ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE INIMÕIGUSTE JA DEMOKRAATIA TULEMUSLIKUM EDENDAMINE VÄLISTEGEVUSE RAAMES /* KOM/2011/0886 lõplik */





SISUKORD Taust: ELi kui üleilmne inimõiguste kaitsja...................................................................................... 5 Probleemid................................................................................................................................... 6 ELi tegevus................................................................................................................................... 6 A........... Tulemuste saavutamine: tulemuslikud, olukorrale vastavad meetmed.................... 7 Lähenemisviiside kohandamine kohapealse mõju suurendamiseks................................................... 7 Valdkondadevaheliste küsimuste kampaaniapõhine lahendamine..................................................... 8 Uus lähenemisviis lähemate ja kaugemate naabrite jaoks................................................................. 9 Partnerlus kodanikuühiskonna organisatsioonidega......................................................................... 9 B........... Parem hõlmamine poliitikasse.................................................................................. 10 Demokraatia ja valimised............................................................................................................ 10 Arengukoostöö........................................................................................................................... 11 Inimõiguste klauslid..................................................................................................................... 11 Kaubanduspoliitika..................................................................................................................... 11 Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia.......................................................................................... 12 Ettevõtlus ja inimõigused............................................................................................................. 12 Konfliktide vältimine.................................................................................................................... 13 Kriiside ohjamine........................................................................................................................ 13 Terrorismivastane võitlus............................................................................................................. 13 Vabadus, turvalisus ja õigus......................................................................................................... 13 Poliitika sidusus peab hõlmama kõiki valdkondi........................................................................... 14 C........... Partnerluste tiugevdamine........................................................................................ 15 Mitmepoolne koostöö................................................................................................................. 15 Rahvusvaheline õigusemõistmine.................................................................................................. 15 Piirkondlikud organisatsioonid..................................................................................................... 16 Tulemuste saavutamine dialoogi kaudu......................................................................................... 16 Tegevus tõsiste rikkumiste korral................................................................................................. 16 D.......... Euroopa kollektiivse mõjuvõimu kasutamne........................................................... 17 Euroopa Parlament..................................................................................................................... 17 Liikmesriigid............................................................................................................................... 17 Euroopa Liidu Nõukogu alaline suutlikkus inimõiguste ja demokraatia küsimustes......................... 17 Inimõiguste ja demokraatia tava edendamine................................................................................ 17 ELi teavitustegevuse taasmõtestamine.......................................................................................... 18 Edasised sammud....................................................................................................................... 19 ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE INIMÕIGUSTE JA DEMOKRAATIA TULEMUSLIKUM EDENDAMINE VÄLISTEGEVUSE RAAMES Inimõigused – kodanikuõigused ning poliitilised, majanduslikud, sotsiaalsed ja kultuurilised õigused – on üleilmsed ning kehtivad kõikjal ja kõikide suhtes. Inimõiguste ja põhivabaduste austamine on üks Euroopa Liidu alustest. Inimõiguste kaitse ja edendamine palistab punase joonena ELi tegevust nii kodu- kui ka välismaal. Inimõiguste ja demokraatia normide ja väärtuste kaitsel peab EL olema põhimõttekindel ning meetodite valikul loominguline. Konkreetsete tulemuste saavutamise nimel tuleb tal tegutseda otsustavalt. Käesoleva teatise eesmärk on algatada arutelu teiste Euroopa institutsioonidega selle üle, kuidas aktiivselt, sidusalt ja tulemuslikult saavutada inimõiguste ja demokraatia eesmärke ELi välispoliitikas. Teatises esitatakse komisjoni nägemus sellest, kuidas EL kavatseb oma tegevuse tulemuslikkuse järsuks suurendamiseks ja inimeste elu parandamiseks laiendada, süvendada ja tõhustada oma tegevust rahvusvahelisel areenil. Komisjon teeb ettepaneku võtta meetmeid neljas valdkonnas – tulemuste saavutamise mehhanismid, eri poliitikavaldkondades toimuva tegevuse integreerimine, partnerlussidemete loomine ja ühel häälel kõnelemine. Ta palub nõukogul ja Euroopa Parlamendil esitada arvamusi selle kohta, kuidas võimalusi paremini ära kasutada ja probleeme lahendada. Teatisega antakse arutelule suunitlus ning kogutakse ka teistelt huvitatud osapooltelt arvamusi ja tõendeid, mille alusel omakorda saab tugevdada väljaspool ELi inimõiguste edendamise strateegiat. „Liidu tegevus rahvusvahelisel areenil tugineb põhimõtetele, millest on juhindunud liidu enda loomine, arendamine ja laienemine ning mida liit soovib edendada ka mujal maailmas: demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ning jagamatus, inimväärikuse, võrdsuse ja solidaarsuse ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtete ja rahvusvahelise õiguse austamine.” Euroopa Liidu lepingu artikkel 21 Taust: ELi kui üleilmne inimõiguste kaitsja Komisjoni 8. mai 2001. aasta teatise „Euroopa Liidu roll inimõiguste ja demokratiseerimise edendamisel kolmandates riikides” avaldamisest on möödunud kümme aastat. Selle aja jooksul on maailmas toimunud põhjapanevaid muutusi alates 11. septembri sündmustest kuni Araabia kevadeni. Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika 2011. aasta sündmused annavad tunnistust inimõiguste ja demokraatia erilisest tähtsusest. ELil tuleb välja töötada raamistik, mis aitab tal saavutada inimõiguste ja demokraatia alaseid eesmärke kogu maailmas. EL on oma välistegevuse raames ning koostöös ELi liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega välja töötanud mitmesuguseid poliitilisi vahendeid ja suuniseid inimõiguste ja demokraatia toetamiseks. Nõukogu on vastu võtnud mitmeid suuniseid ja praktilisi vahendeid, millest lähtub ELi tegevus seoses selliste oluliste inimõiguste probleemidega nagu surmanuhtlus, võitlus piinamise vastu, inimõiguste edendajate kaitsmine, usuvabadus, laste ja naiste õigused ning seksuaalne sättumus. Välja on töötatud demokraatia toetamise ELi tegevuskava. Selle alusel tõstatab EL inimõiguste alase dialoogi ja konsultatsioonide käigus, poliitilistel kohtumistel, diplomaatilistes avaldustes ja avalikkuse ees üha sagedamini küsimusi teiste riikide inimõiguste ning ohtu sattunud üksikisikute olukorra kohta. EL on pakkunud nõu ja abi demokraatlike institutsioonide tugevdamiseks ja inimõiguste edendamiseks ning kehtestanud piiranguid inimõiguste raske rikkumise puhul. ELi sellealases tegevuses kuulub tähtis koht kodanikuühiskonna organisatsioonide toetamisele ja nendega koostöö tegemisele. EL on aktiivselt osalenud inimõiguste edendamise ja kaitse standardite ja mehhanismide väljatöötamisel ÜRO, Euroopa Nõukogu ning Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) raames. Ta on teinud koostööd teiste organisatsioonide ja sidusrühmadega selle nimel, et ÜRO käsitleks inimõiguste rasket rikkumist teatavates riikides, ning toonud päevavalgele suuri inimõigustealaseid probleeme. EL on seadnud inimõiguste alase olukorra Kopenhaageni kriteeriumidel põhineva laienemispoliitika keskmesse. Inimõiguste ülddeklaratsioonis on sätestatud inimõiguste normid, mis kehtivad kõikide ÜRO liikmesriikide suhtes. Ülddeklaratsioonil aga põhinevad kuus peamist inimõiguste alast lepingut. Iga ÜRO liikmesriik osaleb vähemalt ühes sellises lepingus ja 80 % riikidest on ühinenud vähemalt nelja lepinguga – ning ratifitseerimine jätkub ühtlases tempos. Mis puudutab töötajate õigusi, siis väga paljud riigid osalevad kaheksas peamises Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) konventsioonis, kusjuures ELi liikmesriigid on ratifitseerinud kõik ILO konventsioonid. Seega on õigusraamistik rajatud ja nüüd tuleb see täielikult jõustada. EL edendab inimõigusi Euroopa Liidus ja kolmandates riikides, pidades silmas, et inimõigused on kõige olulisem üksikisiku väärikuse ja sotsiaalse õigluse kaitsmise ning rahvusvahelise rahu, jõukuse ja stabiilsuse edendamise vahend. Probleemid Viimastel aastatel on ilmnenud probleeme. Inimõiguste ja demokraatia rahvusvaheliste normide legitiimsust on hakatud seadma kahtluse alla, kusjuures mõnikord on seda teinud kiiresti areneva majandusega suurriigid, kellega EL soovib teha koostööd. Mõned riigid on ÜROs vaidlustatud inimõiguste tunnustatud norme, põhjendamatult väites, et inimõiguste rikkumised tulenevad kultuurilistest erinevustest. Sõnavabaduse piiramiseks on kasutatud laimamist käsitlevaid õigusakte. Praeguse majanduskriisi ajal, mil nihkub maailmamajanduse raskuskese, on hakatud kahtluse alla seadma ka inimõiguste üleilmset olemust ja nende otstarbekust. Inimõiguste edendamise käigus kohtab EL sageli vastuväiteid küsimustes nagu surmanuhtluse kaotamine ja seksuaalne sättumus. Üldiselt rahvusvahelisi norme küll tunnustatakse, kuid paljudes riikides ei edene nende tegelik rakendamine. Endiselt esineb diskrimineerimist ja vägivalda naiste ja tütarlaste suhtes. Laialt on levinud diskrimineerimine seksuaalse sättumuse ja soolise identiteedi alusel. Viimase kümne aasta jooksul ei ole tehtud erilisi edusamme piinamise ja ebainimliku kohtlemise likvideerimisel ega lapse õiguste kaitsel ja suurendamisel. ELile kuulus pearoll puuetega inimeste õiguste ÜRO konventsiooni vastuvõtmisel ja ta on konventsiooni täisliige. Konventsiooni täielikuks rakendamiseks tuleb aga lahendada veel suuri probleeme. Esitatakse seisukohti, et ELi välis- ja sisepoliitika ei ole alati kooskõlas tema seisukohtadega inimõiguste ja demokraatia küsimustes. Araabia kevade puhkedes algas ka arutelu selle üle, kas EL on seni astunud piisavalt samme kodanikuühiskonna toetamiseks ning muutuste, mitte aga stabiilsuse toetamiseks. Üha suuremat tähelepanu pööratakse ka inimõiguste olukorrale ELis. Inimõiguste edendamise valdkonnas põhjustab probleeme ka üleilmastumine. Majanduse rahvusvahelistumine ja vastastikuse sõltuvuse suurenemine mõjutab inimõigusi mitmeti. Traditsiooniliselt võetakse inimõiguste alaseid kohustusi riigi tasandil, kuid inimõiguste rikkumist esineb ka muudel tasanditel, hõlmates probleeme põlisrahvaste maa võõrandamisest kuni tsensuuriks ja järelevalveks kasutatava uue tehnoloogia ekspordini. Üleilmastumine on parandanud paljude inimeste olukorda paljudes riikides, aidates likvideerida vaesust ja muuta ühiskonda avatumaks. Teisest küljest aga peetakse üleilmastumist ebavõrdsuse, diskrimineerimise ja ärakasutamise põhjuseks. ELi tegevus Mõnel puhul on ELi osalemine ja tema tegevuse tulemuslikkus jätnud paremat soovida. Praegu on tema eesmärk tagada poliitika selgus, järjekindlus ja tõhusus ning leida arukas ja strateegiline lähenemisviis. Lissaboni lepingu kohaselt lähtub välistegevus inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi eesmärkidest, mis on veegi olulisem, pidades silmas vajadust tagada välistegevuse eri valdkondade koordineerimine ning ELi välispoliitika põhimõtete rakendamine. Järgnevalt esitatakse strateegilise raamistiku peamised koostisosad. Need moodustavad Euroopa institutsioonide kogemuste kasutamise ja seisukohtade rakendamise visiooni ja meetmete kogumi. ELi eesmärk on inimõiguste rikkumise ärahoidmine, rikkumiste ohvritele õigusmõistmise ja õiguskaitse võimaldamine ning süüdlaste vastutuselevõtmine. Seejuures tuleb ELil veel kord kinnitada, et ta tunnistab kõikide inimõiguste – kodaniku-, poliitiliste, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste – universaalsust, jagamatust ja vastastikust sõltuvust. Kohustus järgida inimõigusi on sätestatud ÜRO inimõiguste ülddeklaratsioonis, ÜRO põhikirjas ja inimõigusi käsitlevates rahvusvahelistes lepingutes. Demokraatia on üleilmne väärtus, mis põhineb poliitilise süsteemi kehtestamisel inimeste vaba tahte alusel. Inimõigused ja demokraatia käivad käsikäes sõna-, ühinemis- ja kogunemisvabadusega, mis neid toetavad. Araabia kevad tõestas taas, et vabaduse ideed ei saa alla suruda. EL leiab, et õigusriik, sealhulgas juurdepääsu tagamine õigusmõistmisele ja õiglasele kohtulikule arutamisele, on inimõiguste ja demokraatia põhimõtete kaitsmiseks üliolulised. ELi välispoliitika peaeesmärk peaks olema vabaduse, väärikuse, võrdsuse ja õiguste edendamine ja kaitsmine. Inimõigused ja demokraatia läbistagu kogu ELi välispoliitikat punase joonena. Need põhimõtted aitava täita julgeoleku, arengu ning majandusliku ja sotsiaalse kaasatuse eesmärke. Demokraatia eesmärki tuleb silmas pidada välispoliitiliste otsuste tegemise kõigis etappides. ELi välistegevus peab olema kooskõlas ELi põhiõiguste hartas sätestatud õigustega, mis Lissaboni lepingu alusel on ELi õiguse siduv koostisosa, ning samuti Euroopa inimõiguste konventsiooni alusel tagatud õigustega. Nende põhimõtete alusel tuleb ELil läbi vaadata tulemuste saavutamise mehhanismid, protsessid ja struktuurid. Meetmeid tuleb võtta mitmes valdkonnas, sealhulgas: – välised tulemuste saavutamise mehhanismid – kas inimõiguste ja demokraatiaga seotud eesmärke aitaks paremini täita alt-üles, konkreetse riigi olukorrast lähtuv lähenemisviis, mille raames teostatakse ülemaailmseid valdkondadevahelisi temaatilisi kampaaniaid? – protsessid – kuidas paremini kaasata kõiki ELi poliitikavaldkondi ja institutsioone koostöösse rahvusvaheliste partnerite, valitsusväliste organisatsioonide ning piirkondlike ja rahvusvaheliste organisatsioonidega? – sisestruktuurid – kas kogu maailmas ELi delegatsioonide juures olevate inimõiguste ja demokraatia teabekeskuste võrgustiku loomise lõpuleviimist ning inimõiguste ja demokraatia küsimusi käsitleva nõukogu suutlikkuse suurendamist tuleks pidada esmatähtsaks? A. Tulemuste saavutamine: tulemuslikud, olukorrale vastavad meetmed Lähenemisviiside kohandamine kohapealse mõju suurendamiseks Traditsiooniliselt on ELi inimõiguste strateegia näinud ette „ülalt alla” lähenemisviisi, mille kohaselt lepiti Brüsselis kokku kogu maailmas toimuva tegevuse prioriteedid ja neid viidi ellu kolmandate riikidega peetavate poliitiliste dialoogide ja kohtumiste kaudu. Kuid kuigi eesmärgid ja põhimõtted on üleilmsed, võivad ja peavad konkreetsed prioriteedid ning seetõttu ka nende saavutamise viis ja ajakava olema riigiti erinevad. ELi olemasolevate inimõiguste ja demokraatia alaseid poliitilisi üldeesmärke aitab tõenäoliselt paremini täita lähenemisviis, mille puhul riigikohaste eesmärkide täitmisel lähtutakse kohalikest oludest, mitte aga ühetaoline lähenemisviis kõikide riikide suhtes. Seetõttu peaksid ELi üldstrateegia koosseisu kuuluma konkreetsete riikide olukorrale kohandatud inimõiguste ja demokraatia edendamise strateegiad. Nende alusel saavad ELi delegatsioonid ja liikmesriikide saatkonnad seada ülesandeid tähtsuse järjekorda ja muuta tegevust otstarbekamaks, paremini valida ELi kasutatavaid vahendeid ning koondada meetmed eelkõige valdkondadesse, kus olukorra paranemise ja muutuste saavutamise tõenäosus on suurem. See ei tähenda, et EL ei peaks näiteks hukka mõistma surmanuhtluse kasutamise riigis, kus see ei ole kaotatud, kuid surmanuhtluse kaotamine ei tohiks olla ELi inimõigustealase töö peamine eesmärk, kui tal on paremad väljavaated saavutada edu muudes küsimustes. EL töötab välja rohkem kui 150 riigis tehtava inimõiguste alase töö strateegiat (ning eesmärk strateegia välja töötada kõikide riikide jaoks). Selline strateegia peaks aitama ELil kohandada oma lähenemisviisi ja saavutada tulemusi kohapeal. Riiklike strateegiate eesmärk on pakkuda ELi delegatsioonide vahendeid ELi liikmesriikide diplomaatilistele esindustele inimõiguste edendamiseks. Riikide jaoks määratakse kindlaks prioriteedid ja eesmärgid, mida seejärel hakatakse arvestama ELi välispoliitika valdkondades nagu arengu-, kaubandus- ja julgeolekupoliitika, ning mis sobitatakse ELi ja kõnealuse riigi vaheliste üldiste poliitiliste ja majanduslike suhete raamistikku. Strateegiate koostamisel võetakse arvesse kodanikuühiskonna organisatsioonide seisukohti. ELil tuleb riiklikke strateegiaid arvesse võtta inimõigustealase dialoogi ja poliitika kujundamise käigus, samuti programmitöös ja kolmandatele riikidele finantsabi andmisel, sealhulgas 2013. aasta järgsete strateegiadokumentide koostamisel. Valdkondadevaheliste küsimuste kampaaniapõhine lahendamine Lisaks kohandatud riikidele strateegiatele peaks EL kindlaks määrama valdkondadevahelised teemad ning kasutama oma mõjujõudu ajaliselt piiratud temaatiliste kampaaniate läbiviimiseks. Sellise tegevuse näideteks on surmanuhtluse kaotamise ja Rahvusvahelise Kriminaalkohtu pikaajaline toetamine. Kampaaniates peaksid osalema kõik ELi institutsioonid ja ELi liikmesriigid. Kõrge esindaja ettepaneku kohaselt tuleks järgmise kolme aasta jooksul korraldada kampaania järgmises kolmes valdkonnas: – kohtureform – et tagada õigus õiglasele kohtumõistmisele; – naiste õigused – kasutades ELi terviklikku lähenemisviisi naistele, rahule ja julgeolekule, lähtudes naiste ja meeste võrdõiguslikkuse ELi strateegiast; – lapse õigused – vastavalt lapse õigusi käsitlevale ELi tegevuskavale ja ELi kahele lastealasele suunisele. ELi institutsioonid ja liikmesriigid tuleks kaasata konkreetsete, mõõdetavate, saavutatavate, realistlike ja ajaliselt piiratud eesmärkide ja kampaaniate rakenduskavade väljatöötamisse. Uus lähenemisviis lähemate ja kaugemate naabrite jaoks Hiljuti läbivaadatud Euroopa naabruspoliitikas on täiustatud demokraatia toetamise poliitikat. Uus lähenemisviis põhineb vastastikusel vastutusel. Selle raames võetakse suuremaid kohustusi seoses selliste üleilmsete väärtustega nagu inimõigused, demokraatia ja õigusriik ning süvendatakse poliitilist dialoogi. Uues lähenemisviisis on kasutusele võetud kaks uut mõistet: „süvademokraatia”, mille raames kehtestatakse mõõdik edusammude hindamiseks, ning „vorst vorsti vastu”, mille raames pakutakse demokraatia rajamisel edusamme tegevatele riikidele uusi stiimuleid, eraldades koostööle täiendavaid vahendeid. Vastasel juhul tuleks aga koostööle ettenähtud vahendeid kärpida. Täiendavat rahalist toetust eraldatakse partnerluse loomiseks kodanikuühiskonna organisatsioonidega. Muu hulgas luuakse uus sihtotstarbeline rahastamisvahend. Partnerlus kodanikuühiskonna organisatsioonidega EL peab tihendama koostööd kodanikuühiskonna organisatsioonidega, kasutades nendega suhtlemiseks oma asjatundlikkust ja võttes kasutusele uusi suhtluskanaleid. Edasi tuleb arendada dialoogi, mida peetakse ametnike, valitsusväliste organisatsioonide, ettevõtete, ametiühingute ja meediaga. EL peaks ka edaspidi toetama tegusat kodanikuühiskonda, millel on demokraatlikes riikides väga oluline roll, ja sotsiaalpartnereid, kellest sõltub reformide jätkusuutlikkus. Kontakte rahvaga ei tohiks vähendada ka juhul, kui koostöö valitsusega ei laabu. EL peaks sel juhul süvendama kontakte kodanikuühiskonna organisatsioonide ja rahumeelse poliitilise opositsiooniga, et toetada inimõiguste kaitsjaid ohtude ja ähvarduste vastu. EL peaks avaldama oma seisukohta inimõiguste olukorra, inimõiguste rikkumise ja demokraatia taandumise kohta, pidades eelkõige silmas kodanikuühiskonna säilitamist ja sellele arenguvõimaluste loomist. EL kavatseb kõikides oma inimõiguste poliitika küsimustes järjekindlalt konsulteerida rahvusvaheliste ja kohalike valitsusväliste inimõigusorganisatsioonidega ning eelkõige toetada kolmandates riikides selliste tingimuste loomist, kus kodanikuühiskond saaks vabalt tegutseda. ELi tegevust tuleks ka edaspidi läbi vaadata ja edasi arendada ELi ja valitsusväliste organisatsioonide iga-aastastel inimõiguste foorumitel. Inimõiguste kaitsjad on ELi asendamatud liitlased inimõiguste edendamisel ja kaitsel terves maailmas ning ELi delegatsioonide ja ELi liikmesriikide diplomaatiliste esinduste peamised koostööpartnerid kolmandates riikides. EL peaks edendama inimõiguste kaitsjaid käsitlevate ELi suuniste elluviimist, sealhulgas aidates tõsta asjaomaste huvirühmade teadlikkust. EL peaks ka edaspidi pakkuma ELi ajutise varjupaiga kava raames kiiresti kaitset nendele inimõiguste kaitsjatele, keda ähvardab oht. Lisaks inimõiguste kaitsjate poliitilisele toetamisele antakse neile sihtotstarbelist abi Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse (EIDHR) raames, võttes arvesse inimeste igapäevatöös esinevaid konkreetseid takistusi. EIDHRi jaoks on aastateks 2007–2013 ette nähtud 1,1 miljardit eurot. See võimaldab ELil täita oma kohustust edendada ja toetada demokraatiat ja inimõiguste järgimist, toetades kodanikuühiskonda ja inimõiguste institutsioone kogu maailmas. Komisjoni ettepaneku kohaselt suurendatakse rahastamist 2014.–2020. aasta mitmeaastases finantsraamistikus 1,4 miljardi euroni (2011. aasta hindades). Mitmeaastase finantsraamistiku raames tehakse ettepanekuid muuta EIDHR paindlikumaks, et ta toimiks paremini, kiiremini ja tulemuslikumalt, et selle kaudu saaks rahastada rohkem organisatsioone ning et sellel oleks võimalik kiiresti rahuldada kodanikuühiskonna organisatsioonide vajadusi riikides, kus olukord on kõige keerulisem. B. Parem hõlmamine poliitikasse EL on seadnud inimõiguste ja demokraatia teemad punase joonena oma välistegevuse keskmesse. Euroopa Liidu lepingu kohaselt rajaneb kogu ELi tegevus inimõiguste ja demokraatia juhtpõhimõtetel. Kuid selleks, et aidata ELil inimõigusi ja demokraatiat veelgi paremini edendada, tuleks neid eesmärke arvestada kõikides ELi poliitikavaldkondades. Selge seos inimõiguste ja demokraatia küsimustega on paljudel ELi poliitikavaldkondadel, millel on välismõõde. Sellisteks valdkondadeks on näiteks arengukoostöö, vabadus, turvalisus ja õigus, terrorismivastane võitlus, kriisijuhtimine, konfliktide ennetamine ning interneti haldamine. Nende poliitikavaldkondade raames välja töötatud meetmed (sealhulgas meetmed, mida oma pädevusvaldkondades rakendavad liikmesriigid) peavad täielikult kokku sobima inimõiguste järgimise ning nende kaitsmise ja edendamisega. Demokraatia ja valimised EL ja tema liikmesriigid toetavad demokraatiat, lähtudes demokraatia ideaalidest, mis on raiutud aluslepingutesse ja põhiseadustesse ning põhinevad tugevale parlamentaarsele traditsioonile. 2009. aastal võttis EL vastu välistegevuse raames demokraatia toetamise strateegia ja tegevuskava. Selle eesmärk on Lissaboni lepingu vaimus suurendada poliitika sidusust ja parandada vahendite kasutamise koordineerimist. Paljude inimõiguste (nagu sõna-, kogunemis- ja ühinemisvabadus) teostamisel mängivad olulist rolli valimised. EL on üks partnerriikide valimiste protsessi peamisi toetajaid, aidates rakendada valimiste usaldusväärsust, läbipaistvust ja kaasavust. ELi käsutuses on selline oluline vahend nagu valimiste vaatlusmissioonid. Vaatlejate soovitused aitavad väga oluliselt kaasa riikides inimõiguste ja demokraatia toetamisele. EL kavatseb valimiste vaatlemise raames suurendada tähelepanu naiste ja rahvusvähemuste, samuti puuetega inimeste osalemisele nii kandidaatide kui ka valijatena. ELi strateegia oluline eemärk on suurendada valimiste toetamise ja nende vaatlemise vahelist sünergiat. EL kavatseb ühiselt paremini ära kasutada valimiste vaatlemisse tehtavate investeeringute tulemusi, hakates järjekindlamalt arvesse võtma valimiste vaatlusmissioonide aruandeid. Demokraatia ei püsi üksnes valimistel. Seetõttu peab ELi lähenemisviis demokraatiale võimaldama luua sünergiat valimiste protsessi ja poliitiliste institutsioonide (parlament ja erakonnad, kodanikuühiskonna organisatsioonid ja meedia) otsese toetamise ning teiste riikliku ülesehituse oluliste osade (õigusriik, kohtusüsteem, avaliku halduse reform ja detsentraliseerimine) toetamise vahel. EL tugevdab oma demokraatia toetamise tegevuskava rakendamist. Ta on EIDHRi demokraatia toetamise tegevussuuna raames katseriikides algatanud esimesed meetmed ning kavatseb maailmas demokraatia toetamisel parandada poliitiliste ja finantsvahendite kasutamise sidusust. Meetmed, mida EL võttis hiljutiste Põhja-Aafrika sündmuste ajal, põhinesid läbivaadatud Euroopa naabruspoliitikal ning jätkusuutliku demokraatia loomiseks teostatavate reformide toetamise täiustatud meetoditel. See tähendab, et vastavalt vajadusele kasutati positiivseid ja negatiivseid stiimuleid ning mõõdikuid, mille alusel hinnati edusamme inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi valdkonnas. Arengukoostöö Inimõiguste ja arengukoostöö tegevuskavad on omavahel tihedalt seotud. Inimõiguste austamine on oluline kõigi aastatuhande arengueesmärkide täitmiseks. EL on võtnud endale pikaajalise kohustuse tagada, et inimõiguste austamine ja demokraatlik areng „süvalaiendatakse” kogu arengukoostöösse. Selleks et tagada naiste ja tõrjutud rühmade osalemine ning seega vältida nende tõrjutuse süvenemise toetamist, tuleks näiteks tagada otsuste tegemise läbipaistvus. Tuleb tagada, et ELi rahastatud arenguprogrammid ja -projektid aitavad partnerriikidel täita nende inimõigustega seotud rahvusvahelisi kohustusi, sealhulgas ÜRO lepingu organite poolt üldise korrapärase läbivaatamise ning muude organisatsioonide (näiteks ILO) järelevalve tulemusel esitatud soovitusi. Inimõiguste, demokraatia ja arengu seostamine võimaldab saavutada edu paljudes valdkondades alates veele ja kanalisatsioonile juurdepääsust kuni toiduainetega kindlustamiseni. Komisjoni hiljutises teatises „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks” on rõhutatud, kui oluline on paremini toetada partnerriikide jõupingutusi inimõiguste alaste siseriiklike ja rahvusvaheliste kohustuste täitmisel. EL on otsustanud inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi edendamise tugevamalt seostada programmitöö, riikidele abi andmise korra ja kanalite ning otsese eelarvetoetuse läbivaatamisega. Otsese eelarvetoetuse lepingute hindamisel võidakse lisada eritingimusi, mille eesmärk on toetada demokraatia ja inimõiguste ulatuslikku ja jätkusuutlikku arengut vastavalt komisjoni teatisele „Kolmandatele riikidele antava ELi eelarvetoetuse tulevik”. Inimõiguste strateegia ja inimõigustel põhinev lähenemisviis peab tagama inimõiguste ja demokraatia nõuetega arvestamise kogu arengukoostöö protsessi raames ning inimõiguste ja arengukoostöö küsimustes toimuva poliitilise ja valdkondliku dialoogi ning arengukoostöö vahelise sidususe. Inimõiguste klauslid Alates 1995. aastast on EL kolmandate riikidega sõlmitavatesse poliitilistesse raamlepingutesse lisanud inimõiguste klausli. Seda poliitikat uuendati 2010. aastal. Praeguseks on selline klausel rohkem kui 120 riigiga sõlmitud lepingus ja lepinguid lisandub pidavalt. Sätte alusel toimub inimõiguste alane koostöö ja edendatakse inimõigusi kõikides lepinguga hõlmatud valdkondades. Selle alusel saab võtta meetmeid seoses inimõiguste rikkumistega asjaomases riigis, näiteks peatades kohtumised ja tehnilise koostöö programmid. Kaubanduspoliitika ELi välistegevus avaldub kõige selgemini ühises kaubanduspoliitikas. ELi kaubanduse ja inimõiguste tegevuskava peab olema järjekindel, läbipaistev, prognoositav, teostatav ja tõhus ning tagama, et kaubandus aitaks kaasa inimõiguste küsimuste lahendamisele, mitte ei takistaks seda. EL keskendub oma kaubanduspoliitika raames positiivsetele stiimulite pakkumisele, kasutades inimõiguste edendamiseks kaubandussoodustusi. Sellega kaasneb dialoog, mille käigus arutatakse kõnealuste soodustuste säilitamise tingimusi. ELil on väga erinevaid kaubanduspartnereid ja seetõttu peavad erinema ka inimõiguste eesmärkide täitmise tagamise viisid. Seda lähenemisviisi kajastab üldiste tariifsete soodustuste kava (GSP+), millega tehakse täiendavaid soodustusi riikidele, kes võtavad kohustuse järgida peamisi üleilmseid inimõiguste, töötajate õiguste, keskkonna ja hea valitsemistava väärtusi. ELi vabakaubanduslepingud on seotud ELi poliitiliste raamlepingutega (vt eespool punkti „Inimõiguste klauslid”), ning vabakaubanduse alaste läbirääkimiste alustamise ja lepingute sõlmimise otsustamisel tuleks hinnata ka inimõiguste olukorda partnerriigis. Lissaboni leping sisaldas uusi ülesandeid investeerimispoliitika valdkonnas; ELi ühine investeerimispoliitika peaks lähtuma liidu välistegevuse põhimõtetest ja eesmärkidest, mille hulka kuulvad ka inimõigused. Inimõiguste alaste eesmärkide saavutamiseks kasutatakse ka kaubanduspoliitika meetmeid. Näiteks võib tuua määrused (EÜ) nr 428/2009, millega kehtestatakse ühenduse kord kahesuguse kasutusega kaupade ekspordi kontrollimiseks, (EÜ) nr 1236/2005, mis käsitleb kauplemist teatavate kaupadega, mida on võimalik kasutada surmanuhtluse täideviimiseks või piinamiseks, ning nõukogu ühise seisukoha 2008/944/ÜVJP relvaekspordi kohta. Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia, näiteks internet, mobiilside ja sotsiaalmeedia, pakuvad tohutuid võimalusi edendada selliseid inimõigusi nagu sõna- ja kogunemisvabadus. Üleilmne teabelevi annab kodanikuühiskonna ja inimõiguste aktivistidele enneolematu abivahendi. Kuid tehnoloogia areng võib ka parandada autoritaarsete riikide võimalusi oma kodanikke jälgida ja tsenseerida. Praegu puuduvad Euroopa ettevõtjatel normid, millest lähtuda tehnoloogia autoritaarsetele riikidele müümisel ning järelteenuste (nagu koolitus ja konsultatsioon) osutamisel. Seda silmas pidades võtavad Euroopa välisteenistus ja komisjoni asjakohased talitused meetmeid, millega tagatakse, et internetti ning muid info- ja kommunikatsioonitehnoloogia vahendeid kasutavad inimesed ei satuks valimatu tsensuuri ega massijälgimise ohvriks ning et tehnoloogia aitaks paremini edendada inimõigusi, võttes arvesse eraelu puutumatust ja isikuandmete kaitset. Ettevõtlus ja inimõigused Ettevõtete sotsiaalse vastutuse raames on ettevõtjail vabatahtlikkuse alusel võimalik äritegevuses ja sidusrühmadega tehtavas koostöös arvestada sotsiaal- ja keskkonnaprobleemidega. Euroopa ettevõtteid tuleks julgustada täitma hoolsuskohustust ning jälgima, et nende tegevus maailma mis tahes paigas lähtuks inimõiguste põhimõtetest. Globaliseerumine on avardanud ettevõtjate võimalusi toetada inimõiguste järgimist, kuid ka suurendanud ohtu, et nad osalevad inimõiguste rikkumises. Euroopa Liit tervitas ÜRO inimõiguste nõukogus 2011. aasta juunis ühehäälselt heakskiidetud ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtteid. Oktoobris 2011 avaldas Euroopa Komisjon teatise ettevõtjate sotsiaalse vastutuse kohta. Selles väljendas komisjon ootust, et kõik ettevõtjad kaitsevad inimõigusi vastavalt ÜRO juhtpõhimõtetele. Selle teatise kohaselt töötab komisjon muu hulgas välja inimõiguste suunised väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele, esitab liikmesriikidele üleskutse töötada välja omad ÜRO juhtpõhimõtete rakenduskavad ja soovitab partnerriikidel järgida ettevõtjate sotsiaalse vastutuse rahvusvaheliselt tunnustatud standardeid, näiteks OECD suuniseid rahvusvahelistele ettevõtetele ning Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni kolmepoolset deklaratsiooni rahvusvaheliste ettevõtete ja sotsiaalpoliitika põhimõtete kohta. Konfliktide vältimine Inimõiguste rikkumine, põhivabaduste puudumine ning ebastabiilses olukorras tavapäraseks muutunud karistamatus põhjustavad ja süvendavad poliitilist ebakindlust ja vägivaldseid konflikte. Konfliktide riskianalüüsis ning oma varajase hoiatamise süsteemides keskendub EL veelgi enam inimõiguste olukorrale ning põhivabadustest kinnipidamisele. ELil tuleb jätkata ja tugevdada oma jõupingutusi, et süvalaiendada inimõigusi ja põhivabadusi oma konfliktide vältimise ja rahu tagamise meetmetesse ning vajaduse korral kaaluda oma varajase tegevuse valikuvõimalusi vastavalt varajastele hoiatustele ja nende analüüsi tulemustele. Kriiside ohjamine ELi kriisiohjemissioonid ja ‑operatsioonid toimuvad tihedas koostöös kohalike tegijatega, sageli konfliktiolukorras, ning paljudel juhtudel põrkutakse inimõiguste rikkumistega. Pärast 2003. aastal toimunud esimest ELi kriisiohjeoperatsiooni on välja kujunenud valdkonna kavandamisel ja rakendamisel inimõiguste ja soolise võrdõiguslikkusega arvestamise hea tava. EL kavatseb kavandamise, koolituse ja rakendamise viia kooskõlla rahvusvahelise hea tavaga, mis tuleneb ÜRO asutustevahelisest lähenemisviisist inimõigustele rahuvalveoperatsioonide käigus. Oma konfliktide ennetamise, kriisiohje ja rahu taastamise alases tegevuses suurendab EL rahvusvahelise hea tava alusel tähelepanu inimõigustele, laste kaitsele ja soolisele võrdõiguslikkusele, pidades silmas demokraatia edendamist ning vägivalla asendamist konfliktide lahendamise poliitiliste mehhanismidega. Naisi, rahu ja julgeolekut käsitlevate ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 1325 ja 1820 tervikliku lähenemisviisi ning naiste ja tütarlaste vastu suunatud vägivalda ja nende diskrimineerimise kõiki vorme käsitlevate suuniste rakendamine integreeritakse ELi inimõiguste poliitikasse ja neid kajastatakse ka aastaruandes. Kiirendada tuleb rahvusvahelise humanitaarõiguse suuniste rakendamist. Terrorismivastane võitlus Terrorismivastane võitlus peaks olema täielikult kooskõlas põhiõiguste ja rahvusvahelise õigusega, sealhulgas inimõiguste alaste õigusaktide, rahvusvaheliste humanitaarõigusaktide ja pagulasi käsitlevate õigusaktidega, ning vastama vaba ja õiglase kohtumenetluse ning isikuandmete ja eraelu käsitlevate andmete kaitse nõuetele. Kolmandate riikidega peetavas inimõiguste alases dialoogis on ELi tõstatanud probleeme seoses inimõiguste rikkumistega terrorismivastaste meetmete võtmisel. Kõnealuses küsimuses kolmandate riikidega peetava dialoogi raames toimuvat arutelu on võimalik veegi elavdada. Nimetatud dialoogide käigus kutsub EL riike üles ratifitseerima terrorismivastase võitlusega seonduvaid ÜRO konventsioone ja protokolle. Inimõigusi tuleks paremini arvestada kolmandates riikides elluviidavate terrorismivastase võitluse abi projektide kavandamisel ja rakendamisel. Vabadus, turvalisus ja õigus Eriti oluline on põhiõiguste kaitse vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala välismõõtme meetmete puhul, sealhulgas politsei- ja õigusalase koostöö, narkootikumide ja organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise, kohtute tegevuse edendamise ja sõltumatuse tagamise, piirihalduse, inimkaubandusevastase võitluse, varjupaiga ja rände valdkonnas. Edendades nendes valdkondades koostööd kolmandate riikidega, tuleb tagada täielik kinnipidamine inimõigustest, sealhulgas mittediskrimineerimise põhimõtetest. Nii näiteks ei tohi kolmandate riikide politseiasutustega vahetatav teave olla saadud piinamise ega ebainimliku kohtlemise teel, ning tagada tuleb andmete nõuetekohane kaitse. ELi välismigratsioonipoliitika on kindlaks määratud dokumendis „Rännet ja liikuvust käsitlev ELi üldine lähenemisviis”. Selle kohaselt on peaülesanne parandada inimõiguste austamist, sealhulgas migrantide inimõiguste kaitset lähte-, transiidi- ja sihtriikides. Erilist tähelepanu tuleks pöörata kaitsetute migrantide (nagu saatjata alaealised, varjupaigataotlejad, kodakondsuseta isikud ja inimkaubanduse ohvrid) kaitsmisele ja nende õiguste tagamisele. See ülesanne on eriti asjakohane inimkaubanduse vastase võitluse seisukohalt. Tuleb tagada, et kuritegevuse vastast võitlust ning julgeoleku ja inimõiguste tagamist peetaks sama probleemi tahkudeks ning et võitluse eesmärkide hulka kuuluks ka inimkaubanduse algpõhjuste kõrvaldamine. Eelkõige on oluline kaitsta naisi soolise vägivalla eest ning võidelda naiste vaesuse vastu. Oma välistegevuses inimõiguste kaitsmisel peab EL ka edaspidi eriti oluliseks tegelemist inimkaubanduse probleemiga. See on prioriteet, mida arvestatakse rahastamise, koolituse ja teabevahetuse puhul ning mis hõlmab ka muid valdkondi kui vabaduse, turvalisuse ja õiguse välismõõde. ELi inimkaubanduse vastase võitluse koordinaator ja Euroopa välisteenistus on juba loonud kontakte eesmärgiga välja töötada prioriteetsete riikide ja piirkondade loetelu, millega tulevikus kavatsetakse luua partnerlus inimkaubanduse vastase võitluse valdkonnas. Piirihalduse valdkonnas aitab EL aktiivselt kaasa inimõiguste mõõtme tähtsuse suurendamisele kolmandates riikides piirikontrolli arendamise käigus. Selleks et piirile saabuvad kaitset vajavad isikud saaksid vajalikku abi, peab piirivalvureil olema asjakohane varustus ja koolitus. Poliitika sidusus peab hõlmama kõiki valdkondi See, et EL järgib eeskujulikult kõiki põhiõigusi, on oluline nii ELis elavatele inimestele kui ka kogu Euroopa Liidu arengule. Kui EL täidab kõiki nõudeid, suudab ta ka paremini kaitsta inimõigusi mujal maailmas. Lissaboni lepinguga muudeti Euroopa Liidu põhiõiguste harta õiguslikult siduvaks. Seda peavad liidu õigusaktide täitmisel järgima kõik ELi institutsioonid, organid, asutused ja ametid ning liikmesriigid. ELi kohustus kinni pidada inimõigustest tähendab nii seda, et ta peab hoiduma nende õiguste rikkumisest, ning seda, et tal tuleb neid arvestada nii sise- kui ka välispoliitika elluviimisel. 2010. aasta oktoobris võttis komisjon vastu Euroopa Liidu põhiõiguste harta rakendamise strateegia. Selles selgitatakse, kuidas ELi institutsioonidel ja liikmesriikide tuleb hartat täita. Euroopa Parlament ja Euroopa Liidu Nõukogu on selle heaks kiitnud. Komisjon avaldab korra aastas selle täitmise aruande. 2011. aasta märtsis avaldati esimene aruanne harta kohaldamise kohta ELi institutsioonide poolt. Lisaks sellele, et Euroopa Liidu õigustiku kohaselt on inimõigused juba hästi kaitstud ELi põhiõiguste harta ja Euroopa Kohtu kohtupraktikaga, kavatseb EL ühineda ka Euroopa inimõiguste konventsiooniga. Selline poliitika aitab märkimisväärselt suurendada Euroopa Liidu mõju inimõiguste kaitsel teistes riikides. Kolmandate riikide inimõiguste probleemidele osutamisel lähtub EL rahvusvahelistest normidest, eelkõige ÜRO inimõiguste lepingutest, peamistest tööjõudu käsitlevatest normidest ning oma Euroopa partnerite puhul ka Euroopa Nõukogu ning OSCE normidest. ELil ja tema liikmesriikidel tuleb oma pädevuse piires neid norme rakendada nähtavalt ja tulemuslikult. C. Partnerluste tiugevdamine Mitmepoolne koostöö Selleks et ÜRO tegevus oleks tulemuslikum, tuleb ELil ühtlustada oma seisukohti partnerriikidega. EL on viimastel aastatel teinud suuri investeeringuid, et suurendada ÜRO inimõiguste nõukogu (Genf) ja ÜRO Peaassamblee kolmanda komitee suutlikkust kaitsta inimõiguste norme ning võidelda raskete inimõiguste rikkumistega. Sellega on saavutatud märkimisväärset edu, näiteks tagatud ülemaailmne toetus surmanuhtluse kaotamisele ning saavutatud üksmeel usuvabaduse algatuste raames. Edu saavutamine sõltub suurel määral ELi suutlikkusest võtta kuulda kolmandate riikide probleeme ja pakkuda omapoolseid lahendusi ning kasutada oma kahepoolseid suhteid ära piirkondadevaheliste koalitsioonide loomiseks. EL peab tõstma oma võimet jõuda ühisele seisukohale ja kõneleda ühel häälel, kasutades ülesannete jaotamise teel ära liikmesriikide vahendite koosmõju ja hakates prioriteete kehtestama strateegilise lähenemisviisi raames. Parandada tuleb Genfi, New Yorki ja Brüsseli ning ELi tegevuse koosmõju ja tegevuse koordineerimist mitmepoolsetel foorumitel, näiteks Euroopa Nõukogus ja OSCEs. EL peaks muutma tulemuslikumaks oma tegevuse ÜROs, luues piirkondadevahelisi koalitsioone, toetades ÜRO inimõiguste kaitse mehhanisme ning paremini koordineerides kahepoolset ja mitmepoolset tegevust. Toetada tuleb lähenemisviisi, mille kohaselt määratakse ELi keskpika perioodi tegevusprioriteetide alusel kindlaks tema ÜRO raames toimuva tegevuse aastaprioriteedid, millest omakorda lähtutakse kõigil New Yorgis ja Genfis toimuvatel inimõiguste alastel koosolekutel. Rahvusvaheline õigusemõistmine EL on täielikult pühendunud rahvusvahelise õigusemõistmise edendamisele, toetades rahvusvahelist õiguskorda, võideldes karistamatuse, genotsiidi, inimsusevastaste kuritegude ja sõjakuritegudega ning taotledes kuritegude toimepanijate vastutuselevõtmist. EL toetab ka edaspidi rahvusvaheliste humanitaarõigusaktide ja inimõiguste alaste õigusaktide rikkujate vastutuselevõtmist. Ta toetab ka edaspidi Rahvusvahelist Kriminaalkohut ning muid rahvusvaheliste kriminaalkohtuid ning propageerib Rooma statuudi ratifitseerimist. EL toetab täielikult Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi üldkehtivust ja terviklikkust ning selle kohtu sõltumatust. Rooma statuudi täielikuks jõustamiseks toetab EL ka täiendavuse põhimõtte rakendamist ning liikmesriikide kohtusüsteemide ja Rahvusvahelise Kriminaalkohtu vaheliste seoste tugevdamist. EL peaks välistegevuse raames välja töötama konkreetse üleminekuperioodi õigusemõistmise poliitika ning aitama ühiskonnal õiguse, tõe, hüvitiste ja institutsioonide reformi kaudu ületada minevikus toimunud kuritarvitused. Piirkondlikud organisatsioonid EL tugevdab inimõiguste ja demokraatia alast koostööd piirkondlike ja valitsustevaheliste organisatsioonidega nii poliitilisel kui ka kohalikul tasandil ning edendab ELi delegatsioonide koostööd nende organisatsioonide peakorteri, esinduste või filiaalidega. Ta muudab järjekindlamaks oma koostööd Euroopa Nõukogu ning OSCEga. ELil tuleb otsida võimalusi tugevdada koostööd Aafrika Liidu, Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN), Ameerika Riikide Organisatsiooni (OAS) ja teiste organisatsioonidega, kasutades ära nende väljakujunenud või väljatöötamisel olevaid piirkondlikke inimõiguste ja demokraatia mehhanisme. EL peaks inimõigustealase koostöö edendamiseks kasutama ka oma dialoogi teiste piirkondadega, näiteks Euroopa Liitu ja Aasia riike ühendava koostööfoorumi (ASEM), ELi ning Ladina-Ameerika ja Kariibi mere piirkonna riikide dialoogi (EU/LAC) ning Aafrika Liidu ja ELi dialoogi (AU/EU) raames, samuti Aasia ja Kariibi mere piikonna (AKV) riikidega. EL peaks jätkuvalt toetama inimõigusi, demokraatiat ja õigusriiki Araabia riikides ning mujalgi, tihendades koostööd organisatsioonidega nagu Araabia Liiga ja Islamikonverentsi Organisatsioon (OIC). Tulemuste saavutamine dialoogi kaudu Inimõigused ja demokraatia on ELi ja teiste riikide dialoogi lahutamatu osa ning neid käsitletakse kõikidel tasanditel, sealhulgas tippkohtumistel. EL on käivitanud umbes 40 inimõigustealast dialoogi ja konsultatsiooni, mis võimaldavad saavutada parimaid tulemusi juhul, kui need on kindlalt seotud ELi ja konkreetse riigi vaheliste suhete muude tahkudega. EL peaks õppima kogemustest ja astuma samme dialoogide tulemuslikkuse suurendamiseks, sealhulgas: – tugevdama inimõigustealase dialoogi ja muude poliitiliste vahendite vahelist seost; – kehtestama dialoogi prioriteedid, eesmärgid ja kriteeriumid, et dialoogi oleks võimalik hinnata inimõiguste riigikohaste strateegiate suhtes; – üldistama eri vormides (sealhulgas AKV piirkonna riikidega Cotonou konventsiooni artikli 8 alusel) peetava inimõigustealase dialoogi head tava; – uurima võimalusi tugevdada dialoogi ja koostööd ELi strateegiliste partneritega. Tegevus tõsiste rikkumiste korral Mõningatel juhtudel võtab EL meetmeid seoses inimõiguste tõsise rikkumisega kolmandates riikides, külmutades varasid ning kehtestades relvaembargo või viisakeeldusid. Need meetmed kehtestatakse alati pärast hoolikat kaalumist vastavalt piiravate meetmete kasutamise aluspõhimõtetele (vastu võetud 2004. aastal) ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartale. Piiravad meetmed vaadatakse korrapäraselt läbi Euroopa Liidu Nõukogus. On oluline, et need meetmed aitaksid täita seatud eesmärke, oleksid suunatud, ei avaldaks kahjulikku mõju tsiviilelanikele ning oleksid kooskõlas selge ja õiglase menetluse nõuetega, nähes muu hulgas ette ka tõhusa õiguskaitsevahendi. D. Euroopa kollektiivse mõjuvõimu kasutamne Selleks et eespool kirjeldatud lähenemisviis annaks tulemusi, tuleb ELil tugevdada inimõiguste ja demokraatia mõõdet oma välistegevuses. Euroopa Parlament Euroopa Parlament on tunnistanud inimõigused ja demokraatia üheks oma peamiseks prioriteediks. Euroopa Parlament esitab oma seisukohta korrapäraselt ja oluliste päevasündmuste puhul ka viivitamatult ning talle kuulub seetõttu juhtiv roll inimõiguste süvalaiendamisel kogu ELi tegevusse. ELi sõnumite edastamise seisukohalt on eriti oluline tema koostöö teiste riikide parlamentidega parlamentaarsete koostöökomisjonide ja piirkondlike parlamentaarsete assambleede juures olevate delegatsioonide kaudu. Palju kasu oleks sellest, kui lisaks inimõiguste allkomiteele edastaksid olulisi seisukohti inimõiguste küsimustes ka Euroopa Parlamendi delegatsioonid kolmandates riikides. Liikmesriigid Selleks et EL saaks kaitsta inimõigusi ja demokraatiat veelgi tulemuslikumalt ja veenvamalt, tuleb kasutada kõikide ELi institutsioonide ja liikmesriikide mõjujõudu. Liikmesriigid vastutavad endiselt ELi inimõiguste ja demokraatia poliitika järgimise eest mitme- ja kahepoolsetes suhetes kolmandate riikidega. Selleks tuleb sõnastada selged inimõiguste alased ühisseisukohad, et ELi institutsioonid ja liikmesriigid saaksid kõneleda ühel häälel. Inimõiguste küsimusi tuleb korrapäraselt käsitleda ka poliitilisel tasandil peetavatel aruteludel. Lisaks tuleb liikmesriikidel kanda osa ELi inimõiguste ja demokraatia poliitika rakendamise koormusest. Euroopa Liidu Nõukogu alaline suutlikkus inimõiguste ja demokraatia küsimustes Nõukogu inimõiguste töörühmal (COHOM) on oluline roll ELi inimõiguste poliitika juhtimisel, samuti poliitika- ja julgeolekukomitee ning nõukogu nõustamisel. Praeguse korra kohaselt nimetatakse COHOMi liikmed liikmesriikide valitsuste poolt. COHOM tuleb kokku vaid korra kuus ning töökoormuse ja nõudmiste lisandumise tõttu ei suuda ta oma ülesandeid enam täielikult täita. ELi inimõigustealase välispoliitika parema teostamise huvides peaksid COHOMi koosolekud toimuma sagedamini. Liikmesriikide alalistes esindustes Brüsselis aga peaksid olema alalised inimõiguste ja demokraatia valdkonna töötajad. Kui COHOM paikneks Brüsselis alaliselt, saaks tema tegevust paremini ühendada nõukogu, COREPERi ning poliitika- ja julgeolekukomitee muude temaatiliste ja piirkondlike töörühmade tööga. See võimaldaks inimõiguste valdkonna eest vastutajate igakuistel kohtumistel käsitleda ELi inimõiguste ja demokraatia poliitika strateegilisi aspekte ning Brüsselis paiknev rühm saaks tegeleda jooksvate küsimustega. Inimõiguste ja demokraatia tava edendamine Euroopa välisteenistuse raames on loodud inimõiguste ja demokraatia direktoraat. Põhimõtteliselt ei peeta inimõigusi üksnes ekspertide tegevusalaks, vaid kelle tahes tegevuse lähtepunktiks. Seda silmas pidades on kõigis maailma ELi delegatsioonides loodud inimõiguste teabekeskus. Seda võrgustikku tuleks ära kasutada valdkondadevaheliste kampaaniate korraldamiseks. Sarnast teabekeskuste võrgustikku luuakse ka Euroopa välisteenistuse ja komisjoni talituste baasil. Inimõiguste ja demokraatia alast koolitust pakutakse kõikidele delegatsioonide juhtidele ning välisteenistuse ja komisjoni töötajatele. Inimõiguste ja demokraatia teabekeskuste võrgustikule antakse teabe ja hea tava jagamiseks uusim tehnika. ELi teavitustegevuse taasmõtestamine Sotsiaalvõrgustikud pakuvad kogu maailma inimõiguste kaitsjatele platvormi üksteise toetamiseks ja teabevahetuseks ning oma toetajatega suhtlemiseks. Need võimaldavad ka dokumenteerida ja vahendada isiklikke kogemusi, vältides riigipoolset kontrolli. Video- ja sõnumivahetuse teenused raskendavad repressiivsetel režiimidel varjata inimõiguste rikkumist ja demokraatia allasurumist. Samal ajal on neid teenuseid võimalik kasutada kodanike meelsuse jälgimiseks. Kommunikatsioonivõimalused – ja sotsiaalvõrgustike abil äsja ühendatud inimeste kogukonna olemasolu – võivad aidata edendada poliitikakujundajate ja rahva poliitilist arutelu. Näiteks veebipõhiste otseülekannete kaudu saavad inimesed kõikjalt maailmast arutada inimõiguste küsimusi ELi ja tema partnerriikide juhtivate poliitikutega. See võimaldab ületada tavapäraseid hierarhilisi barjääre ja suurendada võimalust avaldada poliitikale mõju. Nüüd on inimestel diskussioonis osalemiseks vaja ainult internetiühendust. Ühiskonna erinevate rühmade kaasamine digitaalsesse diplomaatiasse aitab märkimisväärselt levitada ELi väärtusi ja edendada tema tegevust kogu maailmas. Sotsiaalmeedia kasutamine on ELi digitaalset diplomaatiat märkimisväärselt toetanud. Nüüd tuleb neid uusi meetodeid edasi arendada ning ära kasutada ELi delegatsioonide pakutavad võimalused. EL võiks innustada delegatsioone edendama digitaalset diplomaatiat sotsiaalmeedia vahendusel olemasolevate teabevahetusvahendite arvel. EL annab sotsiaalmeedia kasutajatele praktilist abi kodanike kohapealse osaluse suurendamiseks. Edasised sammud Euroopa Liidul on tahe ja vahendid, mis võimaldavad tal haarata kõikjal maailmas juhtrolli inimõiguste kaitsel ja demokraatia toetamisel. Käesoleva teatisega edendatakse ELi institutsioonides toimuvat arutelu, mille eesmärk on töötada välja tõhus ja terviklik lähenemisviis inimõigustele ja demokraatiale ning saada arvamusi meetmete ja valikuvõimaluste kohta. Järgmise sammuna täiustatakse saadud ideid ELi ühise lähenemisviisi väljatöötamiseks peetava institutsioonidevahelise arutelu käigus. Selleks et käesolevas teatises püstitatud eesmärkide täitmist saaks jälgida, esitab EL ülevaate edusammudest oma aastaaruandes maailma inimõiguste ja demokraatia olukorra kohta. See võimaldab ELi poliitika kõikidel sidusrühmadel, sealhulgas kodanikuühiskonna organisatsioonidel, hinnata ELi tegevuse mõju ja osaleda uute prioriteetide kindlaksmääramisel. Nõukogu ja parlamenti kutsutakse üles sellealase tegevuse tulemusi korrapäraselt hindama ning viie aasta möödumisel läbi vaatama ELi strateegilised eesmärgid.