Aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse kavandatud ületamine oleks komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt ajutine, kuna prognoosi kohaselt väheneb eelarvepuudujääk 2021. aastal alla 3 % SKPst. Kuid need prognoosid on äärmiselt ebakindlad.

Aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse kavandatud ületamine 2020. aastal on erandlik, kuna selle põhjuseks on tõsine majandussurutis. Võttes arvesse COVID-19 pandeemia mõju Kreeka majandusele, prognoositakse komisjoni kevadprognoosis, et reaalne SKP väheneb 2020. aastal 9,7 %.

2020. aasta stabiilsusprogrammis eeldatakse, et Kreeka valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2020. aastal 4,7 % SKPst, mis ületab aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst.

Seda arvestades on komisjon seega koostanud käesoleva aruande, mis on esimene samm ülemäärase eelarvepuudujäägi puhul. Selles analüüsitakse Kreeka vastavust aluslepingu kohasele eelarvepuudujäägi ja võlakriteeriumile. Aruandes võetakse arvesse kõiki asjakohaseid tegureid ja COVID-19 pandeemiast tingitud suurt majandusšokki.

2020. aastaks kavandatud eelarvepuudujääk on esmapilgul usutav tõend ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta, nagu on määratletud stabiilsuse ja kasvu paktis. Peale selle viitavad 2019. aasta andmed ebapiisavatele edusammudele võla vähendamise sihttasemele vastavuse suunas, mis näitab esmapilgul ülemäärase puudujäägi olemasolu vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktis määratletule.

20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise korral. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Parandusliku osa puhul võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel ka otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamist 2017. aasta septembris kehtis Kreeka suhtes kolmeaastane üleminekuperiood, et tagada piisavad edusammud võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. Üleminekuperiood algas 2017. aastal ja lõppes 2019. aastal. Selleks et tagada üleminekuperioodil pidev ja tulemuslik liikumine eesmärgi poole, peaks Kreeka vastama korraga järgmisele kahele tingimusele:

a.esiteks ei tohiks aastase struktuurse kohanduse ja minimaalse lineaarse struktuurse kohanduse (MLSA) erinevus olla suurem kui ¼ % SKPst, mis tagab, et üleminekuperioodi lõpuks on võla vähendamise sihttase saavutatud;

b.teiseks ei tohiks ülejäänud aastane struktuurne kohandus ületada üleminekuperioodil ühelgi hetkel ¾ % SKPst (välja arvatud juhul, kui esimene tingimus toob kaasa aastase eelarvekohanduse, mis on suurem kui ¾ % SKPst).

Esitatud andmed näitavad, et Kreeka ei teinud 2019. aastal piisavaid edusamme võla vähendamise sihttaseme saavutamisel, sest struktuurne eelarvepositsioon halvenes eelmisel aastal ligikaudu –2,2 % SKPst võrreldes kohaldatava MLSAga 0,8 % SKPst.

Seega näitab analüüs, et esmapilgul ei ole võlakriteerium 2019. aasta eelarve täitmise andmete põhjal täidetud.

4. Asjakohased tegurid

Aluslepingu artikli 126 lõikes 3 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei vasta ühele või mõlemale kriteeriumile, peab komisjon koostama aruande. Aruandes tuleb võtta „arvesse ka seda, kas eelarvepuudujääk ületab riigi investeerimiskulutused, samuti kõiki muid asjassepuutuvaid tegureid, kaasa arvatud liikmesriigi keskmise pikkusega perioodi majandus- ja eelarveseisund“.

Neid tegureid on lisaks selgitatud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3, milles on samuti sätestatud, et asjakohast tähelepanu tuleb pöörata „kõikidele teistele teguritele, mis on asjaomase liikmesriigi arvates olulised, et põhjalikult hinnata puudujäägi- ja võlakriteeriumide järgimist, ning millest liikmesriik on nõukogule ja komisjonile teada andnud“.

Kui võlakriteeriumi ilmselgelt ei järgita, on asjaomaste tegurite analüüs eriti põhjendatud, arvestades, et tegurid, mis ei ole valitsuse kontrolli all, mõjutavad võladünaamikat suuremal määral kui eelarvepuudujääki. See kajastub määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 4, milles on sätestatud, et kui hinnatakse võlakriteeriumi järgimist, võetakse rikkumise suurusest olenemata arvesse asjaomaseid tegureid. Seoses sellega tuleb võlakriteeriumi järgimist hinnates võtta arvesse vähemalt kolme järgmist põhiaspekti, arvestades nende mõju võladünaamikale ja jätkusuutlikkusele: i) keskpika perioodi eelarve-eesmärgi või selle suunas liikumisel nõutava kohandamiskava järgimine, ii) struktuurireformide rakendamine ja iii) valitsevad majandustingimused.

Mis puudutab võlakriteeriumi järgimist 2020. aastal, siis määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõike 4 kohaselt ei saa siiski menetluses, mille tulemusel tehakse Kreeka võlakriteeriumi põhjal otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta, asjakohaseid tegureid arvesse võtta, sest valitsemissektori võla suhe SKPsse ületab kontrollväärtust 60 % SKPst ja topelttingimus (valitsemissektori eelarvepuudujääk on kontrollväärtuselähedane ja kontrollväärtuse ületamine on ajutine) ei ole täidetud.

Praeguses olukorras on peamine lisategur, mida tuleb 2020. aasta puhul arvesse võtta, COVID-19 pandeemia majanduslik mõju. Pandeemial on väga arvestatav mõju eelarveseisundile ja see toob kaasa väga ebakindlad väljavaated. Pandeemia on viinud ka üldise vabastusklausli aktiveerimiseni.

4.1. COVID-19 pandeemia ja üldise vabastusklausli aktiveerimine

COVID-19 pandeemia on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on märkimisväärne negatiivne mõju kogu Euroopa Liidus. Mõju SKP kasvule sõltub nii pandeemia kestusest kui ka meetmetest, mida riiklikud ametiasutused võtavad Euroopa ja ülemaailmsel tasandil pandeemia leviku aeglustamiseks, tootmisvõimsuse kaitsmiseks ja kogunõudluse toetamiseks. Liikmesriigid on juba võtnud või võtmas eelarvemeetmeid, et suurendada tervishoiusüsteemide suutlikkust ning aidata eriti palju kannatanud üksikisikuid ja majandussektoreid. Vastu on võetud ka märkimisväärsed likviidsustoetuse meetmed ja muud garantiid. Kui üksikasjalikumast teabest ei tulene teisiti, peavad pädevad statistikaasutused uurima, kas neil meetmetel on vahetu mõju valitsemissektori eelarvepositsioonile või mitte. Koos majandustegevuse aeglustumisega suurendavad need meetmed märkimisväärselt valitsemissektori eelarvepuudujääki ja võlapositsiooni.

4.2. Keskpika perioodi majandusseisund, sealhulgas struktuurireformid

Alates 2016. aastast on SKP reaalkasv taastunud tänu netoekspordile ja eratarbimisele. Nominaalne kasv suurenes kuni 2018. aastani, kuid vähenes mõnevõrra 2019. aastal. Selgitades Kreeka piisavate edusammude puudumist võla vähendamise sihttaseme saavutamisel 2019. aastal, ei saa siiski väita, et makromajanduslikud tingimused on leevendav tegur.

Eeldatavasti mõjutavad COVID-19 puhang ja sellega seotud liikumispiirangud majandustegevust tõsiselt. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks SKP vähenema 2020. aastal 9,7 %, kusjuures turismi- ja laevandusteenused – kaks Kreeka majanduse jaoks väga olulist sektorit – peaksid eriti rängalt kannatama ning töötuse oodatav suurenemine võib samuti vähendada sisenõudlust. Makromajanduslikku väljavaadet iseloomustab erakordselt suur ebakindlus, mis on seotud pandeemia kestuse ja selle majandusliku mõjuga. See on leevendav tegur Kreeka eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmise hindamisel 2020. aastal.

Komisjon andis oma 2020. aasta riigiaruandes hinnangu, et Kreeka on teinud mõningaid edusamme 2019. aasta riigipõhiste soovituste järgimisel. Täpsemalt jätkas Kreeka reforme kooskõlas eurorühma 22. juuni 2018. aasta kohtumisel võetud programmijärgsete kohustustega. 2019. aastal rakendas Kreeka olulisi reforme, mille eesmärk on suurendada Kreeka avaliku sektori tõhusust, tugevdada sotsiaalpoliitika tulemuslikkust, edendada erastamiskava ja parandada veelgi ettevõtluskeskkonna kvaliteeti. Eelkõige jätkasid ametiasutused meetmete võtmist, et suurendada avaliku sektori tulude sõltumatu asutuse suutlikkust ja tõhustada avaliku halduse personalijuhtimist. Finantssektoris tehti jätkuvalt teatavaid edusamme seoses reformidega, mida on vaja viivislaenude mahu vähendamiseks. Ametiasutused järgisid ka laiemat reformikava, näiteks hea õigusloome, e-valitsuse ja hariduse valdkonnas.

4.3. Keskpika perioodi eelarvepositsioon, sealhulgas valitsemissektori investeeringud

Valitsemissektori eelarveülejääk suurenes 1,0 %-lt SKPst 2018. aastal 1,5 %-le SKPst 2019. aastal tänu tugevale majanduskasvule, väiksemale kulude kasvule ja selliste summade laekumisele, mis on samaväärsed tuluga, mida euroala riikide keskpangad teenivad netofinantsvarade ja väärtpaberituruprogrammi kokkuleppe alusel omatavatelt Kreeka riigivõlakirjadelt. Avaliku sektori investeeringud on hinnanguliselt vähenenud 3,0 %-lt SKPst 2018. aastal 2,2 %-le SKPst 2019. aastal.

Kuna makromajandusliku kohandamisprogrammi (edaspidi „programm“) rakendamise kestel oli Kreeka vabastatud stabiilsusprogrammide esitamisest, ei ole Kreeka ametiasutused kehtestanud 2019. aastaks keskpika perioodi eelarve-eesmärki. 2018. aasta kevadel ei esitanud nõukogu Euroopa poolaasta raames Kreekale riigipõhist soovitust, kuna vastavalt määruse (EL) nr 472/2013 artiklile 12 oli Kreeka Euroopa poolaasta kontekstis toimuvast järelevalvest ja hindamisest vabastatud, sest ta rakendas sel ajal programmi. Sellest olukorrast tulenevalt hinnatakse 2019. aastat ilma keskpika perioodi eelarve-eesmärgita, võttes arvesse eespool nimetatud tegureid, nõukogu soovitatavat esmase eelarveülejäägi eesmärki, mida jälgitakse tõhustatud järelevalve menetluse raames, ja struktuurset eelarvetasakaalu 2019. aastal.