EUROOPA KOMISJON Brüssel,20.7.2022 COM(2022) 360 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE „Säästame gaasi turvalise talve nimel“



KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE „Säästame gaasi turvalise talve nimel“ Venemaa provotseerimata ja põhjendamatu agressioonisõda Ukraina vastu on energiaturud pea peale pööranud ning vallandanud sellega hindade kõikumise ja energiaga kindlustamatuse kogu maailmas, kusjuures EL ja selle lähinaabrid on eriti mõjutatud. 18. mail 2022 esitas komisjon kava „REPowerEU“, et lõpetada võimalikult kiiresti meie sõltuvus Venemaa gaasist. Neid meetmeid rakendades ja Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkidele jätkuvalt pühendudes peab Euroopa kiirendama ettevalmistusi vahetuks mõjuks, mida Venemaa gaasitarnete võimalikud edasised häired, sealhulgas tarnete täielik peatumine, võivad avaldada. Euroopa Ülemkogu palus oma 31. mai ja 23. juuni 2022. aasta järeldustes, et ettevalmistusi tehtaks kiiremas korras, et võimaldada tihedamat koordineerimist liikmesriikidega ja nende vahel. Euroopa peab edasisteks tarnehäireteks või tarnete täielikuks peatumiseks valmis olema. EL peab Euroopa solidaarsuse ja koostöö vaimus tagama, et gaasivood liiguksid sinna, kus neid kõige rohkem vajatakse, kaitstes nii siseturu tarbijaid kui ka töökohti ja majandust tervikuna. Seepärast on EL viimastel kuudel sellisteks häireteks valmistunud. Nimelt on komisjon ELi energiaplatvormi raames ja liikmesriigid otsinud tarnete tagamiseks võimalusi alternatiivsete gaasitarnijatega koostöö tegemiseks. Tuginedes rohelise kokkuleppe ettepanekutele, on kava „REPowerEU“ eesmärk kiirendada taastuvenergia kasutuselevõttu kogu ELis ja energiatõhususse investeerimist. Komisjon ja liikmesriigid on valmisolekut põhjalikult analüüsinud. ELi kaasseadusandjad on vastu võtnud ELi gaasi hoiustamise määruse, et kehtestada õiguslik nõue gaasihoidlate täitmiseks enne talve. Komisjon on teinud hoolsalt tööd täiendavate alternatiivsete tarnete saamiseks ja teeb seda ka edaspidi. Käesolev teatis täiendab seda lähenemisviisi, keskendudes nõudluse poolele. Teatises antakse ülevaade praegusest olukorrast ja juba võetud meetmetest ning kirjeldatakse ELi käsutuses olevaid reageerimisvahendeid. Seejärel esitatakse kavandatud täiendavad meetmed nõudluse koordineeritud vähendamiseks ja tehakse ettepanek suurendada ELi ühiseid jõupingutusi tarnete tagamisel. See on väga oluline selleks, et minimeerida aasta lõpu poole tarnehäirete ohtu ja nendega seotud kulu ning tagada Euroopa tarbijatele ja tööstusharudele vajalik juurdepääs gaasile, kasutades ära liidu ühendatud jõudu. Sel eesmärgil tehakse teatises ettepanek uue Euroopa gaasinõudluse vähendamise kava kohta, mis tugineb kogu liidu parimatele tavadele ja millega koos esitatakse nõukogu määrus, mis hõlmab kohest soovitust vähendada kõigis liikmesriikides vähemalt järgmise kaheksa kuu jooksul vabatahtlikult gaasinõudlust 15 % ning protsessi, mis võimaldab käivitada järgmiste nädalate või kuude jooksul mis tahes hetkel siduva kohustuse nõudluse vähendamiseks, kui see peaks vajalikuks osutuma. Sel suvel teiste kütustega asendatud gaas ja kõikide kasutajate säästetud energia on energia, mis aitab meil talve üle elada. Praegu ühiselt tegutsedes on meetmete häiriv mõju ja kaasnev kulu väiksem, samuti soodustab see solidaarsust ning hoiab ära vajaduse kavandamata ja koordineerimata meetmete järele hiljem tekkida võivas kriisiolukorras, kus gaasivarud on napid. Samuti liigume kiiresti gaasi ja tulevikus ka taastuvallikatest toodetud vesiniku kooskõlastatud ja lõpuks ühise ostmise suunas, et rahuldada edaspidised energiavajadused alternatiivsete tarnetega. Selle gaasinõudluse vähendamise kava rakendamine loob tingimused Venemaalt pärit gaasiimpordi kiiremaks ja täielikuks lõpetamiseks kooskõlas kava „REpowerEU“ eesmärkidega ning suurendab ELi energiajulgeolekut ja -autonoomiat. 1. Talveks valmistumine Missugune on praegune olukord?

Gaasinõudlus moodustab 24 % kogu energiatarbimisest mandri-Euroopas. Venemaa on juba aastaid olnud ELi peamine gaasitarnija. Eelmise aasta seisuga moodustas Venemaalt pärit gaas rohkem kui 40 % ELi gaasitarnetest ja kattis seega umbes 10 % ELi üldisest energiavajadusest. Venemaa gaasitarned ELi on alates eelmisest aastast oluliselt vähenenud, mis on märk sellest, et energiat püütakse tahtlikult kasutada poliitilise relvana. 2022. aasta juunis olid gaasivood Venemaalt ELi kokku alla 30 % aastate 2016–2021 keskmisest. EL on pidanud seisma silmitsi Venemaa mitme äkilise, põhjendamatu ja ühepoolse sammuga, mille eesmärk on olnud vähendada tarneid Euroopa klientidele või need lõpetada. See on häirinud majandustegevust ja kergitanud hindu. Venemaalt läbi Valgevene tuleva torujuhtmegaasi vood on peatunud ja Ukraina kaudu imporditava torujuhtmegaasi vood on pidevalt vähenenud. Samuti on peatunud tarned Balti riikidele, Poolale, Bulgaariale ja Soomele. Mitme riigi, sealhulgas Poola, Saksamaa, Austria, Taani, Slovakkia, Madalmaade ja Itaalia varustamine gaasiga on vähenenud. Alates 2022. aasta juuni keskpaigast on gaasivood Nord Stream 1 kaudu, mis on üks suurimaid ELi suunduvaid imporditeid, kahanenud 60 %. (Joonis: Venemaalt pärit gaasitarned 2022. aastal võrreldes eelmiste aastatega) Sellised järjestikused tarnete vähendamised on toonud kaasa ajalooliselt kõrged ja kõikuvad energiahinnad, mis hoogustavad inflatsiooni ja suurendavad majanduslanguse riski Euroopas, ning märkimisväärse negatiivse mõju tööhõivele ja jaotusliku mõju. Selle tõttu suureneb tõenäoliselt energiaostuvõimetus ning ebavõrdsus liikmesriikide ja piirkondade vahel võib süveneda. Ei ole põhjust arvata, et selline käitumine, mis tekitab tarnetega seoses ebakindlust ja seeläbi hinnatõuse, peaks muutuma. Pigem osutavad mitmed märgid sellele, et gaasivarustuse väljavaade tõenäoliselt halveneb. Sellist riski ette nähes on EL juba alustanud ettevalmistusi olukorraks, kus Venemaa gaasitarned võivad igal hetkel pikaks ajaks ja võimalik et täielikult katkeda. Alternatiivsete gaasitarnete tagamine ning maagaasi asendamine võimaluse korral puhta energiaga ja vajaduse korral muude energiaallikatega on liikmesriikide poolt heaks kiidetud kava „REPowerEU“ ja eelkõige ELi energiaplatvormi olulised elemendid. Solidaarsus kui liidu aluspõhimõte peab olema ELi valmisoleku keskmes. Lisaks on liikmesriigid kõik omavahel seotud ühtse turu kaudu, mis soodustab majanduskasvu, innovatsiooni, töökohtade loomist ja investeeringuid. Et selline solidaarsus toimiks, peaksid kõik osalised püüdma võtta kõik nende käsutuses olevad meetmed, et vältida Venemaa gaasitarnete võimaliku täieliku katkemise tagajärgi. Sellise vastastikuse sõltuvuse tõttu avaldaks täielik kriis kas otseselt või kaudselt märkimisväärset negatiivset mõju igas liikmesriigis. Kuigi osa liikmesriike on Venemaa tarnete arvestatava vähenemise või täieliku katkemise otsese mõju suhtes rohkem haavatavad, tekiks teiste riikide majandusele tõsine doominoefekt, kui jätaksime selle mõjuga toimetulemise ainult mõjutatud riikide hooleks. Kiire majanduslangus mis tahes liikmesriigis avaldaks otsest negatiivset majanduslikku mõju tema naabritele ja teistele ekspordipartneritele. Seetõttu on vaja võtta viivitamata meetmeid, et ennetada edasisi häireid ja tugevdada ELi vastupanuvõimet. Käesolevas teatises, sealhulgas lisas esitatud Euroopa gaasinõudluse vähendamise kavas keskendutakse vajalikele nõudluse poole meetmetele, tuginedes selleks kavale „REPowerEU“ ja ELi energiasäästukavale. Need nõudluse vähendamise meetmed täiendavad tööd, mida tehakse praegu alternatiivsete tarnete tagamiseks, nagu on visandatud ELi energiaalase välistegevuse strateegias, ja kiirendavad üleminekut puhtale energiale. Liikmesriigid peaksid võtma kõnealuseid meetmeid viivitamata ja omavahel tihedalt koordineerides, et oluliselt vähendada pakkumise ja nõudluse ülemäärase tasakaalustamatuse riske järgmisel talvel ja pärast seda. Selliselt tegutsedes saab märkimisväärselt vähendada gaasipuudusega seotud riske, sealhulgas ELi tarneahelate, töökohtade ja majanduskasvu, üldise konkurentsivõime ja Euroopa majanduse jaoks kriitilise tähtsusega tööstusharudes.

Teatisega koos esitatud määruse ettepanekut, millega nähakse ette nõudluse vähendamise raamistik, kirjeldatakse üksikasjalikumalt teatise 3. jaos. Tugev ja usaldusväärne ELi koordineeritud tegevus tagab suurema kindluse ebastabiilses turuolukorras, suurendab ELi vastupanuvõimet ja piirab pakkumisest tulenevat mõju hindadele. See aitab talve eel täita rohkem gaasihoidlaid, kui võimsused on selleks olemas. Liikmesriikide ühepoolsed meetmed ei oleks optimaalsed nii ELi kui terviku ja seega ka iga üksiku liikmesriigi jaoks. ELi koordineeritud meetmetega saab aidata säilitada toimivaid tööstuse tarneahelaid ja ühtse turu terviklikkust suurte tarnešokkide korral. Millised vahendid on juba ELi käsutuses ja milliseid meetmeid on võetud enne praegust kriisi? Esiteks on ELil tugev raamistik, et saavutada 2050. aastaks kliimaneutraalsus ja vähendada 2030. aastaks heitkoguseid vähemalt 55 %. Üleminek puhtale energiale ja varustuskindlus käivad käsikäes. Kaotades järk-järgult sõltuvuse fossiilkütustest ja vähendades energiatõhususe suurendamise kaudu ELi üldist energiatarbimist, aitavad Euroopa roheline kokkulepe ja pakett „Eesmärk 55“ tugevdada ELi varustuskindlust. Teiseks on EL töötanud välja õigusraamistiku, et lahendada teatavaid varustuskindlusega seotud olukordi, tuginedes varasematest energiakriisidest saadud õppetundidele ja meetmetele, mis võeti pärast Krimmi ja Sevastopoli annekteerimist Venemaa Föderatsiooni poolt 2014. aastal. Gaasivarustuskindluse määruse kohaselt peavad liikmesriikidel olema riiklikud ennetavad tegevuskavad ja hädaolukorra lahendamise kavad, mis põhinevad ühistel riskihindamistel, mille on teinud tarneteede alusel moodustatud piirkondlikud rühmad. Määratletud on kolm riiklikku kriisitaset: varajane hoiatamine, häireolukord ja hädaolukord. Meetmed, mida liikmesriigid võivad igal nimetatud tasemel võtta, on kindlaks määratud gaasivarustuskindlust käsitlevates riiklikes hädaolukorra lahendamise kavades. Üldine põhimõte on, et gaasivoo piiramist, tarbimise normeerimist ja nõudluse piiramist kasutatakse viimase abinõuna, kui kõik muud võimalused, näiteks üleminek muudele kütuseliikidele, on ammendatud. Komisjon võib ühe või mitme liikmesriigi taotluse korral kuulutada välja liidu hädaolukorra või konkreetselt mõjutatud geograafilises piirkonnas piirkondliku hädaolukorra. Sel juhul koordineerib komisjon asjaomaste liikmesriikide meetmeid ja võib sekkuda, kui võetakse selliseid meetmeid, mis võivad põhjendamatult piirata gaasivoogu teistesse liikmesriikidesse ja kolmandatesse riikidesse, näiteks nendesse, mis on energiaühenduse liikmed. See aitab tagada gaasivoogude jõudmise hädaolukorras kõige enam mõjutatud riikidesse ja tarbijatele. Gaasivarustuskindluse määrus sisaldab ka solidaarsusmehhanismi, mis tagab tarned kaitstud tarbijatele, kes on määratletud kui kodumajapidamised, kaugkütte pakkujad, kes ei saa üle minna muudele kütuseliikidele, ja teatavate esmaste sotsiaalteenuste, nagu tervishoiuteenuste osutajad. Tõsises hädaolukorras, kus kaitstud tarbijate varustamist ei ole liikmesriigis enam võimalik tagada, on otse ühendatud liikmesriigid kohustatud tegutsema solidaarselt ja tarnima gaasi sinna, kus seda kõige rohkem vajatakse, isegi kui see tähendab nende kaitsmata tarbijate nõudluse piiramist. Selleks on tehnilist, õiguslikku ja finantskorda käsitlevates kahepoolsetes kokkulepetes, mille liikmesriigid peavad eelnevalt sõlmima, ette nähtud kiire ja õiglane hüvitis. Komisjoni juhitav Euroopa gaasikoordineerimisrühm, kuhu kuuluvad liikmesriikide eksperdid, asjaomased Euroopa ühendused ja energiaühenduse sekretariaat, jälgib tähelepanelikult ELi varustuskindlust ja koordineerib vajaduse korral meetmeid. Rühmal on alates Ukraina-vastase sõja algusest olnud oluline roll varustuskindlusega seotud olukorra juhtimisel. Eelkõige on ta vahetanud teavet ja aidanud koordineerida liikmesriikide tegevust varajaste hoiatuste andmisel ja häireolukordade väljakuulutamisel. Eespool kirjeldatud raamistik ei ole praeguse kriisi jaoks siiski täielikult sobiv, kuna selle fookus on pigem lühiajalistel häiretel, mis on seotud taristu teatavate osade või lühiajaliste äärmuslike ilmastikuoludega, mitte pikemaajalistel tarnehäiretel, mille on põhjustanud oluline tarnija ja mis mõjutavad samal ajal mitut tarneteed. Seepärast tuleb seda juhtimisraamistikku kohandada ning see kajastab selgelt ka Euroopa ja liikmesriikide tööstusvaldkonna ministeeriumide vaatenurka. Kolmandaks on EL järjest enam arendanud välja võrkudevahelisi ühendusi ja energia siseturgu, mis võimaldaks suunata gaasi ja elektrit sinna, kus seda vajatakse. See aktiivne poliitika on aidanud mitmekesistada gaasitarneid ja – mitte vähem oluliselt – gaasitarneteid tänu investeeringutele piiriülesesse gaasitaristusse, vastassuunavoo projektidesse, nagu vastassuunavoo võimalikkus Jamali torujuhtmes Saksamaa ja Poola vahel, ning veeldatud maagaasi terminalidesse Läänemere, Kesk-Ida-Euroopa ja Kagu-Euroopa piirkonnas. Paljud üleeuroopalise energiavõrguga seotud ühishuviprojektid on saanud ELi rahalist toetust Euroopa ühendamise rahastu ja ühtekuuluvuspoliitika kaudu. Viimase kümnendi olulisemad projektid

– Veeldatud maagaasi terminalid Klaipedas, Świnoujścies ja Krkis ning BRUA ja Läänemere torujuhe vähendasid konkreetsete piirkondade senist eraldatust. – EL avas lõunapoolse gaasikoridori, ehitades välja TAPi ja TANAPi torujuhtmed, mis juhivad nüüd gaasi Kaspia merest otse Euroopasse. – Muud olulised projektid on Poola ja Leedu vaheline ühendustoru (GIPL), Soome ja Eesti vaheline ühendus Baltic connector, Poola ja Slovakkia vaheline ühendustoru ning Kreeka ja Bulgaaria vaheline torujuhe (IGB). Need projektid on olulised selleks, et saaks asendada Venemaa gaasi. Eespool kirjeldatud arengusuunad on märkimisväärselt parandanud või parandavad ELi varustuskindlust, kuna need võimaldavad mitmekesistada tarnijaid ja tarneteid. Kõik liikmesriigid, sealhulgas ajalooliselt kõige enam haavatavamad riigid, nagu Bulgaaria ja Soome, on lõpetanud sõltuvuse ainsaks tarneallikaks olevast Venemaa gaasiimpordist. Mida on EL teinud varustuskindluse tagamiseks pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse? Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse on EL kehtestanud kava „REPowerEU“, mille eesmärk on lõpetada võimalikult kiiresti ELi sõltuvus Venemaa fossiilkütustest. Selle saavutamiseks on kavas „REPowerEU“ esitatud energiatarnijate mitmekesistamise, energiasäästu ja energiatõhususega seotud meetmed ning tehtud ettepanek kiirendada puhta energia kasutuselevõttu, et asendada fossiilkütused kodudes, tööstuses ja elektritootmises, eelkõige minnes üle taastuvallikatest toodetud elektrile ja vesinikule. Peale selle on liikmesriikidel ja kohalikel omavalitsustel head võimalused edendada kohalikele oludele vastavaid energiasäästumeetmeid. EL on kava „REPowerEU“ alusel võtnud meetmeid varustuskindluse ja vastupanuvõime suurendamiseks, keskendudes nii pakkumise kui ka nõudluse poolele. Need meetmed on järgmised. ·2022. aasta märtsis esitati ettepanek uue ELi õigusakti kohta, et tagada ELi maa-aluste gaasihoidlate täitmine eelseisvaks talveks. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid õigusakti mais vastu ja see jõustus 1. juulil. Gaasi hoiustamise tase oli viimasel talvel murettekitavalt madal – 10 protsendipunkti madalam kui 2016.–2018. aastal –, kuid vaatamata Venemaa impordi vähenemisele ja kõrgetele hindadele, mis vähendavad hoiustamise stiimulit, vastavad gaasi hoiustamise tasemed taas ajaloolisele keskmisele, olles praegu üle 64 %, mis võrdub 46 tarbimispäevaga talveperioodil. ·2022. aasta esimesel poolel vaatas komisjon põhjalikult läbi kõik riiklikud gaasivarustuskindlusega seotud hädaolukorra lahendamise kavad, mis võimaldas liikmesriikidel parandada oma valmisolekut võimalikeks ulatuslikeks häireteks. Komisjon on tihedas koostöös liikmesriikide, Euroopa maagaasi ülekandesüsteemi haldurite võrgustiku (ENTSOG) ja Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustikuga (ENTSOE) seiranud ka põhjalikult varustuskindlusega seotud olukorda ja hinnanud riske nii gaasi- kui ka elektriturul. ·Komisjon on loonud ELi energiaplatvormi, mille eesmärk on koondada energianõudlust piirkondlikul tasandil ja hõlbustada vabatahtlikke ühisoste, et tagada taristu parim kasutus, nii et gaas jõuaks sinna, kus seda kõige rohkem vajatakse. Platvormi kasutatakse ka selleks, et pöörduda rahvusvaheliste tarnepartnerite poole, nagu USA, Norra, Aserbaidžaan, Katar, Egiptus, Iisrael, Alžeeria ja paljud teised. Partneritega suheldakse kooskõlas ELi energiaalase välistegevuse strateegiaga. Eeskätt tänu nendele meetmetele on ELi alates aasta algusest jõudnud enneolematus koguses veeldatud maagaasi tarneid ning saadud on ka täiendavat torujuhtmegaasi, et korvata Venemaa gaasiimpordi vähenemist – vt tekstikast allpool. ·Komisjon on loonud ELi energiaplatvormi raames viis liikmesriikide piirkondlikku rühma, et asendada Venemaa gaasitarned ja parandada varustuskindlust igas piirkonnas, näiteks töötades välja tegevuskavad kiire rakendamise tagamiseks, nagu on tehtud väga edukalt Kagu-Euroopa piirkondlikus rühmas. Need rühmad täiendavad tööd, mida teevad olemasolevad piirkondlikud kõrgetasemelised töörühmad (näiteks Kesk- ja Kagu-Euroopa gaasivõrkude ühendamise kõrgetasemeline töörühm), mis keskenduvad peamiste võrkudevaheliste ühenduste ja taastuvenergiaprojektide ning oluliste energiaturu reformide kiirendamisele. ·Komisjon on teinud koostööd tööstusharu ekspertidega, et teha kindlaks kütuseliikide vahetamise ja nõudluse vabatahtliku vähendamise võimalused ning hinnata mõju, mida võib avaldada tööstustarbijate gaasinõudluse vähendamiseks kooskõlastamata meetmete võtmine.

Mitmekesistamine alates 2022. aasta algusest ELil on õnnestunud vähendada gaasi importimist Venemaalt eelkõige tänu veeldatud maagaasi ja torujuhtmegaasi kasvanud impordile. Tänu ELi suhtlusele kolmandate riikide veeldatud maagaasi tootjatega suurenes 2022. aasta esimesel poolel mujalt kui Venemaalt pärit veeldatud maagaasi import eelmise aasta sama perioodiga võrreldes 21 mld m³ võrra. Mujalt kui Venemaalt pärit torujuhtmegaasi import Norrast, Kaspia merest, Ühendkuningriigist ja Põhja-Aafrikast suurenes 14 mld m³. Seevastu torujuhtmegaasi import Venemaalt vähenes samal ajavahemikul 28 mld m³ võrra kokku 44,6 miljardi kuupmeetrini, samas kui Venemaalt pärit veeldatud maagaasi import kasvas 3 mld m³ võrra. Nende suurenenud tarnetega korvab EL praegu Venemaalt pärit gaasi koguimpordi vähenemist. Kõnealusel ajavahemikul kasvas veeldatud maagaasi import kõikidest allikatest (sealhulgas Venemaalt) 2021. aastaga võrreldes kokku 24,3 mld m³ võrra (59 %). USAst imporditi veeldatud maagaasi samal perioodil 30 mld m³, võrreldes kokku 22 miljardi kuupmeetriga 2021. aastal (ja ainult 11,6 miljardi kuupmeetriga 2021. aasta esimesel poolel). Komisjoni presidendi von der Leyeni ja USA presidendi Bideni 25. märtsi 2022. aasta ühisavalduses teatati, et 2022. aastal suureneb veeldatud maagaasi import USAst ELi 15 mld m³ võrra, mis on eesmärk, mida täidetakse USAst tulevate tarnete suurendamisega. USA osakaal ELi veeldatud maagaasi impordis oli juunis ligikaudu 46 %. Meetmed, mida on võetud alates veebruarist, sealhulgas need, mille eesmärk on tugevdada ELi varustuskindluse raamistikku, on suunatud sellele, et järk-järgult Venemaa gaasist võimalikult kiiresti täielikult loobuda. Hiljutised häired Venemaalt pärit gaasitarnetes osutavad siiski suurele riskile, et vene gaasi tarned võidakse täielikult ja ühepoolselt järsult peatada juba sel aastal. EL peab selle stsenaariumi jaoks valmis olema ja võtma täiendavaid meetmeid, mis vastavad sellega kaasnevatele probleemidele. Vähendades praegu gaasitarbimist korrapärasel viisil, vähendame ühiskonna jaoks kulusid tulevikus. Energiaplatvormi raames ühisostudeks ettevalmistuste tegemine on vajalik täiendus selleks, et parandada nii nõudluse kui ka pakkumise koordineerimist, ning komisjon kiirendab aasta lõpuni oma tööd seoses platvormi rakendamisega. Gaasi ühine ostmine saaks anda ka näiteks väiksematele gaasiettevõtjatele suurema rolli ja võimaldaks parandada ELi kui maailma suurima maagaasiimportija ostujõudu, sealhulgas piirkondlikul tasandil, tugevdades seeläbi ELi energiaalast vastupanuvõimet ja pikaajalist energiajulgeolekut. Mida võib oodata? Vaatamata hoidlate täitmisel seni tehtud jõudsatele edusammudele näitavad komisjoni ja ENTSOGi simulatsioonid, et juhul kui tarned katkevad täielikult alates juulist kuni 2023. aasta talveni, siis uues ELi hoiustamise määruses novembriks seatud 80 % eesmärki ei saavutata. Simulatsioonide kohaselt võib hoiustamise tase olla sellisel juhul küttehooaja alguses vaid 65–71 %. Stsenaariumide analüüsi peamised järeldused (kui täiendavaid ettevalmistusi ei tehta) Esimese stsenaariumi kohaselt, mille puhul ilmastikuolud on keskmised ja veeldatud maagaasi tarned pidevalt suured, jääks talvel gaasinõudluse rahuldamisest puudu 30 mld m³, võrreldes ELi keskmise kogutarbimisega, mis perioodil august kuni märts on 300 mld m³. Selle stsenaariumi järgi oleksid gaasihoidlad 2023. aasta märtsi lõpus peaaegu tühjad, mistõttu 2023.–2024. aasta küttehooajaks varu ei jääks. Teise stsenaariumi kohaselt oleks 2023. aasta märtsi lõpus hoidlate täitumus minimaalsel 15 % tasemel ning nõudluse ja pakkumise lõhe oleks talvel 45 mld m³.

Eeldusel et olukord rahvusvahelistel gaasiturgudel püsib pingeline, saab ülejärgmiseks talvehooajaks valmistumine ja hoidlate täitmine 2023. aasta suvel olema tõenäoliselt väga keeruline. Hoidlate täitumus 2023. aasta oktoobris oleks esimese stsenaariumi korral ainult 41 % ja teise stsenaariumi puhul 56 %. Ebatavaliselt külm talv või muudest allikatest pärit gaasi impordi vähenemine (näiteks majanduskasvu taastumise tõttu mõnel suurel turul, nagu Hiina) suurendaks riski, et sellel perioodil tekib mingil hetkel vajadus nõudlust veelgi rohkem drastiliselt vähendada. Järsud kärped kahjustaksid neid konkreetseid tööstusharusid, kus on vähe võimalusi minna üle muudele kütuseliikidele, näiteks kui gaasi kasutatakse tööstusprotsessides lähteainena, või vähendada tootmist ilma suurt kahju tekitamata. Ulatuslikud häired Venemaalt pärit gaasitarnetes gaasi kättesaadavust kaitstud tarbijatele, eelkõige kodumajapidamistele, mille tarbimine moodustab vähem kui 37 % ELi kogutarbimisest, üldjuhul otseselt ei mõjutaks. See eeldab siiski, et muid ettenägematuid sündmusi ei esine. Kiire ja sihikindel tegutsemine on nüüd ülioluline. Juhul kui sisukaid kütuse asendamise ja nõudluse vähendamise meetmeid lähinädalatel ei võeta, avaldaks ulatuslik gaasitarnehäire 2022.–2023. aasta talvel märkimisväärset mõju Euroopa majandusele ja tööturule ning mõjutaks otseselt või kaudselt kõiki liikmesriike. Praegu tegutsemine vähendaks ootamatu tarnehäirega kaasnevat kulu. Oluliselt vähem kulukas oleks maksimeerida kütuse asendamise potentsiaali ning hakata vähendama maagaasi nõudlust praegu ja mõõdukalt, mida saame teha tänu pikemale reageerimisajale, kui olla sunnitud piirama nõudlust järsult ja märkimisväärselt tarbimise tipphooajal (st talvel) ning ilma korraliku ettevalmistuseta. Nõudluse vähenemist eeldades saaksid võrguettevõtjad optimeerida võrgu võimsust, transportida õigeaegselt rohkem gaasi läänest itta ja täita rohkem hoidlaid seal, kus võimsused on olemas, tehes selliselt ettevalmistusi järgmiseks ja 2023.–2024. aasta talveks. Selline nõudluse oodatud ja hajutatud vähendamine kõrvaldaks võimaliku talvise puudujäägi või kahandaks seda rohkem kui poole võrra. Praegu nõudluse vähendamise eeldamine annaks stiimuli nendele tööstusharudele, kus on võimalik gaasi tarbimist vähendada, näiteks minnes üle taastuvkütustele või igal juhul võimaluse korral kütustele, mis tekitavad võimalikult vähe heitkoguseid, pidades seejuures silmas energiatõhususe eesmärki ja vältides pikaajalist seotuse efekti. Mis puudutab võimaliku suure tarnehäire üldist makromajanduslikku mõju, siis ELi solidaarne koordineeritud reageerimine enne talve piiraks negatiivset mõju SKP-le ja töökohtadele. Tuginedes ENTSOGi stsenaariumides kindlaks tehtud vajadustele ja võttes varakult nõudluse vähendamise meetmeid, võib Venemaalt pärit gaasitarnete häire vähendada ELi kui terviku SKPd keskmiselt külma talve korral keskmiselt vähemalt 0,4 % ja külma talve stsenaariumi puhul kuni 0,6 %. Kui aga meetmete võtmisega oodatakse kuni täieliku tarnekatkestuseni, suureneb see mõju vähemalt kolmandiku võrra, osaliselt seetõttu, et jäeti kasutamata koordineerimise ja lihtsama kohandamise võimalus, mis suurendab seda mõju veelgi. Keskmiselt külma talve korral oleks meetmete võtmisega ootamise mõju 0,6–1 % SKPst. Kui tuleb külm talv, siis see mõju suureneb. Külma talve korral mitmekordistuks meetmete edasilükkamise kulu ELi jaoks märkimisväärselt, kusjuures mõju SKP-le oleks keskmiselt 0,9–1,5 % ning eelkõige avalduks see kõige enam mõjutatud liikmesriikides.

Gaasi pakkumise ja nõudluse lõhe vältimiseks lähikuudel soovitatakse ajavahemikul 1. augustist kuni 31. märtsini 2023 vähendada gaasinõudlust 15 %.

2. Kava vähendada gaasinõudlust, kaitstes seejuures kriitilise tähtsusega tarbijaid Euroopa gaasinõudluse vähendamise kava Eespool osutatud 15 %-list nõudluse vähendamist on võimalik saavutada, kui tegutseda kohe, rakendada energiasäästukava ja võtta täiendavaid gaasi säästmise meetmeid kaitsmata sektorites, kasutades häid tavasid ja aruka prioriseerimise kriteeriume, mis on kindlaks määratud teatisele lisatud Euroopa gaasinõudluse vähendamise kavas. Kavas esitatakse nõudluse koordineeritud vähendamise põhimõtted ja kriteeriumid, mille eesmärk on kaitsta gaasitarneid kodumajapidamistele ja olulistele kasutajatele, nagu haiglad, aga ka oluliste toodete ja teenuste pakkumist majanduse käigushoidmiseks, ELi tarneahelate jaoks otsustava tähtsusega tööstusharudele ja konkurentsivõime säilitamiseks. Selles tuginetakse kehtivatele riiklikele hädaolukorra lahendamise kavadele, kasutusel olevatele parimatele tavadele ja tööstuse esindajatega korraldatud konsultatsioonidele. Nõudluse juhtimisel tuleks keskenduda kõigepealt nendele sektoritele, kus gaasi asendamise võimalused on paremad, ning jagada paremini koormust kogu majanduses, kaitstes samal ajal SKPd ja tööhõivet. Nii saame vähendada tootmisahela järgmiste etappide sektorites kitsaskohtade tekkimise ja inflatsioonisurve riske ning maandada tulemuslikumalt muid riske (nt karm talv). Kava peamised põhimõtted on asendamine, solidaarsus ja säästmine Asendamine: gaasinõudluse koordineeritud vähendamine asendusvõimaluste toetamise kaudu Kõik liikmesriikide jõupingutused elektritootmis-, tööstus- ja kodumajapidamiste sektoris peaksid kõigepealt keskenduma asendusvõimalustele, mille abil saaks loobuda maagaasi kasutamisest, pidades samas alati meeles kompromisse, mida selliste valikute tõttu võib olla vaja teha, näiteks kui energiaallikana võetakse kasvõi ajutiselt (uuesti) kasutusele kivisüsi. Prioriteet on minna õigel ajal ja kulutõhusal viisil üle puhastele energiaallikatele, kui see on tehniliselt teostatav. Energiaallikate jätkuvaks mitmekesistamiseks tuleks samuti kiirendada rangelt vajalike veeldatud maagaasi terminalide või muude gaasitaristute, eelkõige ühenduste väljaehitamist, millele lisanduvad ELi jõupingutused veeldatud maagaasi tarnete mitmekesistamiseks ELi energiaplatvormi raames. Kui muud puhtamad lahendused ei ole võimalikud, tuleb maagaasi asemel ajutiselt kasutusele võtta ka rohkem CO2 heidet tekitavad energiaallikad, nagu diislikütus või kivisüsi, kuid sellega peavad kaasnema vajalikud keskkonnakaitseklauslid. Seega võib ELi ja liikmesriikide tasandil toetada ajaliselt piiratud üleminekut muudele kütuseliikidele. Solidaarsus: Venemaa gaasitarnete täieliku katkemise riskide ettenägemine ja leevendamine Gaasitarnešokid mõjutavad liikmesriike ja piirkondi erinevalt. Selliste tagajärgedega tegelemiseks peab EL tegutsema täielikult solidaarselt nii liikmesriikide kui ka maagaasi erinevate kasutajate tasandil. Kuigi tarnešokid mõjutavad liikmesriike erinevalt, vähendavad ühised jõupingutused kõige enam mõjutatud liikmesriikidele avalduvat mõju ning ühismeetmetest saavad omakorda kasu kõik liikmesriigid. Seetõttu jääb komisjon ühtse turu kaitsmisel valvsaks, eelkõige selleks, et vältida liikmesriikidevahelise kaubanduse võimalikku piiramist, ning teeb tööd selle nimel, et tagada tarned eriti olulistes majandussektorites ja elutähtsate sotsiaalteenuste osutajatele. Kui saabub olukord, kus tuleb kavandada piiravaid meetmeid, tuleks seda teha liikmesriikide vahel sidusalt ja koordineeritult ning võttes asjakohaselt arvesse vajadust leevendada tööhõivele ja sissetulekutele avalduvat mõju. Et selline solidaarsus toimiks, peavad kõik liikmesriigid ning kõik sotsiaal- ja majandusvaldkonnas osalejad tegema kõik endast oleneva, et teha ettevalmistusi ning asendada gaas või vähendada gaasinõudlust juba praegu, juhul kui see on teostatav. Koordineerimiseks on vaja luua asjakohane juhtimissüsteem, mis võib põhineda liikmesriikide energia- ja tööstusministeeriumide ressurssidel ning hõlmata kõigi tarbijarühmade ulatuslikku teavitamist ja kaasamist.

Säästmine: igaüks saab anda oma panuse

Hoonete kütmisel ja jahutamisel ning vee soojendamisel tuleks nõudlust täiendavalt vähendada. ELi ja riiklikud varustuskindluse eeskirjad võimaldavad hädaolukorras, kui elektrivarustuskindlus võib olla ohus, seada prioriteediks gaasitarned teatavatele kriitilise tähtsusega gaasiküttel töötavatele elektrijaamadele ja teatavatele kaitstud tarbijate kategooriatele. Asjaolu, et gaasiga varustamine on tagatud kodumajapidamistele ja teatavatele kriitilise tähtsusega gaasiküttel töötavatele elektrijaamadele, ei tohiks siiski takistada avaliku sektori asutustel võtta täiendavaid meetmeid gaasitarbimise vähendamiseks kaitstud tarbijate poolt ja elektritootmissektoris ning edendada vabatahtlikku vähendamist. See on väga oluline, et vältida piirangute kehtestamist ühiskonna ja majanduse jaoks kriitilise tähtsusega tööstustarbijatele. Allpool esitatud joonisel on näidatud kõige uuemad hinnangud eri liiki meetmete potentsiaali kohta vähendada gaasinõudlust ning jõuda pakkumise ja nõudluse lõhe ületamise lähedale. Hooned: kütte ja jahutuse vähendamine Kava „REpowerEU“ alusel 18. mail esitatud energiasäästukavas on juba kindlaks määratud mitu säästumeedet, mida saaks hoonete puhul rakendada, ning kava kohaselt on hinnanguliselt võimalik säästa 11 mld m³. Lihtsad muutused käitumisharjumustes, näiteks toatemperatuuri alandamine (kui see ei ole juba madal), duši all käimise aja lühendamine, seadmete väljalülitamine ooteseisundisse panemise asemel ning energiatõhusalt toidu valmistamine, külmutamine ja sügavkülmutamine, tulevad energiaarvetele igal juhul kasuks. Mida suurem on vabatahtlik nõudluse vähendamine, seda vähem on vaja kehtestada kohustuslikke piiranguid järeltööstussektorites. Väiksem gaasitarbimine tähendab loomulikult väiksemaid arveid. Gaasi on võimalik säästa juba suvel, vähendades tarbimise tipptundidel jahutamiseks kasutatavat elektrit (ja seega otseselt gaasi tarbimist). Talvel (oktoober–märts) saab gaasi oluliselt säästa, kui minna kaugküttes üle alternatiivsetele soojusallikatele, kasutada kodumajapidamistes soojuspumpasid ja arukaid energiajuhtimissüsteeme ning viia ellu gaasi säästmise kampaaniaid, et näiteks vähendada ruumide temperatuuri 1° võrra (välja arvatud kodudes, mida ei suudeta juba praegu piisavalt kütta), või kasutada vähem sooja vett. Hästi kavandatud bonus-malus tariifisüsteemid võivad käitumisharjumuste muutmist ja täiendavat säästmist samuti soodustada. Gaasi säästmiseks võib ka nõuda üldkasutatavate hoonete, kontorite, ärihoonete ja avatud ruumide, nagu väliterrasside kütmise vähendamist, kui see nõue on tehniliselt teostatav ja selle täitmist saab tagada. On väga oluline, et avaliku sektori asutused näitaksid siinkohal eeskuju. Elektri ja soojuse tootmine: mittekriitilise gaasikasutuse vähendamine Elektri ja soojuse tootmises on suur potentsiaal säästa gaasi, kui vähendada elektritarbimist, vahetada elektri- ja soojusenergia allikaid ning importida elektrit. Komisjon on palunud ENTSOE-l hinnata võimaliku gaasipuuduse mõju elektritootmisele. Esimese hinnangu kohaselt on ainult pool elektrisektoris tarbitavast gaasist elektrivarustuskindluse tagamiseks kriitilise tähtsusega. Praegu analüüsitakse täiendavalt elektrisektori valmisolekut talveks, mille puhul tuleks arvesse võtta tuumajaamade ja hüdroenergia (mis võib sel aastal olla rohkem piiratud) kättesaadavust. Esimene hinnang osutab siiski võimalusele säästa märkimisväärses koguses gaasi. Näiteks on ELis alates aasta algusest võetud kasutusele vähemalt 20 GW uut taastuvenergia võimsust. Elektri tootmises üleminek muudele kütuseliikidele võib järgmise kaheksa kuu jooksul säästa märkimisväärses koguses gaasi (vt joonis leheküljel 11) ja seda lisaks nõudluse poole paindlikkusele, mille eesmärk on vähendada nõudlust tarbimise tipptundidel. Elektri ja soojuse tootmiseks kasutatavad energiaallikad on lõppkokkuvõttes iga liikmesriigi otsustada, kuid seejuures tuleb arvesse võtta ELi 2030. aasta kliimaeesmärki, pikaajalist kliimaneutraalsuse eesmärki, ELi puhta õhu poliitikat ning langetatud otsuste mõju teistele liikmesriikidele ja kollektiivsele varustuskindlusele. Pidades silmas praeguseid uusi olusid, sealhulgas varustuskindlusega seotud riske ja muude kütuste hindu üleilmsetel energiaturgudel, tuleks käimasolevas töös, mille eesmärk on parandada riikide valmisolekut ning vaadata läbi elektrijaamade tegevuse järkjärgulise alustamise ja lõpetamise plaanid, võtta arvesse Euroopa mõju. See on elektrisektoris ohuvalmidust käsitleva määruse alusel esitatavate riiklike ohuvalmiduskavade (mida komisjon on läbi vaatamas) peamine aspekt. Üleminek muudele kütuseliikidele, olgu need siis vähem või rohkem CO2 heidet tekitavad ja saastavad kui maagaas, toimuks tavaliselt automaatselt kõrgete gaasihindade tõttu. Ent gaasi asemel biomassi või diislikütuse kasutuselevõtmine eeldab siiski neid kütuseid kasutavatele käitistele piisavate koguste kättesaadavaks tegemist ning asjakohaseid meetmeid kõnealuste kütuste hoiustamiseks ja nende varustuskindluse jälgimiseks. Mõned liikmesriigid on tuumaelektrijaamade tegevuse järkjärgulise lõpetamise edasi lükanud. Teised on lubanud kivi- ja pruunsöel töötavatel elektrijaamadel uuesti või rohkem tootma hakata. Liikmesriigid peaksid muudele kütuseliikidele üleminekul võtma arvesse Venemaalt söe ja nafta importimise keeldu, mis kehtestati ELi sanktsioonide viienda ja kuuenda paketi osana, sest see võib mõjutada seniste tarneallikate kättesaadavust. Nafta puhul on oluline olemasolevate kriisivarude optimaalne majandamine. Olemasolevad nafta kriisivarud on turvavõrguks, mida võib kasutada kooskõlas ELi õigusnormide ja riiklike erandolukorra plaanidega. Üleminek muudele kütuseliikidele võib mõjutada ka õhusaastet (ning seeläbi inimeste tervist ja ökosüsteemide seisundit) ja vee tarbimist. Tööstusheidete direktiivi alusel on lubatud teha teatavatel tingimustel põletusseadmetele heite piirnormist erand, kui gaasiküttel töötav põletusseade peab kasutama gaasi asemel naftat, juhul kui energiavarustuse säilitamine on hädavajalik. Selle erandi võib teha nii kauaks, kui see on vajalik, tingimusel et erandist teavitatakse komisjoni. Euroopa Kohus on selgitanud, et juhul kui olemasolevat käitist muutvad ehitustööd või sekkumised puuduvad, ei kvalifitseeru see uut luba vajavaks projektiks keskkonnamõju hindamise direktiivi tähenduses. Analoogia põhjal ei kvalifitseeruks projektiks elektrijaama üleminek muudele kütuseliikidele, kui sellega ei kaasne ehitustöid ega sekkumisi. Kooskõlas kavaga „REPowerEU“ on riigiabi ajutise kriisiraamistiku muudatuses osutatud võimalusele anda abi üleminekuks muudele kütuseliikidele ja prioriteedina puhta energia allikatele.

Muudele kütuseliikidele ülemineku meetmed tuleks kavandada viisil, mis ei sea ohtu CO2 heite vähendamise keskpika perioodi eesmärke ja vajadust kiirendada üleminekut puhtale energiale ning mis minimeerib igasugust saaste suurenemist. Samuti ei tohiks see ohustada üldisi pikaajalisi söe järkjärgulise kasutuselt kõrvaldamise kohustusi, mille liikmesriigid on võtnud. Seetõttu on äärmiselt oluline tagada, et need meetmed ei tooks tulevikus kaasa sõltuvust CO2-mahukast tootmisest. EL teeb samuti koostööd Ukrainaga ja Euroopa elektri põhivõrguettevõtjate võrgustikuga, et suurendada Ukraina ja ELi vahelist elektrikaubandust, eesmärgiga toetada Ukrainat ja pakkuda samas naaberliikmesriikidele vähem CO2 heidet tekitavat alternatiivi. Tööstus: üleminek muudele kütuseliikidele, muud turupõhised meetmed ja aruka prioriseerimise kriteeriumid Tööstus peab juba praegu toime tulema kõrgemate energiahindadega ning selle tagajärjel on ettevõtete sulgemise määrad mõnes tööstusharus kõrged. Kõrged gaasihinnad on osaliselt selle põhjus, et 2022. aasta esimesel poolel langes ELi gaasinõudlus varasemate aastatega võrreldes 5 %. See suundumus jätkub tõenäoliselt seni, kuni kõrge hinnatase püsib. Gaasi säästmise ja muudele kütuseliikidele ülemineku meetmeid on üksikasjalikumalt kirjeldatud käesoleva teatise lisas. Tööstussektoris tuleks järgmise sammuna võtta turupõhiseid meetmeid, et anda stiimul nõudluse vähendamiseks ning piirata kahju ühiskonnale ja majandusele. Gaasi kasutatakse lähteainena ja energiaallikana eri tööstusharudes, kus muudele kütuseliikidele üleminemise või tarbimise vähendamise tehniline potentsiaal ja kulud on sektorite lõikes väga erinevad. Turupõhised vahendid on hea viis, kuidas leida kõige paremad tarbimise vähendamise võimalused. Komisjon toetab kindlalt häid tavasid, nagu riiklikud, piirkondlikud või ühised enampakkumised või hankemenetluste süsteemid, et anda tööstustarbijatele stiimul tarbimise vähendamiseks, võimaldades tööstusel teha gaasitarbimise vähendamise pakkumisi. See vähendaks praegust gaasi kogutarbimist, tänu millele vabaneb rohkem gaasi näiteks hoidlate täitmiseks. Neid enampakkumisi või hankeid võiks korraldada piiriüleselt, et maksimeerida nõudluse vähendamise võimalusi, eelkõige mitmes liikmesriigis tegutsevate suurte piiriüleste tarbijate puhul. Sellega seoses ja nagu on sätestatud ka riigiabi ajutises kriisiraamistikus, võimaldavad ELi riigiabieeskirjad liikmesriikidel pakkuda teatavatel tingimustel stiimuleid gaasinõudluse vabatahtlikuks vähendamiseks, näiteks soodustades üleminekut puhtamatele energiaallikatele. Komisjon uurib kiiresti tihedas koostöös liikmesriikidega ELi enampakkumiste ideed. Muud sarnased turupõhised meetmed, mis on riiklikes hädaolukorra lahendamise kavades juba ette nähtud, hõlmavad tarnekatkestust lubavaid lepinguid – see on paindlikkusmeede, mille puhul antakse eelnevalt kindlaks määratud gaasikoguse vähendamise korral või tarnekatkestuse perioodiks eelnevalt kindlaks määratud hüvitist. Hädaolukorras, kui kõik turupõhised ja muud meetmed on ammendunud, võib liikmesriikidel olla vaja hakata kehtestama osalisi või täielikke piiranguid konkreetsete tarbijarühmade suhtes, kelle nad on oma hädaolukorra lahendamise kavas eelnevalt kindlaks määratud järjekorras kindlaks määranud. Sellise prioriseerimise viisid on liikmesriigiti erinevad ning nendes võidakse, aga ei pruugita arvestada laiema mõjuga ELi või maailma majanduse kriitilistele segmentidele. Koordineerimata otsustega kaasneb oluline ühtse turu killustumise oht, kuna riigi tasandil võetud otsusel võib olla ettekavatsematu mõju teistele ELi riikidele, nagu me nägime COVID-kriisi ajal. Koordineerimine on ühtse turu maksimaalse terviklikkuse säilitamisel määrava tähtsusega. Teatisele lisatud Euroopa gaasinõudluse vähendamise kavas antakse liikmesriikidele suuniseid oma prioriteetide järjestuse läbivaatamiseks ja parandamiseks ühiste põhimõtete ja kriteeriumide alusel, et kooskõlastada ja minimeerida sotsiaal-majanduslikku mõju laiemas ELi kontekstis ning säilitada samal ajal Euroopa solidaarsus. Sihipäraste piirangute korral on äärmiselt oluline leevendada piirangute sotsiaal-majanduslikku mõju. Liikmesriigid peaksid neid suuniseid oma riiklike hädaolukorra lahendamise kavade ajakohastamisel selgelt arvesse võtma. Need hõlbustavad edaspidist koordineerimist, kui see vajalikuks osutub. Nagu on märgitud kava „REPowerEU“ juurde kuuluvas lühiajalist turusekkumist käsitlevas teatises, võib gaasivarustuskindluse määruse kohases piirkondlikus või liidu hädaolukorras olla vaja ka kehtestada väljakuulutatud liidu hädaolukorra kestuseks reguleeritud gaasihind.

ELi majanduse ja ühiskonna toimimises strateegilist rolli täitvate tööstusharude jaoks võiks välja töötada uusi vahendeid, et julgustada neid asendama ja mitmekesistama energiaallikaid ning energiat rohkem säästma, sedavõrd kuivõrd turuhinna mehhanismid saavutavad oma potentsiaali ja turupõhised võimalused ammenduvad. Solidaarsuse tugevam juhtimine ja koostöö toetamise mehhanismid Praeguse olukorra tõttu on vaja mehhanismi, mis võimaldaks komisjonil ja liikmesriikidel oma koostööd veelgi tihendada, et käsitleda kriisi arenedes selle eri aspekte ja kaitsta siseturgu. Seda vajadust saab rahuldada olemasolev gaasikoordineerimisrühm, kohtudes regulaarselt ja vajaduse korral peadirektorite tasandil ning tööstusvaldkonna ministeeriumide esindajaid kaasates. Sellel rühmal on oluline roll, kuna ta jälgib nõudluse vähendamise mõju kriitilise tähtsusega sektoritele ja väärtusahelatele kogu ELis ning võimaldab vajalikku teabevahetust, kaasates vajaduse korral teisi asjaomaseid sidusrühmi, sotsiaalpartnereid ja poliitikafoorumeid. Hädaolukorras aitaksid tulemuslikule ja kiirele solidaarsusele kaasa gaasivarustuskindluse määrusega ette nähtud kahepoolsed solidaarsuskokkulepped, milles on täpsustatud tehniline, õiguslik ja finantskord, mis võimaldab kriisi korral tarnida gaasi naaberriikide õiguslikult kaitstud tarbijatele. Kõik liikmesriigid, kes ei ole seda veel teinud, peaksid kiiremas korras viima lõpule ettevalmistused vajalike solidaarsuskokkulepete sõlmimiseks. Kahepoolsetest solidaarsuskokkulepetest üksi ei pruugi siiski piisata. Koordineerimine ELi tasandil on endiselt hädavajalik. 3. Ühine ELi vahend gaasinõudluse vähendamise koordineerimiseks Nõudluse vajalik vähendamine saab järgmise talvega seotud riske leevendada ainult siis, kui see põhineb kõigi liikmesriikide kindlal pühendumusel saavutada ühine eesmärk. Lisaks, võttes arvesse gaasitarnekriisi enneolematut laadi ja piiriülest mõju, ei saa ükski liikmesriik ise piisavalt ega tulemuslikult maandada järskudest hinnatõusudest või suurtest tarnehäiretest tulenevat tõsiste majandusraskuste riski. Selleks et ELi ühised ettevalmistused talveks kannaksid täielikult vilja, peaksid need tuginema tugevale õigusraamistikule, mis tagab koordineeritud ja kiire tegutsemise. Praegune olukord õigustab Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 122 sätestatud erakorraliste regulatiivsete volituste kasutamist. Seepärast teeb komisjon ettepaneku nõukogu määruse kohta, mis võimaldaks võtta meetmeid, et vähendada pakkumise ja nõudluse tasakaalustamatuse riski Euroopa gaasiturul, muu hulgas vajaliku juhtimisraamistiku kaudu. Esimese sammuna on liikmesriikidel võimalus rakendada vajalikku vähendamist vabatahtlikkuse alusel. Juhul kui olukord halveneb ja osutub vajalikuks aktiveerida ELi häireolukord vastavalt hädaolukorra ettepanekus sätestatud raamistikule, rakendatakse siduvat gaasinõudluse vähendamise eesmärki. Iga liikmesriik määraks naaberriikidega konsulteerides kindlaks nõudluse vähendamise meetmed. Seega tehakse määruse eelnõus järgmist: ·palutakse kõigil liikmesriikidel teha kõik endast oleneva, et jätkata investeerimist Venemaa gaasi alternatiividesse ja saavutada mittesiduv eesmärk vähendada vähemalt järgmise kaheksa kuu jooksul oma nõudlust 15 %, võrreldes viimase viie aasta keskmise nõudlusega (2016–2021). See võimaldaks nimetatud ajavahemikul säästa Euroopas kokku 45 mld m3 gaasi. Nõudluse vähendamise meetmete kavandamisel tuleks lähtuda Euroopa gaasinõudluse vähendamise kavas esitatud suunistest; ·nõutakse, et liikmesriigid ajakohastaksid septembri lõpuks oma kehtivaid riiklikke hädaolukorra lahendamise kavasid, et määrata kindlaks konkreetsed nõudluse vähendamise meetmed, mida nad otsustavad võtta; ·esitatakse juhtimisraamistik, mille alusel on hõlpsam hinnata jõupingutusi, mida kõik liikmesriigid teevad Venemaa gaasi alternatiividesse investeerimisel ja gaasinõudluse vähendamisel ning võttes arvesse häireid, mida riigi tasandi meetmed võivad ELi tarneahelates põhjustada; ·võetakse kasutusele protsess, mis võimaldab järgmiste nädalate või kuude jooksul kuulutada mis tahes hetkel välja ELi häireolukorra, juhul kui pakkumise ja nõudluse tasakaal ja väljavaade halvenevad ning esinevad suure gaasipuuduse ja varustuskindluse märkimisväärse vähenemise riskid. Sellisel juhul võib komisjon aktiveerida siduva 15 % vähendamise kohustuse, et tagada ELis üldine vajalik nõudluse vähendamine, selleks et talv oleks kõigi jaoks turvalisem. 4. Järeldused ja järgmised sammud ELil on aeg riske ette näha ja parandada ennetavalt valmisolekut gaasi varustuskindluse tagamisel. See on signaal kõikidele avaliku sektori asutustele, tarbijatele, kodumajapidamistele, üldkasutatavate hoonete omanikele ja elektri tarnijatele, et nad peavad nüüdsest võtma gaasi säästmiseks erakorralisi ja kiireid meetmeid, et vähendada järgnevate kuude võimalike tarnehäirete tagajärgi ELi majandusele. Valmistumine võimalikeks suurteks häireteks enne järgmist talve või järgmise talve jooksul on äärmiselt oluline ELi vastupanuvõime seisukohast ja selleks, et ELi vastus asetleidvatele geopoliitilistele sündmustele oleks tõsiseltvõetav. Need ettevalmistused saavad olla edukad ainult siis, kui oma panuse annavad ka kodanikud ja muud tarbijad, kes tuleb sel eesmärgil otsustusprotsessi kaasata. Venemaalt tulevate gaasivoogude lühiajalisest täielikust katkemisest olenemata vähendavad praegusel hoidlate täitmise seisukohast olulisel ajal võetavad varajased ELi tasandi ühismeetmed vajadust nõudluse võimaliku ja valulikuma vähendamise järele hiljem talvel. Kiirendades energiaallikate mitmekesistamist ning vähendades kooskõlastatud viisil ja tõsiseltvõetavalt nõudlust kõigis liikmesriikides, saab EL anda turule jõulise signaali, et Euroopa on edasisteks tarnehäireteks valmis. Ta on vastupidavam, võimeline paremini reageerima ettenägematutele muutustele ning saab aidata leevendada nende mõju hindadele ja majandusele.