ET Euroopa Liidu Teataja C 86/7

Põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitset käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 6 lõike 2 kohase muudatustaotluse avaldamine

(2007/C 86/03)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada muudatustaotluse kohta vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväite kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamisest.

MUUDATUSTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) NR 510/2006

Muudatustaotlus vastavalt artiklile 9 ja artikli 17 lõikele 2

“PROSCIUTTO DI PARMA”

EÜ NR IT/PDO/117/0067/09.06.1998

KPN ( X ) KGT ( )

Taotletav(ad) muudatus(ed)

Pealkiri (pealkirjad) tehnospetsifikaadis:

Nimi Kirjeldus Geograafiline piirkond Päritolutõend X Tootmismeetod Seos piirkonnaga Märgistamine X Riiklikud nõuded

Muudatus(ed)

Tootmismeetod

“Prosciutto di Parma ”minimaalne tarbimisele eelnev vinnutamisaeg ühtlustatakse kõigi suuruste puhul 12 kuule.

Riiklikud nõuded

Kustutatud on kõik viited nõukogu määruse (EMÜ) nr 2081/92 (2) vastuvõtmise kuupäevast varasematele õigusaktidele ja menetlustele, mis on ühenduse olemasolevate õigusnormide seisukohalt õigusvastased.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) NR 510/2006

“PROSCIUTTO DI PARMA”

EÜ NR IT/PDO/117/0067/09.06.1998

KPN ( X ) KGT ( )

Käesolevas kokkuvõttes esitatakse teabe andmise eesmärgil spetsifikaadi põhipunktid.

1. Liikmesriigi vastutav asutus:

Nimi: Ministero Politiche Agricole e Forestali Aadress: Via XX Settembre, 20 I–00187 Roma Tel: (39) 06 481 99 68 Faks: (39) 06 42 01 31 26 E-post: QTC3@politicheagricole.it

2. Rühm:

Nimi: Consorzio del Prosciutto di Parma Aadress: Via Marco dell'Arpa, 8/b I–43100 Parma Tel: (39) 0521 24 39 87 Faks: (39) 0521 24 39 83 E-post: — Liikmed: tootjad/töötlejad ( X ) muud ( )

3. Toote tüüp:

Klass 1.2. Lihatoode

4. Spetsifikaat:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 4 lõikega 2 ettenähtud nõuete kokkuvõte)

4.1. Nimetus: “Prosciutto di Parma”

4.2. Kirjeldus:

— Laagerdatud toorsink.

— Märgistatud kamarale tehtud põletusmärgiga.

— Väliskuju ümar: distaalse osata (jalata), väliste vigadeta, mis võiksid rikkuda toote välimust, ning katmata lihaspinda on alates reieluupeast (pähkeltükk) kõige rohkem kuus sentimeetrit (lühike trimmimine).

— Kaal: tavaliselt kaheksa kuni kümme kilogrammi, aga mitte alla seitsme.

— Lõikepinna värvus: ühtlane, roosast punaseni, mille vahel on rasvkoe lumivalged viirud.

— Lõhn ja maitse: õrna ja maheda, vähesoolase maitse ning iseloomuliku lõhnaga.

— Toode vastab kindlatele analüütilistele niiskus-, soolasus- ja proteolüütilistele parameetritele.

— Pärast põletusmärgi tegemist võib Prosciutto di Parma't turustada kas tervelt, ilma kondita ning eri kuju ja kaaluga tükkidena pakendatult või viilutatult ja asjakohaselt pakendatult.

4.3. Geograafiline piirkond: Prosciutto di Parma't töödeldakse Parma provintsis asuval piiritletud alal, mis hõlmab Parma provintsi (Emilia-Romagna maakond, Itaalia) Via Emiliast lõuna pool asuvat territooriumi, mis jääb Via Emiliast vähemalt viie kilomeetri kaugusele ega asu kõrgemal kui 900 meetrit. Kõnealune ala on ida poolt piiratud Enza jõega ja lääne poolt Stirone jõega.

Tooraine on pärit töötlemispiirkonnaga võrreldes laiemalt geograafiliselt alalt, mis hõlmab järgmiste maakondade haldusterritooriume: Emilia-Romagna, Veneto, Lombardia, Piemonte, Molise, Umbria, Toscana, Marche, Abruzzo ja Lazio (Itaalia).

4.4. Päritolutõend: Tooraine saamiseks on olemas erinõuded nii tõugudele, loomade söötmissüsteemidele kui ka kasvatustingimustele. Kõnealuste nõuete täitmine tagatakse erilise kontrollisüsteemiga, millele eelnevalt tunnustatud ja kvalifitseeritud loomakasvatajad, tapamajad ja tootjad peavad alluma, läbides kontrollimenetluse ning tegutsedes identifitseerimis-, tunnustamis- ja sertifitseerimissüsteemi alusel.

Tunnustatud loomakasvatajad panevad kõikide sigade tagumistele kintsudele kolmekümne päeva jooksul pärast nende sündimist kustumatu templi, millel on esitatud sea identifitseerimiskood. Loomakasvataja on kohustatud väljastama kõigi tapale minevate sigade kohta tõendi, mis tõendab, et nende kasvatusetapi kohta käivad nõuded on täidetud.

Värsketele Prosciutto di Parma valmistamiseks ettenähtud reietükkidele tuleb tapamajas panna kustumatu tempel, mis kontrolliasutuse juhtnööride järgi põletatakse nahale nii, et see oleks selgesti nähtav. Tapamajas pannakse värsketele reietükkidele, mis on saadud sinna koos eelmises lõigus kirjeldatud tõendiga saadetud sigadelt, kustumatu tempel, kui õigusnormide täitmine on kindlaks tehtud. Templil on tapmiskohaks oleva tapamaja identifitseerimiskood. Tapamaja on kohustatud lisama iga värske reietüki juurde, millele ta on löönud käesolevas punktis kirjeldatud templi, loomakasvataja eelmise lõigu kohaselt väljastatud vormikohase tõendi eksemplari või koopia.

Prosciutto di Parma kaitstud tootmiseks võib saata üksnes värskeid, tunnustatud tapamajast pärit reietükke, millele on löödud kustumatu tempel ja lisatud nõutavad dokumendid. Iga kord, kui tunnustatud ettevõttesse saabuvad Prosciutto di Parma valmistamiseks ettenähtud värsked reietükid, kontrollib kontrolliasutuse ametnik, kas eespool kirjeldatud templid ja dokumendid on olemas.

Värskete reietükkide soolamisel tuleb neile panna metallpitser, mis tõendab töötlemise alguse kuupäeva. Pitseri paigaldamise eest vastutab tootja ning seda tuleb teha enne soolamist, nii et pitser jääks alaliselt nähtavaks. Pitseril on valmistamise alguse kuu ja aasta.

Laagerdamise lõpul viibivad kontrolliasutuse töötajad tootele märgi põletamise juures (põletusmärk kujutab stiliseeritud viietipulist krooni, mille keskele ellipsi sisse on kirjutatud kohanimi PARMA) ja nad peavad olema eelnevalt veendunud, et singid vastavad nõuetele. Märgi juurde kuulub ka tähtnumbriline märk, mis tähistab tootmisettevõtet.

Lõpptootel on niisiis järgmised märgid: tätoveering, mis tähistab loomakasvatusettevõtet, kust siga pärines; kustumatu tempel, mis tähistab tapamaja, kus valmistati värske reietükk; töötlemise algust tähistav metallpitser, mis on paigaldatud tootmisettevõttes; sama ettevõtte tootele laagerdamise lõpus põletatud märk, mille järgi saab kindlaks teha ettevõtte, kus sinki töödeldi.

4.5. Tootmismeetod: Tehnospetsifikaat sätestab muu hulgas tooraine kohta, et Prosciutto di Parma't saab valmistada ainult vähemalt üheksakuustest, 160 kg raskustest (lubatud kõikumine 10 %) ja analüütiliselt välja töötatud dieedi järgi toidetud sigadest, kes kuuluvad järgmisesse tõugu: vastavalt Itaalia tõuraamatule (Libro Genealogico Italiano) parandatud traditsiooniliste standardtõugude Large White ja Landrace puhtatõulised sead või hübriidid; vastavalt Itaalia tõuraamatule parandatud Duroci hübriidid; muudest tõugudest sead, ristandid ja hübriidid, kui need vastavad selektsiooni- ja ristamismudelitele, mille eesmärgid ei ole vastuolus Itaalia tõuraamatu ettekirjutustega lihasea tootmise kohta.

Prosciutto di Parma tootmiseks kasutataval toorainel (värsked reietükid) peavad olema järgmised omadused:

rasva koostis: hinnatakse joodiarvu ja/või linoolhappesisalduse määramise teel; seda määratakse nii reietüki nahaaluse rasvkoe (panniculus adiposus) seesmisel kui ka välimisel kihil. Ühegi proovi joodiarv ei tohi olla suurem kui 70 ning linoolhappesisaldus suurem kui 15 %;

rasvakiht: värske trimmitud reietüki välisküljel asuva rasva paksus, mida mõõdetakse reieluupea suhtes vertikaalselt, peaks 7–9 kilogrammi kaaluva Prosciutto di Parma tootmiseks kasutataval värskel reietükil olema umbes 20 millimeetrit ja üle üheksa kilogrammi kaaluva Prosciutto di Parma tootmiseks kasutataval värskel reietükil umbes 30 millimeetrit.

Rasvakihi paksus ei tohi kõnealuse kahe kategooria värskete reietükkide puhul olla siiski mingil juhul väiksem kui vastavalt 15 millimeetrit ja 20 millimeetrit, kamar kaasa arvatud. Igal juhul peab reietükki ümbritsema selline rasvakiht, mis takistaks kamara lahtitulekut selle all asuva lihaskoe küljest.

Värsked trimmitud reietükid peaksid eelistatavalt kaaluma 12–14 kilogrammi, kuid mitte mingil juhul alla kümne kilogrammi.

Värskeid reietükke ei tohi säilitamiseks peale jahutamise mingil viisil töödelda, kaasa arvatud külmutada; jahutamine tähendab, et reietükke tuleb ladustamise ja transportimise ajal säilitada -1 °C kuni +4 °C juures; kasutada ei tohi reietükke, mis on saadud vähem kui 24 tundi ja rohkem kui 120 tundi tagasi tapetud sigade küljest.

Värske tapamajast tulnud reietükk peab läbima kindlad töötlemisetapid, mille käigus lisatakse reietükile üksnes meresoola, ning töötlemine kestab vähemalt 12 kuud; etapid on järgmised: eraldamine, jahutamine, trimmimine, soolamine, seismine, pesemine ja kuivatamine, eellaagerdamine, puhastamine, rasvatamine, laagerdamine, viilutamine ja pakendamine.

Singitootmisettevõtted ning viilutamis- ja pakendamistöökojad peavad asuma punktis 4.3 piiritletud geograafilises piirkonnas, seega peavad kõik tooraine töötlemise etapid toimuma kõnealuses piirkonnas. Kõik seakasvatusettevõtted, mille sigadelt saadakse Prosciutto di Parma valmistamiseks ettenähtud reietükid, kõnealuste reietükkide valmistamise loaga tapamajad ning tükeldustöökojad, mis võivad olla kaitstud tootmisahela lülideks, peavad asuma tooraine päritolupiirkonnas, mida on kirjeldatud punktis 4.3.

Pärast põletusmärgi paigaldamist võib Prosciutto di Parma't turustada tervelt, ilma kondita ning eri kuju ja kaaluga tükkidena pakendatult või viilutatult ja asjakohaselt pakendatult. Viimasena osutatud juhul tohib nii viilutada kui ka pakendada üksnes tüüpilises tootmispiirkonnas ning punktis 4.8 kirjeldatud eeskirjade kohaselt peab pakendile olema kustumatult ja eemaldamatult paigaldatud kaitstud päritolunimetuse tunnusmärk; kõnealune säte on vajalik, et tagada Prosciutto di Parma'le tüüpilised kvaliteediomadused ja toote täielik jälgitavus.

4.6. Seos: Prosciutto di Parma erilised omadused ning kõrgete kvaliteedi-, hügieeni- ja toiduohutusstandardite järgimine sõltuvad kõik olulisel määral keskkonnatingimustest ning loodus- ja inimteguritest. Tooraine ja päritolunimetusega sink (prosciutto) on omavahel tihedalt seotud ning mõlemad on omakorda seotud selle geograafilise ala tootmisalase, majandusliku ja ühiskondliku arenguga, mis määrab nende kordumatud eriomadused, sest tooraine kõnealused omadused on väga iseloomulikud just sellele eespool piiritletud geograafilisele makropiirkonnale. Vaadates Põhja ja Kesk-Itaalia ajalukku alates etruskide ajajärgust kuni tänapäevani, eristuvad täiskasvanult tapetavate lihasigade kasvatamise arengu käigus seakasvatuse eri etapid. Kõnealune protsess algas omamaiste ja piirkonnale omaste tõugudega, arenes edasi koos keskkonna-, ühiskonna- ja majandustingimustega (eriti tänu teraviljakasvatuse ja piima töötlemisele, mis iseloomustavad toitlustussüsteeme) ning saavutas järk-järgult päritolunimetusega toote — singina — oma loomuliku ja ühese tootmiseesmärgi.

Kõnealuses piiritletud geograafilises makropiirkonnas asuvad üksikud väiksema ulatusega alad, mis on tänu ainulaadsetele ja kordumatutele tingimustele ning inimeste erilisele pühendumusele ja võimetele kujunenud päritolunimetusega singi tootmispiirkonnaks.

Üks eespool kirjeldatud väiksema ulatusega ala on Prosciutto di Parma tootmispiirkond, Parma provintsi väike osa, mida kirjeldatakse tehnospetsifikaadi lõikes C. Kõnealust mikroala iseloomustavad tema asukohaga seotud ainulaadsed ökoloogilised, kliima- ja keskkonnatingimused ja tuul, mis tuleb Versilia rannikult, maheneb Val di Magra oliivi- ja männisalude vahel, muutub Apenniinide kurudes kuivemaks ning saabub kastanite aroomiga lõhnastatuna kohale, et Prosciutto di Parma't kuivatada ja anda sellele erakordselt mahe maitse.

Tänu ainulaadsetele ja kordumatutele keskkonnatingimustele ning sealsete inimeste pühendumusele ja oskustele on kõnealuses piirkonnas sündinud suurepäraste kvaliteediomadustega toode, Prosciutto di Parma.

4.7. Kontrolliasutus:

Nimi: Istituto Parma Qualità Aadress: via Roma, 82/b-c Langhirano (Parma) (Italia) Tel: (39) 0521 86 40 77 Faks: (39) 0521 86 46 45 E-post: ipqsegretaria@libero.it

4.8. Märgistus: Esmane Prosciutto di Parma tunnusmärk, mis eristab seda turul isegi siis, kui seda ei ole etiketiga märgistatud, on “hertsogikroon ”(stiliseeritud viietipulist krooni kujutav põletusmärk, millele on lisatud kohanimi “Parma”), millel on seega nii Prosciutto di Parma eraldusmärgise kui ka kvaliteedimärgi väärtus ja kaks funktsiooni: esiteks eristada toodet muudest toorsinkidest, tagades selle autentsuse, teiseks tagada, et toode on läbinud kõik ettenähtud tootmisfaasid ning et kõik kõnealused faasid on asjaomaste isikute poolt kindlaks tehtud.

Tegelikult on päritolunimetuse kasutamine õiguspärane ja seaduslik üksnes siis, kui põletusmärk on olemas: ilma “hertsogikroonita ”ei tohi kõnesolevat nimetust kanda ei toote etiketile, pakendile ega müügidokumentidesse, samuti ei tohi seda kasutada äritehingus (ükskõik kas toodet müüakse tervelt, viilutatult ja müügipakendis või tükikaupa).

Prosciutto di Parma etiketi eristavate elementidena on etiketil kohustuslik esitada järgmised andmed:

terve, kondiga Prosciutto di Parma puhul:

— “prosciutto di Parma”, millele järgneb “denominazione di origine protetta ”;

— tootmisettevõtte asukoht;

ilma kondita tervelt või tükeldatult pakendatud Prosciutto di Parma puhul:

— “prosciutto di Parma”, millele järgneb “denominazione di origine protetta ”;

— tootmisettevõtte asukoht;

— tootmise kuupäev, kui pitser ei ole enam nähtav;

viilutatud ja müügipakendis Prosciutto di Parma puhul:

— kõigil pakenditel on ühine tunnus, mis katab 25 % pakendi ülaosa pinnast ning mis kujutab endast ülemisse vasakusse nurka paigutatud mustal taustal kolmnurka, millel on “hertsogikrooni ”märk ning tekst: — prosciutto di Parma denominazione di origine protetta ai sensi della legge 13 Febbraio 1990, no 26 e del Reg. (CE) n. 1107/96; — confezionato sotto il controllo dell'Organismo autorizzato (pakendatud volitatud asutuse järelevalve al);

— pakendamistöökoja asukoht;

— tootmise kuupäev (pitseril esitatud laagerdamise alguskuupäev).

Keelatud on kasutada omadusi kirjeldavaid sõnu, nagu “classico ”(klassikaline), “autentico ”(ehtne), “extra ”(eriline), “super ”(super) ja muid müüginimetusele lisatud tunnuseid, nimetusi ja täiendeid (välja arvatud “disossato ”(kondita) ja “affetato ”(viilutatud)), samuti muid andmeid, mida ei ole tootmise tehnospetsifikaadis konkreetselt ette nähtud.

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.

(2) EÜT L 193, 31.7.1993, lk 5.