ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni, Norra ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

A. Liidu kiri …, …

[koht ja kuupäev]

Lugupeetud kirjasaaja

1. Euroopa Liit (edaspidi „liit“) ja Šveitsi Konföderatsioon (edaspidi „Šveits“) on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi (edaspidi „GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

(a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

(b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

(c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad EList, Šveitsist, Norrast või Türgist;

(d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

(e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

(f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

(g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

2. EL ja Šveits tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad EList, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Norrast ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

Liidu liikmesriikide ja Šveitsi tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel 22. juulil 1972 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

3. EL ja Šveits kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

4. Lepinguosaline tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

(a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt ELi või Šveitsi õigusaktidele;
Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vaheline kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

A. Liidu kiri …, …

[koht ja kuupäev]

Lugupeetud kirjasaaja

1. Euroopa Liit (edaspidi „liit“) ja Norra Kuningriik (edaspidi „Norra“) on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi (edaspidi „GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

(a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

(b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

(c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist;

(d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

(e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

(f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

(g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

2. Liit ja Norra tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Šveitsist ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

Liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahel 14. mail 1973 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

3. Liit ja Norra kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

4. Pool tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

(a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt liidu või Norra õigusaktidele;
Euroopa Liidu ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi Konföderatsiooni, Norra ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

A. Liidu kiri …, …

[koht ja kuupäev]

Lugupeetud kirjasaaja

1. Euroopa Liit (edaspidi „liit“) ja Šveitsi Konföderatsioon (edaspidi „Šveits“) on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi („GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

(a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

(b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

(c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist;

(d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

(e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

(f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

(g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

2. Liit ja Šveits tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Norrast ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

Liidu liikmesriikide ja Šveitsi tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel 22. juulil 1972 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

3. EL ja Šveits kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

4. Pool tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

(a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt liidu või Šveitsi õigusaktidele;
Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vaheline kirjavahetuse teel sõlmitud kokkulepe, milles käsitletakse Euroopa Liidu, Šveitsi, Norra Kuningriigi ja Türgi vahelist päritolu kumulatsiooni Euroopa Liidu üldise soodustussüsteemi raames

A. Liidu kiri …, …

[koht ja kuupäev]

Lugupeetud kirjasaaja

1. Euroopa Liit (edaspidi „liit“) ja Norra Kuningriik (edaspidi „Norra“) on käesoleva kokkuleppe pooled ja tunnistavad, et üldise soodustussüsteemi (edaspidi „GSP“) puhul kohaldavad pooled samasuguseid päritolureegleid, mille üldpõhimõtted on järgmised:

(a)päritolustaatusega toodete kontseptsiooni määratlemine ühiste kriteeriumide põhjal;

(b)sätted piirkondliku päritolu kumulatsiooni kohta;

(c)sätted kumulatsiooni kohaldamiseks materjalide suhtes, mis GSP-päritolueeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist;

(d)sätted päritolustaatuseta materjalide üldise lubamise kohta;

(e)sätted soodustatud riigist pärit kaupade mittemuutmise kohta;

(f)sätted asenduspäritolutõendite väljaandmise ja koostamise kohta;

(g)nõue halduskoostööks soodustatud riikide pädevate asutustega küsimustes, mis puudutavad päritolutõendeid.

2. Liit ja Norra tunnustavad, et materjale, mis nende vastavate GSP-eeskirjade kohaselt pärinevad liidust, Šveitsist, Norrast või Türgist, käsitatakse kummagi poole GSP-kava kohasest soodustatud riigist pärit materjalidena, tingimusel et need materjalid läbivad kõnealuses soodustatud riigis töö või töötluse, mis on mahukam toimingutest, mida peetakse päritolustaatuse andmiseks ebapiisavaks. Käesolevat lõiku kohaldatakse materjalide suhtes, mis on pärit Šveitsist ja Türgist, tingimusel et täidetud on tingimused, mis on sätestatud vastavalt lõigetes 15 ja 16.

Liidu liikmesriikide ja Norra tolliasutused teevad asjakohast halduskoostööd, eelkõige eelmises lõigus osutatud materjalidele vastava päritolutõendi järelkontrolli teostamisel. Kohaldatakse Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahel 14. mail 1973 sõlmitud lepingu protokolli nr 3 sätteid halduskoostöö kohta.

Käesoleva lõike sätteid ei kohaldata toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi (mis on vastu võetud 15. detsembril 1950 Brüsselis sõlmitud Tollikoostöö Nõukogu asutamiskonventsiooniga asutatud organisatsiooni poolt, edaspidi „harmoneeritud süsteem“) gruppidesse 1–24.

3. Liit ja Norra kohustuvad kaesolevaga tunnustama asenduspäritolutõendeid vormi A asendussertifikaatide näol (edaspidi „asendussertifikaadid“), mille on väljastanud teise poole tolliasutused, ja asenduspäritolukinnitusi, mille on väljastanud teise lepinguosalise kauba edasisaatjad, kes on sel eesmärgil registreeritud.

Kumbki lepinguosaline võib oma õigusaktide alusel hinnata asenduspäritolutõenditega hõlmatud õigust sooduskohtlemisele.

4. Lepinguosaline tagab, et enne asenduspäritolutõendite väljaandmist ja koostamist täidetakse järgmised nõuded:

(a)asenduspäritolutõendeid võib väljastada või koostada ainult juhul, kui esialgne päritolutõend väljastati või koostati vastavalt liidu või Norra õigusaktidele;
Selleks et anda loodusõnnetustest mõjutatud liikmesriikidele täiendavat abi, tehakse ERFi puhul ettepanek näha rakenduskava raames ette võimalus luua eraldi prioriteetne suund kaasrahastamise määraga kuni 100 %. Kõnealuse eraldi prioriteetse suuna raames kaasrahastatavad meetmed on meetmed, mis hõlmavad ülesehitustööd seoses suurte või piirkondlike loodusõnnetustega, mis on määratletud nõukogu määruses (EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu Solidaarsusfondi loomise kohta.

Kõnealuse eraldi prioriteetse suuna raames võetavate meetmete puhul tehakse kava muutmise tõttu ettepanek kehtestada erandi kulude rahastamiskõlblikkuse alguskuupäeva käsitlevast sättest. See tagaks, et pärast kava muutmist on võimalik taotleda selliste kulude hüvitamist, mis tehti alates õnnetuse kuupäevast.

Lisati ka säte selliste kulude katmiseks, mille liikmesriik deklareeris seoses meetmetega, mis võeti vahetult pärast õnnetust ja enne rakenduskava muudatust, ja mis hüvitatakse kehtiva kaasrahastamise määraga. Kõrgema kaasrahastamise määra kohaldamiseks tehtaks siis vajalikud kohandused järgmisse maksetaotlusse ja vajaduse korral järgmistesse raamatupidamiskannetesse pärast kava muudatust eraldi prioriteetse suuna hõlmamiseks.
09.2913

ex 2401 10 35 ex 2401 10 70 ex 2401 10 95 ex 2401 10 95 ex 2401 10 95 ex 2401 20 35 ex 2401 20 70 ex 2401 20 95 ex 2401 20 95 ex 2401 20 95

91 10 11 21 91 91 10 11 21 91

Valmislõigatud või lõikamata töötlemata looduslik tubakas, mille tolliväärtus on vähemalt 450 eurot 100 kg netomassi kohta, ümbris- või kattelehtedena kasutamiseks alamrubriiki 2402 10 00 kuuluvate toodete valmistamisel

1.1.-31.12.

6 000 tonni
Meede on oma valikulise ja ajutise laadi tõttu proportsionaalne eesmärgiga võidelda pettuse vastu teatavates liikmesriikides, kellel puudub haldussuutlikkus tulemuslikult selle vastu võidelda või kes seisavad silmitsi käibemaksupettuse märgatava suurenemisega. Üldise pöördmaksustamise mehhanismi lubamisel lähtutakse eelnevalt kindlaks määratud kriteeriumidest, mille eesmärk on piirata meetme ulatust liikmesriikides, mis on karussellpettusest eriti mõjutatud. Sellega seoses käsitatakse käibemaksu alalaekumist, kui see on viis protsendipunkti üle ELi keskmise, ja liikmesriigis aset leidva karussellpettuse taset, kui see on enam kui 25 % käibemaksu alalaekumise kogusummast, mõistlike ja representatiivsete kriteeriumidena, et teha kindlaks need liikmesriigid, kes on keskmisest enam mõjutatud. Kuna meetme mõju seoses pettuse ülekandumisega ei ole teada, peaks ka liikmesriigil, kellel on ühine piir üldist pöördmaksustamise mehhanismi kohaldava liikmesriigiga, olema lubatud üldise pöördmaksustamise mehhanismi teatavatel tingimustel kohaldada.

Siiski tuleks siseturule avalduvat negatiivset mõju hoolikalt jälgida. Seega peaks kaitseklausel lubama komisjonil tunnistada erandid ilma tagasiulatuva mõjuta kehtetuks, kui mõju siseturule oleks negatiivne.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada määruse (EÜ) nr1008/2008 õiguslik kooskõla rahvusvahelise lepinguga.

Määruse (EÜ) nr 1008/2008 artiklis 13 on sätestatud tingimused, mida tuleb järgida kolmandates riikides registreeritud õhusõidukite rentimisel, eelkõige märgrendile võtmise puhul. Need tingimused hõlmavad erakorralist olukorda, näiteks vastava õhusõiduki puudumine ühenduse turul; rendilepingu pikkus peaks olema ajaliselt rangelt piiritletud ning kohaldatavad ohutusstandardid peaksid olema kooskõlas ühenduse ja liikmesriikide õigusaktides sätestatud asjakohaste ohutusstandarditega.

Ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ameerika Ühendriikide vahel sõlmitud lennutranspordileping (edaspidi „ELi ja USA vaheline lennutranspordileping“) allkirjastati 25. ja 30. aprillil 2007 ning seda muudeti 24. juuni 2010. aasta protokolliga. Lennutranspordilepingut kohaldatakse ajutiselt alates 30. märtsist 2008. Muutmisprotokolli kohaldatakse ajutiselt alates 24. juunist 2010.

Lennutranspordilepinguga on ette nähtud ka avatud märgrendikorra kohaldamine lepinguosaliste vahel. Selleks et tagada lennuettevõtjate jaoks selgus ja õiguskindlus, soovitas komisjon nõukogul anda talle luba alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi konkreetse märgrendilepingu sõlmimise üle, mille eesmärk on tühistada ajalised piirangud.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on kohandada vastavalt asjaomast ELi õigusakti. Seepärast on käesoleva ettepaneku kohaldamisala väga piiratud ja seda kohaldatakse üksnes määruse (EÜ) nr 1008/2008 artikli 13 lõike 3 punkti b suhtes. Artikli 13 muid sätteid (näiteks ohutusstandardid ja pädeva asutuse õigused) ei muudeta.

Lühiajalises perspektiivis lubatakse USA-l teha erand piirangute kohaldamisest; USA-st saab esimene kolmas riik, kellega EL on sõlminud märgrendilepingu. Tulevikus võivad samasugust erandit hakata taotlema ka muud kolmandad riigid, kuid kõiki taotlusi käsitletakse juhtumipõhiselt ning erandeid lubatakse üksnes juhul, kui need on piisavalt põhjendatud.

Mis tahes otsene või kaudne mõju tuleneb konkreetsetest märgrendilepingutest, mitte aga määruse muutmisest.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev algatus põhineb lennuteenuseid käsitlevatel kehtivatel liidu sätetel, mis praegu sisalduvad määruses (EÜ) nr 1008/2008. Algatus on kooskõlas ka ELi ja USA vahelise kavandatava märgrendilepinguga ning ELi ja USA vahelise lennutranspordilepinguga.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Käesolev algatus on täielikult kooskõlas komisjoni poolt ajavahemikuks 2014–2019 ette nähtud strateegiliste eesmärkidega edendada ELi rolli üleilmsel tasandil ning hoogustada töökohtade loomist ja majanduskasvu.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus
EUROOPA KOMISJON

Brüssel,13.2.2018

COM(2017) 639 final/2

This document corrects document COM(2017) 639 final of 6.11.2017

Concerns all language versions.

The title of the Annex has been changed.

The text should read as follows:

LISA

järgmise dokumendi juurde:

Ettepanek:



NÕUKOGU OTSUS,

millega määratakse kindlaks Euroopa Liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht

seoses EMP lepingu XXI lisa (Statistika) muutmisega
(2)Nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 artikli 10 kohaselt ei tohi fond ületada iga-aastast maksimaalset summat, milleks on 500 000 000 eurot (2011. aasta hindades).

(1)Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (edaspidi „fond“) eesmärk on võimaldada liidul kiiresti, tulemuslikult ja paindlikult reageerida kriisiolukordadele ning näidata üles solidaarsust katastroofide tagajärjel kannatanud piirkondade elanikega.

Komisjon esitab paranduseelarve projekti, et lisada 2017. aasta eelarvesse konkreetsed kulukohustuste assigneeringud ja maksete assigneeringud.

Ühendkuningriigi, Küprose ja Portugali taotluste ning tekkinud hinnangulise kogukahju alusel on fondist antava abi suurus arvutatud järgmiselt:

Fondist abi saamise tingimusi on kirjeldatud nõukogu määruses (EÜ) nr 2012/2002 Euroopa Liidu solidaarsusfondi loomise kohta, mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta määrusega (EL) nr 661/2014.

(3)26. veebruaril 2016 esitas Ühendkuningriik seoses 2015. aasta detsembrist 2016. aasta jaanuarini toimunud ja 11 piirkonda kahjustanud üleujutustega taotluse fondi vahendite kasutusele võtmiseks. Ühendkuningriigi ametiasutused rõhutasid oma taotluses, et kahjuhinnang ei ole täielik, ja et asjaomased arvnäitajad on esialgsed. Lõplik taotlus valmis alles 22. septembril 2016.

(4)5. septembril 2016 esitas Küpros seoses 2015. aasta oktoobrist süvenenud põuakahjustuste ning 18. ja 19. juuni 2016 metsatulekahjudega taotluse fondi vahendite kasutusele võtmiseks.

(5)21. septembril 2016 esitas Portugal seoses 8.–13. augusti 2016. aasta metsatulekahjudega Madeira saarel taotluse fondi vahendite kasutusele võtmiseks.

(6)Ühendkuningriigi, Küprose ja Portugali taotlused täidavad fondist finantsabi saamise tingimused, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 2012/2002 artiklis 4.

(7)Seepärast tuleks fondi vahendid kasutusele võtta, et anda Ühendkuningriigile, Küprosele ja Portugalile rahalist abi.

(8)Selleks et minimeerida fondi vahendite kasutuselevõtuks vajalikku aega, tuleks käesolevat otsust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Liidu 2017. aasta üldeelarves võetakse Euroopa Liidu solidaarsusfondi raames kasutusele järgmised summad kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringutena:

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Seda kohaldatakse alates [vastuvõtmise kuupäevast].

Brüssel,
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Vastavalt 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ (mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi) (edaspidi „käibemaksudirektiiv“) artiklile 396 võib nõukogu ühehäälselt komisjoni ettepaneku põhjal lubada igal liikmesriigil sõlmida kolmanda riigiga või rahvusvahelise organiga lepingu, mis võib sisaldada erandeid käesolevast direktiivist.

Kirjas, mille komisjon registreeris 24. septembril 2015, taotles Prantsusmaa luba sõlmida Šveitsiga leping seoses käibemaksusüsteemi territoriaalse kohaldamisega Bâle-Mulhouse’i lennujaamas. Käibemaksudirektiivi artikli 396 lõike 2 kohaselt teavitas komisjon 24. oktoobri 2016. aasta kirjaga sellest teisi liikmesriike. Komisjon teatas 25. oktoobri 2016. aasta kirjaga Prantsusmaale, et tal on taotluse hindamiseks kogu vajalik teave.

Bâle-Mulhouse’i lennujaam asub täielikult Prantsusmaa territooriumil ja on seega osa nn käibemaksuterritooriumist, nagu see on määratletud käibemaksudirektiivi artiklis 5.

Lennujaama ehitamise ja käitamise kohta on Prantsusmaa ja Šveitsi vahel sõlmitud 1949. aasta konventsioon (edaspidi „konventsioon“). Kõnealuse konventsiooni artikliga 8 on nähtud ette luua nn Šveitsi tollisektor, mis on lennujaama piiritletud ala, kus Šveitsi asutused saavad kontrollida Šveitsi suunduvaid või sealt väljuvaid kaupu ja reisijaid. Lisaks sellele on konventsiooni lisas sätestatud, et valitsustevahelise kokkuleppega sõlmitakse muu hulgas maksueeskirjad, mida kohaldatakse kõnealuses sektoris tegutsevatele ettevõtjatele. Sellist lepingut ei ole aga kunagi sõlmitud.

2015. aastal otsustasid Prantsusmaa ja Šveits sõlmida rahvusvahelise lepingu, mille alusel jäetakse Šveitsi tollisektor käibemaksudirektiivi territoriaalsest kohaldamisalast välja, kuna kõnealust piirkonda käsitatakse Šveitsi käibemaksuterritooriumina. Selle tulemusena oleks Šveitsil lubatud kohaldada seal oma käibemaksueeskirju.

Kuna selline rahvusvaheline leping sisaldaks meedet, millega tehtaks territoriaalsuse põhimõttel erand käibemaksudirektiivist, oleks komisjoni ettepanku alusel vaja nõukogu luba.