[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 24.4.2008

KOM (2008) 215 (lõplik)

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

19. juuli 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1606/2002 (rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta) toimimise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

1. ÕIGUSLIK ALUS

19. juuli 2002 aasta määruse (EÜ) nr 1606/2002 (edaspidi „rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määrus”)[1] artiklis 10 on sätestatud, et komisjon vaatab määruse toimimise läbi ja esitab selle kohta 1. juuliks 2007 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande.

2. Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse toimimine

2.1. Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse peamised sätted

Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määrusega kehtestatakse Euroopa äriühingute suhtes, kelle väärtpaberitega on lubatud kaubelda ELi reguleeritud turul, kohustus koostada alates 1. jaanuarist 2005 oma konsolideeritud aastaaruanded kooskõlas IAS/IFRS[2] ja SIC/IFRIC[3] standarditega, mille on andnud välja Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu (IASB) ja kinnitanud EL.

Liikmesriigid võivad lubada või nõuda kõnealuse raamatupidamisraamistiku kohaldamist selliste äriühingute konsolideeritud aastaaruannete suhtes, kelle väärtpaberitega ei kaubelda ELi reguleeritud turul, ja/või konsolideerimata aastaaruannete suhtes, sõltumata sellest, kas äriühingu väärtpaberitega on lubatud kaubelda ELi reguleeritud turul. Valikuvõimalused, mida liikmesriigid kasutavad vastavalt rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse artiklile 5 on esitatud alljärgnevas tabelis[4].

Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määrusega kehtestatud valikuvõimaluste kasutamine eri liikmesriikides

Ettevõtjad | Ettevõtted, kelle väärtpaberitega kaubeldakse reguleeritud turul | Ettevõtted, kelle väärtpaberitega ei kaubelda reguleeritud turul |

Liikmesriikidel oli samuti lubatud lükata edasi kõnealuse raamistiku kohaldamine 1. jaanuarini 2007 äriühingute suhtes, kes on emiteerinud ainult võlakirju, millega on lubatud kaubelda ELi reguleeritud turul, ja äriühingute suhtes, kelle väärtpaberitega on lubatud kaubelda väljaspool ELi ja kes seepärast on enne rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse avaldamist kasutanud rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid.

Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse kohaldamisel kinnitatakse ainult rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid ja tõlgendusi, mille on välja andnud IASB ja selle õiguseelneja Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Komitee (IASC). Komisjon on need kinnitanud komiteemenetluse kohaselt. Kõigepealt peaks komisjon saama Euroopa finantsaruandluse nõuanderühma (EFRAG)[5] tehnilise nõuande kinnitamise kohta, seejärel standardite läbivaatamise nõuanderühma (SARG)[6] arvamuse, milles hinnatakse EFRAGi tehnilise nõuande objektiivsust ja tasakaalustatust. Seejärel teeb komisjon otsuse, kas esitada ettepanek standardi/tõlgenduse kinnitamiseks. Pärast standardi/tõlgenduse kinnitamist Euroopa Parlamendis toimub kinnitamise kohta hääletus raamatupidamise regulatiivkomitees (ARC)[7]. Kui kõik kõnealused etapid on edukalt läbitud, otsustab komisjon, kas kinnitada kõnealune standard/tõlgendus ja avaldada see Euroopa Liidu Teatajas .

2.2. Aruande peamised sisendandmed

Komisjon on käesoleva aruande koostamisel kasutanud mitmeid sisendandmeid. Aruandes käsitletud põhipunktide osas konsulteeriti raamatupidamise regulatiivkomitee raames liikmesriikidega. Rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite (edaspidi „IFRS-standardid”) ühtseks rakendamiseks kokku kutsutud ümarlaud[8] oli teine väärtuslik sisendallikas. Asjaomased komisjoni talitused on samuti hoidnud korrapäraselt ühendust sidusrühmadega IFRS-standardite kehtestamisel ELis.

Selleks et saada IFRS-standardite rakendamise täielik tehniline analüüs, on komisjoni talitused võtnud arvesse mitmeid eri organisatsioonide ja ettevõtjate koostatud aruandeid, mis käsitlevad IFRS-standardite rakendamist 2005. aastal[9].

Komisjoni aruandes võetakse ka arvesse Euroopa väärtpaberituru reguleerijate komitee ( Committee of European Securities Regulators – CESR) aruannet „CESR’s review of the implementation and enforcement of IFRS in the EU”[10], muude uuringute tulemusi ja olemasolevat kirjandust IFRS-standardite rakendamise kohta ELis.

2.3. IFRS-standardite tegelik kasutamine ELis

2005. aastal oli 7 365 IFRS-standardeid rakendavat äriühingut, kelle väärtpaberitega on lubatud kaubelda ELi reguleeritud turul, kellest 5 534 olid aktsiaemitendid.

Väljavõte CESRi aruandest, 1. lisa: IFRS-standardeid rakendavate selliste äriühingute arv riikide lõikes, kelle väärtpaberitega kaubeldakse ELi reguleeritud turul (aktsia- ja võlakirjaemitendid).

CESR liikmed | Aktsiaemitendid | Võlakirjaemitendid[11] | Kokku |

Austria | 72 | 11 | 83 |

Belgia | 144 | 2 | 146 |

Bulgaaria | 369 | 60 | 429 |

Küpros | 141 | 0 | 141 |

Tšehhi Vabariik | 66 | 24 | 90 |

Taani | 140 | 8 | 148 |

Eesti | 16 | 6 | 22 |

Soome | 135 | 15 | 150 |

Prantsusmaa | 680 | 200 | 880 |

Saksamaa | 768 | 172 | 940 |

Kreeka | 356 | 0 | 356 |

Ungari | 34 | 1 | 35 |

Island | 23 | 8 | 31 |

Iirimaa | 43 | 40 | 83 |

Itaalia | 288 | 65 | 353 |

Läti | 13 | 4 | 17 |

Leedu | 43 | 4 | 47 |

Luksemburg | 35 | 200 | 235 |

Malta | 15 | 19 | 34 |

Norra | 188 | 0 | 188 |

Poola | 197 | 0 | 197 |

Portugal | 50 | 28 | 78 |

Rumeenia | N/C | N/C | N/C |

Slovakkia | N/C | N/C | N/C |

Sloveenia | 60 | 6 | 66 |

Hispaania | 190 | 120 | 310 |

Rootsi | 350 | 35 | 385 |

Madalmaad | 165 | 25 | 190 |

Ühendkuningriik | 953 | 778 | 1 731 |

KOKKU | 5 534 | 1 831 | 7 365 |

NC: andmed puuduvad |

31. detsembriks 2005 on kinnitatud järgmised standardid ja tõlgendused: IAS 1–41, IFRS 1–6, SIC 7–32 ja IFRIC 1–5, välja arvatud need, mis on asendatud või tühistatud enne või pärast kõnealust kuupäeva[12]. Täiendavad standardid ja tõlgendused kinnitati 2006. aastal (IFRS 7 ja IFRIC 6–9) ja 2007. aastal (IFRS 8 ja IFRIC 10–11) ning muudeti varem kinnitatud standardeid. Mõningaid 2005. aastal kinnitatud standardeid (IFRS 6), standardite muudatusi (IAS 39 kohta) ja tõlgendusi (IFRIC 4 ja 5) võib rakendada alates 1. jaanuarist 2006. Samuti oli võimalik rakendada 2005. aasta raamatupidamisaruannete suhtes IFRS 7, IFRIC 6 ja mõnede standardite muudatusi, mis kinnitati 11. jaanuaril 2006.

CESR liikmed on alustanud 1 410 äriühingu 2005. aasta IFRS raamatupidamisaruannete täielikku läbivaatamist ja lisaks 920 äriühingu 2005. aasta IFRS raamatupidamisaruannete temaatilist läbivaatamist. Nad on koostanud andmebaasi, millesse on 2007. aasta augusti lõpuks sisestatud 85 täiteotsust.

2.4. IFRS-standardite ühtne rakendamine ELis

Tuginedes punktis 2.2 nimetatud allikatest kogutud teabele, analüüsis komisjon kinnitatud standardite/tõlgenduste rakendamise ühtsust ELis 2005. majandusaastal. Komisjon jõudis järgmistele järeldustele.

- Üldiselt on IFRS-standardite rakendamine olnud väljakutse kõigile sidusrühmadele, kuid sellega on hakkama saadud, häirimata turgusid või raamatupidamisaruannete esitamist. See on märkimisväärne saavutus, pidades silmas, et IFRS-standardite rakendamiseks oli vaja põhjalikult läbi vaadata rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse reguleerimisalasse kuuluvate äriühingute suhtes kohaldatav ELi raamatupidamisraamistik. IFRS-standarditele üleminekuks on asjaomased äriühingud, eelkõige börsil noteeritud väiksemad äriühingud, teinud suurt tööd ja eraldanud märkimisväärselt vahendeid[13].

- IFRS-aruannete koostajate, audiitorite, investorite ja täitevasutuste üldine seisukoht on, et IFRS-standardite rakendamisega on parandatud finantsaruandluse võrreldavust ja kvaliteeti ning suurendatud läbipaistvust.

- Võimalust laiendada rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse reguleerimisala on kasutatud eri liikmesriikides eri viisil (vt punkt 2.1), vastavalt kõnealuste liikmesriikide majanduslikele ja õiguslikele tingimustele. Selline paindlik lähenemisviis on võimaldanud rakendada IFRS-standardeid vastavalt iga liikmesriigi raamatupidamiseeskirjade eripäradele, võttes eelkõige arvesse kõnealuse liikmesriigi eelarve-eeskirju ja äriõigust. IFRS-standardite kohustuslikku kasutamist ei ole laialdaselt laiendatud börsil noteerimata äriühingutele ja konsolideerimata aruannetele.

- Enamik sidusrühmi usub, et raamatupidamisaruannete arusaadavus on üldiselt paranenud, välja arvatud teatavates valdkondades, kus näib olevat veel arenguruumi, eelkõige finantsinstrumentide, äriühenduste ja aktsiapõhiste maksete puhul.

- IFRS-aruannete koostamist mõjutavad veel riiklikud raamatupidamistavad. Selle üks põhjus on kogemuste ja põhimõttepõhise lähenemise puudumine. Tegelikult on selline põhimõttepõhine raamatupidamisraamistik, mis nõuab märkimisväärset ametialast konsulteerimist, mõnede liikmesriikide jaoks tõsine väljakutse. Kuna IFRS-aruannete koostajad ja audiitorid omandavad seoses IFRS-standarditega uusi kogemusi, peaksid algsel rakendamisel esinenud probleemid lahenema.

- IFRS-standardite sätteid, mis käsitlevad tunnustamist ja mõõtmist, on rakendatud ühtsemalt ja selgemalt kui teatavaid avalikustamisnõudeid. Eelkõige on täiendavat arenguruumi üldiste raamatupidamispõhimõtete avalikustamise valdkonnas. Väärtpaberituru järelevalveasutused on kõnealuste probleemide olemasolu tunnistanud, kuid samas märkinud, et need probleemid ei ole IFRS-standardite vastavuse üldist taset halvendanud.

- IFRS-standarditega lubatud võimalusi, sealhulgas töövõtja hüvitiste, laenukasutuse kulutuste ja ühisettevõtetega seotud võimalusi, on äriühingud kasutanud eri viisil. Samuti kasutati IFRSi puhul laialdaselt varasema rakendamise võimalust. Samas ei ole laialdaselt kasutatud võimalust laiendada õiglase väärtuse mõõtmist ning IAS 39 sätestatud erandit kasutavad väga väheses pangad. Täitevasutused on väljendanud oma muret ja soovivad, et IFRS-standardite raames pakutavaid võimalusi tulevikus vähendataks.

- CESR on määratlenud konkreetsed probleemid teatavates valdkondades, nagu äriühendused (firmaväärtus, samuti de facto ja ühine kontroll), finantsinstrumendid (väärtuse langus), põhivara, raamatupidamispõhimõtete, prognooside ja eelduste avalikustamine. Täitevasutused on samuti soovitanud parandada pensioniskeemidega ja aktsiapõhiste maksetega seotud avalikustamist ning täiendavalt ühtlustada bilansi ja kasumiaruande vorminguid.

- Ümarlaual on arutatud mõningaid tehnilisi raamatupidamisküsimusi, et soodustada IFRS-standardite ühtset rakendamist ELis. Samuti on vähenenud selliste küsimuste hulk, mis on saadetud rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite tõlgendamise komiteesse (IFRIC) tõlgendamiseks. See tundub osutavat, et põhimõttepõhine lähenemine on üldiselt toiminud hästi.

- Majandusteadlased on hakanud analüüsima IFRS-standardite rakendamise mõju väärtpaberiturgudele, kuid lõplike järeldusi teha on veel vara. Ettevalmistavad uuringud on siiski osutanud, et IFRS-aruandeid esitavate äriühingute kapitalikulud on üldiselt vähenenud.

2.5. Kinnitamismenetluse toimimine ja menetlusega seotud haldusnõuded

Aruande kõnealuses osas käsitletakse kinnitamismenetluse toimimist, sealhulgas tehnilist analüüsi, poliitiliste otsuste ettevalmistamist ning halduslikke ja praktilisi kõrvaltegevusi. Aruanne hõlmab peamiselt ajavahemikku kuni 1. juulini 2007, kuid täiendavalt on lisatud ka hilisema ajavahemiku elemente.

Kinnitamismenetluse eri aspektide kohta on komisjonil järgmised märkused.

- Tehniline analüüs ja kinnitamist käsitlev nõuanne Euroopa finantsaruandluse nõuanderühm (EFRAG) on õigeaegselt esitanud komisjonile kvaliteetseid analüüse ja kinnitamist käsitlevaid nõuandeid. Kinnitamist käsitlevad nõuanded on andnud raamatupidamise regulatiivkomiteele ja Euroopa Parlamendile otsuste tegemiseks vajalikke tehnilisi andmeid. Kõigis kinnitamist käsitlevates nõuannetes, välja arvatud IAS 39, on esitatud selge seisukoht selle kohta, kas asjaomane standard tuleks kinnitada. Aja jooksul on EFRAG parandanud oma nõuannete struktuuri ja kõnealused nõuanded on nüüdsest järjepidevalt järelduste tegemise aluseks. EFRAGi tehniliste ekspertide rühm (TEG) korraldab kolme päevase kohtumise igal kuul.

- Standardite läbivaatamise nõuanderühma (SARG) teostatud läbivaatamine SARG asutati selleks, et tagada, et EFRAGilt saadav kinnitamist käsitlev nõuanne oleks tasakaalustatud ja neutraalne. SARG on kehtestanud tõhusa töökorra ja esitanud õigeaegselt hinnangud. Rühm korraldas 2007. aastal kolm kohtumist.

- Kinnitamis- ja komiteemenetlused Kinnitamismenetlus on toiminud hästi ning enamik standardeid ja tõlgendusi on kinnitatud õigel ajal. Standardite/tõlgenduste kinnitamine kooskõlas rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määrusega on toimunud kehtiva komiteemenetluse kohaselt[14]. Kõnealused menetlused muudetakse[15] ja suurem roll saab olema Euroopa Parlamendi ja nõukogu kontrollil. Parlament jälgib tähelepanelikult muutusi raamatupidamisvaldkonnas ja osaleb aktiivselt kinnitamismenetluses. Parlament on samuti nõudnud, et kinnitamismenetluse raames tuleks kehtestada ka mõjuanalüüs.

- Vajadus analüüsida uute standardite ja tõlgenduste rakendamisega kaasnevat mõju Mõjuhindamine on palju aastaid olnud õigusloome protsessi lahutamatu osa ELi ja liikmesriikide tasandil. Komisjon lisab sellise hinnangu kõigile uutele seadusandlikele ettepanekutele. Tekkinud on ilmne vajadus analüüsida raamatupidamisstandardite mõju. Mõjuhindamine või -analüüs tuleks läbi viia standardite väljatöötamise protsessi algjärgus ja seepärast on komisjon palunud IASB-l teostada sellised analüüsid uute standardite ettevalmistamisprotsessi osana. Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Komitee Sihtasutus ( International Accounting Standards Committee Foundation – IASCF)[16] võttis kohustuse analüüsida tulevasi standardeid. Olles konsulteerinud Euroopa Parlamendiga otsustas komisjon, et tulevaste peamiste standardite sellised mõjuanalüüsid tuleks teostada ELi tasandil. Komisjoni talitused on viinud lõpule IFRS 8 („Tegevussegmendid”) mõju-uuringu ja valmistavad ette samalaadset analüüsi IFRIC 12 („Teenuse kontsessioonikokkulepped”) ja IAS 23 („Laenukasutuse kulutused”) kohta. Järgmiste standardite koostamisel aitab EFRAG tihedas koostöös komisjoni talitustega ja osaledes kinnitamist käsitleva nõuande ettevalmistamises selliseid analüüse läbi viia.

- Kinnitamine ja erandid Rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite määruse põhiidee kohaselt peaksid IFRS-standardid ja IFRIC-tõlgendused olema kvaliteetsed ja laialdase toetusega, et neid saaks kinnitada ELis. Kõik standardid ja tõlgendused, välja arvatud IAS 39, on kinnitatud. IAS 39 kinnitamisel märgiti selgelt, et IAS 39 erandite kehtivust ja reguleerimisala tuleks piirata. Seoses õiglase väärtuse hindamise võimalust käsitleva esimese erandiga esitas IASB pärast konsulteerimist pangandusjärelevalveasutustega ja keskpankadega kiiresti uue lahenduse, mis seejärel kinnitati ELis. Teist erandit, mis käsitleb teatavaid riskimaandamise eeskirju, on olnud raskem lahendada. Hoolimata IASB ja pangandussektori ekspertide jõupingutustest ei ole seni suudetud lahendust leida. Komisjon on tungivalt soovitanud, et osalised esitaksid kõnealuses küsimuses uusi lahendusi.

- IFRS-standardite konsolideerimine ja tõlkimine Iga IFRS-standard kinnitatakse ELi määrusega. Seepärast ei ole olemas kinnitatud IFRS-standardite täielikku konsolideeritud versiooni. Lisaks sellele on liikmesriigid ja sidusrühmad seadnud kahtluse alla kinnitatud IFRS-standardite teatavatesse keeltesse tõlgitud versioonide kvaliteedi. Kõnealuste probleemide lahendamiseks on komisjoni vastutavad talitused alustanud mahukat konsolideerimisprojekti, mis hõlmab kõigi kinnitatud standardite ja tõlgenduste eri keeltesse tõlgitud versioonide üksikasjalikku läbivaatamist.

- Kinnitamismenetluse üldine kestvus IASB koostatud standardite avaldamise ja ELi poolt kinnitatud standardite vastuvõtmise vaheline ajavahemik on keskmiselt kaheksa kuni kümme kuud. Mõjuhindamist käsitleva otsuse vastuvõtmisega pikeneb selle menetluse kestvus veel ligikaudu kuue kuu võrra. Samas muutuvad sellised analüüsid tulevikus IASB standardite väljatöötamise protsessi osaks ja seepärast peaks ELi kinnitamismenetluse kestvus jääma kaheksa kuni kümne kuu pikkuseks. Kiireloomulistel juhtudel on liikmesriigid ja Euroopa Parlament näidanud üles paindlikkust kiirete kinnitamisotsuste tegemisel (nt IFRS 7 „Finantsinstrumendid: avalikustamine” puhul). Ühistes huvides on muuta kinnitamismenetlus võimalikult sujuvaks. Seoses IFRS 7 ja IFRS 8-ga avaldasid paljud noteeritud äriühingud soovi, et komisjon kinnitaks kõnealused standardid kiirendatud korras, mis võimaldaks äriühingutel kõnealuseid standardeid varem rakendada.

3. KOKKUVÕTE

IFRS-standardite kohustusliku rakendamise esimene aasta ELis oli üldiselt positiivne, isegi kui võtta arvese, et õigusnormide muutmise ja kogemuste puudumise tõttu oli standardite rakendamine tõeline väljakutse standardeid esimest korda rakendavate äriühingute jaoks. Esitatud raamatupidamisandmete väärtus on suurenenud ja IFRS-standardeid on üldiselt rakendatud ühtselt kogu ELis. IFRS-aruanded peaksid aja jooksul ühtlustuma, kuna aruannete koostajad ja audiitorid omandavad uue raamatupidamisraamistiku rakendamisel kogemusi.

ELi kinnitamismenetlus iseenesest tagab tehnilise kvaliteedi, poliitilise õiguspärasuse ja vastavuse äritegevusele. Süsteem on toiminud hästi ning standardid ja tõlgendused on kinnitatud õigel ajal. Kinnitamismenetlus on paindlik ja seda on juba muudetud (kaasatud on SARG, EFRAGi uued töömeetodid, komiteemenetluse uued eeskirjad, mõju-uuringud jne). Tulemuseks on tõhus ja õiguspärane struktuur.

IFRS-standardite praeguse üldise vastuvõetavuse säilitamiseks ELis on oluline, et sidusrühmad tunneksid, et IASBi töökavas keskendutakse õigetele küsimustele, ja et tulevased standardid/tõlgendused pakuksid sobivaid raamatupidamislahendusi. Mõned sidusrühmad on väljendanud kahtlust seoses mõnede IASB ettevalmistavate raamatupidamisprojektidega. Seepärast on oluline, et ELi institutsioonid, liikmesriigid ja sidusrühmad osaleksid standardite väljatöötamise protsessis võimalikult algusjärgus, kuna see parandab töö kvaliteeti ning suurendab tulevaste standardite/tõlgenduste õiguspärasust ja vastuvõetavust. Samuti jälgitakse hoolikalt, kuidas IASB viib tulevikus läbi mõjuhinnanguid.

Tulevaste IFRS-standardite ja IFRIC-tõlgenduste üldise kvaliteedi tagamiseks on oluline, et IASB/IASCF-l oleks sobilik juhtimisstruktuur ja kõnealust organisatsiooni rahastataks turvaliselt. Komisjoni talitused hindavad korrapäraselt IASB/IASCFi juhtimist ja rahastamist ning avaldavad aruanded, mida saab allalaadida komisjoni veebilehelt[17].

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1606/2002, 19. juuli 2002, rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta (EÜT L 243, 11.9.2002, lk 1).

[2] Rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid töötas algselt välja Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Komitee (International Accounting Standards Committee - IASC), kes on Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu ( International Accounting Standards Board - IASB) õiguseelneja. Rahvusvaheliste Raamatupidamisstandardite Nõukogu annab välja rahvusvahelisi finantsaruandlusstandardeid ( International Financial Reporting Standards – IFRS).

[3] Standardite tõlgendamise komitee (SIC) oli rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite tõlgendamise komitee (IFRIC) õiguseelneja.

[4] Teave pärineb komisjoni tellitud uuringust „EU Implementation of IFRS and the Fair Value Directive”, mille koostas Institute of Chartered Accountants of England and Wales’ i (ICAEW), 2007, lk 24.

[5] Täpsem teave: efrag.org

[6] Täpsem teave: http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/ias_en.htm#standards

[7] Täpsem teave: http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/committees_en.htm#arc

[8] Täpsem teave: http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/ias_en.htm#060609

[9] Eelkõige joonealuses märkuses 4 osutatud aruanne. See aruanne sisaldab muude läbiviidud uuringute täielikku loetelu.

[10] Kõnealune läbivaatamine avaldati 7. novembril 2007 dokumendina CESR/07-352 ja on kättesaadav CESR veebilehel:http://www.cesr-eu.org/index.php?page=contenu_search_res&doconly=all&searchdatefromday=1&searchdatefrommonth=1&searchdatefromyear=1970&searchdatetoday=29&searchdatetomonth=2&searchdatetoyear=2008&searchkeyword=07-352

[11] Mõned võlakirjaemitendid võivad olla otsustanud lükata IFRS-standardite rakendamise edasi kuni 2007. aastani vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1606/2002 artiklile 9.

[12] IAS 3–6, IAS 9, IAS 13–15, IAS 22, IAS 25, IAS 30, IAS 35, IFRIC 3, SIC 1–6, SIC 8 ja 9, SIC 11, SIC 14, SIC 16–20, SIC 22–24, SIC 26, SIC 28, SIC 30 ja SIC 33.

[13] ICAEW uuringus (vt joonealune märkus 4) esitatud analüüs rakenduskulude ja hilisemate korduvate kasutuskulude kohta, osutab, et kõnealused kulud on suuremad väiksemate äriühingute puhul (käive alla 500 miljoni euro), moodustades nende käibest vastavalt 0,31 % ja 0,06 %, mis on vastuvõetav tase. Väiksematel noteeritud äriühingutel on keerulisem rakendada IFRS-standardeid, kuna neil on piiratud ressursid ja puudub eelnev kogemus IFRS-standardite rakendamisel.

[14] Nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsus 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (EÜT L 184, 17 juuli 1999, lk 23).

[15] Nõukogu 17. juuli 2006. aasta otsus 2006/512/EÜ, millega muudetakse otsust 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (ELT L 200, 22. juuli 2006, lk 11). Uusim etapp: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1606/2002 rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta seoses komisjoni rakendusvolitustega, on vastu võetud ja avaldatud 9. aprilli 2008. aasta Euroopa Liidu Teatajas .

[16] IASCF on IASB sihtasutus.

[17] Täpsem teave: http://ec.europa.eu/internal_market/accounting/ias_en.htm#070112