ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.25

Seoses sellega ei nimeta komisjon ühtegi olulist põhjust, miks ühenduse õigustiku ebapiisav kohaldamine liikmesriikides on nii laialt levinud. See on teema, mille kohta on komitee mitmel korral arvamust avaldanud. Kõnealust asjaolu on võimalik selgitada vaid tõigaga, et tegu on vaid poliitilise dokumendiga. Võttes arvesse dokumendi olulisust arukama reguleerimise kontekstis, oleks siiski mõttekas rõhutada järgmisi aspekte: a) ühenduse eeskirjade ebakorrektne või mittetäielik lülitamine siseriiklikesse õigusaktidesse, kus neid sageli peetakse soovimatuks või vastukäivaks liikmesriigi tavade, kommete ja huvidega; b) riiklikel ametiasutustel puudub poliitiline tahe järgida ja ellu viia siseriikliku õiguse ja rahvuslike traditsioonide seisukohalt võõraks peetavaid eeskirju; c) püsiv suundumus lisada ühenduse eeskirjadesse uusi, mittevajalikke reguleerivaid mehhanisme või valida eeskirjadest välja vaid mõned osad (gold-plating ja cherry-picking), mistõttu on soovitav, et liikmesriigid – lisaks neilt nõutavatele nn vastavustabelitele, mida nad peavad koostama vastavalt institutsioonidevahelisele kokkuleppele (10) ning komisjoni ja Euroopa Parlamendi vahel sõlmitud raamkokkuleppele – täpsustaksid, millised nende poolt ülevõetud õigusaktide sätted toovad kaasa ülereguleerimise. d) riiklike ametiasutuste osaliselt puudulik eriettevalmistus, et mõista ühenduse õigustikku ja tagada selle kohaldamine; e) mõnede kohtunike ja muude kohtusüsteemis tegutsejate (juristid, kohtuametnikud jne) kohati ebapiisav eriväljaõpe ühenduse õiguse teatud valdkondades, mis toob mõnikord kaasa ülevõtud seaduste eksliku kohaldamise või kohaldamata jätmise ja siseriiklike õigusaktidega paralleelsete sätete kohaldamise; f) vajadus laiendada halduskoostöö meetmeid, et kaasata kodanikuühiskonna organisatsioonid ja eriti tarbijakaitseliidud; g) ettenägelikkuse puudumine ja ühtlustamatus karistusõiguse osas, mis on jäetud liikmesriikide pädevusse.
3.23

Komitee on seisukohal, et Lamfalussy süsteemi (mille kohaselt reguleeritakse finantsvaldkonda erinevatel õiguslikel tasanditel) toimimine vajab ühtset kaskaadsüsteemi, tagamaks, et tehnilised standardid tuginevad rakendusmeetmetele, nii et ühtegi küsimust ei reguleerita ilma poliitilise aruandekohustuseta, eriti subsidiaarsuse vallas, ja et säilib rakendusmeetmete ühtne ja selge suund.
4.1

Komitee osundab sellele, et valitud määratlused „hooajatöötaja” ja „hooaegade vaheldumisest sõltuv tegevusvaldkond” võimaldavad suurt mänguruumi ja seega jääb liikmesriikide otsustada, millised sektorid määratleda hooaegade vaheldumisest sõltuvana. See on teatavas ebakõlas 10. põhjendusega, milles osundatakse selgelt, et hooaegade vaheldumisest sõltuv tegevus on üldiselt iseloomulik põllumajanduse valdkonnale istutus- ja saagikoristusperioodi ajal ning turismi valdkonnale puhkusteperioodi ajal. Seepärast tuleks direktiivi lisada selge säte, et määratleda sektorid, milles võib kasutada hooajatööd. Nende osas peab olema võimalik sätestada siseriiklikke erandeid, konsulteerides tihedalt riigi sotsiaalpartneritega.
1.4

Kuid komitee arvates ei täida komisjon volituste delegeerimise ajalist piirangut, nii nagu see on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 290 lõike 1 teises lõigus. Uue määruse artikli 13a sõnastuse järgi antaks komisjoni ettepaneku alusel talle määramata ajaks volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte. See läheb kaugemale seadusandja eesmärgist, et volituste delegeerimise kestus peab olema selgelt kindlaks määratud. Lisaks sellele on see vastuolus proportsionaalsuse põhimõttega ning tekitab küsimusi seoses legitiimsuse põhimõttega. Komitee leiab, et see, kui pikaks ajaks komisjonile volitused delegeeritakse, peab olema selgesõnaliselt täpseks ajaks kindlaks määratud.
1.1

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab, et Euroopa Liidu ühine põllumajanduspoliitika ja selle hea juhtimine on olulised nii kogu toiduainete tarneahela kui ka põllumajandustootjate seisukohalt. Põllumajandustootjatele on väga sageli koormavaks ühise põllumajanduspoliitika keerukad ja tülikad haldusmenetlused. Kui väljapakutud uuendamise ja lihtsustamise ettepanek parandab juhtimise tõhusust ja ametiasutuste tegutsemisvõimalusi, on see põhjendatud.
3.4

Hetkel kehtestavad mahepõllumajandust puudutavad määrused kõigile tootjatele ühtsed põhistandardid. Arvestades, et ELis kasutatakse peaaegu 5 % põllumajanduslikust maast mahepõllumajanduslikuks tootmiseks ja siinsel turul müüakse 18 miljardi euro eest mahemärgisega (5) tooteid, on selle näol tegu olulise turuosaga. Tunnustatud riiklike kontrollorganite väljastatud märgiseid võib kasutada koos ELi märgisega, et teavitada tarbijat sellest, et toode vastab täiendavatele kriteeriumitele. Komitee võtab teadmiseks, et praegusesse määrusesse sisse viidud muudatused on tehtud lihtsustamise eesmärgil ja piiratud ulatuses ning need on tehnilist laadi.
1.6

Komitee tunnistab, et piimatootmise struktuur võib liikmesriigiti märkimisväärselt erineda, ja seetõttu nõustub, et lepingute kasutamine peaks jääma vabatahtlikuks. Siiski tuleks liikmesriikidel põhimõtteliselt lubada muuta lepingute kasutamine oma territooriumil kohustuslikuks, võttes arvesse, et siseturu nõuetekohane toimimine peaks olema kaitstud. On ülitähtis rõhutada, et ettepanek ei kehti ühistute kohta, ning juhtida tähelepanu mõningates liikmesriikides käibele võetud parimatele tavadele.
3.4

Teatises loodab komisjon, et elektrooniline arveldamine saab valdavaks meetodiks, aga ei märgi, milleks on vaja nii pikka aega. EMSK on seisukohal, et tuleb vastupidi teha kõik võimalik, et saavutada see eesmärk võimalikult kiiresti.
4.13

Komitee on arvamusel, et ühtne lähenemisviis üleeuroopalistele võrkudele on üks võimalus Euroopa Liidu jätkusuutliku arengu eesmärgi saavutamiseks. Komitee on veendunud, et ühtse lähenemisviisi rakendamine kiirendab kavandatavate üleeuroopaliste võrkude arendamist ja vähendab sellega seotud ehituskulusid võrreldes lähenemisviisiga, mille puhul ei arvestata eri võrkude vahelise võimaliku koostoimega (15).
2.4

Põhimõtteliselt on siin käsitletud riigiabid ELi toimimise lepingus (artiklites 107 ja 108) keelatud. Mõned neist on siiski lubatud, kui neid saab põhjendada ühise huvi eesmärgiga (üldhuviteenused, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus, tööhõive, teadus- ja arendustegevus, säästev areng, kultuurilise mitmekesisuse edendamine jne) ning selleks, et lahendada turuprobleeme, tingimusel, et need ei kahjusta ELi huvide vastaselt konkurentsivõimet.
5.8

Komisjon on lisanud ettepanekusse uue artikli, et tagada õiguskaitse keskkonnaküsimustes. See kontseptsioon tekkis 1980ndatel USAs ning põhineb 20 aastat varem tekkinud kodanikuõiguste liikumisel, kui nahavärv, vaesus ja kodanikuõiguste puudumine ning seega ka õiguskaitse ilmne puudumine olid omavahel tihedalt seotud. Samad põhimõtted lisati 1998. aastal vastu võetud Århusi konventsiooni. 2006. aastal võeti vastu määrus, milles sätestati ELi institutsioonide kohustused. Komitee samateemalises arvamuses, mis avaldati 30. aprillil 2004 Euroopa Liidu Teatajas C 117, lk 52, toetati kõnealust ettepanekut, kuid väljendati muret „keskkonnakaitset edendavate valitsusväliste organisatsioonide” kitsa määratluse pärast, arvestades, et ka „muudel valitsusvälistel organisatsioonidel, nagu ametiühingud, sotsiaalmajanduse ning ühiskondlik-ametialased organisatsioonid, tarbijaorganisatsioonid jt, on oluline roll keskkonna kaitsmisel kohalikul, piirkondlikul, riiklikul ja Euroopa tasandil”. See punkt kehtib ka praegu, kui organiseeritud kodanikuühiskonna kõik osalised on asjakohaselt kaasatud teadlike otsuste tegemisse kõnealuse õigusakti seisukohast olulistes küsimustes ning töötajate ja ümbritseva üldsuse tervise ja ohutuse asjakohase kaitse tagamisse suurõnnetuse toimumise korral. Vastavalt internetis leiduvatele komisjoni aruannetele 2006. aasta määruse rakendamise kohta on üsna harvad teabetaotlused olnud seotud pigem käimasolevate üleeuroopaliste kampaaniatega kui konkreetsete käitistega seonduvate küsimustega. Seepärast on ebaselge, miks see konkreetne nõue on siia lisatud näiteks parimate tavade tutvustamise, tunnistamise ja tunnustamise ettepanekute asemel. See on valdkond, kus EL jääb USAst märkimisväärselt maha ning kus oleks võimalik saavutada reaalseid edusamme protsesside ja inimeste ohutuse suurendamisel vastavalt kõnealuses ettepanekus määratletud eemärkidele.
Komitee on nõus, et Doonau piirkonna strateegias tuleb esmajoones tegeleda kõige suuremate väljakutsetega, milleks on:

— Liikuvus: Doonau jõgi on ise tähtis TEN-T koridor. Siiski kasutatakse seda märkimisväärselt vähem kui võiks. Sellega seoses tuleb jätkata uurimist, kuidas on võimalik kõrvaldada jõe teadaolevad füüsilised ja organisatsioonilised kitsaskohad (Belgradi konventsioon). Seejuures tuleb arvesse võtta siseriiklikke otsuseid ning keskkonna- ja looduskaitsest tulenevaid vajadusi. Lisaks sellele on vaja suuremat multimodaalsust ning kaasajastada ja laiendada taristut transpordisõlmedes nagu siseveesadamad. Komitee peab eriti tähtsaks töötajate liikuvusvõimaluste parandamist ja teenuste vaba liikumise tagamist.

— Energia: hinnad on kõnealuses piirkonnas suhteliselt kõrged: killustatud turud põhjustavad suuri kulusid ja vähest konkurentsi. Piirkonna energiajulgeolek on madal. Ülimalt oluline on suurendada energiatõhusust, kaasa arvatud energia kokkuhoidu ja taastuvenergia allikate kasutamist. Strateegia rakendamisel osalevatel riikidel peab olema juhiroll Euroopa naabruspoliitika väljatöötamisel, tagades energiajulgeoleku.

— Keskkond: Doonau piirkond on suur rahvusvaheline valgala ja ökoloogiline koridor. Seetõttu on vaja piirkondlikku ja globaalset lähenemist looduskaitsele, ruumi planeerimisele ja vesiehitustöödele. Arvesse tuleb võtta sotsiaalseid nõudmisi ja uurida transpordiühenduste, turismi arengu või uute energiatootmisüksuste mõju keskkonnale. Oluline on võtta arvesse Natura 2000 programmi. Veesport ja säästev veeturism, samuti vee ja looduse austamist puudutav kasvatus on olulised aspektid, mida tuleb keskkonnasõbralike koridoride kujundamisel arvestada. Ohud on suured: olukorras, kus üleujutused, põuad, nii väikese kui suure ulatusega tööstussaastejuhtumid on sagedased, nõuavad ohtude ärahoidmine, nendeks valmisolek ning tõhus reageerimine head koostööd ja teabe vahetamist.

— Sotsiaal-majanduslikud aspektid: Doonau piirkonda iseloomustab suur kultuuriline ja keeleline mitmekesisus, aga ka väga suured sotsiaalmajanduslikud lõhed. Sinna kuuluvad mõned kõige edukamad, kuid ka mõned kõige vaesemad ELi piirkonnad. Eelkõige on vajaka kontaktidest ja tõhusast koostööst nii finantsiliselt kui ka institutsionaalselt. Kõrge kvalifikatsiooniga inimeste osakaal on Doonau piirkonnas madalam kui EL27 keskmine. Liikuvus on kõrge ja parimad lähevad sageli otsima paremaid sotsiaal-majanduslikke tingimusi mujalt.

— Turvalisus, raske ja organiseeritud kuritegevus: jätkuvalt on tõsiseid probleeme. Inimkaubandus ja salakaubavedu on suureks probleemiks mitmes riigis. Korruptsioon pärsib rahva usaldust ning pidurdab majanduslikku ja sotsiaalset arengut.
5.5

Juurdepääs puhastele, taskukohastele ja ajakohastele energiateenustele on säästva sotsiaalse ja majandusliku arengu edendamiseks ning aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks vältimatu. Rahvusvahelise Energiaagentuuri andmetel puudub enam kui 1,4 miljardil inimesel üle maailma juurdepääs elektrienergiale. Ning lisaks on ühel miljardil inimesel juurdepääs vaid ebakindlatele energiavõrkudele. Hiljuti tegi ÜRO Peaassamblee ettepaneku nimetada 2012. aasta rahvusvahelise taastuvenergia aastaks kõigi jaoks. See annab lõpuks ometi hädavajaliku võimaluse suunata rahvusvaheline tähelepanu ulatuslikumalt kütteostuvõimetusele ning ka taskukohastele lahendustele ja ettevõtlusmudelitele, mis on juba olemas ning mida võiks ülemaailmsel tasandil rakendada. Komitee on aktiivselt osalenud säästvat arengut ja säästvat energiat käsitlevas arutelus ning kavatseb ka tulevikus anda oma panuse kõnelausesse temaatikasse.
3.10

10. küsimus. Liigagi tihti tulenevad lahendused pigem tehnilisest struktuurist kui äritoimingutest. Rakendatav turvalisuse aste peaks peegeldama eeldatavat ohutaset ning investeeringud kasutatavasse turvaraamistikku peaksid olema tasakaalus nimetatud ohuga. E-riigihangete autentimissüsteemide kujundamise aluseks olev turvalisus rajaneb täiustatud elektroonilisel allkirjal. Täiustatud elektrooniline allkiri on aga kulukas, seda nii seadistamise, digitaalse sertifikaadi kulude jne osas. Tekib küsimus, kas e-riigihanked peaksid de facto olema seotud täiustatud elektroonilise allkirja autentimissüsteemiga? Komitee arvates peaksid komisjonis ja liikmesriikides leidma aset laiemad arutelud e-riigihangete ohtude üle, enne kui langetatakse otsus e-riigihangete autentimissüsteemi sidumise kohta täiustatud elektroonilise allkirjaga. Asjakohane on siinjuures märkida, et deebet- ja krediitkaardil (mille kadumine või vargus põhjustab kaardi omanikule finantsohtu) on neljanumbriline PIN-kood. Komitee esitab järgmised küsimused. — Kas täiustatud elektrooniline allkiri on vajalik kõigi e-riigihanke väärtusahela kõigis etappides? Kas selline turvalisuse aste on vajalik portaali sisenemiseks, pakkumiste kohta käiva teabe vaatamiseks ning e- või m-teenuste võimaldamiseks, nt teavitamine jne? — Kui ei, kas siis ei peaks autentimissüsteem olema kahetasandiline: lihtregistreerimine neile väärtusahela menetlustele, mis on tavapäraste äritoimingute puhul avalikud, ning rangem autentimistase pakkumuse esitamisel või e-oksjonil osalemisel? — Kui hakatakse kasutama kahetasandilist autentimissüsteemi, kas sel juhul võetakse rangema autentimistaseme puhul aluseks täiustatud elektrooniline allkiri või otsustatakse vähem keeruka, ent turvalise autentimissüsteemi kasuks? — Kas autentimissüsteem peaks rajanema turvalisel tähti ja numbreid sisaldaval paroolil, millele kaasneks tugev numbriline PIN-kood, või peaks eelnevale lisanduma ainuomane parool, mis kuvatakse lubakaardil, nii nagu see toimib e-pangale juurdepääsemisel? Komitee on seisukohal, et ehkki e-riigihangete puhul on vaja turvalist süsteemi, peab lahendus vastama ohule, kuid selle rakendamine peab olema samas võimalikult lihtne. Juhul kui otsustatakse, et täiustatud heakskiidetud sertifikaadid on parim turvalahendus e-riigihangete puhul, teeb komitee ettepaneku, et sellealase töö aluseks võetaks üleeuroopaliste veebipõhiste riigihangete (Pan-European Public Procurement Online – PEPPOL) projekti kaudu loodav ettevõtte virtuaaltoimiku süsteem (8). Komitee tunnistab, et olemasoleva direktiivi kohaselt peaks hankija tunnustama sertifikaatide ekvivalente. Tegelikkuses on ekvivalente sageli siiski väga raske leida ja mõnedes liikmesriikides on vaja läbida tüütuid menetlusi, näiteks esitada apostille’iga varustatud kinnitatud tõlge või aktsepteeritakse neis üksnes originaali. See on vaevaline ja kulukas mitte ainult ettevõtete vaid ka hankija jaoks.
3.8

Mõningaid küsimusi tekitab ka kolmandas ja neljandas peatüki käsitletud, 2010. aastal teostatud vastastikuse hindamise protsessi hindamine. Komisjon kirjutab teatises, et „vastastikusel hindamisel on olnud liikmesriikides väga suur nö ühtse turu efekt”, ilma et selgitaks, milles see efekt seisneb. Kas see on võib-olla toonud kaasa liikmesriikide mõnede ametnikkondade aktiivsuse kasvu, ent milline on see efekt ja millised on selle konkreetsed tagajärjed ühtsele teenusteturule?
6.2

Kuigi on selge, et töövõime säilimiseks on tähtis osa ka töötajate endi omavastutusel, tuleb märkida, et enneaegse tööelust lahkumise peamised põhjused on tervise halvenemine (ka füüsiliselt ja psüühiliselt koormavate töötingimuste tõttu), töö intensiivsus, eakamate töötajate enneaegsed vallandamised, aga ka koolituse puudumine ja puuduvad tööhõive ja töölenaasmise võimalused. Eelöeldule lisandub see, et töökorralduse uued vormid piiravad üha enam eakamate inimeste edasi töötamise võimalusi ettevõttes vähem koormavatel kohtadel.
4.12

Vajadus luua piiriülese maksustamise vaatluskeskus on kiireloomuline, sest on märkimisväärseid tõendeid, et kui kohe ei tegutseta, siis probleem mitte ei leevene, vaid süveneb jätkuvalt, tekitades tõsiseid majanduslikke ja sotsiaalseid tagajärgi. Seetõttu soovitab komitee, et esialgu toimub vaatluskeskuse loomine ja selle tegutsemine komisjoni egiidi all. Soovitavalt määraks komisjon vaatluskeskusele konkreetsed pädevusvaldkonnad ja ülesanded ning vahendid, mis võimaldavad vaatluskeskusel talle määratud ja käesolevas arvamuses kirjeldatud ülesandeid tõhusalt täita. Ent komitee soovitab tungivalt, et piiriülese maksustamise vaatluskeskus muudetaks võimalikult kiiresti strateegiliseks ametiks, mis on täielikult avalik-õiguslik juriidiline isik. Selline juriidiline staatus tagaks vaatluskeskuse toimimise täiesti sõltumatult ja erapooletult. Strateegilise ametina oleks vaatluskeskusel õigus saada eraldi ressursse, mis on vajalikud talle määratud ülesannete täitmiseks.
4.9

Komisjon pakkus välja ühtse töölepingu põhimõtte, mille tegelik mõju on praegu elavate arutelude teemaks. Komitee leidis omaalgatuslikus arvamuses „Noorte liikuvus”, et tähtajatu ühtse töölepingu põhimõte võib olla üks meede, mis aitaks vähendada ebavõrdsust tööturuga liitujate ja sellelt tõrjutute vahel. Komitee on teadlik sellest, et liikmesriikides on tööturule juurdepääs väga erinev. Mõned kõige jäigemad süsteemid takistavad inimestel tööd saada, samas kui teised pakuvad lühiajaliste ja liiga paindlike lepingutega küll rohkem võimalusi, kuid ei anna täielikku õigust sotsiaalteenustele. Komitee arvates tuleks märkida, et võetavad meetmed peaksid inimestele tagama stabiilsed töölepingud, kus takistatakse diskrimineerimist vanuse, soo või muu motiivi põhjal. Mingil juhul ei tohi võetavad meetmed tekitada ulatuslikku ebakindlust tööturul ega muuta ettevõtete töökorralduse jäigemaks. Ettevõtetel on vaja eri tüüpi töölepinguid, et kohandada tööjõudu ja töötajatel on vaja paindlikkust, et ühitada töö- ja pereelu.
1.10

Komitee tunnistab, et seoses Euroopas praegu valitseva majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise mitmekesisusega võib juhtuda, et ei ole võimalik varustada kõiki elanikkonnarühmi tervislikuks eluks vajalike toitainetega, ning see on toonud kaasa toidulisandite arengu, mille kohta on komisjon välja töötanud reklaami- ja märgistamiseeskirjad. Selles osas toetab komitee kindlalt ELi praegusi seadusandlikke ja rakendusmeetmeid, millega tagatakse, et kõik toiduainetega seotud vabatahtlikud väited oleksid selged, täpsed ja põhjendatud. Kõnealused väited ei tohi segadust tekitada, et lõpptarbijad saaksid teha teadlikke valikuid, ning et meditsiinilise, toitumisalase või farmaatsiaalase ettevalmistusega isikutel oleks meditsiiniliseks eriotstarbeks ettenähtud toiduainete puhul võimalik saada asjakohast teavet nende toiteväärtuse ja õige kasutuse kohta.
3.8

Olgu märgitud, et süsinikdioksiidi leke on seotud konkreetse tööhõivemääraga nendes tööstusharudes, mida see nähtus puudutab. See tööhõive täpne määr on liikmeriikides erinev – ELi keskmine näitaja on hinnanguliselt 3 %, ent näiteks Poolas moodustab tööhõivemäär nendes energiamahukates sektorites 9,5 %.
4.31

Tegevuskavas räägitakse üldsõnaliselt vajadusest vaadata üle massi ja mõõtmete eeskirjad, et ressursse oleks võimalik tõhusalt optimeerida. Üks sellisel juhul tekkiv küsimus on Euroopa moodulsüsteemi (EMS) kasutamise ulatus kuni 25,25 m pikkustel autorongidel. Süsteem on mitme liikmesriigi sisetranspordis juba heaks kiidetud ning liitujaid lisandub. Komitee on teadlik, et selliste autorongide kasutatavust puudutav dialoog on jäänud lahenduseta. Komitee peab kahetsusväärseks, et küsimust pole tegevuskavas selgelt käsitletud. Komitee on seisukohal, et sellistele sõidukitele praegu kehtiv piiriülese transpordi keeld liikmesriikide vahel, kes lubavad neid sõidukeid oma siseliikluses, on ilmselgelt bürokraatlik kitsaskoht ega vasta eesmärgile parandada transpordi tõhusust ja jätkusuutlikkust eri transpordiliikide tõhusa koostoimimise süsteemi kaudu. Seetõttu kutsub komitee komisjoni tungivalt üles algatama selle keelu tühistamine. Pikemas perspektiivis tuleb hinnata, kas uusi kütuseid jne kasutavate pikemate sõidukite kasutamist saaks siduda tegevuskavas kirjeldatud eri transpordiliikide kaubaveokoridoride loomisega üleeuroopalise transpordivõrgu raames. Sama kehtib muidugi ka pikemate ja raskemate autorongide kasutuselevõtu kohta ELis, millega paraneks selliste eri transpordiliikide kaubaveokoridoride raudteesõlmede võimekus. Komitee on teadlik sellest, et teedel kasutatava koormagabariidi muutmisele positiivse hinnangu andmise eeldus on, et selle muutusega ei kaasneks negatiivseid mõjusid transpordiühikute mitmeliigilisele kasutamisele. Eelkõige ei tohi mitte mingil moel takistada kombineeritud raudtee- ja maanteetransporti. Oluline on ka see, et koormagabariidi tõstmise puhul hinnataks täpselt sellega kaasnevaid lisakulusid ning et sellest muutusest kasu saavad kasutajad osaleksid vastavalt nende lisakulude kandmisel.
3.1

Kuna määruse (EÜ) nr 717/2007 kehtivus lõpeb 30. juunil 2012 ning aruandes rändlusteenuste turu arengu kohta on komisjon pidanud nentima, et tariifid (v.a pakettide erihinnad) ei ole piisavalt muutunud, et kasutajad ei peaks tasuma riigisiseste tariifidega võrreldes ülemäära kõrget hinda, on komisjon esitanud uue ettepaneku eelnimetatud määruse muutmiseks.
4.5.1

Neljas eesmärk„ Tagada kalavarude säästev kasutamine ” puudutab otseselt ELi kalanduspoliitikat. Professionaalse kalanduse ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsmise huvid on ikka veel täiesti põrkuvad. See ei pane üldsegi mitte imestama, et kalanduse tarvis sõnastatud eesmärgid (nt meede 13 „Parandada kalavarude majandamist”) on ülimalt üldsõnalised ega sisalda peaaegu ühtegi mõõdetavat looduskaitsealast eesmärki. Komitee tervitab eesmärki säilitada kalavarud alates 2015. aastast (ja mitte alles 2020. aastast) sellisel tasemel (või siis viia need jälle sellisele tasemele), mis võimaldab „saavutada maksimaalse jätkusuutliku saagikuse”, ent siiski tuleb tunnistada, et see on pigem kalamajanduslik ja mitte nii väga looduskaitse alane eesmärk. Nõukogus toimunud arutelud näitasid, et isegi sellisele, pigem mittesiduvale sõnastusele ollakse tuliselt vastu. Komitee jaoks on see märk sellest, et bioloogilist mitmekesisust ei peeta endiselt nii oluliseks kui ammu mittesäästlikuks tunnistatud tootmismeetodeid. Komitee jälgib aktiivselt edasisi läbirääkimisi kalanduspoliitika reformi üle.
3.24

Sellest tulenevalt ei tohiks aga paketisüsteemi kategooriliselt tagasi lükata, sest see vastab võib-olla turismialase nõudluse teatava segmendi vajadustele, kuid – samuti kui ülejäänud turismitoodete puhul – tuleb tagada, et seda arendatakse seadusega ja ausa konkurentsi põhimõttega kooskõlas, kontrollitult, omavahenditega, ilma riigiabita. Turismi taastumine peaks levima võimalikult laialt, nii et arengut oleks märgata ka ilusa hotelli läheduses. Külastajal peab olema valikuvõimalus eelarve piires, mille ta kulutab selles hotellis või väljaspool seda. Sellegipoolest on tegemist ühega vähestest turuosadest, mis on kasvanud vaatamata langusele traditsioonilises reisikorraldaja äritegevuses viimastel aastatel. Kuigi kvaliteeti ei tohiks kunagi kahjustada, on oluline hinnata seda, et on terveid turismikuurorte, mis on seda turgu aastate vältel edukalt arendanud. Vaja on kehtestada „kõikehõlmava turu” selge, kvaliteetset toodet kajastav määratlus, et eemaldada turult kõikehõlmavate märgiste varjus müüdavad madalama kvaliteediga tooted ja teenused.