KOMISJONI TEATIS

Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse rakendamine

(EMPs kohaldatav tekst)

1. Sissejuhatus

Direktiivi 2004/52/EÜ[1] eesmärk on tagada elektroonilise maanteemaksu koostalitlusvõime ELis. Direktiivi kohaselt luuakse Euroopa elektrooniline maksukogumisteenuse, mis täiendaks liikmesriikide elektroonilisi maksukogumisteenuseid.

See mõjutab kahte peamist sidusrühma:

· teemaksu kehtestajad, kes tegutsevad liikmesriigi nimel või liikmesriigiga sõlmitud kontsessioonilepingu raames, haldavad infrastruktuuri ja koguvad maksu sõidukite liiklemise eest nende hallatavas võrgustikus;

· Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajad, kes varustavad sõidukijuhte või veoettevõtjaid seadmete ja teenustega, mida on vaja juurdepääsuks ELi maksustatavale infrastruktuurile ja tasude maksmiseks teemaksu kehtestajatele võrgustiku kasutamise eest.

Direktiivi artikli 3 lõike 4 kohaselt peavad liikmesriigid, kellel on riiklikud elektroonilised teemaksu kogumise süsteemid, tagama, et Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust hakataks osutama raskeveokitele hiljemalt kolm aastat pärast Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust käsitleva otsuse vastuvõtmist ja muudele sõidukikategooriatele hiljemalt viis aastat pärast kõnealuse otsuse vastuvõtmist.

Komisjoni otsus 2009/750/EÜ Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse määratluse kohta[2] jõustus 8. oktoobril 2009 pärast selle teatavakstegemist liikmesriikidele. Rakendusotsusega on kehtestatud kogu ELis kõnealuse teenuse suhtes kohaldatavad põhinõuded ning kohustuslikud standardid, tehnilised kirjeldused ja tegevuseeskirjad. Peamised kohustused hõlmavad järgmist.

(1) Liikmesriigid peavad pidama riiklikke elektroonilisi registreid oma maksustatavate võrgustike, teemaksu kehtestajate ja maksukogumisteenuste osutajate kohta, mida nad peavad registreerimiseks sobivaks, ja tagama üldsusele juurdepääsu kõnealustele registritele. Samuti peavad nad looma lepitusorgani, kelle ülesanne on hõlbustada lepingu sõlmimiseks peetavaid läbirääkimisi teemaksu kehtestajate ja Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate vahel.

(2) Teemaksu kehtestajad peavad viima oma elektroonilised teemaksu kogumise süsteemid kooskõlla õigusaktides sätestatud tehniliste standarditega ja avalikustama lepingu sõlmimise tingimused; nad peavad diskrimineerimata aktsepteerima igat registreeritud Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajat.

(3) Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajad peavad olema registreeritud liikmesriigis, kus nad on asutatud. Nad peavad tagama kogu elektrooniliselt maksustatava maanteeinfrastruktuuri üleeuroopalise katte 24 kuu jooksul pärast registreerimist. Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate vahel on konkurents: iga liikleja võib sõlmida lepingu vabalt valitud teenuseosutajaga.

Otsuse 2009/750/EÜ artikliga 21 on ette nähtud, et komisjon koostab aruande Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kasutuselevõtu edenemise kohta. Käsitledes Euroopa elektroonilise maksukogumisteenust laiemas Euroopa transpordipoliitika kontekstis, kirjeldatakse käesolevas teatises kõnealuse teenuse rakendamisel saavutatud edusamme ja esitatakse komisjoni hinnang järgmiste sammude kohta, mida tuleb Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kasutuselevõtmiseks teha.

2. Euroopa transpordipoliitika kontekst

Tõhus siseturg tagab kaupade ja isikute sujuva, kiire ja ohutu liikumise kogu liidus ning on seega esmatähtis majanduskasvu ja heaolu tagamiseks. Selleks on vajalik hästi arenenud ja tõhusalt hallatav infrastruktuur.

Maanteeinfrastruktuuri rahastamise ja haldamise hõlbustamiseks on Euroopa transpordipoliitikas pidevalt kohaldatud „kasutaja maksab” ja „saastaja maksab” põhimõtet. Teemaks põhineb läbitud vahemaal, sõiduki liigil (nt sõiduki keskkonnamõju ning mõju infrastruktuurile) ja/või ajal (nt mis ajal päevas liigeldakse) ning aitab seega kõnealuseid põhimõtteid õiglaselt ja tõhusalt kohaldada. Teemaksuga tagatakse liiklejate võrdne kohtlemine liiklemise eest maksmisel ja antakse neile õigeid hinnasignaale. Eelkõige aitab teemaks hankida vahendeid maanteeinfrastruktuuri hooldamiseks ja arendamiseks, juhtida transpordinõudlust (nt lühendada tippaega, vähendada liiklust või mõjutada transpordivalikut) või edendada keskkonnasõbralikemate sõidukite kasutuselevõttu.

Teemaksu kasutatakse üha enam. 22 liikmesriiki kohaldavad oma võrgustiku teatavas osas teemaksu raskeveokite suhtes ja 12 liikmesriiki kergsõidukite suhtes. Maksustatavate maanteede kogupikkus on ELis ligikaudu 72 000 kilomeetrit, millest 60 % on varustatud elektroonilise maksusüsteemiga ja 40 % puhul kasutatakse teemaksumärgise süsteemi. Praeguse seisuga kasutavad elektroonilisi teemaksu kogumise süsteeme üle 20 miljoni liikleja, sõidukijuhi ja veoettevõtja.

Elektrooniliste teemaksu kogumise süsteemide täielik koostalitlusvõime tagaks mastaabisäästu ja vähendaks teemaksu kogumise seadmetega seotud kulusid. Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus aitab hõlbustada teemaksu tasumist piiriülestel kasutajatel, sealhulgas juhukasutajatel[3]. Kasutajad oleksid meelsamini valmis tasuma teemaksu, kui ELi tasandil oleks tagatud maksevahendite koostalitlusvõime.

Komisjon esitas 2011. aasta valges raamatus „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava” võimalikud meetmed teemaksu kogumise arendamise ja ühtlustamise kiirendamiseks. Valges raamatus on märgitud, et Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus on teemaksustrateegiate edendamise esmatähtis vahend, mis aitab edendada jätkusuutlikku transpordisüsteemi ja muudab teemaksu kasutajatele vastuvõetavamaks.

Seoses Eurovignette’i direktiivi (raskete kaubaveokite maksustamise kohta)[4] hiljutise muutmisega kutsus Euroopa Parlament ja nõukogu komisjoni üles „jälgima [direktiivi raames tehtud] edusamme, et rakendada kokkulepitud ajaks tõeline Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus” ja „edendama liikmesriikidevahelist koostööd, mis võib osutuda vajalikuks, et tagada Euroopa tasandil elektrooniliste teemaksu kogumise süsteemide koostalitlusvõime”.

Eelkõige „juhul, kui liikmesriik kogub teemaksu ja/või kasutusmaksu ainult sellise süsteemi alusel, mis nõuab sõidukile paigaldatava seadme kasutamist, peab liikmesriik tagama, et kõikidel kasutajatel on võimalik hankida direktiivi 2004/52/EÜ nõuetele vastavaid asjakohaseid sõidukile paigaldatavaid seadmeid mõistliku haldus- ja majanduskorra alusel”[5].

3. Saavutatud edu

Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kasutuselevõtu tempo ei ole olnud rahuldav. Hoolimata otsuse 2009/750/EÜ vastuvõtmisest, millega on kehtestatud Euroopa elektroonilise maksukogumisteenusega seotud tehnilised kirjeldused, nõuded ja lepingute sõlmimise eeskirjad, Euroopa Komisjoni jõupingutustest[6] ja maksukogumissüsteemide täiustamisest ei ole Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus muutunud veel liiklejate igapäevaelu osaks. Mitte kõik liikmesriigid ja sidusrühmad ei ole üles näidanud täit pühendumust, et oma tasandil kehtestada regulatiivne ja talituslik raamistik asjaomase teenuse kasutuselevõtuks. Kuni 2009. aastani ei võtnud enamus liikmesriike riiklike või kohalike elektrooniliste teemaksu kogumise süsteemide kehtestamisel piisavalt arvesse kõnealuse teenuse tulevast üleeuroopalist mõõdet ega järginud direktiiviga ette nähtud ajakava. Suutmatus rakendada Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust ettenähtud aja jooksul ei ole tingitud tehnilistest probleemidest. Elektrooniliste teemaksu kogumise süsteemide üleeuroopalise koostalitlusvõime rakendamine ei ole tehniliselt keerulisem mobiilside üleeuroopalise rändlusteenuse või krediitkaartide ülemaailmse koostalitlusvõime rakendamisest.

Mõned sidusrühmad on eespool osutatud viivituse kohta esitanud palju võimalikke põhjendusi, kuid enamik neist ei ole enam asjakohased või on seotud lahendatavate probleemidega.

– Ühe probleemina on märgitud, et Euroopa õigusaktidega on kindlaks määratud ainult Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse raamistik. See põhjendus ei vasta täielikult tõele, kuna õigusaktidega on selgelt kehtestatud asjaomased eeskirjad ja kohustused. Kooskõlas põhimõttega hoida teenusteturg võimaluse korral konkurentsile avatuna on komisjoni otsusega jäetud teenuse osutamine turupõhiseks, mis peab tuginema eelkõige Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatele.

– Samuti on märgitud, et Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus ei ole ärilisest seisukohast atraktiivne. Selles suhtes ei tuleks teha rutakaid järeldusi, pidades silmas, et nõudlus on kahtlemata olemas.

· Praegu on 25 % maanteekaubaveost piiriülene ning see näitaja peaks 2030. aastaks suurenema 30 %-le. Huvi osutada Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust peaks seega veelgi suurenema. Lisaks on veoettevõtjate kutseühingud riiklikul ja Euroopa tasandil korduvalt väljendanud suurt huvi üleeuroopalise koostalitlusvõimelise elektroonilise teemaksu kogumise süsteemi vastu, mis omakorda on tugev argument Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse toetuseks.

· Ligikaudu kümme organisatsiooni väljendasid selgelt kavatsust registreerida end Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajaks ja asutasid hiljuti Euroopa tasandil kutseühingu (AETIS)[7]. Kuigi praeguse seisuga ei ole ühtegi Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajat ametlikult registreeritud, on saadud teabe kohaselt vähemalt üks potentsiaalne Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutaja taotlenud riiklikelt ametiasutustelt registreerimist, kuid sellest keelduti, kuna õigus- ja haldusraamistik ei olnud valmis.

· Teemaksu kogumise süsteemide pidev arendamine ja laiendamine ELis loob Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatele uusi võimalusi turul. Neli liikmesriiki[8] on kavandanud järgmise kolme aasta jooksul rakendada teemaksu kogumise uue üleriigilise süsteemi ning seitsmes liikmesriigis on käimas olemasiolevate teemaksu kogumise süsteemide laiendamine. Sellega seoses on Euroopa ühtset transpordipiirkonda käsitlevas valges raamatus esitatud mitmed meetmed, millega saaks veelgi edendada teemaksu kogumist[9].

– Samuti väidetakse, et Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kasutuselevõttu takistab olemasolevate riiklike süsteemide pikk kehtivusaeg ning Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kasutuselevõtuga enne riikliku süsteemi aegumist kaasnevad täiendavad kulud. Ka see argument ei näi enam paika pidavat. Enamus olemasolevaid süsteeme käivitati 1990. aastate keskel ja on juba vananenud. Lisaks võeti direktiivi 2004/52/EÜ vastuvõtmisel selge seisukoht, et tuleb teha täielikult koostalitlusvõimelisele süsteemile üleminekuks vajalikud investeeringud, kuid säilitati teatav paindlikkus seoses sellega, kuidas sidusrühmade vahel jagatakse investeeringuga seotud kulud. Näitaks saab investeeringuga seotud kulud või osa nendest katta uute teemaksumäärade kehtestamisest saadavate tuludega. Seega saaksid kõnealuste investeeringute rahastamises osaleda kõik teemaksu tasuvad liiklejad, mitte ainult Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kasutajad, kuna Euroopa elektroonilise maksukogumisteenusega seotud kulusid saab käsitada direktiivi 1999/62/EÜ (Eurovignette’i direktiiv) kohaselt lubatavate maksustatavate infrastruktuurikuludena.

Hoolimata viivitustest on toimunud teatav areng:

– Liikmesriigid on loonud riiklikud elektroonilised registrid, kuhu on kantud andmed nende territooriumil maksustatava maanteeinfrastruktuuri kohta, mis kuulub direktiivi 2004/52/EÜ reguleerimisalasse. Teemaksu kehtestajad on avaldanud Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse valdkonna eeskirjad, milles on sätestatud üldtingimused Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutamiseks nende infrastruktuuri raames ja mis on aluseks lepingulistele suhetele teemaksu kehtestajate ja Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate vahel.

– Mitu teemaksu elektroonilise kogumise eest vastutavat liikmesriikide ametiasutust on asutanud mitteametliku rühma (nn Stockholmi rühm),[10] mille raames nad teevad aktiivselt koostööd, et edendada Euroopa elektrooniline maksukogumisteenuse kasutuselevõttu ja vahetada parimaid tavasid. Kõnealune rühm teeb koostööd ka AETISega7.

– Euroopa standardiorganisatsioonid on teinud olulisi edusamme elektroonilise maksukogumise ja Euroopa elektrooniline maksukogumisteenuse standardimise valdkonnas, samuti satelliidipõhiste maksukogumissüsteemide väljatöötamisel. Vastu on võetud menetlused teisaldatavate seadmete ja püsiseadmete[11] katsetamiseks ning oluline standard,[12] mis käsitleb teabevahetust teenuseosutajate ja teemaksu kehtestajate vahel satelliidipõhiste maksukogumissüsteemide puhul (sealhulgas jõustamist).

– Komisjon avaldas 2010. aastal dokumendi „Juhised Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/52/EÜ ning komisjoni otsuse 2009/750/EÜ kohaldamiseks”,[13] mida saavad käsiraamatuna kasutada valdkonna sidusrühmad, kes otseselt või kaudselt on seotud Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse rakendamisega.

– Komisjon on pärast kõigi asjaomaste sidusrühmadega konsulteerimist ette valmistamas selgitavaid märkusi otsuse 2009/750/EÜ I lisas osutatud määratluste tõlgendamiseks. Kõnealuses dokumendis antakse juhiseid selle kohta, kuidas lepitusorganid peaksid tagama, et lepingutingimused teemaksu kehtestajate võrgustikku juurdepääsuks on õiglased, mõistlikud ja mittediskrimineerivad. Samuti täpsustatakse võimalikke mudeleid tasude ja tulude jaotamiseks valdkonna sidusrühmade vahel. Lisaks käsitletakse Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse rakendamisega seotud küsimusi, nt koostalitlusvõime hindamise ja kasutussobivuse testide teostamise kulud.

– Vastavalt otsuse 2009/750/EÜ artiklile 18 on loodud koordineerimisrühm, kuhu kuuluvad organid, kes hindavad Euroopa elektrooniline maksukogumisteenuse seadmete vastavust kirjeldustele ja nende kasutussobivust. Kõnealune rühm töötab välja juhenddokumendid, mis esitatakse heakskiitmiseks maksukogumise komiteele, kes kehtestab ühised menetlused kasutussobivuse testide läbiviimiseks. Neliteist sertifitseerimisasutust kuuest liikmesriigist on huvitatud, et neist ametlikult teatataks komisjonile.

– Valdkonna sidusrühmad on järjest enam teadlikud oma vastavatest õigustest ja kohustustest[14]. Üldiselt ollakse seisukohal, et Euroopa elektrooniline maksukogumisteenuse kehtestamiseks on palju ära tehtud ja kõnealuse teenuse paljud olulised elemendid on juba kehtestatud. Tootjad on järjest enam taotlenud komisjoni talitustelt täiendavat teavet või selgitusi. Alanud on läbirääkimised lepingute sõlmimiseks võimalike Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate ja teemaksu kehtestajate vahel.

– Kogemuste saamiseks koostalitlusvõime tehnilisel ja lepingulisel tasemel on mõned teemaksu kehtestajad loonud ühisettevõtted, mis pakuvad klientidele sõidukitele paigaldatavaid seadmeid, mida saab kasutada kõigis nende vastutusalasse kuuluvates võrgustikes („EasyGo+” – praegu rakendamisel olev lepingulisel tasemel koostalitlusteenus, mis hõlmab Taanis, Rootsis, Norras ja Austrias kasutatavaid eri DSRC-tehnoloogiaid, ning „TOLL2GO” – juba toimiv tehnilisel tasemel koostalitlusteenus, millega tagatakse DSRC/satelliidipõhine koostalitlusvõime Austria ja Saksamaa vahel). Teised teemaksu kehtestajad on läinud veelgi kaugemale. Sõlmitud on kokkulepe nii tehnilisel kui ka lepingulisel tasemel koostalitluse kohta TIS-PL ja VIA-T vahel, mis võimaldab piirkondlikel teenuseosutajatel osutada elektroonilist teemaksu kogumise teenust Hispaanias ja Prantsusmaal.

Samas on veel palju probleeme.

– Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse rakendamist takistab ikka veel koostöö puudumine eri sidusrühmade vahel, kellest enamik on näidanud üles liiga vähest pühendumist probleemide lahendamiseks ühistes huvides. Liikmesriikide jõupingutused on seni piirdunud eraldi riiklikul koostalitlusvõime tasandil, mis on nüüdseks rakendatud enamikus elektroonilisi teemaksu kogumise süsteeme kasutavates riikides. Vaja on järsku muutust üleeuroopalise koostalitlusvõime suunas, et õigeaegselt käivitada Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel tingimustel.

– Enamik liikmesriike peab veel viima lõpule riikliku raamistiku kehtestamise, et potentsiaalsed Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajad teaksid, kuidas praktikas registreerida ja kuhu esitada kaebus teemaksu kehtestajate asjakohatu käitumise korral. Praeguseks on ainult kaks elektroonilisi teemaksu kogumise süsteeme kasutavat riiki loonud lepitusorgani, kellele saab esitada selliseid kaebusi[15]. Kõigis teistes liikmesriikides on arutelud veel käimas, et kehtestada vastav õiguslik ja reguleeriv raamistik enne 2012. aasta oktoobrit.

– Mõni teemaksu kehtestaja kohaldab lepinguklauslit, mille kohaselt leping automaatselt lõpetatakse, kui Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutaja ei suuda hõlmata kõiki Euroopa piirkondi 24 kuu jooksul[16]. Selline klausel kujutab endast märkimisväärset äririski ega julgusta potentsiaalseid Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajaid. Kõnealuse sätte eesmärk oli hoopis hoida ära olukorda, kus Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutaja keskendub ainult kõige tasuvamatele turgudele ja põhjendamatult viivitab muude turuosade hõlmamisega. Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutaja lepingu lõpetamine sõltub ametiasutustest, kes peaksid sellise otsuse tegema ainult juhul, kui asjaomasel organisatsioonil ei ole tõepoolset kavatsust kõiki Euroopa piirkondi hõlmata.

– Turule sisenemise tõketeks võivad olla ka teatavate teemaksu kehtestajate poolt Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatelt nõutavate koostalitlusvõime hindamise ja kasutussobivuse testide teostamisega seotud kogukulud. Nagu eespool märgitud, peaksid valdkonna sidusrühmad kasutama Eurovignette’i direktiiviga ette nähtud võimalusi teemaksu kehtestajate ja Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate võimalike finantsriskide maandamiseks.

– Võib olla vaja muuta paljusid kehtivad kontsessioonilepinguid. Näiteks võib teemaksu kehtestajatel olla vaja kohandada teemaksu määrasid, et rahastada infrastruktuuri ajakohastamiseks vajalikke investeeringuid. Teemaksu puhul on teemaksu kogumise kontsessioonilepingud sõlmitud teemaksu kehtestaja ja liikmesriigi või selle otsese kontrolli all oleva asutuse vahel. Seepärast vastutab Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse rakendamise võimalikkuse eest liikmesriigi territooriumil peamiselt asjaomane liikmesriik, kes saab vajaduse korral muuta kehtivaid kontsessioonilepinguid.

4. Järgmised sammud

Selleks et aidata liikmesriikidel ja sektoril Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust õigeaegselt kasutusele võtta ning edendada selleks vajalikku koostööd, nagu on soovitanud Euroopa Parlament ja nõukogu, tuleb võtta järgmisi meetmeid.

(1) Kiirendada otsuse ühtset rakendamist

– Komisjon ja liikmesriigid tõhustavad direktiivi 2004/52/EÜ kohaselt loodud maksukogumise komitee tööd. Liikmesriigid täidavad viivitamata otsuse 2009/750/EÜ kohased kohustused, eelkõige seoses riikliku lepitusorgani määramisega (artikkel 10). Vajaduse korral algatab komisjon rikkumismenetluse.

– Komisjon jälgib, kuidas liikmesriigid rakendavad Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust, võttes arvesse selgitavaid märkusi otsuse 2009/750/EÜ I lisas osutatud määratluste tõlgendamiseks. Liikmesriigid ja riiklikud lepitusorganid peaksid kasutama märkusi suhtlemisel teemaksu kehtestajate ja võimalike Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatega. Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutaja peaks kasutama kõnealuseid märkusi lepingu sõlmimiseks peetavatel läbirääkimistel. Komisjon loob riiklike lepitusorganite Euroopa võrgustiku, mis aitab tagada Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatele võrdseid tingimusi kogu Euroopas.

– Liikmesriigid tagavad, et lepingutes ei ole lubatud klausleid, mille kohaselt lõpetatakse leping juhul, kui Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutaja ei suuda hõlmata kõiki Euroopa piirkondi 24 kuu jooksul. Sellised klauslid oleksid vastuolus otsuse 2009/750/EÜ kavandatud kasuliku mõjuga. Selliste sätete kasutamise korral algatab komisjon rikkumismenetluse.

– Komisjon astub samme, et kehtivate Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust käsitlevate õigusaktidega kehtestatud struktuuri alusel töötada välja ühtsed protokollid kasutussobivuse testide läbiviimiseks, sealhulgas seoses turvalisusega, et vähendada kõnealuste protokollide ebakõlasid teemaksu kehtestajate vahel, mis omakorda aitaks vähendada Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatelt nõutavaid tasusid.

– Komisjon loob koos sidusrühmadega laiaulatusliku teabevahetusplatvormi, mis annab asjakohastatud teavet Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kohta ühe juurdepääsukoha kaudu internetis. Samuti aitaks kõnealune platvorm vahetada parimaid tavasid ja levitada ajakohastatud teavet Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse kohta valdkonna sidusrühmade vahel.

(2) Järkjärguline lähenemisviis

Esimese sammuna täieliku üleeuroopalise koostalitlusvõime suunas peaksid liikmesriigid, kelle territooriumit läbib üleeuroopalise transpordivõrgu raames märkimisväärne liiklusvoog, edendama oma elektrooniliste teemaksu kogumise süsteemide piiriülest koostalitlusvõimet. Kõnealuseid piirkondlikke varajase kasutuselevõtu projekte tuleks edendada nii, et neid saaks hiljem võimalikult kiiresti laiendada kogu ELi elektrooniliselt maksustatavale maanteeinfrastruktuurile, kusjuures nende projektide kaudu saab konkreetseid kogemusi Euroopa elektroonilise maksukogumisteenusega seotud praktiliste probleemide lahendamiseks.

Tähelepanu tuleks pöörata sellele, et kaasatud oleks piisavalt suur hulk teemaksu kehtestajaid ja liikmesriike, nii et projekte saaks laiendada kogu liidule. Ühe lepingu / ühe sõidukile paigaldatava seadme põhimõtet täielikult järgivate piirkondlike projektide rakendamisel saadud kogemusi tuleks tõhusalt jagada kõigi sisusrühmadega.

Komisjon on valmis andma sellistele piirkondlikele algatustele tehnilist abi ja kaaluma võimaliku rahalise abi andmist suuremahulistele piirkondlikele projektidele TEN-T programmi raames. Elektroonilised teemaksu kogumise süsteemid on üleeuroopalise transpordivõrgu lahutamatu osa (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. juuli 2010. aasta otsuse 661/2010/EL (üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate liidu suuniste kohta) artikli 9 lõige 3)[17] ja seega võib sellega seoses anda ELi rahalist abi. Komisjon kaalub võimalust kaasata Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus ja sellised piirkondlikud projektid järgmisesse TEN-T tööprogrammi. Sõltuvalt tööprogrammi vastuvõtmisest võib projektikonkursi kuulutada välja aasta lõpuks.

(3) Tähelepanelikult jälgida arengut ja võtta vajaduse korral uusi meetmeid

Uute projektide käivitamisel või kontsessioonide pikendamisel peaksid liikmesriigid korrapäraselt kontrollima Euroopa elektroonilise maksukogumisteenusega seotud nõuete täitmist. Direktiivi 1999/62/EÜ (Eurovignette’i direktiiv) artikli 7h kohaselt teatatud uute teemaksu kogumise skeemide kohta arvamuse vastuvõtmisel annab komisjon negatiivse hinnangu, kui kõnealused skeemid ei hõlma Euroopa elektroonilise maksukogumisteenusega täielikult ühilduvat süsteemi.

Kui lepitusorgan ei suuda teemaksu kehtestajate ja Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate vahelist vaidlust lahendada, uurib komisjon vaidluse põhiküsimusi ja seda, kas teemaksu kehtestajate ja olemasolevate kohalike/riiklike teenuseosutajate vahelise lepingu tingimused on diskrimineerivad võrreldes Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatele pakutavate tingimustega.

Lisaks tuleb tähelepanu juhtida sellele, et transpordipiirkonda käsitlevas valges raamatus on märgitud, et juhul, kui hoolimata kõigist jõupingutustest ei suudeta 2013. aasta keskpaigaks saavutada märkimisväärset edu tagamaks märkimisväärses mahus juurdepääsu koostalitusvõimelise elektroonilise teemaksu kogumise teenusele, võib komisjon esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule uue algatuse.

Komisjon kavatseb jätkuvalt võtta kõik meetmed, et tagada Euroopa elektrooniliste teemaksu kogumise süsteemide täielik koostalitlusvõime tehnilisel ja lepingulisel tasandil. Koos sidusrühmadega kahekordistatakse jõupingutusi tagamaks, et kõigil huvitatud liiklejatel oleks juurdepääs üleeuroopalisele elektroonilisele teemaksu kogumise teenusele[18].

Euroopa on praegu maailmas esirinnas maanteeinfrastruktuuri maksustamise ja teemaksu kogumise seadmete valdkonnas. Euroopa ettevõtted on järjest enam sõlminud teemaksulepinguid kogu maailmas[19]. Euroopa elektrooniline maksukogumisteenus aitaks välja töötada ja ülemaailmselt kasutusele võtta uusi tooteid, nt sõidukitele paigaldatavad koostalitlusvõimelised seadmed, millega kombineeritakse digitaalne sõidumeerik ja teemaksu kogumine muude intelligentsete transpordisüsteemide rakendustega. See omakorda võib anda tõuke uute teenuste ja rakenduste tekkeks, mida saaks rakendada ülemaailmsel turul ja mis edendaksid majanduskasvu ja töökohtade loomist Euroopas.

[1] ELT L 166, 30.4.2004, lk 124.

[2] ELT L 268, 13.10.2009, lk 11.

[3] Praegu kasutatavate teemaksu kogumise süsteemide puhul tuleb leida kulukaid ja tülikaid lahendusi juhukasutajate maksustamiseks, kusjuures juhukasutajaid ei kohelda tavaliselt tavakasutajatega võrdsetel alustel.

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 1999/62/EÜ raskete kaubaveokite maksustamise kohta teatavate infrastruktuuride kasutamise eest, EÜT L 187, 20.7.1999, lk 42–50.

[5] Direktiiviga 2011/76/EL ette nähtud põhjendus 31 ja artikkel 7j.

[6] Nt eksperdirühmade laiaulatuslikud uuringud ja CESARE projektid.

[7] AETIS: elektrooniliste maksu- ja koostalitlusteenuste ühing asutati 22. detsembril 2011.

[8] FR, BE, HU ja DK.

[9] Eesmärk 10: Täielikult kohaldada põhimõtteid „kasutaja maksab” ja „saastaja maksab”… et kasvatada tulusid ja tagada transpordisektorisse tulevikus tehtavate investeeringute rahastamine.

Lehekülg 15: Lokaalse välismõjuga, nt müra, õhusaaste ja ummikutega seotud kulusid oleks võimalik arvesse võtta infrastruktuuri kasutamise maksustamise kaudu: 1) ettepanek muuta nn Eurovignette'i direktiivi 2) täiendavalt uuritakse võimalust võtta järk-järgult kasutusele kohustuslik ühtne väliskulusid arvestav süsteem äriotstarbeliste sõidukite puhul kogu linnadevahelises transpordivõrgus…

Meede 32: ELi raamistik linnateede kasutamise maksustamiseks.

Meede 39: arukas hinnakujundus ja maksustamine / hinnata praeguseid maantee maksustamise kavasid / jätkata väliskulude arvessevõtmist…

[10] Stockholmi rühma kuuluvad ministeeriumid või ametiasutused järgmistest riikidest: AT, DE, DK, FI, FR, HU, IE, NL, PL, SE, SI, UK samuti CH, NO.

[11] Standardid CEN EN 15509, EN 15876, CEN/ISO EN 14906, TS 14907 ja TS 25110.

[12] Standard CEN/ISO EN 12855.

[13] http://ec.europa.eu/transport/publications/doc/2011-eets-european-electronic-toll-service_en.pdf

[14] Valdkonna sidusrühmadega konsulteeriti 2011. aastal küsitlusuuringu ja konverentsi raames.

[15] Riikliku lepitusorgani peamine ülesanne on taotluse korral kontrollida, kas kõigile Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajatele on tagatud õiglased ja mittediskrimineerivad lepingutingimused kõigis Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse piirkondades asjaomase liikmesriigi territooriumil, st tagada, et maksukogujate poolt Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate suhtes kohaldatavad lepingutingimused on mittediskrimineerivad ning kajastavad õiglaselt lepingupoolte kulusid ja riske.

[16] Otsuse 2009/750/EÜ artikli 4 (Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate õigused ja kohustused) lõikes 1 on sätestatud, et Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajad sõlmivad kõiki Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse piirkondi hõlmavad Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse lepingud 24 kuu jooksul alates oma registreerimisest.

[17] ELT L 204, 5.8.2010, lk 1.

[18] Euroopa elektroonilist maksukogumisteenust käsitlevate õigusaktidega on tagatud liiklejate põhiõiguste, sealhulgas isikuandmete täielik kaitse.

[19] Nt hiljuti Austraalias, Valgevenes, Kanadas ja Iisraelis.