[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 26.2.2009

KOM(2008) 775 lõplik/2

2008/0220 (CNS)

CORRIGENDUMAnnule et remplace le document COM(2008)775 final du 13.11.2008.Concerne toutes les versions linguistiques.

Ettepanek:

NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega kohustatakse liikmesriike säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid

(komisjoni esitatud) {SEC(2008) 2858}{SEC(2008) 2859}

SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa Ülemkogu rõhutas 2007. aasta märtsis toimunud kohtumisel vajadust tõsta Euroopa Liidu ja kõikide liikmesriikide varustuskindlust, töötades välja võimalikult tõhusad kriisiolukordadele reageerimise meetmed. Seoses sellega tõi ülemkogu esile vajaduse vaadata läbi ühenduse toornafta säilitamise mehhanismid, viidates eeskätt toornafta kättesaadavusele kriisiolukorras ja rõhutades kõnealuste mehhanismide ja Rahvusvahelise Energiaagentuuri (IEA) kriisiolukorras kasutatavate meetmete omavahelist täiendavust.

Euroopa Ülemkogu pädevus kinnitab komisjoni seisukohta, mille kohaselt tuleks praeguse süsteemi nõrku külgi tugevdada. Vaatamata sellele, et ühegi liikmesriigi süsteem ei ole tänaseni kriisiolukorras vajalike koguste hankimisel raskustesse sattunud ja et näiteks Euroopa Ühenduste Kohus ei ole süsteemi mittekohaseks hinnanud, äratab erijuhtude rikkumismenetluste arv ja iseloom praegu kasutatavate praktikate puhul kahtlust, eriti kui võtta arvesse teisi kaudseid tõendeid praeguses süsteemis võimalike eeskirjade eiramiste kohta, mida näitavad näiteks IEA ja/või komisjoni tegevused ja/või hindamised.

Eelkõige toob praeguse süsteemi analüüs välja puudujääke, mis võivad tarnekatkestuste korral süsteemi nõuetekohast toimimist takistada. Ei ole kindel, kas olemasolevad süsteemid suudavad tagada, et säilitatud varud oleksid eriolukorras vajadustele vastamiseks täielikult kättesaadavad ja liikuvad. Euroopa Liidul ei ole ka kooskõlastatud sekkumismenetlusi, mis oleksid kriisiolukorras otsustava tähtsusega, nende puudumine muudab kiired otsused ja tõhusad meetmed praktikas väga raskelt teostavateks. IEA rahvusvaheliselt tunnustatud eeskirjade tõhusam kohandamine oleks soovitav ka seetõttu, et see võimaldaks tõhustada ühenduse varude panust IEA tegevusse.

Kõnealused puudujäägid võivad kriisiolukorras takistada süsteemil soovitud tulemuste saavutamist ning see võib põhjustada suurt kahju majandusele. Nagu näitab mõjuhinnang, võivad tekkivad kulutused paisuda toornafta tähtsuse tõttu majanduses ja kaasaegses ühiskonnas ülisuureks. Nendes tingimustes oleks käegakatsutavate tõendite ootamine vastutustundetu.

Praegune süsteem annab alust ka parasiitluseks: liikmesriigid, kelle süsteemid on vähem usaldusväärsed, võivad toetuda riikidele, kes on sõlminud kindlad kokkulepped. Selline olukord ohustab ettevalmistamist kogu Euroopa Liidus tekkivateks kriisisituatsioonideks.

Läbivaatuse üldine eesmärk on jätkata süsteemi tõhustamist ja optimeerida liikmesriikide halduskohustusi. Eriolukordadele reageerimise süsteem peab vastama paremini Euroopa Liidu vajadustele reageerida naftatarnekatkestuste tõhusalt ja täiel määral kooskõlastatult, kui selleks peaks vajadus tekkima.

Üldine taust

Toornafta on Euroopa Liidu peamine energiaallikas. Majandus on väga sõltuv järjepidevatest, usaldusväärsetest ja mõistliku hinnaga toornaftatarnetest. Võttes arvesse suurt ja üha kasvavat sõltuvust impordist, on varustuskindlus eriti oluline.

Euroopa Liit peab olema võimeline kompenseerima või vähemalt vähendama tarnekatkestuste mis tahes kahjulikku mõju. Kogemus näitab, et nafta julgeolekuvarude ringlusse laskmine on alavarustatud turule suures koguses nafta või naftatoodete juurdetoomiseks lihtsaim ja kiireim meetod, mille tulemusel vähenevad puudujääk ja majandusele tekitatud kahjud.

Viimastel aastatel on naftatarnekatkestuste esinemise risk erinevatel põhjustel tõusnud. Praegune ülemaailmne tendents ja ka Euroopa Liidu sisene areng (järjestikused laienemised, siseturu kehtestamine, sisetoodangu vähenemine jne) kätkevad endas palju tegureid, mis nõuavad toornafta säilitamise puhul 40 aastat tagasi kehtestatud ühenduse õigusaktide uuendamist.

2002. aastal tegi komisjon ettepaneku võtta vastu direktiiv, mille eesmärk oli tõsta igas liikmesriigis varude säilitamise suurust 120 päevani ja anda Euroopa Liidule võimalus otsustada reservide jagamise üle mitte üksnes kriisiolukorras, vaid ka turu ohtlikku volatiilsust põhjustava ohu korral. Komisjon otsustas ettepaneku tagasi võtta, sest kohtas Euroopa Parlamendi ja nõukogu tugevat vastuseisu.

Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

- Nõukogu 24. juuli 2006. aasta direktiiv 2006/67/EÜ, millega liikmesriike kohustatakse säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid, ELT L 217, 8.8.2006, lk 8.

- Nõukogu 20. detsembri 1968. aasta direktiiv 68/416/EMÜ liikmesriikide toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarude säilitamise kohustusega seotud valitsustevaheliste üksiklepingute sõlmimise ja rakendamise kohta, EÜT L 308, 23.12.1968, lk 19.

- Nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiiv 73/238/EMÜ toornafta ja naftatoodete tarneraskuste mõju leevendamise meetmete kohta, EÜT L 228, 16.8.1973, lk 1.

- Käesoleva direktiiviga asendatakse nimetatud kolm õigusakti.

Direktiiv 2006/67/EÜ on kodifitseeritud versioon, mis asendab nõukogu direktiivi 68/414/EMÜ ja seda muutva direktiivi 98/93/EÜ.

Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega

Käesolev ettepanek on täiel määral kooskõlas Euroopa Liidu eesmärkidega, mis on seotud siseturu, liikmesriikide solidaarsuse ja tasakaalustatud majanduskasvule ja hindade stabiilsusele rajatud Euroopa säästva arenguga.

Samuti on see kooskõlas kliima- ja energiapoliitikaga, mille üks sammas on energia varustuskindlus.

KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

Konsulteerimine huvitatud isikutega

Konsulteerimismeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus

2008. aasta aprillis ja juunis toimus avalik konsultatsioon, et koondada kõikide huvitatud isikute arvamused seoses nafta julgeolekuvarusid käsitleva õigusakti võimaliku läbivaatusega. Konsultatsioon põhines dokumendil, milles kirjeldati peamisi praeguse süsteemiga seotud probleeme, mida komisjoni arvates tuleks lahendada, ja soovitati praeguse õigusakti võimalikke muudatusi. Lisaks erinevatele ettevõtetele ja ettevõtete ühendustele andsid oma panuse ka 17 liikmesriiki.

Veebipõhisele avalikule konsultatsioonile lisaks olid peamised sidusrühmade konsultatsiooniplatvormid naftatarnerühm ja Euroopa fossiilkütuste foorum (Berliini foorum). Lisaks struktuursetele dialoogidele konsulteeriti mitme teabekohtumise raames liikmesriikide, sidusrühmade ja välisekspertidega. Oluline teabe- ja välisekspertiisi allikas oli ka IEA.

Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine

Enamik sidusrühmi toetas konsulteerimiseks esitatud dokumendis käsitletud läbivaatamise eesmärke. Eeskätt said üldise toetuse osaliseks algatused kergendada halduskoormust, koostada IEA sätestatud menetlusi täiendavad sidusad eriolukorra menetlused ja tagada seaduste rangem järgimine kontrollimehhanismide tugevdamise teel. Siiski ilmnes sidusrühmade – nii liikmesriikide kui ka tööstusettevõtete – seas lahkarvamusi varude kättesaadavuse tõhustamise ettepanekute puhul. Kui ühed sidusrühmad rõhutasid, et kõik julgeolekuvarud peaksid olema riigi käsutuses, et tagada nende võimalikult hea kättesaadavus, siis teised pooldasid seda, et liikmesriigid peaksid olema võimelised oma süsteeme vastavalt riigi olukorrale kohandama.

Enamik sidusrühmi oli range julgeoleku- ja kaubanduslike varude füüsilise eraldamise idee vastu, pooldades ühist süsteemi (julgeolekuvarude ja kaubanduslike reservide hoidmine samades rajatistes või isegi samades ladudes), et optimeerida kulusid ja geograafilist asetust. Sellele vaatamata toetati eraldiseisvat raamatupidamist ja ranget kontrolli, et ühiseid julgeolekuvarusid ei kasutataks kaubanduslikel eesmärkidel.

Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Eksperdid said anda oma panuse mõjuhinnangu ja õigusloome ettepaneku kohta tänu mitmele konsultatsioonile ja ametlikule ning mitteametlikule koosolekule 2007. ja 2008. aastal. Naftatarnerühma liikmed vastasid kahele sihtotstarbelisele küsimusele – üks neist oli nafta julgeolekuvarude koostise ja kättesaadavuse ning teine vastavalt käesolevatele eeskirjadele julgeolekuvarude säilitamise kohta.

Ühtegi välist lepinguosalist mõjuhinnangu ja õigusakti ettepaneku koostamisel ei osalenud.

Mõju hindamine

Käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangus kaaluti nelja võimalust. Tehti järgmised järeldused:

Võimalus 0: Meetmeid ei võeta

Kõnealuse võimaluse puhul ei saa tagada Euroopa Liidu nõuetekohast ettevalmistust eriolukordadeks; see tekitab muret, sest tulevikus võivad tarnekatkestused muutuda üha sagedasemaks ning tõsisemaks.

Võimalus 1: Kontrollmehhanismide ja praeguse süsteemi kooskõlastamise tõhustamine

See võimalus ei kaasaks praeguste varude säilitamist käsitlevate õigusaktide muutmist, vaid tugevdaks avalikku kontrolli julgeolekuvarude kättesaadavuse üle ja eriolukorrale reageerimise mehhanisme. See tooks kaasa teatud parandusi, kuid ei võimaldaks kõiki puudujääke korvata ega luua seega tõhusat ja sidusat süsteemi kogu Euroopa Liidus. Kontrollide tugevdamine võimaldaks hõlpsamini avastada mittevastavusi, kuid ei käsitleks varude puudujäägi põhjuseid.

Võimalus 2: Sellise tsentraliseeritud süsteemi loomine ühenduses, kus julgeolekuvarud on kohustuslikult riigiomand või avalik-õiguslik omand

Selle võimaluse puhul on riigil kõik 90-päevased ja vastava ameti hallatavad julgeoleku erivarud, mida Euroopa Liit vajaduse korral kontrollib ja mis on kaubanduslikest varudest eraldatud. Loomulikult oleksid need varud eriolukorras kättesaadavad, kuid ühiste varudega seostatud eelised (varude automaatne ringlemine ja lähedus tarbijatele) kaotatakse. See võimalus muudaks radikaalselt praegust varude säilitamise süsteemi enamikus liikmesriikides, tuues kaasa väga suuri riiklikke kulutusi. Selline meede ei õigustaks ennast minevikus aset leidnud kriiside puhul ja võib mitte vastata proportsionaalsuse ja subsidiaarsuse põhimõtetele.

Võimalus 3: Praeguse süsteemi läbivaadatud versiooni raames Euroopa Liidu julgeoleku erivarude moodustamine

Kehtestada liikmesriikidele kohustus säilitada julgeolekuvarud, millest osa oleks valitsuse või vastava ameti hallata (nn erivarud), mistõttu oleks kriisiolukorras vaieldamatult võimalik lisakoguseid kasutada. Suures ulatuses alla 90-päevaste varude tase oleks minevikus aset leidnud kriisidele sarnastes olukordades piisav. Liikmesriikidele jäetaks suur tegutsemisvabadus, et vastata ülejäänud varude säilitamise kohustusele. Selline lahendus on üsna sarnane enamikus liikmesriikides kehtestatud lahendusega. Lahendus pakub mõistlikku kaitset tarnekatkestuste vastu, jättes vastavalt proportsionaalsuse põhimõttele riiklike otsuste vastuvõtmise vabaduse.

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Kavandatud meetmete kokkuvõte

Olgugi et komisjon eelistab selgelt kolmandat võimalust, ilmneb sidusrühmadega konsulteerimisest ja mõjuhinnangust, et praegu ei saa ta erivarude moodustamist kehtestada. Seega põhineb komisjoni ettepanek kõnealusel võimalusel, kuid jätab praegu erivarude moodustamise liikmesriikide kaalutlusõiguseks. Pakutakse välja kontrollide tugevdamise eesmärki kandvad eeskirjad ja teatavatele kriteeriumidele mittevastavate varude korral koostatakse aastaaruanne, milles määratletakse nende paiknemine ja omanik, et tagada varude täielik kättesaadavus. Ülevaatamisklausel võimaldab komisjonil määratleda pärast teatavat ajavahemikku, kas liikmesriigid, kes ei moodusta erivarusid, rakendavad teisi piisavalt usaldusväärseid lahendusi.

Eritoodetest koosnevate ja valitsuse või vastava ameti hallatavate julgeolekuvarude säilitamine on ülimalt soovitav eeskätt ettepanku raames, mille eesmärk on ühtlustada liikmesriikide varudele kehtivaid üldisi kohustusi IEA kohustustega. Ühtlustamine muudab ühenduse naftavarude süsteemi sidusamaks ja hõlbustab koostööd IEAga. Samuti kergendaks see kohustuste järgimist ja vähendaks liikmesriikidel lasuvat halduskoormust, seda eelkõige nende riikide puhul, kellel on topeltkohustused nii Euroopa Liitu kui ka IEAsse kuulumise tõttu. Siiski võib ühtlustamine kaasa tuua ka varude säilitamise praktikatega seotud määratluste paindlikumaks muutumise. Nimetatud mõju tasakaalustamiseks peaks julgeolekuvarusid haldama vähemalt osaliselt riik, nii nagu seda tehakse Ameerika Ühendriikides, Jaapanis ja Koreas.

Lisaks saavad liikmesriigid väljapakutud õigusakti kaudu suurema paindlikkuse varude säilitamise kohustuse rakenduseeskirjade määratlemisel. Neil on võimalus delegeerida oma teatavate varude säilitamise kohustus mõnele teisele liikmesriigile. Lisaks lubatakse juhul, kui üks liikmesriik otsustab ettevõtetele kehtestada varude säilitamise kohustuse, delegeerida kohustuse täitmine varude kesküksusele. See võimalus kõrvaldab teatavad diskrimineerimised, mis võivad majandustegevuses osalejate kategooriate vahel eksisteerida, ja võimaldab leevendada nn piletite kasutamise ja kahepoolsete siduvate lepingute probleemi. Ettepanekuga kehtestatakse eeskirjad ja menetlused IEA tegevuse korral ja eriolukordades, kui sellist tegevust ei eksisteeri. Euroopa Liit võiks IEA tegevuses tõhusamalt osaleda: IEA liikmesriigid võiksid selles osaleda ilma komisjoni selgesõnalise loata ja viimane kooskõlastaks IEAsse mittekuuluvate riikide panust.

Lõpetuseks võiks komisjon esitatud eeskirjadele tuginedes julgeolekuvarusid kontrollida ja inspekteerida või siis tehtaks seda komisjoni nimel.

Õiguslik alus

Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 100.

Subsidiaarsuse põhimõte

Ühenduse meetmega saavutatakse ettepaneku eesmärgid paremini järgmistel põhjustel.

Energia on avalik hüve: pidades silmas siseturu olemasolu, ei piirduks varude kriisiolukorras vabastamise eelised vaid ühe riigiga. Siseturg tagab, et kõiki vabastatud varusid võib Euroopa Liidu piires vabalt osta. Varude vabastamise eelised ei kehtiks vaid ühele riigile, vaid kogu Euroopa Liidule. Järelikult võivad liikmesriikides kehtestatud eriolukordadele reageerimise süsteemid liigse erinevuse korral ning ettevalmistuse ja usaldusväärsuse erinevate tasemete tõttu olla vähem tõhusad ja tekitada parasiitluse probleemi.

Võttes arvesse naftaturu rahvusvahelist mõõdet, mõjutab naftatarne mis tahes katkestus kas ühes või mitmes liikmesriigis või kolmandas riigis kõiki liikmesriike. Lisaks mõjutab niivõrd läbipõimunud majandussüsteemis nagu siseturg iga liikmesriigi eriolukorraks ettevalmistuse tase kogu Euroopa Liidu ettevalmistuse taset. Kehtestades Euroopa Liidus miinimumnõuded, oleks probleemide ennetamine ja kriiside ületamine lihtsam.

Lisaks tuleb meelde tuletada, et paljud liikmesriigid ei kuulu IEAsse, kellel on pädevus võtta ülemaailmses kriisiolukorras meetmeid. Euroopa Komisjon osaleb agentuuri tegevuses, kuid kogu Euroopa Liidu osalust IEA tegevuses ei saa tagada muidu, kui vaid ühenduse süsteemi raames, millega liituvad liikmesriigid, kes ei kuulu IEAsse.

Eelnevat arvesse võttes on kooskõlastamine parim vahend Euroopa Liidu naftatarnete turvalisuse taseme hoidmiseks.

Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

Käesolev ettepanek ei lähe oma eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. Liikmesriikidel on varude säilitamise rakenduseeskirjade ja varude koosseisu määratlemisel endiselt vabad käed, arvestades geograafilist asendit, rafineerimisvõimalusi ja teisi asjakohaseid tegureid.

Ettepanekuga ei seata liikmesriikidele kohustusi varude säilitamise sätete üksikasjades. See piirdub vaid julgeolekuvarudele kehtestatud kriteeriumidega. Teatavate meetmete eesmärk on kergendada liikmesriikidel ja majandustegevuses osalejatel lasuvat halduskoormust.

Õigusakti valik

Kavandatud õigusakt(id): direktiiv.

Kavandatud õigusakt on direktiiv, mida tuleb liikmesriikides rakendada. Direktiiv on kõige sobivam teostamisvahend, sest selles määratletakse selgelt püstitatud eesmärgid ja jäetakse liikmesriikidele piisav tegutsemisvabadus, et rakendada seda viisil, mis vastab kõige paremini riigi olukorrale.

MÕJU EELARVELE

Ettepanekul on ühenduse eelarvele piiratud mõju. Katta tuleks eelkõige infotehnoloogiakulud ning komisjoni vastava otsuse korral ka julgeolekuvarude auditi või kontrolli kulud.

Ettepanekul ei tohiks liikmesriikide eelarvele olla olulist kaudset ega vältimatut mõju.

TÄIENDAV TEAVE

Lihtsustamine

ELi julgeolekuvarude õigusraamistik ja varude kasutamise eeskirjad põhinevad kolmel erineval ühenduse õigusaktil. Need asendatakse käesoleva ettepaneku puhul ühtse õigusaktiga.

Ühtlustades IEA määratletud varude säilitamise kohustusi, lihtsustatakse käesoleva ettepanekuga ka liikmesriikide haldusmenetlusi.

Ülevaatamisklausel

Komisjon võib pärast kolme aastat teha ettepaneku, et iga liikmesriigi julgeolekuvarusid haldaks kohustuslikult kas riik või vastav amet.

2008/0220 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega kohustatakse liikmesriike säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 100,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[2],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[3],

olles konsulteerinud Euroopa andmekaitseinspektoriga[4]

ning arvestades järgmist:

(1) Ühenduse varustamisel toornafta ja naftatoodetega on jätkuvalt väga suur roll, seda eelkõige transpordisektoris ja keemiatööstuses.

(2) Tootmiskasv, naftavarude vähenemine ja naftatoodete tarbimise suurenemine kogu maailmas suurendavad tarneraskuste tekkimise ohtu.

(3) Euroopa Ülemkogu on rõhutanud eeskätt vajadust suurendada varustuskindlust nii ühenduse kui ka kõikide liikmesriikide tasandil, vaadates muuhulgas läbi ühenduse naftavarude säilitamise korra, mis hõlmab eelkõige varude kättesaadavuse kriisiolukorras[5].

(4) Kõnealune eesmärk eeldab muuhulgas, et ühtlustamine toimub ühenduse süsteemis ja Rahvusvahelise Energiaagentuuri (edaspidi „IEA”) ettenähtud süsteemis.

(5) Kooskõlas nõukogu 24. juuli 2006. aasta direktiiviga 2006/67/EÜ, millega liikmesriike kohustatakse säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid,[6] hinnatakse varusid vastavalt keskmisele päevasele sisetarbimisele eelmisel kalendriaastal. Seevastu 18. novembri 1974. aasta rahvusvahelist energiaprogrammi käsitleva kokkuleppe (edaspidi „IEA kokkulepe”) alusel kehtestatud kohustusi hinnatakse nafta ja naftatoodete puhasimpordi koguste põhjal. Sellel ja ka teistel metodoloogilistel põhjustel on vaja kohandada varude säilitamise arvutamise ja ühenduse julgeolekuvarude hindamise meetodeid, et ühtlustada neid IEA kokkuleppe rakendamise raames kasutatud meetoditega.

(6) Naftat ise tootev riik võib samuti varustuskindlusele kaasa aidata, õigustades seega asjaolu, et naftat tootvatel liikmesriikidel on teistest liikmesriikidest vähem varusid. Kõnealune erand ei saa siiski tuua kaasa suurt muutust varude säilitamise kohustustes direktiivis 2006/67/EÜ sätestatud kohustustega võrreldes. Eelnevast lähtub, et teatavate liikmesriikide varude säilitamise kohustus peaks olema määratletud nafta sisetarbimise näitaja, mitte impordi suhtes.

(7) Euroopa Ülemkogu Brüsseli kohtumisel 8.–9. märtsil 2007 tehtud eesistujariigi järeldustes osutatakse üha suuremale ja kiireloomulisemale vajadusele, et ühendus kehtestaks Euroopa ja liikmesriikide tasandil rakendatud meetmeid ühendava integreeritud energiapoliitika[7]. Seega oleks oluline ühtlustada erinevates liikmesriikides rakendatavat varude säilitamise korda.

(8) Naftavarude kättesaadavuse ja energiavarustuse kaitse moodustavad liikmesriikide ja ühenduse avaliku julgeoleku põhituuma. Neid eesmärke aitab saavutada ühendusesiseste varude säilitamist haldavate asutuste ja kesküksuste olemasolu. Selleks et asjaomased liikmesriigid saaksid võimalikult hästi kasutada riigisisest õigust määratleda varude säilitamise kesküksuse staatus ja optimeerida lõpptarbijatele varustamistegevustest tekkivat finantskoormust, piisab tulunduslike eesmärkide keelamisest, võttes arvesse konteksti, et naftavarusid võib säilitada igal pool ühenduse territooriumil selleks otstarbeks loodud mis tahes asutuse või talituse poolt.

(9) Pidades silmas naftavarusid käsitlevate ühenduse õigusaktide eesmärke, teatavate liikmesriikide võimalikku julgeolekumuret ning soovi tõhustada liikmesriikide solidaarsust tagavate mehhanismide rangust, oleks vaja piirata riiklikul territooriumil vahendajateta kesküksuste tegevuspiirkonda.

(10) Naftavarusid peaks olema võimalik hoida igal pool ühenduse territooriumil. Seega peavad majandustegevuses osalejad, kellel lasub varude säilitamise kohustus, saama ennast sellest vabastada, andes kohustuse üle mis tahes kesküksusele. Lisaks väheneksid rahvusvahelisel tasandil diskrimineerivad praktikad, kui selline kohustusest vabastamine toimuks reaalselt ühenduse territooriumil vabalt valitud varude säilitamise kesküksuse osutatud teenuste kulude piiratud ulatuses hüvitamise teel.

(11) Liikmesriigid peaksid tagama kõikide nende varude kättesaadavuse, mille säilitamine on ühenduse õigusaktidega ette nähtud. Kättesaadavuse tagamiseks ei tohiks kõnealuste varude omandiõigust mingil viisil vähendada ega piirata. Arvestada ei tohiks naftatooteid, mis kuuluvad ettevõtetele, kelle aktsiaid ähvardab täitmismenetlus. Kui majandustegevuses osalejatele on kehtestatud varude säilitamise kohustus, võib nimetatud ohu märgiks olla pankrotimenetlus või vaidluse lahendamine kokkuleppel.

(12) Eriolukorras rakendatavate poliitikate kehtestamise, varude säilitamise riiklike meetmete ühendamise ja eeskätt kriisiolukorras varude tasemete parema läbipaistvuse tagamise vajaduse tõttu peaksid liikmesriikidel ja ühendusel olema kõnealuste varude tõhustatud kontrolliks vajalikud vahendid.

(13) Kui suur osa varudest kuulub liikmesriikidele või erinevate riiklike ametiasutuste loodud kesküksustele, aitaks see tõhustada kontrolle ja läbipaistvust vähemalt nimetatud varude osa ulatuses.

(14) Et aidata kaasa varustuskindluse tõhustamisele ühenduses, peaksid varud, mis on hangitud liikmesriikidele või kesküksustele ja moodustatud pärast liikmesriikide vastu võetud otsuseid (nn erivarud), vastama kriisiolukorra vajadustele. Lisaks oleks vajalik varude juriidiline eristaatus, mis tagaks kriisiolukorras nende täieliku kättesaadavuse. Selleks peaksid asjaomased liikmesriigid tagama vajalike meetmete võtmise kõnealuste varude tingimusteta kaitsmiseks mis tahes sundtäitmismeetmete vastu.

(15) Kesküksustele või liikmesriikidele kuuluvate varude kogused peaksid selles staadiumis olema määratletud tasemega, mille on iga asjaomane liikmesriik sõltumatult ja vabatahtlikult kehtestanud.

(16) Kuna kontrolle ja läbipaistvust tuleb tõhustada, on vaja kehtestada liikmesriikidele kohustused, millega nähakse ette erivarusid mitte sisaldavate julgeolekuvarude tugevdatud järelevalve ja teatavatel juhtudel julgeolekuvarude kättesaadavust reguleerivatest meetmetest ja nende säilitamist reguleerivate sätete arengust teavitamine.

(17) Direktiiviga 2006/67/EÜ anti suur panus naftavarude moodustamisele ja korraldamisele iga liikmesriigi tasandil, kuid sellega ei kehtestatud eraldiseisvat raamatupidamist varudele, mis sisaldavad kaubanduslike eesmärkide või käitamisega seotud naftavarusid. Seetõttu tuleks nimetatud juhtudel varude läbipaistvust tõhustada.

(18) Tundub, et direktiiviga 2006/67/EÜ määratletud varusid käsitlevate kokkuvõtete esitamise sagedus ja tähtaeg, mille jooksul tuleb need kättesaadavaks muuta, on hilisemad, kui mujal maailmas moodustatud erinevate naftavarusüsteemide puhul. Euroopa Parlament on avaldanud oma resolutsioonis energiahindade suurendamise makromajanduslike mõjude kohta toetust tõhusama teavitussüsteemi kehtestamisele[8].

(19) Selleks et ei korduks erinevaid tootekategooriaid käsitlev teave, mida liikmesriigid peavad esitama, tuleks käesolevas direktiivis käsitletud erinevate naftatoodete kategooriate suhtes viidata Euroopa Parlamendi ja nõukogu ******** määrusele nr ******** energiastatistika kohta.

(20) Varustuskindlus tõhustamiseks, turgude täielikumaks teavitamiseks, tarbijate rahustamiseks naftavarude seisukorra suhtes ja teabeedastusvahendite optimeerimiseks on vajalik ette näha, et muudatusi ja täpsustusi saaks hiljem statistiliste kokkuvõtete koostamise ja nende edastamise korda sisse viia.

(21) Samadel eesmärkidel tuleks ühtlasi laiendada statistiliste kokkuvõtete koostamist ja neist teavitamist, lisades kokkuvõttesse peale julgeoleku- ja erivarude ka muud varud, ning kehtestada nende kokkuvõtete esitamine kord nädalas.

(22) Tihti segatakse naftatoodete hulka biokütuseid ja ka lisaaineid. Kõnealustele toodetele lisatuna peaks neid arvestama nii varude säilitamise kohustuse kui ka säilitatud varude arvutuste tasandil.

(23) Komisjonile edastatud kokkuvõtetes võib esineda viivitusi ja vigasid. Komisjoni värvatud või volitatud isikud peaksid saama seega kontrollida ametiasutuste ja liikmesriikide nõutud varude ja dokumentide tegelikku olukorda.

(24) Saadud või kogutud andmeid peaks olema võimalik töödelda infotehnoloogiliselt ja kasutada kompleksses statistikas, mis eeldab integreeritud seadmete ja menetluste kasutamist. Selleks peaks komisjon suutma võtta sihtotstarbelised meetmed, arendades eelkõige välja uued infotehnoloogilised süsteemid.

(25) Üksikisikute kaitse liikmesriikidepoolse isikuandmete töötlemise eest on reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[9] ning üksikisikute kaitse komisjonipoolse isikuandmete töötlemise eest on reguleeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusega nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta[10]. Nimetatud õigusaktides nõutakse eelkõige, et isikuandmete töötlemisel oleks õiguslik põhjendus ja et juhuslikult kogutud isikuandmed viivitamatult kustutataks.

(26) Asjaomastel liikmesriikidel on soovitav täita kohustusi, mida neile IEA kokkuleppe rakendamisel vastu võetud varude ringlusesse laskmise otsuse või kõnealuse kokkuleppe rakendusmeetmete alusel kehtestada võib.

(27) Nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiivi 73/238/EMÜ[11] (toornafta ja naftatoodete tarneraskuste mõju leevendamise meetmete kohta) sätete eesmärk on eelkõige kompenseerida või vähemalt hajutada kas või ajutiste raskuste kahjulikku mõju, kui toornafta või naftatoodete tarned olulised määral vähenevad ja sellest tingituna võivad tekkida ka tõsised häired ühenduse majandustegevuses. Käesoleva direktiiviga tuleks kehtestada samasugused meetmed.

(28) Direktiivis 73/238/EMÜ käsitletakse muuhulgas konsultatsiooniorgani asutamist, et tagada liikmesriikide võetud või soovitatud konkreetsete meetmete koordineerimine. Käesolevas direktiivis tuleks sätestada samasuguse organi loomise. Igal liikmesriigil tuleks koostada kava, mida saaks rakendada toornafta ja naftatoodete tarneraskuste korral. Samuti on kasulik, kui iga liikmesriik võtaks vastu sätted organisatsiooniliste meetmete kohta, mida tuleb kriisiolukorras rakendada.

(29) Arvestades, et ühenduse tasandil puudub ühtne kohustuslik miinimumtase erivarudele ja käesoleva direktiiviga kehtestatakse hulgaliselt uusi mehhanisme, tuleks käesoleva direktiivi rakendamist hinnata suhteliselt kiiresti pärast selle jõustumist.

(30) Käesolev direktiiv käsitleb või asendab kõiki aspekte, mida käsitletakse nõukogu 20. detsembri 1968. aasta otsuses 68/416/EMÜ liikmesriikide toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarude säilitamise kohustusega seotud valitsustevaheliste üksiklepingute sõlmimise ja rakendamise kohta[12]. Seega muutub kõnealuse otsuse ese tühiseks.

(31) Võttes arvesse, et kavandatud tegevuse eesmärki – ühenduses nafta tarnekindluse kõrge taseme säilitamine liikmesriikide solidaarsusel põhinevate usaldusväärsete ja läbipaistvate mehhanismide abil siseturu ja konkurentsieeskirjasid järgides – ei saa liikmesriigid piisavalt edukalt saavutada, võib eesmärki selle tegevuse mõõtmete ja mõju tõttu ühenduse tasandil tõhusamalt täita. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(32) Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[13].

(33) Seepärast tuleb tunnistada direktiivid 73/238/EMÜ ja 2006/67/EÜ kehtetuks.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva direktiiviga sätestatakse eeskirjad, et tagada ühenduse naftatarnkindluse kõrge tase liikmesriikide solidaarsusel põhinevate usaldusväärsete ja läbipaistvate mehhanismidele kaudu, kehtestades nafta või naftatoodete miinimumvarude säilitamiseks ning võimaliku tõsise puudujäägi korvamiseks vajalikud menetlused.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „võrdlusaasta” – kalendriaasta, mille tarbimis- või impordiandmeid arvestatakse teataval ajahetkel säilitatavate ja reaalselt olemasolevate varude taseme arvutustes;

b) „lisaained” – ained, mis on muud kui süsivesinikkomponendid ja mida tootele lisatakse või tootega segatakse selle omaduste muutmiseks;

c) „biokütus” – vedel- või gaasiline kütus, mida kasutatakse transpordis ja tootmises tänu biomassile, mis on põllumajanduslikust tootmisest (kaasa arvatud taimsed ja loomsed ained), metsatööstusest ja sellega seotud tootmisest pärit toodete, jäätmete ja jääkide ning tööstus- ja olmejäätmete bioloogiliselt lagunev fraktsioon;

d) „sisetarbimine” – kogusumma, mis vastab riiki tarnitud koguste summale nii energiakasutuses kui ka väljaspool seda. See kogusumma hõlmab elektrienergiajaamades töödeldavaid tarneid ning majapidamistele, tööstusettevõtetele või lõpptarbimiseks mõeldud tarneid;

e) „kehtiv rahvusvaheline otsus varude ringlusesse laskmise kohta” – mis tahes Rahvusvahelise Energiaagentuuri haldusnõukogu kehtiv otsus mõne liikmesriigi nafta- või naftatoodete varude ringlusesse laskmise kohta;

f) „varude säilitamise kesküksus” – asutus või üksus, kellele võib anda volitusi kindlaksmääratud liikmesriigi territooriumil vahendajateta tegutsemiseks, eesmärgiga soetada, säilitada või müüa sellel territooriumil asuvaid erivarusid;

g) „tõsine tarnekatkestus” – ühenduses või liikmesriigis toimunud nafta või naftatoodete tarnete suur ja prognoosimatu langus, mis on või ei ole kaasa toonud kehtiva rahvusvahelise otsuse varude ringlusesse laskmise kohta;

h) „meresõidukite punkrivarud” – Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määruse nr ****** energiastatistika kohta A lisa punktis 2.1 määratletud kogusumma;

i) „naftavarud” – toornafta ja naftatoodete varud, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määruse nr ****** energiastatistika kohta C lisa punkti 3.1 lõikes 1;

j) „julgeolekuvarud” – naftavarud, mida iga liikmesriik peab säilitama vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 3;

k) „kaubanduslikud varud” – naftavarud, mida haldavad majandustegevuses osalejad, kellele käesoleva direktiiviga säilitamise kohustust ei kehtestata;

l) „erivarud” – artiklis 9 sätestatud tingimustele vastavad naftavarud.

Käesolevas artiklis nimetatud mõisteid võib vastavalt artikli 24 lõigus 2 esitatud regulatiivmenetlusele täpsustada ja muuta.

Artikkel 3

Julgeolekuvarud – varude säilitamise kohustuste arvutamine

1. Liikmesriigid võtavad kõik õigus-, regulatiiv- või haldusmeetmed, et säilitada hiljemalt 31. detsembriks 20XX[14] ühenduse territooriumil pidevalt neile ette nähtud naftavarude taset vähemalt suurimale 90-päevase puhasimpordi või 70-päevase tarbimise koguse tasemele vastavalt.

2. Arvestatav puhasimport arvutatakse keskmise toornafta päevase impordikoguse põhjal eelmisel kalendriaastal, kusjuures keskmine kogus arvutatakse vastavalt I lisas esitatud korrale ja meetodile.

Tarbimine, mida tuleb arvesse võtta, arvutatakse eelneva kalendriaasta keskmise toornafta päevase sisetarbimise põhjal, kusjuures keskmine kogus määratletakse ning arvutatakse vastavalt II lisas esitatud korrale ja meetodile.

3. Erandina lõikest 2 määratletakse kõnealuses lõikes osutatud puhasimport ja tarbimine siiski iga kalendriaasta 1. jaanuarist kuni 31. märtsini, lähtudes kogustest, mis on imporditud ja tarbitud jooksva kalendriaasta suhtes üle-eelmise kalendriaasta jooksul.

4. Käesolevas artiklis käsitletud varude säilitamise kohustuste arvutamise korda ja meetodeid võib vastavalt artikli 24 lõikes 2 esitatud regulatiivmenetlusele muuta.

Artikkel 4

Varude taseme arvutamine

1. Säilitatavate varude tase arvutatakse vastavalt III lisas esitatud meetoditele. Kui arvutatakse artikli 9 alusel igas kategoorias säilitatavate varude taset, kehtivad osutatud meetodid üksnes asjakohase kategooria toodete puhul.

2. Kui arvutatakse säilitatavate varude taset kindlaksmääratud hetkel, vastab kalendriaasta, mille andmeid tuleb arvesse võtta, võrdlusaastale, mis on määratletud vastavalt artiklis 3 sätestatud eeskirjadele.

3. Lõigetes 1 ja 2 käsitletud erivarude taseme arvutamise korda ja meetodeid võib muuta vastavalt artikli 24 lõikes 2 esitatud regulatiivmenetlusele.

Artikkel 5

Varude kättesaadavus

1. Liikmesriigid tagavad oma riigi territooriumil asuvatele julgeolekuvarudele ja artiklis 9 osutatud erivarudele pideva füüsilise juurdepääsu ja varude kättesaadavuse. Nad määravad kõnealuste varude identifitseerimise, vastava raamatupidamise ja kontrolli viisi, mis võimaldab kõnealuseid varusid igal hetkel kontrollida. Majandustegevuses osalejate hallatavate varude hulka kuuluvate või nende varudega segatud julgeoleku või erivarude raamatupidamine peab olema eraldiseisev.

Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et takistada julgeolekuvarude ja erivarude pantimist ja mis tahes muud väärtpaberitega seotud kasutamist. Julgeolekuvarusid ja erivarusid ei tohi koormata mingite rahaliste või juriidilise kohustustega.

2. Kui tuleb rakendada artiklis 21 sätestatud eriolukorra menetlusi, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et iga liikmesriik, kelle riigi territooriumil julgeolekuvarusid või erivarusid säilitatakse, saaks nendes tingimustes kõnealuste varude eraldamise, transpordi ja ringlusesse laskmise üle ise otsustada.

Artikkel 6

Julgeolekuvarude register – aastaaruanne

1. Kõik liikmesriigid koostavad üksikasjaliku kõikide riiklike julgeolekuvarude registri, mida pidevalt ajakohastatakse ja mis ei kajasta artiklis 9 käsitletud erivarusid. Registris on eeskätt kogu teave asjaomaste varude täpse asukoha, koguse ja omaniku määralemiseks ning ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määruse nr ****** energiastatistika kohta C lisa punkti 3.1 lõikes 1 määratletud kategooriatele vastava täpse tüübi määratlemiseks.

Asjaomane liikmesriik esitab komisjonile väljavõtte iga kalendriaasta viimasel päeval registris olevate varude kohta; väljavõte esitatakse kajastatud kalendriaastale järgneva kolmekümne päeva jooksul.

Lisaks sellele esitab liikmesriik komisjonile registri väljavõtte kaheksa päeva jooksul pärast komisjoni talitustest mistahes andmepäringu saamist; väljavõte võib hõlmata kuni kümmet aastat arvestatuna nõutud andmete kuupäevast.

2. Iga liikmesriik, kes ei pea artikli 9 alusel erivarusid säilitama, koostab aastaaruande, milles analüüsitakse riiklike ametiasutuste võetud meetmeid julgeolekuvarude kättesaadavuse tagamiseks ja kontrollimiseks, samuti riigi territooriumil asuvate teiste liikmesriikide riiklike julgeolekuvarude säilitamist käsitlevate institutsionaalsete ja organisatsiooniliste meetmete arengut. Aruanne esitatakse komisjonile käsitletavale kalendriaastale järgneva kolme kuu jooksul.

Artikkel 7

Varude säilitamise kesküksuste asutamine

1. Liikmesriigid võivad asutada varude säilitamise kesküksusi.

Kuid kui liikmesriik kehtestab varude säilitamise kohustuse majandustegevuses osalejatele, kes tegutsevad riiklikul turul, on ta kohustatud vastava varude säilitamise kesküksuse asutama.

Ükski liikmesriik ei tohi asutada rohkem kui ühe varude säilitamise kesküksuse või muu samalaadse asutuse. Ta võib asutada varude säilitamise kesküksuse igale poole ühenduse territooriumil.

Varude säilitamise kesküksus on mittetulundusühendus või -asutus, mida käesolevas direktiivis majandustegevuses osalejana ei käsitata.

2. Varude säilitamise kesküksuse peamine eesmärk on naftavarude soetamine, säilitamine ja müük kesküksuse asutanud liikmesriigi riiklikul territooriumil. See on ainus ühendus või asutus, kellele võib anda volitusi selle asutanud liikmesriigi territooriumil vahendajateta tegutsemiseks, et soetada, säilitada või müüa artiklis 9 käsitletud erivarusid.

Välja arvatud erivarude soetamine või müümine, võib iga varude säilitamise kesküksus leppida majandustegevuses osalejatega kokku neile naftavarude haldamise ülesannete usaldamises, tingimusel et volitused on seotud asjaomase varude säilitamise kesküksuse asutanud liikmesriigi territooriumi asuvate naftavarudega. Kõnealuseid volitusi ei saa edasi anda.

3. Ükski varude säilitamise kesküksus ei või soetada, säilitada ega hallata julgeolekuvarusid, mis asuvad väljaspool üksuse asutanud liikmesriigi riiklikku territooriumi, kui volitusi ei anta kokkuleppeliselt liikmesriigile, kelle territooriumil kõnealused varud asuvad, või selle liikmesriigi asutatud varude säilitamise kesküksusele.

Ükski liikmesriik ei või soetada, säilitada ega hallata julgeolekuvarusid, mis asuvad väljaspool tema riiklikku territooriumi, kui volitusi ei anta kokkuleppeliselt liikmesriigile, kelle territooriumil kõnealused varud asuvad, või selle liikmesriigi asutatud varude säilitamise kesküksusele.

4. Iga liikmesriik kehtestab oma varude säilitamise kesküksusele järgmised kohustused:

a) vastavalt artiklile 8 avaldada majandustegevuses osalejatele pidevalt täielikku teavet varude kesküksuse säilitatavate varude koguste kohta tootekategooriate kaupa;

b) avaldada majandustegevuses osalejatele pakutavate teenuste tingimused vähemalt kuus kuud enne varude kesküksuse pakkumise tegemist.

Artikkel 8

Majandustegevuses osalejate delegeeritavad volitused

1. Iga liikmesriik tagab, et kõikidele majandustegevuses osalejatele, kellele ta on seadnud varude säilitamise kohustuse, täites nii talle artikliga 3 pandud kohustusi, antakse õigus delegeerida vastavalt majandustegevuses osaleja äranägemisele kas täielikult või osaliselt varude säilitamise kohustused:

a) asjaomase liikmesriigi varude säilitamise kesküksusele või

b) ühele või mitmele varude säilitamise kesküksusele, kes on võimelised kõnealuseid varusid säilitama, või

c) teistele majandustegevuses osalejatele, kellel on ülemääraseid varusid talle varude säilitamise kohustuse kehtestanud liikmesriigi territooriumil; delegeerimiseks sõlmitakse asjaomaste majandustegevuses osalejatega leping.

Esimese lõigu punktis c käsitletud volitusi ei saa edasi delegeerida.

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et keelata majandustegevuses osalejatel varude säilitamise kohustuste delegeerimine mis tahes muul kujul.

2. Majandustegevuses osalejad peavad rakendama oma delegeerimisõigust vähemalt kakskümmend neli päeva enne neile kehtestatud varude säilitamise kohustuse ajavahemiku algust, välja arvatud juhul, kui neid teavitatakse kõnealusest ajavahemikust vähem kui sada päeva ette.

Kui majandustegevuses osalejaid teavitatakse varude säilitamise kohustuse ajavahemiku algusest vähem kui sada päeva ette, võivad nad igal hetkel delegeerimisõigust rakendada.

3. Liikmesriik kehtestab enda asutatud varude kesküksusele kohustuse võtta objektiivsetel, läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel tingimustel vastu kõik majandustegevuses osalejate lõike 1 alusel saadetud varude kohustuste delegeerimise taotlused vastavalt enda säilitamisvõimalustele riiklikul territooriumil ja tasustades summad, mis ei ületa osutatud teenuste maksumust.

4. Liikmesriigi varude säilitamise keskasutus ei või keelduda ühestki delegeerimisest, mis ei vasta riiklikul territooriumil tema enda ladustamisvõimalustele ja mille on esitanud majandustegevuses osaleja, kellele sama liikmesriik on varude säilitamise kohustuse kehtestanud.

5. Kui majandustegevuses osaleja, kellele liikmesriik varude säilitamise kohustuse kehtestas, selle kohustuse täitmise sama liikmesriigi varude säilitamise keskasutusele edasi volitab, võtab liikmesriik vajalikud meetmed, et tagada varude säilitamine varude säilitamise keskasutuse kaudu, luues vajaduse korral oma territooriumil uusi, volitustaotluse nõuetele vastavaid säilitamisvõimalusi.

Kui säilitamiseks tuleb ehitada uusi rajatisi või neid selleks otstarbeks täiustada, võib varude säilitamise kohustuse kehtestanud liikmesriik või varude säilitamise keskasutus nõuda majandustegevuses osaleja juhataja tasustamist vaid pärast asjakohaste varude moodustamist.

Artikkel 9

Erivarude moodustamine

1. Iga liikmesriik võib pöördumatult alustada tarbimispäevade arvuga määratletud naftavarude miinimumtaseme säilitamisega vastavalt käesolevale artikli tingimustele (edaspidi „erivarud”).

Artikli 3 alusel säilitatud julgeolekuvarud võivad moodustada osa käesoleva artikli alusel säilitatavatest varudest.

2. Erivarud kuuluvad liikmesriigile või erivarud moodustanud varude säilitamise kesküksusele.

3. Erivarud kuuluvad vaid Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määruse nr ****** energiastatistika kohta B lisa punktis 4 määratletud järgmiste tootekategooriate hulka:

- naftatöötlemise heitgaas (veeldamata),

- etaan,

- veeldatud naftagaas,

- mootoribensiin,

- lennukibensiin,

- bensiini tüüpi reaktiivkütus (ligroiini tüüpi reaktiivkütus või JP4),

- petrooleumi tüüpi reaktiivkütus,

- muu petrooleum,

- gaasi- ja diisliõli (kütteõli destillaat),

- kütteõli (nii kõrge kui ka madala väävlisisaldusega),

- lakibensiin ja tööstusbensiin,

- määrdeõlid,

- bituumen,

- parafiinvahad ja

- naftakoks.

4. Iga liikmesriik määratleb lõikes 3 esitatud kategooriate põhjal naftatooted, millest erivarud koosnevad. Liikmesriik tagab, et tema kasutatavates kategooriates oleksid tooted, mille toornafta sisetarbimiste ekvivalentide summa moodustab sisetarbimisest vähemalt kakskümmend neli protsenti artiklis 3 esitatud eeskirjadega määratletud võrdlusaasta jooksul vastavalt II lisas toodud arvutusmeetodile.

Liikmesriigi iga kategooria kohta mõõdetakse erivarusid, mida kõnealune riik peab säilitama, toornafta ekvivalendi põhjal, mis arvutatakse vastavalt keskmisele päevasele sisetarbimisele eelmisel kalendriaastal II lisa kolmandas ja neljandas lõigus esitatud meetodiga, piirdudes vastava kategooriaga.

5. Iga liikmesriik, kes on otsustanud erivarusid säilitada, esitab komisjonile teatise, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas ja millega täpsustatakse liikmesriigi erivarude tase, mida see pöördumatult igas kategoorias pidevalt säilitama kohustub. Sellisel viisil teavitatud kohustuslik miinimumtase on ühtne ja kehtib kõikidele liikmesriikide kasutatavate erivarude kategooriatele samaväärselt.

Liikmesriik võib oma erivarude kõikidele kategooriatele kehtivat miinimumtaset tõsta, esitades komisjonile uue teatise, mis on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas, märkides ära suurendatud taseme.

6. Hiljemalt mõlema teate avaldamise kuupäeval võtab asjaomane liikmesriik kõik vastavad seadusandlikud, regulatiivsed või haldusmeetmed, et tagada erivarude iga kategooria pidev teatatud tasemel säilitamine.

Artikkel 10

Erivarude haldamine

1. Iga liikmesriik koostab üksikasjaliku ja kõikide riiklikul territooriumil säilitatavate erivarude registri, mida pidevalt uuendatakse. Kõnealune register sisaldab eeskätt kogu teavet asjaomaste varude täpse asukoha määramiseks.

Kui komisjoni talitustest on esitatud andmepäringuid, edastab liikmesriik komisjonile kaheksa päeva jooksul registri väljavõtte kümme aasta kohta alates andmenõude kuupäevast.

2. Kui erivarud satuvad kokku teiste naftavarudega, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et takistada segunenud toodete mis tahes liikumist vähemalt mitte enne seda, kui liikmesriigi, mille territooriumil kõnealused varud asuvad, ametiasutused pole selleks eelnevat kirjalikku luba andnud.

3. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et kõik erivarud, mida riikide territooriumil säilitatakse või transporditakse, oleksid tingimusteta puutumatud, olgu siis tegu riikidele kuuluvate või teistele liikmesriikide varudega.

4. Välja arvatud erivarude soetamine või müümine, võib iga liikmesriik leppida majandustegevuses osalejatega kokku neile nende riigi territooriumil asuvate erivarude haldamise ülesannete usaldamises. Kõnealuseid volitusi ei saa edasi anda.

Artikkel 11

Liikmesriikide ja varude säilitamise kesküksuste vahel sõlmitud erivarude kokkulepped

Liikmesriik või liikmesriigi varude säilitamise kesküksus võib erivarude säilitamise väljaspool riigi territooriumi osaliselt või täielikult usaldada vaid teistele liikmesriikidele või varude säilitamise kesküksusele. Sellist volitust ei saa edasi anda ning see on tähtajaline.

Artikkel 12

Volituste ja kokkulepete jõustumine

Artiklites 7, 8 ja 10 käsitletud volitused ja artiklis 11 käsitletud kokkulepped ei muuda käesoleva direktiiviga kehtestatud kohustusi kõikidele liikmesriikidele.

Artikkel 13

Artiklis 3 käsitletud varude statistilised kokkuvõtted

1. Seoses artikli 3 alusel säilitatavate varude tasemetega koostab iga liikmesriik vastavalt IV lisas määratud korrale statistilised kokkuvõtted, mis ta komisjonile esitab.

2. Lõikes 1 esitatud kokkuvõtete koostamise korda, ulatust, sisu ning perioodilisust ja nende esitamise tähtaegu võib muuta vastavalt artikli 24 lõikes 2 määratud regulatiivmenetlusele. Samuti võib täiustada asjaomaste kokkuvõtete komisjonile edastamise korda vastavalt artikli 24 lõikes 2 määratud regulatiivmenetlusele.

3. Liikmesriigid ei saa julgeolekuvarude statistilistesse kokkuvõtetesse lisada toornafta või naftatoodete koguseid, mis on külmutatud või mille puhul rakendatakse täitemeetmeid. Sama kehtib kõikide varude puhul, mis kuuluvad ettevõtetele, mille suhtes on algatatud pankrotimenetlus või lahendatakse vaidlust kokkuleppel.

Artikkel 14

Erivarude statistilised kokkuvõtted

1. Iga asjaomane liikmesriik koostab ja esitab komisjonile iga kalendrikuu viimasel kuupäeval olemasolevate erivarude tootekategooriate kohta statistilised kokkuvõtted, täpsustades kõnealuste varude võrdlusaasta kohta keskmise tarbimise kogused ja päevad. Kui osa erivarudest hoitakse väljaspool riiklikku territooriumi, täpsustab liikmesriik üksikasjalikult eri liikmesriikides ja varude säilitamise kesküksustes või nende vahendusel säilitatavad varud. Lisaks tuleb üksikasjalikult märkida, kas kõik varud kuuluvad liikmesriigile või kuuluvad varud kas täielikult või osaliselt hoopis varude säilitamise kesküksusele.

2. Samuti koostab iga asjaomane liikmesriik riiklikul territooriumil teistele liikmesriikidele või varude säilitamise kesküksustele säilitatavate erivarude statistilised kokkuvõtted artikli 9 lõikes 4 määratletud tootekategooriate kaupa iga kalendrikuu viimase kuupäeva seisuga ja esitab need komisjonile. Kokkuvõtetele lisab liikmesriik ka iga juhtumi kohta asjaomase liikmesriigi või varude säilitamise kesküksuse nime ning varude kogused.

3. Lõigetes 1 ja 2 esitatud statistilised kokkuvõtted edastatakse kokkuvõtetes käsitletud kuule järgneva kalendrikuu jooksul.

4. Samuti tuleb komisjoni talituste nõudmisel esitada viivitamata statistilised kokkuvõtted kümme aasta kohta alates andmenõude kuupäevast.

5. Statistiliste kokkuvõtete ulatust, sisu ning perioodilisust ja nende esitamise tähtaegu võib muuta vastavalt artikli 24 lõikes 2 määratud regulatiivmenetlusele. Samuti võib täiustada asjaomaste kokkuvõtete komisjonile edastamise korda vastavalt artikli 24 lõikes 2 määratud regulatiivmenetlusele.

Artikkel 15

Kaubanduslike varude kokkuvõtted

1. Liikmesriigid esitavad komisjonile iganädalased statistilised kokkuvõtted nende riigi territooriumil hoitavate kaubanduslike varude tasemete kohta. Nad tagavad tundlike andmete kaitse ega nimeta asjaomaste varude omanike nimesid.

2. Komisjon avaldab ühenduse kaubanduslike varude kohta iga nädal statistilised kokkuvõtted liikmesriikide esitatud kokkuvõtete põhjal, kasutades selleks tunnustatud tasemeid.

3. Komisjon võtab vastu kooskõlas artikli 24 lõikes 2 esitatud regulatiivmenetlusega lõigete 1 ja 2 rakendamise korra.

Artikkel 16

Andmetöötlus

Komisjon tagab nende andmebaaside väljaarendamise, veebimajutuse, haldamise ja hoolduse, mis on vajalikud selleks, et võtta vastu, säilitada ja igasugusel kujul töödelda käesoleva direktiivi kohaselt liikmesriikide edastatud või komisjoni talituste kogutud statistilisi andmeid ning naftavarusid hõlmavaid andmeid, mis on kogutud vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määrusele nr ******, milles käsitletakse energiaalast vajalikku statistikat direktiiviga ette nähtud väljavõtete koostamiseks.

Artikkel 17

Biokütused ja lisaained

1. Biokütuseid ja lisaaineid võetakse varude kohustustes arvesse artiklite 3 ja 9 alusel, samuti võetakse need arvesse säilitatud varude tasemete arvutustes üksnes juhul, kui need on asjakohaste naftatoodetega segatud.

2. Lõikes 1 esitatud biokütuste ja lisaainete arvesse võtmise korda varude kohustuste ja erivarude tasemete arvutustes võib kooskõlas artikli 24 lõikes 2 käsitletud regulatiivmenetlusele muuta.

Artikkel 18

Nafta ja naftatoodete kooskõlastamise töörühm

1. Kokku kutsutakse nafta ja naftatoodete kooskõlastamise töörühm (edaspidi „kooskõlastamise töörühm”). Kooskõlastamise töörühm tegeleb ühenduses valitseva nafta ja naftatoodete varustuskindlusega seotud olukorra analüüsimise, kooskõlastamise hõlbustamise ning meetmete rakendamisega kõnealuses valdkonnas.

2. Kooskõlastamise töörühm koosneb liikmesriikide esindajatest. Rühma juhib Euroopa Komisjon. Kooskõlastamise töörühma tegevuses võivad komisjoni palvel osaleda asjaomast sektorit esindavad asutused.

Artikkel 19

Euroopa Komisjoni teostatavad kontrollid

1. Komisjoni talitused võivad igal hetkel otsustada kontrollida liikmesriikide erivarusid. Komisjoni talitused võivad paluda kontrollide ettevalmistamisel kooskõlastamise töörühma nõu.

2. Lõikes 1 käsitletud kontrollitegevuste eesmärk ei hõlma isikuandmete kogumist. Kontrollide käigus leitud või tuvastatud isikuandmeid ei koguta ega arvestata ning kui neid juhuslikult siiski kogutakse, hävitatakse andmed viivitamata.

3. Käesoleva artikli alusel kogutud teabe võib esitada kooskõlastamise töörühmale ja asjaomast sektorit esindavatele asutustele, kes kõnealustes tegevustes osalevad.

Ametnikud, teenistujad ja muu personal, kes komisjoni järelevalve all tegutsevad, samuti kooskõlastamise töörühma liikmed ei tohi levitada käesoleva artikli alusel kogutud ega vahetatud andmeid ega andmeid, mis kuuluvad ametisaladuse alla, näiteks varude omanike identiteet. See kohustus kehtib ka kõikidele liikmesriikide ekspertidele ja asjaomase sektori esindajatele, kes artikli 18 alusel kooskõlastamise töörühma koosolekutel abistavad.

4. Liikmesriigid tagavad, et lõikes 1 käsitletud kontrollitegevuste läbiviimisel teeksid nende territooriumil säilitatud ja hallatud erivarude eest vastutavad isikud koostööd komisjoni talituste värvatud või volitatud isikutega.

5. Liikmesriigid annavad komisjoni talituste värvatud või volitatud isikutele õiguse teostada käesoleva direktiivi kohaselt säilitatavate varude osas igakülgset kontrolli ja tagavad neile eeskätt õiguse konsulteerida kõiki dokumente ja registreid, mis on nende varudega seotud, samuti tagavad nad varude säilitamiskohtadele pideva juurdepääsuõiguse.

6. Liikmesriigid tagavad, et nende ametiasutused aitaksid komisjoni talituste värvatud või volitatud isikuid kontrollitegevuste läbiviimisel.

7. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada erivarudega seotud andmete, tunnistuste, väljavõtete ja dokumentide säilitamine vähemalt kümne aasta jooksul.

Artikkel 20

Üksikisikute kaitse andmete töötlemisel

Käesolev direktiiv jätab puutumata ega mõjuta kuidagi üksikisikute kaitset isikuandmete töötlemisel, mis on tagatud ühenduse õigustiku sätetega ja liikmesriigi õigusaktidega, ning eelkõige ei muuda kuidagi liikmesriikide kohustusi isikuandmete nendepoolsel käsitlemisel, eriti neile direktiiviga 95/46/EÜ pandud kohustusi, ega ühenduse institutsioonidele ja asutustele määrusega (EÜ) nr 45/2001 pandud kohustusi, kui nad on tööülesandeid täites seotud isikuandmete töötlemisega.

Artikkel 21

Menetlused eriolukorras

1. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et pädevad ametiasutused saaksid tõsise tarnekatkestuste korral lasta ringlusesse kas kõik või osalised julgeoleku- ja erivarud ja piirata tarbimist kas üldiselt või teatud osas vastavalt varude prognoositavale puudujäägile, jagades sealhulgas naftatooteid teatavatele tarbijakategooriatele eelisjärjekorras.

2. Liikmesriigid säilitavad pidevalt eriolukorra lahendamise kavasid, mida tõsiste tarnekatkestuste korral võib olla vajalik rakendada. Liikmesriigid tagavad, et selliste kavade rakendamiseks on ette nähtud vastavad organisatsioonilised meetmed. Liikmesriigid esitavad komisjonile viivitamata viimase lihtpalvel oma lahendamisplaanide ja nendega seotud organisatsiooniliste meetmete koopia.

3. Kui eksisteerib kehtiv rahvusvaheline otsus varude ringlusesse laskmise kohta, võib iga asjaomane liikmesriik julgeoleku- ja erivarusid kõnealusest otsusest tulenevate rahvusvaheliste kohustuste täitmise eesmärgil kasutada. Sellisel juhul teavitab liikmesriik viivitamata komisjoni, kes võib kokku kutsuda kooskõlastamise töörühma või alustada selle liikmetega elektroonilisel teel konsulteerimist eelkõige ringlusesse laskmise mõjude hindamise suhtes.

4. Kui ühenduse või liikmesriigi toornafta või naftatoodetega varustamisel tekivad raskused, kutsub komisjon liikmesriigi palvel või omal algatusel võimalikult kiiresti kokku kooskõlastamise töörühma. Kooskõlastamise töörühm tutvub olukorraga. Komisjon tegutseb tõsise tarnekatkestuse korral.

Kui tuvastatakse tõsine tarnekatkestus, võib komisjon lubada, et liikmesriikide sellel otstarbel esitatud kogused lastakse täielikult või osaliselt ringlusesse.

5. Kui eksisteerib kehtiv rahvusvaheline otsus varude ringlusesse laskmise kohta, on komisjonil õigus kehtestada liikmesriikidele kohustus lasta ringlusesse riikide kõik julgeoleku- ja erivarud või osa nendest. Kõnealust õigust saab teostada vaid pärast kooskõlastamise töörühma koosolekut, mille päevakorda see punkt kuulus.

6. Lõigete 3, 4 ja 5 rakendamise korral on liikmesriikidel lubatud säilitada ajutiselt väiksemaid varusid, kui on määratletud käesoleva direktiivi sätetes. Sellistel juhtudel ja võttes eelkõige arvesse olukorda rahvusvahelistel nafta- ja naftatoodete turgudel, kehtestab komisjon tähtaja, mille jooksul liikmesriigid peavad oma varud moodustama, et jõuda taas kohustusliku miinimumtasemeni.

7. Komisjoni käesoleva artikli alusel vastu võetud otsused ei piira asjaomaste liikmesriikide teisi võimalikke rahvusvahelisi kohustusi.

Artikkel 22

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi kohaldamiseks kehtestatud riigisiseste sätete rikkumiste eest määratavate karistuste korra ja võtavad kõik vajalikud meetmed nende sätete rakendamiseks. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teavitavad neist sätetest komisjonile hiljemalt 31. detsembriks 20XX[15] ja annavad teada nende edasistest muudatustest.

Artikkel 23

Hindamine

Komisjon hindab kolme aasta jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist selle rakendamist ja tutvub eelkõige võimalusega kohandada kõikidele liikmesriikidele uus erivarude kohustuslik miinimumtase.

Artikkel 24

Komitee

1. Komisjoni abistab komitee.

2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.

Artikkel 25

Kehtetuks tunnistamine

Direktiiv 73/238/EMÜ, direktiiv 2006/67/EÜ ja otsus 68/416/EMÜ tunnistatakse alates 31. detsembrist 20XX[16] kehtetuks.

Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele ja otsusele tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile.

Artikkel 26

Ülevõtmine

1. Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigusnormid hiljemalt 31. detsembril 20XX[17]. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või ametliku avaldamise korral normide juurde viite käesolevale direktiivile. Viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 27

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikli 15 lõiked 1 ja 2 kehtivad alates kõnealuse artikli lõikes 3 esitatud regulatiivmenetluse jõustumise hetkest.

Artikkel 28

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

I LISA

Naftatoodete impordi toornafta ekvivalendi arvutusmeetod.

Naftatoodete impordi toornafta ekvivalent, mida käsitletakse artiklis 3, leitakse vastavalt järgmisele meetodile.

Naftatoodete impordi toornafta ekvivalent saadakse, liites ühelt poolt järgmiste toodete puhasimpordi: toornafta, maagaasivedelik, rafineerimistehaste lähteained, muud süsivesinikud, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määruse nr ****** energiastatistika kohta B lisa punktis 4, kus impordikoguseid kohaldatakse vastavalt võimalike varude kõikumistele ja vähendatakse 4 % ehk ligroiini tootluse võrra (või kui ligroiini tootlus ületab riiklikul territooriumil 7 %, vähendatakse koguseid ligroiini tegeliku netotarbimise või ligroiini tootluse keskmise taseme võrra), teisalt liidetakse kõikide muude naftatoodete (välja arvatud ligroiin) puhasimpordid, mida on samuti kohaldatud vastavalt võimalike varude kõikumistele ja korrutatud 1,065-ga.

Rahvusvahelisi meresõidukite punkrivarusid arvesse ei võeta.

II LISA

Sisetarbimise toornafta ekvivalendi arvutusmeetod.

Sisetarbimise toornafta ekvivalent, mida käsitletakse artiklis 3, leitakse vastavalt järgmisele meetodile:

Asjakohane sisetarbimine leitakse, liites üksnes järgmiste toodete tarbimised: mootoribensiin, lennukibensiin, bensiini tüüpi reaktiivkütus (ligroiini tüüpi reaktiivkütus või JP4), petrooleumi tüüpi reaktiivkütus, muu petrooleum, gaasi- ja diisliõli (kütteõli destillaat), kütteõli (nii kõrge kui ka madala väävlisisaldusega), nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määruse nr ****** energiastatistika kohta B lisa punktis 4.

Rahvusvahelisi meresõidukite punkrivarusid arvesse ei võeta.

Sisetarbimise toornafta ekvivalent arvutatakse koefitsiendiga 1,2 korrutamise teel.

III LISA

Säilitatavate varude taseme arvutamismeetodid.

Säilitatavate varude taseme arvutamismeetodid on järgmised.

Ühetegi kogust ei tohi varudesse mitu korda sisse arvata.

Toornafta varusid vähendatakse 4 % võrra vastavalt ligroiini tootluse keskmisele tasemele.

Ligroiini ja naftatoodete varusid ei arvestata rahvusvaheliste meresõidukite punkrivarude hulka.

Teised naftatooted arvestatakse varudesse vastavalt ühele kahest järgnevast meetodist. Liikmesriigid peavad valitud meetodit hoidma kogu asjaomase kalendriaasta jooksul.

Liikmesriigid võivad:

a) kas lisada kõik muud naftatoodete varud, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu ****** määruse nr ****** energiastatistika kohta C lisa punkti 3.1 lõikes 1, ja arvutama selle toornafta ekvivalendi koefitsiendiga 1,2 korrutamise teel;

b) või lisada üksnes järgmiste toodete varud: mootoribensiin, lennukibensiin, bensiini tüüpi reaktiivkütus (ligroiini tüüpi reaktiivkütus või JP4), petrooleumi tüüpi reaktiivkütus, muu petrooleum, gaasi- ja diisliõli (kütteõli destillaat), kütteõli (nii kõrge kui ka madala väävlisisaldusega), arvutades ekvivalendi koefitsiendiga 1,2 korrutamise teel.

Varude arvutused võivad sisaldada järgmisi koguseid:

- rafineerimistehaste tsisternides,

- kaubaterminalides,

- naftajuhtmete sisendi juures tsisternides hoitavad varud,

- praamidel,

- naftatsisternide siseveolaevadel,

- sadamates asuvatel naftatankeritel,

- siseveolaevade punkrites,

- mahutite põhjades,

- kasutatavate ladudena,

- suurtarbijatele juriidiliste kohustuste või teiste ametivõimude direktiivide alusel kuuluvad kogused.

Siiski ei saa neid koguseid erivarude tasemete arvutustesse lisada juhul, kui erivarude tasemed arvutatakse julgeolekuvarudest eraldi.

Varud ei tohi kunagi sisaldada:

a) toornaftat, mida ei ole veel toodetud;

b) koguseid, mida hoitakse:

- naftajuhtmetes;

- paakvagunites;

- ulgumereehitiste punkrites;

- teenindusjaamades ja jaemüügipoodides;

- teiste tarbijate poolt;

- meres asuvatel naftatankeritel;

- sõjaväeladudes.

Liikmesriigid vähendavad oma varude arvutustes eelneva põhjal arvutatud varude koguseid 10 % võrra. Vähendada tuleb määratud arvutustes sisalduvaid kõiki koguseid.

Olenemata nimetatud lõike sätetest ei kehti 10 %-line vähendamine erivarude ja nende erinevate kategooriate taseme arvutuse suhtes, kui erivarud või kategooriad arvutatakse julgeolekuvarudest eraldi, eeskätt eesmärgiga kontrollida, kas artikli 9 alusel nõutud miinimumtasemetest peetakse kinni.

IV LISA

Artikli 3 alusel säilitatavate varude tasemete statistiliste kokkuvõtete koostamine ja nende Euroopa Komisjonile esitamine: kord.

Kõik liikmesriigid koostavad ja esitavad igal kuul komisjonile lõplikud statistilised kokkuvõtted iga kalendrikuu viimasel päeval tagatud varude pideva taseme kohta, mis on arvutatud kas nafta puhasimpordi päevade või nafta sisetarbimise päevade arvu alusel vastavalt artikli 3 rakendamisest tulenevale kriteeriumile. Liikmesriik osutab kokkuvõttes üksikasjalikult põhjused, miks põhinevad arvutused impordi või tarbimise päevade arvul, ning täpsustab III lisas käsitletud meetodit, mida on varude arvutustes kasutatud.

Kui artiklis 3 kehtestatud taseme arvutuseks ette nähtud osa varudest asub väljaspool riiklikku territooriumi, täpsustatakse kõikides esitatud kokkuvõtetes üksikasjalikult erinevates asjaomastes liikmesriikides ja varude kesküksustes hoitavad varud, nagu need on kokkuvõttes käsitletava perioodi viimasel päeval. Liikmesriik märgib lisaks statistilises kokkuvõttes iga juhtumi puhul, kas tegu on ühe või mitme majandustegevuses osaleja antud volituse alusel säilitatavate varude või hoopis tema või selle varude kesküksuse palvel säilitatavate varudega.

Kõikide riiklikul territooriumil teistele liikmesriikidele või varude kesküksustele hoitavate varude kohta koostab liikmesriik iga kalendrikuu viimasel päeval olemasolevate varude kokkuvõtte ja esitab selle komisjonile tootekategooriate kaupa. Selles kokkuvõttes märgib liikmesriik eelkõige iga juhtumi asjaomase liikmesriigi või varude kesküksuse nime ja kogused.

Komisjonile esitatakse statistilised kokkuvõtted vastavalt eelnevalt nimetatud kolmele lõikele kokkuvõtetes käsitletavale kuule järgneva neljakümne viie päeva jooksul. Samad kokkuvõtted tuleb esitada ka komisjoni talituste nõudmisele järgneva kahe kuu jooksul kümme aasta pikkuse perioodi kohta alates nõutud andmete kuupäevast.

FINANTSSELGITUS

Käesolev dokument on mõeldud seletuskirja juurde lisamiseks ja selle täiendamiseks. Seetõttu tuleks käesolevat finantsselgitust täites püüda vältida seletuskirjas esitatud teabe kordamist, ilma et see piiraks finantsselgituse loetavust. Enne käesoleva ankeedi täitmist lugege palun läbi spetsiaalsed juhised, mis on koostatud allpool esitatud punktide kohta juhtnööride ja selgituste andmiseks.

1. ETTEPANEKU NIMETUS

Ettepanek: nõukogu direktiiv millega kohustatakse liikmesriike säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid

2. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE JA EELARVESTAMISE RAAMISTIK

Asjaomased poliitikavaldkonnad ja nendega seonduvad meetmed:

06: Energeetika ja transport

06 04: Tavapärased ja taastuvad energiaallikad

3. EELARVEREAD

3.1. Eelarveread (tegevusassigneeringute read ja nendega seonduvad tehnilise ja haldusabi read (endised B..A read)), sh järgmised nimetused:

06 01 01: Energeetika ja transpordi poliitikavaldkonnas alaliselt töötava personaliga seotud kulud

06 01 04 03: Tavapärased energiaallikad — Halduskorralduskulud

06 04 03: Tavapärase energia varustuskindlus

3.2. Meetme ja finantsmõju kestus:

algus: 2010 lõpp: määratlemata.

3.3. Eelarve tunnusjooned (lisage vajadusel ridu):

Eelarverida | Kulu liik | Uus | EFTA osamaks | Taotlejariikide osamaksud | Finantsperspektiivi rubriik |

06 01 01 | Mittekohustuslik | Liigen-damata | EI | EI | EI | Nr 5 |

06 01 04 03 | Mittekohustuslik | Liigen-damata | EI | EI | EI | Nr 1a |

06 04 03 | Mittekohustuslik | Liigendatud | EI | EI | EI | Nr 1a |

4. ÜLEVAADE VAHENDITEST

4.1. Rahalised vahendid

4.1.1. Ülevaade kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutest

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Kulu liik | Jao nr | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 jj | Kokku |

Tegevuskulud[18] |

Kulukohustuste assigneeringud | 8.1 | a | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.90 |

Maksete assigneeringud | b | 0.05 | 0.20 | 0.15 | 0.15 | 0.15 | 0.20 | 0.90 |

Võrdlussummas sisalduvad halduskulud[19] |

Tehniline ja haldusabi (liigendamata assigneeringud) | 8.2.4 | c | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

VÕRDLUSSUMMA KOKKU |

Kulukohustuste assigneeringud | a+c | 0.15 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.95 |

Maksete assigneeringud | b+c | 0.05 | 0.21 | 0.16 | 0.16 | 0.16 | 0.21 | 0.95 |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud[20] |

Personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.5 | d | 0.585 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 4.73 |

Võrdlussummast välja jäävad halduskulud, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (liigendamata assigneeringud) | 8.2.6 | e | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

Meetme soovituslik finantskulu kokku

Kulukohustuste assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | a+c+d+e | 0.735 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 6.03 |

Maksete assigneeringud (sh personalikulud) KOKKU | b+c+d+e | 0.635 | 1.109 | 1.059 | 1.059 | 1.059 | 1.109 | 6.03 |

Kaasrahastamise andmed

Kui ettepanek hõlmab liikmesriikide või muude asutuste (palun täpsustada) poolset kaasrahastamist, peaks allpool esitatud tabelis näitama, milline on selle kaasrahastamise hinnanguline tase (kui kaasrahastajaid on mitu, võib lisada täiendavaid ridu):

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Kaasrahastav asutus | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 jj | Kokku |

…………………… | f |

Kulukohustuste assigneeringud (sh kaasrahastamine) KOKKU | a+c+d+e+f |

4.1.2. Kooskõla finantsplaneeringuga

x Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule

( Ettepanekuga kaasneb finantsperspektiivi asjakohase rubriigi ümberplaneerimine

( Ettepanekuga seoses võib olla vajalik institutsioonidevahelise kokkuleppe[21] sätete kohaldamine (st paindlikkusinstrumendi või finantsperspektiivi läbivaatamine).

4.1.3. Finantsmõju tuludele

x Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele

( Ettepanekul on finantsmõju; mõju tuludele on järgmine:

NB! Kõik üksikasjad ja tähelepanekud, mis seonduvad tuludele avaldatava mõju arvutusmeetodiga, tuleb näidata eraldi lisas.

miljonites eurodes (üks koht pärast koma)

Enne meetme rakendamist [2009] | Olukord pärast meetme rakendamist |

Personal kokku | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 |

5. TUNNUSJOONED JA EESMÄRGID

Seletuskirjas nõutakse täpsemaid andmeid ettepaneku tausta kohta. Finantsselgituse käesolevas jaos tuleks esitada järgmine lisateave:

5.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetav vajadus

Direktiiviga nähakse ette olemasoleva andmetöötluse infrastruktuuri ajakohastamine ja uute rakendussüsteemide väljaarendamine (kaubanduslike varude jaoks). Andmetöötluse infrastruktuur peab olema ajakohastatud hiljemalt direktiivi jõustumise ajaks.

5.2. Ühenduse meetme lisandväärtus, ettepaneku seotus ja kooskõla muude finantsmeetmetega ning võimalik koostoime

Direktiiviga pannakse varude säilitamise kohustus liikmesriikidele ning kohustuse täitmist peab kontrollima komisjon. Lisaks teabe edastamisele eriolukorra varude taseme kohta peavad liikmesriigid edastama ka kaubanduslike varude taseme.

Naftaturud on ülemaailmsed ning nafta pakkumises esinev häire mõjutab kõiki liikmesriike. EL peab tagama nafta varustuskindluse ning tegema seda nii, et integreeritud siseturu tingimustes oleks kõikidel liikmesriikidel asjakohane ettevalmistustase eriolukorrale. Seepärast tuleb küsimust käsitleda ühenduse tasandil.

5.3. Ettepaneku eesmärgid, oodatavad tulemused ja nendega seonduvad näitajad tegevuspõhise juhtimise raames

Ettepaneku eesmärk on tugevdada nafta eriolukorra varude süsteemi ja mehhanisme, mis võimaldavad varude kasutamist kriisiolukorras. Ettepanekuga soovitatakse tagada ka eriolukorra varude kättesaadavus ja vajaduse korral liikuvus, muutes seeläbi naftatarned Euroopa tarbijate jaoks kindlamaks. Direktiiv aitaks ühtlasi leevendada võimalikust pakkumishäirest tulenevaid kahjulikke mõjusid, näiteks mootorkütuse kriisi ja hinnatõusu. Kuna direktiiviga viiakse sisse iganädalane kaubanduslikest varudest teavitamine tuleks see kasuks ka naftaturgude läbipaistvusele.

5.4. Rakendusmeetod (soovituslik)

Märkige allpool meetme rakendamiseks valitud meetod(id)[23].

X Tsentraliseeritud haldamine

x otse, haldajaks on komisjon

( kaudselt, haldamine on delegeeritud:

( täitevasutustele

( ühenduste asutatud asutustele, millele on osutatud finantsmääruse artiklis 185

( riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele

( Haldamine detsentraliseeritult või koostöös

( liikmesriikidega

( kolmandate riikidega

( Haldamine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (palun täpsustage)

Asjakohased märkused:

6. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE

6.1. Järelevalvekord

Kolme aasta pärast hindab komisjon direktiivi kohaldamist.

6.2. Hindamine

6.2.1. Eelhindamine

Ei kohaldata

6.2.2. Vahe- ja järelhindamise järel võetavad meetmed (varasematest samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid)

Ei kohaldata

6.2.3. Edasise hindamise tingimused ja sagedus

Ei kohaldata

7. PETTUSEVASTASED MEETMED

Ükski erimeede ei ole vajalik. Kohaldatakse tavapärast lepingute ja ekspertide tasustamise raamistikku.

8. ANDMED VAHENDITE KOHTA

8.1. Ettepaneku eesmärgid nende finantskulu järgi

Kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |

Ametnikud või ajutine personal[25] (XX 01 01) | A*/AD | 1.5 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 |

B*, C*/AST | 3 | 4.5 | 4.5 | 4,5 | 4.5 | 4.5 |

Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal[26] | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 | 0.5 |

Art XX 01 04/05 kohaselt rahastatav muu personal[27] |

KOKKU | 5 | 7 | 7 | 7 | 7 | 7 |

8.2.2. Meetmest tulenevate ülesannete kirjeldus

- Direktiivi sätete kohaldamise kontroll, varusid käsitlevate andmete kogumine, töötlemine ja avaldamine, liikmesriikide varude ja eriolukorra süsteemide inspekteerimine/audit, rikkumismenetlused.

- Koordinatsioonigrupi ja komitee (komitoloogia) koosolekute ettevalmistamine, korraldamine ja järelduste tegemine..

- Tarnehäirete puhul liikmesriikide võetavate meetmete kooskõlastamine koostöös Rahvusvahelise Energiaagentuuriga.

8.2.3. Ametikohtade jaotus (koosseisuline personal)

(Rohkem kui ühe variandi nimetamisel märkige palun ametikohtade arv iga variandi puhul)

x Ametikohad, mis on asendatava või pikendatava programmi haldamiseks praegu ette nähtud

- 3,5 täistööajale taandatud töötajat on juba ametis kehtiva direktiiviga seotud ülesannete täitmiseks.

( Ametikohad, mis on poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames eelnevalt aastaks n ette nähtud

x Ametikohad, mida tuleb taotleda järgneva poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti menetlemise käigus

- 3,5 uut täistööajale taandatud töötajat soovitakse tööle võtta direktiivi eelnõuga seotud täiendavate ülesannete täitmiseks: 1.5 täistööajale taandatud töötajat alates 2010 ja 2 täistööajale taandatud täiendavat töötajat alates 2011.

( Ametikohad, mis tuleb olemasolevaid vahendeid kasutades asjaomases haldustalituses ümber paigutada (talitusesisesed ümberpaigutused)

( Ametikohad, mis on aastal n nõutavad, kuid ei ole kõnealuse aasta poliitilise strateegia / esialgse eelarveprojekti rakendamise raames ette nähtud

8.2.4. Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud (XX 01 04/05 – Halduskorralduskulud)

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Eelarverida (number ja nimetus) | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 2015 jj | KOKKU |

Muu tehniline ja haldusabi |

sise- |

välis- | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

Tehniline ja haldusabi kokku | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.01 | 0.05 |

8.2.5. Võrdlussummast välja jäävad personalikulud ja nendega seonduvad kulud

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Ametikoha liik | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 2015 jj |

Ametnikud ja ajutine personal (XX 01 01) | 0.549 | 0.793 | 0.793 | 0.793 | 0.793 | 0.793 |

Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal (abiteenistujad, riikide lähetatud eksperdid, lepinguline personal jne) (täpsustada eelarverida) | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 | 0.036 |

(Võrdlussummast VÄLJA jäävad) personalikulud ja nendega seonduvad kulud kokku | 0.585 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 | 0.829 |

Arvestus – Ametnikud ja ajutine personal

Vajaduse korral tuleb viidata punktile 8.2.1.

Aasta n: 4,5 ametnikku (122 000 eurot/ametnik/aastas

aasta n+1 jj: 6,5 ametnikku (122 000 eurot/ametnik/aastas

Arvestus – Art XX 01 02 kohaselt rahastatav personal

Vajaduse korral tuleb viidata punktile 8.2.1.

0,5 riikide lähetatud eksperti (73 000 eurot/ riikide lähetatud ekspert/aastas

8.2.6. Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 jj | KOKKU |

XX 01 02 11 01 – Lähetused |

XX 01 02 11 02 – Koosolekud ja konverentsid |

XX 01 02 11 03 – Komiteed[29] | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

XX 01 02 11 04 – Uuringud ja konsultatsioonid |

XX 01 02 11 05 – Infosüsteemid |

2. Muud halduskulud kokku (XX 01 02 11) | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.07 | 0.35 |

3. Muud haldusliku iseloomuga kulud (täpsustage, lisades viite eelarvereale) |

Halduskulud kokku, v.a personalikulud ja nendega seonduvad kulud (jäävad võrdlussummas VÄLJA) |

Arvestus – Võrdlussummast välja jäävad muud halduskulud

Aastas on ette nähtud neli komitee koosolekut, kus osaleb 27 delegaati ja mille keskmine kulu on 650 eurot/delegaat/koosolek 4X27X650=70.200 eurot/aastas

Personali- ja haldusressursside vajadused kaetakse vahendite piires, mis võidakse eraldada haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise protseduuri raames, võttes arvesse olemasolevaid eelarvepiiranguid.

[1] ELT C, […], lk […].

[2] ELT C, […], lk […].

[3] ELT C, […], lk […].

[4] ELT C, […], lk […].

[5] Euroopa Ülemkogu tegevuskava (2007–2009), Euroopa energiapoliitika, dokumendi 7224/07 (Euroopa Ülemkogu Brüsseli kohtumine 8.–9. märtsil 2007, eesistujariigi järeldused) I lisa punkt 3.

[6] ELT L 217, 8.8.2006, lk 8.

[7] Dokument 7224/07, punkt 36.

[8] Dokument 2006/07, punkt 36.

[9] EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

[10] EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.

[11] EÜT L 228, 16.8.1973, lk 1.

[12] EÜT L 308, 23.12.1968, lk 19.

[13] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

[14] Tegu on direktiivi vastuvõtmisele järgneva teise aasta 31. detsembriga.

[15] Tegu on direktiivi vastuvõtmisele järgneva teise aasta 31. detsembriga.

[16] Tegu on direktiivi vastuvõtmisele järgneva teise aasta 31. detsembriga.

[17] Tegu on direktiivi vastuvõtmisele järgneva teise aasta 31. detsembriga.

[18] Kulud, mis ei kuulu asjaomase jaotise xx peatüki xx 01 alla.

[19] Kulud, mis kuuluvad jaotise xx artikli xx 01 04 alla.

[20] Kulud, mis kuuluvad peatüki xx 01 alla, välja arvatud artiklid xx 01 04 ja xx 01 05.

[21] Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.

[22] Vajaduse korral, st kui meedet rakendatakse üle kuue aasta, lisage täiendavaid veerge.

[23] Kui näidatud on mitu meetodit, siis esitage palun täiendavad üksikasjad käesolevas punktis "Asjakohaste märkuste" all.

[24] Vastavalt punktis 5.3 kirjeldatule.

[25] Ametikoha kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.

[26] Ametikoha kulud EI OLE kaetud võrdlussummast.

[27] Mille kulud sisalduvad võrdlussummas.

[28] Viidata tuleb konkreetsele asjaomas(t)e täitevasutus(t)e finantsselgitusele.

[29] Direktiivi ettepanekuga kavandatud koordinatsioonigrupp ja komitee (komitoloogia).