-eelarvelised tagatised, mis on Euroopa Investeerimispanga (EIP) grupile või teistele rakenduspartneritele Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) volituse, Euroopa Kestliku Arengu Fondi (EFSD) volituse ja EIP välislaenude andmise volituse (ELM) raames antavad tagatised. Kõigi nende vahendite raames tagab EL rakenduspartneritele (osaliselt) vahendid nende tagatud rahastamis- ja investeerimistehingutest (s.o võla- või omakapitalitehingud) tuleneva kahju katmiseks. Mitmeaastases finantsraamistikus 2021–2027 on programmis „InvestEU“ koondatud ühe ELi tagatise alla varem EFSI ja mitme teise rahastamisvahendi alla kuulunud tegevused ning tehtud osa ELi tagatisest kättesaadavaks muudele sambapõhiselt hinnatud rakenduspartneritele kui EIP grupp . Samamoodi järgneb Euroopa Kestliku Arengu Fondile (EFSD) Euroopa Kestliku Arengu Fond+ (EFSD+), mis loodi naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumenti „Globaalne Euroopa“ (NDICI) käsitleva määrusega ning mis toimib nüüd tugevdatud välisinvesteeringute kava rahastamisharuna;

Tingimuslikud kohustused on ELi võimalikud finantskohustused, mis tulenevad olemasolevatest siduvatest kohustustest või möödunud sündmustest. See, kas need tingimuslikud kohustused toovad kaasa tegelikku kahju, oleneb tuleviku sündmustest, mis ei ole täielikult ELi kontrolli all.

Käesolevas aruandes käsitletakse enne 2020. aasta lõppu tekkinud tingimuslikke kohustusi ja hinnatakse, kuidas neid täidetakse mitmeaastases finantsraamistikus 2021–2027. Seetõttu ei hõlma see taasterahastust „NextGenerationEU“ (NGEU) tulenevaid tingimuslikke kohustusi, mis on hakanud realiseeruma alles 2021. aasta jooksul ja mille jaoks on loodud täiendav finantssuutlikkus omavahendite ülemmäära ajutise tõstmise kaudu.

-kehtivas õigusraamistikus (s.o omavahendite otsus ja mitmeaastase finantsraamistiku määrus aastateks 2021–2027) on ELi finantssuutlikkus piisav, et katta liidu olemasolevad kohustused seoses nii kuluprogrammide kui ka finantsturgudega (liikmesriikide finantsabiprogrammide rahastamiseks emiteeritud võlg) isegi äärmiselt rasketes oludes.

Jätkusuutlikkuse analüüsi peamine järeldus on see, et ELi eelarves on põhimõtteliselt piisavad vahendid, et tulla toime tingimuslike kohustuste võimaliku realiseerumisega. Eelkõige:

Käesoleva dokumendi eesmärk on anda ülevaade ELi eelarvest kaetavatest tingimuslikest kohustustest seisuga 31. detsember 2020 ning ohtratest meetmetest ja kaitsemeetmetest, mis on komisjoni käsutuses, et täielikult kaitsta ELi eelarvet nendest kohustustest tuleneva võimaliku kahju eest.

See on esimene aruanne, mis antakse välja kooskõlas finantsmääruse artikli 250 nõuetega. Aruanne on koostatud koostoimes järgmiste dokumentidega:

-antud laenud ja nendega seotud võetud laenud, et anda finantsabi kolmandatele riikidele (s.o makromajandusliku finantsabi (MFA) laenud ja Euratomi laenud kolmandatele riikidele), mida rahastatakse põhimõtteliselt kompensatsioonilaenu tehingute kaudu. Konkreetselt tähendab see seda, et iga antavat laenu rahastatakse vastava ELi võlakirja kaudu, mille lõpptähtaeg, intressimäär ja tagasimaksegraafik vastavad täielikult ELi antava laenu omadele. Selle tulemusena tekib ELi võlakirjadesse investeerijatel ainult ELi krediidiriski positsioon, mitte iga üksiku laenu saanud riigi krediidiriski positsioon. ELi jaoks on kohustus tingimuslik, sest ELi võla tasumine ei eelda põhimõtteliselt ELi vahendite väljavoolu, kuna laenu saaval riigil on lepinguline kohustus tagada tuluvoog;

-antud laenud ja nendega seotud võetud laenud, et anda finantsabi ELi liikmesriikidele, s.o maksebilansi laenud, Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM) alusel antud laenud, Euratomi laenud ja eriolukorras töötuseriski leevendamiseks pakutava ajutise toetuse Euroopa rahastu (TERA) laenud. Need laenud antakse ELi liikmesriikidele sama kompensatsioonimeetodi alusel kui kolmandatele riikidele antava finantsabi puhul . Abi saavate liikmesriikide tagasimaksetest tulenev tulu suunatakse ELi võla teenindamiseks. Seda ei loeta omavahendite hulka vastava omavahendite ülemmäära raames.

Eelarvelistest tagatistest ja kolmandatele riikidele antavast finantsabist tulenevad tingimuslikud kohustused on osaliselt eraldatud ja eraldiste arvutamisel lähtutakse konservatiivsetest hinnangutest iga vahendi puhul eeldatava kahju kohta, millele lisandub marginaal, et katta osa ettenägematust kahjust.

Seevastu ELi liikmesriikidele antavast finantsabist tulenevad tingimuslikud kohustused ei ole eraldatud. ELi võetud laenud kujutavad endast ELi otseseid ja tingimusteta kohustusi. Kui abi saav liikmesriik ei suuda täita oma kohustusi ELi ees, on seega ELil õigus viimase abinõuna, kui olemasolevas eelarveraamistikus on kõik muud lahenduste leidmise võimalused ammendatud, võtta vajalik likviidsus teistelt liikmesriikidelt. Sellise tulu sissenõudmise puhul ületataks mitmeaastase finantsraamistiku ülemmäärasid, kuid järgitaks omavahendite ülemmäära.

ELi eelarve sisaldas 2020. aasta lõpus tingimuslikke kohustusi üle 93 miljardi euro seoses liikmesriikidele ja kolmandatele riikidele antud laenudega ning ligikaudu 63 miljardit eurot seoses EFSI, EFSD ja ELMi raames antud tagatistega. ELi eelarve suurim riskipositsioon tuleneb liikmesriikidele suunatud finantsabiprogrammidest (vt 1. joonis allpool).

Eeldatavasti suureneb mitmeaastases finantsraamistikus 2021–2027 eelarveliste tagatiste kasutamine muu hulgas programmi „InvestEU“ kaudu, mis sisaldab 26,2 miljardi euro suurust tagatist, et toetada investeerimistoiminguid neljas poliitikaharus (kestlik taristu, teadusuuringud, innovatsioon ja digiteerimine, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ning sotsiaalvaldkonna investeeringud ja oskused). Liit suurendab eeldatavasti 2021. aasta lõpuks oma tingimuslikke kohustusi ka seoses laenudega, mida võetakse, et rahastada liikmesriikidele antavaid NGEU taaste- ja vastupidavusrahastu laene. Nende toimingute tulemused lisatakse käesoleva aruande järgmisse väljaandesse.



(*) „Vastaspooltega kokkulepitud olemasoleva tagatise“ kogusumma põhjal (vt tabel 1 allpool).

ELi raamatupidamiseeskirjade kohaselt liigitatakse tagatiste kujul olemas olevad rahastamisvahendid tingimuslikeks kohustusteks, kuid need ei ole eelarve perspektiivist tingimuslike kohustuste allikas, sest need on alati eelarves täielikult eraldatud, st eelarves on ette nähtud kulukohustused, et katta rahastamisvahendist tuleneva tingimusliku kohustuse täielik summa. On täiesti kindel, et kogu kohustus saab äärmusliku stsenaariumi korral täidetud, sest seda tagab asjaolu, et kohustus juba on osa liidu täitmata kulukohustustest.

ELi eelarvest rahastatakse mitmesuguseid rahastamisvahendeid (omakapitali- ja võlainstrumendid, laenutagatised, riskikapital, suutlikkuse suurendamise ja riskijagamisvahendid). Need on liigitatud kahte peamisse kategooriasse: sisepoliitika ja välispoliitika meetmetega seotud vahendid (olenevalt sellest, kas vahendite saajad asuvad peamiselt ELis või väljaspool). Rahastamisvahendite näiteid: raamprogrammi „Horisont 2020“ raames loodud vahendid, et suurendada teadusuuringute ja innovatsiooniga tegelevate ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele, Euroopa ühendamise rahastu võlainstrument, mis on loodud taristuprojektide soodustamiseks (transpordi-, telekommunikatsiooni- ja energiasektoris), ning ELi VKEde omakapitalirahastud, millega toetatakse ELi VKEde loomist ja rahastamist nende varases etapis ja kasvuetapis.

2022. aasta eelarveprojektile lisatud X töödokumendis kirjeldatakse üksikasjalikult kõiki 36 olemasolevat rahastamisvahendit.

3. Eraldatud vahenditest tulenevad tingimuslikud kohustused: eelarvelised tagatised ja finantsabi kolmandatele riikidele

3.1. Ülevaade ELi koguriskipositsioonist 2020. aasta lõpus

EFSI loodi 2015. aastal, et lahendada finantskriisi järel tekkinud erainvesteeringute vähesuse pikaajaline probleem. Tegu on EIP grupile ELi eelarvest antava 26 miljardi euro suuruse eelarvelise tagatisega. Seda täiendab EIP omavahendite eraldis summas 7,5 miljardit eurot.

EFSD tagatis loodi selleks, et toetada investeeringuid ja suurendada juurdepääsu rahastamisele peamiselt Aafrikas ja Euroopa naabruses asuvates riikides ning aidata neil riikidel täita ÜRO kestliku arengu eesmärgid.