Käesolev ettepanek on seotud Euroopa Liidu lepingu artiklis 3 sätestatud üldise eesmärgiga kaitsta lapse õigusi. 1980. aasta Haagi konventsiooni eesmärk on kaitsta last vanema sooritatud lapseröövi kahjuliku mõju eest ja tagada, et laps säilitaks kontakti mõlema vanemaga, näiteks tagades suhtlusõiguse tulemusliku kohaldamise.

Ajavahemikul juunist 2015 kuni veebruarini 2019 on juba vastu võetud 18 nõukogu otsust, et kiita heaks 26 kolmanda riigi (Maroko, Singapur, Vene Föderatsioon, Albaania, Andorra, Seišellid, Armeenia, Korea Vabariik, Kasahstan, Peruu, Gruusia, Lõuna-Aafrika, Tšiili, Island, Bahama, Panama, Uruguay, Colombia, El Salvador, San Marino, Dominikaani Vabariik, Valgevene, Usbekistan, Honduras, Ecuador ja Ukraina) ühinemine 1980. aasta Haagi rahvusvahelise lapseröövi konventsiooniga.

Määruse üks peamisi eesmärke on hoida ära lapserööve liikmesriikide vahel, kehtestades menetlused, millega tagatakse laste kiire tagastamine liikmesriiki, kus on nende alaline elukoht. Selleks sisaldab Brüsseli IIa määruse artikkel 11 1980. aasta Haagi konventsioonis sätestatud menetlust, mida on täiendatud mõningate selgitustega, eelkõige sellistes küsimustes nagu lapse ärakuulamine, pärast tagastamistaotluse esitamist otsuse tegemiseks ettenähtud tähtaeg ja lapse tagasitoomisest keeldumise põhjendused. Määrusega on kehtestatud ka sätted, mis reguleerivad eri liikmesriikides väljastatud vastuolulisi tagasitoomise ja tagasitoomisest keeldumise otsuseid.

1980. aasta Haagi konventsioon on nõukogu määruse nr 2201/2003 („Brüsseli IIa määrus“) rahvusvaheline analoog vanema sooritatud lapseröövide valdkonnas. See määrus on abieluasjade ja vanemliku vastutuse küsimustes tehtava ELi õigusalase koostöö nurgakivi.

1980. aasta Haagi konventsiooni artikli 38 lõikes 4 on sätestatud, et konventsioon kehtib üksnes ühineva riigi ja nende lepinguosaliste riikide vahel, kes on tema ühinemise deklaratsiooniga heaks kiitnud.

Samuti tuleb rõhutada, et ettepanek on kooskõlas eesmärgiga edendada piiriüleste perekonnasiseste vaidluste lahendamiseks vahendusmenetluse kasutamist. Direktiivi vahendusmenetluse teatavate aspektide kohta tsiviil- ja kaubandusasjades kohaldatakse ka perekonnaõiguse suhtes ühises Euroopa õigusruumis. Ka 1980. aasta Haagi konventsioon kutsub üles perekonnasiseste vaidluste rahumeelsele lahendamisele. Üks 1980. aasta Haagi konventsioonil põhinev heade tavade juhend, mille Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents avaldas, on pühendatud vahendamise kasutamisele konventsiooni kohaldamisalasse kuuluvate rahvusvaheliste perekonnasiseste lapsi puudutavate vaidluste lahendamiseks. Euroopa Komisjoni algatusel on see juhend tõlgitud lisaks inglise ja prantsuse keelele kõigisse ELi keeltesse ja ka araabia keelde, et toetada dialoogi riikidega, mis ei ole veel konventsiooni ratifitseerinud / sellega ühinenud, ja aidata leida konkreetseid viise rahvusvahelistest lapseröövidest tekkivate probleemide lahendamiseks.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

1980. aasta Haagi konventsiooni artiklis 38 on sätestatud, et „[ühinevate riikide] [ü]hinemine kehtib ühineva riigi ja ühinemise heaks kiitnud konventsiooniosalise kohta“. Võttes arvesse asjaolu, et otsuses käsitletakse liikmesriikide poolt liidu huvides antavat sõnaselget nõusolekut ühinevate riikide 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks, on kohaldatav õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõige 6. Materiaalõiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 81 lõige 3; seepärast teeb nõukogu ühehäälse otsuse pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga. Määrus (EÜ) nr 2201/2003 on Iirimaa suhtes siduv ja seepärast osaleb ta käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel. Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

•Proportsionaalsus

Käesolev ettepanek on koostatud kooskõlas nõukogu juba vastu võetud samateemaliste otsustega ning see ei lähe kaugemale, kui on vajalik ELi ühtse tegutsemise saavutamiseks rahvusvaheliste lapseröövide valdkonnas, tagades, et ELi liikmesriigid annavad ettenähtud aja jooksul nõusoleku Filipiinide ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Konsulteerimine sidusrühmadega

Valdav enamik Euroopa Liidu liikmesriikidest, kellega komisjon konsulteeris nende valmisoleku asjus anda nõusolek Filipiinide ühinemiseks 1980. aasta Haagi konventsiooniga, esitasid pooldava arvamuse. 2. juuli 2019. aasta ekspertide kohtumise arutelud näitasid, et liikmesriikidel – ühe erandiga – ei ole Filipiinide 1980. aasta Haagi konventsiooniga ühinemiseks nõusoleku andmisele vastuväiteid. Komisjon usub, et nõukogu tsiviilõiguse töörühmas tehnilisel tasandil peetavate edasiste arutelude tulemusel saavutatakse nõukogu otsuse vastuvõtmiseks vajalik ühehäälsus.

•Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Valmistudes 2. juulil 2019 toimuvaks ekspertide kohtumiseks ja selle järelmeetmeteks, suhtles komisjon tihedalt Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi, Manilas asuva ELi delegatsiooni ja Filipiinide justiitsministeeriumiga, eelkõige riigi peanõunikuga, kes on määratud keskasutuseks 1980. aasta Haagi konventsiooni alusel.

•Mõju hindamine