ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga asutatud assotsiatsiooninõukogu koosneb ühelt poolt Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjoni liikmetest ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi valitsuse liikmetest. Selleks et saavutada lepingus seatud eesmärgid, on assotsiatsiooninõukogule antud otsustusõigus; samuti võib ta anda asjakohaseid soovitusi. Assotsiatsiooninõukogu teeb oma otsused ja esitab oma soovitused lepinguosaliste omavahelisel kokkuleppel.

Mõlemad lepinguosalised on korduvalt kinnitanud, et Euroopa Liidu ja Maroko vahel on mitmekesised ja elavad suhted ning et nad on kindlalt pühendunud nende suhete pidevale edasiarendamisele kõigis vastastikust huvi pakkuvates valdkondades.

Praeguses poliitilises kontekstis loob 2013.–2018. aasta tegevuskava pikendamine aluse ELi ja Maroko koostööle aastateks 2019 ja 2020 ning võimaldab alustada läbirääkimisi selleks, et määrata kindlaks ELi ja Maroko suhete järgmiste aastate suunad ja uued prioriteetsed teemad.

Tegevuskava pikendamine on seega Euroopa Liidu huvides.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus

4.1.1.Põhimõtted

Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõikes 9 on ette nähtud otsused, millega „kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.

Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslikud tagajärjed asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Selle alla kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“.

4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul

Assotsiatsiooninõukogu on lepinguga (Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga) loodud organ.

Akt, mille assotsiatsiooninõukogu peab vastu võtma, on õigusliku toimega akt.

Kavandataval aktil on õiguslik toime, kuna edasijõudnud riigi staatusest tuleneva ELi-Maroko tegevuskava (2013–2018) kehtivusaega pikendatakse kahe aasta võrra (kuni 2020. aasta lõpuni).

Kavandatava aktiga ei täiendata ega muudeta lepingu institutsioonilist raamistikku.

Esildatud otsuse menetlusõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.

4.2.Materiaalõiguslik alus

4.2.1.Põhimõtted

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, millega seoses liidu nimel seisukoht võetakse. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.

4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul

Kavandatava akti eesmärk ja sisu on peamiselt seotud kolmanda riigiga loodud assotsiatsiooniga.

Esildatud otsuse materiaalõiguslik alus on seega ELi toimimise lepingu artikkel 217.
SELETUSKIRI

1.Ettepaneku reguleerimisese

Lisatud ettepanekus käsitletakse otsust, millega kehtestatakse seisukoht, mille Euroopa Liit (edaspidi „liit“) võtab ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Kesk-Aafrika vahelise vahepealse majanduspartnerluslepinguga (edaspidi „leping“) loodud majanduspartnerluslepingu komitees seoses kavatsusega võtta vastu nimekiri isikutest, kes soovivad ja saavad täita vahekohtuniku ülesannet.

2.Ettepaneku taust

2.1.Euroopa Liidu ja Kesk-Aafrika vaheline vahepealne majanduspartnerlusleping

Lepingu eesmärk on luua esialgne raamistik täieliku piirkondliku majanduspartnerluslepingu sõlmimiseks kooskõlas Cotonou lepinguga. Kesk-Aafrikana käsitatakse siiani Kameruni Vabariiki. Lepingut on ajutiselt kohaldatud alates 4. augustist 2014.

2.2.Majanduspartnerluslepingu komitee

Majanduspartnerluslepingu komitee on lepingu mõlemaid osapooli hõlmav institutsiooniline organ. Lepingu artiklis 92 on sätestatud, et majanduspartnerluslepingu komitee vastutab kõikide kõnealuse lepingu reguleerimisalasse jäävate valdkondade haldamise ning kõigi lepingus nimetatud ülesannete täitmise eest. Majanduspartnerluslepingu komitee teeb otsuseid konsensuse alusel. Majanduspartnerluslepingu komitee toimimist reguleeritakse komitee töökorraga.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse eelnõule) eesmärk on muuta EMP lepingu teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust tehtavat koostööd käsitlevat protokolli nr 31, et laiendada lepinguosaliste koostööd kodanikukaitse valdkonnas. Käesoleva muudatusettepaneku eesmärk on inkorporeerida lepingusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi 2019. aasta otsus (EL) 2019/420, millega muudetakse otsust nr 1313/2013/EL liidu elanikkonnakaitse mehhanismi kohta, et võimaldada EMP EFTA riikidel osaleda nimetatud ELi otsusega seotud liidu meetmetes alates 21. märtsist 2019.
SELETUSKIRI

1.SOOVITUSE TAUST

•Soovituse põhjused ja eesmärgid

Komisjon teeb ettepaneku pidada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Seišelli Vabariigi vahel uus leping, milles käsitletakse Seišellide lipu all sõitvate kalalaevade juurdepääsu Euroopa Liidu jurisdiktsiooni alla kuuluvatele Mayotte’i vetele ja mere bioloogilistele ressurssidele. Komisjon kavatseb pidada läbirääkimisi uue juurdepääsulepingu sõlmimise üle paralleelselt läbirääkimistega Seišelli Vabariigiga uue säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Euroopa Ülemkogu võttis 11. juulil 2012 vastu otsuse 2012/419/EL, millega muudetakse alates 1. jaanuarist 2014 Mayotte'i staatust Euroopa Liidu suhtes. Kõnealusest kuupäevast alates ei ole Mayotte enam ülemeremaa või -territoorium, vaid on äärepoolseim piirkond Euroopa Liidu toimimise lepingu („ELi toimimise leping“) artikli 349 tähenduses. Seetõttu kuulub Mayotte'i majandusvöönd ELi vetesse.

Selle tulemusel kirjutasid Euroopa Liit ja Seišellid 2014. aastal alla lepingule, millega tagati Seišellide lipu all sõitvatele laevadele võimalus tegutseda Prantsusmaa jurisdiktsiooni alla kuuluvas Mayotte’i majandusvööndis.

Praegu kehtiva lepingu kohaselt võimaldatakse kaheksal Seišellide laeval püüda kala Mayotte’i vetes ja see leping kaotab kehtivuse 6. juunil 2020. Selle lepingu alusel on kalapüügiloa tasu ja Seišellide lipu all sõitvate laevade omanike püütud saak ainuke rahaline hüvitis, mida Prantsusmaa oma äärepoolseima piirkonna Mayotte’i nimel kogub. Prantsusmaa kasutab seda tulu, et näha ette asjakohane õigusraamistik ja kontrollitoimingud ning luua füüsiline taristu ja tagada vajalik suutlikkuse kasv, et Mayotte'i haldusasutused saaksid täita ühise kalanduspoliitika nõudeid. Leping aitab kaasa vastutustundlikule kalapüügile ELi vetes ja kalavarude kaitsmise ja säästva kasutamise tagamisele.

Käesoleval lepingul ei ole finantsmõju ELi eelarvele.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Läbirääkimised Euroopa Liidu jurisdiktsiooni alla kuuluvatele Mayotte’i vetele juurdepääsuks Seišellidega sõlmitava uue lepingu üle on kooskõlas ELi välistegevusega Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikides ning eelkõige liidu eesmärkidega, mis on seotud demokraatlike põhimõtete ja inimõiguste austamisega.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) viienda osa („Liidu välistegevus“) V jaotise („Rahvusvahelised lepingud“) artikkel 218, milles käsitletakse läbirääkimiste pidamise korda ja lepingute sõlmimist ELi ja kolmandate riikide vahel.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Ei kohaldata, ELi ainupädevus.

•Proportsionaalsus

Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

•Vahendi valik
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Vastavalt asjakohastele läbirääkimisjuhistele pidas Euroopa Komisjon São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigi (edaspidi „São Tomé ja Príncipe“) valitsusega läbirääkimisi, et sõlmida kehtiva kalandusalase partnerluslepingu uus protokoll. Nende läbirääkimiste tulemusena parafeeriti 17. aprillil 2019. aastal uus protokoll. Protokoll kehtib viis aastat alates selle ajutise kohaldamise kuupäevast, st kuupäevast, mil see allkirjastati, nagu on osutatud protokolli artiklis 15. Protokolliga nähakse ette järgmised kalapüügivõimalused liidu laevadele:

–28 tuunikülmutusseinerile,

–6 triivõngelaevale.

Oleks vaja määrata kindlaks põhimõtted, kuidas kalapüügivõimalusi liikmesriikide vahel jaotada.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Kooskõlas kalanduspoliitika reformi prioriteetidega pakub uus protokoll liidu laevadele kalapüügivõimalusi São Tomé ja Príncipe vetes, lähtudes parimatest kättesaadavatest teaduslikest nõuannetest ja järgides Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) soovitusi. Uue protokolli puhul on arvesse võetud eelmise protokolli (2014–2018) hindamise tulemusi ning uue protokolli sõlmimist käsitlevat ettevaatavat hinnangut. Mõlema hinnangu koostajaks olid väliseksperdid. Protokoll võimaldab Euroopa Liidul ning São Tomé ja Príncipel teha tihedamat koostööd, et edendada kalavarude vastutustundlikku kasutamist São Tomé ja Príncipe vetes ning toetada São Tomé ja Príncipe kalandussektorit mõlema poole huvides.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Läbirääkimised kalandusalase partnerluslepingu uue protokolli sõlmimiseks São Tomé ja Príncipega on osa liidu välistegevusest seoses Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikidega ning need vastavad eelkõige liidu eesmärkidele austada demokraatlikke põhimõtteid ja inimõigusi.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Valitud õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise leping, mille artikli 43 lõikes 3 on sätestatud, et nõukogu kiidab kalapüügivõimaluste jaotamise heaks komisjoni ettepaneku alusel.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Tegevusvaldkond on ainupädevusse kuuluv.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigi ning Euroopa Ühenduse vaheline kalandusalane partnerlusleping (edaspidi „leping“) jõustus 29. augustil 2011 ja seda on hiljem vaikimisi pikendatud. Lepingu viimane protokoll, mis jõustus 23. mail 2014, kaotas kehtivuse 22. mail 2018. Komisjon pidas kindlaksmääratud läbirääkimisjuhiste alusel läbirääkimisi São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigi (edaspidi „São Tomé ja Príncipe“) valitsusega, et sõlmida lepingu uus protokoll. Nende läbirääkimiste tulemusena parafeeriti 17. aprillil 2019 uus protokoll. Protokoll kehtib viis aastat alates selle ajutise kohaldamise kuupäevast, st kuupäevast, mil see allkirjastati, nagu on osutatud artiklis 15.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Kooskõlas kalanduspoliitika reformi prioriteetidega on uue protokolliga tagatud Euroopa Liidu laevadele kalapüügivõimalused São Tomé ja Príncipe vetes, lähtudes parimatest kättesaadavatest teaduslikest nõuannetest ja järgides Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) soovitusi. Uue protokolli puhul on arvesse võetud eelmise protokolli (2014–2018) hindamise tulemusi ning uue protokolli sõlmimist käsitlevat ettevaatavat hinnangut. Mõlema hinnangu koostajaks olid väliseksperdid. Protokoll võimaldab Euroopa Liidul ning São Tomél ja Príncipel teha tihedamat koostööd, et edendada kalavarude vastutustundlikku kasutamist São Tomé ja Príncipe vetes ning toetada São Tomé ja Príncipe sinist majandust mõlema poole huvides. Protokolliga on ette nähtud kalapüügivõimalused järgmistele laevakategooriatele: – 28 tuunikülmutusseinerit, – 6 triivõngelaeva.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Läbirääkimised kalandusalase partnerluslepingu uue protokolli sõlmimiseks São Toméga ja Príncipega on osa liidu välistegevusest seoses Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (edaspidi „AKV“) riikidega ning vastavad eelkõige liidu eesmärkidele austada demokraatlikke põhimõtteid ja inimõigusi.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Valitud õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise leping, mille artikli 43 lõikega 2 on kehtestatud ühine kalanduspoliitika ja artikli 218 lõikega 5 on kehtestatud ELi ja kolmandate riikide vaheliste lepingute sõlmimise ja lepingute ajutise kohaldamise kord.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Ettepanek tehakse Euroopa Liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas.

•Proportsionaalsus

Ettepanek on proportsionaalne ühise kalanduspoliitika määruse artiklis 31 kehtestatud eesmärgiga luua õiguslik, keskkonnaalane, majanduslik ja sotsiaalne juhtimisraamistik Euroopa Liidu kalalaevade püügitegevuseks kolmanda riigi vetes. Ettepanek vastab nimetatud sätetele ja sama määruse artikli 32 sätetele kolmandatele riikidele antava finantsabi kohta.
11. EAFi finantsmääruse artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus esitatud osamaksunõuded hõlmavad seetõttu EIP puhul 10. EAFi summasid ning Euroopa Komisjoni puhul 11. EAFi summasid.

11. EAFi finantsmääruse artikli 19 lõike 2 kohaselt peab nõukogu tegema käesoleva ettepaneku kohta otsuse 15. novembriks.

11. EAFi finantsmääruse artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei maksa osamaksusummat tähtaegselt, peab ta tasuma maksmata jäänud summalt viivist vastavalt samas artiklis sätestatud intressi maksmise korrale.

2019/0230 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

milles käsitletakse liikmesriikide Euroopa Arengufondi osamaksusid, sealhulgas 2021. aasta ülemmäära, 2020. aasta osamaksu ja 2020. aasta osamaksu esimese osa suurust ning hinnangulist ja mittesiduvat prognoosi 2022. ja 2023. aasta osamaksu suuruse kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste esindajate vahel Euroopa Liidu abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) alusel vastavalt AKV-ELi partnerluslepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu neljandat osa (edaspidi „sisekokkulepe“), eriti selle artiklit 7,

võttes arvesse nõukogu 26. novembri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1877, mis käsitleb 11. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust (edaspidi „11. EAFi finantsmäärus“), eriti selle artikli 19 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Võttes arvesse ettepanekut EAFi eelarve kohta vastavalt komisjoni ettepanekule 2020. aasta järgse välistegevuse rahastamisvahendi kohta, esitab Euroopa Komisjon 11. EAFi finantsmääruse artiklites 19–22 sätestatud korras 15. oktoobriks 2019 ettepaneku, millega nähakse ette a) liikmesriikide 2021. aasta osamaksu ülemmäär, b) 2020. aasta osamaksu suurus, c) 2020. aasta osamaksu esimese osa suurus ja d) hinnanguline mittesiduv prognoos 2022. ja 2023. aasta osamaksu suuruse kohta,

(2)Euroopa Investeerimispank (EIP) on saatnud komisjonile oma hallatavate rahastamisvahendite kohta kulukohustuste ja maksete ajakohastatud prognoosi vastavalt 11. EAFi finantsmääruse artiklile 46,

(3)11. EAFi finantsmääruse artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide raames ette nähtud summad. Seepärast tuleks esitada nõue tasuda 10. EAFi osamaks EIP-le ja 11. EAFi osamaks komisjonile,

(4)Nõukogu võttis 26. juunil 2019 komisjoni ettepaneku alusel vastu otsuse (EL) 2019/1093, milles määratakse liikmesriikide 2020. aasta EAFi osamaksu summad järgmiselt: komisjonile 4 400 000 000 eurot ja Euroopa Investeerimispangale 300 000 000 eurot,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Liikmesriikide EAFi osamaksu ülemmäär 2021. aastal on 4 000 000 000 eurot. See jagatakse nii, et komisjoni osa on 3 700 000 000 eurot ja EIP osa on 300 000 000 eurot.

Artikkel 2
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (ühise kalanduspoliitika kohta) („ühise kalanduspoliitika alusmäärus“) eesmärk on tagada vee-elusressursside selline kasutamine, millega luuakse säästvad majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsed tingimused. Oluline vahend nende eesmärkide saavutamisel on iga-aastane kalapüügivõimaluste kindlaksmääramine. Kõigi kalapüügivõimalusi käsitlevate määrustega on vaja piirata kalavarude püüki sellise tasemeni, mis on kooskõlas ühise kalanduspoliitika üldeesmärkidega.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks teatavate Vahemere ja Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused.

Pärast Vahemere lääneosa põhjalähedaste kalavarude mitmeaastase kava vastuvõtmist ja jõustumist kehtestatakse käesoleva ettepanekuga kõnealuse piirkonna asjaomaste liikmesriikide (Hispaania, Prantsusmaa ja Itaalia) kalapüügivõimalused, väljendatud maksimaalse lubatud püügikoormusena.

Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse ka kalapüügivõimalused Vahemere üldise kalanduskomisjoni (edaspidi „GFCM“) raames sõlmitud kokkulepete põhjal. Tegemist on piirkondliku kalandusorganisatsiooniga, mille pädevusse kuulub Vahemere ja Musta mere bioloogiliste ressursside kaitse ja majandamine. Euroopa Liit on koos Bulgaaria, Horvaatia, Küprose, Prantsusmaa, Kreeka, Itaalia, Malta, Rumeenia, Sloveenia ja Hispaaniaga GFCMi liige. GFCMi raames võetud meetmed on selle liikmete jaoks siduvad.

Musta mere puhul kehtestatakse käesoleva ettepanekuga ühepoolne kvoot kilu jaoks, et säilitada kalastussuremuse praegune tase. Hariliku kammelja puhul võetakse ettepanekuga üle GFCMi kehtestatud lubatud kogupüük ja kvoodid.

Lõplik eesmärk on saavutada ja säilitada selline kalavarude tase, mis võimaldab kindlustada maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. See eesmärk on lisatud sõnaselgelt ühise kalanduspoliitika alusmäärusesse, mille artikli 2 lõikes 2 on sätestatud, et see eesmärk „saavutatakse võimaluse korral 2015. aastaks ning [...] kõikidele varudele hiljemalt 2020. aastaks.“ See kajastab liidu võetud kohustusi seoses 2002. aastal Johannesburgis toimunud ülemaailmse säästva arengu tippkohtumise järelduste ja eesmärgi saavutamiseks väljatöötatud rakenduskavaga. Samas, arvestades tähtaja (2020. aasta) lähedust ja sellega kaasnevat püügikoormuse märkimisväärset vähendamist, on Vahemere lääneosa põhjalähedaste liikide püügi mitmeaastase kava eesmärk saavutada kalastussuremus maksimaalse jätkusuutliku saagikuse juures järk-järgult võimaluse korral 2020. aastaks, kuid hiljemalt 1. jaanuariks 2025.

Kuigi see on esimene kord, mil kavandatakse kalapüügivõimalusi käsitlev eraldi määrus nii Vahemere kui ka Musta mere jaoks, määratakse kalapüügivõimalused kindlaks iga-aastase majandamistsükli jaoks. Varasematel aastatel on kalapüügivõimalused kindlaks määratud Musta mere ja Vahemere üldise kalanduskomisjoni lepinguga hõlmatud piirkonnale. 2020. aasta kalapüügivõimalused tuleb kehtestada ka Vahemere lääneosa põhjalähedaste liikide püügiks pärast mitmeaastase kava vastuvõtmist ja jõustumist.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu võttis 8. juulil 2019 vastu otsuse, millega antakse Euroopa Komisjonile volitused alustada läbirääkimisi, et uuendada ELi ja Mauritaania Islamivabariigi vahelist kalandusalast partnerluslepingut ja lepingu rakendusprotokolli, millega määratakse kindlaks partnerluslepinguga ettenähtud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus, ning mis kaotab kehtivuse 15. novembril 2019.

Volitustega nähakse ette, et juhul, kui läbirääkimised Euroopa Liidu ja Mauritaania Islamivabariigi vahel uue säästva kalapüügi partnerluslepingu ja selle rakendusprotokolli üle kestavad oodatust kauem, ning selleks, et vältida püügitegevuse katkemist pikaks perioodiks, peaks komisjonil olema võimalus leppida Mauritaania Islamivabariigiga kokku, et kehtivat partnerluslepingut ja selle protokolli pikendatakse maksimaalselt üheks aastaks, jätkates samal ajal püüdlusi jõuda kokkuleppele uue säästva kalapüügi partnerluslepingu suhtes vastavalt volituses määratletud eesmärkidele.

Läbirääkimiste esimeses voorus (2.–4. september 2019) jõudsid Euroopa Liidu ja Mauritaania Islamivabariigi läbirääkijad ühisele seisukohale, et keerukate läbirääkimiste lõpuleviimiseks on vaja mitut läbirääkimisvooru. Seepärast leppisid pooled kokku protokolli kehtivusaja pikendamises üheks aastaks vastavalt nõukogu antud volitustele. Pikendamine on sätestatud kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppes, mis parafeeriti Brüsselis 4. septembril 2019.

Selleks et vältida Euroopa kalalaevastiku püügitegevuse katkemist Mauritaania vetes, on vaja kiiresti vastu võtta nõukogu otsus kirjavahetuse vormis kokkuleppe heakskiitmise kohta, et mõlemad pooled saaksid kokkuleppele alla kirjutada enne 15. novembrit 2019, mil praegune protokoll kaotab kehtivuse.

Ettepaneku eesmärk on kiita heaks protokolli sõlmimine.

Protokolli eesmärk on sätestada Euroopa Liidu laevade kalapüügivõimalused Mauritaania vetes kalavarude kasutamata ülejäägi piires, võttes arvesse eelkõige Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) teadusalaseid hinnanguid ning lähtudes teadusuuringutest ja järgides Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) soovitusi. Lisaks on partnerluslepingu eesmärk tihendada koostööd Euroopa Liidu ja Mauritaania Islamivabariigi vahel, et luua mõlema lepinguosalise huvides partnerlusraamistik säästva kalanduspoliitika ja kalavarude vastutustundliku kasutuse arenguks Mauritaania Islamivabariigi kalapüügipiirkonnas.

Protokolliga on ette nähtud kalapüügivõimalused järgmistele laevakategooriatele:
Selleks et jälgida lepingu mõju asjaomasele elanikkonnale ja kõnealuse territooriumi loodusvarade kasutamisele, on lepinguga sõnaselgelt ette nähtud asjakohane raamistik ja menetlus, et lepinguosalised saaksid korrapärase teabevahetuse abil hinnata lepingu mõju selle rakendamise ajal. Euroopa Liit ja Maroko leppisid kokku teabe vahetamises vähemalt kord aastas, tehes seda ELi-Maroko assotsieerimislepingu raames asutatud assotsieerimiskomitees. Käesoleva ettepaneku eesmärk ongi määrata kindlaks lepingus sätestatud hindamise täpne kord, et see assotsiatsioonikomitees vastu võtta.

Teabevahetuse eesmärk vastab komisjoni talituse ja Euroopa välisteenistuse eespool nimetatud aruandes nimetatud eesmärgile.

Mis puutub territooriumi majandusele avalduvasse mõjusse, käsitlevad praegu kättesaadavad andmed peamiselt põllumajandust ja kalandust, kuid soodustused on seotud kõigi toodetega; seega võivad vahetatavad andmed muutuda vastavalt Lääne-Sahara tegevusele. Seejuures ei seondu andmevahetus üksnes majanduslike aspektidega (eelistega kitsamas tähenduses); see peab võimaldama ka laiemat hindamist, mis hõlmab näiteks säästvat arengut ja mõju loodusvarade kasutamisele.

Lisaks lepingus sätestatud teabevahetusele on Maroko nõustunud looma Lääne-Saharast pärinevate toodete Euroopa Liitu eksportimist käsitlevate statistiliste andmete kogumise süsteemi; need andmed tehakse igakuiselt kättesaadavaks komisjonile ja liikmesriikide tolliasutustele.

Peale selle rõhutab 25. oktoobri 2018. aasta lepingus sisalduv sõna „vastastikune“ seda, et teabevahetus ei ole ühepoolne. Seega võib Maroko küsida Euroopa Liidult teavet teatavate talle huvi pakkuvate tootekategooriate tootmise ja nendega kauplemise kohta, tuginedes olemasolevatele infosüsteemidele.

Käesolev ettepanek on kooskõlas kehtiva kaubanduspoliitikaga. Samuti on ettepanek kooskõlas Euroopa naabruspoliitika üldiste eesmärkidega ja liidu üldise Marokot käsitleva poliitikaga, mille eesmärk on tugevdada eripartnerlust nimetatud riigiga, ilma et see mõjutaks ÜROs Lääne-Sahara küsimuses läbiviidava menetluse tulemust.