[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 9.10.2007

KOM(2007) 603 lõplik

2005/0214 (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse parandamise kohta töötajate liikuvuse parandamiseks vastuvõetavate miinimumnõuete kohta täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise parandamise teel

(esitanud komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 250 lõikele 2)

SELETUSKIRI

Komisjon esitab muudetud ettepaneku, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse parandamise kohta. Muudetud ettepanekusse on lisatud Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel välja pakutud, komisjonile vastuvõetavad muudatusettepanekud koos tehniliste parandustega, mis tehti nõukogu töörühmades ekspertidega toimunud arutelude tulemusena. Lisaks sellele võtab komisjon igati arvesse Euroopa Ülemkogu soovi muudetud ettepaneku järele, mis tugineks töötajate liikuvuse suurendamisele täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise parandamise abil. |

TAUST |

20. oktoobril 2005 võttis komisjon vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ettepaneku võtta vastu direktiiv täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse parandamise kohta. See ettepanek edastati Euroopa Parlamendile ja nõukogule 21. oktoobril 2005. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas oma arvamuse 20. aprillil 2007 ning esitas muudatusettepanekud komisjoni ettepaneku kohta. Euroopa Parlament võttis õigusloomega seotud resolutsiooni vastu esimesel lugemisel 20. juunil 2007. |

KOMISJONI ETTEPANEKU EESMÄRK |

Erinevate liikmesriikide sotsiaalkaitsesüsteemides tuleb tegeleda rahvastiku vananemise probleemiga. Enamikus liikmesriikides alustatud või ettenähtud reformides liigutakse täiendavate pensioniskeemide edasiarendamise suunas, mida paljud liikmesriigid ka aktiivselt julgustavad. Seega on hädavajalik tagada, et nende skeemide toimimist reguleerivad eeskirjad ei takistaks töötajate liikumisvabadust liikmesriikides ega liikuvust mis tahes liikmesriigis, vähendades sellega liikuvate tööliste võimalusi omandada oma karjääri lõpuks piisavad pensioniõigused. Kui seda ei saavutata, väheneb tööturu paindlikkus ja tõhusus. Isegi kui tegureid, mis võivad määrata igaühe valikut olla liikuvam, on palju, võib täiendavate pensioniõiguste kaotamise võimalus panna inimese tõsisemalt mõtlema töökoha vahetamisele. Seepärast käsitleb käesolev muudetud ettepanek otseselt mõnedes täiendavates pensioniskeemides leiduvate takistuste vähendamist, et töötajate liikuvust soodustada. Töötajate liikuvuse võimalikud takistused on seotud eelkõige tingimustega, mille alusel isik omandab pensioniõigused, ning tingimustega, milles neid õigusi pärast inimese töökohavahetust käsitletakse. Lisaks käsitleb muudetud ettepanek töötajate õigust saada teavet selle kohta, kuidas liikuvus mõjutab nende täiendavate pensioniõiguste omandamist ja säilitamist. |

KOMISJONI ARVAMUS EUROOPA PARLAMENDIS VASTUVÕETUD MUUDATUSETTEPANEKUTE KOHTA |

20. juunil 2007 võttis Euroopa Parlament vastu 34 muudatusettepanekut täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse parandamise direktiivi ettepaneku kohta. Komisjon on seisukohal, et enamik Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutest on täielikult, põhimõtteliselt või osaliselt vastuvõetavad, sest need säilitavad ettepaneku eesmärgid ja poliitilise elujõulisuse ning parandavad paljudel juhtudel algset sõnastust. Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute peamine erijoon on nihutada direktiivis rõhuasetus seisvate pensioniõiguse omandamisele ja säilitamisele ning eemale ülekandesätetest. Euroopa Parlament on seisukohal, et kohustusliku ülekandevõimaluse juurutamine praegusel ajal koormaks mõningaid täiendavaid pensioniskeeme ülemäära ning põhjustaks lisaks märgatavaid tehnilisi probleeme. Olles hoolikalt arvesse võtnud Euroopa Parlamendi otsust ja nõukogu töörühmas avaldatud ekspertide arvamusi, võtab komisjon selle prioriteetide muutuse teadmiseks ning kiidab heaks artikli 6 (ülekandesätted) eemaldamise. Vastavalt sellele teeb komisjon ettepaneku muuta direktiivi pealkirja, kiites osaliselt heaks sõnastuse, mida Euroopa Ülemkogu kasutas juunis 2007 direktiivi projektile viidates. Muudetud ettepaneku pealkiri on nüüd: „Ettepanek: töötajate liikuvuse parandamiseks vastuvõetavate miinimumnõuete kohta täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise parandamise teel”. Seepärast kiidab komisjon täielikult või osaliselt heaks järgmised Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 3.1 Kohaldamisala ja muud üldsätted (artiklid 1–3) Eesmärk: Muudatusettepanekud 1 ja 18 käsitlevad direktiivi eesmärki, kusjuures muudatusettepanekuga 1 jäetakse põhjendusest 5 välja viide sõnale „kaasaskantavus”, mis kajastab ülekandeid käsitleva artikli 6 eemaldamist. Muudatusettepanekuga asendatakse ka mõiste „ühtlustamine” mõistega „miinimumnõuded” kooskõlas muudatustega artiklites 4 ja 5. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku täielikult heaks. Muudatusettepanekuga 18 asendatakse artiklis 1 mõiste „töötajad” mõistega „isikud” ning laiendatakse direktiivi eesmärki. Komisjon ei saa seda muudatusettepanekut heaks kiita põhjusel, et direktiiv käsitleb töötajate liikumisvabadust või liikuvust mõjutavate takistuste kõrvaldamist täiendavatest pensioniskeemidest. Ühendusel ei ole volitusi nõuda, et liikmesriigid „töötaksid aegsasti välja täiendavad pensioniskeemid”. Komisjon on võtnud arvesse nõukogus arutatud tehnilisi muudatusi ja teinud vastavalt artiklisse 1 väikeseid redaktsioonilisi muudatusi. Muudatusettepanekus 2 võetakse kasutusele uus põhjendus, milles rõhutatakse, kui oluline on tagada, et käesoleva direktiiviga ei vähendataks täiendava pensionisätte jätkusuutlikkust ning et võetaks täielikult arvesse ülejäänud töötajate ja pensioniskeemiga liitunute õiguste kaitset. Samuti rõhutatakse selles olulist rolli, mida tööturu osapooled etendavad täiendavate pensioniskeemide väljatöötamisel ja rakendamisel. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku täielikult heaks (nüüd 5 a). Muudatusettepanekuga 3 lisatakse uus põhjendus (nüüd 5 b), milles rõhutatakse, et direktiiv ei nõua õigusaktide kehtestamist täiendavate pensioniskeemide kasutuselevõtuks olukorras, kus neid varem ei eksisteerinud. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku põhimõtteliselt heaks ja selgitab teksti – tuginedes osaliselt nõukogu töörühma ekspertide tehnilisele tööle –, et kuigi liikmesriigid on kohustatud käesoleva direktiivi sätted riiklikku õigusesse üle võtma, säilitavad nad õiguse oma pensionisüsteeme ise korraldada. Kohaldamisala. Muudatusettepanek 5 on uus põhjendus (nüüd 5 c), milles selgitatakse direktiivi kohaldamisala, mille komisjon kiidab täielikult heaks. Muudatusettepanekuid 6, 7, 8 ja 19 tuleks vaadelda koos, sest nendega muudetakse artiklit 2 ja sellega seotud põhjendusi. Muudatusettepanekuga 6 lisatakse uus põhjendus (nüüd 5 d), milles selgitatakse uutele liikmetele suletud skeemide väljaarvamist direktiivi kohaldamisalast. Komisjon aktsepteerib, et see piirang on kompromiss ja et seda võib lugeda proportsionaalseks meetmeks, millega tagatakse mõnede täiendavate pensioniskeemide pidev jätkusuutlikkus. Seepärast kiidab komisjon muudatusettepaneku täielikult heaks koos tehnilise selgitusega suletud skeemide „alajaotuste” kohta tagamaks, et asjakohastel puhkudel arvatakse välja vaid täiendavate skeemide need osad, mis on uutele liikmetele suletud. Muudatusettepanek 7 on tehniline selgitus ja sellega lisatakse uus põhjendus (nüüd 5 e), milles selgitatakse, et direktiiv ei mõjuta ümberkorraldamis- ega lõpetamismeetmeid, mille komisjon kiidab osaliselt heaks, lükates tagasi viite direktiivil 2003/41/EÜ artikli 16 lõikele 2, mis ei ole selgituse suhtes asjakohane. Muudatusettepanek 19 puudutab artiklit 2 tervikuna ja kiidetakse põhimõtteliselt heaks ning sellesse lisatakse nõukogu töörühmade ekspertide koostatud tehnilised selgitused. Muudatusettepanekuga 8 lisatakse uus põhjendus (nüüd 5 f), milles selgitatakse, et direktiivi ei kohaldata maksujõuetusevastaste kaitsesüsteemide, hüvitussüsteemide ega riiklike reservfondide suhtes ning komisjon kiidab selle muudatusettepaneku täielikult heaks. Mõisted. Muudatusettepanek 20 sisaldab artiklis 3 leiduvate mõistete määratluste tehnilisi muudatusi. Komisjon kiidab täielikult heaks artikli 3 punkti a muudatused, samuti uue mõiste 3 d a) lisamise, mis käsitleb mõistet „õiguste omandamise aeg”. Artikli 3 punkti b muudatusettepanek kiidetakse heaks, välja arvatud sõna „tööandja-” kavandatav väljajätt, mis komisjoni arvates vähendaks määratluse selgust. Artikli 3 punkti c muudatusettepanek kiidetakse osaliselt heaks koos redaktsiooniliste muudatustega, et kirjeldada selgemalt, et tingimused, millele „aktiivne liige” peab võib-olla vastama, on artiklis 4 sätestatud omandamistingimused. Artikli 3 punkti d muudatud kiidetakse heaks koos mõningate redaktsiooniliste parandustega. Artikli 3 punkti f muudatusettepanek kiidetakse põhimõtteliselt heaks, kasutades nõukogu töörühmade ekspertide väljatöötatud sõnastust. Artikli 3 punkti h muudatust, milles mõiste „seisvate pensioniõiguste omanik” asendatakse mõistega „skeemi passiivne liige”, ei kiideta heaks, sest komisjoni arvates oli algne mõiste tehniliselt selgem. Küll aga kiidab komisjon põhimõtteliselt heaks ülejäänud tehnilised muudatused artikli 3 punktis h, kasutades osaliselt nõukogu töö käigus väljatöötatud sõnastust. Artikli 3 punkti i muudatused kiidetakse heaks, välja arvatud mõiste „inaktiivne liige”. Artikli 3 punkti j muudatus hõlmab uue mõiste „õigus seisvatele õigustele” kasutuselevõttu ja mõiste „ülekanne” väljajätmist. Komisjon kiidab kõnealuse uue mõiste põhjenduse heaks, kuid loeb mõistet „seisvate õiguste väärtus” täpsemaks ja kasutab vastavat sõnastust. Komisjon jätab välja artikli 3 punktid e ja g, et kajastada direktiivi restruktureerimist ja muutmist tervikuna ning neid määratlusi ei ole seetõttu enam vaja. Muudatusettepanek 4 käsitleb uut põhjendust (nüüd 5 g) ning selgitab „täiendavate pensioniskeemide” määratlust põhjalikumalt. Komisjon kiidab uue põhjenduse põhimõtteliselt heaks, tuginedes nõukogu ekspertide tööle redaktsiooni parandamisel. Samuti lihtsustab komisjon nende tingimuste kirjeldust, mille puhul pensioneid tuleks käesoleva direktiivi tähenduses lugeda täiendavaks skeemiks. Komisjon tunnistab, et pensionisüsteemide kord, eelkõige iga üksiku pensioni puhul, ei ole alati üheselt selge. Seepärast selgitatakse põhjenduses, et töösuhte kaudu sõlmitud pensioniskeeme tuleks lugeda kuuluvaks käesoleva direktiivi reguleerimisalasse. Lisaks sellele on komisjon võtnud kasutusele uue põhjenduse 5 h selgitamaks, et väikeseid erimakseid, mis tehakse karjääri lõpus ja mida rahastab ainult tööandja, ei loeta käesoleva direktiivi tähenduses täiendavaks pensioniks. 3.2 Õiguste omandamise tingimused (artikkel 4) Muudatusettepanekus 22 arendatakse edasi komisjoni algset pensioniõiguste omandamise ettepanekut. Euroopa Parlamendi lähenemine minimaalsete omandamisnõuetele erineb komisjoni omast, säilitades samas põhimõtte vähendada mõnedes täiendavates pensioniskeemides tuvastatud takistusi liikuvusele. Muudatusettepaneku keskse aspektina tehakse ettepanek kõrvaldada mis tahes viide omandamise miinimumeale, nagu on sätestatud artiklis 4 b, ning asendada see uue sõnastusega, mis seob sisuliselt pikima lubatud omandamisaja aktiivse liituja eaga. Seepärast tehakse muudatusettepanekus ettepanek kehtestada viieaastane pikim omandamisaeg (sätestatud kohtades) alla 25-aastastele aktiivsetele liitujatele ning mitte kohaldada mis tahes omandamise tingimusi üle 25-aastaste suhtes. Komisjon möönab, et kõnealuse muudatusettepaneku mõte on tunnistada, et üldiselt on nooremate töötajate liikuvus suurem kui üle 25-aastaste töötajate liikuvus ning et alla 25-aastaste pensioniõiguste omandamine võib olla vähem pakiline kui nimetatud east vanemate puhul. Seepärast kiidab komisjon ettepaneku heaks, et võimaldada asjakohastel puhkudel õiguste omandamise ajavahemikku, mis ei ületa alla 25-aastaste puhul kompromissmeetmena viit aastat. Seoses omandamistingimuste keelustamisega üle 25-aastaste puhul, kiidab komisjon heaks, toetades töötajate esimesel võimalusel õiguste omandamise põhimõtet, et mõnede täiendavate pensioniskeemide puhul võib õiguste omandamise lühikese ajavahemiku keelamise puhul tekkida märgatavaid haldus- ja tehnilisi probleeme. Eelkõige on see nii skeemide puhul, kui riiklikes õigusaktides ei lubata enne pensioniskeemiga liitumist kohustuslikku töötamisaega. Sellisel juhul ei saa komisjon heaks kiita ettepanekut kõrvaldada õiguste omandamise tingimused pärast 25. eluaastat ning teeb selle asemel ettepaneku, et õiguste omandamise aja kehtimise korral ei ületaks need üht aastat. See on proportsionaalne lähenemine, mis vähendab takistust liikuvusele, jälgides ühtlasi, et täiendavatele pensioniskeemidele ei pandaks põhjendamatut koormust. Seepärast on komisjon sellel alusel artikli 4 lõike c ümber sõnastanud, selgitades, et kui aktiivne liituja on saanud 25 aastat vanaks, kehtib alati üheaastane õiguste omandamise aeg, olenemata sellest, millises vanuses õiguste omandamine alguse sai. Artikli 4 ümberstruktureerimine Euroopa Parlamendi poolt, et lisada sinna ea ja õiguste omandamise pikimad omandamisajad tekitab ebaselgust selle suhtes, kas õiguste omandamise minimaalset iga võib endiselt kohaldada alla 25-aastate suhtes. Selle ettepaneku täiendav muutmine komisjonis, et võimaldada õiguste omandamise kuni üheaastast ajavahemikku (üle 25-aastastele), suurendab ebaselgust. Seepärast on komisjon selguse huvides vastu artikli 4 punkti b väljajätmisele, milles sätestatakse: „kui pensioniõiguste omandamiseks on ette nähtud miinimumiga, ei tohi see ületada 21 aastat” ning teeb selle asemel väikeseid redaktsioonilisi parandusi. Lisaks teeb komisjon algse artikli 4 punkti c tehnilisi muudatusi ning viib selle üle artikli 4 punkti a, et parandada artikli 4 üldist ülesehitust ja järjepidevust. Muudatusettepanekuga 43 sõnastatakse umber ja laiendatakse algse artikli 4 punkti a (nüüd artikli 4 punkt d) ja lisaks selgitatakse, kuidas käsitletakse enne õiguste omandamist tehtud sissemakseid. Komisjon kiidab need muudatused täielikult heaks, tehes neis väikesed redaktsioonilised muudatused. Samuti kiidab komisjon põhimõtteliselt heaks vastava uue põhjenduse, mis lisatakse muudatusettepanekuga 11. See sõnastatakse pärast nõukogu töörühmade ekspertide kommentaare ümber põhjendusena 6 a, mis selgitab täpsemalt vahendeid, mille abil käsitletakse omandamata õigusi ja lahkuvaid töötajaid. Muudatusettepanekus 24 visandatakse roll, mille tööturu osapooled artikli 4 punktide a–d sätete lisamise korral kollektiivlepingute abil endale saavad. Komisjon kiidab need ettepanekud põhimõtteliselt heaks ning lisab need artiklisse 4 uue punktina e koos nõukogus arutatud redaktsiooniliste muudatustega, mis pakuvad suuremat õiguslikku selgust. Muudatusettepanek 9 puudutab kogu artikli 4 üldpõhjendust, millega asendatakse osaliselt algne, muudatusettepanekus 10 välja jäetud põhjendus 6. Selles sedastatakse, et täiendava pensionisätte kasvava tähtsuse tõttu pensioniea sissetulekutes tuleks pensioniõiguste omandamist, säilitamist ja ülekandmist suurendada. Komisjon kiidab muudatusettepaneku põhjendusena 5 i täielikult heaks, viidates täiendavalt liikumisvabaduse ja kutsealase liikuvuse takistuste vähendamisele, et tagada kooskõla direktiivi eesmärgiga. Täiendava tehnilise selgitusena lisab komisjon uue põhjenduse 5 j, et vältida segadust mõiste „õiguste omandamise nõue” tähendusega seoses, mida mõnedes liikmesriikides võidakse tõlgendamisel siduda pensionikindlustuse ostmisega. 3.3 Seisvate pensioniõiguste säilitamine ja ülekanded (artiklid 5 ja 6) Seisvate pensioniõiguste säilitamine. Muudatusettepanekus 12 lisatakse uus põhjendus 6 b, milles rõhutatakse lahkuvate töötajate õigust jätta omandatud pensioniõigused seisvate pensioniõigustena skeemi, mille raames need omandati. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku põhimõtteliselt heaks koos täiendavate muudatustega, mis kajastavad nõukogus tehtud tööd, eelkõige seoses teatavate olukordadega, mille puhul eriti liikuvate töötajate õigused võidakse eelkõige kindlaksmääratud sissemaksetega pensioniskeemide puhul kanda üle täiendavasse pensioniskeemi, mis vastab artikli 5 lõikes 1 esitatud sätetele. Muudatusettepanekus 13 sõnastatakse ümber põhjendus 7 kooskõlas üldise põhimõttega selgitada, kuidas seisvaid pensioniõigusi tuleks arvutada ja säilitada, rõhutades samal ajal vajadust võtta arvesse skeemi olemust ning nende liikmete õigusi, kes ei ole lahkuvad töötajad. Komisjon kiidab muudatusettepaneku põhimõtteliselt heaks ja tugineb muudatuste tegemisel nõukogu töörühma ekspertide tehnilisele tööle. Nüüd viidatakse tekstis pensioniõiguste väärtuse arvutamisel „riiklikele õigustele ja tavadele”, mitte „kindlustusmatemaatilistele standarditele”, et vältida segadust piiriüleste sätetega direktiivis 2003/41/EÜ[1]. Kasutades ekspertide poolt nõukogu töörühmades täiendavalt tehtud tööd, sisaldab tekst ka viidet õigustatud halduskuludele, mida võib arvesse võtta seisvate pensioniõiguste kohandamisel. Komisoni arvates on see proportsionaalne ja vajalik lisandus. Muudatusettepanekus 14 selgitatakse põhjendust 8 seoses lahkuvate töötajate omandatud pensioniõiguste väikeste summade tasumisega. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku põhimõtteliselt heaks ning lisab selgitused kapitali väljamaksete arvutamise kontseptsiooni kohta. Muudatusettepanekuga 25 muudetakse artiklit 5, lisades sinna uue lõike -1, mis annab lahkuvatele töötajatel artikli 5 lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimustel õiguse säilitada oma seisvad pensioniõigused skeemis, kus need on omandatud. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku põhimõtteliselt heaks koos osaliselt nõukogu tehnilisi arutelusid kajastavate redaktsiooniliste muudatustega. Kavatsuse selguse tagamiseks lisab komisjon ühtlasi teksti selgitamaks, et asjakohastel puhkudel tuleks äsja antud seisva pensioniõiguse väärtus arvutada töötaja skeemist lahkumise hetkeseisuga. Kõnealune väärtus on vastavalt artikli 5 lõikes 1 sätestatule seisvate pensioniõiguste edasise käsitlemise võrdlusalus. Muudatusettepanekuga 25 lisatakse artikli 5 lõikesse 1 ka hulk üksikasju ning eelkõige sisaldab see selgesõnalist viidet „õiglase kohandamise” (muudatusettepanekus kirjeldatakse seda „õiglase käsitlemisena”) õiglaseks lugemise viisidele. Osaliselt hõlmab see teksti lisamist algsest põhjendusest 7. Samuti tehakse muudatusettepanekus ettepanek, et seisvaid pensioniõigusi tuleks toetava tööandja maksejõuetuse puhul kaitsta. Komisjon ei saa maksejõuetuse kaitse lisamist käesolevasse direktiivi heaks kiita, sest seda käsitletakse juba nõukogu direktiivi 80/987/EMÜ artikli 8 sätete kaudu Euroopa õigusaktides[2]. Teised muudatused kiidab komisjon põhimõtteliselt heaks, kasutades nõukogu töörühmade väljatöötatud tehnilist sõnastust. Kiites artikli 5 lõikes 1 heaks põhimõtte esitada rohkem üksikasju, on komisjon siiski seisukohal, et kavandatava muudatusettepaneku ülesehitus ei saavuta täielikult eesmärki määratleda „õiglane käsitlemine” selgesõnalisemalt. Seepärast sõnastatakse ja selgitatakse muudetud ettepanekus artikli 5 lõiget 1, paigutades artikli alguses kaks tavalist ja konkreetset seisvate pensioniõiguste käsitlemise meetodit (tuletamine kooskõlas aktiivsete liikmete õigustega ja tuletamine kooskõlas praegu makstavate pensionihüvitistega) kõrvuti õiglase kohtlemise kontseptsiooniga. Muud meetodid, mida võib lugeda õiglaseks kohtlemiseks, loetletakse seejärel vastavalt muudatusettepanekus 25 kavandatule. Lisaselgitusena nende muudatuste täiendamise kohta võtab komisjon kasutusele uue põhjenduse 7 a, milles sedastatakse, et direktiiv ei loo kohustust kehtestada seisvate pensioniõiguste puhul soodsamaid tingimusi kui aktiivsete liikmete puhul. Komisjon lisab nõukogu töörühma eksperdiabi kohaselt lisaselgituse artikli 5 lõike 1 punkti c, mis võimaldab liikmesriikidel kehtestada proportsionaalseid piiranguid, kui seisvaid pensionõigusi kohandatakse vastavalt hindade või palkade inflatsioonile. Komisjoni arvates on see mõistlik kompromiss, et kaitsta täiendava pensionisätte pikaajalist jätkusuutlikkust. Nende muudatuste tagajärjel on artikli 9 lõikes 5 leiduv rakendussäte üleliigne ja jäetakse seetõttu välja. Muudatusettepanekus 25 pannakse ette teha ka artikli 5 lõikesse 2 redaktsioonilisi muutusi seoses sellega, kuidas pensioniskeemid saavad maksta nõudeid välja kapitalimaksena, kui omandatud õigused jäävad allapoole riiklikes õigusaktides määratud künnist. Komisjon kiidab need muudatused täielikult heaks, tehes neis väikesed redaktsioonilised muudatused. Samuti kiidab komisjon põhimõtteliselt heaks artikli 5 lõike 3 lisamise, milles esitatakse selgesti roll, mida tööturu osapooled võivad mängida artikli 5 sätete kasutuselevõtmisel kollektiivlepingute kaudu. Ülekandmine. Muudatusettepanekud 15, 16 ja 17 kajastavad artikli 5 muudatusi ning artikli 6 eemaldamist, rõhutades samal ajal, et direktiivi eesmärk ei ole pensioniõiguste ülekandmist vähendada. Põhjendustes soovitatakse liikmesriikidel püüda ülekandmise tingimusi võimaluse korral parandada. Komisjon kiidab heaks muudatusettepanekud 15 ja 17, millega jäetakse välja põhjendused 9 ja 10 ning samuti kiidab komisjon koos mõningate redaktsiooniliste parandustega heaks muudatudettepaneku 16 (nüüd uus põhjendus 9 a), milles sedastatakse, et ülekannet tuleks julgustada eelkõige uute täiendavate pensioniskeemide puhul. Muudatusettepanekuga 26 tehakse ettepanek jätta välja artikkel 6 pensionõiguste ülekandmise kohta. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku täielikult heaks, kahetsedes samas, et sätteid, milles määratletakse, kuidas pensioniõigusi tuleks üle kanda, ei ole muudetud ettepanekus esile toodud. Komisjon tunnistab praegusel ajahetkel, et artikkel 6 tuleks tehniliste probleemide tõttu ülekande üldsätete kokkuleppimisel ja probleemide tõttu seoses mõnede täiendavate pensioniskeemide mõjuga rahalisele jätkusuutlikkusele eemaldada. 3.4 Teave ja tagasiulatuva mõju puudumine (artiklid 6 ja 7) Teave. Muudatusettepanekus 27 viidatakse artikli 7 lõikes 1 (nüüd artikli 6 lõige 1) teabe andmisele töötajatele, aktiivsetele liikmetele ja lahkuvatele töötajatele. Muudatusettepanekus tehakse ettepanek, et aktiivsetel liikmetel oleks õigus nõuda töösuhte lõpetamisel teavet oma täiendavate pensioniõiguste kohta. Komisjon kiidab muudatusettepaneku selle osa täielikult heaks. Artikli 7 lõike 2 ja artikli 7 lõike 3 (nüüd artikli 6 lõige 2 ja artikli 6 lõige 3) muudatused kiidetakse täielikult või põhimõtteliselt heaks, kasutades samal ajal nõukogu töö käigus väljatöötatud tehnilist sõnastust. Ettepanekut kõrvaldada teabe andmise viisi kirjeldav artikli 7 lõige 4 ning paigutada see artikli 7 lõikesse 2 ei kiideta heaks, sest komisjoni arvates on artikli esialgne ülesehitus selgem. Artikli 7 lõige 4 (nüüd artikli 6 lõige 4) sõnastatakse siiski vastavuses nõukogu ekspertide tehniliste aruteludega. Nende muudatuste tulemusena lisab komisjon põhjendusse 11 lisasõnastuse, mis võimaldab haldustagatist selgitamaks, et teavet tuleb esitada vaid üks kord aastas. Tagasiulatuva mõju puudumine. Muudatusettepanekus 28 selgitatakse tagasiulatuva mõju artiklit, asendades mõiste „kaasaskantavus” mõistetega „pensioniõiguste kehtestamine ja säilitamine”, mis kajastab ülekandesätete eemaldamist direktiivist. Muudatusettepanek kiidetakse täielikult heaks, välja arvatud viide lahkuvatele töötajatele artikli viimases reas, mida loetakse tarbetuks. Komisjon on lisaks sellele selgitanud artikli mõju täpsustamaks, et säilitamine puudutab lahkuvaid töötajaid, samal ajal kui õiguste omandamine puudutab töötajaid üldisemalt. 3.5 Rakendamine ja aruandlus (artiklid 8 ja 9) Rakendamine. Muudatusettepanekutes 29 ja 42 pakutakse välja, et direktiivi rakendamisel võib liikmesriikidele anda nii artikli 4 kui ka 5 puhul 60 päeva pikendust. Komisjon loeb selle muudatusettepaneku, samuti väikesed redaktsioonilised muudatused proportsionaalseks, et tasakaalustada omavahel liikumisvabaduse ja liikuvuse takistuste ning täiendava pensionisätte pideva jätkusuutlikkuse osa. Komisjon on muutnud ka rakendamise kuupäeva, et see vastaks praegusele olukorrale. Muudatusettepanekuga 30 jäetakse välja artikli 9 lõige 3, mida komisjon aktsepteerib seetõttu, et säte on nüüd ülekandesätete eemaldamise tõttu vananenud. Aruandlus. Muudatusettepanekus 31 täpsustatakse, et üks artiklis 10 (nüüd artikkel 9) sätestatud iga viie aasta tagant esitatava aruande osa peaks hindama „tööandjate soovi” pakkuda pärast käesoleva direktiivi rakendamist täiendavaid pensione. Komisjon kiidab selle muudatusettepaneku põhimõtteliselt heaks, kuid teeb ettepaneku paigutada see aruandlussäte uude põhjendusse 15 a. Samuti teeb komisjon redaktsioonilisi muudatusi ning lisab „soovi” asemel viite „täiendava sätte väljatöötamisele”. Komisjoni arvates on „soov” raskesti mõõdetava mõistemahuga. Muudatusettepanekus 32 tehakse ettepanek lisada artiklisse 10 (nüüd artikkel 9) uus punkt, mis nõuab, et esimeses aruandes hinnataks mõju tööandja vastutusele täiendavate pensioniõiguste eest pärast pensioniõiguste ülekandmist. Komisjon kiidab selle lisaelemendi põhimõtteliselt heaks ning sõnastuse selguse nimel lisab selle ka põhjendusse 15 a. Muudatusettepanekutes 52 ja 33 tehakse ettepanek jätta välja artikli 10 lõige 2 ja asendada see uue lõikega (artikli 10 lõige 2 a). Uues lõikes nõutakse, et komisjon vaataks viie aasta jooksul direktiivi vastuvõtmisest arvates läbi eelkõige pensioniõiguste ülekandmise tingimused. Selle aruande alusel peaks komisjon esitama ettepanekud, mis on vajalikud liikuvuse takistuste edasiseks vähendamiseks. Komisjon kiidab mõlemad muudatusettepanekud heaks ning on ka artikli 10 lõiget 2 (nüüd artikli 9 lõige 2) sõnastuse selguse mõttes vastavalt muutnud. Samuti on komisjon lisanud teksti selgitamaks, et direktiivi muutmise ettepanekuid tehakse vaid siis, kui hetkeolukord nõuab täiendavaid õigusakte. |

Kokkuvõte |

Võttes arvesse EÜ asutamislepingu artikli 250 lõiget 2, muudab komisjon oma ettepanekut järgmiselt: |

2005/0214 (COD)

Muudetud e E ttepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse parandamise kohta töötajate liikuvuse parandamiseks vastuvõetavate miinimumnõuete kohta täiendavate pensioniõiguste omandamise ja säilitamise parandamise teel

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artikleid 42 ja 94,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[3]

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettepanekut,[4]

toimides asutamislepingu[5] artiklis 251 sätestatud korras

ning arvestades järgmist:

1) Inimeste vaba liikumine on üks ühenduse põhivabadusi; asutamislepingu artiklis 42 nähakse ette, et nõukogu võtab asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras toimides vastu sotsiaalkindlustusega seotud meetmed, mis on vajalikud töötajate vaba liikumise võimaldamiseks.

2) Töötajate sotsiaalkaitse pensionide valdkonnas tagatakse seadusjärgsete sotsiaalkaitseskeemidega, millele lisanduvad töölepinguga seotud täiendavad sotsiaalkaitseskeemid pensioniskeemid , mille osatähtsus liikmesriikides kasvab.

3) Nõukogul on laialdased volitused asutamislepingu artikli 42 eesmärgi saavutamiseks sobivaimate vahendite valikul; nõukogu 14. juuni 1971. aasta määrusega (EMÜ) nr 1408/71 (sotsiaalkindlustusskeemide kohaldamise kohta ühenduse piires liikuvate töötajate ja nende pereliikmete suhtes)[6] ja nõukogu 21. märtsi 1972. aasta määrusega (EMÜ) nr 574/72 (millega määratakse kindlaks määruse (EMÜ) nr 1408/71 rakendamise kord)[7] ettenähtud kooskõlastamissüsteem ning eelkõige kokkuarvestamise suhtes kehtivad eeskirjad ei käsitle täiendavaid pensioniskeeme, välja arvatud skeeme, mida hõlmavad määruse (EMÜ) nr 1408/71 artikli 1 punkti j esimeses lõigus määratletud õigusaktid, või skeeme, mille kohta mõni liikmesriik on vastavalt kõnealusele artiklile teinud sellekohase avalduse. Täiendavate pensioniskeemide alal tuleks järelikult vastu võtta erimeetmed, et oleks võimalik arvesse võtta nende laadi ja eripärasid ning nende mitmekesisust nii ühe liikmesriigi piires kui ka liikmesriigiti, eelkõige aga tööturu osapoolte rolli nende rakendamises.

4) Nõukogu 29. juuni 1998. aasta direktiiv 98/49/EÜ ühenduse piires liikuvate töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate täiendavate pensioniõiguste kaitse kohta [8] on esimene konkreetne meede, mille eesmärk on parandada töötajate vaba liikumise õiguse kasutamist täiendavate pensioniskeemide valdkonnas.

5) Samuti tuleks tuleb toetuda asutamislepingu artiklile 94, kuna täiendavaid pensioniskeeme reguleerivate riiklike õigusaktide vahelised erinevused takistavad nii töötajate vaba liikumise õiguse kasutamist kui ka siseturu toimimist. Seetõttu tuleb nii ühenduse piires kui ka ühe liikmesriigi piires liikuvate töötajate täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse õiguste parandamiseks näha ette teatavad pensioniõiguste omandamise ja tagatud pensioniõiguste säilitamisega seotud miinimumnõuded täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse parandamiseks ühtlustada teatavaid pensioniõiguste omandamise tingimusi ning lähendada seisvate pensioniõiguste säilitamise ja omandatud pensioniõiguste ülekandmise eeskirju lahkuvate töötajate puhul, kes osalevad töösuhtega seotud täiendavas pensioniskeemis .

5 a) Lisaks tuleb arvesse võtta ka täiendavate pensioniskeemide laadi ja eripära ning nende erinevusi liikmesriikide piires ja vahel. Uute skeemide kasutuselevõtmist, olemasolevate skeemide järjepidevust ning praeguste skeemide liikmete ootusi ja õigusi tuleb asjakohaselt kaitsta. Ühtlasi tuleb käesolevas direktiivis eelkõige arvesse võtta tööturu osaliste rolli täiendavate pensioniskeemide väljatöötamises ja rakendamises.

5 b) Käesolevas direktiivis ei seata kahtluse alla liikmesriikide õigust korraldada omaenda pensionisüsteeme. Liikmesriigid vastutavad täielikult kõnealuste süsteemide korraldamise eest ning käesoleva direktiivi ülevõtmisel riiklikku õigusesse ei ole nad kohustatud vastu võtma õigusakte, milles nähakse ette täiendavate pensioniskeemide loomine.

5 c) Käesolevat direktiivi tuleb kohaldada kõigi vastavalt riiklikele õigusaktidele ja tavadele loodud täiendavate pensioniskeemide suhtes, mis pakuvad töötajatele lisapensioni, nagu näiteks rühmakindlustuse lepingud, tegevusalade või sektorite vahel kokkulepitud ümberjaotusskeemid, eelarvereserviga tagatud kogumisskeemid või pensionilubadused või mis tahes muud kollektiivsed või võrreldavad skeemid.

5 d) Käesolevat direktiivi ei kohaldata täiendavate pensioniskeemide või asjakohasel juhul ka kõnealuste skeemide osade suhtes, mis on juba suletud ja millega ei saa enam liituda, kuna uute eeskirjade kehtestamine koormaks põhjendamatult kõnealuseid skeeme.

5 e) Käesoleva direktiivi eesmärk ei ole ühtlustada või mõjutada saneerimismeetmeid ja likvideerimistoiminguid käsitlevaid riiklikke õigusakte; seejuures ei ole oluline, kas toiminguid on alustatud maksejõuetuse tõttu või kas need algatatakse vabatahtlikult või kohustuslikus korras. Samuti ei mõjuta käesolev direktiiv saneerimismeetmeid käsitlevaid õigusakte vastavalt direktiivile 2001/17/EÜ .[9]

5 f) Käesolev direktiiv ei mõjuta mis tahes maksejõuetusevastaseid kaitseskeeme ega hüvitusskeeme, mis ei moodusta osa töösuhtega seotud täiendavast pensioniskeemist ning mille eesmärk on kaitsta töötajat ettevõtte või pensioniskeemi maksejõuetuse korral. Samuti ei peaks käesolev direktiiv mõjutama riiklikke pensioni reservfonde.

5 g) Käesolevat direktiivi kohaldatakse vaid töösuhte ajal loodud täiendavate pensioniskeemide suhtes, mis põhinevad pensioniea lähenemisel või vastavad muudele skeemi nõuetele riiklike õigusaktidega sätestatud nõuetele. Käesolevat direktiivi ei kohaldata üksikisiku pensioniskeemide suhtes, mis ei ole sõlmitud töösuhte kaudu. Samuti ei kohaldata direktiivi invaliidsus- ja toitjakaotuspensionide suhtes.

5 h) Täiendavaks pensioniks käesoleva direktiivi tähenduses ei peeta ühekordset makset, mida ei peeta oluliseks sissetulekuks, mis ei ole seotud pensionikindlustuse ostmiseks tehtavate maksetega, mida makstakse teenistuskäigu lõppedes otseselt või kaudselt ning mida rahastab üksnes tööandja.

5 i) Kuna täiendava pensioni kogumine muutub paljudes liikmesriikides inimeste vanema ea elatustaseme tagamisel üha olulisemaks, tuleb parandada õiguste omandamise ja säilitamise ning omandatud õiguste ülekantavuse tingimusi, et kõrvaldada takistusi töötajate liikumisvabaduse ja kutsealase liikuvuse teelt ELi piires.

5 j) Õiguste omandamise nõuet ei saa võrrelda muude pensionikindlustuse õiguse omandamiseks sätestatud tingimustega, pidades silmas väljamaksete tegemise aega vastavalt riiklikele õigusaktidele või vastavalt teatud täiendavate pensioniskeemide eeskirjadele (eelkõige kindlaksmääratud sissemaksega skeemide puhul).

6) Tagamaks, et täiendavate pensioniõiguste omandamise tingimused ei kahjusta töötajate vaba liikumise õiguse kasutamist Euroopa Liidu piires, tuleks kehtestada omandamistingimuste piirmäärad, nii et töötaja, kes kasutab vaba liikumise õigust või liigub ühe liikmesriigi piires, saaks teenistuskäigu lõppedes piisavalt pensioni.

6 a) Kui töösuhe lõpetatakse enne, kui lahkuv töötaja on jõudnud omandada pensioniõigused, ja kui tööandja skeem kannab investeerimisriski (eelkõige kindlaksmääratud sissemaksega skeemide puhul), peab skeem lahkuva töötaja tehtud maksed alati tagasi maksma. Kui töösuhe lõpetatakse enne, kui lahkuv töötaja on jõudnud omandada pensioniõigused, ja kui lahkuv töötaja kannab investeerimisriski (eelkõige kindlaksmääratud sissemaksega skeemide puhul), peab skeem tehtud maksetest tulenenud investeeringute väärtuse tagasi maksma. Kõnealune väärtus võib olla suurem või väiksem kui lahkuva töötaja tehtud maksed. Kui väärtus on negatiivne, ei maksta midagi tagasi.

6 b) Lahkuvatel töötajatel peaks olema õigus jätta oma tagatud pensioniõigused seisvate pensioniõigustena sellesse täiendavasse pensioniskeemi, kus nad oma õigused omandasid. Seisvate õiguste säilitamiseks võidakse eelkõige kindlaksmääratud sissemaksega skeemide puhul pidada kaitset samaväärseks juhtudel, kui lahkuvatel töötajatel võimaldatakse kanda oma tagatud pensioniõigused üle artiklis 5.1 sätestatud tingimustele vastavasse täiendavasse pensioniskeemi.

7) Vastavalt riiklikele õigusaktidele ja tavadele tuleks tuleb kanda hoolt seisvate pensioniõiguste kohandamise säilitamise või seisvate pensioniõiguste väärtuse säilitamise eest. , et vältida lahkuvale töötajale ebasoodsa olukorra tekkimist . Seda eesmärki on võimalik saavutada seisvate pensioniõiguste kohandamise teel vastavalt mitmesugustele lähteandmetele, mille hulka kuuluvad nt inflatsioon, palgatasemed, jooksvad pensionimaksed või täiendava pensioniskeemi aktivalt teenitav tulu. Pensioniõiguste väärtus töötaja lahkumise korral skeemist määratakse kindlaks vastavalt riiklikele õigusaktidele ja tavadele. Kui seisvate pensioniõiguste väärtust tuleb kohandada, siis tuleb väärtuse arvutamisel arvesse võtta skeemi eripärasid ning lahkunud liikme ja pensioniskeemi jäävate aktiivsete liikmete huve ning pensionilejäänute huve. Kui seisvate pensioniõiguste väärtust tuleb kohandada, võidakse arvesse võtta põhjendatud halduskulusid .

7 a) Käesoleva direktiiviga ei kohustata ühelgi juhul looma seisvatele pensioniõigustele soodsamaid tingimusi kui aktiivsete skeemide liikmete õigustele.

8 ) Kui lahkuva töötaja tagatud pensioniõigused või tagatud pensioniõiguste väärtus ei ületa asjaomase liikmesriigi kehtestatud piirväärtusi ning et vältida liiga suuri halduskulusid, mis tulenevad suure hulga väikese väärtusega seisvate õiguste haldamisest, võidakse pensioniskeemidele anda võimalus kõnealuseid tagatud neid õigusi mitte säilitada ja kanda need tagatud pensioniõiguste väärtus kas üle või maksta välja tagatud pensioniõigustele vastav kapital. kui õigused ei ületa asjaomase liikmesriigi poolt kindlaksmääratud ülempiiri . Asjakohasel juhul määratakse ülekandeväärtus või kapitalimakse suurus kindlaks vastavalt riiklikele õigusaktidele ja tavadele.

9) Töökohta vahetavatele töötajatele tuleks tagada võimalus valida, kas säilitada omandatud pensioniõigused esialgses pensioniskeemis või kanda vastav kapital üle mõnda muusse täiendavasse pensioniskeemi, kaasa arvatud teiste liikmesriikide pensioniskeemid.

9 a) Käesoleva direktiivi eesmärk ei sätesta võimalust kanda üle tagatud pensioniõigusi. Töötajate kutsealase liikuvuse edendamiseks peaksid liikmesriigid võimaluste piires ja eelkõige uusi täiendavaid pensioniskeeme kasutusele võttes püüdma parandada tagatud pensioniõiguste ülekantavust.

10 ) Täiendavate pensioniskeemide rahalise jätkusuutlikkuse huvides on liikmesriikidel võimalik põhimõtteliselt vabastada mittekapitaliseeritud pensioniskeemid kohustusest võimaldada töötajatel omandatud pensioniõigused üle kanda. Siiski peaksid liikmesriigid kapitaliseeritud ja mittekapitaliseeritud pensioniskeemidega liitunud töötajate võrdse kohtlemise huvides järk-järgult parandama mittekapitaliseeritud skeemidest tulenevate pensioniõiguste ülekandmise võimalusi.

11) Ilma et see piiraks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/41/EÜ (tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta),[10] tuleks täiendavate pensioniskeemide haldusjuhtidel teavitada skeemide aktiivseid liikmeid ja töötajaid, kes kasutavad või kavatsevad kasutada vaba liikumise õigust, eelkõige töösuhte lõppemise tagajärgedest nende täiendavatele pensioniõigustele. Liikmesriigid võivad sätestada, et kõnealust teavet ei tule esitada sagedamini kui kord aastas.

12 ) Täiendavate sotsiaalkindlustusskeemide pensioniskeemide mitmekesisuse tõttu peab ühendus piirduma üldises raamistikus taotletavate eesmärkide kindlaksmääramisega ja seetõttu on direktiiv asjakohane juriidiline dokument.

13 ) Kuna kavandatud tegevuse eesmärke, nimelt töötajate vaba liikumise õiguse kasutamise ja kutsealase liikuvuse ning siseturu toimimise takistuste vähendamist ei ole võimalik piisaval määral saavutada liikmesriikide poolt ja neid võib tegevuse ulatuse tõttu paremini teoks teha ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Vastavalt nimetatud artiklis sõnastatud subsidiaarsuse põhimõttele ja lähtudes eelkõige täiendavate pensionide valdkonnas tegutseva komitee (pensionifoorumi) kaasabil korraldatud mõjude hindamisest, ei lähe käesolev direktiiv kaugemale kui kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalik.

14 ) Käesoleva direktiiviga kehtestatakse miinimumnõuded ja jäetakse seega liikmesriikidele võimalus võtta vastu või säilitada soodsamaid sätteid. Käesoleva direktiivi rakendamine ei õigusta üheski liikmesriigis tagasiminekut praeguse olukorraga võrreldes.

15 ) Pidades silmas vajadust võtta arvesse käesoleva direktiivi mõjusid täiendavate pensioniskeemide rahalisele järjepidevusele, võivad liikmesriigid saada ajapikendust, et rakendada sellise oletatava mõjuga sätted järk-järgult.

15 a) Täiendavate pensionide kogumise uusi suundumusi tuleb vaadelda viies aastaaruandes. Esimene aruanne peaks sisaldama ka tööandja vastutuse hinnangut vastavalt riiklikele õigusaktidele seoses nende töötajate väljaminevate pensioniõigustega, kes kannavad oma õigused üle teise pensioniskeemi. Samuti tuleks hinnangus uurida võimalusi tagada õigusliku vastutuse lõppemine, kui ülekanded on teostatud.

16 ) Kooskõlas täiendavaid pensioniskeeme reguleerivate siseriiklike sätetega võivad liikmesriigid tööturu osapoolte ühise taotluse korral usaldada neile käesoleva direktiivi kollektiivlepinguid käsitlevate sätete rakendamise, tingimusel et võetakse liikmesriigid võtavad vastu kõik vajalikud sätted, mis võimaldavad neil igal ajal tagada käesoleva direktiiviga nõutavad tulemused,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva direktiivi eesmärk on hõlbustada töötajate vaba liikumise õiguse kasutamist ja hõlbustada töötajate kutsealast liikuvust kutsealase liikuvuse õiguse kasutamist ühe liikmesriigi piires , vähendades teatavate täiendavaid pensioniskeeme reguleerivate käsitlevate eeskirjadega tekitatud takistusi liikmesriikides seoses töösuhtega .

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Käesolevat direktiivi kohaldatakse täiendavate pensioniskeemide suhtes, välja arvatud pensioniskeemid, mis on hõlmatud määrusega (EMÜ) nr 1408/71[11] .

2. Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste juhtude suhtes:

a) täiendavad pensioniskeemid, mis käesoleva direktiivi jõustumiskuupäeval ei võta enam vastu aktiivseid liikmeid ning jäävad neile suletuks;

b) täiendavad pensioniskeemid, mille suhtes kohaldatakse vastavalt riiklikele õigusaktidele loodud haldusasutuste või õigusasutuste sekkumismeetmeid, sealhulgas ka lõpetamistoiminguid, mille eesmärk on säilitada või taastada nende finantsolukord. Kõnealune välistamine lõpeb sekkumistegevuste lõppedes;

c) maksejõuetusevastased skeemid, hüvitusskeemid ja riiklikud reservfondid.

Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „täiendav pension” – vanaduspension, invaliidsus- ja toitjakaotuspensionid, mis on ette nähtud sise riiklike õigusaktide ja tavade kohaselt asutatud täiendava pensioniskeemi eeskirjadega ja mis täiendavad või asendavad riiklike sotsiaalkindlustusskeemide poolt samade riskide puhul ette nähtud hüvitisi ;

b) „täiendav pensioniskeem” – igasugune riikliku õiguse ja riiklike tavade kohaselt asutatud ning töösuhtega seotud tööandja vanaduspensioni skeem, nt muu hulgas ka grupikindlustusleping või ühe või mitme tegevusala või sektori raames kokkulepitud põlvkondadevaheline ümberjaotusskeem, kapitaliseeritud skeem või pensionilubadus ettevõtte eelarvereservist või mis tahes muu võrreldav või kollektiivne skeem, töötajatele või füüsilisest isikust ettevõtjatele täiendava pensioni kindlustamiseks;

c) „ aktiivsed liikmed” – isikud töötajad , kellele nende kutsetegevus praegune töösuhe mõne täiendava pensioniskeemi sätete kohaselt annab või peaks andma õiguse omandamistingimuste täitmise korral õiguse täiendavale pensionile;

d) „ tagatud pensioniõigus” – mis tahes omandamistingimuste täitmise järel omandatud hüvitised, millele skeemiga liitunud isikul või muudel õigustatud isikutel võib olla õigus täiendavale pensionile vastavalt täiendava pensioniskeemi eeskirjadele või asjakohasel juhul vastavalt riiklikele õigusaktidele;

d a) „ omandamisaeg” – riiklikes õigusaktides või täiendava pensioniskeemi eeskirjades nõutav skeemi aktiivse liikmelisuse aeg, mis on vajalik täiendava pensioni õiguse saamiseks;

e) töösuhte lõppemine – otsus lõpetada töösuhe;

f) „lahkuv töötaja” – skeemi aktiivne liige, kelle praegune töösuhe lõpeb töötaja, kes enne pensioni saamise tingimuste täitumist lõpetab töösuhte, mille alusel tal on kogunenud pensioniõigused või mille alusel ta oleks võinud need õigused omandada, kui ta oleks töösuhet jätkanud muul põhjusel kui tema täiendava pensioni saamise tingimuste täitumine ;

g) kaasaskantavus – töötaja võimalus omandada ja säilitada pensioniõigusi, kui ta kasutab vaba liikumise õigust või kutsealase liikuvuse õigust;

h) „lahkunud liige” – iga aktiivne liige , varasem skeemi liige, kellel on pensioniõigusi, mis on seisma jäänud seni, kuni on täidetud täiendavas pensioniskeemis tagatud pensioniõigused, , kuni on täidetud täiendava pensioni saamise tingimused kuid kes ei ole enam kõnealuse skeemi aktiivne liige ja kellele veel ei maksta selle skeemi alusel täiendavat pensioni;

i) „seisvad pensioniõigused” – tagatud pensioniõigused, mis säilivad skeemis, milles skeemist lahkunud pensioniõiguste omanik need omandas kogus kes hakkab sellest täiendavast pensioniskeemist saama pensioni siis, kui asjaomased tingimused on täidetud ;

j) ülekandmine „ seisvate pensioniõiguste väärtus” – pensioniõiguste kapitalimaksumus, mis arvutatakse välja vastavalt riiklikele õigusaktidele ja tavadele. täiendava pensioniskeemi poolne kapitalimakse, mis vastab täielikult või osaliselt selles skeemis omandatud pensioniõigustele; seda kapitali võib üle kanda mõnda uude täiendavasse pensioniskeemi või muusse finantsasutusse, mis annab pensioniõigusi .

Artikkel 4

Õiguste omandamise tingimused

Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, tagamaks, et:

a) kui töösuhte lõppemise ajaks ei ole veel omandatud pensioniõigusi, makstakse töötajale tagasi või kantakse üle kõik tema tehtud või tema nimel tehtud sissemaksed aktiivne liikmelisus sõltub töötamisajast, kõnealune aeg ei tohi ületada ühte aastat ;

b) kui skeemi aktiivse liikme puhul on tagatud pensioniõiguste omandamiseks omandatud ette nähtud miinimumvanus, ei tohi see iga ületada olla üle 21 eluaasta;

c) töötaja võib liituda täiendava pensioniskeemiga hiljemalt pärast ühe aasta pikkust töötamist või vajaduse korral hiljemalt siis, kui ta jõuab nõutavasse miinimumikka kui kohaldatakse omandamisaega, ei tohi see skeemi üle 25-aastaste aktiivsete liikmete puhul olla ühelgi juhul pikem kui üks aasta. Skeemi alla 25-aastaste aktiivsete liikmete puhul ei tohiks omandamisaeg olla pikem kui viis aastat ;

d) kui lahkuv töötaja omandab pensioniõigused hiljemalt siis, kui ta on olnud skeemi liige kaks aastat pole töösuhte lõpetamisel veel omandanud tagatud pensioniõigusi, maksab täiendav pensioniskeem tagasi lahkuva töötaja tehtud maksed või tööandja poolt töötaja nimel tehtud maksed vastavalt riiklikele õigusaktidele või kollektiivlepingutele või -lepetele, ning kui töötaja kannab investeerimisriski, siis nendest maksetest tuleneva investeeringuväärtuse ;

e) liikmesriikidel peab olema võimalus lubada tööturu osalistel kehtestada kollektiivlepingutega teistsuguseid sätteid, kui kõnealused sätted pakuvad töötajatele ja skeemi aktiivsetele liikmetele vähemalt samaväärset kaitset.

Artikkel 5

Seisvate pensioniõiguste säilitamine

- 1 . Vastavalt lõigetele 2 ja 3 võtavad liikmesriigid vastu vajalikud meetmed, et tagada lahkuvate töötajate tagatud pensioniõiguste säilitamine täiendavates pensioniskeemides, milles need omandati. Kõnealuste õiguste algne väärtus lõike 1 tähenduses arvutatakse välja ajast, kui lahkuva töötaja töösuhe lõpeb.

1. Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed, et tagada pensioniskeemi eeskirjade või tavade laadi silmas pidades seisvate pensioniõiguste või nende väärtuste kohtlemine samal viisil kui skeemi aktiivsete liikmete õiguste väärtuste puhul, või juba makstavate pensionihüvitiste arendamine või muud vahendid, mida peetakse õiglaseks kohtlemiseks, et vältida lahkuvale töötajale ebasoodsa olukorra tekkimist nagu näiteks:

a) täiendavas pensioniskeemis olevaid pensioniõigusi vaadeldakse nimisummana või

b) lahkunud liige saab ka edaspidi kasu pensioniskeemi intressimäärast või täiendava pensioni maksja tuletatud investeeringutasuvusest või

c) seisvate pensioniõiguste väärtust kohandatakse vastavalt inflatsioonimäärale või palgatasemele, mille suhtes võidakse kohaldada riiklike õigusaktidega kehtestatud või tööturu osaliste kokkulepitud proportsionaalseid piiranguid.

2. Liikmesriigid võivad täiendavatel pensioniskeemidel lubada mitte säilitada omandatud hoida lahkuva töötaja tagatud õigusi, vaid kanda need üle või maksta välja kapital, mis vastab omandatud õigustele, kui need õigused mis on samaväärne lahkuva töötaja tagatud pensioniõiguste väärtusega, kui tagatud pensioniõiguste väärtus ei ületa asjaomase liikmesriigi kehtestatud ülempiiri. Liikmesriik teavitab komisjoni kohaldatavast ülempiirist.

3. Liikmesriikidel peab olema võimalus lubada tööturu osalistel kehtestada kollektiivlepingutega teistsuguseid sätteid, kui kõnealused sätted pakuvad lahkuvatele töötajatele ja lahkunud liikmetele vähemalt samaväärset kaitset.

Artikkel 6

Ülekantavus

1. Kui kapitali ei maksta välja vastavalt artikli 5 lõikele 2, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, tagamaks, et kui töötaja ei ole uuel töökohal kaasatud samasse täiendavasse pensioniskeemi, võidakse sellekohase taotluse korral nõustuda tema omandatud pensioniõiguste ülekandmisega liikmesriigi piires või mõnda muusse liikmesriiki hiljemalt 18 kuud pärast töösuhte lõppemist.

2. Liikmesriigid peavad kooskõlas riiklike tavadega tagama, et juhul kui ülekantavate omandatud õiguste väärtus sõltub kindlustusmaatemaatilistest arvutustest või intressimäärade rakendamisest, ei kahjusta see lahkuva töötaja huve.

3. Täiendav pensioniskeem, kuhu ülekanne tehakse, ei sea ülekantud õiguste omandamisele tingimusi ja säilitab neid õigusi vähemalt samas ulatuses kui artikli 5 lõikes 1 osutatud seisvaid õigusi.

4. Kui ülekandega kaasneb halduskulude tasumine, võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, et vältida nende kulude ebaproportsionaalsust võrreldes lahkuva töötaja liikmeksolekuajaga.

Artikkel 76

Teave

1. Ilma et see piiraks direktiivi 2003/41/EÜ artiklist 11 tulenevate kohustuste täitmist tööandjapensioniasutuste poolt seoses anda skeemi liikmetele ja pensionisaajatele teabega teavet , võtavad liikmesriigid vajalikud meetmed, tagamaks, et skeemi aktiivsed liikmed saavad vastava taotluse esitamisel teavet , täiendava pensioniskeemi haldusjuht teavitab töötajaid kuidas mõjub töösuhte lõppemine lõppemise mõjust nende täiendavatele pensioniõigustele vastavalt lõikele 2 .

2. Töötajatele Skeemi aktiivsetele liikmetele , kes seda taotlevad, edastatakse mõistliku tähtaja jooksul teave. Eelkõige seostub see järgmisega:

a) täiendavate pensioniõiguste omandamise tingimused ning töösuhte lõppemise tagajärjed nende kohaldamisele;

b) töösuhte lõppemise korral ettenähtud pensionihüvitised nende tagatud pensioniõiguste väärtus või tagatud pensioniõiguste hinnang, mis on koostatud kuni 12 kuud varem kui taotluse kuupäev; ja

c) seisvate pensioniõiguste edasise käsitlemise säilitamise tingimused;

d) omandatud õiguste ülekandmise tingimused.

3. Seisvate pensioniõiguste omanik saab vastava taotluse esitamisel täiendava pensioniskeemi haldusjuhilt Lahkunud liikmetele tuleb nende vastava taotluse korral anda teavet oma seisvate pensioniõiguste kohta ning kõigi asjaomast pensioniskeemi reguleerivates eeskirjades tehtud muudatuste kohta järgmiste küsimuste kohta:

a) nende tagatud pensioniõiguste väärtus või tagatud pensioniõiguste hinnang, mis on koostatud kuni 12 kuud varem kui taotluse kuupäev; ja

b) seisvate pensioniõiguste säilitamise tingimused;

4. Käesolevas artiklis osutatud Teave edastatakse selgelt ja mõistliku tähtaja jooksul kirjalikus ja arusaadavas vormis .

Artikkel 8 7

Miinimumnõuded – tagasiulatuva mõju puudumine

1. Liikmesriigid võivad töötajate pensioniõiguste omandamise ja lahkuvate töötajate täiendavate pensioniõiguste säilitamise kaasaskantavuse kohta vastu võtta või säilitada soodsamaid sätteid kui käesoleva direktiiviga ettenähtud sätted.

2. Käesoleva direktiivi rakendamisega ei saa mingil juhul õigustada täiendavate pensioniõiguste kaasaskantavuse olemasolevate lisapensioni saamise ja säilitamise õiguste praeguse taseme vähendamist liikmesriikides.

Artikkel 9 8

Rakendamine

1. Liikmesriigid võtavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid vastu hiljemalt 1. juulil 2008 [… (2 aastat pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist)] või võivad teha tööturu osapooltele nende ühise taotluse korral ülesandeks käesoleva direktiivi kollektiivlepinguid käsitlevate sätete rakendamise tagavad, et tööturu osalised võtavad selleks kuupäevaks kasutusele kokkuleppes nõutavad sätted . Sel juhul tagavad nad , et hiljemalt 1. juulil 2008 on tööturu osapooled kehtestanud omavahelise kokkuleppe teel vajalikud sätted , kusjuures asjaomased Liikmesriigid peavad võtma kõik meetmed, mis võimaldaksid neil alati tagada käesoleva direktiiviga kehtestatud tulemused. Nad teavitavad sellest viivitamata komisjoni.

2. Olenemata lõike 1 kohaldamisest võivad liikmesriigid vajaduse korral saada artiklis artiklites 4 d ja 5 osutatud eesmärgi saavutamiseks 60 kuud ajapikendust alates 1. juulist 2008 [… (2 aastat pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist)] . Liikmesriik, kes soovib seda ajapikendust kasutada, teatab sellest komisjonile, märkides ära asjaomased sätted ja skeemid ning konkreetsed põhjendused, mis õigustavad ajapikenduse taotlemist.

3. Olenemata lõike 1 kohaldamisest ning selleks, et võtta arvesse täiendavate pensioniskeemide rahalise jätkusuutlikkusega seotud nõuetekohaselt põhjendatud eritingimusi, võivad liikmesriigid vabastada artikli 6 lõike 1 kohaldamisest ümberjaotuse põhimõttel töötavad skeemid, abikassad ( Unterstützungskassen Saksamaal) ning äriühingud, kes kasutavad eelarve reserve oma töötajatele pensionide maksmiseks. Iga liikmesriik, kes soovib seda võimalust kasutada, teatab sellest viivitamata komisjonile, märkides ära asjaomased skeemid ning konkreetsed põhjendused, mis õigustavad sellist vabastamist, samuti võetud või kavandatud meetmed kõnealustest skeemidest tulenevate pensioniõiguste ülekantavuse parandamiseks.

4 . Kui liikmesriigid kõnealused normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

5. Liikmesriigid teatavad komisjonile artikli 5 sätete rakendamiseks võetud meetmetest.

Artikkel 10 9

Aruanne

1. Alates 1. juulist 2008 […(2 aastat pärast käesoleva direktiivi vastuvõtmist)] koostab komisjon iga viie aasta järel liikmesriikidelt saadud teabe põhjal aruande nõukogule, Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja regioonide komiteele .

2. Hiljemalt 10 aastat pärast 1. juulit 2008 koostab komisjon eriaruande Esimeses aruandes käsitletakse direktiivi rakendamist ning see sisaldab eriaruannet , Selle põhjal esitab komisjon vajadusel ettepaneku, milles sisalduvad käesoleva direktiivi muudatused, mis on vajalikud võrdse kohtlemise tagamiseks omandatud pensioniõiguste ülekantavuse osas kapitaliseeritud skeemidega liitunud töötajate ja artikli 9 lõikes 3 osutatud skeemidega liitunud töötajate vahel milles vaadatakse üle töötajate täiendavatele pensioniõigustele vastava kapitali ülekandmise tingimused . Kõnealuse aruande põhjal uurib komisjon vajadusel võimalusi teha ettepanek, mis hõlmab kas käesoleva direktiivi või muude õigusaktide muudatusettepanekuid, mis võivad olla vajalikud, et vähendada veelgi töötajate liikuvust takistavaid täiendava pensioni kogumise eeskirjadest põhjustatud asjaolusid.

Artikkel 1110

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 1211

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[1] Direktiiv 2003/41/EÜ tööandjapensioni kogumisasutuste tegevuse ja järelevalve kohta.

[2] Nõukogu direktiiv 80/987/EMÜ töötajate kaitset tööandja maksejõuetuse korral käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta, muudetud direktiiviga 2002/74/EÜ

[3] ELT C […], […], lk […].

[4] ELT C […], […], lk […].

[5] ELT C […], […], lk […].

[6] EÜT L 149, 5.7.1971, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 631/2004 (ELT L 100, 6.4.2004, lk 1).

[7] EÜT L 74, 27.3.1972, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 77/2005 (ELT L 16, 20.1.2005, lk 3), mis tunnistatakse kehtetuks määruse (EÜ) 883/04 jõustumisega.

[8] EÜT L 209, 25.7.1998, lk 46.

[9] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. märtsi 2001. aasta direktiiv kindlustusseltside saneerimise ja likvideerimise kohta (EÜT L 110, 20.4.2001, lk 28).

[10] ELT L 235, 23.9.2003, lk 10.

[11] Tunnistatakse kehtetuks ja asendatakse määruse (EÜ) 883/04 jõustumisega.