[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 16.7.2007

KOM(2007) 410 lõplik

2007/0154 (CNC)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Partnerlusleping ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide rühma liikmete ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel (edaspidi „AKV-EÜ leping“), mis allkirjastati 23. juunil 2000. aastal Cotonous, vaadati Luxembourgis läbi 25. juunil 2005.

Nõukogu võttis vastu partnerluslepingu rakendamiseks vajaliku finantsraamistiku aastateks 2008–2013, mis sai 17. juuli 2006. aasta sisekokkuleppe osaks. Raamistik hõlmab järgneva kuue aasta kulukohustusi alates 1. jaanuarist 2008. Selleks et nimetatud finantsraamistikku rakendada, asutatakse sisekokkuleppega 10. Euroopa Arengufond („edaspidi EAF“) ja sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 on sätestatud, et enne AKV-EÜ partnerluslepingu jõustumist tuleb vastu võtta finantsmäärus.

Komisjon teeb käesoleva teatisega ettepaneku finantsmääruse kohta, mida kohaldatakse 10. EAFi suhtes. Finantsmääruse koostamisel on nii palju kui võimalik võetud arvesse 13. detsembril 2006 muudetud Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (edaspidi „üldine finantsmäärus“), arvestades ühenduste üldeelarvest välja jääva EAFi spetsiifikat.

Erinevalt üldisest finantsmäärusest ei ole EAFi suhtes kohaldataval finantsmäärusel rakenduseeskirju. Siiski on küsimusi, mida finantsmääruses ei ole vaja põhjalikult käsitleda, kuid mis väärivad selgitust. Kuna see selgitus on juba olemas üldise finantsmääruse suhtes kohaldatavates rakenduseeskirjades, ja et vältida kordamist, teeb komisjon ettepaneku, et vajaduse korral viidataks teatavates artiklites otse üldise finantsmääruse rakenduseeskirjadele.

Vastavalt sisekokkuleppe artikli 10 lõikele 2 esitab komisjon ettepaneku kinnitamiseks nõukogule ning arvamuse avaldamiseks kontrollikojale ja Euroopa Investeerimispangale.

Olulisemad muudatused võrreldes 9. EAFi suhtes kohaldatava finantsmäärusega on järgmised.

1. Üldise finantsmäärusega kooskõlastatud struktuur.

2. Lihtsustamine: liikmesriikide osamakse käsitlevaid sätteid, mis on täpsustatud sisekokkuleppes, ei ole vaja finantsmääruses korrata. Sätted, milles korrati määrusega (EÜ, Euratom) 2342/2002 ette nähtud üldise finantsmääruse rakenduseeskirjade teatavaid artikleid, on asendatud viitega kõnealuse määruse asjaomase(te)le artikli(te)le. Lisaks sellele on sätetele, mis on olemas ka üldises finantsmääruses ja mida on vaja täpsustada või mis vajavad rakenduseeskirju, lisatud viited määruse (EÜ, Euratom) 2342/2002 asjaomastele artiklitele.

2007/0154 (CNC)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse partnerluslepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide rühma liikmete ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, mis allkirjastati 23. juunil 2000. aastal Cotonous[1] ja vaadati läbi 25. juunil 2005. aastal Luxembourgis[2] (edaspidi „AKV-EÜ leping“),

võttes arvesse nõukogu 27. novembri 2001. aasta otsust 2001/822/EÜ ülemeremaade ja -territooriumide assotsieerimise kohta Euroopa Ühendusega (ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlev otsus)[3], mida on muudetud nõukogu 19. märtsi 2007. aasta otsusega 2007/249/EÜ[4] ja eelkõige selle artikli 23 neljandat lõiku,

võttes arvesse AKV-EÜ Ministrite nõukogu 2. juuni 2006. aasta otsust nr 1/2006, millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2008–2013 ja muudetakse muudetud AKV-EÜ koostöölepingut[5],

võttes arvese sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa[6] (edaspidi „sisekokkulepe“), ja eelkõige selle artikli 10 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[7],

võttes arvesse kontrollikoja arvamust[8],

võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „EIP“) arvamust[9]

ning arvestades järgmist:

(1) Tarvis on kindlaks määrata üksikasjalikud eeskirjad, mille alusel liikmesriigid teevad osamakse sisekokkuleppega loodud 10. Euroopa Arengufondi (edaspidi „EAF“) ning mille alusel eraldatakse rahalist abi EÜ asutamislepingu neljanda osa kohaldamisalasse kuuluvatele ülemeremaadele ja -territooriumidele (edaspidi „ÜMTd“).

(2) Tuleks kehtestada eeskirjad eelmiste EAFide võimalike jääkide kasutamiseks, eelkõige nende 10. EAFi ülekandmise üksikasjalik kord ja kohaldatavad rakenduseeskirjad ning näha ette nende tühistamise mõju liikmesriikide osamaksude.

(3) Tarvis on kehtestada tingimused, millest lähtudes kontrollikoda rakendab oma volitusi EAFi suhtes.

(4) Tarvis on kehtestada tingimused, mille kohaselt EIP haldab EAFi vahendeid.

(5) Sätted, milles käsitletakse kontrollikoja poolt teostatavat kontrolli EIP hallatavate EAFi vahendite üle, peaksid olema kooskõlas asutamislepingu artikli 248 lõikega 4 ette nähtud kontrollikoja, EIP ja komisjoni vahelise kolmepoolse lepinguga[10].

(6) Vajalik on tagada AKV-EÜ lepingu alusel rahastatavate programmide ja projektide nõuetekohane, kiire ja tõhus elluviimine ning kehtestada läbipaistev ja hõlpsasti kohaldatav menetluskord, mis soodustab ülesannete ja vastutuse detsentraliseerimist.

(7) Tarvis on kehtestada üksikasjalikud eeskirjad, mille alusel EAFi volitatud eelarvevahendite käsutaja peab tihedas koostöös siseriikliku eelarvevahendite käsutajaga kehtestama korra meetmete nõuetekohase rakendamise tagamiseks.

(8) Käesoleva määruse koostamisel tuleks tõhususe ja lihtsustamise nimel nii palju kui võimalik arvesse võtta nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse kohta[11], mis on komisjoni sisemise korralduse reformimise nurgakiviks. Teatavatel juhtudel ja vajaduse korral tuleks mutatis mutandis kohaldada komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad[12].

(9) Kõik muudatused võrreldes 27. märtsi 2003. aasta finantsmäärusega, mida kohaldatakse 9. Euroopa Arengufondi[13] suhtes, peaksid kaasa aitama komisjoni reformide eesmärkide saavutamisele, parandama või tagama usaldusväärset finantsjuhtimist ning tõhustama ühenduse finantshuvide kaitset korruptsiooni või muu õigusvastase tegevuse eest ja sellega parandama finantstehingute seaduslikkust ja korrakohasust.

(10) Mõned muudatused võrreldes 9. EAFi finantsmäärusega on osutunud vajalikuks seoses praktikas saadud kogemustega, et hõlbustada EAFi rakendamist ja selle aluseks olevate poliitiliste eesmärkide saavutamist ning kohandada mõningaid protseduurilisi ja dokumenteerimisnõudeid. Eelkõige tuleks rõhutada läbipaistvust, nähes ette teabe ühenduse vahenditest abi saajate kohta.

(11) Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte peaks hõlmama tõhusat ja mõjusat sisekontrolli EAFi vahendite kasutamise üle.

(12) Liikmesriikidel ja teistel doonorriikidel peab olema võimalus teha EAFi sihtotstarbelisi sissemakseid komisjoni juhitavate projektide ja programmide jaoks.

(13) EAFi suhtes peaks kehtima sihtotstarbelisuse põhimõte.

(14) EAFi vahendite kasutamisviiside osas tuleks 9. EAFi finantsmääruse sätted fondi vahendite tsentraliseeritud, detsentraliseeritud ja ühise haldamise kohta selguse huvides ümber korraldada ning mõned nõuded tuleks muuta selgemaks. Eelkõige tuleks lihtsustada vahendite ühise haldamise nõudeid, ülesannete delegeerimise tingimusi ning siseriiklike avalik-õiguslike juriidiliste isikute kriteeriume, et hõlbustada nende kasutamist ja tagada kasvavate vajaduste rahuldamine.

(15) Rakendusülesannete eraõiguslikele juriidilistele isikutele delegeerimise keeldu tuleks fondivahendite tsentraliseeritud haldamise osas kohandada, sest selle tingimused on osutunud tarbetult rangeks. Komisjonil peaks olema võimalus kasutada reisibüroode või konverentsikorraldajate teenuseid, et juhtida kulude hüvitamist konverentsidel osalejatele, tingimusel et nimetatud eraettevõtjatele ei ole jäetud kaalutlusõigust.

(16) Peaarvepidaja pädevust raamatupidamisarvestuse sertifitseerimisel talle eelarvevahendite käsutajate poolt antud teabe põhjal tuleb muuta selgemaks. Sel eesmärgil tuleks peaarvepidajale anda õigus kontrollida volitatud eelarvevahendite käsutajalt saadud teavet ja vajadusel teha reservatsioone.

(17) Kõigi finantsjuhtimises osalejate ja mis tahes muude EAFi rakendamisel osalevate isikute finantsvastutuse tingimusi ja piiranguid tuleks muuta selgemaks.

(18) Saadaolevate summade sissenõudmise eeskirju tuleks muuta selgemaks ja tõhusamaks, et paremini kaitsta ühenduste finantshuve. Eelkõige tuleks täpsustada tasumisega viivitamisel EAFile viivise maksmise tingimusi.

(19) Nõuetele tuleks ette näha piiratud kehtivusajad. Erinevalt paljudest liikmesriikidest ei kohaldata ühenduse puhul aegumistähtaegu, mille korral finantsnõuded teatud aja möödudes aeguvad. Samuti ei ole ühenduse jaoks kehtestatud aegumistähtaegu kolmandate isikute vastu pööratud nõuete sissenõudmisel. Sellised tähtajad tuleks kehtestada kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega.

(20) Hankemenetlusest kõrvale jätmise eeskirju tuleks kooskõlas üldise finantsmäärusega ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta[14] muuta selgemaks. Selgelt tuleks eristada kohustuslikku menetlusest kõrvale jätmist ja kõrvale jätmist halduskaristuse alusel. Lisaks tuleks õiguskindluse ja proportsionaalsuse huvides näha ette kõrvale jätmise pikim aeg. Kui hankeid saadakse eriti soodsatel tingimustel kas tarnijalt, kes on selgelt oma tegevust lõpetamas, või pankrotistunud ettevõtja varade saajalt või selle likvideerijalt, kokkuleppel võlausaldajatega või riigi õigusnormidega ettenähtud muu samalaadse menetluse alusel, võidakse näha ette võimalus teha kõrvale jätmise eeskirjadest erand.

(21) EAFi raames tuleks anda luba kasutada määruses (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 ette nähtud kõrvale jätmise olukordades taotlejate ja pakkujate keskandmekogu.

(22) Artiklit 103 tuleb mõneti täpsustada, eelkõige mis puudutab toetuste rakendusala. Et toetuste haldamine oleks parem ja nende andmine lihtsam, peaks toetusi olema võimalik anda kas asutuste otsuste või toetusesaajatega sõlmitud kokkulepete alusel ning lubada lisaks tavapärasemale tegelike kulude hüvitamisele ühekordsete ja kindlasummaliste toetuste andmist. Ka tšekkide ja garantiide nõuded peaksid rohkem vastama nendega seotud finantsriskidele.

(23) Eeskirjad, mille kohaselt peab toetusi andma pakkumiskutsete alusel, on tõestanud oma kasulikkust. Kogemused on aga näidanud, et teatud olukordades ei ole meetme laadi tõttu toetusesaajate puhul valikut. Seepärast tuleks selliste olukordade tekkimise võimalust sõnaselgelt tunnistada.

(24) Reegel, et tegevustoetuse saamisel võib asjaomasele lepingule alla kirjutada kõige rohkem neli kuud pärast toetusesaaja eelarveaasta algust, on osutunud tarbetult jäigaks. Seepärast tuleks see tähtaeg asendada kuue kuuga.

(25) Kuivõrd toetusi tuleks ka edaspidi anda valiku- ja toetuste andmise kriteeriumide põhjal, ei ole vajadust, et neid kriteeriume hindaks alati komitee. Tuleks lubada muid, paindlikumaid vahendeid kriteeriumide hindamiseks.

(26) Selguse huvides tuleks lihtsustada reeglit, mis käsitleb hankenõudeid toetusesaajatele. Lisaks tuleks sõnaselgelt ette näha olukord, kus meetme rakendamiseks on vaja anda kolmandatele isikutele rahalist toetust,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

ESIMENE OSA PÕHISÄTTED

I JAOTIS SISU JA REGULEERIMISALA

ARTIKKEL 1

Käesoleva määrusega nähakse ette 10. EAFi loomise ja selle vahendite arvel toimuva rahastamise ning selle raamatupidamisarvestuse esitamise ja auditeerimise eeskirjad.

Artikkel 2

1. Komisjon asub täitma ühenduse kohustusi, mis on määratletud AKV-EÜ lepingu artiklis 57 ja ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlevas otsuses.

Selleks korraldab ta tagastamatu abina eraldatavate EAFi vahenditega teostatavate toimingute rahastamist, välja arvatud intressitoetuste osas, ning teeb makseid vastavalt käesolevale määrusele.

2. Käesolevat määrust kohaldades tegutseb komisjon omal vastutusel ning eraldatud vahendite piires.

Artikkel 3

Ühenduse nimel tegutsedes juhib EIP investeerimisrahastut ja intressitoetusi ning teostab nendega seotud toiminguid vastavalt teises osas sätestatud normidele. Seda tehes tegutseb EIP ühenduse nimel ning vastutusel.

EIP kohustub rahastama selliseid meetmeid, mis teostatakse laenudena panga omavahenditest, millele võib olla liidetud intressitoetus EAFi vahenditest.

Artikkel 4

Käesoleva ja kolmanda osa sätteid kohaldatakse üksnes komisjoni haldusalasse kuuluvate EAFi vahendite arvelt toimuva rahastamise suhtes. Neid sätteid tuleb tõlgendada nii, et neist ei tulene komisjonile mingeid kohustusi seoses Euroopa Investeerimispanga (EIP) hallatavate EAFi vahendite arvelt toimuva rahastamisega.

Artikkel 5

1. Kui ei ole sätestatud teisiti, loetakse käesoleva määruse viited AKV riikidele ühtlasi viideteks AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklites 13 ja 14 nimetatud organitele või esindajatele, kellele nad lepingu alusel võivad oma kohustuste täitmiseks anda nõuetekohased volitused.

2. Eelarveaasta algab 1. jaanuaril ja lõpeb 31. detsembril.

II JAOTISFINANTSPÕHIMÕTTED

ARTIKKEL 6

EAFi vahendeid kogutakse ja kasutatakse kooskõlas järgmiste, käesolevas määruses sätestatud põhimõtetega:

a) finantstäpsus,

b) arvestusühik,

c) sihtotstarbelisus,

d) usaldusväärne finantsjuhtimine,

e) läbipaistvus.

1. PEATÜKKFINANTSTÄPSUSE PÕHIMÕTE

ARTIKKEL 7

1. Kõik kogutud tulud ja tehtud kulud fikseeritakse EAFi assigneeringus.

2. Ei tohi võtta ega heaks kiita kulukohustusi, mis ületavad assigneeringuid.

3. EAFi omandisse kuuluvatelt vahenditelt saadud intress fikseeritakse EAFi tuluna.

Artikkel 8

1. Eelmaksetest saadud intressid kirjendatakse asjakohasesse programmi või meetmesse ning arvatakse maksmisel makse saajale võlgnetavate summade saldost maha.

2. Intresse ei tasuta Euroopa ühendustele järgmistel juhtudel:

a) eelmaksete korral, mille summa ei ole märkimisväärne;

b) artiklis 91 nimetatud hankelepingute alusel tehtavate eelmaksete korral;

c) institutsioonide liikmetele ja personalile Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjade ja Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimuste (edaspidi "personalieeskirjad") kohaselt tehtavate palga ettemaksete korral;

d) eelmaksete korral, mis tehakse eelarve täitmisel vastavalt artikli 20 lõike 1 punktile 3 ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega.

3. Lõigete 1 ja 2 rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 3, 4 ja 4a.

2. PEATÜKKARVESTUSÜHIKU PÕHIMÕTE

ARTIKKEL 9

EAFi vahendeid kogutakse ja kasutatakse ning raamatupidamisarvestus toimub eurodes.

Artiklis 39 nimetatud rahahalduslikel eesmärkidel võib peaarvepidaja siiski teha tehinguid eurodes ja teistes vääringutes.

3. PEATÜKKSIHTOTSTARBELISUSE PÕHIMÕTE

ARTIKKEL 10

EAFi vahendid nähakse ette sihtotstarbeliselt vastavalt peamistele koostööinstrumentidele, mida kirjeldatakse AKV-EÜ lepingu finantsprotokollis ja ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlevas otsuses.

AKV riikide osas on need instrumendid ette nähtud AKV-EÜ lepingu Ib lisas sätestatud finantsprotokolliga. Vahendite ettenägemisel lähtutakse ka sisekokkuleppe sätetest ning peetakse silmas selle artikli 6 kohaste programmide ja selle rakendamisega seotud kulude katteks reserveeritud vahendeid.

ÜMTde osas on need instrumendid ette nähtud ülemeremaade assotsieerimist käsitleva otsuse II A bis lisas. Nende vahendite ettenägemisel peetakse silmas ka selle lisa artikli 3 lõikes 4 sätestatud mittejaotatavat reservi ning selle artikli 1 lõike 1 punkti c kohasteks uuringuteks või tehniliseks abiks reserveeritud vahendeid.

4. PEATÜKKUSALDUSVÄÄRSE FINANTSJUHTIMISE PÕHIMÕTE

ARTIKKEL 11

1. EAFi vahendeid kasutatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt ehk säästlikult, tõhusalt ja mõjusalt.

2. Säästlikkus tähendab, et vahendid, mida tegevuses kasutatakse, tehakse kättesaadavaks õigel ajal ja et nende kogus ja laad on sobivad ja nende hind võimalikult väike.

Tõhusus tähendab parimat võimalikku suhet kasutatud vahendite ja saavutatud tulemuste vahel.

Mõjusus tähendab seatud eesmärkide ja kavandatud tulemuste saavutamist.

3. Püstitatakse konkreetseid, mõõdetavaid, saavutatavaid, asjakohaseid ja ajastatud eesmärke. Nende saavutamist jälgitakse tulemuslikkuse näitajate abil.

Artikkel 12

Otsuste tegemise parandamiseks on vaja järgmisi hindamisi:

a) kavandatavat toimingut tuleb hinnata enne EAFi vahendite kasutamist;

b) toiming tuleb esitada järelhindamiseks, et tagada kasutatud vahendite vastavus kavandatud eesmärkidele.

Artikkel 13

1. Usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõte eeldab, et EAFi vahendeid kasutatakse iga juhtimisviisi puhul tõhusa ja mõjusa sisekontrolli all.

2. EAFi vahendite kasutamisel tähendab sisekontroll kõiki juhtimistasandeid hõlmavat protsessi, mille eesmärk on piisaval määral tagada järgmiste eesmärkide saavutamine:

a) meetmete tulemuslikkus, tõhusus ja säästlikkus;

b) aruandluse usaldusväärsus;

c) varade ja teabe säilivuse tagamine;

d) pettuste ja eeskirjade rikkumiste tuvastamine;

e) asjaomaste tehingute seaduslikkuse ja korrakohasusega seotud riskide piisav juhtimine, mis võtab arvesse programmide mitmeaastasust ja asjaomaste maksete laadi.

5. PEATÜKKLÄBIPAISTVUSE PÕHIMÕTE

ARTIKKEL 14

1. EAFi vahendeid kogutakse ja kasutatakse ning raamatupidamisarvestus toimub kooskõlas läbipaistvuse põhimõttega.

2. Sisekokkuleppe artikli 7 kohaste kohustuste ja maksete iga-aastased prognoosid koos käesoleva määruse artiklis 118 nimetatud EAFi raamatupidamisaruandega avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

3. Kui EAFi kasutatakse tsentraliseeritult ja komisjoni talituste poolt otse, teeb komisjon asjakohasel viisil kättesaadavaks teabe EAFi käsutuses olevatest omavahenditest eraldatud summade saajate kohta, ja kui neid vahendeid eraldavad muude juhtimisviiside puhul isikud, kellele on delegeeritud rahastamisega seotud ülesanded, teabe nende summade saajate kohta.

Kõnealune teave tehakse kättesaadavaks vastavalt konfidentsiaalsusnõuetele, eelkõige sellistele, mis käsitlevad isikuandmete kaitset, nagu näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta, ning samuti vastavalt turvalisuse nõuetele, arvestades iga artiklis 20 osutatud juhtimisviisi eripära.

III JAOTIS VAHENDID JA LIIKMESRIIKIDE OSAMAKSUD

1. PEATÜKK EAFI VAHENDITE KOOSTISOSAD

ARTIKKEL 15

EAFi vahendid koosnevad sisekokkuleppe artiklis 1 sätestatud summast.

Artikkel 16

Komisjon võib hallata nii liikmesriikide kui ka teiste doonorriikide rahalisi sissemakseid nende riiklike ja poolriiklike asutuste eest või rahvusvaheliste organisatsioonide sissemakseid teatavatele EAFi rahastatavatele projektidele või programmidele vastavalt asjakohasele põhiaktile.

IV JAOTIS EAFI VAHENDITE KASUTAMINE

1. PEATÜKK ÜLDSÄTTED

ARTIKKEL 17

Komisjon võib oma EAFi vahendite kasutamisega seotud volitusi delegeerida oma talitustele käesoleva määrusega ettenähtud tingimuste kohaselt ning komisjoni poolt delegeerimisdokumendis sätestatud piires. Volitatud esindajad võivad tegutseda ainult oma otseste volituste piires.

Artikkel 18

1. Kõikidel finantsjuhtimises osalejatel ja mis tahes muudel isikutel, kes osalevad EAFi vahendite kasutamises, haldamises, auditeerimises või kontrollimises, on keelatud võtta meetmeid, mille tagajärjel võivad nende oma huvid sattuda vastuollu ühenduse huvidega. Huvide konflikti tekkimisel peab asjaomane isik sellistest meetmetest hoiduma ja suunama asja pädevale ametiisikule.

2. Huvide konfliktiga on tegemist siis, kui finantsjuhtimises osaleja või mis tahes muu lõikes 1 osutatud isik ei saa oma ülesandeid täita erapooletult ja objektiivselt ning see on tingitud perekondlikest, emotsionaalsetest, poliitilistest või riikliku kuuluvusega seotud, majanduslikest või EAFi summade saajatega ühiste huvidega seotud põhjustest.

Artikkel 19

Käesolevas jaotises tähistab mõiste „töötajad“ isikuid, kelle suhtes kehtivad Euroopa ühenduste ametnike personalieeskirjad ja Euroopa ühenduste muude teenistujate teenistustingimused (edaspidi „personalieeskirjad“).

2. PEATÜKKKASUTUSVIISID

1. JAGU ÜLDSÄTTED

ARTIKKEL 20

Komisjon kasutab EAFi vahendeid kooskõlas artiklitega 21–29 ühel järgmistest viisidest:

(1) detsentraliseeritud juhtimise teel;

(2) tsentraliseeritud juhtimise teel;

(3) ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega.

2. jaguDetsentraliseeritud juhtimine

ARTIKKEL 21

Üldjuhul kasutab komisjon EAFi vahendeid ühel järgmistest viisidest:

a) detsentraliseeritud juhtimise teel koos AKV riikidega vastavalt AKV-EÜ lepingus sätestatud tingimustele ning kohaldades lepingu artiklis 57 ja selle IV lisa artiklites 34, 35 ja 36 sätestatud vastutusjaotust;

b) detsentraliseeritud juhtimise teel koos ÜMTdega vastavalt ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlevale otsusele ja selle rakendusmeetmete tingimustele.

Artikkel 22

1. Detsentraliseeritud juhtimise puhul korraldab komisjon EAFi vahenditest toimuvat rahastamist vastavalt lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud üksikasjalikele eeskirjadele, ilma et see piiraks sellisest juhtimisest välja jäävate ülesannete delegeerimist artikli 25 lõikes 3 osutatud isikutele.

2. Abisaajatest AKV riigid või ÜMTd:

a) teevad korrapäraseid kontrolle, tagamaks et EAFi vahenditest rahastatavad toimingud sooritatakse nõuetekohaselt;

b) võtavad asjakohaseid meetmeid rikkumiste ja pettuste ärahoidmiseks ja algatavad vajaduse korral kohtumenetlusi valesti makstud vahendite tagasinõudmiseks.

3. Komisjon kasutab selleks, et tagada rahasummade kasutamine vastavalt kohaldatavatele normidele, ning talle nendega antud volituste piires kontrollimis- ja heakskiitmismenetlusi või finantskorrektsioone, mis võimaldavad tal täita oma AKV-EÜ lepingust, eelkõige selle IV lisa artikli 34 lõikest 1, ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlevast otsusest, eelkõige selle artiklitest 20 ja 32 tulenevaid kohustusi.

4. Kolmandad riigid, kellele on delegeeritud EAFi vahenditest eraldatud summade kasutamise ülesanded, tagavad kooskõlas artikli 14 lõikega 3 nende summade saajate iga-aastase piisava tagantjärele avalikustamise.

Artikkel 23

Komisjon kontrollib EAFi vahenditest rahastatavate toimingute teostamist AKV riikide ja ÜMTde poolt.

Seda kontrolli võib teostada eelneva heakskiitmise, järelkontrolli või liitmenetluse teel AKV-EÜ lepingu ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse ja selle rakendusmeetmete kohaselt.

Artikkel 24

Olenevalt AKV-EÜ lepinguga ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse ja selle rakendusmeetmetega ette nähtud detsentraliseerituse ulatusest püüab komisjon julgustada abisaajatest AKV riike ja ÜMTsid neile AKV-EÜ lepingu ja ülemeremaade assotsieerimist käsitleva otsusega antud volituste teostamisel järgima artiklis 11 sätestatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet ning eelkõige järk-järgult kohaldama järgmisi nõudeid:

a) hanke- ja toetuste andmise menetlused on läbipaistvad, mittediskrimineerivad ning välistavad huvide konflikti;

b) tulemuslik ja tõhus toimingute haldamise sisekontrollisüsteem, mis hõlmab eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja või neile vastavate ametikohtade ülesannete tõhusat eristamist;

c) arvepidamissüsteem, mille abil on võimalik kontrollida EAFi vahendite kasutamise nõuetekohasust ja kajastada EAFi vahendite kasutamist EAFi raamatupidamisarvestuses;

d) sõltumatuid välisauditeid teevad selleks pädevad riiklikud asutused;

e) artikli 101 lõikes 1 osutatud otsese töövõtu puhul on olemas nõuetekohased sätted kohalike avansikontode haldamiseks ja kontrollimiseks ning määratletud on kohalike avansikontode haldaja ja kohaliku peaarvepidaja kohustused.

Esimese lõigu kohaldamiseks lisab komisjon kokkuleppel abi saavate AKV riikide ja ÜMTdega vastavad sätted artikli 70 lõikes 3 nimetatud rahastamislepingutesse.

3. jaguTsentraliseeritud juhtimine

ARTIKKEL 25

1. EAFi vahendite kasutamise tsentraliseeritud juhtimine komisjoni poolt tähendab, et EAFi vahendite kasutamisega seotud ülesandeid täidavad vahetult komisjoni talitused või neid täidetakse delegeerimise teel kaudselt käesoleva artikli lõigete 2–4 ja artiklite 26–29 alusel.

EAFi vahendite kaudset kasutamist kooskõlas käesoleva artikli lõigetega 2–4 ja artiklitega 27–29 kasutatakse ka juhul, kui käesoleva artikli lõikes 3 osutatud isikutele delegeeritakse detsentraliseeritud juhtimisest välja jäävaid ülesandeid.

2. Komisjon ei tohi delegeerida kolmandatele isikutele oma täitevvolitusi, mis tulenevad AKV-EÜ lepingust või ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlevast otsusest, kui nende volitustega kaasneb poliitiliste valikute tegemist hõlmav suur kaalutlusõigus. EAFi vahendite kasutamiseks delegeeritud ülesanded peavad olema selgelt määratletud ning nende täitmist tuleb täielikult kontrollida.

EAFi vahendite kasutamise ülesandeid tuleb delegeerida kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega ning see peab tagama ühenduse meetmete nähtavuse. Sedasi delegeeritud ülesanded ei tohi tekitada huvide konflikte.

3. Komisjon võib delegeerida avaliku võimu teostamisega ja eelkõige rahaliste vahendite kasutamisega seotud ülesandeid lõikega 2 ette nähtud ulatuses järgmistele isikutele:

a) nõukogu määruse (EÜ) nr 58/2003[15] alusel loodud täitevasutused;

b) riiklikud avalik-õiguslikud juriidilised isikud või eraõiguslikud isikud, kes täidavad avalik-õiguslikke eesmärke ning on neile delegeeritud ülesannete täitmiseks esitanud piisavad finantstagatised.

Komisjon teatab igal aastal asjaomaste isikute ja asutuste nimed nõukogule. Ta põhjendab siseriiklike asutuste kasutamist asjakohaselt.

4. Lõike 3 punktis a osutatud asutusele eraldatud EAFi vahendite kasutamist juhib selle asutuse juht.

5. EAFist saadud vahendite kasutamise ülesannete täitmisel teevad lõikes 3 osutatud asutused ja isikud korrapäraseid kontrolle, tagamaks et EAFi vahenditest rahastatavad meetmed rakendatakse nõuetekohaselt.

Nad võtavad asjakohaseid meetmeid, et hoida ära rikkumisi ja pettusi, ja algatavad vajaduse korral kohtumenetlusi, et nõuda tagasi valesti makstud või nõuetevastaselt kasutatud vahendid.

Artikkel 26

Kui komisjon kasutab EAFi vahendeid kaudse tsentraliseeritud juhtimise teel, hangib ta kõigepealt tõendid järgmise olemasolu ja nõuetekohase toimimise kohta isikutel, kellele ta EAFi vahendite kasutamise usaldab:

a) läbipaistvad ja mittediskrimineerivad hanke- ja toetuste andmise menetlused, mis välistavad huvide konflikti ja on kooskõlas V ja VII jaotisega;

b) tulemuslik ja tõhus toimingute haldamise sisekontrollisüsteem, mis hõlmab eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja või neile vastavate ametikohtade ülesannete tõhusat eristamist;

c) arvepidamissüsteem, mille abil on võimalik kontrollida EAFi vahendite kasutamise nõuetekohasust ja kajastada EAFi vahendite kasutamist EAFi raamatupidamisarvestuses;

d) sõltumatu välisaudit;

e) teabe üldkättesaadavus ühenduse määrustega ettenähtud tasandil;

f) EAFist saadud vahenditest abi saajate asjakohane iga-aastane tagantjärele avaldamine kooskõlas artikli 14 lõikega 3.

Komisjon võib tunnistada artikli 25 lõikes 3 osutatud asutuste auditi-, raamatupidamisarvestuse ning hanke- ja toetuste andmise süsteemid samaväärseks enda omadega, võttes asjakohaselt arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid.

Artikkel 27

Komisjon tagab delegeeritud ülesannete täitmise järelevalve, hindamise ja kontrolli. Ta võtab oma kontrollisüsteemide abil kontrollimiste tegemisel arvesse kontrollisüsteemide võrdväärsust.

Artikkel 28

Komisjon tohib EAFi vahenditest saadud summade kasutamisega seotud toiminguid, nagu näiteks maksete tegemist ja sissenõudmist, delegeerida üksnes artikli 25 lõike 3 esimese lõigu punktis b osutatud välistele eraõiguslikele isikutele või asutustele ja üksnes erandjuhtudel, kui asjaomased maksed tuleb teha komisjoni määratud saajatele, neid tehakse komisjoni määratud tingimustel ja summades ning need ei hõlma kaalutlusõiguse kasutamist makseid tegeva isiku või üksuse poolt.

Ülesanded, mida võib lepingu alusel anda välistele eraõiguslikele isikutele või asutustele, välja arvatud artikli 25 lõike 3 esimese lõigu punktis b nimetatud, on tehnilisi oskusi nõudvad ning haldus-, ettevalmistus- või kõrvalülesanded, mis ei hõlma avaliku võimu ega kaalutlusõiguse kasutamist.

4. JAGU HALDAMINE KOOSTÖÖS RAHVUSVAHELISTE ORGANISATSIOONIDEGA

ARTIKKEL 29

1. Kui komisjon kasutab EAFi vahendeid ühise juhtimise teel, delegeerib ta sellega seoses teatavad ülesanded järgmistel juhtudel rahvusvahelistele organisatsioonidele:

a) alati, kuil komisjon ja rahvusvaheline organisatsioon on seotud pikaajalise raamlepinguga, millega on sätestatud nende koostöö halduslik ja finantskorraldus;

b) alati, kui komisjon ja rahvusvaheline organisatsioon töötavad välja ühisprojekti või -programmi;

c) kui tegemist meetmetega, mille korral mitme rahastaja vahendid ühendatakse ja neid ei kirjendata sihtotstarbelistesse kuluartiklitesse ega -kategooriatesse, st kui tegemist on mitme rahastajaga meetmetega.

Need organisatsioonid kohaldavad oma raamatupidamis-, auditi-, sisekontrolli- ja hankemenetlustes standardeid, mis annavad rahvusvaheliselt tunnustatud standarditest tulenevatega võrdväärsed tagatised.

2. EAFi vahenditest rahastatavate toimingute teostamist rahvusvaheliste organisatsioonide poolt kontrollib komisjon. Kontrolli teostatakse kas eelneva heakskiitmise, järelkontrollimiste või liitmenetluse abil.

3. Rahvusvahelise organisatsiooniga rahastamise kohta sõlmitud individuaalleping sisaldab üksikasjalikke sätteid rahvusvahelisele organisatsioonile antud ülesannete täitmise kohta.

4. Rahvusvahelised organisatsioonid, kellele täitmisülesanded delegeeritakse, tagavad kooskõlas artikli 14 lõikega 3 EAFist saadud vahenditest abi saajate asjakohase iga-aastase tagantjärele avaldamise.

3. PEATÜKKFINANTSJUHTIMISES OSALEJAD

ARTIKKEL 30

Komisjon tagab igale EAFi finantsjuhtimises osalejale ülesannete täitmiseks vajalikud vahendid ning lepingu, kus on üksikasjalikult määratletud osaleja ülesanded, õigused ja kohustused.

1. jaguÜlesannete lahususe põhimõte

ARTIKKEL 31

Eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja ülesanded on lahutatud ja neid ei või omavahel ühendada.

2. jaguEelarvevahendite käsutaja

ARTIKKEL 32

1. Artiklis 2 osutatud toimingutele eraldatud vahendite kasutamisel täidab komisjon eelarvevahendite käsutaja ülesandeid.

2. Komisjon määrab kindlaks sobiva taseme töötajad, kellele ta delegeerib eelarvevahendite käsutaja ülesanded, ning määratleb delegeeritavad volitused ja edasidelegeerimise võimalused.

3. Eelarvevahendite käsutaja volitusi delegeeritakse või delegeeritakse edasi üksnes töötajatele.

4. Volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutajad võivad tegutseda üksnes volikirjas või edasivolitamiskirjas sätestatud ulatuses. Delegeeritud või edasidelegeeritud volitustega vastutav eelarvevahendite käsutajal võib oma ülesannete täitmiseks olla üks või mitu töötajatest abilist, kellele tema vastutusel usaldatakse teatavad EAFi vahendite kasutamise ja raamatupidamisarvestusega seotud toimingud.

Artikkel 33

Vastutav eelarvevahendite käsutaja vastutab järgmise eest:

a) kulude ja tulude haldamine kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega;

b) seaduslikkuse ja korrakohasuse nõuete täitmine.

Artikkel 34

1. Kulude teostamiseks võtab delegeeritud ja edasidelegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja rahastamis- ja vajaduse korral juriidilisi kohustusi, tõendab kulusid ja kinnitab makseid ning valmistab ette EAFi vahendite kasutamist.

2. Tulude haldamine hõlmab saada olevate summade eelarvestuste koostamist, nõuete kindlaksmääramist ja sissenõudekorralduste väljastamist. Kui see on asjakohane, võib see hõlmata ka kindlaksmääratud nõuetest loobumist.

Artikkel 35

Programmide või projektide täitmisega seotud toiminguid teeb AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklis 35 ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse rakendusmeetmetega ette nähtud siseriiklik või piirkondlik eelarvevahendite käsutaja AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklite 34, 35 ja 36 alusel tihedas koostöös komisjoniga, välja arvatud juhul, kui tegemist on tsentraliseeritud juhtimisega.

Artikkel 36

Kui delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja saab teada probleemidest EAFi vahendite haldamisega seotud menetlustes, võtab ta koos siseriikliku või piirkondliku eelarvevahendite käsutajaga olukorra parandamiseks ühendust kõigi vajalike isikutega ning võtab mis tahes vajalikke meetmeid.

Kui siseriiklik või piirkondlik eelarvevahendite käsutaja ei täida või ei saa täita oma AKV-EÜ lepingust tulenevaid kohustusi, võib delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja teda ajutiselt asendada, millisel juhul võib komisjon saada asjaomasele AKV riigile eraldatud vahendite hulgast rahalist hüvitist tekkinud lisakoormuse katteks.

Artikkel 37

1. Delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja kehtestab juhtimiskeskkonna ja rahastatavate toimingute laadiga seotud ohte asjakohaselt arvesse võttes ning komisjoni vastuvõetud miinimumnõuete kohaselt organisatsioonilise struktuuri ning oma ülesannete täitmiseks kohandatud haldus- ja sisekontrollimenetlused, sealhulgas vajaduse korral järelkontrollimise.

2. Enne toimingu heakskiitmist kontrollitakse selle teostus- ja finantsaspekte; kontrollijaks ei või olla toimingu algatanud isik. Toimingu algatamine ning selle eel- ja järelkontrollimine on eraldiseisvad ülesanded.

3. Kõikidel töötajatel, kes vastutavad finantstoimingute kontrollimise eest, peavad olema vajalikud kutseoskused. Nad täidavad komisjoni kehtestatud kutsenorme.

4. Kui töötaja, kes osaleb finantsjuhtimises ja tehingute kontrollimises, leiab, et otsus, mille täitmist või millega nõustumist tema ülemus temalt nõuab, on eeskirjavastane või vastuolus usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete või kutse-eeskirjadega, mida ta peab täitma, teatab ta sellest volitatud eelarvevahendite käsutajale kirjalikult ja kui viimane ei võta meetmeid, artikli 54 lõikes 3 osutatud toimkonnale.

Pettuse, korruptsiooni või muu ebaseadusliku tegevuse korral, mis võib kahjustada ühenduse huve, teatab ta sellest kehtivates õigusaktides osutatud ametiisikutele ja asutustele.

Artikkel 38

Delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja annab komisjonile oma ülesannete täitmisest aru iga-aastase tegevusaruandega, mis sisaldab finants- ja haldusteavet, ning kinnitab selles, et aruandes esitatud teave on tõene ja aus, välja arvatud juhul, kui kulude ja tulude osas tehtud reservatsioonidega on ette nähtud teisiti.

Kõnealuses aruandes võrreldakse tegevuse tulemusi seatud eesmärkidega ja esitatakse tegevusega seotud riskid ning kirjeldatakse käsutusse antud vahendite kasutamist ning sisekontrollisüsteemi tulemuslikkust ja tõhusust. Tegevusaruande ja mis tahes muu esitatud teabe vaatab läbi siseaudiitor. Hiljemalt iga aasta 15. juuniks saadab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule kokkuvõtte eelmise aasta tegevusaruandest.

3. JAGU PEAARVEPIDAJA

ARTIKKEL 39

1. Komisjon nimetab ametisse peaarvepidaja, kes vastutab järgmise eest:

a) maksete nõuetekohane sooritamine, tulude kogumine ja kinnitatud saadaolevate summade sissenõudmine;

b) raamatupidamisaruannete koostamine ja esitamine VIII jaotise kohaselt;

c) arvepidamine, mis hõlmab:

i) artiklis 15 nimetatud assigneeringuid, välja arvatud investeerimisrahastu ja intressitoetuste assigneeringud;

ii) artiklis 70 nimetatud kohustusi;

iii) makseid, tulusid ja võlgnevusi;

d) raamatupidamisarvestuse korra ja kontoplaani kehtestamine VIII jaotise kohaselt;

e) raamatupidamisarvestuse süsteemide kehtestamine ja heakskiitmine ning vajaduse korral selliste delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja sisseseatud süsteemide heakskiitmine, mis on mõeldud raamatupidamisandmete kogumiseks või põhjendamiseks;

f) sularahahaldus ja liikmesriikide osamaksu taotlemine.

Peaarvepidaja on volitatud kontrollima esimese lõigu punktis e osutatud heakskiitmise kriteeriumide täitmist.

2. Peaarvepidaja hangib delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutajalt ja EIP-lt kogu vajaliku teabe, mida on vaja EAFi vahendite kasutamist tõeselt kajastavate raamatupidamisaruannete koostamiseks, kusjuures kumbki eelnimetatu tagab omalt poolt selle teabe usaldusväärsuse.

Artikkel 40

1 Enne kui komisjon raamatupidamisaruanded kinnitab, kirjutab peaarvepidaja neile alla, tõendades sellega oma põhjendatud veendumust, et aruanded annavad EAFi finantsolukorrast tõese ja ausa pildi.

Selleks veendub peaarvepidaja järgmises:

a) raamatupidamisaruanded on koostatud kooskõlas tema poolt kehtestatud raamatupidamisarvestuse eeskirjade, -meetodite ja -süsteemidega, mis vastavad käesolevas määruses sätestatutele;

b) raamatupidamisaruannetes on kajastatud kõik kulud ja tulud.

Delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja edastab peaarvepidajale kogu teabe, mida sellel on vaja oma töökohustuste täitmiseks.

Eelarvevahendite käsutaja vastutab täielikult tema halduses olevate vahendite nõuetekohase kasutamise ning tema kontrolli all tehtud kulutuste seaduslikkuse ja korrakohasuse eest.

Artikkel 41

Peaarvepidajal on õigus saadud teavet kontrollida ja teha täiendavaid kontrolle, mida ta peab raamatupidamisaruannete allkirjastamiseks vajalikuks. Vajadusel teeb peaarvepidaja reservatsioone, selgitades täpselt kõnealuste reservatsioonide iseloomu ja ulatust.

Artikkel 42

Kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti, on ainuüksi peaarvepidajal õigus hallata sularaha ja selle ekvivalente. Ta vastutab nende säilimise eest.

Artikkel 43

Üksnes peaarvepidaja võib teatavaid oma töökohustusi delegeerida oma alluvatele, välja arvatud juhul, kui käesolevas määruses on sätestatud teisiti.

Volikirjas täpsustatakse volitatutele usaldatud ülesanded.

4. jaguMakseasutus

ARTIKKEL 44

1. AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 37 lõigetes 1 ja 4 ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse rakendusmeetmetes sätestatud maksete sooritamiseks avab eelarvevahendite käsutaja AKV riikide vääringutes või ÜMTde kohalikes vääringutes maksete jaoks vajaduse korral kontod AKV riikide ja ÜMTde finantsasutustes ning eurodes ja muudes vääringutes maksete jaoks kontod liikmesriikide finantsasutustes.

2. Need makseasutustena tegutsevad finantsasutused teevad peaarvepidaja korraldusel makseid.

3. AKV-EÜ lepingu artikli 37 lõike 2 kohaselt ei maksta AKV riikide ja ÜMTde finantsasutustes avatud kontodel olevatelt hoiustelt intressi ning viimased ei saa oma teenuste eest tasu.

Kooskõlas sisekokkuleppe artikli 1 lõikega 6 makstakse liikmesriikide finantsasutustes avatud kontodel olevatelt hoiustelt intressi. Kogunenud intress kantakse ühele nimetatud artiklis ette nähtud kontole.

Artikkel 45

Komisjoni ja AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklis 37 ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse rakendusmeetmetes sätestatud makseasutuste vahelised suhted reguleeritakse lepingutega. Pärast allakirjutamist saadetakse need lepingud teavitamise eesmärgil kontrollikojale.

Artikkel 46

1. Komisjon kannab artikli 59 lõike 3 kohaselt avatud erikontodelt üle summad, mis on vajalikud vahendite kandmiseks tema nimel artikli 44 kohaselt avatud kontodele. Ülekanded tehakse projektide ja programmide rahavajadustest lähtuvalt.

2. Komisjon püüab kõik raha väljavõtmised artikli 59 lõike 3 esimeses lõigus nimetatud kontodelt teha nii, et tema vahendid jaguneksid nende kontode vahel alati võrdeliselt erinevate liikmesriikide EAFi osamaksudega.

Artikkel 47

EAFi kontodelt tehinguid tegema volitatud komisjoni töötajate allkirjad antakse asjaomastele pankadele kontode avamise või, kui töötajaid volitatakse hiljem, volituste andmise ajal.

5. jaguMaksejuht

ARTIKKEL 48

1. Artiklis 44 ette nähtud maksete tegemiseks määrab peaarvepidaja maksejuhi, kes teeb makseasutuse konto kaudu kohalikke makseid.

2. Maksejuhid valitakse ametnike hulgast või üksnes põhjendatud vajaduse korral teiste töötajate hulgast.

Artikkel 49

1. Maksejuht määratakse peaarvepidaja otsusega vastutava eelarvevahendite käsutaja põhjendatud ettepaneku alusel. Otsuses määratakse kindlaks maksejuhi ja eelarvevahendite käsutaja ülesanded ja kohustused.

Selles täpsustatakse vähemalt:

a) tõendavate dokumentide esitamise sagedus ja kord;

b) makseasutuses avatud konto kasutamise kord;

c) peaarvepidaja poolt maksejuhile antud volituste kehtivusaeg;

d) maksejuhi isikuandmed.

Esimeses lõigus osutatud otsust muudetakse samuti peaarvepidaja otsusega vastutava eelarvevahendite käsutaja põhjendatud ettepaneku alusel.

2. Maksejuht võib peaarvepidaja korraldusel teha nõuetekohaselt kinnitatud makseid kolmandatele isikutele makseasutuse pangakonto positiivse saldo piires.

Artikkel 50Vahendite kandmine kohalikele pangakontodele

Peaarvepidaja kannab makseasutuse kontodele vahendeid ja jälgib neid kontosid, avades pangakontosid, delegeerides allkirjaõigust ning viies läbi kontrolle kohapeal ja tsentraliseeritud kontodel.

Makseasutuse kontodele võib otse kanda mitmesuguseid kohalikke laekumisi järgmisest:

a) mitmesugused tagasimaksed,

b) sissenõudekorraldused.

4. PEATÜKKFINANTSJUHTIMISES OSALEJATE VASTUTUS

1. JAGU ÜLDEESKIRJAD

ARTIKKEL 51

1. Ilma et see piiraks distsiplinaarmeetmete võtmist, võib delegeeritud ja edasidelegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutajad ametisse nimetanud asutus igal ajal nende volitused ajutiselt või lõplikult tühistada.

2. Ilma et see piiraks distsiplinaarmeetmete võtmist, võib komisjon igal ajal ajutiselt või lõplikult peatada peaarvepidaja ametivolitused.

3. Ilma et see piiraks distsiplinaarmeetmete võtmist, võib maksejuhi ametisse nimetanud asutus maksejuhi igal ajal ajutiselt või lõplikult ametist vabastada.

Artikkel 52

1. Käesoleva peatüki sätted ei piira kriminaalvastutust, mida võidakse artiklis 51 osutatud finantsjuhtimises osalejate suhtes kohaldada asjakohaste siseriiklike õigusnormide ja nende kehtivate sätete alusel, mis käsitlevad Euroopa ühenduste finantshuvide kaitset ja võitlust töötajaid või liikmesriikide ametnikke hõlmava korruptsiooni vastu.

2. Ilma et see piiraks käesoleva määruse artiklite 53–56 kohaldamist, võib eelarvevahendite käsutaja või peaarvepidaja suhtes rakendada distsiplinaarmeetmeid ja rahalist vastutust, nagu on sätestatud personalieeskirjades.

Pettuse, korruptsiooni või muu õigusvastase tegevuse juhtumitest, mis võivad kahjustada ühenduse huve, teatatakse pädevatele ametiisikutele või asutustele.

2. jaguEelarvevahendite käsutajate suhtes kohaldatavad eeskirjad

ARTIKKEL 53

Eelarvevahendite käsutaja artikli 52 lõikes 2 osutatud rahalist vastutust kohaldatakse eelkõige järgmistel juhtudel:

a) kui eelarvevahendite käsutaja kas tahtlikult või omapoolse raske hooletuse tõttu määrab kindlaks sissenõutavaid summasid, väljastab sissenõudekorraldusi, võtab kulukohustusi või allkirjastab maksekorraldusi käesolevat määrust eirates;

b) kui eelarvevahendite käsutaja ei vormista saadaoleva summa kohta dokumenti, ei anna välja sissenõudekorraldust või hilineb sellega või hilineb maksekorralduse väljaandmisega kas tahtlikult või omapoolse raske hooletuse tõttu, mille tagajärjel võivad kolmandad isikud esitada komisjoni vastu tsiviilhagi.

Artikkel 54

1. Kui delegeeritud või edasidelegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja leiab, et otsus, mida ta peab tegema, on õigusvastane või vastuolus usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, teatab ta sellest kirjalikult oma volitajale. Kui volitaja annab seejärel delegeeritud või edasidelegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutajale kirjalikult põhjendatud korralduse kõnealune otsus vastu võtta, ei saa eelarvevahendite käsutajat vastutusele võtta.

2. Ametkonnasisese edasidelegeerimise korral vastutab delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja ka edaspidi tema poolt loodud haldus- ja sisekontrollisüsteemide tõhususe ja mõjususe ning edasidelegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja valimise eest.

3. Komisjoni poolt määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 kohaselt loodud finantsrikkumiste uurimise toimkond on pädev EAFi osas tuvastama finantsrikkumisi ning nende võimalikke tagajärgi. Seoses EAFi vahendite haldamisega komisjoni poolt suunatakse asju nimetatud toimkonnale vastavalt määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 artiklile 75.

Toimkonna arvamuse põhjal otsustab komisjon, kas algatada menetlus distsiplinaarvastutuse kohaldamiseks või kohustada asjaosalisi hüvitist maksma. Kui toimkond tuvastab süsteemseid probleeme, saadab ta delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutajale, eeldusel et see ei ole asjasse segatud, ja komisjoni siseaudiitorile aruande koos soovitustega.

3. jaguPeaarvepidaja ning maksejuhi suhtes kohaldatavad eeskirjad

ARTIKKEL 55

Peaarvepidaja kannab distsiplinaarvastutust ja peab hüvitama kahju personalieeskirjade sätete ja nendega ettenähtud korra kohaselt. Teda võib vastutusele võtta eeskätt järgmistel juhtudel:

a) tema valduses olev raha, vara või dokumendid lähevad kaduma või kahjustuvad;

b) ta muudab alusetult pangakontosid või postižiirokontosid;

c) tema sissenõutavad või makstavad summad ei ole kooskõlas vastavate sissenõude- või maksekorraldustega;

d) ta jätab saadaoleva tulu sisse nõudmata.

Artikkel 56

Maksejuht kannab distsiplinaarvastutust ja peab hüvitama kahju personalieeskirjade sätete ja nendega ettenähtud korra kohaselt. Teda võib vastutusele võtta eeskätt järgmistel juhtudel:

a) tema valduses olev raha, vara või dokumendid lähevad kaduma või kahjustuvad;

b) ta ei suuda esitada nõuetekohaseid tõendavaid dokumente enda tehtud maksete kohta;

c) ta teeb makseid isikutele, kellel ei ole õigust neid saada;

d) ta jätab saadaoleva tulu sisse nõudmata.

5. PEATÜKKTULUTOIMINGUD

1. JAGU EAFI VAHENDITE KASUTATAVAKS TEGEMINE

ARTIKKEL 57

1. Liikmesriikide iga-aastased osamaksud aasta n eest määrab aasta n-1 10. detsembriks nõukogu, tehes komisjoni ettepaneku alusel otsuse sisekokkuleppe artiklis 8 ette nähtud kvalifitseeritud häälteenamusega.

2. Komisjon teeb lõikes 1 osutatud ettepaneku samal ajal, kui ta saadab nõukogule sisekokkuleppe artikli 7 lõikes 1 osutatud teatise kulukohustuste ja maksete kalkulatsiooni ning käesoleva ja kahe järgmise eelarveaasta osamaksunõuete aastaste määrade kohta.

3. Nõukogu otsusega määratakse kindlaks kogu aasta n osamaksude summa. Summade kohta, mida haldab komisjon või EIP, esitatakse eraldi teatis.

Artikkel 58

1. Liikmesriikide osamaksud koosnevad igakuistest maksetest, mis tasutakse järgmiselt:

a) iga makse moodustab aastamaksust 1/12;

b) liikmesriik teeb makse hiljemalt iga kuu esimeseks tööpäevaks;

c) komisjon teatab liikmesriigile tasumisele kuuluvast maksest ette hiljemalt kaks nädalat enne maksetähtaega;

d) komisjon võib sularahahaldusega seotud põhjustel esimeses kvartalis sisse nõuda kuni kaks kaheteistkümnendikku liikmesriigi aastamaksust;

e) komisjon võib aasta jooksul vajaduse korral EIPga konsulteerides teha nõukogule ettepaneku muuta liikmesriikide osamaksude kogusummat vastavalt ajakohastatud prognoosidele. Nõukogu teeb otsuse 21 kalendripäeva jooksul. Kui nõukogu vähendab selle ettepaneku põhjal liikmesriikide osamaksude kogusummat, on komisjonil õigus vähendada igakuiseid makseid vastavalt sellele;

2. Iga makse puhul tuleb kooskõlas artiklitega 1–5 ära näidata:

a) osamaksu summa, mis on vajalik komisjoni hallatavate EAFi toimingute rahastamiseks;

b) osamaksu summa, mis on vajalik EIP hallatavate EAFi toimingute, sealhulgas intressitoetuste rahastamiseks.

3. Liikmesriigi poolt tasumisele kuuluv iga käesoleva artikli lõikes 2 osutatud summa määratakse kindlaks selliselt, et see on võrdeline liikmesriigi EAFi osamaksuga, mis on kindlaks määratud sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 2.

4. Osamaksunõuetega kasutatakse kõigepealt ära varasemate EAFide sissekokkulepetega ette nähtud summad, tehes seda nende kokkulepete kronoloogilises järjekorras.

Artikkel 59

1. Liikmesriikide osamaksud väljendatakse eurodes.

2. Kõik liikmesriigid tasuvad oma osamaksu summa eurodes.

3. Komisjoni poolt artikli 58 lõike 2 punkti a alusel kogutava summa osas teeb iga liikmesriik ülekande erikontole nimega „Euroopa Ühenduste Komisjon – Euroopa Arengufond“, mis avatakse selle liikmesriigi emissioonipangas või tema määratud finantsasutuses. Need osamaksud jäävad nimetatud erikontodele, kuni on tarvis sooritada AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklis 37 ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse rakendusmeetmetes sätestatud makseid.

EIP poolt artikli 58 lõike 2 punkti b alusel kogutava summa osas kannab iga liikmesriik vastavalt artiklile 146 osamaksed vastava liikmesriigi nimel EIPs avatud kontole.

Kui vaja, annab komisjon artiklites 57 ja 58 nimetatud nõukogu otsuste ellurakendamiseks vajalikku tehnilist abi.

Artikkel 60

1. Kui käesoleva artikli kohaselt tasumisele kuuluvat makset ei tasuta artikli 58 lõike 1 punktis b sätestatud tähtajaks, peab asjaomane liikmesriik tasuma maksmata jäänud summalt viivist.

2. Viivise määr on kahe protsendipunkti võrra suurem kui määr, mida Euroopa Keskpank kohaldab oma põhiliste refinantseerimistehingute suhtes selle kuu esimesel päeval, mil tähtpäev saabub, ning mis on avaldatud Euroopa Liidu Teataja C osas. Intressimäärale lisandub veerand protsendipunkti iga viivitatud kuu kohta.

Viivist makstakse kogu viivitatud aja eest ning seda arvutatakse alates esimesest kalendripäevast pärast vastava makse tähtpäeva.

3. Komisjonile artikli 58 lõike 2 punkti a alusel võlgnetavalt summalt arvestatud viivis kantakse ühele sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 sätestatud kontodest.

EIP-le artikli 58 lõike 2 punkti b alusel võlgnetavalt summalt arvestatud viivis kantakse üle EIP-le.

Artikkel 61

5. AKV-EÜ lepingu Ib lisas sätestatud finantsprotokolli kehtivusaja lõppedes esitab komisjon vajadusel käesolevas määruses sätestatud tingimuste kohase nõude osamaksude kohta, mida liikmesriigid on kohustatud tasuma käesoleva määruse artikli 57 alusel.

2. jaguSaadaolevate summade eelarvestus

ARTIKKEL 62

1. Saadaolevate summade eelarvestuse teeb kõigepealt vastutav eelarvevahendite käsutaja, kes vastutab mis tahes meetmete korral või olukordades, kus EAFile võlgnetavad summad võivad tekkida või muutuda.

2. Erandina lõikest 1 ei tehta saadaolevate summade eelarvestust enne, kui liikmesriik teeb komisjonile kättesaadavaks oma EAFi osamaksu summa, nagu see on määratletud käesoleva määruse artiklites 57 ja 58. Vastutav eelarvevahendite käsutaja väljastab nende summade sissenõudmise korralduse.

3. Lõike 1 rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artiklit 77.

3. jaguSaadaolevate summade kindlaksmääramine

ARTIKKEL 63

1. Saadaoleva summa kindlaksmääramine on toiming, millega volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja:

a) kontrollib võla olemasolu;

b) määrab kindlaks võla olemasolu ja suuruse või kontrollib seda;

c) kontrollib võla maksmisele kuulumise tingimusi.

2. Komisjonile kättesaadavaks tehtud EAFi vahendid ning iga kindlakstehtud, kindla suurusega ja maksmisele kuuluv summa määratakse kindlaks peaarvepidajale antud sissenõudekorraldusega, millele järgneb võlgnikule saadetav teade võlgnevuse kohta, kusjuures mõlemad dokumendid koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja.

3. Valesti makstud summad nõutakse tagasi.

4. EAFile tekkivate viiviste tingimuste suhtes kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artiklit 86.

4. jaguSissenõudmise kinnitamine

ARTIKKEL 64

1. Sissenõudmise kinnitamine on toiming, millega vastutav volitatud või edasivolitatud eelarvevahendite käsutaja annab peaarvepidajale sissenõudekorralduse väljastamise teel käsu nõuda sisse saadaolev summa, mille esimesena nimetatu on kindlaks määranud.

2. Ilma et see mõjutaks AKV riikide või ÜMTde vastutust, võib komisjon isikutelt, välja arvatud riigid, saadaoleva summa formaalselt kindlaks määrata otsusega, mis on täitmisele pööratav asutamislepingu artiklis 256 sätestatutega samaväärsetel tingimustel.

3. Lõigete 1 ja rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 81–84.

5. jaguSissenõudmine

ARTIKKEL 65

1. Peaarvepidaja täidab sissenõudekorraldusi, mis käsitlevad vastutava eelarvevahendite käsutaja nõuetekohaselt kindlaksmääratud saadaolevaid summasid. Ta hoolitseb selle eest, et EAF saab oma tulud kätte ning tema õigused on kaitstud.

2. Summade sissenõudmisel tasaarvestab peaarvepidaja EAFi ja ühenduse nõuded võlgnikele samaväärsete nõuetega, mis viimastel on EAFi või ühenduse ees ja mis on kindlad, kindlasummalised ja kuuluvad maksmisele.

3. Kui VI jaotises viidatud otsese töövõtu ja kaudsete detsentraliseeritud toimingute puhul ei täideta õigeaegselt EAFi nõudeid siseriikliku eelarvevahendite käsutaja vastu, võtab vastutav eelarvevahendite käsutaja kõik vajalikud meetmed võlgnetavate summade tegeliku tagasimaksmise saavutamiseks, kaasa arvatud vajaduse korral asjaomase korra kohaldamise peatamine selle riigi või ÜMT suhtes.

4. Kui delegeeritud või edasidelegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutaja kavatseb täielikult või osaliselt loobuda kindlaksmääratud saadaoleva summa sissenõudmisest, tagab ta, et loobumine on korrakohane ja kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise ja proportsionaalsuse põhimõttega. Loobumisotsust tuleb põhjendada. Eelarvevahendite käsutaja võib selle otsuse tegemist delegeerida üksnes kooskõlas komisjoni määrusega (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007.

5. Eelarvevahendite käsutaja võib kindlaksmääratud saadaolevaid summasid tühistada ja muuta.

6. EAFi nõuded kolmandatele isikutele ja kolmandate isikute nõuded EAFile kehtivad viis aastat.

7. Lõigete 1–6 rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 82–85 ja 87–89.

6. PEATÜKKKULUTOIMINGUD

1. JAGU ÜLDSÄTTED

ARTIKKEL 66

Iga kuluartikkel seotakse, kulu tõendatakse, kinnitatakse ja makstakse.

2. jaguKulukohustuste võtmine

ARTIKKEL 67

Kulukohustuse võtmisele peab eelnema komisjoni või komisjoni volitatud asutuse rahastamisotsus.

Artikkel 68

1. Komisjoni poolne kulukohustuste võtmine on toiming, millega seotakse assigneering, mida on vaja hilisemateks makseteks, et täita juriidilist kohustust.

2. Komisjonipoolne juriidilise kohustuse võtmine on toiming, millega vastutav eelarvevahendite käsutaja võtab kolmanda isiku ees kohustuse või teeb selle kindlaks, mille tulemusena EAFile tekib kulutuse tegemise kohustus.

3. Kulukohustuse ja juriidilise kohustuse peab võtma sama eelarvevahendite käsutaja. Sellest nõudest tohib kõrvale kalduda järgmistel juhtudel:

a) komisjoni halduskulude puhul artikli 69 lõike 3 tähenduses, mille osas on kulukohustus jagatud vastavalt artikli 69 lõikele 2;

b) üldiste kulukohustuste puhul, mis on seotud artikli 70 lõike 3 kohaste rahastamislepingutega.

Artikkel 69

1. Komisjoni kulukohustus on individuaalne, kui abisaaja ja kulu suurus on teada.

Komisjoni kulukohustus on üldine, kui vähemalt üks individuaalse kohustuse tunnustest on kindlaks määramata.

2. Komisjoni halduskuludega seotud kulukohustused võib jagada mitme aasta peale iga-aastasteks osamakseteks. Jaotus määratakse kindlaks vastava juriidilise kohustusega.

3. Halduskulud lõike 2 ja artikli 68 lõike 3 punkti a kohaldamisel on järgmised:

a) kulutused inimressurssidele, välja arvatud koosseisulised töötajad;

b) koolituskulud;

c) lähetuskulud;

d) esinduskulud;

e) istungikulud;

f) kulutused seoses vabakutseliste tõlkide ja/või tõlkijatega;

g) ametnike vahetustega seotud kulutused;

h) vallas- ja kinnisvara rendi jooksvad kulud;

i) mitmesugused kindlustuskulud;

j) koristamis- ja hoolduskulud;

k) telekommunikatsiooniteenuste kasutamisega seotud kulud;

l) vee-, gaasi- ja elektrikulud;

m) perioodiliste väljaannete kulud.

Artikkel 70

1. Vastutav eelarvevahendite käsutaja võtab enne kolmandate isikute ees komisjoni jaoks siduva juriidilise kohustuse võtmist kulukohustuse.

2. Komisjoni poolt vastavalt AKV-EÜ lepingule või ülemereterritooriumide assotsieerimise otsusele tehtud rahastamisotsused, millega lubatakse tal anda EAFist rahalist abi, tekitavad komisjonile kulukohustusi.

3. Komisjoni juriidiliste kohustuste tekke aluseks on:

a) rahastamisleping ühendust esindava komisjoni ja abisaajatest AKV riikide või ÜMTde või nende määratud asutuste vahel;

b) toetus- või muu leping komisjoni ja asjaomaste meetmete rakendamise eest vastutavate riiklike või rahvusvaheliste avalik-õiguslike asutuste või füüsiliste või juriidiliste isikute vahel.

4. Igas rahastamislepingus sätestatakse selgesõnaliselt komisjoni, OLAFi ja kontrollikoja õigus kontrollida kõikide EAFi vahenditest raha saanud töövõtjate ja alltöövõtjate dokumente ning teha kohapeal kontrollimisi.

Artikkel 71

Kulukohustuse võtmisel tagab vastutav eelarvevahendite käsutaja, et:

a) kulu on kirjendatud õigesse eelarvepunkti;

b) vahendid on ette nähtud;

c) kulu on kooskõlas asjakohaste sätetega, eriti AKV-EÜ lepingu, ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse, sisekokkuleppe, käesoleva määruse ning kõikide nende sätete rakendamiseks vastuvõetud õigusaktidega;

d) järgitakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet.

Artikkel 72

Juriidilise kohustuse registreerimisel tagab eelarvevahendite käsutaja, et:

a) kohustus on kaetud vastava kulukohustusega;

b) kulu on kooskõlas eeskirjade ja asjakohaste sätetega, eriti AKV-EÜ lepingu, ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse, sisekokkuleppe, käesoleva määruse ning kõikide nende sätete rakendamiseks vastuvõetud õigusaktidega;

c) järgitakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet.

3. jaguKulukohustuste võtmine tsentraliseeritud või ühise juhtimise korral

ARTIKKEL 73

Kui komisjon haldab EAFi vahendeid tsentraliseeritult või ühiselt, kohaldatakse kulukohustuse võtmisel käesoleva jao sätteid.

Artikkel 74

1. Üksikute kulukohustustega seotud juriidilised kohustused võtab komisjon hiljemalt aasta N 31. detsembriks, kusjuures aasta N on see aasta, mil komisjon võttis asjaomase kulukohustuse vastavalt artikli 68 lõikele 3.

2. Üldjuhul katavad üldised kulukohustused vastavate komisjoni poolt N + 1 aasta 31. detsembriks võetud individuaalsete juriidiliste kulukohustuste kogumaksumuse, kusjuures N aasta on aasta, mil komisjon võttis üldise kulukohustuse, kui artikli 68 lõikest 3 ei tulene teisiti.

Artikli 70 lõike 3 punktis a osutatud üldiste kulukohustuste täitmisel aga sõlmib komisjon vastavad üksiklepingud ja kokkulepped hiljemalt kolme aasta jooksul pärast rahastamislepingu sõlmimist.

Auditeerimist ja hindamist käsitlevad individuaallepingud võib sõlmida hiljem. Lepingute lisad võib samuti sõlmida hiljem.

Lõikes 1 ja käesoleva lõike esimeses ja teises lõigus nimetatud tähtpäevade möödumisel tühistab vastutav eelarvevahendite käsutaja kasutamata jäänud osaga seotud kulukohustused.

Artikkel 75

1. Enne üldise kulukohustuse alusel komisjoni poolt võetud üksiku juriidilise kohustuse allakirjutamist kirjendab vastutav eelarvevahendite käsutaja selle summa EAFi kontodele ja arvab selle maha üldisest kulukohustusest.

2. Juriidilistel kohustustel, mis on võetud seoses meetmetega, mis hõlmavad rohkem kui üht eelarveaastat, ja vastavatel kulukohustustel on täitmise lõpptähtpäev, mis on kehtestatud kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, välja arvatud artikli 69 lõikes 3 nimetatud halduskulude puhul.

Kõnealuste kulukohustuste osad, mida ei ole täidetud kuue kuu jooksul kõnealusest tähtpäevast, tühistatakse ning vastavad assigneeringud vabastatakse.

Juriidilisele kohustusele vastava kulukohustuse summa, mille katmiseks ei ole kolme aasta jooksul pärast juriidilise kohustuse allakirjutamist makseid tehtud, tühistatakse ning vastavad assigneeringud vabastatakse.

3. Lõike 2 sätete kohaldamine ei piira otsuseid, mida nõukogu võib teha vastavalt AKV-EÜ lepingu artiklitele 96 ja 97.

Artikkel 76

Projekt lõpetatakse ja artikli 73, 74 ja 75 kohaselt ette nähtud summad tühistatakse pärast seda, kui komisjon on seoses asjaomase projektiga kolmandate isikute ees võetud juriidilised kohustused täitnud ning nendega seotud maksed ja kogutavad summad on kirjendatud EAFi kontodele.

4. jaguKulukohustuse võtmine detsentraliseeritud juhtimise korral

ARTIKKEL 77

Kui EAFi vahendeid hallatakse detsentraliseeritult, kohaldatakse komisjoni poolsete kulukohustuse võtmisel käesoleva jao sätteid.

Artikkel 78

1. Rahastamislepingud abisaajatest AKV riikide või ÜMTdega sõlmitakse hiljemalt aasta N + 1 31. detsembriks, kusjuures aasta N on aasta, mil komisjon võttis üldise kulukohustuse.

Kui rahastamislepinguid ei ole esimeses lõigus sätestatud tähtpäevaks sõlmitud, vabastatakse vastavad assigneeringud.

2. Komisjon on kohustatud tegema EAFi vahenditest makse, kui vastutav eelarvevahendite käsutaja kinnitab lepingu, toetuslepingu või programmi eelarvestuse vastavalt artikli 101 lõikele 3.

Enne kinnitava allkirja andmist kirjendab vastutav eelarvevahendite käsutaja EAFi kontodele iga üksiku juriidilise kohustuse summa, mille ta on kinnitanud pärast üldise kohustuse kinnitamist. Ta arvab iga sellise summa maha üldisest kulukohustusest.

3. Lõike 1 sätete kohaldamine ei piira otsuseid, mida nõukogu võib teha vastavalt AKV-EÜ lepingu artiklitele 96 ja 97.

Artikkel 79

Komisjon püüab artiklis 11 nimetatud usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt ning oma volituste piires tagada, et:

a) juriidilised kohustused artikli 78 lõikes 1 nimetatud rahastamislepingute täitmiseks võetakse hiljemalt kolme aasta jooksul pärast vastava rahastamislepingu sõlmimist. Auditeerimist ja hindamist käsitlevad individuaallepingud ja kokkulepped ning juba sõlmitud lepingute lisad võib sõlmida hiljem;

b) artikli 78 lõikes 1 nimetatud rahastamislepingu täitmiseks võetud juriidilisele kohustusele vastava üksiku kulukohustuse summa, mille katteks ei ole kolme aasta jooksul pärast juriidilise kohustuse allakirjutamist makseid tehtud, tühistatakse.

Esimese lõigu punktis a osutatud juriidilise kohustuste võtmiseks sõlmitud rahastamislepingutes sätestatud tähtaja lõpus tühistab vastutav eelarvevahendite käsutaja vastava kulukohustuse kasutamata jäänud osa.

Esimese lõigu punktis b osutatud juriidilised kohustused on lepingud, toetuslepingud või programmide eelarvestused, mille on sõlminud AKV riik või ÜMT või selle asutused, ning kokkulepped ja toetuslepingud, mille on nende nimel ja eest sõlminud komisjon. Esimese lõigu kohaldamisel lisab komisjon kokkuleppel abisaajatest AKV riikide ja ÜMTdega vastavad sätted artikli 78 lõikes 1 osutatud rahastamislepingutesse.

Artikkel 80

Projekt lõpetatakse ja artiklite 78 ja 79 kohaselt ette nähtud summad tühistatakse pärast seda, kui AKV riik või ÜMT või selle asutused ja/või nende nimel ja eest tegutsev komisjon on täitnud seoses asjaomase projektiga kolmandate isikute ees võetud juriidilised kohustused ning sellega seotud maksed ja kogutavad summad on kirjendatud EAFi kontodele.

5. JAGU KULUDE TÕENDAMINE

Artikkel 81

1. Kulude tõendamine on toiming, mille käigus vastutav eelarvevahendite käsutaja:

a) kontrollib kreeditori nõudeõigust;

b) määrab kindlaks nõude seisu ja summa või kontrollib seda;

c) kontrollib nõude tasumisele vastavuse tingimusi.

2. Kulude tõendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 97–101.

6. jaguKulude kinnitamine

ARTIKKEL 82

1. Kulude kinnitamine on toiming, mille käigus vastutav eelarvevahendite käsutaja annab pärast kulude katteks vajalike vahendite olemasolu kontrollimist peaarvepidajale maksekorraldusega käsu maksta välja tema poolt tõendatud kulu summa.

2. Korrapäraste maksete tegemiseks teenuste, kaasa arvatud renditeenuste või saadud kaupade eest võib eelarvevahendite käsutaja oma riskihinnangu alusel teha otsekorralduse.

3. Käesoleva artikli rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 102 ja 103.

7. jaguKulude maksmine

ARTIKKEL 83

1. Kulud makstakse välja tõendi alusel selle kohta, et asjaomane meede on kooskõlas põhiakti või lepinguga. Väljamaksmine seisneb ühes või mitmes järgmises toimingus:

a) kogu maksmisele kuuluva summa tasumine;

b) maksmisele kuuluva summa tasumine mõnel järgmistest viisidest:

i) eelmakse, mille võib jagada mitmeks makseks,

ii) üks vahemakse või mitu vahemakset,

iii) lõppmakse.

2. Raamatupidamisarvestuses eristatakse lõikes 1 nimetatud eri liiki makseid nende tegemise ajal.

3. Kulude väljamaksmisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 104 ja 105.

Artikkel 84

Peaarvepidaja maksab kulusid välja olemasolevate vahendite ulatuses.

Artikkel 85

Väljamaksed tehakse artiklis 44 nimetatud pangakontode kaudu. Nende kontode avamise, haldamise ja kasutamise üksikasjalikud eeskirjad kehtestab peaarvepidaja.

Eeskirjadega peab eelkõige olema tagatud, et kõikidele ülekandekorraldustele ja pangamaksetele kirjutavad koos alla kaks peaarvepidaja poolt nõuetekohaselt volitatud töötajat.

Artikkel 86

Vastutav eelarvevahendite käsutaja tagab, et maksejuhi tehtud maksed kontrollitakse enne nende tegemist üle.

8. jaguKulutoimingute tähtajad

ARTIKKEL 87

1. Kulu tuleb tõendada, kinnitada ja välja maksta 90 päeva jooksul pärast maksetähtpäeva. Siseriiklik või piirkondlik eelarvevahendite käsutaja kinnitab kulud ning teatab sellest komisjoni vastutavale eelarvevahendite käsutajale hiljemalt 45 päeva enne kõnealuse tähtaja möödumist.

2. Maksesaajatel, kellele on maksed tehtud hilinemisega, on vastavalt komisjoni määrusele (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, õigus saada viivist.

3. Nõuded seoses hilinenud maksetega, mille eest AKV-EÜ lepingu IV lisa artikli 37 kohaselt vastutab komisjon, katab komisjon sisekokkuleppe artikli 1 lõikes 6 sätestatud kontolt või kontodelt.

7. PEATÜKKIT-SÜSTEEMID

ARTIKKEL 88

1. Kui tulu- ja kulutoiminguid hallatakse arvutisüsteemide abil, võib dokumente allkirjastada elektrooniliselt.

2. Käesoleva artikli rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 107 ja 108.

8. PEATÜKKSISEAUDIITOR

ARTIKKEL 89

EAFi siseaudiitoriks on komisjoni siseaudiitor. Ta täidab oma ülesandeid vastavalt asjakohastele rahvusvahelistele standarditele. Ta annab komisjonile aru komisjoni poolt artikli 2 alusel hallatavate EAFi vahendite kasutamise süsteemide ja menetluste nõuetekohase toimimise kohta. Siseaudiitoriks ei või olla eelarvevahendite käsutaja ega peaarvepidaja.

Artikkel 90

1. Siseaudiitor nõustab komisjoni riskide juhtimisel, esitades sõltumatuid arvamusi haldus- ja kontrollsüsteemide taseme kohta ning andes soovitusi, kuidas toimingute teostamistingimusi parandada ja usaldusväärset finantsjuhtimist edendada.

Ta vastutab eelkõige järgmise eest:

a) sisehaldussüsteemide sobivuse ja tõhususe ning talituste tegevuse hindamise eest tegevuspõhimõtete, programmide ja meetmete rakendamisel, lähtudes nendega seotud riskidest;

b) kõikide EAFi vahendite kasutamisega seotud toimingute suhtes kohaldatavate sisekontrolli- ja auditisüsteemide tõhususe ja mõjususe hindamine.

2. Siseaudiitoril on täielik ja piiramatu juurdepääs kõikidele oma ülesannete täitmiseks vajalikele andmetele, sealhulgas vajaduse korral kohapeal liikmesriikides ja kolmandates riikides.

3. Siseaudiitor esitab oma tähelepanekud ja soovitused komisjonile. Komisjon tagab auditite põhjal tehtud soovituste järgimise. Siseaudiitor esitab komisjonile ka siseauditi aastaaruande, milles on märgitud tehtud auditite arv ja liik, antud soovitused ja nende soovituste põhjal võetud meetmed.

4. Komisjon esitab igal aastal eelarve täitmise kinnitamise eest vastutavale asutusele kokkuvõtliku aruande tehtud siseauditite arvu ja laadi, nende tulemusel tehtud soovituste ja nende põhjal võetud meetmete kohta.

5. Käesoleva artikli rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 109–115.

V JAOTISHANKIMINE

1. PEATÜKK ÜLDSÄTTED

1. JAGU HANKELEPINGUTE KOHALDAMISALA JA NENDE SÕLMIMISE PÕHIMÕTTED

ARTIKKEL 91

1. Riigihankelepingud on rahalise tasuga seotud kirjalikud lepingud, mis on sõlmitud artiklis 92 määratletud ettevõtja või ettevõtjate ning tellija või tellijate vahel vallas- või kinnisvara hankimiseks, tööde tegemiseks või teenuste osutamiseks tasu eest, mis kaetakse osaliselt või täielikult EAFi vahenditest.

Sellised lepingud on:

a) tarnelepingud;

b) ehituslepingud;

c) teenuslepingud.

2. Raamlepingud on ühe või mitme tellija ja ühe või mitme ettevõtja vahel sõlmitud lepingud, mille eesmärk on kehtestada tingimused, mida kohaldatakse teatava aja jooksul sõlmitavate lepingute suhtes, eelkõige seoses hindade ja vajaduse korral kavandatavate kogustega. Neid reguleerivad käesoleva jaotise pakkumismenetlust, sealhulgas reklaami, käsitlevad sätted.

Artikkel 92

1. Tellijaks käesoleva jaotise tähenduses on:

a) abisaajatest AKV riigid või nende nõuetekohaselt volitatud asutused, kaasa arvatud piirkondlikud asutused, või nende esindajad;

b) komisjon, lepingute puhul mille ta sõlmib oma huvides;

c) komisjon ühe või mitme abi saava AKV riigi nimel ja huvides;

d) riiklik või rahvusvaheline avalik-õiguslik asutus või füüsiline või juriidiline isik, kes on sõlminud ühe või mitme AKV riigi või komisjoniga rahastamiskokkuleppe või toetuslepingu programmi või projekti rakendamiseks.

2. Hankemenetlused tuleb sätestada artikli 70 lõikes 3 osutatud rahastamislepingutes.

2. JAGUAVALDAMINE

ARTIKKEL 93

Komisjon võtab talle AKV-EÜ lepinguga antud volituste piires ja selle IV lisas sätestatud tingimustel meetmed rahvusvaheliste pakkumismenetluste avaldamiseks Euroopa Liidu Teatajas ja Internetis.

2. PEATÜKKHANKEMENETLUSED

ARTIKKEL 94

1. EAFi poolt AKV riikide abistamiseks rahastatavate toimingute hankemenetlused korraldatakse AKV-EÜ lepingu IV lisas sätestatud tingimustel.

EAFi poolt ÜMTde abistamiseks rahastatavaid toiminguid käsitlevad lepingud sõlmitakse ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva lepingu rakendusmeetmetega ette nähtud korra kohaselt.

2. Kui AKV-EÜ lepingu või ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva lepingu raames humanitaarabi või erakorralise abi andmise puhul on tellijaks komisjon, peab ta järgima vastavaid ühenduse hankereegleid.

Artikkel 95

Pakkumiskutse dokumentides tuleb täielikult, täpselt ja selgelt kirjeldada pakutava lepingu eset ning sätestada menetlusest väljaarvamise, edukate pakkujate valimise ja lepingu sõlmimise tingimused.

Artikkel 96

1. Kandidaat või pakkuja arvatakse hankemenetlusest välja, kui:

a) nad on pankrotis või likvideerimisel, neile on kohus määranud halduri, nad on sõlminud kokkuleppe võlausaldajatega, nad on peatanud oma äritegevuse, nende suhtes kohaldatakse nimetatud küsimustega seotud menetlust või nad on samalaadses olukorras, mis tuleneb siseriiklike õigusnormidega ettenähtud samasugusest menetlusest;

b) ta on res iudicata otsusega mõistetud süüdi ametialases rikkumises;

c) nad on raskelt eksinud ametialaste käitumisreeglite vastu ja tellija suudab seda mis tahes viisil tõendada;

d) nad ei ole täitnud kohustusi, mis on seotud sotsiaalkindlustusmaksete või maksude tasumisega ja mis tulenevad nende asukohariigi või tellija riigi või lepingu täitmise kohaks oleva riigi õigusnormidest;

e) tema suhtes on vastu võetud res iudicata otsus osalemise kohta pettuses, korruptsioonis, kuritegelikus ühenduses või mis tahes muus ebaseaduslikus tegevuses, mis kahjustab ühenduste finantshuve;

f) tema suhtes kehtib artiklis 99 osutatud haldussanktsioon.

Esimese lõigu punkte a–d ei kohaldata siis, kui hankeid saadakse eriti soodsatel tingimustel tarnijalt, kes on oma tegevust selgelt lõpetamas, või pankrotistunud ettevõtja varade saajalt või selle likvideerijalt, kokkuleppel selle võlausaldajatega või muus samalaadses siseriiklikus korras.

2. Taotlejad või pakkujad peavad tõendama, et nende puhul ei kehti ükski lõikes 1 loetletud olukord. Tellija võib väga väikese väärtusega lepingute puhul sellise tõendi nõudmisest siiski loobuda.

Lõike 1 nõuetekohaseks kohaldamiseks peab taotleja või pakkuja tellija nõudmisel alati:

a) juhul kui taotleja või pakkuja on juriidiline isik, esitama teabe selle kohta, kes on juriidilise isiku omanikud või juhtkonna liikmed, kes juriidilist isikut kontrollib ja kes on tema esindusõiguslikud isikud;

b) esitama tõendi selle kohta, et tema allhankijad ei ole üheski lõikes 1 nimetatud olukorras, kui kandidaat või pakkuja kavandab kasutada allhanget.

3. Käesoleva artikli rakendamisel kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artiklit 133.

Artikkel 97

Lepingut ei sõlmita taotleja või pakkujaga, kes kõnealuse lepingu hankemenetluse käigus:

a) on olukorras, kus tal on huvide konflikt;

b) on hankemenetluses osalemiseks vajalike, ostja nõutavate andmetena esitanud valeandmeid või on nõutavad andmed esitamata jätnud;

c) on asjaomase hankemenetluse puhul ühes artikli 96 lõikes 1 osutatud olukordadest, mis tingib menetlusest väljajätmise.

Artikkel 98

Komisjon võtab talle AKV-EÜ lepinguga antud volituste piires meetmeid, et kasutada määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 alusel moodustatud keskandmekogu, mis sisaldab andmeid kandidaatide ja pakkujate kohta, kes on AKV-EÜ lepingu IV lisas määratletud olukorras, mis välistab nende osalemise EAFi poolt rahastatavate toimingutega seotud lepingute sõlmimise menetlustes.

Artikkel 99

1. Tellija võib AKV-EÜ lepingu IV lisas sätestatud tingimustel määrata haldussanktsioone või rahatrahve:

a) taotlejatele või pakkujatele artikli 97 punktis b osutatud juhul;

b) töövõtjatele, kelle puhul on leitud, et nad on EAFist rahastatavate lepingute kohaseid kohustusi tõsiselt rikkunud.

Igal juhul annab tellija siiski asjaomasele isikule võimaluse esitada oma seisukohad.

2. Lõikes 1 osutatud karistused peavad olema proportsionaalsed lepingu tähtsuse ja süüteo raskusega, ning võivad seisneda järgnevas:

a) taotlejal, pakkujal või töövõtjal ei lubata kuni kümme aastat osaleda EAFist rahastatavates hankemenetlustes ja toetuste andmise menetlustes; ja /või

b) rahatrahvi tasumine kandidaadi või pakkuja või lepingupoole poolt kuni kõnealuse lepingu väärtuse ulatuses.

3. EAFi vahenditest rahastatavate lepingute suhtes kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artiklit 134b.

VI JAOTIS OTSENE TÖÖVÕTT JA KAUDSED DETSENTRALISEERITUD TOIMINGUD

ARTIKKEL 100

Käesolev jaotis käsitleb AKV-EÜ lepingu IV lisa artiklis 24 sätestatud otsest töövõttu ja kaudset detsentraliseeritud töövõttu. Seda kohaldatakse mutatis mutandis ÜMTdega tehtava finantskoostöö suhtes.

Artikkel 101

1. Otsese töövõtu korral sooritatakse toimingud ning rakendatakse projektid ja programmid otse asjaomase AKV riigi asutuste kaudu.

Ühendus katab osa nende asutuse kuludest, andes neile puuduvaid seadmeid ja/või materjale ja/või vahendeid lisatöötajate värbamiseks, nagu näiteks asjatundjad asjaomasest AKV riigist või teistest AKV riikidest. Ühendus katab ainult täiendavate meetmete kulud ja ajutised kulutused, mis on kõnealuse projekti nõuete täitmisel hädavajalikud.

Esimeses ja teises lõigus sätestatud otsese töövõtu teel rakendatavaid projekte rahastatakse avansikontode abil, mida haldavad kohalik avansikonto haldaja ja kohalik peaarvepidaja, kelle nimetab ametisse siseriiklik või piirkondlik eelarvevahendite käsutaja komisjoni vastutava eelarvevahendite käsutaja heakskiidul.

2. Kaudsete detsentraliseeritud toimingute korral usaldab artikli 92 lõike 1 punktis a määratletud tellija projektide ja programmide rakendamisega seotud ülesannete täitmise asjaomase AKV riigi avalik-õiguslikele asutustele või asjaomasest AKV riigist eraldiseisvatele eraõiguslikele asutustele.

Sellistel juhtudel võtab asjaomane asutus vastutuse programmi või projekti juhtimise ja rakendamise eest üle siseriiklikult või piirkondlikult eelarvevahendite käsutajalt. Selliselt delegeeritud ülesannete hulka võib kuuluda õigus sõlmida ja hallata asjaomase AKV riigi nimel ja eest lepinguid ning teha ehitustööde järelevalvet.

3. Otsese töövõtu ja kaudseid detsentraliseeritud toiminguid tehakse lähtuvalt rakendatavast meetmeprogrammist ja selle hinnangulisest maksumusest („programmi eelarvestus“). Programmi eelarvestus on dokument, milles on sätestatud rakendatav meetmeprogramm ning selle rakendamiseks vajalikud inim- ja materiaalsed ressursid, vastav eelarve ning üksikasjalik tehniline ja halduskord projekti detsentraliseeritud rakendamiseks teatud aja jooksul otsese töövõtu ning võimaluse korral riigihangete ning eritoetuste abil.

Iga programmi eelarvestuse koostab otsese töövõtu korral lõike 1 kolmandas lõigus osutatud kohalik avansikonto haldaja ja kohalik peaarvepidaja või kaudsete detsentraliseeritud toimingute korral lõikes 2 osutatud asutus. Enne programmis ette nähtud tegevuse algust kinnitavad selle siseriiklik või piirkondlik eelarvevahendite käsutaja ning komisjoni vastutav eelarvevahendite käsutaja.

4. Lõikes 3 nimetatud programmi eelarvestuste täitmisel peavad hanke- ja toetuslepingute sõlmimise menetlused olema kooskõlas vastavalt V ja VII jaotises osutatutega.

5. Artikli 70 lõikes 3 osutatud rahastamislepingutes peab olema ette nähtud kas otsene töövõtt või kaudsed detsentraliseeritud toimingud.

Artikkel 102

Kaudsete detsentraliseeritud toimingute korral sõlmib artikli 92 lõike 1 punktis a osutatud tellija delegeerimislepingu asjaomase AKV riigi avalik-õigusliku või avalik-õigusliku eesmärgiga eraõigusliku asutusega, kellele ta usaldab projektide ja programmide rakendamisega seotud ülesannete täitmise. Eraõigusliku asutusega sõlmib ta teenuslepingu. Komisjon tagab, et delegeerimis- või teenuslepinguga on ette nähtud järgmine:

a) piisavad sätted EAFi vahendite kasutamise kontrollimiseks komisjoni, OLAFi, siseriikliku või piirkondliku eelarvevahendite käsutaja, kontrollikoja ning asjaomase AKV riigi auditeerimisasutuste poolt;

b) asjaomasele asutusele delegeeritavate ning siseriikliku või piirkondliku eelarvevahendite käsutaja selgelt määratletud ja täpselt piiritletud volitused;

c) sedasi delegeeritud volituste kasutamise kord, näiteks rahastatavate meetmete valimine, lepingute sõlmimine ja ehitustööde järelevalve;

d) järelkontrolli ja rahatrahvide määramise võimalus, kui asjaomane asutus annab raha või sõlmib lepinguid punktis c sätestatud korda rikkudes;

e) tõhus ja mõjus sisekontrolli süsteemi toimingute haldamiseks, mis hõlmab eelarvevahendite käsutaja ja peaarvepidaja kohustuste tõhusat eraldamist;

f) arvepidamissüsteem, mille abil on võimalik kontrollida EAFi vahendite kasutamise nõuetekohasust ja kajastada EAFi vahendite kasutamist EAFi raamatupidamisarvestuses.

VI I JAOTIS TOETUSED

1. PEATÜKK TOETUSTE KOHALDAMISALA JA VORM

ARTIKKEL 103

1. Toetused on otsesed rahalised annetused EAFi vahenditest järgmise rahastamiseks:

a) meede, mille abil kavatsetakse saavutada mõnda AKV-EÜ lepingu või ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse või kummagi alusel algatatud programmi või projekti eesmärki;

b) või nimetatud eesmärki taotleva organisatsiooni tegevust.

Toetuste kohta sõlmitakse kas kirjalik leping või komisjon teatab toetusesaajale oma otsuse.

2. Toetusteks käesoleva jaotise tähenduses ei ole:

a) artikli 70 lõike 3 punktis a osutatud rahastamislepingud;

b) V jaotises sätestatud riigihankelepingud või VI jaotises sätestatud otsene töövõtt;

c) laenud, tagatised, osamaksud, lepingud, intressitoetused või muud EIP hallatavad finantstoimingud;

d) otsene või kaudne eelarvetoetus või võlakustutusabi või abi eksporditulude suurendamiseks lühiajaliste kõikumiste korral;

e) maksed asutustele, kellele komisjon on delegeerinud volitused vastavalt artiklitele 25–28 või artiklis 29 sätestatud ühise juhtimise raames.

3. Käesoleva jaotise (VI jaotis „Toetused“) suhtes kohaldatakse mutatis mutandis määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, muudetud määrusega (EÜ, Euratom) nr 478/2007, artikleid 160–184a.

Artikkel 104

1. Toetused võivad olla järgmises vormis:

a) teatava protsendi tegelikult kantud abikõlblike kulude hüvitamine;

b) ühekordsed maksed;

c) kindlasummalised maksed;

d) punktides a, b ja c nimetatud vormide kombinatsioon.

2. Toetused ei ületa absoluutväärtusena väljendatavat üldist ülempiiri.

2. PEATÜKKPÕHIMÕTTED

ARTIKKEL 105

1. Toetuste suhtes kohaldatakse läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid.

Toetused ei või kumuleeruda, neid ei tohi anda tagasiulatuvalt ja nendega peab kaasnema kaasrahastamine.

Mitte mingil juhul ei tohi toetus ületada toetuslepingus määratletud kulude kogusummat.

2. Toetuse eesmärgiks ega tagajärjeks ei tohi olla abisaajale kasumi tootmine.

Lõiget 2 ei kohaldata:

a) füüsilistele isikutele makstavate õppe-, teadusuuringute ja koolitusstipendiumide suhtes;

b) konkursiauhindade suhtes;

c) meetmed, mille eesmärk on toetusesaaja finantssuutlikkuse parandamine või tulu teenimine.

Artikkel 106

1. Toetused põhinevad aastaprogrammil, mis avaldatakse aasta alguses.

Seda iga-aastast tööprogrammi rakendatakse konkursikutsete avaldamise teel, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud kiireloomulistel juhtudel või juhul, kui toetusesaaja või meetme omaduste tõttu ei ole asjaomase meetme puhul muud valikuvõimalust, või kui toetusesaaja on sellena määratletud AKV-EÜ lepingus või ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlevas otsuses.

Esimest lõiku ei kohaldata kriisi- ja humanitaarabioperatsioonide korral.

2. Kõik eelarveaasta käigus antud toetused tehakse teatavaks kord aastas, võttes nõuetekohaselt arvesse konfidentsiaalsus- ja turvalisusnõudeid.

Artikkel 107

1. Iga meetme puhul tohib ühele ja samale saajale EAFi vahenditest anda üksnes ühe toetuse.

2. Toetusesaajale tohib EAFi vahenditest eelarveaastas anda üksnes ühe tegevustoetuse.

Taotleja teavitab eelarvevahendite käsutajaid viivitamatult kõigist sama meetme või sama tööprogrammiga seotud mitme taotluse või mitme toetuse juhtudest.

Samu kulusid ei rahastata mitte mingil juhul EAFi vahenditest kaks korda.

Artikkel 108

1. Toetust võib juba alanud meetme jaoks anda üksnes juhul, kui taotleja suudab tõestada, et meedet tuli alustada enne toetuse saamist.

Sellisel juhul ei tohi rahastamiskõlblikud kulutused olla tehtud enne toetustaotluse esitamise kuupäeva, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud erandjuhtudel ning kriisi- või humanitaarabioperatsioonide nõuetekohaseks läbiviimiseks vajalike kulude puhul vastavalt AKV-EÜ lepingule ja ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitlevale otsusele.

Ühtegi toetust ei või anda juba lõpule jõudnud meetmeteks tagasiulatuvalt.

2. Tegevustoetus antakse kuue kuu jooksul pärast toetusesaaja eelarveaasta algust. Rahastamiskõlblikud kulutused ei tohi olla tekkinud ei enne toetustaotluse esitamise kuupäeva ega toetusesaaja eelarveaasta algust.

Artikkel 109

Toetus ei tohi katta meetme kogukulu, välja arvatud juhul, kui see meetme rakendamiseks oluline.

Toetuse abil ei või rahastada toetust saava asutuse tegevuskulusid täies ulatuses.

3. PEATÜKKTOETUSTE ANDMISE MENETLUS

ARTIKKEL 110

1. Toetustaotlused esitatakse kirjalikult.

2. Toetusetaotlusi tohivad esitada järgmised isikud:

a) juriidiline isik; toetustaotlus võidakse vastu võtta, kui selle on esitanud üksused, millel kohaldatava siseriikliku õiguse kohaselt puudub juriidilise isiku staatus, tingimusel et nende esindajad omavad õigust võtta üksuste nimel juriidilisi kohustusi, ja võtavad rahalise vastutuse;

b) füüsiline isik, kui meetme laad või iseloom või taotleja eesmärk seda nõuab.

3. Toetusi ei tohi anda taotlejatele, kes on toetuse andmise menetluse ajal ühes artikli 96 lõikes 1, artiklis 97 või artikli 99 lõike 2 punktis a osutatud väljaarvamise olukorras.

Taotlejad peavad tõendama, et nad ei ole üheski esimeses lõigus osutatud olukorras. Väga väikeste toetuste korral võib eelarvevahendite käsutaja sellise tõendi nõudmisest siiski loobuda.

4. Eelarvevahendite käsutaja võib toetusetaotlejale määrata tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid haldussanktsioone ja rahatrahve.

Selliseid sanktsioone või trahve võib määrata ka toetusesaajatele, kes on oma taotluse esitamise või toetuse saamise ajal esitanud eelarvevahendite käsutaja poolt nõutava teabe kohta valeandmeid või jätnud selle teabe esitamata.

Artiklit 99 kohaldatakse mutatis mutandis.

Artikkel 111

1. Valikukriteeriumid võimaldavad hinnata taotleja suutlikkust viia lõpule väljapakutud meede või tööprogramm.

2. Ettepanekute esitamise kutses eelnevalt teatavaks tehtud toetuste andmise kriteeriumid võimaldavad hinnata esitatud ettepanekute sisu seatud eesmärkide ja prioriteetide põhjal.

Artikkel 112

1. Ettepanekud vaadatakse eelnevalt teatavaks tehtud valiku- ja toetuste andmise kriteeriumide põhjal läbi, et teha kindlaks rahastatavad ettepanekud.

2. Seejärel koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja lõikes 1 sätestatud hindamise tulemuste põhjal abisaajate ja heakskiidetud summade loendi.

3. Vastutav eelarvevahendite käsutaja teatab taotlejale tema taotluse kohta tehtud otsusest kirjalikult. Kui taotletud toetust ei anta, põhjendab ta taotluse tagasilükkamist, viidates eelkõige juba teatavaks tehtud valikukriteeriumidele ja toetuste andmise kriteeriumidele.

4. PEATÜKKMAKSED JA KONTROLL

ARTIKKEL 113

Maksete ajakavade koostamisel lähtutakse asjakohastest finantsriskidest, meetme kestusest ja edenemisest või abisaaja kantud kuludest.

Artikkel 114

Kui seda loetakse asjakohaseks ja proportsionaalseks, võib vastutav eelarvevahendite käsutaja nõuda abisaajalt eelneva tagatise esitamist, et piirata eelmaksetega seotud finantsriske.

Artikkel 115

1. Toetuse summa loetakse lõplikuks alles siis, kui komisjon on heaks kiitnud lõpliku tegevus- ja raamatupidamisaruande, ilma et see piiraks komisjoni õigust teha hilisemaid kontrollimisi.

2. Kui toetusesaaja ei täida oma kohustusi, peatatakse tema toetuse väljamaksmine, tema toetust vähendatakse või selle andmine lõpetatakse, olles toetusesaajale eelnevalt andnud võimaluse esitada oma seisukohad.

5. PEATÜKKrakendamine

ARTIKKEL 116

1. Kui abisaaja peab meetme rakendamiseks sõlmima hankelepinguid, nähakse artikli 103 lõikes 1 nimetatud toetuslepingutega ette menetlused, mis on kooskõlas mitteliikmesriikidega tehtava koostöö puhul kohaldatavate ühenduse hankenormidega.

2. Kui meetme rakendamiseks tuleb kolmandatele isikutele anda rahalist toetust, võib toetusesaaja seda teha, kui on täidetud järgmised tingimused:

a) rahaline toetus ei ole meetme esmane eesmärk;

b) toetuse andmise tingimused on rangelt määratletud toetuse andmise otsuses või abisaaja ja komisjoni vahel sõlmitud toetuslepingus, ilma võimaluseta kasutada kaalutlusõigust;

c) asjaomased summad on väikesed.

3. Igas toetuse andmise otsuses või lepingus sätestatakse sõnaselgelt komisjoni, OLAFi ja kontrollikoja õigus kontrollida kõikide EAFi vahenditest rahalist abi saanud töövõtjate ja alltöövõtjate dokumente ning teha kohapeal kontrollimisi.

Artikkel 117

Artiklites 21–24 osutatud detsentraliseeritud juhtimise korral püüab komisjon julgustada toetusesaajaid AKV riike ja ÜMTsid oma juhtimises kohaldama käesoleva jaotisega samaväärseid sätteid.

VII I JAOTIS RAAMATUPIDAMISARUANDLUS JA RAAMATUPIDAMISARVESTUS

1. PEATÜKK RAAMATUPIDAMISARUANDE ESITAMINE

ARTIKKEL 118

1. Komisjon koostab hiljemalt iga aasta 31. juuliks EAFi raamatupidamisaruande, milles kirjeldatakse fondi finantsseisundit eelmise aasta 31. detsembri seisuga. EAFi raamatupidamisaruanne koosneb:

a) artiklis 122 nimetatud raamatupidamisaruandeid;

b) artiklis 123 nimetatud raha kasutamise aruannet.

c) EIP poolt artikli 149 lõike 2 kohaselt esitatud raamatupidamisaruannet ja teavet.

2. EAFi raamatupidamisaruandele lisatakse eelmise aasta finantsjuhtimise aruanne, mis sisaldab üksikasjalikke andmeid:

a) eelarveaasta eesmärkide saavutamise kohta usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt;

b) finantsolukorra ja sündmuste kohta, mis eelarveaastal on tegevust oluliselt mõjutanud.

Artikkel 119

Aruanded peavad olema eeskirjade kohased, täpsed ja terviklikud. Nad peavad andma tõese ja ausa pildi järgmisest:

a) raamatupidamisaruanded varadest ja kohustustest, kuludest ja tuludest, varade ja kohustuste all esitamata nõuetest ja kohustustest ning rahavoogudest;

b) raha kasutamise aruanded EAFi vahenditega sooritatud tulu- ja kulutoimingutest.

Artikkel 120

Artiklis 122 osutatud raamatupidamisaruanded koostatakse üldtunnustatud raamatupidamisarvestuse põhimõtete kohaselt, milleks on:

a) tegevuse jätkuvuse põhimõte;

b) konservatiivsuse põhimõte;

c) raamatupidamismeetodite järjepidevuse põhimõte;

d) teabe võrreldavuse põhimõte;

e) olulisuse põhimõte;

f) brutopõhimõte;

g) sisu ülimuslikkuse põhimõte;

h) tekkepõhise raamatupidamisarvestuse põhimõte.

Artikkel 121

1. Tekkepõhise raamatupidamisarvestuse põhimõtte kohaselt esitatakse artiklis 122 nimetatud raamatupidamisaruannetes eelarveaasta kulud ja tulud maksmise või laekumise kuupäevast olenemata.

2. Varade ja kohustuste väärtus määratakse kindlaks artiklis 129 sätestatud raamatupidamiskorra kohaselt.

Artikkel 122

1. Raamatupidamisaruande koostab peaarvepidaja ning need koostatakse miljonites eurodes. Selles sisaldub:

a) bilanss ja majandustulemuse aruanne, milles kajastatakse EAFi varasid ja kohustusi, finantsolukorda ning majandustulemust eelmise aasta 31. detsembri seisuga; see esitatakse teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid käsitlevates Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivides sätestatud struktuuri järgi, võttes seejuures arvesse EAFi tegevuse eripära;

b) rahavoogude tabel, milles on näidatud eelarveaasta jooksul sissenõutud ja väljamakstud summad ja sularahaseis aasta lõpus, ning eelmist eelarveaastat hõlmav kapitali muutuste aruanne;

c) EAFile võlgnetavate summade tabel, milles on märgitud:

i) eelarveaasta alguseks veel laekumata summad;

ii) eelarveaasta jooksul kindlaksmääratud maksud;

iii) eelarveaasta jooksul sissenõutud summad;

iv) kindlaksmääratud maksude tühistamine;

v) eelarveaasta lõpuks veel laekumata summad.

2. Raamatupidamisaruande lisas täiendatakse ja kommenteeritakse lõikes 1 nimetatud aruandes esitatud teavet ning antakse rahvusvaheliselt tunnustatud raamatupidamistavadega ette nähtud täiendavat teavet, kui see EAFi tegevuse puhul asjakohane.

Artikkel 123

1. Raha kasutamise aruanded koostab vastutav eelarvevahendite käsutaja koostöös peaarvepidajaga ning summad neis väljendatakse miljonites eurodes. Selles sisaldub:

a) eelarve täitmise ülevaade, milles esitatakse kõik eelarveaasta tulu- ja kulutoimingud;

b) eelarve täitmise ülevaate lisa, mis täiendab ja kommenteerib ülevaadet.

2. Eelarve täitmise ülevaade sisaldab järgmisi tabeleid:

a) tabel, mis kirjeldab lisas osutatud eraldistes eelmise eelarveaasta jooksul toimunud muudatusi;

b) tabel, milles esitatakse jaotuste kaupa eelarveaasta kulukohustuste, assigneeritud summade ja maksete kogusumma ning koondsummad alates EAFi avamisest;

c) tabel, milles esitatakse eraldiste, riikide, piirkondade või allpiirkondade kaupa eelarveaasta kulukohustuste, assigneeritud summade ja maksete kogusumma ning koondsummad alates EAFi avamisest.

Artikkel 124

Peaarvepidaja saadab esialgsed raamatupidamisaruanded hiljemalt järgmise eelarveaasta 31. märtsiks kontrollikojale.

Hiljemalt järgmise eelarveaasta 30. aprilliks saadab ta Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale artikli 118 lõikes 2 osutatud finantsjuhtimise aruande kõnealuse aasta kohta.

Artikkel 125

1. Kontrollikoda esitab hiljemalt 15. juuniks oma märkused EAFi esialgse raamatupidamisaruande selle osa kohta, mis käsitleb EAFi vahendeid, mille finantsjuhtimise eest vastavalt artiklile 2 vastutab komisjon, et komisjon saaks teha lõpliku raamatupidamisaruande koostamiseks vajalikud parandused.

2. Lõpliku raamatupidamisaruande vormistab peaarvepidaja, kes lisab sellele ka oma kinnituse selle kohta, et aruanne on koostatud kooskõlas VIII jaotise nõuetega ning aruande lisas osutatud raamatupidamisarvestuse põhimõtete, eeskirjade ja meetoditega.

3. Komisjon kiidab lõpliku raamatupidamisaruande heaks ja saadab selle Euroopa Parlamendile, nõukogule ja kontrollikojale hiljemalt järgmise eelarveaasta 31. juuliks.

4. Lõplik raamatupidamisaruanne avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas hiljemalt järgmise eelarveaasta 15. novembriks koos kontrollikoja kinnitusega EAFi vahendite selle osa kohta, mille finantsjuhtimise eest vastavalt artiklile 2 vastutab komisjon.

2. PEATÜKKTEAVE EAFI VAHENDITE KASUTAMISE KOHTA

ARTIKKEL 126

1. Komisjon ja EIP valvavad kumbki oma tegevuspiirkonnas EAFi abi kasutamise järele AKV riikides, ÜMTdes ja muudes abi saavates piirkondades ning EAFi abist rahastatavate projektide rakendamise järele, pöörates erilist tähelepanu AKV-EÜ lepingu artiklites 55 ja 56 ning ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse vastavates sätetes nimetatud eesmärkide täitmisele.

2. EIP teavitab komisjoni korrapäraselt tema hallatavate EAFi vahenditest rahastatavate projektide rakendamisest, järgides investeerimisrahastu tegevussuunistes sätestatud korda.

3. Komisjon ja EIP annavad EAFi komiteele andmed EAFi vahendite kasutamisega seotud toimingute kohta lisas sätestatud riiklike ja piirkondlike jaotuste kaupa. See teave peab hõlmama ka investeerimisrahastu rahastatavaid projekte ja programme. Komisjon saadab selle teabe sisekokkuleppe artikli 11 lõigetes 5 ja 7 sätestatud korras kontrollikojale.

3. PEATÜKKRAAMATUPIDAMINE

ARTIKKEL 127

1. Raamatupidamisarvestus on süsteem, mille eesmärk on korrastada finantsteavet nii, et arvnäitajaid saab sisestada, liigitada ja salvestada.

2. Raamatupidamisarvestus koosneb üldisest raamatupidamisarvestusest ja finantskontodest. Raamatupidamisarvestus toimub eurodes ja kalendriaasta põhjal.

3. Üldise raamatupidamisarvestuse ja finantskontode andmed kinnitatakse eelarveaasta lõpus, et oleks võimalik koostada 1. peatükis osutatud raamatupidamisaruandeid.

4. Olenemata lõigetest 2 ja 3 võib volitatud eelarvevahendite käsutaja pidada analüütilist arvestust.

Artikkel 128

Peaarvepidaja vastutab liikmesriikide maksete ja muude tulude arvestuskannete tegemise eest.

Artikkel 129

1. Peaarvepidaja kehtestab vajalikud raamatupidamiseeskirjad ja -meetodid. Ta koostab ja kehtestab pärast delegeeritud volitustega eelarvevahendite käsutajaga konsulteerimist EAFi toimingute suhtes kohaldatava kontoplaani.

Seda tehes lähtub ta rahvusvaheliselt tunnustatud avaliku sektori raamatupidamisstandarditest. Ta võib neist siiski kõrvale kalduda, kui see on vajalik EAFi tegevuse iseärasuste tõttu.

2. Kirjendamine toimub kontoplaani kohaselt, kasutades nomenklatuuri, milles tehakse selgelt vahet üldise raamatupidamisarvestuse ja finantskontode vahel. Kontoplaan saadetakse kontrollikojale.

Artikkel 130

Üldisse raamatupidamisarvestusse märgitakse ajalises järjestuses kahekordse kirjendamise meetodi abil kõik sündmused ja toimingud, mis mõjutavad EAFi majanduslikku ja rahalist seisundit ning moodustavad EAFi bilansi.

Artikkel 131

1. Liikumised kontodel ja saldod kirjendatakse arvestusregistritesse.

2. Kõik raamatupidamiskirjed, sealhulgas kontoparandused, peavad põhinema vastavatel tõendavatel dokumentidel.

3. Raamatupidamisarvestuse süsteemi peab jääma jälg kõikidest raamatupidamiskirjetest.

Artikkel 132

Eelarveaasta lõpu ja raamatupidamisaruande esitamise vahelisel ajal teeb peaarvepidaja kõik korrigeerimised, mida on vaja raamatupidamisest tõese, erapooletu ja korrakohase ülevaate andmiseks, kuid mis ei hõlma väljamakseid ega laekumisi seoses kõnealuse aastaga.

Artikkel 133

1. Finantskontod peavad andma üksikasjaliku ülevaate EAFi vahendite kasutamisest.

Finantskontodele kirjendatakse kõik:

a) eraldised;

b) kohustused;

c) eelarveaasta maksed, kindlaksmääratud võlad ja laekumised täies mahus ja ilma neid vastastikku korrigeerimata.

2. Kui kohustused, maksed ja võlad esitatakse riikide vääringutes, peab arvestussüsteem vajadusel võimaldama need kirjendada nii riikide vääringutes kui ka eurodes.

3. Artiklis 70 määratletud kohustused kirjendatakse eurodes komisjoni vastu võetud rahastamisotsuste väärtuse alusel.

Artikli 78 lõikes 2 määratletud kohustused kirjendatakse eurodes lepingute, toetuslepingute ja programmide eelarvestuste väärtuse alusel. See väärtus sisaldab vajaduse korral:

a) provisjoni tagasimakstavate kulude tasumiseks tõendavate dokumentide esitamise korral;

b) provisjoni EAFi rahastatavates lepingutes sätestatud hinnamuutuste ja ettenägematute kulude katteks;

c) finantsprovisjoni vahetuskursside kõikumiste puhuks.

4. Kõiki kohustuste täitmist käsitlevaid raamatupidamisandmeid säilitatakse viis aastat alates artiklis 142 viidatud otsuse tegemisest, millega kiidetakse heaks EAFi eelarve täitmine eelarveaastal, mil kohustus raamatupidamise seisukohalt täidetuks loeti.

IX JAOTISVÄLISAUDIT JA EELARVE TÄITMISE KINNITAMINE

1. PEATÜKK ÜLDSÄTTED

ARTIKKEL 134

Käesoleva määruse artikli 3 kohaselt EIP hallatavatest EAFi vahenditest rahastatavate toimingute suhtes kohaldatakse auditi- ja eelarve täitmise kinnitamise menetlust, mis on EIP põhikirjaga ette nähtud selle kõikide toimingute puhuks. Kontrollikoja poolse auditeerimise üksikasjalikud eeskirjad on sätestatud kolmepoolses lepingus. Need nähakse ette EIP, komisjoni ja kontrollikoja ühisel kokkuleppel, mis on sätestatud praegu kehtivas lepingus või, kui vaja, sätestatakse seda asendavas uues lepingus või mõnes muus lepingus.

Artikli 2 kohaselt komisjoni hallatavatest EAFi vahenditest rahastatavate toimingute osas teostab kontrollikoda oma volitusi vastavalt käesolevale jaotisele.

2. PEATÜKK

VÄLISAUDIT

ARTIKKEL 135

1. Komisjon teatab kontrollikojale võimalikult kiiresti kõigist käesoleva määruse alusel tehtud otsustest ja võetud meetmetest.

2. Kontrollikojale teatatakse eelarvevahendite käsutajate, siseaudiitorite, peaarvepidajate ja maksejuhtide ametissenimetamisest ja delegeerimisotsustest artiklite 17, 39, 43, 48 ja 89 alusel.

Artikkel 136

1. AKV riikidega tehtava koostöö puhul võtab kontrollikoda kõikide tulude ja kulude õiguspärasuse ja korrakohasuse kindlakstegemisel arvesse AKV-EÜ lepingu, käesolevat määruse ja kõikide muude nende kohaselt vastuvõetud õigusaktide sätteid.

ÜMTdega tehtava koostöö puhul võtab kontrollikoda kõikide tulude ja kulude õiguspärasuse ja korrakohasuse kindlakstegemisel arvesse EÜ asutamislepingu, ülemereterritooriumide assotsieerimist käsitleva otsuse, käesoleva määruse ja kõikide muude kohaldatavate õigusaktide sätteid.

2. Selle ülesande täitmisel on kontrollikojal õigus tutvuda artiklis 6 sätestatud viisil kõikide dokumentide ja andmetega, mis on seotud talituste ja asutuste finantsjuhtimisega ja käsitlevad EAFi vahenditest rahastatavaid või kaasrahastatavaid meetmeid. Kontrollikojal on