ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 18.10.2005 
KOM(2005) 514 lõplik 
  
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PA RLAMENDILE JA NÕUKOGULE 
Võitlus inimkaubandusega – terviklik lähenemi sviis ja ettepanek ud tegevuskava kohta 
 
ET 2   ET VÕITLUS INIMKAUBANDUSEGA – TERVIKLIK LÄHENEMISVIIS JA 
ETTEPANEKUD TEGEVUSKAVA KOHTA 
I. Sissejuhatus................................................................................................................ .. 3 
II. PEAMINE MUREKÜSIMUS:  INIMÕIGUSTE KAITSE.......................................... 3 
III. ORGANISEERITUD KURITEGEVUSE MÕJUD..................................................... 4 IV. EBASEADUSLIKU RÄNDE MÕJU.......................................................................... 6 V. ERIRÜHMAD, ERITI NAISED JA LAPSED ............................................................ 7 VI. USALDUSVÄÄRSED ANDMED.............................................................................. 9 VII. KOOSKÕLASTAMINE JA KOOSTÖÖ .................................................................... 9 LISA .......................................................................................................................... .......... 12 
 
ET 3   ET I. S ISSEJUHATUS  
Käesoleva teatise eesmärk on tugevdada veelgi1 Euroopa Liidu2 ja liikmesriikide kohustust 
ennetada ja võidelda sellise inimkaubandusega, mille eesmärk on inimkaubanduse vastu võitlemist käsitlevas nõukogu 19. juuli 2002. aasta raamotsuses
3 määratletud seksuaalne või 
tööalane ekspluateerimine, ja kohustust kaits ta ja toetada neil inimkaubanduse ohvreid ning 
aidata neil taastuda.  
Teatise aluseks on tõdemus, et tõhusalt inimkaubanduse vastu võitlemiseks on vajalik 
terviklik lähenemisviis, mis põhineb inimõiguste austamisel ja arvestab selle ülemaailmse 
iseloomuga. Kõnealune lähenemisviis nõuab kooskõlas tatud poliitilist vastus t, eriti vabadust, 
turvalisust ja õigust käsitl evates küsimustes ning väli ssuhete, arengukoostöö, tööhõive,4 
soolise võrdõiguslikkuse ja mittediskrimineer imise valdkonnas. Lähenemisviisi eesmärk on 
tõhustada ka avaliku ja er asektori laiaulatuslikku di aloogi kõnealuses valdkonnas. 
Sellist lahendust nõutakse Euroopa Ülemkogus novembris 2004 kinnitatud Haagi 
programmiga,5 milles kutsutakse nõukogu ja komi sjoni koostama 2005. aastal ühtsete 
standardite, parimate tavade ja mehhanismid e kava inimkaubanduse ärahoidmiseks ja sellega 
võitlemiseks ning tõhustama ebaseadusliku sisserände vastast võitlust.6  
Teatisega, millest te avitati Haagi programmi rakendavas komisjoni ja nõukogu tegevuskavas,7 
kavatsetakse kaasa aidata kõnealuse kava te ostamisele. Teatises võetakse nõuetekohaselt 
arvesse ebaseadusliku sisserände ja inim kaubandusega võitlemise 2002. aasta üldist 
tegevuskava ja komisjoni 2003. aasta lõpus  asutatud inimkaubanduse ekspertrühma 82004. 
aasta detsembri ettekandes 9esitatud ideid ja soovitusi. 
II. PEAMINE  MUREKÜSIMUS:  INIMÕIGUSTE  KAITSE 
Asjaomased inimesed, nende vajadused ja õigused on ELi inimkaubanduse vastase võitluse 
keskmes. See tähendab eelkõige  ELi institutsioonide ja li ikmesriikide selget pühendumust 
inimõigustepõhise lähenemisviisi  järgimisele ja selle edendamisele oma välissuhetes ning 
arengupoliitikas. 
ELi põhiõiguste harta artikli 5 lõikega 310 keelatakse inimkaubandus, viidates inimväärikuse 
puutumatusele, mis kuulub riikide põhiseaduste ja  liikmesriikidele siduvate rahvusvaheliste 
inimõiguseid käsitlevate õigusaktide tuumikusse. 
Vastavalt rahvusvahelisele õigusele ja kohustust ele rikub riik, kes lubab inimkaubandust või 
ei võta tõhusaid meetmeid selle piiramiseks, inimõigusi.11 
ELi institutsioonid ja liik mesriigid peavad aktiivselt järgima poliitikat, millega 
toetatakse inimkaubanduse keelustamist , kaasa arvatud tegelike ja võimalike 
ohvrite kaitset nii ELi kui ka piirko ndlikul ja rahvusvahelisel tasandil. 
Inimkaubanduse ohvriks langenud kolmandate  riikide kodanikud, kellel puudub õiguslik 
elukoht ELis, ei tohiks jääda väljapoole kõnealust kaitset,12 eriti kui nad on teinud koostööd 
liikmesriikide pädevate ametiasutustega, ande s inimkaubitsejate vastu tunnistusi. Selliseid 
inimesi ei tohiks ka de facto  ilma jätta võimalusest teostada oma õigusi, näiteks algatada 
õigusrikkuja suhtes hagi, kompensats ioonihagi või taotleda varjupaika. 
 
ET 4   ET On oluline, et eelmainitud põhimõ tete järgimist ELi territooriumil kontrollitakse ja järgitakse 
regulaarselt asjatundjate ja poliitilisel tasandil . 
Nõukogu peaks tihedas koos töös komisjoniga ja ko danikuühiskonnaga peetud 
süvadialoogi13 põhjal korraldama vähemalt korra aastas poliitilise debati ELi 
inimkaubandusevastase poliitika teemal ja hindama selle vastavust inimõigusnormidele ning lisameetmete vajadus t, nt toetus-, kaitse- ja sotsiaalse 
kaasatuse abikavade täiustamist.
14  
On õiguspärane tõstatada kõnealune küsimus mitmepoolsetel foorumitel ja kolmandate 
riikidega peetavas poliitilises dialoogis, mis põhineb EÜ kaubandus- ja koostöölepingutes 
sisalduval inimõiguste olulisi aspekte käsitleval klauslil.15  
Ühendus peaks tugevdama partnerriiki dega peetavat poliitilist dialoogi 
inimkaubanduse ja inimkaubandusevastase poliitika inimõigusulatuvust kahe- 
ja mitmepoolsel tasandil ning jätkama kõnealuse küsimuse tõstatamist asjaomastel piirkondlikel ja  mitmepoolsetel foorumitel.  
Euroopa demokraatia ja inimõiguste al gatuses on aastatel 2005–2006 kõnealusele teemale 
erilist tähelepanu osutatud ja nähtud ette eril ine toetus inimõiguste kultuuri edendamise 
kampaaniale.  
ELi institutsioonid ja liik mesriigid peaksid ELi raames  ja suhetes kolmandate 
riikidega tõhustama meetmeid, millega võ idelda inimkaubandusega, nt toetama 
inimkaubandusevastaseid algat usi arengukoostöö kaudu. 
III. ORGANISEERITUD
 KURITEGEVUSE  MÕJUD 
Inimkaubandus on raske isikuvastane kuritegu, 16mida tuleb käsitleda teiste raskete 
kuritegudega seotud organiseeritud  kuritegevuse liigina ja selg e õiguskaitse prioriteedina. 
Tööjõu ekspluateerimisest ja seksuaalsest ek spluateerimisest saadavad suured kasumid 17 
liiguvad tihti rahapesu  kaudu ja võimaldavad inimkaubits ejatel hakata tegelema muude 
kuritegelike tegevustega ning saavutada maja nduslikku, sotsiaalset või isegi poliitilist 
võimu.18  
Inimkaubandusest peab organiseeritud kuritege vuse jaoks saama väikese riski ja kõrge 
tootlikkusega tegevusest19 suure riski ja madala tootli kkusega tegevus. Õiguskaitseorganid 
peavad kasutama kõiki vahendeid ja võimalusi,20 et toetada inimkaubanduse keelustamist, 
võtta selliselt tegevus elt igasugune majanduslik kasu ja kui majanduslikku kasu on juba 
saadud, arestida ja konf iskeerida kõik varad.21 Inimkaubanduse uurimine peaks olema sama 
prioriteetne kui organiseerit ud kuritegevuse muud valdkonnad, kasu tada tuleks spetsiaalseid 
uurimistehnikaid ja strateegiaid.  
Liikmesriigid peaksid tagama õi guskaitseorganit ele vajalikud 
organisatsioonilised struktuurid,22 spetsialiseerunud personali23 ja piisavad 
rahalised vahendid, et inimkaubandusega tõhusalt võidelda.24 Nõukogu peaks 
komisjoni hinnangute alusel ja liidu pä devuste raames kindlustama regulaarse 
järelevalve ning välja töötama standardid ja võrdlusnäitajad. 
 
ET 5   ET Tööjõu ekspluateerimis eks korraldatav inimkaubandus nõuab uut tüüpi 
spetsialiseerumist ja koostööd partnerite  vahel, näiteks asutusi, kes vastutavad 
töötingimuste ja ebaseadusliku tööjõuga seotud finantsuurimiste kontrolli eest.25  
Korruptsioonivastased strateegiad peaksid moodustama olulise osa 
inimkaubandusevastasest poliitikast.26 
ELi institutsioonid ja liikmesriigid pe aksid edendama inimkaubandusevastast 
võitlust esmatähtsana oma õiguskai tsesuhetes kolmandate riikidega.27  
Ohvri tunnistus on ülitäh tis tõend inimkaubitseja vastu. K una tunnistuste andmine seab ohvri 
suurde ohtu, 28 tuleb leida lahendusi, kui das ohvrid saaksid anda t unnistusi nii, et nende 
turvalisus oleks tagatud, ja ilma, et na d ise või nende lähedased oleksid ohus. 29 
Liikmesriigid peaksid pakku ma tunnistusi andvatele oh vritele kaitset ja abi 
lahutamatu osana tõhusast süüdistustege vusest ja edasi arendama ennetavat, 
operatiivteabel põhinevat uurimistegevust , mis ei sõltu ohvrite tunnistustest.30 
ELi asutustele on antud spetsiaalsed päde vused ja nende kasutuses on eripersonal. 
Inimkaubandus kuulub Eurojusti pädevusse31. Eriti tähtis roll on Europolil.32 Ta võib 
võimaldada juurdepääsu operat iivteabe andmebaasidele ja pakkuda rakenduslikku toetust 
operatiivteabe vahetuse ja  ekspertarvamuste kaudu.33 Europol lihtsustab  teabevahetust ja 
pakub liikmesriikidele tegevuse analüüsi ning k oostab liikmesriikide ope ratiivteabe ja muu 
informatsiooni põhjal strateegilisi aruandeid Europoli enda või muudest allikatest kogutud 
andmetest. Liikmesriikide Europolile saadetav t eabehulk on võrreldes uu rimiste arvuga siiski 
väike. Tundub, et uurimised põhinevad pigem sp ontaansel kahe- või mitmepoolsel koostööl ja 
tavastruktuure ning mehhanisme nähakse varuvõi malustena. Europol haldab liikmesriikide 
nimel ainult ühte analüüsikausta, mis on spetsiaalselt keskendunud inimkaubandusele.34  
Liikmesriigid peaksid kindl ustama, et riiklikud õiguskaitseorganid kaasavad 
Europoli regulaarselt teabevahetu sse, ühisoperatsioonidesse ja 
uurimisrühmadesse ning kasutavad är a Eurojusti võimalused lihtsustada 
inimkaubitsejatele süüdistuste esitamist. 
Euroopa politseijuhid peaksid teos tama regulaarset järelevalvet 
liikmesriikidevahelise operatiivse koostöö üle ja vajadusel esitama 
parandussoovitusi. 
Euroopa politseikolledž (CEPOL) peak s jätkuvalt korrald ama erikoolitusi 
õiguskaitseorganite personalile. 
ELi institutsioonid ja asutused ning lii kmesriigid peaksid to etama ja tugevdama 
politseikoostöö piirkondlikke vorme, seda eriti läbi selliste programmide nagu 
AGIS. 
4. augustiks 2005 oli ainult 15 liikmesriiki ühinenud ÜRO inimkaubandust käsitleva 
protokolliga ja ainult 13 liikmesriiki ÜRO migr antide üle piiri toimetamise protokolliga. 
Komisjon tegi augustis 200335 ettepaneku sõlmida kõnealused protokollid Euroopa Ühenduse 
nimel,36 kuid nõukogu ei ole vastavat otsust heaks ki itnud, sest protokollid e sätetega seotud 
ühenduse pädevuse ulatuse suhtes pole üksmeelele jõutud. 
 
ET 6   ET Nõukogu peaks võima likult kiiresti37 heaks kiitma komisjoni 22. augusti 2003 
aasta ettepaneku otsuse kohta, mis käsitleb ÜRO inimkaubanduse protokolli sõlmimist EÜ nimel.
38
  
EÜ rahapesuvastase võitluse vahendid, nagu hiljuti komisjoni pakutud direktiiv, mille 
eesmärk on tugevdada kriminaalõiguslikke meetme id, moodustavad aluse, mille abil võidelda 
inimkaubanduse majanduslike mõjudega.39 Nõukogu raamotsust kuritegevusega seotud tulu, 
vahendite ja vara konfiskeerimise koht a tuleb võimalikult tõhusalt kasutada. 
40Inimkaubandusega võitlemist käsitlevate po liitiliste ja tege vuslike võimaluste 
edasiarendamiseks tuleb jälgida ja hinnata  rahapesuvastase töökonna, eriti tüpoloogiate 
töörühma (WGTYP) tööd, mis muu hulgas keskendub inimkaubandusega seotud 
rahepesumeetoditele.  
IV. EBASEADUSLIKU  RÄNDE  MÕJU 
Inimkaubandusel on tihti rahvusv aheline mõju, kuna paljud inimkaubanduse ohvriks langenud 
inimesed liiguvad üle ELi välispiiride või nad tuuakse ELi territoorium ile. Sellest tulenevalt 
on inimkaubanduse ennetamine ja inimkaubandus ega võitlemine oluline osa ELi tegevusest 
parandada välispiiri kontrolli ja järelevalv et ning edendada ebas eadusliku rände vastast 
võitlust. 
Rändajate üle piiri toimetamine ja inim kaubandus on omavahel seotud, sest nendega 
tegelevad tihti rahvusvaheliselt organiseer itud kuritegelikud võrgustikud ja need on osa 
organiseeritud kuritegevusest, mi s on seotud odavate ja ebasea duslike teenuste nõudlusega. 
Direktiivil 2002/90/EÜ, mis võeti vastu 28. novembril 2002, 41ja samal päeval heaks kiidetud 
raamotsusel 42on juba praegu tähtis roll kõnealuste võrgustike tegevuseks oleva ebaseadusliku 
piiriületamise, läbisõidu ja territooriumil elamise kaasaaitamise takistamisel. 
Aastal 2002 võttis nõukogu vastu üldise tegevuskava ebaseadusliku rände ja 
inimkaubandusevastaseks võitluseks ELis,43 mis sisaldab loetelu meetmetest ja tegevustest 
alates viisapoliitikast, teabevahetusest ja piir idega seotud meetmetest kuni tagasisaatmise ja 
inimkaubitsejatele määratud kriminaalkarist usteni. Mitmeid 2002. aasta tegevuskavas 
soovitatud meetmeid on ellu viidud, 44eelkõige 29. aprillil 2004 vastu võetud direktiiv nr 
2004/81/EÜ,45 milles määratletakse elamisloa väljaandmise tingimused kolmandate riikide 
kodanikele, kes on inimkaubanduse ohvrid või kes on olnud seot ud ebaseaduslikule 
sisserändele kaasaaitamisega, kuid teevad päde vate asutustega koostööd, ja 10. märtsil 2004 
vastu võetud määrus (EÜ) nr 491/2004, 46millega luuakse majandusliku ja tehnilise abi 
andmiseks kolmandatele maadele rände ja varjupaiga valdkonnas programm AENEAS, mis 
lubab otseselt kaasrahastada inimkaubanduse enne tamise ja selle vastu võitlemisega seotud 
projekte.  
Samasugune üldine lähenemisviis sisaldub ka ÜR O rändajate üle piiri toimetamise protokollis 
ja ÜRO inimkaubandust käsitlevas protokollis,47 mis mõlemad peegeldavad probleemi 
tunnistamist ülemaailmses kontekstis ja mille kõik ELi osalejad peaksid kiir esti ratifitseerima.  
Inimkaubandusevastase tegevuse t ugevdamiseks tuleks ellu viia  järgmised piirikontrolli ja 
rändehaldust hõlmavad meetmed: 
Liikmesriigid peaksid inimkaubandus e ohvrite olukorra parandamiseks 
kiirendama direktiivi 2004/81/EÜ ülevõtmist.48 
 
ET 7   ET Komisjon arutab võimalust korraldada reg ulaarselt koosolekui d liikmesriikide 
asjatundjatele, et vahetada teavet vahendite ja meetodite kohta, mida 
kasutatakse rändajate üle piiri toimet amiseks; eesmärk on teha praktilisi 
inimkaubanduse ennetamist ja sellega võitl emist käsitlevaid ohvrite värbamise 
ja transpordiga seotud järeldusi. Eur oopa piirivalveagentuur (FRONTEX) ja 
CEPOL peaksid erilist tähelepanu osutam a nendele ilmingutele oma vastavates 
koolituskavades.  
Liikmesriigid peaksid kindlustama, et  tulevase määruse alusel, millega 
kehtestatakse isikute üle piiri liiku mist reguleerivad ühenduse eeskirjad, 
49juhitakse erilist tähelepanu sellele, et ELi välispiiridel viiakse läbi tõhusamat 
ja inimkaubanduse võimalikele ohvrit ele suunatud piirik ontrolli. FRONTEX 
toetab liikmesriike selle ülesande täit misel. FRONTEX peak s arvestama, et 
inimkaubanduse vastu on vajalik võidelda  välispiiridel ühisoperatsioonide ja 
katseprojektide kooskõla stamise ning korraldamisega ja riskianalüüside 
teostamisega. EUROPOL ja FRONTEX pe aksid kõnealuses valdkonnas tegema 
koostööd oma pädevuse raames.  
Nõukogu peaks võimalikult kiiresti rakendama biom eetrilised tunnused ELi 
viisades ja elamislubades, sest tu rvalisemad dokumendid lihtsustavad 
inimkaubanduse ohvriks langenud isikute tuvastamist. 
Nõukogu, Euroopa Parlament 50ja komisjon peaksid võimalikult kiiresti 
kooskõlas oma kohustustega lõpule viima ühise viisainfosüsteemi 
väljaarendamise. 
Päritolumaal asuvad konsulaarametnik ud peaksid tegema koostööd, vahetama 
kogemusi ja läbima asjaom ase koolituse, et ära tunda  viisataotlusi, mis võivad 
olla seotud inimkaubandusega.51 
V. ERIRÜHMAD,  ERITI  NAISED  JA LAPSED 
Eriti oluline on edendada mittediskrimineerimist, kaasa arvatud soolist võrdõiguslikkust ning 
laste, põlisrahvaste ja vähemusrühmade õigusi, 52sest paljud inimkaubanduse ohvrid või 
võimalikud ohvrid on naised, lapsed ja etnilist esse ning vähemusrühmadesse kuuluvad isikud, 
kes võivad olla diskrimineerimise ohvrid om a päritolumaal. Inimkaubandus pole tingimata 
kindla sugupoolega seotud kuritegu, sest ka mehed ja eriti poisi d on seksuaalse 
ekspluateerimise ja tööalase ekspluateerimi se ohvrid. Naiste ja tüdrukutega kauplemine 
kaubandusliku seksuaalse ekspluateerimise  eesmärgil on laialtlevinud tõsiasi.  
ELi institutsioonid ja liikmesriigid peaksid edendama sugupoolepõhiseid 
ennetamisstrateegiaid naiste ja tüdruk utega kauplemise vastu võitlemise olulise 
osana. Selleks tuleks rakendada soo lise võrdõiguslikkuse põhimõtet ja 
kõrvaldada nõudlus kõigi ekspluateerim isvormide, kaasa arvatud seksuaalse 
ekspluateerimise ja siseri iklikul tasandil toimuva tö öalase ekspluateerimise 
järele.53  
Programme nagu Daphne tuleks ka edas pidi kasutada ELi siseselt selliste 
projektide rahastamiseks, mis käsitle vad inimkaubandust kui laste, naiste ja 
teiste riskirühmade vastast vägivalla ilmingut, samuti tuleks rohkem tähelepanu 
pöörata arengukoostööle.  
 
ET 8   ET Edasist tähelepanu vajab ka Euroopas toimuv lastega seotud inimkaubandus ja 
selle uurimine. Omavalitsu si, kus esineb laste sunn itööga seotud probleeme 
(ebaseaduslikud töökojad, kerjamine, task uvargused ja prostitutsioon), tuleks 
aktiivselt toetada. Lahendusi kõnealuse probleemi lahendamiseks tuleks välja 
töötada tihedas koostöös laste päritolumaaga.  
Lastekaubandusega seotud kuritegudega, eriti la ste prostitutsioonile sundimise või lapsega 
seksuaalakti sooritamisega, tegeleb juba nõukog u raamotsus, mis käsitleb inimkaubanduse ja 
laste seksuaalse ekspluateerimise ja lastepornograafia vastast võitlust.54 Siiski on 
vastumeetmete ühtlustatuse tase piiratud.  
Kui komisjon hakkab 2006. aastal hindama inimkaubanduse ja laste seksuaalse 
ekspluateerimise ja lastepornograafia vastast võitlust käsitleva nõukogu 
raamotsuse rakendamist, keskendub komisjon oma hindamisaruannetes 
vajadusele tugevdada õiguslikku raamisti kku, mis tegeleks lastekaubanduse ja 
sellega seotud kuritegudega, eriti laste prostitutsioon ile sundimise või lapsega 
seksuaalakti sooritamisega, ning esitak s vajadusel asjakohaseid ettepanekuid. 
Lastekaubandusega 55tuleb võidelda ELi põhiõiguste harta alusel, mis rõhutab, et lapse huve 
tuleb esmatähtsalt arvestada kõi gis lapsega seotud tegevustes. 56Lapse õiguste 1989. aasta 
konventsioon  57kui kõige tähtsam lapse õigusi käsitlev  rahvusvaheline õigusakt sisaldab 
lastekaubandust käsi tlevaid sätteid. 58Konventsiooni kohaldatakse kõi gi alla 18aastaste laste 
suhtes, sellist lähenemisviisi toetab ka komisjon. ÜRO inimka ubandust käsitlev at protokolli 
tuleb vaadelda lapse õiguste konventsiooni va lguses, võttes arvesse teisi asjakohaseid 
rahvusvahelisi õigusakte, nagu 25. mai 2000 aasta vabatahtlik protokoll, mis käsitleb laste müüki, lasteprostitutsiooni ja  lastepornograafiat, ILO konvent sioon, mis käsitleb laste töö 
halvimate vormide keelustamist ja kohest tegevusest kõrvaldamist, 
59ning Haagi 
konventsioon, mis käsitleb lastek aitset ja koostööd rahvusvahelise adopt eerimise valdkonnas. 
Arvesse tuleks võtta ka kõneal ust valdkonda käsitlevaid meetme id, eriti lapsi ja vägivalda 
käsitlevat kolmeaastast tegevuskava, mida Euroopa Nõukogu 46 liikmesriiki kiitsid heaks 
Varssavi tippkohtumisel. 
ELi institutsioonid ja liikmesriigid peavad kindlustama, et ELi 
inimkaubandusevastane poliitika peeg eldaks laste õigusi käsitlevaid 
ülemaailmselt tunnustatud põhimõtteid, mi s sisalduvad eriti ÜRO lapse õiguste 
konventsioonis. Sellist lähenemisviisi pe ab seega kohaldama iga alla 18aastase 
isiku suhtes. Kindlustada tuleks ka, et lähenemisviis kooskõlastatakse Euroopa 
Nõukogu lapsi ja vägivalda käsitleva tegevuskavaga (2006-2008).60 
Piirivalve seisukohast tuleb erilist tähelepanu pöörata saatjata alaealistele  või ilma 
pereliikmeta reisivatele lastele, 61 nagu on tehtud hiljuti heaks kiidetud määruses, millega 
kehtestatakse isikute üle piiri liikumist re guleerivad ühenduse eeskirjad .62 Lähiajal 63käsitleb 
komisjon lastekaitset spetsiaalses teatises. 
Arengukoostöö peab tõhusalt kaasa aitama arengumaade lastega tegelemisele, kes on 
langenud inimkaubanduse ohvriks. 
Komisjon peab kindlustama, et  riiklikud ja piirkondlikud 
strateegiadokumendid tugevdaksid võimaluse ja vajaduse korral strateegiaid, mille abil tegeletakse lastekaubandust lih tsustavate tegurite ga, nagu näiteks 
asjaolu, et ei suudeta tagada lapse sünni registreerimis t või lastel puudub 
juurdepääs algharidusele.
64 
 
ET 9   ET VI. USALDUSVÄÄRSED  ANDMED 
ELi inimkaubandusevastane poliitika peab rajanema selgel käsitlusel probleemi tegelikust 
ulatusest ELi tasandil ja ülemaailmselt.65 Täpsed andmed ei ole siiski kättesaadavad 66ning 
kuigi õiguskaitsealased andmed on tähtsad, ei ole need piisavad. 67Aastal 2003 kutsus 
nõukogu komisjoni ja liikmesriike üles edendama meetmeid inimkaubanduse 
järelevalvesüsteemi loomiseks, et pädevatelt riiklikelt ametiasutustelt saaks ajakohastatud andmeid pidevalt ja regulaarselt.
68 Võttes arvesse 2003. aasta statistilise tegevuskava 69ja 
Eurostati rännet käsitlevaid andmeid, 70mis hõlmavad kõnelause ilmingu aspekte, on ühtse 
statistilise süsteemi loomisel lähtekohaks kogu da ja analüüsida andmeid süstemaatiliselt – 
liigitatuna vanuse, soo ning muude  oluliste aspektide järgi71 – erinevatest  allikatest selliste 
ühiste suuniste alusel, mis on kesksel kohal si seriiklikul tasandil. Kui andmeid kogutakse 
siseriiklikul tasandil piisava lt, on oluline koguda ja võrreld a neid ka Euroopa tasandil 72ja teha 
koostööd kolmandate riikide, rahvusvaheliste  organisatsioonide ja valitsusväliste 
organisatsioonidega ELi ja ülemaailmsel tasandil. Liikmesriikide käsutuses peaksid olema sõltumatud institutsioonid, nagu riik likud ettekandjad või bürood, kes koguvad 
süstemaatiliselt andmeid, sealhulgas valitsusvälistelt organisatsioonidelt ja jälgivad riiklike tegevuskavade mõjusid.  
Võttes arvesse ELi olemasolevaid institut sioone ja Eurostati võimalikku tulevast 
rolli, uurib komisjon võimalusi koguda ja  võrrelda olulisi riik likke andmeid, et 
tagada nõuetekohane järelevalve ELi tasandil. 
Tulevane Euroopa Liidu Põhiõiguste Amet 
73peaks vastavalt oma volitustele 
tihedas koostöös tulevase Euroopa rändevõrgustiku 74ja inimkaubanduse 
ekspertrühmaga koguma ja analüüsima inimkaubandust käsitlevaid andmeid. 
Amet peaks koostöös komisjoni ja li ikmesriikidega välja töötama meetodid 
andmete võrreldavuse ja usaldusväärsuse  suurendamiseks Euroopa tasandil. 
Ühendus ja liikmesriigid peaksid ede ndama sellist lähenemisviisi suhetes 
kolmandate riikidega (eriti arengum aadega) ja oluliste rahvusvaheliste 
organisatsioonidega. 
VII. KOOSKÕLASTAMINE  JA KOOSTÖÖ 
Asjakohased kooskõlastus- ja koostööstruktuurid on vajalikud, 75kuid võivad riigiti erineda, 
kui on kindlustatud, et inimkaubandusevastase  poliitika põhieesmärgid, nagu inimkaubanduse 
ohvriks langenud isikute asjakohane tuvastam ine ning kaitse- ja tugimehhanismidele 
loovutamine, on tõhusalt täidetud. Kõneal used struktuurid peaksid ühendama ja 
tasakaalustama kaasatud in stitutsioonide või organi satsioonide erinevaid huve. 
Avaliku ja erasektori koostöö 
Kodanikuühiskonna organisatsi oonidel on tähtis roll inimkaubanduse ohvriks langenud 
isikute toetamisel nii ELis kui kogu maailmas. 76Kõnealuste organisatsioonide, eriti 
tööandjate organisatsioonide ja õiguskorrakaitseorganite suhted peaksid rajanema 
vastastikusel mõistmisel ja usaldusel.  
Liikmesriigid peaksid tugevdama valit susasutuste ja kodanikuühiskonna 
organisatsioonide vahelist inimkaubanduse vä ltimise ja selle vastu võitlemisega 
 
ET 10   ET seotud koostööd, näiteks kehtestades ühiselt kokku lepi tud eeskirjad, mis 
edendavad vastastikust mõis tmist ja usaldust. Vaja duse korral peaksid olema 
kaasatud asjakohased tööandjate organisatsioonid ja teatud majandusvaldkondade esindajad.  
Komisjon jätkab ja edendab selles valdkonnas dialoogi kodanikuühiskonna 
organisatsioonidega, eriti inimkaubandus e ekspertrühma ja organiseeritud 
kuritegevust käsitleva foorumi kaudu.  
Nõukogu peaks lisaks komisjoni panusel e vastu võtma ELi suunised ja/või 
koostööd käsitleva Euroopa mudelprotokolli, 
77lihtsustamaks sellist koostööd 
üle kogu ELi ja kolmandates riikides. 
Riiklik koostöö Ekspertrühm rõhutab eriliselt, et riikliku koostöö vahendina  tuleb luua riiklikud 
üleandmismehhanismid, 
78 nagu soovitati juba OSCE inimkaubandusega võitlemist käsitlevas 
tegevuskavas.79 
Liikmesriigid peaksid arutama selliste r iiklike üleandmismehhanismide loomist, 
millega kindlustatakse inimkaubanduse ohvr iks langenud isikute tuvastamine ja 
üleandmine, ning valitsuse kooskõlastus organ võiks koostada, kooskõlastada ja 
hinnata riiklikku poliitikat ja osaleda üksikkaebuste lahendamisel. 80 
Koostöö ELi tasandil Riiklikud koostöö- ja kooskõlastusmehhanism id peaksid moodustama vundamendi vastavale 
ELi tasemel mehhanismile, mis pakuks eksper tnõuandeid ja laiaul atuslikku avaliku ja 
erasektori dialoogi.
81  
Komisjon kontrollib asjaomasei d ELi tasandi kooskõlastus- ja 
koostöömehhanisme, millega kindlustatakse miinimumnõuete ja võrdlusnäitajate väljatöötamine ja lii kmesriikide inimkaubandusevastase 
poliitika hindamisvoorud, ja tuuakse väl ja ohvrite toetamist ning kaitset 
hõlmavad esmatähtsad meetmed. 
Koostöö päritolu-, transiidi- ja sihtriikidega
82 
Komisjon jätkab ühenduse muude temaatilist e või geograafiliste fondide eraldamist 
programmi AENEAS raames võimaluse ja vajaduse  korral kolmandates riikides teostatavatele 
meetmetele, mille eesmärk on võidelda ja ennetada inimkaubandust, kaitsta ja toetada ohvreid ning edendada koostööd nende riikide ja ELi vahel.  
Komisjon peaks kindlustama, et inim kaubandus ja selle ennetamise ning 
vältimise strateegiaid ning poliiti list raamistikku hi nnatakse vaesuse 
vähendamise strateegia dokumentides, riiklike ja piirkondlike strateegia 
dokumentides, näidisprogrammides ning nende ülevaadetes. 
Ühendus peaks – eriti ELi arenguk oostöö kaudu, mis keskendub vaesuse 
vähendamisele ja aastatuhande arengu eesmärkide saavutamisele – jätkama 
rahastamismeetmeid, millega võidelda  teguritega, mis muudavad inimesed 
inimkaubanduse poolt haavatavaks, st va esus, puudulik juurdepääs põhi- ja 
 
ET 11   ET kõrgharidusele, sooline ebavõrdsus, kodakondsuse andmisest keeldumine, 
diskrimineerimine ja teenuste halb kättesaadavus ning võrdsete võimaluste 
puudumine.  
Koostöö piirkondlikul ja  ülemaailmsel tasandil 
Koostööd tuleb tugevdada ülemaailmsel tasandil,83 eriti toetades ja aidates kolmandatel 
riikidel kiiresti ratifitseerida ja rakendada ÜRO inimkaubandust käsitlevat protokolli  ja 
toetades inimkaubanduse, eriti naiste- ja lastekaubandusega te geleva ÜRO eriettekandja tööd. 
Komisjon jätkab koostööd Euroopa Nõukogu 84 ja OSCEga, eriti inimkaubanduse vastase 
liidu raames, mille algatas inimkaubandusevastase  võitlusega tegelev OSCE eriesindaja. 
ELi institutsioonid ja liikmesriigid peaksid 
– jätkama koostööd asjako haste rahvusvaheliste or ganisatsioonidega, nagu 
ÜRO, OSCE ja Euroopa Nõukogu; lii t peaks täielikult ära kasutama 
Euroopa Nõukogu ekspertarvamust ol ukordades, mis eeldavad nõukogu 
pädevusse kuuluvat tegevust.85 
– võtma kasutusele asjakohaseid kooskõ lastus- ja koostöömehhanisme, mis 
rajanevad asjaomastel rahvusvahelistel organisatsioonidel;  
– jätkama piirkondlike algatuste ede ndamist, mis võiksid täiendada ja 
innustada ELi ülest koostööd, nagu  näiteks inimkaubandusevastane 
Põhja–Balti operatiivrühm,86 Kagu-Euroopa koostööinitsiatiiv,87 
üleeuroopaline Budapesti protsess,88 Läänepoolsete Vahemereäärsete 
riikide 5+5 dialoog 89ja Vahemere piirkonna transiitrände dialoog.90 
***
 
ET 12   ET LISA  
Joonealused märkused 
                                                 
1 Regarding previous measures at EU level reference ha s to be made to three communications in 1996, 1998 and 
2000 - COM (96) 567 final of 20.11.1996; COM (98) 726 final of 9.121998; COM (2000) 85 final, Brussels, 
21.12.2000 - as well as to a number of legislative proposals from the Commission, which formed the basis of 
important EU/EC legislation: Council Framework Decision 2002/629/JHA of 19 July 2002 on combating trafficking in human beings (OJ L 
203, 1.8.2002, p. 1); 
Council Framework Decision  2004/68/JHA of 22 Decem ber 2003 on combating the sexual exploitation of 
children and child pornography (OJ L 13, 20.1.2004, p. 44);  
Council Directive 2004/81/EC of 29 April 2004 on the re sidence permit issued to third country nationals who are 
victims of trafficking in human beings or who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration, 
who cooperate with the competent authorities (OJ L 261, 6.8.2004, p. 19). 
Other legal acts that strengthened the standing of victims in criminal proceedings and compensation procedures are particularly relevant for the fight against trafficking in human beings: 
Council Framework Decision 2001/220/JHA of 15 March 2001 on the standing of victims in criminal 
proceedings (OJ L 82, 22.3.2001, p. 1);  Council Directive 2004/80/EC of 29 April 2004 relating to compensation to crime victims (OJ L 261, 6.8.2004, 
p. 15). 
The Council Resolution of 20 October 2003 on initiatives to combat trafficking in human beings, in particular women stressed the need to, inter alia, eradicate ge nder inequalities (OJ C 260, 29.10.2003, p. 4).  
Furthermore, the EU counter-trafficking policy has become an essential part not only in the area of freedom, 
security and justice but also regarding employment and social affairs, EU enlarg ement, external relations 
(Stabilisation and Association Process, Partnership and Cooperation Agreements with NIS, Action Plans against 
Organised Crime with Russia (2000) and on Justice an d Home Affairs with Ukraine (2002), the European 
Neighbourhood Policy, the Euro-Mediterranean Partnership) and development (such as the Cotonou Agreement (2000) and the EU-Africa Dialogue).  
Since 1996 considerable funding has be en allocated to projects promoting the prevention of and the fight against 
trafficking in human beings in EU Member States and third countries, but to a lesser extent in Developing 
Countries: 
STOP (1996-2000) and STOP II (2001-2002), a programme of incentives, exchanges, training and cooperation for persons responsible for combating trade in human beings and the sexual exploitation of children (OJ L 322, 
12.12.1996, p. 7; OJ L 186, 7.7.2001, p. 7):AGIS (2003-2007), a framework programme on police and judicial 
cooperation in criminal matters (OJ L 203, 1.8.2002, p. 5): Daphne (2000-2003) and Daphne II (2004-2008) programme of Community action (2004 to 2008) to prevent 
and combat violence against children, young people and women and to protect victims and groups at risk (OJ L 
34, 9.2.2000, p. 1; OJ L 143, 30.4.2004, p. 1):EQUAL: Guidelines for the second round. Communication from the Commission establishing the guidelines for the second round of the Community Initiative EQUAL 
concerning transnational co-operation to promote new means of combating all forms of discrimination and 
inequalities in connection with the labour market - Free m ovement of good ideas (COM/2003/840), in particular 
Chapter 7.2. 
For instance: Under the Tacis programme (NIS) about € 10M have been allocated over the period 2002-2004 
(Belarus, Moldova, Ukraine, Russia, for specific anti- trafficking of human beings projects focussing on 
prevention, prosecution and protection. Under the 8th ACP programme, Benin has benefited from a € 2M project 
against trafficking in children. € 5M have been allocated for South Africa. 
2 Hereinafter referred to as EU. 
3 Article 1(1) of the Council Framework Decision of 19 July 2002 on combating trafficking in human beings (OJ 
L 203, 1.8.2002. p. 1):  
“1….the recruitment, transportation, transfer, harbouring, subsequent reception of a person, including exchange 
or transfer of control over that person, where:  
(a) use is made of coercion, force or threat, including abduction, or(b) use is made of deceit or fraud, or(c) there is an abuse of authority or of a pos ition of vulnerability, which is such that the pers on has no real and acceptable 
alternative but to submit to the abuse involved, ord) payments or benefits are given or received to achieve the 
consent of a person having control over another person for the purpose of exploitation of that person’s labour or services, including at least forced or compulsory labour or services, slaver y or practices similar to slavery or 
servitude, or for the purpose of the exploitation of the pr ostitution of others or other forms of sexual exploitation, 
 
ET 13   ET                                                                                                                                                          
including in pornography. 
2. The consent of a victim of trafficking in human beings to the exploitation, intended or actual, shall be 
irrelevant where any of the means set forth in paragraph 1 have been used.3. When the conduct referred to in 
paragraph 1 involves a child, it shall be a punishable trafficking offence even if none of the means set forth in paragraph 1 have been used.”This definition reflects the elem ents of the definition of the UN Protocol to Prevent, 
Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially  Women and Children, supplementing the United Nations 
Convention against Transnational Organi sed Crime (UN Trafficking Protocol) but excludes trafficking in human 
beings for the removal of organs. This aspect will be looked at by the Commission in more detail in the light of a 
Europol report on trafficking in human organs. 
4 More and more attention is paid to trafficking in human beings for the purpose of labour exploitation. See 
Report (Note 6, below), e.g. Recommendations 29, 73 and Chapter 2, especially page 52; furthermore ILO: A 
Global Alliance against Forced Labour - Global Repo rt under the Follow-up to the ILO Declaration on 
Fundamental Principles and Rights at Work, Geneva 2005. 
5 The Hague Programme on strengthening the area of freedo m, security and justice; (OJ C 053, 03/03/2005 p.1). 
6  The Hague Programme on strengthening the area of fr eedom, security and justice - paragraph 1.7.1 in fine ; (OJ 
C 053, 03/03/2005, p.7). 
7 Council and Commission Action Plan implementing the Hague Programme on strengthening 
freedom, security and justice in the European Union – 5th hyphen letter c) (OJ C 198, 12.08.2005, p.14). 
8 Established by the Commission in 2003 (OJ L 79, 26.3.2003, p. 25; OJ C 205, 30.8.2003, p. 3.) further to the 
Brussels Declaration of 2002 on Preventing and Combating Trafficking In Human Beings (OJ C 137, 12.6.2003, 
p. 1.); hereinafter referred to as Experts Group. 
9 Report of Experts Group on Traffi cking in Human Beings (Brussels, 22  December 2004); he reinafter referred 
to as Report; published on the website of the Commission, DG JLS: 
http://europa.eu.int/comm/justice_home/fsj/crime/tr afficking/fsj_crime_hum an_trafficking_en.htm . 
10 OJ C 364, 18.12.2000, p. 9. According to Explanations  relating to the Charter, Article 5 (3) stems directly 
from human dignity and takes into account of recent developments in organised crime, such as the organisation 
of lucrative illegal immigration or sexual exploitation networks. On the other hand, one has to take into account the non-binding legal status of the Charter and that accor ding to a classical doctrine only States could violate 
individual human rights. The Charter’s provisions are addr essed to the Member States only insofar as they are 
implementing Union law. The Charter does not extend the field of application of Union law beyond the powers 
of the Union or establish any new power or task for the Union.  
11 At least seven International Conventions related to th e prevention of human trafficking have been signed and 
mostly ratified by EU Member States (Convention on the Rights of the Child with the Optional Protocol, The 
Hague Convention on the Protection of Children and Co-operation in Respect of Inter-Country Adoption, 
Palermo Convention against Transnational Organised Crime and Trafficking Protocol, ILO Convention No 182 and the Convention on Eradication on all forms of Discrimination Against Women). and advocate for further 
provisions not ratified as yet e.g. addressing trafficking in human organs and tissues. A  reference has to be made 
as well to “The European Convention on Human Rights and Biomedicine, 1997” and the Additional protocol concerning Transplantation of Organs and Tissues of Human Origin (2002), whose  Article 22 concerns 
trafficking in organs and tissues. 
Furthermore the Rome Statute of the International Criminal Court extends the jurisdiction of the Court on the enslavement as a crime against humanity. Enslavement is defined as “the exer cise of any or all of the powers 
attaching to the right of  ownership over a person and in cludes the exercise of such power in the course of 
trafficking in persons, in particular  women and children” (Article 7.2). 
Recital 3 of the Council Framework Decision of 19 July 2002 on combating trafficking in human beings points 
out that it comprises serious violations of fundamental human rights; OJ L 203, 1.8.2002, p. 1. 
12 See also Report, recommendations 17, 114. 
13 See Report, recommendation 10 concerning the development of a “human rights impact assessment model” in 
cooperation working with trafficked persons and human rights institutions. 
14 See Report, recommendations 89 – 115. 
15 Such as the UN Commission on Human Rights (CHR) and UN General Assembly Third Committee. At the 
annual sessions of the Third Committee and CHR in 2004, the EU co-sponsored resolutions on Trafficking in women and girls and the resolution on the rights of the ch ild which incorporates aspect s relating to trafficking. 
The CHR also appointed a new Speci al Rapporteur on Trafficking. 
16 See endnote 1, which refers to the definition in Artic le 1 of the Council Framework Decision on combating 
trafficking in human beings. 
17 See also: Trafficking in human beings for sexual exploitation : A Europol perspective 
http://www.europol.eu.int/publications /SeriousCrimeOverviews/2004/THB.pdf ;  
 
ET 14   ET                                                                                                                                                          
Furthermore, for labour exploitation: ILO, A Global A lliance against Forced Labour - Global Report under the 
Follow-up to the ILO Declaration on Fundamental Principles and Rights at Work, Geneva 2005, e.g. page 46, 
no. 221. 
18 Further to the Framework Decision on combating tr afficking in human beings and the one on sexual 
exploitation of children and child pornography (OJ L 203, 1.8.2002, p. 1; OJ L 13, 20.1.2004, p. 44) Member 
States are adapting their legislation, including punishment by terms of imprisonment if the offence has been 
committed in aggravated circumstances: Article 3 of the Council Framework Decision on combating trafficking 
in human beings; Article 5 of the Council Framework Decision on combating the sexual exploitation of children 
and child pornography. Different approaches prevail regard ing the legalisation or criminalization of the purchase 
of sexual services in general or the criminalisation of the purchase of sexual services of forced prostitutes (see 
f.i. Sweden: Law That Prohibits the Purchase of Sexual Services, see also Gunilla Ekberg, The Swedish Law 
That Prohibits the Purchase of Sexual Services, in Violence Against Women, Vol. 10 No. 10 October 2004, p. 1187-1218.).
 
19 Trafficking in Human Beings: A Europol Perspective – January 2004, p. 1. Published: 
http://www.europol.eu.int/publications/Serio usCrimeOverviews/2004/ OverviewTHB2004.pdf  
20 The Experts Group (Report, recommendation 118) advises to continuously devote a certain percentage of these 
resources to the fight against trafficking in human beings. 
21 Report, p. 118. 
22 The Experts Group refers to the Italian Direzione Invest igativa Antimafia and the Fren ch Office central pour la 
repression de la traite des êtres humains (OCRTEH) as best practices. Report, p. 122. 
23 For possible guidance see Report, p. 122. 
24 Report, recommendations 117, 118. 
25 Report, recommendation 116. 
26 Report, p. 125 and recommendation 122. 
27 Notably in line with the so-called “Libreville Declaration,” http://www.acpsec.org/fiji/gabon/final_gb.htm . 
28 Stressed on several occasions, e.g. in No. 14, fourth, sixth and last indent, of the Brussels Declaration (OJ C 
137, 12.6.2003, p. 7, 8); Report, p.119. 
29 Report, p. 111-114, 119. 
30 However, relevant measures should not be misinterpreted and used to legitimise or suggest a disregard for the 
need to protect and assist a victim of trafficking. Report, p. 123 and recommendation 119. 
31 Council Decision of 28 February 2002 setting up Eurojust with a view to reinforcing the fight against serious 
crime, Article 4(1); OJ L 63, 6.3.2002, p. 1. 
32 The general competence of Europol covers trafficking in human beings (Art. 2(2) of the Europol Convention). 
33 At international level Interpol offers similar services, see http://www.interpol.int/Public/THB/default.asp . 
34 Within another Analytical Work File there is a possibility fir Europol to collect and store data depending upon 
the nationality of the trafficker. 
35 COM (2003) 512 final of 22.8.2003. 
36Hereinafter referred to as EC 
37 On the basis of Articles 62 (2) and 63 (3), in conjunction with 300 (2) and (3) TEC. 
38 COM (2003) 512 final of 22.8.2003. 
39 Proposal for a Directive of the European Parliament and of the Council on the prevention of the use of the 
financial system for the purpose of money laundering, including terrorist financing (COM(2004) 448 final, 
Brussels, of 30.6.2004). 
40 OJ L 68, 15.3.2005, p. 49. Article 3, which provides for extended powers of confiscation under certain 
conditions, refers to the Framework Decision on combating trafficking in human beings. 
41 OJ L 328, 5.12.2002, p. 17. 
42 OJ L 328, 5.12.2002, p. 1. 
43 OJ C 142, 14.6.2002, p. 23. 
44 The most recent overview on the st ate of implementation is to be foun d in the Commissi on’s 2004 annual 
report on the development of a co mmon policy on illegal immigration, smuggling and trafficking of human 
beings, external borders, and the return of illega l residents, SEC (2004) 1349 final of 25.10.2005. 
45 OJ L 261, 6.8.2004, p. 19. 
46 OJ L 80, 18.3.2004, p.1. 
47 UN Protocol to prevent, suppress and punish trafficking in persons, especially women and children, 
supplementing the UN Convention against Transnational Organised Crime; signed in Palermo on 12 to 15 December 2000 by all EU Member St ates and the European Community. 
48 Deadline for transposition according to the act: 6 August 2006. 
 
ET 15   ET                                                                                                                                                          
49 A new regulation (“Border Code”), which will be based on the Commission proposal COM (2004) 391 final of 
26 May 2004, will seek to clarify, re structure, consolidate and develop existing legislation on border controls on 
persons, which have been developed within the Schengen intergovernmental framework and integrated into the 
Treaty since May 1999. 
50 Hereinafter referred to as EP 
51 See Report, Recommendations 68 and 76. 
52 The UN Committee on the Rights of the Child has stressed  in several occasions the vulnerability of children 
belonging to minorities notably because of poor access to education and lack of birth registration. The Permanent 
Forum on Indigenous Issues in its se ssion of 2003 recommended to the UN system to address the issue of 
trafficking of indigenous women and girls as a matter of concern. 
53 See UN Trafficking Protocol, Article 9 (5); furthermore: Resolution of the UN Commission on the Status of 
Women (CSW) of 11 March 2005 on Eliminating Demand for Trafficked Women and Girls for All Forms of Exploitation. 
54 OJ L 203, 1.8.2002, p. 1; OJ L 13, 20.1.2004, p. 44. 
55 Seriousness and extent of child trafficking for sexual and economic exploitation (child labour, prostitution, 
pornography, cheap labour, begging, pick pocketing, drug selling, organ trafficking, etc.) as well as for illegal 
adoption (Report, p. 67, 68) became cl ear, inter alia, at a Roundtable on EU  Action against Child Trafficking and 
Related Forms of Exploitation, on 26 May 2004 under the auspices of the EU Forum for the Prevention of Organised Crime (Supported by the UNICEF Innocenti Res earch Centre, the International Federation Terre des 
Hommes, Save the Children and Child Focus, which were able to base their presentations on a number of 
research projects, for example, International Fede ration Terre des Hommes, Kids as commodities? Child 
Trafficking and What to about it, by Mike Dottridge, 2004, and Lost Kids, Lost Futures, The European Union’s 
Response to Child Trafficking, by Mirjam van Reisen and Ana Stefanovic, 2004; ECPAT, Joint East West 
Research on Trafficking in Children for Sexual Purpos es in Europe: The Sending Countries, by Murieann 
O’Briain, Anke van den Borne, Theo Noten, 2004; IOM Report on Trafficking in Unaccompanied Minors in 
Ireland, by Dr. Pauline Conroy, 2004; UNICEF Innocenti, Trafficking in Human Beings, Especially Women and 
Children, in Africa, 2003, and Child Trafficking in West Africa: Policy Responses, 2002. Presentations and conclusions of the Roundtable are published on the website of the Commission, DG JLS:  
http://europa.eu.int/comm/justice_home/fs j/crime/forum/fsj_crime_forum_en.htm
  
More recently, developments caused by HIV/AIDS epidemic and complex emergencies and natural disasters like 
the Tsunami disaster in the Indian Ocean in December 2004 have recalled the specific vulnera bility of children 
to trafficking. For further information: UNICEF Innocenti, http://www.childtrafficking.org/ ; Save the Children, 
http://www.savethechildren.org/ ; or Terre des homes, http://tdh.ch/cms/index.php?&L=0 .  
56 Article 24 (2) of the Charter. Moreover, anti trafficking legislation as adopted in the first and the third pillar of 
the EU includes specific provisions on children. Articles 1 (3) and (4), 3 (2)(b), 7 (2) and (3) of the Council Framework Decision on combating trafficking in human beings; Council Framework Decision on combating the 
sexual exploitation of children and child pornography; Ar ticles 2 (f) and 10 of Council Directive 2004/81/EC of 
29 April 2004. These provisions recognise the more limited capacities of children to fully understand the 
consequences of their actions. Even when a child agrees to be trafficked and/or exploited, consent cannot be 
assumed and should never be used against the child. In  the case of children the us e of force, coercion or 
deception is not required fo r a trafficking offence. 
The Commission, within its competencies, will strengthen the financial support for projects specifically 
addressing child trafficking. In particular, the Daphne  II Programme will up to 2008 continue to support 
European organisations that develop measures and actions to prevent or to combat all types of violence against children and to protect the victims and groups at risk. 
57 Hereinafter referred to as CRC. More detailed information concerning contents and status of ratification on the 
websites of UNHCHR ( http://www.unhchr.ch/html/menu2/6/crc/treaties/crc.htm ) or UNICEF 
(http://www.unicef.org/crc/crc.htm) . 
58 According to the CRC children are not only (real or potentia l) victims in need of protection but they also have 
rights that are clearly set out in the CRC: the promoti on of the best interests of the child (Art. 3), the non-
discrimination principle (Art. 2), the right to participate (Art. 12), the right to survival and development (Art. 6). 
The views of the child must be given due weight in accordance with his/her age and maturity in consistence with Article 12 of the CRC. The CRC contains specific prov isions (Articles 32, 33, 34, 35, 36) dealing with 
exploitation, abuse and trafficking. With regard to the definition of “exploitation” the CRC states the right of the 
child to be protected from “economic e xploitation and from performing any work  that is likely to be hazardous 
or to interfere with the child’s education, or to be harmful to the child’s health or physical, mental, spiritual, 
moral or social development” as well as from all forms of sexual exploitation and sexual abuse, in particular the 
 
ET 16   ET                                                                                                                                                          
exploitation of children in prostitution or pornography. Other relevant articles include the right to protection of 
children deprived of their family (Art. 20) and the non use of detention (Art. 37). 
59 Report, p. 69. Other relevant international instruments are: 
Optional Protocol on the sale of children, child prostitution and child pornography of 25 May 2000. Contents and status of ratifications: http://www.unhchr.ch/html/menu2/dopchild.htm
. The Report (p. 68) points out that it goes 
further than the UN Trafficking Protocol  as it includes crimes that are not of  a transnational nature and that do 
not involve organised criminal groups and it also covers the transfer of organs and illegal adoption. Additionally, 
it states that the consent of the child is not relevant as lo ng as the overall objective is the exploitation of the child. 
ILO Convention concerning the Prohibition and Immediate Action for the Elimination of the Worst Forms of 
Child Labour No. C182 (1999). Full text and status/ratifications of the Convention on the ILO website under:  
http://www.ilo.org/public/english/standard s/ipec/ratification/convention/text.htm . Child forced labour is one of 
the main causes and consequences of Human trafficking. Harmonisation of relevant legislation at regional level might also be beneficial for freeing child labourers and stop trafficking. On this sp ecific aspect an important 
initiative, the Libreville Declaration, supported by  the European Commission and by the ILO IPEC 
(International Programme for the Elim ination of Child labour) took place in February 2003. Ministers from 
Benin, Burkina Faso, Cameroon, Ivory Coast, Gabon, Mali and Togo joined forces to denounce the issue of 
child-trafficking in French-speaking West and Centra l Africa. The meeting focused on the necessity of 
harmonising legislations at national level in those specific African regions in order to fight trafficking of children and child labour. 
60 We will take specific action to eradicate all forms of vi olence against children. We therefore decide to launch a 
three year programme of action to address social, legal, health and educational dimensions of various forms of violence against children. We shall al so elaborate measures to stop sexual  exploitation of children, including 
legal instruments if appropriate and involve civil so ciety in this process.” (W arsaw Summit Action Plan). 
61 See Report, recommendations 85, 86. 
62 See FN 60. In the new “Border Code” , the provisions on external border controls have been strengthened, by 
specifying that further investigation shall be carried out by border guards when “there are serious grounds for 
suspecting that they may have been unlawfully removed from the custody of the person(s) legally exercising parental care over them”. 
63 End 2005/beginning 2006 
64 The EU can rely on a solid framework of international obligations and commitments as a basis for such 
engagement: in addition to the almost universal ratifi cation of the CRC and substantial ratifications of other 
instruments by third countries, 190 national delegations to the UN General Assembly Special Assembly made specific commitments to elim inate trafficking and sexual  exploitation of children. 
65 See Report, Recommendations 35 – 42. 
66 Neither the Commission nor Europol nor any other EU mechanism, such as CIREFI (Centre for Information, 
Discussion and Exchange on the Crossing of Frontiers and Immigration, set up by a decision of the Ministers 
responsible for immigration on 30 November and 1 December 1992..), is  able to publish pr ecise figures about 
the EU-wide extent of trafficking in human beings. Although the CIREFI data collection contains a category on facilitated aliens including, but not solely relating to, thos e who have been trafficked, it is currently impossible to 
distinguish between trafficked and non-trafficked person s and so the usefulness of this data collection for 
tracking the human trafficking phenomenon is rather low. Europol stated that the nature of the crime makes it 
difficult to estimate exactly how many victims are trafficked  in the EU as well as the rest of the world but there 
are reasons to believe that they should be counted in the hundreds of thousands of thousands. The assumptions 
underlying present estimates of the ex tent at European or global level ar e however unclear. See Frank Laczko 
(IOM), Human Trafficking: The Need for Better Data, November 1, 2002, Migration Information Source, 
published under: http://www.migrationinformation.org/Feature/display.cfm?ID=66
 
67 Data on trafficking in human beings should not only f acilitate an assessment of law enforcement activities but 
of the entire anti-trafficking policy including measures rela ted to prevention, to protection and support of victims 
or to the impact of voluntary or forced return. Therefore, it is also important to know, for example, how many 
trafficked persons benefited from support provided by civil society organisations, how many benefited from a 
residence permit and under what conditions, how many returned to their countries of origin and what happened 
to them after three, five or even more  years. Finally, it might be useful to know the financial implications of anti-
trafficking measures. 
68 OJ C 260, 29.10.2003, p. 4. 
69 COM (2003) 179 final of 15.4.2003. 
70 See the Commission’s proposal for a Regulation on Community statistics on International migration and 
asylum, COM (2005) xxx of xx July 2005. 
 
ET 17   ET                                                                                                                                                          
71 For instance, data disaggregated by ethnicity may prov ide empirical evidence to what extent ethnic minorities 
or indigenous peoples fall more easily victim to human trafficking and may allow conclusions regarding the 
discrimination of such groups. Furthermore, UNICEF has stressed that when traditional community bonds are 
eroded by lack of effective official protection and economic marginalization, indigenous women and children may be particularly at risk, especially those in remote  rural areas or close to national borders (“Ensuring the 
rights of indigenous children”, Innocenti Research Centre, 2004)  
72 Report, chapter 3.8, p. 76 and chapter 3.8.1, p. 77, in particular recommendations 35-37. 
73 Communication from the Commission, The Fundamental Rights Agency, A public consultation document, 
Brussels, 25.10.2004, COM (2004) 693 final. 
74 Project under preparatio n of Commission services. 
75 Report, Chapter 3.6. Stressed in the Brussels Declaration (OJ C 137, 12.6.2003, p. 3) and recognised by UN 
(Articles 10 and 11 of the UN Trafficking Protocol), OSCE (Ministerial Council, Decision No. 2/03, Combating Trafficking in Human Beings, 2 December 2003; Decision  No. 13/04 The Special Needs for Child Victims of 
Trafficking for Protection and Assist ance, 7 December 2004), Council of Eu rope Convention on  Action against 
Trafficking in Human Beings adopted by the Committee of Ministers on 3 May 2005 (http://www.coe.int/T/E/human_rights/trafficking/
). 
76 The useful role of victim support organisations has already been recognised in Article 13 of the Council 
Framework Decision of 15 March 2001 on the standing of victims in criminal proceedings (OJ L 82, 22.3.2001, p. 4.). In number 6 (d) of its Conclusions of 8 May 2003 the Council urges Member States to provide assistance, 
where appropriate, in close cooperation between state authorities and independent specialised organisations 
(NGOs) and to encourage further development of the sharing of best practices (OJ C 137, 12.6.2003, p. 1). A workshop under the auspices of the EU Forum for the Prevention of Organised Crime on 30 June 2003 
demonstrated that both trafficked persons and law enforcement agencies can benefit from the involvement of 
civil society organisations  (http://europa.eu.int/comm/justice_home/fsj/ crime/forum/fsj_crime_forum2003_en.htm
). Some Member States 
have established mechanisms based on specific criteri a to formally recognise or register civil society 
organisations that are involved in relevant public-private cooperation and entrusted with particular task. In other Member States the cooperation is less regulated. Ho wever, replies to a questionnaire of the Commission 
(Council Working Document 11793/03 CRIMORG 57 MIGR 73) showed that in many EU Member States 
competent authorities cooperate in a more or less systematic and regular way with civil society organisations. 
77 See also no. 13, ninth indent of the Brussels Declaration, OJ C 137, 12.6.2003, p. 7.as well as G. Vermeulen 
and H. De Pauw, Cooperation between civil society orga nisations and law enforcement services in the area of 
missing sexually exploited children, Possibilities and limit s from a European perspective, Antwerp-Apeldoorn 
2004, in particular p. 85-94. Although focusing on sexually exploited and missing children the proposals made 
for such protocols should be taken into account in the context of trafficking in human beings. 
78 See Report, Chapter 3.6.1 and Recommendations 35-37. 
79 Endorsed by the OSCE, Ministerial Council, Decision No. 2/03, Combating Trafficking in Human Beings, 2 
December 2003; more detailed information in: National Referral Mechanisms: Joini ng Efforts to Protect the 
Rights of Trafficked Persons. A Practical Handbook, Warsaw 2004. 
80 See Report, recommendations 30, 31, 34. 
81 The Experts Group proposed a European Anti Trafficking Network. See Report, recommendation 33 and 
Explanatory Paper 6. Such network sh all consist of contact points designat ed by each Member State and by the 
Commission, include governmental and non-governmental ag encies and cover the areas of prevention and victim 
assistance as well as law enforcement and police and ju dicial cooperation. The Experts Group refers to the 
example of the European Crime Prevention Network (Coun cil Decision of 28 May 2001 setting up a European 
crime prevention network, OJ L 153, 8.6.2001, p.1; more detailed information: 
http://europa.eu.int/comm/ju stice_home/eucpn/home.html ). Other options are the use of existing bodies such as 
Experts Group itself or the EU Forum for the Prevention of Organised Crime. 
82 See also European Parliament resolution of 28 April 2005 on the Annual Report on Human Rights in the 
World 2004 and the EU's policy on the matter (2004/2151(INI))”, in particular no. 184, 185 
83 A tripartite plus meeting in 2003, convened by UNOG,  was extremely helpful and facilitate the coordination 
between all the organisations that are active in  this area. For more detailed information: 
http://www.unhchr.ch/huricane/huricane.nsf/0 /6031593A6D26A507C1256CD1003BA09D?opendocument  
http://www2.unog.ch/news2/documents/newsen/dg0310e.htm  
84 In this regard it has to be recalled that, on 3 May 2005, the Committee of Ministers of the Council of Europe 
adopted a Convention on action against trafficking in human being. This Convention has been opened for 
signature at the Summit of Council of Europe Heads of State and Government held in Warsaw on 16 and 17 May 
2005. It has so far (July 2005) been signed by 15 States, including 8 EU Member States (Austria, Cyprus, Italy, 
 
ET 18   ET                                                                                                                                                          
Luxembourg, Malta, Poland, Portugal, Sweden). It is not yet in force which requires 10 ratifications, including 
by 8 Council of Europe Member States . 
85 Guidelines on the relations between the Council of Euro pe and the European. Union, adopted as part of an 
Action Plan in the Third Summit of the Counc il of Europe in Warsaw, 16 – 17 May 2005. 
86 This initiative was set up in 2002at political level with emphasis on practical measures and the achievement of 
tangible results. According to the terms of reference a st ate secretary or the equivalent should represent each 
participating country as enhancing the treatment of th e issue on a political level belongs to the three main 
objectives of the initiative. More detailed information,  including the terms of reference and already adopted 
recommendations, on website of the Task Force: 
http://www.against-trafficking.org/templates/news.aspx?page_id=251 . 
87 SECI, for more detailed information: http ://www.secicenter.org/html/index.htm . 
88 For more information: 
http://www.icmpd.org/default.asp?nav=budapest&folderid=376&id=49&subfolderId=245  
89 This dialogue, which has been launched in 1990, brings together the Governments of France, Italy, Spain, 
Portugal, Malta, Mauritania, Morocco, Algeria, Tunisia and Ly bia, and it serves the purpose to hold annual 
meetings at ministerial level to discuss trans-mediterranean  issues of mutual interest. At their annual meeting in 
Malta on 30 June 2005, it was agreed to deepen and sp eed-up the cooperation on combating illegal immigration. 
90 For more information http://www.icmpd.org/default.asp? nav=budapest&folderid=362&id=-1