EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 15.12.2011 
SEK(2011) 1566 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA 
MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 
Energia tegevuskava aastani 2050 
{KOM(2011) 885 lõplik} 
{SEK(2011) 1565 lõplik} {SEK(2011) 1569 lõplik} 
 
 
ET 2   ET 1. PROBLEEMI MÄÄRATLEMINE  
Meie rahva, tööstuse ja majanduse heaolu sõltub sellest, kas energia on ohutu, turvaline, 
säästev ja taskukohane. Energi a on nüüdisaegses maailmas igap äevane vajadus ja Euroopas 
on see enamiku jaoks enesestmõistetav. Ener giasüsteem koos selle korraldusega on välja 
arenenud sajandite, kui mitte aastatuhande te jooksul mitmesuguste kütuste ja 
jaotussüsteemide kasutamise teel. Meie prae gune energiasüsteem ning energia tootmise, 
muundamise ja tarbim ise viisid ei tundu tuleviku seisukohalt jätkusuutlikud suure 
kasvuhoonegaaside heite tõttu ning kõrge energi a hinna ja liiga vähese investeerimisega 
seotud ohtude tõttu varustuskindlu se ja konkurentsivõime jaoks.  
Energiasüsteemide turvalisemaks ja säästvamaks muutmine võtab aastakümneid. Ei ole 
olemas imerohtu, millega seda muuta. Ei ole olemas energiaallikat, mida oleks külluslikult ning mille jätkusuutlikkuse, varustuskindluse ja konkurentsivõime (hinna) puhul ei esineks puudusi. Seepärast on selle küsimuse lahendamisek s vaja järeleandmisi ja turg üksinda ei 
pruugi praeguse regulatiivse keskkonna puhul tulemu si saavutada. Lähitulevikus on vaja suuri 
investeeringuid energia tootmisega seotud vara de väljavahetamiseks, et tagada kodanikele 
sarnane mugavuse tase taskukohase hi nnaga ning kindel ja konkurentsivõimeline 
energiavarustus ettevõtet ele ning teha seda ka keskkonnasäästlikult.  
Tuginemine pigem vähese CO
2-heitega kodumaistele (ehk siis ELis toodetud) või 
mitmekesisematele energiaallikatele, mida toode takse ja tarbitakse tõhu salt, toob suurt kasu 
nii keskkonnale, konkurentsivõimele ja energia varustuskindlusele kui ka majanduskasvule, 
tööhõivele, regionaalarengule ja innovatsioonile. Mil lised on takistused? Mis põhjusel ei 
toimu üldse või toimub liiga aeg laselt üleminek vähese CO 2-heitega 
konkurentsivõimelisemale ja mitmekesisemaid ener giaallikaid kasutavale energiasüsteemile? 
Seda üleminekut takistab mitu tegurit.  1) Hinnad energiaturul ei peegelda tä ies ulatuses kõiki kulusid ühiskonnale
, kui võtta arvesse 
saastet, kasvuhoonegaaside heid et, ressursside ammendumist, jäätmeid, maakasutust, 
õhukvaliteeti ja geopoliitilist sõltuvust.  
2) Füüsilise süsteemi inertsus   
Suur osa energiasüsteemi tehtavatest investeeri ngutest on seotud pikaajaliste varadega, mille 
tagajärjeks on sõltuvus teatavat liiki tehnikast  ja mille tõttu süsteemi on võimalik muuta ainult 
järk-järgult.  
3) Avalik arvamus ja kasutajate suhtumine  
Avalik arvamus uute elektrijaamade ja taristu loomise kohta võib olla palju negatiivsem kui 
ekspertide hinnangud. Samuti võib kuluda palju aega ning vaja võib minna palju stiimuleid 
või reguleerimist, et veenda inimesi muutma  seda, kuidas nad oma maju kütavad, millega 
sõidavad jne.  
4) Ebakindlus tehnoloogia, nõudluse, hinda de ja turu ülesehituse arengu suhtes   
Energiasüsteemi iseloomustab selliste pikaaja liste püsikulude suur osakaal, mille tasuvusaeg 
on mitukümmend aastat. Ebakindlus võib suurenda da olulisel määral investorite riski ja 
kulusid ning võtta tarb ijatelt ja ettevõtjatelt  soovi investeerida.  
5) Mittetäiuslikud turud  
Mõnes liikmesriigis on nõrk konkur ents, kus turgusid juhivad i kka veel valitsevad ettevõtted. 
Teine tegur on turu lühinägelikkus ehk asjaolu, et turuosalised ei püüdle tingimata tegema 
pikaajalisi investeeringuid, va id neid huvitab üldiselt kiire tulu. Energiatõhususega seotud 
 
ET 3   ET teenuste ja detsentraliseeritud taastuvenergiaalli kate arenevatel turgudel  on vähe osalisi ning 
puudub ka toetav õigusraamistik. 
2. SUBSIDIAARSUSE JA ELI LISANDVÄÄRTUSE ANALÜÜS  
ELi pädevus energiavaldkonnas on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 1941. 
ELi pädevus, mis on seotud võitlusega kliimamuutuste vastu, kaasa arvatud kasvuhoonegaaside heite vähendamisega energi a- ja muudes sektor ites, on sätestatud 
artiklites 191–193. Majanduslikus t seisukohast on suurt osa energiasüsteemide arengust 
võimalik kõige paremini saavutada ELi tasandil,  kasutades nii ELi kui ka liikmesriikide 
meetmeid ja austades samal ajal nende asjaomaseid pädevusi. 
3. EL
I ALGATUSE EESMÄRGID  
Üldeesmärk on kujundada nägemus ja strate egia selle jaoks, kuidas on võimalik ELi 
energiasüsteemis 2050. aastaks CO 2-heidet vähendada, võttes samal ajal arvesse 
varustuskindluse ja konkurentsivõime eesmärke. 
Selle üldeesmärgi saavutamiseks tehakse ette panek järgmiste konkreetsete eesmärkide kohta: 
i) tagada investoritele  suurem kindlustunne võimalike tu levaste poliitikas uundade puhul ELi 
tasandil, näidates eri võimalusi 2050. aastaks CO 2-heite vähendamiseks ning nende peamist 
majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnamõju; 
ii) näidata poliitikaeesmärkide ja CO 2-heite vähendamise eri saavutamisviiside kompromisse 
ning tuvastada kõigi CO 2-heite vähendamise saavutamisviiside ühised elemendid; 
iii) seada vahe-eesmärgid 2020. aasta järgseks pe rioodiks, et mobiliseerida sidusrühmi ja anda 
rohkem kindlust 2020. aasta järgseks perioodiks. 2050. aasta tegevuskava aluseks peaksid olema ELi energiapoliitika praegused eesmärgid: 
jätkusuutlikkus, varustuskindl us ja konkurentsivõime.  
4. P
OLIITIKAVALIKUD  
Käesolev mõjuhinnang ei ole klassikaline mõ juhinnang, milles on loet letud poliitikavalikud 
teatud konkreetsete eesmärkide saavutamiseks ning seejärel hi nnatud nende mõju, et leida 
nende hulgast eelistatav.  Selle asemel on mõju hindamisel uuritud lähemalt teatavaid tulevasi 
arengusuundi, et saada kindlamat teavet se lle kohta, kuidas oleks võimalik saavutada 
energiasüsteemis energeetika CO 2-heite 85 % vähendamine võrre ldes 1990. aasta tasemega 
(vastab kasvuhoonegaaside heite 80 % vähe ndamisele 2050. aastaks) ning parandada 
varustuskindlust ja konkurentsivõimet il ma ühte konkreetset arengusuunda valimata.  
Energiasüsteemi CO 2-heite vähendamise analüüsimiseks on võimalik esitada mitu kasulikku 
stsenaariumi. Stsenaariumide ülesehituse teem at arutati põhjalikul t eri sidusrühmadega. 
Sidusrühmad ja Euroopa Komisjon tuvastasid neli peamist CO 2-heite vähendamise võimalust 
energiasektori jaoks: energiatõhusus, mis mõjutab peamis elt nõudlust, ja 
                                                 
1 Artikkel 194 
1. Siseturu rajamise ja toimimise raames ning pidades silmas vajadust säilitada ja parandada 
keskkonda, on liidu energiapoliitikal liikmesriikide vahelise solidaarsuse vaimus järgmised eesmärgid: 
a) tagada energiaturu toimimine; b) tagada energiaga varustamise kindlus liidus; 
c) edendada energia tõhusat kasutamist ja säästmis t ning uute ja taastuvenergiaallikate väljaarendamist; 
d) edendada energiavõrkude sidumist. 
 
ET 4   ET taastuvenergiaallikaid, tuumaenergia ning CO 2 kogumine ja säilitamine, mis mõjutavad 
peamiselt pakkumist (vähendavad varustamise CO 2-mahukust). Esitatud poliitikavalikutes 
(stsenaariumides) uuritakse lähemalt viit kombinatsiooni nimetatud neljast CO 2-heite 
vähendamise võimalusest. CO 2-heite vähendamise võimalusi ei uurita kunagi eraldi, kuna eri 
tegurite vastastikune mõju esineb kindlasti  igas stsenaariumis, milles hinnatakse 
energiasüsteemi tervikuna. Kõikides CO 2-heite vähendamise stsenaariumides on saavutatud 
energeetikaga seotud CO 2-heite 85 % vähendamine 2050. aastaks  ja hinnatud hoolikalt seda, 
kas poliitikavalik parandab ka varustuskindlust ja energias ektori konkurentsivõimet ning 
muudab energiat taskukohasemaks. 
 Poliitikavalikud 
1 Lisameetmeid ei võeta (tavaline võrdlusstsenaarium2) 
1 bis Praeguste poliitikaalgatuste stsenaar ium (ajakohastatud võrdlusstsenaarium) 
2 Kõrge energiatõhususega stsenaarium 
3 Energiavarustuse tehnoloogia mitmekesistamise3 stsenaarium 
4 Taastuvenergiaallikate suur e osakaaluga stsenaarium 
5 Hilinenud CO 2 kogumise ja säilitamisega stsenaarium 
6 Tuumaenergia väikse osakaaluga stsenaarium 
5. MÕJU HINDAMINE JA VALIKUTE VÕRDLUS  
Keskkonnamõju 
Keskkonnamõju poolest väheneb kõikide poliitika valikute puhul energia tarbimine olulisel 
määral, kõige rohkem väheneb tarbimine kõrge  energiatõhususega stsenaariumis. Samuti 
erineb energiaallikate kogumi koostis CO 2-heite vähendamise süsteemis olulisel määral 
taastuvenergiaallikate osakaalu tugeva kasvu korral kõikides st senaariumides. Tuumaenergia 
areng sõltub poliitilistes t eeldustest ning sell e osakaal jääb primaar energia kogutarbimises 
vahemikku 2–18 %. Gaasi osakaal  on kõige suurem tuumaen ergia väikse osakaaluga 
stsenaariumis koos CO 2 kogumise ja säilitamise olulise ka sutuselevõtuga. Nafta ja tahkete 
kütuste osakaal langeb. Elektri osakaal lõplikus energiatarbi mises muutub praeguse tasemega 
võrreldes kaks korda suuremaks ja elektrist saab lõpliku ener giatarbimise seisukohalt kõige 
olulisem energiaallikas. Kõikides CO 2-heite vähendamise stsenaariumides saavutatakse 80 % 
kasvuhoonegaaside heite vähendamine ja 85 % energiast tuleneva CO 2-heite vähendamine 
2050. aastaks 1990. aastaga võrreldes ning sarnased kumulatiivsed heite vähendamise tasemed prognoosi perioodil. 2030. aastal on ener giast tulenev heide 38–41 % madalam ja 
kasvuhoonegaaside heite vähendamine kokku on 40–41 % madalam.  
Majanduslik mõju 
Mitmesugused CO
2 ja energiapoliitika mõju SKP-le hindavad analüüsid viitavad sellele, et 
mõju on suhteliselt piiratud. Olenevalt CO 2-heite vähendamise stsenaariumist ei ole 
võrdlusstsenaariumiga ja praeguste poliitiliste algatuste stsenaariumiga võrreldes keskmisi 
iga-aastasi täiendavaid energiasüsteemiga seotud kulusid, mis on seotud selle suure CO 2-heite 
vähendamise eesmärgi saavutamisega üleilmsete pingutuste raames, või on need kulud siis väga väikesed. Elektri hinna puhul näitavad mõned poliitikavali kud võrdlusstsenaariumiga ja 
praeguste poliitiliste algatuste stsenaariumiga võrreldes väikest elektr i hinna langust (kõrge 
energiatõhususega stsenaarium ja energiav arustuse tehnoloogia mitmekesistamise 
                                                
 
2 Kasutatakse ka vähese CO 2-heitega majandusele 2050. aastaks üleminekut käsitlevas tegevuskavas ja 
transpordi valges raamatus.  
3 3. stsenaariumis reprodutseeritakse tõhusa ja laia lt tunnustatud tehnoloogia stsenaarium, mida kasutati 
ka vähese CO 2-heitega majandusele 2050. aastaks üleminekut käsitlevas tegevuskavas ja transpordi 
valges raamatus lähtuvalt stsenaariumist 1 bis.  
 
ET 5   ET stsenaarium), mõned muud stsenaariumid (t aastuvenergiaallikate suure osakaaluga 
stsenaarium ja vähesemal määral ka tuumaener gia väikese osakaaluga stsenaarium) näitavad 
aga elektri hinna tõusu. CO 2 hind heitkogustega kauplemise süsteemis on veidi kõrgem kui 
võrdlusstsenaariumis ja praeguste poliitikaalg atuste stsenaariumis, kuid kütuse hind on 
madalam. Kõikide poliitikavalik ute puhul on vaja järjest keer ulisemaid energiataristuid 
(elektriliinid, arukad võrgud ja salvestami ne), kõige suuremad nõuded on selles osas 
taastuvenergiaallikate suure os akaaluga stsenaariumis.  
Sotsiaalne mõju 
CO 2-heite vähendamise tegevuskavade sotsiaalne  mõõde on väga oluline, sest vähese CO 2-
heitega majandusele üleminek nõuab põhjalikke m uutusi mitmes sektoris, mis avaldab mõju 
ettevõtetele, töötajatele ja t öötingimustele. Juba varajases etapis on vaja pöörata tähelepanu 
haridusele ja koolitamisele, et vältida töötust ühtedes sektorites ja tööjõu puudust teistes.  
Nagu paljud uuringud näitavad, ei ole CO 2-heite vähendamisega seot ud poliitikavalikute mõju 
tööhõivele 2020. aastaks eriti suur, kuid investeeringud uude tehnoloogiasse võivad 
suurendada nõudlust kõrgema kva lifikatsiooniga töökoht ade järele. Energia varustuskindlus, 
mida mõõdetakse sõltuvusena impordist, pa raneb 2050. aastaks kõiki de poliitikavalikute 
puhul, kõige suurem paranemine toimub t aastuvenergiaallikate suure osakaaluga 
stsenaariumis. Pidades silmas energiakulude  taskukohasust majapidamistele, näitavad kõik 
valikud olulisel määral säästmist kütuse arvelt, kuid ka suuremaid kapitali- ja 
energiatõhususse investeerimise kulusid. Ma japidamiste energiaga seotud kulud on kõikide 
poliitikavalikute puhul suuremad, kõige rohkem kasvasid kulud nende valikute puhul, milles 
võeti olulisel määral energiat õhususe suurenemisega seotud poliitikameetmeid ja kus võeti 
rohkem kasutusele taastuvenergiaallikaid.  
Võrreldi valikute tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust .  
Tulemuslikkuse jaoks võeti aluseks kolm en ergiapoliitika eesmärki: jätkusuutlikkus, 
varustuskindlus ja konkurentsivõime. Kõik poliitikavalikud koostati nii, et nende puhul saavutatakse 2050. aastaks 85 % energiast tuleneva CO
2-heite vähenemine, mistõttu on kõik 
valikud tõhusad. Tuleb märkida, et mõned va likud sõltuvad olulisel määral uute ning end 
kaubanduslikult veel mitte tõestanud tehnoloog ia edukusest. Varustuskindluse seisukohalt 
vähendavad kõik poliitikavalikud impordist sõltuvust. Rohkem el ektrit tarbivas maailmas 
võib aga olla võrgu stabiilsus palju suurem mure. Konkurentsi seisukohalt näitavad mõned poliitikavalikud väikest elektri hinna langust võ rreldes võrdlusstsenaariumi ja praeguste 
poliitiliste algatuste stsenaariumiga, m õned näitavad aga elektri hinna tõusu. Hind 
heitkogustega kauplemise süsteemis on oluliselt kõrgem kui võrdlusstsen aariumis ja praeguste 
poliitiliste algatuste stsenaar iumis, kuid kütuse hind on madalam. Mudel motiveerib piisavaid 
investeeringuid, mille stiimul on konkreetsed poliitikameetmed või CO
2 hind ning 
investeerimisotsuste aluseks on võetu d täiusliku ettenägelikkuse eeldus. 
Tõhususe seisukohalt näitab analüüs, et energiasüsteemi CO 2-heite vähendamise kulud on 
kõikides stsenaariumides sarnased ja et suurem osa CO 2-heite vähendamise stsenaariumidest 
isegi näitab kulude säästmist võrreldes võrdlusstsenaariumiga. Kõige väiksemate kuludega stsenaariumid on hilinenud CO
2 kogumise ja säilitamisega stse naarium ning energiavarustuse 
tehnoloogia mitmekesistamise stsenaarium tuum aenergia kasutuselevõtu suure osakaaluga.  
Kõik poliitikastsenaariumid on sidusad muude ELi pikaajaliste eesmärkidega (kliima, 
transport jne). Poliitikavalikute seas ei ole se lget võitjat, mille tulemused oleksid parimad 
kõikide kriteeriumide järgi ja arve stada tuleb mitme kompromissiga.  
 
ET 6   ET 6. JÄRELDUSED  
Praeguste suundumuste prognoosid näitavad ai nult poolt vajalikust  kasvuhoonegaaside 
vähendamisest, suuremat impordist sõltuvust,  eelkõige gaasi puhul, ni ng elektri hinna ja 
energiakulude tõusu. Mudelipõhine anal üüs näitas, et energiasektori CO 2-heite vähendamine 
on teostatav, et selle võib saavutada, kui kasutada energiatõhusus e, taastuvenergia, 
tuumaenergia ning CO 2 kogumise ja säilitamise eri ko mbinatsioone ning et kulud on 
talutavad.  
Stsenaariumide analüüsi ühised elemendid  
– On vaja integreeritud lähenemisviisi.  
– Elektri osakaal CO 2-heite vähendamise stsenaariumi des on väga suur ja tõuseb 
2050. aastaks 36–39 %ni. 
– Kõikides CO 2-heite vähendamise stsenaariumides paraneb oluliselt energiatõhusus.  
– Taastuvenergia osakaal tõuseb olulisel t kõikides stsenaariumides, saavutades 
2050. aastaks vähemalt 55 % kogu lõplikust energiatarbimisest. 
– Taastuvenergia kasutuse suurenemine ja energiatõhususe täiendamine nõuavad 
nüüdisaegset, usaldusväärset ja arukat taristut, kaasa arvatud elektrienergia 
salvestamise võimalusi.  
– Tuumaenergia mängib CO 2-heite vähendamisel olulist osa ning kõige suurem 
tuumaenergia kasutuselevõtt on hilinenud CO 2 kogumise ja säilitamisega 
stsenaariumis.  
– CO 2 kogumine ja säilitamine aitab enami kus stsenaariumides oluliselt kaasa CO 2-
heite vähendamisele, selle kõige suurem kasutuselevõtt on tuumaenergia kasutuse 
piirangute korral.  
– Kõik stsenaariumid näitavad üleminekut suurtelt kütuse-/tegevuskuludelt suurtele 
kapitalikuludele.  
– Olulised muudatused perioodil enne 2030. aas tat on ülitähtsad kulutõhusa pikaajalise 
ülemineku jaoks vähendatud CO 2-heitega maailma, majanduslikud kulud on 
jõukohased, kui tegevusega varajaselt  alustada, et energiasüsteemi 
ümberkujundamine toimuks parallee lselt investeerimistsüklitega. 
– Sellise kaugeleulatuva CO 2-heite vähendamise kulud on kõikides stsenaariumides 
väikesed, kui arvestada väiksemate kütuse hankimise kuludega, ning kulude 
säästmist näitavad peamiselt stsenaariumid, mis tuginevad kõigile neljale peamisele 
CO 2-heite vähendamise valikule. 
– Kulud jaotuvad sektorite vahel ebavõrdsel t, majapidamiste jaoks suurenevad kulud 
kõige rohkem otseselt seadmete, sõi dukite ja isolatsi ooni energiatõhususe 
suurendamisele tehtavate kulutuste tõttu.  
– Nafta, gaasi ja söe impordiga se otud ELi-välised energiakulud on CO 2-heite 
vähendamise korral olulise lt väiksemad imporditavat e koguste ja impordihinna 
vähenemise tõttu. 
Nii stsenaariumide analüüsi kui ka mudel ite jaoks vajalike idealiseeritud turu- ja 
tehnoloogiliste tingimuste ja palju kompleksse mas reaalses maailmas olevate tingimuste 
võrdluse alusel on võimalik teha mõned pol iitika seisukohalt olulis ed järeldused.  
Järeldused tulevase poliitikakujundamise kohta  
– Edukas CO 2-heite vähendamine ja samal ajal  ELi konkurentsivõime säilitamine on 
võimalik. Ülemaailmsete kliimameetmete puudumise korral võiks CO 2-heite 
 
ET 7   ET ülekandumine olla probleem ja oleks va ja vastavaid vahendeid energiamahukate 
tööstusharude konkurentsivõime säilitamiseks.  
– Prognoositavus ning poliitilise ja õigusliku raamistiku stabiilsus loovad vähese CO 2-
heite valdkonna investeeri ngute jaoks soosiva keskkonna. Raamistik 2020. aastani on 
suurel määral olemas ja nüüd tuleks alustada arutelusid, mis käsitlevad 
poliitikameetmeid perioodiks 2020–2030. Eesm ärgid ja vahe-eesmärgid aitavad 
vältida kulude luhtaminekut. Ebakindlus võib tekitada mitteop timaalse olukorra, kus 
viiakse ellu ainult väikeste esialgse te kapitalikuludega investeeringuid.  
– Siseturu toimimine on vajalik, et stimuleer ida investeerimist se al, kus see on kõige 
kulutõhusam.  
– Energiatõhusus kipub modelleeritud maailmas andma paremaid tulemusi kui reaalses 
maailmas. Energiatõhususe täiustamist taki stavad tihti vastuolulised stiimulid, mõne 
kliendirühma rahalised pr obleemid, mittetäiuslikud teadmised ja puuduv 
ettenägelikkus, mis tekitab sõltuvuse teatav at liiki aegunud tehnika st jne. Seepärast 
on kindlasti vaja suunatud tugipoliitikaid, näiteks energiatõhusamate tarbijavalikute 
toetamiseks.  
– Teadus- ja arendustegevus ning näidisprojek tid vajavad tugevat toetust, et vähese 
CO 2-heitega tehnoloogia hinda vähendada.  
– Piisavat tähelepanu tuleb pöörata avalikkus e heakskiidu suurendamisele vähese CO 2-
heitega tehnoloogiale ja taristule ning tarbijate valmisoleku suurendamisele 
eeldatavate muudatustega leppimiseks ja kõrgemate kulude kandmiseks.  
– Võimalik, et protsessi algstaadiumis on vaja kaaluda sotsiaalpoliitiliste 
kõrvalmeetmete võtmist, arvestades, et majapidamised peavad kandma suure osa 
kuludest. Kuigi need kulud on keskmise majapidamise jaoks taskukohased, võivad 
ebasoodsas olukorras tarbijad vajada konk reetset toetust suuremate kuludega 
toimetulemiseks.  
– Paindlikkus. Tulevik ei ole kindel ja mitte keegi ei oska seda ennustada. Seepärast on 
paindlikkuse säilitamine oluline kulut õhusa lähenemisviisi jaoks, kuid teatavad 
otsused on vaja teha juba praegusel et apil, et algatada protsess, mis vajab 
innovatsiooni ja investeeringuid, mille tege miseks investorid vajavad arvestatavat 
kindluse taset poliitikameetmetega ja õigus aktidega seotud vähendatud riski kujul.  
– Välismõõdet, eeskätt suhteid energiatarnijate ga, on vaja käsitled a ennetavalt ja juba 
varajasel etapil, kui võtta arvesse üleilmsel tasemel CO 2-heite vähendamise mõju 
fossiilkütuste eksporditulule ning va jalikke investeeringuid tootmise ja 
energiatranspordi valdkonnas CO 2-heite vähendamise üleminekuetapil. 
7. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Käesolev tegevuskava ei ole üheko rdselt kasutatav kava ja seda ajakohastatakse korrapäraselt, 
võttes arvesse uusimaid arengusuundi. Lisaks jälg ib komisjon pidevalt teatavaid põhinäitajaid, 
mis on juba nüüd saadaval ja mida praegu kasutatakse.