Tootespetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punktile a

(2021/C 82/12)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada muutmistaotluse kohta vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlus kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga

„Garbanzo de Fuentesaúco“

ELi nr: PGI-ES-0264-AM02 – 7.2.2020

KPN ( ) KGT (X)

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Rühma nimi: Consejo Regulador de la Indicación Geográfica Protegida Garbanzo de Fuentesaúco [KGT „Garbanzo de Fuentesaúco“ reguleeriv asutus]

Aadress: Plaza Mayor 29, 49400 Fuentesaúco (Zamora, Hispaania)

Tel +34 923228345

E-post:gf@legumbresdecalidad.com

Taotlejate rühm esindab „Garbanzo de Fuentesaúco“ tootjate ja pakendajate ühishuve ning tal on õigustatud huvi taotleda kaitstud geograafilise tähise „Garbanzo de Fuentesaúco“ tootespetsifikaadi muutmist. Ühtlasi on tegemist rühmaga, kes selle toote kaitstud staatust algselt taotles.

2. Liikmesriik või Kolmas Riik

Hispaania

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

4. Muudatus(t)e liik

5. Muudatus(ed)

1. muudatus

Osa „Toote kirjeldus“ – füüsikalis-keemilised omadused

Muutmise põhjused

100 kuivatatud kikerherne kaaluvahemiku alammäära on veidi nihutatud, 40 g-lt 35 g-ni. Selle muudatuse põhjus on asjaolu, et ilm on praegu ettearvamatu. Esineb vähese vihmaga ja kõrgete temperatuuridega aastaid, mis põhjustab kikerhernetaimedel stressi. Tulemuseks on väiksemad kikerherned, mis tähendab, et 100 kikerhernest ei kaalu üle 35 g.

On aga tõendatud, et suurusel ei ole „Garbanzo de Fuentesaúco“ iseloomulikele organoleptilistele omadustele mingit mõju. Tõepoolest, äärmuslikest ilmatingimustest tulenev väiksem suurus tähendab paremat veesisalduse taastumise võimet, mis tegelikult parandab organoleptilisi omadusi.

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.2.

Tootespetsifikaadi praegune sõnastus:

Muudetud järgmiselt:

2. muudatus

Osa „Tootekirjeldus“

Kustutatakse viide 16. novembri 1983. aasta määrusele, millega kiidetakse heaks omamaisele turule ette nähtud teatavate kuivatatud ja kooritud ning pakendatud terade kvaliteedistandard, sest koonddokument ei saa sisaldada viiteid muudele dokumentidele. Nüüd on lisatud asjaomaste klasside kirjeldus.

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.2.

Tootespetsifikaadi praegune sõnastus:

Muudetud järgmiselt:

3. muudatus

Osa „Päritolutõend“

Muutmise põhjused

Kõik viited reguleeriva asutuse poolsele loa andmisele või kontrollimisele on välja jäetud, sest loa andmine on asendatud ettevõtte kinnitustega ning ametlikke kontrolle teeb nüüd pädev asutus.

Lisatud on komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 668/2014 artikli 4 lõike 2 sätted.

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.4.

Tootespetsifikaadi praegune sõnastus:

Kontrollimis- ja sertifitseerimismenetlustega tagatakse, et toode pärineb piiritletud alalt.

Ülesandeid seirata ja kontrollida kikerherneste tootmise, säilitamise, pakendamise ja kvaliteedi vastavust sellele spetsifikaadile peab täitma reguleeriv asutus sertifitseerimiskomitee kaudu, kes on standardi UNE-EN-45011 uusima versiooni kohaselt vastutav asutus.

Arvesse tuleb võtta järgmist:

Muudetud järgmiselt:

Kontrollimis- ja sertifitseerimismenetlustega tagatakse, et toode pärineb piiritletud alalt.

Arvesse tuleb võtta järgmist:

4. muudatus

Osa „Tootmismeetod“ – maatükkidel

Muutmise põhjused

Nüüd hõlmavad mullad liivaseid struktuurseid muldi, mis olid esialgses toetavas uuringus olemas ning mis jäeti seejärel ekslikult välja, kuid nagu looduslike tingimuste osas on nenditud, on kikerherne kasvatamise alad rajatud kvaternaari ladestule, millele iseloomulikud mullatüübid hõlmavad liivaseid muldi.

Väike süsiniku-lämmastiku suhtarv on seevastu välja jäetud, sest seda ei peeta kõnealuse mullatüübi puhul asjakohaseks ning see ei mõjuta saagi kvaliteeti.

Istutustihedust on vähendatud 70 kilogrammini hektari kohta, sest praegu turul saadaolevad masinad võimaldavad väiksemat istutustihedust, ilma et see mõjuks kikerhernetoodangule halvasti.

Välja on jäetud viide normaalsele saagikusele 600–800 kg/ha. Kogused võivad olla suuremad või väiksemad, olenevalt põllutööperioodi ilmast, kuna saagikus varieerub aastati märkimisväärselt.

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.5.

Tootespetsifikaadi praegune sõnastus

Saak tuleb koguda siis, kui põllukultuuri pealsed ja umbrohi on täielikult kuivanud, et vältida kikerherneste pigmenteerumist. Normaalne saagikus on 600–800 kg hektari kohta.

Mineraalväetiste kasutamisel tuleb maad nendega väetada enne külvamist. Kuna kikerhernes on kaunvili, mis suudab tõhusalt kasutada õhulämmastikku, siis lämmastikväetisi tavaliselt ei kasutata. Fosfori ja kaaliumi kasutamine peab olema piiratud, sest see põllukultuur viib neid välja vähesel määral.

Kõnesolevate maatükkidel on paks pinnasekiht, mida vesi kergesti läbib. Pinnas on kobeda või kobeda liivase tekstuuriga, happelise või kergelt leeliselise pH-tasemega, madala või keskmise kaltsiumitasemega, madala süsiniku-lämmastiku suhtega ning väga väikese või olematu soolasisaldusega.

Muudetud järgmiselt:

Saak tuleb koguda siis, kui põllukultuuri pealsed ja umbrohi on täielikult kuivanud, et vältida kikerherneste pigmenteerumist.

Mineraalväetiste kasutamisel tuleb maad nendega väetada enne külvamist. Kuna kikerhernes on kaunvili, mis suudab tõhusalt kasutada õhulämmastikku, siis lämmastikväetisi tavaliselt ei kasutata. Fosfori ja kaaliumi kasutamine peab olema piiratud, sest see põllukultuur viib neid välja vähesel määral.

5. muudatus

Osa „Tootmismeetod“ – pakendamisettevõtetes

Lisatud on käsitsi pakkimise võimalus. Spetsifikaadis märgitakse, et kikerherneste pakendamine toimub mehhaniseeritult või pooleldi mehhaniseeritult, kasutades mõõteseadmeid, millega välistatakse käsitsi pakkimise võimalus. Selleks et mitte seada piiranguid väikeettevõtetele, kes eelistavad või on sunnitud pakendama käsitsi, on nüüd lisatud ka seda liiki pakendamine.

Viited reguleeriva asutuse poolsele loa andmisele või kontrollimisele on välja jäetud, sest loa andmine on asendatud ettevõtja kinnitustega ning ametlikke kontrolle teeb nüüd pädev asutus.

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.5.

Tootespetsifikaadi praegune sõnastus:

Pakendamisettevõtetes

Kikerherned peavad registreeritud pakendamisettevõtetes läbima järgmises järjekorras järgmised protsessid:

toormaterjali kvaliteedikontroll, et tagada B osas „Tootekirjeldus“ kirjeldatud omadused ning et standardida erinevad partiid;

lõplik kvaliteedikontroll, tagamaks et pakendatud kaup on veatu ja toote hälbed vastavad lubatule;

Kuivatatud kikerherned tuleb turustada enne saagikoristuse kuupäevale järgneva aasta septembrit.

Muudetud järgmiselt:

Pakendamisettevõtetes

Kikerherned peavad registreeritud pakendamisettevõtetes läbima järgmises järjekorras järgmised protsessid:

toormaterjali kvaliteedikontroll, et tagada B osas „Tootekirjeldus“ kirjeldatud omadused ning et standardida erinevad partiid;

lõplik kvaliteedikontroll, tagamaks et pakendatud kaup on veatu ja toote hälbed vastavad lubatule;

Kuivatatud kikerherned tuleb turustada enne saagikoristuse kuupäevale järgneva aasta septembrit.

6. muudatus

Osa „Kontrolliasutus“

Muutmise põhjus

Pädeva ametiasutusena toimiv kontrolliasutus on Instituto Tecnológico Agrario de Castilla y León (Castilla-Leóni põllumajandustehnoloogia instituut).

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.7.

Tootespetsifikaadi praegune sõnastus:

Muudetud järgmiselt:

7. muudatus

Osa „Märgistus“

Kindlaks on määratud kohustuslik märgistuse sisu ning lisatud on kaitstud geograafilise tähise logo, mida praegune spetsifikaat ei sisalda.

Kõik viited reguleeriva asutuse poolsele loa andmisele või kontrollimisele on välja jäetud, sest loa andmine on asendatud ettevõtte kinnitustega ning ametlikke kontrolle teeb nüüd pädev asutus.

Kõik viited KGT-tooteid koostisosadena kasutavate toodete märgistusele on välja jäetud, sest seda ei ole vaja spetsifikaadi märgistusossa lisada, kuna selle teema kohta on olemas komisjoni suunised (ELT C 341, 16.12.2010, lk 3).

Tekst on uuesti sõnastatud, et see oleks selgemini arusaadav.

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.8.

Tootespetsifikaadi praegune sõnastus:

„Garbanzo de Fuentesaúco“ pakendite kirjadele, siltidele ja etikettidele peab olema märgitud tekst „Indicación Geográfica Protegida Garbanzo de Fuentesaúco“ ning reguleeriva asutuse logo.

Lisaks pakendamisettevõtte märgistusele peab pakendil olema ka reguleeriva asutuse väljastatud toote identifitseerimist võimaldav lisamärgis.

Lisaetiketid kannavad tähtnumberkoodi, mis tagab toote jälgitavuse. Need peavad olema kinnitatud pakendil reguleeriva asutuse kvaliteedikäsiraamatus kindlaks määratud kohta viisil, mis välistab nende taaskasutamise.

Reguleeriv asutus peab oma kvaliteedikäsiraamatus sätestama järgitavad lisaeeskirjad, milles käsitletakse KGT logo suurust ja selle asukohta pakendil.

Tooteid, mille valmistamisel on kasutatud toorainena Garbanzo de Fuentesaúco kaitstud geograafilise tähisega kikerhernest, võib turustada ka pärast tootmis- ja töötlemisprotsessi läbimist pakendites, millel osutatakse kõnealusele tootele kui KGT-le, ning ilma ühenduse logota, kui

asjaomased töötlejad on saanud loa reguleerivalt asutuselt, kes kannab nad kontrollimiseks vastavasse registrisse ning hoolitseb selle eest, et kaitstud nimetust kasutataks õigesti.

Kui tootes ei kasutata üksnes Garbanzo de Fuentesaúco kaitstud geograafilise tähisega kikerherneid, siis võib kaitstud nimetuse kasutamist mainida vaid seda sisaldava või selle töötlemise või tootmise tulemusena valminud toote koostisosade loetelus.

Muudetud järgmiselt:

8. muudatus

Osa „Seos piirkonnaga“

Osa „Seos piirkonnaga“ on uuesti sõnastatud, et anda põhjusliku seose kohta selgem ja üksikasjalikum selgitus, aga seost ennast ei ole sisuliselt muudetud. Uues tekstis kirjeldatakse täpselt looduslikke tegureid, mulda ja kliimatingimusi, inimtegureid ja kohalikku asjatundlikkust, mis iseloomustavad geograafilist piirkonda ja annavad tootele selle eriomadused.

Välja on jäetud kaks lõiku, milles ei antud teavet seose kohta (esimene lõik ning Fuentesaúco ökotüüpi käsitleva lõigu viimane lause).

Algusesse lisati uus lõik, milles osutatakse seose alusele.

Teksti ajakohastamiseks ja parandamiseks lisati veel kolm lõiku, sealhulgas teave auhindade kohta, millega kinnitatakse „Garbanzo de Fuentesaúco“ kvaliteeti, ning viited meediakanalitele, raamatutele, retseptidele jne.

See muudatus mõjutab algse koonddokumendi või sellega samaväärse dokumendi punkti 4.6.

Tootespetsifikaadist välja jäetud tekst

Seost käsitleva osa esimene lõik:

„Vahemere idaosa ja Mesopotaamiat ümbritsevatel maadel on kikerherneid kasvatatud juba väga ammusest ajast. Näib, et Hispaaniasse ning konkreetsemalt Castilla-Leóni jõudsid herned koos Rooma koloniseerijatega. Nende kasvatamist jätkati läänegootide perioodil ja mauride ajal viljelus laienes.“

Ja viimane lause pealkirja „Fuentesaúco ökotüüp“ all:

Seost käsitlev osa kõlab nüüd nii:

Kikerherneste ja geograafilise piirkonna seos rajaneb toote mainel ja tuntusel, mis tuleneb kohaliku ökotüübi heast kvaliteedist ja pikaajalisest kikerherne kasvatamise traditsioonist piirkonnas, kusjuures kohalikud põllumajandustootjad teavad parimatest tehnikatest ja sobivaima maa valikust viimast kui üksikasja.

Varaseimad kirjalikud viited kikerherne kasvatamisele Fuentesaúco piirkonnas pärinevad 16. sajandist. Fuentesaúcos 1569. aastal välja antud kohalikes dekreetides sätestati, et kikerherneid ei tohi tuua sisse mujalt kui Fuentesaúcost, „kuna kikerherned on selle linna vara ja äri, siis anname käsu, et keegi linnast ega mujalt ei või sellest linnast võtta kikerherneid, ei ise ega kellegi teise nimel. Sellist tegu karistatakse kikerherneste konfiskeerimisega, välja arvatud juhul, kui neid vajatakse külvamiseks ja kui nõukogu on andnud loa.“. Kuningas Felipe II ratifitseeris selle protektsionistliku meetme 22. novembril 1571. aastal.

18. novembril 1612 lõi kuningas Felipe II krahv la Fuente de Saúco tiitli, mille ta andis Pedro de Dezale, mehele, kes Fuentesaúco kikerherneste ainulaadset kvaliteeti tundes saatis need kingitusena Francisco de Quevedo y Villegasile. Kuulus kirjanik märkis kingituse ära Sancho Sandovalile saadetud 16. jaanuari 1639. aasta kirjas: „Krahv Fuente del Saúco saatis mulle just kingitusena oma valdustest pärit kikerherneid, teades, et need on minu lemmikhõrgutis. Ma saadan osa nendest sulle. Need on kuulsad kogu maailmas, sest keetmisel need paisuvad ja on väga õrnad ning midagi nendesarnast ei ole mujal veel leitud. Kui see sõltuks minu kõhust, ei vahetaks ma neid sama paljude ja sama suurte pärlite vastu […]“.

Kikerherned said laiemalt tuntuks, kui põllumehed hakkasid neid koos muude toodetega võtma kaasa Feria de los Santosele ja kuningas Carlos III (1716–1788) algatusel korraldatavale igateisipäevasele turule. Selle aja paiku tekkiski ütlus: „el buen garbanzo y el buen ladrón de Fuentesaúco son“ [„Fuentesaúcos on head kikerherned ja head vargad“]. Väga armastatud kikerherned, mida linnas müüdi, pärinesid kahtlemata ka teistest lähedalasuvatest küladest.

Aastal 1752 koostatud markii de la Ensenada maaregistris nimetatakse kikerhernetootmist Fuentesaúcos ning märgitakse ära kasutatud seemne kogus, toodang ja müügihind.

Fuentesaúco kikerherned saavutasid teatava maine hispaaniakeelses Ameerikas. Kui rääkida konkreetsemalt, siis leidus Venezuela Caracase mõnes toidupoes kotte sildiga „Garbanzos de Fuentesaúco“. Arvestades, kui palju inimesi rändas sellest piirkonnast välja Venezuelasse, ei ole üllatav, et need olid seal tuntud.

Madoz ütleb oma 1845. aasta statistikasõnaraamatus Fuentesaúco kohta järgmist: „seal toodetakse kikerherneid, mis on igal pool väga kuulsad, kuigi mõnes muus külas on need täpselt sama head“, viidates asjaolule, et kõik selle piirkonna kikerherned olid saanud tuntuks Fuentesaúco kikerhernestena.

Ka Benito Pérez Galdós märgib oma „Rahvuslikes episoodides“ (Episodios Nacionales) ära need kikerherned.

„Garbanzo de Fuentesaúco“ on võitnud oma silmapaistvate omaduste ja hea kvaliteedi eest mitmel puhul auhindu. Näitena sobib tuua Madridis 1857. aastal toimunud põllumajandusnäitusel saadud medali ning 20. sajandi alguses Sevillas toimunud üldnäitusel antud aukirja.

Neid omadusi kinnitavad ka teised uuemad auhinnad, näiteks „Castilla-Leóni parima käsitööndusliku konservtoote“ nimetuse omistamine Fuentesaúco kikerhernestele tursaga 2014. aastal; Castilla-Leóni ökopõllunduse auhind Fuentesaúco mahekikerherneste eest 2015. aastal; „Maaeluauhind“ Caja Rural de Zamoralt KGT „Garbanzo de Fuentesaúco“ eest 2016. aastal; ning Castilla-Leónis toodetud kikerherneterade eest „Parima toidu auhind: Castilla-Leóni kikerherneterad“ 2017. aastal ajalehelt El Norte de Castilla.

20. sajandi kirjanduses on nii mõnigi kord viidatud „Garbanzo de Fuentesaúcole“. Nobeli kirjanduspreemia laureaat Camilo José Cela on oma romaanis „Judíos, Moros y Cristianos“ [„Juudid, maurid ja kristlased“] kirjutanud:

„Segovias asuv Fuentesaúco de Fuentidueña ei ole see Fuentesaúco, mis on kuulus oma kikerherneste poolest, kuigi need kasvavad ka seal. Oma kikerherneste poolest tuntud Fuentesaúco on see, mis asub Zamoras.“

„Garbanzo de Fuentesaúco“ on tuntud kogu riigis. Seda nimetatakse sageli meediakanalites, isegi kui teemaks ei ole toit. Näiteks 1979. aasta esimeses kvartalis ilmunud ajakirjas La Hoja del Mar, mille avaldas Instituto Social de la Marina, on öeldud:

„Cartagena lähedal asus küla, mille nimi oli kuni viimase sajandini Garbanzal [...]. Huvitav on see, et parimad kikerherned ei tule mitte Murciast, vaid Castillast, ning kuulsaimad on Fuentesaúco kikerherned.“

Arvukalt on viiteid meedias: kohalikud ja piirkondlikud ajalehed, erialane ajakirjandus (näiteks Origen, Viajar, España Gastronomica, Verema jne); kohaliku ja riikliku televisiooni ja raadio uudisteprogrammid ning rohkearvulised veebisaidid (robinfoodtv, canal cocina, planeta en conserva, te ayudo a cocinar ja muud). Samuti tõstetakse kikerherneid esile kokaraamatutes ja toiduajakirjades, näiteks „Las legumbres de Castilla y León en la gastronomía del siglo XXI“ ja „Legumbres españolas con garantía de calidad y origen reconocida por la UE“, mille on välja andnud Hispaania valitsus.

Kulinaariaringkondades on nime „Garbanzo de Fuentesaúco“ alati seostatud kvaliteediga, mis ületab kõigi muude kikerherneste kvaliteeti. Ajalehe El País 1989. aasta veebruari esimese nädala lisas oli ajakirjanik Carlos Delgado artikkel pealkirjaga „Al amor de la Lumbre“, milles vaadeldi „cocido“, Hispaania traditsioonilise hautise ajalugu ja anti ka hulk retsepte, ja kus ta kirjutas: „ning kui kikerherned on Fuentesaúco omad, siis seda parem […]“.

Kikerherneste traditsioonilist kasutust paljudes toitudes peegeldavad retseptid, mille on loonud nimekad kokad, näiteks Antonio González at El Rincón de Antonio ning Pedro ja Oscar at El Ermitaño ning isegi „maître patissier“ Justo Almendrote; tema on tuntud selle poolest, et paneb neid oma kondiitritoodetesse ja kasutab toote mitmekesisust täielikult ära.

Looduslikud tingimused

„Garbanzo de Fuentesaúco“ omadused on seotud tootmispiirkonna mulla- ja kliimaomadustega ning kasvatatava ökotüübiga.

Kliima

Pikad ja külmad talved on sagedaste miinuskraadidega. See toimib kikerherneid mõjutavate kahjurite ja haiguste loodusliku tõrjena.

Mais ja juunis, kui põllukultuur areneb kõige rohkem, on keskmine maksimumtemperatuur ligikaudu 26 °C ja keskmine miinimumtemperatuur ligikaudu 11 °C.

Nendel temperatuuridel toodavad taimed süsivesikuid ja valke ning viivad need aegamööda seemnetesse. Lisaks aeglustub taime hingamine öösiti temperatuuri languse tõttu. Need tegurid mõjutavad otseselt endospermi organoleptilisi omadusi.

Talvel sajab ohtralt vihma, tänu millele kogunevad mulda veevarud. Aprillis, mais ja juunis, kui taimed arenevad, on keskmine sademete hulk vähene, ligikaudu 45 l/m2 kuus.

Juulis, kui seemned valmivad, on keskmine sademete hulk ligikaudu 17 l/m2. Põllukultuur areneb ja herned küpsevad nendes vähese vihma tingimustes ning võtavad vett mulla veevarudest, mis kõik otseselt mõjutab kikerherneste organoleptilisi omadusi.

Geoloogia

Külvipinnad on rajatud kvaternaarsetele setetele. Need setted on moodustunud liivmaterjalidest, mis on hea veeläbilaskvusega ning paksud, vähese orgaanilise aine sisaldusega. Need on põhilised omadused, mis eristavad uuritud piirkonda.

Kui liikuda uuritud piirkonnast ida poole, savimaterjalide piirkonda, ilmneb väga märkimisväärne litoloogiline muutus. Kirdesse liikudes on näha liivsavi, savi ja aleuriiti, aga lääne pool hakkavad ilmuma graniitmaterjalid.

Seega on piirkonnas tehtud geomorfoloogilistest uuringutest selge, et sellel piirkonnal on erilised geoloogilised omadused, mis koos kliimatingimustega muudavad selle ümbritsevatest piirkondadest erinevaks.

Mullastik

Piiritletud alal on suured maa-alad paksu mullakihiga, mida vesi läbib kergesti ning mis koosneb savikast liivast või liivakast saviliivast, happelise või nõrgalt aluselise pH-ga, väikese kuni keskmise omastatava kaltsiumi sisaldusega ning vähese või puuduva soolasisaldusega. Need mullatingimused annavad kikerhernestele teatavad omadused, eelkõige need, mis on seotud nende õhukese kestaga, suure veeimamisvõimega ning võise tekstuuriga.

Fuentesaúco ökotüüp

Kuna liigi Cicer arietinum L. sorti ‘Macrocarpum’ on piiritletud alal külvatud lugematute põlvkondade jooksul, on kujunenud välja kohalik Fuentesaúco ökotüüp, mis on vähenõudlik, aga väikese saagikusega – see tähendab suurimat võimalikku kohanemist tootmispiirkonnaga. See seeme on väga oluline geneetiline pärand, sest see hõlmab piirkonna peamistele kahjuritele ja haigustele resistentseid geene.

Inimtegurid

Põllumajandustootjad keskenduvad oma viljelustavades kvaliteetsete kikerherneste tootmisele ja peavad saagikust teiseseks eesmärgiks ning tänu mitme põlvkonna jooksul omandatud kogemustele oskavad nad selgitada välja selleks kõige sobivamad maatükid. Lisaks ei sega nad eri partiisid ning tagavad seega ühtlase toote, mida enamik tarbijaid oskab vääriliselt hinnata.