EUROOPA KOMISJON Brüssel,8.12.2021 COM(2021) 775 final 2021/0406(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS liidu ja selle liikmesriikide kaitse kohta kolmandate riikide poolse majandusliku survestamise eest {SEC(2021) 418 final} - {SWD(2021) 371 final} - {SWD(2021) 372 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku eesmärk on kaitsta liidu ja selle liikmesriikide huve, andes liidule võimaluse vastata majanduslikule survestamisele. Majanduslik survestamine on see, kui kolmas riik püüab avaldada liidule või liikmesriigile survet, kasutades või ähvardades kasutada kaubandust või investeeringuid mõjutavaid meetmeid, selleks et too teeks mingi konkreetse poliitikavaliku. Liidu vastus või pelgalt selle võimalikkus peaks heidutama kolmandaid riike majanduslikku survestamist esmalt üldse kasutamast, või kui juba kasutuses, siis seda jätkamast. Viimase võimalusena võib liit võtta vastumeetmeid. Kui on välja selgitatud, et tegemist on survestamisega, võivad liidu vastuseks olla paljud eri meetmed (sh kõnelused asjaomase kolmanda riigiga, et jõuda võimaluse korral kokkuleppele või vahekohtu otsuseni, erinevad vastumeetmed ja rahvusvaheline koostöö). Käesoleva ettepaneku eesmärk on parandada seadusandlik lünk, et saaks üha teravama majandusliku survestamise probleemiga midagi ette võtta. Liidul puudub praegu majandusliku survestamise vastane õigusraamistik. Üheski olemasolevas õigusaktis seda teemat ei käsitleta. Ent samal ajal kasutavad kolmandad riigid üha sagedamini ja suuremat majanduslikku survestamist, mis võib kahjustada liidu ja liikmesriikide õigusi ja huve. Majandusliku survestamise allikaid on palju ja see teeb laialdaselt muret. Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon võtsid vastu ühisdeklaratsiooni , milles möönsid, et kolmandate riikide tegevus, millega püütakse liitu või selle liikmesriike mingeid poliitikameetmeid võtma või kaotama sundida, on probleem. Ühisdeklaratsioonis sisaldub komisjoni lubadus koostada hiljemalt 2021. aasta lõpuks seadusandlik ettepanek õigusakti kohta, mis toimiks majandusliku survestamise vastu heidutavalt ja millega saaks selle vastu midagi ette võtta. Euroopa Parlament ja nõukogu lubasid ettepanekut õigel ajal kaaluda. Komisjoni president kuulutas algatuse välja 16. septembri 2020. aasta kavatsusavalduses „Inimeste hüvanguks toimiv majandus“, mis oli adresseeritud parlamendi presidendile ja ametis olevale nõukogu eesistujale. Komisjoni 2021. aasta tööprogrammis on see üks määrava tähtsusega algatustest. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Majandusliku survestamise teema on olemas liidu praeguses kaubanduspoliitika tegevuskavas. 2021. aasta veebruaris avaldatud kaubanduspoliitika läbivaatamise teatise kohaselt tahetakse saavutada konsensus avatud, jätkusuutliku ja jõulise kaubanduspoliitika ajamiseks keerukas majanduslikus ja geopoliitilises olukorras. Teatises on selgelt mainitud tulevast komisjoni ettepanekut survestamisvastase õigusakti kohta. Samuti on teatises juttu vajadusest tulla toime üleilmsete pingete kasvuga, kus kaubandust kasutatakse üha enam geopoliitilise relvana. Rõhutatakse liidu ja kolmandate riikide majanduse omavahelist seotust, rahvusvahelise koostöö vajadust ja liidu vastupanuvõime tugevdamise vajadust. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Käesolev ettepanek täiendab teisi strukturaalsemaid algatusi, millega tahetakse parandada liidu majanduse ja finantssüsteemi vastupanuvõimet erisugusele välisele survestamisele. 2021. aasta mais ajakohastatud ELi tööstusstrateegia eesmärk on ühtse turu vastupanuvõime tugevdamine ja strateegiliste sõltuvuste kaotamine. Sel strateegial on tähtis osa taastumises, rohe- ja digipöördes ning tugeva konkurentsi- ja kaubanduspoliitika toel liidu vastupanuvõime tugevdamises. Välissuhete eest vastutav asepresident tagab komisjonis kooskõla välistegevuse eri valdkondadega. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Kavandatud määruse õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 2. Selles nähakse ette ühise kaubanduspoliitika rakendamise raamistikku määratlevate meetmete vastuvõtmine. ELi toimimise lepingu artikli 207 lõikes 1 on määratletud ühise kaubanduspoliitika kohaldamisala, mis hõlmab muu hulgas ka kaubavahetust ja teenuskaubandust, intellektuaalomandi kaubandusaspekte, välismaiseid otseinvesteeringuid, ekspordipoliitikat ning kaubanduse kaitsemeetmeid. Algatuses käsitletakse välisriikide meetmeid, mis mõjutavad liiduga seotud kaubandust või investeeringuid. Algatus annab võimaluse võtta välisriikide majandusliku survestamise vastu midagi ette nii ühises kaubanduspoliitikas kui ka muudes valdkondades. Täielikus kooskõlas aluslepingutega on käesoleva määruse kohaldamine vastavuses liidu üldise välispoliitikaga. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) ELi lepingu artikli 5 lõikes 3 on sätestatud, et subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse valdkondades, kus liidul puudub ainupädevus. ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis e on kirjas, et liidul on ühise kaubanduspoliitika valdkonnas ainupädevus. ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 2 puudutab ainupädevuste valdkonda. Seega kuna kolmandate riikide poolne majanduslik survestamine ja/või liidu vastus sellele jääb ühise kaubanduspoliitika valdkonda, siis subsidiaarsuse küsimust ei teki. Igatahes annab liidu kui terviku probleemile ühtse lahenduse vaid liidu tasandil tegutsemine. Liikmesriigid jäävad vastutavaks oma rahvusvahelise õiguse kohaste õiguste kaitsmise eest ja seda algatus ei takista. Samuti on neil õigus võtta rahvusvahelise majandusliku survestamise korral vastumeetmeid, aga mitte selliseid meetmeid, mis on liidu ainupädevuses. Ent liikmesriigil ei ole võimalik kehtestada omi õigusakte majandusliku survestamise kohta, mis on suunatud liidu, mitte riigi vastu. Pealegi ei saaks riiklike õigusaktidega saavutada tulemuslikku lahendust probleemile, mis hõlmab kogu liitu või paljusid liikmesriike. Liidu tasandil tegutsemine on ainus lahendus, kuidas liit saab täita kohustust määrata kindlaks ühine kaubanduspoliitika ja seda järgida. Liikmesriigid selles valdkonnas tegutseda ei saa. Täielikkuse seisukohast on liidu tasandi meetmete lisaväärtuseks kasu, mida ei saa liikmesriikide tasandil tegutsemise korral üldse või piisavalt. Selline kasu on seotud heidutusega ning kolmandate riikide avaldatava majandusliku surve vastaste meetmetega, mille eesmärk on hoida liidu ja selle liikmesriikide poliitikaloome autonoomiat ning kaitsta kaubandust ja investeeringuid relvana kasutamise eest.

•Proportsionaalsus Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Kavandatud õigusakt oleks laiaulatuslik majandusliku survestamise vastase tegutsemise raamistik. See väldib tegutsemise tormakust, et kõigepealt asja uurida ja püüda lahendada probleem vastumeetmeid kasutamata (heidutus, püüd saavutada kokkuleppeid või lahendada asi vahekohtus). Õigusaktis on selgelt tähtsamaks peetud mittesekkuvat tegutsemist (kokkuleppelahendused, mitte vastumeetmed). Ent vajaduse korral saaks liit kasutada ka vastumeetmeid. Nende sobivuse kriteeriumide seas on nõue, et liidu vastus (eriti just vastumeetmed) peab olema konkreetsel juhul tekitatava kahjuga proportsioonis ning kooskõlas ka rahvusvahelise õiguse nõuetega. Samuti on sobivuskriteeriumide seas nõue, et kaasnev kahju ja halduskoormus peavad olema võimalikult väikesed. Seetõttu ei oleks proportsionaalne mitte ainult õigusakt ise, vaid ka selle alusel võetavad meetmed. •Vahendi valik ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 2 alusel tehakse ettepanek anda komisjonile volitused võtta liidu nimel vastu meetmeid konkreetsetel kolmanda riigi poolse majandusliku survestamise juhtudel (sh ELi toimimise lepingu artikli 291 kohaste rakendusaktidega ning täiendada võimalike vastumeetmete loetelu ja kohandada kohaldatavaid päritolureegleid ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaste delegeeritud õigusaktidega). Liidul puudub praegu majandusliku survestamise vastane õigusraamistik, millele toetudes kaitsta liidu ja liikmesriikide huve konkreetsetel majandusliku survestamise juhtudel. Ettepanek kaotaks selle lünga. Esiteks on kavandatud üksik laiaulatuslik õigusakt majandusliku survestamise vastase heidutuse kui konkreetse eesmärgi saavutamiseks parim. Teiseks tagab see liidu tulemusliku, tõhusa ja kiire vastuse konkreetsetel majandusliku survestamise juhtudel, kui need peaks aset leidma, ent on sama oluline heidutuse seisukohast. Kolmandaks on see kõige sobivam valik, mis tagaks liidu vastusega seotud reeglite ja korra ühtsuse. Üldisemalt tähendab selline sihtotstarbeline õigusakt, kus on sätestatud liidu tegutsemise reeglid ja kord, seda, et liit tegutseb reeglipõhiselt ja seda ka rahvusvahelisel tasandil. See on signaal rahvusvahelistele partneritele, et liit ei ole nõus majanduslikku survestamist aktsepteerima. See rõhutab liidu enesekehtestavust ja vastupanuvõimet ning toetab avatud strateegilise autonoomia tagamist. 3.SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Konsulteerimine sidusrühmadega Komisjon konsulteeris sidusrühmadega laialdaselt majandusliku survestamise, võimaliku õigusakti ja selle võimaliku mõju küsimuses: –17. veebruaril 2021 avaldas komisjon esialgse mõjuhinnangu, et küsida sidusrühmadelt selle kohta tagasisidet kuni 17. märtsini 2021; –23. märtsil 2021 algatati platvormil EUSurvey 12 nädalat kestnud ja 15. juunil 2021 lõppenud avalik konsultatsioon kõigis liidu ametlikes keeltes; –16. aprillil 2021 toimus sidusrühmade veebikoosolek; –2021. aasta märtsist juulini toimusid sihitatud konsultatsioonid konkreetsete sidusrühmadega (ettevõtted, teadlased, liikmesriigid ja kolmandate riikide valitsused); peale selle esitasid sidusrühmad muid sisendeid. Avalikul konsultatsioonil selgus ühine tõdemus, et majanduslik survestamine on liidu ja selle liikmesriikide jaoks üha enam probleem, mida ei tohi eirata. Oli näha kindlat poolehoidu õigusaktile, mille abil saaks majandusliku survestamise probleemiga midagi ette võtta. Täpsemalt hindavad sidusrühmad eriti kõrgelt sellise õigusakti heidutavust, seostades seda akti tõsiseltvõetavuse ja tulemuslikkusega. Nad peavad tähtsaimaks mittesekkuvat tegutsemist (nt diplomaatia) selle nimel, et kolmandad riigid majandusliku survestamise lõpetaksid, ning arvavad, et vastumeetmed peaksid olema viimane võimalus ja nendega kaasnevat kahju tuleb enne meetme võtmist hoolega kaaluda. Teine asi, millega laialdaselt nõustuti, on see, et alused, mis õigusakti kohaldamise käivitaksid, oleks piisavald laiad, et hõlmata ka mitteametlikku majanduslikku survestamist, ning see, et vastuse tulemuslikkuse tagamiseks peaks liit saama konkreetsetel juhtudel valida paljude erinevate võimaluste seast. Teisalt aga mainisid sidusrühmad majandusliku survestamise vastase rahvusvahelise koostöö väärtuslikkust. Käesolevas ettepanekus on kõik eelmainitu olemas. Ettepaneku koostamisele ja põhjendamisele aitasid kaasa sidusrühmade vastused majandusliku survestamise olemasolu ja arengu kohta. Muu hulgas tõid sidusrühmad mitmest allikast pärineva majandusliku survestamise kohta mitu näidet ning andsid teada sellise tegevuse tekitatud kahjust ja kuludest. Ent samas tõstatasid sidusrühmad ka sellise õigusaktiga kaasneda võivate ohtude (nt survemeetmete karmistamine, et kätte maksta, ja rahvusvahelise koostöö kahjustamine), mitmepoolsuse ning reeglitele tugineva korra järgimise küsimused. Ettepanekuga kaasas olevas mõjuhinnangus on neid ohte käsitletud ja kavandatud õigusaktis arvestatakse nendega igati. Majanduslikust survestamisest kannatada saanud ettevõtjatele rahalise hüvitise maksmise süsteemi loomises oldi eri arvamustel, mistõttu kavandatud õigusakt seda ei sisalda (nagu mõjuhinnangus selgitatud). Umbes pooled vastanutest (enamjaolt ettevõtted) pooldasid sellist süsteemi, teine pool olid vastu või ei huvitanud see neid. Poolt olnud ettevõtted tõid välja ka võimalikud probleemid, nagu hüvitise suuruse kindlaksmääramise keerukus, mõju eelarvele ja sobivus kõnealusesse õigusakti. Lõpetuseks pakkus mõni ettevõtjate ühendus ja avaliku sektori asutus välja mõtte luua nn vastupanuvõime büroo, kes muu hulgas uuriks konkreetseid juhtumeid ja haldaks uue õigusakti täitmist. Mõjuhinnangus on selgitatud, miks selle variandiga praegu ei tegeleta. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Peale ettepanekuga kaasas oleva mõjuhinnangu koostamise (arutelu allpool) konsulteeris komisjon ka avalikkusega (nagu eelmises jaotises kirjeldatud). Ettepaneku koostamisele aitasid kaasa ka komisjoni enda asjatundjad ja asjaomase valdkonna teadlased.

•Mõjuhinnang Ettepanekule on lisatud mõjuhinnang. Sellega tutvus õiguskontrollikomitee, kes andis hinnangu kohta 27. septembril 2021 positiivse arvamuse. Komitee soovitused ja selgitus selle kohta, kuidas neid on arvesse võetud, on mõjuhinnangu 1. lisas. Algatuse eesmärke arvestades (liidu ja liikmesriikide huvide kaitse majandusliku survestamise eest) vaadeldi mõjuhinnangus kolme valikuvarianti. Valituks osutuks variant, mille kohaselt luuakse uus õigusakt, mis täidaks praeguses õigusraamistikus oleva lünga. Mõjuhinnangus analüüsiti mitut õigusakti parameetrit ja eri valikuvariante nende jaoks: mis õigusakti kohaldamise käivitaks ja mis oleks lävi, mille ületamisele järgneks vastus; võimalikud tegutsemisviisid; vastumeetmete valimise kriteeriumid; otsuste tegemine; õigusakti kohaldamise algus; sidusrühmade kaasamine. Selle variandi jaoks leiti tulemuslikkuse, tõhususe ja sidususe seisukohalt eelistatud lahendus. Poliitika muutmata jätmise valik ja vastupanuvõime büroo valik jäid mõjuhinnangus esitatud põhjustel sobimatutena kõrvale. Käesoleva ettepaneku aluseks ongi eelistatud variant. Täpsemalt on tegu Euroopa Parlamendi ja nõukogu raammäärusega, mis võimaldab liidul tegutseda kooskõlas rahvusvahelise avaliku õigusega ja hõlmab alljärgnevat. ·Liidu kaheosaline vastus. Esimesena mittesekkuvad meetmed, nagu ametlik väljaselgitamine, kas tegevus on õigusakti kohaldamisalas, ja püüded kolmanda riigiga suhelda, et ta survestamist vähendaks või selle lõpetaks. Kui see ei anna tulemusi, on järgmisena võimalik viimase võimalusena kasutada palju erinevaid vastumeetmeid. Mitu kriteeriumi aitavad proportsionaalsust, liidu huvisid ning kaasneva kahju ja halduskoormuse vältimist või ohjamist arvestades neid võimalusi kitsendada. ·Liidu vastuse võivad käivitada paljud erinevad majandusliku survestamise viisid: sõnaselged, varjatud ja vaikivad ning nende variatsioonid. Kohalduks kvalitatiivne lävi, mille ületamisele järgneb vastus. ·Õigusakti kohane otsustusprotsess toimub tavapärast raamistikku järgides delegeeritud ja rakendusaktide kaudu, mis hõlmavad kiire tegutsemise võimalusi. Õigusakti kohaldamisega seoses peaks sidusrühmadel olema võimalus avaldada arvamust ja esitada andmeid. Eelistatud poliitikavariandi eelised on märkimisväärsed. Eelkõige on need seotud heidutava mõjuga, mis on tingitud kohaldamisala ulatusest (hõlmab palju erinevaid majandusliku survestamise viise) ja võimalike vastuste valiku suurusest (võimalikult mõjusaks kalibreeritud vastus). Edukas heidutav mõju võib parimal juhul tähendada seda, et õigusakti ei olegi vaja kasutada kas kuigi palju või üldse mitte. Eelis on ka kaheetapiline vastus, milles on esikohal mittesekkuv tegutsemine (kokkuleppelahendused, mitte vastumeetmed, ja avatus kolmanda riigiga suhtlemisele), ning võimalus reageerida liidu ja liikmesriikide huvide kaitsmiseks kiiresti vastumeetmetega, kui seda peaks vaja olema. Õigusakti kui sellise olemasoluga ei kaasneks mingeid olulisi kulusid. Selle kasutamise (eriti vastumeetmete võtmise) korral võivad erinevad kulud siiski tekkida. Konkreetse meetme kavandamisel arvestataks selliste kuludega. Eelistatud variandi mõju sidusrühmade eri kategooriatele on üksikasjalikult selgitatud mõjuhinnangu 3. lisas. Käesolevas ettepanekus on mõnd osa edasi arendatud. Eelistatud variandi kirjeldusega võrreldes on ettepanekus täpsustatud otsustusprotsessi. Käesoleva õigusakti alusel võetavate meetmetega seotud rakendus- ja delegeeritud volitused antakse komisjonile ning sätestatud on üksikasjalikud otsustamisreeglid ja -kord. Täpsustatud on vastumeetmete valikut. Keskendutakse rahvusvahelise koostöö väljavaadetele ja kehtestatakse selleks vastav protseduurietapp. •Põhiõigused Ettepanek on kooskõlas liidu inimõiguste poliitika ja põhiõiguste hartaga. Ainuüksi juba õigusakti olemasolu on põhiõigustele kasulik, sest vastavalt liidu positiivsele kohustusele kaitsta oma kodanike õigusi muudest allikatest (kõnealusel juhul välisriikide valitsustest) pärinevate rikkumiste eest, aitab õigusakt kas pelgalt oma olemasoluga või selle kohaldamise teel ära hoida majanduslikku survestamist, mis võiks neid õigusi kahjustada. Kui õigusakti kasutamine annab tulemuseks piirangud, mis mõjutavad põhiõigusi, sest nad piiravad rahvusvahelise kaubanduse või investeerimisega tegelemise vabadust (osa kutsealase tegevuse vabadusest), omandi omamise õigust (sh intellektuaalomandi õiguse) või muid põhiõigusi (sh võrdset kohtlemist), on selline liidu tegevus põhiõiguste harta kohaselt ikkagi seaduslik. Seda sellepärast, et õigusakti alusel võetakse meetmeid kooskõlas nõudega, et selleks peab olema korrektne õiguslik alus, seda teevad pädevad asutused, seadusliku eesmärgi saavutamiseks ja kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. 4.MÕJU EELARVELE Õigusakti vastuvõtmisel ei ole otsest mõju Euroopa Liidu eelarvele (v.a halduseelarve). Õigusakti haldamine (eelkõige teabe kogumine, uurimine, otsuste ettevalmistamine, kokkuleppelahendusteni jõudmise püüded, liidu vastumeetmete ettevalmistamine ja majandusliku survestamise seire) on komisjoni ja eelkõige kaubanduse peadirektoraadi (aga mitte ainult) jaoks märkimisväärne halduskoormus. Selle suurus oleneb liidu ja liikmesriikide majandusliku survestamise sagedusest ja õigusakti kasutamise ulatusest. Kuigi loodetakse, et ainuüksi sellise õigusakti olemasolu vähendab majanduslikku survestamist, ei saa selles kindel olla. Õigusakti haldamiseks on hinnanguliselt vaja viit ametikohta (täistööaja ekvivalendid). 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Komisjoni talitused jälgivad õigusakti toimimist (sh suhtlevad sidusrühmadega, et saada teada nende kogemusi ja arvamusi õigusakti mõjust). Kogutakse andmeid kolmandate riikide meetmete kohta ning liidu kavandatud ja vastu võetud vastuse kohta. Ettepaneku kohaselt tuleb õigusakti toimimine ja kohaldamine läbi vaadata ning anda sellest aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule. •Sisemine koordineerimine Kaubanduse eest vastutava voliniku vastutusel haldab kaubanduse peadirektoraat õigusakti toimimist, tagades komisjonis kollegiaalse tegutsemise. Euroopa välisteenistus abistab komisjoni asepresidenti ja kõrget esindajat tema funktsioonide täitmisel, et koordineerida komisjonis liidu välistegevust. Kõrgele esindajale alluvad liidu delegatsioonid tegutsevad liidu välisesindajatena ning aitavad selgitada asjaolusid ja viia läbi väliskõnelusi. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Artiklis 1 on määratletud kavandatud määruse reguleerimisese, milleks on liidu ja liikmesriikide huvide mõjus kaitse kolmandate riikide teatavate meetmete eest. See on õigusakti üldeesmärk. Peale selle on artiklis sätestatud, et liit võib selleks midagi ette võtta, ning kaitsmiseks tuleb kasutada heidutust, kolmandate riikide veenmist, et nad oma meetmed lõpetaksid, või vastumeetmeid. Artiklis 1 tuletatakse ka meelde, et ELi aluslepingute kohaselt peavad kõik määruse alusel võetavad meetmed olema kooskõlas rahvusvahelise õigusega. Artiklis 2 on sätestatud kohaldamisala. Esimeses lõigus on kirjeldatud olukorda, mille korral määrust kohaldatakse: eeskätt juhul, kui korraga on täidetud kaks kolmanda riigi meetmetega seotud tingimust. Teises lõigus antakse komisjonile edasisi suuniseid selle kohta, kuidas konkreetsel juhul kindlaks teha, kas toimub majanduslik survestamine. Selleks mainitakse mitut kolmanda riigi meetme ja käitumisega seotud kaalutlust. Artiklites 3, 4 ja 5 on esimesed sammud, mida komisjon peab määruse kohaselt tegema: uurimine ja otsustamine, kas majanduslik survestamine toimub, ning kui toimub, siis asjaomase kolmanda riigiga suhtlemine. Need on eelistatud lähenemisviis ja vastumeetmeid võetakse vaid vajaduse korral. Kõigepealt tuleb vastumeetmeid kasutamata veenda kolmandat riiki majanduslikku survestamist lõpetama. ·Kõigepealt uuriks komisjon asjaomast kolmanda riigi meedet artikli 2 lõiget 1 (artikkel 3) arvestades ja juhinduks sama artikli 2 lõikes 2 sätestatud kriteeriumidest. Seda tehtaks kas komisjoni omal algatusel või siis, kui sellele juhitakse tema tähelepanu. ·Teiseks teeks komisjon otsuse selle kohta, kas majandusliku survestamise tingimused on täidetud (artikkel 4). Komisjon võib asjaomast kolmandat riiki enne otsuse tegemist teavitada, et tol oleks võimalus vastata. Majandusliku survestamise olemasolu kinnitavast otsusest annaks komisjon igal juhul kolmandale riigile teada ning paluks selle lõpetada ja (kui asjakohane) kahjud hüvitada. ·Ühtlasi oleks komisjon valmis asjaomase kolmanda riigiga liidu nimel suhtlema, et majanduslik survestamine lõpetada (artikkel 5). Et survestamise lõpetamise võimalusi suurendada, tõstataks komisjon selle teema ka sobivas rahvusvahelises foorumis. Artikliga 6 kehtestatakse tegutsemisetapp, milles tuleb teha rahvusvahelist koostööd teiste kolmandate riikidega, kes kannatavad sama või sarnase majandusliku survestamise all. Eesmärk on endiselt survestamise lõpetamine, aga ka mitmepoolsele lahendusele jõudmine. Artiklites 7, 8, 9, 10 ja 11 on teine ehk viimane meetmekogum, milleks on liidu vastumeetmed. Need on rohkem sekkuvad. Nende kohaldamine ei ole kohustuslik ja neid võiks kasutada ainult siis, kui kolmas riik pärast esimest meetmekomplekti oma majandusliku survestamise meetmeid ei lõpeta. Kuigi eesmärk on majanduslikule survestamisele vastu astuda, on liidu vastumeetmete peamiseks sihiks sundida kolmandat riiki kooskõlas rahvusvahelise õigusega majanduslikku survestamist lõpetama. ·Artiklis 7 on tingimused, mis peavad olema enne liidu vastumeetmete võtmist täidetud, ning sammud, mida komisjon peab astuma, et võtta vastu vastumeetmete kehtestamise rakendusakt ja tegeleda asjaomaste sündmustega (sh teadete avaldamine). Kui see on põhjendatud, on kiireloomulisteks juhtudeks olemas ka võimalus võtta vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid. Artiklis 7 on liidu võimalikud vastumeetmed. ·Artiklis 8 sätestatakse, et komisjon võib asjaomaseid tingimusi ja menetluslikke tagatisi järgides määrata kindlaks füüsilised või juriidilised isikud, kellele meetmeid kohaldada. ·Artiklis 9 on liidu vastumeetmete valimise ja kujundamise kriteeriumid ning nähakse ette, et sellised meetmed tuleb valida ja kujundada olemasoleva teabe alusel, võttes arvesse majandusliku survestamise meetmete uurimise tulemust ja liidu huve. Artikli 9 lõikes 3 on sätestatud, et mõnd sellist meedet võib kohaldada liidu sees. See on võimalik täpsemalt nende liidu vastumeetmete puhul, mis on sätestatud I lisa punktides d–l. ·Artiklis 10 on kehtestatud liidu vastumeetmete muutmise, peatamise ja lõpetamise kord, kriteeriumid ja tingimused. Komisjon tegutseks rakendusaktide kaudu ja kiireloomulistel juhtudel viivitamata kohaldatavate rakendusaktide kaudu. Artikli 10 lõikes 1 on rõhutatud, et komisjon hindab pärast liidu vastumeetmete võtmist olukorda pidevalt. ·Artiklis 11 on kehtestatud liidu vastumeetmete vastuvõtmise, muutmise, peatamise ja lõpetamise jaoks vajaliku teabe kogumise kord. Liidu vastumeetmete peatamise ja tühistamise korral ei ole see kohustuslik, sest meetmete kohaldamine lõpeb. Kiireloomulistel juhtudel küsiks komisjon võimalikul ja vajalikul määral teavet ja arvamusi konkreetsetelt sidusrühmadelt. Artiklites 12, 13, 14 ja 15 on toetavad horisontaalsed sätted. Artiklis 12 on konfidentsiaalse teabega ümberkäimise reeglid. Artiklis 13 on viited liidu vastumeetmete kindlaks määramise seisukohalt olulistele kaupade, teenuste ja investeeringute päritolu ning intellektuaalomandiõiguste omanike kodakondsusega seotud reeglitele, mida tuleb järgida. Artiklites 14 ja 15 on muu hulgas komisjonile antud delegeeritud ja rakendusvolituste kasutamise tingimused ja kord. Artikliga 16 pannakse komisjonile kohustus hinnata liidu vastumeetmeid varsti pärast nende lõppu. Samuti pannakse sellega komisjonile kavandatud õigusakti toimimisega seotud läbivaatamis- ja aruandekohustus ning määratakse sobiv ajakava. Artiklis 17 on määruse jõustumise kuupäev ning see, et määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. I lisas on loetletud võimalikud liidu vastumeetmed. Komisjon võib loetelu teatavatel tingimustel muuta, lisades sellesse delegeeritud õigusaktiga rohkem meetmeid. II lisas on kaupade, teenuste ja investeeringute päritolu ning intellektuaalomandiõiguste omanike kodakondsusega seotud reeglid. Komisjon võib neid delegeeritud õigusaktiga teatavatel tingimustel muuta. Käesoleva ettepanekuga on kaasas Euroopa Parlamendile ja nõukogule adresseeritud teatis, milles komisjon esitab meetmed, mida ta saaks oma volituste piires võtta, kui vaja peaks olema liidu vastumeetmeid. 2021/0406 (COD)

Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS liidu ja selle liikmesriikide kaitse kohta kolmandate riikide poolse majandusliku survestamise eest EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõike 5 kohaselt peab liit suhetes muu maailmaga kaitsma ja edendama oma väärtusi ja huve ning aitama kaasa oma kodanike kaitsmisele ning muu hulgas rahvaste solidaarsusele ja vastastikusele lugupidamisele ning rahvusvahelise õiguse rangele järgimisele ja edasiarendamisele (sh ÜRO põhikirja põhimõtete järgimisele). (2)Euroopa Liidu lepingu artikli 21 lõike 1 kohaselt peab liit oma rahvusvahelises tegevuses juhinduma õigusriigi, võrdsuse ja solidaarsuse põhimõtetest ning järgima ÜRO põhikirja ja rahvusvahelise õiguse põhimõtteid. Samuti on seal kirjas, et liit peab edendama ühistele probleemidele mitmepoolsete lahenduste leidmist. (3)ÜRO põhikirja artikli 1 kohaselt on ÜRO eesmärk arendada riikidevahelisi sõbralikke suhteid, mis põhinevad võrdsete õiguste põhimõtte järgimisel. (4)Euroopa Liidu lepingu artikli 21 lõikes 2 on nõue, et liit peab määratlema ja viima ellu ühist poliitikat ja ühismeetmeid ning püüdlema tiheda koostöö poole kõikides rahvusvaheliste suhete valdkondades (muu hulgas selleks, et kaitsta oma väärtusi, põhihuve, sõltumatust ja puutumatust, kindlustada ja toetada õigusriigi põhimõtet ning rahvusvahelise õiguse põhimõtteid) (5)Tänapäevases omavahel seotud maailma majanduses on majandusliku survestamise oht ja võimalus suuremad, sest selline majandus annab riikidele paremad (sh hübriidsed) survestamisvõimalused. Liit peaks aitama kaasa rahvusvaheliste majandusliku survestamise ärahoidmise ja kõrvaldamise raamistike loomisele, arendamisele ja täpsustamisele. (6)Liidul peab alati rahvusvahelist õigust järgides olema sobiv võimalus heidutada kolmandaid riike majanduslikku survestamist kasutamast ning võtta vastumeetmeid, et kaitsta enda ja oma liikmesriikide õigusi ja huvisid. Seda eriti siis, kui kolmandad riigid rakendavad kaubandust või investeerimist mõjutavaid meetmeid, millega sekkutakse liidu või selle liikmesriikide õiguspäraselt iseseisvasse valikute tegemisse eesmärgiga panna liitu või selle liikmesriiki mingit konkreetset meedet lõpetama, muutma või kehtestama või lõpetamata, muutmata või kehtestamata jätma. Sellised kaubandust või investeerimist mõjutavad meetmed ei hõlma mitte ainult meetmeid, mida rakendatakse ja mis mõjuvad asjaomase kolmanda riigi territooriumil, vaid ka kolmanda riigi meetmeid (sh kolmanda riigi kontrolli all või juhitavate liidus asuvate üksuste kaudu), mis kahjustavad liidus toimuvat majandustegevust. (7)Käesoleva määruse eesmärk on liidu tulemuslik, tõhus ja kiire vastus majanduslikule survestamisele (sh liidu või liikmesriigi majandusliku survestamise vastane heidutus ja viimase võimalusena vastumeetmed). (8)Määruse täpsemat eesmärki – vastata kolmandate riikide poolsele liidu või liikmesriigi majanduslikule survestamisele – ei saa liikmesriigid üksinda tegutsedes saavutada. Seda sellepärast, et liikmesriigid kui eraldiseisvad rahvusvahelise õiguse subjektid ei või selle õiguse kohaselt vastata liidu vastu suunatud majanduslikule survestamisele. Peale selle ei luba ELi toimimise lepingu artikliga 207 liidule antud ainupädevus liikmesriikidel võtta majandusliku survestamise vastuseks ühise kaubanduspoliitika meetmeid. Seega saab neid eesmärke tulemuslikumalt saavutada liidu tasandil. (9)Et luua tulemuslik ja laiaulatuslik raamistik, mille alusel liit saaks majanduslikule survestamisele vastu astuda, on proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt vajalik ja sobiv kehtestada kolmandate riikide poolse majandusliku survestamise uurimise ja väljaselgitamise ning nendega seotud vastumeetmete reeglid. Täpsemalt peaksid liidu vastumeetmetele eelnema asjaolude uurimine, majandusliku survestamise olemasolu väljaselgitamine ning võimaluse korral lahenduse leidmine koostöös asjaomase kolmanda riigiga. Kõik liidu meetmed peaksid olema kolmanda riigi majandusliku survestamise meetmete tekitatud kahju suurusele vastavad. Liidu vastumeetmete kindlaksmääramise kriteeriumides tuleks arvestada täpsemalt vajadust vältida või vähendada liidu ettevõtjate ja huvide jaoks kaasnevat kahju, halduskoormust ja kulusid. Seega ei lähe käesolev määrus seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale, nagu on nõutud Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 4. (10)Kõik meetmed, mida liit käesoleva määruse alusel võtab, peavad olema kooskõlas liidu rahvusvahelise õiguse kohaste kohustustega. Rahvusvahelise õiguse kohaselt võib teatavatel tingimustel (proportsionaalsus ja etteteatamine) võtta vastumeetmeid ehk meetmeid, mis oleks muidu vastuolus kahjustada saanud poole rahvusvaheliste kohustustega rahvusvahelist õigust rikkunud riigi ees ja mille eesmärk on rikkumise lõpetamine või heastamine. Niisiis peaksid käesoleva määruse kohaselt võetavad vastumeetmed olema sellised, mis järgivad liidu rahvusvahelisi kohustusi või mis on lubatud vastumeetmed. Rahvusvahelise õiguse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei tohi vastumeetmed olla ulatuslikumad kui kolmanda riigi poolse majandusliku survestamise tõttu saadud kahju liidus või liikmesriigis, võttes arvesse kolmanda riigi meetmete raskusastet ning liidu asjaomaseid õigusi ja huve. Rahvusvahelise õiguse kohaselt hõlmab liidu või liikmesriigi kahju siin ka liidu ettevõtjate kahju. (11)Survestamine on rahvusvahelise õiguse kohaselt keelatud, kui riik kasutab selliseid meetmeid nagu kaubanduse või investeeringute piiramine, et panna teist riiki tema ainupädevusse jäävas valdkonnas kas tegutsema või mitte tegutsema, ning sellised meetmed ületavad teatava kvalitatiivse või kvantitatiivse piiri (olenevalt soovitud eesmärkidest ja kasutatavatest abinõudest). Komisjon peaks uurima kolmanda riigi meetmeid selliste kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete kriteeriumide alusel, mis aitavad välja selgitada, kas kolmas riik sekkub liidu või liikmesriigi õiguspäraselt iseseisvasse valikute tegemisse ja kas see on majanduslik survestamine, millele liit peab vastu astuma.

(12)Kolmanda riigi meetmetena käsitatakse rahvusvahelise tavaõiguse alusel igasugust tegevust, mida on nimetatud õiguse kohaselt võimalik talle omistada. Rahvusvahelise õiguse kohaselt on riigi meede täpsemalt: tegevus, mida teeb riigiorgan või temast erinev isik või üksus, kellel on asjaomase riigi õiguse kohaselt teatavate riigivõimu osade teostamise volitused; organ, mille on riigi käsutusse andnud teine riik; isik või rühm isikuid, kes teevad seda asjaomase riigi juhiste kohaselt, tema juhendamisel või kontrolli all; isik või rühm isikuid, kes teostavad teatavaid riigivõimu osi ametlike võimuorganite puudumisel või tegevusetuse korral ning asjaoludel, mis nõuavad selliste võimuosade teostamist, ning tegevus, mille riik heaks kiidab ja enda omaks tunnistab. (13)Komisjon peaks uurima, kas kolmanda riigi meetmed on survestavad, ja tegema seda kas omal algatusel või mõnest allikast (füüsiline või juriidiline isik või liikmesriik) teabe saamise peale. Pärast sellist uurimist peaks komisjon tegema otsuse selle kohta, kas kolmanda riigi meede on survestav või mitte. Majandusliku survestamise olemasolu kinnitavast otsusest peaks komisjon andma asjaomasele kolmandale riigile teada ning paluma tal survestamine lõpetada ja (kui asjakohane) kahjud heastada. (14)Liit peaks toetama teisi kolmandaid riike, kes on sellest huvitatud või kannatavad sama või sarnase majandusliku survestamise all, ja tegema nendega koostööd. Liit peaks osalema rahvusvahelises koordineerimises, mis toimub kahe-, mõne- ja mitmepoolsetel foorumitel, mille eesmärk on majanduslikku survestamist ära hoida või kaotada. (15)Liit peaks kehtestama vastumeetmed ainult siis, kui muud võimalused (läbirääkimised, vahendamine, vahekohus) ei vii majandusliku survestamise kiire reaalse lõpetamiseni ja liidule või liikmesriikidele tekitatud kahjude heastamiseni ning kui liidu ja liikmesriikide huve ja õigusi on vaja kaitsta ja see on liidu huvides. On õige, et määruses sätestatakse liidu vastumeetmete määramise ja kohaldamise reeglid ja kord ning lubatakse vajaduse korral operatiivne tegutsemine, et säiliks liidu vastumeetmete tulemuslikkus. (16)Käesoleva määruse kohaseid liidu vastumeetmeid tuleks valida ja kujundada objektiivsete kriteeriumide alusel: meetme tulemuslikkus kolmanda riigi poolse survestamise lõpetamisel; meetme potentsiaal aidata liidus paiknevaid ettevõtjaid, keda kolmanda riigi meetmed kahjustavad; eesmärk on hoida ära majanduslik ja muu kahju liidule või viia see miinimumi; vältida tuleb ebaproportsionaalset halduslikku keerukust ja halduskulusid. Samuti on liidu vastumeetmete valikul ja kujundamisel hädavajalik arvestada liidu huvidega. Liidu vastumeetmed tuleks valida paljude eri võimaluste seast, et oleks võimalik leida konkreetse juhtumi jaoks kõige sobivamad. (17)Liidu vastumeetmete üle otsustamiseks on asjakohane sätestada reeglid kaupade, teenuste ja investeeringute päritolu ning teenuseosutajate ka intellektuaalomandiõiguste omanike kodakondsuse kohta. Sellised reeglid tuleks kindlaks määrata liidus ja selle rahvusvahelistes lepingutes mittesooduskaubandusele ja -investeeringutele valdavalt kohaldatavaid reegleid arvestades. (18)Et saavutada majandusliku survestamise lõpetamine, tuleks liidu vastumeetmeid, mis hõlmavad välismaiste otseinvesteeringute või teenuskaubanduse piiranguid, kohaldada ainult selliste teenuste suhtes, mida osutab, või selliste otseinvesteeringute suhtes, mida teeb üks või mitu liidus asutatud juriidilist isikut, kes on asjaomase kolmanda riigi isikute omandis või kontrolli all, kui see on vajalik liidu vastumeetmete tulemuslikkuse tagamiseks ja eriti neist kõrvale hiilimise ärahoidmiseks. Selliste piirangute kehtestamise otsust tuleb käesoleva määruse alusel vastu võetud rakendusaktides sätestatud kriteeriumidele toetudes korrektselt põhjendada. (19)Pärast liidu vastumeetmete võtmist peaks komisjon pidevalt hindama kolmanda riigi poolset majanduslikku survestamist ning liidu vastumeetmete tulemuslikkust ja mõju, et vajaduse korral vastumeetmeid kohandada, need peatada või lõpetada. Seetõttu on vaja sätestada liidu vastumeetmete muutmise, peatamise ja lõpetamise aluseks olevad asjaolud ning asjaomased reeglid ja kord. (20)Luua tuleb võimalused kaasata liidu vastumeetmete vastuvõtmisse ja muutmisse ning vajaduse korral ka peatamisse ja lõpetamisse sidusrühmi, võttes arvesse meetmete võimalikku mõju neile. (21)Oluline on tagada tulemuslik kommunikatsioon ning arvamuste- ja teabevahetus ühelt poolt komisjoni ning teiselt poolt Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel, eriti seoses asjaomase kolmanda riigiga suhtlemisega, mille eesmärk on saavutada majandusliku survestamise lõpetamine, ning seoses käesoleva määruse kohaste liidu vastumeetmete kehtestamise võimalusega. (22)Et käesoleva määruse kohaste liidu vastumeetmete valikut saaks ajakohastada ja päritolureegleid või muid tehnilisi reegleid kohandada, tuleks delegeerida komisjonile ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaste õigusaktide vastuvõtmise volitused, et muuta I lisas esitatud liidu vastumeetmete loetelu ja määruse kohaldamiseks vajalikke tehnilisi reegleid (sh II lisas sätestatud päritolureegleid). Eriti oluline on, et komisjon korraldaks ettevalmistava töö käigus sobivaid konsultatsioone (sh ekspertide tasandil) ja et need toimuks kooskõlas institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, peaksid Euroopa Parlament ja nõukogu saama kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel peaks olema pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (23)Selleks, et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid tuleks kasutada kooskõlas määrusega (EL) nr 182/2011. (24)Liidu vastumeetmete vastuvõtmiseks, muutmiseks, peatamiseks ja lõpetamiseks tuleks kasutada kontrollimenetlust, kuna need õigusaktid määravad ära liidu vastusammud käesoleva määruse kohaldamisalasse jäävale majanduslikule survestamisele. (25)Kui tungiv kiireloomulisus seda nõuab, peaks komisjon nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel võtma liidu vastumeetmete võtmiseks, muutmiseks, peatamiseks või lõpetamiseks vastu piiratud kehtivusega viivitamata kohaldatavad rakendusaktid. (26)Komisjon peaks hindama käesoleva määruse alusel võetud meetmete tulemuslikkust ja toimimist ning tegema järeldusi tulevaste meetmete jaoks. Samuti peaks komisjon määruse läbi vaatama, kui määruse olemasolu ja kohaldamisega seoses on saadud piisavalt kogemusi. Läbivaatamine peaks hõlmama määruse kohaldamisala, toimimist, tõhusust ja tulemuslikkust. Komisjon peaks esitama selle kohta aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Reguleerimisese 1.Käesolevas määruses on sätestatud reeglid ja kord, mis peaksid tagama liidu ja selle liikmesriikide huvide tulemusliku kaitse juhtudel, kui kolmas riik püüab kaubandust või investeeringuid mõjutavate meetmete kaudu sundida liitu või liikmesriiki mingit konkreetset meedet kehtestama või kehtestamata jätma. Määruses on raamistik liidu vastusele sellistes olukordades, et kolmandaid riike selliseid meetmeid võtmast heidutada, need peatada või viimase võimalusena liidu vastumeetmeid võtta. 2.Kõik käesoleva määruse alusel võetavad meetmed peavad olema kooskõlas liidu kohustustega, mis tulenevad rahvusvahelisest õigusest, ning meetmete võtmisel toimitakse liidu välistegevuse põhimõtete ja eesmärkide kohaselt.

Artikkel 2 Kohaldamisala 1.Käesolevat määrust kohaldatakse, kui kolmas riik: –sekkub liidu või selle liikmesriigi õiguspäraselt iseseisvasse valikute tegemisse eesmärgiga panna liitu või liikmesriiki mingit konkreetset meedet lõpetama, muutma või kehtestama või lõpetamata, muutmata või kehtestamata jätma; –rakendab või ähvardab rakendada kaubandust või investeerimist mõjutavaid meetmeid. Käesoleva määruse seisukohalt käsitatakse selliseid kolmanda riigi meetmeid majandusliku survestamise meetmetena. 2.Otsustamisel, kas lõikes 1 sätestatud tingimused on täidetud, võetakse arvesse alljärgnevat: (a)kolmanda riigi meetme ja sellest tingitud surve intensiivsus, raskusaste, sagedus, kestus, ulatus ja suurus; (b)kas kolmas riik sekkub süstemaatiliselt, et panna liit, selle liikmesriigid või muud riigid tegema midagi konkreetset; (c)mil määral kolmanda riigi meede tungib liidu või liikmesriigi ainupädevuses olevasse valdkonda; (d)kas kolmas riik tegutseb ajendatuna õiguspärasest murest, mida on rahvusvaheliselt tunnistatud; (e)kas ja mil määral kolmas riik püüdis enne oma meetmete kohaldamist probleemi tõsiselt heas usus rahvusvahelise koordineerimisega või vahekohtu kaudu kas kahepoolselt või rahvusvahelisel foorumil lahendada. Artikkel 3 Kolmanda riigi meetmete uurimine 1.Komisjon võib uurida kõiki kolmandate riikide meetmeid, et selgitada välja, kas need vastavad artikli 2 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Komisjon tegutseb operatiivselt. 2.Komisjon võib lõikes 1 nimetatud uurimist teha kas omal algatusel või mõnest allikast teabe saamise peale. Komisjon tagab konfidentsiaalse teabe (mis võib sisaldada teabe esitaja isikut) kaitse, järgides artiklit 12. 3.Komisjon võib küsida teavet asjaomase kolmanda riigi meetmete mõju kohta. Komisjon võib avaldada Euroopa Liidu Teatajas või muus sobivas avalikus kommunikatsioonikanalis sellesisulise teate, paludes selles esitada talle konkreetse aja jooksul teavet. Sel juhul teatab komisjon uurimise alustamisest asjaomasele kolmandale riigile. Artikkel 4 Otsus kolmanda riigi meetme kohta

Pärast artikli 3 kohast uurimist võtab komisjon vastu otsuse, kus on kirjas, kas asjaomane kolmanda riigi meede vastab artikli 2 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Komisjon tegutseb operatiivselt. Enne otsuse tegemist võib komisjon paluda asjaomase kolmanda riigi seisukohti. Kui komisjon leiab, et asjaomase kolmanda riigi meede vastab artikli 2 lõikes 1 sätestatud tingimustele, annab ta asjaomasele kolmandale riigile oma sellesisulisest otsustest teada ning nõuab temalt majandusliku survestamise lõpetamist ja (asjakohasel juhul) liidu või liikmesriikide kantud kahjude heastamist. Artikkel 5 Asjaomase kolmanda riigiga suhtlemine Komisjon on valmis asjaomase kolmanda riigiga liidu nimel suhtlema, et leida võimalusi, kuidas majanduslik survestamine lõpetada. Sellised võimalused võivad olla: –vahetud läbirääkimised; –vahendamine, lepitamine või muud abistavad teenused, mis aitavad liitu ja asjaomast kolmandat riiki selles; –rahvusvahelise vahekohtu poole pöördumine. Komisjon püüab majandusliku survestamise lõpetamiseks tõstatada selle küsimuse ka mõnel sobival rahvusvahelisel foorumil. Komisjon hoiab Euroopa Parlamenti ja nõukogu selle teema arenguga kursis. Komisjon jääb ka pärast artikli 7 kohast liidu vastumeetmete võtmist avatuks asjaomase kolmanda riigiga suhtlemisele. Asjakohasel juhul võib komisjon kõike seda teha koos liidu vastumeetmete peatamisega vastavalt artikli 10 lõikele 2. Artikkel 6 Rahvusvaheline koostöö Survestamise lõpetamiseks alustab komisjon liidu nimel konsultatsioone või koostööd mõne teise kolmanda riigiga, kes on sellest huvitatud või keda mõjutavad samad majandusliku survestamise meetmed. Asjakohasel juhul võib see hõlmata koordineerimist asjaomastel rahvusvahelistel foorumitel ja survestamisevastast koordineerimist. Artikkel 7 Liidu vastumeetmed 1.Komisjon võtab vastu rakendusakti, milles määratakse kindlaks, et ta võtab liidu vastumeetme, kui: (a)artiklite 4 ja 5 kohane tegevus ei ole mõistliku aja jooksul viinud majandusliku survestamise lõpetamiseni ja liidule või liikmesriikidele tekitatud kahjude heastamiseni; (b)konkreetsel juhul on vaja kaitsta liidu ja selle liikmesriikide huve ja õigusi ning

(c)meede on liidu huvides. Rakendusaktis määrab komisjon ka kindlaks, milliseid I lisas sätestatud liidu meetmeid on kõige sobivam rakendada. Selliseid meetmeid võib kohaldada ka artikli 8 kohaselt määratud füüsilistele või juriidilistele isikutele. Komisjon võib samuti võtta teiste õigusaktide kohaseid meetmeid. Rakendusakt võetakse vastu artikli 15 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlust järgides. 2.Liidu vastumeetmeid kohaldatakse lõikes 1 mainitud rakendusaktis märgitud kuupäevast alates. Komisjon määrab kohaldamise alguskuupäeva olenevalt asjaoludest, et oleks võimalik asjaomast kolmandat riiki lõike 3 kohaselt teavitada ja too jõuaks majandusliku survestamise lõpetada. 3.Pärast rakendusakti vastuvõtmist teatab komisjon asjaomasele kolmandale riigile lõike 1 kohasest liidu vastumeetme võtmisest. Teates palub komisjon liidu nimel kolmandalt riigilt majandusliku survestamise kohest lõpetamist, pakub lahenduse leidmiseks läbirääkimisi ning annab teada, et kui majanduslik survestamine ei lõpe, kohaldub liidu vastumeede. 4.Lõikes 1 mainitud rakendusaktis märgitakse, et liidu vastumeetmete kohaldamine lükatakse edasi konkreetse aja võrra, kui komisjon on saanud usaldusväärset teavet selle kohta, et kolmas riik on majandusliku survestamise enne liidu vastumeetmete kohaldamise algust lõpetanud. Sellisel juhul avaldab komisjon sellesisulise teate Euroopa Liidu Teatajas, märkides seal ära sellise teabe saamise fakti ja edasilükkamise alguskuupäeva. Kui kolmas riik lõpetab majandusliku survestamise enne liidu vastumeetmete kohaldamise algust, lõpetab komisjon liidu vastumeetmed artikli 10 kohaselt. 5.Kui see on liidu või liikmesriikide õiguste ja huvide (eriti liidu vastumeetmete tulemuslikkuse) säilimiseks vajalik, võivad liidu vastumeetmed kohalduda lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatust hoolimata ka siis, kui komisjon ei kutsu kolmandat riiki liidu nimel enne veel kord üles majanduslikku survestamist lõpetama ega anna enne teada, et liidu vastumeedet hakatakse kohaldama. 6.Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse tõttu (et hoida ära majanduslikust survestamisest tingitud parandamatut kahju liidule või liikmesriikidele) võtab komisjon artikli 15 lõikes 3 osutatud korras vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, millega kehtestab liidu vastumeetmed. Kohalduvad lõigetes 2–5 sätestatud nõuded. Nimetatud aktid kehtivad kõige kauem kolm kuud. 7.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 14 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta I lisas esitatud loetelu, lisades sinna uut tüüpi meetmeid, millega kolmanda riigi meetmetele vastata. Komisjon võib selliseid delegeeritud akte vastu võtta siis, kui vastumeetmete liik on: (a)majandusliku survestamise meetmete lõppemise seisukohalt sama tulemuslik või tulemuslikum kui juba lubatud meetmed; (b)liidus majandusliku survestamise meetmetest mõjutatud ettevõtjate abistamise seisukohast sama tulemuslik või tulemuslikum; (c)hoiab ära asjassepuutuvate turuosaliste kahjustamise või viib selle miinimumi või (d)hoiab ära haldusliku keerukuse ja halduskulud või viib need miinimumi. Artikkel 8 Liidu vastumeetmed füüsiliste või juriidiliste isikute jaoks 1.Komisjon võib artikli 7 lõikes 1 nimetatud või eraldi rakendusaktis sätestada, et: (a)liidu vastumeetmeid kohaldatakse juriidilistele või füüsilistele isikutele, kes on määratud lõike 2 punkti a kohaselt, või (b)liidus kolmanda riigi majandusliku survestamise meetmete tõttu kahju saanud füüsilistel ja juriidilistel isikutel on õigus nõuda lõike 2 punkti b kohaselt määratud isikutelt sellise kahju hüvitamist ulatuses, mis vastab konkreetse määratud isiku panusele nendesse meetmetesse (ilma et see piiraks kolmanda riigi rahvusvahelise õiguse kohast vastutust). Selliseid meetmeid hakatakse kohaldama samal päeval nagu artikli 7 kohaselt vastu võetud vastumeetmeid või hiljem, kui rakendusaktis on käesoleva lõike alusel nii märgitud. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 15 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlust järgides.

2.Komisjon võib füüsilise või juriidilise isiku nimekirja kanda, kui leiab, et: (a)selline isik on asjaomase kolmanda riigi valitsusega seotud või (b)selline isik on asjaomase kolmanda riigi valitsusega seotud ja majanduslikus survestamises osalenud, selle põhjustanud või sellega seotud. 3.Määramisel võtab komisjon arvesse kõiki asjaomaseid kriteeriume ja kättesaadavat teavet (sh seda, kas konkreetne isik tegutseb teadaolevalt sisuliselt kolmanda riigi nimel, kolmanda riigi valitsus on isiku tegelik kasusaaja või isik on muul viisil sisuliselt kolmanda riigi valitsuse kontrolli all). 4.Kui komisjonil on alust arvata, et vastumeetmed tuleks kehtestada lõike 2 punkti a või b alusel määratud isikutele, avaldab ta selliste isikute esialgse nimekirja ja (asjakohasel juhul) I lisa kohased meetmed, mida neile kohaldataks. Enne nimekirja kandmise otsuse tegemist annab ta selles nimekirjas olevatele ja teistele huvitatud isikutele võimaluse nende nimekirja kandmise kohta arvamust avaldada (täpsemalt selle kohta, kas nad vastavad lõike 2 punkti a või b tingimustele). Komisjon võib küsida lisateavet, mida peab võimaliku nimekirja kandmise seisukohalt oluliseks. Artikkel 9 Liidu vastumeetmete valimise ja kujundamise kriteeriumid 1.Liidu vastumeetmed ei tohi olla ulatuslikumad kui kolmanda riigi poolse majandusliku survestamise tõttu kantud kahju liidus või liikmesriigis, võttes arvesse kolmanda riigi meetmete raskusastet ja asjaomaseid õigusi. 2.Komisjon valib ja kujundab sobiva vastumeetme, võttes arvesse artikli 4 kohast otsust, artikli 2 lõikes 2 sätestatud kriteeriume ning liidu huve, tuginedes kättesaadavale teabele (sh artikli 11 kohaselt kogutud teabele) ning järgmistele kriteeriumidele: (a)meetme tulemuslikkus majandusliku survestamise lõpetamisel; (b)meetme potentsiaal aidata liidus majandusliku survestamise tõttu kahju saanud ettevõtjaid; (c)meede ei kahjusta liidus asjaomaseid ettevõtjaid või teeb seda võimalikult vähe (võttes arvesse sellistele ettevõtjatele kättesaadavaid alternatiive, nagu teised toodete ja teenuste tarneallikad); (d)meede ei kahjusta liidu teisi poliitikavaldkondi ega eesmärke või teeb seda võimalikult vähe; (e)meetme kohaldamisega ei kaasne ebaproportsionaalset halduskoormust ega -kulusid; (f)samade või sarnaste majandusliku survestamise meetmete all kannatavate teiste riikide vastumeetmete olemasolu ja laad (sh asjakohasel juhul artikli 6 kohane koordineerimine); (g)muud asjakohased rahvusvahelises õiguses sätestatud kriteeriumid. 3.Käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks võib komisjon vajaduse korral otsustada kohaldada artikli 7 või 8 kohaseid liidu vastumeetmeid, millega piirab liidus välismaiseid otseinvesteeringuid või teenuskaubandust (sh selliste liidus asutatud juriidiliste isikute teenuste osutamist või otseinvesteeringute tegemist, kes on asjaomase kolmanda riigi isikute omandis või kontrolli all). Komisjon võib otsustada sellise kohaldamise kasuks, kui liidu vastumeetmetest, mis sellist olukorda ei hõlma, ei piisaks käesoleva määruse eesmärkide saavutamiseks (täpsemalt kui selliseid meetmeid saaks vältida). Hindamisel, kas sellist otsust vastu võtta või mitte, võtab komisjon lõigetes 1 ja 2 sätestatud kriteeriumide kõrval arvesse muu hulgas ka alljärgnevat: (a)kavandatavate liidu vastumeetmete kohaldamisalasse jääva sektori teenuskaubanduse ja investeeringute struktuuri ning sellistest liidu vastumeetmetest kõrvalehiilimise riski, mida liidus osutatavatele teenustele ja tehtavatele otseinvesteeringutele ei kohaldata; (b)selliste liidusiseste piirangute sisulist kasu majandusliku survestamise lõpetamise seisukohast; (c)kas on olemas mõistlikke alternatiivseid meetmeid, millega saab majandusliku survestamise lõpetada ja mis piiravad liidus teenuskaubandust või investeeringuid vähem.

Ühe või mitme liidus asutatud juriidilise isiku osutatavate teenuste või tehtavate otseinvesteeringute liidusisese piiramise otsust põhjendatakse artikli 7 lõikes 1 nimetatud rakendusaktis nõuetekohaselt, lähtudes eeltoodud kriteeriumidest. Artikkel 10 Liidu vastumeetmete muutmine, peatamine ja lõpetamine 1.Komisjon jälgib liidu vastumeetmeid nõudnud majandusliku survestamise meetmete kohaldamist kolmanda riigi poolt, liidu võetud vastumeetmete tulemuslikkust ja nende mõju liidu huvidele ning hoiab selle kõigega kursis ka Euroopa Parlamenti ja nõukogu. 2.Kui asjaomane kolmas riik lõpetab majandusliku survestamise või kui see on vajalik liidu huvides, võib liit peatada asjaomase liidu vastumeetme kohaldamise seniks, kuni kolmas riik on oma meetme kohaldamise peatanud või kuni see on liidu huvides vajalik. Komisjon peatab liidu vastumeetme, kui asjaomane kolmas riik on pakkunud kokkulepet, et pöörduda rahvusvahelisse kolmandast isikust vahekohtusse, mille otsus on siduv, liit on sellise kokkuleppe sõlminud ja ka kolmas riik peatab selleks ajaks majandusliku survestamise meetmete kohaldamise. Komisjon annab välja liidu vastumeetme peatamise rakendusakti. Nimetatud rakendusakt võetakse vastu artikli 15 lõikes 2 osutatud kontrollimenetlust järgides. 3.Kui liidu vastumeetmeid on vaja artiklis 2 ja artikli 9 lõikes 2 sätestatud kriteeriume või toimunud muutusi (sh kolmanda riigi reaktsiooni) arvestades kohandada, võib komisjon artikli 7 kohaselt vastu võetud liidu meetmeid muuta, võttes artikli 15 lõikes 2 nimetatud kontrollimenetluse kohaselt vastu rakendusakti. 4.Komisjon lõpetab liidu vastumeetmed järgmiste asjaolude korral: (a)majanduslik survestamine on lõppenud; (b)jõutud on muu mõlemat poolt rahuldava lahenduseni; (c)asjaomase kolmanda riigi ja liidu või liikmesriigi vahelist vaidlust menetlev rahvusvaheline kolmandast isikust vahekohus nõuab liidu vastumeetme lõpetamist; (d)see on liidu huvisid arvestades sobiv. Artikli 7 kohaselt võetud liidu vastumeetmed lõpetamine otsustatakse artikli 15 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt tehtud rakendusaktiga. 5.Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse korral võtab komisjon vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, millega peatatakse või lõpetatakse artikli 7 kohaselt vastu võetud liidu vastumeetmed või neid muudetakse. Nimetatud rakendusaktid võetakse vastu artikli 15 lõikes 3 osutatud korra kohaselt ja need ei tohi kehtida üle kahe kuu. Artikkel 11 Liidu vastumeetmetega seotud teabe kogumine 1.Enne liidu vastumeetmete vastuvõtmist või muutmist küsib komisjon ja enne selliste meetmete peatamist või lõpetamist võib ta küsida Euroopa Liidu Teatajas või muus sobivas avalikus kommunikatsioonikanalis esitatud teate kaudu teavet ja arvamusi majandusliku mõju kohta liidu ettevõtjatele ja liidu huvidele. Teates märgitakse, mis aja jooksul tuleb küsitu esitada. 2.Komisjon võib hakata teavet koguma endale sobival ajal. 3.Lõike 1 kohasel teabekogumisel teavitab komisjon sidusrühmi (eriti ettevõtjate ühendusi), keda võimalikud liidu vastumeetmed mõjutada võivad, ja liikmesriike, kes osalevad asjaomaste valdkondade õigusaktide ettevalmistamises või rakendamises, ning konsulteerib nendega. 4.Liidu vastumeetmete vastuvõtmist põhjendamatult edasi lükkamata küsib komisjon teavet eelkõige alljärgneva kohta: (a)meetmete mõju kolmanda riigi ettevõtjatele või liidu konkurentidele, kasutajatele või tarbijatele või liidu töötajatele, äripartneritele või nende klientidele;

(b)selliste meetmete koostoime liikmesriikide asjaomaste õigusaktidega; (c)selliste meetmetega kaasneda võiv halduskoormus; (d)liidu huvid. 5.Komisjon võtab kogutud teavet igati arvesse. Artikli 15 lõikes 2 osutatud kontrollimenetluse kohaselt komiteele esitatud rakendusakti eelnõuga peab kaasas olema kavandatud meetmete analüüs. 6.Enne rakendusakti vastuvõtmist artikli 7 lõike 6 või artikli 10 lõike 5 kohaselt küsib komisjon sihitatult teavet ja arvamusi asjaomastelt sidusrühmadelt (v.a tungivalt kiireloomulistel juhtudel, kus teabe küsimine ja konsulteerimine ei ole objektiivsetel põhjustel võimalik ega vajalik, nt et tagada liidu rahvusvaheliste kohustuste täitmine). Artikkel 12 Konfidentsiaalsus 1.Käesoleva määruse alusel saadud teavet kasutatakse ainult otstarbel, milleks seda küsiti. 2.Teabe andja võib nõuda, et edastatud teavet käsitataks konfidentsiaalsena. Neil juhtudel tuleb teabele lisada mittekonfidentsiaalne kokkuvõte sellest või põhjendus, miks teavet ei saa kokkuvõtlikult esitada. Komisjon, nõukogu, Euroopa Parlament, liikmesriigid ja nende ametnikud ei avalda käesoleva määruse alusel saadud konfidentsiaalset teavet selle andja eriloata. 3.Lõige 2 ei keela komisjonil avaldada üldist kokkuvõtet, millest ei ole võimalik teabe esitajat ära tunda. Sellisel avaldamisel võetakse arvesse asjaomaste isikute õigustatud huvi mitte lubada oma konfidentsiaalset teavet avaldada. Artikkel 13 Päritolureeglid 1.Kauba, teenuse või investeeringu päritolu ning intellektuaalomandi õiguste omaniku või teenuseosutaja kodakondsus selgitatakse välja II lisa kohaselt. 2.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 14 vastu delegeeritud õigusakte, et muuta II lisa punkte 2–4, muutes sellega päritolureegleid, ning lisada mõni muu tehniline eeskiri, mis on vajalik määruse kohaldamiseks, selle tulemuslikkuse tagamiseks ja rahvusvahelistes õigusaktides tehtud muudatuste või käesoleva määruse või liidu mõne muu õigusakti kohaldamisega saadud kogemuste arvessevõtmiseks. Artikkel 14 Delegeeritud õigusaktid 1.Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte käesolevas artiklis sätestatud tingimustel. 2.Artikli 7 lõikes 7 ja artikli 13 lõikes 2 osutatud delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise volitused antakse komisjonile määramata ajaks alates [jõustumise kuupäevast]. 3.Euroopa Parlament ja nõukogu võivad artikli 7 lõikes 7 ja artikli 13 lõikes 2 osutatud volituste delegeerimise igal ajal tühistada. Tühistamise otsusega lõpetatakse otsuses nimetatud volituste delegeerimine. Otsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamisele järgneval päeval või otsuses nimetatud hilisemal kuupäeval. See ei mõjuta juba jõustunud delegeeritud õigusaktide kehtivust. 4.Enne delegeeritud õigusakti vastuvõtmist konsulteerib komisjon 13. aprilli 2016. aasta institutsioonivahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtete kohaselt iga liikmesriigi määratud ekspertidega.

5.Niipea kui komisjon on delegeeritud õigusakti vastu võtnud, teeb ta selle samal ajal teatavaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Artikli 7 lõike 7 või artikli 13 lõike 2 alusel vastu võetud delegeeritud õigusakt jõustub üksnes juhul, kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole kahe kuu jooksul pärast selle neile teatavaks tegemist esitanud õigusakti suhtes vastuväidet või kui Euroopa Parlament ja nõukogu on enne selle tähtaja möödumist komisjonile teatanud, et nad ei esita vastuväidet. Euroopa Parlamendi või nõukogu algatusel võib seda tähtaega kahe kuu võrra pikendada. Artikkel 15 Komiteemenetlus 1.Komisjoni abistab komitee. Nimetatud komitee on komitee määruse (EL) nr 182/2011 artikli 3 tähenduses. 2.Kui on viidatud käesolevale lõikele, kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 5. 3.Kui on viidatud käesolevale lõikele, kohaldatakse määruse (EL) nr 182/2011 artiklit 8 koostoimes artikliga 5. Artikkel 16 Läbivaatamine 1.Komisjon hindab kõiki artikli 7 kohaselt vastu võetud liidu vastumeetmeid nende lõpetamisele järgneva kuue kuu jooksul, võttes arvesse sidusrühmade esitatud ja muud asjaomast teavet. Hindamisaruandes vaadeldakse liidu vastumeetmete tulemuslikkust ja toimimist ning võimalikke järeldusi tulevaste meetmete jaoks. 2.Hiljemalt kolme aasta jooksul pärast esimese käesoleva määruse kohase rakendusakti jõustumist või kuus aastat pärast käesoleva määruse jõustumist (olenevalt sellest, kumb on varasem) vaatab komisjon käesoleva määruse läbi ning esitab selle kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Artikkel 17 Jõustumine Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja FINANTSSELGITUS 1.ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK

1.1.Ettepaneku/algatuse nimetus Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS liidu ja selle liikmesriikide kaitse kohta kolmandate riikide poolse majandusliku survestamise eest 1.2.Asjaomased poliitikavaldkonnad Ühine kaubanduspoliitika 1.3.Ettepanek/algatus käsitleb × uut meedet ◻ uut meedet, mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest ◻ olemasoleva meetme pikendamist ◻ ühe või mitme meetme ümbersuunamist teise või uude meetmesse või ühendamist teise või uue meetmega 1.4.Eesmärgid 1.4.1.Üldeesmärgid Käesoleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse ettepaneku eesmärk on kaitsta liidu ja selle liikmesriikide huve, andes liidule võimaluse vastata majanduslikule survestamisele. Majanduslik survestamine on see, kui kolmas riik püüab avaldada liidule või liikmesriigile survet, kasutades või ähvardades kasutada kaubandust või investeeringuid mõjutavaid meetmeid, selleks et too teeks mingi konkreetse poliitikavaliku. 1.4.2.Erieesmärgid Liidu vastus või pelgalt selle võimalikkus peaks heidutama kolmandaid riike majanduslikku survestamist esmalt üldse kasutamast, või kui juba kasutuses, siis seda jätkamast. Viimase võimalusena võib liit võtta vastumeetmeid. Kui on välja selgitatud, et tegemist on survestamisega, võivad liidu vastuseks olla paljud eri meetmed (sh kõnelused asjaomase kolmanda riigiga, et jõuda võimaluse korral kokkuleppele või vahekohtu otsuseni, erinevad vastumeetmed ja rahvusvaheline koostöö). 1.4.3.Oodatavad tulemused ja mõju Märkige, milline peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju toetusesaajatele/sihtrühmale. Oodatav kasu on märkimisväärne. Eelkõige on see seotud heidutava mõjuga, mis on tingitud kohaldamisala ulatusest (hõlmab palju erinevaid majandusliku survestamise viise) ja võimalike vastuste valiku suurusest (võimalikult mõjusaks kalibreeritud vastus). Edukas heidutav mõju võib parimal juhul tähendada seda, et õigusakti ei olegi vaja kasutada kas kuigi palju või üldse mitte. Eelis on ka kaheetapiline vastus, milles on esikohal mittesekkuv tegutsemine (kokkuleppelahendused, mitte vastumeetmed, ja avatus kolmanda riigiga suhtlemisele), ning võimalus reageerida liidu ja liikmesriikide huvide kaitsmiseks kiiresti vastumeetmetega, kui seda peaks vaja olema. Õigusakti kui sellise olemasoluga ei kaasneks mingeid olulisi kulusid. Selle kasutamise (eriti vastumeetmete võtmise) korral võivad erinevad kulud siiski tekkida. Konkreetse meetme kavandamisel arvestataks selliste kuludega. 1.4.4.Tulemusnäitajad Märkige, milliste näitajate abil jälgitakse edusamme ja saavutusi. • Aastas tuvastatud survemeetmete arv ja suurus;

• esmase vastuse arv, liik ja tulemus, eelkõige kas survemeede lõpetati või toimus mingi muu muutus; • vastumeetmete arv, liik, kestus ja mõju, eelkõige kas survemeede lõpetati. Õigusakti kui sellise olemasolu mõju hindamine on keerulisem, sest vastupidist stsenaariumi (st olukorda, kus õigusakti ei oleks) on keeruline välja selgitada. Ent komisjoni talitused püüavad jätkata suhtlust sidusrühmadega, et saada teada nende kogemusi ja arvamusi õigusakti mõjust. Ettepaneku kohaselt tuleb õigusakti toimimine ja kohaldamine mõistliku aja jooksul läbi vaadata ning anda sellest aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 1.5.Ettepaneku/algatuse põhjendused 1.5.1.Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused, sealhulgas algatuse rakendamise üksikasjalik ajakava Ei ole asjakohane 1.5.2.ELi meetme lisaväärtus (see võib tuleneda eri teguritest, nagu kooskõlastamisest saadav kasu, õiguskindlus, suurem mõjusus või vastastikune täiendavus). Käesoleva punkti kohaldamisel tähendab „ELi meetme lisaväärtus“ väärtust, mis tuleneb liidu sekkumisest ja lisandub väärtusele, mille liikmesriigid oleksid muidu üksi loonud. ELi tasandi meetme põhjused (ex ante). Kavandatud määruse õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 2. Selles nähakse ette ühise kaubanduspoliitika rakendamise raamistikku määratlevate meetmete vastuvõtmine. ELi toimimise lepingu artikli 207 lõikes 1 on määratletud ühise kaubanduspoliitika kohaldamisala, mis hõlmab muu hulgas ka kaubavahetust ja teenuskaubandust, intellektuaalomandi kaubandusaspekte, välismaiseid otseinvesteeringuid, ekspordipoliitikat ning kaubanduse kaitsemeetmeid. Algatuses käsitletakse välisriikide meetmeid, mis mõjutavad liiduga seotud kaubandust või investeeringuid. Algatus annab võimaluse võtta välisriikide majandusliku survestamise vastu midagi ette nii ühises kaubanduspoliitikas kui ka muudes valdkondades. ELi lepingu artikli 5 lõikes 3 on sätestatud, et subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse valdkondades, kus liidul puudub ainupädevus. ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis e on kirjas, et liidul on ühise kaubanduspoliitika valdkonnas ainupädevus. ELi toimimise lepingu artikli 207 lõige 2 puudutab ainupädevuste valdkonda. Seega kuna kolmandate riikide poolne majanduslik survestamine ja/või liidu vastus sellele jääb ühise kaubanduspoliitika valdkonda, siis subsidiaarsuse küsimust ei teki. Igatahes annab liidu kui terviku probleemile ühtse lahenduse vaid liidu tasandil tegutsemine. Liikmesriigid jäävad vastutavaks oma rahvusvahelise õiguse kohaste õiguste kaitsmise eest ja seda algatus ei takista. Samuti on neil õigus võtta rahvusvahelise majandusliku survestamise korral vastumeetmeid, aga mitte selliseid meetmeid, mis on liidu ainupädevuses. Ent liikmesriigil ei ole võimalik kehtestada omi õigusakte majandusliku survestamise kohta, mis on suunatud liidu, mitte riigi vastu. Pealegi ei saaks riiklike õigusaktidega saavutada tulemuslikku lahendust probleemile, mis hõlmab kogu liitu või paljusid liikmesriike. Liidu tasandil tegutsemine on ainus lahendus, kuidas liit saab täita kohustust määrata kindlaks ühine kaubanduspoliitika ja seda järgida. Liikmesriigid selles valdkonnas tegutseda ei saa. Täielikkuse seisukohast on liidu tasandi meetmete lisaväärtuseks kasu, mida ei saa liikmesriikide tasandil tegutsemise korral üldse või piisavalt. Selline kasu on seotud heidutusega ning kolmandate riikide avaldatava majandusliku surve vastaste meetmetega, mille eesmärk on hoida liidu ja selle liikmesriikide poliitikaloome autonoomiat ning kaitsta kaubandust ja investeeringuid relvana kasutamise eest. 1.5.3.Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid Ei ole asjakohane 1.5.4.Kooskõla mitmeaastase finantsraamistikuga ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega Ei ole asjakohane 1.5.5.Erinevate kasutada olevate rahastamisvõimaluste, sealhulgas vahendite ümberpaigutamise võimaluste hinnang Ei ole asjakohane 1.6.Ettepaneku/algatuse kestus ja finantsmõju

◻ Piiratud kestusega –◻ hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA –◻ finantsmõju kulukohustuste assigneeringutele avaldub ajavahemikul AAAA–AAAA ja maksete assigneeringutele ajavahemikul AAAA–AAAA. × Piiramatu kestusega –Rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku AAAA–AAAA, –millele järgneb täieulatuslik rakendamine 1.7.Ettenähtud eelarve täitmise viisid × Eelarve otsene täitmine komisjoni poolt –× oma talituste kaudu, sealhulgas kasutades liidu delegatsioonides töötavat komisjoni personali; –◻ rakendusametite kaudu ◻ Eelarve jagatud täitmine koostöös liikmesriikidega ◻ Eelarve kaudne täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on delegeeritud: –◻ kolmandatele riikidele või nende määratud asutustele; –◻ rahvusvahelistele organisatsioonidele ja nende allasutustele (nimetage); –◻ Euroopa Investeerimispangale ja Euroopa Investeerimisfondile; –◻ finantsmääruse artiklites 70 ja 71 osutatud asutustele; –◻ avalik-õiguslikele asutustele; –◻ avalikke teenuseid osutavatele eraõiguslikele asutustele, kuivõrd neile antakse piisavad finantstagatised; –◻ liikmesriigi eraõigusega reguleeritud asutustele, kellele on delegeeritud avaliku ja erasektori partnerluse rakendamine ja kellele antakse piisavad finantstagatised; –◻ isikutele, kellele on delegeeritud Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaste ühise välis- ja julgeolekupoliitika erimeetmete rakendamine ja kes on kindlaks määratud asjaomases alusaktis.

–Mitme eelarve täitmise viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused“. Märkused 2.HALDUSMEETMED 2.1.Järelevalve ja aruandluse eeskirjad Märkige sagedus ja tingimused. – 2.2.Haldus- ja kontrollisüsteem(id) 2.2.1.Eelarve täitmise viisi(de), rahastamise rakendamise mehhanismi(de), maksete tegemise korra ja kavandatava kontrollistrateegia selgitus – 2.2.2.Teave kindlakstehtud riskide ja nende vähendamiseks kasutusele võetud sisekontrollisüsteemi(de) kohta – 2.2.3.Kontrollide kulutõhususe (kontrollikulude suhe hallatavate vahendite väärtusse) hinnang ja põhjendus ning prognoositav veariski tase (maksete tegemise ja sulgemise ajal). – 2.3.Pettuse ja eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed Nimetage rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed, nt pettustevastase võitluse strateegias esitatud meetmed. – 3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU 3.1.Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub

·Olemasolevad eelarveread Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriigiti ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik Eelarverida Kulu

liik Rahaline osalus Nr

Liigendatud/liigendamata EFTA riigid Kandidaat-riigid Kolmandad riigid Finants-määruse artikli 21 lõike 2 punkti b tähenduses [XX.AA.AA.AA] Liigendatud/liigendamata JAH/EI JAH/EI JAH/EI JAH/EI ·Uued eelarveread, mille loomist taotletakse Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriigiti ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa Mitme-aastase finants-raamistiku rubriik Eelarverida Kulu

liik Rahaline osalus Nr

Liigendatud/

liigendamata EFTA riigid Kandidaat-riigid Kolmandad riigid Finants-määruse artikli 21 lõike 2 punkti b tähenduses [XX.AA.AA.AA] JAH/EI JAH/EI JAH/EI JAH/EI 3.2.Ettepaneku hinnanguline finantsmõju assigneeringutele 3.2.1.Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele – ülevaade –X Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist –◻ Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt: miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Mitmeaastase finantsraamistiku

rubriik Nr DG: <…….> Aasta

N Aasta

N + 1 Aasta

N + 2 Aasta

N + 3 Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) KOKKU • Tegevusassigneeringud Eelarverida Kulu-kohustused (1a) Maksed (2a) Eelarverida Kulu-kohustused (1b) Maksed (2b) Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud Eelarverida (3) DG <…….>

assigneeringud KOKKU Kulu-kohustused = 1a + 1b + 3 Maksed = 2a + 2b +3





• Tegevusassigneeringud KOKKU Kulu-kohustused (4) Maksed (5) • Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU (6) Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIGI <….>

assigneeringud KOKKU Kulu-kohustused = 4 + 6 Maksed = 5 + 6 Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki, tuleb eelmist jaotist korrata • Tegevusassigneeringud KOKKU (kõik rubriigid) Kulu-kohustused (4) Maksed (5) Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU (kõik rubriigid) (6) Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIKIDE 1–6

assigneeringud KOKKU

(võrdlussumma) Kulu-kohustused = 4 + 6 Maksed = 5 + 6







Mitmeaastase finantsraamistiku

rubriik 7 „Halduskulud“ Selle punkti täitmisel tuleks kasutada haldusalaste eelarveandmete tabelit, mis on esitatud õigusaktile lisatava finantsselgituse lisas (sisekorraeeskirjade V lisa), ja laadida see üles DECIDE’i talitustevahelise konsulteerimise eesmärgil. miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Aasta

2023 Aasta

2024 Aasta

2025 Aasta

2026 Aasta

2027 Aasta

2028 Aasta

2029 KOKKU DG: TRADE • Personalikulud 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 5,495 • Muud halduskulud 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,140 DG TRADE KOKKU Assigneeringud 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIGI 7

assigneeringud KOKKU (Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Aasta

2023 Aasta

2024 Aasta

2025 Aasta

2026 Aasta

2027 Aasta

2028 Aasta

2029 KOKKU Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIKIDE 1–7

assigneeringud KOKKU Kulukohustused 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 Maksed 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 3.2.2.Tegevusassigneeringutest rahastatav väljund (hinnang) kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Märkige eesmärgid ja väljundid ⇩ Aasta

N Aasta

N + 1 Aasta

N + 2 Aasta

N + 3 Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) KOKKU VÄLJUNDID Liik Kesk-mine kulu Arv Kulu Arv Kulu Arv Kulu Arv Kulu Arv Kulu Arv Kulu Arv Kulu Väljun-dite arv kokku Kulud kokku ERIEESMÄRK nr 1... – Väljund – Väljund – Väljund Erieesmärk nr 1 kokku ERIEESMÄRK nr 2 ... – Väljund Erieesmärk nr 2 kokku KOKKU 3.2.3.Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele – ülevaade –◻ Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist –X Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt: miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma) Aasta

2023 Aasta

2024 Aasta

2025 Aasta

2026 Aasta

2027 Aasta

2028 Aasta

2029 KOKKU Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIK 7 Personalikulud 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 0,785 5,495 Muud halduskulud 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,020 0,140 Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIGI 7 kulud kokku 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635

Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIGIST 7 välja jäävad kulud Personalikulud Muud

halduskulud Mitmeaastase finantsraamistiku

RUBRIIGIST 7

välja jäävad kulud KOKKU KOKKU 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 0,805 5,635 Personali ja muude halduskuludega seotud assigneeringute vajadused kaetakse asjaomase peadirektoraadi poolt kõnealuse meetme haldamiseks juba antud ja/või peadirektoraadi siseselt ümberpaigutatud assigneeringutest, mida vajaduse korral võidakse täiendada nendest lisaassigneeringutest, mis haldavale peadirektoraadile eraldatakse iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades eelarvepiirangutega. 3.2.3.1.Hinnanguline personalivajadus –◻ Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist –X Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt: Hinnanguline väärtus täistööaja ekvivalendina Aasta

2023 Aasta

2024 Aasta

2025 Aasta

2026 Aasta

2027 Aasta

2028 Aasta

2029 • Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) 20 01 02 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) 5 5 5 5 5 5 5 20 01 02 03 (delegatsioonides) 01 01 01 01 (kaudne teadustegevus) 01 01 01 11 (otsene teadustegevus) Muud eelarveread (märkige) • Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad) 20 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud) 20 02 03 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) XX 01 xx yy zz – peakorteris – delegatsioonides 01 01 01 02 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud kaudse teadustegevuse valdkonnas) 01 01 01 12 (lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditööjõud otsese teadustegevuse valdkonnas) Muud eelarveread (märkige) KOKKU 5 5 5 5 5 5 5 XX tähistab asjaomast poliitikavaldkonda või eelarvejaotist. Personalivajadused kaetakse juba meedet haldavate peadirektoraadi töötajatega ja/või töötajate peadirektoraadisisese ümberpaigutamise teel. Vajaduse korral võidakse personali täiendada iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades olemasolevate eelarvepiirangutega. Ülesannete kirjeldus: Ametnikud ja ajutised töötajad Uue õigusakti haldamine ja toimimine; uue õigusakti kohaldamine; selliste kolmanda riigi meetmete seire, mis võivad anda alust õigusakti kohaldamisele; liidu vastumeetmete ja kolmanda riigi meetmete mõju jälgimine; asjaolude väljaselgitamine; õigusnõustamine. Koosseisuvälised töötajad 3.2.4.Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga Ettepanek/algatus: –X on täielikult rahastatav mitmeaastase finantsraamistiku asjaomase rubriigi sisese vahendite ümberpaigutamise kaudu. Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele eelarveridadele ja summadele. Põhjaliku ümberplaneerimise korral tuleb esitada Exceli tabel. –◻ tingib mitmeaastase finantsraamistiku asjaomases rubriigi mittesihtotstarbelise varu ja/või mitmeaastase finantsraamistiku määruses sätestatud erivahendite kasutuselevõtu. Selgitage, millised toimingud on vajalikud, osutades asjaomastele rubriikidele, eelarveridadele ja summadele ning nimetades kasutatavad rahastamisvahendid. –◻ nõuab mitmeaastase finantsraamistiku muutmist.