Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 94 lõike 1 punktis d osutatud koonddokumendi ja veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi avaldamist käsitleva viite avaldamine

(2020/C 35/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1308/2013 artikli 98 (1) kohaselt kahe kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise hetkest.

KOONDDOKUMENT

Chozas Carrascal

PDO-ES-N1637

Taotluse esitamise kuupäev: 12. detsember 2012

1. Registreeritav(ad) nimetus(ed)

Chozas Carrascal

2. Liikmesriik

Hispaania

3. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

4. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Veini(de) kirjeldus

Punane vein

Mitmest viinamarjasordist valmistatud punane vein: sügavpunane, selge ja ere. Puuviljaline, palsamine, hästi struktureeritud, küpsete tanniinidega, šokolaadiaroomiga ja mineraalsete nootidega.

Ühest viinamarjasordist („Cabernet Franc“) valmistatud punane vein: algfaasis on värvus punakaslilla. Mustade marjade ja maitsetaimede aroomid. Puuviljaaroomid on võrreldes vaadist tulenevate aroomidega ülekaalus. Vein on ümar ning sellel on kauakestev mineraalne ja palsamiline maitse.

Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus mitmest viinamarjasordist valmistatud veinides on 10 mEq/l ja ühest viinamarjasordist valmistatud veinides 8,33 mEq/l.

Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus mitmest viinamarjasordist valmistatud veinides on 100 mg/l ja ühest viinamarjasordist valmistatud veinides 90 mg/l.

Piirmäärad, mida ei ole täpsustatud, peavad olema kooskõlas kehtivate õigusaktidega.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 13 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta, väljendatult viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

Valge vein ja roosa vein

Valge: algfaasis on värvus õlgkollane. Lillelõhnad on tasakaalus puuviljalõhnade ja vaadist tuleneva aroomiga. Aromaatne, värske, kreemjas ja kauakestva maitsega.

Roosa: sügavroosa värvus. Punaste marjade aroomid, mis segunevad vaadist tulenevate aroomidega. Värske ja kreemjas, jõuline, kauakestva maitsega ja magus.

Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus valgetes veinides on 105 mg/l ja roosades veinides 115 mg/l.

Piirmäärad, mida ei ole täpsustatud, peavad olema kooskõlas kehtivate õigusaktidega.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 12,5 Minimaalne üldhappesus 4,5 grammi liitri kohta, väljendatult viinhappena Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 6,67 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

6. Veinivalmistustavad

a. Peamised veinivalmistustavad

Viljelustavad

Istutustihedus:

Valged viinamarjasordid: väiksem kui 1,3 x 2,5 m.

Punase viinamarja sordid (välja arvatud „Bobal“): väiksem kui 1,4 x 2,5 m.

Viinamarjasort „Bobal“: 2,5 x 2,5 m või väiksem.

Veinivalmistuse eritavad

— Valge vein: veini valmistamine ja säilitamine toimub roostevabast terasest või betoonist mahutites. Viinamarjade leotamine toimub erinevatel viisidel, mis olenevad marjade küpsusastmest. Valget veini kääritatakse tammevaatides.

— Roosa vein: mahla ekstraheerimine neljast viinamarjasordist, millest segu valmistatakse. Kuni nelja veinivirde saamiseni hoitakse neid külmas ja selitatakse. Veini kääritatakse roostevabast terasest mahutites. Vähemalt kolme nädala vältel toimub tammevaadis leotamine.

— Punased veinid: valmistusviis on iga viinamarjasordi korral erinev. Leotamine kestab vähemalt 14 päeva. Veine laagerdatakse vaadis vähemalt viis kuud.

b. Maksimaalne saagikus

Valged viinamarjasordid:

9 000 kg viinamarju hektari kohta9 000 kg viinamarju hektari kohta

Punased viinamarjasordid:

7 500 kg viinamarju hektari kohta7 500 kg viinamarju hektari kohta

Valged veinid:

63 hektoliitrit hektari kohta

Roosad veinid:

56 hektoliitrit hektari kohta

Punased veinid:

53 hektoliitrit hektari kohta

7. Määratletud geograafiline piirkond

Määratletud piirkond asub San Antonio piirkonnas Requena omavalitsusüksuse territooriumil (Valencia) ja jaguneb järgmiselt: polügoon 14: maatükid 293, 294, 297, 300 ja 301; polügoon 16: maatükid 101, 111, 112, 124, 125, 126, 127, 128, 133, 134, 135, 136, 137, 138 ja 412.

8. Peamised veiniviinamarjasordid

„CHARDONNAY“

„CABERNET FRANC“

„MACABEO“ – „VIURA“

„GARNACHA TINTA“ – „GIRONET“

„SYRAH“

„BOBAL“

9. Seos(t)e kirjeldus

Looduslikud ja inimtegurid

Looduslikud tegurid

Päritolunimetuse andmist võimaldava kaardistatud määratletud piirkonna täpse asukoha tähistamiseks kasutatakse kohanime Chozas Carrascal. Piirkond on kogu regioonis üks kõige külmemaid alasid, sest see asub kõrgel (720 m) Juan Navarro mägede lähedal, kus puhuvad valdavalt põhjatuuled. Kuna piirkond asub kerge kallakuga tasandikul, ei ole seal suuremaid takistusi, mis külmade põhjatuulte otsest mõju piiraks.

Põhjaosas piiravad ala idas ja läänes asuvad kõrged künkad, mis moodustavad kaks piklikku platood, mis moodustavad ühe kirdesuunalise ja ühe loodesuunalise oru, kus puhuvad põhjatuule iilid. Lõunaosas on piiriks Vereda Real ja Requena keskplatoo algus, kusjuures idas ja läänes puuduvad looduslikud tõkked.

See omapärane reljeef kujundab väga selgelt kaitstud territooriumi, mis asub mitmete kõrgemate küngaste varjus ja kus on ainulaadne mikrokliima.

Piirkonda iseloomustab mandriline kliima, mida mõjutab Vahemeri. Aastane keskmine sademete hulk on väike, jäädes 350 ja 400 vahele, ning sademed on koondunud septembrisse. Päikesekiirgus on väga intensiivne. Aastas on enam kui 3 000 tundi päikesepaistet ning päevased ja öised temperatuurid on septembris ja oktoobris, kui viinamarjad küpsevad, väga erinevad.3 000 tundi päikesepaistet ning päevased ja öised temperatuurid on septembris ja oktoobris, kui viinamarjad küpsevad, väga erinevad.

Selle ala ilmastikutingimused erinevad ülejäänud piirkonna ja ümbritsevate piirkondade ilmastikutingimustest selle poolest, et seal valitsevad tugevad tuuleiilid ja keskmised temperatuurid on põhjatuule mõju tõttu madalamad. Idast ja läänest kaitsevad piirkonda looduslikud tõkked. Juan Navarro mäeaheliku kagusuunaline pikendus pidurdab suuresti Vahemerelt saabuvate vihmapilvede liikumist, seega on sademete hulk Chozas Carrascalis väiksem kui piirkonna muudes osades.

Kasvatuspiirkonna muld on leeliseline (aluseline) ja selle pH jääb vahemikku 8–9. Pinnas on savise tekstuuriga ja kasvatuskohast olenevalt on tegu pigem kas savimulla või saviliivmullaga. Pinnases on üsna vähe orgaanilisi aineid (umbes 1 %) ning seda tuleb regulaarselt orgaaniliste mullaparandusainetega parendada. Oluline tegur on eriti kõrge aktiivse lubja sisaldus, mis jääb vahemikku 7–21 %. Määratletud piirkonna pinnase tõttu on saagikus madal ja juurte areng nõrk, juured ei ulatu 30 cm sügavusel asuvast lubjakivikihist sügavamale.

Inimtegurid

Määratletud piirkonnas on istutustihedus ülejäänud piirkonnaga võrreldes suur, mõnel juhul on see suurem kui 3 000 puud hektari kohta, samas ülejäänud piirkonnas on istutustihedus tavaliselt 3 000 puud hektari kohta, samas ülejäänud piirkonnas on istutustihedus tavaliselt 1 600 puud hektari kohta. Selline istutustihedus suurendab viinapuude vahelist konkurentsi, mille tõttu on juurestiku areng tagasihoidlikum ning puude kasv ja saagikus hoitakse kontrolli all. Selle tulemusena on viinamarjade kogus kilogrammides ühe puu kohta väiksem ning nende kvaliteet parem. Nii ei tooda ükski viinapuu enam kui 4 kg viinamarju.1 600 puud hektari kohta. Selline istutustihedus suurendab viinapuude vahelist konkurentsi, mille tõttu on juurestiku areng tagasihoidlikum ning puude kasv ja saagikus hoitakse kontrolli all. Selle tulemusena on viinamarjade kogus kilogrammides ühe puu kohta väiksem ning nende kvaliteet parem. Nii ei tooda ükski viinapuu enam kui 4 kg viinamarju.

See piirkond on regioonis esimene, kus hakati kasvatama välismaiseid sorte nagu „Cabernet Sauvignon“, „Cabernet Franc“, „Syrah“, „Merlot“, „Chardonnay“ ja „Sauvignon Blanc“ (mille istandused pärinevad aastast 1992). Need viinapuud on üle 20 aasta vanad ja täielikult kohastunud, need sordid sobivad hästi määratletud piirkonda. Nende juba hästi kohastunud sortide ja kohalike sortide („Bobal“, „Tempranillo“, „Garnacha Tinta“, „Monastrell“ ja „Macabeo“) kasvatamine võimaldab toota ühe istanduse veine, mis on jäljendamatud ja kogu piirkonnas ainulaadsed.

Veini(de) kirjeldus

Selle tootmispiirkonna veinide eripära tuleneb kasvatuspiirkonna pinnase ja kliima iseloomulikest omadustest. Tegemist on kõrge alkoholisisalduse (vahemikus 13,5–14,5 %) ja hea happesusega (vahemikus 4,5–5,5 g/l) veinidega. Veinidele on iseloomulik mineraalne aroom, väga küpsed tanniinid, mis väljenduvad väga stabiilses värvuses, vähene haigestumine seenhaigustesse ja viinapuude madal saagikus (< 4 kg viinapuu kohta).

Seos piirkonnaga

Piirkonna mullastiku- ja kliimatingimustest tulenevalt ei ole tootmiskogused liiga suured ega viinapuud väga tugevad, see mõjutab mikroelementide (kaalium, kaltsium ja magneesium) imendumist ja viinamarjade lõppkvaliteeti. Päevaste ja öiste temperatuuride erinevus aitab saavutada kõrge alkoholisisalduse ja hea happesuse. Pinnase tõttu on saagikus madal ja juurte areng nõrk, juured ei ulatu 30 cm sügavusel asuvast lubjakivikihist sügavamale. Tulenevalt piirkonna geograafilisest asukohast nõlvadega ümbritsetud kallakul on aastane sademete hulk vähene ja päikesepaistet rohkelt, seepärast on viinapuude saagikus väiksem kui 4 kg viinapuu kohta. Need tegurid tagavad veinidele mineraalse aroomi ja väga küpsed tanniinid ning hoiavad seenhaiguste esinemise määra madalal.

Määratletud piirkond erineb ümbritsevatest aladest pinnareljeefi, kliima ja pinnase poolest, mis kõik koos loovad autentse mikrokliima, mida ümbritsevatel aladel ei ole. Omapärane pinnareljeef mõjutab aasta keskmist sademete hulka, mis on väiksem kui määratletud piirkonda ümbritsevatel aladel ja ülejäänud kaitstud päritolunimetuse Utiel-Requena territooriumil mõõdetud sademete hulk. Sama kehtib ka tugevate tuulte kohta. Kõik need tegurid, mis on seotud rohke päikesepaistega, mis viinapuid tänu nende kasvatusala geograafilisele asukohale (nõlvadega ümbritsetud kallak) mõjutab, ja pinnasega, mida iseloomustab maapinna lähedal asuv lubjakivikiht, tähendavad, et asjaomase ala geograafilisel määratlemisel võeti arvesse geograafilisele piirkonnale omaseid looduslikke ja inimtegureid, mis eristavad selles piirkonnas toodetud veini naaberpiirkondade veinist.

Isegi kui määratletud piirkond on osa kaitstud päritolunimetuse Utiel-Requena territooriumist, eristub see viimati nimetatust selgesti järgmiste tegurite poolest ja nende tegurite mõju poolest viinapuudele ja veinile.

– Maastiku mõju

Külmade põhjatuulte tõttu madalamad maksimumtemperatuurid.

Idas ja läänes asuvate looduslike takistuste tõttu on miinimumtemperatuurid kõrgemad ja piirkond on seega kaitstud kevadkülmade eest.

Madalam keskmine tuulekiirus, kuid tugevad põhjatuule iilid, madal õhuniiskus.

Väiksem sademete hulk tänu idas asuvale mäemassiivile, mis aeglustab pilvede liikumist.

Maapinna 6,5 %-line kalle, mis tagab rohke päikesepaiste, ning suur erinevus päevaste ja öiste temperatuuride vahel.

Mõju viinapuudele ja veinile:

parasiitide ja haiguste esinemissagedus on madal;

hea polüfenoolide ja suhkrute sisaldus;

hea happesus;

kasvutsükli sujuv kulgemine;

tanniinide hea küpsus.

– Mõjud, mis kaasnevad sellega, et mullakiht ei ole väga sügav, sest 30 cm sügavusel asub lubjakivikiht: viinapuudel on väike juurestik, tagasihoidlik kasv ja piiratud saagikus (< 3 kg viinapuu kohta ning kobarad ja marjad on väiksemad).

Mõju viinapuudele ja veinile:

kvaliteetsemad viinamarjad;

mullase ja mineraalse maitsega veinid;

suurem kestade/viljaliha sisaldus, seega aromaatsemad veinid.

Samuti on erinevusi Chozas Carrascal veinide ja Utiel-Requena kaitstud päritolunimetusega veinide tootmises, mis seisnevad peamiselt järgmises (näiteks laagerdunud punaste veinide korral):

Näitaja Utiel-Requena KPN Chozas Carrascal Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) 10,5 13 Maksimaalne kogusuhkrusisaldus (g/l) 9 <4 Minimaalne üldhappesus (g/l) 3,5 4,5 Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (g/l) 1,2 0,5–0,6 Maksimaalne vääveldioksiidi sisaldus (mg/l) 150 90–100 Minimaalne värvuse intensiivsus 13 AU/cm Minimaalne TPI 55 Maksimaalne saagikus (kg/ha) 7 500 –10 500 7 850 7 850 Ekstraktsioonitõhusus (%) 74 70

Sellised omadused tulenevad asjaolust, et taotleja omandis on ligikaudu 93 hektarit (mis on palju suurem geograafiline ala kui määratletud piirkond ja mis hõlmab ka viimast), millest geograafilise piirkonna moodustab ainult 30 hektarit. Piirkonnas toodetud veinidele vastavate omadustega veine ei ole võimalik ümbritsevates viinamarjaistandustes toota, sest nende mullastiku- ja ilmastikutingimused on erinevad.

Kuigi praegu on määratletud piirkonnas ainult üks tootja, võiksid kõik tulevikus piirkonda asuvad veinitootjad kasutada kaitstud päritolunimetust, kui nad täidavad tootespetsifikaadi nõudeid.

10. Olulised lisatingimused

Puuduvad

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

http://www.agroambient.gva.es/documents/163228750/163232588/PC+CHOZAS+CARRASCAL.pdf/e2e0d39a-6022-4783-ad60-4c754a2023d8

(1) ELT L 347, 20.12.2013, lk 671.