SELETUSKIRI

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artikli 395 lõikele 1 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal anda igale liikmesriigile loa kohaldada erimeetmeid, millega tehakse erand kõnealuse direktiivi sätetest, et lihtsustada käibemaksu kogumise korda või hoida ära teatavat liiki maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Kirjas, mille komisjon registreeris 12. veebruaril 2021, taotles Eesti luba kohaldada meedet, millega tehakse erand üldistest põhimõtetest, millega reguleeritakse sisendkäibemaksu mahaarvamisõigust kulude puhul, mis on seotud sõiduautodega, mida ei kasutata üksnes ettevõtluse eesmärgil.

Käibemaksudirektiivi artikli 395 lõike 2 kohaselt teatas komisjon Eesti taotlusest teistele liikmesriikidele 19. märtsi 2021. aasta kirjas. 23. märtsi 2021. aasta kirjaga teatas komisjon Eestile, et tal on olemas taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käibemaksudirektiivi artiklites 168 ja 168a on sätestatud, et maksukohustuslasel on õigus arvata maha selliste ostude puhul tasutud käibemaks, mida tehakse maksustatavate tehingute tarbeks. Sama direktiivi artikli 26 lõike 1 punktis a on ette nähtud, et ettevõtte vara hulka kuuluvate kaupade kasutamist isiklikuks tarbeks tuleb käsitada tasu eest teenuste osutamisena, kui nendelt kaupadelt oli käibemaks mahaarvatav. Kõnealuse süsteemi kohaselt on lubatud tagastada algselt mahaarvatud käibemaks, kui tegemist isiklikuks tarbeks kasutamisega.

Sõiduautode puhul on kõnealust süsteemi keeruline kohaldada peamiselt seetõttu, et raske on eristada, kas sõidukit kasutatakse isiklikuks tarbeks või ettevõtluse eesmärgil. Aruannete koostamine ja kontrollimine on lisakoormus nii ettevõtjatele kui ka maksuhalduritele.

Vastavalt käibemaksudirektiivi artiklile 395 võivad liikmesriigid kohaldada meetmeid, millega tehakse erand käibemaksudirektiivi sätetest, et lihtsustada käibemaksu kogumise menetlust või hoida ära teatavat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist, kui nõukogu on neile andnud loa.

Nõukogu rakendusotsusega 2014/797/EL on antud Eestile luba piirata teatavate sõiduautode ostmise, liisimise, ühendusesisese omandamise ja impordi ning nende toimingutega seonduvate kulude korral makstava käibemaksu mahaarvamisõigust 50 %-ga, kui neid autosid ei kasutata üksnes ettevõtluse eesmärgil. Nõukogu rakendusotsuse 2014/797/EL kehtivuse kuupäeva pikendati nõukogu rakendusotsusega (EL) 2017/1854 kuni 31. detsembrini 2020.

Kuna nõukogu rakendusotsuse 2014/797/EL kehtivus aegus enne, kui Eesti esitas 2021. aasta veebruaris uue taotluse selle otsuse ajalise kohaldamisaja pikendamiseks, käsitatakse praegust taotlust esmase taotlusena kohaldada meedet, millega tehakse erand üldistest põhimõtetest, millega reguleeritakse sisendkäibemaksu mahaarvamisõigust kulude puhul, mis on seotud sõiduautodega, mida ei kasutata üksnes ettevõtluse eesmärgil.

Eesti on taotlenud luba piirata mahaarvamisõigust kindlaksmääratud protsendimääraga ja samas vabastada ettevõtjad isiklikuks tarbeks kasutamist kajastavast maksuarvestusest. Sellega lihtsustatakse süsteemi kõigi asjaomaste poolte jaoks ning samal ajal takistatakse ebaõigest arvepidamisest tulenevat maksudest kõrvalehoidumist või maksustamise vältimist.

Eesti on komisjonile kinnitanud, et meetme võtmise põhjused on suures osas samad, mis olid esitatud nendes taotlustes, mille põhjal võeti vastu nõukogu rakendusotsused 2014/797/EL ja (EL) 2017/1854.

Eesti esitas andmed, mille kohaselt on alates nõukogu rakendusotsusega 2014/797/EL kehtestatud erandi rakendamisest enamikku ametiautosid jätkuvalt kasutatud ka isiklikuks tarbeks. See asjaolu kinnitab, et erandi lubamine on põhjendatud.

Kõnealust meedet hakataks kohaldama kõigi selliste sõiduautode suhtes, milles lisaks juhi istekohale ei ole rohkem kui kaheksa istekohta ja mille suurim lubatud mass ei ületa 3500 kilogrammi ning mida ei kasutata üksnes ettevõtluse eesmärgil. Samas aga kohaldataks tavapäraseid eeskirju teatavatel konkreetsetel eesmärkidel kasutatavate sõiduautode, st edasimüümiseks, rentimiseks või liisimiseks ostetavate sõidukite, reisijateveoks (nt taksoteenuseks) kasutatavate sõidukite ja õppesõiduks kasutatavate sõidukite suhtes.

Meetme kohast mahaarvamisõiguse piirangut tuleks kohaldada sellise käibemaksu puhul, mida on makstud ostetud, liisitud, ühendusesiseselt omandatud või imporditud konkreetsetelt sõiduautodelt, sealhulgas nendega seotud kuludelt.

Eesti kinnitab, et mahaarvamise määr peaks olema 50 %, sest sellest ajast saadik, kui meede esmakordselt 2014. aastal kehtestati, ei ole olukord muutunud. Kuigi Eestis kasutatakse hinnanguliselt ametiautosid isiklikuks tarbeks umbes 60 % ulatuses (sellele osutavad Eesti maksuameti kaudsed tõendid ja prognoosid), peetakse 50 % sisendkäibemaksu mahaarvamist kõige sobivamaks, sest nii välistatakse sõiduautode isiklikuks tarbeks kasutamise osakaalu võimalik ülehindamine.

Võttes arvesse meetme kohaldamisest tulenevat positiivset mõju maksukohustuslaste ja maksuhaldurite halduskoormusele, tehakse ettepanek lubada võtta meede, millega tehakse asjakohane erand. Luba peaks kehtima piiratud aja jooksul, st kuni 31. detsembrini 2024, et oleks võimalik läbi vaadata erandi vajalikkus ja tõhusus ning muu kasutuse ja ettevõtlusotstarbelise kasutuse vaheline proportsioon, millel erand põhineb. Selle erandi mis tahes pikendamise taotlusele tuleb lisada kohaldatud protsendimäära läbivaatamise aruanne, mis tuleb koos taotlusega saata komisjonile 31. märtsiks 2024.