[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 13.4.2011

KOM(2011) 169 lõplik

2011/0092 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU DIREKTIIV

millega muudetakse direktiivi 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik)

{SEK(2011) 409 lõplik}{SEK(2011) 410 lõplik}

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

- Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Üldiselt on energiamakse kogutud mitmel põhjusel, eelkõige tulu saamiseks, aga ka selleks, et muuta tarbijate energiakasutust tõhusamaks ja keskkonnasäästlikumaks. Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiviga 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik)[1] (edaspidi „energia maksustamise direktiiv”) on energia maksustamise mitmeid aspekte ELi tasandil juba reguleeritud, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine.

Alates energia maksustamise direktiivi vastuvõtmisest on selle aluseks olev poliitikaraamistik märkimisväärselt muutunud. Energia ja kliimamuutuste valdkonnas on 2020. aastani kindlaks määratud olulised poliitilised eesmärgid. aastal vastu võetud kliima- ja energiapakett on poliitikaraamistik, mille alusel on kõnealuseid eesmärke võimalik saavutada kulutõhusalt ja õiglaselt. Energiamaksud on üks võimalus, mida liikmesriigid saavad kasutada seatud eesmärkide saavutamiseks. Kliima- ja energiapaketti hõlmava komisjoni ettepanekuga kaasnev mõjuhinnang[2] näitas, et üldist heaolu ja kulutõhusust saab suurendada, kui tulu andvaid vahendeid (näiteks maksustamist) kasutatakse selleks, et vähendada heidet sektorites, mis ei ole hõlmatud direktiivi 2003/87/EÜ[3] kohase ühenduse süsteemiga (edaspidi ka „ELi heitkogustega kauplemise süsteem”).

Selleks et sellises uues keskkonnas oleks võimalik kasutada energia maksustamiseks sobivat raamistikku, palus 2008. aasta märtsis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu viia direktiiv paremini kooskõlla ELi energia- ja kliimaeesmärkidega[4]. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärgid järgmised.

1. Tagada energiaallikate järjekindel käsitlemine energia maksustamise direktiivi raames, et luua energiatarbijate jaoks võrdsed tingimused, sõltumata kasutatavast energiaallikast.

2. Luua taastuvenergia maksustamiseks sobiv raamistik.

3. Luua CO2-heite maksustamise raamistik, mis täiendab energia maksustamise direktiiviga antavat CO2-hinna signaali, vältides nende kahe vahendi kattumist.

4. Üldine taust

Käesoleva ettepaneku eesmärk on muuta energia maksustamise direktiivi mõnesid põhisätteid ja ühtlustada viise, kuidas energiamaksudega saavutada eesmärk tagada ELis väiksem ja keskkonnasäästlikum energiatarbimine. Kehtival energia maksustamise direktiivil on järgmised puudused.

Esimene puudus on, et direktiivis ei käsitleta peamisi fossiilseid energiaallikaid ja elektrienergiat piisavalt järjekindlalt. Võttes arvesse toodete energiasisaldust, erinevad madalaimad maksustamistasemed toodete lõikes märkimisväärselt. Seega mõned tooted on eelisolukorras, kõige soodsamas olukorras on süsi. See tähendab, et mõnel ettevõtjal võib sõltuvalt kasutatavast energiaallikast olla teise ettevõtja ees eelis.

Teine puudus on, et energia maksustamise direktiivi kohaste madalaimate maksustamistasemetega antav hinnasignaal ei ole vastavuses vajadusega võidelda kliimamuutuste vastu. Direktiivi sätted ei sobi siseturu nõuetekohase toimimise tagamiseks olukorras, kus liikmesriigid kasutavad CO2-heite maksustamist CO2-heite vähendamiseks.

Kolmas puudus on see, et energia maksustamise direktiiv põhineb ikka veel eeskirjadel, mis töötati välja ajal, mil taastuvkütused olid väheolulised nišitooted, hoolimata sellest, taastuvkütustel on turul järjest suurem tähtsus. Taastuvkütuste tavapärane maksustamine põhineb mahul ja taastuvkütusega asendatava fossiilkütuse suhtes kohaldataval määral. Taastuvkütuste väiksemat energiasisaldust ei võeta arvesse ning seetõttu on sama maksumäära puhul maksukoormus tunduvalt suurem kui fossiilkütuste puhul. Liikmesriigid saavad seda mõju korrigeerida ja vajaduse korral kohaldada erinevate tootmiskulude kompenseerimiseks soodsamat maksustamist kooskõlas energia maksustamise direktiivi artikliga 16. Taastuvkütuste tavapärast maksustamist ei ole seega kohandatud vastavalt nende omadustele ja selline kohandamine on võimalik üksnes valikulise maksuvabastusega, mis peab vastama riigiabi andmise rangetele kriteeriumidele.

Neljas puudus on, et energiamakse kogutakse energia maksustamise direktiivi kohaselt ühesuguselt, olenemata sellest, kas konkreetsel juhul tagatakse CO2-heite piiramine ELi heitkogustega kauplemise süsteemi raames. Seetõttu võivad ELi õiguse kohased heite piiramise mehhanismid mõnel juhul kattuda ning teisel juhul täiesti puududa. Mõlemad olukorrad jätavad soovida, kuna selline tegevus ei ole kulutõhus ja/või moonutab konkurentsi siseturul.

- Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Nõukogu direktiivis 2003/96/EÜ on kindlaks määratud maksustatavad energiatooted, nende maksustamise aluseks olevad kasutused ning iga toote suhtes kohaldatavad madalaimad maksustamistasemed sõltuvalt sellest, kas toodet kasutatakse mootorikütuseks, teatavatel tööstuslikel või kaubanduslikel eesmärkidel või kütmiseks.

- Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega

Käesolev ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu peamiste tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega. Selle eesmärk on tagada, et energia maksustamine ei takistaks siseturu nõuetekohast toimimist olukorras, kus liikmesriikidel tuleb aidata saavutada ELi energia- ja kliimaeesmärke. Selleks et tagada kooskõla 2009. aastal vastu võetud kliima- ja energiapaketiga, jõustub käesolev ettepanek alates 1. jaanuarist 2013.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMSE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

- Konsulteerimine huvitatud isikutega

Käesoleva ettepaneku koostamisel on arvesse võetud erinevatest välisallikatest saadud teavet. Kõnealuse teabe kogumiseks korraldati avalik arutelu turupõhiseid vahendeid käsitleva rohelise raamatu[5] raames ja konsulteeriti vahetult liikmesriikide ja teiste sidusrühmadega. Samuti on maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat tellinud mõju hindamiseks välisuuringuid.

Turupõhiseid vahendeid käsitlevas rohelises raamatus toodi muu hulgas esile valdkonnad, mille puhul energia maksustamise direktiivi muutmine oleks mõeldav, ja esitati võimalikud edasised sammud. Eelkõige tõstatati selles küsimus, kas energia maksustamise direktiivi ülesehitust ei tuleks muuta, et kajastada paremini energia maksustamise eri eesmärke (tulu saamine ja energiasääst ühelt poolt ning keskkonnakaalutlused teiselt poolt).

- Mõju hindamine

Selleks et teha kindlaks, kuidas erinevaid poliitilisi eesmärke saaks kõige paremini saavutada, analüüsiti mitut lähenemisviisi ja võrreldi neid baasstsenaariumiga (stsenaarium, mille kohaselt olukorda ei muudeta). Selle stsenaariumi puhul ei tehtaks kehtivasse energia maksustamise direktiivi täiendavaid muudatusi ja seda hakatakse kohaldama kõigis liikmesriikides täies ulatuses siis, kui kõik üleminekuperioodid on läbi saanud. Sel juhul ei viidaks energia maksustamise direktiivi paremini kooskõlla ELi energia- ja kliimaeesmärkidega. Kaks meedet, nimelt energia maksustamise direktiivi hilisem läbivaatamine ja maksu koordineerimine sellise läbivaatamise asemel, annaksid baasstsenaariumiga võrreldava tulemuse muu hulgas seetõttu, et tulemuste saavutamine võtaks aega. Analüüsiti järgmisi lähenemisviise.

- Erinevate energiaallikate praeguse maksustamise läbivaatamine ühe kriteeriumi alusel: erinevate toodete maksustamist saaks kooskõlastada lähtuvalt nende energiasisaldusest, et muuta energiamaksud neutraalsemaks ja piirata negatiivset mõju teistele vahenditele ja poliitikale (poliitikavalik 1); teine võimalus on, et kooskõlastamine põhineks eri toodete CO2-sisaldusel, et energiamaksud kajastaksid süstemaatiliselt asjaomaste toodete CO2-sisaldust, mis aitaks saavutada ELi kliimaeesmärke (poliitikavalik 2).

- Direktiivi ülesehituse läbivaatamine, võttes arvesse energiamaksude eri eesmärke (tulu saamine ja energiasääst ühelt poolt ning keskkonnakaalutlused teiselt poolt). Selle lähenemisviisi kohaselt kehtestataks liikmesriigi tasandil konkreetsed CO2-maksud ja see eeldaks, et muud energiamaksud oleksid neutraalsed, mis tähendab, et maksustamisel ei tehtaks energiaallikatel vahet, et mitte mõjutada CO2-heite maksustamise nõuetekohast toimimist. Kõnealune lähenemisviis hõlmab poliitikavalikut 3 ning transpordiga seotud poliitikavalikuid 5 ja 6.

- Täiendava ühtse CO 2 -maksu kehtestamine: selline maks kehtestataks energia maksustamise direktiivi kohaselt juba kogutavatele maksudele lisaks nii, et kõnealune maks täiendaks ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (poliitikavalik 4).

Eri lähenemisviiside mõju katsetati mõju hindamise käigus. Hindamistulemused on esitatud kokkuvõtlikult mõjuhinnangus. Võttes arvesse seda, kuidas eri poliitikavalikud aitavad saavutada eespool esitatud eesmärke, samuti vajadust arvestada liikmesriikide eelarvelisi huve ning õiglust, eelistati mõju hindamisel poliitikavalikut, mis põhines poliitikavalikul 3 ja transporti hõlmaval poliitikavalikul 6. Käesolev ettepanek põhineb kõnealusel eelistatud poliitikavalikul.

Mõju hindamine näitas, et eespool esitatud eesmärke saab saavutada ilma majanduslike kuludeta ja et läbivaatamine võib anda majanduslikku kasu, eriti siis, kui elektritarbimise üldisest maksustamisest või CO2-heite maksustamisest saadavat lisatulu kasutatakse tööandja sotsiaalmaksete vähendamiseks. Mõju hindamine näitas ka, et energia maksustamise direktiivi läbivaatamine ei tekitaks ettevõtjatele liigset koormust ega vähendaks sektori konkurentsivõimet. Peale selle vähendaks mootorikütuse või kütteainete maksustamise ühine läbivaatamine jaotamisega seotud negatiivse mõju ohtu, mida tihti seostatakse kütte hinda suurendava poliitikaga. Seoses sellega kinnitati mõjuhinnangus maksustamise peamisi eeliseid, milleks on lisaks tarbijate käitumise muutmisele ka saadav tulu, mida saab kasutada kaasnevate meetmete rahastamiseks, ja näidati seega, kuidas jaotamisega seotud küsimusi saab lahendada. Siiski ilmneb mõjuhinnangust, et jaotamisega seotud mõju kodumajapidamistele erineb liikmesriigiti rohkem kui mis tahes muu üksikmõju ning seega tundub õigustatud säilitada kodumajapidamiste jaoks võimalus saada maksuvabastust liikmesriigi tasandil.

3. Ettepaneku õiguslik külg

- Kavandatud meetmete kokkuvõte

Komisjon teeb ettepaneku võtta järgmisi meetmeid alates 2013. aastast.

1. Eristada selgelt energia maksustamine, mis on konkreetselt seotud asjaomaste toodete tarbimisel tekkiva CO 2 -heitega (CO 2 -heite maksustamine), ning energia maksustamine, mis põhineb toodete energiasisaldusel ( energiatarbimise üldine maksustamine).

CO2-heite maksustamine põhineks komisjoni otsuse 2007/589/EÜ[6] I lisa punkti 11 kohastel kontrollheitekoefitsientidel. Energiatarbimise üldine maksustamine põhineks direktiivi 2006/32/EÜ[7] II lisa kohasel energiatoodete ja elektrienergia alumisel kütteväärtusel ning biomassi või sellest valmistatud toodete puhul direktiivi 2009/28/EÜ[8] III lisa kohasel vastaval näitajal.

Direktiivi 2009/28/EÜ artikli 17 kohaste säästlikkuse kriteeriumidega hõlmatud biomassi või sellest valmistatud toodete (kõnealuse direktiivi artikli 2 punktides h ja i määratletud biokütused ja vedelad biokütused) puhul kohaldatakse konkreetseid CO2-heite koefitsientide ja alumisi kütteväärtusi siiski üksnes siis, kui kõnealustest kriteeriumidest peetakse kinni (vt ettepaneku artikli 1 punkt 1, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artiklit 1). Seega kõnealustele kriteeriumidele mittevastavaid biokütuseid või vedelaid biokütuseid maksustataks CO2-heite koefitsiendi alusel ning samaväärse mootorikütuse või kütteaine alumise kütteväärtuse alusel.

Majandusliku tasuvuse seisukohast on ELi heitkogustega kauplemise süsteemi täiendavate CO2-maksude kehtestamine otstarbekas. Siiski peaks liikmesriikidel olema endiselt võimalik maksustada mootorikütuseid ja kütteaineid muudel eesmärkidel (näiteks tulu saamiseks), mis ei ole seotud kasvuhoonegaaside heite vähendamisega. Selleks et kõiki selliseid eri eesmärke oleks võimalik saavutada järjepidevalt, peaks muu kui CO2-heite maksustamine olema seotud energiaallika energiasisaldusega.

2. Laiendada energia maksustamise direktiivi reguleerimisala CO 2 -heite maksustamise osas nendele energiatoodetele, mis põhimõtteliselt kuuluvad direktiivi 2003/87/EÜ reguleerimisalasse, ning samal ajal näha ette kohustuslik maksuvabastus CO 2 -heite maksustamisest juhtudel, mis hõlmavad kõnealuse direktiivi kohast ühenduse süsteemi.

Kõnealuste muudatustega tagatakse, et energia maksustamise direktiiviga täiendatakse direktiivi 2003/87/EÜ sobival viisil, võttes arvesse CO2-heite maksustamisega antava hinnasignaali vajalikkust (vt eelkõige ettepaneku artikli 1 punkt 1 ja punkti 4 alapunkt a, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artiklit 1 ja artikli 4 lõiget 2), vältides samal ajal kattuvust ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga ning sama eesmärki täitva muu maksustamisega (vt ettepaneku artikli 1 punkti 11 alapunkti a alapunkt ii, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artiklit 14).

Peale selle on vaja piirata CO2-heite maksustamisega kaasnevat võimalikku kulu teistele sektoritele või allsektoritele, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 13 tähenduses. Seega on vaja ette näha üleminekumeetmed, et vältida liigset mõju kuludele, säilitades samal ajal CO2-heite maksustamise keskkonnatõhususe. Selles osas võiks saada inspiratsiooni direktiivi 2003/87/EÜ kohasest kasvuhoonegaaside saastekvootide tasuta eraldamise korrast (vt energia maksustamise direktiivi kavandatud uus artikkel 14a [ettepaneku artikli 1 punkt 12]. Ka teistes sektorites ja allsektorites võib olla süsinikdioksiidi lekke oht. Praegu koostab komisjon aruannet süsinikdioksiidi lekke ohu kohta põllumajandussektoris. Kui kõnealune aruanne saab valmis, võtab komisjon sobivaid järelmeetmeid tagamaks, et kõiki süsinikdioksiidi lekke ohuga sektoreid koheldakse energia maksustamise uue direktiivi raames ühetaoliselt, tagades et aruande järeldusi võetakse arvesse siis, kui nõukogus arutatakse energia maksustamise direktiivi läbivaatamise ettepanekut, või kui aruanne ei valmi enne ettepaneku vastuvõtmist, võetakse eraldi õigusmeetmeid.

Muu kui CO2-heite maksustamise puhul jääb energia maksustamise direktiivi reguleerimisala samaks.

3. Vaadata madalaimad maksustamistasemed läbi ja tagada, et need kajastavad ühtsel viisil eri energiaallikate CO 2 -heidet ja alumist kütteväärtust, nähes vajaduse korral ette üleminekuperioodid (vt ettepaneku artikli 1 punktid 6, 7, 8 ja 23, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artikleid 7, 8 ja 9 ning direktiivi I lisa).

Selleks et tagada selliste maksustatavate toodete järjepidev käsitlemine, mille jaoks ei ole kehtestatud konkreetseid madalaimaid maksustamistasemeid, teeb komisjon ka ettepaneku muuta energia maksustamise direktiivi artikli 2 lõiget 3 (vt ettepaneku artikli 1 punkti 2 alapunkt b, milles käsitletakse direktiivi artikli 2 lõikeid 3 ja 4). Kui otsusega 2007/589/EÜ, direktiiviga 2006/32/EÜ või direktiiviga 2009/28/EÜ ei ole ette nähtud asjaomaste toodete suhtes kohaldatavat kontrollväärtust, osutavad liikmesriigid toote alumist kütteväärtust ja/või CO2-heite koefitsiente käsitlevale asjakohasele olemasolevale teabele. Lisaks tuleks säilitada madalaimate maksustamistasemete tegelik väärtus. Energiatarbimise üldise maksustamise alammäärad tuleks korrapäraselt automaatselt kooskõlla viia nende tegeliku väärtuse muutumisega, et säilitada määrade praegune ühtlustatud tase; selleks et vähendada energia- ja toiduhindadest tulenevat kõikumist, peaks kooskõllaviimise aluseks olema Eurostati avaldatava ELi ühtlustatud tarbijahindade indeksi muutus, milles ei võeta arvesse energia- ja töötlemata toidu hindu (vt ettepaneku artikli 1 punkti 4 alapunkt b, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artiklile 4 lisatavat uut lõiget 4). Kuna CO2-heite maksustamine täiendab direktiivi 2003/87/EÜ toimimist, tuleks saastekvootide turuhinda hoolikalt jälgida direktiivi iga viie aasta järel toimuva hindamise käigus, nagu on sätestatud ettepaneku artikli 1 punktis 21.

4. Nõuda, et kui liikmesriigid kehtestavad maksustamistasemed liikmesriigi tasandil, võtavad nad aluseks energia maksustamise direktiiviga eri energiaallikate jaoks kehtestatud madalaimate maksustamistasemete vahelise suhte (vt ettepaneku artikli 1 punkti 4 alapunkt b, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artiklile 4 lisatavat uut lõiget 3.

Selle nõude eesmärk on tagada, et energiaallikate järjekindlat käsitlemist laiendatakse liikmesriigi tasandil kehtestatavatele maksustamistasemetele (mis ületavad energia maksustamise direktiivis sätestatud madalaimaid tasemeid ). Mootorikütuste jaoks on asjakohane ette näha üleminekuperiood 2023. aastani, võttes arvesse, et mitmes liikmesriigis on eri mootorikütuste suhtes kohaldatavad määrad väga erinevad.

5. Kaotada liikmesriikide võimalus kohelda maksustamise seisukohast erinevalt mootorikütusena kasutatava gaasiõli kaubanduslikku ja mittekaubanduslikku kasutamist (vt ettepaneku artikli 1 punkt 6, millega asendatakse energia maksustamise direktiivi artikkel 7).

Tundub, et liikmesriikide võimalus kohaldada mootorikütusena kasutatava gaasiõli kaubandusliku kasutamise suhtes madalamat maksustamistaset kui mittekaubandusliku kasutamise suhtes, ei ole enam kooskõlas nõudega suurendada energiatõhusust ja vajadusega vähendada transpordi suurenevat keskkonnamõju. Seepärast teeb komisjon ettepaneku kaotada kõnealune võimalus.

Seda lähenemisviisi arvestades ei ole 2007. aasta ettepanek energia maksustamise direktiivi artikli 7 osas[9] enam mõttekas ja see ettepanek võetakse tagasi.

6. Võimaluse korral lihtsustada madalaimate maksustamistasemete ülesehitust.

Enam ei eristata kütmiseks ja energiatootmiseks kasutatavate energiatoodete äriotstarbelist ja mitteäriotstarbelist kasutamist (vt ettepaneku lisas esitatud tabel C). Mootorikütuste teataval tööstuslikul ja kaubanduslikul eesmärgil kasutamise suhtes kohaldatavad madalaimad maksutasemed (vt ettepaneku lisas esitatud tabel B) viiakse kooskõlla kütteainena kasutatavate samade toodete suhtes kohaldatavate madalaimate maksustamistasemetega (vt ettepaneku lisas esitatud tabel C). Arvestades et pliid sisaldav bensiin on muutunud marginaalseks tooteks, teeb komisjon ettepaneku enam mitte eristada pliid sisaldavat ja pliivaba bensiini ning kehtestada ühtne madalaim maksustamistase mõlema toote jaoks (vt ettepaneku lisas esitatud tabel A).

7. Piirata elektritootmiseks kasutatavaid energiatooteid käsitlevat artikli 14 lõike 1 punkti a kohast vabastust energiatarbimise üldise maksustamisega (vt ettepaneku artikli 1 punkti 11 alapunkt b) ja lisada artiklile 14 uus punkt, et vabastada piiratud ajaks (kaheksa aastat) maksust elekter, mis toodetakse kaldal ja vahetult jaotatakse sadamakai ääres seisvatele laevadele (vt ettepaneku artikli 1 punkti 11 alapunkti a alapunkt ii).

Praegusel kujul kohustatakse artikli 14 lõike 1 punktiga c liikmesriike vabastama maksust laeva pardal toodetud elektrienergia (sh kui laev seisab sadamakai ääres), samal ajal, kui artikli 15 lõike 1 punktiga f võimaldatakse liikmesriikidel laiendada kõnealust maksuvabastust siseveeteedele. Mõne sadama puhul on võimalik kasutada keskkonnasäästliku alternatiivina kaldaäärset elektrienergiat (st on olemas ühendus kaldapealse elektrivõrguga). Kõnealune tehnoloogia on alles varajases arendamisjärgus. Selleks et stimuleerida kõnealuse tehnoloogia arendamist ja rakendamist, teeb komisjon ettepaneku vabastada energiamaksust kaldaäärne elektrienergia, mida jaotatakse sadamakai ääres seisvatele laevadele. Seda vabastust tuleks kohaldada kaheksa aastat (alates käesoleva ettepanekuga kavandatud ülevõtmistähtajast). See ajavahemik annab ka võimaluse töötada järgmiseks ajavahemikuks välja põhjalikum raamistik, mis võimaldaks kalaäärset elektrienergiat optimaalselt arendada. See raamistik võib hõlmata ka regulatiivseid meetmeid. Kõnealust raamistikku saaks hakata välja töötama siis, kui Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon on vastu võtnud ühised tehnilised standardid kaldapealse energiavarustussüsteemi kohta.

Selleks et anda ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliselt igakülgne ja järjekindel CO2-hinna signaal, tuleks artiklile 14 lisada uus lõige 3, millega piiratakse elektrienergia tootmiseks kasutatavaid energiatooteid käsitleva artikli 14 lõike 1 punkti a kohast vabastust energiatarbimise üldise maksustamisega. Siiski ei kehtiks see laeva pardal elektrienergia tootmiseks kasutatavate energiatoodete kohta, sest tegelikkuses on väga raske teha vahet energiatoodete kõnealusel eesmärgil kasutamisel ja energiatoodete kasutamisel navigatsiooni eesmärgil.

8. Näha ette CO 2 -heite maksustamise puhul maksukrediit selliste sektorite või allsektorite käitiste jaoks, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht (vt energia maksustamise direktiivi artikkel 14a, mis on esitatud ettepaneku artikli 1 punktis 12).

On vaja piirata CO2-heite maksustamisega kaasnevat võimalikku kulu teistele sektoritele või allsektoritele, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 13 tähenduses. Seega on vaja üleminekumeetmeid, et hoida ära liigne mõju kuludele, säilitades samal ajal CO2-heite maksustamise keskkonnatõhususe sarnasel viisil, nagu saavutati kasvuhoonegaaside saastekvootide tasuta jaotamisega direktiivi 2003/87/EÜ alusel. Selleks et pidevalt stimuleerida heite vähendamist, peaks kõnealune maksukrediit põhinema asjaomase käitise varasemal elektritarbimisel konkreetse võrdusperioodi jooksul (kas 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2008 või 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010). Maksukrediidi summa peaks peale selle kajastama CO2-maksu, mida käitis oleks pidanud maksma varasema tarbimise alusel, eeldusel et oleks kasutatud vähese CO2-heitega võrdluskütust. Kütusepõhise võrdlusaluse kindlakstegemiseks kasutatakse maagaasi heitekoefitsienti, et kajastada komisjoni otsuse xxx/xxx (millega määratakse kindlaks ELi üleminekueeskirjad direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohase ühtlustatud tasuta jaotamise kohta)[10] kohast lähenemisviisi.

9. Säilitada energia maksustamise direktiivi paindlikkus, eriti kehtiv reegel, et liikmesriigid võivad kohaldada mitut energiamaksu. Siiski teeb komisjon ettepaneku vaadata läbi mõned kehtivad võimalused, mis lähevad vastuollu käesoleva ettepaneku eesmärkidega, ja selleks, et tagada üldine kooskõla uute kavandatud üldreeglitega. Konkreetselt paneb komisjon ette järgmist.

- Piirata artikli 2 lõike 4 [uus artikkel 3] reguleerimisala seoses juhtudega, mille puhul direktiivi ei kohaldata, energiatarbimise üldise maksustamisega, et anda ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliselt igakülgne ja järjekindel CO2-hinna signaal. Peale selle on artikli 2 lõikega 4 direktiivi reguleerimisalast seni välja jäetud elektrienergia, kui see moodustab üle 50 % toote maksumusest [sätte punkti b neljas taane] Siiski on oht, et selle reegliga moonutatakse konkurentsi siseturul, ning see tuleks välja jätta (vt ettepaneku artikli 1 punkt 3, uus artikkel 3).

- Jätta välja artikli 9 lõige 2 , millega on kolmes liikmesriigis ette nähtud kütmiseks kasutatava gaasiõli madalaimad maksustamistasemed. See säte ei aita kaasa erinevate energiatarbijate ühetaolisele kohtlemisele siseturul (vt ettepaneku artikli 1 punkt 8).

- Piirata võimalikult suures ulatuses artikli 15 kohaseid vabatahtlikke vähendamisi ja vabastusi energiatarbimise üldise maksustamisega, et anda ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliselt igakülgne ja järjekindel CO2-hinna signaal (vt ettepaneku artikli 1 punkti 13 alapunkt a). See ei kehtiks aga artikli 15 lõike 1 punktide f ja h–l kohta järgmistel põhjustel:

- liikmesriikidel peaks jätkuvalt olema täielik paindlikkus anda kodumajapidamistele ja heategevusorganisatsioonidele vabastusi või vähendamisi sotsiaalsetel põhjustel (punkt h; vt ka allpool esitatud üksikasjad);

- tehakse ettepanek kaotada järk-järgult võimalus kohaldada vabastusi või vähendamisi maagaasi ja veeldatud naftagaasi suhtes, kuna need tooted ei pärine taastuvatest allikatest (punkt i; vt ka allpool esitatud üksikasjad);

- vabastused või vähendamised, mida kohaldatakse punkti f kohaselt selliste energiatoodete suhtes, mida tarnitakse kasutamiseks laeva mootorikütusena sisevetes sõitmiseks, põhinevad rahvusvahelistel konventsioonidel, vähemalt mõnede asjaomaste veeteede puhul; laevatatavate veeteede ja sadamate süvendustöid (punkt k) käsitatakse täiendavate töödena;

- õhusõidukeid ja laevu hõlmavad punkti j kohased vabastused ja vähendamised kajastavad sarnaseid käibemaksu kogumise eesmärgil kohaldatavaid vabastusi ning on seotud tegevusega, mille puhul antakse artikli 14 lõike 1 punktide b ja c kohane vabastus, mis põhineb rahvusvahelistel konventsioonidel;

- CN-koodi 2705 alla kuuluv punkti l kohane kivisöegaas on peamiselt terasetööstuses kütuse metallurgiaprotsessides kasutamisel tekkiv kõrvaltoode. Liikmesriikidega peetud konsultatsioonide käigus leiti, et kivisöegaasi maksustamine tekitaks liigset halduskoormust nii kaasatud ettevõtjatele kui ka ametiasutustele.

- Muuta artikli 15 lõike 1 punkti h , et võimaldada teha majapidamistele maksusoodustusi kütmiseks kasutatavate energiaallikate puhul nende päritolust sõltumata, st kaotada teatavate energiaallikate (nt kütteõli) väljajätmine. Komisjon on teadlik, et liikmesriigid võivad kaaluda sarnaseid vajalikke maksusoodustusi, kuid leiab, et kõiki energiaallikaid tuleks kohelda võrdselt (vt ettepaneku artikli 1 punkti 13 alapunkti a alapunkt i)

- Muuta artikli 15 lõiget 3 , mis võimaldab liikmesriikidel kohaldada nullini vähendatud maksustamistaset põllumajanduses, aianduses, kalakasvatuses või metsanduses kasutatavate energiatoodete ja elektrienergia suhtes (vt ettepaneku artikli 1 punkti 13 alapunkt b). See säte ei aita kaasa erinevate ettevõtlussektorite järjekindlale käsitlemisele siseturul, võttes arvesse eelkõige seda, et põllumajandus on üks oluline sektor, mis üldiselt ei ole hõlmatud ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga. Seega energiatarbimise üldist maksustamist arvestades on vaja siduda selle valiku rakendamine tasakaalustava mehhanismiga, millega tagatakse energiatõhususe edendamine. Seoses CO2-heite maksustamisega tuleks asjaomaste sektorite puhul kasutatav lähenemisviis viia kooskõlla tööstussektorites kohaldatavate eeskirjadega. Seepärast tuleks CO2-heite maksustamisest vabastust kohaldada üksnes siis, kui see on vajalik süsinikdioksiidi lekke ohu vältimiseks.

- Muuta artiklit 5 selgitamaks, et kõnealuses artiklis loetletud kriteeriumidel põhinevat erinevat maksustamist ei tohiks laiendada CO2-heite maksustamisele (vt ettepaneku artikli 1 punkt 5). Peale selle kasutatakse võimalust kohaldada taksodes kasutatava mootorikütuse suhtes madalamat maksustamistaset tegelikkuses üksnes diislikütuse puhul. Võttes arvesse ka uut kavandatud raamistikku, tuleks see võimalus üldse välja jätta (sh energiatarbimise üldise maksustamise puhul), kuna see ei ole enam kooskõlas alternatiivsete kütuste, energiakandjate ning keskkonnahoidlike linnasõidukite kasutamist toetavate eesmärkidega.

- Muuta artiklit 16, et kaotada 2023. aastaks liikmesriikide võimalus kohaldada biokütuste suhtes erandit või vähendamist (vt ettepaneku artikli 1 punkt 14). Keskpikas perspektiivis ei ole see säte enam vajalik, arvestades energia maksustamise direktiivi üldreeglite kavandatud muudatusi, milles võetakse piisavalt arvesse osaliselt või täielikult biomassist koosnevate kütuste iseärasusi (vt ettepaneku artikli 1 punkt 1). Mootorikütusena kasutatava veeldatud naftagaasi ja maagaasi puhul ei ole enam põhjendatud soodustused, mida antakse energiatarbimise üldise maksustamise madalaimate tasemete kujul, ega võimalus vabastada kõnealused energiatooted maksust artikli 15 lõike 1 punkti i alusel, arvestades eelkõige vajadust suurendada taastuvate energiaallikate turuosa. Seetõttu tuleks ka need soodustused kaotada 2023. aastaks (vt ettepaneku artikli 1 punkti 13 alapunkti a alapunkt i).

10. Viia direktiiv 2003/96/EÜ kooskõlla nõukogu direktiiviga 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ[11] (vt ettepaneku artikli 1 punkti 11 alapunkti a alapunkt i ja punktid 17 ja 18, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artikleid 14, 20 ja 21).

11. Ajakohastada direktiivi 2003/96/EÜ artikli 2 lõikes 1 ja artikli 20 lõikes 1 esitatud energiatoodete loetelu, et lisada teatavad biokütused ning ajakohastada ja uuendada sätteid, mis on seotud direktiivi 2008/118/EÜ kohaste kontrolli ja liikumist käsitlevate sätete kohaldamisega. Peale selle tuleks CN-koodi 3811 alla kuuluvate toodete suhtes kohaldada direktiivi 2008/118/EÜ kohaseid kontrolli ja liikumist käsitlevaid sätteid, võttes arvesse kaasnevat maksudest kõrvalehoidumise, maksustamise vältimise või kuritarvitamise ohtu (vt ettepaneku artikli 1 punkti 2 alapunkt a ja punkt 17, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artikleid 2 ja 20).

12. Osutada direktiivi 2003/96/EÜ artikli 2 lõikes 5 kombineeritud nomenklatuuri hetkel kehtivale versioonile. Peale selle tuleks energia maksustamise direktiivi artikli 2 lõige 5 viia kooskõlla uue õigusraamistikuga, mis on ette nähtud Euroopa Liidu toimimise lepinguga pärast Lissaboni lepingu jõustumist (vt ettepaneku artikli 1 punkti 2 alapunkt b ja punkt 21).

13. Jätta välja artiklid 18a ja 18b, kuna energia maksustamise direktiivi kõnealused üleminekusätted on aegunud (vt ettepaneku artikli 1 punkt 16).

14. Anda Hispaaniale ja Prantsusmaale võimalus kehtestada energiatarbimise üldise maksustamise kõrgemad määrad nende territooriumi teatavates osades, tunnistades seal toimuvat pikaajalist detsentraliseerimist (vt ettepaneku artikli 1 punkt 15, milles käsitletakse energia maksustamise direktiivi artiklit 18).

Hispaania haldusstruktuuri arvestades ja selleks, et hõlbustada autonoomsete piirkondade finantsautonoomia rakendamist, tuleks Hispaanial lubada kohaldada piirkonniti kõrgemaid energiatarbimise üldise maksustamise tasemeid. Sama kehtib Prantsusmaa kohta, arvestades vajadust tugevdada detsentraliseerimise eesmärgil halduspiirkondade finantssuutlikkust. Siiski tuleb tagada võistlevate energiaallikate ühetaoline kohtlemine. Peale selle tuleb tagada, et mis tahes selline eristamine ei takistaks siseturu nõuetekohast toimimist ega mõjutaks ELi-siseselt energiatoodete ringlemist.

Teised liikmesriigid, kes soovivad võtta kasutusele sarnase piirkondlike erinevustega maksusüsteemi, peavad taotlema, et komisjon esitaks ettepaneku energia maksustamise direktiivi muutmiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 113 alusel.

15. Selleks et tagada liikumisvabadus, järgides samas mootorsõidukite ja erikonteinerite turvalisusnõudeid, tuleks direktiivi 2003/96/EÜ artiklis 24 ajakohastada selliste sõidukite standardsete paakide määratlust kajastamaks seda, et tootja ei paigalda kütusepaake üksnes tarbesõidukitele (vt ettepaneku artikli 1 punkt 19). Sellele küsimusele juhtisid komisjoni tähelepanu transpordiettevõtjate ühendused, kes märkisid, et mõned liikmesriigid kontrollisid süstemaatiliselt kõnealusest määratlusest kinnipidamist ja maksustasid mootorikütust paakides, mis ei kuulunud direktiivi reguleerimisalasse. Seda küsimust arutati liikmesriikidega hiljutisel aktsiisikomitee koosolekul, kus järeldati, et selle küsimuse lahendamiseks on ainuke võimalus muuta artiklis 24 esitatud määratlust.

16. Kehtestada kohustus, et komisjonil tuleb iga viie aasta järel ja esimest korda 2015. aasta lõpuks esitada energia maksustamise direktiivi kohaldamise kohta aruanne ja vajaduse korral ettepanek direktiivi muutmiseks (vt ettepaneku artikli 1 punkt 21). Komisjoni aruandes analüüsitakse muu hulgas CO2-heite maksustamise madalaimat taset, võttes arvesse saastekvootide turuhindade suundumusi ELis, innovatsiooni ja tehnoloogiliste lahenduste mõju (energiatõhusus, elektrienergia kasutamine transpordisektoris, selliste alternatiivkütuste nagu biokütuste ja vesiniku kasutamine, süsinikdioksiidi kogumise ja säilitamise mõju jne) ning direktiiviga ette nähtud maksuvabastuste ja -vähenduste põhjendatust. Seoses vabastuste ja vähendustega tuleks eelkõige pöörata tähelepanu lennunduses ja laevanduses kasutatavate energiatoodete maksuvabastusele (energia maksustamise direktiivi artikli 14 lõike 1 punktid b ja c), võttes vastavalt arvesse nende käsitlemist ELi heitkogustega kauplemise süsteemi raames ning IMO (Rahvusvaheline Mereorganisatsioon) raames peetud rahvusvaheliste läbirääkimiste järeldusi selle kohta, kuidas kasutada üleilmseid turupõhiseid vahendeid CO2-heite väliskulude arvessevõtmiseks. Ka tuleb tähelepanu pöörata kaldal toodetava elektrienergia puhul antavale maksuvabastusele (energia maksustamise direktiivi kavandatava artikli 14 lõige 4) ning kodumajapidamistele avalduvale mõjule. Loetelu käesoleva direktiivi artikli 14a kohastest sektoritest või allsektoritest, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht, vaadatakse igal juhul korrapäraselt läbi, võttes eelkõige arvesse tõendite kättesaadavust (vt eespool punkt 2).

- Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise leping, eriti selle artikkel 113.

- Subsidiaarsuse põhimõte

Ettepanek hõlmab valdkonda, kus liidul ja liikmesriikidel on jagatud pädevus. Seetõttu kohaldatakse subsidiaarsuse põhimõtet. Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 113 on sätestatud, et nõukogu võtab vastu sätted aktsiisi käsitlevate õigusaktide ühtlustamiseks määral, mis on vajalik siseturu rajamise ja toimimise tagamiseks.

Energia maksustamise direktiivi läbivaatamist ja selle ajastust tuleb vaadata ELi energia ja kliimamuutuste tegevuskava laiemas kontekstis. Praegu töötab EL välja õigusraamistikku, mis peaks võimaldama saavutada 2020. aasta olulised eesmärgid. Eesmärk viia energia maksustamise direktiiv paremini kooskõlla kõnealuste eesmärkidega on saavutatav üksnes siis, kui liidus võetakse vastu õigusakt, millega muudetakse energia maksustamise direktiivi.

- Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

Käesoleva läbivaatamise eesmärke on kõige paremini võimalik saavutada kehtiva direktiivi muutmisega eelkirjeldatud viisil. Ettepanekus käsitletakse direktiivi järgmisi olulisi elemente: maksustamise struktuur ja erinevate energiaallikate maksustamise suhe.

Seega piirdub käesolev ettepanek seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikuga.

- Vahendi valik

Kavandatud vahend(id): direktiiv. Kõnealuses kehtiva direktiiviga juba reguleeritud valdkonnas peaks liikmesriikidele, nagu eespool selgitatud, võimaldama olulisel määral paindlikkust. Seega ei oleks sobiv muu vahend kui direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/96/EÜ.

4. Mõju eelarvele

Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

2011/0092 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse direktiivi 2003/96/EÜ (millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik)

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 113,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[12],

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[13],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[14],

toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu direktiiv 2003/96/EÜ[15] võeti vastu selleks, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine seoses energiatoodete ja elektrienergia maksustamisega. Kooskõlas aluslepingu artikliga 6 on keskkonnakaitse nõuded integreeritud kõnealuse direktiivi sätetesse, arvestades eelkõige Kyoto protokolli.

(2) Tuleb tagada, et siseturg toimib jätkuvalt nõuetekohaselt, arvestades Euroopa Nõukogu eesistujariigi 8.–9. märtsi 2007. aasta ja 11.–12. detsembri 2008. aasta järeldustes heaks kiidetud uusi nõudeid, mis hõlmavad kliimamuutuste mõju piiramist, taastuvate energiaallikate kasutamist ja energiasäästu.

(3) CO2-heite maksustamine võib liikmesriikide jaoks olla kulutõhus viis, kuidas piisavalt vähendada kasvuhoonegaaside heidet kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta otsusega 406/2009/EÜ (milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020)[16] selliste energiaallikate puhul, mis ei ole hõlmatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ)[17] kohase liidu süsteemiga. Arvestades CO2-heite maksustamise võimalikku tähtsust, on siseturu nõuetekohaseks toimimiseks vaja kõnealuse maksustamise jaoks ühiseid eeskirju.

(4) Liikmesriikidel peaks siiski olema võimalik, nagu seni, kohaldada energiamaksustamist kütteainete, mootorikütuse ja elektrienergia suhtes erinevatel põhjustel, mis ei pruugi konkreetselt ega üksnes olla seotud kasvuhoonegaaside heite vähendamisega.

(5) Seepärast peaksid energia maksustamise sätted koosnema kahest elemendist – CO2-heite maksustamisest ja energiatarbimise üldisest maksustamisest. Selleks et kohandada energia maksustamist direktiivi 2003/87/EÜ kohase liidu süsteemiga, tuleks nõuda, et liikmesriigid teevad selget vahet kõnealusel kahel elemendil. See võimaldaks ka kohelda erinevalt biomassist koosnevaid või sellest valmistatud kütuseid.

(6) Iga kõnealune komponent tuleks arvutada objektiivsete kriteeriumide alusel, mis võimaldab eri energiaallikaid ühetaoliselt kohelda. CO2-heite maksustamise puhul tuleks tugineda CO2-heitele, mida põhjustab iga asjaomase energiatoote kasutamine, võttes aluseks komisjoni 18. juuli 2007. aasta otsuses 2007/589/EÜ (millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohaselt kasvuhoonegaaside heiteseire ja aruandluse suunised)[18] sätestatud heitekoefitsiendid. Energiatarbimise üldise maksustamise puhul tuleks aluseks võtta erinevate energiatoodete ja elektrienergia energiasisaldus, nagu on osutatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivis 2006/32/EÜ (mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/76/EMÜ)[19]. Seoses sellega tuleks arvesse võtta biomassist koosnevate või sellest valmistatud toodete keskkonnaeeliseid. Kõnealuste toodete maksustamisel tuleks aluseks võtta biomassi või sellest valmistatud toodete CO2-heite koefitsiendid, nagu on sätestatud otsuses 2007/589/EÜ, ning nende energiasisaldus, nagu on esitatud direktiivi 2009/28/EÜ III lisas. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta)[20] artikli 2 punktides h ja i määratletud biokütused ja vedelad biokütused moodustavad eranditult kõige olulisema asjaomase tootekategooria. Kuna kõnealuste toodete keskkonnaeelised erinevad sõltuvalt sellest, kas need vastavad kõnealuse direktiivi artikli 17 kohastele säästlikkuse kriteeriumidele, tuleks biomassi või sellest valmistatud toodete konkreetseid kontrollväärtusi kohaldada üksnes siis, kui kõnealused kriteeriumid on täidetud.

(7) CO2-heite maksustamist tuleks kohandada vastavalt direktiivi 2003/87/EÜ toimimisele, et täiendada seda tõhusalt. Sellist maksustamist tuleks kohaldada kõigi selliste energiatoodete kasutuste suhtes (sealhulgas muud kasutused kui kütmine), mis tekitavad kõnealuse direktiivi kohastes käitistes CO2-heidet, tingimusel, et asjaomane käitis ei ole hõlmatud kõnealuse direktiivi kohase heitkogustega kauplemise süsteemiga. Kuna mõlema vahendi samaaegne kasutamine ei võimaldaks heidet vähendada rohkem kui heitkogustega kauplemise süsteem üksi, vaid see suurendaks heite vähendamise kogumaksumust, ei tuleks CO2-heite maksustamist kohaldada liidu süsteemi kohastes käitistes tarbitava energia suhtes.

(8) Maksustamise neutraalsuse huvides tuleks samu madalaimaid maksustamistasemeid kohaldada energia maksustamise iga komponendi suhtes ja kõigi teatud kasutust hõlmavate energiatoodete suhtes. Kui nähakse seega ette ühetaolised madalaimad maksustamistasemed, peaksid liikmesriigid ka maksustamise neutraalsuse eesmärgil tagama, et kõigi asjaomaste toodete suhtes kohaldatakse liikmesriigi tasandil ühetaolist maksustamistaset. Vajaduse korral tuleks kõnealuste tasemete ühtlustamiseks näha ette üleminekuperioodid.

(9) Tuleks kindlaks määrata CO2-heite maksustamise madalaimad tasemed, võttes arvesse otsuses 406/2009/EÜ (milles käsitletakse liikmesriikide jõupingutusi kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, et täita ühenduse kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid aastaks 2020) liikmesriikide jaoks sätestatud siseriiklikke sihttasemeid. Kuna kõnealuses otsuses tunnistatakse, et liikmesriikide ülesanded kasvuhoonegaaside heite vähendamisel peaksid õiglaselt jagunema, siis tuleks teatavate liikmesriikide jaoks kindlaks määrata üleminekuperioodid.

(10) Tuleks välja töötada energiatarbimise üldise maksustamise madalaimad tasemed, võttes üldiselt aluseks praegused madalaimad maksustamistasemed. See tähendab ka seda, et mootorikütuste suhtes kohaldatavad energiatarbimise üldise maksustamise madalaimad tasemed peaksid jääma kõrgemaks kui kütteainete puhul.

(11) Tuleks tagada, et madalaimate maksustamistasemete kavandatud mõju säilib. Kuna CO2-heite maksustamine täiendab direktiivi 2003/87/EÜ toimimist, tuleks saastekvootide turuhinda hoolikalt jälgida direktiivi korrapärase hindamise käigus; see on komisjoni ülesanne. Energiatarbimise üldise maksustamise madalaimad tasemed tuleks korrapäraselt automaatselt kooskõlla viia nende tegeliku väärtuse muutumisega, et säilitada määrade ühtlustamise praegune tase; selleks et vähendada energia- ja toiduhindadest tulenevat kõikumist, peaks kooskõllaviimise aluseks olema Eurostati avaldatava ELi ühtlustatud tarbijahindade indeksi muutus, milles ei võeta arvesse energia- ja töötlemata toidu hindu.

(12) Mootorikütuste osas moonutab konkurentsi gaasiõli soodsam madalaim maksustamistase võrreldes bensiiniga, mis on peamine võistlev kütus; see tuleneb sellest, et gaasiõli kasutati algselt enamasti äriotstarbelisel eesmärgil ja maksustati seega traditsiooniliselt vähem. Direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 7 on seega esimene samm, et viia gaasiõli suhtes kohaldatav madalaim maksustamistase järk-järgult kooskõlla bensiini suhtes kohaldatava tasemega. Selline kooskõllaviimine tuleb lõpule viia ja liikuda järk-järgult selles suunas, et gaasiõli ja bensiini maksustamise tase oleks ühetaoline.

(13) Tundub, et liikmesriikide võimalus kohaldada mootorikütusena kasutatava gaasiõli kaubandusliku kasutamise suhtes madalamat maksustamistaset kui mittekaubandusliku kasutamise suhtes, ei ole enam kooskõlas nõudega suurendada energiatõhusust ja vajadusega vähendada transpordi keskkonnamõju ning seega tuleks see säte välja jätta. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 9 lõikega 2 on lubatud teatavatel liikmesriikidel kohaldada vähendatud maksumäära kerge kütteõli suhtes. See säte ei ole enam kooskõlas siseturu nõuetekohase toimimisega ja aluslepingu laiemate eesmärkidega. Seetõttu tuleks see välja jätta.

(14) On vaja piirata CO2-heite maksustamisega kaasnevat võimalikku kulu teistele sektoritele või allsektoritele, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 13 tähenduses. Seega on asjakohane näha ette vastavad üleminekumeetmed, mis peaksid siiski ka aitama tagada CO2-heite maksustamise keskkonnatõhususe.

(15) Direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 5 lubatakse teatavatel juhtudel kohaldada erinevaid maksumäärasid. Selleks et CO2-hinna signaal oleks järjekindel, peaks liikmesriikide võimalus kehtestada erinevad siseriiklikud määrad piirduma energiatarbimise üldise maksustamisega. Peale selle ei ole võimalus kohaldada taksodes kasutatava mootorikütuse suhtes madalamat maksustamistaset enam kooskõlas alternatiivsete kütuste, energiakandjate ning keskkonnahoidlike linnasõidukite kasutamist toetavate eesmärkidega ning see tuleks välja jätta.

(16) Direktiivi 2003/96/EÜ artiklis 15 sätestatud vabatahtlikke maksuvähendusi ja -vabastusi tuleks kohandada, võttes arvesse saadud kogemusi ja käesoleva direktiiviga loodud uut raamistikku. Liikmesriikide võimalus kohaldada kõnealuseid vabatahtlikke vähendamisi ja vabastusi peaks võimalikult suures osas piirduma üldise energiatarbimise maksustamisega, et anda ELi heitkogustega kauplemise süsteemi väliselt igakülgne ja järjekindel CO2-hinna signaal.

(17) Kodumajapidamistele ja heategevusorganisatsioonidele antavad vabastused või vähendused võivad moodustada osa liikmesriikide kindlaksmääratavatest sotsiaalmeetmetest. Võimalust kohaldada kõnealuseid vabastusi või vähendusi tuleks laiendada kõigile kütteainena ja elektrienergiana kasutatavatele energiatoodetele, et tagada energiaallikate ühetaoline kohtlemine. Tagamaks, et nende mõju siseturule jääb piiratuks, tuleks kõnealuseid vabastusi ja vähendusi kohaldada üksnes muu kui kaubandusliku kasutuse suhtes.

(18) Mootorikütusena kasutatava veeldatud naftagaasi ja maagaasi puhul ei ole enam põhjendatud soodustused, mida antakse energiatarbimise üldise maksustamise madalaimate tasemete alandamise kujul, ega võimalus vabastada kõnealused energiatooted maksustamisest, arvestades eelkõige vajadust suurendada taastuvate energiaallikate turuosa, seega tuleks need keskpikas perioodis kaotada.

(19) Direktiiviga 2003/96/EÜ kohustatakse liikmesriike vabastama maksustamisest ühenduse vetes sõitmiseks kasutatav kütus ja laeva pardal toodetud elektrienergia (sh kui laev seisab sadamakai ääres). Peale selle võivad liikmesriigid kõnealuseid soodsaid maksutingimusi laiendada siseveeteede puhul. Mõnes sadamas on võimalus kasutada keskkonnahoidlikku alternatiivset energiaallikat kaldalt tuleva elektrienergia näol, seda aga maksustatakse. Selleks et stimuleerida kõnealuse tehnoloogia arendamist ja rakendamist ajal, mil selles valdkonnas ei ole veel vastu võetud terviklikumat raamistikku, peaksid liikmesriigid vabastama energia maksustamisest kaldal toodetava elektrienergia, mida kasutavad sadamakai ääres seisvad laevad. Kõnealust vabastust tuleks kohaldada piisavalt pika aja jooksul, et stimuleerida sadama valdajaid tegema vajalikke investeeringuid, kuid samas tuleks seda ajaliselt piirata nii, et selle täielik või osaline säilitamine sõltub uue otsuse vastuvõtmisest sobival ajal.

(20) Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 15 lõige 3 võimaldab liikmesriikidel kohaldada põllumajanduses, aianduses, kalakasvatuses ning metsanduses mitte ainult tavaliselt äriotstarbelist kasutamist reguleerivaid sätteid, vaid ka kuni nullini vähendatud maksustamistaset. Kõnealuse võimaluse analüüsimine on näidanud, et energiatarbimise üldise maksustamise seisukohast oleks selle säilitamine vastuolus liidu laiemate poliitiliste eesmärkidega, välja arvatud siis, kui see on seotud tasakaalustava mehhanismiga, millega tagatakse energiatõhususe edendamine. Seoses CO2-heite maksustamisega tuleks asjaomaste sektorite puhul kasutatav lähenemisviis viia kooskõlla tööstussektorites kohaldatavate eeskirjadega.

(21) Käesoleva direktiiviga kehtestatavates üldeeskirjades võetakse arvesse biomassist koosnevate või sellest valmistatud, direktiivi 2009/28/EÜ artikli 17 kohastele säästlikkuse kriteeriumidele vastavate kütuste eripära, mis seisneb selles, et nad aitavad CO2-heidet vähendada ning nende energiasisaldus mahuühiku kohta on madalam võrreldes mõnede võistlevate fossiilkütustega. Seega tuleks keskpikas perioodis kaotada direktiivi 2003/96/EÜ sätted, millega lubatakse kõnealuste kütuste puhul anda maksuvähendusi või -vabastusi. Vaheperioodil tuleks tagada, et kõnealuste sätete kohaldamine viiakse kooskõlla käesoleva direktiiviga kehtestatud üldeeskirjadega. Direktiivi 2009/28/EÜ artikli 2 punktides h ja i määratletud biokütuste ja vedelate biokütuste puhul tuleks liikmesriikide kohaldatavaid täiendavaid maksusoodustusi teha üksnes siis, kui need kütused vastavad kõnealuse direktiivi artikli 17 kohastele säästlikkuse kriteeriumidele.

(22) Kuna kaubanduslikul eesmärgil kasutatavate kütteainete valdkonda ei ole piisavalt ühtlustatud, peaksid liikmesriigid, kes kohaldavad kõnealuses valdkonnas ette nähtud tasemest kõrgemaid maksustamistasemeid, saama jätkuvalt anda teatavaid maksuvähendusi. Kohaldatavate tingimuste puhul tuleks eristada energiatarbimise üldist maksustamist ja CO2-heite maksustamist, kuna neil on eri eesmärgid. Peale selle tuleks selgitada, et direktiivi 2003/96/EÜ artikli 17 kohane kaubeldavate lubade süsteem ei hõlma direktiivi 2003/87/EÜ kohast liidu süsteemi.

(23) Arvestades nende haldusstruktuuri võivad Hispaania ja Prantsusmaa teatavatel tingimustel piirkonniti kohaldada energiatoodete ja elektrienergia suhtes kõrgemaid energiatarbimise üldise maksustamise tasemeid.

(24) Direktiiv 2003/96/EÜ tuleks viia kooskõlla nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiiviga 2008/118/EÜ, mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ[21].

(25) Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 2 lõikes 1 ja artikli 20 lõikes 1 esitatud energiatoodete loetelu tuleks teatavate biokütuste hõlmamiseks ajakohastada, et tagada kõnealuste biokütuste ühetaoline ja standarditud kohtlemine, viidates direktiivi 2003/96/EÜ artikli 2 lõikes 5 kombineeritud nomenklatuuri praegu kehtivale versioonile. Võttes arvesse kaasnevat maksudest kõrvalehoidumise, maksustamise vältimise või kuritarvitamise ohtu, tuleks CN-koodi 3811 alla kuuluvate toodete suhtes kohaldada direktiivi 2008/118/EÜ kohaseid kontrolli ja liikumise sätteid.

(26) Selleks et tagada liikumisvabadus, järgides samas mootorsõidukite ja erikonteinerite turvalisusnõudeid, tuleks direktiivi 2003/96/EÜ artiklis 24 ajakohastada selliste sõidukite standardsete paakide määratlust kajastamaks seda, et tootja ei paigalda kütusepaake üksnes tarbesõidukitele.

(27) Kuna direktiivi 2003/96/EÜ üleminekusätted on aegunud, tuleks need välja jätta.

(28) Iga viie aasta järel ja esimest korda 2015. aasta lõpuks peaks komisjon esitama nõukogule aruande direktiivi kohaldamise kohta, analüüsides muu hulgas CO2-heite maksustamise madalaimat taset, võttes arvesse saastekvootide turuhindade suundumusi ELis, innovatsiooni ja tehnoloogiliste lahenduste mõju ning käesoleva direktiiviga ette nähtud maksuvabastuste ja -vähenduste põhjendatust, sealhulgas õhusõiduki või laeva kütusena kasutatavate kütuste puhul. Loetelu sektoritest või allsektoritest, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht, vaadatakse korrapäraselt läbi, võttes eelkõige arvesse tõendite kättesaadavust.

(29) On asjakohane muuta direktiivi 2003/96/EÜ teatavaid rakendusvolitusi käsitlevaid sätteid, et viia need kooskõlla Euroopa Liidu toimimise lepinguga kehtestatud sätetega. Selleks tuleks komisjonile anda delegeeritud volitused.

(30) Komisjonile tuleks anda volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt, et ajakohastada direktiiviga 2003/96/EÜ hõlmatud toodete puhul kombineeritud nomenklatuuri koode ning ka viidet kombineeritud nomenklatuuri kehtivale versioonile. Selleks et vajaduse korral oleks võimalik eeskirju kohandada, tuleb volitused komisjonile delegeerida määramata ajaks.

(31) Kuna võetavate meetmete eesmärki, milleks on siseturu nõuetekohane toimimine energia- ja keskkonnaalaste uute nõuete kontekstis, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, on seda parem saavutada liidu tasandil, milleks liit võib võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(32) Seetõttu tuleks direktiivi 2003/96/EÜ vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 2003/96/EÜ muudetakse järgmiselt.

5. Artikkel 1 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 1

1. Liikmesriigid kehtestavad energiatoodete ja elektrienergia maksustamise vastavalt käesolevale direktiivile.

2. Liikmesriigid eristavad CO2-heite maksustamist ja energiatarbimise üldist maksustamist.

CO2-maks arvutatakse EUR/t CO2-heite kohta, võttes aluseks komisjoni 18. juuli 2007. aasta otsuse 2007/589/EÜ (millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohaselt kasvuhoonegaaside heiteseire ja aruandluse suunised)(*) I lisa punktis 11 esitatud kontrollheitekoefitsiendid). Kõnealuses otsuses sätestatud kontrollheitekoefitsiente kohaldatakse direktiivi 2009/28/EÜ artikli 2 punktides h ja i määratletud biomassi või sellest valmistatud toodete suhtes üksnes siis, kui asjaomane toode vastab Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiivi 2009/28/EÜ (taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta) (**) artikli 17 kohastele säästlikkuse kriteeriumidele. Kui biokütused ja vedelad biokütused ei vasta kõnealustele kriteeriumidele, kohaldavad liikmesriigid käesolevas direktiivis ettenähtud madalaimate maksustamistasemetega hõlmatud samaväärse kütteaine või mootorikütuse kontrollheitekoefitsienti.

Üldist energiatarbimise maksu arvutatakse EUR/GJ, võttes aluseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. aprilli 2006. aasta direktiivis 2006/32/EÜ (mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/76/EMÜ) (***) II lisas esitatud energiatoodete ja elektrienergia alumise kütteväärtuse. Biomassi või sellest valmistatud toodete kontrollväärtused on esitatud direktiivi 2009/28/EÜ III lisas. Direktiivi 2009/28/EÜ artikli 2 punktides h ja i määratletud biokütuste ja vedelate biokütuste puhul kohaldatakse neid kontrollväärtusi üksnes siis, kui toode vastab kõnealuse direktiivi artikli 17 kohastele säästlikkuse kriteeriumidele. Sel juhul kohaldatakse neid nii mootorikütuste kui ka kütteainete suhtes. Kui biokütused ja vedelad biokütused ei vasta kõnealustele kriteeriumidele, kohaldavad liikmesriigid käesolevas direktiivis ettenähtud madalaimate maksustamistasemetega hõlmatud samaväärse kütteaine või mootorikütuse kontrollväärtusi.

Kui direktiiv 2006/32/EÜ, otsus 2007/589/EÜ või direktiiv 2009/28/EÜ ei sisalda vastava toote heitekoefitsienti ja/või alumist kütteväärtust, osutavad liikmesriigid olemasolevale asjakohasele teabele toote heitekoefitsiendi ja/või alumise kütteväärtuse kohta.

Käesoleva direktiivi kohaldamisel tähendab „biomass” põllumajandusest (kaasa arvatud taimsed ja loomsed ained), metsatööstusest ja sellega seotud tootmisest, sealhulgas kalandusest ja vesiviljelusest pärit bioloogilise päritoluga toodete, jäätmete ja jääkide bioloogiliselt lagunevat fraktsiooni ning tööstus- ja olmejäätmete bioloogiliselt lagunevat fraktsiooni.

3. Kui energiatoode koosneb osaliselt biomassist või sellest valmistatud toodetest, määratakse kõnealuse osa CO2-heite heitekoefitsiendid ja alumine kütteväärtus kindlaks kooskõlas lõikega 2 olenemata sellest, millise CN-koodi alla energiatoode tervikuna kuulub.

4. Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesoleva direktiivi sätteid nii CO2-heite maksustamisel kui ka energiatarbimise üldisel maksustamisel.

(*) EÜT L 229, 31.8.2007, lk 1.

(**) ELT L 140, 5.6.2009, lk 16.

(***) ELT L 114, 27.4.2006, lk 64.”

6. Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:

a) lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

i) punkt h asendatakse järgmisega:

„h) CN-koodide 2909 19 10 ja 3824 90 91 alla;”

ii) lisatakse punktid i ja j:

„i) CN-koodide 2207, 2208 90 91 ja 2208 90 99 alla, kui need on mõeldud kasutamiseks kütteainena või mootorikütusena ning need on denatureeritud vastavalt direktiivi 92/83/EÜ artikli 27 lõike 1 punktidele a ja b;

j) CN-koodide 2909 19 90, 3823 19 90 ja 3824 90 97 alla, kui need on mõeldud kasutamiseks kütteainena või mootorikütusena.”

b) lõiked 3, 4 ja 5 asendatakse järgmistega:

„3. Kui muud energiatooted kui need, mille madalaimad maksustamistasemed on sätestatud käesolevas direktiivis, on mõeldud kasutamiseks või neid müüakse või kasutatakse kütteaine või mootorikütusena, maksustatakse neid vastavalt kasutusele, võttes aluseks samaväärsele kütteainele või mootorikütusele kehtestatud määrad, mis arvutatakse vastavalt artikli 1 lõigetele 2 ja 3.

Kui muud tooted kui energiatooted on mõeldud kasutamiseks või neid müüakse või kasutatakse mootorikütusena, maksustatakse neid samaväärse mootorikütuse suhtes kehtestatud määraga, mis arvutatakse vastavalt artikli 1 lõigetele 2 ja 3.

Mootorikütuste muid lisandeid ja täiteaineid kui vesi maksustatakse samaväärse mootorikütuse suhtes kehtestatud määraga.

Muid kui lõikes 1 loetletud süsivesinikke, mis on mõeldud kasutamiseks või neid müüakse või kasutatakse kütmiseks, maksustatakse samaväärse energiatoote suhtes kehtestatud määraga vastavalt artikli 1 lõigetele 2 ja 3. Käesolevat lõiget ei kohaldata turba suhtes.

4. CO2-heite maksustamist kohaldatakse vastavalt käesoleva direktiivi artikli 14 lõike 1 punktile d energiatoodete sellise kasutamise suhtes, mis tekitavad CO2-heidet käitistes, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/87/EÜ (millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ) (*) artikli 3 punktis e, olenemata sellest, kas need käitised vastavad kõnealuse direktiivi I lisas osutatud künnisväärtustele.

Kui energiatooteid kasutatakse esimese lõigu kohaselt muu kui mootorikütusena, käsitatakse neid käesoleva direktiivi eesmärgil kütteainena.

5. Käesolevas direktiivis esitatud viited kombineeritud nomenklatuuri koodidele osutavad komisjoni 5. oktoobri 2010. aasta määruse (EÜ) nr 861/2010 (millega muudetakse tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühist tollitariifistikku käsitleva nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa)(**) koodidele.

Kui esimeses lõigus osutatud määruse asendamise või kombineeritud nomenklatuuri muudatuse tõttu on vaja muuta käesolevas direktiivis osutatud koode, võtab komisjon vastu delegeeritud õigusakti kooskõlas artikliga 27 ja vastavalt artiklites 27a ja 27b osutatud tingimustele, et muuta käesolevas direktiivis osutatud toodete CN-koode või selleks, et muuta esimeses lõigus osutatud viidet, et viia see kooskõlla kombineeritud nomenklatuuri kehtiva versiooniga.

Kõnealune delegeeritud õigusakt ei tohi kaasa tuua käesoleva direktiiviga kohaldatavate maksu alammäärade muutusi ega ühegi energiatoote või elektrienergia lisamist või väljajätmist.

__________

(*) ELT L 275, 25.10.2003, lk 32.

(**) ELT L 284, 29.10.2010, lk 1.”

c) lisatakse lõige 6:

„6. Käesoleva artikli lõike 1 punktide a, d, i ja j ning artikli 20 lõike 1 punktide a, g, i ja j eesmärgil käsitatakse tarnitavaid tooteid kütteainena või mootorikütusena kasutamiseks ettenähtud toodetena, kui tarnija on või peaks olema teadlik, et saaja kavatseb neid tooteid kasutada kütteainena või mootorikütusena. Käesoleva artikli lõike 1 punktis a ja artikli 20 lõike 1 punktis a osutatud tooteid ei käsitata kütteainena või mootorikütusena kasutamiseks ettenähtud toodetena, kui need tarnitakse käesoleva artikli lõike 1 punktis h ja artikli 20 lõike 1 punktis h osutatud toodete tootjatele.”

7. Artikkel 3 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 3

Ilma et see piiraks artikli 2 lõike 4 kohaldamist, ei kohaldata käesolevat direktiivi:

a) soojusenergia toodangu maksustamise ning CN-koodide 4401 ja 4402 alla kuuluvate toodete maksustamise suhtes;

b) energiatoodete ja elektrienergia kasutamise suhtes järgmistel otstarvetel:

- energiatoodete kasutamine muul otstarbel kui mootorikütusena või kütteainena;

- energiatoodete kahene kasutamine.

Energiatoode on kahese kasutusega, kui seda kasutatakse nii kütteainena kui ka muul otstarbel kui mootorikütusena või kütteainena. Energiatoodete kasutamist keemilise reduktsiooni jaoks ning elektrolüütilistes ja metallurgilistes protsessides käsitatakse kahese kasutusena;

- elektrienergia kasutamine peamiselt keemilise reduktsiooni jaoks ning elektrolüütilistes ja metallurgilistes protsessides;

- mineraloogilised protsessid.

„Mineraloogilised protsessid” – protsessid, mis on nimetatud nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruses (EÜ) nr 1893/2006 (millega kehtestatakse majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator NACE Revision 2 ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3037/90 ja teatavaid EÜ määrusi, mis käsitlevad konkreetseid statistikavaldkondi*) NACE nomenklatuuri koodi DI 23 „Muude mittemetalsetest mineraalidest toodete tootmine” all.

Siiski kohaldatakse artiklit 20 käesoleva artikli lõike 1 punktis b osutatud kasutusega energiatoodete suhtes.

________

(*)ELT L 393, 30.12.2006, lk 1.”

8. Artiklit 4 muudetakse järgmiselt:

a) lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Käesolevas direktiivis tähendab „maksustamistase” kõiki kinnipeetavaid kaudseid makse (välja arvatud käibemaks), mis arvestatakse:

9. CO2-heite maksustamise puhul kookõlas artikli 1 lõike 2 teise lõiguga tarbimisse lubamise ajal;

10. energiatarbimise üldise maksustamise puhul kookõlas artikli 1 lõike 2 kolmanda lõiguga tarbimisse lubamise ajal.”

b) lisatakse lõiked 3 ja 4:

„3. Ilma et see piiraks käesoleva direktiiviga ettenähtud vabastuste, eristamiste ja vähendamiste kohaldamist, tagavad liikmesriigid, et kui I lisas esitatakse ühetaolised madalaimad maksutasemed teatava kasutuse jaoks, kehtestatakse kõnealusel eesmärgil kasutatavate toodete suhtes ühetaolised maksustamistasemed. Ilma et see piiraks artikli 15 lõike 1 punkti i kohaldamist, kohaldatakse seda sätet I lisa tabelis A esitatud mootorkütuste suhtes alates 1. jaanuarist 2023.

Esimese lõigu kohaldamisel käsitatakse iga kasutust, mille jaoks esitatakse vastavalt I lisa tabelites A, B ja C madalaim maksustamistase, ühese kasutusena.

4. Käesolevas direktiivis sätestatud energiatarbimise üldise maksustamise madalaimaid tasemeid kohandatakse iga kolme aasta järel alates 1. juulist 2016, et võtta arvesse Eurostati avaldatava ELi ühtlustatud tarbijahindade indeksi muutusi, milles ei võeta arvesse energia- ja töötlemata toidu hindu. Komisjon avaldab nii saadud madalaimad maksustamistasemed Euroopa Liidu Teatajas .

Madalaimaid tasemeid kohandatakse automaatselt, suurendades või vähendades baassummat eurodes indeksi protsentuaalse muutuse võrra eelneva kolme kalendriaasta lõikes. Kui muutus protsentides pärast viimast kohandamist on alla 0,5 %, summat ei kohandata.”

11. Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:

a) sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:

„Kui järgitakse käesoleva direktiiviga ettenähtud madalaimaid maksustamistasemeid, võivad liikmesriigid tingimusel, et maksude õigsust kontrollitakse, kohaldada energiatarbimise üldise maksustamise puhul erinevaid maksumäärasid järgmistel juhtudel”:

b) kolmas taane asendatakse järgmisega:

„– järgmistel eesmärkidel: kohalik ühistransport (taksod kaasa arvatud), jäätmete kogumine, relvajõud ja riigihaldus, puuetega inimesed, kiirabiautod;”

12. Artikkel 7 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 7

Mootorikütuste madalaimad maksustamistasemed kehtestatakse alates 1. jaanuarist 2013 ja 1. jaanuarist 2015 ning 1. jaanuarist 2018 I lisa tabeli A kohaselt.”

13. Artikli 8 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1. Alates 1. jaanuarist 2013 kehtestatakse käesoleva artikli lõikes 2 loetletud eesmärkidel mootorikütusena kasutatavate toodete madalaimad maksustamistasemed I lisa tabeli B kohaselt.”

14. Artikkel 9 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 9

Alates 1. jaanuarist 2013 kehtestatakse kütteainete madalaimad maksustamistasemed I lisa tabeli C kohaselt.”

15. Artikkel 10 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 10

Alates 1. jaanuarist 2013 kehtestatakse elektrienergia madalaimad maksustamistasemed I lisa tabeli D kohaselt.”

16. Artikli 12 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Kui kasutatakse mahuühikuid, mõõdetakse mahtu temperatuuril 15°C.”

17. Artiklit 14 muudetakse järgmiselt:

a) lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

i) sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:

„Lisaks sellele, mis on nõukogu 16. detsembri 2008. aasta direktiivi 2008/118/EÜ (mis käsitleb aktsiisi üldist korda ja millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 92/12/EMÜ)(*) üldsätetega ette nähtud maksustatavate toodete maksust vabastamise kohta, ja piiramata muude liidu sätete kohaldamist, peavad liikmesriigid maksust vabastama järgmisena loetletud tooted tingimustel, mille nad sätestavad selleks, et tagada maksuvabastuse nõuetekohane ja arusaadav kohaldamine ning ära hoida maksudest kõrvalehoidmist, maksustamise vältimist ja muid kuritarvitusi:

_________

(*) ELT L 9, 14.1.2009, lk 12.”

ii) punkti a teine lause asendatakse järgmisega:

„Liikmesriigid võivad siiski keskkonnapoliitikaga seotud muudel põhjustel kui CO2-heite vähendamine nimetatud tooted maksustada, ilma et peaks järgima käesolevas direktiivis sätestatud madalaimaid maksustamistasemeid.”

iii) lisatakse punktid d ja e:

„d) seoses CO2-heite maksustamisega energiatooted, mida kasutatakse tegevuseks, mida reguleeritakse direktiivi 2003/87/EÜ kohase liidu süsteemiga ja mis ei ole sellest välja jäetud.

e) kuni 31. detsembrini 2020 elektrienergia, mis toodetakse kaldal ja vahetult jaotatakse sadamakai ääres seisvatele laevadele.”

b) lisatakse lõige 3:

„3. Seoses lõike 1 punktis a osutatud kasutustega, välja arvatud kasutamine laeva pardal elektrienergia tootmiseks, kohaldatakse üksnes energiatarbimise üldisest maksustamisest vabastamist.”

18. Lisatakse artikkel 14a:

„Artikkel 14a

1. Kuni 31. detsembrini 2020 näevad liikmesriigid ette CO2-maksu krediidi juhtudel, kui energiatooteid kasutavad käitised, mis kuuluvad sellistesse sektoritesse või allsektoritesse, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht.

2. Maksukrediidi summa vastab võrdlusperioodi jooksul energiatoodete keskmisele aastasele tarbimisele käitises muul kui artikli 7 kohasel eesmärgil, väljendatuna gigadžaulides (GJ) ning korrutatuna arvuga 0,00561 ja CO2-heite maksustamise madalaima tasemega, nagu on esitatud I lisa tabelis C. Käesoleva lõike esimeses lauses osutatud võrdlusperiood on kas 1. jaanuarist 2005 kuni 31. detsembrini 2008 või 1. jaanuarist 2009 kuni 31. detsembrini 2010. Maksukrediidi summa ei ületa CO2-maksu, mida võetakse asjaomasel perioodil käitiselt energiatoodete kasutamise eest.

3. Selliste käitiste puhul, mida ei ole võrdlusperioodil käitatud, võtavad liikmesriigid maksukrediidi taseme määramisel aluseks käitise installeeritud võimsuse korrutatuna keskmise võimsuskasutusteguriga, kasutades komisjoni otsuse XXX (millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks)(*) kohast metoodikat.

4. Kui liikmesriik kohaldab CO2-heite maksustamise taset, mis ületab käesoleva direktiiviga ettenähtud madalaimat taset, võib ta lõike 2 kohase maksukrediidi summa kindlaksmääramisel võtta arvesse CO2-heite maksustamise taset kuni siseriikliku tasemeni.

5. Lõigete 1–4 kohaldamisel tähendab „sektorid või allsektorid, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht” sektoreid, mis on sellisena määratletud direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a lõike 13 alusel.

_______

(*) ELT L

19. Artiklit 15 muudetakse järgmiselt:

a) lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

i) punktid h ja i asendatakse järgmisega:

„h) energiatooted, mida kasutatakse kütteainena ja elektrienergiana kodumajapidamistes ja/või asjaomase liikmesriigi tunnustatud heategevusorganisatsioonides. Selliste heategevusorganisatsioonide puhul piiravad liikmesriigid maksuvabastuse või -vähenduse muu kui äriotstarbelise kasutusega. Segakasutuse korral kohaldatakse maksustamist iga kasutusliigiga proportsionaalselt. Kui üks kasutusliik on tähtsusetu, võib selle lugeda olematuks;

i) kuni 1. jaanuarini 2023 mootorikütusena kasutatav maagaas ja veeldatud naftagaas;”

ii) lisatakse järgmine lõik:

„Punkte a-e ja g kohaldatakse üksnes energiatarbimise üldise maksustamise suhtes.”

b) lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. Liikmesriigid võivad kohaldada energiatarbimise üldise maksustamise kuni nullini vähendatud taset põllumajanduses, aianduses, kalakasvatuses või metsanduses kasutatavate energiatoodete ja elektrienergia suhtes. Abisaajad peavad järgima korda, mis peab aitama suurendada energiatõhusust määral, mis on üldiselt samaväärne määraga, mis oleks saavutatud liidu standardsete alammäärade järgimise korral”

20. Artiklit 16 muudetakse järgmiselt:

a) lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

i) sissejuhatav lause asendatakse järgmisega:

„Kuni 1. jaanuarini 2023 võivad liikmesriigid, ilma et see piiraks käesoleva artikli lõiget 5, kohaldada energiatarbimise üldise maksustamise puhul vabastust või vähendatud määra, kui maksude õigsust kontrollitakse, käesoleva direktiivi artiklis 2 osutatud maksustatavate toodete puhul, kui sellised tooted koosnevad või sisaldavad vähemalt ühte järgmistest toodetest ning kui direktiivi 2009/28/EÜ artikli 2 punktide h ja i kohaste biokütuste ja vedelate biokütuste puhul vastavad sellised tooted kõnealuse direktiivi artiklis 17 sätestatud säästlikkuse kriteeriumidele.”

ii) kolmas lõik jäetakse välja.

b) lõiked 4, 6 ja 8 jäetakse välja.

21. Artiklid 17 ja 18 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 17

1. Eeldusel et käesolevas direktiivis sätestatud madalaimaid maksustamistasemeid järgitakse keskmiselt iga ettevõtte puhul, võivad liikmesriigid kohaldada maksuvähendust energiatarbimise üldisest maksustamisest selliste energiatoodete suhtes, mida kasutatakse kütmiseks või artikli 8 lõike 2 punktides b ja c nimetatud eesmärkidel, ning elektrienergia suhtes järgmistel juhtudel:

a) energiamahukate ettevõtete hüvanguks.

„Energiamahukas ettevõte” on artiklis 11 osutatud majandusüksus, kus energiatoodete ja elektrienergia ost moodustab vähemalt 3,0 % toodangu väärtusest või maksmisele kuuluv liikmesriigi energiamaks vähemalt 0,5 % lisandväärtusest. Liikmesriigid võivad selle määratluse piires kohaldada piiravamaid põhimõtteid, sealhulgas müügiväärtust, tootmisprotsessi ja valdkonna määratlusi.

„Energiatoodete ja elektrienergia ost” tähendab ostetud või ettevõttes toodetud elektrienergia tegelikku väärtust. Siia hulka arvestatakse ainult elektri- ja soojusenergia ning energiatooted, mida kasutatakse kütmiseks või artikli 8 lõike 2 punktides b ja c nimetatud eesmärkidel. Kõik maksud on sisse arvestatud, välja arvatud mahaarvamisele kuuluv käibemaks.

„Toodangu väärtus” tähendab käivet koos toote hinnaga otseselt seotud subsiidiumidega, millele liidetakse või millest lahutatakse valmistoodete ja pooleliolevate tööde ning edasimüügiks ostetud kaupade ja teenuste varude muutused ning millest lahutatakse edasimüügiks ostetud kaubad ja teenused.

„Lisandväärtus” tähendab käibemaksuga maksustatavat kogukäivet koos eksportmüügiga, millest lahutatakse käibemaksuga maksustatav ostude kogusumma koos impordiga;

b) kui artiklis 11 osutatud majandusüksustega või selliste majandusüksuste ühendustega on sõlmitud leping või kui rakendatakse kaubeldavate lubade süsteemi või muud samalaadset korraldust, tingimusel et sellega kaasneb energiatõhususe suurenemine.

2. Eeldusel et käesolevas direktiivis sätestatud madalaimaid maksustamistasemeid järgitakse keskmiselt iga ettevõtte puhul, võivad liikmesriigid kohaldada CO2-heite maksustamise puhul maksuvähendust selliste energiatoodete suhtes, mida kasutatakse kütmiseks või artikli 8 lõike 2 punktides b ja c nimetatud eesmärkidel, kui artiklis 11 osutatud majandusüksustega või selliste üksuste ühendustega on sõlmitud lepingud või kui rakendatakse kaubeldavate lubade süsteemi või muud samalaadset korraldust, tingimusel et sellega kaasneb CO2-heite vähenemine.

3. Lõigetes 1 ja 2 tähendab „kaubeldavate lubade süsteem” muud kaubeldavate lubade süsteemi kui direktiivi 2003/87/EÜ kohast liidu süsteemi.

Artikkel 18

1. Olenemata artikli 4 lõikest 3 võib Hispaania ette näha, et mis tahes autonoomses piirkonnas kohaldatavad energiatarbimise üldise maksustamise tasemed võivad olla kõrgemad kui vastavad siseriiklikud maksustamistasemed (piirkondlik diferentseeritus). Kohaldatavad reeglid peavad vastama järgmistele tingimustele:

a) mis tahes autonoomses piirkonnas kohaldatav maksustamistase ei tohi ületada vastavat siseriiklikku maksustamistaset rohkem kui 15 %;

b) kui aktsiisi peatamise korra alusel teisest liikmesriigist Hispaaniasse liikuvate energiatoodete puhul on ilmnenud eeskirjade rikkumine või seda loetakse toimunuks Hispaanias direktiivi 2008/118/EÜ artikli 10 tähenduses ja see hõlmab aktsiisi sissenõutavust, ei vastuta autonoomses piirkonnas kohaldatava maksustamistaseme ja siseriikliku taseme vahe kinnimaksmise eest isik, kes esitas artikli 18 kohase aktsiisi maksmise tagatise, välja arvatud siis, kui kõnealune isik oli kaasatud eeskirjade rikkumisse.

2. Olenemata artikli 4 lõikest 3 võib Prantsusmaa ette näha, et Prantsusmaa piirkondlikul tasandil kohaldatavad energiatarbimise üldise maksustamise tasemed võivad olla kõrgemad kui vastavad siseriiklikud maksustamistasemed (piirkondlik diferentseeritus). Kohaldatavad reeglid peavad vastama järgmistele tingimustele:

a) mis tahes piirkondliku ametiasutuse kohaldatav maksustamistase ei tohi ületada vastavat siseriiklikku maksustamistaset rohkem kui 15 %;

b) kui aktsiisi peatamise korra alusel teisest liikmesriigist Prantsusmaale liikuvate energiatoodete puhul on ilmnenud eeskirjade rikkumine või seda loetakse toimunuks Prantsusmaal direktiivi 2008/118/EÜ artikli 10 tähenduses ja see hõlmab aktsiisi sissenõutavust, ei vastuta piirkondliku ametiasutuse kohaldatava maksustamistaseme ja siseriikliku taseme vahe kinnimaksmise eest isik, kes esitas artikli 18 kohase aktsiisi maksmise tagatise, välja arvatud siis, kui kõnealune isik oli kaasatud eeskirjade rikkumisse.

3. Portugal võib Assooride ja Madeira autonoomsetes piirkondades tarbitavate energiatoodete ja elektrienergia suhtes kohaldada energiatarbimise üldise maksustamise madalaiamaid tasemeid kui käesoleva direktiiviga ettenähtud madalamaid maksustamistasemed, et hüvitada nende piirkondade saarelisest asendist ja kõrvalisest asukohast tulenevaid transpordikulusid.

4. Kreeka võib kohaldada energiatarbimise üldise maksustamise tasemeid, mis on kuni 0,6 eurot GJ kohta madalamad kui käesoleva direktiiviga ettenähtud madalaimad tasemed, mida kohaldatakse mootorikütusena kasutatava gaasiõli ja bensiini puhul, mida tarbitakse Lesbose, Chíose, Sámose, Dodekaneeside ja Küklaadide piirkonnas ning järgmistel Egeuse mere saartel: Thásos, Põhja-Sporaadid, Samothráki ja Skyros.

5. Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Eesti, Läti, Leedu, Ungari, Poola, Rumeenia ja Slovakkia võivad artiklites 8 ja 9 osutatud kasutuste puhul kohaldada üleminekuperioodi kuni 1. jaanuarini 2021, et kehtestada CO2-heite maksustamine. Kui liit otsustab vähendada kasvuhoonegaaside heidet 2020. aastaks rohkem kui 20 % võrreldes 1990. aasta tasemetega, uurib komisjon kõnealuste üleminekuperioodide kohaldamist ja esitab vajaduse korral ettepaneku nende lühendamiseks ja/või I lisas esitatud CO2-heite maksustamise madalaimate tasemete muutmiseks.”

22. Artiklid 18a ja 18b jäetakse välja.

23. Artikkel 20 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 20

1. Direktiivi 2008/118/EÜ III ja IV peatükkide sätteid kohaldatakse üksnes järgmiste energiatoodete suhtes:

a) CN-koodide 1507–1518 alla kuuluvad tooted, kui need on mõeldud kasutamiseks kütteaine või mootorikütusena;

b) CN-koodide 2707 10, 2707 20, 2707 30 ja 2707 50 alla kuuluvad tooted;

c) CN-koodide 2710 11–2710 19 69 alla kuuluvad tooted. CN-koodide 2710 11 21, 2710 11 25 ja 2710 19 29 ja direktiivi 2008/118/EÜ III ja IV peatükkide alla kuuluvate toodete puhul kohaldatakse kõnealuseid sätteid üksnes mahtkauba kaubanduslikule liikumisele;

d) CN-koodide 2711 (v.a 2711 11 ja 2711 21 ja 2711 29) alla kuuluvad tooted;

e) CN-koodi 2901 10 alla kuuluvad tooted;

f) CN-koodide 2902 20, 2902 30, 2902 41, 2902 42, 2902 43 ja 2902 44 alla kuuluvad tooted;

g) CN-koodi 2905 11 00 alla kuuluvad tooted, mis ei ole sünteetilised, kui need on mõeldud kasutamiseks kütteainena või mootorikütusena;

h) CN-koodide 2909 19 10 ja 3824 90 91 alla kuulvad tooted;

i) CN-koodide 2207, 2208 90 91 ja 2208 90 99 alla kuuluvad tooted, kui need on mõeldud kasutamiseks kütteainena või mootorikütusena ning need on denatureeritud vastavalt direktiivi 92/83/EÜ artikli 27 lõike 1 punktidele a ja b;

j) CN-koodide 2909 19 90, 3823 19 90 ja 3824 90 97 alla kuuluvad tooted, kui need on mõeldud kasutamiseks kütteainena või mootorikütusena;

k) CN-koodi 3811 alla kuuluvad tooted.

2. Liikmesriigid võivad kahepoolsete kokkulepete alusel loobuda osade või kõigi direktiivi 2008/118/EÜ III ja IV peatükkide sätete kohaldamisest käesoleva artikli lõikes 1 osutatud osade või kõigi toodete puhul, kui need ei kuulu käesoleva direktiivi artiklite 7–9 reguleerimisalasse. Sellised kokkulepped ei mõjuta liikmesriike, kes ei ole nende osalised. Sellistest kahepoolsetest kokkulepetest tuleb teatada komisjonile, kes teavitab teisi liikmesriike.”

24. Artiklit 21 muudetakse järgmiselt:

a) lõikes 1 asendatakse tekst „direktiiv 92/12/EMÜ” tekstiga „direktiiv 2008/118/EÜ”;

b) lõige 2 jäetakse välja;

c) lõike 5 esimeses ja neljandas lõigus asendatakse tekst „Direktiivi 92/12/EMÜ artiklite 5 ja 6 kohaldamisel” tekstiga „Direktiivi 2008/118/EÜ artiklite 2 ja 7 kohaldamisel”.

25. Artikli 24 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid:

„standardsed paagid”

- tootja või kolmanda isiku poolt sõidukile püsivalt paigaldatud paagid, mis sõiduki registreerimisdokumentide või tehnoülevaatuse kontrollkaardi kohaselt vastavad kohaldatavatele tehnilistele ja julgeolekunõuetele ning mille püsiv paigaldus võimaldab kasutada kütust vahetult nii edasiliikumiseks kui ka vajaduse korral jahutussüsteemi või muu süsteemi kasutamiseks veo ajal. Standardsete paakidena käsitatakse ka mootorsõidukile paigaldatud gaasipaake, mis on ette nähtud gaasi vahetuks kasutamiseks kütusena, ja paake, mis on paigaldatud sõiduki varustusse kuuluvale muule süsteemile;

- tootja või kolmanda isiku poolt erikonteinerile püsivalt paigaldatud paagid, mis konteineri registreerimisdokumentide või tehnoülevaatuse kontrollkaardi kohaselt vastavad kohaldatavatele tehnilistele ja julgeolekunõuetele ning mille püsiv paigaldus võimaldab kasutada kütust vahetult nii edasiliikumiseks kui ka vajaduse korral jahutussüsteemi või muu süsteemi kasutamiseks veo ajal

„erikonteiner” – mis tahes konteiner, millesse on paigaldatud jahutus-, hapnikuga varustamise, soojusisolatsiooni- või muu süsteemi eriaparatuur.”

26. Artikkel 27 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 27

Delegeeritud volituste rakendamine

1. Komisjonile antakse määramata ajaks õigus võtta vastu artikli 2 lõikes 5 osutatud delegeeritud õigusakte.

2. Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle teatavaks nõukogule.

3. Komisjonile antud volituste suhtes võtta vastu delegeeritud õigusakte kohaldatakse artiklites 27a ja 27b sätestatud tingimusi.”

27. Lisatakse artiklid 27a, 27b ja 27c:

„Artikkel 27a

Delegeerimise tagasivõtmine

1. Nõukogu võib artikli 2 lõikes 5 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.

2. Kui nõukogu on algatanud sisemenetluse, et otsustada, kas volituste delegeerimine tuleks tagasi võtta, püüab ta sellest teavitada komisjoni mõistliku aja jooksul enne lõpliku otsuse tegemist, nimetades delegeeritud volitused, mille suhtes võidakse kohaldada tagasivõtmist, ja tagasivõtmise võimalikud põhjused.

3. Tagasivõtmise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub kohe või otsuses osutatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 27b

Delegeeritud õigusaktide suhtes vastuväidete esitamine

1. Nõukogu võib delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitada [kolme] kuu jooksul alates õigusakti teatavakstegemisest.

2. Kui nõukogu ei ole kõnealuse ajavahemiku jooksul delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid esitanud, avaldatakse see Euroopa Liidu Teatajas ja see jõustub õigusaktis sätestatud kuupäeval.

Delegeeritud õigusakti võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas ja see võib jõustuda enne nimetatud tähtaja lõppu, kui nõukogu on komisjonile teatanud, et ta ei kavatse vastuväiteid esitada.

3. Kui nõukogu esitab delegeeritud õigusakti suhtes vastuväiteid, õigusakt ei jõustu. Nõukogu põhjendab delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväiteid.

Artikkel 27c

Euroopa Parlamendile teatamine

Komisjon teavitab Euroopa Parlamenti delegeeritud õigusakti vastuvõtmisest, delegeeritud õigusakti suhtes esitatud vastuväidetest või volituste delegeerimise tagasivõtmisest nõukogu poolt.

28. Artikkel 29 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 29

Iga viie aasta tagant ja esimest korda 2015. aasta lõpuks esitab komisjon nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta ja vajaduse korral ettepaneku selle muutmiseks.

Komisjoni aruandes analüüsitakse muu hulgas CO2-heite maksustamise madalaimat taset, innovatsiooni ja tehnoloogiliste lahenduste mõju, eriti seoses energiatõhususega ja elektrienergia kasutamisega transpordisektoris, ning käesoleva direktiiviga ette nähtud maksuvabastuste ja -vähenduste põhjendatust, sealhulgas õhusõiduki või laeva kütusena kasutatavate kütuste puhul. Aruandes võetakse arvesse siseturu nõuetekohast toimimist, madalaimate maksustamistasemete tegelikku väärtust ja aluslepingu üldeesmärke.

Loetelu käesoleva direktiivi artikli 14a kohastest sektoritest või allsektoritest, kus on märkimisväärne süsinikdioksiidi lekke oht, vaadatakse igal juhul korrapäraselt läbi, võttes eelkõige arvesse tõendite kättesaadavust.”

29. I lisa asendatakse käesoleva direktiivi lisas esitatud tekstiga.

30. II ja III lisa jäetakse välja.

Artikkel 2

1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembril 2012. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.

Nad kohaldavad neid norme alates 1. jaanuarist 2013.

Kui liikmesriigid esimeses ja kolmandas lõigus osutatud normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.

Artikkel 3

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 4

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

LISA

„I LISA

Tabel A. Madalaimad maksustamistasemed, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013 artiklis 7 sätestatud eesmärkidel kasutatavate mootorikütuste suhtes

CO2-heite maksustamine | Energiatarbimise üldine maksustamine | Energiatarbimise üldine maksustamine | Energiatarbimise üldine maksustamine |

1. jaanaur 2013 | 1. jaanaur 2013 | 1. jaanuar 2015 | 1. jaanuar 2018 |

Bensiin CN-koodid 2710 11 31, 2710 11 41, 2710 11 45, 2710 11 49, 2710 11 51 ja 2710 11 59 | 20 EUR/t CO2 | 9,6 EUR/GJ | 9,6 EUR/GJ | 9,6 EUR/GJ |

Gaasiõli CN-koodid 2710 19 41kuni 2710 19 49 | 20 EUR/t CO2 | 8,2 EUR/GJ | 8,8 EUR/GJ | 9,6 EUR/GJ |

Petrool CN-koodid 2710 19 21 ja 2710 19 25 | 20 EUR/t CO2 | 8,6 EUR/GJ | 9,2 EUR/GJ | 9,6 EUR/GJ |

Veeldatud naftagaas CN-koodid 2711 12 11 kuni 2711 19 00 | 20 EUR/t CO2 | 1,5 EUR/GJ | 5,5 EUR/GJ | 9,6 EUR/GJ |

Maagaas CN-koodid 2711 11 00 ja 2711 21 00 | 20 EUR/t CO2 | 1,5 EUR/GJ | 5,5 EUR/GJ | 9,6 EUR/GJ |

Tabel B. Madalaimad maksustamistasemed, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013 artikli 8 lõikes 2 sätestatud eesmärkidel kasutatavate mootorikütuste suhtes

CO2-heite maksustamine | Energiatarbimise üldine maksustamine |

Gaasiõli CN-koodid 2710 19 41 kuni 2710 19 49 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Petrool CN-koodid 2710 19 21 ja 2710 19 25 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Veeldatud naftagaas CN-koodid 2711 12 11 kuni 2711 19 00 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Maagaas CN-koodid 2711 11 00 ja 2711 21 00 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Tabel C. Madalaimad maksustamistasemed, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013 kütteainete suhtes

CO2-heite maksustamine | Energiatarbimise üldine maksustamine |

Gaasiõli CN-koodid 2710 19 41 kuni 2710 19 49 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Raske kütteõli CN-koodid 2710 19 61 kuni 2710 19 69 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Petrool CN-koodid 2710 19 21 ja 2710 19 25 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Veeldatud naftagaas CN-koodid 2711 12 11 kuni 2711 19 00 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Maagaas CN-koodid 2711 11 00 ja 2711 21 00 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Kivisüsi ja koks CN-koodid 2701, 2702 ja 2704 | 20 EUR/t CO2 | 0,15 EUR/GJ |

Tabel D. Madalaimad maksustamistasemed, mida kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2013 elektrienergia suhtes

CO2-heite maksustamine | Energiatarbimise üldine maksustamine |

Elektrienergia CN-kood 2716 | 0,15 EUR/GJ” |

ETTEPANEKUTELE LISATAV FINANTSSELGITUS

1. ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK

1.1. Ettepaneku/algatuse nimetus

Direktiivi 2003/96/EÜ läbivaatamine

1.2. Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB [22]) struktuurile

14 05 Maksukorralduspoliitika

1.3. Ettepaneku/algatuse liik

X Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet

( Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest[23]

( Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist

( Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet

1.4. Eesmärgid

1.4.1. Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse

Jätkusuutlik majanduskasv – edendada ressursitõhusamat, loodussäästlikumat ja konkurentsivõimelisemat majandussüsteemi (Euroopa 2020. aasta strateegia)

1.4.2. Erieesmärgid ning asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

Erieesmärk nr 3 .

Töötada välja uusi maksualgatusi ja -meetmeid, et toetada ELi poliitilisi eesmärke (nt keskkonna- ja energiapoliitika valdkonnas)

Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise süsteemile

Jaotis 14 – Maksukorraldus ja tolliliit; ABB 05 Maksukorralduspoliitika

1.4.3. Oodatavad tulemused ja mõju

Täpsustage, milline peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.

Energia maksustamise direktiivi kooskõla Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidega ja heitkogustega kauplemise süsteemiga.

Kaotatakse praeguses direktiivis sisalduvad keskkonna seisukohast negatiivsed stiimulid; kehtestatakse nt biokütuste suhtes positiivsed stiimulid.

Aidatakse vähendada CO2-heidet, suurendada tööga hõivatust ja majanduskasvu.

Energiaallikate ühetaoline kohtlemine energia maksustamise direktiivi raames ja seega võrdsete võimaluste loomine eri energiatarbijate jaoks.

1.4.4. Tulemus- ja mõjunäitajad

Täpsustage, milliste näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.

Antakse CO2-hinna signaal kõigile heitkogustega kauplemise süsteemi välistele sektoritele.

Kehtestatakse energia tegelik maksumäär.

1.5. Ettepaneku/algatuse põhjendus

1.5.1. Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused

EL on seadnud endale 2020. aastaks ranged, õiguslikult siduvad kliima- ja energiaeesmärgid. Need on esitatud Euroopa 2020. aasta strateegias, milles on seatud prioriteediks jätkusuutlik majanduskasv, ressursitõhusam, keskkonnahoidlikum ja konkurentsivõimelisem majandus.

1.5.2. Euroopa Liidu meetme lisaväärtus

Kliimamuutuste ja energiaga seotud küsimused on Euroopa tasandi küsimused. Kooskõlastatud tegutsemine on oluline, et saavutada nendes valdkondades ühiselt seatud eesmärgid.

1.5.3. Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid

Ei kohaldata

1.5.4. Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega

Ettepanekuga luuakse raamistik CO2-maksu kasutamiseks valdkondades, mille suhtes ei kohaldata ELi heitkogustega kauplemise süsteemi, et täiendada ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga antavat CO2-hinna signaali. Välditakse kõnealuse kahe vahendi kattuvust, et tagada kooskõla ELi heitkogustega kauplemise süsteemiga ja hoida ära kaod kulutõhusalt.

Ettepanek aitab saavutada Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärke. Eelkõige võimaldatakse sellega liikmesriikidel optimeerida maksusüsteemide potentsiaali edendada jätkusuutlikku majanduskasvu, töökohtade loomist ja investeerimist ning aidata saavutada Euroopa laiemaid ühiskondlikke ja keskkondlikke eesmärke.

1.6. Meetme kestus ja finantsmõju

Ettepanekul puudub finantsmõju ELi eelarvele.

( Piiratud kestusega ettepanek/algatus

- ( Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA

- ( Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA–AAAA

( Piiramatu kestusega ettepanek/algatus

- rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku AAAA–AAAA,

- millele järgneb täieulatuslik rakendamine.

1.7. Ettenähtud eelarve täitmise viisid [24]

Ettepanekul puudub finantsmõju ELi eelarvele.

( Otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine komisjoni poolt

( Kaudne tsentraliseeritud eelarve täitmine , mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud:

- ( rakendusametitele

- ( ühenduste asutatud asutustele[25]

- ( riigi avalik-õiguslikele asutustele või avalikke teenuseid osutavatele asutustele

- ( isikutele, kellele on delegeeritud konkreetsete meetmete rakendamine Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaselt ja kes on kindlaks määratud asjaomases alusaktis finantsmääruse artikli 49 tähenduses

( Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega

( Detsentraliseeritud eelarve täitmine koostöös kolmandate riikidega

( Eelarve täitmine ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega (täpsustage)

Mitme haldusviisi korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.

Märkused:

2. HALDUSMEETMED

Ettepanekul puudub finantsmõju ELi eelarvele.

2.1. Järelevalve ja aruandluse eeskirjad

Täpsustage tingimused ja sagedus.

2.2. Haldus- ja kontrollisüsteemid

2.2.1. Tuvastatud ohud

2.2.2. Ettenähtud kontrollimeetod(id)

2.3. Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed

Täpsustage rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.

3. ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU

Ettepanekul puudub finantsmõju ELi eelarvele.[pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.

[2] SEK (2008) 85 vol. II, lk 51 ja järgmised leheküljed.

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87/EÜ, 13. oktoober 2003, millega luuakse ühenduses kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem ja muudetakse nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (ELT L 275, 25.10.2003, lk 32).

[4] Euroopa Ülemkogu (13.–14. märts 2008) , eesistujariigi järeldused (7652/1/08 rev.1, 20/5/2008).

[5] Roheline raamat. Turupõhised vahendid keskkonnapoliitikas ja sellega seotud valdkondades, KOM(2007) 140, 28.3.2007.

[6] Komisjoni otsus 2007/589/EÜ, 18. juuli 2007, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohaselt kasvuhoonegaaside heiteseire ja aruandluse suunised. (ELT L 229, 31.8.2007, lk 1).

[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/32/EÜ, 5. aprill 2006, mis käsitleb energia lõpptarbimise tõhusust ja energiateenuseid ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 93/76/EMÜ (ELT L 114, 27.4.2006, lk 64).

[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (ELT L 140, 5.6.2009, lk 16).

[9] KOM(2007) 52, 13.3.2007.

[10] ELT L , , lk..

[11] ELT L 9, 14.1.2009, lk 12.

[12] ELT C , , lk .

[13] ELT C , , lk .

[14] ELT C , , lk .

[15] ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.

[16] ELT L 140, 5.6.2009, lk 136.

[17] ELT L 275, 25.10.2003, lk 32.

[18] ELT L 229, 31.8.2007, lk 1.

[19] ELT L 114, 27.4.2006, lk 64.

[20] ELT L 140, 5.6.2009, lk 16.

[21] ELT L 9, 14.1.2009, lk 12.

[22] ABM – tegevuspõhine juhtimine; ABB – tegevuspõhine eelarvestamine.

[23] Vastavalt finantsmääruse artikli 49 lõike 6 punktile a või b.

[24] Eelarve täitmise viise selgitatakse koos viidetega finantsmäärusele veebisaidil BudgWeb: .http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html

[25] Määratletud finantsmääruse artiklis 185.