Ettepanek internetipõhiste maksete kohta, et suurendada usaldust ja konkurentsi, mis on täna kaks probleemset valdkonda

Euroopa Parlamenti ja Euroopa Ülemkogu nõustuma käesolevale teatisele lisatud ettepanekute loetelu kiirendatud menetlemisega, et võtta need vastu 2012. aasta lõpuks.

Haldussuutlikkuse, k.a vajaliku oskusteabe ja haldamise järjepidevuse suurendamisele, kui ELi struktuurifondide vahendite kasutamise määr on madal, et tagada kasutamata vahendite kiirem jaotamine majanduskasvu suurendavatele projektidele ja olemasoleva tehnilise abi kasutamine sel eesmärgil.

Uute ettevõtete loomise hõlbustamisele, täites Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” sätestatud kohustust vähendada äriühingu käivitamise aega kolmele päevale. Need kakskümmend viis liikmesriiki, kes ei ole seda juba teinud, peaksid tegema vajalikud muudatused, et saavutada see eesmärk 2012. aasta lõpuks.

Selle tagamisele, et ametiasutuste ja ettevõtjate, aga ka kodanike vaheline teabevahetus saaks toimuda digitaalselt, et suurendada haldustõhusust, läbipaistvust ja teenuse kvaliteeti. Internetipõhised avalikud teenused võivad olla eriti kasulikud VKEdele ja neid tuleks kohandada VKEde vajadustele.

Oma ettevõtluskeskkonna parandamisele, minimeerides halduskoormust, k.a vältides ELi õigusaktide ülevõtmisel nendega nõutavast rangema regulatsiooni kehtestamist ning vähendades ebavajalike regulatsioonide ja lubade arvu, võttes kasutusele lihtsamad ja kiiremad menetlused, eelkõige oma kohtusüsteemides. Komisjon on kuulutanud oma ettepanekus jätta mikroettevõtted uute määruste reguleerimisalast välja, et ta kavatseb hakata pidama arvestust oma halduskoormuse vähendamise ettepanekute üle sellal, kui need läbivad kaasotsustamismenetluse ja võetakse liikmesriikides üle, et ta saaks juhtida tähelepanu juhtumitele, kus seadusandja lisab menetluse käigus koormust.

Komisjon on seisukohal, et liikmesriigid peaksid asetama prioriteedi järgnevale:

Komisjon on edendanud aruka reguleerimise tegevuskava, mis on mõeldud ELi poolse kvaliteetse reguleerimise tagamiseks seal, kus seda vaja, ja selleks, et EL võtaks meetmeid täies kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega üksnes siis, kui ELi tasand annab paremaid tulemusi kui riiklik tasand. Nimetatud tegevuskava lahutamatu osa on püüe lihtsustada kehtivaid ELi õigusakte ja vaadata neid pidevalt läbi, et need oleksid alati aja- ja eesmärgikohased. Sama oluline on komisjoni halduskoormuse ja bürokraatia vähendamise kava – komisjon on juba ületanud 25 % vähendamise eesmärgi, esitades ettepanekud halduskoormuse 31 % võrra vähendamiseks, juhul kui kaasseadusandja tema ettepanekud vastu võtab. Komisjon on teinud äsja ettepaneku uue korra kehtestamise kohta mikro- ja väikeettevõtete jaoks, mis põhimõtteliselt jätab need uute ELi määruste reguleerimisalast välja, kui nende kaasamiseks ei ole veenvat põhjust. Isegi kui VKEd kuuluvad uue määruse reguleerimisalasse, uuritakse nende suhtes leebema korra kohaldamise võimalusi. Pidev täiustamine konsulteerides sidusrühmadega, tõenditepõhine mõju hindamine ja keskendumine ELi õigusaktide kohapealsele rakendamisele on jätkuvalt komisjoni tegevuskavas kesksel kohal.

Paljudes liikmesriikides on võimalik tõhustada avalike teenuste pakkumist ning avaliku sektori asutuste ja kohtute töö läbipaistvust ja kvaliteeti. Eelkõige on vaja parandada tsiviilkohtute süsteemi toimimist, et hagisid saaks menetleda mõistliku aja jooksul – liigne viivitamine on ettevõtjatele kulukas ja see ei lase neil sageli uusi ärivõimalusi ära kasutada. Komisjon on väljendanud seoses sellega kavatsust teha ettepanek tõhustada piiriüleseid maksejõuetuse eeskirju. Veel üks valdkond, kus erinevad poliitilised eesmärgid vajavad ühtlustamist, on planeerimislubade väljaandmine – siin esitas komisjon hiljuti uue määruse eelnõu, milles käsitletakse üleeuroopalise energiataristu suuniseid . Need on vaid mõned näited – on selge, et nende ja muude olemasolevate probleemidega tegelemine võimaldaks ühtlustada eelarve konsolideerimise ning konkurentsivõime ja majanduskasvu väljavaadete parandamise eesmärgid.

ELi mitmetasandiliste juhtimisstruktuuride vastastikune sõltuvus ja haldamise keerukus on näidanud, eriti kriisi surve all, et on ruumi nende parandamiseks. Liikmesriigid vajavad hästi toimivaid haldusasutusi, et suuta täita oma osa ELis, täita oma kohustusi ja tagada, et nende kodanikud saaksid kasutada ELi liikmesuse kõiki eeliseid. ELi poliitika edukas rakendamine olulistes valdkondades alates tollikontrollist kuni statistika kvaliteedini sõltub iga liikmesriigi võimest saavutada kokkulepitud tulemusi. Püsiv viivitus ELi õigusaktide kohaldamises või struktuurifondide kasutamises tuleneb paljudel juhtudel kehvast haldussuutlikkusest.

Komisjon on seisukohal, et liikmesriigid peaksid asetama prioriteedi järgnevale:

Peale majanduslike realiteetide on pandud proovile ka ELi sotsiaalne sidusus. Kriis on tabanud ebaproportsionaalselt tugevasti neid, kes juba olid haavatavad, ning loonud uusi vaesusohus inimeste kategooriaid. On näha ka selgeid ebapiisava sissetuleku, eelkõige laste vaesuse, ja sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste arvu suurenemise märke. Äärmuslikematel juhtudel kaasnevad sellega akuutsed terviseprobleemid ja kodutus. Inimesi, kellel puudub suhe tööturuga või on piiratud suhe – näiteks pensionärid või haavatavas olukorras olevad inimesed, kes sõltuvad sotsiaaltoetustest, näiteks üksikvanemad – ohustavad ka muutused, mis mõjutavad nende sissetuleku arvutamist ja selle allika abikõlblikkust.

Haridus- ja väljaõppesüsteemide edasisele kohandamisele vastavalt tööturu tingimustele ja nõudlusele oskuste järele, parandades samal ajal nende tulemuslikkust ja kvaliteeti ning keskendudes neile sektoritele ja elukutsetele, kus on suurim oskuste või töötajate puudus – näiteks ei ole infotehnoloogia erialade lõpetajate arv 2008. aastast suurenenud, ja kui see nii jätkub, võib ELis olla 2015. aastaks puudu 700 000 IT valdkonna spetsialisti.

Kohustuste täitmisele koos sotsiaalpartneritega kvaliteetsete õpipoisi- ja praktikandilepingute edendamiseks, eelkõige nendes sektorites, kus on raskusi töökohtade täitmisega, et noored saaksid tõelise töökogemuse ja siseneksid kiiresti tööturule.

Sellises olukorras on komisjon seisukohal, et liikmesriigid peaksid asetama prioriteedi järgnevale:

Palkade kujundamise süsteemi läbivaatamise kohta kokkulepitud soovituste elluviimisele kooskõlas riigi sotsiaalse dialoogi tavadega, et kajastada paremini tootlikkuse arengut, ja töötustoetuste edasisele kohandamisele koos tulemuslikemate aktiveerimis- ning asjakohaste väljaõppe- ja toetuskavadega, et lihtsustada tööle naasmist.

Komisjon on seisukohal, et töökohtade loomiseks ja töövõimalusterohke majanduse elavnemise tagamiseks peaksid liikmesriigid omistama erilise prioriteedi järgnevale:

Nende muutuste ulatus ja kiirus tekitavad struktuurilise lahknevuse riski tööjõu pakkumise ja nõudluse vahel, mis takistab majanduse elavnemist ja pikaajalist majanduskasvu. Samal ajal kui töötuse tase on tõusnud kõrgele, on 2009. aasta keskelt kasvanud ka täitmata ametikohtade arv. See olukord tuleneb ebaasjakohastest palgatingimustest, vajalike oskuste puudumisest või piiratud geograafilisest liikuvusest.

Kriis põhjustab kogu majanduses suuri nihkeid − ettevõtetes toimuvad kiired ümberkorraldused, paljud inimesed sisenevad tööturule ja lahkuvad sealt ning töötingimusi kohandatakse vastavalt muutuvale keskkonnale. Tööväljavaadete halvenedes ei pruugi märkimisväärne osa elanikkonnast selliste muutustega toime tulla. Pikaajaliste töötute osatähtsus on suurenenud ja neil on oht tööturult lõplikult välja langeda. Tasakaalustatud turvalise paindlikkuse poliitika rakendamine võib aidata töötajatel liikuda töökohtade vahel ja tulla toime tööturu olukordade muutumisega. Samal ajal kiirendab elanikkonna vananemise mõju kogenud töötajate tagasitõmbumist tööturult ja mitmes liikmesriigis ähvardab tööealiste elanike arv stagneeruda või väheneda.

Kriisi sotsiaalne mõju on lai. Kuigi EL suutis alates 1990ndate keskelt luua miljoneid töökohti ja suurendada töötajate arvu, seiskus kasv 2008. aastal. Selle tulemusena on töötus oluliselt suurenenud. Täna on Euroopas 23 miljonit töötut.

Selleks et nimetatud jõupingutusi toetada, on komisjon tuvastanud rea ELi tasandi otsuseid, mis võiksid, kui need kiiresti teha, anda kohe tõuke majanduskasvule. Need hõlmavad järgmist:

–Selleks et aidata ehitada üles vajalik transpordi-, energia- ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia infrastruktuur, on komisjon teinud ka ettepaneku kasutada tuluvooge genereerida võivate oluliste infrastruktuuriprojektide erarahastuse stimuleerimiseks projektivõlakirju. On esitatud projektivõlakirjade katseetapi ettepanek, et luua side ELi praeguse ja tulevaste eelarvete vahel ja alustada aegsasti mõne nimetatud olulise projekti rahastamist.

–Nende liikmesriikide puhul, kes saavad abi finantsabi programmidest, on komisjon teinud ettepaneku suurendada kaasrahastamise määrasid, et tagada vajalike investeeringute tegemine praegu, ehkki riikide eelarved on äärmiselt pingelised. Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles võtma need ettepanekud vastu 2011. aasta lõpuks.

–Palju saab veel ära teha olemasolevate vahendite kasutamiseks või ümberplaneerimiseks majanduskasvu ja konkurentsivõime suurendamise ning esimese Euroopa poolaasta riigipõhiste soovituste rakendamise eesmärgil. On mitmeid edukate rahastamiskavade näiteid – näiteks kavad noorte praktikavõimaluste toetamiseks Euroopa Sotsiaalfondist või kodumajapidamiste ja ettevõtete jaoks mõeldud energiatõhususe investeerimiskavad – millel on vahetu mõju. Sellised programmid on väga tõhus ja arukas kohalike töökohtade loomise viis, eriti praegu, kui ehitussektor on raskustes.

Praeguse pingsa eelarve juures on stimuleerivate fiskaalmeetmete võtmise võimalused äärmiselt piiratud. Kuid võimalik on kasutada olemasolevaid vahendeid tugevama mõju saavutamiseks majanduskasvule ja konkurentsivõimele. Aastateks 2007−2013 on ühtekuuluvuspoliitika raames liikmesriikidesse tehtavateks investeeringuteks kasutada 347 miljardit eurot. Mõnes liikmesriigis võivad ELi vahendid moodustada kuni 4 % SKPst. Nõrga alguse järel on nii kulukohustuste kui ka maksete tempo nüüd kiirenenud – kuid liikmesriigiti ebaühtlaselt. ELi struktuurifondide võimaluste kasutamine võib olla ja peab olema osaks uue majanduskasvu tähelepanu keskmest:

–Paljudes liikmesriikides on ettevõtjatel piiratud teadlikkus teenuste direktiivi pakutavatest võimalustest. Mõnes riigis ei ole veel loodud „ühtseid kontaktpunkte”, mis aitaksid ettevõtjatel saada asjakohast teavet ja täita formaalsusi. Komisjon võtab meetmeid direktiivi rakendamiseks neis liikmesriikides, kes ei ole seda veel üle võtnud. Viiakse läbi sektoripõhised toimivustestid ja 2012. aasta lõpuks võetakse vastu järelmeetmed, et tagada direktiivi täielik rakendamine.

–Kasutades ELi kõiki osi ühendavate arukate energia- ja transpordisüsteemide loomiseks info- ja kommunikatsioonitehnoloogia pakutavaid võimalusi. Tänu keerukale info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale võimalikuks muudetud arukad elektrivõrgud, energiatõhususe kõrge tase ja taastuvenergia laialdane kasutamine ning siseturgu teenindav maailmatasemel logistika on moodsa ja konkurentsivõimelise majanduse olulised komponendid, mis on ELi lähiaastate arengu jaoks äärmiselt tähtsad.

Ilma vajalike struktuurireformideta näitavad keskpika perioodi prognoosid, et ELi majanduskasv jääbki aeglaseks. ELi riigipõhistes soovitustes on osutatud konkreetsetele igas liikmesriigis prioriteetselt reformimist vajavatele valdkondadele. Riigi tasandi meetmeid saab toetada ja täiendada ELi tasandilt, näiteks ühtse turu akti kaudu, mille kohta komisjon tegi ettepaneku ja mille Euroopa Parlament ja Euroopa Ülemkogu heaks kiitsid. Mitmed kasvuhoovad saaksid anda 2012. aastal kiireid tulemusi, kui neid kasutataks nii liikmesriikide poolt üksikult kui ka ELi meetmete osana.

ELi majandustulemused olid juba pikka aega enne praegust kriisi üldiselt nõrgemad kui peamistel konkurentidel. Sõltumata mõningast edust tööhõive valdkonnas, on EL maha jäänud eeskätt tootlikkuse osas ning see mahajäämus suureneb. Seda mahajäämust saab seletada paljude teguritega. Kuid võrreldes mitme suurema konkurendiga on ELi ees kaks spetsiifilist tõket: esiteks on üleeuroopaline turg ikka veel liiga killustatud ja ei võimalda ettevõtetel kasvada ja kasutada ära samasugust mastaabisäästu; teiseks soosivad mitmed raamtingimused – alates rahaliste vahendite kättesaadavusest kuni innovatsioonivõime või regulatiivsete takistusteni – vähem ettevõtete loovust ja investeeringuid.

Majanduskasvu tagamiseks on vaja konsolideerida eelarvet ja tervendada finantssektorit, kuid sellest üksi ei piisa. Võttes arvesse eelarve konsolideerimise vajadust, peavad struktuurireformid mängima peaosa ELi majanduse üldise tõhususe ja kohanemisvõime suurendamises. Ehkki struktuurireformide majanduskasvu soodustav mõju ilmneb järk-järgult, võib parema kasvuväljavaate loomine mõjutada lühiajaliselt majanduskasvu tänu usalduse paranemisele ja aidata kõiki, eriti aga turusurve all olevaid liikmesriike.

Koostööd Euroopa Investeerimispangaga, et säilitada ja suurendada püsivas tempos viimase laenude andmist VKEdele, arendades samal ajal sünergiaid Euroopa Investeerimisfondiga riskijagamise kaudu, ning fondifondi asutamist, et pakkuda kapitali fondidele, mis investeerivad rohkem kui ühte liikmesriiki.

Erikorra loomist, mis oleks kohandatud VKEde kasvuturule, muutes nad investoritele nähtavamaks ja kehtestades VKEdele proportsionaalsed väärtpaberibörsil noteerimise nõuded. Läbi tuleks vaadata ka usaldatavusnõuded tagamaks, et need ei karistaks ebaõiglaselt VKEdele laenu andmist.

Tähtajalise rahastamise pankadele paremini kättesaadavaks tegemist, võttes ajutisi meetmeid (näiteks avaliku sektori antavad garantiid), et piirata pangandussektori reformi mõju laenude voole reaalmajandusse, vältides laenutingimuste edasise karmistamise ohtu. Nii kapitaliseerimine (juhtudel, kui seda on võimalik saavutada üksnes avaliku sektori vahendite abil) kui ka avaliku sektori poolsete garantiide andmine peaks toimuma täielikus kooskõlas riigiabi eeskirjadega.

Süsteemselt oluliste pankade kapitalipositsioonide tugevdamist vajaduse korral, et peegeldada riigivõlaturgude kõrgendatud riske. Sellealased meetmed põhinevad Euroopa Pangandusjärelevalve ettepanekul. Äärmiselt oluline on tagada, et pangad tugevdaksid oma omavahendite suhtarvusid peamiselt oma kapitalipositsiooni parandamise ja mitte reaalmajandusele laenude andmise põhjendamatu piiramise teel. Peale selle peaksid pangad järgima kokkulepitud preemiate ja töötasude maksmise eeskirju.

Komisjon on seisukohal, et lühiajalises perspektiivis tuleks pidada prioriteetseks järgnevat:

Käimas on finantssektori reguleerimise ja järelevalve ulatuslik ümberkorraldamine ja paljusid uusi otsuseid juba rakendatakse. Eesmärk on kõrvaldada praeguse õigus- ja järelevalveraamistiku kitsaskohad ning võimaldada tavapärasemat laenuandmist ettevõtjatele ja eramajapidamistele ilma kriisieelset aega iseloomustanud ülemäärase riskivõtmiseta.

Majanduskasvu toetavad terve finantssüsteem ja eelkõige tugev pangandussektor. Pankade kriisini viinud liialdused on põhjustanud sektori suure haavatavuse ja see võib nüüd pidurdada majanduse elavnemist. Investorite usalduse taastamine nõuab pankade kapitalipositsiooni tugevdamist ja meetmeid rahaliste vahendite pankadele kättesaadavuse toetamiseks, mis aitab kaotada seost riigivõlakriisi ja finantssektori vahel.

Liikmesriigid peaksid oma maksureformide mõju maksimeerimiseks kooskõlastama oma meetmed laiendatud dialoogi raames ELi tasandil. Edu tuleks saavutada nende ettepanekute elluviimisel, mille komisjon tegi oma eelmises iga-aastases majanduskasvu analüüsis – ettevõtete ühise konsolideeritud tulumaksubaasi, finantstehingumaksu ja energia maksustamise kohta – mis on nüüd Euroopa seadusandja laual.

Kättesaadavaks hakkavad muutuma riigi tulude uued allikad, nagu süsihappegaasi saastekvootide ja raadiosagedusalade müümine oksjonitel, millega saaks toetada kulusid majanduskasvu soodustavates valdkondades, k.a keskkonnasäästlik majanduskasv, eeldusel et on võetud kohustus pühendada oluline osa neist uutest vahenditest võitlusele kliimamuutusega.

Suuremaid jõupingutusi tuleks teha maksude nihutamiseks tööjõult sinna, kus need on majanduskasvu vähem pärssivad: näiteks tarbimis-, keskkonna- ja omandimaksude (näiteks suure väärtusega vara pealt) suurendamine võib aidata leevendada tööjõu maksukoormust, muutes töölevõtmise atraktiivsemaks. Erilist tähelepanu tuleks maksunihete puhul pöörata kõige ebasoodsamas olukorras olevate elanikkonnarühmade vajadustele.

On võimalik laiendada teatavate maksude maksubaasi ja suurendada niimoodi tulusid või vähendada moonutavalt kõrgeid maksumäärasid. Näiteks moonutavad tavapärase maksubaasi vähendused ja vabastused sageli majandust ja vähendavad maksusüsteemi tõhusust. Eriti on see nii käibemaksuvabastuste ja vähendatud määrade puhul, kuid see kehtib ka ettevõtte ja üksikisiku tulumaksu kohta. Maksubaasi võib aidata laiendada mõningate peidetud maksusoodustuste järkjärguline kaotamine. Eelkõige tuleks kaotada keskkonnale kahjulikud maksusoodustused.

Selleks et võtta paremini arvesse maksupoliitika integreerimise vajadust, on käesolevas iga-aastases majanduskasvu analüüsis uus lisa majanduskasvu toetava liikmesriikide maksupoliitika ja maksude parema koordineerimise kohta ELis, mis on eriti oluline ka laiendatud euroala pakti seisukohast. Selleks et suurendada tulude poole panust eelarve konsolideerimisse, on vaja pöörata rohkem tähelepanu maksusüsteemide ülesehitusele ja struktuurile, et muuta need tulemuslikumaks, tõhusamaks ja õiglasemaks, arvestades samal ajal, et liikmesriikidel võib vaja olla maksusid tõsta. Mitmes Paljudes liikmesriikides maksureformid juba toimuvad. Nende puhul tuleks arvesse võtta järgmist:

Kulude poolel peaksid liikmesriigid hoidma valitsemissektori kulude kasvu allpool keskpika perioodi SKP kasvutrendi. Komisjon on seisukohal, et liikmesriigid peaksid pöörama erilist tähelepanu järgnevale:

–Kuigi eelarve konsolideerimise üldeesmärgi saavutamisel on tehtud tublisid edusamme, nõuab reformidest eelarve kulude poolele tulenev mõju hoolikamat seiret, et vältida teatavate majanduskasvu aspektide eiramise ja olemasolevate sotsiaalprobleemide kumuleerumise ohtu.

Kooskõlas kokkulepitud ELi lähenemisviisiga on astutud suuri samme riikide rahanduse konsolideerimiseks ning muutumatu poliitika korral peaksid eelarvepuudujäägid 2013. aastaks vähenema ELis keskmiselt tasemele, mis jääb veidi üle veidi 3 %. Konsolideerimise tempo on seega üldiselt proportsionaalne selleks vajalike jõupingutustega, eeldusel et võetud kohustused täidetakse.

Eelarve otsustav konsolideerimine on oluline vahend makromajandusliku finantsstabiilsuse kui majanduskasvu aluse taastamiseks ja Euroopa sotsiaalse mudeli tuleviku kindlustamiseks. Valitsemissektori võlatasemed on märgatavalt kerkinud – aastatel 2007–2010 kriisi tõttu keskmiselt 20 protsendipunkti – ning oodatavalt jõuavad need 2012. aastaks 85 %-ni SKPst Euroopa Liidus tervikuna ja 90 %-ni euroalal.

Komisjon on seisukohal, et 2012. aastal peaksid riikliku ja ELi tasandi jõupingutused keskenduma järgmisele viiele prioriteedile:

Hoolimata olukorra kiireloomulisusest on liikmesriikide edusammud 2011. aasta majanduskasvu analüüsi suuniste elluviimisel olnud oodatust väiksemad. Riiklikul tasandil ei ole veel võetud täit vastutust tulevase majandusjuhtimisega seoses otsustatud radikaalsete muutuste eest. Mõnikord võtab ELi tasandil otsustatu rakendamine riikide poliitilistes otsustes aega. Selle vältimiseks peab järgmist Euroopa poolaastat iseloomustama kiireloomulisus, et liikmesriigid võtaksid ELi tasandi suunised kiiresti ja märgatavalt kasutusele. Rakendamisega viivitatakse ka ELi tasandil, kus liikmesriigid ei rakenda täielikult või piisavalt hästi juba kokkulepitud otsuseid, isegi sellistes äärmiselt olulistes valdkondades nagu siseturg, ja kus majanduskasvu oluliselt soodustavad ettepanekud ootavad ikka veel kaasotsustamist või kus liikmesriikidele ELi struktuurifondide kaudu kättesaadavaid vahendeid ei kasutata.

Käesolevas iga-aastases majanduskasvu analüüsis asetatakse tugev rõhk rakendamisvajadusele. Nüüd kui on saavutatud kokkulepe majanduse juhtimise uue viisi osas, milles tunnistatakse veelgi selgemalt liikmesriikide majanduse sõltuvust üksteisest, peab kõrgeimaks prioriteediks olema juba kokkulepitu elluviimine, selge rõhuga majanduskasvu soodustavatel meetmetel. Meetmete järjestus ja ühtsus – ka kogu ELi ulatuses – on ülioluline edu saavutamiseks, nagu ka suutlikkus juhtida muutuste elluviimist ja näidata, et võetud meetmed on õiglased.

Saabuvat Euroopa poolaastat rakendatakse esmakordselt osana hiljuti tugevdatud euroala ja kogu ELi majandusjuhtimisest. Seadusandlik „kuuene pakett” tugevdab märgatavalt stabiilsuse ja kasvu pakti ja laiendab järelevalvet eelarve üle. Esmakordselt kohaldatakse makromajandusliku tasakaalustamatuse seire ja parandamise menetlust: ülemäärase tasakaalunihke menetlust. Komisjon esitas äsja uusi ettepanekuid, mis on mõeldud euroalasse kuuluvate liikmesriikide eelarvepoliitika järelevalve edasiseks tugevdamiseks, eelkõige nende euroala riikide puhul, kes on finantsstabiilsusega tõsistes raskustes või kelle suhtes kohaldatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust. Uus juhtimisraamistik tagab suurema integratsiooni ja distsipliini.

2012. aasta majanduskasvu analüüs juhatab sisse majandusjuhtimise Euroopa poolaasta 2012. See on baas, millele peab ehitama üles ühise arusaamise järgmise 12 kuu prioriteetsetest meetmetest liikmesriikide ja ELi tasandil, mis tuleks kaasata liikmesriikide majandus- ja eelarvealastesse otsustesse, kasutades ELi riigipõhiseid soovitusi ja, kui see on asjakohane, laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi. Mõnede nende soovituste elluviimises on oluline roll sotsiaalpartneritel. Komisjon annab juunis Euroopa Ülemkogule esitatavas analüüsis riigiti üksikasjaliku hinnangu selle kohta, kuidas liikmesriigid on rakendanud riigipõhiseid soovitusi ja täitnud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi.

Ehkki praegu on veel vara üldise hinnangu andmiseks, on saavutatud edu eelarve konsolideerimise valdkonnas. Halvenevad tsüklilised tingimused suurendavad probleeme selles valdkonnas. Edusamme tööturureformide osas võib märgata aktiivse tööturupoliitika, oskuste arendamise, elukestva õppe ja hariduse valdkonnas. Palkade kujundamise süsteemi reformid põhjustavad endiselt lahkarvamusi ja eduamme võib täheldada vaid mõnes liikmesriigis. Mõningaid majanduskasvu suurendavaid struktuurireforme on algatatud teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni, transpordi ja energeetika valdkonnas. Kuid konkurentsi, teenuste ja võrgutööstuste valdkonnas on enamik kitsaskohti seni tähelepanuta jäetud.

Kui euroalal ei reageerita kriisile veenvalt, halvenevad kogu ELi majanduse väljavaated kiiresti. Nii euroalasse kuuluvate kui ka kõigi teiste liikmesriikide majanduskasvu väljavaated sõltuvad otsustavast tegelemisest riigivõlakriisiga ja näitamisest, et euro on stabiilne ja tugev vääring, mille kasutajad on otsusekindlad ja suudavad rakendada usaldusväärset majanduspoliitikat. Arvestades finantsturgude soovimatust riske võtta, ei ole need küsimused veel lahendatud. See pikaleveninud ebakindlus peab lõppema. Nagu Euroopa Ülemkogu ja euroala tippkohtumiste otsused on korduvalt näidanud, sealjuures viimati 26. ja 27. oktoobril 2011, on ELi juhid valmis võtma kõik vajalikud meetmed praegusele kriisile lahenduse leidmiseks – isegi kaaluma aluslepingu täiendavat muutmist. Ehkki see on mõistetav ja vajalik, raisatakse liiga palju poliitikute aega ja energiat hädaabimeetmetele ja liiga vähe aega pühendatakse poliitikamuutuste rakendamisele, mis tooks majandusse tagasi suuremad kasvutasemed.

Sügisesed prognoosid perioodiks 2011–2013, mille komisjon avaldas 10. novembril 2011, näitavad, et majanduse elavnemine on seiskunud ja et usalduse madal tase mõjub negatiivselt investeerimisele ja tarbimisele. Selline usalduse puudumine tuleneb riigivõlakriisi ja finantssektori olukorra negatiivsest vastasmõjust ning ülemaailmsest majanduslangusest. Selle mõju on olnud eriti terav euroalal. Seepärast SKP tuleval aastal tõenäoliselt stagneerub ja ELi üldiseks majanduskasvuks 2012. aastal prognoositakse kõigest 0,6 %. Töötuse tase püsib tõenäoliselt kõrgel, umbes 10 % tasemel kogu 2012. aastal ja jätkub sellisena ka 2013. aastal, mis süvendab kriisi sotsiaalset mõju veelgi.

EUROOPA KOMISJON Brüssel,23.11.2011 KOM(2011) 815 lõplik VOL. 2/5 - I LISA LISA EUROOPA 2020. AASTA STRATEEGIAT KÄSITLEV EDUARUANNE



dokumendile



KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE



2012. aasta majanduskasvu analüüs



1.Sissejuhatus 2010. aastal lepiti Euroopa Ülemkogul kokku terviklikus Euroopa 2020. aasta strateegias, et leida lahendus Euroopa ees seisvatele probleemidele. Praeguses olukorras on kõnealuse strateegia tähtsus veelgi suurenenud. ELi SKP 2011. aasta esimeses kvartalis kasvas, kuid kasv on praeguseks märkimisväärselt aeglustunud. Prognoositakse, et aasta lõpuks tabab majanduskasvu täielik seisak. Euroalal süvendas olukorra tõsidust jätkuv riigivõlakriis ja pangandussektori ebakindlus. Sellises olukorras on nii kodumajapidamised kui ka ettevõtjad tuleviku suhtes ebakindlad ning piiravad seetõttu tarbimist ja investeeringuid. Lisaks sellele ei ole pingelise eelarveseisundi korral võimalik majanduskasvu elavdamiseks võtta täiendavaid ekspansiivseid rahanduspoliitilisi meetmeid. Praegune olukord mõjutab tugevalt tulevasi kasvuvõimalusi, omades laiaulatuslikku negatiivset mõju ettevõtlusele, tööturule (eelkõige noorte ja madala kvalifikatsiooniga töötajate puhul) ning riigirahandusele, seda nii tulude kui ka kulude poolel. Üleilmne keskkond muutub samal ajal üha konkurentsivõimelisemaks ning arenguriikide tehnoloogiline areng on üha kiirem. EL on oma ajaloo sügavaimas majanduskriisis ning peab seetõttu majanduskasvu ja töökohtade loomise kiirendamiseks ning tootlikkuse tõhustamiseks oma jõupingutusi mitmekordistama. Enam ei eristata lühi- ja pikaajalisi meetmeid, kuna pikaajalistel majanduslikel väljavaadetel on otsene lühiajaline mõju riikide laenukuludele. Pikaajalisi reforme tuleb jätkata paralleelselt lühiajaliste meetmetega. Euroopa 2020. aasta strateegias rõhutatakse põhjusega vajadust leida uusi teid majanduskasvu saavutamiseks, mille tulemuseks oleks arukas, jätkusuutlik ja kaasav majandussüsteem. Nii suudetaks ületada Euroopa majandust kimbutavad struktuurilised kitsaskohad, parandada majanduse konkurentsivõimet ja tootlikkust ning samuti toetada jätkusuutlikku sotsiaalset turumajandust. Strateegias määratletakse viie põhieesmärgi abil, kuhu Euroopa tahab 2020. aastaks jõuda: 75 % ELi elanikest vanuses 20–64 aastat peaks olema tööga hõivatud; 3 % ELi SKPst tuleks investeerida teadus- ja arendustegevusse; saavutada tuleks kolm kliima- ja energiaalast eesmärki (20 %, 20 %, 20 %); koolist väljalangenute osakaal peab jääma alla 10 % ning vähemalt 40 % nooremast põlvkonnast peab omandama kolmanda taseme hariduse või sellega võrdväärse haridustaseme. Vaesuse ohus ja sotsiaalses tõrjutuses elavate inimeste arvu tuleks vähendada vähemalt 20 miljoni inimese võrra. Kõnealused eesmärgid on omavahel seotud ja meie üldise edukusega seoses äärmiselt olulised ning nõuavad liikmesriikide vahelisi kooskõlastatud jõupingutusi, mida toetavad ELi tasandi meetmed. Euroopa 2020. aasta strateegia on osa Euroopa poolaastast. Kõnealune tõhustatud majandusliku koordineerimise protsess algatati 2011. aasta alguses. Nõukogu lõpetas esimese poolaasta juulikuus, leppides riiklike reformikavade ning stabiilsus- ja lähenemisprogrammide põhjal kokku terves reas riigipõhistes soovitustes, milles tõsteti esile valdkonnad, kus liikmesriigid peavad võtma täiendavaid meetmeid. Soovitustes peegeldati vajadust kiirendada mitmes valdkonnas struktuurireforme, et realiseerida Euroopa kasvupotentsiaali, ning keskenduti eelkõige teenuste turu avamisele, õiguskeskkonna parandamisele, rahastamisele juurdepääsu tagamisele ja energiatõhususe edendamisele. Kõnealuste riigipõhiste soovituste rakendamine peab nüüd muutuma esmatähtsaks. 2.Euroopa 2020. aasta strateegia peamiste eesmärkide saavutamisel tehtud edusammud Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamine võib oluliselt parandada liikmesriikide kasvupotentsiaali. Praegu ei ole 2011. aasta kevade riiklikes reformikavades liikmesriikide sätestatud kohustused siiski piisavad, et saavutada enamikku ELi tasandi eesmärke, seda eelkõige taastuvenergia puhul. Lisaks sellele võib kõige värskema statistika alusel väita, et eesmärkide saavutamiseks on teatavaid edusamme ELi tasandil tehtud ainult haridusvaldkonnas. Haridusega seotud eesmärk: ELi üldine eesmärk vähendada koolist väljalangemiste hulka ei ole praeguste siseriiklike kohustuste põhjal saavutatav. Siseriiklike eesmärkide kohaselt saavutatakse 2020. aastaks 10,5 %-ne koolist väljalangemise määr, mistõttu jääb ühtne üleeuroopaline 10 % tase saavutamata. Koolist väljalangemise määr oli 2010. aastal ELis keskmiselt 14,1 %, veel 2009. aastal oli vastav näitaja 14,4 %. Siiski ei kajasta kõnealused andmed riikide vahel ja riikide sees eksisteerivaid olulisi erinevusi. Kolmanda astme hariduse omandamisega seoses (30–34aastaste hulgas) saavutataks liikmesriikide seatud kehtivate siseriiklike eesmärkide saavutamisel kumulatiivne efekt, mille tulemusena oleks kõnealune tase 2020. aastal ligikaudu 37 %. Kolmanda astme hariduse omandanute osakaal tõusis ELis ajavahemikul 2009–2010 siiski 32,3 %-lt 33,6 %-le ning praeguste suundumuste alusel võib oletada, et peaeesmärk, mille kohaselt 40 % 30–34aastastest inimestest on kolmanda taseme haridus, on saavutatav. Tööhõivega seotud eesmärk: Kui kõik liikmesriigid saavutavad seatud siseriikliku eesmärgi, jääks Euroopa Liit tervikuna ikkagi 1,0–1,3 protsendipunkti võrra allapoole seatud 75 % sihttaset. 2011. aasta jooksul olulisi edusamme tehtud ei ole. Kuna aasta esimeses pooles majanduse taastumine aeglustus ning tööhõivemäär kasvas ainult marginaalselt, siis on EL 27 tööhõivemäär 2011. aastal tõenäoliselt vaid veidi üle 2010. aasta taseme (68,6 %) ning jääb tunduvalt madalamale kriisieelsest 70,3 % tasemest. Eesmärk on endiselt suurendada aastaks 2020 töötajate arvu täiendava 17,6 miljoni töötaja võrra. Teadus- ja arendustegevusega seotud eesmärk: Siseriiklike eesmärkide põhjal jääks ELil 3 % eesmärgi täitmisest ikkagi ligikaudu 0,3 protsendipunkti võrra vajaka. Teadus-ja arendustegevuse investeeringute määr oli 2009. aastal 2,01 % ning erilisi muudatusi sellesse 2011. aastal ei prognoosita. Vaesuse vähendamisega seotud eesmärk: ELi eesmärki vähendada 2020. aastaks vaesuses ja sotsiaalses tõrjutuses elavate inimeste arvu vähemalt 20 miljoni võrra praeguste siseriiklike eesmärkide alusel ei saavutata. Vastavalt esimesele esialgsele hinnangule väheneb 2020. aastaks vaesuses ja sotsiaalses tõrjutuses elavate inimeste arv ligikaudu 12 miljoni inimese võrra. Kui arvestatakse ka näiteks laste vaesuse vastu võitlemisele või pikaajalise töötuse vähendamisele keskenduvate strateegiate ülekanduvat mõju, võib kõnealune näitaja kasvada 25 % võrra. Kuid see oleks siiski 5 miljoni inimese ehk 25 % võrra vähem kui ELi tasandil seatud peamine eesmärk. Kliima- ja energiaalased eesmärgid (20 %, 20 %, 20 %) Kliima- ja energiaalaste (20 %, 20 %, 20 %) eesmärkidega seoses viitavad viimased heitkoguste vähendamist käsitlevad prognoosid, et EL tervikuna saavutab heitkoguste vähendamise eesmärgi (20 %), kuid mitmel liikmesriigil tuleb siduvate siseriiklike eesmärkide saavutamiseks võtta täiendavaid meetmeid. Energiatõhususega seoses on käimas liikmesriikide siseriiklike eesmärkide üldanalüüs. Aruanne peaks valmima 2012. aasta alguseks. Siduvatel siseriiklikel eesmärkidel põhinev taastuvenergia 20 % eesmärk peaks olema siiski juba 2020. aastaks saavutatav juhul, kui liikmesriigid rakendavad täielikult oma taastuvenergiat käsitlevaid tegevuskavasid. ELi tasandil suurenes taastuvenergia osakaal ajavahemikus 2008–2009 10,34 %-lt 11,6 %-le. Neid eesmärke seatakse selleks, et liikmesriigid teeksid jõupingutusi mõõdetavate edusammude saavutamiseks peamiste eesmärkidena esitatud viies valdkonnas. Kuigi praegune raske majanduslik olukord ja käimasolev eelarve konsolideerimine pingestavad eesmärkide saavutamist, tuleb järgmistel aastatel teha täiendavaid jõupingutusi, et tagada ELi tasandil seatud eesmärkide saavutamine 2020. aastaks. 3.Euroopa kasvupotentsiaali realiseerimine Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatused ja ELi tasandi mehhanismid tuleb täielikult kaasata majanduskasvu elavdamisse. Nüüd, kus kõik seitse juhtalgatust on kindlaks määratud, on tähelepanu keskendunud rakendamisele. Üldised edusammud on olnud rahuldavad. Iga juhtalgatuse raames on mitmed põhimeetmed juba 2010. ja 2011. aasta jooksul võetud. Kuid siiski on suur arv meetmeid alles ettepaneku järgus ning nõukogu ja Euroopa Parlament peavad need alles vastu võtma. Arvestades olukorra tähtsust, on komisjon kindlaks määranud mitu märkimisväärse kasvupotentsiaaliga prioriteetset ettepanekut, mille vastuvõtmist tuleks majanduskasvu taaselavdamiseks kiirendada. 3.1.Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus: Innovatiivne liit Euroopa teadus- ja innovatsioonivõime ei ole viimastel aastatel piisavalt edasi arenenud, mistõttu on niigi suur innovatsioonilõhe võrreldes Ameerika Ühendriikide ja Jaapaniga veelgi laienenud. Mitmed teised olulised konkurendid nagu Hiina ja Brasiilia, on nüüd innovatsioonivõime osas ELi kinni püüdmas. ELi üldist olukorda vaadeldes võib märgata, et tulemused on eri liikmesriikides väga erinevad ning mõnede liikmesriikide (eelkõige Rootsi, Taani, Soome ja Saksamaa) tulemused on üleilmses võrdluses suhteliselt head.

Euroopa innovatsiooni mahajäämust on seletatud erinevate põhjustega. Põhjustena on toodud ka asjaolu, et Euroopa ettevõtjad on suures osas tegevad traditsioonilisemates valdkondades, kus teadus- ja arendustegevuse osakaal ei ole nii suur („rajasõltuvus”); et investeeringuid innovatsioonil rajanevatesse valdkondadesse (nt biotehnoloogia, internet) takistab siseturu ebatäielik rakendamine, eelkõige teenindussektoris innovatiivsete toodete kehvemate turuväljavaadete tõttu ning vajalike oskustega töötajate üha suureneva puuduse tõttu; põhjustena on toodud ka raskendatud juurdepääsu rahastamisele, raamistiku ja nõudlust arvestavate meetmete vähest innovatsiooni kasuks kasutamist ning asjaolu, et teadmiste kolmnurga vahelised sidemed on kogu ELis suhteliselt nõrgad. Innovatiivset liitu käsitleva juhtalgatuse eesmärk on leida lahendus kõnealustele probleemidele 34 selgelt kindlaksmääratud ajakavaga konkreetse kohustuse kaudu. Üldiselt on tehtud suuri edusamme ning 30 meetme puhul 34st edenetakse kava kohaselt. Algatatud on konkreetseid algatusi ja katseprojekte. Sidusrühmadega peetud ulatuslike arutelude alusel peaks komisjon 2011. aasta lõpuks esitama kuus juhtalgatuses välja kuulutatud õigusakti ettepanekut (ühtne patendikaitse, standardimispakett, Horisont 2020, uus ühtekuuluvuspoliitika, riigihankeraamistiku ajakohastamine ning riskikapitalifondide Euroopa pass). Euroopa vajab kiiremat ja ajakohastatumat standardite kehtestamise mehhanismi, taskukohasemaid patente, senisest enam innovatiivseid tooteid ja teenuseid hõlmavaid riigihankeid, paremat juurdepääsu kapitalile ning tõelist Euroopa teadmiste turgu. Komisjon on juba esitanud ühtse patendikaitse loomist käsitlevad ettepanekud, et vähendada patenteerimise keerukust ja kulukust. Komisjon kutsub üles jõudma kõnealuste ettepanekute ning ühtse patendikohtu lepingu osas poliitilisele kokkuleppele enne 2011. aasta lõppu. Komisjon esitas ka standardimispaketi, et ajakohastada standardite kehtestamise protsessi ning kiirendada seda poole võrra. 2011. aastal võetud põhimeetmed hõlmavad Euroopa innovatsioonialaste partnerluste raames täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitleva pilootpartnerluse algatamist, mille eesmärk on pikendada tervena elatud aastate arvu kahe aasta võrra ning sellest tulenevalt suurendada tööalast konkurentsivõimet ja vähendada tööturu kaotusi, kaasates kogu innovatsioonitsükli ulatuses tegutsevaid ja ka kõikide teiste valdkondade toimijaid, et kiirendada sotsiaalsetele probleemidele innovatiivsete lahenduste leidmist. Ühise põllumajanduspoliitika reformi raames käivitati põllumajandust ja maaelu arengut käsitlev Euroopa innovatsioonialane partnerlus. Partnerlusega loodetakse ületada teadusuuringute ja põllumajanduslike tootmisviiside vahel valitsev märkimisväärne lõhe. Edusamme tehti ka teadustöötaristu Euroopa strateegiafoorumi 2010. aasta tegevuskava raames kindlaks määratud 48 prioriteetse Euroopa teadustöötaristu loomisel. Kümne projekti puhul on tööd juba alanud ning 16 järgmise projekti kavandamine võib alata 2012. aastal. Riigihangete osakaal ELi SKPs oli 2009. aastal ligikaudu 19,9 % ning seetõttu on riigihangetel tohutu potentsiaal ELi innovatsiooni turule toomiseks. Komisjon teeb kõnealuse potentsiaali paremaks ärakasutamiseks liikmesriikidega koostööd. Komisjon esitab ettepaneku riigihangete raamistiku lihtsustamiseks ning menetluste tõhustamiseks ja keskkonnasõbralikumaks muutmiseks veel enne 2011. aasta lõppu. Kõnealune ettepanek hõlmab uusi erilisi hankemenetlusi uute ja innovatiivsete toodete, tööde ja teenuste väljatöötamiseks ning hilisemaks ostmiseks. Lisaks sellele uuritakse võimalusi, kuidas ettevõtjad saaksid intellektuaalomandit paremini ära kasutada. Komisjon uuris erinevaid valikuvõimalusi, kuidas tõsta Euroopa tasandil intellektuaalomandiõiguste väärtust. Komisjon kavatseb meetmete kujundamiseks algatada liikmesriikidega 2012. aastal vastava arutelu. Teadlaste ja ettevõtjate vaheliste sidemete edendamiseks loodi 2008. aastal Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituut. Selle eesmärk on ühendada kõrgharidusasutusi, teadusasutusi ning ettevõtjaid uut tüüpi partnerluste kaudu, milleks on teadmis- ja innovatsiooniühendused. Sellised ühendused on praeguseks loodud kolmes valdkonnas: säästev energia, kliimamuutused ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia. Senised tulemused on olnud positiivsed. Komisjon jätkab juba toimivate Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi innovatsiooniühenduste jälgimist ning hindamist ja esitab programmi Horisont 2020 raames Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi laiendamist alates 2014. aastast käsitleva ettepaneku. Komisjon toetab ka äri- ja akadeemiliste ringkondade koostööd nn teadmusühenduste loomise kaudu, et valmistada ette uued interdistsiplinaarsed õppekavad, mis käsitlevad lünkade täitmist innovatsioonialaste oskuste arendamisel, ning ettevõtlust. Selleks käivitati 2011. aasta lõpus katseprojekt. 2012. aastal teeb komisjon ettepaneku Euroopa teadusruumi raamistiku ja tugimeetmete kohta, et kõrvaldada mobiilsust ja piiriülest koostööd pärssivad takistused, seades sihiks nende rakendamise 2014. aasta lõpuks. Komisjon käivitab 2012. aastal ka projekti „U-Multirank”, mis on tulemustel põhinev kõrgharidusasutuste paremusjärjestuse süsteem ja teabevahend, mille esimesi tulemusi on oodata 2013. aastal. Kahele liikmesriigile esitati riigipõhised soovitused teadus- ja innovatsioonisüsteemide parandamiseks. Need hõlmasid eelkõige teadustegevuse ja innovatsiooni raamistikku. Esimesed andmed rakendamise kohta näitavad, et kõnealuses valdkonnas on tehtud teatavaid piiratud edusamme. 3.2.Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus: Digitaalarengu tegevuskava Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia on oluline majanduskasvu vedaja, mille arvele võib kanda pool nüüdisaegsete majanduste tootlikkuse kasvust. Kui aga võrrelda ELi ja selle tähtsamaid konkurente, siis on Euroopa jäänud oma konkurentidest maha info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse tehtavate investeeringute poolest ning samuti kiire lairibaühenduse kasutuselevõtu osas ning seega ei kasutata täielikult ära kasvu- ja tööhõivepotentsiaali, mida need kiire kasvuga valdkonnad võiksid pakkuda. Digitaalarengu tegevuskava tulemustabeli alusel hinnatavad digitaalarengu tegevuskava juhtalgatuse käigus võetavad meetmed on alles pooleli, kuid seotud eesmärkide saavutamiseks tuleb jõupingutusi tõhustada. Digitaalarengu tegevuskava 7 samba raames kavandatud 101 meetmest 14 meedet on juba 2010. ja 2011. aastal lõpule viidud ning veel 50 meetme puhul on lõpuleviimist oodata järgmise 12 kuu jooksul. Interneti kasutust takistavate tõkete vähendamine ning usaldusväärsuse suurendamine internetikeskkonnas võiks aidata anda tõuget SKP kasvule, tõhustada Euroopa konkurentsivõimet ning luua uusi töökohti ja ettevõtjaid. Digitaalarengu tegevuskavas on kõige kiireloomulisemate meetmete hulgas digitaalse ühtse turu loomine, mis annaks järgmise kümne aasta jooksul 4 % täiendavat SKP kasvu. Maailmas on nõudlus sagedusribade järele kasvanud 50–60 % aastas. Täna on üle 50 % Jaapani ja 40 % Korea lairibaliinidest kiust, mis võimaldab mahukaid ühendusi. Euroopas on sama näitaja ainult 5 %. Prognoositakse, et lairibaühenduse kasutustiheduse 10 protsendipunktiline kasv toob kaasa 0,9–1,5 protsendipunktilise SKP kasvu. Investeeringud lairibaühendustesse peavad seetõttu saama ELi majanduskasvu tuumikosaks. Investeeringute tegemiseks tuleks eelkõige kasutada olemasolevaid riiklikke ja piirkondlikke vahendeid. Samuti tuleb vastu võtta asjaomased linnaplaneerimiseeskirjad, et vähendada kasutuskulusid ning keskenduda energiataristu pakutavate sünergiaeeliste kasutamisele, et kiirendada arukate võrkude väljatöötamist. Komisjon avaldas 2010. aastal teatise, milles esitati ühtsed eeskirjad, mille raames tuleks välja töötada lairibaeesmärkide saavutamiseks vajalikud ELi ja liikmesriikide meetmed. Kõnealuse meetme eesmärk on kiirendada ülikiire interneti arendamist. Teatis võeti vastu koos järgmise põlvkonna juurdepääsuvõrke käsitleva soovitusega, et selgete ja tõhusate reguleerivate meetmete abil julgustada investeeringute tegemist. Mobiilse internetiliikluse suurenemine eeldab sagedusalade kättesaadavuse parandamist. Seda tõendab nutitelefonide lai levik (nutitelefonide levik võib 2020. aastaks jõuda üleilmselt 100 %-ni elanikkonnast) ning tahvelarvutite kasutamise plahvatuslik kasv (prognooside kohaselt 62 miljonit arvutit 2011. aastal). Suurenenud on videotehnoloogia kasutamine, mis moodustab juba kaks kolmandikku mobiilsideliiklusest, millega omakorda kaasneb võrgu suutlikkuse suurendamise vajadus. Raadiosagedust kasutavate teenuste osakaal ELi SKPs moodustab 2–2,5 % (ligikaudu 250 miljardit eurot) ning traadita elektroonilise side sektori töökohti on Euroopas 3,5 miljonit, sektor toodab aastas ligikaudu 130 miljardit eurot maksutulu ning selle otsene osa ELi SKPs on 140 miljardit eurot. Institutsioonide vahel põhimõtteliselt kokkulepitud 5aastane raadiosageduspoliitika programm tuleks 2012. aasta alguses nõukogu ja Euroopa Parlamendi poolt võimalikult ruttu vastu võtta. E-kaubanduse kasvupotentsiaal on ELis siiani suures osas kasutamata. E-kaubandusel on täita oluline roll ettevõtjate vahelises kauplemises, kuna 27 % ettevõtjatest ostab ja 13 % ettevõtjatest müüb tooteid internetis. Vaatamata sellele on e-kaubanduse osa jaemüügis ainult 3,4 %. Üksikisikutest sooritas 2010. aastal oste internetis 40,4 %, kuid ainult 9 % sooritas ostu väljaspool oma koduriiki asuvalt müüjalt (Eurostat). Viimased andmed näitavad, et e-kaubandusest tulenevalt paraneb tarbijate heaolu juba ainuüksi kaupade madalama hinna ja laiema valiku tõttu rahasse arvestatuna ligikaudu 11,7 miljardi euro võrra, mis võrdub 0,12 %-ga ELi SKPst. Juhul kui e-kaubanduse osakaal kasvaks 15 % kogu jaemüügist ning ühtse turu tõkked kaotataks, paraneks tarbijate heaolu ligikaudu 204 miljardi euro väärtuses, mis võrdub 1,7 %-ga ELi SKPst. Kui vaadelda muusika ja raamatute internetimüüki, siis vahe Ameerika Ühendriikidega on märkimisväärne. Digitaalse muusika osakaal kogu salvestatud muusika turust ELis moodustas 2010. aastal 19 %, Ameerika Ühendriikides oli vastav näitaja 49 %. Kõigi 27 liikmesriigi turul tegutseb praegu 2 internetipõhist muusikateenuste osutajat, kuid kõik internetipõhised muusikateenused on kättesaadavad ainult mõnes liikmesriigis. Ameerika Ühendriikides ületas e-raamatute müük 2011. aasta esimese kvartalis paberraamatute müügi, kuid ELis on e-raamatute müük väga väikese osakaaluga. Komisjon esitas 2011. aastal õigusakti ettepaneku, millega parandada tarbijate ja ettevõtjate vaheliste vaidluste kohtuvälist lahendamist ELis. Ettepanek hõlmas konkreetset ettepanekut luua kogu ELi hõlmav võrgupõhine e-kaubanduse heastamisvahend, millega lahendada tõhusalt piiriülesest e-kaubandusest tulenevaid vaidlusi. Komisjon esitab 2012. aastal ettepanekud, millega lihtsustada e-kaubandust. Ettepanekud käsitlevad muu hulgas e-autentimise ja elektroonilise allkirja vastastikust piiriülest tunnustamist, eeskirju, millega ajakohastatakse Euroopa autoriõiguse korda, et stimuleerida digitaalse sisu piiriülest kaubandust. Komisjon kaalub ka rohelise raamatu konsultatsioonimenetluse alusel meetmete võtmist kaardi-, interneti- ja mobiilimaksete ELi tasandi turuintegratsiooni toetamiseks. Samuti esitab komisjon ettepaneku uue õigusakti kohta, millega suurendatakse isikuandmete ja meetmete kaitset jõustamise ning teabe esitamise valdkonnas, et suurendada tarbijate usaldust e-kaubanduse suhtes. Märkimisväärselt on võimalik tõhusust suurendada ka elektrooniliste hankemenetluste (e-hange) täieliku rakendamise kaudu kogu ELis: Mõnede prognooside kohaselt võiks selliselt säästa 50–70 miljardit eurot aastas. Komisjoni hinnangute kohaselt toimus 2009. aastal ainult 5 % menetlustest elektrooniliselt. 2011. aasta detsembris esitatav komisjoni ettepanek riigihankeid käsitlevate direktiivide ajakohastamise kohta hõlmab meetmeid, millega muuta elektrooniliste menetluste kasutamine regulaarseks. Toetamaks arenenud digitaalseadmete toimimist, on Euroopas vaja välja töötada pilvandmetöötlust käsitlev lähenemisviis, et Euroopa ettevõtjatel ja haldusasutustel oleks õiguskindlus selliseid teenuseid pakkuda ja kasutada. Kõnealused teenused on tänapäeva digitaalmajanduses kiiresti muutumas tõhususe ja ettevõtlikkuse olulisteks eeldusteks. Pilvandmetöötluse keskmine mõju SKP-le on prognooside kohaselt lühemas perspektiivis 0,1 % ja keskmises perspektiivis 0,4 % ning selle tulemusena luuakse Euroopas esialgselt 300 000 uut töökohta. Komisjon esitab 2013. aastaks ettepaneku pilvandmetöötlust käsitleva Euroopa lähenemisviisi kohta, et Euroopa teenuseosutajatele ja kasutajatele oleks tagatud piisav õiguskindlus. Kindlakäelisi meetmeid on vaja võtta ka interneti turvalisuse tugevdamiseks ning pidevalt tihenevate rünnakute tõrjumisest tekkinud kulude vähendamiseks. Internetist on saanud ühtse turu keskne taristu. Komisjon kavatseb 2012. aastal esitada interneti turvalisust käsitleva ulatusliku ELi strateegia ettepaneku. 3.3.Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus: Ressursitõhus Euroopa Euroopa võib majanduslikku kasu lõigata meetmetest, millega lahendatakse energia/kliima- ning ressursinappusega seotud probleeme. Liidu energiatõhususe eesmärk säästa 2020. aastaks 20 % energiat vähendaks tarbija arveid kuni 1000 euro võrra kodumajapidamise kohta aastas ning parandaks Euroopa tööstuse konkurentsivõimet ning looks 2020. aastaks 2 miljonit uut töökohta. Laiemas ressursitõhususe vaatevinklis suurendaks komisjoni esialgsete mudelarvutuste kohaselt majanduse materjali kogutarbe vähendamine 15 % võrra SKPd kuni 3,6 % võrra ning ELi tööhõivet ligikaudu 2,5 miljoni töökoha võrra. Kogutarbe vähendamine ühe protsendipunkti võrra oleks ettevõtjatele väärt 25 miljardit eurot ning 150 000 uut töökohta. Ettevõtjad säästaksid suuri summasid (ainuüksi Ühendkuningriigis aastas ligikaudu 25 miljardit eurot), kui nad võtaksid selliseid ressursitõhususe meetmeid, millega kaasnevad kulutused on väga väikesed või puuduvad üldse, tõhustades toorainete kasutamist ning toodaksid vähem jäätmeid. Järgmistes valdkondades on kõnealuste meetmete potentsiaal kõige suurem: kemikaalid, mineraalid, metallitootmine, elektrienergia, kommunaalteenused, ehitus ja jäätmekäitlus. Vaatamata majanduskriisist tulenevale CO2 heitkoguste vähenemisele viitavad prognoosid sellele, et ELi 2020. aasta heitkoguste vähendamise eesmärkide saavutamiseks tuleb mitmes liikmesriigis võtta täiendavaid meetmeid. Lisaks sellele on vaja tõhusaid meetmeid võtta ülejäänud taastuvenergiat ja energiatõhusust käsitlevate eesmärkide saavutamiseks. Selles kontekstis on vaja märkimisväärselt suurendada energiataristusse, energia ülekandevõrkudesse, taastuvenergia allikatesse ja hoonete energiatõhususse tehtavaid investeeringuid.

Komisjon on ressursitõhususe juhtalgatuse raames kavandatud 20 strateegilisest algatusest ellu viinud 14. Ressursitõhususe juhtalgatuse rakendamise juhtimiseks avaldas komisjon töökava, milles loetletakse konkreetsed meetmed ning määratakse kindlaks valdkonnad, mis tarbivad kõige rohkem ressursse ning millel on keskkonnale kõige suurem mõju. Samuti esitatakse töökavas vahendid ja indikaatorid, mis toetavad tegevuse kavandamist Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil. Komisjon esitas eelkõige energiatõhususe direktiivi ettepaneku, mis sisaldas mitmeid energiatõhususmeetmeid, mille rakendamisega saavutatakse täiendav energiasääst. Vastu võeti ka energiavarustuse kindlust ja rahvusvahelist koostööd käsitlev teatis, milles sätestati ELi energeetikavaldkonna välissuhete terviklik strateegia. Komisjon algatas konkurentsivõimelise vähese CO2-heitega majanduse edenemiskava, milles esitatakse vahe-eesmärgid heitkoguste kulutõhusaks vähendamiseks 80–95 % võrra 2050. aastaks. Järkjärguline üleminek vähese CO2-heitega majandusele parandaks energiajulgeolekut ning vähendaks ELi keskmist kulu kütusele 175–320 miljardit eurot aastas. Samuti paraneks õhu kvaliteet ning rahvatervise olukord, millega väheneksid kulud aastaks 2030 kuni 27 miljardit eurot aastas. Komisjon esitas ka uue transpordipoliitika valge raamatu, millega soovitakse luua konkurentsivõimeline ja ressursitõhus transpordisüsteem. Valge raamatuga seatakse auahne eesmärk vähendada süsinikdioksiidiheiteid transpordisektoris, saavutada tõeline Euroopa ühtne transpordiala ning vähendada sõltuvust naftast. Komisjon kiitis 2011. aastal heaks õigusaktide ettepanekute paketi, mis käsitleb ühtse põllumajanduspoliitika reformi. Paketis võetakse kohustus oluliselt parandada loodusvarade majandamist. Ühtse põllumajanduspoliitika esimesse ja teise sambasse kavandatud muudatuste eesmärk on integreerida keskkonna ja kliimamuutustega seotud küsimused senisest paremini talumajapidamiste tegevusse ning stimuleerida maapiirkondade majanduslikku arengut. Energia siseturu ellurakendamine on eeltingimuseks energiasäästu kogupotentsiaali saavutamisele, mida tõeliselt integreeritud üleeuroopaline gaasi- ja elektrienergiaturg paranenud likviidsuse ja konkurentsi tõttu suudab pakkuda. Turgude integreerimine parandab ka energiajulgeolekut ning lihtsustab uute taastuvenergial põhinevate energiaallikate integratsiooni tänu suuremale tasakaalustuspiirkonnale. Elektrienergia ja gaasi piiriülese kauplemise suurenemine võib tasakaalustada hinnakõikumisi ning lihtsustada uute osalejate turuletulekut ning seega stimuleerida innovatsiooni ja konkurentsi. Energia siseturu nõuetekohaseks toimimiseks on siseriiklike meetmete puhul oluline omada naaberriike mõjutavates küsimustes senisest ühtlustatumat lähenemisviisi. Koostades siseriiklikul tasandil õigusakte ning tehes investeeringutele soodustusi, mille hulka kuuluvad ka hinna- ja maksusoodustused, tuleks tähelepanelikult hinnata erinevate vahendite vahelisi seoseid, et Euroopa tööstusele ja teenuseosutajatele oleks tagatud stabiilne investeerimisraamistik. Näitkeks taastuvenergia valdkonnas tuleks vältida radikaalseid strateegilisi muudatusi (sealhulgas tagasiulatuva mõjuga muudatusi), et vältida põhjendamatuid reguleerimisega seotud riske, mis kahjustavad taastuvenergia tootmise majanduslikku elujõulisust. Taastuvenergiaallikate praegused toetuskavad tuleks muuta senisest kulutõhusamateks. Probleemiks on suurtootmise toetamine, mis võimaldab turul osalejatel alandada kulusid, vähendada subsiidiume ning integreerida taastuvenergiaallikad tõelisele Euroopa turule. Kõigis tulevastes energiastsenaariumites on energiataristul täita ELis nõudluse ja pakkumise tasakaalustamisel otsustav roll. Seetõttu tuleb Euroopa elektrienergia- ja gaasivõrke kiiremas korras ajakohastada ning laiendada. Komisjon esitas hiljuti uut energiataristu määrust käsitleva ettepaneku, millega asendatakse kehtiv energiavõrkude (TEN-E) raamistik. Uue raamistiku eesmärk on tagada, et 2020. aastaks on erinevates ELi piirkondades asuvate strateegiliste energiavõrgustike ja hoidlate loomine lõpule viidud. Komisjoni ettepanekus Euroopa ühendamise rahastamisvahendi kohta ette nähtud 9,1 miljardi euro suurune ELi rahastamine võimaldab teha 200 miljardi euro ulatuses investeeringuid, mis on vajalikud üleeuroopalise tähtsusega taristuprojektide jaoks ajavahemikus kuni 2020. aastani. Kõnealustel investeeringutel on märkimisväärne positiivne üldmõju SKPle ja tööhõivele, selle kumulatiivne mõju SKP suhtes ulatub kuni +0,4 %-ni ning ajavahemikus 2011–2020 luuakse 400 000 uut töökohta. Vastavalt energia- ja ressursitõhusust käsitlevatele uurimustele mõjutab ehitamise parem kvaliteet ja hoonete oskuslikum kasutamine ELis 42 % energia lõpptarbimisest, ligikaudu 35 % kasvuhoonegaaside heitkogustest ning üle 50 % kõigist kaevandatud ainetest. Lisaks sellele oleks võimalik säästa 30 % enam vett. Ehitussektoris tegutseb 8 % Euroopa tööjõust. Ligikaudu 230 000 inimest töötab soojusisolatsioonimaterjalide tootmise ja paigaldamise valdkonnas. Kuna investeeringuid energiatõhususse rahastatakse osaliselt energiasäästudest, võib takistuste kõrvaldamiseks võetavatel riiklikel meetmetel nagu juurdepääsu lihtsustamine kapitalile ja teabele, olla tugev mõju. Selle taustal aitaks kavandatud energiatõhususe direktiivi kiire heakskiit ületada Euroopa 2020. aasta strateegias püstitatud eesmärgi täitmist takistavad puudused, luua vajalikud raamtingimused ning võimaldada liikmesriikidel püstitada oma tõhususeesmärgid ning esitada 2012. aasta lõpuks esimesed aruanded. Ka ELi struktuurifondide vahendeid oleks võimalik energiatõhususe edendamisel ning taastuvenergiaallikate kasutamisel paremini ära kasutada. Säästvasse energiasse tehtavaid investeeringuid on võimalik suurendada ka selliste ELi tugimehhanismide kaudu nagu ELENA (Euroopa kohaliku energiaabi fond) ja EEE-F (Euroopa energiatõhususe rahastamisvahend). Lisaks sellele on renoveerimistööde või energiatõhususe avalikus sektoris edendamisega seotud esmaseid investeerimiskulusid võimalik katta ja hankida energiateenuseosutajate kaasamise kaudu. Keskkonnakahjulike toetuste järkjärguline kaotamine parandab ressursitõhusust ning edendab majanduskasvu. Ebatõhusad toetused takistavad vananenud tehnoloogiate ja ettevõtlusstruktuuride uuendamist ning vähendavad investeeringuid puhtasse energiasse ning muudesse keskkonnasõbralikesse tehnoloogiatesse. Ebatõhusate toetuste kaotamine aitaks oluliselt kaasa ka eelarve konsolideerimisele. Otseste maksutulude vähenemine võib ulatuda näiteks kuni 0,5 %-ni SKPst (60 miljardit eurot) ning tarbijavalikute moonutustest heaolule tulenev kahju on märkimisväärne, prognooside kohaselt ulatub see 0,1–0,3 %-ni SKPst (12–37 miljardit eurot). Komisjon on palunud liikmesriikidel 2012. aastal kindlaks määrata kõige keskkonnakahjulikumad toetused ning valmistuda ette nende järkjärguliseks kaotamiseks. Keskkonnamaksude valdkonnas on palju arenguruumi. Valdkonna areng aitaks kaasa täna ja ka tulevikus kliimamuutuste, veepuuduse, energiajulgeoleku ja ressursside piiratusega seotud probleemide lahendamisele. Ühendades keskkonnamaksudega seotud meetmetega tööjõu maksustamise viisil, mis ei mõjuta maksutulude koguhulka, tõhustatakse ressursside jaotust ning toetatakse samaaegselt tööhõivet. Energia maksustamise direktiivi läbivaatamist käsitleva komisjoni 2011. aasta ettepaneku heakskiitmine lihtsustab kõnealust muudatust. Lisaks sellele aitaks ka sobiva hinnataseme määramine edendada uute tööstusvaldkondade arengut ning investeeringuid keskkonnasõbralikesse tehnoloogiatesse. 2011. aasta Euroopa poolaastal viidati mitmes riigipõhises soovituses jätkusuutliku majanduskasvuga seotud sellistele küsimustele nagu energiaturu toimimine ning konkurents, võrkude vastastikune sidumine ja ressursitõhusus. Soovituste rakendamisest siiani saadud kogemused näitavad, et enamikus liikmesriikides on rakendamisel tehtud teatavaid edusamme. 3.4.Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus: Üleilmastumise ajastu uus tööstuspoliitika Majanduskriisist taastumist on vedanud töötlev tööstus: toodang on kasvanud alates 2009. aasta alguse madalseisust 15 %. Sellegipoolest on ELi tööstuse taastumine viimastel kuudel peatunud ning ettevõtjate usaldus on langenud tagasi varasema keskmise näitajani. Euroopa majanduse ebakindlad väljavaated ning euroala võlakriisiga seotud segadus on jätnud tööstuse usaldusindeksile oma jälje. Majanduse taastumist mõjutavad negatiivselt ka kõrged energiahinnad ning jätkuvad probleemid rahastamisele juurdepääsul. Sellegipoolest on ELi tööstus praegu majanduse arengutempo aeglustumiseks paremini ettevalmistunud, kuna varud on väiksemad ja tootlikkus on suurem kui 2008. aastal. Üleilmastumise ajastu uus tööstuspoliitika juhtalgatus hõlmab 70 põhimeedet, millest paljusid on komisjon juba rakendanud. Näiteks tagab komisjon, et tema esitatud uute, märkimisväärset mõju omavate poliitiliste ettepanekute mõjutusi konkurentsivõimele ja VKEdele hinnatakse põhjalikult. Nii on toimitud ELi heitkogustega kauplemise süsteemi käsitleva ettepaneku puhul, et võtta arvesse kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohtu, ning kapitalinõuete neljanda direktiivi puhul. Komisjon esitab ettepanekud konkreetsete meetmete kohta, millega minimeerida VKEde ja eelkõige mikroettevõtjate regulatiivset koormust. Kavandatud meetmed hõlmavad kehtivast õigustikust võimalikke erandeid mikro- ja väikeettevõtjatele, paremate osalemisvõimaluste andmist väikeettevõtjatele ELi õigusaktide ettepanekute koostamisel, mikroettevõtjaid käsitleva mõõtme kaasamist uute õigusaktide mõju hindamisel VKEde suhtes, tulemustabelit, mis hõlmab andmeid komisjoni ettepanekutes sisalduvate VKEdele ja mikroettevõtjatele mõeldud erandite ja lihtsustatud režiimide kohta, nende vastuvõtmise kohta ELi seadusandja poolt ning nende rakendamise kohta liikmesriikides. Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act” vaadati läbi 2011. aasta veebruaris. Läbivaatamise käigus rõhutati paremat juurdepääsu rahastamisele, soodsamat õiguskeskkonda ning üleilmastumisega seotud probleemide ees seisvate VKEde toetamist. Viimati nimetatud aspekti raames töötati välja järelmeetmed nagu 2011. aasta novembris vastu võetud VKEde rahvusvahelisemaks muutumist käsitlev uus strateegia. Läbivaatamise käigus rõhutati ka liikmesriikide vajadust keskenduda ettevõtluskeskkonnale selliste meetmete abil nagu arukas reguleerimine, põhjendamatute määruste ja lubade vähendamine, e-valitsuse kaudu lihtsamate menetluste kasutuselevõtmine ning uute ettevõtjate asutamiseks kuluva aja vähendamine kolmele tööpäevale. Komisjon esitab VKEdele rahastamisele juurdepääsu lihtsustamist käsitleva tegevuskava enne 2011. aasta lõppu. Sellega koos esitatakse ettepanek riskikapitali kättesaadavuse parandamise kohta kogu Euroopas ELi passi kaudu, mis võimaldab riskikapitalifondidel ühekordse registreerimise alusel koguda kapitali kõigis 27 liikmesriigis. Prognoositakse, et edu korral luuakse kõnealuse algatusega kuni 315 000 uut töökohta ning SKP kasvab 100 miljardi euro võrra. Komisjon püüab kaotada kõik maksumeetmed, mis takistavad piiriüleseid riskikapitaliinvesteeringuid, ning vähendada halduskoormust. Kogu majanduse konkurentsivõime parandamiseks on vaja lisaks horisontaalsetele, sektoripõhistele toote- ja teenusteturu reformidele ning konkurentsieeskirjade tõhusale jõustamisele ka üldist institutsioonilist keskkonda, mis toetab konkurentsi kõigil tasandeil (ELi, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil) ning mille raames jäävad liikmesriikidele tekkivad kulud piiratud tasemele. See eeldab, et kõik konkurentsi kaitse ja edendamise eest vastutavad konkurentsiametid, valdkondlikud reguleerivad asutused ja õigusasutused tegutsevad tõhusalt. Hästi toimiv tsiviilkohtusüsteem on oluline lüli konkurentsi ja majanduskasvu toetavas institutsioonilises keskkonnas. Tööstusinnovatsiooni valdkonnas esitas progressi võimaldavate tehnoloogiate kõrgetasemeline töörühm 2011. aasta juunis lõpparuande, mis sisaldas kõnealuste tehnoloogiate arendamist ja kasutamist käsitlevaid konkreetseid soovitusi. Kõnealustel tehnoloogiatel on tohutu turupotentsiaal. Prognoositakse, et valdkond kasvab kuni 2020. aastani aastas 5–16 %. Lisaks sellele on valdkonnal oluline innovatsiooni ja majanduskasvuga seotud mõju peamistele järgtööstuse valdkondadele. Komisjon tegi juunis ka ettepaneku Euroopa standardimissüsteemi üldise ajakohastamise kohta. Ettepaneku kohaselt tuleks Euroopa standardimissüsteemiga liita teenuseid käsitlevad standardid ning paremini tuleks tunnustada info- ja kommunikatsioonitehnoloogiaga seotud tööstuslikke spetsifikaate. Komisjon on esitanud mõned sektoripõhised algatused. Näiteks võeti vastu kosmosestrateegia, mille eesmärk on tõhustada Euroopa kosmosesektorit, samuti taaskäivitati CARS 21 protsess, millega toetatakse puhtaid ja energiatõhusaid sõidukeid käsitlevat ELi strateegiat. Elektriautode kasutamisel on oluline turupotentsiaal ning 2020. aastaks prognoositakse, et hübriidsõidukite arv kasvab 100 000 autolt 1 miljoni autoni. Prognooside kohaselt kasvab täielikult elektrifitseeritud sõidukite turg 2020. aastaks 750 000 ühikuni. Komisjon jätkab jõupingutusi energiamahukate tööstusharude probleemide lahendamiseks. Komisjon käivitab vähese CO2-heitega jätkusuutliku tööstuse kava, edendab vähese CO2-heitega tehnoloogiaid ning arendab era- ja avaliku sektori partnerlusi, et stimuleerida innovatsiooni energiamahukates töötleva tööstuse harudes. Esialgsete andmete alusel võib tõdeda, et kõnealust valdkonda käsitlevate riigipõhiste soovituste rakendamine on liikmesriikides kulgenud erinevalt. VKEde juurdepääsu rahastamisele käsitlevate soovituste rakendamine on kulgenud suhteliselt tagasihoidlikult. Olukord on mõnevõrra parem ettevõtluskeskkonna parandamist käsitlevate meetmete puhul. Kõnealused meetmed hõlmavad halduskoormuse vähendamist ning kohtusüsteemi haldussuutlikkuse ja tõhususe parandamist. Kuus liikmesriiki kümnest, kellele esitati ettevõtluskeskkonna parandamist käsitlev soovitus, võttis teatavaid meetmeid, kuid soovitused on enamikul juhtudest täidetud ainult osaliselt.

3.5.Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus: Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava Tööhõivemäära suurendamine ning tööjõu tootlikkuse parandamine on koos kapitaliinvesteeringute ja innovatsiooniga peamised majanduskasvu allikad. Praegu on ELis 23 miljonit töötut, mis vastab 10 %-le tööealisest elanikkonnast. Töötute arvus alates 2010. aastast aset leidnud mõningane positiivne muutus on praeguseks peatunud. Pikaajaliste töötute osakaal tööd otsivate koguarvust ületab 40 % ning see on võrreldes kahe aasta taguse ajaga, mil vastav näitaja oli 30 %, suurenenud kolmandiku võrra. 12 liikmesriigis 15st, mille kohta on olemas andmed, elab üha suurem hulk inimesi väga madala tööhõivega kodumajapidamistes. Majanduse elavdamine uusi töökohti loomata tekitab märkimisväärseid majanduslikke ja sotsiaalseid kulusid ning annab märku ka tööturu strukturaalsetest kitsaskohtadest, mis nõrgendavad keskmises ja pikemas perspektiivis majanduse kasvupotentsiaali. Majanduse elavdamist takistab eelkõige oskuste nõudlusele mittevastavus ja oskustööjõu puudus. Täitmata vabade töökohtade arv hakkas 2009. aasta keskpaigas suurenema, kuid töötuse tase ei ole sellegipoolest alanenud. See viitab asjaolule, et vähemalt teatavates valdkondades ja piirkondades valitseb oskuste mittevastavus nõudlusele või on probleemiks piiratud liikuvus. Elukestva õppe põhimõte on tööturul inimeste õigete oskustega varustamisel väga olulised. 2000. aastal oli 22 % ELi tööjõust kõrge, 29 % aga madala kvalifikatsiooniga. 2010. aastaks oli olukord muutunud vastupidiseks. 2020. aastaks nõuab 35 % töökohtadest kõrgemat kvalifikatsiooni ning nõudlus madala kvalifikatsiooniga tööjõu järele väheneb 12 miljoni töökoha võrra. Praegune haridustase ei ole siiski piisav, kuna pakutavad töökohad eeldavad üha keerukamate oskuste olemasolu. Iga seitsmes (14,41 %) noor vanuses 18–24 aastat lahkub praegu ELis haridussüsteemist ilma teise taseme alumise astme hariduseta ning ei jätka edaspidi enese harimist koolis ega koolitustel (koolist väljalangejad). Paljudel neist on oskused, mis ei vasta enam tööturu nõuetele. Lisaks sellele ei vasta enam kui viiendiku puhul kõigist lastest kirjaoskus ja arvutamisoskus põhistandarditele (15aastaselt). Kõnealuste probleemide lahendamiseks võetavad meetmed töötatakse välja uute oskuste ja töökohtade tegevuskava käsitleva juhtalgatuse raames. 13 põhimeetme osas on tehtud häid edusamme. Kõnealuste meetmete hulka kuuluvad näiteks ülevaade oskuste kohta Euroopa Liidus, mis on suunatud läbipaistvuse suurendamisele tööotsijate, töötajate, ettevõtjate ja/või riigiasutuste jaoks, et esitada ajavahemikus kuni 2020. aastani ajakohastatud prognoose oskuste pakkumise ja turu vajaduste kohta. Kõnealune meede on kavas ellu viia 2012. aasta oktoobriks. Edusamme on tehtud ka juhtalgatuses ettenähtud valdkondlike algatuste nagu näiteks tervisevaldkonna töötajaid käsitleva töökava rakendamisel. Ettevalmistamisel on ELi tööõiguse läbivaatamist käsitlevad õigusaktide ettepanekud. Tööturu osapooled on tööajadirektiivi läbivaatamist käsitlevates läbirääkimistes kokku leppinud. Lähinädalatel on oodata kahest õigusaktist koosneva töötajate lähetamist käsitleva paketi vastuvõtmist. 2012. aasta esimeses pooles on kavas esitada vabahariduse ja huvihariduse valideerimise edendamist käsitlev nõukogu soovitus. 2012. aasta oktoobriks võetakse internetis kasutusele praktiline vahend, millega aidatakse inimestel salvestada töö kaudu omandatud oskusi ja muid kogemusi. Lisaks sellele kavatseb komisjon esitada 2012. aasta teisel poolel teatise, milles vaadeldakse laiemalt oskustega seotud probleemide lahendamist Euroopas. 3.6.Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus: Noorte liikuvus Praegune tööturu olukord on eriti raske noorte jaoks, kelle töötuse määr on üle 20 %, mis ületab kogu rahvastiku töötuse määra kahekordselt. Lisaks sellele on alaliste töökohtade vähenemine majanduskriisi tõttu tabanud noori ebaproportsionaalselt ning isegi kui noored on ajutiste töökohtadega töötajate klassis üleesindatud, ei ole nad selliste töökohtade viimase aja netokasvust kasu saanud. Tööd on alustatud seoses kõigi meetmete rakendamisega, mis on kavandatud noorte liikuvust käsitleva juhtalgatuse raames. Noorte töötuse vastu võitlemiseks on alustatud juba mitme põhimeetme elluviimist. Sellisteks meetmeteks on näiteks noorte ja VKEde vahel kontaktide loomist hõlmav teadlikkuse suurendamise kampaania Youth@work, või Euroopa vabade töökohtade seire, mille raames kogutakse ajakohastatud teavet vabade töökohtade kohta ning mida saab kasutada ka eelhoiatusvahendina tööturu kitsaskohtade ja puuduste tuvastamiseks. Haridusega seoses võeti 7. juunil 2011 vastu nõukogu soovitus, mis käsitleb kooli poolelijätmise vähendamise poliitikat. Soovituses esitati liikmesriikidele kooli poolelijätmise vastu võitlemiseks ühtse, tervikliku ja tõenditel põhineva poliitika raamistik. Soovitust tuleks hakata rakendama. Lisaks sellele võttis komisjon 2011. aasta oktoobris vastu kõrgharidussüsteemide ajakohastamist käsitleva teatise, mis hõlmab ettepanekut Erasmuse magistriõppe õppelaenu garantiiprogrammi kohta, mille eesmärk on parandada magistrantide liikuvust kogu Euroopas. Noorte tööhõive Euroopa raamistiku eesmärk on tagada Euroopa tasandil turvalise paindlikkuse ühtsete põhimõtete alusel tõhus poliitika koordineerimine. Raamistik on rajatud neljale sambale: 1) abi esimese töökoha saamisel ja karjääri alustamisel, 2) sotsiaalse tõrjutuse riskirühma kuuluvate noorte toetamine, 3) noorte kindlustamine piisavate sotsiaalsete turvavõrgustikega, 4) noorte ettevõtjate ja füüsilisest isikust ettevõtjate toetamine. Komisjon tegi ettepaneku, et liikmesriigid võtaksid osana raamistikust meetmeid järgmistes konkreetsetes valdkondades: noortegarantiid, millega tagatakse, et kõigil noortel on töökoht, nad osalevad enesetäiendamises või tööturule tagasitoomise meetmetes neli kuud pärast kooli lõppu, tähtajalised töölepingud, et vähendada tööturu segmenteerimist ning töötus- ja sotsiaalabi noortele vastastikuste kohustuste alusel. Noortele pakutavate võimaluste algatuse raames on vaja võtta täiendavaid meetmeid, et toetada noorte sisenemist tööturule ning pakkuda rohkem ametipraktika võimalusi ja julgustada liikuvust. Komisjon esitab kõnealuse algatuse enne käesoleva aasta lõppu. 3.7.Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus: Euroopa vaesusevastase võitluse platvorm Kuigi kaasavate tööturgude ja ühiskondade toetamine on juba iseenesest väärtuslikud eesmärgid, mõjutavad sellised meetmed ka majanduskasvu, kuna neil on positiivne mõju tööturule, need suurendavad kogunõudlust ning tugevdavad usaldusväärsust. Kõnealused kolm valdkonda on ka kõige suuremad kitsaskohad, mis takistavad ulatuslikku taastumist. Nendes vähestes liikmesriikides, mille kohta on majanduskriisi mõjusid sissetulekute suhtes käsitlevad andmed juba kättesaadavad, on kodumajapidamiste kasutada olev sissetulek märkimisväärselt kahanenud. Lisaks sellele on tõendeid, et nii rahaline vaesus ja eelkõige laste vaesus ning suur materiaalne puudus on mitmes liikmesriigis üha tõsisem probleem. Olukorras, kus pikaajaliste töötute hulk kasvab ning töötushüvitiste maksmine lõpeb, on oht, et madala sissetulekuga inimeste kasutuses olevad sissetulekud vähenevad märkimisväärselt. Madala sissetulekuga inimeste tarbimise osakaal on tavaliselt väga suur, sest nad kulutavad enamiku oma sissetulekutest esmatähtsatele kaupadele ja teenustele. Seetõttu võib tulujaotuse alumises osas toimuval edasisel sissetulekute vähenemisel olla püsiv mõju sisenõudlusele ja seega ka majanduskasvule. Seetõttu on oluline suurendada tarbijate teadlikkust, et võimaldada neil teha optimaalseid tarbimisvalikuid ning maksimeerida oma heaolu. Ettevalmistused käivad vaesusevastase võitluse platvormi ning sotsiaalse tõrjutuse juhtalgatuse raames võetava kõigi 10 põhimeetme osas. Osa meetmetest on käesoleval aastal juba käivitatud. Selliste meetmete hulgas on näiteks Euroopa uus integratsioonikava, et toetada liikmesriikide jõupingutusi tagada kolmandate riikide kodanikele võimalus osaleda aktiivselt Euroopa ühiskonnaelus, või romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistik. 2011. aasta oktoobris kiideti heaks sotsiaalse ettevõtluse algatus, mille põhimeetmete rakendamine algab järgnevate kuude jooksul. Esimesena võetavate meetmete hulka kuuluvad sotsiaalinvesteeringute fonde käsitlev uus raamistik, sotsiaalettevõtete seadmine üheks struktuurifondide investeerimisprioriteediks või Euroopa sihtasutuste põhikirja käsitleva määruse tulevane eelnõu. Järgmiste kuude jooksul kavatsetakse heaks kiita valge raamat, mis käsitleb pensionite jätkusuutlikkust ja piisavust kriisijärgses olukorras.

Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutusega võitlemiseks tuleb jätkata sotsiaalkaitsesüsteemi ajakohastamist vastavalt aktiivse kaasamise põhimõtetele. Tööturule integreerimisel ja sotsiaalse kaasatuse toetamisel on oluline roll eelkõige avalikel teenustel. Lisaks sellele on tõhusate ja taskukohaste teenuste kättesaadavus oluline tegur erasektori kulutuste vähendamisel ning seega kasutada olevate sissetulekute suurendamisel, millega leevendatakse rahalist vaesust ning ebavõrdsust. Avalikke teenuseid käsitlevas OECD uurimuses tõdetakse, et kui avalike teenuste arvestuslikku mõju võetakse arvesse kodumajapidamiste sissetulekutes, alandab see vaesust käsitlevaid prognoose märkimisväärselt. Vaesumisoht väheneb märkimisväärselt (kuni 40 %), kui kasutatakse muutuvat vaesuspiiri, ning isegi 80 %, kui kasutatakse kindlaks määratud vaesuspiiri. Seetõttu oleks mitterahaliste hüvitiste arvessevõtmisel võimalik sissetulekute erinevust vähendada keskmiselt 80 % võrra. On hinnatud, et nendest 30 miljonist üle 18aastasest eurooplasest, kellel ei ole pangaarvet, keelduti ligikaudu 6,4 miljoni puhul pangaarvet avamast või ei julgenud kõnealused isikud pangaarve avamist paluda. Pangaarve puudumisega seotud olukord on ELis väga erinev ning Rumeenias ja Bulgaarias puudub pangaarve ligikaudu pooltel vastanutest. „Pangavälisel” tarbijal võib tekkida raskusi ka töökoha leidmise, elamispinna üürimise ja palga või hüvede saamisega ning nende suhtes kohaldatakse kõrgemaid tehingutasusid. Komisjoni soovituses juurdepääsu kohta põhimaksekontole esitati üksikasjad majandusliku tõrjutuse vastu võitlemiseks. Eluasemekulud ja kvaliteet on olulised elatustaseme ja heaolu näitajad, seda eelkõige juhul, kui tegemist on kõige haavatavamate elanikkonnarühmadega. Seda tõendavad selgelt eluasemekulusid ja eluasemevõimaluste puudumist käsitlevad ELi indikaatorid. 2010. aastal kulutas 38 % vaesumisohus elavatest inimestest 40 % oma kasutada olevatest sissetulekutest eluasemele. See on kuus korda rohkem kui ülejäänud elanikkond (6 %). Samal ajal jõudis eluasemekulude osakaal kasutada olevatest sissetulekutest 32 %-ni ning vaesumisohus elavate inimeste puhul oli see näitaja veelgi suurem. Ülejäänud elanikkonna puhul oli see 16 %. Eluasemekulude üksikasjalikum analüüs näitab, et üür ja eluasemelaenult makstav intress moodustab ainult 30 % eluasemele kuluvatest brutokogukuludest, ülejäänud osad (remont, hooldus, küte ja muud erinevad kulud) moodustavad 70 %. Komisjoni kodumajapidamiste eelarve uuringu kohaselt moodustavad eluase, vesi, elekter, gaas ja muud kütused kodumajapidamiste kuludest kõige suurema osa, mis vastab 27,7 %-le kodumajapidamiste tarbimisest. Eluasemekulude ning eelkõige kommunaalkulude mõju vaesusmäärale on väga suur: kui kasutadaolevat tulu määratletakse tuluks, millest on maha arvestatud eluasemekulud, siis suurenes 2007. aastal ELis nende inimeste osakaal, kelle sissetulekud jäävad alla 60 % (uuest) mediaantulust, 16 %-st 22 %-ni. See näitab, kui oluline on täielikult rakendada direktiivi 2009/72/EÜ, mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning selle artikli 3 lõiget 8 energiavaesuse küsimuste lahendamise kohta. 3.8.Puuduste ja kitsaskohtade kõrvaldamine 3.8.1.Ühtse turu võimaluste tõhusam ärakasutamine Viimase kahe aastakümne jooksul on just siseturu loomine ja piiride avamine olnud Euroopa majanduskasvu peamine mootor. ELis aset leidnud siseturu integreerimise tulemusena on aastatel 1992–2006 loodud hinnanguliselt kokku 2,75 miljonit uut töökohta ning suurendatud SKP kasvu 2,1 % võrra. Euroopa-sisene kaubandus moodustab tänapäeval ülemaailmsest kaupade ja teenuste vahetusest vastavalt 17 % ja 28 %. Liikmesriigis loodud 1 000 euro väärtuses rikkusest jõuab hinnanguliselt 200 eurot kaubanduse kaudu teistesse ELi liikmesriikidesse. 2011. aasta aprilli ühtse turu aktiga kehtestati 12 hooba, millega täiendada ja süvendada siseturgu järgmistes valdkondades: juurdepääs rahastamisele, kodanike liikuvus, riigihanked, kutsekvalifikatsioonid, intellektuaalomandiõigused, tarbijaõigused, teenused, võrgud, digitaalne ühtne turg, maksustamine, ettevõtluse õigusraamistik ning sotsiaalne ettevõtlus ja ühtekuuluvus. Komisjon on juba esitanud mitu ühtse turu akti 12 peamisest õigusakti ettepanekust ning esitab ülejäänud aasta lõpuks (välja arvatud e-allkirja, e-identimist ja e-autentimist käsitlevad kavandatud õigusaktid). Kõnealused ettepanekud tuleks Euroopa Parlamendis ja nõukogus heaks kiita enne 2012. aasta lõppu, et nende praktiline kasu oleks ELis tuntav võimalikult kiiresti. Ühtse turu akti rakendamine on olulise tähtsusega, et luua ELi ettevõtjate ja eelkõige VKEde jaoks soodus keskkond ning taastada tarbijate ja töötajate usaldus ning seda tugevdada, et nad saaksid ühtse turu pakutavaid võimalusi julgelt kasutada. Komisjoni iga-aastase tarbijaturgude tulemustabeli abil jälgitakse turgude käitumist kõigis majandussektorites ning see võimaldab tuvastada turud, kus esineb tarbija jaoks probleeme. ELi teenuskaubandus on jõudnud juba märkimisväärsele tasemele: selle osakaal on rohkem kui pool üleilmsest teenuskaubandusest ning rohkem kui pool sellest toimub ühtsel turul. Kuid ühtse teenusteturu potentsiaal ei ole veel täiel määral kasutust leidnud. Kuigi teenuste osakaal moodustab üle kahe kolmandiku ELi SKPst ning tööhõivest, on teenuste osakaal kogu ELi sisesest kaubandusest siiani ainult viiendik. Teenuste ühtse turu tõkked on osaliselt süüdi selles, et konkurents on ebatõhus, mis omakorda mõjutab tootlikkust. Seetõttu on veel palju võimalusi, kuidas siseturgu majanduskasvu kiirendamisel ja töökohtade loomisel paremini ära kasutada. 2011. aasta Euroopa poolaastal hõlmas suurem osa struktuuripoliitikat käsitlevaid riigipõhiseid soovitusi teenustesektorit. Soovitustes nõuti muu hulgas teenuste direktiivi rakendamise kiirendamist, turuletulekult põhjendamatute tõkete kõrvaldamist ning erialateenuste osutamise lihtsustamist. Teenuste direktiivi kohaldatakse paljude majandusvaldkondade suhtes, mis moodustavad ligikaudu 45 % ELi majandusest, sealhulgas sellised suured sektorid nagu jaekaubandus, ehitus, äriteenused, turism ja enamik reguleeritud kutsealasid. Konservatiivsete prognooside kohaselt võib kõnealune kasu ulatuda kuni 1,5 %-ni ELi SKPst. Liikmesriigid on soovituste rakendamisel teinud seni vastuolulisi edusamme. Teatavate soovituste puhul on ellu viidud mõningaid uuendusi, osade soovituste puhul aga ei ole edusamme üldse tehtud. Direktiivi kõigi võimaluste ärakasutamiseks tuleb nõuetele vastavusel põhinevalt lähenemisviisilt üle minna konkurentsist ajendatud lähenemisviisile. Komisjon jätkab rakendamise kvaliteedi analüüsi ning võtab vajaduse korral ametlikke täitemeetmeid. Komisjon esitab 2012. aastal ka täiendavad meetmed, millega süvendada ühtse teenusteturu toimimist. Lisaks teenuste direktiivi kohaldusalasse jäävatele valdkondadele on suur kasvupotentsiaal ka sellest väljapoole jäävatel valdkondadel. Näiteks tervishoiu- ja sotsiaalsektoris loodi ajavahemikus 2000–2009 4,2 miljonit töökohta, mis moodustas rohkem kui veerandi kõigist kõnealusel perioodi loodud töökohtadest. See moodustab 10 % kõigist töökohtadest Taanis, Soomes, Madalmaades ja Rootsis ning ligikaudu 5 % kogu majandustoodangust. Elanikkonna vananemine suurendab nõudlust kõnealuste teenuste järele ning seetõttu tuleks nende arendamist lihtsustada. Lahendamist vajavad sellised probleemid nagu kõnealuse valdkonna kvalifitseeritud töötajate puudus mitmes liikmesriigis, asutamisvabaduse piirangud, mis tulenevad erinevatest põhjendamatutest või ebaproportsionaalsetest piirangutest ning kutsekvalifikatsiooni piiriülese tunnustamisega seotud probleemid, mis mõjutavad nii nimetatud valdkondi kui ka selliseid sektoreid nagu haridus, ehitus, tootmine ja äriteenused. Kasvav tööpuudus liikmesriikides paneb töötajaid otsima töövõimalusi teistes liikmesriikides, muutes nii liikuvuse mudeleid Euroopa Liidus. Kutsekvalifikatsiooni tunnustamise süsteemi lihtsustamist käsitlevate ELi õigusaktide peatne ajakohastamine vastab nende liikmesriikide vajadustele, kus valitseb üha suurenev oskustööliste puudus, ning see vähendab ka töötusest tulenevaid pingeid. Kõikide sidusrühmade usaldust ühtse turu suhtes tõhustatakse meetmete abil, millega kaitstakse üldist huvi pakkuvate teenuste (riigiabi ja riigihanked) õigusraamistikku ning sellega tagatakse, et konkurentsivõime tugevdamine ja liberaliseerimine toimub töötajate ja kodanike sotsiaalõigusi järgides. I lahter: Teenuste direktiivi rakendamine Teenuste direktiivi rakendamine on olnud ühtse teenusteturu toimevõime parandamisel otsustav teetähis. Direktiivi abil on kaotatud mitmeid piiranguid. Kaks aastat pärast direktiivi rakendamistähtaega on palju saavutatud. Kaotatud on sadu diskrimineerivaid, põhjendamatuid või ebaproportsionaalseid nõudeid (nt volitused, tariifid või majandusvajaduste testid). Enamik liikmesriike on kasutusele võtnud ühtsed teeninduspunktid. Kuid direktiivi täielik potentsiaal realiseeritakse ainult juhul, kui kõik liikmesriigid on lõpuni ellu viinud direktiivi täielikuks rakendamiseks vajalikud meetmed. Hetkel selleni veel jõutud ei ole. Direktiivi kõigi võimaluste ära kasutamiseks tuleb nüüd minna nõuetele vastavusel põhinevalt lähenemisviisilt üle konkurentsist ajendatud lähenemisviisile. 27 liikmesriigist 24 on kõigi vajalike õigusaktide vastuvõtmise lõpule viinud. Austrias, Saksamaal ja Kreekas on kõnealune protsess lõpule jõudmas, kuid vastu võtmata on veel mõned õigusaktid. 27. oktoobril 2011 otsustas komisjon kõnealused liikmesriigid ELi õiguse rikkumise tõttu Euroopa Kohtusse kaevata. Komisjon on 2011. aastal aidanud parandada teenuste direktiivi rakendamist sellistes liikmesriikides, kus ilmnes tugevaid märke, et direktiivi rakendamine on olnud ebakorrektne või mittetäielik. Komisjon jätkab rakendamise kvaliteedi analüüsimist kõigis liikmesriikides ning vajaduse korral võetakse ametlikke täitemeetmeid. Toimivad ühtsed teeninduspunktid asuvad nüüd 24 liikmesriigis 27st. Kolmes liikmesriigis on tekkinud viivitused – nendeks liikmesriikideks on Rumeenia, Slovakkia ja Sloveenia. Olemasolevate ühtsete teeninduspunktide tööd tuleb aga siiski märkimisväärselt parandada. Kõige suurem puudujääk on seotud elektrooniliste menetluste kättesaadavusega, mis liikmesriigiti on erinev (st võimalused teostada haldusformaalsusi elektrooniliselt). Ainult kolmandikus liikmesriikidest on märkimisväärne arv menetlusi võimalik sooritada ühtsete teeninduspunktide kaudu elektrooniliselt. Bulgaarias, Iirimaal ja Maltal ei võimalda ühtsed teeninduspunktid veel menetluste elektroonilist sooritamist, üheksas liikmesriigis on võimalik elektrooniliselt sooritada vaid mõningaid menetlusi. Enamikus liikmesriikides on teistest riikidest pärit kasutajatel jätkuvalt väga raske ühtseid teeninduspunkte kasutada, seda osaliselt keelelistel põhjustel (Austrias, Prantsusmaal, Ungaris ja Itaalias on ühtsed teeninduspunktid kättesaadavad ainult riigikeeles), kuid ka tehnilistel põhjustel: enamik liikmesriike aktsepteerib taotlusvormi allkirjastamisel või enese elektroonilisel tuvastamisel vaid siseriiklikke vahendeid. Ühtsed teeninduspunktid tuleb muuta üldjoontes kasutajasõbralikumaks ning rohkem ettevõtjate vajadustele vastavaks.

Osana teenuste direktiivi rakendamise tõhustamisega seotud jõupingutustest hakkab komisjon 2012. aastal lahendust otsima mitmetele direktiivi vastastikuse hindamise käigus tuvastatud probleemidele. Piiriülest teenuste osutamist takistavad siiani mitmed märkimisväärsed tõkked. Sellisteks tõketeks on näiteks erinõuded, mida liikmesriigid kehtestavad äriühingus osaluse omamisele või mis piiravad teenuseosutaja ettevõtja õigusliku staatuse valikut. Lisaks sellele leidub praktilisi raskusi, mis tulenevad sellest, et liikmesriigid kasutavad ulatuslikult võimalust reserveerida teatavate teenuste osutamine kindlatele teenuseosutajatele, kes omavad piiriülese kaubandusega seotud spetsiifilisi kutseoskusi. Edendada tuleks lairibaside-, energia-ja transpordivõrkude taristuid kasutavate teenuseosutajate vahelist konkurentsi. Jaotusvõrkudele tuleks võimaldada võrdne juurdepääs, samuti tuleks lihtsustada uute ettevõtjate turulepääsu, et langetada ettevõtjate jaoks kommunaalteenuste hindu. Jaekaubandusega tegelevate ettevõtjate lahtiolekuaegadele seatud põhjendamatute piirangute kõrvaldamine võib kaasa tuua uusi investeeringuid ning suurendada tarbijate kulutamist. Kõnealuseid meetmeid on kavas täiendada kolmanda postidirektiivi täieliku rakendamise kaudu. 3.8.2.ELi vahendite mõju maksimeerimine Praeguses majanduskeskkonnas rõhutab komisjon vajadust kasutada olemasolevaid ELi eelarvevahendeid maksimaalses ulatuses ning ajakohastada mitmeaastast finantsraamistikku sellistelt, et see toetaks senisest ulatuslikumalt Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide täitumist. ELil on head võimalused olemasolevate eelarveridade abil majanduskasvu märkimisväärselt kiirendada. Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Regionaalarengu Fondi kaudu muu hulgas keskkonnakaitsesse, liiklustaristusse ning energia- ja lairibaühendustesse tehtavate erinevate suurte investeeringute abil on võimalik majanduskasvu ja töökohtade loomist otseselt mõjutada. Lisaks nimetatud otseinvesteeringutele toetatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi kaudu ettevõtlust, investeeringuid ettevõtjatesse, innovatsiooni ja teadusuuringutesse ning ärivaldkonna info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse. Euroopa Sotsiaalfond tegutseb neljas põhivaldkonnas: tööhõive (erilise rõhuga ebasoodsas olukorras olevate rühmade ja noorte tööhõivel), kutseoskused ja elukestev õpe, tööturu kohanemisvõime parandamine ja sotsiaalse kaasatuse edendamine. Paljudel juhtudel viiakse kõnealuseid valdkondi toetades ellu Euroopa 2020. aasta strateegia raames liikmesriikidele esitatud soovitusi. Struktuurifondidel põhineva kasvupotentsiaali suurendamiseks peaksid liikmesriigid tagama rahastamise ümberkohandamise otsetoetustele, millega toetatakse riigipõhiste soovituste täitmist või valdkondi, millel on suur kasvupotentsiaal, kasutades selleks kõnealuste programmide võimaldatavat paindlikkust. Mõnedel juhtudel võib olla vajalik ümberplaneerimine, sest ELi vahendite tõhusam ja otsesem kasutamine toetaks kasvuallikaid paremini. Majanduskasvu toetamise meetmed hõlmavad järgmist: –VKEde likviidsuse parandamine rahaliselt piiratud panganduskeskkonnas, kasutades selleks senisest intensiivsemalt JEREMIE (ühine rahastamisskeem väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks) finantsinstrumente (laenud, tagatised ja riskikapital); –senisest suurem investeerimine energiatõhusatesse hoonetesse (nagu on tehtud Prantsusmaal). See aitaks kaasa töökohtade säilimisele ehitussektoris, mis sai kriisis tõsiselt kannatada ning kus on palju kasutamata suutlikkust; –ressursitõhususe suurendamine, investeerides ökoinnovatsiooni, taastuvenergiaallikatesse ja keskkonnatehnoloogiasse; –suurprojektide kiirem teostamine lähenemispiirkondades (nagu tehti Kreeka puhul); –loetelu koostamine selliste prioriteetsete projektide kohta, mis on rakendamiseks valmis ning mis aitaksid otseselt kaasa majanduskasvule. Kõnealuste projektidega on võimalik asendada programme, mille tulemused on oodatust märkimisväärselt kehvemad. Komisjon on kõnealuses protsessis valmis pakkuma oma abi, nagu seda tehti juba Kreeka ja Rumeenia puhul; –olemasolevate vahendite kasutamise kiirendamine, vähendades selleks programmide prioriteetide hulka. Eesmärk on parandada majanduskasvu eeldusi ning vähendada piirkondlikke erinevusi. Selles lepiti hiljuti kokku Itaaliaga ühtekuuluvuse tegevuskava raames. Kõik liikmesriigid peaksid igal juhul esitama 2012. aasta lõpuks aruande ühtekuuluvuspoliitika eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude ja tulemuste kohta ning samuti Euroopa 2020. aasta strateegia saavutamisel tehtud edusammude kohta. Komisjon tegi 1. augustil 2011 ettepaneku kaasrahastamismäärade suurendamiseks, et juhtida finantspiirangute tingimustes kasutamata vahendite väljamaksmise kaudu õigele rajale tagasi ELi kõige halvemas olukorras olevad majandused. Ettepaneku kohaselt tõstetaks ELi kaasrahastamismäärasid Kreeka, Iirimaa, Portugali, Rumeenia, Läti ja Ungari puhul, et edendada nimetatud riikides majanduskasvu ning konkurentsi tõhustavaid programme. Kõnealuse meetme maksimaalseks kogumõjuks prognoositakse 2 884 miljonit eurot. Nõukogu ja Euroopa Parlamenti kutsutakse üles kõnealune ettepanek enne käesoleva aasta lõppu kiiresti vastu võtma. Komisjon on Euroopa 2020. aasta strateegiale vastava, majanduskasvu ja töökohtade loomist kiirendava tulevase ELi eelarve koostamisel hästi edenenud. Üksikasjalikud ettepanekud on vastu võetud seoses Euroopa ühendamise rahastamisvahendi, ühtekuuluvuspoliitika, ühtse põllumajanduspoliitika ja maaelu arenguga, lisaks sellele on vastuvõtmisel veel terve rida muid ettepanekuid (nt Horisont 2020). Kõnealuste õiguslike aluste toetamiseks koostatakse selliseid poliitilisi raamistikke nagu üleeuroopalisi transpordi- ja energiavõrke käsitlevad läbivaadatud suunised ning 2012. aasta alguses esitatavad ettepanekud kahe ühenduse strateegilise raamistiku kohta, millest üks hõlmab ühiselt hallatavaid fonde ja teine teadusuuringuid ja innovatsiooni. Nimetatud raamistikes prioriseeritakse valdkonnad, mis vajavad ELi tuge, ning tõhustatakse ELi rahastamisprogrammide koordineerimist. Mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevate ettepanekute põhiline eesmärk on tagada, et ELi eelarvest tehtavad investeeringud oleksid tõhusad ja majanduskasvu edendavad. Ka ühtekuuluvuspoliitikat käsitlevates ettepanekutes leidub kõnealuse eesmärgiga seotud elemente. Nendest kõige kesksemad on temaatiline keskendumine Euroopa 2020. aasta strateegia prioriteetidele, ressursside koondamine ning uued tingimusi käsitlevad eeskirjad, millega tagatakse, et ELi rahastamine on suunatud tulemustele ning sellega luuakse liikmesriikidele tugevaid stiimuleid, et need tagaksid Euroopa 2020. aasta strateegia majanduskasvu ja töökohtade loomist käsitlevate eesmärkide tõhusa täitmise. Iga liikmesriigiga sõlmitakse partnerluslepingud, millega tagatakse, et nii liikmesriigid kui ka EL suurendavad rahastamist. Järgmisse mitmeaastasesse finantsraamistikku kuuluvat Euroopa ühendamise rahastamisvahendit oodates tegi komisjon oktoobris ettepaneku Euroopa 2020. aasta strateegiasse kuuluva projektivõlakirjade algatuse katseprojekti kohta. Projekti suurus on 230 miljonit eurot. Algatuse eesmärk on kaasata investeeringuid sellistesse valdkondadesse, mis aitavad kiirendada majanduskasvu ning luua töökohti. Taristusse tuleb teha ulatuslikke ja kiireloomulisi investeeringud ning kuna projektide ettevalmistamine võtab aega, on piiratud rahalistest vahenditest tulenevate probleemide lahendamiseks vaja koheseid meetmeid. Pingelise riigieelarve tingimustes on vaja viivitamata leida uuenduslikke lahendusi, et suurendada erasäästude kaasamist ja võtta kasutusele uusi energia-, transpordi- ja IKT-projektide jaoks ette nähtud rahastamisvahendeid. Kuna taristuprojektide rahastamise võimalused on piiratud, tuleb laenude rahastamiseks leida täiendavaid allikaid. Ärilise potentsiaaliga taristuprojektide puhul tuleks ELi vahendeid üldjuhul kombineerida kapitaliturgu ja pangandussektorit hõlmavate partnerlustega, kasutades selleks eelkõige Euroopa Investeerimispanga (EIP) kui aluslepinguga loodud ELi finantsorgani abi. 3.8.3.Maailmaturu potentsiaali ärakasutamine ELi majanduse tuumaks jääb ühtne turg, kuid kaubanduse osakaal majanduskasvus ei ole kunagi olnud suurem kui praegu – 2010. aastal tulenes ligikaudu neljandik ELi majanduskasvust rahvusvahelisest kaubandusest. Lühemas perspektiivis tekib suurem osa majanduskasvust väljaspool Euroopat. Aastaks 2015 saavutatakse tase, kus 90 % majanduskasvust tekib väljaspool Euroopat. ELi kasvupotentsiaal sõltub sellest, kui hästi me suudame seda kasvu ära kasutada. Samas on kõige kiiremini kasvavad turud vähem avatud kui ELi turg. Euroopa välismajandussuhted on kindlatel alustel. EL jätkab suhete arendamist kõigi partneritega, keskendudes eelkõige arenguriikidele, ning aitab neil kohaneda uue olukorraga. ELi suurimad kaubanduspartnerid on Ameerika Ühendriigid ja Hiina. EL on arendanud strateegiliste partneritega uusi ja laiaulatuslikke vahendeid (Ameerika Ühendriikide puhul näiteks Atlandi-ülese majandusnõukogu raames tehtav elektriautodealane koostöö, Hiina puhul kõrgetasemelise majandus- ja kaubandusdialoogi käigus tehtav innovatsioonialane koostöö). Maailma kõige kiiremini kasvava majandusega riigid asuvad Aasias. Aasia piirkondlik majandusintegratsioon toimub kiires tempos ning EL soovib tekkinud võimalustest kasu lõigata. Indiaga sõlmitaval vabakaubanduslepingul on ELi strateegias oluline koht. Aasia ei ole oluline ainult ekspordituruna, vaid tal on oluline koht ka ELi tarneahelas. Venemaaga seoses on ELil huvi siduda Venemaa maailma majandussüsteemiga ning võimaluse korral sõlmida ka vabakaubandusleping. Vabakaubanduslepingu sõlmimist uuritakse ka Mercosuri ja Jaapaniga. Kaubandust käsitlev töökava hõlmab lähinaabruse puhul lisaks majanduskasvule ja töökohtadele ka julgeolekut ja solidaarsust. ELi naaberpiirkonnad on olulised ka oma majandusliku teguri tõttu, kuna nad on suuruselt ELi viiendad kaubanduspartnerid. Vahemere lõunapiirkonna puhul keskendub EL vabakaubanduslepingutele ja lühiajalistele algatustele. EL teeb koostööd ka Ukraina (põhjalik ja laiaulatuslik vabakaubandusleping – DCFTA) ja teiste idapartnerluses osalevate riikidega. Põhitarbeaineid ja tooraineid käsitlevas algatuses tehti ettepanek meetmete kohta, millega Euroopa tööstusele tagada maailmaturul juurdepääs toorainetele ning parandada finants- ja põhitarbeainete turgude läbipaistvust.