5. õhutab komisjoni ja nõukogu vastama kiirelt ja konkreetselt Ukraina rahva kasvavatele lootustele, kes
loodavad üha enam ELile, ning kaaluma Euroopa naabruspoliitika tegevuskavas sisalduvate meetmete edasisttugevdamist, mis on välja töötatud Ukraina edasise demokraatliku arengu toetamiseks, eriti seoses õigusriigiaustamise tugevdamise ning sotsiaalsete ja majandusreformide jätkumise ja tugevdamisega; õhutab samutiliikmesriike tegema sarnaseid algatusi ja projekte konkreetse toetuse pakkumiseks, aidates kaasa demokrati-seerimis- ja reformiprotsessi jätkumisele Ukrainas;
6. kutsub valimiste järel moodustatud uut valitsust üles tugevdama ühiste Euroopa väärtuste ja ees-
märkide omaksvõtmist Ukrainas, astudes edasisi samme demokraatia, inimõiguste, kodanikuühiskonna jaõigusriigi edendamisel, jätkates majanduslikke reforme ja tehes lõpu Ukraina poliitilisele lõhenemisele;
7. õhutab Ukraina uut valitsust jätkama Euroopa Liidu usaldusväärse partnerina, pöörates erilist tähele-
panu stabiilsuse suurendamisele piirkonnas, eriti lahenduse leidmise näol Transdnistria-probleemile;
8. kutsub kõiki naaberriike üles täielikult austama Ukraina rahva demokraatlikku valikut ja tõrjuma mis
tahes majanduslikku või muud survet, mille eesmärk on muuta riigi demokraatlikult valitud edasist poliitilist,sotsiaalset ja majanduslikku arengut;
9. ootab ELi ja Ukraina vahelist viisalihtsustuslepingut, mille lõppeesmärk on viisavaba re žiim, kuid
seniajani kutsub komisjoni üles austama täielikult olemasolevaid kokkuleppeid vabade mitmekordsete viisade
osas seitsme liikmesriigiga, samuti muid meetmeid, mille eesmärk on mõista Ukraina Euroopa-väljavaadet;
nõuab edasist tegevust, mis viiks Ukraina Maailma Kaubandusorganisatsiooni täieliku liikmelisuseni;
10. märgib, et praegu kehtiv Euroopa ühenduste ja Ukraina vaheline partnerlus- ja koostöölepingu (
1)
kehtivus lõppeb 2008. aastal ning kutsub komisjoni üles alustama läbirääkimisi assotsiatsioonilepingu sõlmi-miseks;
11. ootab tihedat koostööd Verkhovna Radaga ja püsivat üleminekuprotsessi Ukrainas, mis toob riigi
lähemale Euroopa Liiduga toimuva senisest intensiivsema koostöö eesmärgile ning võtab ülesande aidata jatoetada Ukrainat nimetatud protsessis;
12. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, Ukraina valitsu-
sele ja parlamendile, Euroopa Nõukogu, OSCE ja NATO Parlamentaarsetele Assambleedele.
(1) EÜT L 49, 19.2.1998, lk 3.
P6_TA(2006)0139
Maailma tervisepäev
Euroopa Parlamendi resolutsioon maailma tervisepäeva kohta
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse maailma tervisepäeva 7. aprillil 2006, mis on pühendatud tervishoiutöötajatele;
—võttes arvesse maailma tervisepäeval avatavat tervishoiutöötajate dekaadi (2006 –2015);
—võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile arengumaade tervishoiu inim-
ressursikriisi käsitleva ELi tegevusstrateegia kohta (KOM(2005)0642);C 293 E/308 ET 2.12.2006 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 6. aprill 2006
—võttes arvesse aastatuhande arengueesmärke;
—võttes arvesse detsembris 2004 Abujas toimunud teist kõrgetasemelist foorumit aastatuhande tervise-
eesmärkide üle ning selle järeldusi;
—võttes arvesse 14.-16. septembril 2005 New Yorgis toimunud maailma tippkohtumist ja selle järeldusi
edusammude kohta aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel;
—võttes arvesse nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa
Parlamendi ja komisjoni ühisavaldust Euroopa Liidu arengupoliitika küsimuses: Euroopa konsensus (1);
—võttes arvesse Maailmapanga 7. detsembril 2005 avaldatud tervishoiuaruannet “Jõuda vaesteni tervis-
hoiu-, toitumis- ja rahvastikuteenustega –millest on kasu, millest mitte ja mispärast ”;
—võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee eriistungil (UNGASS) juunis 2001
vastuvõetud kohustuste deklaratsiooni HIV/AIDSi kohta ning selle peatselt avaldatavat üldülevaadet jakõrgetasemelist kohtumist juunis 2006;
—võttes arvesse kodukorra artikli 103 lõiget 4,
A. arvestades, et paljudes arengumaades on tervishoiutöötajatest tõsine puudus, kusjuures toimub ränne
vaesematest piirkondadest kui ka nende piirkondade siseselt;
B. arvestades, et inimressursside nappus tervishoiu alal ei ole terav mitte üksnes arengumaades, vaid ka
Euroopas ja teistes maailma riikides, eriti võttes arvesse pandeemia puhkemise võimalust;
C. arvestades, et vananeva elanikkonnaga tööstusriikide suurenev vajadus tervishoiutöötajate järele on
sinna tööle meelitanud eriti arengumaade arste ja meditsiiniõdesid, teravdades veelgi tervishoiutöötajatepuudust neis maades;
D. arvestades, et nii doonorriigid kui abisaajad riigid nõustusid aastatuhande arengueesmärkidega, millest
kolm on otseselt tervisega seotud: laste suremuse vähendamine, emade tervise parandamine ning võitlusHIV/AIDSi, tuberkuloosi, malaaria ja teiste haiguste vastu;
E. arvestades, et juurdepääs tervishoiuteenustele on põhiline inimõigus;
F. arvestades, et HIV/AIDS, tuberkuloos ja malaaria on nõrgestanud tervislikku seisundit ühiskonnas üldi-
selt ja eriti arengumaades, kusjuures eriti kahjustavat mõju on see avaldanud tervishoiusektorile, seal-hulgas põhjustades tervishoiutöötajate kaotust;
G. arvestades, et tööstusriikides, eriti aga arengumaades ähvardab tervishoiutöötajaid sageli suurenenud
nakkuse ja mürgiste ainetega kokkupuutumise oht;
H. arvestades, et sõjad põhjustavad arengumaades ulatuslikke hädaolukordi, kus vajatakse hulgaliselt eriväl-
jaõppega tervishoiutöötajaid;
I. arvestades, et arengumaade tervishoiutöötajate väljaõpe on poliitilise tahte ja vahendite nappuse tõttu
sageli puudulik;
J. arvestades, et tõhusaks tööks vajavad arengumaade tervishoiutöötajad nõuetekohast infrastruktuuri ning
piisavat tehnilist ja ravimitealast toetust;
K. arvestades, et kestev meditsiiniline haridus, kvaliteedi tagamine ja vastutuskindlustus on tervis-
hoiutöötajatele arengumaades töötamisel hädavajalikud,
(1) ELT C 46, 24.2.2006, lk 1.2.12.2006 ET C 293 E/309 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 6. aprill 2006
1. tervitab eespool nimetatud komisjoni teatist ja toetab täielikult selle väidet, et edasiminekut arengu-
eesmärkides on siinkohal raske saavutada ilma kasvavate investeeringuteta tervishoiutöötajatesse, samuti sel-get kohustumist arengumaadega arengustrateegiate alal koostööd teha;
2. kritiseerib aga vastuolu, mis ilmneb, kui võrrelda komisjoni lubadust arengumaade tervishoiu paranda-
misele ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele kaasa aidata ning seniseid saavutusi arengufondivahendite kasutamisel tervishoiu valdkonnas; rõhutab, et näiteks 2003. aastal eraldati tervishoiukulutusteks
ainult 5,2 % Euroopa Arengufondi vahenditest ja 2002. aastal üksnes 4 %;
3. peab sügavalt kahetsusväärseks komisjoni kavatsust teha ettepanek uue arengukoostöö vahendi raames
vaid 6 % arengusummade eraldamiseks inim- ja sotsiaalseks arenguks, mis ei hõlma üksnes tervishoidu,HIV/AIDSi ning seksuaal- ja soojätkamistervis, vaid ka kogu muud sotsiaalset arengut, sealhulgas lapsi, hari-dust ja soolist aspekti käsitlevaid programme;
4. kutsub komisjoni üles täitma Euroopa Parlamendi pikaajalist nõudmist, et 35 % arenguvahenditest
kasutataks sotsiaalvaldkonna jaoks ja 20 % kõigist summadest läheks põhitervishoiu ja põhihariduse heaks;
5. tunnistab tungivat vajadust doonoriabi parema ühtlustamise järele –nii ELi piires kui ülemaailmsel
tasandil –ja nõustub, et piisavalt selgete tegevustulemuste näitajatega seotud eelarvetoetus võib olla tõhus
viis ühtlustatuse ja prognoositavuse parandamiseks;
6. nõuab piisavat rahastamist soojätkamistervise projektidele ja mõistab hukka nn México poliitika ehk
“global gag policy ”, mis ei lase USA-l selliseid projekte finantseerida;
7. tunnistab, et arengumaade keerulise olukorra üks peamine põhjus on tervishoiutöötajate ränne, keda
värvatakse tööle jõukamatesse riikidesse (eriti ELi liikmesriikidesse ja USAsse); nõuab, et EL nõuaks üle-maailmse eetilise värbamispoliitika käitumisjuhendi kehtestamist;
8. on veendunud, et esimene samm selle suundumuse vastu on väljaõppe ja paremate töötingimuste
võimaldamine kõnealuste piirkondade tervishoiutöötajatele, neile soodustuste pakkumine, et julgustada neidtööle jääma sinna, kus neid kõige enam vajatakse, ja nende varustamine vaktsiinidega võimalike pandeemiatepuhuks;
9. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles täielikult rakendama arengupoliitika ühtsust, milleks nad eespool
nimetatud arengupoliitika ühisavalduses kohustusid, tagades, et rändepoliitika ei kahjustaks arengumaid,püüdes aktiivselt vaeseimate riikide võtmepositsioonil olevaid tervishoiutöötajaid üle meelitada;
10. rõhutab siiski, et parim vahend ajude äravoolu vastu tervishoiusektoris on võtmepositsioonil olevatele
tervishoiutöötajatele ametialaste soodustuste andmine, et nad kodumaale jääksid; kutsub komisjoni, liikmes-riike ja arengumaade valitsusi üles võtmepositsioonil olevate tervishoiutöötajate koolitusse investeerima;
11. kutsub arengumaid üles taastama oma riikliku ja põhitervishoiu süsteeme ja teenuseid ning ELi seda
protsessi toetama, andes abi inim- ja institutsionaalse suutlikkuse ja infrastruktuuride tugevdamiseks, seal-
hulgas meditsiinipersonali töötingimuste parandamiseks, sobivate meditsiiniseadmete hankimiseks ja tehno-
loogiasiirdeks;
12. nõuab, et komisjon ja liikmesriigid annaksid oma parima tagamaks, et tervishoiuvahendid jõuaksid
arengumaade vaeseimate elanikeni; rõhutab maa- ja kaugeimate piirkondade tungivat juurdepääsuvajadusttervishoiule;C 293 E/310 ET 2.12.2006 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 6. aprill 2006
13. nõuab tungivalt, et liikmesriigid tunnistaksid ülemaailmse tervise ja ravimid strateegiliseks sektoriks ja
võtaksid otsustavaid meetmeid teadus- ja arendustegevuse olulisuse rõhutamiseks, et täita patsientide vaja-dusi, eriti piirkondades, kus vahendeid napib;
14. nõuab tungivalt, et EL tagaks, et baasuuringute ja biomeditsiini edusammud väljenduksid võimalikult
kiiresti kõigi ja eriti vaesuses elavate patsientide paranenud, turvalises ja taskukohase tervishoius, kaasa arva-tud juurdepääs olulistele ravimitele;
15. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles arengumaade haiglatega partnerlussidemeid sõlmima ja ergu-
tama neid koostööle videokonverentside kaudu, mis võib aidata suhteliselt väikestel ja kaugetes piirkondadespaiknevatel haiglatel saada abi teiste haiglate või riikide kõrgetasemelistest teadmistest ja juhistest, samutiaktiivselt toetama põhitervishoiu arendamist;
16. nõuab kõigis liikmesriikides tõhusat tervishoiutööjõu kavandamist, et täita ELi sisest nõudmist ja
vähendada miinimumini kahjulikku mõju naabermaadele, Aafrika riikidele ja teistele asjaomastele maadele;
17. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles aktiivselt toetama arengumaade meditsiiniharidust, samuti
maa-ja kaugetest piirkondadest pärit õppurite juurdepääsu sellele;
18. on veendunud, et üks ELi esmaseid ülesandeid tervishoiutöötajate puuduse leevendamiseks mitmetes
liikmesriikides on liidu tervishoiutöötajate arvu säilitamine ja suurendamine rea meetmete abil, nagu tööta-jate liikuvuse ergutamine ELis, töötingimuste parandamine, suurem toetus koolitusse investeerimise näol jatõhusate soodustussüsteemide kujundamine, mis peavad põhinema uuringutel, analüüsil ja tervis-hoiutöötajate seisukohtade arvessevõtmisel;
19. on seisukohal, et oluline on tagada üldine juurdepääs kõrgekvaliteedilistele ja tasuta tervis-
hoiuteenustele;
20. rõhutab tõhusa malaariavaktsiini väljatöötamise vajadust, kusjuures seda protsessi saab kiirendada
era- ning avaliku sektori rahvusvahelise partnerluse abil;
21. avaldab tunnustust ja toetust valitsusväliste organisatsioonide tööle, kes arengumaadele tervis-
hoiuvaldkonnas abi ja teadmisi jagavad; kutsub komisjoni üles neid organisatsioone aktiivselt toetama;
22. tuletab meelde viie bulgaarlasest meditsiiniõe ja ühe palestiina arsti kohutavat olukorda Tripolis, kus
neid ähvardab surmanuhtlus;
23. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide ja
kõigi arengumaade valitsustele ning Maailma Terviseorganisatsiooni peasekretärile dr Lee Jong-wookile.
P6_TA(2006)0140
AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee töö (2005)
Euroopa Parlamendi resolutsioon AKV-ELi parlamentaarse ühisassamblee töö kohta 2005. aastal
(2005/2104(INI))
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse partnerluslepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide
rühma (AKV) ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatudCotonous 23. juunil 2000 (Cotonou leping) (
1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005
Luxembourgis (2);
(1) EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.
(2) ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.2.12.2006 ET C 293 E/311 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 6. aprill 2006