(5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit. Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises esitas komisjon enda seisukoha, et kui tehakse otsust üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta, tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamine kvantitatiivne kriteerium peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Võttes arvesse suurenenud ebakindlust ja majandusväljavaateid ohustavaid suuri langusriske Euroopas toimuva sõja kontekstis, enneolematut energiahindade tõusu ja jätkuvaid häireid tarneahelates, on põhjendatud stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamisaja pikendamine 2023. aasta lõpuni.

(4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitikaprioriteetide saavutamiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa nendest. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

(3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid kodumajapidamisi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv, millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele.

(1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241, millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu, jõustus 19. veebruaril 2021. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

(6)2021. aasta stabiilsusprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisi kohaselt on eelarvepoliitikat praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (v.a kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavaid kulusid. Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, tuleks üldisest eelarvepoliitikast kaugemale minnes pöörata tähelepanu ka riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja välja jäetud COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

(7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist. Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosi makromajandusliku prognoosi kohaselt näib asjakohane minna 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt üle 2023. aasta üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale, kuid samal ajal tuleb olla valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti erinevad ja nendes tuleks võtta arvesse võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles võtma neid suuniseid arvesse oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandusarengut ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

(8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aasta eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja täiendavaid langusriske ning võrreldes talveprognoosiga suuremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvemeetmete abil suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate kodumajapidamiste ostujõud, et leevendada energiahinna tõusu mõju ja aidata piirata teisest inflatsioonisurvet sihipäraste ja ajutiste meetmete abil; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks, et kohaneda kiiresti muutuvate oludega, ning see peab olema riigiti erinev sõltuvalt nende eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas võttes arvesse kriisi mõju ja Ukrainast põgenenud inimeste sisserännet.

(9)30. aprillil 2021 esitas Läti vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 18 lõikele 1 komisjonile oma riikliku taaste- ja vastupidavuskava. Komisjon on määruse (EL) 2021/241 artikli 19 kohaselt hinnanud taaste- ja vastupidavuskava asjakohasust, tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust kooskõlas kõnealuse määruse V lisas esitatud hindamissuunistega. 13. juulil 2021 võttis nõukogu vastu otsuse Läti taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta. Osamaksete tegemine sõltub komisjoni otsusest, mis on tehtud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 24 lõikele 5 selle kohta, et Läti on rahuldavalt täitnud nõukogu rakendusotsuses sätestatud asjakohased eesmärgid ja sihid. Rahuldav täitmine eeldab, et varem saavutatud eesmärke ja sihte ei ole tagasi pööratud.

(10)22. aprillil 2022 esitas Läti oma 2022. aasta riikliku reformikava ja 26. aprillil 2022 oma 2022. aasta stabiilsusprogrammi kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtajaga. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos. Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklile 27 kajastab 2022. aasta riiklik reformikava ka Läti kaks korda aastas esitatavat aruannet taaste- ja vastupidavuskava täitmisel tehtud edusammude kohta.

(11)23. mail 2022 avaldas komisjon Läti kohta 2022. aasta riigiaruande. Selles hinnati Läti edusamme nõukogu poolt 2019., 2020. ja 2021. aastal vastu võetud asjaomaste riigipõhiste soovituste järgimisel ning tehti taaste ja vastupidavuse tulemustabeli põhjal kokkuvõte sellest, kuidas Läti on taaste- ja vastupidavuskava rakendanud. Selle analüüsi põhjal tehti riigiaruandes kindlaks puudused seoses probleemidega, mida taaste- ja vastupidavuskavas ei käsitleta või käsitletakse ainult osaliselt, ning uute ja esilekerkivate probleemidega, sealhulgas nendega, mis tekivad seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Samuti hinnati Läti edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

(12)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Selles arutati Läti eelarveseisundit, kuna 2021. aastal ületas riigi valitsemissektori eelarvepuudujääk aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei olnud täidetud. Kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ning hindab 2022. aasta sügisel uuesti, kas on asjakohane teha ettepanek algatada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlused.

(13)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Lätil võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Lätil, kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal suurenes 2021. aastal Läti valitsemissektori eelarvepuudujääk 4,5 %-lt SKPst 2020. aastal 7,3 %-le SKPst 2021. aastal. Läti eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, samal ajal kui ajutised erakorralised toetusmeetmed suurenesid 2,8 %-lt SKPst 2020. aastal 5,2 %-le SKPst 2021. aastal. Läti 2021. aasta meetmed on olnud kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Eelarvemeetmed, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal kaalutlusõiguse alusel võttis, olid enamasti ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Samas ei olnud mõned ajavahemikul 2020–2021 valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel võetud meetmed ajutised ega kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega, kusjuures peamiselt hõlmasid need sotsiaalkindlustusmaksete suuruse vähendamist, üksikisiku tulumaksuvaba miinimumi piirmäära suurendamist, meditsiinitöötajate ja õpetajate palkade tõstmist ning sotsiaalhüvitiste miinimummäära suurendamist. Eurostati kinnitatud andmete kohaselt oli valitsemissektori võlg 2021. aastal 44,8 % SKPst.

(14)2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2022. aasta puhul realistlik ja edaspidi konservatiivne. Valitsuse prognoosi kohaselt suureneb reaalne SKP 2022. aastal 2,1 % ja 2023. aastal 2,5 %. Võrdluseks ennustatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis sarnaselt, et reaalne SKP suureneb 2022. aastal 2,0 % ja 2023. aastal natuke rohkem ehk 2,9 % peamiselt selle tõttu, et eratarbimise ja ekspordi puhul on väljavaade positiivsem. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 6,5 %ni SKPst ja 2023. aastal 2,8 %ni SKPst. Suur eelarvepuudujääk 2022. aastal tuleneb peamiselt 2022. aasta eelarvesse lisatud meetmetest, nimelt üksikisiku tulumaksusoodustuse suurendamine, mahukas investeerimispakett ning tervishoiu-, sise- ja haridussektori töötajate palkade suurendamine. Lisaks hoiavad puudujäägi kõrgel tasemel suur valitsuse toetus kodumajapidamistele ja ettevõtetele, et leevendada energiahindade tõusu, ja prognoositud maksutulude aeglasem kasv, mis tuleneb negatiivsest mõjust, mida Venemaa sissetung Ukrainasse majandusele avaldab, hoolimata sellest, et majandusele seoses COVID-19ga antav toetus on 2022. aastal võrreldes 2021. aastaga märkimisväärselt väiksem. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse kasvama 2022. aastal 45,7 %ni ja vähenema 2023. aastal 45,2 %ni. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. ja 2023. aastal vastavalt 7,2 % ja 3,0 % SKPst. See on suurem kui 2022. aasta stabiilsusprogrammis prognoositud eelarvepuudujääk, tingituna peamiselt täiendavatest poliitikameetmetest, mis lisati komisjoni prognoosidele, nimelt riikliku energiavarustuskindluse jaoks reservide loomine vastavalt energiaseadusesse tehtud hiljutistele muudatustele (hinnanguline eelarvemõju 2022. aastal 0,6 % SKPst). Reservide loomisest on usaldusväärselt teatatud, kuid see ei olnud stabiilsusprogrammi ettevalmistamise ajal teada. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse 2022. aastal 47,0 % ja 2023. aastal 46,5 %, mis on stabiilsusprogrammi prognoosist suurem. Erinevus tuleneb suuremast eelarvepuudujäägi prognoosist ja väiksemast nominaalse SKP prognoosist.

Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümne aasta keskmine) potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 2,3 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Läti potentsiaalset majanduskasvu.

(15)2022. aastal kaotab valitsus järk-järgult enamiku COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmetest, nii et ajutised erakorralised toetusmeetmed peaksid prognooside kohaselt vähenema 5,2 %-lt SKPst 2021. aastal 0,8 %-le SKPst 2022. aastal. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetud meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,9 % SKPst ja mis eeldatavasti 2023. aastal kaotatakse. Need meetmed hõlmavad peamiselt kodumajapidamistele ja ettevõtjatele mõeldud energiahinna ülempiiride erinevust, elektritariifi teatavate alakomponentide täielikku katmist riigi poolt ja toetust teatuavatele sotsiaalsetele rühmadele ja vaesematele kodumajapidamistele. Need meetmed on kavandatud ajutistena. Kui aga energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõnedega neist meetmetest jätkata. Mõned neist meetmetest ei ole sihipärased, eelkõige energiahindade üldised ülempiirid. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulud, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,3 % SKPst ja 2023. aastal 0,5 % SKPst, ning kaitsekulutuste suurenemine 2022. aastal (0,1 % SKPst) ja 2023. aastal (0,3 % SKPst).

(16)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Lätil säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud. Samuti soovitas nõukogu Lätil hoida riiklikult rahastatavate jooksvate kulude kasv kontrolli all. Samuti soovitati Lätil juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis, ning samal ajal suurendada investeeringuid, et suurendada kasvupotentsiaali.

(17)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Läti 2022. aasta stabiilsusprogrammis esitatud teabe põhjal prognoositakse, et eelarvepoliitika on 2022. aastal toetav (–3,3 % SKPst), nagu soovitas nõukogu. Läti kavatseb jätkuvalt toetada majanduse taastamist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut täiendavate investeeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga suurenema 0,8 % võrra. Riiklikult rahastatavate investeeringute ekspansiivne panus eelarvepoliitikasse peaks 2022. aastal olema 0,3 protsendipunkti. Seepärast kavatseb Läti säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud, nagu on soovitanud nõukogu. Samal ajal peaks 2022. aasta riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasvu (ilma uute tulumeetmeteta) ekspansiivne panus üldisesse eelarvepoliitikasse olema 1,5 protsendipunkti. See märkimisväärne ekspansiivne panus hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetavate meetmete (0,8 % SKPst) ning Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse andmise kulude (0,3 % SKPst) täiendavat mõju. Läti hoiab 2022. aastal riiklikult rahastatud jooksvate kulude kasvu üldiselt kontrolli all, sest riiklikult rahastatud jooksvate kulude märkimisväärne ekspansiivne panus 2022. aastal on tingitud peamiselt meetmetest, mille eesmärk on tegeleda energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju ning Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kuludega.

(18)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika mõju – eeldusel et poliitikat ei muudeta – 2023. aastal +3,2 % SKPst. Prognooside kohaselt jätkab Läti 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste kasutamist, et rahastada täiendavaid investeeringuid majanduse taastamise toetuseks. Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muudest liidu vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2022. aastaga suurenema 0,9 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks 2023. aastal olema pärssiv panus 0,8 protsendipunkti SKPst. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse pärssiva panuse 2,7 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete (0,9 % SKPst) järkjärgulise kaotamise ja Ukrainast põgenenud inimestele ajutise kaitse andmisega seotud täiendavate kulude (0,1 % SKPst) mõju.

(19)2022. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järk-järgult vähenema 2,3 %-le SKPst 2024. aastal ja 1,7 %-le SKPst 2025. aastal. Seega peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk jääma programmiperioodil alla 3 % SKPst. Need prognoosid eeldavad tugiprogrammide järkjärgulist kaotamist ja maksutulu kindlat kasvu. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastaks vähenema – 2024. aastal 44,5 %ni ja 2025. aastal 43,4 %ni. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla jätkusuutlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis väikesed.

(20)Läti maksutulude osakaal SKPs on märkimisväärselt väiksem kui ELi keskmine, piirates avalike teenuste rahastamist. Läti saab äriühingu tulumaksust ELis kõige väiksemat tulu (0,7 % SKPst 2020. aastal) ning kinnisvaramaksust saadud tulu on 1,0 % SKPst, samas kui ELi keskmine on 2,3 % SKPst. Lisaks, kuigi keskmise palgasaaja maksukiil on sarnane ELi keskmisele, on tööjõu tegelik maksumäär ELis madalaimate seas, osutades märkimisväärsele võimalusele suurendada tööjõu maksustamisest saadavat tulu parema kogumise ja suurema progressiivsuse abil. Läti avaliku sektori kulutused tervishoiule ja sotsiaalkaitsele on võrreldes ELi keskmisega eriti väikesed, takistades õigeaegset ja võrdset juurdepääsu tervishoiule ja nõuetekohasele sotsiaalabile. Selle tulemusel on Lätis ELi kõige suurem sissetulekute ebavõrdsus, sotsiaalsiirete väikseim mõju vaesuse kaotamisele ja halvimad tervisenäitajad. Vaatamata hiljutisele tõusule jäävad miinimumsissetulek, miinimumpension ja invaliidsushüvitised alla vaesuspiiri. Haavatavate rühmade piiratud juurdepääs kvaliteetsele sotsiaalabile ja -teenustele takistab veelgi sotsiaalset kaasamist. Pikaajalise hoolduse süsteemi on vähe arendatud, kodune ravi ja kogukonnapõhised teenused on piiratud. Sotsiaalkortereid on vähe saada ja tihti ei pakuta nendes sobivaid elamistingimusi. Lisaks erineb sotsiaalabi piirkonniti ja ei ole tihti piisavalt sihipärane. Vara ja kapitali kõrgem maksustamine ja sissetuleku maksustamise suurem progressiivsus pakuvad parimat potentsiaali maksutulu suurendamiseks, sest need allikad on jätkuvalt võrreldes ELi keskmisega alakasutatud. Lisaks peaksid varimajanduse vähendamiseks tehtavad jõupingutused jätkuma ka pärast taaste- ja vastupidavuskavas kavandatud meetmeid.

(21)Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 19 lõike 3 punktile b ja V lisa kriteeriumile 2.2 sisaldab taaste- ja vastupidavuskava ulatuslikke üksteist vastastikku tugevdavaid reforme ja investeeringuid, mis tuleb rakendada 2026. aastaks. Need aitavad lahendada kõiki majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme või olulist osa majanduslikest ja sotsiaalsetest probleemidest, millele on osutatud riigipõhistes soovitustes, mille nõukogu esitas Lätile Euroopa poolaasta raames 2019. ja 2020. aastal, nagu ka riigipõhistes soovitustes, mis esitati enne kava vastuvõtmise kuupäeva. Eelkõige hõlmab Läti kava meetmeid, mille abil kavatsetakse tegeleda erinevas ulatuses kõigi kuue üldise probleemiga – eelarve, inimkapital, avalik haldus, tootlikkus ning digi- ja rohepööre. Kava sisaldab reforme, mis on seotud kõrgharidusasutuste juhtimise ja rahastamisega, laiaulatusliku personalistrateegia rakendamisega tervishoius ning miinimumsissetuleku toetuse indekseerimise kasutuselevõtuga. Suured investeeringud hõlmavad Riia transpordipiirkonna keskkonnahoidlikumaks muutmist, hankides selleks keskkonnahoidlikke ühissõidukeid ja renoveerides eramaju ja avalikke hooneid ning ettevõtteid energiatõhusaks. Märkimisväärseid investeeringuid kavatsetakse teha ka selleks, et edendada piirkondlikku arengut, ehitades koole, tööstusparke ja taskukohase hinnaga eluasemeid ning ajakohastades haiglaid. Eeldatakse, et need meetmed suurendavad majanduse kasvupotentsiaali jätkusuutlikul viisil.

(22)Läti taaste- ja vastupidavuskava rakendamine aitab eeldatavasti teha täiendavaid edusamme rohe- ja digipöörde valdkonnas. Läti kliimaeesmärkide saavutamist toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 37,6 %, samas kui digieesmärke toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 21 %. Taaste- ja vastupidavuskava täielik rakendamine kooskõlas asjakohaste eesmärkide ja sihtidega aitab Lätil COVID-19 kriisist kiiresti taastuda, tugevdades samal ajal tema vastupanuvõimet. Sotsiaalpartnerite ja muude asjaomaste sidusrühmade süstemaatiline kaasamine on jätkuvalt oluline taaste- ja vastupidavuskava ning üleüldise majandus- ja tööhõivepoliitika edukaks rakendamiseks, et tagada laialdane isevastutus üldise poliitilise tegevuskava eest.

(23)Läti ei ole veel ametlikult esitanud partnerluslepingut ega muid ühtekuuluvuspoliitika programmidokumente. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1060 peab Läti arvesse võtma asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi ühtekuuluvuspoliitika 2021.–2027. aasta fondide programmitöös. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Taaste- ja vastupidavusrahastu ning ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärisvad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

(24)Lisaks taaste- ja vastupidavuskavas kirjeldatud majanduslikele ja sotsiaalsetele probleemidele seisab Läti silmitsi mitmete muude probleemidega, sealhulgas juurdepääsuga pangalaenudele. Krediidivoog erasektorisse on viimase kümne aasta jooksul olnud enamjaolt negatiivne. 2016. aastal muutus see positiivseks, aga krediidi kasvumäär jäi allapoole SKP kasvumäära. 2020. aastal oli erasektori võlg 66,5 % SKPst võrreldes 78,3 %ga SKPst 5 aastat varem. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks on laenu saamine olnud eriti keeruline osaliselt nende suurema krediidiriski tõttu, kuid neil tuleb toime tulla ka märkimisväärselt suurte laenukulude ja koormava paberimajandusega. Lisaks muudab tagatisena pakutava vara vähene likviidsus väljaspool Riia piirkonda laenu saamise eriti raskeks. See kujutab endast hüpoteeklaenude ja ettevõtete laenude puhul märkimisväärset takistust. Lisaks saaks tarbijatele mõeldud keskkonnahoidlike tehnoloogialahenduste rahastamise muuta taskukohasemaks odavamate ja pikemaajaliste krediiditoodete abil. Poliitilistes pingutustes on peamiselt keskendutud laenuandmise toetamisele, kombineerides selle avaliku sektori toetustega. Kuid sellega kaasnevad märkimisväärsed kulud valitsuse eelarve jaoks, mistõttu ei ole see laenuandmise edendamiseks jätkusuutlik. Laenupakkumise piirangute vähendamiseks on vaja ärikeskkonna läbipaistvuse ja usaldusväärsuse üldist paranemist, sealhulgas varimajanduse vähendamist. Lisaks on ruumi suurendada laenude sissenõudmismäära, mis vähendaks pankade viivislaenudega seotud kulusid ja mida saaks edendada tõhusama õigussüsteemi abil. Sihtotstarbelised laenu- ja tagatisskeemid võivad aidata vähendada likviidsusriski, millega pangad peavad silmitsi seisma, kui võtavad vastu tagatisi suhteliselt mittelikviidsetelt turgudelt. Avalikud laenuskeemid strateegiliselt oluliste investeeringute jaoks, nagu rohepööre ja piirkondlik areng, võivad suurendada tõhusat konkurentsi pangandusturul või täita turulõhe seal, kus pangapoolne rahastamine on liiga kallis või kus see ei ole saadaval. Lisaks pakuvad avalikud tagatis- ja laenuskeemid võrreldes toetuskavadega märkimisväärselt kulutõhusamat viisi eralaenamise toetamiseks. Lisaks pangapoolse rahastamise tõketele on Läti alternatiivsete rahastamisallikate turgu vähe arendatud ja sel on potentsiaal parandada ettevõtete juurdepääsu rahastamisele.