[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 14.3.2006

KOM(2006) 128 lõplik

2000/0069 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teisele lõigu alusel, nõukogu ühise seisukoha kohta,

mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse vastuvõtmist, millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3922/91 tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses (EU-OPS)

2000/0069 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teisele lõigu alusel, nõukogu ühise seisukoha kohta,

mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse vastuvõtmist, millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3922/91 tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses (EU-OPS)

Taust

Ettepaneku edastamine Euroopa Parlamendile ja nõukogule (dokument KOM(2000)[121] (lõplik) – [2000]/[0069](COD): | [24. märts 2000] |

Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus: | [19. oktoober 2000] |

Euroopa Parlamendi esimene arvamus, esimene lugemine: | [18. jaanuar 2001] |

Muudetud ettepaneku edastamine Euroopa Parlamendile ja nõukogule (dokument KOM(2002)[30] (lõplik) – [2000]/[0069](COD): | [4. veebruar 2002] |

Euroopa Parlamendi teine arvamus, esimene lugemine: | [3. september 2002] |

Läbivaadatud ning muudetud ettepaneku edastamine Euroopa Parlamendile ja nõukogule (dokument KOM(2004)[73] (lõplik) – [2000]/[0069](COD): | [12. veebruar 2004] |

Nõukogu osaline poliitiline kokkulepe (kvalifitseeritud häälteenamus): | [10. detsember 2004] |

Ühise seisukoha vastuvõtmise kuupäev: | [9. märts 2006] |

1. KOMISJONI ETTEPANEKU EESMÄRK

1.1. Lennundusalase teise liberaliseerimispaketi koostamisel 1989. aastal leppisid nõukogu ja komisjon kokku, et ühenduse õhutranspordipoliitika peaks olema suunatud ka tsiviillennunduse suhtes kohaldatava reguleeriva raamistiku ühtlustamisele, et säilitada lennundusohutuse kõrge tase ning tagada lennuettevõtjate vaheline õiglane konkurents. Kõnealuses kontekstis võttis ühendus vastu määruse (EMÜ) nr 3922/91 tehniliste nõuete ja haldusprotseduuride kooskõlastamise kohta tsiviillennunduses, mille eesmärk on õhusõidukite konstrueerimist, tootmist, käitamist ja hooldust ning nende ülesannetega tegelevaid isikuid ja organisatsioone käsitlevate ühtlustatud eeskirjade kehtestamine ning ajakohastamine.

1.2. Komisjon esitas märtsis 2000 nõukogule ettepaneku muuta kõnealust määrust, et lisada sellesse tegevuseeskirjad, mille eesmärk on tagada õhusõiduki lennutegevus piisavates ohutustingimustes.[1] Kõnealused lennuettevõtjate suhtes kohaldatavad eeskirjad põhinesid Ühinenud Lennuametite juba koostatud eeskirjadel.[2]

1.3. Kuna määruse 3922/91 muutmist käsitlev esimene ettepanek oli nõukogus väga kaua esil, esitas komisjon veebruaris 2004 muudetud ettepaneku määruse 3922/91 muutmiseks , eelkõige selleks, et võtta arvesse esialgse ettepaneku uurimise raames nõukogu ja Euroopa Parlamendi tehtud märkusi.

1.4. Vastavalt sellele sisaldas komisjoni uus ettepanek asjaomaste töötajate ja tööstusharu osa taotletud miinimumnõudeid [3] meeskonnale, mille liikmed peavad nüüd sarnaselt Ameerika Ühendriikides juba kehtiva korraga olema sertifitseeritud. Kõnealuste miinimumnõuetega aidatakse töötajate suhtes kehtestatud standardite tõstmise abil täiustada lennundusohutust. Lisaks sellele peaksid kõnealused miinimumnõuded hõlbustama täielikult liberaliseeritud lennutranspordituru sisest liikuvust.

1.5. Komisjoni uus ettepanek sisaldas ka meeskonna lennuaja piiramise kava , mida taotles Euroopa Parlament, kes tundis muret kõnealust küsimust hõlmavate erinevuste pärast riiklikul tasandil. Pilootide kutseühendused ja mitmed lennuettevõtjad on juba kaua olnud väga kriitilised kõnealuste erinevuste suhtes, mis mõjutavad kahjulikult ohutust ning konkurentsi tavapärast toimimist.

- Paljude lennuõnnetuste uurimistulemustest on selgunud, et meeskonna väsimus on olnud üks õnnetuse põhjustanud teguritest.

- Lennuaega käsitlevad riiklikud eeskirjad on mõnel juhul liiga lõdvad ning võimaldavad lennuettevõtjatel lubada asjaomastel töötajatel ülemäära pikka aega järjest töötada, mis mõjub kahjulikult ohutusele ning rangemaid eeskirju omavatele ettevõtetele.

Komisjoni ettepanekus sisalduvad lennuaega käsitlevad sätted on esitatud miinimumnõuetena, mida liikmesriigid võivad rangemaks muuta. Lisaks sellele on need piisavalt paindlikud, et võimaldada riiklike eriolukordade arvessevõtmist.

2. MÄRKUSED ÜHISE SEISUKOHA KOHTA

2.1. Oma ühise seisukoha raames on nõukogu arvamusel, et Euroopa Parlamendi esitatud muudatusettepanekut võetakse pärast väikeseid täpsustusi täielikult arvesse. Komisjon on nõus sellega, et kõnealuste väikeste kohandamiste abil tagatakse nõukogu ühise seisukoha tekstiga Euroopa Parlamendi taotletud eesmärgi saavutamine.

2.2. Komisjon kiidab nõukogu ühise seisukohaga nõustudes heaks nõukogu arvamuse nõustuda komisjoni ettepaneku põhisuundumustega, kuid otsustada samas siiski mõne punkti teksti muuta, osutades vajadusele suurema selguse ja lihtsustamise järele, et selle abil hõlbustada kõnealuse teksti loetavust.

2.3. Artiklite sisus tehti järgmised muudatused.

- Nõukogu tegi mõned muudatused paindlikkust käsitlevatesse sätetesse artiklis 8, eelkõige lõikesse 4, kus nõukogu laiendas liikmesriikide eelisõigust võtta vastu või säilitada sätted, mis hõlmavad väga piiratud arvu lennunduseeskirju ( ing. k. OPS ; tsiviillennundusvaldkonna tehnilised nõuded ja haldusprotseduurid), kuni ühenduse tasandil kehtestatakse teaduslikult põhjendatud teadmistel ja parimatel tavadel põhinevad ühised eeskirjad. Komisjon leiab, et see on vastuvõetav kompromiss, eelkõige kuna tingimuste täitmise vahendid kõnealuses valdkonnas võivad erineda, ilma et see kujutaks tingimata ohtu turvatasemetele. Lisaks sellele on komisjon nüüdseks esitanud uue ettepaneku,[4] millega muu hulgas tehakse Euroopa Lennundusohutusametile ülesandeks arendada kõikide kõnealuste valdkondade rakenduseeskirju.

- Artikli 8a puhul teeb nõukogu ettepaneku, et III lisa alajao Q (lennuaja piirang) ning vajaduse korral ka alajao O (meeskond) sätteid tuleks hinnata teaduslikust ja meditsiinilisest seisukohast kolmeaastase ajavahemiku jooksul alates kõnealuse määruse jõustumisest. Lisaks sellele pannakse nõukogu seisukoha alusel Euroopa Lennundusohutusametile kohustus teostada kõnealust tööd ning samuti abistada komisjoni alajao Q tehniliste sätetega seotud muudatusettepanekute ettevalmistamisel. See on komisjonile vastuvõetav, eelkõige kuna lisaks sellele on need kooskõlas komisjoni paralleelse algatusega ( vt eespool ), mis on seotud Euroopa Lennundusohutusametile määratud pädevuste laiendamisega.

- Nõukogu leiab, et võttes arvesse kõnealuste uute tehniliste eeskirjade kohandamiseks vajalikku aega, peaksid liikmesriigid kohaldama III lisa pärast 18 kuu möödumist kõnealuse määruse jõustumisest (ning mitte alates komisjoni ettepaneku kohase kuue kuu möödumisest). Komisjon nõustub kõnealuse kompromissiga.

- Nõukogu on III lisasse teinud mõned muudatused, et viia tekst täielikult vastavusse lennunduseeskirja JAR-OPS 1 muudatusettepanekuga 8, osutades kavatsusele muuta tekst selgemaks ja täpsemaks. See on komisjonile samuti vastuvõetav.

2.4. Komisjon nõustub nõukogu ühises seisukohas väljendatud arvamusega, mille kohaselt kaasaegse lennunduse valdkonna tehnoloogia edendamise ja olude muutmise kontekstis, võttes arvesse praeguse teksti lõpuleviimiseks vajaliku institutsioonidevahelise arutelu pikka kestust, oleks III lisa juba praegu võimalik teatavate küsimuste puhul täiustada. Kõnealust mahukat teksti täiustav töö on praegusel kujul piisavalt küps, et viia see lõpule.

2.5. Seoses sellega kordab komisjon järjekordselt oma kohustust, mille kohaselt alustavad tema talitused pärast kõnealuse määruse jõustumist nii kiiresti kui võimalik komiteemenetluse kaudu teksti täiendava lihvimise ja ajakohastamise tööd, mille käigus ta kaalub tähelepanelikult juba mõne liikmesriigi esitatud ennetavaid soovitusi muudatuste kohta.

Järeldused

Komisjon märgib, et 9.3.2006 vastu võetud ühine seisukoht järgib suures osas Euroopa Parlamendi arvamust esimesel lugemisel. Komisjon hindab ka seda, et nõukogu teksti puhul leitud hapra ja tasakaalustatud kompromissini jõuti üksnes pärast väga pikki arutelusid. Seepärast on komisjonil võimalik ühise seisukohaga nõustuda.

KOMISJONI DEKLARATSIOON

Ühise seisukoha (vt I lisa) vastuvõtmise puhul esitas komisjon koos nõukoguga deklaratsiooni.

LISA

Komisjoni ja nõukogu avaldus, milles käsitletakse artiklit 8a

Komisjon on esitanud Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku seoses Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse, millega muudetakse 15. juuli 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1592/2002, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ning Euroopa Lennundusohutusameti loomist, reguleerimisala laiendamisega lennutoimingutele ja meeskondade litsentseerimisele. Kõnealust ettepanekut käsitlev otsus võimaldab Euroopa Lennundusohutusametil teostada artiklis 8a osutatud hindamist. Nõukogu kohustub uurima kõnealust ettepanekut erilise tähelepanuga.

[1] Kõnealused tegevuseeskirjad hõlmavad lennuettevõtja sertifitseerimist, õhusõidukite käitamist ja hooldust ning meeskonna koolitamist.

[2] Ühinenud Lennuametid on 37 Euroopa riigi, sealhulgas 25 ELi liikmesriigi, riiklike lennuametite ühendus, mis on loodud lennundusohutusalaste ühtlustatud nõuete kehtestamiseks.

[3] Liikmesriigid võivad miinimumnõudeid täiendada ja vastu võtta rangemad nõuded. Meeskonnaga seotud miinimumnõuded hõlmavad vanust, füüsilist vormi ja erialast koolitust. Miinimumnõuetes võib näiteks olla sätestatud koolituse minimaalne sisu või vanuse alampiir. Liikmesriigid võivad siiski sätestada rangemad eeskirjad (nõuda rohkem koolitust või suurendada vanusepiiranguid). Samuti võib miinimumnõuetes olla sätestatud meeskonna minimaalne puhkeaeg, mida liikmesriigid võivad suurendada, kuid mitte vähendada, või maksimaalne lennuaeg. Pikemat maksimaalset lennuaega lubavad riiklikud eeskirjad ei ole kõnealuste miinimumnõuetega kooskõlas, samas kui lühemat maksimaalset lennuaega lubavad riiklikud eeskirjad seda on.

[4] Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse 15. juuli 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1592/2002, mis käsitleb tsiviillennunduse valdkonna ühiseeskirju ning Euroopa Lennundusohutusameti loomist (dokument KOM(2005[579] (lõplik) – [2005]/[0228]COD)