C 340/2

ET

KOMISJONI TEATIS

Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Kohtule soovitatava põhisumma ja karistusmakse arvutamiseks kasutatavate andmete ajakohastamine

(2018/C 340/02)

I. SISSEJUHATUS

Komisjoni 2005. aasta teatisega (1) EÜ asutamislepingu artikli 228 (nüüd ELi toimimise lepingu artikli 260 lõiked 1 ja 2) kohaldamise kohta kehtestati alus, millele tuginedes arvutab komisjon rahaliste karistuste summa (kas põhisumma või karistusmaksed), mida ta palub Euroopa Kohtul kohaldada, kui komisjon esitab ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel kohtule hagi seoses liikmesriigi vastu algatatud rikkumismenetlusega.

Vastava arvutuse tegemiseks kasutatavate andmete ajakohastamist käsitleva 2010. aasta teatisega (2) kehtestas komisjon, et kõnealuseid makromajanduslikke andmeid tuleb igal aastal kohandada, et võtta arvesse muutusi inflatsioonis ja sisemajanduse koguproduktis (SKP).

Komisjoni 2011. aasta teatises Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaldamise kohta (3) ja komisjoni 2017. aasta teatises „ELi õigus: parema kohaldamisega paremad tulemused“ (4) on rõhutatud, et komisjoni 2005. aasta teatisega ette nähtud meetodit kasutatakse nende rahaliste karistuste arvutamiseks, mida komisjon palub Euroopa Kohtul kohaldada ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaselt.

Käesolevas teatises ettenähtud iga-aastasel ajakohastamisel võetakse arvesse iga liikmesriigi inflatsioonis ja SKPs toimunud muutusi (5). Asjaomase inflatsioonimäärana ja SKP statistiliste andmetena tuleks kasutada neid, mis määrati kindlaks kaks aastat enne ajakohastamise aastat („t–2 reegel“), kuna kaks aastat on minimaalne aeg, mis on vajalik suhteliselt stabiilsete makromajanduslike andmete kogumiseks. Seetõttu on käesoleva teatise aluseks 2016. aasta majandusandmed nominaalse SKP ja SKP deflaatori kohta (6) ning liikmesriigi praeguste hääleõiguste kaal nõukogus.

II. AJAKOHASTAMISE KOMPONENDID

Muudetavate majanduslike kriteeriumide loetelu on järgmine:

— karistusmakse standardne kindla suurusega summa, (7) praegu 700 eurot päevas, viia kooskõlla inflatsiooniga;

— põhisumma makse standardne kindla suurusega summa, (8) praegu 230 eurot päevas, viia kooskõlla inflatsiooniga;

— eritegur „n“, (9) mis vaadatakse läbi vastavalt asjaomase liikmesriigi SKPle, võttes arvesse liikmesriigi häälte arvu nõukogus; põhisumma ja päevaste karistusmaksete arvutamisel kasutatakse sama tegurit „n“;

— minimaalsed põhisumma maksed, (10) viia kooskõlla inflatsiooniga.

III. AJAKOHASTAMINE

Kui komisjon esitab Euroopa Kohtule ELi toimimise lepingu artikli 260 lõigete 2 ja 3 alusel hagi, kohaldab ta rahaliste karistuste summa (kas põhisumma või karistusmaksed) arvutamisel järgmisi ajakohastatud näitajaid:

1) karistusmakse arvutamise standardseks kindla suurusega summaks määratakse 690 eurot päevas;

2) põhisumma makse standardseks kindla suurusega summaks määratakse 230 eurot päevas;

3) 28 ELi liikmesriigi eritegur „n“ ja minimaalsed põhisummad on järgmised: Liikmesriik Eritegur „n“ Minimaalne põhisumma (tuhandetes eurodes) Belgia 4,89 2 790 Bulgaaria 1,51 862 Tšehhi Vabariik 3,16 1 803 Taani 3,03 1 729 Saksamaa 20,74 11 835 Eesti 0,63 359 Iirimaa 3,02 1 723 Kreeka 3,14 1 792 Hispaania 11,93 6 808 Prantsusmaa 17,46 9 963 Horvaatia 1,24 708 Itaalia 15,16 8 651 Küpros 0,59 337 Läti 0,69 394 Leedu 1,13 645 Luksemburg 1,00 571 Ungari 2,54 1 449 Malta 0,38 217 Madalmaad 6,56 3 743 Austria 4,08 2 328 Poola 7,36 4 200 Portugal 3,24 1 849 Rumeenia 3,35 1 912 Sloveenia 0,87 496 Slovakkia 1,64 936 Soome 2,67 1 524 Rootsi 4,68 2 671 Ühendkuningriik 18,10 10 328

Komisjon hakkab ajakohastatud näitajaid kohaldama selliste otsuste puhul, millega seoses ta esitab Euroopa Kohtule hagi ELi toimimise lepingu artikli 260 alusel, alates käesoleva teatise vastuvõtmisest.

(1) SEK(2005) 1658 (ELT C 126, 7.6.2007, lk 15).

(2) SEK(2010) 923/3. Seda teatist on muudetud 2011. aastal (SEK(2011) 1024 (lõplik)), 2012. aastal (C(2012) 6106 (final)), 2013. aastal (C(2013) 8101 (final)), 2014. aastal (C(2014) 6767 (final)), 2015. aastal (C(2015) 5511 (final)), 2016. aastal (C(2016) 5091 (final)) ja 2017. aastal (C(2017) 8720 (final)) majandusandmete iga-aastase ajakohastamise käigus.

(3) ELT C 12, 15.1.2011, lk 1.

(4) ELT C 18, 19.1.2017, lk 10.

(5) Vastavalt 2005. ja 2010. aasta teatisega kehtestatud üldnormidele.

(6) Inflatsioonimõõdikuna kasutatakse SKP hinnadeflaatorit. Põhisumma ja karistusmaksete ühtsed summad ümardatakse kümne lähima kordseni. Minimaalsed põhisummad ümardatakse lähima tuhandeni. Tegur „n“ ümardatakse kahe kümnendkohani.

(7) Päevase karistusmakse standardne või ühtne kindla suurusega summa määratakse kindlaks fikseeritud põhisummana, mille suhtes kohaldatakse teatavaid osakaalu kordistajaid. Kaal kujutab endast kordajat, mis sõltub rikkumise raskusastmest ja kestusest ning asjaomasele liikmesriigile vastavast eritegurist „n“, mida tuleb kohaldada päevase karistusmakse arvutamisel.

(8) Kindla suurusega summat tuleb kohaldada põhisumma arvutamisel. ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 kohaldamisel saadakse põhisumma järgmiselt: päevane summa (mis saadakse, korrutades põhisumma makse standardse kindla suurusega summa raskusastme kordajaga ning seejärel saadud tulemuse eriteguriga „n“) korrutatakse rikkumise kestusega päevades alates esimese otsuse kuupäevast ja lõpetades rikkumise lõppemise päevaga või ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 kohase otsuse kuupäevaga. Vastavalt komisjoni teatise „Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 rakendamine“ (SEK(2010) 1371 (lõplik); ELT C 12, 15.1.2011, lk 1) punktile 28 saadakse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaldamisel põhisumma järgmiselt: päevane summa (mis saadakse, korrutades põhisumma makse standardse kindla suurusega summa raskusastme kordajaga ning seejärel saadud tulemuse eriteguriga „n“) korrutatakse nende päevade arvuga, mis on möödunud alates direktiivis kehtestatud ülevõtmise tähtaja möödumisele järgnenud kuupäevast kuni rikkumise lõpetamise kuupäevani või ELi toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 3 kohase otsuse tegemise kuupäevani. Kui eespool kirjeldatud arvutuskäigu tulemus ületab minimaalse põhisumma, tuleks kohaldada päevase summa alusel arvutatud põhisummat.

(9) Eriteguri „n“ puhul võetakse arvesse liikmesriigi maksevõimekust (sisemajanduse koguprodukt (SKP)) ja häälte arvu nõukogus.

(10) Minimaalne kindlaksmääratud põhisumma makse määratakse kindlaks iga liikmesriigi kohta eriteguri „n“ alusel. Kui liidetud päevased põhisumma maksed ei ületa minimaalset kindlaksmääratud põhisummat, esitatakse kohtule ettepanek minimaalse kindlaksmääratud põhisumma kohta.