ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.

juhib tähelepanu sellele, et ELi toimimise lepingu artikli 4 lõike 2 kohaselt on siseturg ELi ja liikmesriikide jagatud pädevuses ning ELi toimimise lepingu artiklis 113 sätestatakse mehhanismid, mis võimaldavad maksupoliitikat käsitlevate õigusaktide ühtlustamist liikmesriikide vahel, et tagada siseturu toimimine ja konkurentsimoonutuste vältimine. On seisukohal, et ettepanek võtta selle alusel kasutusele kvalifitseeritud häälteenamus, mis kooskõlas komisjoni kohustusega ei tohiks mõjutada liikmesriikide eelisõigusi kehtestada üksikisikutele või äriühingutele otsesed tulumaksumäärad, peaks käima käsikäes Euroopa Parlamendi ning liikmesriikide ja piirkondade parlamentide suurema kaasamisega, sest on piirkondi, millel on maksupoliitikas seadusandlik pädevus;
7.3.

Metsandussektor vajab piisavat rahastamist ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP), eriti maaelu arengu vahendite kaudu, kuna paljud kohalikud ja piirkondlikud osalejad on kasutanud kõnealuseid vahendeid metsanduse tugevdamiseks ja metsa säästva kasutamise edendamiseks oma piirkondades. Paljudes piirkondades võib metsandussektori roll maaelu arengu meetmetes jätkuvalt suureneda või, vastupidi, väheneda, sest ÜPP muutub riiklikul tasandil paindlikumaks. See on oluline maapiirkondade tööhõive, piirkondliku majanduse ja kestliku arengu seisukohast. Seega on praegu oluline hetk, et tagada metsandusmeetmete asjakohane rahastamine osana maaelu arengust ÜPP raames. Kohalike ja piirkondlike omavalitsuste panus ning valitsustasandite vaheline koostöö on vajalik selleks, et saavutada riiklike ÜPP programmide mõju kliimale ja keskkonnale. Metsandussektori rahastamise võimalused tuleks samuti avalikustada igal valitsustasandil, et neid oleks võimalik täielikult ja asjakohaselt kasutada.
—

praegune horisontaalsete teemade loetelu on veel kehtiv ja seda võiks rakendada katsemeetmetega, millesse kaasataks igast partnerlusest üks seda esindav liige, püüdes leida tasakaalu ELi institutsioonide ning riikide valitsuste ja piirkondlike ja kohalike omavalitsuste vahel. Sellega seoses on väga oluline, et komisjoni talitused ja liikmesriigid oleksid rohkem kaasatud temaatilistesse partnerlustesse, iseäranis just uue partnerluse käivitamisel. See suurendaks nii komisjoni kui ka liikmesriikide hädavajalikku isevastutust;
50.

on seisukohal, et erilist tähelepanu tuleks pöörata noortele, kes on või kellest võivad saada lapsevanemad. Keskmine noorte töötuse määr ELi liikmesriikides on endiselt kõrgem kui tööealise elanikkonna hulgas üldiselt. Lisaks on noored sagedamini silmitsi ebakindlate töötingimustega. Teadusuuringutele tuginedes peaks olema esmatähtis tagada noortele juurdepääs prognoositavale sissetulekule ja eluasemele, et tagada neile perekonna loomiseks vajalik kindlus;
30.

eeldab, et kodanikuosaluse vallas arenenud piirkondade seas valitseb rahvusvaheline solidaarsus ning et vähem arenenud piirkondi aidatakse jõu ja nõuga üleeuroopalise ökosüsteemiga ühinemisel. Samuti loodab komitee, et Euroopa Liidu ökosüsteem austab liikmesriikide, piirkondade ja linnade autonoomiat, ent on samas piisavalt paindlik, et seda saaks kohandada kultuurilistele, sotsiaalsetele ja poliitilistele vajadustele ja prioriteetidele;
52.

tuletab meelde, et sanktsioonidele, mille EL on kehtestanud kolmandatele riikidele mitmesugustel geopoliitilistel põhjustel, mis ei ole kaubandusega seotud, kehtestatakse vastusanktsioonid, mis tabavad ebaproportsionaalselt mõnda piirkonda, millel on kõnealustes kolmandates riikides väljakujunenud kaubandussidemed; on seisukohal, et tuleb tagada õige tasakaal kompensatsioonimeetmete võtmise ja konkurentsi säilitamise vahel ja et ELi toetusprogrammid tuleb ümber hinnata, et toetada kaubandussõdadest kahjustatud piirkondi;
9.

rõhutab, et EL peab tagama, et kolmandate riikide raadamisvabadest tarneahelatest pärit toodete tarbimine on maailma metsade kaitsmise ja taastamise protsessi keskpunkt. Komitee kutsub ELi üles asetama tarbijad protsessi keskmesse, et mõjutada turge, mille toimimise alus on põlismetsade probleemne muutmine laialdaselt kasutatavate toodete, nagu kohvi, kakao ja palmiõli tootmise ning karjakasvatuse aladeks;
5.

on veendunud, et täielik õigusriigi põhimõtte kaitse süsteem eeldab kontrolli liikmesriikide üle, aga ka järelevalvet ELi institutsioonide üle. Komitee on seetõttu seisukohal, et liidu õigusriigi põhimõtte järgimise järelevalvesüsteemi tuleks täiendada ELi väliste mehhanismidega. Komitee on teadlik õiguslikest probleemidest, mis ootavad lahendust, ja tervitab seetõttu komisjoni kavatsust taasalustada protsessi liidu ühinemiseks Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga, nagu on nõutud Euroopa Liidu lepingu artikli 6 lõikes 2;
46.

on sügavalt veendunud, et kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel endal võib olla suurem roll kohaliku poliitikamaastiku ja avaliku poliitilise ruumi loomisel ning nad võivad võtta osa vastutusest, et tegeleda õigusriigi põhimõtte ja põhiõiguste valdkonna puudujääkidega, nagu on rõhutanud Euroopa Komisjon;
17.

juhib tähelepanu sellele, et allpool omavalitsuse tasandit asuvad kogukonnad on tavaliselt need, keda mõjutavad kõige enam sellised keskkonnaprobleemid nagu õhukvaliteet või müra, ja neil on vähe kontrolli transpordi ja liikuvusega seotud otsuste üle, ning märgib, et need probleemid jagunevad piirkondade vahel ebavõrdselt. On äärmiselt oluline esitada keskkonnaseire mehhanismides ka allpool omavalitsust asuval tasandil eristatud andmeid, et võimaldada sihipäraseid meetmeid ja lahendusi;
31.

soovitab Euroopa Komisjonil suurendada jõupingutusi, et vähendada piirkondlikke erinevusi, mis on üks peamisi ajude äravoolu põhjuseid. Ühtekuuluvusfondidel on oluline osa piirkondade ja territooriumide toetamisel, mis selliste erinevuste tõttu kannatavad. Kohandatud poliitikameetmed ja vahendid, mis on otseselt suunatud nendele erinevustele Ida- ja Lõuna-Euroopa ning lääneriikide vahel ning liikmesriikide piirkondade vahelistele erinevustele, on ajude äravoolu peamiste põhjuste kõrvaldamiseks väga olulised. Komisjoni poliitiline pühendumus õiglasele miinimumpalgale ( 4 ) on väga oluline, eriti saatvates piirkondades, sest see lahendaks elatustaseme ja töötingimuste probleemi ning avaldaks otsest mõju elukvaliteedile. ELi 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika peaks olema kõigi piirkondade pikaajaline investeerimispoliitika, mille keskmes on majanduslike, sotsiaalsete ja piirkondlike lõhede ületamine ning mis on kooskõlas partnerluspõhimõtte ja kohapõhise lähenemisviisiga. Ühtekuuluvuspoliitika tuleks paremini kooskõlastada teiste ELi poliitikavaldkondadega, et tagada võrdsed tingimused. 2020. aasta järgse ühtekuuluvuspoliitika ja programmide haldamisel tuleks ELi tasandil parandada eri rahastamisallikate vertikaalset koordineerimist, et tagada eri juhtimis- ja planeerimistasemete tegevuskavade suurem sidusus lühikeses kuni keskpikas perspektiivis; ( 5 )
16.

rõhutab, et kõigis ELi liikmesriikides on UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud alad, mis on kultuurilisest ja looduslikust vaatenurgast ainulaadse tähtsusega kohad, ning et kokku on 27 ELi liikmesriigis 381 maailmapärandi nimekirja kantud objekti, mille koguarv ulatub 1 121-ni üle maailma;
29.

kinnitab oma veendumust, et Euroopa Liit peaks mõtlema globaalselt ja tegutsema kohalikul tasandil, ning leiab, et selle kava peamine lähenemisviis peaks alati olema alt üles suunaga. Seepärast rõhutatakse arvamuses vajadust kasutada ära Euroopa piirkondlike ja kohalike omavalitsuste ning ettevõtjate ja ekspertide kogemust, et tagada meetmete ja projektide sujuv rakendamine koostöös Aafrika partneritega;
36.

märgib, et noortes on vaja arendada faktide analüüsimise võimet, kriitilist mõtlemist ja tervet mõistust, et nad suudaksid saadud teavet lahti mõtestada ja kontrollida. Komitee peab selleks vajalikuks edendada haridus- ja koolitusasutustes teadlikkuse kasvatamise meetmeid (arutelud, dialoogid jne), et võidelda väärinfo vastu.
35.

peab seetõttu kahetsusväärseks, et käesoleva aasta aprillis esitatud aruandes „Digitaalajastu konkurentsipoliitika“ ( 18 ) („Competition policy for the digital era“) sisalduvate ettepanekute arutamist ei jätkatud aastaaruandes. Komitee peab eriti asjakohaseks järgmisi ettepanekuid: — strateegiad, mida kasutavad turgu valitsevad platvormid selleks, et vähendada konkurentsisurvet, mida nad kogevad, tuleks ära keelata, kui selgelt dokumenteeritud tarbijakaitse paranemine puudub; — komisjoni uurimistes tuleks asetada vähem rõhku turumääratluse analüüsile ning keskenduda senisest rohkem kahjuteooriatele ja konkurentsivastaste strateegiate kindlakstegemisele; — juurdepääsu andmetele, mis on turgu valitsevaks peetava ettevõtja, kuid mitte konkurentide käsutuses, ning sellise diferentseeritud juurdepääsu jätkusuutlikkust tuleks analüüsida iga juhtumi puhul eraldi; — tuleb tagada andmete ülekantavus, st kasutajate suutlikkus kanda üle mujale andmeid, mida platvorm on nende kohta kogunud, ning andmete koostalitlusvõime; — süsteemse vahendamise taristu moodustavate platvormide suhtes tuleks kohaldada tõendamiskohustust, et „vaikimisi eelistusel“ ei ole pikaajalist toodete turgudele pääsu piiravat mõju, nagu on märgitud 23 Euroopa elektroonilise tööpakkumiste portaali esitatud hagiavalduses programmi „Google for Jobs“ vastu;
45.

on seisukohal, et idapartnerluse eesmärkide saavutamiseks on 2020. aastale järgnevat perioodi käsitlevas järgmises finantsperspektiivis tarvis suurendada ELi vahendite ülemmäära; tunneb heameelt Euroopa Komisjoni ettepaneku üle suurendada uute välistegevuse rahastamisvahendite (naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahend) mahtu umbes 25 %; juhib siiski tähelepanu sellele, et idapartnerluse eelarvet tuleb suurendada sarnasel tasemel; on lisaks seisukohal, et tuleks kaaluda selle vahendi raames sihtotstarbelise rahastamise pakkumist idapartnerluse riikide kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ning piiriülese koostöö eesmärkide rakendamiseks.
46.

usub, et tuleb tagada avaliku sektori tegevusruum, et kaupade ja teenuste vaba liikumine elektroonilisel teel on tagatud, kuid ei piira konkurentsi ega kohalike turgude toimimist. Seepärast tuleb elektroonilise kaubanduse direktiivis üldhuvi kriteeriume täpsustada ja laiendada. Taskukohane majutus on Euroopa kodanikele kõikides liikmesriikides äärmiselt oluline. Lühiajalise majutuse pakkumised platvormide kaudu võivad negatiivseid suundumusi majutusturul süvendada;
10.

juhib tähelepanu asjaolule, et liikmesriikide vaeseimad piirkonnad moodustavad märkimisväärse osa Karpaatide makropiirkonnast ning et SKP elaniku kohta ei ületa enamikus piirkondades 50 % ELi keskmisest. Kuna Euroopa arengukeskuste suhtes asuvad nad kõrvalises kohas, kommunikatsioonitehnilised ühendused on topograafilistel põhjustel halvasti väljaehitatud ja püsivad ajaloolised tõkked piiride näol, on nende arenguvõimalused piiratud. Veel üks tegur on ebapiisav taristu – selle põhjuseks on asjaolu, et aastaid on liiga vähe investeeritud, riikide majandused on muutunud ja arenguvõimalused on jäetud kasutamata;
25.

märgib, et EL on korduvalt kinnitanud oma eesmärki, et tema tööstusharud oleksid innovatsiooni, digitaliseerimise ja CO 2 heite vähendamise vallas ülemaailmsed liidrid. CO 2 heite vähendamine ja kliimamuutuste leevendamine on komisjoni uue koosseisu poliitilises tegevuskavas Euroopa rohelise kokkuleppe raames esmatähtsad prioriteedid. Seepärast on komisjonilt pakiliselt vaja uuenduslikke tasakaalustatud ettepanekuid, mis tuleks esitada 100 päeva jooksul pärast uue komisjoni ametisseastumist. Komisjon peaks märkima, millised rahalised vahendid on vajalikud CO 2 heite vähendamise eesmärkide saavutamiseks;
11.

rõhutab, et teave, mis on kättesaadav kohalike ja piirkondlike omavalitsuste osalemise kohta struktuurireformi tugiprogrammis, on ebapiisav. Mitteametlike prognooside kohaselt puudutas vaid üksnes 6 % struktuurireformi tugiprogrammi raames saadud projektidest kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi. See osakaal on väga madal, võttes arvesse, et 55 % kõigist riigipõhistest soovitustest on otseselt või kaudselt suunatud kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele. Seepärast peab komitee kahetsusväärseks, et nad saavad osaleda struktuurireformi tugiprogrammis üksnes oma riikide valitsuste kaudu;
37.

kutsub Euroopa Komisjoni üles andma piirkondadele – kes on mitmetasandilise valitsemise süsteemis olulised – suurema rolli. Seejuures palub komitee komisjonil võtta kasutusele stiimulid, nagu koormuse jagamine, et julgustada piirkondi saavutama CO 2 heite vähendamise eesmärgid. Lisaks on komitee seisukohal, et Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid peaksid hõlmama mehhanisme piirkondlike koordineerijate töö toetamiseks;
71.

kordab, et internetis ei saa lubada seda, mis on keelatud väljaspool internetti, ning on sellega seoses seisukohal, et veebiplatvormide operaatorite rolli ja kohustusi tuleks täpsustada;
40.

on seisukohal, et kriteeriumites, mida EL kohaldab suhetes Lääne-Balkani riikidega, tuleks arvesse võtta tegelikku olukorda riigi ja kohalikul tasandil ning mitte ainult jälgida kriteeriumide formaalset täitmist, eelkõige seoses riiklike õigusaktide ELi õigustikuga vastavusse viimisega. Tegemist on ambitsioonika lähenemisviisiga, ent see võib anda märkimisväärselt paremaid tulemusi;
50.

rõhutab, et ELi välistegevus peaks täitma oma juriidilisi kohustusi edendada soolist võrdõiguslikkust ja naiste mõjuvõimu suurendamist rahvusvahelistes partnerlustes ning kaubandus-, naabrus- ja laienemispoliitikas, eelkõige ühinemisläbirääkimiste, assotsieerimisprotsessi ning varjupaiga- ja rändepoliitika kontekstis. See on ette nähtud ELi toimimise lepingu artiklis 208, milles on sätestatud poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõte, mille kohaselt tuleb arvesse võtta kestliku arengu eesmärke. Samuti on see ette nähtud ELi tegevuskavas soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamise kohta arengukoostöös;
2.

tuletab inimestele hoiatavalt meelde tõsiasja, et alates 2018. aastast on elurikkuse olukord halvenenud ja enamikku rahvusvahelisi ühiskondlikke ja keskkonnaalaseid eesmärke, eelkõige Aichi bioloogilise mitmekesisuse eesmärke, pole täidetud. Üleilmsed jõupingutused elurikkuse vähenemise peatamiseks on ebaõnnestunud, nagu on dokumenteeritud valitsustevahelise bioloogilist mitmekesisust ja ökosüsteemi teenuseid käsitleva teaduslik-poliitilise foorumi (IPBES) 2019. aasta ülemaailmses hindamisaruandes, mis koostati Maailma Majandusfoorumi 2020. aasta tippkohtumise eel ning milles elurikkuse vähenemine ja ökosüsteemide kokkuvarisemine on määratud viie tähtsama maailma ähvardava ohu hulka;
6.

mõistab, et pärast VKEde strateegia tutvustamist on maailm märkimisväärselt muutunud. Eeldatakse, et COVID-19 pandeemia põhjustatud majanduslangus mõjutab tugevalt kõiki Euroopa piirkondi ja VKEsid. Kriisi tuleks siiski käsitada ka ajaloolise võimalusena suunata majanduse taastumist kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppe, kestlikkuse ja digiülemineku põhimõtetega, mis peavad olema VKEde strateegia lahutamatu osa. VKEde taastekava tuleb ellu viia nii, et seda juhivad kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused, et reageerida VKEde mitmesugustele vajadustele ning kogu Euroopa erinevatele majanduslikele ja institutsioonilistele tingimustele. ELi taastemeetmed on kõige tõhusamad, kui need ühtlustatakse piirkondlike ja riiklike algatustega ning viiakse kooskõlla kohalike ökosüsteemidega. Seetõttu on ülioluline kooskõlastamine ja parimate tavade vahetamine;
53.

juhib tähelepanu sellele, et kodanikel on õigus arusaadavas keeles teada, millisest andmetest ja algoritmidest lähtuvalt mõjutatakse nende õigusi või tegelikku käitumist, et nad saaksid end õiglaselt kaitsta ja vajaduse korral saada tõhusat õiguskaitset. Lisaks peaks otsustussüsteemis sisalduma võimalus anda küsimus inimese käsitleda. Ametiasutuste rolli võiks toonitada, kus see on asjakohane;
34.

rõhutab, et ühine põllumajanduspoliitika, nitraadidirektiiv ja taimekaitsevahendite määrus tuleks ühtlustada veepoliitika raamdirektiiviga, et vähendada hajureostust (lämmastik ja fosfor), mis on viimasel ajal põhjustanud 20–50 % järvede, veehoidlate ja rannikualade toitainekoormusest. Piirkondades, kuhu on tööstuslik loomakasvatus koondunud, tundub selle eesmärgi saavutamine keeruline, kui ühises põllumajanduspoliitikas ja liikmesriikide poliitikas ei võeta – kooskõlas rohelise kokkuleppe eesmärkidega ning bioloogilise mitmekesisuse ja „Talust taldrikule“ strateegiaga – kohustust seda liiki loomakasvatust märkimisväärselt vähendada. Kaasa aitaks ka see, kui rajada väga tõhusad maismaa ja vee ökotoonid ehk siirdealad, mis tekitaksid denitrifikatsiooni ja toimiksid geokeemiliste tõketena. Komitee rõhutab, et põllumajandusmaastiku mitmekesisemaks muutmine (maismaa-veekogu ökotoonid, puuread ja kaitsehekid) vähendab tugevatest tuultest põhjustatud veekadu mullast ning hoiab ära ka orgaanilise aine ja süsiniku kao. Seega tuleks biomajanduse strateegiasse lisada nii need meetodid kui ka muud maastiku veehoidmisvõime suurendamise meetmed. See võib märkimisväärselt suurendada süsinikdioksiidi kogumist ja säilitamist, mis on üks rohelise kokkuleppe prioriteete;
32.

tuletab meelde, et saastevaba vesiniku tootmise olulised kulukomponendid sisaldavad nii investeerimis- kui ka elektrikulusid. Põhimõtteliselt on saastevaba vesiniku tootmise edendamiseks olemas vahendid nii pakkumise kui ka nõudluse poolelt ning need võivad avaldada sarnast mõju, olenevalt nende väljatöötamisest. Pakkumise poole võimalikeks vahenditeks on investeerimistoetused ja soodustariifid. Komitee rõhutab, et elektrisektori kogemustele tuginedes võib öelda, et teatava aja jooksul tagatud tulud võimaldavad tootmisvõimsuse suurendamist. Selleks et siiski tekitada konkurentsisurvet, võib algusest peale korraldada pakkumismenetlusi nii soodustariifidele kui ka investeerimistoetustele;
2.

rõhutab, et romad on Euroopa peamine etniline vähemus. Paljud romad on endiselt põhiõigustest ilma jäetud, elavad vaesuses ning kannatavad äärmusliku diskrimineerimise ja sotsiaalse tõrjutuse all. Kuna tegemist on Euroopa probleemiga ja need inimesed on Euroopa kodanikud, on seda šokeerivam, et liikmesriikide valitsustel ja ELil ei ole siiani õnnestunud rakendada edukat integratsiooni- ja kaasamispoliitikat, mis võimaldaks romadel teostada oma ELi kodakondsusega seotud õigusi ja kohustusi;
1.

juhib tähelepanu sellele, et COVID-19 pandeemia on toonud dramaatiliselt esile meie kõigi toetatud idee, et kultuur võib olla Euroopa sotsiaalse, majandusliku ja kestliku arengu suureks trumbiks. Teisest küljest on saanud selgeks ka kultuuri- ja loomemajanduse tegelikkus. Arvestades, et mõiste „kultuuri- ja loomemajandus“ on määratlemata ning et üleminek riiklikult rahastatavalt või subsideeritud kunstilt ja kultuurilt isemajandavatele loovisikutele ja kunstnikele on sama sujuv kui sektori piirid, juhib komitee käesolevas arvamuses tähelepanu eelkõige sektori ettevõtjatele, keda ametiasutused põhimõtteliselt ei toeta või väga piiratud ulatuses toetavad. Suure osa sellest sektorist moodustavad väikeettevõtted, sõltumatud kunstnikud ja teised loovad vabakutselised ning tegemist on haavatava, sageli ebakindlate töötingimustega sektoriga, mis on üks pandeemiakriisis kõige enam kannatanud sektoreid, nagu on rõhutatud komitee resolutsioonis prioriteetide kohta aastateks 2020–2025;
54.

nõuab, et ka maapiirkonnas asuvatel keskmise suurusega linnadel oleks juurdepääs linnaarenduse rahastamisele. Komitee rõhutab, et need linnad on maapiirkondade jaoks üliolulised ja on sageli oma väiksuse tõttu programmidest välja jäetud;
—

arvamus „E-valitsuse tegevuskava 2016–2020“, mille Euroopa Regioonide Komitee täiskogu võttis vastu 11. oktoobril 2016 (3). Komitee on kiidab heaks põhimõtte „digitaalsus normiks“, mille kohaselt peavad haldusasutused osutama teenuseid digitaalselt, ning rõhutab, et pikaajaline töö on vajalik e-kaasatuse suurendamiseks, et üha enam inimesi saaks juurdepääsu taristule ja pädevustele, et saada osa digiteerimisega kaasnevatest võimalustest; Komitee tunnistab, et läbipaistvad haldusasutused, kes pakuvad andmeid ja teenuseid avatult ja turvaliselt, on olulised läbipaistvuse ja tõhususe suurendamiseks, kuid juhib samas tähelepanu vajadusele tagada teatavat liiki teabe ja isikuandmete kõrgetasemeline kaitse. Lisaks toetab komitee põhimõtet „piiriülesus normiks“ avaliku sektori e-valitsuse puhul ning rõhutab, et piirialade kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel võib olla otsustav roll asjakohaste, tõhusate ja sujuvate piiriüleste teenuste määratlemisel ja arendamisel;
36.

kutsub komisjoni, Euroopa Parlamenti ja liikmesriike üles mitte alahindama COVID-19 kriisiga kaasnevat piirkondlike lõhede süvenemise riski, ning seda kolmel peamisel põhjusel: i) mõju tervishoiule on tugevalt territoriaalne, teatud piirkonnades või linnades on ebaproportsionaalselt suur juhtumite arv ning nende toimetulek on olnud erinev; ii) lisaks pandeemia otsesele mõjule kõige raskemalt kannatavatele aladele süvendavad pikemad või rangemad kaitsemeetmed majanduse aeglustumist ning seeläbi VKEde ja FIEde, kes on paljude piirkondade majanduse tugisambad, samuti kohalike ja piirkondlike omavalitsuste finantsraskusi; iii) teatud majandussektorid (nt turism) on kannatanud ebaproportsionaalsel suurel määral ja mõju kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rahanduse olukorrale sõltub seega valdkondlikust spetsialiseerumisest kohalikul ja piirkondlikul tasandil ning kokkupuutest globaalsete väärtusahelatega;
36.

soovitab kogu ELi hõlmavaid ühiseid riigihankeid ka keskkonnasõbralike minibusside jaoks, mida kasutatakse eelkõige eakate, puudega inimeste ja koolilaste veoks, kes vajavad paremini kohandatud lahendusi. Need minibussid on reisijakilomeetri kohta kallimad kui suuremad sõidukid ja nende amortisatsiooniaeg on pikem, kuid need on täiesti puhta ühistranspordivõrgu jaoks sama olulised;
44.

rõhutab, et vaja on tõhusamat CO 2 hinnakujundussüsteemi, mis sisaldab süsinikdioksiidi piirimaksu mehhanismi, et muuta CO 2 majandussüsteemi läbipaistvaks osaks ja soodustada üleminekut CO 2 -neutraalsusele. See looks uued võrdsed võimalused kestlikuks tegevuseks ning oleks oluline vahend, et muuta CO 2 süsteem läbipaistvaks kõigil tasanditel ja kõigis sektorites;
55.

peab kahetsusväärseks, et Euroopa äärepoolseimate piirkondade kaasrahastamismäär on ETK-INTERREGi perioodil 2021–2027 kehtiva määruse kohaselt madalam; see ei vasta strateegilisele tähtsusele, mille komisjon on alates 2004. aastast omistanud äärepoolseimate piirkondade piirkondlikule integratsioonile vastavates geograafilistes piirkondades;
20.

nõuab tungivalt, et komisjon pööraks erilist tähelepanu CO 2 hinna kujundamise süsteemile. Kliimamuutustega kohanemiseks ja nende leevendamiseks on vaja uusi investeeringuid, eelkõige erasektoris. Vajalike investeeringute ligimeelitamiseks tuleks CO 2 hind kehtestada prognoositaval ja asjakohasel tasemel. Selline süsteem peaks ergutama energia- ja muid ettevõtteid täitma olulist rolli kliimaeesmärkide saavutamisel ja uute CO 2 -neutraalsete lahenduste loomisel; rõhutab, et vaja on tõhusamat CO 2 hinnakujundussüsteemi, mis sisaldab süsinikdioksiidi piirimaksu mehhanismi, et muuta CO 2 majandussüsteemi läbipaistvaks osaks ja soodustada üleminekut CO 2 -neutraalsusele. Kõnealune süsteem tuleks kujundada sellisena, et see innustaks energia- ja muid ettevõtjaid looma uusi, CO 2 -neutraalseid lahendusi. See looks uued võrdsed võimalused kestlikuks tegevuseks ning oleks oluline vahend CO 2 muutmisel ülemineku läbipaistvaks osaks kõigil tasanditel ja kõigis sektorites; kutsub ELi üles võtma tugeva ülemaailmse juhirolli, et töötada vajalik süsteem välja 2030. aastaks, ja pidama sarnaste aspektide üle läbirääkimisi oma ülemaailmsete kaubanduspartneritega;
89.

juhib tähelepanu sellele, et VKEdel ja sihtkohtadel on praegusele rahastamismehhanismile raske juurde pääseda, ning teeb ettepaneku luua konkreetsed vahendid (ühtne kontaktpunkt või veebipõhine vahend), mis on seotud Euroopa fondide korraldusasutustega, et hõlbustada taotluste esitamist ja töötlemist;
51.

toonitab, et ringmajandus nõuab uut tarbimisviisi ja et teadlikkuse suurendamine on väga oluline. Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on inimestele lähedal ning neil on seega oluline roll uude normaalsusesse liikumisel. Seepärast kutsub komitee komisjoni üles toetama kohaliku ja piirkondliku tasandi projekte, mis annavad konkreetseid tulemusi;