Sporditoitude ja -jookide ELi turu väärtus oli 2014. aastal, 3,07 miljardit eurot (jaemüügimaht). Sporditoidu turg on ELi tasandil ajavahemikul 2009–2014 kasvanud 11,2 %, mis vastab arvestuslikule keskmisele aastasele kasvukiirusele 2,2 %. See kasv on peamiselt tingitud valgupõhistest toodetest, mille maht kasvas kõnealusel perioodil 68 %. Energiat suurendavate ja sooritusvõimet tõstvate toodete maht kasvas 54 %, samal ajal kui spordijookide osakaal vähenes 8 %.

sporditoit – kõik sportlastele suunatud toiduained, sõltumata ELi õigusaktidest, mille alusel need on turule lastud;

Euroopa Komisjon pidas nõu Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA), kes andis sporditoiduga seoses teaduslikku ja tehnilist abi. EFSA koondas olemasolevad teaduslikud nõuanded, milles käsitleti toitumis- ja tervisealaseid väiteid ning sportlastele asjakohaseid toitumisalaseid täiskasvanute referentsväärtusi, ja teavitas komisjoni, et tema järgnevad nõuanded ei erine toidu teaduskomitee 2001. aastal vastu võetud aruandes (selliste toiduainete koostise ja omaduste kohta, mis on ette nähtud eelkõige sportlastele suurest lihaspingest tingitud energiakao korvamiseks) esitatud soovitustest.

Käesoleva aruande esitamise nõue on seotud eritoiduks ettenähtud toiduaineid käsitleva raamistiku tühistamisega määrusega (EL) nr 609/2013 alates 20. juulist 2016. See raamistik loodi nõukogu direktiiviga 1989. aastal ja viidi lõpule uuesti sõnastatud direktiiviga 2009/39/EÜ.

Käesoleva aruande eesmärk on täita kohustus, mis on komisjonile kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 609/2013 (imikute ja väikelaste toidu, meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidu ning kehakaalu alandamiseks ettenähtud päevase toidu asendajate kohta) artikliga 13. Kõnealuse artikli kohaselt on komisjon kohustatud esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule pärast konsulteerimist Euroopa Toiduohutusametiga (EFSA) aruande, mis käsitleb võimalikku vajadust sportlastele ettenähtud toitu (edaspidi „sporditoit“) käsitlevate sätete järele.

ELi turuväärtusest rääkides kuulub 61 % kõigist sporditoitudest spordijookide kategooriasse, 26 % valgupõhiste toodete kategooriasse ja 13 % energiat suurendavate ja sooritusvõimet tõstvate toodete hulka.

Sporditoidu tarbijahind on eri turustuskanalites enam-vähem võrdne. Hulgihind, millega tootja müüb tooteid eri turustuskanalitele, võib siiski märkimisväärselt erineda. Kõige kallim kategooria on selgelt (valgupõhised) lihaseid tugevdavad, kasvatavad ja treeningujärgset taastumist soodustavad tooted, millele järgnevad energiat suurendavad ja sooritusvõimet tõstvad tooted ning sportlaste pidevalt kasutatavad toidulisandid. Kõige odavam sporditoidu kategooria on spordijoogid.

2.2.Turu struktuur ja turustuskanalid

Tulemustest nähtub, et spordijookide turul domineerivad suured rahvusvahelised ettevõtjad, samas kui VKEd on täielikult või peamiselt keskendunud sporditoidule.

61,2 % elustiili tõttu kasutajaid ja 44,3 % sportlasi leidsid, et sporditoidu kõige tähtsam turustuskanal on supermarketid / üldkaupade kauplused, millele järgnesid spordikaupade supermarketid. Veebikanalite ja interneti osakaal ei ole sporditoidu soetamisel ikka veel märkimisväärne, kuid seda kasutavad pigem elustiili tõttu kasutajad kui sportlased. Lisaks on sporditoidu turustuskanalid veel erikauplused, apteegid ja spordikeskused.

2.3.Sporditoidu turustamine

Märgistusel olevat teavet peeti sektori üheks kõige olulisemaks turustusvõtteks. Märgistusel olev teave võib olla seotud järgmisega: 1) müüginimetus: toote eesmärgi selge kirjeldus (nt „energiabatoonid“); 2) kaubamärk ja pakend (nt sportlaste fotode kasutamine); 3) selged kasutusjuhised (nt „füüsilise tegevuse ajal või pärast seda“); 4) koostis ja koostisosad; 5) selline teave nagu „suure energiasisaldusega“, „glükoosiallikas“; 6) sellise teabe esitamine, mis osutab toote teatavatest omadustest tulenevale kasulikkusele sportlaste tervise jaoks.

Sportlased ja elustiili tõttu kasutajad määrasid kindlaks järgmised elemendid, mis on märgisel olulised: koostisosade loetelu, millele järgnevad oodatavad tulemused/tagajärjed ja tarbimisjuhend, kõrvaltoimed, hoiatus võimaliku üleannustamise kohta ning looduslike koostisosade/menetluste kasutamine valmistamisel. Siiski on kahel tarbijarühmal veidi erinevad huvid nimetatud teabe tähtsuse järgi pingeritta seadmisel. Näiteks teave toote oodatavate tulemuste või mõju kohta on olulisem sportlaste jaoks, samal ajal kui elustiili tõttu kasutajad on rohkem huvitatud kõrvaltoimetest või looduslike koostisosade kasutamisest.

3.Tarbijate mõistmine ja tarbimisharjumused

Sportlaste ja elustiili tõttu kasutajate teadlikkus oma sportimisest tulenevatest toitumisvajadustest ning toodetest ja nende omadustest on väga erinev. Mida üldisem on sporditoidu kavandatud kasutusotstarve, seda laialdasemalt eri tarbijarühmad toodet kasutavad.

Sportlased tarbivad sporditoitu rohkem seoses sportimise kui muu tegevusega ja nad on valmis kulutama selliste toodete peale rohkem kui elustiili tõttu kasutajad. Trend on vastupidine, kui tarbimine ei ole seotud spordi või kehalise tegevusega. Elustiili tõttu kasutajad tarbivad sportlastest enam sporditoitu seoses muu füüsilise koormusega kui sport. Energia suurenemine ja taastumisvõime on peamised sporditoidu kasutamise põhjused, mida mõlemad tarbijarühmad välja tõid.

Tarbimise põhjused ei kajastu siiski tingimata sporditoidu kavandatud kasutusotstarbes ja see kehtib eelkõige elustiili tõttu kasutajate puhul.

Teavet sporditoidu eriliste toiteomaduste ja sellest sportlaste tervisele tuleneva kasulikkuse kohta antakse direktiivi 2009/39/EÜ artikli 9 alusel kohustuslikus korras, kui sporditoit on liigitatud eritoiduks ettenähtud toiduks, või määruse (EÜ) nr 1924/2006 alusel lubatud väitena, kui sporditoit on liigitatud tavatarbimiseks ettenähtud toiduks ja seda reguleeritakse toidualaste õigusnormide horisontaalsete eeskirjadega. Seega puuduvad tarbijatel tavaliselt vahendid, et määrata kindlaks õigusaktid, mille alusel selline teave on esitatud, ja teha kindlaks, kas väide on vastavalt määruses (EÜ) nr 1924/2006 sätestatud korrale heaks kiidetud või mitte. Tarbijauuringu tulemustest nähtub, et tarbijad usaldavad selliseid väiteid, millele ei ole luba antud, samavõrd kui lubatud väiteid. Kuigi tarbijauuringu kohaselt peavad sportlased teavet oodatavate tulemuste või mõju kohta oluliseks, on väite olemasolu mõju sporditoidu ostmisel küsitav.

4.Ülevaade sporditoitu käsitlevatest, kuni 20. juulini 2016 kohaldatavatest õigusaktidest

Sporditoit peab vastama määruse (EÜ) nr 178/2002 (nn „üldised toidualased õigusnormid“) sätetele. Kuna sporditoitu on võimalik liigitada 1) „eritoiduks ettenähtud toiduainetena“ direktiivi 2009/39/EÜ alusel kuni 20. juulini 2016, mil see direktiiv tunnistatakse kehtetuks, või 2) tavatarbimiseks ettenähtud toiduna, mida reguleeritakse toidualaste õigusnormide asjakohaste horisontaaleeskirjadega, on sporditoidu käsitlemine liikmesriigiti erinev. Teatavad liikmesriigid nõuavad eritoiduks ettenähtud toiduna liigitatud sporditoidust teatamist kooskõlas direktiiviga 2009/39/EÜ ja on sätestanud muud erieeskirjad (nt määratluse, koostise, märgistamise kohta). Sellise sporditoidu puhul, mida ei liigitata eritoiduks ettenähtud toiduna ja mida reguleeritakse horisontaalsete eeskirjadega, võivad liikmesriigid rikastatud toitu ja toidulisandeid käsitlevate õigusaktide alusel nõuda riiklikul tasandil teatamist.

4.1.Sporditoit, mis on liigitatud „eritoiduks ettenähtud toiduna“

Sporditoitu saab liigitada „eritoiduks ettenähtud toiduainetena“, kui see vastab direktiivis 2009/39/EÜ sätestatud määratlusele. Need toiduained on määratletud kui toiduained, mis 1) on erilise koostise või tootmisprotsessi tulemus, 2) on selgesti eristatavad tavatarbimiseks mõeldud toiduainetest, 3) sobivad kasutamiseks väidetaval toitumisalasel eesmärgil ja 4) turustatakse nii, et nimetatud sobivus on näidatud.

Direktiivi 2009/39/EÜ artiklis 3 on sätestatud, et toidu omadused ja koostis peavad olema sellised, et asjaomane toode sobiks kasutamiseks eritoiduna. Direktiivi 2009/39/EÜ artikli 4 kohaselt tuleb selle raames vastu võtta täiendavad eridirektiivid teatavate eritoiduks ettenähtud toiduainerühmade suhtes, muu hulgas „toit, mis on ette nähtud eelkõige sportlastele suurest lihaspingest tingitud energiakao korvamiseks“. Alates 1989. aastast, mil võeti kasutusele määratlus „eritoiduks ettenähtud toiduained“, ei ole selliseid erieeskirju sporditoidu kohta siiski vastu võetud. Seega, kui liigitada tooted eritoiduks ettenähtud toiduaineteks, peavad need vastama üksnes direktiivi 2009/39/EÜ üldisematele eeskirjadele.

Direktiiv 2009/39/EÜ artikliga 9 nõutakse, et üldjuhul peab eritoiduks ettenähtud toiduainete märgistus vastama direktiivi 2000/13/EÜ (toiduainete märgistamise, esitlemise ja reklaamimise kohta) märgistamisnõuetele (direktiiv 2000/13/EÜ on asendatud määrusega (EL) nr 1169/2011, milles käsitletakse toidualase teabe esitamist tarbijatele). Lisaks on mõned konkreetsed märgistamise ja koostisele esitatavad nõuded sätestatud direktiivis 2009/39/EÜ selliste toodete jaoks, mida analüüsitakse üksikasjalikult käesoleva aruande 6. peatükis. Riiklikud pädevad asutused peavad kontrollima eritoiduks ettenähtud toiduainete vastavust direktiivi 2009/39/EÜ sätetele.

4.2.Sporditoit, mis on liigitatud tavatarbimiseks ettenähtud toiduna, mida reguleeritakse asjaomaste toidualaste õigusnormide horisontaalsete eeskirjadega