Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2020/C 115/03)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

STANDARDMUUDATUSE HEAKSKIITMISE TEADE

„GAILLAC“

PDO-FR-A0502-AM03

Teate kuupäev: 19.12.2019

KINNITATUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Viide ametlikele geograafilistele koodidele

1. peatüki IV osa punkti 1 alapunktidesse a ja b on pärast sõna „Tarn“ lisatud sõnad „vastavalt 2019. aasta ametlikele geograafilistele koodidele“.

Suurema õiguskindluse huvides on geograafilise piirkonna puhul viidatud Prantsusmaa statistikaameti (INSEE) igal aastal avaldatavate ametlike geograafiliste koodide kehtivale versioonile. Geograafilise piirkonna ulatus jääb täpselt samaks.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

2. Redaktsiooniline muudatus

1. peatüki IV osa punkti 1 alapunkti b on lisatud kommuun Bellegarde-Marsal ning sealt on välja jäetud kommuunid Bellegarde ja Marsal.

Selle muudatuse puhul on võetud arvesse kahe kommuuni ühinemist. Geograafilise piirkonna ulatust ei ole muudetud.

Koonddokumendi punkti 6 muudetakse vastavalt.

3. Piiritletud kasvatusalade kogupindala

1.°peatüki IV osa punkti°2 on pärast kuupäeva „6. november 2014“ lisatud sõnad „ ja 18.–19. juuni 2019“.

Selle muudatuse eesmärk on lisada kuupäevad, millal pädev riiklik asutus kiidab heaks geograafilise tootmispiirkonna piiritletud maatüki kogupindala muudatuse. Kasvatusalade piiritlemise eesmärk on määrata kindlaks tootmispiirkond, mille kasvatusalad on sobivad asjaomase kaitstud päritolunimetusega toote tootmiseks.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

4. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

1. peatüki IX osa punkti 5. alapunkt b, milles käsitletakse veinide ringlusse laskmist volitatud laopidajate vahel, on välja jäetud.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5. Üleminekumeede

1. peatüki IX osa punkt 4 on välja jäetud.

See muudatus on seotud üleminekumeetmetega, mille tähtaeg on saabunud.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

6. Prantsuse riiklikule päritolu- ja kvaliteediinstituudile (INAO) viitamine

3. peatüki II osas on kommuun Montreuil-sous-Bois asendatud kommuuniga Montreuil.

See muudatus on tingitud kommuuni nime muutmisest.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Gaillac

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Kvaliteetvahuvein

6. Aromaatne kvaliteetvahuvein

4. Veini(de) kirjeldus

Vaiksed valged veinid

Vaiksete valgete veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 10,5 mahuprotsenti.

Lahtiselt või pakendatud kujul turustatavate veinide fermenteeritavate suhkrute sisaldus on 4 g/l või vähem.

Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti.

Veinidel on puuviljaline õistaimi meenutav lõhnanüanss ning mõõdukas happesus. Veinide puhul võib kasutada märget primeur (värske) ning neid valmistatakse sel juhul kiireks tarbimiseks mõne kuu jooksul pärast valmistamist.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Märget doux (magus) kandvad vaiksed valged veinid

Märget doux (magus) kandvate vaiksete valgete veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 12,5 mahuprotsenti.

Lahtiselt või pakendatud kujul turustatavate veinide fermenteeritavate suhkrute sisaldus on vähemalt 45 g/l.

Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 15 mahuprotsenti.

Veinide lõhn meenutab sageli küpseid õunu, pirne ja eksootilisi puuvilju, veinid sobivad säilitamiseks kuni 5 aasta jooksul.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 10 Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Vaiksed valged veinid märkega vendanges tardives (hiline saagikoristus)

Märget vendanges tardives (hiline saagikoristus) kandvate vaiksete valgete veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 17 mahuprotsenti.

Pakendatud kujul turustatavate veinide fermenteeritavate suhkrute sisaldus on 100 g/l või rohkem.

Veinidel on kuivatatud või kuumtöödeldud puuviljade aroom või mee lõhnanüansid. Tasakaalus happesus, alkoholisisaldus ja õlisus loovad võimaluse, et vein muutub aastate jooksul veelgi komplekssemaks.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 11 Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Vaiksed punased veinid

Veinide minimaalne loomulik alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti.

Märget primeur (värske) kandvate veinide minimaalne loomulik alkoholisisaldus on 10,5 mahuprotsenti.

Lahtiselt või pakendatud kujul turustatavate veinide puhul, mille minimaalne loomulik alkoholisisaldus on kuni14 mahuprotsenti, on fermenteeritavate suhkrute sisaldus kuni 2,5 g/l.

Lahtiselt või pakendatud kujul turustatavate veinide puhul, mille minimaalne loomulik alkoholisisaldus on üle 14 mahuprotsendi, on fermenteeritavate suhkrute sisaldus kuni 4 g/l.

Märget primeur (värske) kandvate veinide (pakendatud partiid) fermenteeritavate suhkrute sisaldus on kuni 2 g/l.

Veinipartiide puhul, mida turustatakse lahtiselt või pakendatud kujul, on õunhappe sisaldus kuni 0,4 g/l.

Märget primeur (värske) kandvate lahtiselt turustatavate veinide lenduvate hapete sisaldus kuni 10,2 meq/l.

Pärast rikastamist ei või veinide alkoholisisaldus ületada 13,5 mahuprotsenti.

Pärast rikastamist ei või märget primeur (värske) kandvate veinide alkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti.

Veinide maitses on sageli tunda punaseid puuvilju ja vürtsikaid nüansse. Veinid sisaldavad tanniine, mis annavad veinidele laagerdumisel struktuursuse ja täidluse. Veinid on meeldivad noorelt tarbides, kuid sobivad hästi ka säilitamiseks.

Märget primeur (värske) kandvad veinid on tasakaalustatud, neile on iseloomulikud puuviljalised nüansid, milles on ühendatud kergus ja lõhna peenekoelisus; veinid on valmistatud üksnes viinamarjasordist „Gamay N“.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Vaiksed roosad veinid

Vaiksete roosade veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti.

Lahtiselt või pakendatud kujul turustatavate veinide fermenteeritavate suhkrute sisaldus on 4 g/l või vähem.

Pärast rikastamist ei või veinide alkoholisisaldus ületada 13,5 mahuprotsenti.

Roosadel veinidel on enam või vähem väljapeetud kirsipunane värvuspalett. Neil on puuviljaline maitse ja meeldiv värskus.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Vahuveinid

Vahuveinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 9 mahuprotsenti.

Vahuveinid on valmistatud pudelis toimuva teise käärimise abil, nende fermenteeritavate suhkrute sisaldus pärast teist käärimist ja dosage’i segu (liqueur d’expédition) lisamist on alla 50 g/l.

Veinivirde rikastamise korral ei või veinide üldalkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti.

Vahuveinidel, mis on valmistatud pudelites toimuva teise käärimise abil, on valdavalt happeline struktuur, mis annab veinidele värskuse ja peenekoelisuse. Happelisusele lisanduvad puuviljalised nüansid.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Märget „méthode ancestrale“ (traditsiooniline meetod) kandvad vahuveinid

Märget méthode ancestrale (traditsiooniline meetod) kandvad vahuveinid on aromaatsed kvaliteetvahuveinid.

Märget méthode ancestrale (traditsiooniline meetod) kandvatel vahuveinidel on väikesed mullid ja palju vahtu. Nende lõhn on rikkalik ja võib meenutada õuna, mis on eriti iseloomulik viinamarjasordi „Mauzac B“ puhul.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 8 Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Märget doux (magus) kandvad vahuveinid

Märget doux (magus) kandvate vahuveinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti.

Pärast teist käärimist on nende fermenteeritavate suhkrute sisaldus vähemalt 50 g/l ja vaba vääveldioksiidi sisaldus kuni 25 mg/l.

Veinivirde rikastamise korral ei või veinide üldalkoholisisaldus ületada 14 mahuprotsenti.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 7 Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta) 25

Analüütilised omadused, mida ei ole esitatud, vastavad liidu õigusaktidele.

5. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

Istutustihedus ja ridadevaheline kaugus

Viljelustavad

Viinapuude minimaalne istutustihedus on 4 000 puud hektari kohta, ridadevaheline kaugus on kuni 2,5 meetrit.

Sama rea viinapuude vaheline kaugus on vähemalt 0,8 meetrit.

Kui viinapuud on lõigatud gobelet-meetodi (lehtrikujuline lõikus) kohaselt, on ridade vahekaugus kuni 2,2 meetrit.

Astangutel kasvatatavate viinapuude puhul on pindala iga tüve kohta kuni 2,5 ruutmeetrit.

Viinapuude lõikamise eeskirjad

Viljelustavad

Viinapuud lõigatakse järgmiste meetodite kohaselt:

— võrsete lühikeseks lõikamine (gobelet nöörpuu vorm või Royat’ nöörpuu vorm) või üheõlaline Guyot’ vorm, jättes tüve kohta kuni 12 punga;

— kaheõlaline Guyot’ vorm (nn tirette), jättes kuni 10 punga tüve kohta.

Sõltumata lõikusest võib tüvel pärast õitsemist (taime kasvuetapp 23 Lorentzi skaalal) olla kuni 10 sama aasta viljavõrset.

Kastmine

Viljelustavad

Kastmine võib olla lubatud.

Saagikoristuse erisätted

Viljelustavad

Märget primeur (värske) kandvad punased veinid ja märget méthode ancestrale (esivanemate meetod) kandvad vahuveinid on valmistatud käsitsi koristatud viinamarjadest.

Märget vendanges tardives (hiline saagikoristus) kandvad veinid on valmistatud mitmes etapis käsitsi koristatud viinamarjadest.

Saagi transportimise erisätted

Viljelustavad

Märget primeur (värske) kandvate punaste veinide ja märget méthode ancestrale (esivanemate meetod) kandvate vahuveinide jaoks kasutatavate viinamarjade töötlemiskeskusesse transportimise mahutites võib viinamarjade kihi paksus olla kuni 0,60 m.

Aktiivsöe kasutamine

Veinide valmistamisel kohaldatav piirang

Roosade veinide puhul on aktiivsöe kasutamine nii puhtal kujul kui ka seguna keelatud.

Rikastamine

Veinivalmistuse eritavad

Punaste veinide puhul on lubatud substraktiivsete rikastamistehnoloogiate kasutamine, maksimaalne osalise kontsentreerimise tase töödeldavates kogustes võib olla kuni 10 %;

Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus mahuprotsentides ületada järgmisi väärtusi:

— 13 % vaiksete valgete veinide puhul

— 13 % vahuveinide puhul (veinivirde rikastamise korral)

— 13 % punaste veinide puhul, mida võib turustada märkega primeur (värske)

— 13,5 % punaste ja roosade veinide puhul

— 14 % vahuveinide puhul, mida võib turustada märkega doux (magus) (veinivirde rikastamise korral).

— 15 % vaiksete valgete veinide puhul, mida võib turustada märkega doux (magus).

b. Maksimaalne saagis

Vaiksed valged veinid ja vahuveinid

72 hektoliitrit hektari kohta

Märget doux kandvad vaiksed valged veinid ja vahuveinid

54 hektoliitrit hektari kohta

Vaiksed valged veinid märkega vendanges tardives (hiline saagikoristus)

25 hektoliitrit hektari kohta

Vaiksed punased ja roosad veinid

66 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade koristamine, pressimine ja veini valmistamine vaiksete valgete veinide puhul ning viinamarjade koristamine, pressimine, veini valmistamine, valmimine ja pakendamine vahuveinide ja vaiksete valgete veinide puhul, mida võib turustada märkega vendanges tardives (hiline saagikoristus), toimub Tarni departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: Alos, Amarens, Andillac, Aussac, Bernac, Bournazel, Brens, Broze, Busque, Les Cabannes, Cadalen, Cahuzac-sur-Vère, Campagnac, Carlus, Castanet, Castelnau-de-Lévis, Castelnau-de-Montmiral, Cestayrols, Combefa, Cordes-sur-Ciel, Coufouleux, Donnazac, Fayssac, Fénols, Florentin, Frausseilles, Gaillac, Giroussens, Itzac, Labastide-de-Lévis, Labessière-Candeil, Lagrave, Larroque, Lasgraisses, Lisle-sur-Tarn, Livers-Cazelles, Loubers, Loupiac, Milhavet, Montans, Montels, Mouzieys-Panens, Noailles, Parisot, Peyrole, Puycelci, Rabastens, Rivières, Rouffiac, Saint-Beauzile, Saint-Marcel-Campes, Saint-Sulpice, Sainte-Cécile-du-Cayrou, Sainte-Croix, Salvagnac, Senouillac, Souel, Técou, Tonnac, Le Verdier, Vieux, Villeneuve-sur-Vère, Vindrac-Alayrac, Virac.

Viinamarjade korjamine ja pressimine ning veini valmistamine roosade veinide puhul ning viinamarjade koristamine, pressimine ja veini valmistamine punaste veinide puhul toimub Tarni departemangu järgmiste kommuunide territooriumil: Alos, Amarens, Andillac, Arthès, Aussac, Bellegarde-Marsal, Bernac, Bournazel, Brens, Broze, Busque, Les Cabannes, Cadalen, Cahuzac-sur-Vère, Cambon, Campagnac, Carlus, Castanet, Castelnau-de-Lévis, Castelnau-de-Montmiral, Cestayrols, Combefa, Cordes-sur-Ciel, Coufouleux, Cunac, Donnazac, Fayssac, Fénols, Florentin, Frausseilles, Fréjairolles, Gaillac, Giroussens, Itzac, Labastide-de-Lévis, Labessière-Candeil, Lagrave, Larroque, Lasgraisses, Lisle-sur-Tarn, Livers-Cazelles, Loubers, Loupiac, Milhavet, Montans, Montels, Mouzieys-Panens, Mouzieys-Teulet, Noailles, Parisot, Peyrole, Puycelci, Rabastens, Rivières, Rouffiac, Saint-Beauzile, Saint-Grégoire, Saint-Juéry, Saint-Marcel-Campes, Saint-Sulpice, Sainte-Cécile-du-Cayrou, Sainte-Croix, Salvagnac, Senouillac, Souel, Técou, Tonnac, Le Verdier, Vieux, Villeneuve-sur-Vère, Vindrac-Alayrac, Virac.

7. Peamised veiniviinamarjasordid

’Fer N’ – ’Fer Servadou’, ’Braucol’, ’Mansois’, ’Pinenc’

’Len de l’El B’ – ’Loin de l’Oeil’

’Ondenc B’

’Prunelard N’

’Syrah N’ – ’Shiraz’

’Muscadelle B’

’Mauzac B’

’Duras N’

8. Seos(t)e kirjeldus

Vaiksed veinid

Ookeaniline kliima on kevadperioodil viinapuu kasvuks soodne ning mahendab talve ja vähendab pakaseohtu. Vahemere mõju tõttu on suved ja sügised kuivad ja palavad, mis soodustab viinamarja ühtlast ja optimaalset küpsemist, ning suvel tekib mõõdukas veepuudus. Tavaliselt tugevad, kuumad ja kuivad lõunatuuled (autan) mängivad olulist rolli kogu viinapuu kasvutsükli jooksul, kiirendades pungade teket, õitsemist ja viinamarjade valmimist. See soe ja kuiv tuul võib tugevamini puhuda sügise alguses, soodustades seeläbi viinamarjade küpsemist ja piirates taimehaiguste levikut. Alates septembri keskpaigast soodustab jahedate ja sageli niiskete ööde ja soojade päevade vaheldumine hallitusseene botrytis cinerea väljakujunemist, sellega seoses tekib veel koristamata viinamarjadel nn väärishallitus. Sügise alguses võib see lõunatuul olla tugev. Veel koristamata viinamarjades toimub siis suhkrute ja hapete kiire kontsentreerumine. Üleküpsenud ning lõunatuule mõjul või väärishallituse toimel viinapuus kuivanud viinamarjade koristamine toimub mitmes etapis ning hiljem kui valgete magusate veinide jaoks kasutatavate viinamarjade puhul. Sellistest viinamarjadest valmistatakse märget vendanges tardives (hiline saagikoristus) kandvaid veine.

Esimeste külmade hiline saabumine võimaldab viinapuu võrsetel vajalikul määral puituda.

Lähtuvalt traditsioonidest ja keskkonnatingimustest on piiritletud kasvatusalade puhul arvesse võetud geograafilise üksuse looduslikke tingimusi, eelistatud on vett hästi läbilaskva ja kiiresti soojeneva mullaga, külma ja pakase eest kaitstud ning viljakamad alad.

Gaillaci piirkonnast pärinevad viinamarjasordid „Mauzac B“ ja „Mauzac rose Ms“ on sellistes tingimustes väga sobilikud vaiksete valgete veinide valmistamiseks. Saadav vein on madala happesusega ja meeldiva, õuna meenutava lõhnavarjundiga. Päikesele hästi avatud nõlvadel on üleküpsenud viinamarjadel suur suhkrusisalduse.

Ka viinamarjasort „Len de l’el“ pärineb Gaillaci piirkonnast, seda viinamarjasorti teistes viinamarjaistandustes ei esine. Nimetatud viinamarjasort annab valgetele veinidele peenekoelisuse ja iseloomuliku lõhna- ja maitsebuketi ning on peamine veinide valmistamiseks kasutatav hilise saagikoristusega sort. Lõunatuule või väärishallituse toimel kuivavad selle sordi viinamarjad kokku; selline protsess on iseloomulik päritolunimetuse geograafilise piirkonna kõikidele looduslikele piirkondadele. Valgete veinide valmistamiseks kasutatavate viinamarjasortide hulka on lisatud sort „Ondenc B“, mis oli varem Edela-Prantsusmaal laialdaselt levinud, kuid on praeguseks alles jäänud vaid Gaillaci viinamarjakasvatuspiirkonnas, selle sordi viinamarjadel on meeldiv lõhn ja maitse ning soodumus viinapuu otsas kokku kuivada.

Ka punaste ja roosade veinide puhul eelistatakse algupäraseid kohalikke või piirkondlikke viinamarjasorte, nagu sort „Duras N“, mis on tõenäoliselt pärit Gaillaci piirkonnast ja mida kasvatatakse peaaegu ainult selles veinikasvatuspiirkonnas, samuti ka Edela-Prantsusmaalt pärinev sort „Fer N“ või dr Guyot 1868. aastal viidatud Gaillaci piirkonna sort „Prunelard N“, mille kasvatamine hääbus XX sajandi jooksul, kuid mida hakati uuesti kasvatama alates 1990. aastate lõpust.

Gaillaci viinamarjakasvatuspiirkonna rikkus tuleneb asjaolust, et piirkonna kliimat kujundavad mitmesugused mõjurid ning siin on väga mitmekesised geoloogilised ja mullastikutingimused. Geograafilises piirkonnas on segunenud mitmed algupärased ja eeskätt sellest piirkonnast pärinevad viinamarjasordid, mida on põlvkondade kestel aretatud ja säilitatud ning mis on leidnud selles looduskeskkonnas soodsa ökoloogilise niši. Tootjad on need sordid kodustanud, rakendades oma oskusteavet, eeskätt kasutades lõikamis- ja toetamismeetodeid, mis võimaldavad saavutada marjakobarate hea jaotumise ning see on võimaldanud neil viinamarjakasvatust piirkonnas säilitada.

Nende oskusteave väljendub samuti selliste tehnoloogiliste meetodite kasutamises, mis aitab neil võtta viinamarjast parima, kohandades ja põlistades viinamarjade pressimise tehnoloogiat. Punaste veinide valmida laskmine pärast kääritamist muutis veini lõhnabuketi kompleksseks, eeskätt aga tanniinid pehmeks ja siidiseks, eriti kui kasutati algupäraseid ja mõnevõrra tahumatuid viinamarjasorte. Nende eesmärkide saavutamiseks on tootespetsifikaadis sätestatud, et veini minimaalne laagerdumisaeg on koristusperioodile järgneva aasta 1. veebruarini.

Märget vendanges tardives (hiline saagikoristus) kandvad veinid peavad laagerduma vähemalt koristamise aastast ülejärgmise aasta 15. maini, seejuures peab laagerdumine vähemalt kahe kuu jooksul toimuma pudelis. Pärast sellist pikka laagerdumist on veinid tasakaalustatumad ja kujuneb välja nende maitse- ja lõhnaomaduste komplekssus. Toote iseloomulike omaduste ja eripära ning sellega seoses ka veini maine säilitamiseks peab veini pakendamine toimuma geograafilises piirkonnas. Kõiki veinipartiisid, mida on võimalik turustada märkega vendanges tardives (hiline saagikoristus) kontrollitakse korrakindlalt pärast laagerdumisperioodi geograafilises piirkonnas.

Vahuveinid

Lähtuvalt erinevatest veinivalmistamise meetoditest, on tootjad loonud põlvkondade jooksul oma meetodi vahuveinide tootmiseks. Meetod, mida nimetatakse méthode ancestrale (esivanemate meetod), seisneb pudelitesse villitud veini teises kääritamises veinikeldrites. Selliseid veine valmistatakse ainult viinamarjasortidest „Mauzac B“ ja „Mauzac rose Rs“, mille puhul on teada, et nad vahutavad ohtralt ja on peene mulliga. Päikesele hästi avatud nõlvadel kasvanud nende sortide üleküpsenud viinamarjadest saab valmistada magusaid valgeid vahuveine.

Selle algupärase tehnoloogia omandanud tootjad arendasid seejärel välja meetodi, mille puhul kasutatakse pudelites teist kääritamist kuivemate vahuveinide saamiseks, seejuures järgiti viinamarjasortide valikul territoriaalset algupära. Pikaajaline laagerdamine horisontaalasendis (sõrestikul, sur lattes) soodustab rohke vahu teket ja toetab kompleksse puuviljalise lõhnabuketi kujunemist.

Selle viinamarjakasvatuspiirkonna veine, mida on valmistatud juba enam kui 2 000 aasta jooksul, veeti välja mööda Tarni ja Garonne’i jõge, sellest annavad tunnistust Montansi kommuunist pärinevate amforate jäänused, mida on leitud Lõuna-Hispaaniast kuni Põhja-Šotimaani. Kui benediktiinlased asutasid Saint-Micheli kloostri, valisid nad välja kõige soodsamad kohad viinamarja kasvatamiseks ning andsid oma oskusteabega märkimisväärse panuse Tarni piirkonna kaubandusvõrgu väljaarendamisse, samuti rajasid nad suure veinikeldrite võrgustiku. Vein liikus mööda Tarni jõge, seejärel mööda Garonne’i jõge Bordeaux’ sadamasse ja vallutas sealtkaudu kogu Prantsusmaa ja Põhja-Euroopa. 1253. aastal laskis Inglismaa kuningas RICHARD III endale saata 20 vaati „Gaillaci“ veini. Gaillaci piirkonna veinide tuntus suurenes järjepidevalt. Ajavahemikul 1306–1307, mille kohta on säilinud arved, pärines 40 % eksportimiseks mõeldud ja mööda Garonne’i jõgikonda Bordeaux’ poole veetud veinidest Gaillaci piirkonnast.

Alates 1980. aastatest on kontrollitud päritolunimetusega „Gaillac“ veini toodang suurenenud, kuigi Tarni viinamarjakasvatuspiirkonna kogupindala on vähenenud. Suurem osa toodangust turustatakse pudelitesse villitult. Tänu Gaillaci piirkonna veinitootjate dünaamilisusele ja nende oskusteabele on säilinud selle veinikasvatuspiirkonna veinide tuntus ja kõrge maine.

9. Olulised lisatingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Märgistus

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistusel võib osutada suuremale geograafilisele piirkonnale „Sud-Ouest“. See laiem geograafiline nimetus võib esineda ka reklaamprospektidel ja mis tahes anumatel.

Laiema geograafilise piirkonna nimetuse tähed ei või olla kõrgemad või laiemad märgisel esitatud kontrollitud päritolunimetuse tähtedest.

Lisamärkused

Õigusraamistik:

Riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Kontrollitud päritolunimetusele võib lisada märke méthode ancestrale (esivanemate meetod), eeldusel, et veinid vastavad tootespetsifikaadis selle märke jaoks kehtestatud tootmistingimustele.

Kontrollitud päritolunimetusele võib lisada märke primeur (värske), eeldusel, et veinid vastavad tootespetsifikaadis selle märke jaoks kehtestatud tootmistingimustele.

Kontrollitud päritolunimetusele võib lisada märke doux (magus), eeldusel, et veinid vastavad tootespetsifikaadis selle märke jaoks kehtestatud tootmistingimustele.

Kontrollitud päritolunimetusele võib lisada märke vendanges tardives (hiline saagikoristus), eeldusel, et veinid vastavad tootespetsifikaadis selle märke jaoks kehtestatud tootmistingimustele.

Märget primeur (värske) või vendanges tardives (hiline saagikoristus) kandvate veinide märgistusel peab olema näidatud veini aastakäik.

Vahuveinid ja märget méthode ancestrale (esivanemate meetod) kandvad vahuveinid

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

pakendamine kindlaksmääratud piirkonnas

Tingimuse kirjeldus

Kõik veini tootmisetapid alates viinamarjade koristamisest kuni sette eemaldamiseni peavad toimuvad määratletud geograafilises piirkonnas.

Vahuveine valmistatakse pudelites toimuva teise kääritamise abil ning veini pudelis veinisettel hoidmise aeg peab olema vähemalt 9 kuud.

Märget méthode ancestrale (esivanemate meetod) kandvad vahuveinid valmistatakse ühekordse kääritamisega, mis algab vaatides. Osaliselt käärinud veinivirde lõplik käärimine toimub üksnes pudelites.

Veini pudelites veinisettel hoidmise aeg peab olema vähemalt 2 kuud.

Veinide pakendamine toimub geograafilises piirkonnas võttes arvesse, et veinide teine käärimine toimub pudelis.

Veine, mida valmistatakse pudelis toimuva teise kääritamise teel, võib tarbijale turustada pärast seda, kui on möödunud 9 kuu pikkune minimaalne veinisettel hoidmise aeg pudelites pärast villimist ja mitte enne viinamarjade koristamisele järgneva aasta 1. septembrit.

Märget méthode ancestrale (esivanemate meetod) kandvaid veine võib tarbijale turustada pärast seda, kui on möödunud 2 kuu pikkune minimaalne veinisettel hoidmise aeg pudelites.

Märget vendanges tardives (hiline saagikoristus) kandvad vaiksed valged veinid

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

pakendamine kindlaksmääratud piirkonnas

Tingimuse kirjeldus

Märget vendanges tardives (hiline saagikoristus) kandvad veinid peavad laagerduma vähemalt koristamise aastast ülejärgmise aasta 15. maini, seejuures peab laagerdumine vähemalt kahe kuu jooksul toimuma pudelis. Pärast sellist pikka laagerdumist on veinid tasakaalustatumad ja kujuneb välja nende maitse- ja lõhnaomaduste komplekssus.

Need veinid pakendatakse geograafilises piirkonnas ja kõiki nende partiisid kontrollitakse korrakindlalt pärast valmimisperioodi. Tootjad on seadnud endale eesmärgiks ühelt poolt võimalikult hästi säilitada toote põhiomadusi, lastes veinidel pikka aega valmida, mis nõuab väljakujunenud oskusteavet, ja teiselt poolt võtta tootmispiirkonnas kontrollimeetmeid, mis hõlmavad organoleptiliste omaduste hindamise oskust ja mille eesmärk on säilitada toote kvaliteet ja eripära ning seeläbi ka kontrollitud päritolunimetusega toote kõrge maine.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-1d5b3ef7-29eb-4f86-a2bf-d9d8dd9d6274

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.