Arvestades seda, et toorained on Euroopa Liidu töötleva tööstuse jaoks jätkuvalt strateegilise tähtsusega, võtab komisjon ulatuslikke meetmeid ELi tooraineid käsitleva algatuse raames, et aidata tagada turvalist, säästlikku ja taskukohast varustamist toorainetega. Kõnealuse algatuse keskne osa on ELi jaoks kriitilise tähtsusega toorainete loetelu.

Tooraineid käsitlev algatus esitati 2008. aastal, et lahendada probleemid, mis on seotud juurdepääsuga toorainetele. Käesoleva teatisega ajakohastatakse 2014. aasta kriitilise tähtsusega toorainete loetelu. Loetelu peamine eesmärk on määrata kindlaks suure tarneriskiga ja liidu jaoks suure majandusliku tähtsusega toorained, mille puhul tekib Euroopa tööstusel ja väärtusahelates probleeme, et tagada neile usaldusväärne ja takistusteta ligipääs. Objektiivse metoodika kohaselt koostatud loetelu on kaubanduse, innovatsiooni ja tööstuspoliitika praktiline abivahend, mis aitab tugevdada Euroopa tööstuse konkurentsivõimet uuendatud tööstusstrateegia kohaselt näiteks järgmisel viisil:

·tehes kindlaks, milliseid investeeringuid tuleks teha, et aidata vähendada Euroopa sõltuvust tooraine impordist;

·suunates toorainealase innovatsiooni toetamist ELi teadusuuringute ja innovatsiooni programmi „Horisont 2020“ raames;

·juhtides tähelepanu sellele, kui olulised on ELi jaoks kriitilise tähtsusega toorained üleminekul vähese süsinikdioksiidiheitega ressursitõhusale ja taaskasutust rohkem toetavale majandusele.

Loetelu peaks aitama ergutada Euroopas kriitilise tähtsusega materjalide tootmist, suurendades taaskasutust ja vastavalt vajadusele käivitades uusi kaevandusi. See võimaldab ka paremini mõista, kuidas saaks toorainete varustuskindlust suurendada varustamise mitmekesistamise abil, kaasates erinevaid geograafilisi piirkondi nii maavarade ammutamise, taaskasutamise kui ka teistsuguste materjalidega asendamise teel.

Komisjon kasutab loetelu toetava elemendina kaubanduslepingute üle peetavatel läbirääkimistel, vaidlustades kaubandust moonutavaid meetmeid, arendades teadus- ja innovatsioonitegevust ning rakendades säästva arengu tegevuskava aastani 2030 ja selle säästva arengu eesmärke. Kriitilise tähtsusega toorained on prioriteetne valdkond ELi ringmajanduse loomise tegevuskavas, mille abil soodustatakse tõhusat kasutamist ja ringlussevõttu. Loetelu võib olla asjakohane ka samaaegselt käesoleva teatisega esitatava ELi välismaiste otseinvesteeringute kava läbivaatamise seisukohast. Seda saavad vabatahtlikkuse alusel kasutada liikmesriigid, ettevõtjad ja investorid, et hankida teavet toorainevarudega seotud võimaluste ja riskide kohta.

Käesolevas teatises esitatakse kolmanda hindamise alusel ajakohastatud loetelu 27 ELi jaoks kriitilise tähtsusega toorainest. Sellele eelnesid kaks komisjoni teatist toorainete kohta, nimelt 2011. aastal koostatud loetelu 14 kriitilise tähtsusega toorainest ja 2014. aastal läbivaadatud loetelu 20 kriitilise tähtsusega toorainest. ELi jaoks kriitilise tähtsusega toorainete loetelu tuleb ajakohastada vähemalt iga kolme aasta järel, et võtta arvesse tootmise, turu ja tehnoloogia arengut, ning hinnata, kas toorainete arv on iga ajakohastusega suurenenud.

Pärast ajutise töörühma aruandes 2014. aastal esitatud soovitusi kriitiliste toorainete määratlemise kohta kasutati kolmandal hindamisel komisjoni väljatöötatud metoodikat ning sellega tagatakse võrreldavus varasemate metoodikatega (2011 ja 2014). Majanduslik tähtsus ja tarneriskid on kaks peamist tegurit, mille kaudu määratletakse kriitilise tähtsusega tooraineid. Läbivaadatud metoodika peamine täiustus on seotud kaubanduse arvessevõtmisega (tarneriski arvutamisel võetakse arvesse impordi usaldusväärsust ja ekspordi piiranguid), seda tehakse asendatavusteguriga, millega korrigeeritakse nii majanduslikku tähtsust kui ka tarneriski; ka võimaldab metoodika teha tooraine lõppkasutuse üksikasjalikku jaotust tööstuslike rakenduste alusel, mille kaudu määratakse majanduslikku tähtsust.

Isegi kui tooraineid ei ole liigitatud kriitiliseks, on nad Euroopa majanduse jaoks olulised, sest nendest algab töötleva tööstuse väärtusahel. Toorainete kättesaadavus võib kiiresti muutuda vastavalt kaubavoogudele ja kaubanduspoliitilisele arengule, mis näitab, kui oluline on tarneid mitmekesistada ning suurendada kõigi toorainete ringlussevõttu.





1. lisa

ELi kriitilise tähtsusega toorainete loetelu

Allpool loetletud 27 toorainet on kriitilise tähtsusega toorained, sest tarnete varustuskindluse häirete oht ja nende mõju majandusele on suurem kui enamikul muudel toorainetel. Tabelis on näidatud omamaise tootmise olemasolu teatavate kriitiliste toorainete, eelkõige hafniumi puhul ELis. Ent üleilmselt kõige mõjukam riik enamiku kriitiliste toorainete tarnete osas on Hiina, seda näiteks haruldaste muldmetallide, magneesiumi, volframi, antimoni, galliumi, germaaniumi ja muude ainete puhul. Ka mõned teised riigid on olulised tarnijad teatud toorainete puhul, näiteks Brasiilia (nioobium) ja USA (berüllium ja heelium). Plaatina rühma metallide tarnijad on koondunud Venemaale (pallaadium) ning Lõuna-Aafrikasse (iriidium, plaatina, roodium ja ruteenium). Tootmise koondumisest tulenevatele riskidele lisanduvad sageli väike asendatavus- ja ringlussevõtumäär.

2017. aastal tehti kriitilisuse hinnang 78 tooraine kohta. Laiendatud loetelu sisaldab 2014. aasta hinnanguga võrreldes üheksat uut materjali.

Üheksa ELi jaoks uut kriitilise tähtsusega toorainet võrreldes 2014. aasta loeteluga on toodud esile alljärgnevas tabelis tumehalli värviga. Kolme toorainet (kroom, koksisüsi ja magnesiit) ei loeta enam kriitilise tähtsusega materjaliks 2017. aasta hindamise järgi. Ükshaaval hinnatud rasked haruldased muldmetallid, kerged haruldased muldmetallid ja plaatina rühma metallid jäävad rühmadena kriitiliste toorainete loetelusse (tabelis on toodud aritmeetiline keskmine), et tagada võrreldavus varasemate hindamistega.