ET Euroopa Liidu Teataja C 358/8

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2015/C 358/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„POLJIČKI SOPARNIK / POLJIČKI ZELJANIK / POLJIČKI ULJENJAK”

ELi nr: HR-PGI-0005-01224-8.5.2014

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus

„Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Horvaatia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 2.3. Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted, küpsised ja muud pagaritooted

3.2. Toote kirjeldus

„Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” on pagaritoode, mis sisaldab järgmisi koostisaineid: peen nisujahu, lehtpeet, punane sibul, oliiviõli ja segaõli (oliiviõli ja päevalilleõli suhtes 1 : 1), küüslauk, sibul ja vesi. Lõpptoode on tainast rullitud ümmargune lame pirukas, mis on täidetud lehtpeedi ja punase sibulaga, mille nimeks on kapula (mõiste, mida kasutatakse määratletud geograafilise piirkonna tavakeeles), ning mis on küpsetatud tuhaga kaetud sütel hõõguvpunases avatud koldes, mille nimeks on komin (mõiste, mida kasutatakse määratletud geograafilise piirkonna tavakeeles).

Toode on ümmargune, diameetriga 90–110 cm. Selle pind on kaetud oliiviõliga ning purustatud või peenelt hakitud küüslauguga. Pärast küpsetamist ja katmist lõigatakse toode tükkideks, mille nimeks on fete (ainsuses feta; mõiste, mida kasutatakse määratletud geograafilise piirkonna tavakeeles), mis on rombi kujuga ja tuntud nime all pašajice (ainsuses pašajica; mõiste, mida kasutatakse määratletud geograafilise piirkonna tavakeeles).

Organoleptilised omadused

Lõhn: küpsetatud pirukas lõhnab lahtises tules põletatud puu ja küüslaugu järele.

Maitse: tootel on lehtpeedi, oliiviõli ja küüslaugu maitse.

Värv: helekollasest heleroheliseni.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” toorained on peen nisujahu, lehtpeet, punane sibul, oliiviõli ja segaõli (oliiviõli ja päevalilleõli suhtes 1 : 1), küüslauk, sibul ja vesi.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” tootmine alates taina valmistamisest ja täidise lisamisest peab tervikuna toimuma punktis 4 osutatud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Toode „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” tuleb lahti lõigata erilise ümara noaga (tera keskosa on ümar) tükkideks, mille nimeks on fete, mis on rombi kujuga ja tuntud nime all pašajice.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Pagaritoote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” turustamisel peab see kandma ühist märgist „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak”. Kõik märgise kasutajad, kes turustavad tooteid, mis vastavad tootekirjeldusele, võivad ühist märgist kasutada võrdsetel tingimustel.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Poljica geograafilise piirkonna piiriks on kirdes Cetina jõgi, läänes Žrnovnica jõgi ja lõunas Aadria meri.

Poljica hulka kuuluvad Alam-, Kesk- ja Ülem-Poljica. Alam-Poljica alla kuuluvad järgmised omavalitsused: Podstrana, Jesenice ja Zakučac. Kesk-Poljica alla kuuluvad järgmised omavalitsused: Žrnovnica, Tugare, Dubrava, Gata, Čišla, Naklice, Zvečanje, Ostrvica, Kostanje, Podgrađe, Sitno Donje, Sitno Gornje, Srinjine ja Seoca. Ülem-Poljica alla kuuluvad järgmised omavalitsused: Donji Dolac, Gornji Dolac, Srijane ja Trnbusi.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” kaitse põhineb pikal tootmistraditsioonil ja piruka iseloomulik maine on säilinud tänaseni. „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” on pagaritoode, mida pakutakse tseremooniatel ja pidudel ning mis on pärit endise Poljica Vabariigi alalt. Seda toodeti juba Türgi rünnakute ajal rannikualadele ja Dalmaatsia Zagora ajal (Z. Šimunović-Petrić, 1992, Ethnologica Dalmatica, lk 95–99). Põlvest põlve liikunud lugudest ja vanadest allikatest võib järeldada, et „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” oli toit vaestele.

Poljica territoorium on eelkõige karstiala, mida iseloomustab õhuke pinnas, kuumus ja põud, ebapiisavad sademed ja haritava maa vähesus ning kus elanikud on alati tootnud põllumajandussaadusi, eelkõige vilja ja köögivilju, mis moodustasid ka nende põhitoiduse.

Poljica kivise piirkonna karmid tingimused, mis ei lubanud seal paljusid erinevaid vilju kasvatada, ning rahva vaesus panid leidlikud ja osavad Poljica naised (kes on tuntud nime stopanjice (ainsuses stopanjica)) all küpsetama kõnealust toodet „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” neile kättesaadavatest lihtsatest köögiviljadest (lehtpeet, punane sibul ja küüslauk), oliiviõlist ja jahust.

Piruka „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” tootmiseks vajalik ettevalmistus- ja tootmisprotsess tuleneb kohaliku elanikkonna erioskustest ja oskusteabest ning traditsioonist, mida on määratletud geograafilises piirkonnas põlvest põlve edasi kantud ja hoitud.

Kõik toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” valmistamise etapid toimuvad vaid käsitsi. Allpool kirjeldatud etapid ja erioskused, mis nõuavad kohalikku oskusteavet, erinevad tavalisest valmistusviisist: naised painutavad alumise ja ülemise tainakihi käsitsi tagasi ja ühendavad need nii, et täidis ei pudene välja. Enne küpsetamist peavad naised tõstma toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” väga ettevaatlikult käsitsi puidust lõikelaualt (sinija) koldesse (komin) ning see nõuab erioskust. Kuna „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” on väga õhuke, võib see kiirel või hooletul tõstmisel puruneda, st kaotada oma iseloomuliku kuju.

Toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” valmistusviis, koostisained ja tootmisel kasutatavad traditsioonilised tööriistad on tänapäeval samad kui minevikus, mida kirjeldas F. Ivanišević oma 1906. aastal avaldatud raamatus (F. Ivanišević, „Poljica narodni život i običaji”, 2006, 1906. aasta väljaande kordustrükk, lk 72, 93–94).

Toote maine põhineb osaliselt oskustel ja oskusteabel, mida on vaja toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” lõikamiseks pašajice-kujuliselt, et valmistada tükke (fete), mis eristab toodet selle serveerimisel. Piruka spetsiifilist lõikamisviisi antakse edasi põlvest põlve, mis ei lase sel tootel ununeda, samuti on tegu toote ühe eripäraga, mis muudab ta nii äratuntavaks.

Toote nimetuse erilist mainet ja selle pikka valmistustraditsiooni tõendavad piruka „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” lisamine kultuuriministeeriumi hallatavasse Horvaatia Vabariigi kaitstud mittemateriaalsete kultuuriväärtuste nimekirja 2007. aastal. Samuti peetakse seda osaks Horvaatia kultuuripärandist (kultuuriministeeriumi 2007. aasta otsus).

Toode „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” on muutunud vaeste toidust tarbijate poolt järjest nõutumaks tooteks, mida ostetakse olulisteks tähtpäevadeks, jõuluõhtuks ja paastuajaks, mil tavapäraselt süüakse paasturoogi (Poljica, „List Poljičkog dekanata”, 1975, lk 41–43).

Kõige enam kasutatakse praegu turul ja tavakõnes nimetust „Poljički soparnik”, mis on toote levinuim nimi, samas on kasutusel ka nimetused „Poljički zeljanik” ja „Poljički uljenjak”, seda peamiselt Poljica piirkonnas. Toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” praegust mainet kinnitab ka asjaolu, et seda mainiti gastronoomia valdkondlikus ülevaates „Dobra hrana”, milles avaldatakse traditsiooniliste toodete retsepte (ülevaade „Dobra hrana”, ajalehe „Jutarnji list” lisa, nr 37, 2014).

Toodet „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” käsitleti ka kanali RTL populaarses toidualases telesaates „Tri, dva, jedan- kuhaj!” (http://www.rtl.hr/tri-dva-jedan-kuhaj/recepti/1155655/soparnik-prastaro-jelo-jos-iz-vremena-turaka/), mis samuti tõendab toote head mainet Horvaatia Vabariigis.

Toode „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” tõusis esiplaanile eelkõige 1990ndatel, mil Poljica piirkonnas hakati korraldama kultuuri-, kunsti- ja kaubandusüritusi. Üheks selliseks ürituseks on Omiši suvefestival, mida peetakse igal aastal ja mille alapealkirjaks on Poljica toote „Poljički soparnik / Poljički zeljanik / Poljički uljenjak” kultuur ja tavad. Üritusel valmistatakse toodet traditsioonilisel viisil ning erižürii hindab tulemuse välimust ja maitset, kusjuures parimatele on ette nähtud auhinnad (Ljetni festival XXIV Omiško ljeto, Kultura i običaji Poljica„Poljičkog soparnika” / „Poljičkog zeljanika” / „Poljičkog uljenjaka”, 2013).

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

http://www.mps.hr/UserDocsImages/HRANA/SOPARNIK/Izmijenjena%20Specifikacija%20proizvoda-soparnik.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.