Brüssel 28.12.2004

KOM(2004) 840 lõplik

2004/0288 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 382/2001 selle kehtivuse lõppemise kuupäeva ja teatavate eelarve täitmisega seotud sätete osas

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. SISSEJUHATUS

1.1. Taust

Euroopa Liit on järjekindlalt väga oluliseks pidanud tihedate poliitiliste, majanduslike ja kaubanduslike suhete arendamist ühendusse mittekuuluvate tööstusriikidega[1]. Nende riikidega edasiste suhete tugevdamise nimel on ühendusele oluline, et tema käsutuses oleks kahepoolse koostöötegevuse rakendamist võimaldav õigusakt. Nõukogu 26. veebruari 2001. aasta määrusega nr 382/2001[2] on sellise tegevuse jaoks ette nähtud õiguslik alus. Kõnealuse õigusaktiga luuakse raamistik ühenduse meetmetele, mille eesmärk on:

- koostöö edendamine mitmesugustes kahepoolsetes Euroopa Liidu ja partnerriikide vahel sõlmitud õigusaktides sätestatud eesmärkide toetamiseks, et luua Euroopa Liidu ja partnerriikide vaheliste suhete hoidmiseks ja edasiarendamiseks soodsam keskkond ning tagada ELi, selle institutsioonide ja poliitikate parem tuntus nende riikide elanikkonna ja arvamusliidrite seas;

- majanduslike, kaubanduslike ja finantssidemete tugevdamine, aidates ELi tööstusel saavutada paremat juurdepääsu nende riikide turgudele, eriti riikides, kus struktuursed takistused raskendavad ELi ettevõtetel oma kohalolu kindlustada (Jaapan ja Korea).

Nende koostöövaldkondade projektid ja kaubandussidemete edendamine ELi ning Põhja-Ameerika, Kaug-Ida ja Okeaania tööstusriikide vahel on viimaste aastate jooksul kõnealuse määruse põhjal ja kooskõlas mitme viimase aastakümne jooksul vastuvõetud kahepoolseid suhteid sätestavates poliitilistes õigusaktides (raamkokkulepped, ühised poliitilised deklaratsioonid, ühised tegevuskavad, uus transatlantiline tegevuskava, partnerluskavad jne) esitatud poliitiliste eesmärkidega pidevalt arenenud.

1.2. Koostöö tööstusriikidega

Määrusega on ette nähtud integreeritud ja sidus raamistik, mille abil on võimalik edendada ELi ja kuue riigi – Ameerika Ühendriigid, Kanada, Jaapan, Korea Vabariik, Austraalia ja Uus-Meremaa (edaspidi „partnerriigid”) – vahelisi poliitilisi ja majanduslikke suhteid tugevdavaid projekte. Määrusega on täiendatud ka konkreetseid kahepoolseid kokkuleppeid ühenduse ja teatavate partnerriikide vahel, näiteks koostöökokkuleppeid Ameerika Ühendriikide ja Kanadaga kõrgema hariduse valdkonnas või raamkokkuleppeid Korea Vabariigiga kaubandusliku ja majandusliku koostöö valdkonnas.

2001. aasta määrusega on hõlmatud kaks üldist teemat: a) laiapõhjalise kahepoolse koostöö arendamine ning b) kaubanduslike sidemete edendamine. Esimese teemaga käsitletakse kõiki määrusega hõlmatud riike, teine teema keskendub üksnes Jaapanile ja vähemal määral Koreale.

Kahepoolse koostöö edendamise projektid

2001. aasta määruses käsitletakse koostööd partnerriikidega järgmistes valdkondades:

- kultuurilised, akadeemilised ja inimestevahelised sidemed;

- teaduse-, tehnika-, energeetika, veonduse ja keskkonnaalased küsimused;

- kahepoolsed dialoogid ELi ja partnerriikide poliitiliste, majanduslike ja sotsiaalpartnerite ning valitsusväliste organisatsioonide vahel;

- tollikoostöö.

Määruses on määratletud rida konkreetseid eesmärke ja põhimõtteid, millest tuleks juhinduda ühendusepoolse rahastamise puhul:

- avalikkuse (sealhulgas otsusetegijad, arvamusliidrid ja muud teabevahendajad) koolitamine ja teavitamine ELi ja partnerriikide vahelistest kahepoolsetest suhetest;

- teadustöö ja uuringute edendamine suurel hulgal teemadel partnerriikidega koostööalgatuste soodustamiseks ja ettevalmistamiseks;

- Euroopa Liidu kohalolu märgatavuse parandamine partnerriikides;

- katsekavade arendamine, pidades silmas uute võimalike tegevuste katsetamist.

Alates 2001. aasta määruse jõustumisest on koostöökava realiseerunud mitmetes projektides, millest olulisimad on:

- Ameerika Ühendriikide, Kanada, Austraalia, Uus-Meremaa ja 2004. aastal ka Jaapani ülikoolides asuvate ELi keskuste võrgu laiendamine ja tugevdamine;

- uue transatlantilise tegevuskava poliitilise dialoogi toetamine;

- koostöös Austraalia ja Uus-Meremaaga läbiviidavate kõrgeharidusalaste katseprojektide toetamine;

- erinevate USA ja Kanada eksperdirühmade ja organisatsioonide teadustöö arendamine;

- inimestevaheliste sidemete tugevdamine selliste algatuste kaudu nagu äri- ja tarbijadialoogid;

- mitmesuguste ürituste korraldamine partnerriikides, et parandada seal üldist arusaama EList ja teavitada avalikkust sellistest ELiga seotud teemadest nagu euro kasutuselevõtt või ELi laienemine;

Koostöö vallas kujutab 23 ELi keskuse asutamine ja arendamine määrusega hõlmatud kuuest riigis viies olulist saavutust ning see on rahaliselt käesoleva peatüki kõige olulisem algatus.

ELi keskuste loomine sai alguse USAs 1998. aastal. Seda kogemust on määruse raames järgitud ja tugevdatud ajavahemikul 2001–2003 ning laiendatud teistesse partnerriikidesse: Kanadasse, Austraaliasse, Uus-Meremaale ja lõpuks ka Jaapanisse. Kõik ELi keskused asuvad partnerriikide tunnustatud ülikoolide juures, mis kaasrahastavad nende tegevust. Keskuste peamine eesmärk on parandada partnerriikides arusaamist Euroopa Liidust, selle institutsioonidest, ajaloost, majandusest ja poliitikatest, tehes seda eelkõige järgmiste tegevuste abil:

- Euroopa-kesksele õpetamisele alusepanek ja selle arendamine;

- uurimistööde soodustamine teemadel, mis on seotud ELi ja selle parterriikide vaheliste kahepoolsete suhetega;

- Euroopaga seotud teemadel seminaride, töörühmade, konverentside ja muude ürituste korraldamine;

- Euroopa Liidu kohta teavitavate teabevahendite arendus (veebisaidid, väljaanded, teabelehed jne);

- külastusprogrammide ja akadeemilise vahetuse arendamine.

Määruse raames on ühendus toetanud 15 keskust USAs, viite keskust Kanadas, ühte keskust Austraalias, ühte keskust Uus-Meremaal ja ühte keskust Jaapanis. Kõnealune algatus on laiapõhjalise teadustöö, õpetamise ja tutvustava tegevuse abil võimaldanud paremat ELi mõistmist partnerriikides. See on aidanud arendada Euroopa Liidu õpetust kui eraldi õppeainet ning suurendanud ELi osakaalu Euroopa-alastes õppeainetes. Tulemusena tekkis 264 uut ELi tunnistust ja kursust. Samuti suurenes ELi poliitikale suunatud uurimustööde arv, mille tõestuseks on 462 doktoranti ja 1731 uurimustööd. Lisaks on keskused aidanud hinnanguliselt vähemalt 42 000 lõpetajal koguda teadmisi ELi kohta. Kogemusele tervikuna anti perioodi 2003–2004 jooksul kooskõlas 2001. aasta määruse artikliga 11 välishinnang.

Kaubandussuhete edendamise projektid

Teiseks keskendub 2001. aasta määrus ELi ettevõtete turulepääsu hõlbustamisele Jaapanis ja Koreas ning nende kohaloleku parandamisele. Tegelikult on suurem osa (peaaegu 75%) aastatel 2001–2003 määruse raames toimunud ühendusepoolsest rahastamisest olnud suunatud selle eesmärgiga programmidele.

- ETP ( Executive Training Programme ) ehk juhtimiskoolitusprogramm on inimressursside arendusprogramm, mis koosneb intensiivsest keelekursusest (jaapani või korea keel) koos äriseminaride, tööstuskülastuste, piirkondlike külastuste ja kodukülastustega. Sellele järgneb ettevõttesisene praktikaperiood Jaapani/Korea ettevõtetes, kus osalejad saavad oma oskusi reaalses töökeskkonnas kasutada. Juhtimiskoolitusprogrammile pandi Jaapanis alus 1979. aastal. Selle 22. vastuvõetud rühm lõpetab 2004. aasta novembris. 23. rühm osaleb koolitusel ning 24. rühm on parasjagu vastuvõtmisel. Tänaseks on programmis osalenud üle 850 Euroopa juhtivtöötaja. Üldine ETP populatsiooni uuring, mis viidi läbi 2003. aasta esimesel semestril kinnitas, et programm on suurpärane alus ELi ettevõtetele Jaapanis äri arendamiseks ning juhtivtöötajatele oma juhioskuste arendamiseks ja karjääri edendamiseks. Pidades silmas Korea majanduse kasvavat tähtsust ELi ettevõtete jaoks, seati 2001. aasta määruses eesmärgiks ETP koolituse laiendamine ka Koreasse. Programmi Korea versioon, mis on kohandatud Korea turu tingimustega, käivitati seega 2002. aastal. Esimene Euroopa juhtivtöötajate rühm lõpetas 2003. aasta oktoobris, teine rühm osaleb praegu koolitusel ja kolmas rühm on vastuvõtmisel.

- ELi kampaania „Gateway to Japan” („Värav Jaapanisse”) alustas 2001. aasta määruse raames oma kolmandat faasi. „Gateway to Japan” on kaubanduse edendamise programm, mille eesmärk on aidata ELi väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid nende püüdlustes arendada äri ja laiendada müüki Jaapani turule. Kampaania „Gateway to Japan” käivitati 1993. aastal, sellele järgnes ajavahemikul 1997–2001 kampaania teine osa. Praeguse kampaania kolmas osa algas 2002. aasta oktoobris ning on määratud kestma neli aastat. Kampaania „Gateway to Japan” põhiosa koosneb ELi väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete osalemise korraldamisest sektorilise kaubanduse delegatsioonides Jaapanisse ning Jaapani kaubandusmessidel. Programmi kahest esimesest osast on osa võtnud umbes 1500 ELi väikest ja keskmisega suurusega ettevõtet. „Gateway to Japan III” peaks Jaapanile tutvustama veel üle 880 ELi väikese ja keskmise suurusega ettevõtte kaheksast tööstussektorist. See toimub 32 ürituse (peamiselt kaubandusdelegatsioonid) raames, mis on jaotatud neljaks aastaseks vooruks ja mis korraldatakse 48kuulise ajavahemiku jooksul (2002–2006), mille puhul kampaania viimased üritused on kavandatud 2006. aasta teise poolde.

Mõlema programmi joaks on kõige olulisem väljakutse nende ELi laienemisest tulenev geograafiline ulatus. Neid tuleb reklaamida ning osalejaid tuleb kaasata laienenud 25 liikmeriigiga Euroopa Liidust. Mõlemale programmile anti välishinnang ajavahemikul 2003–2004 vastavalt 2001. aasta määruse artiklile 11..

1.3. Finantsaspektid

Määruse artiklis 2 on sätestatud, et eelarvepädev asutus kehtestab igal aastal määrusega hõlmatud tegevuste jaoks vajaliku ühenduse rahastamise summa.

Tegelik eraldatud eelarvesumma oli 2001. aastal 15 240 000 eurot, 2002. aastal 16 025 000 eurot ja 2003. aastal 16 800 000 eurot.

Tänase kuupäevani on eelarveressursse kasutatud järgmiselt (eurodes):[3]

+++++ TABLE +++++

2. HINNANG OLEMASOLEVA MÄÄRUSE RAAMES RAHASTATUD TEGEVUSTELE JA PROGRAMMIDELE

Kooskõlas 2001. aasta määruse artikli 11 teise lõiguga on komisjon korraldanud kõnealuse raamistiku raames rahastatud meetmete ja programmide hinnangu. Hinnangus keskenduti olulisematele projektidele, pidades silmas eelarveressursse, poliitilist ja operatsioonilist tähtsust. Hinnang anti juhtimiskoolitusprogrammile Jaapanis ja Koreas, kampaaniale „Gateway to Japan" ja kuuest partnerriigist neljas[4] asutatud ELi keskusele. Need projektid ja programmid hõlmavad määruse raames ühenduse poolt rahastatavatest summadest kokku üle 90%.

Hinnangu viisid ajavahemikul 2003. aasta detsembrist kuni 2004. aasta juunini läbi kaks sõltumatut hinnangurühma, kellega sõlmiti leping pärast avalikku pakkumismenetlust. Mõlemas hinnangus kinnitati asjaomaste projektide ja programmide tähtsust.

Peamised hinnangute järeldused kõnealuste algatuste jätkamise vajalikkuse kohta olid järgmised:

- ELi keskused USAs, Kanadas, Austraalias ja Uus-Meremaal

- keskustega seotud algatus tervikuna edeneb jõudsalt ning toob investeeringut arvestades suurt kasumit;

- soovitatav oleks algatust jätkata ning, kui võimalik, suurendada ELi keskuste projekti ulatust teistes piirkondades ja riikides;

- soovitatav oleks rahastamist korraldada mitmeaastase raamistiku alusel, et võimaldada vastuvõtvatele organisatsioonidele prognoositavust ja paindlikkust;

- Juhtimiskoolitusprogramm ja kampaania „Gateway to Japan”

- mõlemad programmid on kooskõlas eesmärgiga suurendada eksporti Jaapanisse/Koreasse;

- mõlemad programmid on asjakohased ja neid tuleks jätkata;

- mõlema programmi tõhusust hinnatakse keskmiselt/kõrgelt või kõrgelt, tõdedes siiski arenemisruumi olemasolu, eriti programmi ETP osas;

- programmil ETP on siiski kindel potentsiaal arenemiseks, kui seda kohandada ELi majanduskeskkonna hetkevajadustega;

- ELi laienemine pakub mõlemale programmile uusi arenguvõimalusi.

Hinnang on seega kinnitanud komisjoni talituste lähenemist asjaomaste algatuste rakendamisel. Hindajad soovitavad siiski teatavaid muudatusi ja parandusi, millega arvestatakse nii palju kui võimalik.

Kavandatud parandused on seotud eelkõige juhtimiskoolitusprogrammiga, mille jaoks on talitused välja töötanud ulatusliku kohandamiskava, et võtta arvesse Jaapani ja ELi arenevat majanduskeskkonda. Hoolikalt uuritakse eelkõige järgmisi aspekte:

- programmi kestuse lühendamise vajadus, et paremini vastata ELi ettevõtete ja juhtivtöötajate piirangutele ja võimalustele;

- programmi keelekomponendi ja juhtimis-/ärikomponendi vahelise tasakaalu läbivaatamise vajadus;

- soov luua ELi-põhine alusõppe moodul, mis eelneks Jaapani- (või Korea-) põhisele süvakoolitusmoodulile;

- programmi seostamise vajadus tuntud ELi, Jaapani ja Korea haridusasutustega;

- programmi edendamise strateegia kohandamise vajadus.

Kampaania “„Gateway to Japan” puhul ei soovita hindajad mingit põhjalikku uuendamist. Sellest hoolimata viiakse järgmisel aastal läbi programmi ja selle arenevatest turutingimustest tuleneva võimaliku arengu põhjalik analüüs.

ELi keskuste algatust ei ole hinnangu kohaselt vaja eriti kohandada. Pigem soovitatakse kindlaksmääratud heade tavade laiendamist, pidades silmas uut rahastamistsüklit, ning strateegilisema lähenemise väljatöötamist erinevates partnerriikides, kus ELi keskused asuvad.

3. MUUDATUSETTEPANEKU OLEMUS

3.1. Kehtivuse pikendamine

2001. aasta määruse muudatusettepaneku peamine eesmärk on pikendada selle kehtivusaega kuni uute välissuhete alaste õigusaktide jõustumiseni, mis toimub eeldatavalt 2007. aasta alguses, samal ajal uue finantsperspektiiviga (2007-2013).

Komisjon märkis 10. veebruari ja 14. juuli 2004. aasta teatistes,[5] et uue finantsperspektiivi jõustumise ajaks on suur hulk praegu kehtivaid välissuhetealaseid õigusakte ühendatud palju piiratumaks (6) arvuks õigusaktideks. Seega ei reguleerita praegu nõukogu määruse 382/2001 raames toimuvaid tööstusriikidega seotud tegevusi enam ühe määrusega vaid ühe uue õigusaktiga.[6]

Järjepidevuse tagamiseks olemasoleva määruse (mille kehtivusaeg lõpeb 2005. aasta lõpus) ja tulevaste õigusaktide (mis peaksid jõustuma 2007. aastal) vahel on kõige sobivam lahendus olemasoleva määruse pikendamine piisavaks ajavahemikuks peaaegu täpselt samal kujul.

Nende õigusaktide vahelise lünga vältimiseks tuleks olemasolevat määrust pikendada kaks aastat (kuni 2007. aasta lõpuni). Igal juhul tunnistatakse pikendatud määrus kehtetuks uue õigusaktiga selle jõustumise hetkel .

3.2. Kooskõla uue finantsmäärusega

25. juunil 2002. aastal võttis nõukogu vastu Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava uue finantsmääruse,[7] mis jõustus 1. jaanuaril 2003. Mõned finantsmääruse sätted on kohaldatavad sõltuvalt sellest, kas neile osutatakse põhiõigusaktis. See on seotud eelkõige uue finantsmääruse artikliga 114 (toetuste andmine füüsilistele isikutele) ja artikli 76 kolmanda lõiguga (eelarveliste kulukohustuste jaotamise võimalus).

Jaapani ja Korea juhtimiskoolitusprogrammides osalejad saavad praegu igakuist majutus- ja elatisraha, mis on finantsmäärusega kooskõla saavutamiseks koolituse stipendiumiga ühendatud. Samasugune olukord võib tekkida haridusalase koostöö projektide raamistiku puhul, näiteks ELi/Austraalia kõrgharidusalased katseprojektid (stipendiumid välisriikides õppimiseks) või ELi keskused. Pidades silmas programmide ja projektide tõhusa juhtimise eesmärki, on oluline märkida, et füüsilistele isikutele antavate toetuste ja stipendiumite korral loobutakse mitmete finantsmääruse finantssätete kohaldamisest[8], millest tuleneb vajadus viidata sellele võimaluse põhiõigusaktis.

Seepärast on tehtud ettepanek kasutada ära nõukogu määruse 382/2001 kehtivuse pikendamist, et viia see kooskõlla uue finantsmääruse sätetega:

- Kooskõlas finantsmääruse artikliga 114 tuleks lisada uus säte, mille kohaselt võib 2001. aasta määruse artiklites 4 ja 7 osutatud koostööprojektide ja kaubandussuhete edendamise projektide rakendamisel anda füüsilistele isikutele toetusi. See on eriti oluline juhtimiskoolitusprogrammi puhul (stipendiumid praktikantidele).

4. ÕIGUSLIK ALUS

Muudetud määruse jaoks valitud õiguslikud alused erinevad osaliselt algse määruse jaoks kasutatud alustest, peegeldades Nice’i lepingu vastuvõtmisega kaasnenud uusi sätteid. Käesolev ettepanek põhineb seega lepingu artiklitel 133 (muutmata) ja 181a (uus) (majanduslik, finants- ja tehnikaalane koostöö kolmandate riikidega).

5. KOKKUVÕTE

Pidades silmas ELi ning Põhja-Ameerika, Kaug-Ida ja Okeaania tööstusriikide vahelise koostöö ja kaubandussuhete edendamise järjepidevuse tagamist kuni uute välissuhetealaste õigusaktide vastuvõtmiseni uue finantsperspektiivi (2007–2013) raames, tuleks nõukogu määruse 382/2001 kehtivusaega pikendada kuni kaks aastat, s.t kuni 31. detsembrini 2007.

Lisaks tuleks kõnealune määrus viia kooskõlla teatavate uue finantsmääruse nõuete ja võimalustega, pöörates erilist tähelepanu füüsilistele isikutele toetuste ja stipendiumite andmise võimalusele.

Kavandatud muudatustega ei muudeta algse määruse eesmärke ja põhiolemust.

2004/0288 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 382/2001 selle kehtivuse lõppemise kuupäeva ja teatavate eelarve täitmisega seotud sätete osas

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikleid 133 ja 181a,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[9]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[10]

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu 26. veebruari 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 382/2001 (milles käsitletakse Euroopa Liidu ning Põhja-Ameerika, Kaug-Ida ja Okeaania industriaalmaade vahelisi koostöö- ja kaubandussuhteid edendavate projektide rakendamist ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1035/1999)[11] on ette nähtud õiguslik raamistik koostöö ja kaubandussuhete tõhustamiseks kõnealuste riikidega kuni 31. detsembrini 2005.

(2) Komisjon teatas 10. veebruari 2004. aasta teatises „Meie ühise tuleviku ülesehitamine – laienenud Euroopa Liidu poliitilised väljakutsed ja eelarvemeetmed 2007–2013”,[12] et järgmise finantsperspektiivi (2007–2012) jooksul korraldatakse ühenduse sekkumine välissuhete valdkonnas lihtsustatud skeemi kohaselt, mis põhineb kuuel vahendil, millega asendatakse üle kolmekümne erineva vahendi. Üks kavandatud vahenditest – arengu- ja majanduskoostöö rahastamisvahend[13] – peaks sisaldama õiguslikku raamistikku koostöö jaoks ühenduse ja mitmesuguste riikide, sealhulgas määrusega (EÜ) nr 382/2001 hõlmatud riikide vahel. Tööstusriikidega koostöö ja majandussuhete edendamine kuulub uue vahendi reguleerimisalasse niipea, kui see vahend jõustub.

(3) Kõnealust vahendit asutav määrus jõustub kõige varem alles 1. jaanuaril 2007. Tööstusriikidega tehtava koostöö järjepidevuse tagamiseks on seega vaja vältida kõnealust koostööd hõlmava õigusliku raamistikku võimalikku puudumist määruse (EÜ) nr 382/2001 kehtivuse lõppemise kuupäeva ja uue määruse kohaldamise kuupäeva vahel. Määruse (EÜ) nr 382/2001 kehtivuse pikendamisega asjakohaseks ajavahemikuks on võimalik täita lünk tööstusriikidega tehtavat koostööd reguleerivas õiguslikus raamistikus ning samas hõlbustab see üleminekut kehtivalt finantsperspektiivilt (2000–2006) uuele finantsperspektiivile (2007–2013).

(4) Määruse (EÜ) nr 382/2001 kehtivuse pikendamine on õigustatud ka sellepärast, et 2004. aastal läbiviidud kõnealuse määruse alusel rahastatud projektide ja programmide hinnangus kinnitati nende tõhusust ja jätkuvat asjakohasust.

(5) Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust)[14] artikli 114 lõikega 2 on erandina ette nähtud võimalus füüsilistele isikutele toetuste andmiseks, kui nii on põhiõigusaktiga ette nähtud. Sellised olukorrad tekivad pidevalt seoses juhtimiskoolitusprogrammide rakendamisega Jaapanis ja Koreas ning võivad tekkida tööstusriikidega tehtavate muude koostöötegevuste puhul, eriti haridusalase koostöö ja isikuvahetuste raames.

(6) Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 382/2001 vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 382/2001 muudetakse järgmiselt.

1) Artiklile 5 lisatakse järgmine lõige:

„Vajaduse korral ning eelkõige seoses haridus- ja koolitusprojektidega või muude sarnaste projektidega, millest üksikisikud kasu saavad, võib ühendus toetust anda füüsilistele isikutele. Kõnealuseid toetusi võib anda stipendiumide kujul.”

2) Artiklile 7 lisatakse järgmine lõige:

„Sel eesmärgil võib ühenduse toetust anda füüsilistele isikutele. Kõnealuseid toetusi võib anda stipendiumide kujul.”

3) Artiklis 13 asendatakse teine lõik järgmisega:

„Käesolev määrus kehtib kuni 31. detsembrini 2007.”

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

ANNEX LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT

+++++ TABLE +++++

1. BUDGET LINE + HEADING

19 05 02 - Cooperation with industrialised non-member countries

2. OVERALL FIGURES

2.1. Total allocation for action (Part B): 17,000 € million for commitment

2.2. Period of application:

2006-2007

2.3. Overall multi-annual estimate of expenditure:

As the Regulation does not provide for a global financial envelope deemed necessary for its entire duration, figures are provided for 2006 only.

(a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations

€ Million

+++++ TABLE +++++

(b) Technical and administrative assistance and support expenditure

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

(c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

2.4. Compatibility with financial programming and financial perspectives

[X] Proposal is compatible with existing financial programming.

Proposal will entail reprogramming of the relevant heading in the financial perspectives.

Proposal may require application of the provisions of the Inter-institutional Agreement.

2.5. Financial impact on revenue:

[X] Proposal has no financial implications on revenue

3. BUDGET CHARACTERISTICS

+++++ TABLE +++++

4. LEGAL BASIS

Treaty articles 133 and 181a

5. DESCRIPTION AND GROUNDS

5.1. Need for Community intervention

5.1.1. Objectives pursued

The objectives pursued are essentially based on the joint policy statements and instruments (joint declarations, joint action plans, framework agreements, New Transatlantic Agenda and other Partnership Agendas…) between the EU and the partner countries concerned. These are major economic players and important commercial and political partners for the EU and it is vital that the bilateral political dialogue wit them is underpinned and enhanced by concrete cooperation actions. The overall objective of the Community intervention is therefore twofold:

to contribute to the creation of a more favourable environment for the conduct and development of the political relations between the EU and the partner countries thus strengthening the determination of the EU and the partner countries to build stronger links in all relevant areas;

to enhance the commercial relations between the EU and the partner countries, in particular Japan and Korea, by stimulating the EU business presence there;

The specific objectives of cooperation and commercial promotion initiatives towards the partner countries include among others:

(1) The promotion of a better understanding of EU related matters (institutions, policies, positions on global issues…) in the partner countries;

(2) The education and information of decision makers, opinion leaders, futures elites, the business communities and, more generally, the general public on the bilateral relations between the EU and the partner countries;

Both objectives can be attained notably through the consolidation and further development of EU Centres establishing themselves as centres of academic excellence as well as research and information reference points on EU matters in partner countries.

(3) The enhancement of people-to-people, cultural and academic exchanges between the EU and the partner countries, notably through support to projects in the field of higher education;

(4) The promotion of the dialogue between political, economic and social partners, NGOs and the civil society in all relevant sectors;

(5) The further development of cooperation in various fields of common interest for the EU and partner countries, such as: the environment, science and technology, customs, transport and energy;

(6) The facilitation of exports, investment and market access for EU goods and companies in Japan and Korea through human resource development (Executive Training programme) or through direct product exposure on, and business contacts with, the relevant market segments and actors;

5.1.2. Measures taken in connection with ex ante evaluation

In 2004, the main initiatives implemented during the period 2001-2004 have been the subject of an external evaluation. Two separate evaluation exercises have been carried out in parallel, one focused on the EU Centre initiative, the other focused on the initiatives relating to the promotion of commercial relations (ETP and Gateway to Japan). During the period 2001-2003 this set of initiatives has mobilised slightly over 90% of the Community funding awarded under the budget line concerned (B7-665 and then 19 05 02, cooperation with industrialised non-member countries). The evaluation carried out is therefore believed to be fully representative of the results achieved under the Regulation for the period 2001-2004. This evaluation was designed to both assess the results achieved and the impact of the initiatives and to assess their continued relevance. It therefore fulfils at the same time the objectives of an ex-post and an ex-ante evaluation.

The evaluation studies were conducted in parallel during the period December 2003 – August 2004 by two independent firms identified following an open call for tenders. In addition to these evaluation studies a survey of all the beneficiaries (response rate close to 20%) of the Executive Training Programme since its inception in 1979 was carried out during the first half of 2003. The results of this survey were fuelled into the evaluation work undertaken in 2004.

The conclusions of both evaluations are overwhelmingly positive and call for a continuation and consolidation of the initiatives. The main findings, conclusions and recommendations are as follows:

EU Centres in the USA, Canada, Australia and New Zealand

The centre initiative as a whole is progressing well and provide a high level of return considering the relatively small investment;

The “EU brand” is one of the strongest potential factors contributing to the strength of the Centres;

It is recommended to continue the initiative and where possible to extend the scope of the EU Centre concept to other regions and countries;

It is recommended that a more strategic approach is adopted in renewing the funding cycle;

It is recommended that funding is organised in a multi-annual framework to provide more predictability and flexibility to the host institutions;

Executive Training Programme and Gateway to Japan

Both programmes fit with the objectives of increasing exports to Japan/Korea;

Both programmes are found to be highly appropriate and should be continued;

Market circumstances an business practices in Japan / Korea have evolved but continue to justify specific support to EU companies;

The effectiveness of both programmes is judged medium/high to high with some room for improvement, in particular as regards ETP

The ETP programme has still a specific development potential if adapted to the current needs of the EU business;

The Community initiatives complements well the initiatives existing at Member State level;

The EU Enlargement provides new development opportunities for both programmes;

5.1.3. Measures taken following ex post evaluation

The evaluation has validated most of the lines taken by the responsible department as regards the implementation of the initiatives concerned. However some adjustments and improvements are suggested by the evaluators and will be taken into account where deemed appropriate and feasible.

The envisaged modifications concern first and foremost the Executive Training Programme, and, to a lesser extent the EU Centre initiative.

As far as the Executive Training programme –which over the past 3 year has represented alone roughly 50% of the budget allocated to cooperation with industrialised non-member countries- is concerned, the reflection of services is well advanced (a roadmap for the adaptation of the programme has already been prepared) and, as a matter of fact, the evaluation confirms most of the adaptations envisaged. These adaptations concern in particular:

The need to shorten the duration of the programme in order to better correspond to the constraints and possibilities of EU companies and executives;

The need to review the balance between the language component and the management / business component of the programme;

The desirability to create an EU-based inception training module prior to the Japan (or Korea) based immersion training module

The need to associate reputable education institutions in EU, Japan and Korea to programme delivery;

The need to adapt the programme promotion strategy;

Proposals in this regard are under preparation and will be submitted to the programme committee in the autumn of 2004.

As far as the EU Centre initiative is concerned, the evaluation does not call for an in-depth adaptation of the experience. Rather, it suggests that the different good practices identified in the various projects are taken into account when drafting the terms of reference for the new funding cycle so that they can benefit to the entire network in the future. The evaluation recommends that more flexibility is introduced in the way the Commission awards grants to Centres. This is why it is proposed, in the amendment of the Regulation, to introduce a specific reference to the mechanism of budgetary commitment splitting which is established in article 76.3 of the Financial Regulation. This will allow the shift from an annual grant award exercise which is extremely time and work-consuming for Commission services and beneficiary institutions whilst not giving any predictability or flexibility beyond an annual horizon.

5.2. Actions envisaged and budget intervention arrangements

EU Centres

Target population: leading universities in the partner countries. An indicative number of 20 to 25 Centres across the partner countries could be envisaged, in compliance with the recommendations by the evaluators.

Specific objectives (and indicators): curriculum development (number of EU related courses created, number of students enrolled in EU-related modules); research work (number of publications, number of research fellows and scholarships); outreach (number of workshops and conferences; number and type of attendees; media coverage);

Implementation measures: calls for proposals. Community support will take the form of grants with a funding rate in the 50-75% range.

Outputs: enhanced understanding of the EU, its policies, its institutions and what it stands for by the present and future elites as well as the general public;

Other cooperation projects (Policy advice, Public diplomacy, People-to-people exchanges, public outreach),

Target population: foundations, think-tanks, NGO’s, education institutions, research institutions. An average of 15/20 beneficiaries per year is envisaged.

Specific objectives (and indicators): reinforced people-to-people links (academic exchanges, joint courses developed; student mobility; faculty mobility); research work and policy advice (number of publications and other forms of providing policy advice); outreach (number of workshops and conferences; number and type of attendees; media coverage); dialogues (relevance of sectors; number and quality of stakeholders involved);

Implementation measures: calls for proposals. Community support will take the form of grants with a funding rate in the 50-75% range.

Outputs: enhanced understanding of the EU, its policies, its institutions and what it stands for by the present and future elites as well as the general public; enhancement of bilateral links between the EU and partner countries;

Commercial Relations

Target population: EU companies and EU executives. ETP targets 40 participants per year for Japan and 15 for Korea. Gateway aims to bring around 220 companies per year in Japan.

Specific objectives (and indicators): trade missions and fairs (number of EU participating companies; number of Japanese attendees; number of business leads; sales figures evolution); development of a pool of EU executives able to work in the Japanese / Korean market (number of candidates; number of graduates; career development of alumni; proportion of graduate settling in Japan/Korea);

Implementation measures: Procurement procedures for the establishment of the programme components. Calls for proposals for the selection and award of scholarships to ETP participants.

Outputs: enhanced EU business presence on the Japanese / Korean market; increased EU exports and investment to Japan and Korea; improved market access and regulatory framework in Japan for EU products and services; Consolidated EU business lobbying force in Japan and Korea;

5.3. Methods of implementation

The Commission will continue to implement the projects under direct management. This will involve both headquarters and the delegations concerned, under a deconcentration model.

6. FINANCIAL IMPACT

6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period)

6.1.1. Financial intervention

Commitments (in € million to three decimal places)

+++++ TABLE +++++

6.2. Calculation of costs by measure envisaged in Part B (over the entire programming period)

Commitments (in € million to three decimal places)

+++++ TABLE +++++

7. IMPACT ON STAFF AND ADMINISTRATIVE EXPENDITURE

The needs for human and administrative resources shall be covered within the allocation granted to the managing DG in the framework of the annual allocation procedure.

7.1. Impact on human resources

+++++ TABLE +++++

7.2. Overall financial impact of human resources

+++++ TABLE +++++

The amounts are total expenditure for twelve months.

7.3. Other administrative expenditure deriving from the action

+++++ TABLE +++++

The amounts are total expenditure for twelve months.

+++++ TABLE +++++

8. FOLLOW-UP AND EVALUATION

8.1. Follow-up arrangements

The monitoring of projects is ensured by the desks and the delegation concerned through regular contacts / meetings with and reports from beneficiaries and contractors.

As far as ETP and Gateway to Japan in-built performance indicators are regularly updated making it possible to follow progress in implementation, measure users’ satisfaction rate, identify potential weaknesses and take the appropriate remediation measures. Follow-up questionnaires and survey of participants are organised on a regular basis to measure medium-term business impact and career development.

As far as EU Centres are concerned, planning and work programme approval mechanisms make it possible to the Delegation to ensure compliance of the activities effectively carried out with the overall and specific objectives of the initiatives. Beneficiaries report to the Commission on a regular basis. In this regards, best practices have been identified during the evaluation exercises and could be generalised for the next funding cycles (activity-based reporting and accounting). Standards indicators such as student enrolment; number of scholarships; number of teaching modules or courses; number of outreach event and related participants; number of publications… can be included in the reporting obligations of the beneficiaries for monitoring and impact measurement purposes.

8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation

An ex-post evaluation may be organised, if deemed necessary, in 2006 or 2007. However, it should be noted that the time span between this new evaluation and the most recent one (2004) would only be in the range of 2 to 3 years.

9. ANTI-FRAUD MEASURES

Projects and programmes will be implemented directly by the Commission both in Brussels and, in the case of cooperation with USA and Japan, in Washington and Tokyo by the respective Delegations under a deconcentrated model for parts of the programme.

The European Commission and the European Court of Auditors may conduct on-the-spot checks and inspections of the projects and programmes, in order to safeguard the European Communities’ financial interests.

Control provisions (submission of reports, submission of justifying documents, on-site control by the Commission, by any entity mandated by the Commission or by the Court of Auditors…) are therefore included in all contracts and grant agreements.

On-the-spot audits may be carried out if deemed necessary.

1 Määruses määratletud tähenduses viitab väljend “mitteliikmesriikidest industriaalmaad” USA-le, Kanadale, Jaapanile, Austraaliale, Uus-Meremaale ja Lõuna-Koreale.

2 Nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa Liidu ning Põhja-Ameerika, Kaug-Ida ja Okeaania industriaalmaade vahelisi koostöö- ja kaubandussuhteid edendavate projektide rakendamist ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1035/1999, EÜT L 57, 27.2.2001.

3 Täpsemat teavet saab komisjoni Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud rakendamise aruandest KOM(2004) 803 (lõplik).

4 USA, Kanada, Austraalia, Uus-Meremaa. On loogiline, et alles 2003. aasta lõpus asutatud Jaapani instituut jäi kõnealusest hindamisvoorust välja.

5 KOM(2004) 101: „Meie ühise tuleviku ülesehitamine – laienenud Euroopa Liidu poliitilised väljakutsed ja eelarvemeetmed 2007–2013„ ning KOM (2004) 487: „Finantsperspektiiv 2007–2013“.

6 Tänaseks on ette nähtud, et 2001. aasta määruse raames rakendatavad tegevused lisatakse õigusakti, mis käsitleb arengu- ja majanduskoostööd kolmandate riikidega.

7 Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, 25. juuni 2002, OFEC L 248, 16.9.2002.

8 Komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) artikli165 lõige 2.

9 ELT C […], […], lk […].

10 ELT C […], […], lk […].

11 EÜT L 57, 27.2.2001, lk 10.

12 KOM(2004) 101 (lõplik)

13 KOM(2004) 629 (lõplik).

14 ELT L 248, 16.9.2002, lk 1.