ET Euroopa Liidu Teataja C 81/28

Regioonide Komitee arvamus teemal “Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: 2005. aasta kokkuvõte ELi säästva arengu strateegiast: esialgne hinnang ja tulevikusuunad”

(2006/C 81/08)

REGIOONIDE KOMITEE,

võttes arvesse komisjoni teatist nõukogule ja Euroopa Parlamendile “2005. aasta kokkuvõte ELi säästva arengu strateegiast: esialgne hinnang ja tulevikusuunad” (KOM(2005) 37 (lõplik);

võttes arvesse Euroopa Komisjoni 9. veebruari 2005. aasta otsust konsulteerida vastavalt EÜ asutamislepingu artikkel 265 lõikele 1 kõnealuses küsimuses Regioonide Komiteega;

võttes arvesse juhatuse 12. aprilli 2005. aasta otsust, millega tehti säästva arengu komisjonile ülesandeks koostada arvamus nimetatud teemal;

võttes arvesse komisjoni teatist “Säästev Euroopa parema maailma jaoks: Euroopa Liidu säästva arengu strateegia” (komisjoni ettepanek Euroopa Ülemkogule Göteborg'is) KOM(2001) 264 (lõplik);

võttes arvesse komisjoni teatist Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele “Ülemaailme partnerlus säästva arengu nimel” (1) KOM(2002) 82 (lõplik);

võttes arvesse komisjoni 15. jaanuari 2002. aasta teatist kevadisele, 15.–16. märtsil 2002. aastal Barcelonas toimunud Euroopa Ülemkogule, millel anti uus tõuge kaks aastat varem Lissaboni tippkohtumisel vastu võetud strateegiale (KOM(2002) 14), mille eesmärk on muuta Euroopa maailma kõige dünaamilisemaks, konkurentsivõimelisemaks ja säästvamaks teadmistepõhiseks majanduseks;

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 28. aprillil 2004. aastal vastu võetud ettevalmistavat arvamust (NAT/229 — CESE 661/2004);

võttes arvesse16.–17. juunil 2005. aastal toimunud Euroopa Ülemkogu deklaratsiooni säästva arengu juhtpõhimõtete kohta;

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust loodusvarade säästva kasutamise strateegia arendamise kohta, KOM(2003) 572 (lõplik) — CdR 11/2004 (fin) (2);

võttes arvesse Regioonide Komitee 14. novembri arvamust komisjoni teatise kohta “Kümme aastat Rio konverentsi möödumisest: valmistades ette maailma säästva arengu tippkohtumist 2002” (1) KOM(2001) 53 — CdR 37/2001 (fin) (3);

võttes arvesse Regioonide Komitee 15. juuni 2000. aasta arvamust Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepanekuks ühenduse koostöö tegevusraamistiku kohta linnade säästva arengu edendamiseks (KOM(1999) 557 (lõplik) — 1999/0233 (COD)) — CdR 134/2000 (fin) (4);

võttes arvesse Regioonide Komitee 17. veebruari arvamust komisjoni teatise kohta nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele, mis käsitleb säästvat põllumajandust (KOM(1999) 22 (lõplik)) — CdR 183/1999 (fin) (5);

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust komisjoni teatise kohta “Kaubavahetus ja areng — arengumaade abistamine kaubavahetusest kasusaamiseks” (KOM(2002) 513 (lõplik) — CdR 100/2003 (fin)) (6);

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust teemal “Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi ettepanek teenuste kohta siseturul” (KOM(2004) 2 (lõplik) — 2004/0001 (COD) — CdR 154/2004 (lõplik)) (7);

võttes arvesse Regioonide Komitee säästva arengu komisjoni 28. juunil 2005 vastu võetud arvamuse eelnõu (CdR 66/2005 rev. 1) (raportöör: pr Mona-Lisa Norrman, Jämtlandi lääninõukogu liige, (SV/PES));

ning arvestades järgmist:

1) Kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused moodustavad Euroopa Liidu kodanikule kõige lähemal asuva otsuste tegemise ja seadusandliku tasandi. Meetmed säästva arengu saavutamiseks tuleb kavandada, heaks kiita, rakendada ja neid kontrollida dialoogis Euroopa Liidu kodanikega.

2) Erinevate poliitikavaldkondade praktiline kooskõlastamine Euroopa Liidu 25 liikmesriigis toimub kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Kohalikul ja piirkondlikul tasandil rakendatakse ka Euroopa Liidu ühtekuuluvuspoliitikat.

3) Hetkel ilmnevatele mittesäästvatele suundumustele on võimalik anda vastupidine käik, nii Euroopa Liidu siseselt kui ülemaailmselt rakendatavate meetmete kombineeritud mõju abil. Asjakohane juhtlause on: “Mõtle globaalselt, tegutse lokaalselt”.

võttis 61. täiskogu istungil 12.–13. oktoobril 2005 (12. oktoobri istungil) ühehäälselt vastu järgmise arvamuse.

1. Regioonide Komitee seisukohad

Üldmärkused

Regioonide Komitee

1.1 tervitab komisjoni teatist Euroopa Liidu säästva arengu strateegia läbivaatamise kohta, millega nähakse ette tehtud edusammude esmane hindamine ning visandatakse edasised suundumused;

1.2 rõhutab, et alates säästva arengu strateegia vastuvõtmisest 2001. aastal Göteborgis ei ole tehtud piisavalt edusamme; nõustub komisjoniga selles, et hetkel tuleb keskenduda proaktiivsele lähenemisele säästva arengu suunas ja konkreetsele tegevusele;

1.3 toonitab, et kolmemõõtmeline lähenemine säästvale arengule, mis hõlmab majanduslikke, ökoloogilisi ning sotsiaalseid aspekte, on majanduskasvu, suurema hulga ja paremate töökohtade loomise, sotsiaalhoolekande parandamise ning puhtama ja tervislikuma keskkonna saavutamise eeltingimus;

1.4 rõhutab, kui oluline on integreerida säästev areng Euroopa Liidu kõigisse poliitikavaldkondadesse ja see esile tuua. Oluline on, et ühtekuuluvuspoliitika toetaks nii majanduslikku kui ka ökoloogilist ja sotsiaalset mõõdet ning pööraks tähelepanu poliitika pikaajalistele mõjudele. Samuti peaksid Euroopa tulevane arengupoliitika ja Aafrika poliitika tagama säästva arengu järjepideva toetamise rahvusvahelises tegevuses;

Rahvusvaheline kaubavahetus

1.5 rõhutab, et Lissaboni strateegia on aluseks Euroopa Liidu vastusele mõjule, mida globaliseerumine avaldab konkurentsile, majandusele ja tööjõule Euroopas. Kuid see peaks kajastama ka mõju säästvale arengule Euroopas ja rahvusvahelisel tasandil. Hetkel seoses rahvusvaheliste kokkulepetega kasutatavat säästva arenguni jõudmise meetodit on tarvis edasi arendada, et selles kajastuks paremini globaliseerumise mõju avalikele teenustele ja säästvale arengule kohalikul ning piirkondlikul tasandil;

Dialoog ja koostöö

1.6 rõhutab kodanikuühiskonnaga peetava tõhusa dialoogi olulisust. Seetõttu peavad komisjoni teatised olema ühtsed ja hästi kooskõlastatud ning vastavat strateegiat tuleb jälgida ning rakendada konkreetse tegevusena;

Kohalik ja piirkondlik perspektiiv

1.7 toonitaks eelkõige kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rolli ja vastutust säästva arengu edendamisel. Kõik haldustasandid peaksid osalema vajalike muudatuste kindlaksmääramisel ja teostamisel, et tagada tugeva juhtimise kaudu jätkusuutlik ühiskond;

Kodanikele keskendumine

1.8 toonitab vajadust tagada, et Euroopa Liidu kodanike toetuse saavutamiseks oleksid jõupingutused säästva arengu edendamiseks seotud nende vajaduste ja olukorraga. Kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel on kõnealuses dialoogis oluline roll ning komisjon peaks nimetatud püüdlusi toetama nii halduslikult kui ka rahaliselt järgmisel moel: — töötades välja konsulteerimise korralduse ja luues loomulikke foorumeid arendamaks dialoogi ning kogemustevahetust; — toetades kohalikke ja piirkondlikke arenguprojekte nii Euroopa Liidu siseselt kui globaalselt; — suurendades Euroopa Liidus teadmisi ja teadlikkust selles osas, et jätkusuutliku ühiskonna edendamiseks on vaja ühismeetmeid;

Rahvatervis, turvalisus ja võrdõiguslikkus

1.9 rõhutab, et rahvatervis laiemas mõttes on võtmetingimus säästva arengu edendamiseks;

1.10 juhib tähelepanu sellele, et turvalisus on hea elukvaliteedi eeltingimus ning see moodustab koos heade tervishoiualaste väljavaadetega keskse osa jõupingutustest säästva arengu toetamiseks;

1.11 toonitab ka vajadust lülitada võrdsete võimaluste väljavaated algatustesse säästva arengu toetamiseks;

Keskkonnasõbralikud ettevõtted ja töökohad

1.12 toetab komisjoni seisukohta, et meie tulevane elukvaliteet sõltub kasutatavatest tootmis- ja tarbimisviisidest. Tervise ning kaupade ja teenuste keskkonnamõju alase koolituse ja teabe parandamise abil tuleb majanduskasv lahutada keskkonnareostusest. Ka riigihankemenetluste keskkonnaalastel nõuetel on oluline osa tootmis- ja tarbimisviiside muutmisel;

1.13 rõhutab vajadust meetmete järele keskkonnasõbralike ettevõtete, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete, arengu toetamiseks. Toetus teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi ettepaneku raames peaks olema suunatud eelkõige keskkonnatehnoloogia sektori teadusmahukatele ettevõtetele;

Eesmärgid, meetmed ja järelevalve

1.14 toetab komisjoni kava selgete eesmärkide, sihtide ja vastavate tähtaegade määratlemiseks, mille abil on võimalik saavutatud edusamme kontrollida, mõõta ning neist teavitada;

1.15 rõhutab vajadust aktiivsete meetmete ja konkreetse tegevuse järele säästva arengu toetamiseks. Tulevane tegevusprogramm peaks sisaldama ka vahendeid erinevate meetmete rakendamiseks ja kontrollimiseks ning kaasama tegevuskava koostamisse kohalikud ja piirkondlikud omavalitused kui olulised partnerid;

Vahendid säästva arengu edendamiseks

1.16 rõhutab, kui oluline on kavandada uusi ja täiustada olemasolevaid vahendeid. See on vajalik säästva arengu toetamiseks tarvilike meetmete täiustamiseks, hindamiseks ja järelevalveks. Selleks, et oleks võimalik saavutada tõhus koostöö säästva arengu edendamiseks, tuleb välja arendada ja vastu võtta järgmised vahendid:

— Keskkonnajuhtimissüsteemid

Euroopa Liidu keskkonnajuhtimis- ja auditeerimissüsteemi (EMAS) tuleks täiustada ning kohandada säästva arengu küsimustele ja vajadustele. Välja tuleks arendada majanduslikke, ökoloogilisi ja sotsiaalseid küsimusi hõlmav keskkonnajuhtimissüsteem.

— Riigihanked

Keskkonnanõuete lisamine riigihankelepingutesse kujutab endast olulist vahendit soodustamaks ühiskonna tootmis- ja tarbimisviiside muutumist. Seda tuleks edendada, rõhutades näiteks võimalust võtta arvesse kohapeal toodetud kaupade ja pakutavate teenustega kaasnevat keskkonnaalast tulu. Riigihanked moodustavad hetkel 15 % Euroopa Liidu SKT-st, s.t umbes 1 000 miljardit eurot.

— Tehnoloogiahanked

Tarvis on välja arendada tehnoloogiahankemenetlus, eelkõige jäätmete, energia, transpordi, veevarustuse ja kanalisatsiooni, teede ning muu infrastruktuuri valdkonnas. Kohalikul ja piirkondlikul tasandil vastutab kõnealustes valdkondades avalik sektor.

Uurimis- ja arendustegevus

Hädavajalik on arendada uusi ja keskkonnasõbralikumaid tehnoloogiaid. Komisjoni algatus teadusringkondade ja eraettevõtjate vahelisel koostööl põhinevate tehnoloogiliste platvormide rajamiseks on esimene samm kõnealuses suunas. Lisaks korraldab Euroopa Parlament arutelusid näiteks “sotsiaalselt põhjendatud teadusplatvormide” rajamiseks, mis on üheselt suunatud säästva arenguga seotud uurimis- ja arendustegevuse toetamisele ning edendamisele. Regioonide Komitee toetab kõnealust algatust ning tahaks toonitada vajadust selle laiendamiseks uurimis- ja teadustegevusele sotsiaal- ning käitumisteaduste valdkonnas. Erialgatusi on tarvis ka selleks, et tagada uurimustulemuste rakendamine praktikas kohaliku ja piirkondliku tasandi säästva arengu edendamiseks.

— Teave ja üldsuse teadlikkus

Komisjon on muuhulgas vastu võtnud miinimumstandardid sidusrühmadega konsulteerimiseks enne keskkonnaalaste otsuste langetamist. Lisaks on tehtud erinevaid algatusi julgustamaks eraettevõtjate kaasamist säästva arengu edendamisse. Mitte alati ei ole komisjon parim vahendaja.

— Koostöö ja kogemustevahetus

Võimalus kogemuste vahetamiseks ja uute teadmiste kogumiseks erinevate osalejate vahelise koostöö ning vastastikuse mõju kaudu moodustab olulise osa säästva arengu nimel tehtavatest jõupingutustest. Euroopa Liidus töötab palju organisatsioone ja võrgustikke säästva arengu edendamise nimel.

— Järelevalve ja hindamine

Tarvis on järelevalve- ja hindamisvahendeid, et võimaldada tõhusat ning suunitletud tegevust säästva arengu edendamiseks. Tervise- ja keskkonnamõju hindamine on vaid kaks näidet, kuid tarvis on teha enam, et arendada nimetatud vahendeid.

— Turupõhised vahendid

Euroopa Liidus kasutatakse hetkel erinevaid turupõhiseid vahendeid, näiteks keskkonnamaksud, heitkogustega kauplemise süsteemid ja subsiidiumid. Kõnealuseid vahendeid tuleb edasi arendada, et tagada kõigi majandustegevuste hindade vastavus ühiskonnale tekitatud kuludele.

— Ruumiline planeerimine

Paljud säästva arengu edendamiseks vajalikud meetmed puudutavad maa ja vee kasutamist kohalikul ning piirkondlikul tasandil ning on seotud ruumilise planeerimisega, nagu näiteks Euroopa Liidu veedirektiivi jõustamine või linnakeskkonda ja jäätmeid käsitlevad temaatilised strateegiad.

— Seadusandlus

Seadusandlus on oluline vahend säästva arengu edendamiseks. Mõningad Euroopa Liidu ja siseriiklike õigusaktide osad ei toeta täielikult jõupingutusi säästva arengu edendamiseks. Seetõttu tuleb seada prioriteediks olemasolevate õigusaktide parandamine ja täiendamine. Lisaks tuleks kontrollida ja parandada erinevate õigusaktide vahelist kooskõla, et muuhulgas luua lihtsam õiguslik raamistik. Seadusandlust tuleks toetada uute vahendite ja meetodite abil, mille aluseks on sotsiaalpartnerite vahelised kokkulepped. Kõnealuse lähenemise näiteks on avatud kooskõlastusmeetodi raames sõlmitud kokkulepped, Aalborgi harta ja kolmepoolsed lepingud.

2. Regioonide Komitee soovitused

Regioonide Komitee

2.1 rõhutab Euroopa Liidu kodanikele antava keskse rolli olulisust jõupingutustes jätkusuutliku ühiskonna saavutamiseks. Dialoog konkreetsete ja majanduslikke meetmete üle ning muutused tarbimis- ja käitumisharjumustes peavad toimuma vastavalt olukorrale kohalikul ja piirkondlikul tasandil;

2.2 on seisukohal, et säästva arengu toetamiseks vajalikud eesmärgid ja meetmed peavad lähtuma olukorrast kohalikul ja piirkondlikul tasandil ning neid tuleb sellele vastavalt kohandada;

2.3 toonitab, kui oluline on kavandada uusi ja täiustada olemasolevaid vahendeid. See on vajalik võimaldamaks säästva arengu edendamiseks vajalike meetmete rakendamist, hindamist ning jälgimist;

2.4 loodab, et säästva arengu strateegia pideva läbivaatamise ning tegevuskavade koostamise käigus arendab ja süvendab komisjon dialoogi kohalikul ja piirkondlikul tasandil, ning soovib etendada aktiivset rolli jätkusuutliku ühiskonna saavutamiseks tehtavates jõupingutustes nii Euroopa Liidu siseselt kui globaalselt.

Brüssel, 12. oktoober 2005 Regioonide Komitee president Peter STRAUB

(1) Mitteametlik tõlge.

(2) ELT C 121, 30.4.2004, lk 47.

(3) EÜT C 107, 3.5.2002, lk 9.

(4) EÜT C 317, 6.11.2000, lk 33.

(5) EÜT C 156, 6.6.2000, lk 40.

(6) ELT C 23, 27.1.2004, lk 8.

(7) ELT C 43, 18.2.2005, lk 18.