ET    ET  
 EUROOPA  
KOMISJON 
Brüssel, 5.6.2013  
COM(2013) 341 final 
  
KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE 
2013. aasta lähenemisaruanne Läti kohta 
 
(Koostatud Läti taotlusel vastavalt Eur oopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 
lõikele 1) 
{SWD(2013) 196 final}  
 
ET 2   ET KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE 
2013. aasta lähenemisaruanne Läti kohta 
 
(Koostatud Läti taotlusel vastavalt Eur oopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 
lõikele 1) 
1. A RUANDE EESMÄRK  
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 140 lõikes 1 on sätestat ud, et vähemalt kord 
kahe aasta järel või kui seda taotleb mõni liikmesriik, mille suhtes on kehtestatud erand,
1 annavad komisjon ja Euroopa Kes kpank nõukogule aru edusammudest, mida 
liikmesriigid on teinud majandus- ja raha liiduga seotud kohustuste täitmisel. 
Viimased komisjoni ja Euroopa Keskpanga  lähenemisaruanded kõigi liikmesriikide 
kohta, mille suhtes on kehtestatud erand, võeti vastu 2012. aasta mais. 
Käesolev aruanne on koostatud Läti ta otlusel, mis esitati 5. märtsil 2013. 
Üksikasjalikum hinnang vast astikuse lähenemise oluko rrale Lätis on esitatud 
käesoleva aruande tehnilis es lisas (SWD(2013) 196). 
Komisjoni ja Euroopa Kes kpanga koostatavate aruannet e sisu on reguleeritud ELi 
toimimise lepingu artikli 140 lõikega 1. Kõn ealuse artikli kohaselt tuleb aruannetes 
vaadelda liikmesriigi õigusaktide, s ealhulgas liikmesriigi keskpanga põhikirja 
kooskõla ELi toimimise lepingu artiklitega 130 ja 131 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ja Euroopa Keskpanga (EKP) põhikirjaga (edaspidi „EKPSi/EKP 
põhikiri”). Samuti tuleb aruannetes käsitleda  seda, kas asjaomane liikmesriik on 
saavutanud püsiva vastastikuse lähenemise  kõrge taseme, tuginedes käsitlemisel 
sellele, kuidas asjaomane liikmesriik on täitnud lähenemiskriteeriume (hindade 
stabiilsus, riigi rahanduse seisund, vahe tuskursi stabiilsus, pikaajalised 
intressimäärad), ning võtte s arvesse teisi ELi toimim ise lepingu artikli 140 lõike 1 
viimases lõigus nimetatud tegureid. Nelj a nimetatud lähenemiskriteeriumi on 
üksikasjalikumalt käsitletud aluslepingutele lisatud protokollis (protokoll nr 13 
lähenemiskriteeriumide kohta). 
Majandus- ja finantskriis  on toonud üldiselt ilmsiks lüngad majandus- ja 
rahandusliidu praeguses maja nduse juhtimise süsteemis ni ng osutanud vajadusele 
paremini kasutada olemasolevaid vahende id. Praegune läbivaatamine viiakse läbi 
majandus- ja rahaliidu juhtimise reformi raam es, millega alustati kolm aastat tagasi 
eesmärgiga tagada majandus- ja rahaliidu jätkusuutlik toimimine. Lähenemise 
hindamine on kooskõlas ka laiema „Euroopa poolaasta” lähenemisviisiga, mille puhul käsitletakse terviklikult ja laiema lt majanduspoliitilisi väljakutseid rahanduse 
jätkusuutlikkuse, konkurentsivõime, finant sturgude stabiilsuse ja majanduskasvu 
tagamisel. Juhtimisreformi valdkonna ol ulised uuendused, millega tugevdatakse iga 
liikmesriigi lähenemisprotsessi ja selle jätkusuutlikkuse hindamist, hõlmavad muu hulgas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse  tugevdamist stab iilsuse ja kasvu 
pakti 2011. aasta reformiga, ja uusi vahendeid makromajandusliku 
tasakaalustamatuse järelevalve valdkonnas.  Eelkõige võetakse käesolevas aruandes 
                                                
 
1 Liikmesriikidele, kes ei ole veel täitnud euro kasutuselevõtuks vajalikke tingimusi, osutatakse kui 
liikmesriikidele, kelle suhtes kohaldatakse erandit. Taani ja Ühendkuningriik sõlmisid enne Maastrichti 
lepingu vastuvõtmist läbirääkimiste käigus euro kasutuselevõtust loobumise kokkuleppe ega osale 
majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis. 
 
ET 3   ET arvesse Läti 2013. aastal ajakoh astatud lähenemisprogrammi2 hindamist ja 
makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse häiremehhanismi aruandes 
esitatud järeldusi3. 
Lähenemiskriteeriumid  
Selleks et uurida liikmesriikide õigusaktide, sh liikmesriikide keskpankade 
põhikirja kooskõla  ELi toimimise lepingu artikliga 130 ja artikli 131 kohase nõude 
täitmise kohustusega, tuleb hinnata nende va stavust rahastamiske elule (artikkel 123) 
ja eesõiguste keelule (ar tikkel 124), kooskõla EKPSi eesmärkidega (artikli 127 lõige 
1) ja ülesannetega (artikli 127 lõige 2) ning muid aspekte, mis on seotud 
liikmesriikide keskpankade lõimumisega EKPSiga euro kasutuselevõtu ajal.  
Hindade stabiilsuse kriteerium  on ELi toimimise lepingu artikli 140 lõike 1 
esimeses taandes määratletud järgmiselt: „ hindade stabiilsuse kõrge taseme 
saavutamine […] nähtub inflatsioonimääras t, mis on hindade stabiilsuse mõttes 
lähedane kolme kõige paremaid tule musi saavutava liikmesriigi omale ”. 
Lähenemiskriteeriumide protokolli artiklis 1 on sätestatud, et „hindade stabiilsuse 
kriteerium […] tähendab, et liikmesriigil  on püsiva stabiilsust asemega hinnanäitajad 
ning keskmine inflatsioonimäär vaadelduna ühe aasta kestel enne kontrollimist ei 
ületa rohkem kui 1,5 % võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutava liikmesriigi 
määra. Inflatsiooni mõõdetakse võrreldaval  alusel tarbijahinnaindeksi abil, võttes 
arvesse riiklike määr atluste erinevust ”4. Püsivuse nõue tähendab, et rahuldav 
inflatsioonitase tuleb saavutada pi gem tänu sisendkulude ja muude hindu 
struktuurselt mõjutavate tegurite dünaamik ale, mitte ajutiste tegurite mõjul. 
Seepärast hõlmab lähenemise hindamine in flatsiooniväljavaateid mõjutavate tegurite 
hindamist ning seda täiendatakse viitega komisjoni talituste hiljutisele inflatsiooniprognoosile
5. Samuti hinnatakse aruandes, kas on tõenäoline, et riik 
saavutab järgnevate kuude jooksul kontrollväärtuse.  
Inflatsiooni kontrollväärtuseks 2013. aasta aprillis arvutati 2,7 %, võttes aluseks 
Rootsi, Läti ja Iirimaa, kui kolme kõig e paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi 
näitajad6.  
Põhjendatud on mitte võtta parimate näit ajate määramisel arvesse riike, mille 
intressimäärasid ei käsitada teiste riik ide puhul asjakohase võrdlusalusena. Sellised 
kõrvalekaldega riigid on varem ki ndlaks määratud 2004. ja 2010. aasta 
lähenemisaruannetes,7 kuna nende inflatsioonimäärad erinesid oluliselt euroala 
                                                 
2 Kättesaadav aadressil:  
http://ec.europa.eu/economy_finan ce/economic_governance/sgp/conver gence/programmes/2013_en.ht
m 
3 Komisjon avaldas esimese häiremehhanismi aruande 2012. aasta veebruaris ja teise häiremehhanismi 
aruande (2013. aasta tsükli raames) 2012. aasta novembris. Kõnealuse kahe aruande järelduste põhjal ei 
koostatud Läti kohta makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames põhjalikku analüüsi. 
4 Hindade stabiilsuse kriteeriumi puhul mõõdetakse inflatsiooni nõukogu määr uses (EÜ) nr 2494/95 
määratletud tarbijahindade harmoneeritud indeksi alusel. 
5 Kõik käesoleva aruande kohased inflatsiooni ja muude tegurite prognoosid pärinevad komisjoni 
talituste 2013. aasta kevadprognoosist. Komisjoni talituste prognoosid põhinevad välistegureid 
käsitlevatel üldistel eeldustel ja eeldusel, et poliitik at ei muudeta, ning nende puhul võetakse arvesse 
meetmeid, mille kohta on piisavalt üksikasjalikku teavet. Kontrollväärtuse prognoosimine on seotud 
märkimisväärse ebakindlusega, kuna arvutamisel lähtutakse nende kolme riigi inflatsiooni prognoosist, 
kellel eeldatavalt peaksid asjaomasel perioodil olema parimad näitajad hindade stabiilsuse osas, suurendades sedasi võimaliku vea ülemmäära. 
6 Käesolevas aruandes on kasutatud 2013. aasta 16. maile eelnenud andmeid. 
7 Vastavalt Leedu ja Iirimaa. 
 
ET 4   ET keskmisest. Praeguses olukorras on põhjendatud mitte võtta parimate näitajate 
määramisel arvesse Kreekat, kuna kõnealuse riigi inflatsioonimäär ja profiil erinevad 
oluliselt euroala keskmise st, kajastades suurt kohandamisvajadust ja Kreeka 
majanduse erandlikku olukorda; Kreeka arve sse võtmine mõjutaks põhjendamatult 
kontrollväärtust ja seega muuda ks kriteeriumi ebaõiglasemaks8. Parimate näitajate 
määramisel võetakse Kreeka asemel arvesse Iirimaad. 
Riigi rahanduse seisundiga  seotud lähenemiskriteer ium on määratletud ELi 
toimimise lepingu artikli 140 lõike 1 teises taandes järgmiselt: „ riigi rahanduse 
stabiilsus […] nähtub n iisuguse eelarveseisundi saavutamisest, kus puudub 
eelarvepuudujääk, mis artikli 126 lõike 6 kohaselt on ülemäärane ”. Lisaks on 
lähenemiskriteeriumide protokolli artikl is 2 sätestatud, et  kõnealune kriteerium 
tähendab, et „kontrollimise ajal ei kehti liikmesr iigi suhtes asutamislepingu artikli 
126 lõikes 6 nimetatud nõukogu otsus ül emäärase eelarvepuudujäägi olemasolu 
kohta ”. Majandus- ja rahandusliidu majanduse juhtimise üldise tugevdamise osana 
tõhustati 2011. aastal riigi raha ndusega seotud teiseseid õigusakte, sealhulgas võeti 
vastu uued määrused, millega muud eti stabiilsuse ja kasvu pakti9. 
ELi toimimise lepingu artikli 140 lõike 1 kolmandas taandes on vahetuskursi 
kriteeriumi  kirjeldatud järgmiselt: „ kinnipidamine Euroopa Rahasüsteemi 
vahetuskursimehhanismiga ettenähtud normaal setest kõikumispiiridest vähemalt 
kahe aasta jooksul, devalveerim ata oma vääringut euro suhtes ”. 
Lähenemiskriteeriumide protoko lli artiklis 3 on sätestatud: „…Euroopa 
Rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis  osalemise kriteerium tähendab, et 
liikmesriik on järginud Euroopa Rahasüst eemi vahetuskursime hhanismis ettenähtud 
normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pinge teta vähemalt kahe aasta jooksul enne 
kontrollimist. Eelkõige ei tohi liikmesr iik olla sama aja jooksul omal algatusel 
devalveerinud oma raha kahepoolset keskmist kurssi euro suhtes ”10. 
Käesolevas aruandes on vastav kaheaastane periood vahetuskursi stabiilsuse 
hindamiseks ajavahemik 2011. aasta 17. maist kuni 2013. aasta 16. maini. 
Vahetuskursi stabiilsuse hindamisel võtab komisjon arvesse lisanäitajate 
suundumusi, nt välisvaluutareservide suundum used ja lühiajalised intressimäärad, 
samuti vahetuskursi stabiilsuse säili tamiseks võetud poliitikameetmete (sh 
sekkumised valuutaturul) mõju. Samuti võetakse analüüsimisel arvesse ametlike välisrahastamislepingute mõju, sealhulgas nende suurust, abi mahtu ja profiili ning võimalikke majanduspoliitilisi tingimusi. 
ELi toimimise lepingu artikli 140 lõike 1 neljanda taandega on ette nähtud, et 
„liikmesriik, mille suhtes on kehtestatud erand, peab saavutama vastastikuse 
                                                
 
8 2013. aasta aprillis oli 12 kuu keskmine inflatsioonimäär Kreekas 0,4 % ja euroalal 2,2 %, kusjuures 
vahe peaks prognooside kohaselt järgmistel kuudel veelgi suurenema. 
9 Direktiiv liikmesriikide eel arveraamistiku miinimumnõuete kohta, kaks uut määrust 
makromajandusliku järeleva lve kohta ja kolm määrust, millega muudetakse stabiilsuse ja kasvu pakti, 
jõustusid 13. detsembril 2011 (üks kahest uuest makromajanduslikku järelevalvet käsitlevast määrusest 
ja üks kolmest määrusest, millega muudetakse stabiilsuse ja kasvu pakti, hõlmavad uut euroala liikmesriikide suhtes kohaldatavat jõustamisme hhanismi). Lisaks võlakriteeriumi kaasamisele 
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusse, nähti muudatustega ette stabiilsuse ja kasvu paktis olulised 
uuendused, eelkõige kehtestati täiendavalt kulutuste  võrdlusalus, mida võetakse arvesse riigipõhiste 
keskpika perioodi eelarve-eesmärkide suunas tehtavate edusammude hindamisel. 
10 Vahetuskursi kriteeriumile vastavuse hindamisel uurib komisjon, kas vahetuskurss on jäänud 
vahetuskursimehhanismi keskmise määra lähedale; samas võib 5. aprillil 2003 ECOFINi mitteametlikul 
kohtumisel vastuvõetud ühinejariikide ja vahetuskursimehhanismi liikmesriikide ühisavalduse kohaselt 
arvesse võtta kursi tugevnemise põhjuseid. 
 
ET 5   ET lähenemise ja vahetuskursimehhanismis os alemise püsikindluse, mis peegeldub tema 
pikaajaliste intressimäärade tasemes ”. Lisaks on lähenemiskriteeriumide protokolli 
artiklis 4 sätestatud, et „ intressimäärade lähenemiskriteerium tähendab, et 
vaadelduna ühe aasta kestel enne kontro llimist on liikmesriigil olnud keskmine 
nominaalne pikaajaline intressimäär, mis ei ületa rohkem kui 2 % võrra kolme 
[hindade stabiilsuse seisukohast] kõige par emaid tulemusi saavutava liikmesriigi 
määra. Intressimäärasid mõõdetakse pikatäht ajaliste riigi võla kirjade või nendega 
võrreldavate väärtpaberite alusel, võttes  arvesse riiklike m ääratluste erinevust ”.  
Intressimäära kontrollväärtus oli 2013. aasta aprillis 5,5 %. Kont rollväärtus põhineb 
Rootsi, Läti ja Iirimaa pikaajalistel intressimääradel11. 
Tulenevalt suurtest moonut ustest Iirimaa riigivõlakir jadeturul ei võetud 2012. aasta 
lähenemisaruandes Iirimaa, kui ühe kolmest  hindade stabiilsuse seisukohast kõige 
paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi,  pikaajalisi intressimäärasid arvesse 
pikaajaliste intressimäärade kriteeriumi kontrollväärtuse arvutamisel. Pärast seda on 
Iirimaa pikaajalised intressimäärad mä rkimisväärselt lähenenud euroala teiste 
liikmesriikide intressimääradele ning Iirimaa juurdepääs võlakirjaturule oluliselt paranenud, mis osutab, et Iirimaa pikaajal ised intressimäärad on taas muutunud 
asjakohaseks võrdlusaluseks. 
ELi toimimise lepingu artikli 140 lõikega 1 on samuti ette nähtud teiste majandusliku 
lõimumise ja lähenemise seisukohalt olulis te tegurite uurimine. Nende lisategurite 
hulka kuuluvad finants- ja kaubaturu lõim umine, maksebilansi jooksevkonto ja ühiku 
tööjõukulude suundumused ning muud hinna indeksid. Viimaseid käsitletakse 
hindade stabiilsuse hindamise käigus. Lisategurid on olulised näitajad, mille alusel hinnatakse, kas liikmesriikide lõimumine eu roalaga kulgeb raskusteta, ja mis aitavad 
hinnata lähenemise jätkusuutlikkust. 
2. Õ
IGUSAKTIDE KOOSKÕLA  
Õigusaktide kooskõla kohta 2012. aasta lähe nemisaruandes antud hinnangu kohaselt 
ei ole Läti õigusaktid, eelkõige Läti Panga  (Latvijas Banka) seadus, täielikult 
kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 131 kohase nõude täitmise kohustusega. Ebakõlad on eelkõige seotud keskpanga sõltumatusega, rahastamiskeeluga ja keskpanga lõimumisega EKPSiga euro kasu tuselevõtu ajal seoses ELi toimimise 
lepingu artikli 127 lõike 2 ja EKPSi/EKP  põhikirja artikli 3 kohaste EKPSi 
ülesannetega. 
Pärast 2012. aasta lähenemisaruandes antud hinnangut töötas Lä ti valitsus koostöös 
Läti Pangaga välja Läti Panga seaduse muudatused, mille Läti parlament võttis vastu 10. jaanuaril 2013. Muudetud Läti Panga se adus on täielikult kooskõlas ELi 
toimimise lepingu artiklitega 130 ja 131. 
3. H
INDADE STABIILSUS  
Lähenemise viimasel hindamisel 2012. aastal oli 12 kuu keskmine inflatsioonimäär 
Lätis kontrollväärtusest kõrgem. 2013. aasta  aprillile eelnenud 12 kuu jooksul oli 
keskmine inflatsioonimäär Lätis 1,3 %,  mis on allapool kontrollväärtust 2,7 %. 
Prognooside kohaselt peaks see jääma kontrollväärtusest madalamaks ka järgmistel kuudel. 
                                                
 
11 2013. aasta aprillist kohaldatav kontr ollväärtus arvutatakse Rootsi, Läti ja  Iirimaa keskmiste pikaajaliste 
intressimäärade (vastavalt 1,6 %, 3,8 % ja 5,1 %) aritmeetilise keskmisena.  
 
ET 6   ET Pärast aastase THHI inflatsiooni j õudmist haripunkti 15,3 % 2008. aastal, oli 
koguinflatsioon aastatel 2009–2010 negatiivne , mis oli tingitud nominaalpalkade 
märkimisväärsest kohandumisest ja impor dihindade muutusest. Majandustsükli 
muutus ja toorainehindade tõus maailm aturul tingisid kesk mise inflatsiooni 
suurenemise -1,2 %-lt 2010. aastal 4,2 %-le 20 11. aastal; samuti aitas sellele kaasa 
kaudsete maksude suurendamine. Selle aj utise mõju kadumise tulemusel vähenes 
inflatsioon 2012. aastal 2,3 %-le ja 2013. aasta aprilliks langes aastapõhine 
inflatsioon -0,4 %-le. 
Komisjoni talituste 2013. aasta kevadpr ognoosi kohaselt peaks aastane THHI 
inflatsioon olema 2013. aastal keskmise lt 1,4 %, mis on muu hulgas tingitud 
vähenevatest energiahinda dest ja hariliku käibemaksumäära vähendamisest 1 
protsendipunkti võrra alates 2012. aasta juul ist. Seoses sisenõudluse suurenemisega 
ja elektrienergiaturu liber aliseerimisega peaks infl atsioon 2014. aastal suurenema 
keskmiselt 2,1 %-le. Läti hinnatase (2011. aastal ligikaudu 71 % euroala keskmisest) 
osutab, et pikema aja jooksul või b toimuda hinnataseme lähenemine. 
Püsiv vastastikune lähenemine tähendab, et  kontrollväärtuse järgimine tuleneb pigem 
alusnäitajatest, mitte ajutistest teguritest. Läti puhul aitas praegusele madalale 12 kuu 
keskmisele inflatsioonile kaasa käibemak sumäära vähendamine 2012. aasta juulis. 
Alusnäitajate analüüs ja asjaolu, et in flatsioon on kontrollväärtusest oluliselt 
madalam, toetavad aga arvamust, et hindade stabiilsuse kriteerium on täidetud. 
Keskpika perioodi inflatsiooni väljavaated sõltuvad eelkõige sell est, kas palgakasv 
on kooskõlas tootlikkuse kasvuga, mis eelkõige oleneb t ööturu paindlikkuse 
säilimisest. Tuleviku seisukohast on oluline, et jätkusuutlikku lähenemist ei hakkaks 
taas ohustama krediidipõhine sisenõudlus e suurenemine ja sellest tulenev 
varahindade kasv, eelkõige eluasemeturul. Sellise stsenaariumi kordumist aitavad ära 
hoida poliitikameetmed, mida Läti võttis vastuseks aastate 2008–2009 kriisile, samas 
kui varasemat ülemäärast laenukasvu s oodustanud tegurite kombinatsioon (kuhjunud 
laenunõudlus, finantssektori kiirenenud ar eng ja integratsioon, riskivahe kiire 
vähenemine) ei tohiks lähimas tu levikus tõenäoliselt enam korduda. 
Ettevõtluskeskkonna parandamine, uute investeeringute soodustamine, tööturu järelejäänud puuduste kõrvaldamine ja  konkurentsivõimeline hinnakujundus on 
esmatähtis hinnastabiilsuse tagamisel ke skpikas perspektiivis. Hindade kujunemine 
sõltub ka konservatiivse fiskaalpoliitika sä ilitamisest, sealhulgas avaliku sektori 
palkade hoidmisest mõõdukal tasemel, et  hoida sisenõudlus  alusnäitajatega 
kooskõlas ja piirata inflatsiooniootusi.  
Läti täidab hindade stabiilsuse kriteeriumi. 
 
ET 7   ET -40481216
janv-07 janv-08 janv-09 janv-10 janv-11 janv-12 janv-13Läti Kontrollväärt usJoonis 1: Läti - inflatsionikriteerium alates 2007. aastas t
 (%, 12 kuu libisev  keskmine)
M ärkus: 201 3. aasta detsembri puhul kajastavad punktid  prognoositavat 
kontrollväärtust ja 1 2 kuu ke skmist inflatsiooni riigis.
Allikad: Eurostat, komisjoni talituste 201 3. aasta kevadprognoos. 
4. R IIGI RAHANDUS  
Läti suhtes kohaldatakse praegu nõukogu ot sust ülemäärase eelarvepuudujäägi 
olemasolu kohta (nõukogu 7. juuli 2009. aasta otsus). Nõukogu soovitas Lätil kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2012.  aastaks. Valitsemissektori eelarve 
puudujääk jõudis haripunkti 8,1 % SKPst 2010. aastal, kuid vähenes seejärel 2012. 
aastal 1,2 %-le SKPst, mis oli eelkõige tingitud märkimisväärsetest eelarve 
konsolideerimise meetmetest. Komisj oni talituste 2013. aasta kevadprognoosi 
kohaselt on puudujäägi suhe SKPsse 2013. aas tal 1,2 % ja 2014. aastal 0,9 %, kui 
poliitikat ei muudeta. Valitsemissektori koguvõla suhe SKPsse vähenes 2012. aastal 
40,7 %-le ning peaks 2014. aasta lõpuks  veelgi vähenema 40,1 %-le. 
Läti allkirjastas 2012. aasta märtsis majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, 
koordineerimise ja juhtimise lepingu ning parlament kiitis 2012. aasta mais heaks vastava ratifitseerimisseaduse. Sell ega kaasneb täiendav kohustus kohaldada 
stabiilsusele suunatud ja jätkusuutlikku eel arvepoliitikat. Lisaks kiitis parlament 
viimasel lugemisel 2013. aasta jaanuaris heak s eelarvedistsipliini seaduse. Seadusega 
kehtestatakse kogu majandustsüklit hõlmavate eelarve-eesmärkide põhimõte, mille kohaselt on võrdlusaluseks struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst, ja nähakse ette 
eeskirjapõhise eelarvepoliitika raamistik, eelkõi ge piirates prots ükliliste kulutuste 
tegemist. Samuti nähakse seadusega ette  sõltumatu eelarvenõukogu asutamine, kes 
alustab tööd 1. jaanuaril 2014 ja kelle ül esandeks on kontrollida vastavust eelarve-
eeskirjadele. Eelarvedistsipliini seadus e range rakendamine on esmatähtis, et 
vähendada riske seoses eelarvepoli itika võimaliku lõdvendamisega pärast 
kohandamisprogrammi edukat rakendamist.  
Kõnealuseid suundumusi ja komisjoni ta lituste 2013. aasta ke vadprognoosi arvesse 
võttes leiab komisjon, et ülemääran e eelarvepuudujääk on kõrvaldatud ning 
eelarvepuudujääk viidud usaldus väärselt ja püsivalt alla  3 % SKPst 2012. aastal, st 
nõukogu soovitatud tähtajaks. Seepärast s oovitas komisjon nõukogul tühistada otsus 
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemas olu kohta Lätis (SEC(2013) XYZ). 
Kui nõukogu otsustab tühistada otsuse ül emäärase eelarvepuudujäägi olemasolu 
kohta Lätis, täidab Läti riigi raha nduse seisundiga se otud kriteeriumi. 
 
ET 8   ET -12
-10
-8
-6-4
-2
0
2007 2008 2009 201 0 201 1 201 2 201 3(*) 201 4(*)0102030405060
Valit semissekt ori eelarve posit sioon (vs)
Tsüklilis elt k ohandat ud eelarveposit sioon (vs)
Koguvõlg (ps)Joonis 2: Läti - valitsem issektori eelarve positsioon ja võlg
Allikas: Eurostat, komisjoni talitused.(% SKPst)
(*) Komisjoni talituste 201 3. aasta kevadprognoos.Ümberpööratud skaala
 
5. VAHETUSKURSI STABIILSUS  
Läti latt osaleb vahetuskursi mehhanismis alates 2. maist 2005, st käesoleva aruande 
vastuvõtmise ajaks rohkem kui kaheksa aas tat. Vahetuskursimehhanismiga liitumisel 
kohustusid Läti ametiasutused ühepoolselt hoidma lati kursi kõrvalekaldumist 
keskkursist ±1 % piires. Käesolevale hinnangule eelnenud kaheaastase hindamisaja 
jooksul ei ole lati vahetuskurss kaldunud kõrvale keskkursist üle ±1 % ega olnud 
surve all. Latiga kaubeldi peamiselt ühepoolselt fikseeritud vahemiku tugevamas osas, kuna Läti riigikassa konvert eeris turul suures mahus oma 
välisvaluutavahendeid. Lati vahetuskur ss nõrgenes vahemiku keskosa suunas 2012. 
aasta lõpus ja 2013. aasta alguses, tingituna  riigikassa väiksemast välisvaluuta 
pakkumisest ning euro kasutuselevõtuga seot ud turuootustest. Lisanäitajad, näiteks 
välisvaluutareservide ja lühiajaliste in tressimäärade muutus , ei näita survet 
vahetuskursile. Rahvusvahelise Valuut afondi ja ELi viimased väljamaksed 
finantsabiprogrammi raames tehti vastav alt 2010. aasta augustis  ja oktoobris. Läti 
pöördus 2011. aasta juunis tagasi rahvusvaheli sele võlakirjaturule, korraldades USA 
dollaris nomineeritud emissiooni ja tehes seej ärel täiendavaid tehinguid, mis osutab, 
et juurdepääs turule on hea.  
Läti täidab vahetuskursi kriteeriumi. 
6. P
IKAAJALISED INTRESSIMÄÄRAD  
Keskmine pikaajaline intressimäär oli Lä tis 2013. aasta aprillile eelnenud aastal 
3,8 %, mis on allapool kontrollväärtust 5,5 %. Keskmine pikaajaline intressimäär oli 
Lätis 2012. aasta lähenemise hindamisel võr dne kontrollväärtusega 5,8 % ja on alates 
sellest järk-järgult vähenenud. Läti pikaajalis te intressimäärade erinevus võrreldes 
euroala pikaajaliste võrdlusvõlakirjadega vähenes märkimisväärselt 2010. aastal, 
kuna usaldus seotud vahetuskursi vastu taastus, eelarve kons olideerimine andis 
tulemusi ja abiprogrammide vahendite konverteerimine suurendas lati likviidust. 
Pärast peatumist 2011. aastal, jätkus intressivahe vähene mine 2012. aastal, kuna turu 
usaldus Läti suhtes paranes veelgi. Ri igikassa pöördus tagasi riigisisesele 
kümneaastaste võlakirjade turule, korrald ades 2011. aasta esim esel poolel mitu 
väiksemat emissiooni. Riigikassa andis 2012. aastal välja uued kümneaastased võrdlusvõlakirjad, kuid emiteeris neid ainult suhteliselt piiratud mahus, kasutades ära 
oma soodsat likviidsusposits iooni, mis osaliselt tulene s edukatest USA dollaris 
nomineeritud emissioonidest. 
 
ET 9   ET Läti täidab pikaajaliste intressimäärade lähenemise kriteeriumi. 
7. L ISATEGURID  
Uuriti ka lisategureid, sh maksebilansi m uutust ning töö-, kauba- ja finantsturgude 
lõimumist. Pärast suurt puudujääki buumiaastatel tekkis aastatel 2008–2009 
maksebilansi ülejääk, mis 2009. aastal oli ligikaudu 11 % SKPst ja mis seejärel 
vähenes ligikaudu 1 %-le SKPst 2012. aas tal. Kaubavahetuse puudujääk vähenes 
märkimisväärselt alates 2008. aastast, kuid hakkas seoses majanduse elavnemisega 
alates 2010. aastast taas teataval määral suurenema. Reaalse efektiivse vahetuskursi 
märkimisväärne korrektsioon aastatel 2009–2010 on üldiselt säi linud ning Läti on 
jätkuvalt suurendanud ekspordi turuosa. Varasem maksebilans i tulukonto puudujääk 
muutus 2009. aastal ülejäägiks, mis kajastab  välisomanduses olevate pankade suuri 
laenukahjumite katteks teht ud eraldisi, ning jõudis taas  puudujääki 2011. aastal, mil 
enamik panku saavutas uuesti kasumlikkuse. Välismaiste otseinvesteeringute saldo paranes järk-järgult  alates 2009. aastast, kuid halv enes pisut 2012. aastal. ELi ja 
IMFi poolt 2008. aastal Läti suhtes käivitatud maksebilansi toetamise programm viidi edukalt lõpule 2012. aasta jaanuaris. Läti võt tis laenu kokku ligikaudu 
4,5 miljardit eurot 7,5 miljardist eurost, mi s oli programmi raames kättesaadav. Olles 
kindel poliitikameetmetes ja t aastunud juurdepääsus turupõh istele vahenditele, ei ole 
Läti taotlenud jätkuprogrammi. Läti täi tis 2012. aasta detsembriks Rahvusvahelise 
Valuutafondi ees programmist tulenevad rahalised kohustused, samas kui Euroopa 
Komisjonile tehtavate tagasima ksete tähtaeg on aastatel 2014–2025. 
Läti majandus on ELi majandusega tuge valt lõimunud kaubandussuhete ja 
välismaiste otseinvesteeringute kaudu, sama s kui tööturg on näidanud ELi turul väga 
suurt liikuvust ja märkimisväärset paindl ikkust, kuigi struktuurne töötus on kõrge. 
Ettevõtluskeskkonda kajastavate valitud näit ajate alusel on Läti üldiselt euroala 
liikmesriikide keskmisel tasemel. Riigi finantssektor on ELi finantssüsteemiga 
märkimisväärselt lõimunud, peamiselt tänu suurele välisomandusele 
pangandussektoris. Rahvusvahelise fi nantsabiprogrammi raames on 
märkimisväärselt tugevdatud finantsj ärelevalvet. Koos tööd siseriiklike 
järelevalveasutustega on veelgi tugevdatud. 
Lätil on pikaajaline tava ja mitu konkur entsieelist seoses mitteresidendist 
pangaklientide (peamiselt SRÜ riikide äriühingud) teenindamisega. Mitteresidendist pangaklientide järelevalve tekitab täie ndavaid väljakutseid, mis on muu hulgas 
tingitud tehingute piiriülese st laadist. Riiklik järe levalveasutus on rakendanud 
mitmed meetmed, et piirata kõnealuse ärit egevusega seotud spetsiifilist riski. 
Mitteresidendist pangaklien tide teenindamisele spetsialiseerunud pankadel peab 
olema rohkem likviidseid varasid ning ne nde suhtes kohaldat akse täiendavaid 
kapitalinõudeid. Jätkuvalt on esmatäh tis tähelepaneliku lt jälgida ohte 
finantsstabiilsusele, olla valmis võtma vajaduse korral täiendavaid reguleerivaid 
meetmeid ja sihikindlalt rakenda da rahapesuvastaseid eeskirju. 
*** 
Õigusaktide kooskõla ja lähenemiskriteer iumide täitmise kohta antud hinnangu 
põhjal ning lisategureid arvesse võttes ja  eeldades, et nõukogu järgib komisjoni 
soovitust tühistada ülemäärane eelarvepuudujää gi menetlus, leiab komisjon, et Läti 
täidab euro kasutuselevõtu tingimusi.