ET Euroopa Liidu Teataja C 347/34

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „ELi piimatööstuse tulevane strateegia aastateks 2010–2015 ja edaspidi”

(omaalgatuslik arvamus)

(2010/C 347/05)

Raportöör: Frank ALLEN

16. juulil 2009 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse teemal

„ELi piimatööstuse tulevane strateegia aastateks 2010–2015 ja edaspidi”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis arvamuse vastu 28. jaanuaril 2010.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 460. istungjärgul 17.–18. veebruaril 2010 (17. veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 152, vastu hääletas 6, erapooletuks jäi 6.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 ELi piimatööstusel on pikaajaline strateegiline tähtsus ELi kodanike varustamisel kvaliteetsete ja ohutute piimatoodetega. EL ei tohi kunagi muutuda sõltuvaks piimatarnetest kolmandatest riikidest. Samuti peab EL jätkuvalt säilitama kõrgeimad standardid loomade heaolu, hügieeni, jälgitavuse, veterinaaria, keskkonnakaitse ja säästva tootmise valdkonnas.

1.2 Põllumajandustootjad jätkavad kvaliteetse piima tootmist, eeldusel, et see on kasumlik. ELi piimatootmine väheneb või kaob mõnes piirkonnas täiesti, kui me ei stabiliseeri hindu ning kui sellised hinnad ei anna kasumit. Eritähelepanu vajavad vähem soodsad piirkonnad. Piimatootjad peavad saama tulu ka multifunktsionaalse põllumajanduse viljelemise, st mittemateriaalse avaliku teenuse osutamise eest, nagu maapiirkondade maastiku, bioloogilise mitmekesisuse, looduslike elupaikade ning maapiirkondade kunsti ja kultuuri säilitamine ja arendamine. Uutes liikmesriikides tuleks kaaluda piimatootjatele tootmisega seotud otsemaksete tegemise võimalust.

1.3 Uuendus-, teadus- ja arendustegevuseks ning karjaaretuseks on vaja eraldada olulisi vahendeid, et tagada piimatööstuse suurem tõhusus põllumajandustootja ja töötlemise tasandil. See peab hõlmama haljas- ja muu sööda paremat kasutamist põllumajandustootja tasandil ning uute toodete kasutamist töötlemise tasandil. Samuti on põllumajandustootja ja töötlemise tasandil vaja uut ja paremat tehnikat. Mahukad investeeringud sektori arendamiseks on olulise tähtsusega. EL peab saavutama kõnealuses valdkonnas maailmas juhtpositsiooni.

1.4 Väga oluline on vältida 2007.–2008. aastal asetleidnud hindade kõikumise kordumist. See tuleb saavutada piisavate toetusmeetmete kasutamise ja turu nõuetekohase järelevalvega, et tagada pakkumise ja nõudluse mõistlik tasakaal.

1.5 ELil on võimalus reageerida turuolukorrale kvoodisüsteemi kasutamise ja muude turukorraldusvahenditega (vähemalt 2015. aastani).

1.6 Kooskõlas komisjoni 2009. aasta juulis avaldatud teatisega tuleb välja töötada ja rakendada arengukava, et tegeleda küsimusega, miks tarbijahinnad on jätkuvalt 14 % kõrgemad kui enne piimahinna tõusu. Kogu toiduainete tarneahel peab olema läbipaistev.

1.7 ELi piimatööstuse elujõulisuse tagamiseks pärast 2015. aastat on jätkuvalt vajalikud erinevad põllumajanduspoliitika meetmed koos turvavõrgu süsteemiga, et hindu toetada ja stabiliseerida ning vältida nende langemist allapoole teatud taset, piirata hindade liigset kõikumist ning võimaldada ka piisavaid reservivarusid ettenägematute puudujääkide või loodusõnnetuste puhuks. Jätkusuutliku ja keskkonnasõbraliku piimatööstuse tagamiseks pärast 2015. aastat on hädavajalik süsteem, mis sisaldaks pakkumise ja nõudlusega seotud turumeetmeid. Toit üldiselt ning eelkõige piim on kodanike heaoluks liiga oluline, et jätta see vaba ja reguleerimata turusüsteemi hooleks.

2. Sissejuhatus

2.1 Piimakarjakasvatus on üks peamisi põllumajandustegevusi ELis. 2008. aastal tootis üks miljon põllumajandustootjat 150 miljonit tonni piima koguväärtusega üle 40 miljardi euro, mis moodustab 14 % ELi põllumajandustootmisest. Üle 60 % ELis toodetavast loomalihast saadakse piimakarjadest. Rahvusvahelise Piimandusföderatsiooni andmetel on EL maailma suurim piimatootja, moodustades 27 % maailmatoodangust. Talle järgneb India 20 % ja USA 16 protsendiga.

2.2 ELi piimandussektoris – alates piima kogumisest kuni töötlemiseni – töötab ligikaudu 400 000 inimest.

2.3 Piimandusel on väga oluline roll majandusliku ja sotsiaalse struktuuri säilitamisel vähem soodsates piirkondades. Nimelt asub 60 % 25-liikmelise ELi piimakarjakasvatustest vähem soodsates piirkondades. Piimasaaduste tootmine on üks sobivamaid ettevõtlustegevusi põllumajandusega tegelevate perekondade vähem soodsates piirkondades hoidmiseks ning kõrvuti veise- ja lambakasvatusega on sellel oluline roll maastiku ja keskkonna säilitamisel ja arendamisel.

3. Taustteave

3.1 Globaalsed piimaturud on viimase kahe aasta jooksul läbi teinud suuri hinnakõikumisi. 2007. ja 2008. aastal nägime piimatoodete maailmahindade rekordilist tõusu, mis andis tõuke piima ja kõigi piimast valmistatud toodete hindade märkimisväärsele tõusule. Sellele järgnes hindade veelgi drastilisem kokkukukkumine 2008. aasta teisel poolel.

3.2 Enamik piimatooteid tarbitakse piirkonnas, kus neid toodetakse. Ligikaudu 8 % ülemaailmsest piimatoodangust müüakse maailmaturul ning seetõttu võib vaid maailmatoodangu väike muutumine avaldada maailmaturule olulist mõju. Näiteks vastab 2 %-line vahe ülemaailmse tootmise ja tarbimise vahel ligikaudu 25 % suurusele erinevusele maailma piimaturul.

3.3 Kuigi EL on suurim juustu eksportija, moodustavad suurema osa ekspordimüügist väljapoole ELi sellised piimatooted nagu pulbrid ja või. Maailma piimaturgu võib iseloomustada kui peamiselt piimatoodete turgu.

3.4 Kuna EL varustab end piimatoodetega 109 % osas ise, siis 9 %-line ülejääk on võimalik eksportida maailmaturule. ELi peamised ekspordiartiklid on või/võiõli, lõssipulber, juustud, täispiimapulber ja kondenspiim.

3.5 Alates 2000. aastast on ülemaailmne piimatoodete tarbimine kasvanud keskmiselt 2,5 % aastas. Praeguseks on see vähenenud 1 %-le aastas.

3.6 Aastatel 2004–2006 ületas piimatoodete tarbimine tootmist ning selle tulemusena kasutati ära kõik reservid. See oli piimatoodete hindade ootamatu tõusu peamine põhjus. Alates 2008. aastast on see suhe muutunud ning nüüd ületab tootmine tarbimist.

3.7 Lõpuks põhjustas piimahindade ootamatu tõus turuosa vähenemise, kuna tarbijad hakkasid kasutama odavamaid asendustooteid ning just piima sisaldavad toiduained asendati odavamate alternatiividega. Globaalne majanduslangus ja naftahindade langus vähendasid piimatoodete müüki veelgi. Naftat tootvad riigid on suured piimatoodete importijad ning naftahindade langus tähendab, et nad vähendavad oma piimatoodete importi, mis võib kaasa tuua piimatoodete hindade languse maailmaturul.

3.8 Kuigi kõrgema väärtusega piimatoodete hindade muutumist on raskem jälgida kui põhitoodete puhul, on ilmselge, et lisandväärtusega piimatoodete müük on vähenenud, sest tarbijad on hakanud valima odavamaid tooteid.

3.9 Komisjon tõdes 2009. aasta juulis avaldatud teatises nõukogule, et hindade järsk tõus 2007. aasta teisel poolel tekitas piimahindade kiire tõusu ja tarbijahindade olulise suurenemise. Hindade langus 2008. aasta teisel poolel ja 2009. aastal, mis tõi kaasa hindade languse või puhul 39 %, lõssipulbri puhul 49 %, juustu puhul 18 % ja piima puhul 31 %, põhjustas aga (ELi keskmise) tarbijahinna languse üksnes ligikaudu 2 %. Tarbijahinnad on jäänud keskmiselt 14 % kõrgemale tasemele hinnatõusu eelse ajaga võrreldes. Siiski nähti 2009. aastal hinnasõda nendes riikides, kus müüakse suurtes kogustes piimatooteid madala hinnaga kauplevatele jaemüüjatele, sest piimatooteid kasutatakse teiste jaemüüjate kõrvaletõrjumiseks (1).

3.10 Ratsionaliseerimine ja suurenev kontsentreerumine ELi jaemüügisektoris on nimetatud sektorile andnud tugevama läbirääkimispositsiooni, millele ülejäänud toiduainete tarneahel ei suuda vastata. Põllumajandustootjatest on saanud pigem hinnavõtjad kui hinnakujundajad, eriti kui piima pakkumine ületab nõudlust. Seega ilmneb, et konkurentsiasutustest ja konkurentsieeskirjadest on olnud rohkem kasu jaemüügikettidele kui miljonile piimatootjale. Tasakaalu taastamiseks toiduaineteahelas vajavad põllumajandustootjad piima tootjahinnaga seoses tugevamat läbirääkimispositsiooni.

3.11 Dokumendis Agenda 2000, millele järgnes vahekokkuvõte ja põllumajanduspoliitika läbivaatamine eesmärgiga valmistada ELi põllumajandus ette võimalikuks tulevaseks WTO kokkuleppeks, vähendati sekkumishinda. Koos koguseliste sekkumispiirangutega nõrgendas see hinnatoetusmehhanismi, mistõttu piima tootjahinnad langesid varasemast madalamale tasemele enne, kui sellised toetusmehhanismid nagu sekkumine toimima hakkavad.

4. Turuväljavaated

4.1 Euroopa Liit

4.1.1 ELi piimaturu toodang ületab tarbimist 9 % võrra.

4.1.2 Lisaks imporditakse ELi piimatooteid kolmandatest riikidest vähendatud tollitariifide alusel. ELi kogutarbimisega võrreldes on see import suhteliselt väikesemahuline. 2007. ja 2008. aastal importis EL piirkonda vastavalt 330 000 ja 300 000 tonni piimatooteid. ELi imporditavate piimatoodete hulka kuuluvad juust (1,1 % ELi toodangust), või (4,3 % ELi toodangust) ja lõssipulber (2,4 % ELi toodangust). Piimatoodete import vastab umbes 2 –3 %-le piimale ELi piimatootmises.

4.1.3 Kuni 40 % ELi piimast kasutatakse juustu ning ligikaudu 30 % värskete piimatoodete valmistamiseks. Need kaks tooteliiki on viimase kümne aasta jooksul olnud tarbimise peamised suurendajad ELis. Ülejäänud 30 % kasutatakse või, pulbrite ja kaseiini tootmiseks.

4.1.4 Või ja lõssipulbri sekkumisvarud kasvasid ELi madalama tarbimise, maailmaturu hindade languse ja ülemaailmse majanduslanguse tulemusena. ELi kvooti suurendati 2 % võrra 2008. aastal ja 1 % võrra 2009. aastal, mis koos juba kokku lepitud tulevase kvootide suurendamisega võiks lõpuks kaasa tuua piimatootmise suurenemise ELis.

4.1.5 Eksporditoetuste kasutamine on takistanud sekkumisvarude jätkuvat suurenemist ajal, kui sekkumine oli avatud.

4.1.6 Komisjoni võetud meetmed on takistanud ELi piimahindade kukkumist maailmaturu hindade tasemele, s.o 14–15 eurosenti liitri kohta. ELi hindu on hoitud maailmahindadest kõrgemal tasemel. Hinnad on liikmesriigiti erinevad alates 16 eurosendist Lätis kuni 25–27 eurosendini liitri kohta paljudes teistes liikmesriikides, mis on ikka allpool tootmishinda. Milline muu ühiskonnarühm töötab ilma sissetulekuta või isegi allpool kehtestatud miinimumpalka?

4.1.7 Piimatootmine on praegu 4,2 % allpool kvooti ning prognoosi kohaselt jääb see allapoole kvooti ka 2009.–2010. aastal.

4.1.8 ELi hindade taastumine (mis on juba alanud) on tõenäoliselt järkjärguline. Taastumist võib edasi lükata väljaspool turgu olevate suurte sekkumisvarude olemasolu, sõltuvalt sellest, millal komisjon otsustab sekkumisvarud turule lasta.

4.1.9 ELi andmetel on suurenenud veiste tapmine. On tõenäoline, et järjest rohkem tapetakse piimalehmi, mis vähendab piimatoodete tootmist lähitulevikus. Sellegipoolest viib piimahindade järkjärguline tõus väikeses arvus riikides lühikeses perspektiivis tootmise suurenemiseni.

4.1.10 Piimahindade taastumisega keskpikas perspektiivis suureneb piimatootmine aja jooksul kuni 2015. aastani ning peab tõenäoliselt sammu põllumajanduspoliitika läbivaatamisel kokku lepitud kvootidega.

4.1.11 Piimatootmise vähenemise suundumus Lõuna-Euroopas ja mõnes põhjapoolses liikmesriigis tõenäoliselt jätkub.

4.1.12 Juustu ja värskete piimatoodete tarbimine ELis jääb tõenäoliselt väikeseks, kuna sissetulekute suurenemise väljavaated on tagasihoidlikud.

4.1.13 Komisjon prognoosib või ülejäägi vähenemist 2015. aastani võitootmise vähenemise ja juustutootmise suurenemise tõttu. See lihtsustaks nõutavat eksporditoetuste vähendamist, mille üle käivad WTO läbirääkimised.

4.1.14 Mõned turueksperdid leiavad, et või ülejääk võib jätkuda madala rasvasisaldusega piimatoodete tootmise kasvu ja juustutarbimise kasvu puudumise tõttu.

4.1.15 Turu väljavaated Euroopa Liidus 2015. aastani on jätkuvalt ebaselged, kuid selline kasv, nagu viimasel kümnel aastal, on ebatõenäoline.

4.1.16 Viimastel aastatel on ELi piimaturu jaoks eriti suur probleem hindade suur kõikumine. See põhjustab põllumajandusettevõtetele suuri probleeme ja tekitab sagedaste hinnamuutuste tõttu ebakindlust ka tarbijates. Seepärast tuleks sobivate meetmetega püüda vähendada selliseid suuri kõikumisi turgudel.

4.2 USA

4.2.1 Viie aasta jooksul kuni 2008. aastani kasvas USAs piimatoodete tootmine 2,5 % aastas ning tarbimine ligikaudu 1 % aastas. USA eksporditav ülejääk on olnud kuni 5 miljonit tonni aastas. Ekspordile on kaasa aidanud USA dollari nõrkus.

4.2.2 USA piimatööstuse väljavaated lühikeses perspektiivis ei ole head. 2009. aastal langes tootmine 1 % võrra ning 2010. aastaks prognoositakse täiendavat 1 %-list langust. Piimahindade ja taskukohaste söödahindade taastudes on keskpikas perspektiivis tõenäoline mõningane tootmise kasv. Igasugune tootmise kasv puudutab tõenäoliselt juustutootmist ning see suunatakse sisetarbimisse.

4.2.3 Ühendriikide põllumajandusministeeriumi teadusuuringute teenistus prognoosib 2010. aastaks USA piimahindade paranemist piimalehmade tapmise ja piimatoodete ekspordi suurenemise tulemusena.

4.3 Uus-Meremaa

4.3.1 Uus-Meremaa on maailma suurim piimatoodete eksportija. Tootmine vähenes 2007.–2008. aastal ligikaudu 3 % võrra, vähendades ka eksporti, kuid 2008.–2009. aastal tootmine kasvas 8 %. Vaatlejad prognoosivad keskmiselt 3 %-list kasvu aastas, kuid 2015. aastaks peaks see jälle langema. Kuna Uus-Meremaa tootmine põhineb rohumaade kasutamisel, võivad ilmastikutingimused tootmistaset oluliselt mõjutada.

4.3.2 Madalad hinnad ei ole tootmise vähenemist Uus-Meremaal siiani põhjustanud. Kontsentreeritud sööda ja väetise suurema kasutamise tõttu on tulevikus tõenäoline, et hindade järjekordne langemine võib tuua kaasa piimatootmise kasvu vähenemise.

4.3.3 Keskkonnaküsimused on Uus-Meremaal muutumas üha olulisemaks ning see võib samuti takistada tootmise kasvu pikas perspektiivis.

4.3.4 On tõenäoline, et Uus-Meremaa jätkab piimatoodete ekspordi kasvu.

4.4 Lõuna-Ameerika

4.4.1 Lõuna-Ameerika tähtsus piimatoodete eksportijana kasvab ning tõenäoliselt hakkab ta pakkuma konkurentsi pigem ELile Aafrika turgudel kui Uus-Meremaale Aasia turgudel. Eelkõige Brasiilia eksporditav ülejääk suureneb jätkuvalt tõenäoliselt 2015. aastani.

4.5 Hiina

4.5.1 Hiina piimatoodete tootmise laienemine viimase kümne aasta jooksul on olnud väga kiire, kuid järgneva kümne aasta jooksul kasv ilmselt aeglustub. Hiina tootmine ei vasta veel tarbimisele, kuid piimatoodete import Hiinasse ei ole nii suur, kui algselt eeldati.

4.5.2 Keskpikas perspektiivis prognoositakse Hiina juustu ja lõssipulbri impordi kasvu, samas kasvab ka Hiina täispiimapulbri eksport.

4.5.3 2009. aasta detsembris avastati kaks uut melamiiniga saastatud piima juhtumit ning see võib Hiina piimatoodete eksporti tõsiselt kahjustada.

4.6 Venemaa

4.6.1 Piimatootmine Venemaal taastub tõenäoliselt järgneva viie aasta jooksul, sest madala tootlikkusega lehmad asendatakse suurema tootlikkusega imporditud lehmadega. Toiduohutuse tagamise eesmärgil soovib Venemaa suurendada omavarustatust piimatoodetega 70 protsendilt 95 protsendile. 2012. aastaks on seatud piimatootmise eesmärk 37 miljonit tonni. Seetõttu on võimalik, et Venemaa või import pikas perspektiivis väheneb, samas kui juustu import tõenäoliselt kasvab.

4.7 Maailmaturu üldist väljavaadet iseloomustab aeglane kasv ning sõltuvalt maailmamajanduse elavnemise ulatusest määrab see tarbimise kasvu, eriti kolmanda maailma riikides.

4.8 Järgmise 30 aasta jooksul kasvab elanikkond kõige rohkem kolmanda maailma riikides ning see peaks kaasa tooma suurema nõudluse piimatoodete järele. Ilma piisava majanduskasvuta ei suuda aga sellised riigid siiski suuremaid piimatoodete koguseid osta. Piimatooted ei kuulu Aasia ja mõningate kolmanda maailma riikide tavapäraste põhitoiduainete hulka.

4.9 Piimatoodete turuosa säilitamisel ja arendamisel saavad peamiseks sellised küsimused nagu piimatooteid puudutavad toitumis- ja tervisealased väited. Teadus- ja uuendustegevus kõnealustes valdkondades on seetõttu väga oluline.

4.10 On oluline, et märgistus viitaks sellele, et tegemist on ehtsa piimatootega, ning selgitaks piisavalt toote toitumis- ja tervisealaseid omadusi. Piimatootmise jaoks muutub tulevikus olulisemaks keskkonnastandarditest kinnipidamine.

5. Kõrgetasemeline töörühm

5.1 Volinik Mariann Fischer Boel rajas kõrgetasemelise töörühma, mis tegeleb piimandussektori küsimustega. Kõrgetasemeline töörühm esitab oma lõpparuande 2010. aasta juuni lõpuks.

5.2 Kõrgetasemeline töörühm arutab järgmisi teemasid:

— lepingulised suhted piimatootjate ja meiereide vahel, et saavutada parem tasakaal piima pakkumise ja nõudluse vahel;

— mida on võimalik teha piimatootjate läbirääkimispositsiooni parandamiseks;

— läbipaistvuse ja tarbijate teavitamise ning kvaliteedi, tervise ja märgistamisega seotud küsimused;

— innovatsioon ja teadusuuringud sektori konkurentsivõime suurendamiseks;

— futuurituru võimalik loomine piimandussektoris.

6. Prantsusmaa ja Saksamaa algatus

6.1 Prantsusmaa põllumajandusminister Bruno Le Maire tõi välja Euroopa põllumajanduse kolm peamist eesmärki:

— tagada tugevate regulatiivsete vahenditega põllumajandustootjatele stabiilne ja rahuldav sissetulek;

— muuta hinnad kogu toiduainete tarneahelas läbipaistvamaks, luues vajadusel Euroopa järelevalveasutuse;

— asetada innovatsioon ja investeeringud põllumajandus- ja toiduainesektoris Lissaboni tegevuskava keskmesse.

6.2 Prantsusmaa ja Saksamaa algatus nõuab rohkem ELi meetmeid piimatootjate kaitseks. Selles soovitatakse ajutiselt tõsta ELi minimaalset sekkumishinda, millega EL kohustuks ostma põllumajandustootjatelt ülejääke.

7. Poliitika aastani 2015

7.1 Komisjon on kategooriliselt vastu igasugustele muutustele põllumajanduspoliitika läbivaatamise käigus otsustatud piimakvootide suurendamises. Praegu on nendel suurendamistel vähe mõju, sest EL on 4,5 % alla kvoodi ning ei täida kvooti ilmselt ka järgmisel aastal. Kuna aga piimahind paraneb keskpikas perspektiivis, siis tootmine kasvab ja suurendab lõhet piimatoodete pakkumise ja tarbimise vahel, kaldudes seetõttu vähendama tootjahindu sõltuvalt olukorrast maailmaturul.

7.2 Maailma piimatoodete hinnad on tavaliselt madalamad kui ELi hinnad. See on ELis ja väljaspool ELi kehtivate erinevate standardite (ja seega erinevate tootmishindade) tagajärg. ELi piimatootmise mudel ei suuda mitte kunagi konkureerida Uus-Meremaa ja mõnede teiste riikidega täiesti erineva sisendkulude struktuuri ja tootmisüksuste suuruse tõttu.

7.3 Juustueksport EList on üldiselt konkurentsivõimeline, kuid tarbimise suurenemine väljaspool ELi sõltub jätkusuutlikust majanduskasvust pikema perioodi vältel.

7.4 Idee kvootide suurendamisest sõltumata nõudluse tasemest, et saavutada „pehme maandumine”, on kõrvalmeetmeid võtmata vastuolus sooviga arendada välja Euroopa põllumajandusmudel ja tagada piimatootmise jätkumine vähem soodsates piirkondades. Vajame elavat maakeskkonda ja mõnes piirkonnas on piimatootmine sotsiaalse, majandusliku ja kultuurilise tuleviku peamine liikumapanev jõud. Teine võimalus on maa kasutamata jätmine, millel on kahjulikud sotsiaalsed ja keskkonnaalased tagajärjed.

7.5 Piimakvootide suurendamine sõltumata turutingimustest ja lõpuks piimasektori piirangute täielik kaotamine oleks loogiline, kui EL tahab luua samasuguse põllumajandusmudeli nagu Uus-Meremaa ja USA. Siinkohal peetakse edasiseks teeks USA näitel väga suurte, üle 2 000 lehmaga nuumamisalade süsteemi tekkimist. Praeguste muutuste juures toodab varsti vaid 500 põllumajandusettevõtet 1/3 USA piimast. Selline poliitika kujutaks märkimisväärset ohtu ELi maapiirkondade kultuuripärandile, maastikule ja arengule, kahjustades ELi keskkonda ja bioloogilist mitmekesisust. Lisaks põhjustaks see mägiste ja märgalade mahajätmist. See tähendaks ELi multifunktsionaalse põllumajandusmudeli kõrvaleheitmist.

7.6 Multifunktsionaalne põllumajandus tähendab, et lisaks toiduainete tootmisele on põllumajandusel ka muid funktsioone, nagu maapiirkondade maastiku arendamine, loodus- ja kultuuripärandi rikastamine, maapiirkondade majanduse toetamine ja toiduga kindlustatuse suurendamine. OECD jaoks tähendab multifunktsionaalsus seda, et põllumajandus toodab nii tervet rida kaupu (toiduained ja kiudained), kuid samuti on sellel ka mittemateriaalne väljund, sh keskkonnaalased ja sotsiaalsed tooted ja teenused.

7.7 Suuri nuumamisalasid kasutaval piimatootmisel, mille puhul ei peeta kinni teatud õigusaktidest, näiteks mullas leiduva lämmastiku käitlemise kohta, on märkimisväärne mõju keskkonnale.

7.8 Praegu on 50 % ELi piimatootmisest koondunud 11 %-le ELi territooriumist. Vaatamata tehtud poliitilistele otsustele kasvab ELis tulevikus jätkuvalt keskmine karja suurus. Siiski ei ole soovitav teha poliitilisi valikuid, mis innustaks väga ulatuslikku ja intensiivset piimatootmist piirkondades, millel on eriline sisendkulude eelis. Selline poliitika võib kujutada endast olulisi keskkonnaalased ohte.

7.9 Piimatootjad osalevad ELi multifunktsionaalses põllumajandusmudelis. Isegi kui multifunktsionaalne ettevõte suudab ajutised raskused üle elada, ei ole selline mudel, kus tootjahindade kõikumine muutub piimatootjate jaoks korduvaks sündmuseks, jätkusuutlik. Tootjahindade stabiilsus, mille puhul piimatootjad saavad mõistlikku tulu, on hea nii tootjate kui ka tarbijate jaoks.

8. Pärast 2015. aastat

8.1 Piimatootmise säilitamiseks ja elujõulise tööstusharu arendamiseks kogu ELis peavad piimatootjad saama rahuldavat sissetulekut, mis võimaldaks neil elada normaalset elu ja samuti investeerida enda tulevikku piimatootjana. Rahuldav sissetulek tähendab sissetulekut, mis on võrreldav keskmise mittepõllumajandusliku sissetulekuga.

8.2 EÜ asutamislepingu artiklis 33 kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika eesmärgid ning see hõlmab järgmisi sätteid: a) kindlustada põllumajandusega tegeleva rahvastikuosa rahuldav elatustase; b) stabiliseerida turud; c) tagada toiduainetega varustamine; d) tagada mõistlikud tarbijahinnad.

8.3 Oluline on kasutada põllumajandusettevõtte tasandil palju suuremaid ressursse karjaaretuseks, loomahaiguste ennetamiseks ning samuti teadusuuringuteks ja innovatsiooniks, et võimaldada arenemist tõhusamaks tööstusharuks. Konkurentsivõimelisema piimatööstuse saavutamiseks tuleks paremini kasutada haljas- ja muud sööta. Töötlemisetapis on vaja rohkem teadusuuringuid ja innovatsiooni, et arendada turuosa suurendamiseks uusi tooteid. Haridus- ja tervishoiuasutused, samuti kodanikuühiskonna organisatsioonid peaksid propageerima piimatoodete tarbimist, sest piim on nii toiduaine kui ka ravivahend ja samas ka värskendav jook. Nendes valdkondades peavad toimuma radikaalsed muutused. EL peab säilitama piima varustuskindluse ja isevarustamise ELis. Väga rumal samm oleks muutuda sõltuvaks piimatoodete impordist, nagu juhtus madalate tootjahindade tõttu veiseliha tootmisega.

8.4 Euroopa Kontrollikoja eriaruande 14/2009 1. soovituses märgitakse, et „komisjon peab jätkama järelevalvet piima- ja piimatooteturu arengu üle, rakendades vajalikke meetmeid, mille abil tagada, et piirangute kaotamine piimandussektoris ei vii uue ületootmiseni. Vastasel juhul võib osutuda võimatuks komisjoni eesmärk turgu minimaalselt reguleerida (turvavõrgustiku põhimõte)”. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on veendunud, et turvavõrgustiku sekkumine ja ladustamine nõuavad ka erinevaid pakkumise ja nõudlusega seotud meetmeid turu stabiliseerimiseks.

8.5 Komitee on seisukohal, et on väga oluline luua tingimused, mis tagavad elujõulise piimatööstuse tuleviku kogu ELis.

8.6 Pakkumise ja nõudlusega seotud meetmete ja sobivate otseste toetussüsteemidega süsteem on oluline, et tagada ELi piimatööstus, mis täidab ühiskonna sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonnaalaseid vajadusi ning areneb tõeliseks multifunktsionaalseks põllumajandussüsteemiks, mis peaks andma uut dünaamikat ELi maapiirkondadele. Selline areng tooks sotsiaalset, kultuurilist ja majanduslikku kasu ELi üldisele arengule.

9. Konkreetsed märkused

9.1 Väga ettevaatlikult tuleb käsitleda futuuriturgude kasutamist piimandussektoris. Hoolikalt tuleb siiski tähele panna ülemaailmset finantsturgude heitlikkust, mis tuleneb finantstoodete sobimatust kasutamisest. Komitee on varem märkinud, et seepärast tuleb toiduaineid vaadelda väga erinevas valguses näiteks tööstuskaupadest, kus kulutegurid määravad üldjoontes selle, kus neid tooteid toodetakse.

9.2 Valdav osa piimatootjaid on koondunud ühistutesse. Seega saavad piimatootjad teataval määral mõjutada oma toodete turustamist. Kui piimatootjad kuuluvad ühistusse ja müüvad oma piima sellele ühistule, siis on neil paremad tagatised kui nendel piimatootjatel, kes müüvad eraomandis olevatele meiereidele. Kuigi vabatahtlikud lepingud individuaalsete piimatootjate ja ostjate vahel juba eksisteerivad, ei ole eraomandis olevate meiereide puhul piimatootjal suurt mänguruumi sellise lepingu läbirääkimistel. Nende lepingutega selgitatakse tarnetingimusi, kuid nad ei suuda mõjutada kogu ELi hõlmavaid üldisi turuarenguid. Kogemused on näidanud, et tuleb parandada põllumajandustootjate ja neid esindavate ühistute turupositsiooni toiduainete tarneahelas. Seepärast tuleks kontrollida ka konkurentsiõiguslikke võimalusi koostööks.

9.3 Uutes liikmesriikides müüvad aga paljud põllumajandustootjad oma piima otse eraomandis olevatele meiereidele. Kuna piimatööstus muutub järjest kontsentreeritumaks, on valik väike või puudub täiesti ning tootjahinnad langevad. Toorpiima konkurentsivõimelisuse säilitamiseks peab põllumajandustootjatel olema võimalus organiseeruda ühistutesse, mis seejärel müüvad piima tööstusele.

9.4 Enamik piimatootjaid uusimates liikmesriikides (Bulgaaria ja Rumeenia) saavad väga vähe toetust otsemaksetest, mis on tootmisega täielikult sidumata ja mida makstakse hektari pealt. Sellise vähese toetuse, madala tootlikkuse, turult laekuva sissetuleku puudumise ja ning raske juurdepääsu tõttu laenudele ei saa põllumajandustootjad teha investeeringuid, et täita ELi hügieenistandardeid.

9.5 Kõik ELi imporditavad piimatooted peavad vastama ELi standarditele, eriti valdkondades, nagu jälgitavus, loomade heaolu, hügieen, veterinaarravimid, keskkonnakaitse, toiduohutus ja säästvad tootmismeetodid. Esilekerkiv küsimus on süsiniku sisaldus.

9.6 Peame tagama, et olemasolevatel organitel, nagu nõuande- ja halduskomiteedel on piisavalt vahendeid, et analüüsida pakkumise ja nõudluse olukorda piimaturul. Kasutada peavad olema vajalikud vahendid, et tagada põllumajandustootjatele sobiv piimahind, mis katab nende kulud ja annab kasumit. EL peab säilitama suutlikkuse toota piisavalt piima. Ei saa lubada, et EL muutuks sõltuvaks piimatarnetest väljastpoolt ELi. Vale poliitika korral võib see kauges tulevikus juhtuda.

9.7 Täistööajaga ja osalise tööajaga tööhõive säilitamine ja arendamine piimandussektoris peab olema prioriteet, eriti maapiirkondades.

9.8 Me ei saa eirata nälja ja piisavate toiduvarude puudumise küsimust kolmandas maailmas. Ülemaailmsed kliimamuutused, ülemaailmsed toiduhinnad ja ülemaailmne toiduga varustatus on tihedalt seotud. Meie kohustus on aidata vähearenenud maailma.

Brüssel, 17. veebruar 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) ELT C 128, 18.5.2010, lk 111 ja ELT C 255, 14.10.2005, lk 44.