SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

· Üldine taust

ELil on kindel eesmärk piirata üleilmset kliimamuutust nii, et temperatuur ei tõuseks rohkem kui 2 ºC võrreldes tööstuseelse perioodiga. Selle saavutamiseks peavad üleilmsed heitkogused jõudma maksimumtasemeni enne 2020. aastat ning seejärel 2050. aastaks vähenema alla 50 % 1990. aastate tasemest. Euroopa Ülemkogu kinnitas veelkord, et ELi eesmärk on vähendada 2050. aastaks heitkoguseid 80–95 % võrreldes 1990. aastate tasemega ja arenenud riigid vähendavad üheskoos heidet selleks vajalikul määral.

Praeguste meetmetega väheneks kasvuhoonegaaside heide 2050. aastaks üksnes 40 %. Komisjoni teatises „Konkurentsivõimeline vähese CO2-heitega majandus aastaks 2050 – edenemiskava”[1] on näidatud, kuidas vähendada 2050. aastaks oma territooriumil tekitatavat heidet 80 % võrra kõige kulutõhusamal viisil. Edenemiskavas on osutatud, et iga majandussektor peab osalema ning sõltuvalt stsenaariumist peab transpordisektorist pärit heide aastal 2030 olema 1990. aastatega võrreldes vahemikus +20 – –9 % ning vähenema 2050. aastaks 54–67 % võrra[2].

Kui muude sektorite heide üldiselt väheneb, siis maateetransport on üks neist vähestest sektoritest, kus heitkogused on kiiresti suurenenud: aastatel 1990–2008 suurenes maanteetranspordist pärit heide 26 % võrra. 2008. aastal oli 70 % transpordisektori CO2-heitest pärit maanteetranspordist[3]. Sellest lähtuvalt on maanteetranspordisektor ELis suuruselt teine kasvuhoonegaaside heite allikas ning sealt pärit heite osakaal on ligikaudu viiendik kogu ELi CO2-heitest.

2011. aasta märtsis võttis komisjon vastu dokumendi „Euroopa ühtse transpordipiirkonna tegevuskava – Konkurentsivõimelise ja ressursitõhusa transpordisüsteemi suunas.” Selles esitatakse transpordistrateegia, millega püütakse vähendada transpordisektori kasvuhoonegaaside heidet 60 % aastaks 2050.

· Määrus

Määrusega (EL) 510/2011 kehtestatakse uute kaubikute CO2-heite vähendamise raamistik aastani 2020. Määrusega on ette nähtud kaheetapiline lähenemisviis. Esimeses, 2017. aastani kestvas etapis kehtestatakse sihttasemete saavutamise meetodid. Ka 2020. aastani kestvaks teiseks etapiks on sihttasemete saavutamiseks vaja kehtestada meetodid, mis tuleb kindlaks määrata läbivaatamise käigus. Komisjonil tuleb kinnitada, et kaubikutele 2020. aastaks kehtestatud sihttase on saavutatav. Sihttaseme suurus kehtestati kaasotsustamismenetlusega ning komisjoni kinnitusest sõltumata seda eespool nimetatud läbivaatamise käigus ei muudeta.

Kui kõnealuste meetodite kindlaksmääramine või rakendamine ebaõnnestub, mõjutaks see kahjulikult autotootjaid ja varuosade tarnijaid, kellel on vaja kindlustunnet seoses sihttaseme saavutamiseks vajaliku tehnoloogia ja sõidukitega.

Meetodid on rakendamise aspektid, mis mõjutavad heite sihttasemete saavutamise viisi. Praeguse määrusega ettenähtud põhimeetodid hõlmavad heite piirnormi kõverat, mis on määratud kasulikkuse parameetri ja funktsiooniga, mis kirjeldab kasulikkuse parameetri ja CO2-heite vahelist seost (kõvera kuju ja tõusu kindlaksmääramine). Muud meetodid käsitlevad ülemäärase heite maksu kava, ökoinnovatsiooni, erandeid, heiteühenduse moodustamist, sihttasemete järkjärgulist suurendamist ja erisoodustuste andmist piiratud aja jooksul.

2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

Konsulteerimine huvitatud isikutega

· Väliseksperdid

Välisuurimuses[4] „Support for the revision of Regulation (EU) 510/2011 on CO2 emissions from light commercial vehicles”[5] (toetusmaterjal väikeste tarbesõidukite CO2-heidet käsitleva määruse (EL) nr 510/2011 läbivaatamiseks) on esitatud peamine analüüs, millel käesolev ettepanek põhineb. Selles hinnatakse erinevaid meetodeid ja nendega seotud kulusid. 2020. aasta sihttaseme üldmõju hindamisel kasutati PRIMES-TREMOVE mudelit.

· Huvitatud isikutega konsulteerimine

Sidusrühmadega on ametlikult konsulteeritud veebiküsimustiku kaudu ja sidusrühmade kohtumistel. Sidusrühmade ettepanekuid võeti arvesse, kui hinnati väikesõidukite CO2-heite reguleerimise võimalusi.

– Üldsusega konsulteerimine

Üldsusega toimusid konsultatsioonid 2011. aastal internetis. Vastustest saadud üldine sõnum on see, et väikesõidukite heite reguleerimine on oluline, seda tuleks teha kooskõlas kasvuhoonegaaside heite vähendamise pikaajaliste eesmärkidega ja aluseks tuleks võtta uute sõidukite keskmine heide ning reguleerimine peaks olema tehnoloogiliselt neutraalne. Praeguste õigusaktide tõhusust käsitlevad arvamused olid väga erinevad. Peamine põhjus näib olevat see, et paljude arvates ei ole praegused õigusaktid piisavalt ranged. Ollakse kindlal arvamusel, et aastale 2020 järgnevaks perioodiks tuleb kehtestada sihttasemed sõltumata sellest, milliseid muid meetmeid võidakse rakendada. Avalike konsultatsioonide tulemustest on tehtud kokkuvõte ning see on avaldatud[6].

– Sidusrühmade kohtumine

6. detsembril 2011 korraldati sidusrühmade kohtumine. Kohtumisel tutvustati uuringu esialgseid tulemusi. Kohtumise ettekanded ja arutelude kokkuvõte on avaldatud[7]. Osalejad ei näidanud üles olulisi eriarvamusi seoses tutvustatud analüüsiga. Vabaühenduste arvates tuleks sihttasemeid tõsta, kuna kulud on väiksemad kui esilagu arvati ja ka heitkogused on eeldatust palju väiksemad.

Mõju hindamine

Käesoleva ettepaneku ja määruse (EÜ) nr 443/2009 muutmisettepaneku toetuseks on koostatud ühine mõjuhinnang. Poliitikavõimaluste kindlaksmääramisel on kasutatud ulatuslikku lähenemisviisi, mis hõlmab õigusaktides tekkinud küsimusi, õigusaktide rakendamisega seotud küsimusi ning selliseid küsimusi, mida on hinnatud õigusaktide tõhususe parandamist käsitlevaid võimalikke lähenemisviise analüüsivates uuringutes. Analüüsiti järgmisi aspekte:

a) poliitikat ei muudeta;

b) kaubikutele 2020. aastaks kehtestatud sihttaseme saavutatavuse kinnitamine;

c) kaubikutele kehtestatud sihttasemete saavutamise meetodid;

d) lihtsustamine ja halduskoormuse vähendamine;

e) uue katsetsükli kohandamine;

f) õigusaktide vorm ja rangus pärast 2020. aastat.

Erinevate meetodite majanduslikku, keskkonnaalast ja sotsiaalset mõju käsitleva analüüsi põhjal jõuti mõju hindamisel järgmistele tulemustele:

· kinnitatud on kaubikutele 2020. aastaks kehtestatud sihttaseme (147 g/km) saavutatavus väiksemate kuludega;

· kasulikkuse parameetriks peab olema jätkuvalt mass; heite piirnormi kõver peaks jääma lineaarseks ja kõvera tõusuks tuleks kehtestada 100 %;

· ülemäärase heite maks peaks olema endiselt 95 eurot g/km sõiduki kohta;

· erandite kehtestamise korda tuleks lihtsustada ning kohaldada kõige väiksemate tootjate suhtes de minimis erandit ja vabastada nad CO2-heite sihttaseme järgimise kohustusest. Lisaks peaksid erandite kohaldamise kuupäevad olema väiketootjate puhul paindlikumad.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

EL on juba selles valdkonnas meetmeid rakendanud ning võtnud vastu määruse (EL) 510/2011, mis põhineb aluslepingu keskkonnapeatükil. Ka ühtne turg loob aluse võtta meetmeid mitte liikmesriikides, vaid ELi tasandil, et tagada ühtsed nõuded kogu ELis ja viia kulud tootjate jaoks miinimumini.

Ettepaneku vastuvõtmisega ei kaasne seniste õigusaktide kehtetuks tunnistamist.

Kavandatud meetmete kokkuvõte

Ettepanekuga kinnitatakse, et heite keskmine sihttase 147 g CO2/km on väikeste tarbesõidukite puhul 2020. aastaks saavutatav. Selles tehakse ettepanek määrata kindlaks järgmised sihttaseme saavutamise meetodid:

– kasulikkuse parameetriks jääb sõidukorras sõiduki mass;

– piirnormi kõveraks jääb lineaarne kõver, mille tõus on 100 % võrreldes võrdlusaluse sõidukipargiga.

– tootjad, kelle uusi väikeseid tarbesõidukeid registreeritakse aastas vähem kui 500, vabastatakse eriheite sihttaseme saavutamise kohustusest;

– erandeid käsitlevate otsuste kohaldamise kuupäevad on väiketootjate jaoks paindlikumad;

– ökoinnovatsioon jätkub, kui läbivaadatud katsemenetlus on rakendatud;

– ülemäärase heite maks jääb endiselt 95 eurot g/km ja sõiduki kohta.

Kuna ettevõtjatel on kasulik teada, milline on pärast 2020. aastat kohaldatav reguleeriv kord, nähakse ettepanekuga ette edasine läbivaatamine, mis peab toimuma hiljemalt 31. detsembriks 2014.

4. MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei nõua täiendavaid rahalisi vahendeid.

5. VALIKULISED ÜKSIKASJAD

· Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel

Ettepanek sisaldab ülevaatamisklauslit.

· Euroopa Majanduspiirkond

Kavandatavas õigusaktis käsitletakse Euroopa Majanduspiirkonnaga seotud küsimust, mistõttu tuleks seda kohaldada ka Euroopa Majanduspiirkonnas.

2012/0191 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 510/2011, et määrata kindlaks meetodid uute väikeste tarbesõidukite CO2-heite vähendamise 2020. aasta sihttaseme saavutamiseks

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut ja eriti selle artikli 192 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[8],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[9],

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2011. aasta määruse (EL) nr 510/2011 (millega kehtestatakse uute väikeste tarbesõidukite heitenormid, lähtudes väikesõidukite CO2-heite vähendamist käsitlevast liidu terviklikust lähenemisviisist)[10] artikli 13 lõikega 1 on ette nähtud, et komisjon vaatab läbi meetodid, mis on vajalikud 2020. aastaks kehtestatud sihttaseme (147 g/km) saavutamiseks kulutõhusal viisil, eelkõige I lisas sätestatud valemi ja artiklis 11 sätestatud erandid. Määruse muutmise ettepanek peaks olema konkurentsi seisukohast võimalikult neutraalne ning sellega tuleks tagada sotsiaalne võrdsus ja säästvus.

(2) On asjakohane selgitada, et sihttaseme 147 g CO2/km järgimise kontrollimiseks tuleks jätkata CO2 heitkoguste mõõtmist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2007. aasta määrusele (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heidetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust,[11] ning selle rakendusmeetmetele ja uuenduslikule tehnoloogiale.

(3) Mõju hindamise tarbeks tehtud tehnilise analüüsi kohaselt on sihttaseme 147 g CO2/km saavutamiseks vajalik tehnoloogia olemas ning heitkoguseid on võimalik vajalikul määral vähendada väiksemate kuludega, kui prognoositi eelmises analüüsis, mis viidi läbi enne määruse (EL) nr 510/2011 vastuvõtmist. Lisaks on uute väikeste tarbesõidukite praeguse keskmise CO2 eriheite taseme ja sihttaseme vahe vähenenud. Seepärast kinnitatakse, et 2020. aastaks on võimalik saavutada sihttase 147 g CO2/km.

(4) Pidades silmas ebaproportsionaalset mõju, mida sõiduki kasulikkuse alusel kindlaksmääratud eriheite sihttaseme järgimine avaldab kõige väiksematele autotootjatele, suurt halduskoormust, mis on seotud erandite kehtestamisega, ning marginaalset kasu, mida saadakse selliste tootjate poolt müüdavate sõidukite CO2-heite vähenemisest, ei kohaldata eriheite sihttaset ja ülemäärase heite maksu tootjate suhtes, kes toodavad aastas alla 500 uue väikese tarbesõiduki.

(5) Väiketootjatele erandite tegemise korda lihtsustatakse, et muuta paindlikumaks ajalised tingimused, millal tootja peab erandit taotlema ja millal komisjon peab selle kohta otsuse tegema.

(6) Selleks et autotööstus saaks teha pikaajalisi investeeringuid ja viia läbi innovatsiooni, oleks soovitav esitada teavet selle kohta, kuidas käesolevat määrust tuleks seoses 2020. aastale järgneva perioodiga muuta. Selline teave peaks põhinema hinnangul selle kohta, mil määral tuleb heidet liidu pikaajaliste kliimaeesmärkide saavutamiseks vähendada ning milline on mõju sõiduautode CO2-heite kulutõhusa vähendamise tehnoloogia väljatöötamisele. Seepärast tuleks need aspektid uuesti läbi vaadata ning komisjon peaks koostama aruande ja tegema vajaduse korral ettepanekuid sihttasemete kohta 2020. aasta järgsel perioodil.

(7) Artikli 13 lõike 3 kohaselt avaldab komisjon aruande sõiduki katteala ja kasuliku koormuse andmete kättesaadavuse ja nende kasutamise kohta kasulikkuse parameetrina I lisa valemites. Kuna kõnealused andmed on kättesaadavad ning nende võimalikku kasutamist on käsitletud mõjuhinnangus, on jõutud järeldusele, et väikestele tarbesõidukitele 2020. aastaks kehtestatud sihttaseme saavutamiseks on kulutõhusam jätkata sõidukorras sõiduki massi kasutamist kasulikkuse parameetrina.

(8) On asjakohane jätkata sellise lähenemisviisi kohaldamist, mille kohaselt kehtestatakse väikese tarbesõiduki CO2-heite sihttase kõnealuse tarbesõiduki kasulikkuse ja I lisa põhjal arvutatud CO2-heite sihttaseme vahelise lineaarse seose põhjal, kuna see võimaldab säilitada mitmekesisuse väikeste tarbesõidukite turul ning tootjad saavad arvesse võtta tarbijate erinevaid vajadusi, vältides sel viisil põhjendamatuid konkurentsimoonutusi. Siiski on asjakohane kõnealust lähenemisviisi ajakohastada, et võtta arvesse uute väikeste tarbesõidukite viimaseid kättesaadavaid registreerimisandmeid.

(9) Komisjon on hinnanud sõiduki katteala andmete kättesaadavust ja nende kasutamist kasulikkuse parameetrina I lisa valemites. Sellised andmed on kättesaadavad ning nende võimalikku kasutamist on mõjuhinnangus käsitletud; selle põhjal on jõutud järeldusele, et 2020. aasta sihttaseme arvutamise valemis tuleks kasulikkuse parameetrina kasutada massi.

(10) Määruses on sätestatud, et komisjon viib läbi mõju hindamise katsemenetluste läbivaatamiseks, et kajastada sõiduautode CO2-heite tegelikke muutusi. See töö ei ole veel valmis, kuid seda tehakse ÜRO Euroopa Majanduskomisjonis World Light Duty Test-menetluse väljatöötamise raames. Seepärast on määruse (EÜ) nr 443/2009 I lisas kehtestatud 2020. aasta heitenormid vastavalt määrusele (EÜ) nr 715/2007 ja määruse (EÜ) nr 692/2008 XII lisale. Kui katsemenetlusi muudetakse, tuleks I lisas kehtestatud heitenorme muuta, et tootjaid ja sõidukiklasse käsitlevad normid oleksid ranguse poolest võrreldavad.

(11) Seepärast tuleks määrust (EL) nr 510/2011 vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EL) nr 510/2011 muudetakse järgmiselt.

(1) Artikli 1 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2. Käesoleva määrusega kehtestatakse alates 2020. aastast liidus registreeritud uutele väikestele tarbesõidukitele keskmine heitetase 147 g CO2/km, mida mõõdetakse kooskõlas määrusega (EÜ) nr 715/2007 ja selle rakendusmeetmetega ning innovatiivsete tehnoloogialahendustega.”

(2) Artiklile 2 lisatakse lõige 4 järgmises sõnastuses:

„4. Artiklit 4, artikli 8 lõike 4 punkte b ja c, artiklit 9 ja artikli 10 lõike 1 punkte a ja c ei kohaldata selliste tootjate suhtes, kes toodavad koos kõigi nendega seotud ettevõtjatega aastas alla 500 uue väikese tarbesõiduki, mis on ELis eelmisel kalendriaastal registreeritud.”

(3) Artikli 11 lõike 3 viimane lause jäetakse välja.

(4) Artiklit 13 muudetakse järgmiselt.

(a) Lõige 1 asendatakse järgmisega:

„Komisjon vaatab 31. detsembriks 2014 eriheite sihttasemed, selle saavutamise meetodid ja muud käesoleva määruse aspektid läbi, et kehtestada uute väikeste tarbesõidukite CO2-heite sihttasemed 2020. aastale järgnevaks perioodiks.”

(b) Lõiget 6 muudetakse järgmiselt:

– teine lõige jäetakse välja;

– kolmas lõige asendatakse järgmisega:

„Selleks et võtta arvesse CO2 eriheite mõõtmist reguleeriva katsemenetluse muudatusi, kohandab komisjon I lisas esitatud valemeid artikli 15 kohaste delegeeritud õigusaktidega ning artiklites 16 ja 17 sätestatud tingimustel, tagades samas, et vanas ja uues katsemenetluses on erineva kasulikkusega sõidukitele ja eri tootjatele kehtestatud heite vähendamise nõuded oma ranguselt võrreldavad.”

(5) I lisa punktile 1 lisatakse järgmine alapunkt c:

„c) alates 2020:

süsinikdioksiidi eriheite soovituslik tase = 147 + a × (M – M0),

kus:

M = sõiduki mass kilogrammides (kg),

M0 = artikli 13 lõike 2 kohaselt vastuvõetud väärtus,

a = 0,096.”

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.

Brüsselis,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[1] KOM(2011)0112 (lõplik).

[2] V.a rahvusvahelisest merendusest pärit heide.

[3] ELi transport arvudes 2011, Euroopa Komisjon.

[4] Sõidukite heidet käsitlev raamleping ENV.C.3/FRA/2009/0043.

[5] http://ec.europa.eu/clima/policies/transport/vehicles/vans/studies_en.htm

[6] http://ec.europa.eu/clima/consultations/0012/index_en.htm

[7] http://ec.europa.eu/clima/events/0048/index_en.htm

[8] ELT C , , lk .

[9] ELT C , , lk .

[10] ELT L 145, 31.5.2011, lk 1.

[11] ELT L 171, 29.6.2007, lk 1.