Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse 2011. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused, mida kohaldatakse ELi vetes ning ELi kalalaevade suhtes teatavates väljaspool ELi asuvates vetes /* KOM/2010/0658 lõplik - NLE 2010/0324 */





[pic] | EUROOPA KOMISJON | Brüssel 10.11.2010 KOM(2010) 658 lõplik 2010/0324 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse 2011. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused, mida kohaldatakse ELi vetes ning ELi kalalaevade suhtes teatavates väljaspool ELi asuvates vetes SELETUSKIRI 1. Ettepaneku taust | Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Igal aastal tuleb ministrite nõukogul vastu võtta otsus kalapüügivõimaluste kohta Atlandi ookeanis, Põhjameres ja rahvusvahelistes püügipiirkondades, kus tegutsevad ELi kalalaevad. Reguleeritavate kalavarude arvult on see mahukaim kalapüügivõimalusi käsitlev määrus. Koos määrustega, millega kehtestatakse Läänemere, Musta mere ja süvamere kalavarude (viimane iga kahe aasta tagant) püügivõimalused, piiratakse nendega kalavarude püüki tasemeteni, mis peavad olema kooskõlas ühise kalanduspoliitika üldiste eesmärkidega. Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta[1] on sellega seoses sätestatud iga-aastaste püügi- ja püügikoormuse piirangute ettepanekute eesmärgid, et tagada ELi kalanduse ökoloogiline, majanduslik ja sotsiaalne jätkusuutlikkus. Kõnealustes määrustes sätestatud püügikoormused kajastavad kalanduspoliitika kui terviku edu määra. Vahendid, mida EL kasutab kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks, peaksid koos suutma tagada Euroopa kalandusressursside kasutamise õigel tasemel ja mitte üleliigselt. Selline reguleerimine ei ole üksnes kalapüügivõimaluste piiramise tagajärg. Laevastikupoliitika ja püügitegevuse kontroll, kui nimetada vaid veel kaht valdkonda, milles aktiivselt arendatakse reguleerivaid meetmeid, võivad osutuda selles vallas määravaks. Iga-aastaste kalapüügivõimaluste määramise põhiline omadus on tegelikult selle lühiajalisus. Selle põhjused on ajaloolised ja seotud viisiga, kuidas ühise kalanduspoliitika raames jagatakse mereruumi ja seal leiduvaid ressursse ELi riikide laevastike vahel. On tähtis, et kalanduspoliitika alusena säilitataks iga-aastaselt uuendatav protsess selle kogu ELi hõlmava kokkuleppe jaoks. See ei takista siiski pikaajalistel majandamiskavadel põhineva strateegia kasutuselevõttu. Selles valdkonnas on EL teinud suuri edusamme ning kaubanduslikku huvi pakkuvad põhilisi kalavarusid reguleeritakse nüüd mitmeaastaste majandamiskavadega, millega iga-aastased lubatud kogupüügi ja püügikoormuse ülemmäärad peavad olema kooskõlas. Üldiselt võib öelda, et mitmeaastased kavad on edukad, kuna enamik selliselt reguleeritavaid kalavarusid on paremas olukorras kui muud varud. Ainult pikas perspektiivis, eriti rasketel aegadel, võib reguleerija loota võimalust rakendada sisukat poliitikat ja näha ka selle eesmärkide saavutamist. Seda arvesse võttes on komisjon juba viis aastat järjest avaldanud teatise, milles esitatakse ülevaade olukorrast, millega püügivõimaluste ettepanekud peavad arvestama. Tänavuaastases komisjoni teatises kalapüügivõimaluste kohta 2011. aastal (KOM(2010) 241 (lõplik)) on ära toodud mõned head uudised, kuna mõne kalavaru olukord on paranenud. Paljude kalavarude suhtes kehtib siiski jätkuvalt soovitus vähendada püüki nullini või võimalikult madala tasemeni. Paljud kalavarud on väljaspool bioloogiliselt ohutut piiri. Hoolimata ühise kalanduspoliitika raames võetud kaitsemeetmetest, on liiga paljud kalavarud veel ohualdiste liikide kategoorias ning liiga väheste kalavarude olukord on paranenud. Analüüs kinnitab, et ülepüütud kalavarude jaoks on vaja tugevdada kaitsemeetmeid. Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) nõuandes 2011. aastaks rõhutatakse veel kord paljude ELi vete kalavarude viletsat seisukorda. Kuid selles märgitakse ka paljude tähtsate varude, nagu merluus, merikeel ja euroopa merikurat, olukorra paranemist. Komisjoni taotlusel annab ICES nõu strateegia kohta, mis võimaldab saavutada 2015. aastaks maksimaalse jätkusuutliku saagikusega kooskõlas oleva majandamise. Need kohustused võttis EL endale, kui kirjutas alla 2002. aastal Johannesburgis peetud ülemaailmse säästva arengu tippkohtumise järeldustele ja sellega seotud rakendususkavale. | Üldine taust Püügivõimaluste kindlaksmääramine ja jaotamine on ainuüksi Euroopa Liidu pädevuses. ELi kohustused vee-elusressursside säästvaks kasutamiseks tulenevad määruse (EÜ) nr 2371/2001 artiklis 2 sätestatud kohustustest. ELi otsused piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude püügivõimaluste kohta peavad olema kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepetega, muu hulgas ÜRO 1995. aasta kokkuleppega, mis käsitleb piirialade kalavarude ja pika rändega kalavarude kaitset ja majandamist. Käesoleva ettepanekuga rakendatakse ELi õigusesse kaitsemeetmed, mis EL on kõnealuste kalavarude suhtes kokku leppinud oma rahvusvaheliste partneritega ja mis teisendatakse kalapüügivõimalusteks kas püügi piirmääradena või püügikoormuse piirangutena. Nende liikide puhul, mille majandamise kohustus on üksnes ELil, vastavad kavandatud püügivõimalused teadusnõuannetele, mis komisjon on saanud kalavarude olukorra kohta, mille põhjal määratakse kindlaks püügi piirnormid kooskõlas mitmeaastase majandamiskavaga. Nende kalavarude puhul, mida sellised kavad ei hõlma, vastab kavandatav lubatud kogupüük teaduslikule nõuandele, nagu on esitatud teatises KOM(2010) 241 (lõplik). Teatises on nimelt esitatud mitmed majandamisvõimalused, mida peetakse asjakohaseks eri stsenaariumide puhul, mis võivad lähtuda teaduslikust nõuandest sõltuvalt kalavaru olukorrast (alates „säästvalt majandatav” kuni „ammendunud”) või jälgitavatest suundumustest, kui olemasolevate andmete põhjal ei ole võimalik anda täpset hinnangut. Kalavarud jagatakse kategooriatesse. Seejärel kinnitatakse igale neist eeskirjad, mille järgi määratakse püügi piirnormid või püügikoormuse piirangud. Teaduslik nõuanne sõltub loomulikult andmetest. Hinnata saab üksnes kalavarusid, mille kohta on piisavalt usaldusväärseid andmeid, nii et saab anda hinnangu nende suuruse kohta, samuti prognoosida, kuidas varud reageerivad erinevate kasutamisstsenaariumide korral (neid nimetatakse „püügivõimaluste tabeliteks”) Selline olukord esineb ainult mõne reguleeritava kalavaru puhul. Ülejäänute puhul peab majandamine põhinema jälgitavatel suundumustel, mis on tuletatud sellistest näitajatest nagu teatatud püügikogused, mis võivad olla enam või vähem usaldusväärsed. Teatavatel juhtudel takistab usaldusväärsete andmete puudus teadlastel isegi suundumuste kohta nõu anda. Kõigil sellistel juhtudel peaks nõukogu otsustama püügivõimalused ettevaatusprintsiibile tuginedes, rakendades seega kaitsemeetmeid. Mõnikord, võttes arvesse erinevaid huvisid, on sellist strateegiat raske järgida. Komisjon peab sellest hoolimata järgima ettepanekute tegemisel kõnealust printsiipi. Oluline on eelkõige kohaldada rangelt eeskirja, mille kohaselt püügisurve ei tohi suureneda, kui teaduslik nõuanne ei osuta, et see on võimalik ilma asjaomast kalavaru kahjustamata. | Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Ettepaneku valdkonnas kehtivaid õigusnorme kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2010, välja arvatud teatavad püügikoormuse piirangud, mida kohaldatakse kuni 31. jaanuarini 2011. | Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kavandatud vastavalt ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja eeskirjadele ning need on kooskõlas Euroopa Liidu säästva arengu poliitikaga. | 2. Konsulteerimine huvitatud isikutega ja mõju hindamine | Konsulteerimine huvitatud isikutega | Konsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustus Ettepanekus on arvesse võetud kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega (ACFA; sellesse kuuluvad tootmissektori, töötleva tööstuse ning kalandus- ja vesiviljelustoodete kaubanduse kutseorganisatsioonide, aga ka tarbijate huvide, keskkonna- ja arenguküsimustega tegelevate kutseväliste organisatsioonide esindajad) ning selliste piirkondlike nõuandekomisjonidega peetud konsultatsioonide tulemusi, kelle huvidega on käesoleva ettepanekuga hõlmatud kalandustegevus seotud. Nende konsultatsioonide pidamisel on olnud aluseks komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile (KOM(2006) 246 (lõplik)) ühenduse kalanduse juhtimist käsitlevate konsultatsioonide parandamise kohta, milles esitati nn ettepoole toomise põhimõtted. Selle alusel töötas komisjon välja neli konsultatsioonidokumenti käesoleva ettepaneku jaoks olulistel konkreetsetel teemadel, mis on järgmised: homaari ruumiliselt struktureeritud majandamine VII püügipiirkonnas; merilesta lubatud kogupüügi piirkondade eraldamine VIId ja VIIe püügipiirkonnas; püügikoormuse reguleerimine VIIf püügipiirkonnas; ökosüsteemil põhinev strateegia; majandamisotsused, mis käsitlevad 11. kategooria kalavarude ebakindlaid andmeid. Esimeses kahes dokumendis räägitakse püügi piirnormide ruumiliste rakenduste tehnilistest kohandustest ja arvutamismeetodist, mis on vajalik liikmesriikide kvoodiosade vastavusse viimiseks. Kolmandas dokumendis räägitakse püügikoormuse ülemmäära kehtestamisest vastusena üldisele nõuandele külmutada Keldi mere kalavarude püügikoormus või seda vähendada. Viimases dokumendis arutatakse võimalust teha otsuseid nende kalavarude kohta, millega seoses teadlased ei oska asjakohaste andmete puudumisel nõu anda, ning seda arutatakse 2012. aasta ettepanekut silmas pidades. Selle põhjuseks on asjaolu, et pakutud strateegiat tuleks kõigepealt arutada 2011. aasta esimeses pooles teadusliku nõuande väljatöötamise käigus. Varasemat otsustamist vajavad dokumendid esitati liikmesriikidele ja edastati ka piirkondlikele nõuandekomisjonidele, et anda neile tagasiside võimalus. Komisjon korraldas 14. oktoobril ACFA ja piirkondliku nõuandekomisjoni ühiskoosoleku, millele 14. septembril eelnes avatud seminar (osalesid liikmesriigid, Euroopa Parlamendi liikmed, kalanduseksperdid, sidusrühmad, ajakirjandus ja üldsuse esindajad), kus tutvustati ja arutati teadusliku nõuande tulemusi ja selle peamisi järeldusi. Konsulteerimisprotsess põhines ka komisjoni teatisel kalapüügivõimaluste kohta 2011. aastal (KOM(2010) 241 (lõplik)), milles on esitatud komisjoni vaated ja kavatsused seoses ettepanekutega kalapüügivõimaluste kohta, arvestades oodatavaid teaduslikke nõuandeid varude olukorra kohta 2011. aastal. | Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmine Kui varasema otsustamise protsess keskendub tehnilistele aspektidele, siis komisjoni teatis kalapüügivõimaluste kohta kajastab liikmesriikide ja sidusrühmade vaateid komisjoni hinnangule varude olukorra kohta ja seda, kuidas tagada varude asjakohane majandamine. Neli liikmesriiki ja neli piirkondlikku nõuandekomisjoni esitasid oma ettepanekud vastuseks komisjoni teatisele. Vastanud piirkondlike nõuandekomisjonide tähelepanekud võib kokku võtta järgmiselt: Edelapiirkonna vete piirkondlik nõuandekomisjon Toetab maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastavat eesmärki ja kahetseb, et komisjon ei alustanud varem selle eesmärgi heaks töötamist. Seda tuleks rakendada mitme liigiga püügipiirkondades, ökosüsteemi raames. Ta avaldab siiski kahetsust, et see strateegia toob kaasa lubatud kogupüügi suurema vähenemise kui 2. ja 3. kategooria varude puhul muudel juhtudel. Seoses sellega, et üksikuid liikmesriike hõlmavatelt lubatud kogupüügi otsustelt minnakse üle liikmesriikide otsustusõigusele, arvab edelapiirkonna vete piirkondlik nõuandekomisjon, et tuleks luua valdkondlik konsultatsioonimehhanism, mitte üksnes anda volitusi üle liikmesriigile. Toetab mitmeaastaseid kavasid, kuid need peavad hõlmama tehnilisi meetmeid, võimsuse ja püügikoormuse piiranguid jne ja olema välja töötatud piirkondliku raamistiku all. Rõhutab teadusliku nõuande puudumist. Paneb kahtluse alla andmed uusmeremaa merluusi varu püügikoormuse kohta. On vastu ettepanekutele minna 6. ja 9. kategooria varude puhul üle keskmisele püügitasemele. Loodepiirkonna vete piirkondlik nõuandekomisjon Märgib ära ELi õigusliku kohustuse saavutada maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastav eesmärk. Komisjonil tuleb ebakindlate teadusandmete ja andmete puudumise tõttu siiski teha valikuid ennetuslike piirnormide vahemikus. Nagu edelapiirkonna vete piirkondlik nõuandekomisjon, kardab ka see piirkondlik nõuandekomisjon, et 2. ja 3. kategooria varude lubatud kogupüüki vähendatakse rohkem kui eelnevatel aastatel. Piirkondliku nõuandekomisjoni tööstusettevõtjatest liikmed väidavad, et 2011. aasta ettepanekute, mis on tehtud uue põhimõtte kohaselt iga kalavaru kohta, sotsiaalmajanduslikele mõjudele kõigi püügipiirkondade kohta hinnangu andmine on selgelt võimatu. Nad rõhutavad, et siiski tuleks selline hinnang teha, enne kui tehakse tähendusrikas muudatus poliitikas. Loodepiirkonna vete piirkondlik nõuandekomisjon pooldab Keldi mere majandamise suhtes pigem püügivõimsuse kui püügikoormuse ülemmäära kehtestamist. Seoses merilesta varude majandamisega VIId ja VIIe püügipiirkonnas ei ole piirkondlik nõuandekomisjon nõus lubatud kogupüügi kavandatud jaotusega põhjustel, mis seonduvad kahe kalavaru segunemisega, ja usub, et püügiga seotud asjaomased liikmesriigid saaksid kõnealust lubatud kogupüüki paremini korraldada, et saavutada jätkusuutlikkusega seotud eesmärke. Piirkondlik nõuandekomisjon teeb ettepaneku, et töötataks välja norra salehomaari püügi integreeritud kava VIIa püügipiirkonna jaoks, milles pöörataks tähelepanu ka merlangi ja merikeele kaitsele, kuna need on loomulik kaaspüük kõnealustes püügipiirkondades. Pelaagiliste liikide piirkondlik nõuandekomisjon Sooviks, et komisjon oleks esitanud pelaagilistest varudest positiivsema pildi. Toetab ICESi maksimaalse jätkusuutliku saagikuse raamistikku. Oleks soovinud, et oleks tunnustatud, et pelaagiliste liikide suhtes kehtestatakse lubatud kogupüügid teadusliku nõuande põhjal. Toetabjätkuvalt paremaid andmeid. Sooviks näha Läänemere lääneosa heeringavaru majandamise pikaajalist kava. Kahetseb, et viivitatakse läänepoolse hariliku stauriidi varu mitmeaastase majandamiskava vastuvõtmisega. Märgib ära, et on vaja menetlust, millega hinnata kalastussuremuse tasemeid, mis on kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega (Fmsy). Kahetseb, et ei ole tehtud sotsiaal-majanduslikku analüüsi. Põhjamere piirkondlik nõuandekomisjon Eelistab mitut liiki arvesse võtvat, ökosüsteemipõhist strateegiat. On vastu 2. ja 10. kategooria varude 25 %-lisele vähendamisele. See peaks olema ainult 15 %. Selle asemel, et võtta nelja võrdse sammuga 2015. aastaks kasutusele Fmsy, oleks parem säilitada mõningane paindlikkus. Väljendab muret, et väga paljude varude kohta on liiga vähe andmeid, ja soovitab edendada kalurite andmete kasutamist. Väidab, et jätkuv püügikoormuse vähendamine põhjustab saagi vette tagasi laskmist. Kahetseb, et ei ole tehtud sotsiaal-majanduslikku analüüsi aasta kestel tehtavate otsuste jaoks. Tahaks näha, et algatustesse, mis käsitlevad vastutuse üleandmist, kaasataks ka sidusrühmad. Lisab selgituse seoses süvamereliikide püügikoormuse ülemmääradega, et näidata, et need määrad on kehtestatud, võttes arvesse eraldi iga liikmesriigi püügitulemusi. On vastu 11. kategooria kalavarude vähendamisele. * * * Sidusrühmad rõhutavad põhimõtet, mille kohaselt tuleb iga-aastast lubatud kogupüüki ja kvoote muuta järk-järgult, et vähendada majandustegevuse lühiajalist häirimist. Nagu on kirjas ettepaneku üksikasjalikus selgituses, on ettepanekusse kaasatud kalapüügivõimaluste järkjärgulise kohandamise ja iga-aastaste muudatuste piiramise põhimõte, kui see on olnud võimalik ilma ohualdiste varude olukorra halvenemist põhjustamata. Sidusrühmad avaldasid oma arvamust ka eesmärgi kohta taastada varude maksimaalne jätkusuutlik saagikus kooskõlas kohustusega, mille Euroopa Liit võttis 2002. aastal Johannesburgis toimunud ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel. Üldiselt on nad eesmärgiga nõus, kuid avaldavad kahetsust, et järkjärgulise strateegia rakendamine, mis võimaldaks eesmärgini jõuda 2015. aastal, võib osutuda tööstusele valulikuks, sest tegutsemiseks jääb aega üksnes viis aastat. Sidusrühmad eeldavad, et vajalikud kohandused võivad vähendada püügiga seotud ootusi seoses üldiselt heas seisukorras olevate varudega. Nimelt võib selliste varude puhul maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärk tingida püügi vähendamise, et paremast olukorrast saadav kasu oleks võimalikult suur, võrreldes püügitasemetega, mis on suunatud üksnes varude hoidmisele ohututes bioloogilistes piirides. Seoses varudega, mille puhul on tehniline alus piisav sellise strateegia järgimiseks, juhindutakse ICESi pakutud järkjärgulisest strateegiast jätkusuutliku saagikuse eesmärgi suunas, kuid samas rakendatakse madala tasemega varude suhtes täiendavaid kaitsemeetmeid. Piirkondlike nõuandekomisjonide vaadete järgimine seoses suhteliselt heas olukorras varudega tähendaks Johannesburgi eesmärgist lahti ütlemist just nende varude puhul, millega seoses näib eesmärgi saavutamine olevat kõige hõlpsamini saavutatav. Sidusrühmad leiavad üksmeelselt, et vastutust tuleks üle anda tööstusele. Kõikides vastustes toonitatakse vajadust täpsemate andmete järele ja pannakse ette, et kalandussektor võiks tegutseda aktiivsemalt seoses kõnealuste andmete esitamisega teadlastele. Vastutuse üleandmine tähendaks aga tegutsematuse tagajärgede eest vastutamist. Kõnealused tagajärjed ilmnevad varude olukorra muutudes. Kui olukord ei parane, peavad kalapüügivõimalused jääma madalale tasemele või neid tuleb veelgi vähendada. | Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine | Asjaomased teadus-/erialavaldkonnad Kalandusbioloogia ja kalamajandus | Kasutatud metoodika Komisjon konsulteeris sõltumatu rahvusvahelise teadusliku asutusega ICES ja korraldas STECFi täiskogu koosoleku. ICESi nõuanded põhinevad ICESi väljatöötatud nõuanderaamistikul, mida kasutatakse vastavalt nende klientide (sh ka komisjoni) teabenõuetele. STECF annab nõu vastavalt komisjonilt saadud ülesandele. | Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega on konsulteeritud - Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES); - kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). | Saadud ja arvessevõetud arvamuste kokkuvõte 2010. aastal on ICES esmakordselt oma nõuandes pakkunud välja kolm võimalust: ettevaatusprintsiibil põhineva raamistiku rakendamine ajaloolise järjepidevuse huvides; ICESi maksimaalse jätkusuutliku saagikuse raamistiku kohene kohaldamine; ICESi maksimaalse jätkusuutliku saagikuse raamistiku järkjärguline rakendamine, jõudes täieliku rakendamiseni 2015. aastal (vastavalt Johannesburgi tippkohtumisele). Nimetatud valikud esitatakse lisaks teabele, mis on vajalik teatises KOM(2010) 241 (lõplik) esitatud põhimõtete rakendamiseks, sealhulgas järkjärguliseks üleminekuks praeguse kalastussuremuse määradelt maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele vastavatele määradele (Fmsy) 2015. aastaks. Nõuande põhipunktid piirkondade kaupa on kokkuvõtlikult järgmised: Põhjameri, Skagerrak ja Kattegat (ICES piirkonnad IIa (ELi veed), III, IV) Väike suurenemine võimalik merilesta puhul. Väikesed vähendused vajalikud merikeele, heeringa, norra salehomaari, kilttursa, merlangi ja põhjaatlandi süsika puhul. Tursa kalastussuremus on alates 2007. aastast tõusuteel ja varu on vette tagasi laskmise meetmete rakendamisest hoolimata jätkuvalt allpool biomassi jaoks kriitilist piirväärtust. Hinnanguline püük on ligikaudu kolm korda suurem kui kvoot. Heeringa- ja kilttursapüük vastab jätkuvalt maksimaalsele jätkusuutlikule saagikusele. Šotimaast lääne poole ja Iirimaast põhja poole jäävad veed (ICES piirkond VI) Valge lihaga merekala varud on selles piirkonnas peaaegu ammendatud põhjalähedase püügiga, mis sõltub nüüd norra salehomaari, euroopa merikuradi ja megrimi varudest. Euroopa merikurat: uued uuringud osutavad arvukuse vähenemisele alates 2007. aastast ja biomassi vähenemisele alates 2009. aastast. See osutab vajadusele kohaldada kategooriat 7 ja lubatud kogupüügi 15 % vähendamist. Valge lihaga merekalade olukord on jätkuvalt murettekitav. Hoolimata Šotimaast lääne pool kohaldatud (vägagi vaidlustatud) uutest tehnilistest meetmetest oli 2009. aastal kilttursa vette tagasi laskmise määr jätkuvalt 66 % (kalade arvust). Kilttursa varu on endiselt kõvasti allpool biomassi piirväärtust (Blim); merlangi varu on kokku kuivanud; tursavaru näitab väga väikest kasvu, kuid see on samuti endiselt kõvasti allpool Blim-taset. Norra salehomaari käsitlev nõuanne on taas piirav ja näeb ette 15 % vähenduse. Püügiaruannete ebausaldusväärsuse tõttu on teadmistebaas puudulik. Tursavarude majandamiskavaga nähakse ette lubatud kogupüügi ja püügikoormuse täiendav 25 % vähendamine. Iiri meri (ICES piirkond VIIa) Eelmise aastaga võrreldes ei ole olukord muutunud: püügiaruannetega on endiselt probleeme. Merlangi ja merikeele varude vähenemise probleemi lahendamiseks puuduvad väljavaated. Tursavarude majandamiskavaga nähakse ette lubatud kogupüügi ja püügikoormuse vähemalt 25 % täiendav vähendamine. Kõik kalavarud (v.a merilest ja heeringas) on peaaegu ammendatud. Kõnealuse piirkonna kalapüük tuleb põhjalikult üle vaadata. Keldi meri (ICES piirkonnad VIIb–k) Kinnitust on leidnud norra salehomaari tõsine olukord Porcupine’i madalal, kuid näha on julgustavaid märke seoses 2010. aastal rakendatud hooajalise püügikeelu mõjuga. Norra salehomaari vette tagasilaskmise määr on hinnanguliselt 20–25 %. VIIe piirkonna merikeele olukorda käsitlevad hinnang ja nõuanne on ennistatud: taas rakendatakse mitmeaastast kava. Euroopa merikuradi lubatud kogupüügi suurendamine on võimalik, kuid nõuandes ei võeta arvesse eelmisel aastal juba nõukogu heakskiidetud suurendamist. Biskaia laht ja Pürenee poolsaare Atlandi ookeani rannikualad Anšoovis näitab Pürenee poolsaare läänerannikuvetes vähenemismärke. Euroopa merikuradi lubatud kogupüügi suurendamine on võimalik. Uusmeremaa merluusi majandamiskava rakendamine ei ole olnud tõhus: kalastussuremus ei ole vähenenud ja lubatud kogupüük on ületatud. Megrimite lubatud kogupüüki tuleb veidi vähendada. Norra salehomaar: 10 % vähenemine VIIIc ja IXa piirkonnas; olukord jääb samaks VIIIab piirkonnas. Biskaia lahe merikeele lubatud kogupüüki tuleb vähendada. Süvamere kalavarud (kõik piirkonnad) Mõned arvukusega seotud näitajad viitavad hariliku molva, merilutsu ja sinise molva varude suurenemisele, kuid olemasolevad andmed ei võimalda teha järeldusi varude suuruse suundumuste kohta. Teadlased on endiselt arvamusel, et püügikoormuse piiramine peaks olema esmane juhtimisvahend ja tuleks jätkata või laiendada meetmeid, mis aitavad ära hoida teatavate liikide (atlandi karekala, sinine molva) kohalike kogumite ammendumist. | STECF kinnitab ICESi soovitusi ja on mõnda neist täiendanud. | Eksperdiarvamuste avalikustamiseks kasutatud vahendid Kõik STECFi aruanded on kättesaadavad merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebisaidil, pärast seda, kui komisjon on need ametlikult vastu võtnud. Kõik ICESi aruanded on kättesaadavad ICESi veebisaidil. | Mõju hindamine Kalapüügivõimaluste määrus ei ole enam vahend, mis võimaldab nõukogul üksinda keerulisi meetmepakette vastu võtta ja see peab piirduma Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikes 3 sätestatud kohaldamisalaga. Seega sobib vahendi haldamiseks hästi tulemustepõhine strateegia. Kui poliitika üldiselt töötab paremini, siis paranevad ka iga-aastased kalapüügivõimalused. Kõikehõlmava merenduspoliitika alla kuuluvad laevastiku haldamine, struktuuritoetused, kontroll ja jõustamine, turgude reguleerimine ning lõimitud juhtimisvahendid. Samas on nimetatud vahendit jätkuvalt vaja selleks, et teha kohandusi, mis on tarvilikud Euroopa püügiga tegeleva ja töötleva tööstuse ressursibaasi kaitsmiseks ja selleks, et liiga kõrge kalastussuremuse negatiivset mõju merekeskkonnale ära hoida või parandada. EL on majanduslikult äärmiselt tähtsate kalavarude (sh merluus, tursk, lest jt) suhtes kehtestanud mitmeid mitmeaastaseid majandamiskavu. Enne kavade vastuvõtmist tuleb hinnata nende mõju. Kui need on jõustunud, määratletakse nende kavadega lubatud kogupüügi määrad, mis tuleb asjaomase aasta suhtes kehtestada kavade pikaajaliste eesmärkide saavutamiseks. Komisjoni esitatav lubatud kogupüüki käsitlev ettepanek peab olema kõnealuste kavadega kooskõlas. Seega tulenevad paljud ettepanekus sisalduvad olulised lubatud kogupüügi tasemed konkreetsest mõjuhinnangust, mis viidi läbi seoses majandamiskavaga, millel lubatud kogupüügi tasemed põhinevad. Muude varude puhul, mille suhtes ei ole kehtestatud mitmeaastaseid majandamiskavu, püütakse ettepanekuga vältida lühiajalisi strateegiaid ja eelistada pikemaajalisi jätkusuutlikkusel põhinevaid otsuseid. Paljudel puhkudel tähendab see kalapüügivõimaluste järk-järgulisemat vähendamist. Seega toob lühiajaliselt vähendatud kogupüük ülepüügi tõttu vähenenud varude taastudes kaasa püügivõimaluste suurenemise. Keskmises või pikas perspektiivis nähakse selle strateegia tulemusena ette väiksemat keskkonnamõju, kuna vähenevad püügikoormus, laevade arv ja/või keskmine püügikoormus laeva kohta, ning püsivat või kasvavat lossimismahtu. | 3. Ettepaneku õiguslik külg | Kavandatud meetmete kokkuvõte Ettepanekus sätestatakse püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud, mida kohaldatakse ELi püügipiirkondades ja rahvusvahelistes püügipiirkondades, kus tegutsevad ELi kalalaevad, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärk tagada kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik maht. | Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3. | Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. | Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. | Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Kavandatava nõukogu määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõiget 3, on liikmesriikidel õigus jaotada kõnealused püügivõimalused omakorda piirkondadele või ettevõtjatele. Seega on liikmesriikidel piisavalt suured võimalused neile eraldatud püügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikul. | Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. | Õigusakti valik | Kavandatud õigusakt: määrus. | Tegemist on ettepanekuga kalavarude majandamiseks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel ja kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 20. | 4. Mõju eelarvele | Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. | 5. Lisateave | Lihtsustamine | Ettepanekuga nähakse ette (ELi või riikide) avalik-õiguslike asutuste halduskorra lihtsustamine, eelkõige püügikoormuse arvestuse nõuete osas. | Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel | Ettepanek käsitleb iga-aastast määrust 2011. aasta kohta ega sisalda seetõttu läbivaatamisklauslit. | Ettepaneku üksikasjalik selgitus Lissaboni lepingus on sätestatud, et kaasotsustamismenetlus on ühise kalanduspoliitika valdkonda kuuluvate küsimuste puhul tavaline otsustamismenetlus. Asutamislepingu artikli 43 lõikega 3 on ette nähtud erand seoses meetmetega „kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta”. Kõnealused meetmed peab nõukogu vastu võtma komisjoni ettepaneku põhjal, ilma Euroopa Parlamendi osaluseta. Seetõttu piirdutakse käesolevas ettepanekus kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise ning kõnealuste võimaluste kasutamisega funktsionaalselt seotud tingimustega. Seoses püügipiirangutega ja püügikoormuse reguleerimisega on ettepanek kooskõlas nn varasema otsustamise põhimõttega, mis on esitatud komisjoni teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile (KOM(2006) 246 (lõplik)) ühenduse kalanduse juhtimist käsitlevate konsultatsioonide parandamise kohta, ja komisjoni teatises „Arutelu 2011. aasta kalapüügivõimaluste üle” (KOM(2010) 241 (lõplik)), milles esitatakse komisjoni vaated ja kavatsused seoses kalapüügivõimalusi käsitlevate ettepanekutega, arvestades oodatavaid teadusnõuandeid varude olukorra kohta 2011. aastal. Kõnealuse teatise kohaselt on üha rohkemate kalavarude puhul, nt merluus, merikeel, merilest ja norra salehomaar, püügivõimalused kehtestatud eeskirjade põhjal, mis on sätestatud asjaomastes mitmeaastastes kavades. Selliste kalavarude puhul, mille majandamiseks on kavandatud uued mitmeaastased kavad (läänepoolsed stauriidivarud), ning samuti selliste varude puhul, mille kohta nõukogu ja komisjon võtsid 2009. aasta detsembris nõukogu istungil vastu siduva seisukoha (Keldi mere heeringas ning Vb ja VIa püügipiirkonna kilttursk), järgitakse ettepanekus nimetatud dokumentides sätestatud eeskirju. Esile tuleks tuua tursavaru eriolukorda. Läänepiirkonna vetes (Iiri meri, Šotimaast lääne pool ja Kattegat) on kõnealuse varu värske biomassi tase langenud alla 5 % ja varu on seetõttu kokku kuivanud. Kõnealune varu on koos Põhjamere, Skagerraki ja La Manche’i varuga hõlmatud mitmeaastase majandamiskavaga (18. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1342/2008), mida teadusnõuannete kohaselt ei rakendata nõuetekohaselt. Tursavarude olukord halveneb jätkuvalt, selmet paraneda. Hinnangute kohaselt on väljapüük kindlaksmääratud tasemest palju kõrgem, mis viitab asjakohase kalanduskontrolli küündimatusele ja usaldusväärsete andmete (sh vette tagasi laskmist käsitlevate andmete) puudulikkusele. Kolme kalavaru (Iiri meri, Šotimaast lääne pool ja Kattegat) puhul on tulemuseks taas puudulike andmetega olukord ja puuduvad märgid selle kohta, et suundumused, mis varude praeguse kehva olukorra põhjustasid, võiksid muutuda. Põhjamere tursavaru puhul tuleb olukorda analüüsida koos Norraga, sest tegemist on jagatud varuga. Kuid majandamiskava artikli 10 lõikes 2 on sätestatud, et üksnes liidu vastutusalasse kuuluvate varude puhul kohaldab nõukogu tavapäraselt kohaldatavatest meetmetest rangemaid meetmeid, kui STECFi hinnangu kohaselt ei taastu varu nõuetekohaselt. Saadud hinnang sisaldab piisavalt teavet järeldamaks, et kõnealust sätet võib kohaldada, ning ka ICES ja STECF on seda selgesõnaliselt öelnud. Varude viletsat olukorda arvestades näib olevat asjakohane kõnealused püügipiirkonnad kaotada. Ettepanekuga nähakse seega ette lubatud kogupüügi 50 % vähendamine tavapäraselt kohaldatava 25 % vähenduse asemel. Igal juhul kohaldataks püügikoormuse 25 % vähendamist. Niisiis tehakse ettepanek kehtestada 2012. püügihooajaks lubatud kogupüügiks null. Üksiti palub komisjon liikmesriikidel astuda vajalikke samme, et rangelt kontrollida kõnealuste meetmete rakendamist. Lisaks on ettepanek kooskõlas komisjoni teatisega nõukogule ja Euroopa Parlamendile säästva lähenemisviisi rakendamise kohta ELi kalanduses maksimaalse jätkusuutliku saagikuse kaudu (KOM(2006) 360 (lõplik)) selles mõttes, et kavandatud püügivõimalused ei too kaasa asjaomaste varude kalastussuremuse suurenemist. Selline suurenemine oleks vastuolus kohustusega, mille EL ja liikmesriigid võtsid Johannesburgis toimunud ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel: hoida varud tasemel, mis võib anda suurimat jätkusuutlikku saaki, või taastada need selle tasemeni, ning taotlusega saavutada need eesmärgid kahjustatud kalavarude puhul võimalikult kiiresti, võimaluse korral mitte hiljem kui 2015. aastal. Mis puutub eelmisel aastal kehtestatud võimalusse püüda täielikult dokumenteeritud püügi puhul turska täiendavalt 5 % ulatuses kvoodist, siis see võimalus jääb alles ka käesolevas ettepanekus, kuid see on esitatud nurksulgudes, sest kõnealuste sätetega seoses tuleb Norraga veel kokkulepe saavutada. Igal juhul tuleks kõiki selliseid algatusi eelnevalt teaduslikult hinnata, eelkõige STECFi poolt. Sellest lähtuvalt on ettepanekuga nähtud ette püügikvoodi stiimul seoses merikeele lubatud kogupüügiga VIIe püügipiirkonnas. Ettepanek sisaldab teatavate piirkondlike kalandusorganisatsioonidega kokkulepitud püügipiiranguid. Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni (SPRFMO), siniuim-tuuni kaitse komisjoni (CCSBT), Antarktika vete elusressursside kaitse komisjoni (CCAMLR), Kirde-Atlandi kalanduskomisjoni (NEAFC), Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsiooni (SEAFO), Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskonventsiooni (WCPFC), India ookeani tuunikomisjoni (IOTC) ja Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) kehtestatavad püügipiirangud ja muud soovitused selguvad kõnealuste organisatsioonide aastakoosolekutel, mis peetakse 2010. aasta oktoobri ja detsembri vahel. Gröönimaa vete kalavarude ning Norra ja Fääri saartega ühiselt majandatavate kalavarude lubatud kogupüük kinnitatakse alles pärast 2010. aasta novembris ja detsembris peetavate konsultatsioonide lõppu. Seepärast on kõnealune lubatud kogupüük esitatud märkega „pm” (pro memoria). Tursapüügi puhul on 2009. aastast alates kohaldatud kilovatt-päevade arvul põhinevat püügikoormuse reguleerimise süsteemi ja selle kohaldamist jätkatakse ka 2011. aastal. La Manche’i lääneosa merikeele, uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari püügikoormuse reguleerimiseks kohaldatakse ka 2011. aastal merepäevade reguleerimise süsteemi asjaomases püügipiirkonnas tegutsenud laevaliikide kaupa, kuid kavandatava määrusega lubatakse liikmesriikidel jätkuvalt kohaldada kilovatt-päevade arvul põhinevat süsteemi, et püügivõimalusi tõhusamalt kasutada ning kalandussektoriga kooskõlastatult soodustada kaitsetegevust. Konkreetselt uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari püügikoormuse eeskirjadega seoses soovitakse ettepanekuga süsteemi otstarbekamaks muuta, kehtestades iga liikmesriigi suhtes kohaldatavad püügikoormuse ülemmäärad. Alates 2011. aastast täpsustatakse määruses iga liikmesriigi suhtes kehtestatud tegelik määr. See võimaldab läbipaistvamalt jaotada ümber merepäevad, mis on vanametalliks lammutatud laevade arvel asjaomaseks püügiks tagasi saadud ning selle tulemusena kinnitatakse liikmesriikide lammutustegevusele vastavad konkreetsed määrad. II lisas sätestatud erinevate kalavarude maksimaalne lubatud püügikoormus on praegu esitatud esialgselt, olenemata sellest, kas seda mõõdetakse merel viibitud päevade arvuga laeva kohta või kilovatt-päevades püügikoormuse rühma kohta, ning seda võidakse ajakohastada vastavalt 2010. aasta novembris toimuva STECFi täiskogu koosoleku järel avaldatavatele lõplikele soovitustele. Analüüsitakse ka meetodit, millega kehtestatakse lõplik püügikoormus tobiapüügiks IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna ELi vetes. 2011. aasta ettepanek hõlmab esmakordselt meetmeid püügikoormuse piiramiseks Keldi meres. Kavandatud meetmed kätkevad kõnealuse piirkonna suhtes kehtestatavat püügikoormuse ülemmäära, mida kohaldataks kogu püügi suhtes. Väljapakutud ülemääraks on võrdlusaastal 2007 kasutatud püügikoormuse tasemete 10 % alandamine. Võrdlusaasta on valitud nii, et vältida selliste liikmesriikide karistamist, kes on viimastel aastatel rakendanud vähendusi, erinevalt neist liikmesriikidest, kes on samal ajavahemikul oma püügikoormuse taset piirkonnas tegelikult tõstnud. Meedet põhjendab asjaolu, et kõnealuse piirkonna enamikku varusid käsitlevate teadusnõuannete kohaselt tuleks püügikoormust vähendada või seda mitte suurendada. Kuna püügipiirkonnas esinevad koos eri liigid, on asjakohane kohaldada üldist ülemäära, mille rakendamine ja kontrollimine on hõlpsam. Seda kohaldataks ICES VII püügipiirkonna alarajoonides f ja g, kus kasutatakse suurem osa püügikoormusest. Eeldatavasti on mõju laevastikule tühine, kuna meede peaks stabiliseerima püügipiirkonna praeguse olukorra. Kalavarudele on see soodne, kui välditakse püügikoormuse sellesse piirkonda ümbersuunamist naaberpiirkondadest (nt Iiri meri, VIIa alarajoon), kus kalavarude olukord on veel tõsisem. Süvamere kalavarude püügikoormuse reguleerimisega seoses tegi Kirde-Atlandi Kalanduskomisjon (NEAFC) 2002. aastal ettepaneku kaheks aastaks püügikoormus külmutada. Seejärel vähendati maksimaalset lubatud püügikoormust samm-sammult NEAFCi iga-aastase konventsiooniga ja selle nõukogupoolse ülevõtmisega ning 2008. ja 2009. aastal moodustas maksimaalne lubatud püügikoormus vastavalt 75 % ja 65 % võrdlusaastal 2003 kasutatud püügikoormusest. NEAFC soovitas jätta 2010.–2012. aasta püügikoormuse ülemmääraks maksimaalselt 65 %. Püügikoormust on vaja jätkuvalt vähendada nii selleks, et täita ELi rahvusvahelisi kohustusi, kui ka selleks, et kaitsta varusid, mis on äärmiselt tundlikud ja vajavad kiiret kaitset nende äärmiselt madala paljunemisvõime tõttu, nagu ICES on juba mitu aastat rõhutanud. Lühikese elueaga liikide nagu Põhjamere tobia, norra tursiku ja kilu puhul säilitatakse üheaastased majandamissüsteemid. Neil juhtudel võidakse 2011. aasta alguseks kavandatud püügivõimalusi ajakohastatud teaduslike nõuannete põhjal aasta jooksul muuta komisjoni määruste abil, mis võimaldab kavandatud majandamismeetmeid kiirelt rakendada. Praegu vaadatakse aga üle tobiavaru majandamise meetodeid ning seeläbi väljatöötatav süsteem võib muuta läbivaatused aasta jooksul tarbetuks. Võimalike muudatustega seoses tuleb Norraga sügisel aru pidada ja kokkulepe saavutada ning sõltuvalt läbirääkimiste tulemusest võib osutuda vajalikuks IID lisa ulatuslik muutmine või isegi välja jätmine. Käesoleva iga-aastaseid kalapüügivõimalusi käsitleva ettepanekuga nähakse esmakordselt ette teatavate lubatud kogupüügi tasemete kehtestamine liikmesriikide endi poolt. Selline ettepanek käsitleb seitset lubatud kogupüüki, millega seoses on püügivõimalused vaid ühel liikmesriigil. Sellisel juhul ei toimu püügivõimaluse tegelikku jaotamist, kuna lubatud kogupüüki „omab” ja haldab sisuliselt vaid üks liikmesriik. Sellistel tingimustel on asjakohane määrust lihtsustada, tehes ettepaneku, et sellisel juhul lasub vastutus asjaomasel liikmesriigil, ehkki kohustus on tegutseda kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkidega. | 2010/0324 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse 2011. aastaks kindlaks teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused, mida kohaldatakse ELi vetes ning ELi kalalaevade suhtes teatavates väljaspool ELi asuvates vetes EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[2] ning arvestades järgmist: (1) Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. (2) 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta)[3] kohaselt tuleb kehtestada meetmed, mis reguleerivad juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästva kalandustegevuse, võttes arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnika ja majandusnõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruandeid. (3) Nõukogul on kohustus võtta vastu meetmed iga kalavaru või kalavarurühma kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta ja sealhulgas määrata vajaduse korral kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude ja püügitegevuse suhteline stabiilsus ning võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. (4) Kui lubatud kogupüük on eraldatud üksnes ühele liikmesriigile, on asjakohane anda asjaomasele liikmesriigile kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 2 lõikega 1 volitused kõnealuse lubatud kogupüügi taseme määramiseks. Sellegipoolest tuleks kehtestada sätted, millega tagatakse, et lubatud kogupüügi taset kehtestades järgib asjaomane liikmesriik täielikult ühise kalanduspoliitika põhimõtteid ja eeskirju ning tagab asjaomase kalavaru kasutamise tasemel, mis tegelikult tagab maksimaalse jätkusuutliku saagi, võttes seejuures vajalikke meetmeid asjakohaste andmete kogumiseks, asjaomase kalavaru hindamiseks ja selle maksimaalse jätkusuutliku saagi taseme kindlaksmääramiseks. (5) Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasoleva teadusnõuande põhjal ja arvestades bioloogilisi ja sotsiaalmajanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades ka silmas arvamusi, mida on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel kalanduse ja vesiviljeluse nõuandekomiteega ja asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega. (6) Nende kalavarude lubatud kogupüük, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Sellest tulenevalt tuleks merluusivaru, norra salehomaari varu, Biskaia lahe, La Manche’i lääneosa ja Põhjamere merikeelevaru, Põhjamere lestavaru, Šotimaast läände jäävate heeringavarude, Kattegati, Põhjamere, Skagerraki, La Manche’i idaosa, Šotimaast läände jäävate ning Iiri mere tursavarude lubatud kogupüük kehtestada kooskõlas eeskirjadega, mis on sätestatud vastavalt nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 811/2004, millega kehtestatakse meetmed põhjapoolse merluusi varude taastamiseks,[4] nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 2166/2005, millega kehtestatakse meetmed Kantaabria mere ja Pürenee poolsaare läänerannikuvete uusmeremaa merluusi ja norra salehomaari varude taastamiseks,[5] nõukogu 23. veebruari 2006. aasta määruses (EÜ) nr 388/2006, millega kehtestatakse Biskaia lahe merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava,[6] nõukogu 7. mai 2007. aasta määruses (EÜ) nr 509/2007, millega kehtestatakse La Manche’i lääneosa merikeelevaru säästva kasutamise mitmeaastane kava,[7] nõukogu 11. juuni 2007. aasta määruses (EÜ) nr 676/2007, millega kehtestatakse Põhjamere lesta- ja merikeelevarude püügi mitmeaastane majandamiskava,[8] nõukogu 18. detsembri 2008. aasta määruses (EÜ) nr 1300/2008, millega kehtestatakse Šotimaa lääneranniku vete heeringavarude ja nende püügi mitmeaastane kava,[9] määruses (EÜ) nr 1342/2008 ning nõukogu 6. aprilli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 302/2009, milles käsitletakse Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni varude taastamise mitmeaastast kava[10]. (7) Nõukogu 6. mai 1996. aasta määruse (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel,[11] artikli 2 kohaselt on vaja kindlaks määrata varud, mille suhtes kohaldatakse erinevaid määruses osutatud meetmeid. (8) Mõnede liikide, näiteks mõnede hailiikide jaoks võib isegi piiratud püügitegevus kaasa tuua tõsise ohu nende säilimisele. Selliste liikide püügivõimalused tuleks nende liikide püügi üldise keelustamisega täielikult lõpetada. (9) Norra salehomaari püütakse mitmeid liike hõlmavates põhjalähedastes püügipiirkondades koos mitme teise liigiga. Porcupine’i madalana tuntud Iirimaast lääne poole jäävas püügipiirkonnas on kiiresti vaja kaitse eesmärgil vähendada norra salehomaari püüki nii palju kui võimalik. Seetõttu on asjakohane piirduda kõnealuse piirkonna püügivõimaluste puhul üksnes selliste pelaagiliste liikidega, kellega koos norra salehomaari ei püüta. (10) 2011. aasta püügikoormuse ülemmäärad on vaja kehtestada kooskõlas määruse (EÜ) nr 2166/2005 artikliga 8, määruse (EÜ) nr 509/2007 artikliga 5, määruse (EÜ) nr 676/2007 artikliga 9, määruse (EÜ) nr 1342/2008 artiklitega 11 ja 12 ning määruse (EÜ) nr 302/2009 artiklitega 5 ja 9, võttes samas arvesse nõukogu 27. juuli 2009. aasta määrust (EÜ) nr 754/2009, millega jäetakse teatavad laevarühmad välja määruse (EÜ) nr 1342/2008 III peatükis sätestatud püügikoormuse reguleerimise korra kohaldamisalast[12]. [(11) ICESi nõuande kohaselt on vaja ICES IIa, IIIa ja IV püügipiirkondade ELi vetes säilitada tobiapüügi püügikoormuse reguleerimise süsteem ja see läbi vaadata. (12) Keldi mere kalavarude olukorda käsitlevate teadusnõuannete põhjal ja pidades silmas asjaolu, et püügipiirkonnas esinevad koos eri liigid, on asjakohane võtta meetmeid püügikoormuse ülemmäära kehtestamiseks seoses püügitegevusega ICES VII statistilise piirkonna alarajoonides f ja g. (13) ICESi uusimate teadusnõuannete põhjal ning kooskõlas Kirde-Atlandi kalanduskonventsiooni (NEAFC) raames võetud rahvusvaheliste kohustustega on vaja piirata teatavate süvamereliikide püügi koormust. (14) Liit on kalandussuhteid käsitlevate kokkulepete ja protokollidega ettenähtud korras kalapüügiõiguste üle nõu pidanud Norra,[13] Fääri saarte[14] ja Gröönimaaga[15]. (15) Liit on mitme kalandusorganisatsiooni lepinguosaline ning osaleb muudes organisatsioonides mittelepinguosalise koostööpartnerina. Lisaks sellele haldab liit 2003. aasta ühinemisakti alusel alates kuupäevast, mil Poola ühines Euroopa Liiduga, kalandusalaseid lepinguid, mida Poola Vabariik on varem sõlminud, nagu näiteks Beringi mere keskosa süsikavarude kaitse ja majandamise konventsioon. Nimetatud kalandusorganisatsioonid on soovitanud kehtestada 2011. aastaks mitmeid meetmeid, sealhulgas ELi laevade kalapüügivõimalused. Kõnealused püügivõimalused peaks rakendama liit. (16) Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) ei suutnud 2010. aasta aastakoosolekul saavutada kokkulepet seoses kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni kaitsemeetmete kehtestamisega. Enamik lepinguosalisi, sealhulgas Euroopa Liit, olid sellest hoolimata arvamusel, et nimetatud kolme kalavaru püügivõimalusi tuleks reguleerida, et tagada nende säästev majandamine. Seega peab liit võtma vastu sellekohased meetmed. (17) India Ookeani Tuunikomisjon (IOTC) vaatas 2010. aasta aastakoosolekul üle nende laevastike püügimahud, kes ajavahemikul 2006–2008 püüdsid troopikatuune ja ajavahemikul 2007–2008 püüdsid mõõkkala ja pikkuim-tuuni. IOTC kiitis samuti heaks laevastiku arengukavade rakendamise. Ühtlasi kiitis IOTC heaks resolutsiooni rebashaide (perekond Alopiidae ) kaitsmiseks, keda püütakse IOTC reguleerimisalasse kuuluvates püügipiirkondades kaaspüügina. (18) Vaikse ookeani lõunaosa avamerepiirkonnas Vaikse ookeani lõunaosa piirkondliku kalandusorganisatsiooni (SPRFMO) loomise kolmandal rahvusvahelisel kohtumisel 2007. aasta mais võtsid osalejad vastu ajutised meetmed, sealhulgas kalapüügivõimalused, nii pelaagilise kalapüügi kui ka põhjalähedase püügi reguleerimiseks kõnealuses piirkonnas kuni sellise piirkondliku kalandusorganisatsiooni loomiseni. Kõnealused meetmed vaadati üle 2009. aasta novembris, SPRFMO loomiseks peetud 8. rahvusvahelistel läbirääkimistel, ning need vaadatakse uuesti üle 2011. aasta jaanuaris toimuval SPRFMO komisjoni ettevalmistaval konverentsil. Praegused ajutised meetmed kehtivad seega kuni uute meetmete vastuvõtmiseni. Osalejate poolt saavutatud kokkuleppe kohaselt on nimetatud ajutised meetmed vabatahtlikud ega ole rahvusvahelise õiguse alusel õiguslikult siduvad. Siiski on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kalavarude kokkuleppe vastavaid sätteid arvestades soovitav kõnealused meetmed liidu õigusesse üle võtta. (19) Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon (SEAFO) võttis 2010. aasta aastakoosolekul vastu püügi piirnormid nelja kalavaru suhtes SEAFO konventsiooni piirkonnas. Need püügi piirnormid on vaja rakendada liidu õiguses. (20) Kooskõlas aluslepingu artikliga 291 tuleks teatavate lühiealiste kalavarude püügi piirnormide kindlaksmääramiseks vajalikud meetmed kiireloomulisuse tõttu vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused[16]. (21) Teatavad ELi püügivõimalusi loovad või piiravad rahvusvahelised meetmed võetakse asjaomaste piirkondlike kalandusorganisatsioonide poolt vastu aasta lõpus ja neid hakatakse kohaldama enne käesoleva määruse jõustumist. Seega on vaja sätestada, et vastavaid rakendusmeetmeid kohaldatakse tagasiulatuvalt. (22) Käesolevas määruses kehtestatud püügivõimaluste kasutamine toimub vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks),[17] eelkõige selle artiklitele 33 ja 34, mis käsitlevad püügi ja püügikoormuse registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta. (23) Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täielikus kooskõlas liidu sellekohaste kohaldatavate õigusaktidega, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I JAOTIS REGULEERIMISALA JA MÕISTED ARTIKKEL 1 Sisu Käesoleva määrusega määratakse kindlaks järgmised kalapüügivõimalused ning kõnealuste püügivõimaluste kasutamisega funktsionaalselt seotud tingimused: a) teatavate kalavarude ja kalavarurühmade püügi piirnormid 2011. aastaks; b) teatavad püügikoormuse piirangud ajavahemikuks 1. veebruarist 2011 kuni 31. jaanuarini 2012; c) Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni (CCAMLR) piirkonna teatavate kalavarude püügivõimalused artiklites 18–20 ning IE ja V lisades sätestatud ajavahemikeks; [d) Ameerika Troopikatuunide konventsiooni (IATTC) piirkonna teatavate kalavarude püügivõimalused artiklis 26 sätestatud ajavahemikeks.] Artikkel 2 Reguleerimisala Kui ei ole sätestatud teisiti, kohaldatakse käesolevat määrust a) ELi laevade suhtes ning b) ELi vetes tegutsevate kolmandate riikide laevade suhtes. Artikkel 3 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „ELi laev” – liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev; b) „kolmandate riikide laevad” – kolmanda riigi lipu all sõitvad ja kolmandas riigis registreeritud kalalaevad; c) „Euroopa Liidu veed” – liikmesriikide suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla kuuluvad veed, välja arvatud asutamislepingu II lisas osutatud territooriumidega külgnevad veed; d) „lubatud kogupüük” (TAC) – igast kalavarust aastas püüda ja lossida lubatav kogus; e) „kvoot” – ELile, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist; f) „rahvusvahelised veed” – veed, mis ei kuulu ühegi riigi suveräänsete õiguste või jurisdiktsiooni alla; g) „võrgusilma suurus” – vastavalt komisjoni 10. juuni 2008. aasta määrusele (EÜ) nr 517/2008 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 850/98 üksikasjalikud rakenduseeskirjad kalavõrkude silmasuuruse ja võrguniidi jämeduse kindlaksmääramiseks)[18] kindlaksmääratud võrgusilma suurus; h) „ELi laevastikuregister” – kooskõlas määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 15 lõikega 3 komisjoni loodud register; i) „kalapüügipäevik” – määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 14 osutatud päevik. Artikkel 4 Kalapüügi piirkonnad Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi püügipiirkondade määratlusi: a) ICES (Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu) püügipiirkonnad, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 218/2009;[19] b) „Skagerrak” – ala, mis piirneb läänes Hanstholmi majakast Lindesnesi majakani ulatuva joonega ning lõunas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega; c) „Kattegat” – ala, mis piirneb põhjas Skageni majakast Tistlarna majakani ja sealt Rootsi ranniku lähima punktini ulatuva joonega ning lõunast Hasenørest Gnibenini, Korshagest Spodsbjergini ja Gilbjerg Hovedist Kullenini ulatuva joonega; d) „VII (Iiri mere idaosa – üksus 14)” – ala, mis piirneb järgmisega: i ) loksodroom, mis ühendab järjest järgmisi koordinaate: - punkt, kus lõikuvad meridiaan 5ºW ja Suurbritannia saare rannik Portpatricku lähedal; - 54°30’ N 5° W; - 54°30’ N 4° W; - punkt, kus lõikuvad meridiaan 4ºW ja Suurbritannia saare rannik Llanfairfechani lähedal; ii ) Suurbritannia saare rannik; e) „VII (Iiri mere lääneosa – üksus 15)” – ala, mis piirneb järgmisega: i ) loksodroom, mis ühendab järjest järgmisi koordinaate: - punkt, kus lõikuvad paralleel 55ºN ja Iirimaa saare rannik Camlough’ lähedal; - punkt, kus lõikuvad paralleel 55ºN ja Suurbritannia saare rannik Stranraeri lähedal; ii ) Suurbritannia saare rannik paralleeli 55° N ja Stranraeri lähedase ranniku lõikepunkti ning meridiaani 5° W ja Portpatricku lähedase ranniku lõikepunkti vahel; iii ) loksodroom, mis ühendab järjest järgmisi koordinaate: - punkt, kus lõikuvad meridiaan 5ºW ja Suurbritannia saare rannik Portpatricku lähedal; - 54°30’ N 5° W; - 54°30’ N 4° W; - punkt, kus lõikuvad meridiaan 4ºW ja Suurbritannia saare rannik Llanfairfechani lähedal; iv ) Suurbritannia saare rannik meridiaani 4° W ja Llanfairfechani lähedase ranniku lõikepunkti ning paralleeli 53° N ja Llyni poolsaare ranniku lõikepunkti vahel; v ) loksodroom, mis ühendab järjest järgmisi koordinaate: - punkt, kus lõikuvad paralleel 53ºN ja Suurbritannia saare rannik Llyni poolsaare lähedal; - punkt, kus lõikuvad paralleel 53ºN ja Iirimaa saare rannik Wicklow lähedal; - Iirimaa saare idarannik paralleelide 53°00’ N and 55°00’ N vahel; f) „VII (Porcupine’i madal – üksus 16)” – ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel: - 53°30’ N 15°00’ W; - 53°30’ N 11°00’ W; - 51°30’ N 11°00’ W; - 51°30’ N 13°00’ W; - 51°00’ N 13°00’ W; - 51°00’ N 15°00’ W; - 53°30’ N 15°00’ W; g) „VII (Arani saarte veed – üksus 17)” – ala, mis piirneb järgmisega: i ) Iirimaa saare läänerannik; ii ) paralleel 53°30’ N; iii ) meridiaan 11°00’ W; iv ) paralleel 52°30’ N; h) „VII (Iirimaa lõuna- ja edelapoolsed veed– üksus 19)” – ala, mis piirneb järgmisega: i ) loksodroom, mis ühendab järjest järgmisi koordinaate: - paralleeli 52°30’ N ja Iirimaa saare lääneranniku lõikepunkt; - 52°30’ N 11°00’ W; - 51°00’ N 11°00’ W; - 51°00’ N 8°00’ W; - 51°30’ N 8°00’ W; - 51°30’ N 7°00’ W; - 52°00’ N 7°00’ W; - 52°00’ N 6°00’ W; - 52°30’ N 6°00’ W; - punkt, kus lõikuvad paralleel 52°30’ N ja ii ) Iirimaa saare idarannik lõuna pool 52°30’ N; i) „VII (Keldi meri – üksused 20–22)” – ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel: - 51°00’ N 9°00’ W; - 51°00’ N 8°00’ W; - 51°30’ N 8°00’ W; - 51°30’ N 7°00’ W; - 52°00’ N 7°00’ W; - 52°00’ N 6°00’ W; - 51°30’ N 6°00’ W; - 51°30’ N 5°00’ W; - 51°00’ N 5°00’ W; - 51°00’ N 6°00’ W; - 50°30’ N 6°00’ W; - 50°30’ N 7°00’ W; - 49°30’ N 7°00’ W; - 49°30’ N 9°00’ W; - 51°00’ N 9°00’ W; j) „VII (Iirimaa loodeosa ja muud piirkonnad – üksus 18)” – VII püügipiirkonna see osa, mis ei ole hõlmatud eespool punktides d–i määratletud aladega; k) „Cádizi laht” – ICES IXa püügipiirkonna ala, mis jääb ida poole7°23’48’’ W; l) CECAF (Kesk-Atlandi idaosa ehk FAO peamine püügipiirkond 34) püügipiirkonnad, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 216/2009;[20] m) NAFO (Loode-Atlandi Kalandusorganisatsioon) püügipiirkonnad, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 217/2009;[21] n) SEAFO (Atlandi ookeani kaguosa kalandusorganisatsioon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud Atlandi ookeani kaguosa kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis;[22] o) ICCAT (Rahvusvaheline Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud rahvusvahelises Atlandi tuunikala kaitse konventsioonis;[23] p) CCAMLR (Antarktika vete elusressursside kaitse konventsioon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud nõukogu 22. märtsi 2004. aasta määruses (EÜ) nr 601/2004, millega sätestatakse teatavad kalastustegevuse suhtes kohaldatavad kontrollimeetmed Antarktika vete elusressursside kaitse konventsiooni alla kuuluvas piirkonnas;[24] q) IATTC (Ameerika Troopikatuunide Komisjoni) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga moodustatud Ameerika Troopikatuunide Komisjoni tugevdamise konventsioonis;[25] r) IOTC (India Ookeani Tuunikomisjon) püügipiirkond, nagu on määratletud India Ookeani Tuunikomisjoni moodustamise lepingus;[26] s) „SPRFMO (Vaikse ookeani lõunaosa piirkondlik kalandusorganisatsioon) konventsiooni piirkond” – 10° põhjalaiusest lõuna poole jääv avamerepiirkond SIOFA konventsiooni piirkonnast ida pool, nagu on määratletud India ookeani lõunaosa kalanduskokkuleppes,[27] ning avamerepiirkond Lõuna-Ameerika riikide kalandusjurisdiktsiooni alla kuuluvatest piirkondadest lääne pool; t) WCPFC (Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskonventsioon) konventsiooni piirkond, nagu on määratletud Vaikse ookeani lääne- ja keskosa pika rändega kalavarude kaitse ja majandamise konventsioonis;[28] u) „Beringi mere avameri” – Beringi mere avamere piirkond, mis on kaugemal kui 200 meremiili lähtejoontest, millest mõõdetakse Beringi mere rannikuäärsete riikide territoriaalmere laiust. II JAOTIS ELI LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED I PEATÜKK ÜLDSÄTTED ARTIKKEL 5 Lubatud kogupüük ja selle eraldamine 1. ELi laevade lubatud kogupüügi tasemed ELi vetes ja teatavates väljaspool ELi asuvates vetes, kõnealuste lubatud kogupüügi tasemete jaotus liikmesriikide vahel ning vajaduse korral nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas. 2. ELi laevadel on lubatud kala püüda I lisas sätestatud lubatud kogupüügi piires vastavalt käesoleva määruse artiklis 13 ja III lisas ning nõukogu määruses (EÜ) nr 1006/2008[29] ja selle rakendussätetes sätestatud tingimustele vetes, mis kuuluvad Fääri saarte, Gröönimaa, Islandi ja Norra kalandusjurisdiktsiooni alla ning Jan Mayeni ümbruse kalapüügi piirkonda. 3. Komisjon kehtestab liidu kasutada oleva lubatud kogupüügi seoses moivaga ICES V ja XIV püügipiirkonna Gröönimaa vetes, võttes aluseks nimetatud riigiga sõlmitud kokkuleppe kohaselt Gröönimaa kehtestatud lubatud kogupüügi ja liidule eraldatud osa. 4. 2011. aasta esimesel poolel kogutud teaduslikke andmeid silmas pidades võib komisjon määruse (EÜ) nr 2371/2010 artikli 30 lõikes 2 kehtestatud korras läbi vaadata I lisas sätestatud lubatud kogupüügi seoses järgmiste varudega: [a) tobias ICES IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna ELi vetes vastavalt IID lisa punktis 6 sätestatud korrale;] b) norra tursiku varu ICES IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna ELi vetes ning kilu varu ICES IIa ja IV püügipiirkonna ELi vetes; c) merlangi varud ICES IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna ELi vetes ning kilttursa varud ICES IIa, III ja IV püügipiirkonna ELi vetes, et võtta norra tursiku püügil arvesse töönduslikku kaaspüüki. Artikkel 6 Keelatud liigid 1. ELi laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike: a) hiidhai ( Cetorhinus maximus ) ja mõrtsukhai ( Carcharodon carcharias ) kõikides ELi vetes ja väljaspool ELi asuvates vetes; b) euroopa ingelhai ( Squatina squatina ) kõikides ELi vetes; c) harilik rai ( Dipturus batis ) ICES IIa, III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X püügipiirkonna ELi vetes; d) musterrai ( Raja undulata ) ja valgerai ( Rostroraja alba ) ICES VI, VII, VIII, IX ja X püügipiirkonna ELi vetes, e) harilik heeringahai ( Lamna nasus ) rahvusvahelistes vetes ning d) logardrailased ( Rhinobatidae ) I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII püügipiirkonna ELi vetes. 2. Lõikes 1 osutatud liigid lastakse viivitamata ja kahjustusteta, niivõrd kui see on võimalik, vette tagasi. Artikkel 7 Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted 1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira: a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist; b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 või määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 10 lõike 4 kohaseid ümberjaotamisi; c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast lubatud lisakoguste lossimist; d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist; e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 37, 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi. 2. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse lubatud analüütilist kogupüüki. Artikkel 8 Püügikoormuse piirangud Alates 1. veebruarist 2011 kuni 31. jaanuarini 2012 kohaldatakse püügikoormuse piiranguid järgmiselt: a) IIA lisa kohaldatakse Kattegati, Skagerraki, ICES IIIa püügipiirkonna selle osa, mida Skagerrak ja Kattegat ei hõlma, ning ICES IV, VIa, VIIa ja VIId püügipiirkonna ja ICES IIa ja Vb püügipiirkonna ELi vete teatavate kalavarude majandamise suhtes; b) IIB lisa kohaldatakse merluusi- ja norra salehomaari varude taastamiseks ICES VIIIc ja IXa püügipiirkonnas, välja arvatud Cádizi lahes; c) IIC lisa kohaldatakse ICES VIIe püügipiirkonnas merikeelevarude majandamise suhtes; [d) IID lisa kohaldatakse ICES IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna ELi vete tobiavarude majandamise suhtes;] e) IIe lisa kohaldatakse ICES VIIf ja VIIg püügipiirkonna teatavate kalavarude majandamise suhtes. Artikkel 9 Süvamerepüügi piirnormid ja püügikoormuse piirangud 1. Süvalesta suhtes kohaldatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 2347/2002[30] artiklit 3. Süvalesta püügi, pardal hoidmise, ümberlaadimise ja lossimise suhtes kohaldatakse kõnealuses artiklis osutatud tingimusi. 2. Liikmesriigid tagavad, et 2011. aastal ei ületa määruse (EÜ) nr 2347/2002 artiklis 3 osutatud süvamerepüügi luba omavate laevade püügikoormuse tasemed (mõõdetuna sadamast äraoldud kilovatt-püügipäevades) 65 % keskmisest aastasest püügikoormusest, mida asjaomase liikmesriigi laevad kasutasid 2003. aastal püügireisidel, mille jaoks neil oli süvamerepüügi luba ja/või mille jooksul püüti kõnealuse määruse I ja II lisas loetletud süvamereliike. Käesolevat lõiget kohaldatakse ainult nende püügireiside suhtes, kus püüti üle 100 kg süvamereliike, välja arvatud põhja-atlandi hõbekala. Artikkel 10 Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud lubatud kogupüük, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult juhul, kui: a) saagi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud või b) saak moodustab osa ELi kvoodist, mis ei ole kvootidena liikmesriikide vahel ära jaotatud, ning kõnealune ELi kvoot ei ole ammendatud. Artikkel 11 Teatavate püügivõimaluste kasutamise piirangud 1. I lisas merilutsu, tursa, megrimi, euroopa merikuradi, kilttursa, merlangi, merluusi, sinise molva, hariliku molva, norra salehomaari, merilesta, pollaki, põhjaatlandi süsika, railaste, merikeele [ja hariliku ogahai] suhtes kehtestatud püügivõimalused ICES VII püügipiirkonnas või selle asjaomastes alapiirkondades on piiratud keeluga nimetatud liike Porcupine’i madalal püüda või pardal hoida ajavahemikul 1. maist kuni 31. juulini 2011. I lisa asjaomastes kannetes viidatakse käesolevale artiklile. 2. Käesoleva artikli kohaldamisel hõlmab Porcupine’i madal ala, mis asub järgmiste koordinaatidega määratud loksodroomide vahel: Punkt | Laiuskraad | Pikkuskraad | 1 | 52°27’ N | 12°19’ W | 2 | 52°40’ N | 12°30’ W | 3 | 52°47’ N | 12°39,600’ W | 4 | 52°47’ N | 12°56’ W | 5 | 52°13,5’ N | 13°53,830’ W | 6 | 51°22’ N | 14°24’ W | 7 | 51°22’ N | 14°03’ W | 8 | 52°10’ N | 13°25’ W | 9 | 52°32’ N | 13°07,500’ W | 10 | 52°43’ N | 12°55’ W | 11 | 52°43’ N | 12°43’ W | 12 | 52°38,800’ N | 12°37’ W | 13 | 52°27’ N | 12°23’ W | 14 | 52°27’ N | 12°19’ W | 3. Lõikes 2 määratletud ala suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 50 lõikeid 3, 4 ja 5. Artikkel 12 Andmete edastamine Kui liikmesriigid saadavad komisjonile püütud koguste lossimisandmeid määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode. II PEATÜKK KALAPÜÜGI LUBAMINE KOLMANDATE RIIKIDE VETES ARTIKKEL 13 Kalapüügiload 1. Kolmanda riigi vetes kala püüdvatele ELi laevadele antavate kalapüügilubade maksimaalne arv on sätestatud III lisas. 2. Kui üks liikmesriik kannab määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 alusel kvoodi üle teisele liikmesriigile (vahetusleping) III lisas sätestatud püügipiirkondades, tuleb üle kanda ka asjaomased püügiload ja teatada sellest komisjonile. III lisas sätestatud püügilubade üldarvu püügipiirkonna kohta ei tohi siiski ületada. III PEATÜKK KALAPÜÜGIVÕIMALUSED PIIRKONDLIKE KALANDUSORGANISATSIOONIDE REGULEERITAVATES VETES 1. JAGU RAHVUSVAHELISE ATLANDI TUUNIKALA KAITSE KONVENTSIOONI (ICCAT) PIIRKOND ARTIKKEL 14 Hariliku tuuni püügi-, kasvatamis- ja nuumamisvõimsuse piirangud 1. Nende ELi söödalaevade ja veoõngelaevade arvu, millel on lubatud Atlandi ookeani idaosas aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 1 kohaselt. 2. Nende ELi rannalähedase püügi laevade arvu, millel on lubatud Vahemeres aktiivselt püüda harilikku tuuni, mille suurus ja kaal on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 2 kohaselt. 3. Nende ELi laevade arvu, mis püüavad kasvatamise eesmärgil Aadria meres harilikku tuuni, mille kaal ja suurus on vahemikus 8 kg/75 cm ja 30 kg/115 cm, piiratakse IV lisa punkti 3 kohaselt. 4. Nende kalalaevade arvu ja kogumahutavuse abil väljendatud püügivõimsust, millel on luba Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres harilikku tuuni püüda, pardal hoida, ümber laadida, transportida või lossida, piiratakse IV lisa punkti 4 kohaselt. 5. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel harilikku tuuni püüdvate tuunimõrdade arvu piiratakse IV lisa punkti 5 kohaselt. 6. Atlandi ookeani idaosas ja Vahemeres hariliku tuuni kasvatamis- ja nuumamisvõimsust ning kalakasvandustesse viidava loodusest püütud hariliku tuuni maksimaalset kogust piiratakse IV lisa punkti 6 kohaselt. Artikkel 15 ID lisas eraldatud hariliku tuuni kvootidega seotud lisatingimused Lisaks nõukogu määruse (EÜ) nr 302/2009 artikli 7 lõikes 2 sätestatud keeluperioodile on hariliku tuuni püük seinnoodaga Atlandi ookeani idaosas ja Vahemerel keelatud ajavahemikus 15. aprillist 15. maini 2011. Artikkel 16 Harrastus- ja sportpüük Liikmesriigid eraldavad ID lisa kohaselt neile eraldatud kvootide arvelt erikvoodi hariliku tuuni harrastus- ja sportpüügiks. Artikkel 17 Haid 1. Suursilm-rebashaide ( Alopias superciliosus ) rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud mis tahes püügi puhul. 2. Keelatud on perekonda Alopias kuuluvate rebashaide liikide sihtpüük. 2. jagu ANTARKTIKA VETE ELUSRESSURSSIDE KAITSE KONVENTSIOONI (CCAMLR) PIIRKOND ARTIKKEL 18 Keelud ja püügipiirangud 1. V lisa A osas nimetatud liikide sihtpüük on kõnealuses lisas nimetatud piirkondades ja ajavahemikel keelatud. 2. Uutes ja teadusuuringutega seotud püügipiirkondades kohaldatakse V lisa B osas sätestatud lubatud kogupüüki ja kaaspüügi piirnorme kõnealuses osas nimetatud alapiirkondades. Artikkel 19 Uurimuslik kalapüük 1. ELi kalalaevad, mille kohta on CCAMLRile esitatud teatis vastavalt määruse (EÜ) nr 601/2004 artiklitele 7 ja 7a, võivad osaleda Dissostichus spp. õngejadaga uurimuslikus püügis FAO alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 väljaspool riikliku jurisdiktsiooni all olevaid piirkondi. 2. FAO alapiirkondade 88.1 ja 88.2 ning rajoonide 58.4.1 ja 58.4.2 lubatud kogupüük ja kaaspüügipiirangud ning nende jaotus iga alapiirkonna või rajooni väikeste uurimisalade (SSRU) vahel määratakse kindlaks V lisa B osas. Kalapüük mis tahes väikeses uurimisalas lõpetatakse niipea, kui deklareeritud saak ulatub kindlaksmääratud lubatud kogupüügini, ning uurimisala suletakse ülejäänud püügihooajaks püügiks. 3. Kalapüük toimub võimalikult suures geograafilises ja batümeetrilises ulatuses, et saada teavet, mis on vajalik püügipotentsiaali kindlaksmääramiseks, ning vältida saagi ja püügikoormuse liiga tihedat koondumist. Alapiirkondades 88.1 ja 88.2 ning samuti rajoonides 58.4.1 ja 58.4.2 on keelatud püük 550 m sügavusjoonest kõrgemal. Artikkel 20 Tavalise hiilgevähi püük 2011/2012 püügihooajal 1. Üksnes CCAMLR komisjoni liikmeteks olevad liikmesriigid võivad 2011/2012. püügihooajal püüda tavalist hiilgevähki ( Euphausia superba ) CCAMLR konventsiooni piirkonnas. Kui liikmesriik kavatseb püüda tavalist hiilgevähki CCAMLR konventsiooni piirkonnas, teavitab ta CCAMLR sekretariaati ja komisjoni kooskõlas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 5a ning hiljemalt 1. juuniks 2011: a) oma kavatsusest püüda tavalist hiilgevähki, kasutades selleks V lisa C osas esitatud vormi; b) püügivahendite kujust, kasutades selleks V lisa D osas esitatud vormi. 2. Lõikes 1 osutatud teatis sisaldab teavet, mis tuleb määruse (EÜ) nr 601/2004 artikli 3 kohaselt esitada iga laeva kohta, millele liikmesriik tavalise hiilgevähi püügis osalemiseks loa annab. 3. Liikmesriigid, kes kavatsevad püüda tavalist hiilgevähki CCAMLR konventsiooni piirkonnas, esitavad teatise üksnes nende laevade kohta, kellel on selleks luba ning kes teatamise ajal tema lipu all sõidavad. 4. Liikmesriigid võivad lubada tavalise hiilgevähi püügis osaleda muul kui lõigete 1, 2 ja 3 kohaselt CCAMLRile teatatud laeval, kui laeval, kellel on luba, ei ole võimalik osaleda põhjendatud funktsionaalsetel põhjustel või vääramatu jõu tõttu. Sellisel juhul teavitab asjaomane liikmesriik viivitamatult CCAMLR sekretariaati ja komisjoni, esitades: a) täielikud andmed asenduslaeva(de) kohta, sealhulgas määruse (EÜ) nr 601/2004 artikliga 3 ette nähtud teabe; b) põhjaliku aruande asendamise põhjuste kohta ning mis tahes asjakohased täiendavad dokumendid või viited. 5. Liikmesriigid ei luba tavalise hiilgevähi püügis osaleda laevadel, kes on kantud CCAMLR ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade nimekirja. 3. jagu INDIA OOKEANI TUUNIKOMISJONI (IOTC) PIIRKOND ARTIKKEL 21 IOTC piirkonnas kala püüdvate laevade püügivõimsuse piiramine 1. IOTC piirkonnas troopikatuuni püüdvate ELi laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavuse (GT) abil väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 1. 2. IOTC piirkonnas mõõkkala ( Xiphias gladius ) ja pikkuim-tuuni ( Thunnus alalunga ) püüdvate ELi laevade maksimaalne arv ja nende vastav kogumahutavuse (GT) abil väljendatud püügivõimsus on sätestatud VI lisa punktis 2. 3. Liikmesriigid võivad lõigete 1 ja 2 kohaselt ühes või teises püügipiirkonnas tegutsevad laevad ümber jaotada, kui nad tõendavad komisjonile, et see muutus ei suurenda asjaomase kalavaru püügi koormust. 4. Liikmesriigid tagavad, et nende laevastikus kavandatava püügivõimsuse ülekandmise puhul oleksid ülekantavad laevad IOTC laevade registris või mõne muu piirkondliku kalandusorganisatsiooni tuunipüügi registris. Laevu, mis on mõne piirkondliku kalandusorganisatsiooni nimekirjas kui teatamata, ebaseadusliku ja reguleerimata kalapüügiga tegelenud laev, üle ei kanta. Liikmesriigid võivad IOTC-le esitatud arengukavade rakendamise arvessevõtmiseks suurendada käesolevas artiklis esitatud püügivõimsuse piiranguid üksnes nimetatud kavades kehtestatud piiride ulatuses. Artikkel 22 Haid 1. Kõikide perekonda Alopiidae kuuluvate rebashaide liikide rümpade või nende osade pardalhoidmine, ümberlaadimine või lossimine on keelatud mis tahes püügi puhul. 2. Lõikes 1 osutatud liigid lastakse viivitamata ja kahjustusteta, niivõrd kui see on võimalik, vette tagasi. 4. jagu VAIKSE OOKEANI LÕUNAOSA PIIRKONDLIKU KALANDUSORGANISATSIOONI (SPRFMO) PIIRKOND ARTIKKEL 23 Pelaagiline kalapüük – püügivõimsuse piirangud Liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni piirkonnas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, piiravad 2011. aastal oma lipu all sõitvate pelaagilisi kalavarusid püüdvate laevade kogumahutavuse (GT) taset kõnealuses piirkonnas tasemeni 78610 GT, nii et oleks tagatud pelaagiliste kalavarude säästev kasutamine Vaikse ookeani lõunaosas. Artikkel 24 Pelaagiline kalapüük – lubatud kogupüük 1. Üksnes liikmesriigid, kes 2007., 2008. või 2009. aastal tegelesid SPRFMO konventsiooni piirkonnas aktiivselt pelaagilise kalapüügiga, nagu on osutatud artiklis 23, võivad kõnealuses piirkonnas püüda pelaagilisi kalavarusid kooskõlas IJ lisas sätestatud lubatud kogupüügiga. 2. Liikmesriigid teatavad igal kuul komisjonile oma käesolevas artiklis osutatud kalapüügiga tegelevate laevade nimed ja tunnused, sealhulgas kogumahutavuse (GT). 3. Käesolevas artiklis osutatud kalapüügi järelevalveks saadavad liikmesriigid komisjonile hiljemalt järgneva kuu viieteistkümnendaks kuupäevaks SPRFMO ajutisele sekretariaadile edastamiseks igakuised püügiaruanded, laevaseiresüsteemi (VMS) aruanded ja olemasolu korral andmed sadamakülastuste kohta. Artikkel 25 Põhjalähedane kalapüük Liikmesriigid piiravad SPRFMO konventsiooni piirkonnas põhjalähedase kalapüügi püügikoormust või saaki aasta keskmisele tasemele ajavahemiku 1. jaanuar 2002 kuni 31. detsember 2006 põhjal, arvestades kalalaevade arvu ja muid näitajaid, mis kajastavad saagi taset, püügikoormust ja -võimsust, ning üksnes nendes SPRFMO konventsiooni piirkonna osades, kus põhjalähedane kalapüük on toimunud eelneval kalapüügihooajal. 5. jagu AMEERIKA TROOPIKATUUNIDE KOMISJONI (IATTC) PIIRKOND ARTIKKEL 26 Seinnoodapüük 1. Kulduim-tuuni ( Thunnus albacares ), suursilm-tuuni ( Thunnus obesus ) ja vööttuuni ( Katsuwonus pelamis ) püük on seinnoodalaevadega keelatud järgmiselt: a) kas 29. juulist kuni 28. septembrini 2011 või 18. novembrist 2011 kuni 18. jaanuarini 2012 järgmiste piiridega määratud alal: Vaikse ookeani Ameerika rannik, 150° läänepikkust; 40° põhjalaiust; 40° lõunalaiust; b) 29. septembrist kuni 29. oktoobrini 2011 järgmiste piiridega määratud alal: 96° läänepikkust; 110° läänepikkust; 4° põhjalaiust; 3° lõunalaiust. 2. Asjaomased liikmesriigid teavitavad komisjoni lõike 1 punkti a kohaselt valitud keeluajast enne 1. aprilli 2011. Kõik asjaomaste liikmesriikide seinnoodalaevad lõpetavad määratud piirkonnas valitud perioodiks seinnoodapüügi. 3. IATTC konventsiooni piirkonnas tegutsevad tuunipüügiseinerid hoiavad pardal ja seejärel lossivad kogu kulduim-tuuni, suursilm-tuuni ja vööttuuni saagi, välja arvatud kala, mis on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu. Ainus erand on reisi lõpuosa, kui kogu antud püügikorraga püütud tuuni mahutamiseks ei pruugi olla piisavalt vaba lastiruumi. 6. jagu ATLANDI OOKEANI KAGUOSA KALANDUSORGANISATSIOONI (SEAFO) PIIRKOND ARTIKKEL 27 Süvamerehaide kaitse meetmed SEAFO konventsiooni piirkonnas on keelatud järgmiste süvamerehaide sihtpüük: - railased ( Rajidae ), - harilik ogahai ( Squalus acanthias ), - tumehai ( Etmopterus bigelowi ), - hai ( Etmopterus brachyurus ), - suur tumehai ( Etmopterus princeps ), - ronkjas tumehai ( Etmopterus pusillus ), - hai ( Apristurus manis ), - hai ( Scymnodon squamulosus ) - ning Selachimorpha seltsi kuuluvad süvamerehaid. 7. jagu VAIKSE OOKEANI LÄÄNE- JA KESKOSA KALANDUSKONVENTSIOONI (WCPFC) PIIRKOND ARTIKKEL 28 Suursilm-tuuni, kulduim-tuuni, vööttuuni ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni püügi koormuse piirangud Liikmesriigid tagavad, et suursilm-tuuni ( Thunnus obesus ), kulduim-tuuni ( Thunnus albacares ), vööttuuni ( Katsuwonus pelamis ) ja Vaikse ookeani lõunaosa pikkuim-tuuni ( Thunnus alalunga ) püügi koormus WCPFC konventsiooni piirkonnas piirdub üksnes selle püügikoormusega, mis on ette nähtud liidu ja kõnealuse piirkonna rannikuriikide vahel sõlmitud kalanduse partnerluslepingutes. Artikkel 29 Peibutuspüügivahenditega püügiks suletud piirkond 1. WCPFC konventsiooni piirkonna osas, mis asub 20° põhjalaiuse ja 20° lõunalaiuse vahel, on püük peibutusvahendeid kasutavate seinnoodalaevadega keelatud 1. juulist 2011 (kell 00.00) kuni 30. septembrini 2011 (kell 24.00). Sellel ajal võib seinnoodalaev nimetatud WCPFC konventsiooni piirkonna osas püügiga tegeleda üksnes juhul, kui tema pardal on vaatleja, kes jälgib, et laev mitte mingil ajahetkel: a) ei kasutata peibutuspüügivahendit ega seonduvaid elektroonilisi seadmeid; b) ei püüa kalaparvi peibutuspüügivahenditega. 2. Kõik lõikes 1 osutatud WCPFC konventsiooni piirkonna osas püügiga tegelevad seinnoodalaevad hoiavad pardal ning lossivad või laadivad ümber kõik püütud suursilm-tuunid, kulduim-tuunid ja vööttuunid. 3. Lõiget 2 ei kohaldata järgmistel juhtudel: a) reisi lõpuosas, kui laeval ei ole piisavalt vaba lastiruumi kogu püütud kala mahutamiseks; b) kui kala on inimtoiduks kõlbmatu muudel põhjustel kui alamõõdulisuse tõttu või c) kui külmutusseadmetel tekib tõsine rike. Artikkel 30 Seinnoodaga kalapüügiks suletud piirkonnad Suursilm-tuuni ja kulduim-tuuni püük on seinnoodalaevadega keelatud järgmistes avamerepiirkondades: a) Indoneesia, Palau, Mikroneesia ja Paapua Uus-Guinea majandusvöönditega piirnevad rahvusvahelised veed; b) Mikroneesia, Marshalli saarte, Nauru, Kiribati, Tuvalu, Fidži, Saalomoni saarte ja Paapua Uus-Guinea majandusvöönditega piirnevad rahvusvahelised veed. Artikkel 31 Mõõkkala püügiks luba omavate laevade arvu piiramine WCPFC konventsiooni piirkonnas, paralleelist 20° lõunalaiust lõuna pool asuvates piirkondades mõõkkala ( Xiphias gladius ) püügiks luba omavate ELi laevade maksimaalne arv on esitatud VII lisas. 8. jagu BERINGI MERI ARTIKKEL 32 Püügikeeld Beringi mere avamerepiirkonnas Beringi mere avamerepiirkonnas on keelatud vaikse ookeani mintai ( Theragra chalcogramma ) püük. III JAOTIS KOLMANDATE RIIKIDE LAEVADE KALAPÜÜGIVÕIMALUSED ELI VETES ARTIKKEL 33 Lubatud kogupüük Norra lipu all sõitvatel kalalaevadel ning Fääri saartel registreeritud kalalaevadel on lubatud kalastada ELi vetes I lisas sätestatud lubatud kogupüügi alusel ning määruse (EÜ) nr 1006/2008 III peatüki ning käesoleva jaotisega ettenähtud tingimustel. Artikkel 34 Kalapüügiload 1. ELi vetes kalastavatele kolmanda riigi laevadele antavate kalapüügilubade maksimaalne arv on sätestatud VIII lisas. 2. Kalaliike, millele on kehtestatud lubatud kogupüük, ei tohi pardal hoida ega lossida, välja arvatud juhul, kui saagi on püüdnud kolmanda riigi laevad, kellel on kvoot ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud. Artikkel 35 Keelatud liigid 1. Kolmandate riikide laevadel on keelatud püüda, pardal hoida, ümber laadida ja lossida järgmisi liike: a) hiidhai ( Cetorhinus maximus ) ja mõrtsukhai ( Carcharodon carcharias ) kõikides ELi vetes; b) euroopa ingelhai ( Squatina squatina ) kõikides ELi vetes; c) harilik rai ( Dipturus batis ) ICES IIa, III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X püügipiirkonna ELi vetes ning d) musterrai ( Raja undulata ) ja valgerai ( Rostroraja alba ) ICES VI, VII, VIII, IX ja X püügipiirkonna ELi vetes. 2. Lõikes 1 osutatud liigid lastakse viivitamata ja kahjustusteta, niivõrd kui see on võimalik, vette tagasi. IV JAOTIS LÕPPSÄTTED ARTIKKEL 36 Jõustumine ja kohaldamine Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . Määrust kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2011. Enne 1. jaanuari 2011 algavateks ajavahemikeks kehtestatud kalapüügivõimaluste suhtes CCAMLR konventsiooni piirkonnas kohaldatakse artikleid 18–20 ning IE ja V lisa alates nimetatud püügivõimaluste vastavate kohaldamisperioodide algusest. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja I LISA Euroopa Liidu kalalaevade püügi piirnormid püügipiirangutega piirkondades ja kolmandate riikide laevade püügi piirnormid Euroopa Liidu vetes kalaliikide ja piirkondade kaupa (eluskaalu tonnides, kui ei ole ette nähtud teisiti) Järgmistes tabelites sätestatakse kalavarude kaupa lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid (eluskaalu tonnides, kui ei ole sätestatud teisiti) ning kvootide haldamisega seotud tingimused ühest aastast teise ülekandmisel. Kõiki käesolevas lisas sätestatud püügi piirnorme käsitatakse kvootidena käesoleva määruse tähenduses ning seetõttu kehtivad nende suhtes eeskirjad, mis on sätestatud määruses (EÜ) nr 1224/2009, eriti selle artiklites 33 ja 34. Viited püügipiirkondadele on viited ICES püügipiirkondadele, kui ei ole määratletud teisiti. Igas piirkonnas osutatakse kalavarudele liigi ladinakeelse nimetuse tähestikulises järjekorras. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmist tavanimetuste ja ladinakeelsete nimetuste vastavustabelit. Teaduslik nimetus | Kolmetäheline kood | Tavanimetus | Amblyraja radiata | RJR | Tähtrai | Ammodytes spp. | SAN | Tobiad | Argentina silus | ARU | Põhjaatlandi hõbekala | Beryx spp. | ALF | Limapead | Brosme brosme | USK | Meriluts | Centrophorus squamosus | GUQ | Hall lühiogahai | Centroscymnus coelolepis | CYO | Portugali süvahai | Chaceon maritae | CGE | Süvamere punakrabi | Champsocephalus gunnari | ANI | Haugjääkala | Chionoecetes spp. | PCR | Arktikakrabid | Clupea harengus | HER | Heeringas | Coryphaenoides rupestris | RNG | Kalju-tömppeakala | Dalatias licha | SCK | Šokolaad-ogahai | Deania calcea | DCA | Pikkkoon-hai | Dipturus batis | RJB | Harilik rai | Dissostichus eleginoides | TOP | Patagoonia kihvkala | Engraulis encrasicolus | ANE | Anšoovis | Etmopterus princeps | ETR | Suur tumehai | Etmopterus pusillus | ETP | Ronkjas tumehai | Euphausia superba | KRI | Tavaline hiilgevähk | Gadus morhua | COD | Tursk | Galeorhinus galeus | GAG | Supi-nugishai | Glyptocephalus cynoglossus | WIT | Pikklest | Hippoglossoides platessoides | PLA | Harilik karelest | Hippoglossus hippoglossus | HAL | Harilik hiidlest | Hoplostethus atlanticus | ORY | Atlandi karekala | Illex illecebrosus | SQI | Lühiuimkalmaar | Lamna nasus | POR | Harilik heeringahai | Lepidonotothen squamifrons | NOS | Hall nototeenia | Lepidorhombus spp. | LEZ | Megrimid | Leucoraja circularis | RJI | Liivrai | Leucoraja fullonica | RJF | Šagräänrai | Leucoraja naevus | RJN | Kägurai | Limanda ferruginea | YEL | Ruske soomuslest | Limanda limanda | DAB | Harilik soomuslest | Lophiidae | ANF | Merikuratlased | Macrourus spp. | GRV | Pikksabad | Makaira nigricans | BUM | Sinine marliin | Mallotus villosus | CAP | Moiva | Martialia hyadesi | SQS | Kalmaar | Melanogrammus aeglefinus | HAD | Kilttursk | Merlangius merlangus | WHG | Merlang | Merluccius merluccius | HKE | Euroopa merluus | Micromesistius poutassou | WHB | Põhjaputassuu | Microstomus kitt | LEM | Väikesuulest | Molva dypterygia | BLI | Sinine molva | Molva molva | LIN | Harilik molva | Nephrops norvegicus | NEP | Norra salehomaar | Pandalus borealis | PRA | Harilik süvameregarneel | Paralomis spp. | PAI | Krabid | Penaeus spp. | PEN | Viburhännakud | Platichthys flesus | FLE | Lest | Pleuronectes platessa | PLE | Atlandi merilest | Pleuronectiformes | FLX | Lestalised | Pollachius pollachius | POL | Pollak | Pollachius virens | POK | Põhjaatlandi süsikas | Psetta maxima | TUR | Harilik kammeljas | Raja brachyura | RJH | Blondrai | Raja clavata | RJC | Ogarai | Raja (Dipturus) nidarosiensis | JAD | Norra rai | Raja microocellata | RJE | Väikesilmrai | Raja montagui | RJM | Tähnikrai | Raja undulata | RJU | Musterrai | Rajiformes - Rajidae | SRX-RAJ | Railised ja railased | Reinhardtius hippoglossoides | GHL | Süvalest | Rostroraja alba | RJA | Valgerai | Scomber scombrus | MAC | Makrell | Scophthalmus rhombus | BLL | Sile kammeljas | Sebastes spp. | RED | Meriahvenad | Solea solea | SOL | Harilik merikeel | Solea spp. | SOO | Merikeeled | Sprattus sprattus | SPR | Kilu | Squalus acanthias | DGS | Harilik ogahai | Tetrapturus albidus | WHM | Valge odanina | Thunnus maccoyii | SBF | Siniuim-tuun | Thunnus obesus | BET | Suursilm-tuun | Thunnus thynnus | BFT | Harilik tuun | Trachurus spp. | JAX | Stauriidid | Trisopterus esmarkii | NOP | Norra tursik | Urophycis tenuis | HKW | Valge ameerikaluts | Xiphias gladius | SWO | Mõõkkala | Järgmine tavanimetuste ja ladinakeelsete nimetuste vastavustabel on esitatud üksnes selgitamiseks. Limapead | ALF | Beryx spp. | Harilik karelest | PLA | Hippoglossoides platessoides | Anšoovis | ANE | Engraulis encrasicolus | Merikuratlased | ANF | Lophiidae | Haugjääkala | ANI | Champsocephalus gunnari | Harilik hiidlest | HAL | Hippoglossus hippoglossus | Suursilm-tuun | BET | Thunnus obesus | Pikkkoon-hai | DCA | Deania calcea | Blondrai | RJH | Raja brachyura | Sinine molva | BLI | Molva dypterygia | Sinine marliin | BUM | Makaira nigricans | Põhjaputassuu | WHB | Micromesistius poutassou | Harilik tuun | BFT | Thunnus thynnus | Sile kammeljas | BLL | Scophthalmus rhombus | Moiva | CAP | Mallotus villosus | Tursk | COD | Gadus morhua | Harilik rai | RJB | Dipturus batis | Harilik merikeel | SOL | Solea solea | Krabid | PAI | Paralomis spp. | Kägurai | RJN | Leucoraja naevus | Harilik soomuslest | DAB | Limanda limanda | Süvamere punakrabi | CGE | Chaceon maritae | Lestalised | FLX | Pleuronectiformes | Lest | FLE | Platichthys flesus | Suur tumehai | ETR | Etmopterus princeps | Põhjaatlandi hõbekala | ARU | Argentina silus | Süvalest | GHL | Reinhardtius hippoglossoides | Pikksabad | GRV | Macrourus spp. | Hall nototeenia | NOS | Lepidonotothen squamifrons | Kilttursk | HAD | Melanogrammus aeglefinus | Euroopa merluus | HKE | Merluccius merluccius | Heeringas | HER | Clupea harengus | Stauriidid | JAX | Trachurus spp. | Šokolaad-ogahai | SCK | Dalatias licha | Tavaline hiilgevähk | KRI | Euphausia superba | Hall lühiogahai | GUQ | Centrophorus squamosus | Väikesuulest | LEM | Microstomus kitt | Harilik molva | LIN | Molva molva | Makrell | MAC | Scomber scombrus | Megrimid | LEZ | Lepidorhombus spp. | Harilik süvameregarneel | PRA | Pandalus borealis | Norra salehomaar | NEP | Nephrops norvegicus | Norra tursik | NOP | Trisopterus esmarkii | Norra rai | JAD | Raja (Dipturus) nidarosiensis | Atlandi karekala | ORY | Hoplostethus atlanticus | Patagoonia kihvkala | TOP | Dissostichus eleginoides | Viburhännakud | PEN | Penaeus spp. | Atlandi merilest | PLE | Pleuronectes platessa | Pollak | POL | Pollachius pollachius | Harilik heeringahai | POR | Lamna nasus | Portugali süvahai | CYO | Centroscymnus coelolepis | Meriahvenad | RED | Sebastes spp. | Kalju-tömppeakala | RNG | Coryphaenoides rupestris | Põhjaatlandi süsikas | POK | Pollachius virens | Tobiad | SAN | Ammodytes spp. | Liivrai | RJI | Leucoraja circularis | Šagräänrai | RJF | Leucoraja fullonica | Lühiuimkalmaar | SQI | Illex illecebrosus | Railised ja railased | SRX-RAJ | Rajiformes - Rajidae | Väikesilmrai | RJE | Raja microocellata | Ronkjas tumehai | ETP | Etmopterus pusillus | Arktikakrabid | PCR | Chionoecetes spp. | Merikeeled | SOX | Solea spp. | Siniuim-tuun | SBF | Thunnus maccoyii | Tähnikrai | RJM | Raja montagui | Kilu | SPR | Sprattus sprattus | Harilik ogahai | DGS | Squalus acanthias | Kalmaar | SQS | Martialia hyadesi | Tähtrai | RJR | Amblyraja radiata | Mõõkkala | SWO | Xiphias gladius | Ogarai | RJC | Raja clavata | Supi-nugishai | GAG | Galeorhinus galeus | Harilik kammeljas | TUR | Psetta maxima | Meriluts | USK | Brosme brosme | Musterrai | RJU | Raja undulata | Valge ameerikaluts | HKW | Urophycis tenuis | Valge odanina | WHM | Tetrapturus albidus | Valgerai | RJA | Rostroraja alba | Merlang | WHG | Merlangius merlangus | Pikklest | WIT | Glyptocephalus cynoglossus | Ruske soomuslest | YEL | Limanda ferruginea | IA LISA Skagerrak, Kattegat, ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII ja XIV püügipiirkond, CECAF ELi veed, Prantsuse Guajaana veed Liik | Tobiad Ammodytes spp. | Püügipiirkond | IV püügipiirkonna Norra veed (SAN/04-N.) | Taani | pm | Analüütiline TAC. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Ühendkuningriik | pm | EL | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei kohaldata | Liik | Tobiad Ammodytidae | Püügipiirkond | IIa, IIIa ja IV püügipiirkonna ELi veed (1) (SAN/2A3A4.) | Taani | pm | Ennetuslik TAC | Ühendkuningriik | pm | Saksamaa | pm | Rootsi | pm | EL | pm | Norra | pm | Fääri saared | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | (1) Välja arvatud kuue miili kaugusel Ühendkuningriigi lähtejoonest Shetlandi, Fair Isle'i ja Foula lähedal asuvad veed. (2) Püütakse IV püügipiirkonnas. | Liik | Põhjaatlandi hõbekala Argentina silus | Püügipiirkond | I ja II püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ARU/1/2.) | Saksamaa | 25 | Ennetuslik TAC | Prantsusmaa | 8 | Madalmaad | 20 | Ühendkuningriik | 42 | EL | 95 | Lubatud kogupüük (TAC) | 95 | Liik | Põhjaatlandi hõbekala Argentina silus | Püügipiirkond | III ja IV püügipiirkonna ELi veed (ARU/3/4.) | Taani | 963 | Ennetuslik TAC | Saksamaa | 10 | Prantsusmaa | 7 | Iirimaa | 7 | Madalmaad | 45 | Rootsi | 37 | Ühendkuningriik | 17 | EL | 1 086 | Lubatud kogupüük (TAC) | 1 086 | Liik | Põhjaatlandi hõbekala Argentina silus | Püügipiirkond | V, VI ja VII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (ARU/567.) | Saksamaa | 330 | Ennetuslik TAC | Prantsusmaa | 7 | Iirimaa | 306 | Madalmaad | 3 449 | Ühendkuningriik | 242 | EL | 4 334 | Lubatud kogupüük (TAC) | 4 334 | Liik | Meriluts Brosme brosme | Püügipiirkond | I, II ja XIV püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (USK/1214EI.) | Saksamaa | 6 | (1) | Analüütiline TAC | Prantsusmaa | 6 | (1) | Ühendkuningriik | 6 | (1) | Muu | 3 | (1) | EL | 21 | (1) | Lubatud kogupüük (TAC) | 21 | (1) Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. | Liik | Meriluts Brosme brosme | Püügipiirkond | IIIa püügipiirkond; IIIb, IIIc püügipiirkonna ja alarajoonide 22–23 ELi veed (USK/03-C.) | Taani | 12 | Analüütiline TAC | Rootsi | 6 | Saksamaa | 6 | EL | 24 | Lubatud kogupüük (TAC) | 24 | Liik | Meriluts Brosme brosme | Püügipiirkond | IV püügipiirkonna ELi veed (USK/04-C.) | Taani | 53 | Analüütiline TAC | Saksamaa | 16 | Prantsusmaa | 37 | Rootsi | 5 | Ühendkuningriik | 80 | Muu | 5 | (1) | EL | 196 | Lubatud kogupüük (TAC) | 196 | (1) Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. | Liik | Meriluts Brosme brosme | Püügipiirkond | V, VI ja VII püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed (USK/567EI) | Saksamaa | pm | Analüütiline TAC Kohaldatakse artiklit 11 | Hispaania | pm | Prantsusmaa | pm | Iirimaa | pm | Ühendkuningriik | pm | Muu | pm | (1) | EL | pm | Norra(2) | pm | (3)(4) | Lubatud kogupüük (TAC) | 3 217 | (1) Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. (2) Võib püüda IIa, IV, Vb, VI ja VII püügipiirkonna ELi vetes. (3) Selle alusel on lubatud Vb, VI ja VII püügipiirkonnas muude kalaliikide juhupüük pm % laeva kohta igal ajal. Seda protsenti võib suurendada esimese 24 tunni jooksul pärast kalapüügi algust konkreetses piirkonnas. Muude liikide juhupüügi üldkogus Vb, VI ja VII püügipiirkonnas ei tohi ületada pm tonni. (4) Kaasa arvatud harilik molva. Norra kvoodid on järgmised: harilik molva pm tonni ja meriluts pm tonni ning need on vastastikku asendatavad kuni pm tonni ulatuses ja püüda võib üksnes õngejadadega Vb, VI ja VII püügipiirkonnas. | Liik | Meriluts Brosme brosme | Püügipiirkond | IV püügipiirkonna Norra veed (USK/04-N.) | Belgia | pm | Analüütiline TAC | Taani | pm | Saksamaa | pm | Prantsusmaa | pm | Madalmaad | pm | Ühendkuningriik | pm | EL | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei kohaldata | (1) Üksnes kaaspüük. Sihtpüük ei ole selle kvoodi raames lubatud. (2) Võib püüda IIa, IV, Vb, VI ja VII püügipiirkonna ELi vetes. (3) Selle alusel on lubatud Vb, VI ja VII püügipiirkonnas muude kalaliikide juhupüük pm % laeva kohta igal ajal. Seda protsenti võib suurendada esimese 24 tunni jooksul pärast kalapüügi algust konkreetses piirkonnas. Muude liikide juhupüügi üldkogus Vb, VI ja VII püügipiirkonnas ei tohi ületada pm tonni. (4) Kaasa arvatud harilik molva. Norra kvoodid on järgmised: harilik molva pm tonni ja meriluts pm tonni ning need on vastastikku asendatavad kuni pm tonni ulatuses ja püüda võib üksnes õngejadadega Vb, VI ja VII püügipiirkonnas. | Liik | Heeringas(1) Clupea harengus | Püügipiirkond | IIIa püügipiirkond (HER/03A.) | Taani | pm | Analüütiline TAC | Saksamaa | pm | Rootsi | pm | EL | pm | Fääri saared | pm | (2) | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | (1) Lossitud kogused, kui heeringas on püütud võrkudega, mille silmasuurus on vähemalt 32 mm. (2) Tohib püüda Skagerrakis. | Liik | Heeringas(1) Clupea harengus | Püügipiirkond | IV püügipiirkonna ELi ja Norra veed põhja pool 53º30’ N (HER/4AB.) | Taani | pm | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | pm | Prantsusmaa | pm | Madalmaad | pm | Rootsi | pm | Ühendkuningriik | pm | EL | pm | Norra | pm | (2) | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | (1) Lossitud kogused, kui heeringas on püütud püügivahenditega, mille silmasuurus on vähemalt 32 mm. Liikmesriigid peavad komisjonile eraldi teatama IVa ja IVb püügipiirkonnas püütud heeringa lossitud kogused. (2) Võib püüda ELi vetes. Selle kvoodi piires püütud saak arvestatakse maha lubatud kogupüügi Norra osast. | Eritingimus | Eespool nimetatud kvootide piires ei tohi selles püügipiirkonnas püüda allpool esitatud kogustest suuremaid koguseid: | Norra veed lõuna pool 62º N (HER/*04N-) | EL | pm | Liik | Heeringas(1) Clupea harengus | Püügipiirkond | Norra veed lõuna pool 62º N (HER/04-N.) | Rootsi | pm | (1) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | EL | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | (1) Tursa, kilttursa, pollaki ja merlangi ja põhjaatlandi süsika kaaspüük arvestatakse nende kalaliikide kvoodist maha. | Liik | Heeringas(1) Clupea harengus | Püügipiirkond | Kaaspüük IIIa püügipiirkonnas (HER/03A-BC) | Taani | pm | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Saksamaa | pm | Rootsi | pm | EL | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | (1) Lossitud kogused, kui heeringas on püütud võrkudega, mille silmasuurus on väiksem kui 32 mm. | Liik | Heeringas(1) Clupea harengus | Püügipiirkond | Kaaspüük IV ja VIId püügipiirkonnas ning IIa püügipiirkonna ELi vetes (HER/2A47DX) | Belgia | pm | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Taani | pm | Saksamaa | pm | Prantsusmaa | pm | Madalmaad | pm | Rootsi | pm | Ühendkuningriik | pm | EL | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | (1) Lossitud kogused, kui heeringas on püütud võrkudega, mille silmasuurus on väiksem kui 32 mm. | Liik | Heeringas(1) Clupea harengus | Püügipiirkond | IVc ja VIId püügipiirkond(2) (HER/4CXB7D) | Belgia | pm | (3) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Taani | pm | (3) | Saksamaa | pm | (3) | Prantsusmaa | pm | (3) | Madalmaad | pm | (3) | Ühendkuningriik | pm | (3) | EL | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | (1) Lossitud kogused, kui heeringas on püütud võrkudega, mille silmasuurus on vähemalt 32 mm. (2) Välja arvatud Blackwateri varu: viide heeringavarule merepiirkonnas, mis asub Thamesi suudme meresõidupiirkonnas ning piirneb loksodroomiga, mis kulgeb otse lõuna suunas Landguard Pointist (51°56’ N, 1°19,1’ E) laiuskraadini 51°33’ N ning sealt otse lääne suunas Ühendkuningriigi rannikul asuva punktini. (3) Sellest kvoodist võib kuni 50 % püüda IVb püügipiirkonnas. Sellise eritingimuse kasutamisest tuleb siiski komisjonile eelnevalt teatada (HER/*04B.). | Liik | Heeringas Clupea harengus | Püügipiirkond | Vb, VIb ja VIaN püügipiirkonna ELi ja rahvusvahelised veed(1) (HER/5B6ANB) | Saksamaa | pm | Analüütiline TAC | Prantsusmaa | pm | Iirimaa | pm | Madalmaad | pm | Ühendkuningriik | pm | EL | pm | Fääri saared | pm | (2) | Lubatud kogupüük (TAC) | 22 481 | (1) Viide heeringavarudele VIa püügipiirkonnas, põhja pool 56°00’ N ning VIa püügipiirkonna osas, mis paikneb ida pool 07°00’ W ja põhja pool 55°00’ N, välja arvatud Clyde. (2) Selle kvoodi alusel võib püüda üksnes VIa püügipiirkonnas põhja pool 56°30’ N. | Liik | Heeringas Clupea harengus | Püügipiirkond | VIIb, VIIc püügipiirkond; VIaS püügipiirkond(1) (HER/6AS7BC) | Iirimaa | 3 387 | Madalmaad | 339 | EL | 3 726 | Lubatud kogupüük (TAC) | 3 726 | (1) Viide heeringavarudele VIa püügipiirkonnas, lõuna pool 56° 00’ N ja lääne pool 07° 00’ W. | Liik | Heeringas Clupea harengus | Püügipiirkond | VI püügipiirkond, Clyde(1) (HER/06ACL.) | Ühendkuningriik | Ei ole kehtestatud | (2) | Ennetuslik TAC | EL | Ei ole kehtestatud | (3) | Lubatud kogupüük (TAC) | Ei ole kehtestatud | (3) | (1) Clyde’i varu: viide heeringavarule merepiirkonnas, mis asub Mull of Kintyre’i ja Corsewall Pointi vahele tõmmatud joonest kirde pool. (2) Asjaomane liikmesriik määrab kindlaks sellisel tasemel, mis vastab varude säästvale kasutamisele ja mille tulemuseks on tõenäoliselt varude kasutamine maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel aastal 2015 ja edaspidi. Asjaomane liikmesriik teatab komisjonile hiljemalt 28. veebruariks 2011, milline on kehtestatud tase ja milliseid haldusmeetmeid ta kavatseb võtta, et saavutada eespool märgitud põhimõtted ja eesmärgid. (3) Kinnitatakse samal tasemel, mis määrati kindlaks joonealuse märkuse 2 kohaselt. | Liik | Heeringas Clupea harengus | Püügipiirkond | VIIa püügipiirkond(1) (HER/07A/MM) | Iirimaa | 1 250 | Analüütiline TAC | Ühendkuningriik | 3 550 | EL | 4 800 | Lubatud kogupüük (TAC) | 4 800 | (1) Käesolevat püügipiirkonda on vähendatud piirkondade võrra, mis on lisatud VIIg, VIIh, VIIj ja VIIk püügipiirkonnale, ja selle piirid on järgmised: – põhjas laiuskraad 52° 30’ N, – lõunas laiuskraad 52° 00’ N, – läänes Iirimaa rannik, – idas Ühendkuningriigi rannik. | Liik | Heeringas Clupea harengus | Püügipiirkond | VIIe ja VIIf püügipiirkond (HER/7EF.) | Prantsusmaa | 425 | Ennetuslik TAC | Ühendkuningriik | 425 | EL | 850 | Lubatud kogupüük (TAC) | 850 | Liik | Heeringas Clupea harengus | Püügipiirkond | VIIg(1), VIIh(1), VIIj(1) ja VIIk(1) püügipiirkond (HER/7G-K.) | Saksamaa | 147 | Analüütiline TAC | Prantsusmaa | 815 | Iirimaa | 11 407 | Madalmaad | 815 | Ühendkuningriik | 16 | EL | 13 200 | Lubatud kogupüük (TAC) | 13 200 | (1) Seda püügipiirkonda on suurendatud alaga, mille piirid on järgmised: – põhjas laiuskraad 52° 30’ N, – lõunas laiuskraad 52° 00’ N, – läänes Iirimaa rannik, – idas Ühendkuningriigi rannik. | Liik | Anšoovis Engraulis encrasicolus | Püügipiirkond | IX ja X püügipiirkond; CECAF 34.1.1 ELi veed (ANE/9/3411) | Hispaania | 3 252 | Analüütiline TAC | Portugal | 3 548 | EL | 6 800 | Lubatud kogupüük (TAC) | 6 800 | Liik | Tursk Gadus morhua | Püügipiirkond | Skagerraki veed (COD/03AN.) | Belgia | pm | (1) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Taani | pm | (1) | Saksamaa | pm | (1) | Madalmaad | pm | (1) | Rootsi | pm | (1) | EL | pm | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | [(1) Sellele kvoodile lisaks võivad liikmesriigid lubada täielikult dokumenteeritud kalapüügiga seotud algatustes osalevatel laevadel püüda täiendavalt 5 % ulatuses asjaomasele liikmesriigileeraldatud kvoodist, eeldusel, et: - laeval kasutatakse andurite süsteemiga ühendatud valvekaameraid (CCTV), mis salvestavad kõik püügi- ja töötlemistoimingud laeva pardal; - kvoodi hulka arvestatakse kogu kõnealuse laeva tursasaak, sealhulgas kalad, kelle mõõdud on lossitava kala lubatud alammõõdust väiksemad; - täiendav püük võib olla kuni 30 % kõnealuse laeva suhtes tavaliselt kohaldatavast püüginormist või kogus, mille puhul tagatakse, et tursavarude kalastussuremus ei suurene. Kui liikmesriik tuvastab, et algatuses osalev laev ei täida eespool nimetatud tingimusi, tühistab ta sellele laevale eraldatud täiendava püügi õiguse ning keelab tal edaspidi kõnealuses algatuses osaleda.] | Liik | Tursk Gadus morhua | Püügipiirkond | Kattegati veed (COD/03AS.) | Taani | 118 | Analüütiline TAC | Saksamaa | 2 | Rootsi | 70 | EL | 190 | Lubatud kogupüük (TAC) | 190 | Liik | Tursk Gadus morhua | Püügipiirkond | IV püügipiirkond; IIa püügipiirkonna ELi veed; IIIa püügipiirkonna see osa, mida ei hõlma Skagerrak ja Kattegat (COD/2A3AX4) | Belgia | pm | (1) | Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. | Taani | pm | (1) | Saksamaa | pm | (1) | Prantsusmaa | pm | (1) | Madalmaad | pm | (1) | Rootsi | pm | (1) | Ühendkuningriik | pm | (1) | EL | pm | Norra | pm | (2) | Lubatud kogupüük (TAC) | pm | [(1) Sellele kvoodile lisaks võivad liikm