ET Euroopa Liidu Teataja C 48/160

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: nõukogu määrus (Euratom) toiduainete ja loomasööda radioaktiivse saastatuse lubatud piirmäärade kehtestamise kohta tuuma- või muu kiirgusavarii korral” (uuesti sõnastatud tekst)

KOM(2010) 184 lõplik – 2010/0098 (CNS)

2011/C 48/28

Raportöör: Pirkko RAUNEMAA

27. aprillil 2010 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 31 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Ettepanek: nõukogu määrus (Euratom) toiduainete ja loomasööda radioaktiivse saastatuse lubatud piirmäärade kehtestamise kohta tuuma- või muu kiirgusavarii korral” (uuesti sõnastatud tekst)

KOM(2010) 184 lõplik – 2010/0098 (CNS).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis arvamuse vastu 31. augustil 2010.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 465. istungjärgul 15.–16. septembril 2010 (15. septembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 127, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 1.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Radioaktiivne sade ulatub peaaegu alati üle riigipiiride. See põhjustab radioaktiivsete ühendite pikaajalist eraldumist, mille käigus levivad need kaugele ja mõjutavad suuri alasid. Seda laadi õnnetuse korral seisame me seega silmitsi võimaliku rahvusvahelise katastroofiga.

1.2 Hädasti oleks vaja selgeid ja ajakohastatud õigusakte, mida ELi institutsioonid ja liikmesriigid saaksid radioaktiivse sademe korral kergesti kohaldada. Seepärast on sellekohaste õigusaktide läbivaatamine asjakohane ja vajalik.

1.3 Alates Tšernobõli tuumakatastroofist 1986. aastal on ühendus töötanud välja standardeid, et piirata saastatuse määra toiduainetes ja loomasöödas tuumaavarii korral (1) ning korraldada aegsasti teabevahetust kiirgusavarii puhul (2). Lubatud piirmäärade sobivust kontrollis 1995. aastal eksperdirühm kooskõlas Euratomi asutamislepingu artikliga 31. Seepärast tuleb lubatud piirmäärad uuesti läbi vaadata.

1.4 EL on asutanud tõhusa ja rahvusvaheliselt tunnustatud riskihindamisorgani, – Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) (28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002). Eelnimetatud ametile tuleb usaldada toiduainetes ja loomasöödas leiduvate radioaktiivsete jääkide tervisemõju hindamine ning komisjon peab olemasoleva – mõnel juhul juba aastakümnete vanuse – korra läbi vaatama.

1.5 Toiduainete ja loomasööda kiirgustasemete kõrgetasemelise järelevalve tagamiseks peaks riikide veterinaar- ja toiduametitel ning kiirguskaitseametitel olema õiguspärane pädevus jälgida asjaomaseid piirmäärasid ning kontrollida toiduainete ja loomasööda importi juhtudel, kui neid piirmäärasid ületatakse, ilma et nad peaksid saama selleks kiirgusseireorgani loa.

1.6 Samuti peaks komisjon peaks otsima võimalusi tagada Codex Alimetarius’e standardite ja suuniste raames, et kehtestatakse rahvusvahelised määrused seoses radioaktiivsete jääkide olemasoluga ning nende mõjuga toiduainetele ja loomasöödale. Lisaks sellele tuleks määrata kindlaks institutsioonid, kes esmajoones vastutaksid impordi ja ekspordi kontrolli eest ELi piiril seda laadi õnnetuste korral.

1.7 Kuna vesi on toiduainete ja loomasööda üks peamisi koostisosasid, tuleb seda käsitleda määruse lisades. Lisaks peaks määrus hõlmama kõiki joogivee tüüpe, mitte üksnes toiduainetes ja loomasöödas kasutatavat vett.

1.8 Õnnetuse juhtudes on oluline püüda muuta inimeste käitumist ja mõjutada neid eelistama ohutuid või vähemohtlikke toiduaineid ja jooke. Juhtnööride andmise ja elanikkonna teavitamise eest vastutavad riikide ametiasutused ja valdkondlikud organisatsioonid.

2. Sissejuhatus

2.1 Taustteave

2.1.1 26. aprillil 1986 toimunud Tšernobõli aatomielektrijaama avarii tagajärjel paiskus atmosfääri märkimisväärses koguses radioaktiivseid aineid, mis tervishoiu seisukohast olulisel määral saastasid mitmes Euroopa riigis toiduaineid ja loomasööta.

2.1.2 See oli esimene kord, kui ühenduse tasandil võeti meetmed, tegelemaks seda laadi tuumaavariiga, mis põhjustab radioaktiivsete ühendite pikaajalist eraldumist, mille käigus levivad need kaugele ja võivad mõjutada suuri alasid.

2.1.3 Komitee on vaid ühel korral väljendanud oma arvamust tuuma- või muu kiirgusavarii järgse toiduainete ja loomasööda radioaktiivse saastatuse teemal (3). Nimetatud arvamuses leidis kajastamist aga üksnes esialgne seisukoht, sest komisjon ei olnud veel pakkunud välja radioaktiivsuse lubatud maksimaalseid piirmäärasid. Seepärast annab praegu algatatud konsultatsioon komiteele võimaluse väljendada kõnealuses küsimuses ajakohasemat seisukohta.

2.2 Õigusraamistik

2.2.1 Nõukogu 22. detsembri 1987. aasta määruses (Euratom) nr 3954/87 on sätestatud menetlus, mida tuleb järgida toiduainete ja loomasööda radioaktiivse saastatuse lubatud piirmäärade kehtestamiseks tuuma- või muu kiirgusavarii korral. Aastate jooksul on määrust märkimisväärselt muudetud (4). Maksimaalsed lubatud nn viitemäärad kehtestati eraldi lisades määruse teistkordsel muutmisel.

2.2.2 Kui komisjonini jõuab teave mõne õnnetuse või muu kiirgusavarii kohta, mille korral on oht, et jõutakse või on jõutud lubatud piirmääradeni, võtab ta vastu määruse, millega kõnealused lubatud piirmäärad rakendatakse. Määruse kehtivusaeg on nii lühike kui võimalik ega kesta üle kolme kuu.

2.2.3 Komisjon esitab nõukogule määruse ettepaneku, millega võetaks vastu esimese määruse sätteid kohandav või kinnitav määrus; see peaks toimuma ühe kuu jooksul pärast määruse vastuvõtmist ja Euratomi asutamislepingu artikli 31 kohaselt loodud eksperdirühmaga konsulteerimist. Kõnealuse teise määruse kehtivusaeg on samuti piiratud. Pikema aja jooksul, näiteks pärast tuuma- või muud kiirgusavariid võib turustatavate toiduainete ja loomasööda kontrollimiseks kasutada muid õigusakte või õiguslikke aluseid.

2.2.4 Määruse lisades kehtestatud lubatud piirmäärad võib artikli 31 kohaselt loodud ekspertrühma arvamusest lähtuvalt uuesti läbi vaadata või neid täiendada. Kehtestatud lubatud piirmäärade sobivust analüüsis viimati 1995. aastal artikli 31 kohaselt loodud ekspertrühm, võttes arvesse nõukogu direktiivi 96/29/Euratom, milles kohustatakse liikmesriike sätestama õnnetuste puhuks sekkumistasandid (5).

2.2.5 Impordi osas võttis EL meetmed tagamaks, et teatavaid põllumajandussaadusi ja -tooteid toodaks Euroopa Liitu sisse ainult vastavalt ühtsele korrale, mis kaitseb elanikkonna tervist ning samas säilitab turu ühtsuse ega kahjusta kaubavahetust.

2.2.6 Kiirgusavarii korral peavad liikmesriigid jagama teavet „Ecurie” süsteemi kaudu (6). Selle raames peavad liikmesriigid teavitama komisjoni ja neid liikmesriike, keda intsident on puudutanud või võib puudutada, ning jagama neile sellekohast teavet alati, kui liikmesriik soovib võtta ulatuslikke meetmeid, kaitsmaks üldsust kiirgusavarii korral. Edastatavas teabes tuleb nimetada intsidendi olemus ja toimumisaeg, täpne koht ning asjaomane rajatis või tegevus, põhjus, prognoositav kulg, kavandatavad või võetud kaitsemeetmed ning järelevalveorganite poolt toiduainetes, loomasöödas, joogivees ja keskkonnas mõõdetud radioaktiivsuse tasemed.

2.3 Komisjoni dokumendi sisu

2.3.1 Komisjon algatas nõukogu määruse nr 3954/87 ja selle muudatuste kodifitseerimise.

2.3.2 Seadusandliku protsessi käigus selgus aga, et kodifitseeritud teksti ettepanekus olev säte nägi ette rakendusvolituste jätmise nõukogule, kuid seda ei olnud määruse (Euratom) nr 3954/87 põhjenduste osas põhjendatud.

2.3.3 Kuna sellise põhjenduse lisamine on oluline muutus, mis läheb kaugemale kui kodifitseerimine, peeti kohaseks muuta kodifitseerimine uuestisõnastamiseks, et viia sisse vajalikud muudatused.

2.3.4 Ettepaneku preambuli 15. lisaklauslis nimetatakse võimalust, et teatud olukordades võib nõukogu võtta komisjoni asemel kohe vastu kohandatud meetmed, millega rakendatakse väga lühikese aja jooksul varem kindlaks määratud lubatud radioaktiivse saastatuse piirmäärad.

3. Hindamine

3.1 Hädasti oleks vaja selgeid ja ajakohastatud õigusakte, mida ELi institutsioonid ja liikmesriigid saaksid radioaktiivse sademe korral kergesti kohaldada. Seepärast on asjaomaste õigusaktide läbivaatamine asjakohane ja vajalik. Tuumaelektrijaamade avariide ja muude radioaktiivsete sademete tekkimise tõenäosus võib ka ELis suureneda, muu hulgas praeguste tuumaelektrijaamade amortisatsiooni, arvukate uute jaamade rajamise ja ettenägematute õnnetuste riski tõttu.

3.2 Radioaktiivne sade ulatub peaaegu alati väga laiale alale, ilma et selle intensiivsus pika maa taha levimisel tingimata väheneks. Seega on tegemist võimaliku rahvusvahelise tervise- ja keskkonnakatastroofiga.

3.3 Erinevalt 1986. aastast on nüüd ELil tõhus ja rahvusvaheliselt tunnustatud riskihindamisorgan – Euroopa Toiduohutusamet (28. jaanuari 2002. aasta määrus (EÜ) nr 178/2002). Toiduainetes ja loomasöödas sisalduvad radioaktiivsed jäägid on võrreldavad saasteainetega toidus. Seepärast võinuks arvata, et EFSA-le usaldatakse ka selliste jääkidega seotud tervisealane hindamine. Oma ettepanekus järgib komisjon täpsemate selgituste ja põhjenduseta endiselt olemasolevat, mõnel juhul juba aastakümnete vanust korda.

3.4 Õnnetuste juhtudes on oluline püüda muuta inimeste käitumist ja mõjutada neid eelistama ohutuid või vähemohtlikke toiduaineid ja jooke. Lisaks tuleb põllumajandustootjaid alati teavitada radioaktiivsete jääkide sisaldusest loomasöödas ja tutvustada loomade toitmist kriisiolukorras. Selles osas on juhtnööride andmisel ja inimeste teadlikkuse tõstmisel juhiroll riigiasutustel ja valdkondlikel organisatsioonidel.

3.5 On väga oluline, et radioaktiivse sademe määrasid ja radioaktiivsuse taset reguleerivad sätted sõnastataks nüüd ümber nii, et nende rakendamine oleks ELi ja liikmesriikide tasandil lihtsam ja selgem.

3.6 Radioaktiivsuse lubatavate piirmäärade kehtestamisel tuleb lähtuda eriti tundlike elanikkonnarühmade vajadustest, mistõttu peaksid imikutoidule kehtima rangemad määrad kui inimeste toiduainetele üldiselt.

3.7 Radioaktiivsed ained võivad sattuda pinnavette tuumakatsetustel ning tuumaenergia kasutamisel või radioaktiivsete ainete kasutamisel tervishoius, tööstuses ja teadusuuringutes. Kuigi tavaliselt on asjassepuutuvad kogused väga väiksed, võib olukord kiirgusavarii korral muutuda. Kuna vesi on toiduainete ja loomasööda üks peamisi koostisosasid, ei oleks tohtinud seda määruse lisadest välja jätta.

Brüssel, 15. september 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Muudetud nõukogu määrus (Euratom) nr 3954/87, 22. detsember 1987.

(2) Nõukogu otsus (Euratom) nr 87/600, 14. detsember 1987.

(3) CES 480/1987, EÜT C 180, 8.7.1987, lk 20–25.

(4) Euroopa Komisjoni määrused (Euratom) nr 944/89 ja (Euratom) nr 770/90.

(5) Nõukogu 13. mai 1996. aasta direktiiv 96/29/Euratom, millega sätestatakse põhilised ohutusnormid töötajate ja muu elanikkonna tervise kaitsmiseks ioniseerivast kiirgusest tulenevate ohtude eest, artikli 50 lõige 2.

(6) Vt joonealune märkus 2.