Oma geograafilise asendi tõttu on Türgi pagulaste ja rändajate jaoks oluline vastuvõtu- ja transiidiriik. Kuna Türgisse on peamiselt Süürias, Iraagis ja Afganistanis aset leidvate konfliktide tõttu saabunud enneolematu hulk inimesi, viibib riigis umbes neli miljonit pagulast – suurim arv maailmas. Nende seas on 3,6 miljonit registreeritud pagulast Süüriast ning 330 000 registreeritud pagulast ja varjupaigataotlejat eelkõige Afganistanist, Iraagist, Iraanist ja Somaaliast, . See väga suur saabunute hulk on avaldanud märkimisväärset mõju vastuvõtvatele kogukondadele. Süüria pagulaste pikaleveninud sundränne Türgis muudab üha keerulisemaks pagulaste, rändajate ja vastuvõtvate kogukondade vahelise sotsiaalse sidususe saavutamise, eriti olukorras, mida iseloomustab majanduslangus ja COVID-19 pandeemia mõju tööturule.

Euroopa Ülemkogu kinnitas 2020. aasta detsembris toimunud kohtumisel, et EL on valmis jätkama rahalise abi andmist Süüria pagulastele ja vastuvõtvatele kogukondadele Türgis, ning Euroopa Ülemkogu liikmed kutsusid oma 2021. aasta märtsi avalduses komisjoni üles esitama nõukogule ettepaneku Türgis, Jordaanias, Liibanonis ja piirkonna muudes osades asuvate Süüria pagulaste abistamise jätkuvaks rahastamiseks. Euroopa Ülemkogu liikmed nõudsid ka, et tugevdataks Türgiga rände haldamise valdkonnas tehtavat koostööd.

1.2.ELi reageerimine kriisile ja rahastu loomine

2015. aastal otsustasid Euroopa Liit ja liikmesriigid suurendada oma poliitilist ja rahalist osalust, et toetada Türgi jõupingutusi pagulaste vastuvõtmisel. Kuna ELi liikmesriigid soovisid Türgisse saabunud pagulaste toetamiseks märkimisväärseid lisavahendeid, lõi komisjon 24. novembri 2015. aasta otsusega Türgis asuvate pagulaste jaoks mõeldud rahastu (otsust on muudetud 10. veebruaril 2016 ning uuesti 14. märtsil ja 24. juulil 2018). Rahastu on mehhanism, millega koordineeritakse nii ELi eelarvevahenditest kui ka sihtotstarbelise välistuluna ELi eelarvesse kantud liikmesriikide lisatoetustest kättesaadavaks tehtud vahendite kasutusele võtmist. Liikmesriigid võtsid endale poliitilise kohustuse anda toetust, tuginedes ELi liikmesriikide ja Euroopa Komisjoni ühisseisukohale, mille liikmesriikide valitsuste esindajad võtsid vastu 3. veebruaril 2016 ning mida ajakohastati rahastu teist osamakset käsitleva lepingu sõlmimisel. Ühisseisukohaga nähti ette ka toetuse andmise tingimused. Rahastu esimese osamakse (2016–2017) jaoks eraldati kokku 3 miljardit eurot. Need 3 miljardit eurot eraldati lisaks 345 miljonile eurole, mille komisjon oli Türgile eraldanud seoses Süüria pagulaskriisiga juba enne rahastu kasutuselevõttu, ja lisaks liikmesriikide kahepoolsele abile. Rahastu teise osamakse (2018–2019) jaoks tehti kättesaadavaks veel 3 miljardit eurot ning seega hõlmas rahastu kokku 6 miljardit eurot. Rahastu alustas tegevust 17. veebruaril 2016, mil toimus rahastu juhtkomitee esimene koosolek. Pärast seda koosolekut asus komisjon kiiresti sõlmima rahastu esimeste projektide lepinguid. 31. detsembriks 2020 oli komisjon katnud lepingutega kogu rahastu tegevuseelarve. Kokku 6 miljardist eurost oli välja makstud peaaegu 4,1 miljardit eurot. Peale selle eraldati 2020. aastal humanitaarabiga seotud tegevuse toetamiseks Türgis 585 miljonit eurot väljaspool rahastut, sealhulgas 100 miljonit eurot, et jätkata abi andmist kaitse, tervishoiu ja hariduse valdkonnas, ning 485 miljonit eurot paranduseelarve raames, et jätkata hädaolukorra sotsiaalse turvavõrgu (ESSN) ja tingimuslike haridusotstarbeliste rahaülekannete (CCTE) programmi elluviimist.

18. märtsil 2016 kinnitasid Euroopa Liidu riigipead ja valitsusjuhid ning Türgi oma kindlat tahet rakendada ühist tegevuskava ning leppisid kokku lisameetmetes, mille eesmärk on süvendada Türgi ja ELi suhteid ning lahendada rändekriis. Türgi ja Euroopa Liit tunnistasid, et vaja on kiireid ja otsusekindlaid lisajõupingutusi. Täpsemalt kutsuti ELi-Türgi 18. märtsi 2016. aasta avalduses muu hulgas üles lõpetama ebaseaduslik ränne Türgist ELi, lõhkudes smugeldajate ärimudeli ja pakkudes rändajatele alternatiivi oma elu ohtu seadmisele, ning kiirendama rahastu rakendamist.

ELi-Türgi avalduse rakendamisel oli 2020. aastal endiselt oluline roll selle tagamisel, et EL ja Türgi tegelevad rändeprobleemiga tulemuslikult ja üheskoos. Pärast 2020. aasta veebruaris Kreeka ja Türgi piiril toimunud sündmusi kohtusid Euroopa Ülemkogu eesistuja Charles Michel ja Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen 9. märtsil Türgi presidendi Recep Tayyip Erdoğaniga. Nad leppisid kokku ELi-Türgi 2016. aasta avalduse rakendamise läbivaatamises; rahastu on selle avalduse oluline osa. Arutelud jätkusid ELi kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi Josep Borrelli ning Türgi välisministri Mevlüt Çavuşoğlu egiidi all suveni.

2020. aastal oli Türgist ELi saabunute koguarv 18 736. Võrreldes 2019. aasta 75 974ga vähenes nende arv 75 %. 13 979 rändajat saabus Kreekasse (2019. aasta 73 627 võrreldes 81 % vähem), 4 191 Itaaliasse (2019. aasta 1 854ga võrreldes 126 % rohkem), 232 Bulgaariasse (2019. aastal 199) ja 334 paadiga otse Küprose valitsuse kontrolli all olevatele aladele (2019. aastal 294). Samal ajal registreerisid Küprose ametiasutused üha rohkem rändajaid, kes saabusid Türgist üle eraldusjoone. Kokku saabus 2020. aastal Küprosele kas otse Türgist või Küprose Vabariigi valitsuse tegeliku kontrolli alt välja jäävate alade kaudu 5 900 ebaseaduslikku rändajat. 2019. aastal oli see näitaja 7 800.

Türgi seisis jätkuvalt silmitsi rändesurvega, kuigi see oli märkimisväärselt väiksem kui 2019. aastal. Türgist saabujate arvu oluline vähenemine 2020. aastal oli tingitud COVID-19 pandeemia tagajärgedest. Ehkki 2020. aasta jaanuaris ja veebruaris oli Türgist Kreekasse saabunuid vastavalt 49 % ja 22 % rohkem kui 2019. aastal, siis meetmetel, mis võeti alates märtsist nii Türgis kui ka selle välispiiridel, oli liikumisele ja reisimisele selge mõju.

Kuigi Türgi kinnitas oma kindlat tahet rakendada tulemuslikult ELi-Türgi avaldust, teatas Türgi valitsus 28. veebruaril 2020, et lõpetab kontrolli oma maismaa- ja merepiiril Euroopaga ning avab tee piiri ületada soovivatele rändajatele. Selle tulemusena rajati Kreeka maismaapiiri äärde mitteametlik laager, kus oli lõpuks peaaegu 25 000 rändajat ja pagulast. Alates 30. märtsist korraldasid Türgi ametiasutused rändajate ja pagulaste äraviimise piirialalt ning sulgesid COVID-19 tõttu piiri Kreeka ja Bulgaariaga, v.a kaubavedude jaoks. Türgi ametiasutused märkisid, et nad tegutsesid kehtestatud rahvatervisealaste ettevaatusabinõude raames ning et see samm ei tähendanud muudatust Türgi poliitikas lubada ebaseaduslikel rändajatel lahkuda üle oma piiri. Pärast COVID-19 ettevaatusabinõudest loobumist saavad rändajad vabalt läheneda Kreeka piirile, kuna Türgi valitsusel ei ole mingit kavatsust takistada ühtki isikut, kes soovib Türgist lahkuda.

ELi-Türgi avalduse kohase 1 : 1 ümberasustamiskava rakendamine jätkus. Ajavahemikus 2016. aasta aprillist 2021. aasta veebruarini asustati Türgist ELi ümber 28 621 Süüria pagulast. Kuigi ajavahemikus 2020. aasta aprillist juunini peatati ümberasustamine ajutiselt kogu maailmas COVID-19 põhjustatud tervisekriisi tõttu, asustati 2020. aastal ümber 2 422 inimest (ligikaudu pool neist pärast ümberasustamise taasalustamist, st juulist detsembrini).

Alates 2016. aastast on ELi-Türgi avalduse alusel Kreeka saartelt Türgisse tagasi saadetud 2 140 rändajat, samal ajal kui 2020. aastal saadeti tagasi ainult 139 rändajat. 16. märtsil 2020 peatasid Türgi ametiasutused avalduse alusel toimunud tagasisaatmise COVID-19 pandeemia tõttu kuni edasise teavitamiseni. Kuigi ümberasustamine Türgist 2020. aasta juulis jätkus, on Kreekast tagasisaatmine siiani peatatud. Vastates Kreeka ametiasutuste ja Euroopa Komisjoni korduvatele taotlustele taasalustada tagasisaatmist, on Türgi rõhutanud, et taasalustamise tingimused ei ole täidetud.

Liikmesriigid ei ole veel käivitanud vabatahtlikku humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise kava, mis eeldatavasti võetakse kasutusele siis, kui Türgi ja ELi vahelised ebaseaduslikud piiriületused on lõppenud või vähemalt oluliselt ja püsivalt vähenenud.

COVID-19 COVID-19 pandeemia avaldab Türgis jätkuvalt suurt mõju. Kriisi puhkedes Türgis 2020. aasta märtsis võttis komisjon ühendust Türgi ametiasutustega, et uurida, kas neil on vaja kriisile reageerimiseks konkreetset toetust. Ametiasutused kinnitasid oma kavatsust jätkata rahastu raames eluviidavate projektidega ja ühinemiseelse abi rahastamisvahendi korrapärase kahepoolse abiga, nagu algselt kavandatud. Konsulteerides põhjalikult Türgi ametiasutustega, nõustus komisjon võtma COVID-19ga seotud eesmärkidel kasutusele rahastu säästud pigem olemasolevate projektide täiendavaks toetamiseks kui uute projektide jaoks. Komisjon võttis ka ühendust rahastu rakenduspartneritega, et nad hindaksid COVID-19 tagajärgi rahastu projektidele. Pärast seda konsultatsiooni pikendati 2016. aasta 1,6 miljardi euro suuruse erimeetme alla kuuluvate projektide rakendusperioodi 2023. aasta juunini, mis peaks võimaldama saavutada kõigi asjaomaste projektide puhul seatud eesmärgid. 2020. aasta lõpuks oli ligikaudu 65 miljonit eurot ümber suunatud tervishoiumeetmetele ja sotsiaal-majanduslikele toetusmeetmetele, et leevendada pagulasrahastu raames COVID-19 mõju (ELi rahastamisvahendite COVID-19ga seotud sekkumised ulatuvad kokku 105 miljoni euroni). Muu hulgas võeti kasutusele projekti SIHHAT I 4,7 miljoni euro suurune ettenägematute kulude reserv, et varustada rändajate tervisekeskusi kaitse- ja desinfitseerimisvahenditega. Peale selle paigutati rahastu humanitaarabi tegevussuuna raames ümber üle 50 miljoni euro, et anda pärast COVID-19 puhangut mitmesuguste projektide kaudu humanitaarabi. Eelkõige pakuti täiendavat rahalist toetust nii hädaolukorra sotsiaalse turvavõrgu kui ka tingimuslike haridusotstarbeliste rahaülekannete programmi toetusesaajatele. Hädaolukorra sotsiaalse turvavõrgu programmi raames anti nii 2020. aasta juunis kui ka juulis enam kui 1,7 miljonile pagulasele (810 000 leibkonda) 500 Türgi liiri suurune lisatoetus, milleks eraldati kokku üle 47 miljoni euro. Tingimuslike haridusotstarbeliste rahaülekannete programmi raames anti 30. novembril 2020 kõigile projekti tingimustele vastavatele toetusesaajatele, olenemata nende vanusest ja palgaastmest, ühekordse lisatoetusena 85 Türgi liiri. Kokku sai sellisest lisatoetusest kasu 535 000 last. Lisaks anti üleriigilise meetme kaudu, mida rakendas ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet koos rändehalduse peadirektoraadiga, rahalist abi hädaolukorra sotsiaalse turvavõrgu programmi toetusesaajate hulka mittekuuluvale 20 000 leibkonnale, kusjuures 8 miljonit eurot eraldati rahastuvälistest humanitaarabi rahastamise vahenditest. COVID-19ga seotud abi andmisel Süüria kriisile reageerimiseks loodud ELi piirkondlikust usaldusfondist keskenduti isikukaitsevahendite hankimisele, veebipõhisele ja kaugõppele, tööle suunamisele ja psühhosotsiaalsele toele.

2.Rahastu toimimine

Rahastu on koordineerimismehhanism, mis võimaldab võtta kiiresti, tulemuslikult ja tõhusalt kasutusele ELi abi Türgis asuvate pagulaste jaoks. Rahastu tagab olemasolevate ELi rahastamisvahendite optimaalse rakendamise humanitaar- ja/või arenguabi andmisel, et rahuldada igakülgselt ja koordineeritult pagulaste ja vastuvõtvate kogukondade vajadusi.

Rahastu juhtkomitee esitab strateegilised juhised, milles käsitletakse rahastu prioriteete, toetatavaid meetmeid, eraldatavaid summasid ja kasutusele võetavaid rahastamisvahendeid ning vajaduse korral tingimusi, mis on seotud ELi-Türgi 29. novembri 2015. aasta ühisest tegevuskavast (edaspidi „ühine tegevuskava“) tulenevate Türgi kohustuste täitmisega. 2020. aastal, mis oli rahastu rakendamise viies aasta, toimus üks juhtkomitee koosolek, mis leidis aset 5. novembril 2020. COVID-19 pandeemia tõttu oli see koosolek virtuaalne.

Olulised põhimõtted, millest rahastu rakendamisel juhindutakse, on kiirus, tõhusus ja tulemuslikkus ning samal ajal usaldusväärse finantsjuhtimise tagamine. Tähtis on ka rahastu sekkumise jätkusuutlikkus ja vastutuse jagamine Türgi ametiasutustega. Prioriteetsete abivaldkondade kindlaksmääramisel tuginetakse põhjalikule ja sõltumatule vajaduste hindamisele, mille käigus pööratakse erilist tähelepanu haavatavatele rühmadele. Vajaduste hindamist ajakohastati 2018. aastal.

Rahastu koordineerib rahastamist järgmistest välisrahastamisvahenditest: humanitaarabi, Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend, arengukoostöö rahastamisvahend, ühinemiseelse abi rahastamisvahend ning stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahend. Liidu eelarvest rahastatavaid meetmeid rakendatakse nii otsese kui ka kaudse eelarve täitmise suhtes kohaldatavate liidu finantsreeglite ja -määruste kohaselt.

Abi rakendamise tingimus on see, et Türgi täidab nõuetekohaselt ühises tegevuskavas ning ELi-Türgi avalduses võetud kohustusi.

3.Rahastamisvõime ning rahastamise kestus ja laad

Rahastu kaudu koordineeritava eelarve kogumaht on 6 miljardit eurot, mis võetakse kasutusele kahe osamaksena. Esimesest osamaksest toetatavad projektid kestavad kuni 2021. aasta keskpaigani ja teisest osamaksest toetatavad projektid kuni 2025. aasta keskpaigani (enamik projekte lõppevad varem). 2020. aasta lõpu seisuga on mõlema osamakse kõik vahendid seotud kulukohustustega ja kaetud lepingutega.