EUROOPA KOMISJON Brüssel,29.9.2021 COM(2021) 590 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Rände- ja varjupaigaküsimuste aruanne



1.SISSEJUHATUS Uue leppe vastuvõtmisega 2020. aasta septembris tegi komisjon ettepaneku uue alguse kohta. See terviklik meetmepakett aitab tagada tugeva ja tasakaalustatud rände- ja varjupaigasüsteemi, mis vastab tulevastele väljakutsetele. Selle aluseks on viimaste aastate märkimisväärselt tõhusam töö rände vallas. Sellega on kaasnenud investeeringud ja operatiivtugi surve all olevatele liikmesriikidele, uued vahendid tugevama välispiiri ja tõhusamate ELi asutuste loomiseks ning tihedam koostöö peamiste välispartneritega, et käsitleda ELi rändeeesmärke rändeteedel tervikuna ning õigusaktide muudatusi. Leppes on esitatud oluliste sammude üksikasjalik tegevuskava . Paljusid neist on viimase aasta jooksul rakendatud või edasi arendatud, kuid töö ei ole veel tehtud. Kiiresti muutuv rändeolukord võib avaldada märkimisväärset survet ELi välispiirile. Keeruliste rändeprobleemidega võib seista silmitsi iga liikmesriik, olenemata asukohast. Mõnikord on see tingitud sellest, et haavatavad inimesed lahkuvad oma kodust konflikti, kliimamuutuste, demograafiliste olude, inimõiguste rikkumise või põhivajaduste rahuldamise võimaluse puudumise tõttu. Kuid alati on oht, et tekivad uued probleemid. Hea näide on hiljutine Valgevene toetatud rändeliikumine, kus riik kasutas rännet poliitilise vahendina, et destabiliseerida Euroopa Liitu ja selle liikmesriike. Väljakujunenud teedel, näiteks Vahemere keskosas, on 2021. aastal liikumine taas hüppeliselt kasvanud. Afganistani kriis võib veelgi suurendada sundrände ohtu, rändevooge piirkonnas ja rändajate ebaseaduslikku toimetamist ELi. Samuti on see ajendanud tegema suuri ülemaailmseid jõupingutusi, et tegeleda kriisiga kohapeal antava humanitaarabi, rahvusvahelist kaitset vajavate inimeste evakueerimise ja ümberasustamise ning pagulasi vastu võtvate Afganistani naaberriikide toetamise kaudu. EL ja liikmesriigid peaksid andma oma täieliku panuse Afganistani toetuspaketi kaudu, mille president von der Leyen kuulutas välja oma kõnes olukorrast Euroopa Liidus, nii lähitulevikus kui ka arvestades keskmise pikkusega ja pikaajalisi vajadusi. Need sündmused näitavad, et vajadus kestliku Euroopa varjupaiga- ja ränderaamistiku järele püsib endiselt. See ühine raamistik peab aitama lahendada paljusid ELi ees seisvaid keerulisi ülesandeid: tagada ELi saabuvatele meestele, naistele ja lastele kindlus, selgus ja inimväärsed tingimused; tugevdada ELi suutlikkust hallata tõhusalt oma piire; võidelda rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastu; vähendada ebaseaduslikke rändeteid; tagada tõhusam tagasisaatmine tihedas koostöös päritolu-, transiidi- ja sihtriikidega ning edendada kestlikke ja ohutuid seaduslikke võimalusi. See peaks kodanikele näitama, et ränne on tänapäeva elu normaalne osa, mida saab koostööd tehes hallata tõhusalt ja humaanselt. ELi tasandil on nii liidusiseseid kui ka -väliseid pooleliolevaid küsimusi. Kuigi välised edusammud on väga olulised, tuleb neid täiendada edusammudega liidu sees, et viia lõpule ELi tervikliku rände- ja varjupaigapoliitika väljatöötamine. Eelkõige tähendab see uues rände- ja varjupaigaleppes esitatud ettepanekutega seotud seadusandliku töö lõpuleviimist . Veel üks oluline element on 2021. aasta juunis kehtestatud Schengeni strateegia järelmeetmed . Lähikuudel teeb komisjon ettepaneku tegevuskavas esitatud ülejäänud algatuste kohta. Käesolevas aruandes antakse ülevaade rände- ja varjupaigapoliitikas viimase pooleteise aasta jooksul tehtud edusammudest ja peamistest muudatustest, kirjeldatakse konteksti, milles edu püütakse saavutada, tehakse kindlaks peamised probleemid ning tuuakse välja eduväljavaated, määrates kindlaks sammud, mis aitavad saavutada tugevama, elujõulisema ja õiglasema rände- ja varjupaigapoliitika. 2.ÜLEVAADE PEAMISTE RÄNDETEEDE OLUKORRAST Üldiselt on ebaseaduslike rändajate koguarv kõigil rändeteedel märkimisväärselt väiksem kui enne 2015. aasta kriisi, isegi kui võtta arvesse pandeemiat, mis vähendas tegevust aastatel 2020–2021. Saabujate arv on aga hakanud suurenema: 2021. aasta üheksa kuu jooksul on ELi välispiir ületatud ebaseaduslikult kokku ligikaudu 120 000 korral, samas kui 2020. aasta samal perioodil tehti seda ligikaudu 77 000 korral ja 2019. aasta samal perioodil veidi üle 91 000 korral. Ebaseaduslikud piiriületused kolmel peamisel rändeteel (allikas: Frontex) Kõigist rändeteedest kõige rohkem (+82 %) suurenes piiriületuste arv 2021. aastal Vahemere keskosas. Kuigi 2021. aastal saabus Maltale kokku 470 inimest, mis on 78 % vähem kui 2020. aasta samal perioodil, tuleks sealjuures arvesse võtta Itaaliasse saabujate arvu järsku suurenemist – kokku üle 41 000 inimese ja peaaegu pooled neist saabusid Liibüast. Ka Tuneesiast pärit ränne on eelmiste aastatega võrreldes endiselt suur, moodustades sel aastal Itaaliasse saabunud ebaseaduslikest rändajatest peaaegu 40 %. Veel üks oluline suundumus on otse Itaaliasse saabujate arvu suurenemine võrreldes nendega, kes jõuavad maale otsingu- ja päästetööde käigus. 2021. aastal saabus Hispaaniasse kokku 25 852 inimest (19. septembri 2021. aasta seisuga), mis on 54 % rohkem kui 2020. aasta samal perioodil. See on peamiselt tingitud sellest, et Kanaari saartele saabunute arv on enam kui kahekordistunud. Vahemere lääneosa rändetee kaudu Hispaania mandriossa saabuvate rändajate peamine lähteriik on Alžeeria, millele järgneb Maroko. Peamised lähteriigid Atlandi ookeani rändeteel Kanaari saartele saabunute seas on Maroko, Mauritaania ja Senegal. Vahemere idaosa rändeteel on saabunute üldarv 2021. aastal väiksem kui eelmisel aastal ning Kreekasse saabunute arv on 2021. aastal märgatavalt vähenenud (58 %). Seevastu suurenes 2021. aastal Küprosele saabunute arv ligikaudu 47 % ja otse Türgist Itaaliasse saabunute arv märkimisväärselt – 208 % (2021. aastal saabus Türgist Itaaliasse 6 175 inimest, 2020. aastal aga 2 007 inimest). Küprosel on teatatud 2021. aastal seni 6 026 isiku saabumisest valitsuse kontrolli all olevale alale, 5 413 isikut saabus eraldusjoont ületades ja 613 tuli otse paadiga. Eelmise aasta samal perioodil saabus eraldusjoont ületades ja paadiga ligikaudu 4 100 isikut, Liibanonist, Süüriast või Türgist (334 saabumist Türgist) registreeriti 5 400 saabumist eraldusjoont ületades ja 496 saabumist paadiga otse Küprose valitsuse kontrolli all olevale alale. Murettekitav suundumus on olnud rände kasutamine poliitilistel eesmärkidel mitmel ELi välispiiril . Kõige silmapaistvam oli see aga 2021. aasta juunis, kui Valgevene valitsuse toel korraldati rändajate ebaseaduslikku toimetamist ELi. Sellele eelnesid Valgevenes toimunud murrangulised poliitilised sündmused ja rahvusvaheline reaktsioon reisilennuki sundmaandumisele Minskis. Lende ja riigisisest transporti korraldati selleks, et hõlbustada rändajate transiiti kõigepealt Leedusse ning seejärel Lätisse ja Poolasse, kusjuures enamik rändajaist olid Iraagi kodanikud. Ebaseaduslikke saabujaid on Leedus olnud 2021. aastal üle viiekümne korra rohkem kui 2020. aastal ning ka Poolas ja Lätis on Valgevenest saabunud ebaseaduslike piiriületajate arv märgatavalt suurenenud. Tänu ELi kooskõlastatud jõupingutustele (vt allpool) on ebaseaduslike saabujate arv päevas järsult vähenenud, kuid Valgevenest lähtuv rändesurve püsib.

Veel üks näide selle kohta, kuidas muutuvad mustrid nõuavad pidevat tähelepanu, on EList Ühendkuningriiki suunduvate piiriületajate arvu suurenemine La Manche’i väinas. 2021. aasta septembriks oli piiri ületanud 13 500 inimest, samas kui kogu 2020. aasta jooksul tegi seda 8 500 inimest. Afganistanist ELi ebaseaduslikult saabunute arv ei ole pärast hiljutisi murrangulisi sündmusi märgatavalt muutunud. EL ja liikmesriigid on siiski näidanud üles otsustavust õppida varasematest kogemustest ja töötavad koordineeritult, et tulla toime humanitaarprobleemidega, ning on valmis võimalikeks rändeliikumisteks ja uuteks julgeolekuohtudeks. Olukord Afganistanis – ELi viivitamatu reageerimine Pärast Afganistanis toimunud murrangulisi sündmusi on poliitiline ja julgeolekuolukord endiselt väga ebastabiilne. Ainuüksi sel aastal on riigi sees ümber asustatud ligikaudu 635 000 afgaani, samas kui piirkonda on juba vastu võetud hinnanguliselt üle 2 miljoni registreeritud pagulase, registreerimata pagulasi on hinnanguliselt 3 miljonit. EL juba rakendab mitmesuguseid meetmed. •Evakueeritute seas olid kõik kohapeal töötanud ELi töötajad ja nende ülalpeetavad ning suur hulk isikuid, kellel olid tihedad sidemed ELi või liikmesriikidega. Liikmesriigid peaksid täielikult ära kasutama kõiki võimalusi, et rahuldada evakueeritud afgaanide esmavajadusi, sealhulgas kasutades kehtivate riiklike programmide raames kasutamata summasid. Ka edaspidi tuleb teha koostööd, et evakueerida enim kaitset vajavad afgaanid, eelkõige need, kelle elu on ohus, nagu inimõiguste kaitsjad, kohtunikud ja kohtusüsteemi spetsialistid, ajakirjanikud ja kodanikuühiskonna aktivistid. •ELi humanitaarpartnerid jätkavad kohapeal tegevust seal, kus julgeolekuolukord seda võimaldab. Antav abi hõlmab tervishoiuteenuseid, toiduabi jaotamist, hädaabiteenuseid vee ja kanalisatsiooni valdkonnas ning kiiret reageerimist äsja ümberasustatud inimeste abistamiseks. 13. septembril toimunud Afganistani humanitaarolukorda käsitleval ÜRO kõrgetasemelisel ministrite kohtumisel andsid EL ja selle liikmesriigid lubaduse eraldada kokku ligikaudu 677 miljonit eurot. See sisaldab üle 200 miljoni euro suurust ELi humanitaarabi 2021. aastal. •7. oktoobril toimub ohus olevatele afgaanidele kaitse pakkumisele keskenduv ELi kõrgetasemeline foorum, millel osalevad välis- ja siseministrid, et arutada terviklikke kestlikke lahendusi kõige enam rahvusvahelist kaitset vajavate afgaanide jaoks. Lahendused hõlmavad tulevasi ELi ümberasustamispüüdlusi ja õiguspäraseid lisavõimalusi, nagu perekonna taasühinemine, kogukonnatoetus või vastuvõtmine õpingute või töö eesmärgil, ning täiendavat ELi rahalist toetust, mis on kooskõlas liikmesriikide poliitiliste kohustuste ja integratsioonialaste jõupingutustega. Eritähelepanu tuleks pöörata Afganistani inimõiguste kaitsjatele, kohtunikele ja kohtusüsteemi spetsialistidele, ajakirjanikele ja kodanikuühiskonna aktivistidele, kelle elu on kaalul. •Kooskõlas nõukogu 21. septembri 2021. aasta järeldustega algatab EL ka piirkondliku poliitilise koostööplatvormi Afganistani otseste naabritega, et aidata vältida piirkonnas negatiivse mõju ülekandumist ning toetada majanduslikku vastupanuvõimet ja piirkondlikku majanduskoostööd ning humanitaar- ja kaitsevajadusi. •Tagamaks, et olukord Afganistanis ei põhjusta ELi kodanikele uusi julgeolekuohte, on välja töötatud Afganistani terrorismivastase võitluse tegevuskava, mis on esitatud ELi sisejulgeolekualase operatiivkoostöö alalisele komiteele (COSI). COSI-l palutakse ühe soovitatud meetmena kinnitada protokoll, millega kehtestatakse kolmetasandiline menetlus kõigi Afganistanis toimunud sündmuste järel ELi välispiire ületavate või ületanud isikute tõhustatud julgeolekukontrolliks, mis võimaldab ELi asutuste toetusel teha õigeaegset, ühtset ja tõhustatud julgeolekukontrolli, et teha kindlaks isikud, kes võivad kujutada endast ohtu ELi sisejulgeolekule. Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 24.–25. juuni järeldustega esitasid komisjon ja kõrge esindaja rände tegevuskava, milles on võetud arvesse Afganistanis toimunud sündmusi ning toodud esile ELi kiireloomulised ja lühiajalised meetmed, mis kajastavad 31. augustil toimunud justiits- ja siseküsimuste nõukogu erakorralisel istungil vastu võetud ministrite avaldust. ELi tööd keskmise pikkusega ja pikemaajaliste meetmetega, mis on kooskõlas avaldusega, kirjeldatakse käesolevas aruandes hiljem. 3.RÄNDE HALDAMINE ELis COVID-19 mõju rände haldamisele COVID-19 pandeemia mõjutas 2020. aastal märkimisväärselt nii seaduslike kui ka ebaseaduslike rändajate saabumist ning tõi kaasa rände haldamisel mitu uut probleemi; samal ajal näitas pandeemia ka seda, et võõrtöötajad täidavad ELi majanduses olulist osa ning et sellised seaduslikud rändevõimalused on väga olulised. Viisataotluste arvu vähenemist kogu maailmas oli tunda ka ELis: 2020. aastal esitati liikmesriikides 2,9 miljonit lühiajalise viisa taotlust, mis on 83 % vähem kui 2019. aastal. Mitu liikmesriiki võttis meetmeid tagamaks, et kolmandate riikide kodanikud, kes ei saanud reisipiirangute tõttu EList lahkuda, ei rikuks sellega eeskirju. Pandeemia tõttu peatus ajutiselt ka uute varjupaigataotluste registreerimine. EL+ riikides esitati 2020. aastal 485 000 rahvusvahelise kaitse taotlust, mida oli ligikaudu kolmandiku võrra vähem kui 2019. aastal, ning 2021. aastal esitatavate taotluste üldine määr jääb allapoole pandeemiaeelset taset, ehkki mõnes liikmesriigis on taotluste arv suurenenud. Pandeemia tõttu suunati ka vähem varjupaigataotlejaid Dublini süsteemi, et anda nad üle vastutavale liikmesriigile, sealjuures vähenes nende arv 2020. aastal võrreldes 2019. aastaga poole võrra . 2021. aastal on üleandmise määr olnud jätkuvalt madal. Varjupaigataotlused EL+ riikides aastatel 2020–2021 (allikas: Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet (EASO)) Pandeemia ohjeldamiseks kehtestatud reisipiirangud raskendasid ka tagasisaatmiste edukat läbiviimist. Liikmesriikides 2020. aastal tehtud tagasisaatmisotsuste arv vähenes 2019. aastaga võrreldes 19 %, kuid tegelik tagasisaatmine kolmandatesse riikidesse vähenes rohkem kui poole võrra . Tagasisaatmise määr langes 2020. aastal alla 18 % (2019. aastal oli see 29 %). Tagasisaatmisoperatsioone on hakatud pärast piirangute järkjärgulist kaotamist taas ellu viima. Mõned riigid aga säilitavad pandeemia ajal kehtestatud piirangud. Türgi peatas 2020. aasta märtsis pandeemia tõttu Kreekast tagasisaatmise operatsioonid; EL kutsub Türgit endiselt üles jätkama tagasisaatmisi kooskõlas ELi-Türgi avalduse alusel võetud kohustustega. Sellel ajal püüdis komisjon aidata liikmesriikidel pandeemia mõju minimeerida. See hõlmas suuniseid, asutuste pakutavat praktilist tuge ja parimate tavade jagamist sellistes valdkondades nagu kaugküsitluste tegemine ja menetluste läbiviimine veebis . Muudeti ka rahastamiseeskirju, et minimeerida viivituste riski ning kohandada kontrolli- ja auditinõudeid, et võimaldada võtta selliseid meetmeid nagu digitaalsete tõendite ulatuslikum kasutamine . Rahastamine oli suunatud ka konkreetsetele vajadustele (25,3 miljoni euro suurune toetus, et suurendada Kreeka suutlikkust COVID-19ga toimetulekuks vastuvõtukeskustes ja riiklikes haiglates) ning seda täiendati ka liidu elanikkonnakaitse mehhanismi raames antava toetusega, millesse panustasid 14 liikmesriiki. Üldiselt on pandeemiast saadud kogemused veel kord näidanud, kui oluline on töötada rände haldamisel välja ajakohasem ja ühtsem lähenemisviis. Teabe õigeaegne jagamine on osutunud väga oluliseks, sealjuures ELi rändevaldkonna valmisoleku- ja kriisikava on väärtuslik platvorm, et vahetada teavet pandeemiale reageerimise kohta. Piirihaldus ja Frontex Euroopa piiri- ja rannikuvalve määruse jõustumine 2019. aasta detsembris oli piirihalduses suur arenguhüpe ning hea näide Euroopa integratsioonist välispiiride haldamise valdkonnas. Euroopa piiri- ja rannikuvalve alalise korpuse esimesed rühmad on alates 1. jaanuarist 2021 edukalt kohapeale lähetatud. Alalise korpuse liikmete värbamist ja koolitamist tuleb siiski kiirendada. Praeguseks on kohapeale saadetud kolm neljandikku 700 koosseisulisest töötajast, kes oli kavas lähetada 2021. aasta jaanuariks. Vaja oleks teha veel jõupingutusi, et saavutada 2021. aastaks seatud eesmärk ning tagada veel 500 koosseisulise töötaja värbamine 2022. aastaks. Samuti tuleb kiirendada liikmesriikide piirivalveametnike ja muude ametnike lähetamist. Liikmesriikide poolt ameti käsutusse antud töötajate arv jääb määruses kokku lepitud eesmärkidest endiselt kaugele maha. Hiljemalt 2027. aastaks peaks amet suutma kaasata alalisse korpusse 10 000 operatiivtöötajat. Et tagada ameti tõhus toetus liikmesriikidele keerulistes olukordades ja kuni alalise korpuse loomise lõpuleviimiseni, on 2024. aastani olemas 1 500 ametnikust koosnev kiirreageerimisreserv (st alalise korpuse töötajate 4. kategooria) . Frontexi operatiivtoetuse tähtsus ja lisaväärtus ebaseaduslikust rändest mõjutatud liikmesriikidele on jätkuvalt ilmne. Hiljutised sündmused Valgevene piiril kinnitasid suurt vajadust Frontexi uute volituste järele koheseks operatiivreageerimiseks vajaliku valmisoleku ja ka reageerimisvõime vallas. Käimasoleva operatiivtegevuse raames on lähetatud praegu Kreekasse, Itaaliasse, Hispaaniasse, Bulgaariasse, Rumeeniasse, Leetu ja Lääne-Balkani riikidesse palju piiri- ja rannikuvalveametnikke, eksperte ja varustust . Komisjon on võtnud süüdistusi Euroopa piiri- ja rannikuvalve töötajate sobimatu käitumise kohta ELi välispiiridel väga tõsiselt. Kuigi välispiiri kaitsta on oluline, on hädavajalik, et kõik võetavad meetmed oleksid proportsionaalsed, vajalikud ning toetaksid põhiõigusi ja -väärtusi, sealhulgas varjupaigaõigust. 2021. aastal vaatasid ameti tegevuse ja menetlused läbi mitu ELi kontrolliasutust, eelkõige Euroopa Parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni Frontexi kontrolli töörühm, ELi ombudsman, Euroopa Kontrollikoda ning Frontexi haldusnõukogu põhiõigustega seotud ning õiguslike ja operatiivaspektide töörühm. Kuigi Frontexi töötajate poolsed inimõiguste rikkumised kinnitust ei leidnud, osutasid asjaomased kontrolliasutused mitmesugustele puudustele ja andsid soovitusi olukorra parandamiseks. Amet tegeleb praegu nende soovitustega. Komisjon väljendab heameelt, et amet on tugevdanud põhiõiguste järelevalve raamistikku ja nimetanud ametisse Frontexi põhiõiguste ametniku, kes asus oma ülesandeid täitma 1. juunil 2021. Praegu abistab teda kokku 40st põhiõiguste vaatlejast 20. Amet peaks nüüd seda raamistikku täielikult rakendama ja võtma kiiresti tööle ülejäänud 20 põhiõiguste vaatlejat. Frontexi koostöö kolmandates riikides asuvate partneritega põhineb nüüd muu hulgas staatust käsitleval kokkuleppel Albaania, Montenegro ja Serbiaga, asjaomane kokkulepe Põhja-Makedooniaga ootab allkirjastamist. 2019. aasta jaanuaris parafeeriti staatust käsitlev kokkulepe Bosnia ja Hertsegoviinaga, kuid Bosnia ja Hertsegoviina ei ole seda veel allkirjastanud. Selleks et veelgi kiirendada koostööd partnerriikidega, võtab komisjon 2021. aasta lõpuks vastu näidistöökorra ja staatust käsitleva näidiskokkuleppe, et kujundada Frontexi koostööd kolmandate riikidega . Uus staatust käsitlev näidiskokkulepe peaks võimaldama viia ellu ühisoperatsioone kolmandate riikide vahelistel piiridel. Alates 2020. aastast on heaks kiidetud Frontexi ning Guinea ja Gruusia vahelised töökorrad ning vaadatud läbi töökord Albaaniaga, võimaldades ametil teha nende riikidega struktureeritud koostööd .

Hiljuti loodud tagasisaatmisüksus ja tagasisaatmise eest vastutava tegevdirektori asetäitja ametisse nimetamine suurendavad ameti suutlikkust toetada liikmesriike kõigis tagasisaatmise, tagasivõtmise ja taasintegreerimisega seotud valdkondades. Peagi ametisse nimetatav tagasisaatmiskoordinaator edendab liikmesriikide tagasisaatmistavade koordineerimist ja sidusust, tagab, et need on kooskõlas tagasivõtmisprotsessidega, ning edendab solidaarsusmeetmete rakendamist tagasisaatmise valdkonnas, toimides tagasisaatmise toetamise kontekstis vahendajana. Tagasisaatmiskoordinaator juhib liikmesriikide esindajate kõrgetasemelist võrgustikku ja teeb tihedat koostööd tagasisaatmise eest vastutava Frontexi tegevdirektori asetäitjaga. Hoolimata pandeemiast tingitud piirangutest on Frontexi läbiviidud tagasisaatmisoperatsioonide arv jõudmas pandeemiaeelsele tasemele. Seni on Frontex 2021. aastal koordineerinud 232 tagasisaatmisoperatsiooni, mille liikmesriigid on teinud tellimuslendude abil 28 ELi mittekuuluvasse riiki, kuhu on saadetud tagasi peaaegu 8 000 kolmandate riikide kodanikku. See on üldjoontes kaks korda suurem arv kui 2020. aastal . Frontex toetab ka vabatahtlikku tagasipöördumist ja vabatahtlikku lahkumist ning 5. septembri 2021. aasta seisuga oli Frontex aidanud läbi viia 2 741 tagasipöördumist, mis kõik toimusid regulaarlendudega. Välispiiridel hiljuti toimunud sündmused on kinnitanud Frontexi olulisust liikmesriikide abistamisel ning ELi ühise integreeritud piirihalduse edendamisel, koordineerimisel ja selle arendamisele kaasaaitamisel. Tugev, tõhus ja hästi toimiv Euroopa piiri- ja rannikuvalve peab olema ELi ühine eesmärk ning nii Euroopa Parlamendil, nõukogul kui ka komisjonil on täita oma osa, et amet oleks vastutustundlik ja tõhus. Liikmesriikidel on haldusnõukogu kaudu oluline roll ka ameti hea valitsemistava, usaldusväärse juhtimise ja täieliku läbipaistvuse tagamisel, mis on veelgi olulisem, kui ameti ülesanded laienevad. Komisjon jätkab koostööd Frontexi ja selle haldusnõukoguga, et tagada ametis asjakohane kontrolli- ja tasakaalustussüsteem, tugevdada läbipaistvust ja vastutust ning tagada põhiõiguste austamine. Komisjoni pikaajalised jõupingutused ameti volituste nõuetekohaseks rakendamiseks jätkuvad. 2021. aasta lõpuks esitab komisjon poliitikadokumendi, millega käivitatakse mitmeaastane strateegiline poliitikatsükkel, mis suunab järgmise viie aasta jooksul arutelusid Euroopa integreeritud piirihalduse üle ELi tasandil. Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti pakutav varjupaiga- ja operatiivabi 2020. aastal möödus kümme aastat Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti (EASO) täielikust töölerakendamisest. EASO pakub surve all olevatele liikmesriikidele operatiivabi kooskõlas kahepoolsete tegevuskavadega, mis on sõlmitud seitsme liikmesriigiga: Küprose, Kreeka, Itaalia, Malta, Hispaania, Leedu ja Lätiga. Praegu on nendesse EASO operatsioonidesse lähetatud 1 007 eksperti ja muud töötajat. Abi kohandatakse iga liikmesriigi vajadustele ja see võib hõlmata kas varjupaigataotluste menetlemise kiirendamise või riiklike vastuvõtusüsteemide toetamist, et tagada standardite vastavus ELi varjupaigaõigustiku nõuetele. Endiselt on probleemiks liikmesriikide lähetatud ekspertide puudus, mis takistab EASO-l oma rolli täiel määral täitmast. Liikmesriike julgustatakse suurendama ekspertide lähetamist EASO operatsioonidesse. Nüüdseks on jõutud kokkuleppele uue Euroopa Liidu Varjupaigaameti uute ja tugevdatud volituste suhtes. See peaks võimaldama neil aasta lõpuks jõustuda. Tugevam amet aitab kaasa tõhusamate ja järjepidevamate varjupaigasüsteemide loomisele, kuna liikmesriikidele pakutakse suuremat operatiiv- ja tehnilist tuge ning ühiseid tegevusstandardeid, näitajaid, suuniseid ja parimaid tavasid, et aidata rakendada ELi varjupaigaõigust. See aitab parandada ka liikmesriikide varjupaiga- ja vastuvõtusüsteemide jälgimist, et tagada järjepidevamad tavad, ning lisatagatiste ja -meetmete kehtestamist, et tagada põhiõiguste järgimine. Uute volitustega luuakse ka 500 liikmesriigi eksperdist koosnev varjupaigaekspertide reserv, mis antakse viivitamata ameti käsutusse. Iga liikmesriigi panus reservi on sätestatud uusi volitusi käsitlevas määruses. Otsene toetus rändeprobleemidega silmitsi seisvatele liikmesriikidele Viimase kuue aasta jooksul on komisjon andnud pidevat operatiiv-, tehnilist ja rahalist toetust ebaseaduslikust rändest enim mõjutatud liikmesriikidele. ELi rahalised vahendid on olnud äärmiselt olulised ning järgmisel rahastamisperioodil rände- ja piiripoliitika jaoks kokku lepitud suuremad vahendid annavad tunnistust selle solidaarsuse tõhususest. Toetus on mitmesuguses vormis. Mõnel juhul, näiteks Kreekas, on pikaajaline toetus võimaldanud luua uued tööstruktuurid ning tugeva ja kestliku aluse koostööks. ELi toetus Kreekale Alates 2015. aasta rändekriisist on EL andnud Kreekale ulatuslikku operatiiv- ja rahalist toetust. ·ELi rahalised vahendid on moodustanud üle 3,3 miljardi euro. See rahastamine on aidanud parandada pagulaste ja rändajate vastuvõtmise suutlikkust, elamistingimusi ja arstiabi ning kiirendada varjupaigamenetlusi, suurendada tagasisaatmiste arvu ja parandada piirikaitset. See on võimaldanud pöörata rohkem tähelepanu kõige haavatavamatele rühmadele, nagu saatjata alaealised. Esimest korda alates 2016. aastast on Egeuse mere saartel viibivate rändajate arv vähenenud ligikaudu 5 000ni, samas kui 2020. aasta juunis oli see arv 30 000. ·Kui 2020. aasta septembris hävis tulekahjus Lesbose Moria vastuvõtu- ja isikutuvastuskeskus, võttis komisjon viivitamata meetmeid, et pakkuda tuge ja kaitset. Ta rahastas saatjata alaealiste viivitamatut üleviimist mandrile ning nüüdseks on Lesboselt mandrile üle viidud rohkem kui 8 400 pagulast ja haavatavat rändajat. Sama oluline on see, et on tehtud ulatuslikke töid, et tagada ajutise Mavrovouni keskuse viimine vastavusse talviste tingimustega. · Peale kahepoolsete toetuste näitas 14 riiki üles solidaarsust Kreekaga ja saatis pärast tulekahju abi liidu elanikkonnakaitse mehhanismi kaudu. EL koordineeris enam kui 171 000 varjupaigaga seotud eseme kohaletoimetamist ja kaasrahastas nende transporti Kreekasse. ·2020. aasta septembris algas uue Euroopa rändehalduse rakkerühma loomisega koostöö uus etapp. Rakkerühm teeb tihedat koostööd Kreeka ametiasutuste ja ELi asutustega, et luua uued mitmeotstarbelised vastuvõtu- ja isikutuvastuskeskused ning parandada vastuvõtutingimusi kooskõlas ELi õiguse ja standarditega. 276 miljoni euroga toetatakse vastuvõtukeskuste ehitamist viiel Kreeka saarel, sealhulgas suure uue keskuse ehitamist Lesbosele. Uus keskus Sámosel avati 18. septembril 2021. Kosi ja Lerose keskused avatakse 2021. aasta lõpuks ning Lesbose keskuse rajamine algab sügisel. ·Selle töö oluline osa on sõltumatu ja usaldusväärne järelevalvemehhanism, mille töötavad välja komisjon ja Kreeka ametiasutused ning mis aitab vältida põhiõiguste rikkumisi piiridel ja tagab, et kehtestatud on menetlused kõnealuste väidetavate rikkumiste tõhusaks uurimiseks. Sellele peaks järgnema kogu ELi käsitlev komisjoni ettepanek taustakontrolli määruse kohta, et luua välispiiridel kõigi liikmesriikide jaoks sõltumatu järelevalvemehhanism. Suvel jõustus Horvaatias piirikontrolli sõltumatu järelevalvemehhanism, mille eesmärk on suurendada uurimiste läbipaistvust ja tagada põhiõiguste täielik järgimine. ELi toetust on väljendanud ka kiire reageerimine kiiresti muutuvale olukorrale. Kui Valgevenest saabunud ebaseaduslike piiriületajate arv hiljuti järsku suurenes, andis EL enneolematult kiiresti operatiiv-, finants- ja diplomaatilist toetust, et tulla toime ootamatu kriisiga ELi idapoolsel välispiiril. ELi reaktsioon Valgevenest saabujatele Leedu seisis 2021. aasta suvel silmitsi rändesurve järsu suurenemisega oma piiril Valgevenega. Hiljem soodustas Valgevene ka Läti ja Poola piiride ebaseaduslikku ületamist. EL on Valgevene tegevuse teravalt hukka mõistnud ja võtnud kiiresti kasutusele mitmesuguseid vahendeid. ·ELi ametid andsid kiiresti konkreetset toetust. Mõne päeva jooksul pärast Leedu taotlust piirivalve kiirreageerimisoperatsiooni korraldamiseks alustas Frontex lisatoetuse andmist. Kolme liikmesriiki on lähetatud praegu 103 Frontexi ametnikku. EASO alustas esimesi lähetusi Leedusse juulis ning praegu on sinna lähetatud 56 EASO eksperti, lisaks on 10 eksperti lähetatud Lätisse. ·EL on andnud Leedule üle 36,7 miljoni euro erakorralist toetust, et rahuldada varjupaigataotlejate kõige pakilisemaid vajadusi ning anda materiaalset abi ja ajutist varjupaika. See aitab ka tuvastada inimkaubanduse võimalikke ohvreid ja abistada rahvusvahelist kaitset vajavaid isikuid. Vajaduste muutumist jälgitakse pidevalt. Leedu käivitas ka liidu elanikkonnakaitse mehhanismi ning 18 liikmesriiki ja Norra on sellele üleskutsele vastanud. ·Komisjon ja Frontex teevad tihedat koostööd Leedu asjaomaste ametiasutustega, et tugevdada Leedu tagasisaatmissuutlikkust, hõlbustada parimate tavade vahetamist teiste liikmesriikidega ning anda tagasisaatmismenetluste kohta tehnilisi ja operatiivjuhiseid. ·Ühised jõupingutused peamiste asjaomaste päritolu- ja transiidiriikidega on intensiivistunud, tänu millele on Iraak teinud eelkõige otsuse peatada ajutiselt lennud Minskisse ja hõlbustada vabatahtlikku tagasipöördumist Leedust. ·Valgevenele avaldatavat diplomaatilist survet on suurendatud, teadvustades samal ajal vajadust toetada Valgevene rahvast. Rände kasutamine poliitilise vahendina ei ole ELile vastuvõetav ega too kaasa sanktsioonide kaotamist. Samuti teeb komisjon täna ettepaneku osaliselt peatada Valgevenega sõlmitud ELi viisalihtsustusleping. Peale selle toetab komisjon liikmesriike, hõlbustades ja koordineerides vabatahtlikku ümberpaigutamist. 2019. aasta Malta deklaratsiooni raames kokku lepitud mehhanismi kaudu koordineerib komisjon EASO toetusel ümberpaigutamisi, kui otsingu- ja päästeoperatsioonid on toonud kaasa maabumisi Itaalias ja Maltal. Alates 2019. aasta algusest on üle 2 100 taotleja viidud üle teistesse ELi liikmesriikidesse . Komisjon kutsub liikmesriike pidevalt üles aitama kaasa vabatahtlikule ümberpaigutamisele kuni prognoositavama solidaarsusmehhanismi kasutuselevõtmiseni ning kooskõlastab korrapäraselt sel eesmärgil tehtavaid jõupingutusi. Protsess jätkub, sealhulgas enne 2021. aastat saadud täitmata lubaduste täitmiseks ja 2021. aastal antud piiratud uute maabumislubaduste täitmiseks. 2020. aasta märtsis esitatud Kreeka toetamise viivitamatute meetmete tegevuskava alusel on 2021. aasta septembri alguseks Kreekast ümber paigutatud kokku 4 307 inimest, sealhulgas 984 saatjata alaealist.

Need jõupingutused kujutavad endast konkreetset sammu Euroopa tegeliku solidaarsuse poole. Sellised ajutised meetmed ei ole aga piisavad ega kestlikud. Need toovad esile vajaduse prognoositavama solidaarsusmehhanismi järele, nagu on ette nähtud varjupaiga- ja rändehalduse määruse ettepanekus. Ebaseaduslik liikumine ELi piires Varjupaigataotlejate ebaseaduslik liikumine ELi piires kahjustab varjupaigasüsteemi usaldusväärsust ja terviklikkust. Olukorra on muutnud keerulisemaks ka pandeemia, sealhulgas raskused jätkata Dublini määruse kohaseid üleandmisi (vt eespool). 2021. aasta esimese kaheksa kuu jooksul on riikide ametiasutustes registreeritud 131 000 varjupaigataotlust andnud Eurodacis vasteks „1. kategooria andmete kokkulangevus 1. kategooria andmetega“, mis tähendab, et isik on juba registreerinud vähemalt ühe varjupaigataotluse teises liikmesriigis . Samal ajavahemikul oli üle 23 000 varjupaigataotlusel (Eurodaci 1. kategooria andmed) kokkulangevus andmetega, mis olid registreeritud pärast välispiiri ebaseaduslikku ületamist (Eurodaci 2. kategooria andmed). Osa sellistest taotluste registreerimisest kahes või enamas liikmesriigis või muus liikmesriigis kui see, kes registreeris ebaseadusliku piiriületuse, võib aga toimuda pärast Dublini määruse kohast üleandmist ja seega ei saa neid käsitada ebaseadusliku liikumisena. Samal ajavahemikul andis Eurodacis tehtud 71 620 päringut ebaseaduslike riigis viibijate sõrmejälgede kohta (Eurodaci 3. kategooria andmed) kokkulangevuse 1. kategooria andmetega, mis tähendab, et pärast ühes liikmesriigis varjupaigataotluse registreerimist läks isik teise liikmesriiki, kus ta peeti kinni kui ebaseaduslikult riigis viibiv isik. Usaldusväärsete andmete kogumine ELi-sisese ebaseadusliku liikumise määra kohta on keeruline, kuid Eurodaci andmed annavad mõningast teavet lahkumiste ja sihtkohtade kohta. Mõned liikmesriigid peavad tulema toime olukorraga, kus järjest enam suureneb nende isikute ebaseaduslik liikumine, kes on juba rahvusvahelise kaitse saajad, kui nad lähevad seaduslikult teise liikmesriiki, kasutades neile asjaomase staatuse andnud liikmesriigi välja antud reisidokumente, ning taotlevad seejärel teist korda rahvusvahelist kaitset, viibides liikmesriigis kauem kui lubatud 90 päeva. Mõlemat liiki ebaseaduslik liikumine takistab Euroopa ühise varjupaigasüsteemi head toimimist, mis põhineb liikmesriikide vastastikusel usaldusel, ja koormab tarbetult riiklikke varjupaigasüsteeme. Komisjon teeb asjaomaste liikmesriikidega koostööd lühiajaliste lahenduste leidmiseks. Sellised lahendused hõlmasid pandeemia ajal Dublini määruse kohaste üleandmiste hõlbustamist ning suuremat toetust rahvusvahelise kaitse saajate integreerimiseks. Ebaseadusliku liikumise probleemiga tegelemine oli leppe ettepanekute oluline eesmärk, et suurendada liikmesriikidevahelist usaldust. Kavandatava miinimumnõuete määruse eesmärk on vähendada ebaseadusliku liikumise stiimuleid, nagu liikmesriikide märkimisväärsed erinevused taotluste rahuldamise määrades ning rahvusvahelise kaitse saajate õiguste ja integratsiooni väljavaadete ebaühtlane tase. Vastuvõtutingimuste direktiivi kavandatud muudatustega soovitakse kehtestada nõue, et vastuvõtutingimusi tuleks pakkuda ainult vastutavas liikmesriigis. Varjupaiga- ja rändehalduse määrus aitaks vähendada ebaseadusliku liikumise stiimuleid, võimaldades pagulaseks tunnistatud isikute Dublini määruse kohast üleandmist, laiendades pereliikmete määratlust nii, et see hõlmaks õdesid ja vendi ning transiidiriikides loodud perekondi, ning kaotades ebaseadusliku liikumise ja põgenemise menetluslikud stiimulid. Eurodaci määruse uuesti sõnastamise ettepanekus on mitu parandust, mis peale selle, et need on koostalitlusvõime raamistiku jaoks hädavajalikud, aitaksid parandada ka ebaseadusliku liikumise ennetamist ja jälgimist. Rahastamine ELi rahalist toetust, mida antakse liikmesriikidele rände ja varjupaiga valdkonnas, suurendati rahastamisperioodil 2021–2027, et toetada uue leppe eesmärke. Asjaomased Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi (AMIF), piirihalduse ja viisapoliitika rahastu (BMVI) ning Sisejulgeolekufondi (ISF) alusaktid jõustusid 15. juulil 2021 . Järgmise sammuna peavad liikmesriigid viie kuu jooksul ametlikult esitama oma 2021.–2027. aasta programmid komisjonile heakskiitmiseks. Komisjon jätkab selles programmitöö etapis liikmesriikide toetamist, et tagada rahaliste vahendite eraldamine struktureeritud ja strateegilisel viisil, mis on kooskõlas kindlakstehtud vajadustega ja vastab ELi prioriteetidele. Uute fondide maht on 18 miljardit eurot (võrreldes eelmise perioodi 12,4 miljardi euroga), millega on suurendatud finantssuutlikkust reageerida kohapealsetele vajadustele. Ebapiisava paindlikkuse probleemi lahendamiseks on loodud temaatiline rahastu, mis hõlmab 30–42,5 % rahalistest vahenditest, et toetada ettenägematuid finantsvajadusi ja uusi prioriteete. Esimest korda on kõnealused kolm fondi osa ühissätete määrusest, millega reguleeritakse ka muid jagatud eelarve täitmise alusel rakendatavaid rahalisi vahendeid, võimaldades parandada ELi kulutuste sidusust ning keskenduda rohkem horisontaalsetele eesmärkidele ja põhiõigustele. Olenevalt fondist eraldatakse liikmesriikide kavadele kuni 70 % rahalistest vahenditest. Ligikaudu 10 % kogurahastusest eraldatakse liikmesriikidele keskpika perioodi jooksul, võttes aluseks ajakohastatud kriteeriumid, sealhulgas kasutusmäärad. See võimaldab liikmesriikidel investeerida strateegilistesse ja hästi struktureeritud rändehaldussüsteemidesse ning tagada, et erakorralise abi rakendamisel saab keskenduda nõuetekohaselt seninägematutele kriisidele. 4.ÕIGUSRAAMISTIKU TUGEVDAMINE Püsivad rändeprobleemid ELi välispiiride eri osades, aga ka Schengeni alal, toovad endiselt esile praegused puudused. Valgevene-kogemus on ilmekas näide sellest, et ebaseaduslik ränne võib mõjutada kõiki liikmesriike. Kuni ELi varjupaiga- ja rändesüsteemi põhjaliku reformini, mis sätestati 2020. aasta septembris uues leppes, on EL jätkuvalt haavatavam ja vähem valmis reageerima olude muutumisele. Leppes kavandatud seadusandlikud ettepanekud kujutavad endast üldist lähenemisviisi, mis hõlmab rände- ja varjupaigapoliitika kõiki aspekte, parandades tasakaalu kõigi liikmesriikide huvide ja vajaduste vahel. Leppega tagatakse, et iga liikmesriik tegeleb varjupaigataotlustega, mille eest ta vastutab, ning et struktureeritud ja prognoositav solidaarsusmehhanism aitab tagada, et ükski liikmesriik ei kannaks ebaproportsionaalselt suurt koormust. Tõeliselt ühise rände- ja varjupaigapoliitika saavutamiseks on vaja poliitilist tahet ja visiooni ning kõigi kaasamist ja pühendumust. Aasta pärast uue leppe esitamist on tehnilisel tasandil tehtud suuri edusamme, kuid poliitiline kokkulepe mõne põhielemendi kohta on veel kaugel. Oluline edasiminek seadusliku rände valdkonnas oli poliitilise kokkuleppe saavutamine uue sinise kaardi direktiivi kohta 2021. aasta mais. Uue kavaga kehtestatakse tõhusad eeskirjad kõrge kvalifikatsiooniga töötajate meelitamiseks ELi. Need sisaldavad muu hulgas paindlikumaid vastuvõtutingimusi, suuremaid õigusi ning võimalust liikuda lihtsamalt liikmesriikide vahel ja neis töötada. Sinise kaardi ja ELi Varjupaigaameti valdkonnas tehtud edusammud (kirjeldatud eespool) näitavad, et rände- ja varjupaigavaldkonna reformidega on võimalik edasi liikuda ja kompromisse leida. Töös, mida tehakse Euroopa Parlamendiga ja nõukogu eesistujariikide juhtimisel nõukoguga, tuleb nüüd keskenduda otsustavate edusammude saavutamisele järk-järgult, kui peetakse läbirääkimisi teiste menetluses olevate seadusandlike ettepanekute üle. Leppe rakendamise tegevuskavas võeti juunis vastu veel üks oluline meede – Schengeni strateegia Schengeni alal vaba liikumise tugevdamiseks –, mida praegu rakendatakse. Ühe järelmeetmena esitatakse peagi ettepanek Schengeni piirieeskirjade kohta. Tegutsetakse ka muudes olulistes töövaldkondades, mille raames toimuvad nii uue Euroopa otsingu- ja päästetööde kontaktrühma kui ka Schengeni foorumi kohtumised. Sidusrühmade toetus on oluline, et tagada uute poliitikameetmete tõhus rakendamine just seal, kus neid kõige rohkem vajatakse. Mõned leppe ettepanekud on hästi edenenud ning need toovad vahetut kasu meie välispiiride turvalisusele ja muudavad ELi reageerimise muutuvatele probleemidele sidusamaks. Eurodaci ettepanek on koostalitlusvõime raamistiku jaoks väga oluline ning on üks viimaseid elemente meie piirihaldussüsteemi väljakujundamiseks; see annab lisaväärtust nii sisejulgeoleku kui ka rände parema haldamise seisukohast. Uus Eurodaci süsteem aitab jälgida ebaseaduslikku liikumist ja rännet ning parandada tagasisaatmise väljavaateid. Komisjon ootab oma aruande vastuvõtmist Euroopa Parlamendis ja julgustab nõukogu läbirääkimisvolitustes kiiresti kokku leppima. Olukord Afganistanis tuletab meelde tungivat vajadust tagada ELi ühise lähenemisviisi kaudu haavatavatele rahvusvahelist kaitset vajavatele inimestele turvaline tee Euroopasse. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2018. aastal saavutatud esialgset kokkulepet liidu ümberasustamisraamistiku määruse kohta tuleb edasi arendada, et ELil oleks tulevikus stabiilne ja prognoositav ümberasustamise ja humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise poliitika raamistik. Kuid ELi suutlikkus kehtestada piisavalt tugev rände- ja varjupaigaraamistik sõltub paratamatult konkreetsetest edusammudest kõigi ettepanekute, sealhulgas rändehalduse ja varjupaiga põhivahendite menetlemisel. Nõukogus tuleks võimalikult kiiresti lõpule viia käimasolev töö varjupaiga- ja rändehalduse määruse ning varjupaigamenetluse määrusega, samuti nendele kahele vahendile tugineva kriisi ja vääramatu jõu määrusega. Euroopa Parlamendilt ootab komisjon, et peagi esitataks raportööride raport ja et aasta lõpuks jõutaks kokkuleppele läbirääkimisvolitustes. Samuti võib olla võimalus edendada taustakontrolli määruse üle peetavaid arutelusid, nii et mõlemad institutsioonid võtavad oma volitused vastu aasta lõpuks, võttes arvesse suuri edusamme tehnilisel tasandil.

Läbirääkimiste edukas tulemus peab näitama, et terviklik lähenemisviis hõlmab nii solidaarsust kui ka vastutust, nii et nendega jätkamist tasakaalustatud viisil tuleb poliitilisel tasandil üksikasjalikumalt arutada. Üldiselt ollakse ühel meelel, et vaja on liikuda prognoositava, kohustusliku ja paindliku solidaarsusraamistiku poole, mis on kohandatud surve all olevate liikmesriikide konkreetsetele vajadustele ning võimaldab ümberpaigutamist, tagasisaatmise toetamist ja suutlikkuse suurendamist. Vaja on põhjalikumaid arutelusid solidaarsuse eri vormide üle. Kuigi teatav paindlikkus seoses solidaarsusega, mida liikmesriigid võivad pakkuda, on võimalik, on oluline tagada asjaomaste meetmete mõju, et liikmesriikide vajadused saaksid rahuldatud. Komisjon esitas Euroopa Parlamendile ja nõukogule eri poliitikavalikute kvantitatiivsed simulatsioonid mitmesuguste hüpoteetiliste tulevikustsenaariumide korral, et aidata prognoosida solidaarsusmehhanismide mõju ja hõlbustada arutelusid, mida tuleb jätkata. Samuti tuleb kindlaks määrata iga liikmesriigi vastutuse tase rändajate haldamisel oma piiril või territooriumil. Vajaduse korral tuleb olla paindlik ja saadaval peab olema ELi asutuste toetus. Komisjon on valmis tegema selle tasakaalu saavutamiseks koostööd nii Euroopa Parlamendi kui ka nõukoguga. Seoses muude 2016. aastal esitatud menetluses olevate õigusaktide ettepanekutega jõuti 2018. aasta juunis esialgsele kokkuleppele uuesti sõnastatud vastuvõtutingimuste direktiivi ja miinimumnõuete määruse suhtes. Nende õigusaktide jõustumise edasilükkamise tõttu ei ole ELil võimalik praegust raamistikku märkimisväärselt parandada. Nende elementide puhul tehtavad edusammud on tihedalt seotud pakilise vajadusega liikuda edasi tagasisaatmisdirektiivi uuestisõnastamise ettepanekuga, sest see direktiiv on keskse tähtsusega ELi ühise tagasisaatmissüsteemi loomisel. Tugevam tagasisaatmissüsteem suurendaks rände- ja varjupaigasüsteemi kui terviku usaldusväärsust. Komisjon esitab ka lisaettepanekud uues leppes sätestatud ulatusliku reformi lõpuleviimiseks. Tulevases oskuste ja talendi paketis keskendutakse 2019. aastal läbi viidud toimivuskontrolli käigus kindlaks tehtud peamistele puudustele praegustes seaduslikku rännet käsitlevates õigusaktides. Pakett hõlmab kahte seadusandlikku ettepanekut: pikaajaliste elanike direktiivi muutmist, et parandada nende rändajate õigusi ja ELi-sisest liikuvust, kes on meie ühiskonda juba hästi integreeritud, ning ühtse loa direktiivi läbivaatamist, et ühtlustada ja lihtsustada riiki lubamise menetlusi tööandjate, rändeasutuste ja rändajate huvides ning parandada kolmandatest riikidest pärit töötajate kaitset. Komisjon esitab ka võimalused töötada välja ELi talendireserv – kogu ELi hõlmav rahvusvahelise värbamise platvorm, mis aitaks viia kokku võõrtöötajate oskused ja ELi tööandjate vajadused. Lisaks esitab komisjon ettepaneku viisamenetluste digiteerimise kohta. See vähendaks liikmesriikide viisamenetluste kulusid ja hõlbustaks kolmandate riikide kodanikel viisataotluste esitamist, samal ajal suurendaks see nii ELi julgeolekut kui ka ELi atraktiivsust reisisihtkohana. See on väga kasulik nii logistiliselt, rahaliselt ja rakenduslikult kui ka poliitiliselt, kuna viisamenetlus viiakse üle kogu Schengenit hõlmavasse veebiplatvormi ja kogu maailmas luuakse viisataotlejatele ühtne kontaktpunkt. Järgmised peamised sammud ·Euroopa Parlament ja nõukogu jätkavad Euroopa Liidu Varjupaigaameti määruse suhtes poliitilise kokkuleppe saavutamist, et määrus ametlikult vastu võtta. ·Euroopa Parlament ja nõukogu peaksid võimalikult kiiresti vastu võtma ettepanekud, mis on protsessi lõppjärgus, nimelt Eurodaci määruse ja liidu ümberasustamisraamistiku määruse. See on hädavajalik muutuva olukorra tõttu Afganistanis. ·Nõukogu ja Euroopa Parlament süvendavad poliitilisi arutelusid solidaarsuse ja vastutuse üle, et jõuda kiiresti kokkuleppele varjupaiga- ja rändehalduse määruse, varjupaigamenetluse määruse, taustauuringute määruse ning kriisiinstrumendi suhtes. ·Liikmesriigid peaksid tagama sinise kaardi direktiivi kiire ülevõtmise ja rakendamise. Komisjon on valmis abistama liikmesriike direktiivi optimaalsel ülevõtmisel riigi õigusse. ·Komisjon esitab seadusandlikud ettepanekud 2021. aasta juunis esitatud Schengeni strateegia järelmeetmete kohta, sealhulgas Schengeni piirieeskirjade muutmise määruse ettepaneku, samuti oskuste ja talendi paketi ning viisamenetluste digiteerimise määruse ettepaneku. 5.KOOSTÖÖ RAHVUSVAHELISTE PARTNERITEGA Uue leppe lähenemisviis Terviklike, vajadustele kohandatud ja vastastikku kasulike partnerlussuhete loomine päritolu- ja transiidiriikidega on väga oluline, et tagada rände turvaline ja nõuetekohane haldamine. See on uue rände- ja varjupaigaleppe tähtis osa ning viimastel aastatel komisjoni üks peamisi eesmärke. Kogemused näitavad, et rändepoliitika on tulemuslik ainult siis, kui see on meie välissuhete põhielement, ning komisjon ja kõrge esindaja on tõhustanud poliitilist dialoogi partneritega rõhutamaks, et tugevate rändepartnerluste loomine on ELi prioriteet. Tihe teabevahetus ning koordineerimine välis- ja siseministrite vahel on oluline vahend sellise tulemuse saavutamiseks. 2021. aasta märtsis toimunud välis- ja siseministrite ühisnõukogu kohtumisel kajastati seda lähenemisviisi ja lepiti kokku, et rändel peab olema keskne koht meie üldistes kahepoolsetes suhetes peamiste kolmandate riikidega. Edukad partnerlused põhinevad usaldusel ja teadlikkusel meie partnerite vajadustest ja eesmärkidest. Paljude peamiste partneritega tehtav töö loob tugeva aluse vajaduste järgi kohandatud partnerlustele, mis keskenduvad ELi ja tema partnerite ühiselt kindlaksmääratud prioriteetidele. See on pidev protsess, milles saavutatakse püsivaid tulemusi ainult siis, kui mõlemad pooled võtavad kohustused pikaks ajaks. Euroopa Ülemkogu 24.–25. juuni järeldustes esitati kolm peamist rände välisaspektidega seotud töö elementi ning kutsuti komisjoni ja kõrget esindajat üles tõhustama viivitamata prioriteetsete päritolu- ja transiidiriikidega võetavaid meetmeid ja neid toetama ning esitama sügiseks tihedas koostöös liikmesriikidega prioriteetseid päritolu- ja transiidiriike puudutavad tegevuskavad, kus on märgitud selged eesmärgid, täiendavad toetusmeetmed ja konkreetne ajakava. Samuti paluti komisjonil esitada novembriks aruanne selle kohta, kuidas ta kavatseb parimal võimalikul viisil ära kasutada naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumendi „Globaalne Euroopa“ rahastamispaketist 10 % rändega seotud meetmete jaoks. See töö on käimas uues leppes kindlaks määratud töösuundades. -Koostöö peamiste rändevaldkonna partneritega Rändealane dialoog ja koostöö on paljude peamiste partneritega juba hästi välja kujunenud. Nendele olemasolevatele struktuuridele tuginedes on tehtud märkimisväärseid jõupingutusi vajadustele kohandatud rändepartnerluste arendamiseks, keskendudes ELi ja partnerite ühiselt kindlaksmääratud prioriteetidele. Kokkuvõte hiljutisest ja jätkuvast koostööst peamiste partneritega on esitatud II lisas. Koostöö toimub kahepoolsete dialoogide kaudu, sellistel piirkondlikel foorumitel nagu Budapesti, Rabati ja Hartumi protsessid ning selliste piirkondlike partneritega nagu Aafrika Liit. EL tegutseb poliitilise dialoogi ja koostöö kaudu, mis on seotud ELi rahastatud meetmetega leppes esile toodud valdkondades: rändajate ja põgenike kaitse, tegelemine ebaseadusliku rände ja sundrände põhjustega, rände- ja piirihaldus, ebaseaduslike rändajate tagasisaatmine ja taasintegreerimine ning seaduslikud võimalused. See töö on tihedalt seotud ELi algatustega, mille eesmärk on suurendada investeeringuid ja koostööd partneritega laiemalt, näiteks Lääne-Balkani ja lõunanaabruse riikidega. -Abivajajate kaitsmine ja vastuvõtvate riikide toetamine Haavatavate pagulaste ja rändajate kaitse on ELi poliitika keskmes. EL ja selle liikmesriigid on peamised pagulastele, varjupaigataotlejatele, riigisisestele põgenikele ja vastuvõtvatele kogukondadele humanitaarabi andjad kogu maailmas. ELi arenguabi on üha enam toonud kasu ka neile, kes on sunnitud ümber asuma pikaks ajaks, see toetab kaitset, elatise teenimise võimalusi ja iseseisvat toimetulekut. Toetus, mida EL ja selle liikmesriigid andsid Süüria kriisis, muutis nad maailma suurimaks abiandjaks, sealjuures on alates 2011. aastast kaasatud 24,9 miljardit eurot. Euroopa Ülemkogu leppis 2021. aasta juunis kokku, et Süüria ja teiste pagulaste ning neid vastuvõtvate kogukondade toetamist jätkatakse. Komisjon on koostanud nelja-aastase paketi, mille maht on üle 5,7 miljardi euro; sellest üle 3,5 miljardi euro on ette nähtud Türgis asuvatele pagulastele ning 2,2 miljardit eurot Süürias, Liibanonis, Jordaanias ja Iraagis asuvatele abisaajatele. Türgi ·Hoolimata mõningatest probleemidest toetati ELi ja Türgi 2016. aasta märtsi avalduse kaudu osana laiemast paketist miljoneid Türgis asuvaid Süüria ja muude riikide pagulasi ja rändajaid. Avalduse järel on täheldatud inimohvrite märkimisväärset vähenemist ohtlikel teekondadel Euroopasse ning Türgist ELi suunduvate ebaseaduslike piiriületajate arvu olulist vähenemist. ·Türgi pagulasrahastu kaudu eraldatakse 6 miljardit eurot Süüria pagulaste ja vastuvõtvate kogukondade toetamiseks. Selle mõju on tuntav otsese toetusena üle 1,8 miljonile haavatavale pagulasele, et rahuldada nende põhivajadusi, samuti võimaldab see rohkem kui 680 000 lapsel korrapäraselt koolis käia. ·Praeguseks on ELi-Türgi avalduse alusel ELi liikmesriikidesse ümber asustatud peaaegu 31 000 inimest. EL jätkab oma osa täitmist ja ootab, et Türgi täidaks kõik avalduses võetud kohustused, sealhulgas võtaks meetmeid, et ennetada ebaseaduslikku rännet kõikidesse liikmesriikidesse, hoiaks ära uute rändeteede kasutuselevõtmise ning jätkaks kiiresti Kreeka saartelt tagasipöördujate tagasivõtmist, mille Türgi on alates 2020. aasta märtsist peatanud. Oktoobris on kavas korraldada ELi ja Türgi kõrgetasemeline rände- ja julgeolekualane dialoog. ELi humanitaar- ja arengueelarvet kasutatakse humanitaarabi, arengu ja rahu omavahelise seotuse käsitluse elluviimiseks kogu Aafrikas, kus miljonid inimesed on riigisisesed põgenikud või pagulased. Humanitaarabiga toetatakse lühiajaliselt neid, keda mõjutavad konfliktid, epideemiad või loodusõnnetused, ja neid vastu võtvaid kogukondi, ning aidatakse tagada, et rändajad kaasatakse COVID-19 pandeemia vastastesse vaktsineerimiskampaaniatesse. Arenguabi antakse mitmeaastase kava alusel, mille eesmärk on edendada põgenike vastupanuvõimet ja iseseisvat toimetulekut kvaliteetse hariduse, majanduslikele võimalustele juurdepääsu ning sotsiaalkaitse kaudu. Aasias toetab EL Bangladeshis asuvaid rohingja pagulasi ja afgaane (vt allpool). Ladina-Ameerikas toetatakse ELi humanitaar- ja arenguabiga inimesi, kes on ümber asustatud Venezuela kriisi tagajärjel – see on Ameerika ajaloos suurim ja kogu maailmas praegu suuruselt teine elanikkonna ümberasustamine. Praegu Afganistanis valitseva olukorra puhul on oluline olla valmis kõikvõimalikeks tulemusteks ja töötada pikaajalise visiooniga, samuti tugevdada koostööd Afganistanist ELi suunduva rändetee riikidega ja toetust neile.

Afganistan oli juba enne hiljutisi sündmusi ELi prioriteet rände ja sundrände valdkonnas. Afganistanis, kus juba niigi ulatuslik riigisisene ümberasustamine tõenäoliselt suureneb, tuleb jätkata sundrände probleemide lahendamist. Afganistani arenguabi rahastamine on praegu peatatud ja selle suhtes kohaldatakse rangeid tingimusi, mis on eelkõige seotud põhiõiguste austamisega. Kuigi praegu keskendutakse humanitaarvajadustele, tuleb arvesse võtta muid tegureid, sealhulgas tervishoidu, haridust ja elatise teenimise võimalusi, samuti stabiliseerimise tegureid. Pakistani ja Iraani on juba ümber asustatud hinnanguliselt üle 5 miljoni afgaani (15 % elanikkonnast), sealhulgas on miljoneid registreerimata isikuid. ELi tegevus seoses ümberasustamisega Afganistanis ja Afganistanist väljapoole tähendab tegutsemist Afganistani pagulasi käsitlevate lahenduste strateegia toetusplatvormi tuumikrühma juhina 2021. aastal. Sellest positsioonist lähtudes püüab EL tugevdada rahvusvahelist reageerimist Afganistani pagulaste olukorrale ning ergutada võtma edasisi poliitilisi, rahalisi ja materiaalseid kohustusi. Lähikuudel peaks EL keskenduma konkreetsetele ettepanekutele probleemide lahendamiseks kogu rändeteel. Nende hulka kuuluvad Afganistani naabruses asuvate riikide vajaduste käsitlemine, sealhulgas kaitsesüsteemide toetamine, vastuvõtvate kogukondade vajadused ning tugevdatud õiguskaitsealase koostöö programmid, et võidelda ebaseadusliku üle piiri toimetamise ja inimkaubanduse võrgustikega (Europoli toetusel), aga ka seaduslike võimaluste suurendamine. Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiamet uurib võimalusi tõhustada oma välisoperatsioone varjupaigaalase suutlikkuse suurendamiseks. Komisjon seab prioriteediks ka sihtotstarbelised teavituskampaaniad, et anda selget ja järjepidevat teavet ohtlike ebaseaduslike teekondade ettevõtmise riskide kohta. Vastavalt ELi välisministrite kokkuleppele tegutseb EL selle nimel, et töötada välja piirkondlik poliitiline koostööplatvorm Afganistani naabritega, et tegeleda muu hulgas selliste küsimustega nagu Afganistanist pärit rändevoogude juhtimine, terrorismi leviku tõkestamine ning võitlus organiseeritud kuritegevuse, sealhulgas uimastite vastu. Justiits- ja siseküsimuste nõukogu 31. augusti erakorralisel istungil kutsuti samuti üles rakendama Euroopa tiimi lähenemisviisi, et teha koostööd Afganistani naabritega ja tegeleda seeläbi piirkonnas toimuva sundrände mõjuga. EL teeb koostööd ka ELi transiidiriikidega, sealhulgas Lääne-Balkani riikide ja Türgiga, et tugevdada nende kaitsesüsteeme ja piirihaldussuutlikkust ning ennetada rändajate ebaseaduslikku üle piiri toimetamist ja piirkonnast lähtuvat ebaseaduslikku rännet. Samuti kasutatakse koostöös ELi ametite toetust. -Majanduslike võimaluste loomine ja ebaseadusliku rände algpõhjustega tegelemine Ebaseadusliku rände ja sundrände algpõhjustega tegelemine nõuab pidevat koostööd partneritega, et edendada jõupingutusi konfliktide ennetamisel, põhiõiguste kaitsmisel, majandusliku ja sotsiaalse arengu ning kliimameetmete toetamisel. See töö kattub paljude ELi arengupoliitika prioriteetidega. Näiteks Sahara-taguse Aafrika riigid, mida mõjutavad majandus-, sotsiaal- ja poliitilised kriisid, on endiselt peamised ELi-suunalise rände päritolu- ja transiidiriigid. ELi toetus keskendub majanduslikele ja tööhõivevõimalustele, samuti kogukondade vastupanuvõimele, juhtimisele ja rände paremale haldamisele. Võttes arvesse hiljutisi sündmusi, on julgeolek muutunud oluliseks mureküsimuseks. Samamoodi seisavad Põhja-Aafrika riigid – päritolu-, transiidi- ja sihtriigid – silmitsi mitmesuguste rände haldamise ja sundrändega seotud probleemidega; neid süvendavad laiemad poliitilised ja majanduslikud probleemid, millega ELi kahepoolne toetus püüab tegeleda kohandatud lähenemisviiside abil. -Rände juhtimist ja haldamist tugevdavad partnerlused Asjakohaste rändejuhtimisraamistike väljatöötamise toetamine on ELi tegevuses partnerriikidega kesksel kohal. Nendega edendatakse asjaomastes partnerriikides korrakohast rändehalduspoliitikat ja kaitstakse rändajate õigusi. Näiteks on Lääne-Balkani partnerid ELi märkimisväärse toetuse abil tugevdanud viimase kümne aasta jooksul ELiga ühinemise läbirääkimiste raames oma riiklikke varjupaiga- ja rändesüsteeme ning viinud need vastavusse ELi nõuetega. Viimastel aastatel on sellistes riikides nagu Niger ja Mauritaania ELi toetusel vastu võetud uued õigusaktid rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise ja inimkaubanduse vastu võitlemise kohta. Edasine koostöö keskendub jätkuvalt rände haldamise, varjupaiga- ja tagasisaatmissuutlikkuse tugevdamisele. Teine oluline töövaldkond on piirihaldussuutlikkuse suurendamine. Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ameti staatust käsitlevad kokkulepped ELi ja Lääne-Balkani partnerite vahel kujutavad endast uut etappi piirkonna partneritega tehtavas piirikoostöös. Need kokkulepped aitavad teha tööd ebaseadusliku rände ennetamiseks ja rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastu võitlemiseks nii ELi kui ka tema partnerite huvides. Piirihaldus on olnud ka ELi Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfondi Põhja-Aafrika haru oluline teema. Toetatakse koolituse ja varustuse tagamist Liibüas, Marokos ja Tuneesias, ning see jätkub ka pärast usaldusfondi kehtivuse lõppemist. Rände valdkonnas arendatakse ka spetsiaalseid partnerlusi, kasutades eelarvetoetuse meetmeid, millega tugevdatakse selliseid valdkondi nagu piirihaldussuutlikkus partnerriikides, näiteks Marokos. EASO toetus kolmandatele riikidele aitab tugevdada varjupaiga- ja vastuvõtusüsteeme ning kaitse aspekti arvestavat rändehaldust. Tegevus hõlmab koolitusi, töökohapõhist juhendamist, panustamist tehnilistesse dokumentidesse, seminare jms. EASO teeb praegu peale suutlikkuse suurendamise toetamise Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika piirkonnas koostööd Lääne-Balkani riikide ja Türgiga, eelkõige varjupaiga- ja vastuvõtusüsteemide tugevdamiseks kokkulepitud tegevuskavade rakendamise kaudu. Liibüa Kümme aastat kestnud vägivaldsed konfliktid on tekitanud Liibüas märkimisväärseid rändeprobleeme, rändajad ja pagulased on kannatanud oluliste inimõiguste rikkumiste ja ebakindlate tingimuste tõttu ning tulemuseks on ulatuslik rändajate ebaseaduslik üle piiri toimetamine, mis võib tuua kaasa paljude inimeste hukkumise merel. Liibüa abistamiseks rände haldamise parandamisel on võetud laiaulatuslikke meetmeid, mille jaoks eraldati Aafrika jaoks mõeldud hädaolukorra usaldusfondi Põhja-Aafrika harust 455 miljoni euro suurune rändega seotud toetus. ELi meetmetega on püütud kaitsta neid, kes seda vajavad, ning võidelda rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise ja inimkaubanduse vastu. See tegevus hõlmab järgmist: ·koostööd ÜRO asutuste ja rahvusvaheliste valitsusväliste organisatsioonidega, et pakkuda kaitset ja püüda leida kinnipidamisele alternatiive kõige haavatavamate isikute, nimelt laste, naiste, inimkaubanduse või soolise vägivalla ohvrite vajaduste rahuldamiseks. Toetatud on ka pagulaste, rändajate ja vastuvõtvate kogukondade elamistingimuste parandamist; ·otsest abi neile, kes vajavad rahvusvahelist kaitset, võimaldades seaduslikke võimalusi, sealhulgas ümberasustamist. Tänu tööle ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ja Aafrika Liiduga on alates 2017. aasta novembrist evakueeritud ligikaudu 6 379 haavatavat pagulast ja varjupaigataotlejat. Erakorralise transiidi mehhanismid hõlbustavad kõige haavatavamate pagulaste ja varjupaigataotlejate evakueerimist Liibüast Nigerisse ja Rwandasse. Tagatud on võimalused pagulasseisundi kindlaksmääramiseks, ümberasustamiseks või isegi kohalikuks integratsiooniks; ·rändajate toetamist nende vabatahtlikuks tagasipöördumiseks oma päritoluriiki ja seal taasintegreerumiseks; seni on vabatahtliku tagasipöördumise ja taasintegreerimise programmist kasu saanud üle 53 000 rändaja. ELi töö Liibüas on alates 2017. aastast tuginenud ka ELi, Aafrika Liidu ja ÜRO rakkerühma ühistööle, milles käsitletakse kaitsega seotud küsimusi; ·koostööd Liibüa rannikuvalvega, et võidelda ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastu, päästa elusid ja tagada piirihaldussuutlikkus, austades inimõigusi; ·Vahemere keskosa rändetee jaoks kavandatud Euroopa tiimi algatus on oluline Liibüa paljude rändeprobleemidega tegelemisel. - Tagasisaatmis-, tagasivõtu- ja taasintegreerimisalase koostöö edendamine Tõhus tagasisaatmine, tagasivõtmine ja taasintegreerimine on leppes sätestatud tervikliku rände- ja varjupaigakäsituse olulised elemendid ning aitavad kaasa vastastikku kasulikele rändepartnerlustele. Kehtivate ELi tagasivõtulepingute ja -kokkulepete rakendamise laiendamine ja parandamine on oluline osa suhetest peamiste partneritega . 10. veebruaril 2021 esitas komisjon esimese hindamisaruande tagasivõtualase koostöö kohta partnerriikidega viisaeeskirja alusel ja see puudutas 2019. aastat. Eesmärk on näha ette struktureeritud lähenemisviis tagasivõtualase koostöö parandamiseks, kui selles küsimuses on partneritega peetava dialoogi käigus tuvastatud selgeid puudusi. Aruande järel esitati 2021. aasta juulis nõukogule ettepanekud võtta vastu lühiajalise viisaga seotud ajutised erimeetmed, mida kohaldatakse Bangladeshi, Iraagi ja Gambia kodanikest viisataotlejate suhtes. Nõukogu teeb nüüd otsuse komisjoni ettepaneku kohta, võttes arvesse tagasivõtmisalase koostöö arengut. Frontexi toetusel ja liikmesriikidelt saadud teabe põhjal valmistab komisjon praegu ette teist aruannet, et hinnata 2020. aastal tagasivõtmise valdkonnas tehtud koostööd. Komisjon võttis 2021. aasta aprillis vastu ELi vabatahtliku tagasipöördumise ja taasintegreerimise strateegia, et parandada ELi ja riiklike programmide tõhusust, koordineerimist ja mõju selles valdkonnas. Strateegias esitatakse praktilised meetmed Euroopast ja transiidiriikidest vabatahtlikku tagasipöördumist käsitleva õigus- ja tegevusraamistiku tugevdamiseks, tagasipöördumise ja kestlike taasintegreerimise programmide kvaliteedi parandamiseks, paremate seoste loomiseks arengualgatustega ning koostöö tihendamiseks partnerriikidega. Selle strateegia rakendamise kontekstis on Frontex teinud suuri edusamme oma taasintegreerimisvolituste elluviimisel. Ta teeb koostööd liikmesriikidega, et käivitada 2021. aasta mais mitmes kolmandas riigis ühiste taasintegreerimisteenistuste katseprojektid, millega sillutatakse teed Euroopa tagasisaatmis- ja taasintegreerimisvõrgustiku tegevuse üleviimisele ja mis viiakse lõpule 2022. aasta juunis. Selles valdkonnas tehtav töö ei ole suunatud mitte ainult tagasisaatmisele EList kolmandatesse riikidesse, vaid ka rändeteede transiidiriikidest päritoluriikidesse tagasisaatmise toetamisele. Sellise töö oluline näide on ELi ja Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni ühisalgatus. 2017. aasta maist kuni 2021. aasta aprillini toetati selle algatusega üle 50 000 merel või kõrbes päästetud või kinnipeetud rändaja abistamist. Lisaks pöördus vabatahtlikult tagasi üle 95 000 rändaja, kes olid peamiselt pärit Liibüast ja Nigerist, aga ka Malist ja Djiboutist. Päritoluriikides on selle ühisalgatuse kaudu juba antud ELi toetust enam kui 112 000 rändaja taasintegreerimiseks. -Seadusliku Euroopasse sisenemise edendamine Teine oluline valdkond välispartneritega tehtavas töös on seaduslike võimaluste toetamine. See ei ole ELi jaoks uus prioriteet: alates 2015. aastast on ELis ümberasustamise teel kaitse saanud üle 81 000 inimese. 2020. aasta jaanuarist 2021. aasta juunini asustasid liikmesriigid pandeemia põhjustatud häiretest hoolimata ümber ligikaudu 13 500 kaitset vajavat inimest. 2021. aasta juulis toimunud ümberasustamist, humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmist ja lisavõimalusi käsitleval 11. foorumil kutsus komisjon liikmesriike üles andma lubadusi järgmise, 2022. aasta sihtotstarbelise ümberasustamisprogrammi jaoks. Esimest korda Kanada ja USA ministrite osalusel korraldatud kõrgetasemelisel foorumil lepiti kokku ühiste ümberasustamisalaste jõupingutuste suurendamises. EL osaleb ka G7 töös, mille eesmärk on teha koostööd, sealhulgas naaberriikide ja teiste pagulasi vastuvõtvate piirkonna riikidega, et töötada välja ohutute ja seaduslike ümberasustamisteede koordineeritud käsitus. Oktoobris toimuv ELi kõrgetasemeline foorum, mis keskendub ohus olevatele afgaanidele kaitse pakkumisele, on peamine võimalus määrata kindlaks panus Afganistani toetuspaketti seoses ümberasustamise ning muude turvaliste ja seaduslike võimalustega saada kaitset, mis on kõige enam kaitset vajavate afgaanide alternatiiviks ebaseaduslikule rändele.

Kooskõlas komisjoni soovitusega, mis käsitleb seaduslikke võimalusi kaitse saamiseks ELis , on komisjon alustanud teavitustegevust, et edendada lisaks ümberasustamisele ka õpingute ja tööga seotud lisavõimalusi. Rahastamiseks on välja valitud kuus lisavõimaluste projekti, mille eesmärk on edendada pagulaste vastuvõtmist ja suurendada suutlikkust liikmesriikides . EASO töötab välja Euroopa lähenemisviisi kogukonnatoetusele, et aidata liikmesriikidel võtta kasutusele või laiendada kogukonnatoetuse kavasid ning anda seeläbi kodanikuühiskonnale ja kogukondadele struktureeritum roll pagulaste vastuvõtmisel ja integreerimisel. Seadusliku rände valdkonnas on peamiselt Põhja-Aafrikas käimas mitu katseprojekti, et uurida sihipärase tööjõurände võimalusi liikmesriikide ja partnerite huvides . Sellele kogemusele tuginevad edaspidi talendipartnerlused. Uued finants- ja tegevusvahendid -Rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastane võitlus ja ebaseadusliku rände põhjustega tegelemine Komisjon võtab täna vastu ELi tegevuskava rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise tõkestamiseks aastateks 2021–2025, milles sätestatakse meetmed rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastu võitlemiseks ja nende põhiõiguste kaitsmiseks. Tuginetakse juba tehtud olulisele tööle ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastase võitluses ning tegeletakse uute probleemidega, sealhulgas rände kasutamisega poliitilistel eesmärkidel. Komisjon teeb koostööd partnerriikidega, et luua ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastased vajadustele kohandatud operatiivpartnerlused, mis on uue leppe kohaste igakülgsete partnerluste oluline osa. Töö, isegi ebaseadusliku töö saamise väljavaade on peamine tegur, mis soodustab ebaseaduslikku rännet. Komisjon teatas uue leppe raames, et ta hindab, kuidas tugevdada tööandjate karistuste direktiivi tulemuslikkust, ning esitab täna vastu võetud teatises edasised sammud, et tugevdada rakendamist, keskendudes tööandjate suhtes kohaldatavatele karistustele, ebaseaduslike rändajate õiguste kaitsmise meetmetele ja kontrollidele. -Talendipartnerlus 11. juunil kõrgetasemelisel konverentsil käivitatud talendipartnerlused võivad aidata ELil strateegiliselt arendada tugevaid, tasakaalustatud ja vastastikku kasulikke rändealaseid partnerlusi peamiste partnerriikidega, meelitades samal ajal Euroopasse andekaid inimesi, keda vajatakse. Need kujutavad endast terviklikku poliitika- ja rahastamisraamistikku, et viia paremini vastavusse ELi ja sihtriikide oskusi ja vajadusi, koondades ELi ja liikmesriikide vahendid koostöö tegemiseks seadusliku rände ja liikuvuse valdkonnas. Komisjon teeb koostööd liikmesriikide ning tööandjate, sotsiaalpartnerite ja haridusasutustega, et käivitada esimesed talendipartnerlused, tuginedes mõnede Põhja-Aafrika riikidega saadud kogemustele ning järgides liikmesriikide huvi; edasisi talendipartnerlusi saab järk-järgult kasutusele võtta mujal. -Euroopa tiimi algatused Euroopa tiimi kuuluvad EL, selle liikmesriigid, Euroopa Investeerimispank ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank ning selle eesmärk on edendada meetmete koordineerimist, sidusust ja vastastikust täiendavust, et suurendada ELi mõju. Riigipõhised ja mitut riiki hõlmavad Euroopa tiimi algatused, mis on integreeritud ELi rahastamisprogrammidesse, võivad kaasata liikmesriike ELi rändepoliitika prioriteetide rakendamisse. Praegu on väljatöötamisel kaks mitut riiki hõlmavat Euroopa tiimi rändealast algatust: üks Hispaania ettepanekul Vahemere lääneosa ja Atlandi rändetee jaoks ning teine Itaalia ja Prantsusmaa ettepanekul Vahemere keskosa rändetee jaoks. Kolmanda esitas komisjon, et reageerida Afganistani piirkondlikule sundrände kriisile. -Rahastamine Määruses, millega luuakse naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrument „Globaalne Euroopa“, on ette nähtud, et 10 % kogu 79,8 miljardi euro suurusest rahastamispaketist tuleks eraldada eelkõige kolmandates riikides võetavatele rändega seotud meetmetele. Selles sätestatakse peamised eesmärgid ning konkreetsed koostöö- ja sekkumisvaldkonnad. Käimas on mitmeaastaste riiklike, piirkondlike ja temaatiliste sihtprogrammide ettevalmistamine, mis tuleks lõpule viia aasta lõpuks. See võimaldab ka teha otsuseid esimeste meetmete kohta enne 2021. aasta lõppu. Komisjon esitab novembris aruande selle kohta, kuidas ta kavatseb kasutada soovituslikku 10 % suurust eraldist rände jaoks, nagu Euroopa Ülemkogu soovis. Senised ettevalmistused tähendavad, et rändel ja sundrändel on oluline roll programmitöö dokumentides ning neid käsitletakse prioriteetse tegevusvaldkonnana riigi mitmeaastastes sihtprogrammides, mis on koostatud peamiste huvi pakkuvate riikide ja ELi tegevuse kohta. Kui rännet ja sundrännet ei peeta riiklikul tasandil prioriteediks, integreeritakse sellised meetmed teistesse prioriteetsetesse töövaldkondadesse. Ränne on tähtsal kohal ka kõigis piirkondlikes mitmeaastastes sihtprogrammides, eelkõige nendes, mis käsitlevad Sahara-tagust Aafrikat, Aasiat ja lõunanaabrust. Nende seas on eriprogramme, mis hõlmavad piirkonna mitut riiki, näiteks rändeteid või riike, kus on sarnased probleemid. Piirkondlike mitmeaastaste sihtprogrammidega on võimalik pakkuda ka lisarahastamist konkreetsetele riikidele, tuginedes paindlikule lähenemisviisile, mis võib samuti soodustada koostööd ja partnerlust ELiga. Mõningaid rände ja sundrände valdkonna meetmeid rakendatakse ühiselt Euroopa tiimi algatustena, et ühendada ELi ja liikmesriikide jõupingutused. Kõigile rändeteedele pööratakse piisavalt tähelepanu ning rahastamine vastab ELi rändepoliitika suurematele ambitsioonidele ja väljakutsetele. Naabruspoliitika valdkonnas ületavad rändega seotud investeeringud eeldatavasti naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumendis „Globaalne Euroopa“ ettenähtud soovitusliku 10 % määra. Tulevased rändeprogrammid, mida rahastatakse ühinemiseelsetes riikides ühinemiseelse abi rahastamisvahendist (IPA III), viiakse samuti ellu kahepoolsete ja piirkondlike programmide raames. Lääne-Balkani riikides kavandatud meetmed aitavad jätkuvalt tugevdada rändehaldust ja varjupaigasüsteeme ning piirihaldust. Endiselt tuleb tähelepanu pöörata vastuvõtuolukorrale Bosnias ja Hertsegoviinas. 6.INTEGRATSIOON JA KAASAMINE EL on püüdnud toetada ka liikmesriike rändajate ja rändetaustaga ELi kodanike integreerimisega seotud oluliste probleemide lahendamisel. Tõhus integratsioonipoliitika toetab usaldusväärset rändehaldust ning on ka ELi sotsiaalpoliitika oluline osa tänu Euroopa sotsiaalõiguste sambale, milles rõhutatakse, et rändetaustaga inimeste olukorra parandamine on selles seatud eesmärkide saavutamisel keskse tähtsusega . Komisjon võttis 2020. aasta novembris vastu integratsiooni ja kaasamise tegevuskava aastateks 2021–2027 . See on esimene uue leppe peamine tulemus ja sisaldab peaaegu 60 meedet hariduse, tööhõive ja oskuste, tervishoiu ning eluaseme valdkonnas. Selle rakendamine on hästi edenenud, sealhulgas on avaldatud töövahend, mis sisaldab praktilisi suuniseid kaasamise kohta alushariduses ja lapsehoius . Komisjon käivitas 2021. aasta märtsis partnerluse Regioonide Komiteega, et alustada poliitilist dialoogi ning edendada kohalike ja piirkondlike omavalitsuste vahel vastastikust õppimist ja teabevahetust integratsiooni teemadel . Samuti avaldas ta töövahendi ELi vahendite kasutamise kohta rändetaustaga inimeste integreerimiseks (2021–2027). Koostöös Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega korraldab komisjon korrapäraseid arutelusid ja dialooge kodanikuühiskonna organisatsioonidega Euroopa rändefoorumi raames . Rändajate, varjupaigataotlejate ja pagulaste aktiivne kaasamine rände-, varjupaiga- ja integratsioonipoliitika kujundamisse ja rakendamisse on oluline, et muuta poliitika tõhusamaks ja kohapealsetele vajadustele paremini vastavaks. Komisjon on loonud rändajate huve esindavatest organisatsioonidest ja rändetaustaga rändevaldkonna ekspertidest koosneva eksperdirühma, kes nõustab komisjoni rände-, varjupaiga- ja rändajate integratsiooni poliitika küsimustes. Eksperdirühma esimene kohtumine toimus 2020. aasta novembris ja pärast seda on kohtumised leidnud aset regulaarselt. 7.KOKKUVÕTE ELi rändepoliitika lõppeesmärk on tagada, et ränne toimub turvalisel, seaduslikul ja hästi juhitud viisil, et võimaldada ELil ja tema partneritel tegeleda ebaseadusliku rände ja sundrände probleemidega ning saada kasu rände pakutavatest arvukatest hüvedest. Seepärast jätkab EL poliitikameetmete elluviimist, et saavutada oma liikmesriikide ja partnerite jaoks parim tulemus maailmas, kus ebaseaduslik ränne, sundränne ja seaduslik liikumine kujutavad endast püsivat väljakutset, ning luua tõhus süsteem, mis haldab rännet, aitab kaitsta põhiõigusi ning meelitab ligi väga vajalikke, andekaid ja oskustega inimesi. Rändajate – kellest paljud on haavatavas seisundis – marsruudid ja liikumine muutuvad jätkuvalt. Neid jälgitakse tähelepanelikult ja püütakse prognoosida, et EL oleks valmis reageerima uutele suundumustele. Valgevene ja Afganistani hiljutised sündmused näitavad, et EL peab pidevalt hindama uusi suundumusi ja olema valmis neile reageerima, kohandades kehtivaid eeskirju ning nähes ette uusi meetmeid, et peatada rände- ja varjupaigasüsteemi kuritarvitamine riigi rahastatavate, rändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise võrgustike või kuritegelike võrgustike poolt.