ET Euroopa Liidu Teataja C 93/20

Põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitset käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2010/C 93/11

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„AGNEAU DE LAIT DES PYRÉNÉES”

EÜ nr: FR-PGI-0005-0665-10.12.2007

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus:

„Agneau de lait des Pyrénées”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

KGT hõlmab piimatõugu kuni 45 päeva vanuste 4,5–11 kg tapakaaluga lambatallede värsket liha, millel on EUROP-skaala järgi 2. või 3. klassi rasvkoe paksuse kiht.

Talled kuuluvad kohalikesse maa- või piimatõugudesse (Manech tête rousse, Manech tête noire või Basco-béarnaise). Kuna talled toituvad üksnes emapiimast, on nende liha mahlane ja veidi rasvasem kui lihaloomadel. Piim söödana ja tallede vanus mõjutavad ka toore liha värvust, mis on valge või kergelt roosakas. Liha on pehme ja selle tekstuur veidi kiuline. „Agneau de lait des Pyrénées” on tuntud ka selle poolest, et lambaliha maitse ei ole nii tugev kui lihatõugu talledel. Eelkõige puudub neil nn kasukamaitse, mis on vähemalt mingil määral hoomatav lihatõugu loomade liha puhul.

Tegemist on hooajatootega, sest talled tapetakse ajavahemikul 15. oktoobrist 15. juunini.

Liha turustatakse kas tervete rümpadena, poolrümpadena, lõikamisvalmis jaotustükkidena või müügipakendites.

3.3. Tooraine:

Puudub.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Tallede toitumine

Toiduks on üksnes lambapiim, mida talled imevad.

Lammaste sööt

Kevadel, suvel ja sügisel saavad maatõugu piimalambad oma põhitoiduse karjamaalt. Seal hoitakse neid vähemalt 8 kuud aastas.

Talvel sõltuvad karjatamise võimalused ilmaoludest, kuid ka siis on rohumaad oluline söödaallikas. Talvel on täienduseks konserveeritud sööt, teravili (mais, oder, tritikale, kaer jne), põhk ja segasööt. Segasööta antakse lammastele vajaduse korral põhisöödale lisaks.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Toote „Agneaux de lait des Pyrénées” jaoks kasutatavad talled peavad olema sündinud ja kasvanud määratletud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

Puuduvad.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

KGT-le viidatakse märgistamisel KGT logoga ja sõnadega „Agneaux de lait des Pyrénées”.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

KGT piirkond hõlmab Pyrénées Atlantiques’i departemangu kõiki kommuune, mis asuvad Pau mägijõest ja selle lisajõest Ousse’ist lõunas või mida need jõed läbivad, ning nendega piirnevat 10 kommuuni Hautes Pyrénées’ departemangus.

See vastab lambakarjade ajaloolisele ja praegusele paiknemisele. Talleliha tootmispiirkond asub järgmiste kantonite ja kommuunide piires:

Pyrénées Atlantiques’i departemangu

järgmised kantonid: Accous, Aramits, Arudy, Bayonne-Est, Bayonne-Nord, Biarritz-Est, Bidache, Espelette, Hasparren, Iholdy, La Bastide-Clairance, Lagor, Laruns, Lasseube, Mauléon-Licharre, Monein, Navarrenx, Nay-Est, Nay-Ouest, Oloron Sainte Marie-Est, Oloron Sainte Marie-Ouest, Pau-centre, Pontacq, Saint Etienne de Baïgorry, Saint Jean de Luz, Saint Jean Pied de Port, Saint Palais, Salies de Béarn, Sauveterre de Béarn, Tardets-Sorholus, Ustaritz, Anglet-Nord, Bayonne-Ouest, Biarritz-Ouest, Hendaye, Jurançon, Pau-Sud, Pau-Ouest, Pau-Nord, Anglet-Sud, Saint Pierre d’Irube;

ning järgmised kommuunid: Arbus, Artigueloutan, Artiguelouve, Castétis, Denguin, Labastide-Cézéracq, Lacq, Lanneplaà, Lée, Lescar, Lons, Nousty, Orthez, Salles-Mongiscard, Siros.

Samuti Hautes Pyrénées’ departemangu Aucuni kanton.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Talleliha tootmispiirkond asub Pürenee mäestiku ja selle eelmäestiku kõige läänepoolsemas otsas.

Pinnavormid on varieeruvad:

— mägine piirkond hõlmab Béarni ja Baskimaa mägesid; viimased on madalamad ja nende kõrgus kahaneb lääne suunas. Mõlemale piirkonnale on iseloomulikud kitsad ja sügavad orud ning kõrgmäestikule omased järsakud pöögi- ja kuusemetsadega, samuti lammaste suvekarjamaad.

— Nõlvade pinnamood on erinev – Pau, Oloroni ja Aspe'i mäestikujõgede vahelist ala läbistavad sügavad orud, Baskimaa pool on reljeef aga pehmem.

— Oloroni ja Pau ning osalt ka Adouri mägijõgesid ääristavad lammiorud, mille laius võib olla ühest kümne kilomeetrini. Farmid asuvad orgudes, mäenõlvadel ja kõrgendikel. Suve lõpus (kuni oktoobrini) tulevad lambad mägikarjamaadelt alla farmidesse. Seal nad poegivad ning jäävad koos talledega sinna kogu talveks. Orge kasutatakse eelkõige talikarjamaana. Samas tuleb sealt ka suur osa heinavarust ning seal kasvatatakse lammaste söötmiseks vajalikku teravilja.

Ebaühtlane pinnareljeef ei sobi põllukultuuride kasvatamiseks (v.a orgude põhjad, kus on võimalik maisikasvatus), kuid pakub häid võimalusi püsikarjatamiseks ning mäestikualade selliste poolrändkariloomade nagu lambad kasvatamiseks.

Pinnas sisaldab siin tavaliselt ohtralt savi ja setteid (30–50 %). See on sageli happeline, mis annab alust arvata, et pinnase küllastumus on madal. Erinevate asjaolude tõttu (rohumaad, happelisus, kliima ja kõrgus merepinnast) on pinnases üldiselt palju orgaanilisi aineid, kuid see on siiski vaene.

Sellises happelises pinnases on bioloogiline aktiivsus tihti madal, mis aeglustab taimejäätmete lagunemist ja nitrifikatsiooni. Töötlemata orgaaniline aine ei mõjuta aga eriti toitainete kogunemist.

Pinnas sisaldab väga vähe fosforhapet ja kaaliumi. Kuid see võimaldab tegeleda söödakultuuride kasvatamisega loomakasvatuse tarbeks.

Piirkonna kliima on omapäraselt mereline, kusjuures Béarni kõrgustikul avaldub tugevamini mägede mõju ja Baskimaa pool ookeani mõju (sõltuvalt kõrgusest). Sademeid on palju, kõikjal üle 1 300 mm ning Baskimaa rohkem kui 1 000 m kõrgustel mäetippudel üle 2 000 mm. Tänu sellele säilivad rohumaad hästi ja uuenevad peaaegu aastaringselt.

Seega on Püreneede taimestik valdavalt merelise kliima mõjudega.

Kohalikku maatõugu lammaste kasvatus on levinud kõikjale Baskimaa orgudesse ja mäenõlvadele ning mida lähemal mägedele, seda suurem on loomade tihedus. Pau ja Oloroni piirkonnas kasvatatakse lambaid mägede läheduses asuvates orgudes. Mägikarjamaid kasutatakse (suvekuudel) lambakarjade poolrändkarjamaadena.

Pinnamood sobib eriti hästi lambakasvatuseks ja seda kõigil aastaaegadel.

5.2. Toote eripära:

„Agneau de lait des Pyrénées” pärineb kolmest kohalikust piimatõust. Emasloomad on puhtatõulised lambad tõugudest Basco-Béarnaise, Manech à tête noire või Manech à tête rousse. Oma füsioloogiliste ja morfoloogiliste omaduste poolest on maatõud kohanenud mägipiirkondadega ja eriti poolrändkarjatamisega, mis on tootmispiirkonnale omane. Kasvatussüsteem põhineb kevadel toimuval paaritumisel (mai, juuni) ja sügisel pärast suvekarjamaale viimist algaval poegimisel. Piimatallede tootmine on vahetult seotud lambapiima tootmisega.

Maatõugu lambakarjade kasvatussüsteem võimaldab piimatallesid toota vaid 8 kuud aastas. Poolrändkarjatamise kestuse, paaritatavate uttede valikusüsteemi ja söödamaade kasutamispõhimõtete tõttu on piimatallede „Agneau de lait des Pyrénées” liha võimalik saada üksnes 15. oktoobri ja 15. juuni vahelisel ajavahemikul ning tootmine on väga hooajalise iseloomuga (45 % toodangust turustatakse 20. novembrist 31. detsembrini).

Tegemist on noorte talledega, kes on toitunud üksnes emapiima imemise teel. Talled tapetakse hiljemalt 45 päeva vanustena, eluskaaluga minimaalselt 9 kg ja maksimaalselt 16 kg. Talle miinimumkaal määrab rümba lihasaagise.

Lisaks tootmise nimetatud eripäradele iseloomustab piimatallede liha mahlasus ja pehmus ning suurem rasvasus kui lihaloomadel. Liha on õrn ja selle tekstuur veidi kiuline. See on valge või õrnalt roosakas ning maitse ei ole nii tugev kui lihatõugu tallede liha puhul.

Rümbad mähitakse rasvikusse (kõhukelme), mis on traditsiooniline viis turustamisel.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Varem juustu, liha ning villa ja lambanaha tootmisele keskendunud lambakasvatus on XX sajandi keskpaigast alates muutusi läbi teinud. Arvukad kohalikud turud on kadunud ning juustu- ja lihatööstus on võrreldes villa- ja nahatööstusega tunduvalt olulisemaks saanud. Lambakasvatajad on muutunud piima ja piimatallede tootjateks. Põllumajandusettevõtjate peamine sissetulekuallikas on piim, mida kasutatakse eelkõige kaitstud päritolunimetusega juustu „Ossau-Iraty” tootmiseks. Kuid ka liha osa on lambakasvatuspõhises käibes märkimisväärne: piimatalled moodustavad sõltuvalt kasvatussüsteemist 25–30 % lambalihatoodetest.

Piimatalle liha „Agneau de lait des Pyrénées” toodetakse piirkonnas põliste tootmismeetodite ning teadmiste ja oskuste abil:

— Lambakasvatus (nii piima kui ka liha tootmine) lähtub geograafilise piirkonna pinnavormide ja kliima eripäradest.

— Liha pärineb eranditult traditsioonilist kohalikku tõugu loomadelt, kes on kohanenud tootmispiirkonna eriolude ja eelkõige kasvatussüsteemidega. Tõug Basco-Béarnaise on kohanenud kõrgmäestiku poolrändkarjatamisega, samas tõug Manech tête rousse ja tõug Manech tête noire sobivad madalamatele nõlvadele. Tänu paksule villale võivad lambad suurema osa aastast väljas olla. Kõik kolm tõugu paljunevad loomulikul teel, kuid Basco-Béarnaise paaritub Manech-tõugudega võrreldes aasta varasemal perioodil, mistõttu poegimine algab juba septembris.

— Uttede sööt pärineb peamiselt geograafilisest piirkonnast (vähemalt 8 kuud karjatamist) ning see koosneb põhiliselt loomasöödast, kõrg- ja keskmäestiku looduslike karjamaade rohust (suvel) ning konserveeritud söödast (talvel). Rohumaadel kasvavad erinevad taimeliigid, mis annavad piimale juustu valmistamisel võimenduvad iseloomulikud omadused. Kõigi kolme kohaliku tõu piimaand on nii hea, et see võimaldab talledel esimestel elunädalatel toituda vaid emapiimast. Kaks „Agneau de lait des Pyrénées” tüüpilisi omadusi kujundavat põhitegurit on toitumine eranditult emapiimast ja tallede vanus tapmisel.

— Sellise kasvatusviisiga saadakse eriomadustega talled, kelle liha eristub selgelt oma tekstuuri ja pehmuse poolest. Et talled tapetakse väga noorelt, on rümba kaal väike (kuni 11 kg). Tapmisvanuse ja piimatõulise päritolu tõttu erineb rümpade lihasaagis lihaloomade omast ning nende rasvkoe paksuse kiht kuulub 2. või 3. klassi. Liha on õrnroosa kogu rümba ulatuses.

— „Agneau de lait des Pyrénées” maine on kujunenud suurtes linnades ja gurmeerestoranides.

„Agneau de lait des Pyrénées” liigitavad tarbijad koos mereandide, ulukiliha ja rasvase linnulihaga (kalkun, kohikukk jne) traditsiooniliste piduroogade alla, mida süüakse peamiselt jõulu- ja lihavõttepühade ajal.

Nii Prantsusmaal kui ka kaugemal seostub „Agneau de lait des Pyrénées” maine endiselt suurepäraste maitseomadustega, mis tulenevad piirkonnas juurdunud erilisest tootmisviisist. „Agneau de lait des Pyrénées” võib leida tipprestoranide menüüst. Toote hooajalisus on muutnud selle eriti väärtuslikuks.

„Agneau de lait des Pyrénées” tunnustatud positsioon Prantsuse köögi pärlite seas kajastub parimate peakokkade aastatepikkuses lojaalsuses sellele tootele. Nimetus „Agneau de lait des Pyrénées” esineb lugematutes kokaraamatutes ja Prantsuse kööki käsitlevates erialaajakirjades. Teatavad „Agneau de lait des Pyrénées” omadused nagu liha pehmus ja õrnus saavad alati erilise tunnustuse osaliseks.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

Spetsifikaadi võib leida järelevalveasutuse (INAO) veebisaidil aadressilt http://www.inao.gouv.fr

http://www.inao.gouv.fr/repository/editeur/pdf/CDCIGP/CDCAgneauDeLaitDesPyrenees.pdf

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.