Soovitus:

NÕUKOGU SOOVITUS,

milles käsitletakse Belgia 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia stabiilsusprogrammi (2012-2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone[4],

võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

(2) Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5] mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

(3) 29. juunil 2012 võtsid riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega luuakse sidus raamistik riiklikul, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärke ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.

(4) Nõukogu võttis 6. juulil 2012 vastu soovituse Belgia 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta.

(5) 28. novembril 2012 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[6] mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise 2013. aasta Euroopa poolaasta algust. Samuti võttis komisjon 28. novembril 2012 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande[7], milles nimetati Belgiat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

(6) Euroopa Ülemkogu kiitis 14. märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

(7) 10. aprillil 2013 avaldas komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta) artikli 5 alusel Belgia suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi[8] tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Belgias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja vastavalt poliitikameetmeid võtta. Eelkõige tuleb jätkuvalt pöörata tähelepanu makromajanduslikele suundumustele kaupade välise konkurentsivõime valdkonnas ja ülemäärasele võlatasemele, eriti seoses avaliku sektori kõrge võlataseme mõjuga reaalmajandusele.

(8) Belgia esitas 29. aprillil 2013 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2016 ja 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(9) Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel 2013. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et programmis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. See on võrreldes komisjoni 2013. aasta kevadprognoosiga (SKP 2013. aastal ei muutu ja suureneb 1,2 %-ni 2014. aastal) mõnevõrra optimistlikum (SKP ennustatav kasv vastavalt 0,2 % ja 1,5 %). Belgia on rakendanud konsolideerimismeetmeid alates 2010. aastast ja eelkõige 2012. aastal, mil viidi läbi pensionisüsteemi, töötushüvitiste süsteemi ja tooteturgude struktuurireformid. Siiski ei olnud eelarve konsolideerimismeetmed piisavad selleks, et olla kooskõlas nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega kõrvaldada ülemäärane puudujääk. Ülemäärase puudujäägi kõrvaldamise tähtajast ei suudetud kinni pidada ka seetõttu, et pangakontserni Dexia rekapitaliseerimise negatiivne mõju eelarvepuudujäägile oli 0,8 % SKPst ning majandusareng oli 2012. aasta teisel poolel oodatust halvem. Kuna ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist 2012. aastal ei saavutatud, on nüüd ette nähtud puudujäägi vähendamine alla 3 % SKPst alates 2013. aastast. Programmis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada eelarve struktuurne tasakaal 2015. aastaks ja täita aasta hiljem keskpika perioodi eesmärk. Programmis muudeti keskpika perioodi eesmärk 0,5 % ülejäägist 0,75 % ülejäägiks SKPst. Uus keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Programm on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse uue tähtajaga, milleks on 2013. aasta, aga kevadprognoosi kohaselt on turvavaru väike, et takistada aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse ületamist, kuna 2013. aastal on ennustatav puudujääk 2,9 % SKPst. Iga-aastane kavandatud liikumine keskpika perioodi eesmärgi poole, mis on kavas saavutada 2016. aastaks, on üle 0,5 % SKPst (struktuurselt). Konsolideerimismeetmeid ei ole 2013. aastale järgneva aja kohta täpsustatud. Programmis sisalduva teabe kohaselt oodatakse, et valitsemissektori kulude kasv, arvestamata kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmeid, aitab aastatel 2014−2016 kaasa iga-aastasele struktuurilisele kohandamisele keskpika perioodi eesmärgi suunas 0,5 % võrra SKPst. Programmi kohaselt jõuab võla suhe 2013. aastal 100,0 %-ni SKPst ja langeb järk-järgult 93,0 %-ni SKPst 2016. aastaks. Eeldatavalt on Belgias aastatel 2014−2016 üleminekuperiood seoses võlakriteeriumi täitmisega. Kava kohaselt täidetakse võlakriteerium üleminekuperioodi lõpul. Komisjoni kevadprognoosi kohaselt ulatub võla suhe 2013. aastal 101,4 %-ni SKPst ja suureneb 2014. aastal 102,1 %-ni SKPst eeldusel, et poliitikat ei muudeta. Üleminekut võla vähendamise nõude täitmisele aastal 2014 ei saavutata, mis osutab sellele, et edusammud keskpika perioodi eesmärgi suunas ei ole piisavad. Programmis ei selgitata, kuidas jaguneb kavandatav kohandamine eri valitsustasandite vahel. See küsimus tõstatati ka eelmise aasta riigipõhises soovituses. Lisaks eeskirjadel põhinevale mitmeaastasele raamistikule valitsemissektori jaoks on eelarve-eesmärkide saavutamiseks vaja töötada välja ja kinnitada konkreetne koordineerimiskord, mille abil kindlustada piirkondade, kogukondade ja kohalike ametiasutuste tugevamad automaatsed kohustused ja tagada nende täitmine.

(10) Prognooside kohaselt suurenevad Belgias vananemisega seotud kulud märkimisväärselt (+2,0 protsendipunkti SKPst) juba aastatel 2010−2020, eelkõige pensionide ja pikaajalise hoolduse valdkonnas. Eakate sotsiaalkindlustussüsteemi reformimisega on alustatud ja sellel peaks olema positiivne mõju eakate tööhõivele. Siiski viitavad prognoosid sellele, et Belgia ei suuda täita endale 2020. aastaks seatud eesmärki selles valdkonnas. Ülesande ulatust silmas pidades tuleb teha täiendavaid jõupingutusi, et kaotada lõhe tegeliku ja seadusjärgse pensioniea vahel. Meetmed seadusjärgse pensioniea sidumiseks oodatava eluea pikenemisega võimaldaksid säilitada pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse pikemas perspektiivis. Rahalist jätkusuutlikkust käsitlev eesmärk tuleb tasakaalustada vajadusega säilitada eakate sotsiaalkindlustuse süsteemide piisavus. Pikaajalise hoolduse puhul tuleks uurida võimalusi, kuidas parandada nende teenuste riiklike kulutuste kulutõhusust, millised on tervishoiu valdkonnas kulude kokkuhoidu võimaldavad ennetus- ja rehabiliteerimismeetmed, ning millised on meetmed, mille abil luua paremaid tingimusi iseseisvaks elamiseks, arvestades hooldusteenuste suhteliselt kõrget hinda.

(11) Belgia kauaaegne konkurentsivõime vähenemine on põhjustatud mitmest tegurist, mille hulgas on palkade kujundamise süsteem, häired sisenditurul ning majanduse innovatsioonivõimega seotud mittekulupõhised tegurid. 1996. aastal kehtestatud palganorm, eesmärgiga säilitada konkurentsivõime peamiste kaubanduspartnerite suhtes, ei ole alati oma rolli täitnud. Senised otsese mõjuga meetmed, et viia palkade areng paremini vastavusse produktiivsuse tasemega, kujutavad endast küll liikumist õiges suunas, kuid neist ei piisa, et tagada pikaajaline vastavus palkade ja tootlikkuse suundumuste vahel. Palgaläbirääkimiste raamistikku tuleb struktuurselt veelgi täiustada: näiteks tuleks kohaldada automaatset korrigeerimist olukorras, kus palganormi ei järgita, või kus terviseindeksi tõus ületab peamiste kaubanduspartnerite palgatõusu. Palgaläbirääkimiste süsteem peaks tagama, et palgasuundumused järgivad kohaliku tasandi tootlikkuse dünaamikat. Belgia spetsialiseerub tiheda rahvusvahelise konkurentsiga vahetoodetele, mis muudab raskeks selle, et lõpphinnas kajastuksid muutused sisendhindades. Kuigi Belgia teadustegevuse ja innovatsioonisüsteemi tugevad küljed on kulupõhise konkurentsivõime probleemi leevendanud, jääb ettevõtete teadus- ja arendustegevus endiselt väga kontsentreerituks ja ettevõtete laiem osalemine selles tegevuses jääb nõrgaks. Tõhustada tuleks raamtingimusi, mis võimaldavad kiirendada üleminekut teadmistepõhisemale majandusele, keskendudes ettevõtlusele, hõlbustades ettevõtete dünaamikat ja inimkapitali kujunemist.

(12) Elektri, gaasi ja paljude muude kaupade ja teenuste hinnad on Belgias kõrgemad kui teistes liikmesriikides, osutades nõrgale konkurentsisurvele ja struktuursetele tõketele. Jaekaubanduse hinnad on üle ELi keskmise, samas aga pärsivad kutseteenustele seatud piirangud uuenduslike ärimudelite kujunemist ja investeeringuid. Belgia on saavutanud vähe edu konkurentsi suurendamisel võrgutööstustes ning tugevate ja sõltumatute reguleerivate asutuste loomine jääb puudulikuks. Belgia on mobiilse lairibaühenduse leviku poolest ELis eelviimasel kohal. See on peamiselt seotud regulatiivsete ja koordineerimisalaste probleemidega spektri kättesaadavusel. Ehkki traditsioonilise energiatarnija valitsev seisund energiatootmise vallas on nõrgenenud, kuna senisest enam tarbijaid vahetab teenuseosutajat, on konkurents elektri ja gaasi jaemüügi ning elektri hulgimüügi puhul endiselt problemaatiline ja selle tulemuseks on võrreldes naaberriikidega kõrged levituskulud, mis mõjutavad ebaproportsionaalselt tööstustarbijate netohinna taset. Belgia otsus kontrollida gaasi ja elektri jaehindasid lõppkasutajale võib takistada investeeringuid võimsusesse ja uute ettevõtjate turuletulekut. Litsentsimistingimused postiteenuste sektoris on endiselt problemaatilised. Riigisisene reisijate raudteevedu ei ole konkurentsile avatud ning sadamate tööõigus on moderniseerimata. Kõnealused meetmed on hädavajalikud, arvestades kõigi eespool nimetatud sektorite olulisust konkurentsivõimele.

(13) Belgia maksusüsteem põhineb ebaproportsionaalselt suurel määral otsestel maksudel ja süsteem sisaldab õiguslikke lünki, mis vähendavad selle õiglust. Ehkki Belgia on teinud tööjõu üldise maksukoormuse vähendamiseks mõningaid jõupingutusi, on enamiku töötajate rühmade kaudne maksumäär Belgias endiselt ELi kõrgeimate hulgas. Belgia on keskkonnamaksude osakaalu poolest maksutulude kogumahus endiselt ELi viimaste hulgas. Maksusüsteemi lihtsustamiseks ja selle tõhususe parandamiseks, vähendades ja ühtlustades sealhulgas maksukulusid ning kaotades põhjendamatud või ebatõhusad vähendatud käibemaksumäärad, on veel piisavalt võimalusi.

(14) Belgia probleemiks on keskmisest madalamal tasemele pidama jäänud osalemine tööturul ning suured tööhõive ja töötuse erinevused piirkondade ja rahvastikurühmade vahel. Kõige vähem tööturul osalevate elanikkonnarühmade hulgas on kõigis piirkondades sisserändaja taustaga inimesed, eakamad inimesed ja madala kvalifikatsiooniga noored. Samuti on nende rühmade vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse risk suurem. Töötushüvitiste süsteemi reformimine on küll samm õiges suunas, aga ei taga iseenesest tööjõu pakkumise ja nõudluse tulemuslikumat ühitamist, kui sellega ei kaasne tööotsingute tulemuslikum toetamine ja koolitusvõimalused. Föderaaltasandil rakendatavate tööpuuduse vähendamise ja piirkondlikul tasandil rakendatavate tööhõivet toetavate meetmete koosmõju muudab süsteemi väga keerukaks. Ehkki madala kvalifikatsiooniga noortele suunatud meetmetest saavad kasu ka sisserändajad, oleks vaja konkreetselt sellele sihtrühmale mõeldud laiaulatuslikku strateegiat. Tõenäoliselt osutub tööturu nõudluse ja töötajate oskuste teatud mittevastavus probleemi lahendamine raskeks, kui ei suurendata piirkondadevahelist töötajate liikuvust. On vaja põhjalikumalt hinnata seda, kuidas muuta hariduse ja koolituse pakkumine läbipaistvamaks ja tõhusamaks ning kuidas suurendada erinevate koolitusepakkujate vahelist sünergiat.

(15) Kasvuhoonegaaside heitkoguseid käsitlevad prognoosid aastani 2020 osutavad sellele, et Belgia ei täida eesmärki vähendada oma heitkoguseid 15% võrra. Endiselt on ebaselge, kuidas erinevate asutuste üksikute algatustega kavatsetakse tagada eesmärgi saavutamine või kuidas jagatakse kohustused piirkondade vahel. Ebaselgeks jääb ka see, milline on eelkõige transpordi- ja ehitussektori heitkoguste vähendamiseks rakendatud ühendmeetmete mõju. Liiklusummikud on Belgia majandusele suureks koormaks, mille mõju on hinnanguliselt isegi 2 % SKPst ja see on Euroopas üks kõrgemaid määrasid. Liikluse maksustamise uue süsteemi rakendamine on Belgia kõigis kolmes piirkonnas 2016. aastani edasi lükatud.

(16) Regionaalse ülesehitusega riigile omased koordineerimisküsimused eeldavad avaliku halduse tõhusat korraldust, kuna paljude võrgustike, tasandite ja osalejate olemasoluga võib kaasneda struktuuride dubleerimine nõrgenenud juhtimise ja suuremate halduskuludega. Need küsimused kerkivad esile eelkõige seoses maksude ja eelarve konsolideerimisega kaasneva koormuse jaotumisega (sh seoses hariduse ja sotsiaalkindlustusega), mis nõuavad suuremat koostööd ja koordineerimist.

(17) Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Belgia majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad soovitustes 1–7.

(18) Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu Belgia stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus[9] selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

(19) Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud Belgia riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta) artikli 6 alusel tehtud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 2, 3, 4 ja 5.

(20) Komisjon on Euroopa poolaasta raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro. Ka Belgia peaks tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

SOOVITAB Belgial võtta ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:

1. Võtta täiendavaid meetmeid, et saavutada nõukogu otsuses (kõrvaldada ülemäärane puudujääk 2013. aastaks ning suurendada jätkusuutlikkust ja konsolideerimise usaldusväärsust) täpsustatud struktuuriline kohandamine. Eelarve püsiv tasakaalustamine nõuab kaugelepürgivate struktuurireformide usaldusväärset rakendamist, et suurendada kohandumisvõimet ning edendada majanduskasvu. Jätkata pärast ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist struktuurilist kohandamist vajalikus tempos, et saavutada 2016. aastaks keskpika perioodi eesmärk ja tagada, et kõrge võlatase hakkab kindlalt vähenema. Selleks tuleb hiljemalt 15. oktoobriks 2013 esitada majanduskasvu soodustavad struktuurimeetmed aastaks 2014, et tagada ülemäärase puudujäägi jätkusuutlik kõrvaldamine ja piisavad edusammud keskpika perioodi eesmärgi täitmise suunas. Tagada, et kohandused jaotuksid ajaliselt ühtlaselt või koonduksid perioodi algusesse. Võtta vastu konkreetne koordineerimiskord, et tagada eelarve-eesmärkide siduvus nii föderaal- kui ka sellest madalamatel tasanditel keskpikal kavandamisperioodil, sealhulgas võttes kiiresti vastu valitsemissektori eelarve tasakaalu/ülejäägi reegli, mis on kooskõlas stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu nõuetega majandus- ja rahaliidus, ning suurendada koormuse jaotumise läbipaistvust ja aruandekohustust eri valitsustasanditel.

2. Suurendada jõupingutusi, et kaotada lõhe tegeliku ja seadusjärgse pensioniea vahel, kaotades sealhulgas järk-järgult ennetähtaegselt pensionile jäämise kavad. Edendada eakate sotsiaalkindlustuse süsteemide reformimist tööhõivet toetavate meetmetega ja aktiivset vananemist soodustavate tööturu reformidega. Kiirendada sellise otsuse vastuvõtmist, millega seotakse seadusjärgne pensioniiga oodatava elueaga. Jätkata riiklike kulutuste kulutõhususe parandamist seoses hooldusasutustes osutatavate pikaajalise hoolduse teenustega.

3. Taastada konkurentsivõime, jätkata käimasolevaid jõupingutusi palkade kujundamise süsteemi reformimiseks, sealhulgas palkade indekseerimine. Sotsiaalpartneritega konsulteerides ja riiklikke tavasid järgides võtta struktuurimeetmed, et tagada, et palgakujundus vastab tootlikkuse suundumustele, peegeldab kohaliku tasandi tootlikkuse ja tööturutingimuste erinevust ning näeb ette automaatse korrigeerimise, kui palkade areng kahjustab kulupõhist konkurentsivõimet.

4. Esitada konkreetsed struktuurimeetmed ja nende ajakava, et suurendada konkurentsi teenustesektoris, kõrvaldades tõkked jaeteenuste sektoris ning kutseteenustel lasuvad ülemäärased piirangud ja parandada mobiilse lairibaühenduse pakkumist. Jätkata energiasektori toimimise parandamist, vähendades jaotuskulusid ja jälgides jaehindasid, suurendada reguleerivate asutuste sõltumatust energia, telekommunikatsiooni ja transpordisektoris (raudtee, lennujaamad, sadamad, maanteetransport). Kaotada olemasolevad reguleerivad piirangud postiteenuste sektoris.

5. Koostada konkreetseid ettepanekuid ja nende ajakava maksukoormuse nihutamiseks tööjõult majanduskasvu vähem moonutavatele maksubaasidele, uurides eelkõige keskkonnamaksude kasutamise potentsiaali, näiteks diislikütuse ja kütteainete ning ametiautode erakasutamise maksustamine. Lihtsustada maksusüsteemi, vähendades maksukulusid tulumaksu osas, parandades käibemaksu tõhusust ja suurendades maksukuulekust olemasolevate õiguslike lünkade kaotamise kaudu.

6. Vähendada veelgi tegureid, mis motiveerivad mitte töötama, tagades tööotsingu kohustuse tegeliku rakendamise ja kõigile töötutele individuaalse abi tööotsingutel. Võtta meetmeid töötajate liikuvuse suurendamiseks piirkondade vahel. Lihtsustada ja tugevdada ühtsust tööhõivet soodustavate meetmete, aktiveerimismeetmete, töövahenduse, hariduse, elukestva õppe ja kutseõppe poliitika vahel eakamatele inimestele ja noortele. Töötada välja ulatuslikud, sotsiaalset kaasatust edendavad strateegiad sisserändaja taustaga inimestele.

7. Võtta konkreetseid meetmeid ja leppida kokku ülesannete selges jaotuses föderaalse ja piirkondliku tasandi ametiasutuste vahel, et tagada kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärkide täitmine ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvate sektorite (eelkõige transpordi- ja ehitussektor) puhul.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

[2] ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

[3] COM(2013) 351 (final).

[4] P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.

[5] Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.

[6] COM(2012) 750 (final).

[7] COM(2012) 751 (final).

[8] SWD(2013) 113 (final).

[9] Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.