Sularahaga sarnaste omadustega varad (nt kuld, teemandid) või suure väärtusega elustiilikaubad (nt kultuuriväärtused, autod, ehted, kellad) on nõrgast kontrollist tingituna samuti suure riskiga. Eraldi on väljendatud muret antiikesemete ja muude kunstiteoste röövimise ja kaubanduse pärast. Sellega seoses täiendatakse äsja vastu võetud määrusega kultuuriväärtuste impordi kohta ELi praegust kultuuriväärtustega kauplemise õigusraamistikku, mis oli seni hõlmanud õigusakte üksnes kultuuriväärtuste ekspordi kohta ja ELi riigi territooriumilt ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamise kohta.

Alates 3. juunist 2021 kohaldatava läbivaadatud sularaha kontrollimise määrusega laiendatakse kohustust, et iga ELi sisenev või EList lahkuv kodanik, kes kannab endaga kaasas vähemalt 10 000 euro väärtuses sularaha, peab selle tollile deklareerima. Samuti laiendatakse määrusega sularaha määratlust, et see hõlmaks lisaks pangatähtedele muid maksevahendeid või suure likviidsusega kaupu, nagu tšekid, reisitšekid, ettemaksekaardid ja kuld.

Õiguskaitseasutuste järeldustest ilmneb, et kuigi tarbijad kasutavad sularaha aina vähem, on see endiselt kurjategijate eelistatud rahapesuvahend, sest nad saavad kasutada sularaha selleks, et vahendeid kiiresti ühest kohast teise viia, ka õhuteed pidi. Sularaha kasutamine on peamine põhjus kahtlasi tehinguid käsitlevate teadete esitamiseks.

Teise riigiülese riskihindamise käigus tegi komisjon kindlaks 47 toodet ja teenust, mis võivad olla haavatavad rahapesu / terrorismi rahastamise riski suhtes; 2017. aastal oli neid 40. Need tooted ja teenused kuuluvad 11 sektorisse, mis hõlmavad kümmet sektorit või toodet, mis määrati kindlaks neljandas rahapesuvastases direktiivis, ning üht täiendavat toodete ja teenuste kategooriat, mis on riskihindamise seisukohast asjakohane.

Riigiüleses riskihindamises võetakse arvesse nõudeid neljandas rahapesuvastases direktiivis, mis tuli üle võtta 2017. aasta juuliks. Uute riskimaandamismeetmete kindlaksmääramisel on prognoositud, et viienda rahapesuvastase direktiiviga, mis tuleb üle võtta 2020. aasta jaanuariks, kaasneb veel muudatusi.

Neljanda rahapesuvastase direktiivi artikliga 6 antakse komisjonile volitus koostada hinnang siseturgu mõjutava ja piiriülest tegevust hõlmava rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide kohta ning ajakohastada oma aruannet seejärel iga kahe aasta järel (või sagedamini, kui see on asjakohane).Käesoleva aruandega ajakohastatakse komisjoni esimest riigiülest riskihinnangut, mis avaldati 2017. aastal. Aruandes hinnatakse komisjoni soovituste rakendamist ja jätkuvaid riske, sealhulgas uute toodete ja sektorite puhul.

Tootjad, turustajad, õiguspraktikud ja muud mittefinantsasutused köidavad aina enam võimalike rahapesijate tähelepanu. Ühe uuringu kohaselt pestakse 20–30 % kogu kuritegelikul teel saadud rahast mittefinantssektoris.Üldiselt peetakse selle sektori avatust riskidele seega suureks kuni väga suureks.

Suutmatus teha kindlaks kliendi tegelik tulusaaja paistab olevat peamine puudujääk selles sektoris. Ärisuhtesse astudes ei mõista mõned osalised alati täielikult „tegeliku tulusaaja“ mõistet või ei kontrolli tema isikusamasust.

Liikmesriik võib määrata iseregulatsiooni organid tegema järelevalvet maksunõustajate, audiitorite, väliste raamatupidamisteenuse osutajate, notarite ja muude sõltumatute õigusteenuse osutajate ning kinnisvaraagentide tegevuse üle.Liikmesriigid võivad anda neile organitele ülesande võtta kohustatud isikutelt vastu kahtlaseid tehinguid käsitlevaid teateid ja saata need rahapesu andmebüroodele. Mõned kohustatud isikud ja iseregulatsiooni organid ei teata aga rahapesu andmebüroodele paljudest kahtlastest tehingutest, eriti teatavates liikmesriikides. See võib tähendada, et kahtlaseid tehinguid ei tuvastata ja neist ei teatata nõuetekohaselt. Kuna neljandasse rahapesuvastasesse direktiivi hõlmati mittefinantssektori ja -toodetega seotud kohustatud isikud, tuleb selgitada, et asjakohaste meetmete nõuetekohane rakendamine ei mõjuta kutsesaladuse põhimõtet.

Pärast ekspertidega konsulteerimist paistab, et ka kinnisvarasektor on aina enam avatud olulisele rahapesuriskile. Muud tavapärased tulu pesemise vahendid on ülemääraste arvete esitamine kaubanduses ja fiktiivsed laenutehingud. Õiguskaitseasutused peavad neid riske olulisteks.

2.1.4.Hasartmängusektor

Neljanda rahapesuvastase direktiivi kohaselt on kõik hasartmänguteenuste osutajad kohustatud isikud; samas võivad liikmesriigid otsustada võimaldada hasartmänguteenuste osutajatele (v.a kasiinod) täielikke või osalisi vabastusi, tuginedes tõendatud väiksele riskile. Leitakse, et teatavad hasartmängutooted on väga suurel määral rahapesuriskidele avatud. Traditsiooniliste kihlvedude ja pokkeri puhul tundub see olevat tingitud ebatõhusast kontrollist. Interneti hasartmängude puhul on risk suur, kuna tehinguvooge on väga palju ja näost näkku suhtlemist vähe. Ehkki kasiinodega kaasneb iseenesest suur risk, on nende reguleerimine rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse raamistikuga alates 2005. aastast aidanud riske maandada.

Loteriide ja mänguautomaatide (väljaspool kasiinosid) puhul on rahapesu / terrorismi rahastamise risk mõõdukas. Loteriide jaoks on välja töötatud teatavad kontrollid, eelkõige selleks, et hoida ära suurte võitudega seotud riske. Traditsioonilist bingolotot peetakse väikese rahapesu / terrorismi rahastamise riskiga valdkonnaks tingituna selle suhteliselt väikestest panustest ja võitudest.

2.1.5.Vahendite kogumine ja ülekandmine mittetulundusühenduste kaudu

Käesolevas aruandes käsitletakse selliseid mittetulundusühenduste kategooriaid, mis on määratletud rahapesuvastase töökonna soovituses.Riskistsenaarium on seotud asjaoluga, et mittetulundusühendused koguvad ja kannavad vahendeid üle partneritele/kasusaajatele nii liidus kui ka väljaspool liitu.

Riskianalüüsi tegemist ohtude seisukohast raskendab sektori mitmekesisus. Nii-öelda väljenduslikud mittetulundusühendused on teataval määral haavatavad, sest neisse võivad sisse imbuda kuritegelikud või terroriorganisatsioonid, mis võivad peita tegelikku tulusaajat, muutes vahendite kogumise jälgimise raskemaks.

Mõned nii-öelda teenustega seotud mittetulundusühendused on oma tegevuse olemusest tingituna otsesemalt haavatavad. See tuleneb asjaolust, et need võivad olla seotud rahastamisega konfliktipiirkondadele või kolmandatele riikidele (või neist piirkondadest või riikidest), mille puhul komisjon on tuvastanud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korras strateegilisi puudujääke.Mittetulundusühendused on erakordselt tähtsad humanitaarabi andmisel kogu maailmas. Et kaitsta selle abi õiguspäraseid eesmärke, on mittetulundusühendustel vaja rohkem teavet terrorismi rahastamise riskide kohta, et olla neist teadlikum. Komisjon käivitab 2019. aastal projektikonkursi ettevalmistava projekti jaoks, milles keskendutakse suutlikkuse suurendamisele, programmilisele arengule ning teabevahetusele rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse kontekstis.

Reguleeritud finantsteenuste osutajad võivad suhtuda vastumeelselt teatavate mittetulundusühendustega koostöö tegemisse, et riske vähendada. Sellega võib kaasneda majanduslik tõrjutus või asjaolu, et kliendid, keda teenindamast keelduti, hakkavad kasutama põrandaaluseid pangandus- või ülekandeteenuseid.

2.1.6.Uued tooted/sektorid

Aruandes vaadeldakse mitut uut toodet või sektorit, mis tuvastati hiljutiste avalikult teatatud juhtumite puhul ja õiguskaitseasutuste operatsioonide käigus. Leiti, et peale finantstehnoloogia, valuutavahetusplatvormide ja rahakotiteenuse osutajate (vt punkt 2.1.2) on professionaalne jalgpall, vabasadamad ning investoritele kodakondsuse ja elamisloa andmise kavad (n-ö kuldsed passid/viisad) uued sektorid, millega kaasnevad riskid.

2.1.6.1.Uute sektorite ülevaade

2.1.6.1.1.Professionaalne jalgpall

Spordiga seotud riske on ELi tasandil pikka aega tunnistatud.Professionaalset jalgpalli on hinnangus käsitletud, sest kuigi see on populaarne spordiala, on see ka ülemaailmne majandusharu, millel on oluline majanduslik mõju. Professionaalse jalgpalli keerukas korraldus ja läbipaistvuse puudumine on loonud soodsad tingimused ebaseaduslike ressursside kasutamiseks. Sellesse spordialasse investeeritakse küsitavaid rahasummasid, saamata ilmset ega seletatavat rahalist tulu või kasu.

2.1.6.1.2.Vabasadamad

Vabasadam on liidu tolliterritooriumi osa, mille on määranud liikmesriik. Vabasadamad on seaduslikud, aga nende puhul tuleb järgida ELi riigiabi eeskirju ja äriühingute maksustamise käitumisjuhendit. Vabasadamatega võib kaasneda võltsimisrisk, sest need võimaldavad võltsijatel saadetisi lossida, lasti ja nendega seotud dokumente kohandada või muul viisil muuta ning seejärel reeksportida tooteid ilma tolli sekkumiseta, varjates seeläbi kauba laadi ja algset tarnijat.

Vabasadamate kuritarvitamine võib hõlmata intellektuaalomandi õiguste rikkumist ning käibemaksupettust, korruptsiooni ja rahapesu. Enamikus ELi vabasadamates või tolliladudes (v.a Luksemburgi Freeport) pole kättesaadav täpne teave tegelike tulusaajate kohta. Viienda rahapesuvastase direktiivi kohaselt saavad vabasadamate käitajatest ja muudest kunstituru osalistest kohustatud isikud ning seega peavad nad rakendama kliendi suhtes hoolsusmeetmeid.