SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu soovituse ettepaneku eesmärk on tagada, et iga üliõpilase, praktikandi või õpilase puhul, kes on saanud õppimiskogemuse välismaal kas kvalifikatsiooni omandamiseks või õpirände raames, tunnustatakse seda kogemust edasiste õpingute eesmärgil automaatselt. See ei piira haridus- ja koolitusasutuse õigust teha otsuseid õppurite vastuvõtu suhtes.

Kõnealune eesmärk on peamine aspekt püüdluses liikuda 2025. aastaks Euroopa haridusruumi suunas, st saavutada selline „Euroopa, kus õppimist ja teadustööd ei takista piirid; Euroopa kui maailmajagu, kus on tavaline viibida kas õppimise või töö tõttu muus liikmesriigis ja kus enamik inimesi räägib lisaks oma emakeelele veel kahte keelt; maailmajagu, mille elanike identiteedi oluline osa on olla eurooplane, kes tajub Euroopa kultuuripärandit ja selle mitmekesisust“. Meie edasipüüdlik taotlus on võimaldada liikmesriikidel tõhustada ja kiirendada koostööd nendes mitmes valdkonnas ning niiviisi ergutada teisi, ELi mittekuuluvaid riike seda eeskuju järgima. Lisaks põhineb Euroopa haridusruum elukestval õppel, hõlmates kõiki vanuserühmi, õppeviise ning haridus- ja koolitusvaldkondi.

Nõukogu käesoleva soovituse vastuvõtmisega kutsutakse liikmesriike kõigepealt üles võtma endale automaatse tunnustamise poliitiline kohustus. Neil palutakse rakendada tehnilist järkjärgulist lähenemisviisi, et suurendada usaldust üksteise haridus- ja koolitussüsteemide vastu. Selle lähenemisviisi puhul võetakse arvesse olukorda erinevates haridus- ja koolitusvaldkondades, kuna tunnustamismenetlused ja -vahendid on rohkem väljaarendatud kõrghariduses kui keskhariduses. Ettepanekus tuuakse esile tingimused, mis tuleb täita, et automaatne tunnustamine muutuks teostatavaks, samuti ELi vahendid, millega on võimalik toetada liikmesriike ning nende haridus- ja koolitusasutusi selle eesmärgi elluviimisel.

Õpiliikuvus suurendab asjatundlikkust ja kogemusi, mis on väga olulised, et inimesed osaleksid aktiivselt ühiskonnaelus ja tööturul. Õpiliikuvus võib soodustada ka tööjõu liikuvust ja niiviisi aidata kaasa paremale elatustasemele jõudmisele ning üksikisikute ja majanduse vastupidavuse suurendamisele. Programmi „Erasmus+“ hiljutisel vahehindamisel teatati õpiliikuvuse positiivsest mõjust õppijate enesekindlusele, sõltuvusele, sotsiaalsele kapitalile ja tööle üleminekule. Üleilmastuva hariduse ja tööhõive kontekstis on hädavajalik, et õppijad saaksid parimal võimalikul moel kasutada ära kõiki õppimisvõimalusi kogu ELis. Paraku et tunnistata praegu kvalifikatsioone ja välismaal veedetud õppeperioodide õpiväljundeid automaatselt ning see pidurdab õpiliikuvust.

Käesoleva ajani on selle valdkonna ainuke õiguslik dokument kõrgharidustunnistuste ja kõrgharidusele juurdepääsu võimaldavate tunnistuste Euroopa regioonis tunnustamise konventsioon (tunnistuste tunnustamise Lissaboni konventsioon), mille töötasid välja Euroopa Nõukogu ja UNESCO ning mis võeti vastu 1997. aastal. Selle on ratifitseerinud 53 riiki. Selles käsitletakse nii keskkooli kui ka kõrgkooli lõpetamisel omandatud kvalifikatsioone. Euroopa kõrgharidusruumis kõrghariduse kvalifikatsioonide vastastikune tunnustamine on ka üks Bologna protsessi peamisi eesmärke. Bologna protsess käivitati 1998. aastal ja selles osaleb 48 riiki, sealhulgas kõik ELi liikmesriigid. 2012. aasta Bukaresti kommünikeega seadsid ministrid automaatse tunnustamise oma pikaajaliseks eesmärgiks. Seda eesmärki kinnitati taas 2015. aasta Jerevani kommünikees, milles ministrid kohustusid tagama, et „[…] kvalifikatsioone tunnustatakse automaatselt samaväärselt asjakohaste siseriiklike kvalifikatsioonidega“, kuid tõelised edusammud on paraku endiselt aeglased või olematud.

Kõrghariduses on ikka veel liiga palju selliseid juhtumeid, mil keerukad, kallid ja aeganõudvad tunnustamismenetlused tõkestavad õppijate vaba liikumist. Mõnel juhul võivad sellised menetlused võtta mitu kuud ja olla väga kulukad, ning raskustele, millega õppijatel tuleb rinda pista, lisanduvad veel järjekindlusetus ning läbipaistvuse puudumine. Selle üks põhjuseid on see, et tunnustamisotsused jäetakse sageli selle kõrgkooli otsustada, kuhu õppija soovib astuda, ning kõrgkoolide tavad on erinevad ja puudub kriteeriumide ühtsus.

Üldkeskhariduses on nii keskharidustunnistuste kui ka välismaal veedetud õppeperioodide õpiväljundite vastastikuse tunnustamise protsessid vähe välja arendatud. Ühes liikmesriigis kõrgharidusele juurdepääsu võimaldavate kvalifikatsioonide omanikel puudub tihti kindlustunne, kas neil on juurdepääs kõrgharidusele mõnes teises liikmesriigis. Lisaks see, et kui lühemate välismaal veedetud õppeperioodide tunnustamisega ei teki probleeme, siis kolmest kuust kuni ühe aasta kestva ajavahemiku tunnustamisega seotud ebaselgus on endiselt suur probleem. See avaldab negatiivset mõju kõrgharidust omandama hakkavate inimeste õpiliikuvusele, ja samuti keskhariduse tasandil. Kuna programmi „Erasmus+“ alla kuuluva tulevase põlvkonna puhul suureneb õpilaste liikuvus keskhariduse tasandil veelgi, muutuvad tunnustamisküsimused sel tasandil veelgi olulisemaks.

Kutsekeskhariduses ja -õppes on õpiliikuvuse tunnustamine paremini välja arenenud. Sellised õppijad saavad kasutada vahendeid, mille abil nende koduriigi õppeasutus saab nende õpiväljundeid tunnustada. Teisest küljest ei ole kutsekeskhariduse ja -õppe lõpetajatel, kellel on juurdepääs kõrgharidusele oma koduriigis, kindlust, et neil on samasugune juurdepääs kõrgharidusele teistes liikmesriikides, kuna liikmesriikide tavad on erinevad. Sellisel ebakindlusel on selgelt negatiivne mõju õpiliikuvusele.

Märkimisväärseid edusamme on siiski tehtud liikmesriikide rühmade vahel, kes on tulnud kokku, et sõlmida automaatse tunnustamise kokkuleppeid. Üks näide on Beneluxi riikide otsus automaatse tunnustamise kohta, mis kirjutati alla 25. jaanuaril 2018 ja mis hõlmab kõiki kõrgharidusega seotud kvalifikatsioone – alates lühiajaliste programmide tunnistustest kuni doktorikraadini välja. Sarnased kokkulepped on sõlmitud Põhjamaade vahel ja üks kokkulepe ootab allkirjastamist 2018. aastal Balti riikide vahel. Mõlemad neist hõlmavad keskhariduse tunnistusi, mis võimaldavad juurdepääsu kõrgharidusele. Lisaks tunnustavad mõned liikmesriigid, nagu Austria ja Itaalia, automaatselt keskhariduse omandamise ning sellega seotud koolituse ajal mis tahes riigis veedetud õppeperioodide õpiväljundeid.

Positiivne näide liikmesriikidevahelisest koostööst seoses kõrgharidusele juurdepääsu võimaldavate keskhariduse tunnistuste tunnustamisega on Euroopa küpsustunnistus – Euroopa koolide antav diplom. Euroopa küpsustunnistuse omanikel on samad õigused ja eelised mis teistel vastava riigi keskkooli lõputunnistuse omanikel, sealhulgas sama õigus mis vastava riigi samaväärse kvalifikatsiooniga isikutel astuda mis tahes liikmesriigi kõrgkooli.

Nõukogu soovituse käesoleva ettepaneku lisandväärtus on viia neile näidetele tuginedes automaatne tunnustamine kõikidesse ELi liikmesriikidesse. Käesoleva ettepanekuga toetatakse liikmesriike ning nende haridus- ja koolitusasutusi automaatse tunnustamise elluviimisel, kuid samas austatakse seda, et liikmesriigid vastutavad oma haridus- ja koolitussüsteemide eest. See oluline samm Euroopa haridusruumi loomise suunas võib hiljem motiveerida tegema edusamme teistes valdkondades, näiteks geograafiliselt laiemas Euroopa kõrgharidusruumis.

Nõukogu käesoleva soovituse tähenduses on kvalifikatsioonide automaatne tunnustamine ühe liikmesriigi antud kvalifikatsiooni omanike õigus taotleda võimalust osaleda mis tahes teises liikmesriigis toimuvas haridus- või koolitusprogrammis, ilma et neil oleks vaja läbida eraldi tunnustamismenetlust. Välismaal veedetud õppeperioodi õpiväljundite automaatset tunnustamist käsitatakse kui õigust, mille kohaselt ühes liikmesriigis veedetud õppeperioodi õpiväljundeid tunnustatakse mis tahes teises liikmesriigis, kui õpiväljundid on nõuetekohaselt dokumenteeritud. Käesolevas dokumendis kasutatud mõistete sõnastik on esitatud lisas.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Nõukogu soovituse ettepaneku tegemine seoses kõrgkoolidiplomite ja keskkooli lõputunnistuste ning välismaal veedetud õppeperioodide õpitulemuste automaatse vastastikuse tunnustamise edendamisega oli üks olulisemaid aspekte Euroopa Komisjoni panuses ELi juhtide kohtumisse, mis toimus Göteborgis 17. novembril 2017. Kõnealune panus oli komisjoni teatis „Euroopa identiteedi tugevdamine hariduse ja kultuuri kaudu“. See on tihedalt seotud püüdlusega luua 2025. aastaks Euroopa haridusruum ning see kiideti heaks Euroopa Ülemkogu 14. detsembri 2017. aasta järeldustega, milles kutsuti üles jätkama tööd, et „edendada asjakohases raamistikus liikmesriikide koostööd kõrghariduse diplomite ja keskkooli lõputunnistuste vastastikuse tunnustamise alal“.

Automaatse vastastikuse tunnustamisega seotud töö edendab ka tegevust sellises prioriteetses valdkonnas nagu „oskuste ja kvalifikatsiooni läbipaistvus ja tunnustamine, et hõlbustada õpiliikuvust ja töötajate liikuvust“, nagu on toodud välja nõukogu ja komisjoni 2015. aasta ühisaruandes hariduse ja koolituse valdkonna üleeuroopalise koostöö strateegilise raamistiku rakendamise kohta.

Euroopa Liidu haridus- ja koolituspoliitika raames saab kvalifikatsioonide ja välismaal veedetud õppeperioodide õpiväljundite automaatse vastastikuse tunnustamisega seonduv töö tugineda mitmele alusele, sealhulgas järgmistele: