige juhul, kui Euroopa tarbijakeskustes on lahendamisel vastavad taotlused.

Muudatusettepanek 53

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 60

(60) Euroopa Komisjon püüab leida kõige sobivama viisi, kuidas teavitada tarbijaid põhilistest õigustest, mis neil on ostu sooritades. (60) Komisjon püüab pärast liikmesriikide ja sidusrühmadega konsulteerimist leida kõige sobivama viisi, kuidas teavitada tarbijaid ja kauplejaid põhilistest õigustest, mis neil müügikohas on. Komisjon peaks teavitamiseks eelkõige kasutama info- ja kommunikatsioonitehnoloogia ning avaliku meedia vahendeid.

Muudatusettepanek 54

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 61 a (uus)

(61 a) Tuleks näha ette vastastikuse hindamise menetlus, mille raames liikmesriigid peavad kõigepealt käesoleva direktiivi ülevõtmise perioodi jooksul läbi vaatama oma õigusaktid, et teha kindlaks, millised Euroopa Liidu toimimise lepinguga kooskõlas olevad rangemad õigusaktid oma siseriiklikus õiguses säilitada või millised õigusaktid tuleb vastu võtta, et tagada tarbijate parem kaitse. Ülevõtmisperioodi lõpuks peaksid liikmesriigid koostama aruande läbivaatamise tulemuste kohta. Komisjon peaks esitama iga aruanne kõikidele teistele liikmesriikidele ja sidusrühmadele. Liikmesriigid ja Euroopa Parlament võivad kuue kuu jooksul esitada oma märkusi kõnealuste aruannete kohta. Komisjon peaks hiljemalt aasta pärast käesoleva direktiivi ülevõtmise perioodi lõppu ja seejärel iga kolme aasta tagant esitama aruande, millele on vajaduse korral lisatud õigusaktide ettepanekud. Komisjon peaks pakkuma liikmesriikidele vajaduse korral tuge ühise meetodi väljatöötamisel.

Muudatusettepanek 55

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 61 b (uus)

(61 b) Selleks et tagada kõikides liikmesriikides tarbijakaitse kõrge tase, tuleks ergutada isikuid ja organisatsioone, kellel on õigustatud huvi tarbijaid kaitsta, teavitama liikmesriike ja komisjoni oma hinnangutest ning andma vabatahtlikke soovitusi, et liikmesriigid ja komisjon saaksid neid käesoleva direktiivi läbivaatamisel arvesse võtta.

Muudatusettepanek 56

Ettepanek võtta vastu direktiiv Põhjendus 63

(63) On asjakohane vaadata käesolev direktiiv läbi, kui ilmnevad mingid tõkked siseturu toimimisel. Läbivaatamise tulemusena võib komisjon koostada ettepaneku käesoleva direktiivi muutmiseks, mis võib sisaldada muudatusi teistes tarbijakaitset käsitlevates õigusaktides, mis kajastavad komisjoni tarbijapoliitika strateegiaga võetud kohustust ühenduse õigustik ühtse kõrge tarbijakaitse taseme saavutamiseks läbi vaadata. välja jäetud

Muudatusettepanek 57

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 1

Käesoleva direktiivi eesmärk on aidata kaasa siseturu nõuetekohasele toimimisele ja kõrge tarbijakaitse taseme saavutamisele, ühtlustades tarbijate ja kauplejate vahelisi lepinguid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide teatavaid aspekte. Käesoleva direktiivi eesmärk on aidata kaasa kõrge tarbijakaitse taseme saavutamisele ja siseturu nõuetekohasele toimimisele , ühtlustades tarbijate ja kauplejate vahelisi lepinguid käsitlevate liikmesriikide õigus- ja haldusnormide teatavaid aspekte.

Muudatusettepanek 59

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 1

(1) tarbija – füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames tegutseb eesmärgil, mis ei ole seotud tema kaubandus-, majandus-, käsitööndusliku või kutsetegevusega; (1) tarbija – füüsiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames tegutseb peamiselt eesmärgil, mis ei ole seotud tema kaubandus-, majandus-, käsitööndusliku või kutsetegevusega;

Liikmesriigid võivad säilitada või laiendada käesoleva direktiivi eeskirjade kohaldamist juriidilistele või füüsilistele isikutele, kes ei ole käesoleva direktiivi tähenduses tarbijad.

Muudatusettepanek 60

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 2

(2) kaupleja – füüsiline või juriidiline isik, kes käesoleva direktiiviga hõlmatavate lepingute raames tegutseb eesmärgil, mis on seotud tema kaubandus-, majandus-, käsitööndusliku või kutsetegevusega, ning sellise kaupleja nimel või volitusel tegutsev isik; (2) kaupleja – füüsiline või juriidiline isik, olenemata sellest, kas ta on era- või riigiomanduses, kes tegutseb eesmärgil, mis on seotud tema kaubandus-, majandus-, käsitööndusliku või kutsetegevusega, ning käesoleva direktiiviga hõlmatud lepingutega seoses sellise kaupleja volitusel tegutsev isik;

Muudatusettepanek 61

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 2 a (uus)

(2 a) kaup – mis tahes materiaalne vallasvara ja mis tahes mittemateriaalne vara, mida saab kasutada selle füüsilise omamisega sarnasel viisil, välja arvatud kaup, mida müüakse sundkorras või muul seadusest tuleneval viisil. Käesoleva direktiivi tähenduses loetakse kaubaks ka vesi, gaas ja elekter, kui need pannakse müüki piiratud mahus või kindlaksmääratud koguses;

Muudatusettepanek 62

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 2 b (uus)

(2 b) tarbija nõuete järgi valmistatud kaup – mis tahes kaup, mis ei ole eelnevalt valmis toodetud ja mille valmistamisel on määrava tähtsusega tarbija isiklikud valikud või nõuded;

Muudatusettepanek 63

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 3

(3) müügileping – mistahes leping kauba müügi kohta kauplejalt tarbijale, sealhulgas mistahes mitmeotstarbeline leping, mille objektiks on nii kaubad kui ka teenused; välja jäetud

Muudatusettepanek 64

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 4

(4) kaup – mistahes materiaalne vallasvara, välja arvatud: (a) kaup, mida müüakse sundkorras või muul seadusest tuleneval viisil, (b) vesi ja gaas, kui neid ei panda müüki piiratud mahus või kindlaksmääratud koguses, (c) elekter; välja jäetud

Muudatusettepanek 65

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 5

(5) teenusleping – mistahes leping, välja arvatud müügileping, mille alusel kaupleja osutab tarbijale teenust ; (5) teenus – kaupleja poolt tarbijale tasu eest tehtav töö või muu teenuse osutamine ;

Muudatusettepanek 66

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 5 a (uus)

(5 a) müügileping – mis tahes leping, mille alusel kaupleja annab kooskõlas siseriiklike õigusaktidega tarbijale üle kauba omandiõiguse või võtab kohustuse anda kauba omandiõigus tarbijale üle ja mille alusel kohustub tarbija tasuma kokkulepitud hinna. Käesoleva direktiivi tähenduses loetakse müügilepinguteks ka lepingud, milles käsitletakse sellise kauba tarnimist, mis tuleb alles valmistada või toota;

Muudatusettepanek 67

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 5 b (uus)

(5 b) mitmeotstarbeline leping – mis tahes leping, mille objektiks on nii teenuste osutamine kui ka kaupade tarnimine;

Muudatusettepanek 68

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 6

(6) kaugleping – mistahes müügi- või teenusleping , mille sõlmimiseks kaupleja kasutab eranditult kas üht või mitut sidevahendit; (6) kaugleping – kaupleja ja tarbija vahel sõlmitav mis tahes leping , mille alusel tarnitakse kaupa või osutatakse teenust ning mis sõlmitakse kaugmüügi- või teenuste osutamise skeemi alusel, kusjuures kaupleja ja tarbija ei viibi lepingu sõlmimisel samaaegselt füüsiliselt kohal, vaid kasutavad eranditult kas üht või mitut sidevahendit;

Muudatusettepanek 69

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 7

(7) sidevahendid – mistahes vahendid, mida ilma kaupleja ja tarbija üheaegse füüsilise kohalviibimiseta saab kasutada nendevahelise lepingu sõlmimiseks; välja jäetud

Muudatusettepanek 70

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 8

(8) väljaspool äriruume sõlmitav leping – (8) väljaspool äriruume sõlmitav leping – mis tahes leping kaupleja ja tarbija vahel kauba tarnimiseks või teenuse osutamiseks,

a) mistahes müügi-või teenusleping, mis sõlmitakse kaupleja ja tarbija üheaegsel viibimisel väljaspool äriruume , või mistahes müügi-või teenusleping, mille pakkumine on tehtud tarbijale nimetatud tingimustes ; või a) mis sõlmitakse kaupleja ja tarbija üheaegsel viibimisel väljaspool äriruume;

a a) mille kohta on tarbija teinud pakkumise kaupleja samaaegsel füüsilisel kohalolekul väljaspool äriruume; või

b) mistahes müügi- või teenusleping, mis sõlmitakse äriruumides, kuid mille üle peetakse läbirääkimisi väljaspool äriruume olukorras, kus kaupleja ja tarbija viibivad mõlemad kohal ; b) mille põhikomponendid on määratud kindlaks kaupleja ja tarbija üheaegsel füüsilisel kohalolekul väljaspool äriruume kaupleja korraldatud ringkäigu vältel, vabaajaüritusel või müügiesitlusel, kui sellise ringkäigu, vabaajaürituse või esitluse eesmärk on sõlmida hiljem leping äriruumides ;

Muudatusettepanek 71

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 9 – alapunkt b

b) müügikioskid ja müügilauad , kus kaupleja tegutseb regulaarselt või ajutiselt; b) müügikioskid, kus kaupleja tegutseb regulaarselt või ajutiselt;

Muudatusettepanek 72

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 12

(12) toode – mistahes kaup või teenus, sealhulgas kinnisvara ning õigused ja kohustused; välja jäetud

Muudatusettepanek 73

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 14

(14) ametialane hoolikus – erioskuste tase ja hoolikus, mille kasutamist tarbijate suhtes võib kauplejalt õigustatult eeldada ja mis on vastavuses ausate kaubandustavadega ja/või heausklikkuse üldpõhimõttega kaupleja tegevusalal; välja jäetud

Muudatusettepanek 74

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 15

(15) enampakkumine – müügimeetod, kus kaupleja pakub kaupa või teenust võistupakkumise korras, mis võib hõlmata sidevahendi kasutamist ning kus kõrgeima pakkumise tegija on kohustatud kauba või teenuse ostma. Tehing, mis sõlmitakse pakkumise alusel, kus hind on eelnevalt määratud, kuid mille sõlmimiseks tarbijatele siiski antakse võimalus osaleda võistupakkumisel, ei ole enampakkumine; välja jäetud

Muudatusettepanek 75

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 16

(16) avalik enampakkumine – müügimeetod, kus kaupleja pakub enampakkuja poolt juhitava võistupakkumise korras kaupa tarbijale, kes viibib enampakkumise juures või kellele on antud võimalus seal juures viibida, ning kus kõrgeima pakkumise tegija on kohustatud kauba ostma; (16) avalik enampakkumine – müügimeetod, kus kaupleja pakub avalikkuse jaoks füüsiliselt juurdepääsetava ürituse käigus kaupleja nimel tegutseva kolmanda isiku ( enampakkuja ) poolt tasu eest juhitava ja läbipaistva võistupakkumise korras kaupa või teenust tarbijale ; tõusva hinnaga oksjonil saab kauba või teenuse tarbija või tema volitusel tegutsev isik , kes teeb kõrgeima pakkumise ; langeva hinnaga oksjonil saab kauba või teenuse tarbija või tema volitusel tegutsev isik, kes on esimesena nõus kauba või teenuse küsitud hinna eest otsekohe ostma;

Muudatusettepanek 76

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 17

(17) tootja – kauba valmistaja, ühenduse territooriumile importija või isik, kes on oma nime, kaubamärgi või muu tunnusmärgi kaubale asetanud ja esineb selle tootjana; (17) tootja – kauba valmistaja, liidu territooriumile importija või isik, kes on oma nime, kaubamärgi või muu tunnusmärgi kaubale asetanud ja esineb selle tootjana;

Muudatusettepanek 77

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 18

(18) kauba garantii – kaupleja või tootja (garandi) poolt tarbija ees võetud kohustus hüvitada tarbijale kauba või teenuse eest makstud hind või asendada või parandada kaup või teenus mistahes moel, kui kaup või teenus ei vasta garantiikirjas sätestatud kirjeldusele või lepingu sõlmimise ajal või selle eel kättesaadavale reklaamile; (18) kauba garantii – kaupleja või tootja (garandi) poolt tarbija ees võetud kohustus lisaks oma juriidiliste kohustuste täitmisele vastavuse tagamise osas hüvitada tarbijale kauba või teenuse eest makstud hind või asendada või parandada kaup või teenus mis tahes moel, kui kaup või teenus ei vasta garantiikirjas sätestatud kirjeldusele või mis tahes vastavusega mitteseotud nõudele või lepingu sõlmimise ajal või selle eel kättesaadavale reklaamile;

Muudatusettepanek 78

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 19

(19) vahendaja – kaupleja, kes sõlmib lepingu tarbija nimel või volitusel; välja jäetud

Muudatusettepanek 79

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 2 – punkt 20

(20) lisaleping – leping, mille alusel tarbija omandab kauba või teenuse, mis on seotud kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitud lepinguga, ning kus kauba tarnib või teenuse osutab kaupleja või kolmas isik nimetatud kolmanda isiku ja kaupleja vahel sõlmitud kokkuleppe alusel. (20) sidusleping – mis tahes leping, mille alusel tarnitakse kaupa või osutatakse teenust,

a) mida vaadeldakse objektiivselt majanduslikult ühtsena kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepinguga ning

b) kus kauba tarnib või teenuse osutab kaupleja või kolmas isik nimetatud kolmanda isiku ja kaupleja vahel sõlmitud kokkuleppe alusel.

Majanduslikult ühtseks loetakse lepingud siis, kui siduslepingu alusel tarnitud kaup või osutatud teenused on seotud vastavalt kas kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitud lepingu täitmisega või sellise kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu alusel tarnitud kauba või osutatud teenuse kasutamisega.

Muudatusettepanekud 80 ja 232

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 3

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse selles sätestatud tingimustel ja ulatuses kaupleja ja tarbija vahel sõlmitud müügi- ja teenuslepingute suhtes. 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse selles sätestatud tingimustel ja ulatuses kaupleja ja tarbija vahel sõlmitud niisuguste lepingute suhtes, mille alusel tarnitakse kaupa või osutatakse teenust, ja mitmeotstarbeliste lepingute suhtes.

2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse finantsteenuste puhul üksnes artiklites 8–20 sätestatud teatavate väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute , artiklites 30–39 sätestatud ebaõiglaste lepingutingimuste ja artiklites 40–46 sätestatud üldeeskirjade suhtes ning koostoimes artikliga 4, mis käsitleb täielikku ühtlustamist . 2. Käesolev direktiiv ei piira käesolevas valdkonnas kehtivat liidu õigustikku , mis reguleerib kaupleja ja tarbija vahelisi lepinguid .

2 a. Käesolevat direktiivi ei kohaldata lepingute suhtes, mis on sõlmitud järgmistes valdkondades:

a) sotsiaalteenused;

b) tervishoiuteenused, st kõik teenused, mida tervishoiutöötajad osutavad patsientidele, et hinnata, säilitada või taastada nende tervislikku seisundit;

c) hasartmängud, sealhulgas rahalise panusega õnnemängud, kaasa arvatud loteriid, kasiinomängud ja kihlveotehingud.

2 b. Artikleid 5–19 ja artiklit 23 ei kohaldata lepingute suhtes, mis

a) käsitlevad finantsteenuseid;

b) kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiivi 2002/65/EÜ(milles käsitletakse tarbijale suunatud finantsteenuste kaugturustust) (2) kohaldamisalasse.

3. Lepingute suhtes, mis kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 94/47/EÜ ja nõukogu direktiivi 90/314/EMÜ reguleerimisalasse, kohaldatakse üksnes artikleid 30–39, mis käsitlevad tarbija õigusi ebaõiglaste lepingutingimuste puhul, loetuna koostoimes artikliga 4, mis käsitleb täielikku ühtlustamist. 3. Kooskõlas käesoleva artikli lõigetega 4 kuni 4c kohaldatakse artikleid 9–19 kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute suhtes.

4. Artikleid 5, 7, 9 ja 11 kohaldatakse ilma, et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivides 2006/123/EÜ ja 2000/31/EÜ sätestatud teavitamisnõuete kohaldamist. 4. Artikleid 9–19 ei kohaldata kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute suhtes,

a) mis käsitlevad kinnisvaraga seotud asjaõiguse loomist, omandamist ja üleandmist, kinnisasjaga seotud tagatisi, hoonete ehitamist või ulatuslikku ümberehitamist või hoone või korteri üürimist;

b) mis kuuluvad nõukogu 13. juuni 1990. aasta direktiivi 90/314/EMÜ (reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide kohta) (3) või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. jaanuari 2009. aasta direktiivi 2008/122/EÜ (tarbijate kaitse kohta seoses osaajalise kasutamise õiguse, pikaajalise puhkusetoote, edasimüügi ja vahetuslepingute teatavate aspektidega) (4) kohaldamisalasse;

c) mis liikmesriikide eeskirjade kohaselt kehtestatakse niisuguse avaliku võimu kandja poolt, kes on seadusega kohustatud olema sõltumatu ja erapooletu ning kes peab ulatusliku õigusalase selgitustööga tagama, et tarbija sõlmib lepingu üksnes põhjaliku kaalutluse alusel ja selle õiguslikust ulatusest teadlik olles;

4 a. Artikleid 9–19 ei kohaldata kauglepingute suhtes, mille puhul kaupleja ja tarbija täidavad kohe oma lepingujärgsed kohustused ja tarbija makstav summa ei ületa 40 eurot, kui sellised lepingud sõlmitakse nende iseloomu tõttu tavaliselt väljaspool äriruume. Liikmesriigid võivad oma riiklikes õigusaktides määrata madalama väärtuse.

4 b. Artikleid 9–19 ei kohaldata kauglepingute suhtes,

a) mis on sõlmitud müügiautomaate või automatiseeritud äriruume kasutades;

b) mis on sõlmitud telesideoperaatoriga avalike taksofonide vahendusel taksofonide kasutamiseks või sõlmitud tarbija loodud ühe telefoni-, interneti- või faksiühenduse kasutamiseks.

4 c. Artikli 11 lõiget 1 b ja artikleid 12–19 ei kohaldata kauglepingute suhtes, kui tegemist on majutus-, transpordi-, mootorsõidukirendi-, toitlustus- või vabaajaveetmisteenustega ning kui lepingutes on ette nähtud, et teenust osutatakse konkreetsel kuupäeval või ajavahemikul.

4 d. Kooskõlas käesoleva artikli lõigetega 4 e, 4 f ja 4 g kohaldatakse artikleid 22–29 müügilepingute suhtes. Ilma et see piiraks artikli 24 lõike 5 kohaldamist, kui tegemist on mitmeotstarbelise lepinguga, kohaldatakse artikleid 22–29 ainult kauba suhtes.

4 e. Artikleid 23 a ja 23 b kohaldatakse ka teenuslepingute ja mitmeotstarbeliste lepingute suhtes

4 f. Artikleid 22–29 ei kohaldata:

a) elektri suhtes;

b) vee ja gaasi suhtes, kui neid ei panda müüki piiratud mahus või kindlaksmääratud koguses.

4 g. Artikleid 22–29 ei kohaldata avalikul enampakkumisel müüdava kasutatud kauba suhtes.

Muudatusettepanek 81

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 4 – pealkiri

Täielik ühtlustamine Ühtlustamise tase

Muudatusettepanek 82

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 4

Liikmesriigid ei tohi riiklikes õigusaktides säilitada või nendega kehtestada eeskirju , mis erinevad käesoleva direktiiviga kehtestatust , sealhulgas ei rangemaid ega vähem rangeid eeskirju , millega tagataks tarbijakaitse erinev tase. 1. Välja arvatud juhul, kui see on ette nähtud lõikes 1 a või 1 b, võivad liikmesriigid oma riiklikes õigusaktides säilitada või nendega kehtestada Euroopa Liidu toimimise lepingule vastavad rangemad sätted , et tagada kõrgemal tasemel tarbijakaitse , artiklis 5 , artikli 9 lõigetes 5 ja 6, artiklites 22–29, artikli 31 lõikes 4 ning artiklites 34 ja 35 sätestatud tingimustel ja ulatuses.

2. Liikmesriigid võivad oma riiklikes õigusaktides säilitada Euroopa Liidu toimimise lepingule vastavad rangemad eeskirjad, et tagada tarbijakaitse kõrgem tase, nagu on sätestatud artikli 12 lõikes 4 ja artikli 13 lõikes 2.

3. Liikmesriigid ei tohi riiklikes õigusaktides säilitada või nendega kehtestada eeskirju, mis erinevad artiklis 2, artikli 9 lõigetes 1 kuni 4, artikli 9 lõikes 8, artiklites 10 ja 11, artikli 12 lõigetes 1–3, artikli 13 lõikes 1, artiklites 14–19, artiklites 30–33 ja artiklis 36 kehtestatust, sealhulgas rangemaid eeskirju, millega tagataks tarbijakaitse erinev tase.

Muudatusettepanek 83

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 4 a (uus)

Artikkel 4 a Ajavahemikud, kuupäevad ja tähtajad Käesolevas direktiivis sisalduvate ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade arvutamise suhtes kohaldatakse nõukogu 3. juuni 1971. aasta määrust (EMÜ, Euratom) nr 1182/71, millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad (5).

Muudatusettepanek 84

Ettepanek võtta vastu direktiiv II peatükk – pealkiri

Muudatusettepanek 85

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – pealkiri

Teavitamise üldnõuded Nõuded väljaspool äriruume sõlmitavates lepingutes esitatavale teabele

Muudatusettepanek 86

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 - sissejuhatav osa

1. Enne mistahes müügi- või teenuslepingu sõlmimist peab kaupleja esitama tarbijale järgmise teabe, kui selline teave ei ole kontekstist niigi selge: 1. Äriruumides sõlmitava lepingu sõlmimisel peab kaupleja esitama tarbijale selgel ja arusaadaval viisil järgmise teabe, kui selline teave ei ole kontekstist niigi selge:

Muudatusettepanek 87

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt a

a) toote põhiomadused sidevahendile ja tootele kohases ulatuses; a) kauba või teenuse põhiomadused kaubale või teenusele kohases ulatuses;

Muudatusettepanek 88

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt b

b) kaupleja aadress ja identifitseerimisandmed, näiteks tema ärinimi , ning vajadusel selle kaupleja aadress ja identifitseerimisandmed, kelle volitusel ta tegutseb ; b) kaupleja identifitseerimisandmed, näiteks tema ärinimi;

Muudatusettepanek 89

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt b a (uus)

b a) kaupleja tegevuskoha aadress, telefoninumber, faksinumber ja e-posti aadress olemasolu korral, et tarbija saaks kauplejaga kiiresti ühendust võtta ja kauplejaga tõhusalt suhelda;

Muudatusettepanek 90

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt c

c) toote või teenuse hind koos maksudega või juhul, kui toote või teenuse olemusest tulenevalt ei ole hinda põhjendatult võimalik eelnevalt arvutada, hinna arvutamise viis ning vajadusel ka täiendavad veo-, tarne- või postikulud või, kui neid kulusid ei ole põhjendatult võimalik eelnevalt arvutada, teave selle kohta, et võidakse nõuda selliste täiendavate kulude tasumist; c) toote või teenuse täishind koos maksudega või juhul, kui kauba või teenuse olemusest tulenevalt ei ole hinda põhjendatult võimalik eelnevalt arvutada, hinna arvutamise viis ning vajadusel ka täiendavad veo-, tarne- või postikulud ja mis tahes muud kulud või, kui neid kulusid ei ole põhjendatult võimalik eelnevalt arvutada, teave selle kohta, et võidakse nõuda selliste täiendavate kulude tasumist . Juhul kui leping on tähtajatu, tähendab täishind igakuiste kulude kogusummat;

Muudatusettepanek 91

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt d

d) maksmise, tarne, tellimuse täitmise ja kaebuste lahendamise kord, kui see erineb ametialase hoolikuse nõuetega kehtestatust ; d) vajaduse korral maksmise, tarne, tellimuse täitmise kord, tähtaeg, mille jooksul kaupleja on kohustatud kauba tarnima või teenuse osutama, ja kaupleja rakendatav kaebuste lahendamise kord ;

Muudatusettepanek 92

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt f

f) kauba müügijärgse hoolduse ja garantii olemasolu ja tingimused (kui see on asjakohane); f) lisaks kauba vastavuse õigusliku garantii meeldetuletamisele mainitakse kauba müügijärgse hoolduse ja garantii olemasolu ja tingimusi (kui see on asjakohane);

f a) käitumisjuhendi olemasolu ja see, kust selle juhendi võib vajadusel saada;

Muudatusettepanek 93

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt g

g) lepingu kestus (kui see on asjakohane) või, kui leping on tähtajatu, lepingu lõpetamise tingimused; g) lepingu kestus (kui see on asjakohane) või, kui leping on tähtajatu või automaatselt pikenev , lepingu lõpetamise tingimused;

Muudatusettepanek 94

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punkt i

i) asjaolu, et kaupleja nõudel peab tarbija maksma ettemaksu või esitama finantstagatise, ning sellise ettemaksu või finantstagatise tingimused . i) vajaduse korral asjaolu, et kaupleja nõudel peab tarbija maksma ettemaksu või esitama finantstagatise, ning sellise ettemaksu või finantstagatise tingimused ;

Muudatusettepanek 95

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 1 – punktid i a, i b ja i c (uus)

i a) vajaduse korral digitaalse sisu tehniliste kaitsemeetmete kasutamine;

i b) digitaalse sisu mis tahes koostalitlusvõime riist- ja tarkvaraga, mis on kauplejale teada või mille puhul võib põhjendatult eeldada, et ta seda teab, samuti igasugune koostalitlusvõime puudumine, kui see on asjakohane;

i c) vajaduse korral võimalus kasutada kaupleja suhtes rakendatavat kohtuvälist kaebuste ja kahjuhüvitusnõuete mehhanismi ning selle juurdepääsutingimused.

Muudatusettepanek 96

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 2

2. Avaliku enampakkumise korral võib asendada lõike 1 punktis b nõutava teabe enampakkuja aadressi ja identifitseerimisandmetega. 2. Lõiget 1 ei kohaldata kauba tarnimise või teenuse osutamise lepingute suhtes, mis käsitlevad igapäevaseid tehinguid ja mille korral peab kaupleja toote tarnima või teenuse osutama kohe, kui leping on sõlmitud.

Muudatusettepanek 97

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 5 – lõige 3

3. Lõikes 1 osutatud teave peab moodustama müügi- või teenuslepingu lahutamatu osa. 3. Liikmesriigid võivad vastu võtta või säilitada täiendavaid lepingueelseid teavitamisnõudeid.

Muudatusettepanek 98

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 6 – lõige 2

2. Ilma et see piiraks artikli 7 lõike 2, artiklite 13 ja 42 kohaldamist, määratakse artikli 5 rikkumisest tulenevad tagajärjed kindlaks vastavalt kehtivale riiklikule õigusele. Liikmesriigid kehtestavad oma riiklikus lepinguõiguses tõhusad õiguskaitsevahendid artikli 5 rikkumise puhuks. 2. Ilma et see piiraks artiklite 13 ja 42 kohaldamist, määratakse artikli 5 rikkumisest tulenevad tagajärjed kindlaks vastavalt kehtivale riiklikule õigusele. Liikmesriigid kehtestavad oma siseriiklikus õiguses tõhusad ja proportsionaalsed õiguskaitsevahendid artikli 5 rikkumise puhuks.

Muudatusettepanek 99

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 7

Artikkel 7 Konkreetsed teavitamisnõuded vahendajatele 1. Enne lepingu sõlmimist selgitab vahendaja tarbijale, et ta tegutseb teise kaupleja nimel või volitusel ning et sõlmitud lepingut ei käsitata mitte tarbija ja kaupleja vahelise, vaid pigem kahe tarbija vahelise lepinguna, mis ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse. 2. Vahendajat, kes ei täida käesoleva artikli lõikes 1 osutatud kohustust, loetakse isikuks, kes on sõlminud lepingu oma nimel. 3. Käesolevat artiklit ei kohaldata avalike enampakkumiste korral. välja jäetud

Muudatusettepanek 100

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 8

Artikkel 8 Reguleerimisala Käesolevat peatükki kohaldatakse kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul. välja jäetud

Muudatusettepanek 101

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 9

Artikkel 9 Nõuded kauglepingutes ja väljaspool äriruume sõlmitavates lepingutes esitatavale teabele Artikkel 9 Lepingueelsed teavitamisnõuded kauglepingute ning väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute korral

Kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul esitab kaupleja lepingu lahutamatu osana järgmise teabe: 1. Õigeaegselt enne seda, kui tarbija on seotud mis tahes kauglepingu, väljaspool äriruume sõlmitava lepingu või vastava lepingupakkumisega, esitab kaupleja tarbijale selgel ja mõistetaval viisil järgmise teabe:

(a) artiklites 5–7 osutatud teave ning erandina artikli 5 lõike 1 punktist c kõigil juhtudel teave maksmise, tarne, tellimuse täitmise ja kaebuste lahendamise korra kohta; a) kauba või teenuse põhiomadused sidevahendile ja kaubale või teenusele kohases ulatuses;

b) taganemisõiguse kohaldamisel selle õiguse kasutamise tingimused ja kord vastavalt I lisas sätestatule; b) kaupleja identifitseerimisandmed, näiteks tema ärinimi;

b a) kaupleja tegevuskoha aadress, telefoninumber, faksinumber ja e-posti aadress olemasolu korral, et tarbija saaks kauplejaga kiiresti ühendust võtta ja temaga tõhusalt suhelda;

c) kaupleja (ning vajadusel selle kaupleja, kelle volitusel isik tegutseb) tegevuskoha aadress, kuhu tarbija võib kaebusi esitada, kui see aadress erineb kaupleja aadressist; c) toote või teenuse täishind koos maksudega või juhul, kui toote või teenuse olemusest tulenevalt ei ole hinda põhjendatult võimalik eelnevalt arvutada, hinna arvutamise viis ning vajaduse korral ka täiendavad veo-, tarne- või postikulud ja mis tahes muud kulud või, kui neid kulusid ei ole põhjendatult võimalik eelnevalt arvutada, teave selle kohta, et võidakse nõuda selliste täiendavate kulude tasumist; juhul kui leping on tähtajatu, tähendab täishind igakuiste kulude kogusummat;

d) käitumisjuhendi olemasolu ja see, kust selle juhendi võib vajadusel saada; d) maksmise, tarne, tellimuse täitmise kord, tähtaeg, mille jooksul kaupleja on kohustatud kauba tarnima või teenuse osutama, ja kaupleja rakendatav kaebuste lahendamise kord;

e) vaidluste sõbraliku lahendamise võimalus (kui see on asjakohane); e) taganemisõiguse kohaldamisel selle õiguse kasutamise tingimised, ajavahemik ja kord, sealhulgas võimalikud kauba tagastamise kulud tarbijale, sellel eesmärgil võib kaupleja vastavalt kasutada I lisa A osas esitatud lepingust taganemise näidisjuhist ja I lisa B osas esitatud taganemisteate näidist või mis tahes muud selgelt sõnastatud dokumenti; kui kaupleja teavitab tarbijat I lisa A osa kohast taganemisjuhendi näidist kasutades, on ta täitnud käesolevas artiklis sätestatud teavitamisnõuded taganemisõiguse osas;

e a) kui taganemisõigust vastavalt artikli 19 lõikele 1 ei kohaldata, teave selle kohta, et tarbijal ei ole õigust taganemiseks;

f) asjaolu, et leping sõlmitakse kauplejaga ja sellest tulenevalt kehtib tarbija suhtes käesoleva direktiiviga ettenähtud kaitse. f) lisaks kauba vastavuse õigusliku garantii meeldetuletamisele mainitakse kauba müügijärgse hoolduse ja garantii olemasolu ja tingimusi (kui see on asjakohane);

f a) käitumisjuhendi olemasolu ja see, kust selle koopiaid võib vajadusel saada;

f b) lepingu kestus (kui see on asjakohane) või, kui leping on tähtajatu või automaatselt pikenev, lepingu lõpetamise tingimused;

f c) tarbija lepingust tulenevate kohustuste minimaalne kestus (kui see on asjakohane);

f d) asjaolu, et kaupleja nõudel peab tarbija maksma ettemaksu või esitama finantstagatise, ning sellise ettemaksu või finantstagatise tingimused;

f e) vajaduse korral digitaalse sisu tehniliste kaitsemeetmete kasutamine;

f f) digitaalse sisu mis tahes koostalitlusvõime riist- ja tarkvaraga, mis on kauplejale teada või mille puhul võib põhjendatult eeldada, et ta seda teab, samuti igasugune koostalitlusvõime puudumine, kui see on asjakohane;

f g) vajaduse korral võimalus kasutada kaupleja suhtes rakendatavat kohtuvälist kaebuste ja kahjuhüvitusnõuete mehhanismi ning selle juurdepääsutingimused.

2. Avaliku enampakkumise korral võib asendada lõike 1 punktides b, b a ja c nõutava teabe vastavate üksikasjadega enampakkuja kohta.

3. Lõikes 1 osutatud teave peab moodustama kauglepingu ja väljaspool äriruume sõlmitava lepingu lahutamatu osa.

4. Liikmesriigid ei kehtesta I lisa A osas esitatud taganemisjuhendi näidise vormile täiendavaid sisulisi nõudeid.

5. Transporditeenuseid või tervise- ja ohutusnõudeid käsitlevate kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul võivad liikmesriigid võtta vastu või säilitada täiendavaid lepingueelseid teavitamisnõudeid, tingimusel et need on kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepinguga ning on asjakohased tarbija nõuetekohaseks teavitamiseks.

6. Liikmesriigid võivad kehtestada või säilitada täiendavaid lepingueelseid teavitamisnõudeid kõikide kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul, mille alusel osutatakse teenuseid ning mille jaoks nad vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ (teenuste kohta siseturul) (6) ! artikli 22 lõikele 5 kehtestavad täiendavaid teavitamisnõudeid, mida kohaldatakse nende territooriumil asutatud teenuseosutajate suhtes.

7. Artikkel 5 ei piira Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (7) .

8. Käesolevas peatükis osutatud teavitamisnõuete täitmise tõendamise kohustus lasub kauplejal.

Muudatusettepanek 102

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 10 – pealkiri

Nõuded väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute vormi kohta Lepingueelse teavitamise vorminõuded väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute korral

Muudatusettepanek 233

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 10 – lõige 1

1. Väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul esitatakse artiklis 9 ettenähtud teave tellimislehel lihtsas ja arusaadavas keeles ning loetavalt. Tellimislehe juurde kuulub ka taganemise tüüpvorm, mis on sätestatud I lisa B osas. 1. Väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul esitatakse tarbijale artiklis 9 ettenähtud teave tellimislehel paberkujul – või kui tarbija on sellega nõus, siis mõnel muul püsival andmekandjal – lihtsas ja arusaadavas keeles ning loetavalt.

Muudatusettepanek 104

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 10 – lõige 2

2. Väljaspool äriruume sõlmitav leping on kehtiv üksnes juhul, kui tarbija allkirjastab tellimislehe , ning juhtudel, kui tellimisleht ei ole paberkujul, siis kui tarbija saab tellimislehe koopia mõnel muul püsival andmekandjal . 2. Väljaspool äriruume sõlmitav leping hakkab kehtima üksnes juhul, kui tarbija on tellimislehe allkirjastanud .

Muudatusettepanek 234

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 10 – lõige 2 a (uus)

2 a. Olenemata lõigetes 1 ja 2 sätestatust kehtib väljaspool äriruume sõlmitavate mitmeotstarbeliste lepingute puhul, mille puhul kaupleja ja tarbija täidavad kohe oma lepingujärgsed kohustused ja tarbija makstav summa ei ületa 200 eurot, järgmine:

a) kaupleja ei ole kohustatud esitama artiklis 9 sätestatud teavet paberkujul või mõnel muul püsival andmekandjal, ning

b) lepingu kehtivuse jaoks ei ole nõutav, et tarbija tellimislehe allkirjastab;

eeldusel, et sellised lepingud sõlmitakse nende iseloomu tõttu tavaliselt väljaspool äriruume.

Muudatusettepanek 105

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 10 – lõige 3

3. Liikmesriigid ei kehtesta vormile muid nõudeid kui lõigetes 1 ja 2 kehtestatud nõuded. 3. Liikmesriigid ei kehtesta muid lepingueelseid vorminõudeid artikli 9 lõikes 1 nimetatud teavitamise nõuete täitmisele .

Muudatusettepanek 106

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 11 – pealkiri

Nõuded kauglepingute vormi kohta Lepingueelse teavitamise vorminõuded kauglepingute korral

Muudatusettepanekud 107, 235 ja 236

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 11 – lõige 1

1. Kauglepingute puhul esitatakse artikli 9 punktis a ettenähtud teave või tehakse see teave tarbijale kättesaadavaks enne lepingu sõlmimist, lihtsas ja arusaadavas keeles ning loetavalt, pidades silmas konkreetse lepingu sõlmimiseks kasutatavat sidevahendit. 1. Kauglepingute puhul esitatakse artiklis 9 ettenähtud teave või tehakse see teave tarbijale kättesaadavaks püsival andmekandjal lihtsas ja arusaadavas keeles ning loetavalt, pidades silmas konkreetse lepingu sõlmimiseks kasutatavat sidevahendit.

1 a. Kui kauba tarnimiseks või teenuse osutamiseks elektroonilisel teel sõlmitav kaugleping, mille tingimustes ei ole eraldi kokku lepitud, seab tarbijale maksekohustuse, on tarbija lepinguga seotud vaid siis, kui:

a) kaupleja on selgelt ja esiletõstetult esitanud tarbijale teabe täishinna kohta, sh kõikide sellega seotud hinnakomponentide kohta, ning

b) tarbija on kinnitanud, et ta on punkti a kohaselt nõutava teabe läbi lugenud ja sellest aru saanud. Veebisaidi kaudu sõlmitavate lepingute puhul loetakse see nõue täidetuks, kui veebisait on kujundatud selliselt, et siduva tellimuse tegemine on võimalik alles siis, kui tarbija on eelnevalt kaupleja veebisaidil registreerunud, et kaupleja pakkumist kasutada.

1 b. Lõike 1 a punktist b kõrvale kaldudes on juhul, kui nimetatud lõikes viidatud kaugleping sõlmitakse telefoni teel, tarbija lepinguga seotud vaid siis, kui kaupleja on saatnud tarbijale püsival andmekandjal kinnituse pakkumise kohta, kaasa arvatud lõike 1 a punkti a kohaselt nõutud teabe.

Muudatusettepanek 108

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 11 – lõige 2

2. Juhul kui kaupleja helistab tarbijale selleks, et sõlmida kaugleping, peab kaupleja tarbijaga vestlust alustades nimetama oma isiku ning ütlema, et helistab ärilistel eesmärkidel. 2. Juhul kui kaupleja või kaupleja nimel tegutsev vahendaja helistab tarbijale selleks, et sõlmida kaugleping, peab kaupleja tarbijaga vestlust alustades nimetama oma isiku ning ütlema, et helistab ärilistel eesmärkidel.

2 a. Kaubandusele pühendatud veebilehtedel tuleb avalehel selgelt ja loetavalt märkida, kas teatavatesse liikmesriikidesse tarnimisel kehtivad mingid piirangud, sealhulgas maksevahendite osas.

Muudatusettepanek 109

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 11 – lõige 3

3. Kui leping sõlmitakse sidevahendi abil, mis esitab piiranguid teabe esitamise ruumile või ajale, esitab kaupleja enne sellise lepingu sõlmimist konkreetsele sidevahendile kohases ulatuses vähemalt toote põhiomadusi ja täishinda käsitleva teabe, nagu on osutatud artikli 5 lõike 1 punktides a ja c . Muu artiklites 5–7 esitatud teabe esitab kaupleja tarbijale asjakohasel viisil vastavalt käesoleva artikli lõikele 1. 3. Kui leping sõlmitakse sidevahendi abil, mis esitab piiranguid teabe esitamise ruumile või ajale, esitab kaupleja enne sellise lepingu sõlmimist konkreetsele sidevahendile kohases ulatuses vähemalt toote või teenuse põhiomadusi ja täishinda , lepingu kestust ning juhul, kui leping on tähtajatu, lepingu lõpetamise tingimusi käsitleva lepingueelse teabe, vastavalt artikli 9 lõike 1 punktidele a , b, c, e ja g . Muu artiklis 9 esitatud teabe esitab kaupleja tarbijale asjakohasel viisil vastavalt käesoleva artikli lõikele 1.

Muudatusettepanek 110

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 11 – lõige 4

4. Tarbija peab saama kinnituse artikli 9 punktides a–f osutatud teabe kohta püsival andmekandjal ja mõistliku aja jooksul pärast mistahes kauglepingu sõlmimist ning hiljemalt samaaegselt kauba kättesaamise või teenuse osutamise alustamisega, välja arvatud juhul, kui kõnealune teave on tarbijale püsival andmekandjal esitatud enne kauglepingu sõlmimist. välja jäetud

Muudatusettepanek 237

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 11 – lõige 5

5. Liikmesriigid ei kehtesta vormile muid nõudeid kui lõigetes 1–4 kehtestatud nõuded . 5. Liikmesriigid ei kehtesta vormile täiendavaid lepingueelseid teavitamisnõudeid artikli 9 lõikes 1 osutatud teavitamiskohustuse täitmiseks . Olenemata esimeses lõigus sätestatust võivad liikmesriigid käesoleva artikli lõikes 1 b osutatud lepingute puhul võtta kasutusele või säilitada siseriikliku õiguse sätted, mille kohaselt tarbija on lepinguga seotud vaid siis, kui ta on saatnud kauplejale püsival andmekandjal kinnituse lepingu sõlmimise kohta. Liikmesriigid teavitavad sellistest sätetest komisjoni, kes avalikustab selle teabe kergesti ligipääsetaval viisil.

Muudatusettepanek 112

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 12 – lõige 1 a (uus)

1 a. Kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingupuhul algab lõikes 1 nimetatud taganemisperiood lepingu sõlmimise päevast või päevast, mil tarbija saab allkirjastatud lepingudokumendi koopia püsival andmekandjal, kui see ei toimu lepingu sõlmimise päeval.

Muudatusettepanek 113

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 12 – lõige 2

2. Väljaspool äriruume sõlmitud lepingu puhul algab taganemisperiood päevast , mil tarbija allkirjastab tellimislehe , või kui tellimisleht ei ole paberkujul, päevast, mil tarbija saab tellimislehe koopia mõnel muul püsival andmekandjal. 2. Olenemata lõikest 1 algab taganemisperiood niisuguse kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu puhul, mille alusel tarnitakse kaupu , päevast, mil tarbija või tema määratud kolmas isik, kes ei ole kauba kättetoimetaja, saab tellitud kaubad oma valdusse, või

Kauba müügiks sõlmitud kauglepingu puhul algab taganemisperiood päevast, mil tarbija või tema määratud kolmas isik, kes ei ole kauba kättetoimetaja, saab kogu tellitud kauba oma valdusse.

Teenuse osutamiseks sõlmitud kauglepingu puhul algab taganemisperiood päevast, mil leping sõlmitakse.

a) kui tarbija on ühe tellimusega tellinud mitmeid eraldi kaupu, mis tarnitakse eraldi, algab taganemisperiood viimase kaubaartikli kättetoimetamise päevast,

b) kui kaup koosneb mitmest saadetisest või osast, algab taganemisperiood viimase saadetise või osa kättetoimetamise päevast,

c) kui sama liiki kaupu tarnitakse kindlaksmääratud aja jooksul korduvalt, algab taganemisperiood esimese kauba kättetoimetamise päevast.

Muudatusettepanek 115

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 12 – lõige 4

4. Liikmesriigid ei keela lepinguosalistel lepingust tulenevaid kohustusi taganemisperioodi ajal täita. 4. Liikmesriigid ei keela lepinguosalistel lepingulisi kohustusi taganemisperioodi ajal täita. Siiski võivad liikmesriigid väljaspool äriruume sõlmitud lepingu puhul säilitada olemasolevad siseriiklikud õigusaktid, millega kauplejal keelatakse teatava ajavahemiku jooksul pärast lepingu sõlmimist tasu vastu võtta.

Muudatusettepanek 116

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 13

Kui kaupleja ei ole tarbijale taganemisõigust käsitlevat teavet esitanud ja rikub seega artikli 9 punktis b, artikli 10 lõikes 1 ja artikli 11 lõikes 4 sätestatud nõudeid, siis aegub taganemisperiood kolm kuud pärast kaupleja ülejäänud lepinguliste kohustuste täielikku täitmist . 1. Kui kaupleja ei ole tarbijale taganemisõigust käsitlevat teavet esitanud ja rikub seega artikli 9 lõike 1 punktis e sätestatud nõudeid, siis aegub taganemisperiood üks aasta pärast algse taganemisperioodi lõppu, mis on määratud vastavalt artikli 12 lõigetele 1a ja 2 .

2. Liikmesriigid võivad siiski säilitada olemasolevad siseriiklikud õigusaktid, milles sätestatakse pikem taganemisperiood.

Muudatusettepanekud 238 ja 239

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 14 – lõige 1

1. Tarbija teavitab kauplejat oma lepingust taganemise otsusest püsiva andmekandja vahendusel kas kaupleja aadressil saadetud vabas vormis kinnitusega või kasutades I lisa B osas sätestatud taganemisteate tüüpvormi . 1. Tarbija teavitab enne taganemisperioodi lõppu kauplejat oma lepingust taganemise otsusest . Tarbija võib selleks kas :

a) kasutada I lisa B osa kohast taganemisteate näidisvormi või teha mis tahes muu selgelt sõnastatud avalduse, või

b) tagastada kaubad kauplejale koos selgelt sõnastatud avaldusega, milles tarbija annab kauplejale teada oma taganemisotsusest .

Liikmesriigid ei kehtesta taganemisteate tüüpvormile muid vorminõudeid. Liikmesriigid ei kehtesta taganemisteate näidisvormile muid vorminõudeid kui need, mis on esitatud I lisa B osas .

Muudatusettepanek 240

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 14 – lõige 2

2. Internetis sõlmitud kauglepingute puhul võib kaupleja lisaks käesoleva artikli lõikes 1 osutatud võimalustele anda tarbijale võimaluse täita ja esitada taganemisteate tüüpvorm elektrooniliselt kaupleja veebilehel. Sel juhul teatab kaupleja tarbijale viivituseta e-kirja teel taganemisteate kättesaamisest. 2. Internetis sõlmitud kauglepingute puhul võib kaupleja lisaks käesoleva artikli lõikes 1 osutatud võimalustele anda tarbijale võimaluse täita ja esitada kas I lisa B osas toodud taganemisteate näidisvorm või muu selgelt sõnastatud avaldus elektrooniliselt kaupleja veebilehel. Sellistel juhtudel teatab kaupleja tarbijale viivituseta e-kirja teel või püsival andmekandjal taganemisteate kättesaamisest.

Muudatusettepanek 119

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 15 – punktid a ja b

a) seoses kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu täitmisega või a) seoses kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu täitmisega või

b) seoses väljaspool äriruume sõlmitava lepingu sõlmimisega, juhul kui pakkumise tegi tarbija. b) seoses kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu sõlmimisega, juhul kui pakkumise tegi tarbija.

Muudatusettepanek 120

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 16 – lõige 1

1. Kaupleja tagastab kõik tarbijalt saadud maksed kolmekümne päeva jooksul sellest päevast arvates, mil ta saab taganemisteate . 1. Kaupleja tagastab kõik tarbijalt saadud maksed , sealhulgas tarnekulud (kui see on asjakohane), liigselt viivitamata ja igal juhul hiljemalt neljateistkümne päeva jooksul sellest päevast arvates, mil ta saab teada tarbija otsusest lepingust taganeda vastavalt artiklile 14 . Kaupleja võib maksed tagastada, kasutades selleks igasugust makseviisi, mis on seaduslik riigis, kus tarbija selle vastu võtab ning tingimusel, et tarbijale ei kaasne maksete tagastamisest kohustust maksta lõivu.

Muudatusettepanek 241

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 16 – lõige 2

2. Müügilepingu puhul võib kaupleja viivitada tagasimaksetega, kuni ta on kauba tagasi saanud või ära toonud või kuni tarbija on esitanud tõendid, et ta on kauba tagasi saatnud , sõltuvalt sellest, mis toimub varem . 2. Olenemata lõikest 1 ei pea kaupleja juhul, kui tarbija on selgesõnaliselt valinud standardtarnest erineva tarneviisi, sellest tulenevaid enamkulusid tagasi maksma. Müügilepingu puhul võib kaupleja muuta tagasimakse sõltuvaks sellest, kas tarbija on esitanud tõendid, et ta on kauba tagasi saatnud.

Muudatusettepanek 122

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 17 – lõige 1

1. Müügilepingute puhul , mille alusel tarbija või tema volitatud kolmas isik on kauba oma valdusse saanud enne taganemisperioodi aegumist, saadab tarbija taganemisest teatamise järel 14 päeva jooksul kauba tagasi või annab kauba üle kauplejale või isikule, keda kaupleja on volitanud kaupa vastu võtma, välja arvatud juhul, kui kaupleja on pakkunud välja võimaluse, et ta toob kauba ise ära. 1. Kauglepingute ja väljaspool äriruume sõlmitavate kauba tarnimise lepingute puhul saadab tarbija asjatult viivitamata ning igal juhul mitte hiljem kui 14 päeva jooksul taganemisotsusest teatamise järel vastavalt artiklile 14 kauba tagasi või annab kauba üle kauplejale või isikule, keda kaupleja on volitanud kaupa vastu võtma, välja arvatud juhul, kui kaupleja on pakkunud välja võimaluse, et ta toob kauba ise ära.

Tarbija peab maksma üksnes kauba tagastamisega seonduvad otsesed kulud , välja arvatud juhul, kui kaupleja on andnud nõusoleku need kulud ise kanda. Tarbija peab maksma üksnes kauba tagastamisega seonduvad otsesed kulud . Ta ei pea kõnealuseid kulusid tagasi maksma juhul, kui kaupleja on andnud lepingus nõusoleku need kulud ise kanda või tagasisaadetavate kaupade hind ületab 40 eurot .

Muudatusettepanek 123

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 17 – lõige 2

2. Tarbija vastutab ainult kauba väärtuse vähenemise eest, mis on tingitud kauba kasutamisest muul viisil, kui on vaja kauba olemuses ja toimimises veendumiseks. Tarbija ei vastuta kauba väärtuse vähenemise eest, kui kaupleja ei ole artikli 9 punktis b osutatud korras juhtinud tähelepanu taganemisõigusele. Teenuslepingute puhul, mille suhtes kehtib taganemisõigus, ei kanna tarbija mingeid kulusid taganemisperioodi kestel osaliselt või täielikult osutatud teenuse eest. 2. Tarbija vastutab ainult kauba väärtuse vähenemise eest, mis on tingitud kauba kasutamisest muul viisil, kui on vaja kauba olemuses , omadustes ja toimimises veendumiseks. Tarbija ei vastuta mingil juhul kaupade väärtuse vähenemise eest, kui kaupleja ei ole artikli 9 lõike 1 punktis e osutatud korras juhtinud tähelepanu taganemisõigusele.

2 a. Kui käesolevas artiklis ei ole sätestatud teisiti, ei kaasne tarbijale taganemisõiguse kasutamisega vähimatki vastutust.

Muudatusettepanek 125

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 18 – lõige 1

1. Kui tarbija kasutab vastavalt artiklitele 12–17 oma taganemisõigust kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu puhul, lõppevad lisalepingud automaatselt ja tarbija ei kanna nende eest mitte mingeid kulusid, ilma et see piiraks direktiivi 2008/48/EÜ artikli 15 kohaldamist. 1. Kui tarbija kasutab vastavalt artiklitele 12–17 oma taganemisõigust kauglepingu või väljaspool äriruume sõlmitava lepingu puhul, lõppevad siduslepingud automaatselt ja tarbija ei kanna nende eest mitte mingeid kulusid, mis ei ole käesoleva direktiiviga sätestatud, ilma et see piiraks direktiivi 2008/48/EÜ artikli 15 kohaldamist.

Muudatusettepanek 126

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 19 – lõige 1 - sissejuhatav osa

1. Kauglepingute puhul ei kohaldata taganemisõigust juhtudel, kui tegemist on: 1. Kauglepingute ning väljaspool äriruume sõlmitavate lepingute puhul ei kohaldata taganemisõigust juhtudel, kui tegemist on:

Muudatusettepanek 127

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 19 – lõige 1 – punkt a

a) teenusega, mille osutamine on alanud tarbija eelneval nõusolekul enne artiklis 12 osutatud 14-päevase perioodi lõppemist; a) teenusega, mille osutamine on alanud tarbija poolt püsival andmekandjal antud eelneval nõusolekul enne artiklis 12 osutatud 14-päevase perioodi lõppemist; sel juhul hõlmab nõusolek ka tarbija loobumist taganemisõigusest;

Muudatusettepanek 128

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 19 – lõige 1 – punkt b

b) sellise kauba tarnimise või teenuste osutamisega, mille hind sõltub finantsturu kõikumisest, mida kaupleja ei saa mõjutada , b) sellise kauba tarnimise või teenuste osutamisega, mille hind sõltub turu kõikumisest, mida kaupleja ei saa mõjutada ja mis võib ilmneda taganemisperioodi kestel;

Muudatusettepanek 129

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 19 – lõige 1 – punkt c

c) sellise kauba tarnimisega, mis on valmistatud tarbija esitatud kirjelduse kohaselt või konkreetsele iskule või mis võib kiiresti rikneda või aeguda; c) sellise kauba tarnimisega või teenuste osutamisega , mis on valmistatud tarbija esitatud kirjelduse kohaselt või konkreetsele isikule ning mille ettevalmistamine nõuab ettevõtjalt individuaalseid meetmeid, mida ettevõtja muul viisil kasutada ei saa, või mis võib kiiresti rikneda või aeguda;

Muudatusettepanek 130

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 19 – lõige 1 – punkt d

d) sellise veini tarnimisega , mille hind on kokku lepitud müügilepingu sõlmimise ajal ning mille tarnimine saab toimuda ainult pärast artikli 22 lõikes 1 osutatud aega ning kus veini tegelik väärtus sõltub turu kõikumisest , mida kaupleja ei saa mõjutada ; d) järgnevate kaupade tarnimine:

— toiduained ,

— joogid,

— ravimid, või

— muud hügieeni seisukohast tundlikud kaubad, mille pakendi või kinnituse on tarbija juba avanud , olles teavitatud taganemisõiguse kohaldamatusest ;

d a) lepingutega, mille puhul tarbija vahetult hädaolukorrale reageerides on tellinud kauplejalt lepingu kohese täitmise; kui kaupleja sel juhul osutab täiendavaid teenuseid või müüb täiendavat kaupa lisaks sellele, mida on vaja tarbija vahetu hädaolukorra lahendamiseks, kohaldatakse nende täiendavate kaupade või teenuste suhtes taganemisõigust;

d b) lepingutega, mille puhul tarbija on kauplejalt konkreetselt tellinud oma kodu külastuse selleks, et kaupleja teostaks seal parandus- või hooldustöid; kui kaupleja sellise külastuse käigus osutab lisaks tarbija poolt konkreetselt tellitud teenustele muid teenuseid või tarnib muid kaupu kui hoolduseks või parandamiseks tingimata vajalikud varuosad, kohaldatakse nende täiendavate teenuste või kaupade suhtes taganemisõigust;

Muudatusettepanek 132

Ettepanek võtta vastu direktiiv Artikkel 19 – lõige 1 – punkt f

f) ajalehtede, perioodiliste väljaannete ja ajakirjade tarnimisega; f) ajalehtede, perioodiliste väljaannete ja ajakirjade tarnimisega , välja arvatud selliste väljaannete tarnimiseks sõlmitud abonementlepingutega ;

Muudatusettepanek 133

Ettepan