Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV kontsessioonilepingute sõlmimise kohta /* KOM/2011/0897 lõplik - 2011/0437 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Komisjon teatas kavatsusest võtta vastu kontsessioone käsitlev seadusandlik algatus oma 13. aprilli 2011. aasta teatises „Ühtse turu akt – kaksteist vahendit majanduskasvu edendamiseks ja usalduse suurendamiseks”. Ehitustööde kontsessioonide andmist reguleeritakse praegu üksnes piiratud arvu teiseste õigusaktidega, teenuste kontsessioone aga ainult Euroopa Liidu toimimise lepingu üldpõhimõtetega. Selline seaduselünk põhjustab tõsiseid moonutusi siseturul, piirates Euroopa ettevõtjate, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate juurdepääsu kontsessioonilepingutega seotud majanduslikele võimalustele. Selline õiguskindluse puudumine vähendab ka tõhusust. Käesoleva algatuse eesmärk on vähendada kontsessioonide andmisega seotud ebakindlust ja seega saavad sellest kasu avaliku sektori hankijad ja ettevõtjad. ELi õigusaktidega ei piirata avaliku sektori hankija või võrgustiku sektori hankija vabadust täita avalikke huve teenivaid ülesandeid oma pädevuse piires oma vahendeid kasutades, kuid kui avaliku sektori hankija otsustab selliste ülesannete täitmisel kasutada välise üksuse abi, tuleb kõigile ELi ettevõtjatele tagada tegelik juurdepääs turule. Arvestades paljude ELi liikmesriikide rangeid eelarvepiiranguid ja majandusraskusi, on avaliku sektori vahendite tõhus jaotamine eriti oluline. Kontsessioonide andmise asjakohane õigusraamistik soodustaks avaliku ja erasektori investeeringuid taristutesse ja strateegilistesse teenustesse majanduslikult kõige tasuvamal viisil. Kontsessioone käsitleva seadusandliku algatuse võimalusi avaliku ja erasektori partnerlust toetava ELi raamistiku loomiseks käsitleti komisjoni 2009. aasta teatises „Era- ja avaliku sektori investeeringute kasutamine majanduse elavdamiseks ja pikaajalise struktuurimuutuse saavutamiseks: avaliku ja erasektori partnerluse arendamine”. Käesolev eelnõu esitatakse riigihankedirektiivide läbivaatamise raames[1]. Selle tulemusel võetakse vastu eraldi õigusakt, millega reguleeritakse kontsessionnide andmist ning mille eesmärk koos kahe ettepanekuga vaadata läbi riigihankedirektiivid (2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ) on luua riigihangete jaoks ajakohastatud õigusraamistik. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Ajavahemikul 12. mai kuni 9. juuli 2010 toimus komisjoni internetiarutelu avalikkusega. Ajavahemikul 5. august kuni 30. september 2010 peeti avalik arutelu äriringkondade, sotsiaalpartnerite ja võrgustiku sektori hankijatega. Arutelude käigus leidis kinnitust, et õiguskindluse puudumine põhjustas probleeme, ja ilmnesid tõkked, millega ettevõtjad seisavad silmitsi seoses turulepääsuga. Ka näitasid arutelud, et tuleks võtta asjakohaseid ELi meetmeid. Arutelude tulemused on esitatud veebisaidil http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2010/concessions_en.htm Kõnealuseid järeldusi kinnitati ka mitmel kahepoolsel kohtumisel liikmesriikide, kohalike omavalitsuste, kõnealustes valdkondades tegutsevate ettevõtjate esindajatega ja tööstusharu ühendustega. Arutelude käigus kogutud teavet võeti arvesse mõju hindamise aruandes, mida mõju hindamise komitee analüüsis ja mille ta kinnitas 21. märtsil 2011. Mõju hindamise komitee soovitas eelkõige esitada täiendavaid tõendeid probleemide ulatuse, tuvastatud moonutuste tagajärgede, riigihankelepingute ja kontsessioonide erineva kohtlemise ning mõjuhinnangu analüüside ja valikuvõimaluste võrdluse kohta. Neid soovitusi võeti mõjuhinnangu uuesti esitatud versioonis arvesse. Mõju hindamise komitee arvamus aruande kohta on avaldatud koos käesoleva ettepanekuga, mõju hindamise aruandega ja aruande kokkuvõttega. Aruanne kinnitas, et on vaja uusi õigusakte. Selles leiti, et tingimused ei ole ettevõtjate jaoks võrdsed, mistõttu jäävad ärivõimalused tihti kasutamata. Selline olukord suurendab kulusid ning kahjustab teistes liikmesriikides asuvaid konkurente, avaliku sektori hankijaid, võrgustiku sektori hankijaid ja tarbijaid. Lisaks jäävad nii kontsessioonide määratlus kui ka aluslepingust tulenevate läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise kohustuste täpne sisu selgusetuks. Sellest tingitud õiguskindluse puudumine suurendab ebaseaduslikult sõlmitud lepingute tühistamise või ennetähtaegse lõpetamise ohtu ning paneb ametiasutused kontsessioonide kasutamisest loobuma, ehkki kontsessioonileping võiks olla heaks lahenduseks. Isegi siis, kui liikmesriigid võtaksid vastu õigusakti, millega luuakse aluslepingu põhimõtetele tuginev õigusraamistik, puuduks endiselt õiguskindlus seoses sellega, kuidas riikide seadusandjad kõnealuseid põhimõtteid tõlgendavad, ning säiliksid märkimisväärsed erinevused eri liikmesriikide õigusaktide vahel. Teatavatel juhtudel on märgitud, et tulenevalt siseriiklike õigusaktide täielikust puudumisest antakse kontsessioone vahetult, millega kaasnevad kuritarvitused ja isegi korruptsioon. Optimaalse lahendusena pakuti ehitustööde riigikontsessioonide suhtes praegu kohaldavatel sätetel põhinevat õigusakti, mida kohandatakse ja täiendatakse teatavate erisätetega. Piiravam lähenemisviis oleks laiendada kontsessioone riigihankelepingute suhtes kohaldatavate sätetega. Kõnealust lähenemisviisi ei peetud otstarbekaks, kuna on oht, et avaliku sektori hankijad võiksid kontsessioonide kasutamisest loobuda. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG · Õiguslik alus Käesoleva ettepaneku aluseks on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 53 lõige 1, artikkel 62 ja artikkel 114. · Subsidiaarsuse põhimõte Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse ettepaneku selles osas, mis ei kuulu ELi ainupädevusse. Liikmesriigid ei suuda ettepaneku eesmärke täielikult saavutada järgmisel põhjusel. Teatavaid piirmäärasid ületavate riigihangete puhul on menetluste koordineerimine oluline vahend, millega viia lõpule siseturu arendamine riigihangete valdkonnas, tagades ettevõtjatele tõhusa ja võrdse juurdepääsu kontsessioonidele kogu ühtsel turul. Üleeuroopalised hankemenetlused parandavad riigihangete läbipaistvust ja objektiivsust, mille tulemusel tekib märkimisväärne kokkuhoid ja paranevad hangete tulemused, millest saavad kasu liikmesriikide ametiasutused ja selle kaudu ka Euroopa maksumaksjad. Seda eesmärki ei saa vajalikul määral täita liikmesriikide meetmete abil, mis tooks vältimatult kaasa erinevused nõuete vahel ja võimalik, et ka vastuolulised menetluskorrad, mis omakorda suurendavad õiguslikku keerukust ja takistavad põhjendamatult piiriüleseid tegevusi. Seni ei ole paljud liikmesriigid tõlgendanud, selgitanud ega rakendanud aluslepingu asjakohaseid läbipaistvust ja võrdset kohtlemist käsitlevaid põhimõtteid viisil, mis tagaks, et kontsessioonid antakse nõuetekohaselt. On ebatõenäoline, et sellest tuleneva õiguskindluse puudumise ja turgude sulgemisega seotud probleeme saaks lahendada ilma sekkumiseta asjakohasel tasandil. Selleks et kõrvaldada kogu ELi hõlmava kontsessioonituru praegused tõkked, tagada lähenemine ja võrdsed tingimused ning asjade ja teenuste vaba liikumine kõigis 27 liikmesriigis, on vaja võtta meetmeid ELi tasandil. Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. · Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek vastab proportsionaalsuse põhimõttele, sest see ei lähe kaugemale, kui on vaja siseturu nõuetekohase toimimise tagamise eesmärkide saavutamiseks, sätestades kontsessioonide andmise miinimumeeskirjad. Mõju hindamise käigus esitati mitmeid lahendusi. Siis analüüsiti, kas need vastaksid asjakohaselt õigusakti eesmärkidele. Analüüs näitas, et eesmärke ei saa saavutada rikkumismenetluse ega muude selliste mitteseadusandlike vahenditega nagu pehme õiguse vahendid. Leiti, et praegu ehitustööde riigikontsessioonide suhtes kohaldatavad põhisätted ei ole piisavad, sest need ei taga piisavat õiguskindlust ja aluslepingu põhimõtete järgimist. Samas leiti, et üksikasjalikum õigusakt, mis oleks sarnasem riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate kehtivate eeskirjadega, läheks kaugemale sellest, mida on eesmärkide saavutamiseks vaja. · Õigusakti valik Kuna ettepanek põhineb ELi toimimise lepingu artikli 53 lõikel 1, artiklil 62 ja artiklil 114, ei ole aluslepinguga lubatud kasutada määrust, mida kohaldataks nii asjade kui ka teenuste hangete suhtes. Seepärast on kavandatav õigusakt direktiiv. Mitteseadusandlikud valikuvõimalused jäeti mõjuhinnangus esitatud üksikasjalikel põhjustel kõrvale. 4. Mõju eelarvele Ettepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet. 5. Lisateave · Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel Ettepanek sisaldab läbivaatamisklauslit seoses artiklis 5 sätestatud piirmäärade kohaldamise majandusliku mõjuga siseturule. · Ettepaneku üksikasjalik selgitus Eelduste kohaselt tagatakse kavandatava direktiiviga kontsessioonide andmisel läbipaistvus, õiglus ja õiguskindlus ning seega parandatakse investeerimisvõimalusi ja suurendatakse ehitustööde ja teenuste pakkumist ja kvaliteeti. Direktiivi kohaldatakse nende kontsessioonide suhtes, mis antakse pärast selle jõustumist. See säte on kooskõlas muudetud lepinguid käsitlevate Euroopa Liidu Kohtu kohtuotsustega (ilma et see piiraks selliste ajutiste kokkulepete kohaldamist, mis on vajalikud üksnes selleks, et tagada teenuse osutamise jätkumine uue kontsessiooni andmiseni). Eespool osutatud kasu loodetakse saada tänu kontsessiooni andmise suhtes kohaldatavale mitmele menetlusnõudele ja selgitusele, millel on kaks peamist eesmärki: suurendada õiguskindlust ja tagada kõigile Euroopa ettevõtjatele parem juurdepääs kontsessiooniturgudele. Õiguskindlus Käesoleva direktiivi põhieesmärk on tagada kontsessioonide suhtes kohaldatav selge õigusraamistik ja selgelt piiritleda selle raamistiku reguleerimisala. Konkreetsed kohustused kontsessioonide valdkonnas aitavad õiguskindlust suurendada, tagades ühelt poolt avaliku sektori hankijatele ja võrgustiku sektori hankijatele selged eeskirjad, mis hõlmavad kontsessioonide andmist käsitlevaid aluslepingu põhimõtteid, ning andes teiselt poolt ettevõtjatele miinimumtagatised seoses kontsessioonide andmise menetlusega. Määratlus. Käesoleva kontsessioonide andmist käsitleva direktiivi ettepanekuga on ette nähtud kontsessioonide täpsem määratlus, milles osutatakse operatsiooniriski mõistele. Selgitatakse, millist liiki riske käsitatakse operatsiooniriskina ja kuidas määratletakse märkimisväärne risk. Ka osutatakse kontsessioonide maksimaalsele kehtivusajale. Aluslepingust tulenevad kohustused viiakse sisse teisesesse õigusesse. Ettepanekuga laiendatakse enamikke praegu ehitustööde riigikontsessioonide suhtes kohaldatavaid kohustusi kõigile teenuste kontsessioonidele. . Ka sätestatakse selles mitu konkreetset ja täpsemat nõuet, mida kohaldatakse aluslepingu põhimõtete alusel (nagu neid on tõlgendatud Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikas) kontsessioonide andmise menetluse eri etappide suhtes. Lisaks laiendatakse teiseste õigusaktide kohaldamist ka kommunaalteenuste valdkonna kontsessioonilepingutele, mis praegu ei kuulu selliste õigusaktide reguleerimisalasse. Avaliku sektori koostöö. Esineb märkimisväärset õiguskindlusetust seoses sellega, mil määral peaks riigihanke-eeskirjad hõlmama koostööd ametiasutuste vahel. Euroopa Liidu Kohtu asjaomast kohtupraktikat tõlgendavad liikmesriigid ja isegi avaliku sektori hankijad erinevalt. Seepärast selgitatakse käesolevas ettepanekus seda, millistel juhtudel ei kohaldata kontsessioonide andmise eeskirju avaliku sektori hankijate vahel sõlmitud kontsessioonilepingute suhtes. See selgitus lähtub Euroopa Kohtu asjakohase kohtupraktikaga kehtestatud põhimõtetest. Muudatused. Kontsessioonide muutmine nende kehtivusajal on valdkonna esindajate jaoks järjest olulisem ja suurem probleem. Kontsessioonide muutmist käsitlev konkreetne säte hõlmab kohtupraktika käigus kujunenud põhilahendusi ja pakub pragmaatilist lahendust, kuidas lahendada ettearvamatud olukorrad, mis tulenevad kontsessioonide muutmisest nende kehtivusajal. Parem juurdepääs kontsessiooniturule Ettepanekuga on ette nähtud parandada olulisel määral ettevõtjate juurdepääsu kontsessiooniturule. Sätete eesmärk on eelkõige suurendada kontsessioonide andmise menetluse läbipaistvust ja õiglust, vähendades avaliku sektori hankijate ja võrgustiku sektori hankijate meelevaldsust otsuste tegemisel sellistes küsimustes nagu eelnev ja järgnev avalikustamine, menetluslikud tagatised, valikukriteeriumid ja kontsessioonide andmise kriteeriumid ning pakkujate jaoks kehtestatud tähtajad. Peale selle tagatakse nendega õiguskaitse parem kättesaadavus, et hoida ära kõnealuste sätete eiramine või lahendada nende eiramisega seotud probleemid. Avaldamine Euroopa Liidu Teatajas. Selleks et tagada läbipaistvus ja kõigi ettevõtjate võrdne kohtlemine, on käeoleva ettepanekuga ette nähtud vähemalt 5 000 000 euro suuruste kontsessioonilepingute kohustuslik avaldamine. Seda piirmäära, mida juba kohaldatakse ehitustööde kontsessioonide suhtes, on nüüd laiendatud ka teenuste kontsessioonidele, võttes arvesse arutelusid ja uuringuid, mis komisjon korraldas käesoleva ettepaneku ettevalmistamise raames. Selle eesmärk on hoida täiendav halduskoormus ja kulud proportsionaalsed lepingute väärtusega ning keskenduda selget piiriülest huvi pakkuvatele lepingutele. Piirmäära kohaldatakse lepingus sätestatud meetodi alusel arvutatud kõnealuste lepingute väärtuse suhtes. Teenuste puhul kajastab see väärtus kontsessiooni kehtivusajal kontsessionääri poolt osutatavate kõigi teenuste hinnangulist koguväärtust. Uute eeskirjadega on ka kindlaks määratud minimaalne teave, mida võimalikele pakkujatele tuleb anda. Tähtajad. Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse ka mis tahes kontsessiooni andmise menetluse puhul kontsessioonide taotluste esitamise miinimumtähtajaks 52 päeva, nagu praegu kehtib ehitustööde riigikontsessioonide puhul. Kontsessioonide jaoks on otsustatud ette näha pikemad tähtajad kui riigihankelepingute puhul, arvestades seda, et kontsessioonilepingud on tavaliselt keerulisemad. Valiku- ja välistamiskriteeriumid. Ettepanekuga on ette nähtud kohustused seoses valikukriteeriumidega, mida avaliku või võrgustiku sektori hankijatel tuleb järgida kontsessioonide andmisel. Need eeskirjad ei ole nii ranged kui praegu riigihankelepingute suhtes kohaldatavad sarnased sätted. Siiski piiratakse nende eeskirjadega valikukriteeriume kriteeriumidega, mis on seotud pakkuja majandusliku ja tehnilise suutlikkusega, ning piiratakse nõuetekohaste välistamiskriteeriumide ulatust. Pakkumuse hindamise kriteeriumid. Ettepanekuga on ette nähtud kohustus kohaldada objektiivseid kontsessioonide esemega seotud kriteeriume, mis tagavad läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja võrdse kohtlemise põhimõtete järgimise ning pakkumuste hindamise tegeliku konkurentsi tingimustes, mis võimaldab kindlaks teha avaliku või võrgustiku sektori hankija saadavat üldist majanduslikku kasu. Kõnealused kriteeriumid peaksid aitama vältida avaliku ja võrgustiku sektori hankijate meelevaldseid otsuseid ning need kriteeriumid tuleb eelnevalt avaldada ja need peavad olema loetletud kahanevas tähtsuse järjekorras. Liikmesriigid või avaliku sektori hankijad või võrgustiku sektori hankijad, kes seda soovivad, võivad kontsessioonide andmisel ette näha ka majanduslikult soodsaima pakkumuse kriteeriumi ja seda kohaldada. Menetluslikud tagatised. Erinevalt riigihankedirektiividest ei sisalda kavandatavad eeskirjad pakkumuste hindamiseks kasutatavat kindlaksmääratud menetluste kogumit. Selline lahendus võimaldab avaliku sektori hankijatel ja võrgustiku sektori hankijatel järgida kontsessioonide andmisel paindlikumaid menetlusi, mis kajastavad eelkõige liikmesriigi õigustraditsioone ja võimaldavad kontsessioonide andmise menetlust kõige tõhusamalt korraldada. Siiski on ettepanekuga ette nähtud mitu menetluslikku tagatist, mida kohaldatakse kontsessioonide andmise suhtes eelkõige läbirääkimiste ajal. Nende tagatiste eesmärk on tagada õiglane ja läbipaistev menetlus. Parandusmeetmed. Käesoleva ettepanekuga on ette nähtud laiendada heastamisvahendite direktiivide (direktiivid 89/665/EMÜ ja 92/13/EÜ, mida on muudetud direktiiviga 2007/66/EÜ) reguleerimisala kõigile piirmäära ületavatele kontsessioonilepingutel, et tagada kontsessioonide andmise otsuste kohtus vaidlustamise tõhusad vahendid ning tagada minimaalsed õiguskaitsestandardid, mida avaliku sektori hankijad või võrgustiku sektori hankijad peavad järgima. 2011/0437 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV kontsessioonilepingute sõlmimise kohta (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1, artiklit 62 ja artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[2], võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[3], järgides seadusandlikku tavamenetlust ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Liidu tasandil selgete eeskirjade puudumine kontsessioonilepingute sõlmimise kohta suurendab õiguskindlusetust, takistab teenuste vaba osutamist ja häirib siseturu toimimist. Seetõttu ei saa ettevõtjad, eriti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd) kasutada siseturul oma õigusi ja jäävad ilma olulistest ärivõimalustest ning ametiasutused ei pruugi leida parimat kasutust riigi rahale, nii et ELi kodanikud saaksid kasu parima hinnaga kvaliteetteenustest. Kontsessioonide andmise sobilik õigusraamistik tagaks kõigile Euroopa Liidu ettevõtjatele tõhusa ja mittediskrimineeriva juurdepääsu turule ja õiguskindluse, soodustades avaliku sektori investeeringuid taristutesse ja teenustesse, mis on kodanike jaoks strateegilised. (2) Riigihanked täidavad väga olulist rolli „Euroopa 2020” strateegias[4], kuna need on üks turupõhistest vahenditest aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu toetamiseks ning aitavad samas tagada, et avaliku sektori raha kasutatakse kõige tõhusamalt. Ehitustööde kontsessioonide andmist reguleeritakse praegu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiiviga 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta), samas kui piiriülest huvi pakkuvate teenuste kontsessioonide andmise suhtes kohaldatakse aluslepingu põhimõtteid, eriti kaupade vaba liikumise, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse põhimõtteid, samuti nendest tulenevaid põhimõtteid, nt võrdse kohtlemise, mittediskrimineerimise, vastastikuse tunnustamise, proportsionaalsuse ja läbipaistvuse põhimõtteid. Esineb õiguskindluse puudumise oht, mis on seotud kõnealuste põhimõtete tõlgendamisega riikide seadusandjate poolt, ning oht märkimisväärsete erinevuste kujunemiseks eri liikmesriikide õigusaktide vahel. Selle ohu olemasolu kinnitab Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktika, kuid kontsessioonilepingute sõlmimise teatavate aspektidega on tegeletud ainult osaliselt. Selleks et kõrvaldada praegused siseturu moonutused, on seega vaja aluslepingu põhimõtteid kõigis liikmesriikides ühtselt konkretiseerida ja vältida erinevusi nende tõlgendamisel. (3) Käesoleva direktiiviga ei tohiks mis tahes viisil piirata liikmesriikide või ametiasutuste vabadust otsustada ehitustöid või teenuseid pakkuda üldsusele otse või allhanke korras kolmandatelt isikutelt. Et täita riikliku poliitika eesmärke, peaks liikmesriikidel või ametiasutustel olema vabadus määrata kindlaks osutatava teenuse näitajad, sealhulgas teenuse kvaliteedi või hinna mis tahes tingimused. (4) Teatavat maksumust ületavate kontsessioonide puhul on siiski asjakohane näha ette selliste lepingute sõlmimise riiklike menetluste teatav minimaalne koordineerimine, mis lähtuks nimetatud põhimõtetest, et tagada kontsessioonide avatus konkurentsile ja piisav õiguskindlus. Kõnealused koordineerivad sätted ei peaks minema kaugemale sellest, mida on vaja eespool nimetatud eesmärkide saavutamiseks. Liikmesriikidel peaks siiski olema lubatud kõnealuseid sätteid täiendada ja edasi arendada, kui nad peavad seda asjakohaseks, et eeskätt paremini tagada eespool nimetatud põhimõtete järgimine. (5) Samuti tuleks kehtestada teatavad nõuded, mis aitaksid koordineerida ehitustööde ja teenuste kontsessioonide andmist vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris, pidades silmas, et riigiasutused võivad mõjutada nimetatud sektorites tegutsevaid üksusi ning võttes arvesse kõnealuste turgude suletust, mis on tingitud liikmesriikide antud eri- või ainuõigustest, mida rakendatakse kõnealust teenust pakkuvate võrkude varustamise, pakkumise ja käitamise suhtes. (6) Kontsessioonid on rahaliste huvidega seotud lepingud, mis on sõlmitud ühe või mitme ettevõtja ja ühe või mitme avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija vahel eesmärgiga hankida ehitustöid või teenuseid, kui tasu seisneb tavaliselt õiguses kasutada lepingu esemeks olevaid ehitisi või osutada lepingu esemeks olevaid teenuseid. Ehitustööde tegemise ja teenuste osutamise suhtes kohaldatakse avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija määratletud ning juriidiliselt täitmisele pööratavaid ja siduvaid erikohustusi. Seevastu teatavaid riiklikke akte, nagu tegevusload või litsentsid, millega riik või ametiasutus kehtestab majandustegevuse tingimused, ei loeta kontsessioonideks. Sama kehtib teatavate lepingute puhul, mille esemeks on ettevõtja õigus kasutada teatavat avalikku ala või avalikke vahendeid, nt maa rendilepingud, kusjuures riik või avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija kehtestab üksnes üldised kasutustingimused, nõudmata spetsiaalsete ehitustööde tegemist või teenuste osutamist. (7) Kontsessiooni ja riigihankelepingu mõistete tõlgendamisest tulenevad raskused on löönud kõikuma sidusrühmade õiguskindluse ning Euroopa Liidu Kohus on pidanud selles valdkonnas langetama arvukalt otsuseid. Seepärast tuleks kontsessiooni määratlust selgitada, viidates eelkõige olulise operatsiooniriski mõistele. Kontsessiooni põhiomadusega − õigusega kasutada ehitisi või osutada teenuseid − kaasneb kontsessionääri jaoks alati majanduslik risk, et tehtud investeering ning ehitise ekspluateerimise või teenuste osutamisega seotud kulud ei tasu end ära. Kontsessiooni andmise erisätete kohaldamine ei oleks õigustatud, kui avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija vabastaks kontsessionääri mis tahes võimalikust kahjust, tagades talle miinimumtulu, mis võrduks vähemalt kontsessionääri kantud kuluga lepingutingimuste täitmisel. Samal ajal tuleks teha selgeks, et teatavad lepingud, mille kulud kannab täielikult avaliku sektori hankija või võrgustiku sektori hankija, peaks kvalifitseeruma kontsessioonidena, kui ettevõtja investeeringute ja tekkinud kulude tasateenimine seoses ehitustööde tegemise või teenuse osutamisega sõltub tegelikust nõudlusest teenuse või vara järele või nende kättesaadavusest. (8) Kui sektoripõhiste õigusaktidega nähakse kontsessionäärile ette tagatis, et lepingu täitmisega seotud investeeringud ja kulud kaetakse, ei loeta sellist lepingut kontsessiooniks käesoleva direktiivi tähenduses. (9) Eri- või ainuõiguste mõiste on käesoleva direktiivi reguleerimisala määratlemisel kesksel kohal, kuna selliste üksuste suhtes, mis ei ole artikli 4 lõike 1 punkti 1 tähenduses võrgustiku sektori hankijad ega avalik-õiguslikud äriühingud, kohaldatakse direktiivi sätteid üksnes niivõrd, kuivõrd nad teostavad ühte selliste õigustega hõlmatud tegevust. Seepärast on asjakohane selgitada, et õigusi, mis on antud objektiivsetel kriteeriumidel põhineva menetluse käigus eelkõige liidu õigusaktide kohaselt ja mille puhul on tagatud piisav avaldamine, ei käsitata käesoleva direktiivi kohaste eri- või ainuõigustena. Kõnealuste õigusaktide hulka peaksid kuuluma Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiv 98/30/EÜ maagaasi siseturu ühiseeskirjade kohta,[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. detsembri 1996. aasta direktiiv 96/92/EÜ elektri siseturu ühiseeskirjade kohta,[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiv 97/67/EÜ ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta,[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 1994. aasta direktiiv 94/22/EÜ süsivesinike geoloogilise luure, uurimise ja tootmise lubade andmis- ning kasutamistingimuste kohta[8]ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1370/2007 mis käsitleb avaliku reisijateveoteenuse osutamist raudteel ja maanteel ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EMÜ) nr 1191/69 ja (EMÜ) nr 1107/70[9]. Avaliku sektori üha mitmekesisemaks muutuv tegevus on tekitanud riigihangete mõiste selgema määratlemise vajaduse. Euroopa Liidu eeskirjades kontsessioonide kohta osutatakse ehitustööde ja teenuste saamisele tasu eest, mis seisneb kõnealuste ehitiste või teenuste kasutamises. Saamist tuleks siinkohal mõista laiemas tähenduses kõnealustest ehitustöödest ja teenustest tulenevate hüvede saamisena, millega ei kaasne tingimata omandiõiguse üleminekut avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijale. Lisaks ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse tavaliselt ka mõne tegevuse pelk rahastamine, mis on tihti seotud kohustusega hüvitada saadud summad, kui neid ei kasutata eesmärgipäraselt. (10) Samuti on vaja selgitada, mida tuleks mõista üksikhanke all, mille puhul direktiivis sätestatud piirmäärade järgimisel tuleb arvesse võtta kõigi hanke jaoks antud kontsessioonide koondmaksumust ning mis tuleb avaldada tervikuna, ehkki selle võib osadeks jaotada. Üksikhanke mõiste hõlmab kõiki teatava projekti elluviimiseks vajalikke asju, ehitustöid ja teenuseid. Üksikprojekti olemasolule võivad viidata näiteks avaliku sektori hankija poolne projekti eelnev üldplaneerimine ja kontseptsiooni väljatöötamine, asjaolu, et hangitavad eri elemendid täidavad ühte majanduslikku või tehnilist ülesannet või need on muul viisil loogiliselt seotud. (11) Et tagada turu tegelik avamine ja õiglane tasakaalustatus kontsessiooni andmise eeskirjade kohaldamisel vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris, on vaja, et hõlmatud üksused oleksid määratletud mingil muul alusel peale nende juriidilise staatuse. Seepärast tuleks tagada, et avalikus sektoris ja erasektoris tegutsevate võrgustiku sektori hankijate võrdset kohtlemist ei piirata. Aluslepingu artikli 345 kohaselt on vaja ka tagada, et liikmesriikide vara omandisuhete süsteemi reeglid oleksid kõigile ühetaolised. (12) Võrgustiku sektori hankijad võivad kontsessioone anda eri tegevuste nõuete täitmiseks, tegevused võivad kuuluda eri õigusrežiimide alla. Tuleks selgitada, et õiguskord, mida rakendatakse eri tegevusi hõlmava üksikkontsessiooni puhul, peaks lähtuma eeskirjadest, mida kohaldatakse lepingu peamiseks eesmärgiks oleva tegevuse suhtes. Kontsessiooni peamiseks eesmärgiks oleva tegevuse kindlaksmääramine võib põhineda konkreetse kontsessiooni nõuete analüüsil, mille koostab võrgustiku sektori hankija, et hinnata kontsessiooni maksumust ja koostada kontsessiooni andmise dokumendid. Mõnel juhul võib olla objektiivselt võimatu kindlaks määrata, mis on kontsessiooni peategevus. Tuleks märkida, milliseid eeskirju sellistel puhkudel kohaldatakse. (13) On asjakohane arvata käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja teatavad teenuste kontsessioonid, mis on antud avaliku sektori hankijatest või võrgustiku sektori hankijatest ettevõtjatele tulenevalt ainuõigusest, mis ettevõtjal on avaldatud siseriikliku õigus- või haldusnormi kohaselt ning vastavalt aluslepingule ja liidu valdkonnapõhistele õigusaktidele, mis käsitlevad võrgustike taristute haldamist seoses III lisas sätestatud tegevustega, kuna selline ainuõigus muudab võimatuks järgida konkurentsipõhist kontsessioonimenetlust. Erandina ja ilma et see mõjutaks õiguslikke tagajärgi, mis kaasnevad käesoleva direktiivi reguleerimisalast väljaarvamisega, tuleks artikli 8 lõikes 1 määratletud kontsessioonide suhtes kohaldada kohustust avaldada kontsessiooni andmise teade, et tagada minimaalne läbipaistvus, v.a juhul, kui läbipaistvustingimused on ette nähtud valdkonnapõhiste õigusaktidega. (14) Käesoleva direktiivi kohaldamisest on asjakohane välja jätta teatavad teenuste ja ehitustööde kontsessioonid, mis on antud võrgustiku sektori hankija sidusettevõtjale, kelle põhitegevuseks on selliste teenuste osutamine või ehitustööde tegemine grupile, kuhu ta kuulub, mitte nende pakkumine turul. Samuti on asjakohane jätta välja teatavad teenuste ja ehitustööde kontsessioonid, mis võrgustiku sektori hankija annab mitme võrgustiku sektori hankija loodud, käesolevas direktiivis määratletud tegevuseks mõeldud ühisettevõttele, kui võrgustiku sektori hankija ise on selle ühisettevõtte osa. Siiski on vaja tagada, et see väljajätmine ei moonutaks konkurentsi nende ettevõtjate või ühisettevõtete kasuks, mis on seotud võrgustiku sektori hankijatega; on vaja ette näha asjakohased eeskirjad, eriti seoses maksimaalsete piirmääradega, mille ulatuses ettevõtjad võivad saada oma käibe turult ja mille ületamisel nad kaotavad võimaluse saada kontsessioon hanget väljakuulutamata, seoses ühisettevõtete koosseisuga ja nende ühisettevõtete ning neid moodustanud võrgustiku sektori hankijate vaheliste sidemete stabiilsusega. (15) Käesolevat direktiivi ei tuleks kohaldada võrgustiku sektori hankijate antud kontsessioonide suhtes, mis on ette nähtud III lisas osutatud tegevuse lubamiseks, kui selle teostamise liikmesriigis on see nendel turgudel otse avatud konkurentsile, millele juurdepääs ei ole piiratud, nagu sätestatud selleks ettenähtud menetlusega vastavalt direktiivi [praegu 2004/17/EÜ] artiklitele 27 ja 28. See menetlus peaks asjaomastele üksustele looma õiguskindluse ja ka asjakohase otsustamiskorra, tagades lühikese aja jooksul liidu õiguse ühetaolise rakendamise selles valdkonnas. (16) Käesolevat direktiivi ei kohaldata kontsessioonide andmise suhtes, mida korraldavad rahvusvahelised organisatsioonid oma nimel ja arvel. Tuleb siiski selgitada, mil määral tuleks käesolevat direktiivi kohaldada teatavate rahvusvaheliste eeskirjadega hõlmatud kontsessioonide andmise suhtes. (17) Seoses sellega, mil määral peaks kontsessiooni andmise eeskirjad hõlmama koostööd ametiasutuste vahel, esineb märkimisväärset õiguskindlusetust. Euroopa Liidu Kohtu asjaomast kohtupraktikat tõlgendavad liikmesriigid ja isegi avaliku sektori ja teatavad võrgustiku sektori hankijad erinevalt. Seepärast tuleb selgitada, millistel juhtudel ei kohaldata riigikontsessioonide andmise eeskirju selliste asutuste vahel sõlmitud kontsessioonilepingute suhtes. Seejuures tuleks lähtuda Euroopa Kohtu praktikas kehtestatud põhimõtetest. Ainuüksi asjaolu, et mõlemad lepingupooled on ise vastavalt artikli 4 lõike 1 esimesele lõigule avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad, ei välista kontsessiooni andmise eeskirjade kohaldamist. Kontsessioonide andmise eeskirjade kohaldamine ei tohiks siiski mõjutada ametiasutuste vabadust otsustada, kuidas nad avalike teenustega seotud ülesannete täitmist korraldavad. Kontrollitud üksustele antud kontsessioonid või osalevate avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate koostöö avalike teenustega seotud ülesannete ühiseks täitmiseks peaks seetõttu jääma eeskirjade reguleerimisalast välja, kui direktiivis sätestatud tingimused on täidetud. Direktiivi eesmärk peaks olema tagada, et reguleerimisalast välja jääv avaliku sektori koostöö ei moonutaks konkurentsi seoses eraettevõtjatega. Ka avaliku sektori hankija osalemine hankemenetluses pakkujana ei tohi konkurentsi moonutada. (18) Et tagada piisav eelteave teatavat maksumust ületavate avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijate antud ehitustööde ja teenuste kontsessioonide kohta, peaks enne selliste lepingute sõlmimist olema kohustuslik kontsessiooniteate avaldamine Euroopa Liidu Teatajas. Piirmäärad peaksid peegeldama teises liikmesriigis asuvatele ettevõtjate selget piiriülest huvi kontsessioonide vastu. Teenuste kontsessiooni maksumuse arvutamiseks tuleb võtta arvesse kontsessionääri pakutavate kõigi teenuste hinnangulist maksumust potentsiaalse pakkuja seisukohast. (19) Pidades silmas kahjustavat mõju konkurentsile, tuleks kontsessiooni andmist ilma eelneva avaldamiseta lubada ainult väga erandlikes olukordades. Sellised erandid peaksid piirduma juhtudega, kui on algusest peale selge, et avaldamine ei suurendaks konkurentsi, kuna objektiivselt on ainult üks ettevõtja, kes saab kontsessiooni täita. Ainult objektiivne eksklusiivsus saab õigustada ettevõtjale kontsessiooni andmist ilma avaldamiseta, kui eksklusiivsust ei ole tekitanud tulevast kontsessiooni andmise menetlust silmas pidades avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija ise ning kui ei leidu piisavaid asendusvõimalusi, mille olemasolu tuleb põhjalikult hinnata. (20) Komisjon vaatas läbi nn prioriteetsed ja mitteprioriteetsed teenused („A” ja „B” teenused) ja selle alusel ei ole põhjendatud piirata riigihankeseaduse täielikku kohaldamist teatava teenustegrupiga. Seega peaks käesolevat direktiivi kohaldama rea teenuste suhtes (nt toitlustus- ja veevarustusteenus), mille puhul on piiriülese kaubanduse potentsiaal. (21) Arvestades riigihangete eeskirjade reformi käsitlevat komisjoni talituste korraldatud hindamist, on asjakohane jätta käesoleva direktiivi täielikust reguleerimisalast välja ainult need teenused, millel on piiratud piiriülene mõõde, nimelt nn isikuteenused – teatavad sotsiaal-, tervishoiu- ja haridusteenused. Selliste teenuste osutamise kontekst varieerub liikmesriikide erinevate kultuuritraditsioonide tõttu suuresti. Seepärast tuleks kehtestada nende teenuste kontsessioonide erikord, milles võetakse arvesse asjaolu, et need on hiljuti reguleeritud. Kohustus avaldada eelteade ja kontsessiooni andmise teade kõigi selliste kontsessioonide puhul, mille maksumus vastab käesoleva direktiiviga kehtestatud piirmäärale või ületab seda, on asjakohane viis anda teavet võimalikele pakkujatele ärivõimaluste kohta ja kõigile huvitatud isikutele sõlmitud lepingute arvu ja liigi kohta. Liikmesriigid peaksid kehtestama asjakohased meetmed seoses kõnealuste teenuste kontsessioonilepingute sõlmimisega, et tagada läbipaistvuse ja ettevõtjate võrdse kohtlemise põhimõtete järgimine, võimaldades avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijatel arvesse võtta kõnealuste teenuste eripärasid. Liikmesriigid peaksid tagama, et avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad saavad arvesse võtta vajadust tagada teenuste kvaliteet, katkematus, ligipääsetavus, kättesaadavus ja terviklikkus ning võtta arvesse eri kasutajakategooriate erivajadusi, kasutajate kaasatust, neile suuremate õiguste andmist ning innovatsiooni. (22) Arvestades kultuurikonteksti olulisust ja selliste teenuste tundlikkust, tuleks liikmesriikidele anda laialdased volitused teenuseosutajate valimise korraldamiseks viisil, mida nad peavad kõige sobivamaks. Käesoleva direktiivi nõuded ei keela liikmesriikidel kohaldada teenuseosutaja valikul kvaliteedi erikriteeriume, näiteks Euroopa Liidu sotsiaalkaitsekomitee välja töötatud vabatahtlikkuse alusel rakendatavat sotsiaalteenuste Euroopa kvaliteediraamistikku. Liikmesriikidel ja/või ametiasutustel on vabadus valida, kas osutada neid teenuseid ise või korraldada sotsiaalteenuseid viisil, mis ei näe ette kontsessioonide andmist, näiteks neid teenuseid lihtsalt rahastades või andes ilma mingite piirangute või kvootideta litsentsid või load kõigile ettevõtjatele, kes vastavad avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate varem kindlaks määratud tingimustele, eeldusel et selline süsteem tagab piisava avaldamise ning vastab läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtetele. (23) Et taotlusi ja pakkumusi saaksid esitada kõik huvitatud ettevõtjad, peavad avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad pidama kinni selliste taotluste laekumise miinimumtähtajast. (24) Proportsionaalsete, mittediskrimineerivate ja õiglaste kriteeriumide valimine ja kohaldamine ettevõtjate suhtes on äärmiselt oluline selleks, et ettevõtjad saaksid kasutada kontsessioonidega seotud majanduslikke võimalusi. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate osalemiseks võib olla eriti määrava tähtsusega taotleja võimalus toetuda muude üksuste suutlikkusele. Seepärast on asjakohane ette näha, et valikukriteeriumid oleksid seotud üksnes ettevõtjate tehnilise, finants- ja majandusliku suutlikkusega, et need oleksid kontsessiooniteates kirjas ega välistaks ettevõtja sõltuvust teiste ettevõtjate suutlikkusest, olenemata nendevahelistest juriidilistest suhetest, kui kõnealused teised ettevõtjad tõendavad avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijale, et nende käsutuses on vajalikud ressursid. (25) Et tagada läbipaistvus ja võrdne kohtlemine, peaksid kontsessiooni hindamiskriteeriumid alati vastama mõnele üldstandardile. Need tuleks eelnevalt avaldada kõigile võimalikele pakkujatele, need peaksid olema seotud lepingu esemega ja need ei tohiks anda avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijale piiramatut valikuvabadust. Hindamiskriteeriumidega peaks tagatama tõhus konkurents ja nendega peaks kaasnema nõuded, mis lubavad pakkujate esitatud teavet tegelikkuses kontrollida. Et vastata kõnealustele standarditele, parandades samas õiguskindlust, võivad liikmesriigid ette näha majanduslikult kõige soodsama pakkumuse kriteeriumi. (26) Kui avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad otsustavad sõlmida lepingu majanduslikult soodsaima pakkumuse teinuga, siis peaksid nad kindlaks määrama pakkumuste hindamise majanduslikud ja kvaliteedikriteeriumid, mille alusel otsustatakse, milline pakkumus on majanduslikult soodsaim. Need kriteeriumid määratakse olenevalt kontsessiooni esemest, sest need peavad võimaldama hinnata iga pakkumuse toimivuse taset tehnilises kirjelduses määratletud kontsessiooni eset silmas pidades ning mõõta iga pakkumuse hinna ja kvaliteedi suhet. (27) Kontsessioonid on tavaliselt pikaajalised keerukad kokkulepped, millega kontsessionäär võtab enda kanda vastutuse ja riski, mida tavapäraselt kannab avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija ja mis tavaliselt kuuluvad tema vastutusalasse. Seetõttu peaks avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija võimaldama kontsessiooni andmise korraldamisel teatavat paindlikkust, mis hõlmaks ka võimalust taotlejatega läbirääkimiste pidamiseks lepingu sisu üle. Võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse tagamiseks kogu kontsessiooni andmise menetluse vältel on siiski otstarbekas sätestada teatavad kõnealuse protsessi struktuuriga seotud nõuded, mis hõlmavad läbirääkimisi, teabe levitamist ja kirjalike dokumentide kättesaadavust. Samuti tuleb potentsiaalsete taotlejate ebaõiglase kohtlemise vältimiseks sätestada, et kontsessiooniteate esialgsetest tingimustest ei kaldutaks kõrvale. (28) Avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankija koostatud tehniline kirjeldus peab võimaldama avada kontsessioonide andmise konkurentsile. Selle tulemusena peab piisava konkurentsitaseme saavutamiseks olema võimalik esitada mitmekülgsetel tehnilistel lahendustel põhinevaid pakkumusi Järelikult tuleb tehniline kirjeldus koostada nii, et see ei vähendaks kunstlikult konkurentsi teatavat ettevõtjat soosivate nõuetega, kirjeldades vastava ettevõtja poolt tavapäraselt pakutavate asjade, teenuste või ehitustööde põhiomadusi. Kõige paremini aitab seda eesmärki saavutada see, kui tehnilise kirjelduse koostamisel lähtutakse funktsionaalsetest nõuetest ja kasutusomadustest, mis soodustab ka innovatsiooni. Kui viidatakse Euroopa standardile või selle puudumisel oma riigi standardile, siis peaksid hankijad kaaluma ka teistel samaväärsetel süsteemidel põhinevaid pakkumusi. Samaväärsuse tõendamiseks võib nõuda, et pakkujad esitaksid kolmandate isikute kontrollitud tõendusmaterjali; samas tuleks siiski aktsepteerida ka muud sobivat tõendusmaterjali, nagu tootja tehniline toimik, kui asjaomasel ettevõtjal puudub juurdepääs sellistele tõenditele või katsearuannetele või tal ei ole võimalik neid asjaomase tähtaja jooksul hankida. (29) Avaliku sektori hankijatel ja võrgustiku sektori hankijatel tuleks lubada tehnilises kirjelduses ja pakkumuste hindamise kriteeriumides viidata teatavale tootmisprotsessile, teenuse osutamise viisile või mõnele muule protsessile toote või teenuse olelusringi mis tahes järgus, tingimusel et need on seotud kontsessiooni esemega. Selleks et võtta kontsessiooni andmisel paremini arvesse sotsiaalseid kaalutlusi, võimaldatakse hankijatel lisada pakkumuste hindamise kriteeriumide hulka töötingimustega seotud näitajad. Kui avaliku sektori hankijad või võrgustiku sektori hankijad kasutavad majanduslikult soodsaima pakkumuse võimalust, võivad sellised kriteeriumid olla seotud üksnes kõnealuses tootmisprotsessis või teenuse osutamise protsessis vahetult osalevate isikute töötingimustega. Sellised näitajad võivad olla seotud üksnes tootmisprotsessis osalevate töötajate tervise kaitsega või ebasoodsas olukorras olevate isikute või riskirühmade liikmete sotsiaalse integreerimisega lepingu täitmisega hõivatud töötajate hulka, sealhulgas puuetega inimeste ligipääsuvõimalustega. Sel juhul peaksid kõnealuseid näitajaid hõlmavad pakkumuste hindamise kriteeriumid piirduma näitajatega, millel on vahetu mõju töötajatele nende töökeskkonnas. Neid tuleks kohaldada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiiviga 96/71/EÜ töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega[10] ja viisil, mis välistab teiste liikmesriikide või selliste kolmandate riikide ettevõtjate otsese või kaudse diskrimineerimise, kes osalevad WTO riigihankelepingus või vabakaubanduslepingutes, mille osaline on Euroopa Liit. Majanduslikult soodsaima pakkumuse kriteeriumi kasutavatel avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijatel peaks olema lubatud kasutada pakkumuste hindamise kriteeriumina asjaomast kontsessiooni täitma määratud töötajate töökorraldust, kvalifikatsiooni ja kogemusi, kuna see võib mõjutada kontsessiooni täitmise kvaliteeti ja seega pakkumuse majanduslikku väärtust. (30) Elektroonilised teabevahendid võivad lepingute väljakuulutamist oluliselt lihtsustada ning suurendada kontsessioonide andmise menetluse tõhusust ja läbipaistvust. Elektrooniliste vahendite kasutamine peaks muutuma kontsessioonide andmise menetluste käigus toimuvas teabevahetuses standardiks. Nende kasutamine võimaldab ka aega säästa. Seetõttu tuleks elektrooniliste vahendite kasutamisel miinimumtähtaegu lühendada, kuid tingimusel, et need vahendid on kooskõlas teabeedastuse jaoks liidu tasandil ettenähtud konkreetse viisiga. Sobiva funktsionaalsusega elektroonilised info- ja kommunikatsioonivahendid võivad lasta avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijatel ennetada, avastada ja parandada hankemenetluse käigus tekkivaid vigu. (31) Eri liikmesriikide avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad võivad olla huvitatud koostööst ja riigikontsessioonide ühisest andmisest, et siseturu potentsiaali mastaabisäästu ning riski ja kasu jagamise abil maksimaalselt ära kasutada, eelkõige innovatiivsete projektide puhul, mis on seotud suurema riskiga, kui ühel avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijal oleks mõistlik kanda. Seepärast tuleks sätestada piiriüleste ühiskontsessioonide andmise uued eeskirjad, millega nähakse ette kohaldatav õigus ja mis lihtsustavad piiriülest ühiselt kontsessiooni andmist. Lisaks võivad eri liikmesriikide avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad luua ühiseid juriidilisi isikuid vastavalt siseriiklikule või liidu õigusele. Selliste ühiskontsessioonide andmiseks tuleks kehtestada erieeskirjad. (32) Töötingimuste ja tööohutuse valdkonnas nii siseriiklikul kui ka ELi tasandil kehtivaid õigusnorme ja kollektiivlepinguid kohaldatakse kontsessiooni täitmise kestel tingimusel, et sellised eeskirjad ja nende kohaldamine on kooskõlas liidu õigusega. Piiriüleste olukordade suhtes, kui ühe liikmesriigi töötajad osutavad lepingu alusel teenuseid teises liikmesriigis, kehtivad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 1996. aasta direktiivis 96/71/EÜ (töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega)[11] sätestatud miinimumtingimused, mida vastuvõttev liikmesriik peab lähetatud töötajate suhtes täitma. (33) Kontsessioone ei tohiks anda ettevõtjatele, kes on osalenud kuritegelikus ühenduses või kes on mõistetud süüdi korruptsioonis, liidu finantshuve kahjustavas pettuses või rahapesus. Ka maksude või sotsiaalkindlustusmaksete tasumata jätmist tuleks karistada menetlusest kõrvale jätmisega liidu tasandil. Peale selle võiks avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijatel olla võimalus jätta kõrvale taotlejad või pakkujad liidu või siseriikliku seaduse tõsise rikkumise eest, et kaitsta aluslepingus sätestatuga sarnaseid avalikke huve, või kui ettevõtja puhul on sama avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijaga varem sõlmitud kontsessioonilepingu või -lepingute täitmisel ilmnenud märkimisväärseid või pidevaid puudusi. (34) On vaja selgitada tingimusi, mille puhul kontsessiooni muutmine selle täitmise ajal nõuab uue kontsessiooni andmist, võttes arvesse Euroopa Liidu Kohtu asjaomast kohtupraktikat. Kontsessiooni andmise uut menetlust on vaja esmase kontsessiooni olulise muutmise korral, tõendades osaliste kavatsust uuesti läbi arutada kõnealuse kontsessiooni olulised tingimused. Eelkõige tuleb seda teha juhul, kui muudetud tingimused oleksid menetluse tulemusi mõjutanud, kui need oleksid esialgse menetluse ajal kehtinud. Kontsessiooni kehtivusaja erakorraline ja ajutine pikendamine, mille eesmärk on rangelt tagada teenuse osutamise jätkumine kuni uue kontsessiooni andmiseni, ei peaks tavaliselt kvalifitseeruma algse kontsessiooni olulise muutmisena. (35) Avaliku sektori hankijaid ja võrgustiku sektori hankijaid võivad mõjutada välised asjaolud, mida nad kontsessiooni sõlmimise ajal ei osanud ette näha. Sellisel juhul on vaja teatavat paindlikkust, mis võimaldaks kontsessiooni selliste asjaoludega kohandada ilma uue kontsessiooni sõlmimise menetluseta. Asjaolude all, mida hoolas avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija ei saanud ette näha, mõistetakse asjaolusid, mida ei saanud hoolimata esialgse kontsessiooni andmisele eelnenud põhjalikust ettevalmistustööst ette näha, võttes arvesse olemasolevaid vahendeid, konkreetse projekti olemust ja omadusi, vastava valdkonna häid tavasid ning vajadust tagada mõistlik tasakaal lepingu sõlmimisele kulunud ressursside ja lepingu hinnangulise maksumuse vahel. Selle all ei mõisteta siiski olukorda, kus lepingu muutmise tulemusena muutub kogu hanke olemus − kui näiteks hanke esemeks olevad ehitustööd, asjad või teenused asendatakse millegi muuga või hanke liiki oluliselt muudetakse −, sest sellisel juhul võib eeldada hüpoteetilist mõju esialgse hankemenetluse tulemusele. (36) Kooskõlas võrdse kohtlemise ja läbipaistvuse põhimõtetega ei tohiks kontsessiooni uuesti välja kuulutamata asendada edukat pakkujat teise ettevõtjaga. Edukas pakkuja, kes täidab kontsessiooni, võib kontsessiooni täitmise ajal siiski teha struktuurimuudatusi, nt struktuuri puhtalt sisemise ümberkorraldamise, ühinemiste ja ülevõtmiste või maksevõimetusmenetluse tulemusel, või teda võib asendada kõigile pakkujatele teadaolevate lepingutingimuste alusel ja kooskõlas võrdse kohtlemise läbipaistvuse nõuetega. Selliste struktuurimuudatuste puhul ei peaks automaatselt nõudma uusi kontsessiooni andmise menetlusi kõigi asjaomase äriühingu täidetavate kontsessioonide suhtes. (37) Avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijatel peaks olema võimalus kontsessioonilepingus endas näha ette kontsessiooni muutmine läbivaatamisklauslite alusel, kuid sellised klauslid ei tohiks anda neile piiramatut kaalutlusõigust. Seepärast tuleks käesolevas direktiivis sätestada, mil määral võib esialgset kontsessiooni muuta. (38) Kiirete tehniliste ja majanduslike muutuste arvessevõtmiseks tuleks komisjonile anda volitus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 290 vastu õigusakte seoses käesoleva direktiivi vähem oluliste osadega. Elektrooniliste vastuvõtuseadmete tehnilisi üksikasju ja omadusi tuleb ajakohastada, võttes arvesse tehnoloogia arengut ning haldusvajadusi; samuti tuleb anda komisjonile volitused muuta kohustuslikuks teatud elektroonilise teabevahetuse tehnoloogilised standardid, et tagada tehniliste vormingute, protsesside ja sõnumite koostalitlusvõime kontsessioonide andmise menetlustes, mille läbiviimiseks kasutatakse elektroonilisi sidevahendeid, võttes arvesse tehnoloogia arengut ning haldusvajadusi. Veel tuleks kiiresti kohandada olelusringi kulude arvutamise ühiste meetodite kehtestamiseks vastu võetud Euroopa Liidu õigusaktide loetelu, võttes arvesse sektoripõhiselt võetud meetmeid. Nende vajaduste rahuldamiseks tuleb anda komisjonile volitused ajakohastada olelusringi kulude arvutamise meetodeid käsitlevate õigusaktide loetelu. (39) Taotlejatele ja pakkujatele kontsessioonide andmise menetluse käigus piisava kohtuliku kaitse tagamiseks ning käesoleva direktiivi sätete ja ELi toimimise lepingu põhimõtete jõustamiseks tuleks nõukogu direktiivi 89/665/EMÜ riiklike tarne- ja ehitustöölepingute sõlmimise läbivaatamise korra kohaldamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta[12] ning nõukogu direktiivi 92/13/EMÜ veevarustus-, energeetika-, transpordi- ja telekommunikatsioonisektoris tegutsevate üksuste hankemenetlusi käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta[13] kohaldada nii avaliku sektori kui ka võrgustiku sektori hankijate antavate teenuste ja ehitustööde kontsessioonide suhtes. Seepärast tuleks direktiive 89/665/EMÜ ja 92/13/EMÜ vastavalt muuta. (40) Käesoleva direktiivi alusel isikuandmete töötlemise suhtes tuleb kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta[14]. (41) Riigihanke-eeskirju käsitlevate liidu õigusaktidega on ette nähtud, et liikmesriigid kontrollivad pidevalt ja süstemaatiliselt kõnealuste eeskirjade rakendamist ja toimimist, et tagada liidu õigusaktide tõhus ja ühetaoline kohaldamine. Seega peaksid liikmesriigid määrama üheainsa ametiasutuse riigihankepoliitika jälgimiseks, rakendamiseks ja järelevalveks; sellel asutusel võivad olla samad kohustused seoses kontsessioonidega. Ühel kõikehõlmavate ülesannetega asutus peaks tagama ülevaate peamistest rakendamisega seotud raskustest ning struktuursemate probleemide korral oskab ta soovitada asjakohaseid parandusmeetmeid. Kõnealune asutus võib ka anda kohest tagasisidet poliitika toimimise ning siseriiklike õigusaktide ja tavade võimalike puuduste kohta ning aidata leida kiireid lahendusi ja parandada kontsessioonide andmise menetlusi. (42) Eriti oluline on, et komisjon viiks oma ettevalmistustöö käigus läbi vastavad konsultatsioonid, sealhulgas ekspertide tasandil. Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ja koostamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (43) Selleks et tagada käesoleva direktiivi rakendamise, teadete koostamise ja edastamise menetluse, IV-VI lisas osutatud andmete saatmise ja avaldamise ning piirmäärade muutmise ühtsed tingimused, tuleks komisjonile anda rakendusvolitused. Kõnealuseid volitusi tuleks kasutada vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusele (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[15]. Rakendusaktide vastuvõtmisel tuleks kasutada nõuandemenetlust, sest nendel aktidel puudub finantsmõju ning need ei mõjuta käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste olemust ega ulatust. Kõnealused aktid täidavad üksnes halduseesmärki ning aitavad kaasa käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjade kohaldamisele. (44) Kooskõlas liikmesriikide ja komisjoni [kuupäev] ühise poliitilise deklaratsiooniga selgitavate dokumentide kohta kohustuvad liikmesriigid lisama põhjendatud juhtudel ülevõtmismeetmeid käsitlevale teatele ühe või mitu dokumenti, milles selgitatakse seost direktiivi komponentide ja ülevõtvate siseriiklike õigusaktide vastavate osade vahel. Käesoleva direktiivi puhul leiab seadusandja, et selliste dokumentide edastamine on põhjendatud, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: Kontsessioone käsitlev direktiiv Sisukord I JAOTIS. Mõisted, üldpõhimõtted ja reguleerimisala I PEATÜKK. Mõisted, üldpõhimõtted ja reguleerimisala 1. JAGU. Mõisted ja reguleerimisala Artikkel 1. Reguleerimisese ja -ala Artikkel 2. Mõisted Artikkel 3. Avaliku sektori hankijad Artikkel 4. Võrgustiku sektori hankijad Artikkel 5. Piirmäärad Artikkel 6. Kontsessiooni hinnangulise maksumuse arvutamise meetodid Artikkel 7. Üldpõhimõtted II JAGU. ERANDID Artikkel 8. Avaliku sektori ja võrgustiku sektorite hankijate antud kontsessioonide suhtes kehtivad erandid Artikkel 9. Erandid telekommunikatsiooni valdkonnas Artikkel 10. Võrgustiku sektori hankijate antud kontsessioonide suhtes kohaldatavad erandid Artikkel 11. Sidusettevõtjale antud kontsessioonid Artikkel 12. Ühisettevõttele või ühisettevõttesse kuuluva võrgustiku sektori hankijale antud kontsessioonid Artikkel 13. Teavitamine Artikkel 14. Otseselt konkurentsile avatud tegevuse väljaarvamine Artikkel 15. Ametiasutustevahelised suhted III JAGU. Üldsätted Artikkel 16. Kontsessiooni kestus Artikkel 17. Sotsiaalteenused ja muud eriteenused Artikkel 18. Segakontsessioonid Artikkel 19. Mitut tegevust hõlmavad kontsessioonid IV. JAGU. Eriolukorrad Artikkel 20. Reserveeritud kontsessioonid Artikkel 21. Teadus- ja arendusteenused II PEATÜKK. Põhimõtted Artikkel 22. Ettevõtjad Artikkel 23. Nomenklatuurid Artikkel 24. Konfidentsiaalsus Artikkel 25. Teabevahetuse suhtes kohaldatavad eeskirjad II JAOTIS. KONTSESSIOONE KÄSITLEVAD EESKIRJAD I PEATÜKK. Avaldamine ja läbipaistvus Artikkel 26. Kontsessiooniteated Artikkel 27. Kontsessiooni andmise teated Artikkel 28. Teadete avaldamise vorm ja viis Artikkel 29. Avaldamine liikmesriigi tasandil Artikkel 30. Kontsessioonidokumentide elektrooniline kättesaadavus II PEATÜKK. Menetluse läbiviimine 1. JAGU. ÜHISKONTSESSIOONID, TÄHTAJAD JA TEHNILINE KIRJELDUS Artikkel 31. Eri liikmesriikide avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate ühine kontsessioon Artikkel 32. Tehniline kirjeldus Artikkel 33. Katsearuanded, sertifitseerimine ja muu tõendusmaterjal II JAGU. OSALEJATE VALIMINE JA KONTSESSIOONIDE ANDMINE Artikkel 34. Üldpõhimõtted Artikkel 35. Menetluslikud tagatised Artikkel 36. Taotlejate vahel valiku tegemine ja nende kvalitatiivne hindamine Artikkel 37. Tähtaegade kehtestamine Artikkel 38. Kontsessioonitaotluste esitamise tähtajad Artikkel 39. Kontsessiooni andmise kriteeriumid Artikkel 40. Olelusring ja olelusringi kulude arvestamine III JAOTIS. KONTSESIOONI TÄITMISE EESKIRJAD Artikkel 41. Allhanked Artikkel 42. Kontsessioonide muutmine nende kehtivusajal Artikkel 43. Kontsessioonide lõpetamine IV JAOTIS. HEASTAMISVAHENDITE DIREKTIIVIDE MUUDATUSED RIIGIHANKE VALDKONNAS Artikkel 44. Direktiivi 89/665/EMÜ muudatused Artikkel 45. Direktiivi 92/13/EMÜ muudatused V JAOTIS. DELEGEERITUD VOLITUSED, RAKENDUSVOLITUSED JA LÕPPSÄTTED Artikkel 46. Volituste delegeerimine Artikkel 47. Kiirmenetlus Artikkel 48. Komiteemenetlus Artikkel 49. Ülevõtmine Artikkel 50. Üleminekusätted Artikkel 51. Läbivaatamine Artikkel 52. Jõustumine Artikkel 53. Adressaadid LISAD I LISA. ARTIKLI 2 LÕIKES 5 OSUTATUD TEGEVUSTE LOETELU II LISA. ARTIKLI 40 LÕIKES 4 OSUTATUD LIIDU ÕIGUSAKTIDE LOETELU III LISA. ARTIKLIS 4 OSUTATUD VÕRGUSTIKU SEKTORI HANKIJATE SOORITATUD TEGEVUSED IV LISA. TEAVE, MIS AVALDATAKSE KONTSESSIOONITEADETES V LISA. TEAVE, MIS AVALDATAKSE KONTSESSIOONI ANDMISE TEADETES VI LISA. TEAVE, MIS AVALDATAKSE KONTSESSIOONI ANDMISE TEATES SEOSES SOTSIAALTEENUSTE JA MUUDE ERITEENUSTEGA (ARTIKLI 27 LÕIGE 1) VII LISA. TEAVE, MIS AVALDATAKSE TEATES KONTSESSIOONI MUUTMISE KOHTA SELLE KEHTIVUSE AJAL VASTAVALT ARTIKLILE 42 VIII LISA. TEATAVATE TEHNILISTE KIRJELDUSTE MÄÄRATLUSED IX LISA. AVALDAMISEGA SEOTUD TINGIMUSED X LISA. ARTIKLIS 7 OSUTATUD TEENUSED XI LISA. ARTIKLI 4 LÕIKES 2 OSUTATUD EUROOPA LIIDU ÕIGUSAKTIDE LOETELU XII LISA. PAKKUMUSTE JA OSALEMISTAOTLUSTE ELEKTROONILISEKS VASTUVÕTMISEKS VAJALIKE SEADMETEGA SEOTUD NÕUDED XIII LISA. TEAVE, MIS AVALDATAKSE KONTSESSIOONI ANDMISE TEATES SEOSES SOTSIAALTEENUSTE JA MUUDE ERITEENUSTEGA I JAOTIS MÕISTED, ÜLDPÕHIMÕTTED ja REGULEERIMISALA I PEATÜKK Mõisted, üldpõhimõtted ja reguleerimisala I jagu Mõisted ja reguleerimisala Artikkel 1 Reguleerimisese ja -ala 1. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse eeskirjad avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijate menetluste kohta selliste kontsessioonide andmiseks, mille hinnanguline maksumus ületab artiklis 5 sätestatud piirmäärasid. 2. Käesolevat direktiivi kohaldatakse ehitustööde või teenuste, sealhulgas kontsessiooni esemega seotud asjade hankimise suhtes ettevõtjalt, kelle on valinud üks järgmistest: a) avaliku sektori hankijad, kui ehitustööd või teenused, sealhulgas seotud asjad, teenivad avalikke huve; b) võrgustiku sektori hankijad, kui ehitustööd või teenused, sealhulgas nendega seotud asjad, on ette nähtud ühe III lisas osutatud tegevuse sooritamiseks. Artikkel 2 Mõisted 1. Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid. (1) „kontsessioon” – ehitustööde riigikontsessioon, ehitustööde kontsessioon või teenuste kontsessioon; (2) „ehitustööde riigikontsessioon” – kirjalik rahaliste huvidega seotud leping, mis on sõlmitud ühe või mitme ettevõtja ja ühe või mitme avaliku sektori hankija vahel ning mille ese on ehitustööde tegemine, kui tasu tehtavate ehitustööde eest seisneb kas ainult õiguses kasutada neid lepingu esemeks olevaid ehitisi või sellises õiguses koos tasuga; (3) „kirjalik” või „kirjalikult” – sõnadest või numbritest koosnev avaldus, mida on võimalik lugeda, paljundada ja seejärel edastada. See võib hõlmata elektrooniliselt edastatud ja salvestatud teavet. (4) „ehitustööde kontsessioon” – kirjalik rahaliste huvidega seotud leping, mis on sõlmitud ühe või mitme ettevõtja ja ühe või mitme võrgustiku sektori hankija vahel ning mille ese on ehitustööde täitmine, kui tasu tehtavate ehitustööde eest seisneb kas ainult õiguses kasutada neid lepingu esemeks olevaid ehitisi või sellises õiguses koos tasuga; (5) „ehitustööde tegemine” – ehitustööde tegemine või ehitustööde tegemine koos projekteerimisega, mis on seotud ühe I lisas osutatud tegevusega või ehitisega või mis tahes viisil ehitustöö tegemine vastavalt ehitise liigile või projektile otsustavat mõju avaldava avaliku sektori hankija nõuetele; (6) „ehitis” – ehitus- või tsiviilehitustööde tulemus tervikuna, mis võimaldab täita majanduslikke või tehnilisi ülesandeid; (7) „teenuste kontsessioon” – kirjalik rahaliste huvidega seotud leping, mis on sõlmitud ühe või mitme ettevõtja ja ühe või mitme avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija vahel ning mille ese on muude kui punktides 2 ja 4 osutatud teenuste osutamine, kui tasu osutatavate teenuste eest seisneb kas ainult õiguses osutada neid lepingu esemeks olevaid teenuseid või sellises õiguses koos tasuga; (8) „taotleja” – ettevõtja, kes on taotlenud kutset osaleda või keda on kutsutud osalema kontsessiooni andmise menetluses; (9) „kontsessionäär” – ettevõtja, kellele on antud kontsessioon; (10) „ettevõtja” – füüsiline või juriidiline isik või avalik-õiguslik isik või selliste isikute rühm, kes pakub turul vastavalt ehitustööde ja/või ehitustöö tegemist, asju või teenuseid; (11) „pakkuja” – ettevõtja, kes on esitanud pakkumuse; (12) „elektroonilised vahendid” — elektrooniliste seadmete kasutamine kaablite, raadio, optiliste vahendite või muude elektromagnetiliste vahendite kaudu saadetud, edastatud ja vastu võetud andmete töötlemiseks (sealhulgas digitaalseks pakkimiseks) ja salvestamiseks; (13) „kontsessioonidokumendid” – kõik avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija esitatud või osutatud dokumendid, milles kirjeldatakse hanke või menetluse elemente või määratakse need kindlaks, sh hanketeade, tehnilised kirjeldused, lepingu kavandatavad tingimused, taotlejate ja pakkujate esitatavate dokumentide vormingud, teave üldiste kohaldatavate kohustuste kohta ja mis tahes täiendavad dokumendid; (14) „olelusring” – kõik asjade või ehitiste olemasolu või teenuste osutamise järjestikused ja/või omavahel seotud etapid, sh tootmine, transport, kasutamine ja hooldus, alates tooraine hankimisest või ressursside loomisest kuni kõrvaldamise ja lõpetamiseni. 2. Esimese lõigu punktides 2, 4 ja 7 osutatud ehitiste ja teenuste kasutamise õigusega kaasneb täiendava operatsiooniriski üleminek kontsessionäärile. Kontsessionäär loetakse kandvaks täiendavat operatsiooniriski, kui ei ole tagatud, et kontsessiooni esemeks oleva ehitise käitamisega või teenuse osutamisega kaetakse tehtud investeeringud või tekkinud kulud. Kõnealune majanduslik risk võib seisneda järgmises: a) ehitise kasutamise või teenuse osutamise nõudlusega seotud risk või b) risk, mis on seotud kontsessionääri loodud või kasutajatele teenuste osutamiseks kasutatava taristu kättesaadavusega. Artikkel 3 Avaliku sektori hankijad 1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on „avaliku sektori hankija” riik, piirkondlikud või kohalikud omavalitsused, avalik-õiguslikud isikud ning ühest või mitmest kõnealusest omavalitsusest või avalik-õiguslikust isikust koosnevad ühendused, v.a isikud, kes annavad kontsessioone III lisas osutatud tegevuse sooritamiseks. 2. „piirkondlikud omavalitsused” − kõik Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1059/2003[16] osutatud statistiliste territoriaalüksuste nomenklatuuri (NUTS) 1. ja 2. tasandile kuuluvate haldusüksuste omavalitsusorganid; 3. „kohalikud omavalitsused” − kõik määruses (EÜ) nr 1059/2003 osutatud NUTSi 3. tasandile kuuluvate haldusüksuste ja väiksemate haldusüksuste omavalitsusorganid; 4. „avalik-õiguslikud isikud” – mis tahes asutused, mis vastavad kõigile järgmistele tingimustele: a) nad on asutatud üldistes huvides või nende eriotstarve on rahuldada vajadusi üldistes huvides ning nad ei ole tööstuslikku ega ärilist laadi; b) nad on juriidilised isikud; c) neid rahastavad peamiselt riik, piirkondlikud või kohalikud omavalitsused või teised avalik-õiguslikud isikud või nende juhtimine toimub kõnealuste avalik-õiguslike isikute järelevalve all või neil on haldus-, juhtimis- või järelevalveorgan, mille liikmetest üle poole on määranud riik, piirkondlik või kohalik omavalitsus või teised avalik-õiguslikud isikud. Esimese lõigu punkti a kohaldamiseks püüab isik, kes tegutseb tavapärastes turutingimustes, teenida kasumit ja kannab oma tegevusest tuleneva kahju, ta ei oma eesmärki rahuldada vajadusi üldistes huvides ning teda ei saa pidada tööstusliku ega ärilise iseloomuta asutuseks. Artikkel 4 Võrgustiku sektori hankijad 1. Käesoleva direktiivi kohaldamisel on „võrgustiku sektori hankija” üks järgmistest: (1) riik, piirkondlikud või kohalikud omavalitsused, avalik-õiguslikud isikud ning ühest või mitmest kõnealusest omavalitsusest või avalik-õiguslikust isikust koosnevad ühendused, nagu määratletud artikli 3 lõigetes 2–4. (2) avalik-õiguslik äriühing, nagu määratletud käesoleva artikli lõikes 2; (3) üksused, mis ei ole avaliku sektori hankijad ega avalik-õiguslikud äriühingud ning mis tegutsevad liikmesriigi pädeva asutuse antud eri- või ainuõiguse alusel, kui nad annavad kontsessiooni ühe III lisas osutatud tegevuse sooritamiseks. 2. „Avalik-õiguslik äriühing” – äriühing, mille üle avaliku sektori hankijad võivad omandiõiguse, rahalise osaluse või seda reguleerivate eeskirjade alusel otseselt või kaudselt avaldada valitsevat mõju. Eeldatakse, et avaliku sektori hankijatel on valitsev mõju, kui need asutused otseselt või kaudselt: a) omavad enamust äriühingu märgitud kapitalist või b) kontrollivad enamust äriühingu väljalastud aktsiatega seotud häältest või c) võivad nimetada rohkem kui poole äriühingu haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmetest; 3. „eri- või ainuõigused” – õigused, mille asjaomase liikmesriigi pädev asutus on õigus- või haldusnormidega andnud ja mille toime seisneb III lisas määratletud tegevuste reserveerimises ühele või mitmele üksusele ning mis oluliselt mõjutavad teiste üksuste võimalusi sel alal tegutseda. Piisavat avalikustamist tagava menetluse käigus antud õigusi, mis on antud objektiivsete kriteeriumide alusel, ei käsitata käesoleva direktiivi kohaste eri- või ainuõigustena. Selline menetlus hõlmab järgmist: a) väljakuulutamisega hankemenetlused vastavalt direktiivile [2004/18/EÜ või 2004/17/EÜ] või käesolevale direktiivile; b) Lisas XI loetletud Euroopa Liidu muude õigusaktide kohased menetlused, mis tagavad eelnevalt objektiivsete kriteeriumide alusel lubade andmise piisava läbipaistvuse. Komisjonile antakse volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 46, et muuta XI lisas sätestatud loetelu liidu õigusaktidest, kui liidu uute õigusaktide vastuvõtmise või kehtetuks tunnistamise tõttu osutub selline muutmine vajalikuks. Artikkel 5 Piirmäärad 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse järgmiste kontsessioonide suhtes, mille maksumus on vähemalt 5 000 000 eurot: a) võrgustiku sektori hankijate sõlmitud kontsessioonid ühe III lisas osutatud tegevuse sooritamiseks; b) avaliku sektori hankijate sõlmitud kontsessioonid. 2. Teenuste kontsessioonide suhtes, mille maksumus on vähemalt 2 500 000 eurot, kuid alla 5 000 000 euro, mis ei ole sotsiaalteenused ega muud eriteenused, kehtib kohustus avaldada kontsessiooni andmise teade vastavalt artiklitele 27 ja 28. Artikkel 6 Kontsessiooni hinnangulise maksumuse arvutamise meetodid 1. Kontsessiooni hinnangulise maksumuse arvutamisel võetakse aluseks avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija hinnangu kohaselt väljamakstav kogusumma käibemaksuta, arvestades sealhulgas mis tahes valikuvõimalusi ja kontsessiooni kestuse pikendamisi. 2. Kontsessiooni hinnanguline maksumus arvutatakse kõigi ehitustööde või teenuste maksumusena, isegi kui need ostetakse eri lepingute alusel, kui lepingud on osa üksikprojektist. Üksikprojekti olemasolust võivad märku anda näiteks avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija poolne projekti eelnev üldplaneerimine ja kontseptsiooni väljatöötamine, asjaolu, et hangitavad eri elemendid täidavad ühte majanduslikku või tehnilist ülesannet või on muul viisil loogiliselt seotud. Kui avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija näeb ette auhinnad või maksed kandidaatidele või pakkujatele, võtab ta neid kontsessiooni hinnangulise kogumaksumuse arvutamisel arvesse. 3. Kontsessiooni hinnangulise maksumuse arvutamise meetodi valik ei tohi olla seotud kavatsusega jätta kontsessioon käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja. Ehitustööde projekti või teenuste koguhulka ei tohi osadeks jaotada, nii et see jääks käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja, kui selliseks jaotamiseks puuduvad objektiivsed põhjused. 4. Kõnealune hinnang peab kehtima kontsessiooniteate saatmise hetkel või kui teate saatmist ei ole ette nähtud, siis hetkel, kui avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija alustab kontsessiooni andmise menetlust, määrates kindlaks kavandatava kontsessiooni põhiomadused. 5. Ehitustööde riigikontsessioonide ja kontsessioonide puhul võetakse hinnangulise maksumuse arvutamisel arvesse nii ehitustööde maksumust kui ka avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate poolt ehitustööde teostamiseks töövõtja käsutusse antud asjade ja teenuste hinnangulist kogumaksumust, kui sellised asjad või teenused on ehitustööde tegemiseks vajalikud. 6. Kui kavandatava ehitustöö või teenuste hankimise tulemuseks võib olla kontsessioonide üheaegne andmine eraldi osadena, siis tuleb arvestada kõigi selliste osade hinnangulist kogumaksumust. 7. Kui osade kogumaksumus on võrdne artiklis 5 sätestatud piirmääraga või sellest suurem, kohaldatakse käesolevat direktiivi iga osa suhtes. 8. Avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad võivad üksikute osade suhtes kontsessioone andes jätta käesolevas direktiivis sätestatud sätted kohaldamata, kui asjaomase osa hinnanguline maksumus käibemaksuta jääb alla 1 miljoni euro. Selliste osade kogumaksumus, mille jaoks sõlmitud lepingute suhtes ei kohaldata käesolevat direktiivi, ei tohi siiski ületada 20 % kavandatava ehitustöö või teenuste kavandatava hanke kõikide osade kogumaksumusest. 9. Teenuste kontsessioonide maksumus võrdub kontsessionääri poolt kogu kontsessiooni vältel osutatud teenuste hinnangulise kogumaksumusega, mis arvutatakse vastavalt objektiivsele meetodile, mis on kindlaks määratud kontsessiooniteates või kontsessioonidokumentides. Kontsessiooni hinnangulise maksumuse arvutamisel võetakse vajaduse korral aluseks järgmine: a) kindlustusteenused: makstav kindlustusmakse ja muud tasud; b) panga- ja muud finantsteenused: teenustasud, vahendustasud, intress ja muud tasud; c) projekteerimisteenused: teenustasud, vahendustasud ja muud tasud; 10. Käesolevas artiklis hõlmab kontsessiooni maksumus nii kolmandatelt isikutelt saadavat hinnangulist tulu kui ka avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija makstavaid summasid. Artikkel 7 Üldpõhimõtted Avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad kohtlevad ettevõtjaid võrdselt ja mittediskrimineerivalt ning tegutsevad läbipaistvalt ja proportsionaalselt. Kontsessiooni kavandamisel ei tohi lähtuda eesmärgist jätta see käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja või konkurentsi kunstlikult piirata. II jagu Erandid Artikkel 8 Avaliku sektori ja võrgustiku sektorite hankijate antud kontsessioonide suhtes kehtivad erandid 1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste teenuste kontsessioonide suhtes, mille avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija on andnud ettevõtjale, kes on avaliku sektori hankija või nende ühendus, ainuõiguse alusel, mis ettevõtjal on vastavalt kohaldatavatele avaldatud õigus- ja haldusnormidele ning mis on antud vastavalt aluslepingule ja liidu sektoripõhistele õigusaktidele, milles käsitletakse III lisas osutatud tegevustega seotud võrgustike taristu haldamist. 2. Erandina käesoleva artikli lõikest 1 kohaldatakse artikli 27 lõigete 1 ja 3 kohaseid nõudeid, kui käesoleva artikli lõikes 1 osutatud sektoripõhiste õigusaktidega ei ole ette nähtud sektoripõhist läbipaistvuskohustust. 3. Käesolevat direktiivi ei kohaldata kontsessioonide suhtes, mille andmisel või korraldamisel peab avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija lähtuma hankemenetlusest, mis on sätestatud: a) rahvusvahelises lepingus, mis on sõlmitud kooskõlas aluslepinguga liikmesriigi ja ühe või mitme kolmanda riigi vahel ning mis käsitleb ehitustöid, asju või teenuseid, mille eesmärk on mingi projekti ühine rakendamine või kasutamine allakirjutanud riikide poolt; b) sõjaväeüksuste paigutamisega seotud rahvusvahelises lepingus, mis on seotud mõne liikmesriigi või kolmanda riigi ettevõtjatega; c) vastavalt rahvusvahelise organisatsiooni teatavale menetluskorrale; d) kui kontsessioone rahastab täielikult rahvusvaheline organisatsioon või rahvusvaheline finantseerimisasutus. Kõigist esimese lõigu punktis a osutatud lepingutest teatatakse komisjonile, kes võib konsulteerida artiklis 48 viidatud riigihankelepingute nõuandekomiteega. Esimese lõigu punkti d kohaldamisel otsustavad lepingupooled selliste kontsessioonide puhul, mida olulisel määral kaasrahastab rahvusvaheline organisatsioon või rahvusvaheline finantseerimisasutus, milliseid kontsessiooni andmise menetlusi kohaldada; menetlused peavad olema kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetega. 4. Aluslepingu artikli 346 kohaldamiseks ei kohaldata käesolevat direktiivi kontsessioonide andmiseks kaitse- ja julgeolekuvaldkonnas niivõrd, kuivõrd liikmesriigi olulisi julgeolekuhuve ei ole võimalik käesolevas direktiivis sätestatud eeskirjadega tagada. 5. Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste teenuste kontsessioonide suhtes, mis hõlmavad: a) maa, olemasolevate ehitiste või muu kinnisvara või sellega seotud õiguste omandamist või rendilevõtmist mis tahes rahaliste vahenditega; samas kuuluvad käesoleva direktiivi reguleerimisalasse aga finantsteenuste kontsessioonid, mis antakse mis tahes vormis samaaegselt omandamis- või rendilepinguga või enne või pärast viimaste sõlmimist; b) edastamiseks ette nähtud saadete ostmist, arendamist, tootmist või ühistootmist ja mille on andnud ringhäälinguorganisatsioonid; ringhäälingusaadete edastamine on määratletud saadete edastamise ja levitamisena mis tahes elektroonilist võrku kasutades, ega ka kontsessioonide suhtes, mis on antud ringhäälinguorganisatsioonidele seoses saateajaga; c) vahekohtu- ja lepitamisteenuseid; d) finantsteenuseid, mis on seotud väärtpaberite või muude finantsinstrumentide emiteerimise, müügi, ostu või võõrandamisega Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ mõistes, ning keskpankade osutatavaid teenuseid ja toiminguid, mis on tehtud Euroopa Finantsstabiilsuse Fondiga (EFSF); e) töölepinguid; f) lennutransporditeenuseid, mis põhinevad tegevusloa andmisel Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1008/2008[17] tähenduses[18]; g) avalikku reisijatevedu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1370/2007[19] tähenduses. Punktis b osutatud ringhäälingusaadete edastamine hõlmab mis tahes edastamist ja levitamist mis tahes elektroonilist võrku kasutades. Artikkel 9 Erandid elektroonilise side valdkonnas Käesolevat direktiivi ei kohaldata selliste kontsessioonide suhtes, mille põhieesmärk on võimaldada avaliku sektori hankijatel pakkuda või kasutada üldkasutatavaid sidevõrke või pakkuda üldsusele üht või mitut elektroonilise side teenust. Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid: (a) „üldkasutatav sidevõrk” – elektrooniline sidevõrk, mida kasutatakse ainult või peamiselt üldkasutatavate elektrooniliste sideteenuste osutamiseks ning mis võimaldab andmete edastamist võrgu lõpp-punktide vahel; (b) „elektrooniline sidevõrk” – ülekandesüsteemid ja vajaduse korral lülitus- ja marsruutimisseadmed ning muud vahendid, sealhulgas võrguelemendid, mis ei ole aktiivsed, mis võimaldavad edastada signaale traadi, raadio teel, optiliselt või muude elektromagnetiliste vahendite abil, kasutades sealhulgas satelliitvõrke, paik- (ahel- ja pakettkommuteeritud, k.a internet) ja liikuva maaside võrku, elektrikaabelsüsteeme, kui neid kasutatakse signaalide edastamiseks, raadio- ja teleringhäälinguvõrke ja kaabeltelevisioonivõrke, olenemata sellest, millist teavet nende kaudu edastatakse; (c) „võrgu lõpp-punkt” – füüsiline koht, kus abonendile pakutakse juurdepääsu üldkasutatavale sidevõrgule; kui võrgus kasutatakse kommuteerimist ja marsruutimist, identifitseeritakse võrgu lõpp-punkt konkreetse võrguaadressi abil, mis võib olla seotud abonendi numbri või nimega; (d) „elektrooniline sideteenus” − tavaliselt tasu eest osutatav teenus, mis seisneb tervikuna või peamiselt signaalide edastamises elektrooniliste sidevõrkude kaudu, kaasa arvatud telekommunikatsiooniteenused ja edastusteenused ringhäälinguks kasutatavates võrkudes, ning välja arvatud teenused, mis pakuvad või mille abil teostatakse elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste abil edastatava sisu redigeerimist; elektrooniliste sideteenuste hulka ei kuulu direktiivi 98/34/EÜ artiklis 1 määratletud infoühiskonna teenused, mis ei seisne tervikuna või peamiselt signaalide edastamises elektrooniliste sidevõrkude kaudu. Artikkel 10 Võrgustiku sektori hankijate antud kontsessioonide suhtes kohaldatavad erandid 1. Käesolevat direktiivi ei kohaldata kontsessioonide suhtes, mille võrgustiku sektori hankijad annavad muuks kui III lisas kirjeldatud tegevuseks või selliseks tegevuseks kolmandas riigis, mille tingimuste hulka ei kuulu liidus asuvate võrkude või geograafiliste piirkondade füüsiline kasutamine. 2. Võrgustiku sektori hankijad teavitavad komisjoni või siseriiklikku järelevalveasutust nende taotlusel mis tahes tegevusest, mida nad peavad väljajäetuks. Komisjon võib teavitamise eesmärgil aeg-ajalt avaldada Euroopa Liidu Teatajas loetelud tegevuste kategooriatest, mida ta peab sel alusel väljajäetuks. Seejuures võtab komisjon arvesse kõiki delikaatseid äriaspekte, millele võrgustiku sektori hankijad võivad teavet edastades tähelepanu juhtida. Artikkel 11 Sidusettevõtjale antud kontsessioonid 1. Käesolevas artiklis tähendab „sidusettevõtja” mis tahes ettevõtjat, mille raamatupidamise aastaaruanne on konsolideeritud võrgustiku sektori hankija aastaaruannetega vastavalt nõukogu seitsmenda direktiivi 83/349/EMÜ[20] nõuetele. 2. Kõnealuse direktiiviga hõlmamata üksuste puhul tähendab „sidusettevõtja” mis tahes ettevõtjat, kes vastab järgmistele tingimustele: a) tema üle võib võrgustiku sektori hankijal olla otsene või kaudne valitsev mõju käesoleva direktiivi artikli 4 teise lõigu tähenduses; b) tal võib olla valitsev mõju võrgustiku sektori hankija üle; c) tema ja võrgustiku sektori hankija üle on teisel ettevõtjal valitsev mõju tulenevalt omandiõigusest või finantsosalusest või ettevõtja tegevust reguleerivatest eeskirjadest. 3. Ilma et see mõjutaks artikli 15 kohaldamist ja tingimusel, et lõikes 4 sätestatud tingimused on täidetud, ei kohaldata käesolevat direktiivi järgmiste kontsessioonide suhtes: a) mille võrgustiku sektori hankija annab sidusettevõtjale; b) mille annab ühisettevõte, mille mitu võrgustiku sektori hankijat on loonud üksnes III lisas määratletud tegevuseks, ettevõtjale, kes on ühe kõnealuse võrgustiku sektori hankija sidusettevõtja. 4. Lõiget 3 kohaldatakse: a) teenuste kontsessioonide suhtes, tingimusel et vähemalt 80 % selle sidusettevõtja teenuste eelneva kolme aasta keskmisest kogukäibest on saadud selliste teenuste osutamisest temaga seotud ettevõtjatele; b) ehitustööde kontsessioonide suhtes, tingimusel et vähemalt 80 % selle sidusettevõtja ehitustööde eelneva kolme aasta keskmisest kogukäibest on saadud selliste ehitustööde teostamisest temaga seotud ettevõtjatele. 5. Kui sidusettevõtja loomise või tegevuse alustamise aja tõttu puuduvad andmed eelneva kolme aasta käibe kohta, siis piisab sellest, kui ettevõtja näitab, eriti majandustegevuse prognooside abil, et lõike 4 punktides a või b osutatud käive on usaldusväärne. 6. Kui mitu võrgustiku sektori hankijaga seotud sidusettevõtjat osutavad ühesuguseid või sarnaseid teenuseid, tarnivad ühesuguseid või sarnaseid asju või teevad ühesuguseid või sarnaseid ehitustöid, siis arvutatakse lõikes 4 osutatud protsendimäärad, arvestades kogukäivet, mis kõnealused sidusettevõtjad on teenuste osutamisest või asjade tarnimisest või ehitustööde teostamisest saanud. Artikkel 12 Ühisettevõttele või ühisettevõttesse kuuluva võrgustiku sektori hankijale antud kontsessioonid Ilma et see mõjutaks artikli 15 kohaldamist ja tingimusel, et ühisettevõte on loodud kõnealuse tegevuse teostamiseks vähemalt kolme aasta jooksul ja et ühisettevõtte asutamisdokumendis sätestatakse, et ühisettevõtte loonud võrgustiku sektori hankijad osalevad selles vähemalt samasuguse ajavahemiku jooksul, ei kohaldata käesolevat direktiivi kontsessioonide suhtes, mille on andnud: a) ühisettevõte, mille mitu võrgustiku sektori hankijat on loonud üksnes III lisas määratletud tegevuseks, ühele nendest võrgustiku sektori hankijatest või b) võrgustiku sektori hankija sellisele ühisettevõttele, kuhu ta kuulub. . Artikkel 13 Võrgustiku sektori hankijate poolne teavitamine Võrgustiku sektori hankijad esitavad komisjonile või siseriiklikule järelevalveasutusele nende nõudmisel artikli 11 lõigete 2 ja 3 ning artikli 12 kohaldamisega seotud järgmised andmed: a) asjaomaste ettevõtjate või ühisettevõtete nimed; b) asjaomaste kontsessioonide olemus ja maksumus; c) tõendusmaterjal, mida komisjon või siseriiklik järelevalveasutus peab vajalikuks tõendamaks, et suhe võrgustiku sektori hankija ja selle ettevõtja või ühisettevõtte vahel, kellele antakse kontsessioonid, vastab artiklite 11 või 12 nõuetele. Artikkel 14 Otseselt konkurentsile avatud tegevuse väljaarvamine Käesolevat direktiivi ei kohaldata võrgustiku sektori hankijate antud kontsessioonide suhtes, kui selles liikmesriigis, kus kontsessiooni täidetakse, on kontsessiooniga hõlmatud tegevus otse avatud konkurentsile vastavalt direktiivi [asendab direktiivi 2004/17/EÜ] artiklitele 27 ja 28. Artikkel 15 Ametiasutustevahelised suhted 1. Kontsessioon, mille on avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija, nagu osutatud artikli 4 lõike 1 esimese lõigus, andnud teisele juriidilisele isikule, ei kuulu käesoleva direktiivi reguleerimisalasse, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: a) selline avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija teostab asjaomase juriidilise isiku üle kontrolli, mis sarnaneb kontrolliga, mida ta teostab oma osakondade üle; b) vähemalt 90 % asjaomase juriidilise isiku tegevusest toimub kontrolliva avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija või sama hankija kontrollitavate muude juriidiliste isikute alluvuses; c) kontrollitaval juriidilisel isikul puudub erasektori osalus. Esimese lõigu punkti a mõistes teostab artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija juriidilise isiku üle kontrolli, mis sarnaneb kontrolliga, mida ta teostab oma osakondade üle, kui ta avaldab otsustavat mõju kontrollitava juriidilise isiku strateegilistele eesmärkidele ja olulistele otsustele. 2. Lõiget 1 kohaldatakse ka juhul, kui artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijaks olev kontrollitav üksus annab kontsessiooni oma kontrollivale üksusele või sama hankija kontrollitavale muule juriidilisele isikule, tingimusel et juriidilisel isikul, kellele kontsessioon antakse, puudub erasektori osalus. 3. Artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija, kes ei teosta juriidilise isiku üle kontrolli lõike 1 tähenduses, võib siiski anda kontsessiooni, kohaldamata selle direktiivi sätteid, juriidilisele isikule, keda ta kontrollib koos teiste selliste avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijatega, kui täidetud on järgmised tingimused: a) artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad teostavad ühiselt juriidilise isiku üle kontrolli, mis sarnaneb kontrolliga, mida nad teostavad oma osakondade üle; b) vähemalt 90 % asjaomase juriidilise isiku tegevusest toimub artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud kontrollivate avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate või sama hankija kontrollitavate muude juriidiliste isikute alluvuses; c) kontrollitaval juriidilisel isikul puudub erasektori osalus. Punkti a kohaldamiseks loetakse artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad ühiselt kontrollivaks juriidilist isikut, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: a) kontrollitava juriidilise isiku otsuseid tegev organ koosneb kõigi osalevate avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate esindajatest, nagu osutatud artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus; b) kõnealused artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad on võimelised ühiselt avaldama otsustavat mõju kontrollitava juriidilise isiku strateegilistele eesmärkidele ja olulistele otsustele; c) kontrollitav juriidiline isik ei lähtu huvidest, mis erinevad temaga seotud asutuste huvidest; d) kontrollitav juriidiline isik ei saa hankijatega sõlmitud hankelepingutest mingit muud kasu lisaks tegelike kulude hüvitamisele. 4. Artikli 4 lõike 1 esimeses lõigus osutatud avaliku sektori või võrgustiku sektori kahe või enama hankija vahel sõlmitud kokkulepet ei loeta kontsessiooniks käesoleva direktiivi artikli 2 lõike 1 punkti l tähenduses, kui kõik järgmised tingimused on täidetud: a) kokkuleppega luuakse osalevate avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate lojaalne koostöö, mille eesmärk on täita ühiselt avalike teenustega seotud ülesandeid ning mis hõlmab leppeosaliste vastastikuseid õigusi ja kohustusi; b) kokkuleppes juhindutakse üksnes avaliku huviga seotud kaalutlustest; c) osalevad avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad ei tegutse avatud turul suuremal määral kui 10 % kokkuleppe seisukohast olulise tegevuse käibest; d) kokkulepe ei hõlma osalevate avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijate vahelisi rahalisi ülekandeid, v.a ülekanded, mis vastavad ehitustööde, teenuste või asjade tegelike kulude hüvitamisele; e) kõigil osalevatel avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijatel puudub erasektori osalus. 5. Lõigetes 1–4 osutatud erasektori osaluse puudumist kontrollitakse kontsessiooni andmise või kokkuleppe sõlmimise ajal. Käesolevas artiklis sätestatud erandid kaotavad kehtivuse alates hetkest, mil tekib erasektori osalus, kusjuures kehtivate kontsessioonide suhtes tuleb hankemenetlus uuesti avada kontsessiooni andmise tavapärase korra alusel. III jagu Üldsätted Artikkel 16 Kontsessiooni kestus Kontsessiooni kestus piirdub ajaga, mis kontsessionääril hinnanguliselt kulub ehitiste ekspluateerimise või teenuste osutamisega seoses tehtud investeeringute tagasiteenimiseks koos investeeritud kapitali mõistliku tootlusega. Artikkel 17 Sotsiaalteenused ja muud eriteenused X lisas loetletud selliste sotsiaalteenuste ja muude eriteenuste kontsessioonide suhtes, mis kuuluvad käesoleva direktiivi reguleerimisalasse, kohaldatakse artikli 26 lõikes 3 ja artikli 27 lõikes 1 sätestatud kohustusi. Artikkel 18 Segakontsessioonid 1. Lepingud, mille ese on nii teenused kui ka asjad, sõlmitakse vastavalt käesolevale direktiivile, kui kõnealuse lepingu peamine ese on teenused ja kui need on kontsessioonid artikli 2 esimese lõigu punkti l tähenduses. 2. Kontsessioonid, mille esemeks on nii teenused artikli 17 tähenduses kui ka muud teenused, antakse kooskõlas lepingu põhiesemeks oleva teenuse liigi suhtes kohaldatavate sätetega. 3. Lõigetes 1 ja 2 osutatud segalepingute puhul määratakse põhiese, võrreldes asjaomaste teenuste või asjade maksumust. 4. Kui lepingute ese hõlmab nii käesoleva direktiiviga reguleeritud kontsessioone kui ka hankeid või muid elemente, mida käesolev direktiiv või direktiivid [asendavad direktiive 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ] ega 2009/81/EÜ ei hõlma, sõlmitakse lepingu see osa, mis kujutab endast käesoleva direktiiviga reguleeritavat kontsessiooni, käesoleva direktiivi sätete kohaselt. Kui lepingu eri osad ei ole objektiivselt eraldatavad, määratakse käesoleva direktiivi kohaldamine kindlaks lepingu põhieseme alusel. 5. Kontsessioonide puhul, mille suhtes kohaldatakse käesolevat direktiivi, ja lepingute puhul, mille suhtes kohaldatakse direktiivi [2004/18/EÜ või 2004/17/EÜ] või 2009/81/EÜ[21], sõlmitakse see osa lepingust, mis kujutab endast käesoleva direktiiviga hõlmatud kontsessiooni, käesoleva direktiivi sätete kohaselt. Kui sellise lepingu eri osad ei ole objektiivselt eraldatavad, määratakse käesoleva direktiivi kohaldamine kindlaks kõnealuse lepingu peamise eseme alusel. Artikkel 19 Mitut tegevust hõlmavad kontsessioonid 1. Mitut tegevust hõlmava kontsessiooni suhtes kohaldatakse eeskirju, mida kohaldatakse selle peamise tegevuse suhtes. Ent valikut, kas anda üksikkontsessioon või mitu eraldi kontsessiooni, ei tohi teha eesmärgiga jätta kontsessioon välja käesoleva direktiivi reguleerimisalast. 2. Kui üks tegevus, milleks käesoleva direktiivi kohane kontsessioon on mõeldud, on loetletud III lisas ja teine tegevus ei ole selles loetletud ning objektiivselt ei ole võimalik kindlaks teha, milliseks tegevuseks kontsessioon on peamiselt mõeldud, antakse kontsessioon vastavalt sätetele, mida kohaldatakse avaliku sektori hankija antud kontsessioonide suhtes. 3. Kui ühe tegevuse suhtes, milleks leping või kontsessioon on mõeldud, kohaldatakse käesolevat direktiivi ja teise suhtes ei kohaldata ei käesolevat direktiivi ega direktiive [2004/18/EÜ või 2004/17/EÜ] ega 2009/81/EÜ[22], ja kui on objektiivselt võimatu kindlaks määrata, milliseks tegevuseks leping või kontsessioon on peamiselt mõeldud, siis sõlmitakse leping või kontsessioon vastavalt käesolevale direktiivile. IV jagu Eriolukorrad Artikkel 20 Reserveeritud kontsessioonid Liikmesriigid võivad kontsessiooni andmise menetluses osalemise õiguse jätta kaitstud töökohtadele ja ettevõtjatele, kelle peamine eesmärk on puuetega või ebasoodsas olukorras olevate töötajate sotsiaalne ja kutsealane integreerimine või sätestada selliste kontsessioonide täitmise kaitstud töökohtade programmi raames, tingimusel et üle 30 % sellises töökohas, sellise ettevõtja alluvuses või selliste programmidega hõivatud töötajatest on puuetega või ebasoodsas olukorras olevad isikud. Kontsessiooniteates viidatakse sellele sättele. Artikkel 21 Teadus- ja arendusteenused 1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse selliste teenuste kontsessioonide suhtes, millega tellitakse teadus- ja arendusteenuseid CPV viitenumbritega 73000000-2 − 73436000-7, v.a 73200000-4, 73210000-7 või 73220000-0, kui on täidetud mõlemad järgmised tingimused: a) kontsessioonist tuleneb kasu üksnes avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijale tema enda tegevuse läbiviimiseks; b) osutatud teenuse eest tasub täielikult avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija. 2. Kui üks eespool toodud tingimustest ei ole täidetud, ei kohaldata käesolevat direktiivi teenuste kontsessioonide suhtes, millega tellitakse teadus- ja arendusteenuseid CPV viitenumbritega 73000000-2 − 73436000-7, v.a 73200000-4, 73210000-7 või 73220000-0. 3. Komisjonile antakse volitused delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks kooskõlas artikliga 46 seoses käesolevas artiklis mainitud viitenumbritega, kui CVP nomenklatuuri tehakse muudatusi, mis peavad kajastuma käesolevas direktiivis ning millega ei kaasne direktiivi reguleerimisala muutust. II PEATÜKK Põhimõtted Artikkel 22 Ettevõtjad 1. Ettevõtjaid, kellel on oma asukohaliikmesriigi õigusaktide alusel õigus kõnealust teenust osutada, ei lükata tagasi üksnes seetõttu, et selle liikmesriigi õiguse alusel, kus kontsessioon antakse, peaksid nad olema kas füüsilised või juriidilised isikud. 2. Juriidilistelt isikutelt võidakse nõuda, et nad näitaksid oma pakkumuses või osalemistaotluses nende isikute nimed ja asjakohase kutsekvalifikatsiooni, kes vastutavad kõnealuse kontsessiooni täitmise eest. 3. Pakkumusi teha või end taotlejaks seada võivad ka ettevõtjate rühmad. 4. Avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad ei kehtesta selliste rühmade osalemiseks kontsessiooni andmise menetluses eritingimusi, mille täitmist üksikutelt taotlejatelt ei nõuta. Avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad ei nõua, et need rühmad võtaksid pakkumuse või osalemistaotluse esitamiseks mingi konkreetse juriidilise vormi. Avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad võivad kehtestada rühma poolt kontsessiooni täitmisele eritingimusi, eeldusel et neid tingimusi on võimalik objektiivselt põhjendada ning need on proportsionaalsed. Nende tingimuste kohaselt võib rühmalt siiski nõuda teatava juriidilise vormi võtmist, kui temaga sõlmitakse leping, kui seda muudatust on vaja kontsessiooni nõuetekohaseks täitmiseks. Artikkel 23 Nomenklatuurid 1. Kõik viited nomenklatuuridele kontsessioonide andmise kontekstis peavad põhinema määrusega (EÜ) nr 2195/2002[23] vastu võetud ühtsel riigihangete klassifikaatoril (CPV). 2. Komisjonile antakse volitused delegeeritud õigusaktide vastuvõtmiseks kooskõlas artikliga 46 , et kohandada I ja X lisas kasutatud viitenumbreid, kui CVP nomenklatuuri tehakse muudatusi, mis peavad kajastuma käesolevas direktiivis ning millega ei kaasne direktiivi reguleerimisala muutust. Artikkel 24 Konfidentsiaalsus 1. Kui käesoleva direktiiviga või siseriikliku seadusega teabele juurdepääsu kohta ei ole teisiti ette nähtud ja ilma et see piiraks sõlmitud lepingute avaldamise ning taotlejatele ja pakkujatele teabe andmisega seotud kohustusi, mis on sätestatud käesoleva direktiivi artiklites 27 ja 35, ei avalda avaliku sektori hankija temale ettevõtjate poolt antud teavet, mille ettevõtjad on tunnistanud konfidentsiaalseks, sealhulgas, kuid mitte ainult tehnilised või ärisaladused ja pakkumuse konfidentsiaalsed punktid. 2. Avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad võivad kehtestada ettevõtjatele nõudeid eesmärgiga kaitsta sellise teabe konfidentsiaalsust, mille avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad kontsessiooni andmise menetluse jooksul kättesaadavaks teevad. Artikkel 25 Teabevahetuse suhtes kohaldatavad eeskirjad 1. Välja arvatud juhtudel, kui elektrooniliste sidevahendite kasutamine on kohustuslik vastavalt käesoleva direktiivi artikli 28 lõikele 2 ja artiklile 30, võivad avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad valida igasuguseks teabevahetuseks järgmiste sidevahendite vahel: a) elektroonilised sidevahendid kooskõlas lõigetega 3, 4 ja 5; b) post või faks; c) telefon lõikes 6 osutatud juhtudel ja asjaoludel või d) eelnimetatud sidevahendite kombinatsioon. Liikmesriigid võivad lisaks käesoleva direktiivi artikli 28 lõikes 2 ja artiklis 30 sätestatud kohustustele teha kohustuslikuks elektrooniliste sidevahendite kasutamise kontsessioonidega seotud teabevahetuse puhul. 2. Valitud sidevahendid peavad olema üldiselt kättesaadavad ega tohi seega piirata ettevõtjate juurdepääsu kontsessiooni andmise menetlusele. Teabe vahetamisel ning salvestamisel tagavad avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad andmete terviklikkuse ning pakkumuste ja osalustaotluste konfidentsiaalsuse säilimise. Nad tutvuvad pakkumuste ja osalemistaotluste sisuga alles pärast esitamistähtaja möödumist. 3. Elektroonilised teabevahetusvahendid, samuti nende tehnilised omadused, peavad olema mittediskrimineerivad, üldiselt kättesaadavad ja koostalitusvõimelised üldkasutatavate info- ja kommunikatsioonitehnoloogia toodetega ning need ei tohi piirata ettevõtjate võimalusi kontsessiooni andmise menetluses osalemiseks. Nende elektrooniliste vastuvõtuseadmete tehnilised üksikasjad ja omadused, mis loetakse vastavaks käesoleva lõike esimesele lõigule, on kehtestatud XII lisas. Komisjonile antakse volitused võtta kooskõlas artikliga 46 vastu delegeeritud õigusakte XII lisas sätestatud tehniliste andmete ja näitajate muutmiseks tehnika arengu tõttu või halduslikel põhjustel. Selleks et tagada tehniliste vormingute ning töötlemise ja sõnumeid hõlmavate standardite koostalitlusvõime eelkõige piiriülestes olukordades, antakse komisjonile volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 46, et muuta kohustuslikuks teatavate tehniliste standardite kasutamine vähemalt seoses elektroonilise esitamise, elektrooniliste kataloogide ja elektroonilise autentimise vahendite kasutamisega. 4. Avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad võivad vajaduse korral nõuda ka selliste vahendite kasutamist, mis ei ole üldiselt kättesaadavad, tingimusel et nad pakuvad alternatiivseid juurdepääsuvõimalusi. Avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad pakuvad sobivaid alternatiivseid juurdepääsuvõimalusi järgmistes olukordades: (a) Nad võimaldavad piiramatut ja täielikku elektroonilist juurdepääsu kõnealustele vahenditele alates teate avaldamise kuupäevast kooskõlas IX lisaga või kuupäevast, mil saadeti huvi kinnitamise ettepanek; teate või huvi kinnitamise ettepaneku tekstis märgitakse internetiaadress, kus kõnealused vahendid on kättesaadavad; (b) nad tagavad, et teises liikmesriigis kui avaliku sektori hankija liikmesriigis asuv pakkuja saab juurdepääsu kontsessiooni andmise menetlusele ajutise lubakaardi kaudu, mis tehakse kättesaadavaks internetis ilma lisatasuta; (c) nad toetavad pakkumuste elektroonilist esitamist alternatiivsete kanalite kaudu. 5. Pakkumuste elektrooniliste edastus- ja vastuvõtuseadmete ning osalemistaotluste elektrooniliste edastus- ja vastuvõtuseadmete suhtes kehtivad järgmised eeskirjad: a) huvitatud isikutele tehakse kättesaadavaks teave pakkumuste ja osalemistaotluste elektroonilise esitamise, sealhulgas krüpteerimise ja ajatempli kasutamise spetsifikaatide kohta; b) seadmed, autentimismeetodid ja elektroonilised allkirjad vastavad XII lisas sätestatud nõuetele; c) avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad täpsustavad kontsessiooni andmise menetluse iga etapi puhul elektroonilistelt sidevahenditelt nõutava turvalisuse taseme. Tase peab olema proportsionaalne kaasnevate riskidega; d) kui nõutakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 1999/93/EÜ[24] määratletud täiustatud elektroonilise allkirja kasutamist, aktsepteerivad avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad Euroopa Komisjoni otsuses 2009/767/EÜ[25] sätestatud usaldusnimekirjas osutatud kvalifitseeritud elektroonilise sertifikaadi poolt toetatavaid allkirju, olenemata sellest, kas allkiri on loodud turvalise allkirja andmise vahendiga või ilma selleta, täites järgmisi tingimusi: i) nad peavad kehtestama täiustatud allkirja vormingu komisjoni otsusega 2011/130/EL[26] kehtestatud vormingute alusel ning võtma vajalikud meetmed, et suuta kõnealuseid vorminguid tehniliselt töödelda; ii) kui pakkumus allkirjastatakse kvalifitseeritud sertifikaadi abil, mis on usaldusnimekirjas, ei tohi kohaldada lisanõudeid, mis võivad takistada selliste allkirjade kasutamist pakkujate poolt. 6. Osalemistaotluste edastamisel kehtivad järgmised eeskirjad: (a) kontsessiooni andmise menetluses osalemise taotlused võib esitada kirjalikult või telefoni teel; viimasel juhul tuleb enne laekumise tähtaega saata kirjalik kinnitus; (b) avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad võivad nõuda faksitud osalemistaotluste kinnitamist elektrooniliselt või posti teel, kui see on vajalik juriidiliseks tõendamiseks. Punkti b kohaldamiseks märgib avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija kontsessiooniteates või huvi kinnitamise ettepanekus, et faksitud osalemistaotlused tuleb kinnitada elektrooniliselt või posti teel ning sellise kinnituse saatmise tähtaja. 7. Liikmesriigid tagavad, et hiljemalt viis aastat pärast artikli 49 lõikes 1 sätestatud tähtaega korraldatakse kõik käesoleva direktiivi kohased kontsessiooni andmise menetlused käesoleva artikli nõuete kohaselt elektrooniliste sidevahendite abil, eelkõige seoses pakkumuste ja osalemistaotluste elektroonilise esitamisega. Seda kohustust ei kohaldata, kui elektrooniliste vahendite kasutamine nõuaks erivahendeid või failivorminguid, mis ei ole kõigis liikmesriikide lõike 3 tähenduses üldiselt kättesaadavad. Pakkumuste esitamiseks muid sidevahendeid kasutavad avaliku sektori või võrgustiku sektori hankijad peavad kontsessioonidokumentides näitama, et elektrooniliste vahendite kasutamine nõuaks ettevõtjatega vahetatava teabe olemuse tõttu erivahendeid või failivorminguid, mis ei ole kõigis liikmesriikides üldiselt kättesaadavad. Avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijatel loetakse olevat seaduslikud põhjused mitte nõuda elektrooniliste sidevahendite kasutamist pakkumuste esitamiseks järgmistel juhtudel: (a) kontsessioonide andmise spetsiifilise laadi tõttu ei ole võimalik tehnilist kirjeldust esitada, kasutades failivorminguid, mida üldiselt toetavad tavaliselt kasutatavad rakendused; (b) tehnilise kirjelduse esitamiseks sobivaid failivorminguid toetavad rakendused kuuluvad omandilitsentside skeemide alla ning avaliku sektori hankija ei saa teha neid allalaaditavaks ega kaugkasutatavaks; (c) tehnilise kirjelduse esitamiseks sobivaid failivorminguid toetavad rakendused kasutavad failivorminguid, mida ei saa töödelda ühegi teise avatud või allalaaditava rakendusega. 8. Avaliku sektori hankijad võivad hankemenetlustes kasutada elektrooniliselt töödeldud andmeid menetluse igas etapis ette tulevate vigade ennetamiseks, avastamiseks ja parandamiseks, töötades selleks välja sobivad vahendid. II JAOTIS KONTSESSIOONIDE ANDMISE EESKIRJAD I PEATÜKK Avaldamine ja läbipaistvus Artikkel 26 Kontsessiooniteated 1. Avaliku sektori ja võrgustiku sektori hankijad, kes soovivad anda kontsessiooni, annavad oma kavatsusest teada kontsessiooniteatega. 2. Kontsessiooniteated sisaldavad IV lisa osas osutatud teavet ja vajaduse korral muud avaliku sektori või võrgustiku sektori hankija poolt kasulikuks peetavat teavet vastavalt standardvormidele. 3. Sotsiaal- ja muude eriteenuste kontsessiooni anda soovivad avaliku sektori hankijad ja võrgustiku sektori hankijad võivad kontsessiooni kavandatavast andmisest teavitam