(2)2016. aasta aruanne Horvaatia kohta avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Horvaatia edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 esitas komisjon põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Horvaatias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on oluline vähendada haavatavust, mis tuleneb valitsemissektori, ettevõtlussektori ja välisvõla kõrgest tasemest suure tööpuuduse tingimustes. Konkreetseid poliitikameetmeid on vaja võtta puuduste kõrvaldamiseks sellistes valdkondades nagu eelarvejuhtimine, riigiettevõtete juhtimine, avaliku halduse tõhusus ja viivislaenude tasumisel kokkuleppele jõudmine.

(3)28. aprillil 2016 esitas Horvaatia 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, analüüsiti neid korraga. Riiklik reformikava on üsna ambitsioonikas, kui see viiakse osutatud aja jooksul täielikult ellu, võimaldab kava vähendada makromajanduslikku tasakaalustamatust. Reformikavas kirjeldatakse asjakohaseid meetmeid, et parandada riigi rahanduse, tervishoiuvaldkonna ja ettevõtluskeskkonna haldamist, võetakse kohustus reformida süvitsi avalikku haldust ning pensioni- ja sotsiaalkaitsesüsteemi ning tõhustada riigiettevõtete juhtimist. Võttes arvesse Horvaatia poliitilisi kohustusi ei ole praeguses etapis vaja algatada makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust.

(4)Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23 on nähtud ette, et komisjon võib paluda liikmesriigil oma partnerlusleping ja vastavad programmid üle vaadata ning teha ettepanekuid nende muutmiseks, kui see on vajalik asjaomaste nõukogu soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon esitas kõnealuse sätte kasutamise täiendavad üksikasjad suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

(5)Horvaatia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. Horvaatia valitsus kinnitas 2016. aasta lähenemisprogrammis, et 2016. aastaks on valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk alla 3 % SKPst (tasemel 2,6 % SKPst) ning 2019. aastaks on kavas vähendada seda 1,0 %-le SKPst. Valitsusel on kavas saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk (struktuurne eelarvepuudujääk 1,75 % SKPst) programmiperioodi ajal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse ulatus 2015. aastal 86,7 %-ni, kuid lähenemisprogrammi kohaselt peaks see 2019. aastaks järk-järgult vähenema 80,0%-ni. Arvestatuna nominaalväärtuses on lähenemisprogrammis prognoositud valitsemissektori võla suhe SKPsse kooskõlas riigivõla vähendamise sihttasemega. Kuigi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav, siis SKP nominaalkasv on suurem kui komisjoni prognoosis, seda eelkõige 2016. aastal. Valitsemissektori võla suhte kavandatud vähenemine tugineb seega nominaalkasvu soodsale prognoosile. Lisaks on arvesse võetud võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelise erinevuse märkimisväärset vähenemist, mis saavutatakse finantsvara müües, kuid asjaomast vara ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Sama kehtib ka kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavate meetmete kohta. Tuginedes komisjoni 2016. aasta kevadprognoosile, prognoositakse, et valitsemissektori eelarvepuudujääk jõuab 2016. aastal 2,7 %-ni SKPst, mis on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt esitatud nõukogu soovitusega. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames esitatud soovitus fiskaalstiimuli rakendamiseks viiakse prognoosi kohaselt ellu. Seevastu jääb tulevikku suunatud riigivõla vähendamise sihttase komisjoni prognoosi kohaselt saavutamata. Kuigi struktuuriline kohandamine 0,2 % ulatuses SKPst oleks 2017. aastal piisav, et saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk, siis riigivõla vähendamise sihttaseme saavutamiseks on vaja ulatuslikumat struktuurilist kohandamist. Võttes arvesse Horvaatia suur võlakoormust ja praeguseid tsüklilisi tingimusi, tundub vajalik korrigeerida sihttaset rohkem kui 0,5 % SKPst. Prognoosi kohaselt halveneb struktuurne tasakaal 2017. aastal 0,2 % võrra SKPst. Nõukogu on lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Horvaatia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seetõttu tuleb 2017. aastal võtta täiendavaid meetmeid nende nõuete täitmiseks.

(6)Horvaatia eelarvekavas on jätkuvalt suuri puudusi, kuigi tänu riigieelarve seaduse muudatustele 2015. aastal, on olukord pisut paranenud. Mitmeaastane eelarveraamistik ja aastaeelarve on üksteisega nõrgalt seotud ning puuduvad selged eeskirjad eelarvekava muutmiseks eelarveaasta jooksul. Eelarveüksuste strateegilist planeerimist ei kontrollita süstemaatiliselt ja selline olukord ei toeta piisavalt poliitiliste prioriteetide kooskõlastamist keskpika perioodi eelarve-eesmärkidega. Eelarvemenetluses pööratakse vähe tähelepanu suurele arvule eelarvevälistele tehingutele ja raamatupidamisarvestuse muudatustele, mis mõjutavad valitsemissektori eelarvepuudujääki ja võlgnevusi. Arvulisi eelarve-eeskirju vaadatakse praegu läbi. Peamine väljakutse on parandada nende toimivust ja kooskõla stabiilsuse ja kasvu paktiga. Parandada on vaja ka eelarve planeerimise statistilist alust.

(7)Eelarvepoliitika komisjon, mis jälgib eelarve-eeskirjadest kinnipidamist riiklikul tasandil, on tihedalt seotud riigi maksuasutustega ja komisjoni liikmete arv on liiga väike. Sellistel tingimustel ei ole tagatud komisjoni poliitiline ja funktsionaalne sõltumatus. Eelarvepoliitika komisjoni institutsioonilise ülesehituse ja volituste läbivaatamine on kavandatud 2016. aasta kolmandasse kvartalisse.

(8)Horvaatia on alustanud kommunaalmaksude süsteemi reformimist, mis on osa kinnisvaramaksude laiemast reformist. Kinnisvara perioodilisest maksustamisest ja kommunaalmaksudest saadava tulu osakaal SKPst on suhteliselt madal.

(9)Peamised probleemid on seotud suure maksuvõlaga, käibemaksupettuste ja varimajandusega. Maksukuulekuse parandamiseks on võetud mitmesuguseid meetmeid, sealhulgas töötatud välja maksukuulekuse riskijuhtimissüsteem. Paraku on meetmete tõhususe kohta veel vähe tõendeid.

(10)Valitsemissektori võlg on suur ja kasvab, seepärast on hädavajalik kohaldada võla haldamisel tulevikku suunatud ennetavat lähenemisviisi. Võlahaldusstrateegia aastateks 2016–2018 on kavas peagi vastu võtta. Siiski puudub Horvaatial võla haldamisel terviklik lähenemisviis, mis hõlmaks muu hulgas iga-aastast läbivaatamist, et võtta arvesse turu arengut, sobivat riskijuhtimisstrateegiat ja kaasnevate ülesannete täitmiseks vajalike funktsioonide tugevdamist.

(11)Suur osa tööealisest elanikkonnast ei osale tööturul. Üks peamisi põhjuseid on ennetähtaegselt pensionile jäämine, eelkõige parimas tööeas meeste seas. Ennetähtaegselt saab pensionile jääda viis aastat enne pensioniiga ning rahalised stiimulid, et inimeset töötaksid kuni pensionieani ja ka pärast seda, ei ole piisavad. Lisaks on pensionisüsteemis hulgaliselt erisätteid mitmesugustesse kategooriatesse kuuluvate töötajate jaoks ja mitmesuguste ametite puhul on heldelt võimalusi ennetähtaegselt pensionile jäämiseks. Meeste ja naiste seadusjärgset pensioniiga on võrdsustatud ja see on tõstetud 67 aastale, kuid liikumine selleni toimub aeglaselt. Nii praegu kui ka tulevikus ei ole pension piisav, sellega kaasneb vanemas eas kõrge vaesusrisk, eriti vähese tööstaažiga isikute jaoks.

(12)Probleemi, mis on seotud tööturult kõrvalejäänute suure osakaaluga, süvendab kõrge tööpuudus. Tööhõivepotentsiaali vähene ärakasutamine takistab majanduskasvu. Noorte töötus on endiselt suur probleem, mis osutab puudustele haridussüsteemis. Samuti on veel ruumi parandada noortegarantii järelevalve ja hindamise tõhusust. Pikaajalise töötuse määr on viimasel ajal langenud, kuid on ikka veel ligikaudu kaks korda kõrgem ELi keskmisest. Osalus elukestvas õppes on endiselt väga madal, sest täiskasvanuhariduse süsteem on vähearenenud.

(13)Sotsiaalkaitsekulutused elaniku kohta on piirkonniti erinevad, samuti ei ole kooskõlas üldise sotsiaalkaitse kavade ja erikategooriatele suunatud kavade abikõlblikkuse kriteeriumid. Vaid väike osa üldise sotsiaalkaitse eelarvest kulub üleriigilise miinimumsissetuleku kava rahastamiseks. Seetõttu ei ole kava tõhus ega paku kõige vaesematele piisavat kaitset. Sotsiaalkaitsesüsteemi reformimisel on ette tulnud viivitusi eelkõige mitmesuguste hüvitiste konsolideerimisel ja ühtsete kontaktpunktide loomisel sotsiaalkaitseteenuste osutamiseks.

(14)Avaliku halduse pädevuste funktsionaalne jaotamine riikliku ja kohaliku tasandi vahel on keeruline ning süsteem on killustunud. Detsentraliseeritud haldusülesannete jaotus ei ole kooskõlas kohalike vastutavate üksuste finantssuutlikkusega. Seepärast sõltuvad kohalikud üksused tugevalt keskvalitsuse rahaeraldistest ja avalike teenuste osutamine on piirkonniti märkimisväärselt erinev. Avaliku halduse killustatus mõjutab teenuste osutamist, ettevõtluskeskkonda ja riiklike kulutuste tõhusust. Avaliku halduse reformi ei ole sisuliselt edasi arendatud. Omavalitsusüksuste vabatahtliku ühinemise toetamiseks loodi asjakohane õigusraamistik, kuid sellega ei pakuta soodustusi nimetatud võimaluse kasutamisel. Riigiasutuste ratsionaliseerimine edeneb aeglaselt.

(15)Avaliku sektori töötasu reguleerivad sätted on avalik-õiguslike asutuste lõikes vastuolulised, seda eelkõige töö keerukuse, erisoodustuste ja palgalisa määratluse osas. See takistab valitsuse kontrolli palgakulude üle ja vähendab avaliku sektori tõhusust. Kuna avaliku sektori osakaal kogutööhõives on suhteliselt suur, siis mõjutab avaliku sektori töötasude muutumine kogu majandust.

(16)Lisaks mõjutab majandusolukorda ka riigiettevõtete suur arv. Nõrga juhtimise ja tulemuslikkuse asjakohase järelevalve puudumise tõttu on riigiettevõtete kasumlikkus erafirmadega võrreldes oluliselt madalam ning see mõjutab negatiivselt riigi rahandust. Riigiettevõtete aktsiate noteerimine börsil aitaks parandada nende ettevõtte juhtimist, eelkõige edendada finantsaruandluse ja sisekontrolli mehhanisme. Möödunud aastal kulges riigiettevõtete erastamisprotsess aeglaselt.

(17)Horvaatia rekonstruktsiooni- ja arengupangal, mis on riigi omandis olev tugipank, võiks olla Horvaatia majanduse elavdamises oluline osa. Panga laenutegevusel võiks olla märkimisväärne mõju investeeringute edendamisele ja turuprobleemide lahendamisele. Et vähendada panga tegevusega seotud riske on vaja asjakohast õigusraamistikku ja usaldusväärset üldjuhtimist, eriti kui võtta arvesse, et Horvaatia rekonstruktsiooni- ja arengupank tegeleb üha suuremas ulatuses otsese laenuandmisega.

(18)Valitsusel on kavas viia 2017. aastal läbi panga laenuportfelli varade kvaliteedi sõltumatu hindamine, mis on üks samm probleemide käsitlemisel. Senikaua on vaja tugevdada panga suhtes kohaldatavaid järelevalve ja aruandekohustuse mehhanisme.

(19)Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendite ärakasutamise määr on seni olnud madal, sest haldussuutlikkus on ebapiisav, menetlused koormavad ja rakendamisvalmis projekte vähe.

(20)Horvaatia ettevõtluskeskkond on jätkuvalt puudulik, mis mõjutab negatiivselt investeerimiskliimat. Ettevõtjatelt kogutakse mitmesuguseid maksulaadseid lõive, mis kahjustab ettevõtluskeskkonda. Regulatiivne keskkond teenuste osutamiseks ja reguleeritud kutsealadel tegutsemiseks on jätkuvalt piirava iseloomuga. Teatavate reguleeritud kutsealade (sh juristid ja maksunõustajad) suhtes on kehtestatud juurdepääsupiirangud. Horvaatia hindas vajadust nimetatud piirangute järele ja piirangute proportsionaalsust, kuid meetmete võtmist on edasi lükatud. Reguleeritud kutsealad ja ettevõtted kannatavad lisaks suure halduskoormuse all.

(21)Regulatiivse keskkonna ebastabiilsus ja õigusaktide madal tajutav kvaliteet kahjustavad samuti ettevõtluskeskkonda. Kohtusüsteemi ja eelkõige kaubanduskohtute ees seisvad väljakutsed on seotud pikkade menetlustega, märkimisväärse mahajäämusega, vastuolulise kohtupraktikaga ning kvaliteedi ja tõhususega. IKT-süsteemid on mahajäänud, eriti tuleb see esile suhtlemisel kohtumenetluse osapooltega ja kohtudokumentide elektroonilisel edastamisel.

(22)Võlakoormuse vähendamiseks on oluline jõuda kokkuleppele viivislaenude tasumisel. Selles küsimuses on toimunud oluline edasiminek, ettevõtetele suunatud maksejõuetuseelset ja maksejõuetusraamistikku on täiustatud ning on loodud füüsiliste isikute maksejõuetusmenetlus. Uue raamistiku mõju on vaja üksikasjalikult uurida. Võlgade sissenõudmisest loobumise korral kohaldatavate maksustamislahendustega kaasnev õiguskindlusetus takistab pankadel viivislaene kiiresti likvideerida.