SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Autoveosektoris aitavad liidu sotsiaalõigusnormid saavutada poliitikaeesmärgid, milleks on parandada sõidukijuhtide töötingimusi, tagada aus konkurents autoveo-ettevõtjate vahel ning suurendada kõigi maanteekasutajate liiklusohutust. Komisjoni strateegia jaoks, mille eesmärk on integreerida ELi autoveoturg suuremal määral ning muuta sektor ausaks, tõhusaks ja sotsiaalselt vastutustundlikuks, nagu on kirjeldatud 28. märtsi 2011. aasta valges raamatus transpordipoliitika kohta, on määrava tähtsusega kohandada neid norme sektori vajadustele ning lihtsustada nende ühtset ja tõhusat kohaldamist ning täitmise tagamist. Autovedude suhtes kohaldatavad peamised sotsiaalõigusnormid hõlmavad direktiiviga 2002/15/EÜ kehtestatud sõidukijuhtide tööaja korralduse sätteid, direktiiviga 2006/22/EÜ kehtestatud täitmise tagamise miinimumnõudeid, määrusega (EÜ) nr 561/2006 kehtestatud sõiduaja, vaheaegade ja puhkeperioodide norme ning direktiiviga 96/71/EÜ ja selle täitmise tagamise direktiiviga 2014/67/EL kehtestatud töötajate lähetamise sätted. Need õigusaktid on osa laiematest jõupingutustest, mille eesmärk on parandada sõidukijuhtide töötingimusi, tagada aus konkurents ettevõtjate vahel ja parandada liiklusohutust Euroopa maanteedel ning tagada tasakaal autjuhtide sotsiaalkaitse ja ettevõtjate piiriüleste teenuste osutamise vabaduse vahel.

Aastatel 2015–2017 korraldati õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi raames autovedude sotsiaalõigusnormide ja nende täitmise tagamise järelhindamine, mille tulemuste kohaselt ei aita kehtivad õigusnormid tulemuslikult ja tõhusalt tegeleda töötingimuste halvenemise ja konkurentsi moonutamise riskidega. See on põhjustatud õigusraamistiku vajakajäämistest. Teatavad õigusnormid ei ole selged, sobilikud või neid on keeruline rakendada või nende täitmist tagada, mille tõttu rakendavad liikmesriigid ühiseid õigusnorme erinevalt ja tekib siseturu killustatuse risk.

Kohapealsete probleemide analüüsi kohaselt tuleb eelkõige kiiresti tegeleda sellega, et direktiive 96/71/EÜ ja 2014/67/EL tõlgendatakse ja kohaldatakse autoveosektori puhul erinevalt. Käesoleva seadusandliku ettepaneku aluseks olevas mõjuhinnangus järeldatakse, et lähetamis- ja haldusnõuded ei sobi rahvusvahelise autoveosektori sõidukijuhtide töö väga liikuva olemusega. See põhjustab ettevõtjatele ebaproportsionaalselt suure regulatiivse koormuse ja loob põhjendamatud tõkked piirüleste teenuste osutamisele. Autoveosektorile lähetamisnormide kehtestamisel tekkivad õiguslikud ja praktilised probleemid toodi esile direktiivi 96/71/EÜ muutmist käsitleva komisjoni 8. märtsi 2016. aasta ettepaneku põhjenduses 10: Kuna rahvusvahelise maanteeveo sektoris iseloomustab tööülesandeid suur mobiilsus, tekitab töötajate lähetamist käsitleva direktiivi rakendamine erilisi õiguslikke küsimusi ja raskusi (eriti juhul, kui seos asjaomase liikmesriigiga ei ole piisav). Neid probleeme oleks kõige sobivam lahendada sektoripõhiste õigusaktide ja muude ELi algatustega, mille eesmärk on parandada maanteeveo siseturu toimimist.

Käesolevas ettepanekus sätestatakse ühtne lähenemisviis, et tegeleda sõidukijuhtide nõuetele mittevastavatest töötingimustest (sealhulgas tööhõivetingimustest) tekkivate riskidega ning samal ajal vähendada ettevõtjate liigset regulatiivset koormust ja vältida konkurentsimoonutusi. Üldeesmärk on leida tasakaal autjuhtide nõuetekohaste töötingimuste ja ettevõtjate piiriüleste teenuste osutamise vabaduse vahel.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev ettepanek on osa Euroopa Liidu autoveo õigusaktide laiemast läbivaatamisest, mis praegu toimub. See on tihedalt seotud algatusega, mille eesmärk on parandada määruses (EÜ) nr 561/2006 sätestatud sõiduaega, vaheaegu ja puhkeperioode ning määruses (EL) nr 165/2014 sätestatud sõidumeerikute kasutamist käsitlevate õigusnormide selgust ja nõuetele vastavust. See on ka seotud autoveo-ettevõtja elukutsele juurdepääsu (määrus (EÜ) nr 1071/2009), rahvusvahelisele autoveoturule pääsu (määrus (EÜ) nr 1072/2009) ning rahvusvahelisele reisijateveo turule pääsu (määrus (EÜ) nr 1073/2009) käsitlevate turu õigusnormide poolelioleva läbivaatamisega. Sotsiaal- ja turu õigusnormid moodustavad tervikliku ja ühtse õigusraamistiku ning on väga oluline tagada järjepidevalt ja tulemuslikult nende täitmine, et luuga õiglane, ohutu ning keskkondlikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik autoveosektor. Ükski neist algatustest ei saa üksinda tulemuslikult lahendada praeguseid sotsiaalseid ja turu probleeme.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Ettepanek aitab kaasa komisjoni praeguse koosseisu kahe prioriteedi saavutamisele, eelkõige luua süvendatud ja õiglasem siseturg ning edendada töökohtade loomist, majanduskasvu ja investeeringuid. See on kooskõlas meetmetega, mille eesmärk on võidelda sotsiaalse ebaõigluse ja ebaausa konkurentsi vastu ning luua sotsiaalne raamistik uute tööhõivevõimaluste ja ausate äritingimuste jaoks. Üks ettepaneku eesmärkidest on tagada inimväärsed töötingimused ja nõuetekohane sotsiaalkaitse. Seetõttu sobib see kokku komisjoni sotsiaalmeetmete kava ja Euroopa sotsiaalõiguste samba loomise algatuse eesmärkidega. See on ka kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, mille artiklis 31 on sätestatud õigus headele ja õiglastele töötingimustele. Ettepanekuga panustatakse õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi, vähendades regulatiivset koormust, lihtsustades ja kohandades teatavaid õigusnorme sektori erivajadustega. See muudab ka tõhusamaks täitmise tagamise, kasutades paremini olemasolevaid kontrolli vahendeid ja süsteeme.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus