[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 7.4.2011

KOM(2011) 182 lõplik

2011/0072 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi

SELETUSKIRI

SISSEJUHATUS

Kuna üleilmse majanduskriisi ajal suurenes oluliselt riskikartlikkus, mistõttu vähenes kapitali sissevool, tekkisid surved vahetuskursile ning riigil oli võlakirjaturult rahalisi vahendeid veelgi raskem hankida, esitas Rumeenia 6. märtsil 2009 taotluse ELi keskmise tähtajaga finantsabi saamiseks ning pöördus täiendava abi saamiseks ka Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapanga poole. Komisjon teatas 9. märtsil 2009 koos eesistujariigiga, et EL on koos Rahvusvahelise Valuutafondiga valmis pakkuma kooskõlastatud rahastamispaketti, et toetada Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust. Samas rõhutati, et finantsabi sõltub toetava poliitilise programmi rakendamisest. Komisjonile ja Rahvusvahelisele Valuutafondile 28. aprillil 2009 eellepingu vormis saadetud programmi peamine eesmärk on leevendada erakapitali sissevoolu järsu vähenemise mõju, rakendades samal ajal poliitilisi meetmeid väliste ning eelarvega seotud tasakaalunihete vähendamiseks ning finantssektori tugevdamiseks. Arvestades kooskõlastatud rahastamispaketti, mida kõnealuse programmiga toetatakse, võtsid Rumeenia üheksa suurima välisomanduses oleva panga emaettevõtjat Euroopa Keskpanga koordineerimisalgatuse kontekstis endale kohustuse säilitada Rumeenias oma üldine tegevus kõrgel tasemel. 6. mail 2009 otsustas Euroopa Liidu Nõukogu anda Rumeeniale vastastikust abi ning näha Rumeeniale ette ELi keskmise tähtajaga finantsabi summas kuni 5 miljardit eurot,[1] mis antakse koos Rahvusvahelise Valuutafondi poolt 4. mail 2009 heakskiidetud 11,4 miljardi SDRi suuruse reservkrediidi lepinguga ning Maailmapanga, Euroopa Investeerimispanga ning Euroopa Arengu- ja Rekonstruktsioonipanga täiendava toetusega summas kuni 2 miljardit eurot. Euroopa Liit ja Rumeenia sõlmisid 23. juunil 2009 vastastikuse mõistmise memorandumi, milles täpsustatakse, milliseid konkreetseid poliitikameetmeid tuleb programmiperioodil rakendada enne ELi laenu iga viie osamakse väljamaksmist.

Ajavahemikul oktoobrist 2009 kuni veebruarini 2011 käisid komisjoni talituste töötajad kontrollkäikudel, et hinnata ELi keskmise tähtajaga finantsabi saamise tingimuste täitmiseks tehtud edusamme. Komisjon jõudis kõnealuste kontrollkäikude tulemusel järeldusele, et ELi laenu viie osamakse tegemise tingimused on üldjoontes täidetud. Esimese ja viienda osamakse tegemise vahel lisati vastastikuse mõistmise memorandumile kokku neli lisandit, milles kajastatakse majanduskeskkonnas toimunud muutuste ning täiendavate struktuurireformide mõju.

Pärast 25. jaanuarist kuni 8. veebruarini 2011 Bukarestis toimunud põhjalikke arutelusid komisjoni talituste ja Rahvusvahelise Valuutafondi töötajatega esitasid Rumeenia ametiasutused 17. veebruaril 2011 taotluse ELi keskmise tähtajaga ennetava finantsabi saamiseks summas kuni 1,4 miljardit eurot, millega jätkataks valitsuse majandusreformiprogrammi toetamist. Nagu eelmiselgi korral, antaks uut finantsabi koos Rahvusvahelise Valuutafondi reservkrediidi lepingu alusel antava abiga summas 3,09 miljardit SDRi, mida Rumeenia käsitleks samuti ennetavana, ning Maailmapanga laenudega. Sel viisil aitaks ühiselt antav ennetav abi vähendada Rumeenia maksebilanssi siiani ähvardavaid tõsiseid ohte ja sellega seotud riske Rumeenia majandus- ja finantsstabiilsusele ning riigi peamistele kaubanduspartneritele ELis.

MAKROMAJANDUSLIK ARENG JA VÄLJAVAADE

Pärast SKP 7,1 % langust ning täiendavat 1,3 % langust 2010. aastal on näha positiivseid märke, mis näitavad valitseva meeleolu paranemist ja majandustegevuse elavnemist. Viimased uuringuandmed kinnitavad, et majanduslik õhkkond on paranemas. Tööstustootmine suurenes 2010. aastal 5,5 %. Samuti suurenesid tööstuses uued tellimused 2010. aasta teises pooles keskmiselt ligikaudu 25 % võrreldes eelmise aasta sama perioodiga. Ekspordikasv jätkus jõudsalt (2010. aastal 27,3 % Rumeenia leudes). Kui ehitustegevus elavnes 2010. aasta detsembris oluliselt, siis jaekaubanduses on ikka veel tunda käibemaksutõusu ja avaliku sektori palgakärbete mõju. Mõõdukas palgatõus (detsembris oli keskmine netopalk võrreldes eelmise aasta sama perioodiga 1,3 % suurem) annab märku olukorra paranemisest tööturul ning soodustab tarbimist. Kui registreeritud töötuse vähenemine 2011. aasta jaanuaris jätkus, siis töötuse määr aasta esimeses pooles tõenäoliselt suureneb, mis kajastab uute töötuna registreerimise kohustuste mõju.

Prognoositakse, et 2011. aastal hakkab majandus uuesti kasvama ning reaalne SKP suureneb 1,5 %. Ettevõtete investeeringud peaksid pärast 2009. ja 2010. aasta tõsist langust uuesti suurenema, sest välisnõudlus kasvab ning tootmissektori võimsuse rakendamise määrad on 2008. aasta kõrgtaseme lähedal. Oodatakse, et hoogne eksport ja tellimuste järsk suurenemine tööstuses annavad ettevõtetele tagasi kindluse investeerida isegi juhul, kui suur risk säilib. Elamuehitus jääb tõenäoliselt tagasihoidlikuks, kuna laenuaktiivsus on endiselt väike ning elamuhinnad peaksid veelgi stabiliseeruma. Prognoositakse, et pärast 2009. ja 2010. aasta märkimisväärset vähenemist hakkab eratarbimine sel aastal tasapisi suurenema ja seda toetab palkade tõstmine avalikus sektoris (+15 % pärast 25 % suurust kärbet 2010. aasta juulis) ning tööstuses, kus tegevus on hoogsalt elavnenud. Jõulisemat elavnemist takistavad eelarve jätkuv kärpimine, suured võla teenindamise kulud võrreldes tuludega ning asjaolu, et majapidamiste laenuvõtt ei ole oluliselt suurenenud, kuna halbade laenude osakaal on jaepanganduses suur. Majanduse reaalkasvuks prognoositakse 2012. aastal ligikaudu 4 %. Prognooside kohaselt peaks kasv muutuma järk-järgult laiapõhjalisemaks ning sisenõudlusel on majanduse elavdamises otsustav roll. Kulutused eratarbimisele kasvavad tõenäoliselt kiiremini, sest majapidamiste finantsolukord on tänu palkade ja tööhõive suurenemisele paranenud.

Inflatsioon jõudis kaudsete maksude olulise suurenemise taustal haripunkti 2010. aasta detsembris (8,0 % võrreldes eelmise aasta sama perioodiga). See ületas oluliselt Rumeenia Panga 2010. aastaks kehtestatud inflatsioonieesmärgi (3,5 % ±1 protsendipunkti). 2010. aasta esimeses pooles hoidis inflatsiooni kõrgel peamiselt tubakaaktsiisi tõus ja kütusehindade kallinemine: aasta keskmine inflatsioon oli 4,5 %, samas THHI inflatsioon jäi püsivate hindade juures 2 % ligi. Kolmandas kvartalis tõusis inflatsioon käibemaksu suurenemise ja toiduainete hinna kallinemise tõttu 7,5 %-le. 2011. aasta teises pooles oodatakse inflatsiooni järkjärgulist langemist Rumeenia Panga kehtestatud sihtvahemikku (3,0 % ± 1 protsendipunkti), kuna kaudsete maksude suurenemisega seotud hinnamõjud kahanevad.

Rumeenia Pank on alates 2010. aasta maist hoidnud baasintressimäära stabiilsena. Siiski hoidis rohke likviidsus pankadevahelisel turul lühiajalised intressimäärad palju madalamal tasemel võrreldes Rumeenia Panga viimaste kuude baasintressimääraga. Hoolimata rahaturu intressimäärade langemisest kasvab laenude andmine erasektorile halbade tsükliliste tingimuste ja karmimate laenutingimuste tõttu endiselt aeglaselt. Rahapoliitikas on endiselt keerulisi probleeme, eelkõige inflatsioonieesmärkide korduv ületamine. Rumeenia Panga ettevaatlikkus rahapoliitika lõdvendamisel 2010. aasta teises pooles oli põhjendatav käibemaksuga seotud kiirest inflatsioonitõusust tulenevate võimalike järelmõjudega. Rumeenia Pank rakendab inflatsiooniootuste kinnitamiseks jätkuvalt aktiivset kommunikatsioonipoliitikat.

RIIGI RAHANDUS

2010. aasta kassapõhine eelarvepuudujääk oli 6,5 % SKPst, mis oli parem puudujäägieesmärgist 6,8 % SKPst. Tulud suurenesid 2010. aastal 7,2 %, mis kajastab käibemaksumäära tõstmisest 24 %-le saadud lisatulu ning samuti aktsiisimaksudest ja muudest kui maksutuludest saadud lisatulu, mis suurenes 28,2 %. Samas kasumilt makstavatest maksudest saadud tulu vähenes kriisi järelmõju tõttu 2010. aastal 17,4 %. Lisaks vähenesid ka sotsiaalkindlustusmaksed ja tulumaks, vastavalt 4,5 % ja 3,2 %. Nominaalsed kulud kasvasid 2010. aastal 4,2 % muude ülekannete, sotsiaaltoetuste ning kaupade ja teenustega seotud kulutuste suurenemise tõttu. Viimast saab osaliselt seletada 2 miljardi Rumeenia leu suuruse tervishoiusektorivõla tagasimaksmisega septembris. Suuremaid kärpeid tehti kapitalikulutustes (11,7 % 2010. aastal) ning seejärel kärbiti personalikulusid (8,6 %) ja toetusi (6,7 %).

Komisjoni talitused prognoosivad, et Rumeenia on täitnud ka 2010. aasta ESA-põhise puudujäägieesmärgi, kuid seda on vaja järgmistel kuudel kinnitada. Siiski tuleks märkida, et mitmete riigi omanduses olevate ettevõtete ümberliigitamine valitsemissektorisse Eurostati poolt 2010. aasta septembris ja 2011. aasta aprillis suurendaks puudujääki vähemalt 0,5 % SKPst kuni asjaomaste ettevõtete puudujääkide kõrvaldamiseni. Sõltuvalt 2011. aasta eelarvetulemusest on võib-olla vaja selle asjaolu arvessevõtmiseks 2011. aasta puudujäägieesmärki kohandada. Sellega seoses on võib-olla vaja teha täiendavaid jõupingutusi, et ESA-põhine puudujääk jääks 2012. aastal alla 3 % SKPst vastavalt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitlevatele nõukogu soovitustele.

2010. aasta lõpuks vähendati siseriiklikke maksuvõlgasid ning ametiasutused on võtnud endale kohustuse vähendada neid ka kogu 2011. aasta jooksul. Siseriiklikke maksuvõlgasid (vanemad kui 90 päeva) oli 2010. aasta lõpuks 1,1 miljardi Rumeenia leu väärtuses (0,2 % SKPst) ning seda oli vähem kui 2009. aasta lõpus (1,6 miljardit Rumeenia leud ehk 0,3 % SKPst). Maksuvõlgasid on peamiselt kohalikel omavalitsustel (ligikaudu 84 % kogu maksuvõlast 2010. aasta lõpus) ning väiksemal määral tervishoiusektoril, sealhulgas haiglatel. Kohalike omavalitsuste maksuvõlgade kontrollimist peaks aitama lihtsustada 1. jaanuaril 2011 jõustunud uus kohalike omavalitsuste eelarveid käsitlev seadus. Pärast seda, kui septembris 2010 tasuti 2 miljardit Rumeenia leud (0,4 % SKPst) tervishoiusektori maksuvõlast, on nimetatud sektori (v.a haiglad) maksuvõlga hoitud väiksena.

Tervishoiusektori uue maksuvõla tekkimise vältimiseks on vaja nimetatud sektorit ka edaspidi täiendavalt reformida. Eesmärk on saavutada tõhus tervishoiusüsteem, mis suudab toimida talle eelarvest eraldatud vahendite abil. Praegu ja tulevikus võetavad meetmed hõlmavad vajadusepõhise kaasrahastamise süsteemi kehtestamist, sellise nõude tühistamist, mille kohaselt peab haigekassa sõlmima kohustusliku lepingu kõigi haiglatega, ning vähemoluliste tervishoiuteenuste välja jätmist valitsuse tagatud hüvitistepaketist selle reformimise käigus. Nendes küsimustes annab praegu ja tulevikus Rumeeniale abi Maailmapank. Lisaks kontrollib rahandusminister, et haiglate koondeelarved oleksid kooskõlas valitsemissektori kavandatud kulutustega. Kui ilmneb vastupidine, võtab rahandusminister koos tervishoiuministriga meetmeid, et vältida haiglate maksuvõla uut kuhjumist.

Ametiasutused jätkavad tööd selles suunas, et saavutada 2011. aastal kassapõhine eelarvepuudujääk 4,4 % SKPst (alla ESA-põhise eelarvepuudujäägi 5 % SKPst). Nad on vastu võtnud ja jõustanud 2011. aasta eelarve ning keskpika perioodi eelarvestrateegia aastateks 2011–2013. Prognoositavuse tagamiseks ei muudeta tulude poolel ühtegi peamist maksu. Kulude poolel on palgakulude ülemmääraks 39 miljardit Rumeenia leud, v.a sõjaväelaste sotsiaalkindlustusmaksed (1,6 miljardit Rumeenia leud), mida riik maksab uue pensioniseaduse kohaselt alates sellest aastast. Kui 2010. aasta keskel kärbiti eelarvepuudujäägi kontrolli alla saamiseks ajutiselt ja erakorraliselt avaliku sektori palkasid 25 %, siis nüüdseks on need võrreldes 2010. aasta detsembriga tõusnud 15 %. Kuid seda tõusu tasakaalustas 13. palga ja puhkusetasude likvideerimine. Samuti vähendati avaliku sektori teenistujate arvu täiendavalt 20 000 inimese võrra lisaks sellele, mis oli vajalik üldiste palgakulude sisse mahtumiseks. Muud 2011. aasta eelarvesse lisatud meetmed on pensionide jätkuv külmutamine, avaliku sektori töötajate arvu jätkuv vähendamine (st seitsme ametist lahkuva töötaja asemele võetakse tööle ainult üks uus töötaja) ning küttekulude toetuste likvideerimine. Lisaks peaks pensionisüsteemi reformimine koos palkade ühtlustamise ja tervishoiusektori ümberkorraldamisega aitama märkimisväärselt kokku hoida.

2012. aastaks on ametiasutused võtnud kohustuse vähendada ESA-põhist eelarvepuudujääki alla 3 % SKPst, kuid selleks on vaja lisameetmeid. Komisjoni 2010. aasta sügisprognoos, mis põhines eeldusel, et poliitikat ei muudeta, juba näitas, et on vaja täiendavaid meetmeid mahus 0,5 % SKPst. Kuid kahjumit tootvate riigi omanduses olevate ettevõtete ümberliigitamise tõttu on võib-olla vaja võtta meetmeid veelgi suuremas mahus ning täiendavate kohandamismeetmete kogumaht võib suureneda ligikaudu 1 %-le SKPst. Samuti tuleb kulusid (sh palkasid ja lisatasusid) täiendavalt piirata.

Lisaks on kavandatud ennetava programmi eesmärk täiendavalt tugevdada eelarve haldamise süsteemi. Eelarvepoliitilist vastutust käsitleva õigusakti rakendamine ja keskpika perioodi eelarvestrateegia vastuvõtmine peaks parandama eelarve planeerimise protsessi. Kapitalikulusid on vaja tõhusamalt planeerida keskvalitsuse tasandil. Rumeenia avaliku sektori kapitalikulude eelarve kipub olema suur (2011. aastaks on selleks ette nähtud 7,2 % SKPst), kuid tulemusi on ette näidata väga vähe, mis tähendab, et kapitali ei ole kulutatud kuigi tõhusalt. Lisaks algatati eelmistel aastatel väga palju investeerimisprojekte, ilma et oleks tagatud vajalikud ressursid nende elluviimiseks. Selle tulemusena on kapitalikulutusteks praegu kättesaadavad vähesed ressursid hajutatud (liiga) paljude lõpetamata projektide vahel. Peaministri juhitaval töörühmal on kavas koostada selliste esmatähtsate investeerimisprojektide loetelu, mida järgmise 3–5 aasta jooksul rahastatakse 2011.–2014. aasta ajakohastatud eelarvestrateegias kindlaksmääratud piirides. Lisaks parandatakse investeerimisprojektide järelevalvet ja hindamist keskvalitsuse tasandil, tugevdades avaliku sektori investeeringute järelevalve üksust riigi rahanduse eest vastutavas ministeeriumis ning täiustades ministeeriumi hallatavat kapitaliinvesteeringute andmebaasi. Samuti võib vaja minna ELi liikmesriikide tehnilist abi. Riigi rahanduse eest vastutav ministeerium hakkab koostama käimasolevate ja kavandatud investeerimisprojektide olukorda käsitlevaid kvartaliaruandeid, mis esitatakse arutamiseks valitsusele, kes võtab iga võimaliku kõrvalekalde või eelarve täitmist takistava muu probleemi korral meetmeid selle kõrvaldamiseks. Kapitalikulutused suunatakse järk-järgult ümber täielikult riigi rahastatavatest investeeringutest ELi kaasrahastatavatesse investeeringutesse, mis peaks aitama parandada ELi vahendite kasutamist.

FINANTSTURUD

Rumeenia finantsturud on alates 2010. aasta keskpaigast näidanud häid tulemusi, kuigi olukord on endiselt ebakindel. Näib, et jätkuv ebastabiilsus euroala äärealadel on Rumeenia turgusid otseselt veidi mõjutanud. Pinged finantsturgudel vähenesid koos üldise õhkkonna paranemisega maailmaturul ning mingil määral tänu sellele, et Rumeenia ootas talle ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi poolt ettenähtud jätkuprogrammi. Euro vahetuskurss oli stabiilne ning püsis viimastel kuudel 4,20–4,30 Rumeenia leu ligidal. Pärast 400 baaspunkti ületamist 2010. aasta keskpaigaks on riigivõla krediidiriski vahetustehingute vahemik jäänud alates 2010. aasta oktoobrist 300 baaspunkti juurde (see on madalam kui Kreekas, Iirimaal, Portugalis ja Ungaris). Aktsiaindeks BET oli 2010. aasta neljandas kvartalis üldiselt madal, kuid tõusis jälle jaanuaris. Siseriiklikel enampakkumistel müüdud üheaastaste riigivõlakirjade aastatootlikkus langes 2011. aasta jaanuaris ja veebruaris oluliselt alla 7 %, mistõttu on eelarve refinantseerimiskulud väiksemad, kui need olid peaaegu kogu 2010. aasta jooksul. Pangandussektori kasumlikkus kannatas varade kvaliteedi halvenemise tõttu. Halbade laenude osakaal suurenes 2010. aasta lõpuks 11,9 %-le võrreldes 7,9 %ga 2009. aasta lõpus. Arvestades sellist varade väärtuse langemist, kannatas pangandussektori kasum ning aasta lõpetati puhaskahjumiga (st omakapitali tootlikkus oli negatiivne –1 %). Siiski on pangad säilitanud piisavad kapitalipuhvrid ning kapitali adekvaatsuse määr süsteemis on jätkuvalt üle 14 %. Hoolimata sellest, et 2010. aasta oktoobri seisuga vähendasid emapangad oma tegevust Rumeenias 95 %-le 2009. aasta märtsi võrdlustasemest, on Euroopa Keskpanga koordineerimisalgatuses (nn Viini algatus) osalevad emapangad tegutsenud endiselt peaaegu 2009. aasta märtsi tasemel (2011. aasta jaanuari lõpu seisuga oli see 98 %).

MAKSEBILANSS JA VÄLISRAHASTAMISE VAJADUS

Jooksevkonto puudujääk oli 2010. aastal 4,2% SKPst. Erakapitali sissevool on järk-järgult suurenenud. See on võimaldanud välisvaluutareservi prognoositust kiiremini koguneda ning nüüdseks on selle tase piisav (ligikaudu 130 % lühiajalisest võlast). Makromajanduse baasstsenaariumist lähtudes on välisvõla jätkusuutlikkus praeguse prognoosi kohaselt programmiperioodi jooksul väljaspool ohtu.

Negatiivse šoki korral võib Rumeenia vajada täiendavat rahastamist kuni 5 miljardit eurot. Sellise võimaliku halva stsenaariumi korral ei oleks Rumeenia võimeline oma välisrahastamisvajadusi kättesaadavatest rahastamisvahenditest katma, suurel määral selle tõttu, et otseste välisinvesteeringute sissevool on vähenenud ning et eelkõige pangad annavad lõppeva tähtajaga laenude tagasimaksmiseks vähem laene. Sel juhul tuleks ülejäänud rahastamisvajadused katta ELi ennetava finantsabi programmi käivitamisega (koos Rahvusvahelise Valuutafondi toetusega). Kõnealune alternatiivstsenaarium on välja töötatud tihedas koostöös Rahvusvahelise Valuutafondiga ning sellest lähtub rahvusvahelisest finantsabist kaetav ligikaudu 5 miljardi euro suurune täiendav rahastamisvajadus.

Majanduses on ikka veel tasakaalunihkeid, kuigi majanduskriis on aidanud vältida nende kuhjumist. Jooksevkonto puudujääki on vähendatud 11,4 %-lt SKPst 2008. aastal ligikaudu 4,2%-le 2010. aastal. Laenukasv on peatunud ning ehitustegevuse langusnäitajad olid viimasel kahel aastal kahekohalised. Inflatsioon on jätkuvalt kõrge. Palkade järsk langus (eelkõige avalikus sektoris) ning leu täiendav odavnemine 2010. aastal on aidanud Rumeenial suurendada hindade konkurentsivõimet. Ametiasutuste võetud meetmed on aidanud vähendada eelarvepuudujääki allapoole 2010. aastaks kokkulepitud eesmärki. Kuid jooksevkonto ja valitsemissektori eelarve puudujääk (topeltpuudujääk) on ikka veel suhteliselt suur. Samuti võivad välislaenamise jätkuva suurenemisega kaasneda riskid. See tähendab, et makromajanduse kahjulikud tasakaalunihked on ikka veel olemas ning see ohustab tõsiselt Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust.

ELI ABI MAKSEBILANSI TASAKAALUSTAMISE MEHHANISMI RAAMES ON OSA RAHVUSVAHELISTEST JÕPINGUTUSTEST

Rumeenia maksebilansi ikka veel riskantset olukorda silmas pidades ja tingimusel, et Rumeenia ametiasutused võtavad kohustuse rakendada ulatuslikku eelarve-, finants- ja struktuuripoliitikat hõlmavat kohandamiskava, soovitab komisjon pärast 3. märtsi 2011. aasta nõupidamisi majandus- ja rahanduskomiteega nõukogul võtta vastu otsus jätkata Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 143 ettenähtud vastastikuse abi andmist. Rumeenia valitsus rakendab oma majandusprogrammi maksebilansi jätkusuutlikkust ähvardavate ülejäänud ohtude kõrvaldamiseks.

Peale selle teeb komisjon pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega nõukogule ettepaneku võtta vastu otsus, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi kuni 1,4 miljardi euro väärtuses Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkuse toetamiseks[2]. Kavandatavat ennetavat abiprogrammi oleks võimalik käivitada kuni 31. märtsini 2013.

Tundub, et praeguses olukorras, kus kapitali sissevool on vähenenud ning välised ja eelarvega seotud tasakaalunihked on jätkuvalt suured, on asjakohane anda Rumeeniale keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi liikmesriikide maksebilansi toetamise süsteemi alusel. Kuna praegustes turutingimustes ei ole Rumeenial kavas taotleda osamaksete väljamaksmist kättsaadavatest Rahvusvahelise Valuutafondi või ELi vahenditest, hõlbustaks ennetav finantsabi jätkata eelarve- ja maksebilansi puudujäägi nõuetekohast kohandamist.

Abi suurendab valitsuse majandusprogrammi usaldusväärsust; programmiga nähakse muu hulgas ette eelarve jätkuv kohandamine ja finantsturureformi konsolideerimine ning pööratakse suuremat tähelepanu toote- ja tööturu reformidele ning ELi struktuurifondide aktiivsemale kasutamisele. Majandusprogrammi rakendamine suurendab Rumeenia majanduskasvu potentsiaali, mis peaks tõstma Rumeenia leu väärtust ning seeläbi vähendama ettevõtjate ja majapidamiste finantsolukorra halvenemise tõenäosust. Seega peaks majanduse elavnemine olema jätkusuutlikum ning pangandussektori varade kvaliteet peaks paranema, mis omakorda vabastab ressursse investeeringute tegemiseks.

Kuna ennetava abi andmine kajastab asjaolu, et tavalistes turutingimustes suudab Rumeenia katta ise oma finantsvajadused ilma täiendava ametliku abita, peetakse riske, mis tõsiselt ähvardavad Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust kuni 2013. aasta esimese kvartalini, piisavalt maandatuks ennetavate laenude abil suuruses kuni viis miljardit eurot, kuna kavandatav ELi ennetav abi summas kuni 1,4 miljardit eurot antaks koos Rahvusvahelise Valuutafondi toetusega ennetava reservkrediidi lepingu alusel, mille väärtus on 3,09 miljardit SDRi (300 % Rumeenia kvoodist, ligikaudu 3,6 miljardit eurot). Maailmapank täidab oma arenguabi laenuprogrammi raames varem võetud kohustust ning jätkab 400 miljoni euro suuruse toetuse maksmist, lisaks näeb ta ette 750 miljoni euro suuruse tulemustepõhise rahastamise sotsiaalabi ja tervishoiu reformimiseks.

ELi ennetava finantsabi andmisega toetatakse Rumeenia ametiasutuste tõsiste püüdluste jätkamist ulatusliku majandusprogrammi rakendamisel. Programm peaks täielikult kajastuma Rumeenia ajakohastatud lähenemisprogrammis ning Rumeenia riiklikus reformikavas. Asjaolu, et ELi laenu väljamaksmine sõltub konkreetsete majanduspoliitiliste tingimuste täitmisest, sätestatakse Rumeenia ametiasutuste ja komisjoni vahel sõlmitavas vastastikuse mõistmise memorandumis; need tingimused on peamiselt järgmised:

A: Eelarve tugevdamine

Eelarve tugevdamine on endiselt ülioluline osa reformikavast, millega nähakse ette 2011. aasta eelarvepuudujäägi vähendamine kassapõhiselt 4,4 %-le SKPst (ESA-põhiselt alla 5 % SKPst) ning 2012. aastal ESA-põhiselt alla 3 % SKPst, millega kõrvaldatakse ülemäärane eelarvepuudujääk. Lisaks kiirendatakse reformikavaga jõupingutusi maksuvõlgade vähendamiseks nii keskvalitsuse kui ka kohalike omavalitsuste tasandil. Selliste riigi omanduses olevate ettevõtete finantsaruandlussüsteemi, kes on ümberliigitatud või kelle puhul on oht, et nad liigitatakse ümber avaliku sektori alla, on vaja parandada nii, et iga kuu saaks jälgida nii nende finantsolukorda üldiselt kui ka maksuvõlgasid, mida tahetakse järk-järgult vähendada. Avaliku sektori palgakulude ülemmääraks jääb 2011. aastal 39 miljardit Rumeenia leud (v.a sõjaväelaste sotsiaalkindlustusmaksed 1574 miljoni Rumeenia leu väärtuses, mida riik maksab uue pensioniseaduse kohaselt alates sellest aastast) ning nende puhul tuleb järgida aastateks 2012–2014 koostatud keskpika perioodi eelarvestrateegias sätestatud ülemmäärasid.

B: Eelarve haldamine ja struktuursed eelarvereformid

Eelarve haldamisele aitab oluliselt kaasa Rahvusvahelise Valuutafondi pakutav tehniline abi avaliku sektori finantsjuhtimise ja kontrolli valdkonnas. See hõlmab ka töötajate koolitamist ning keskvalitsuse eelarve ja kulude haldamiseks kasutatava IT-infrastruktuuri täielikku uuendamist. Majandusprogrammis pööratakse tähelepanu sellele, et avaliku sektori investeerimisvajaduste pingerida tuleb otstarbekamalt koostada ning avaliku sektori investeerimisprojektide kavandamist, järelevalvet ja hindamist tuleb parandada. Majandusprogramm sisaldab selleks mitmeid meetmeid, sealhulgas projektide andmebaasi loomist; samuti kavandatakse rohkem kapitaliinvesteeringuid peaministri büroos ja rohkem järelevalvet teostatakse rahandusministeeriumis. Rahandusministeerium hakkab põhjalikult jälgima tervishoiuministeeriumi hallatavaid haiglate eelarveid, et vältida maksuvõlgade uut kuhjumist. Rumeenia ametiasutused vaatavad võlahaldusstrateegia läbi ja ajakohastavad seda igal aastal, st kõnealuse programmi raames 2011. aasta lõpuks ja uuesti 2012. aasta lõpuks.

C: Finantssektori reguleerimine ja järelevalve

Finantssektoris tagavad ametiasutused, et usaldatavusnormatiivide kohaldamine võla kapitaliseerimisel ei nõrgestaks krediidiasutuste finantspositsiooni. Selleks et valmistada ette rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutuselevõtt alates 2012. aastast, koostavad ametiasutused ettepanekud kohaldatavate usaldatavusfiltrite kohta, mille eesmärk on säilitada ettevaatlik lähenemisviis seoses laenukahjumi reservide, maksevõime ja varudega. Krediididistsipliini säilitamine ja moraalilanguse vältimine võlgnike seas aitab oluliselt tõhustada finantsstabiilsust. Seepärast on valitsus peatanud õigusaktiettepanekute (nt üksikisiku maksejõuetust käsitlev seadus) tegemise ning selliste võlanõudeõiguse sätete väljatöötamise, mis kahjustaksid krediididistsipliini. Lisaks teevad ametiasutused vajalikud muudatused kindlustusseltside pankrotimenetlust käsitleva seaduse sätete ühtlustamiseks maksejõuetust käsitleva üldise seaduse ja kindlustustegevust ja -järelevalvet käsitleva seaduse sätetega.

D: Rahapoliitika

Rahapoliitika on jätkuvalt suunatud hinnastabiilsuse säilitamisele ja Rumeenia Panga poolt eesmärgiks seatud inflatsioonitaseme (3,0 % ± 1 protsendipunkti 2011. ja 2012. aasta lõpus) saavutamisele.

E: Struktuurireformid

Rumeenia valitsuse majandusprogramm on kindlalt suunatud toote- ja tööjõuturu reformimisele, et parandada kõnealuste turgude toimimist, muuta Rumeenia majandus seeläbi välismõjude suhtes vastupidavamaks ja tugevdada selle pikaajalist kasvupotentsiaali. Kõnealuse programmiga ettenähtud struktuurireformi kava lisatakse Rumeenia riiklikusse reformikavasse ning see aitab Rumeenial saavutada oma riiklikke eesmärke, mis on osa Euroopa 2020 kasvustrateegiast.

Energeetikasektoris nähakse programmiga ette vähendada hinnakujundust ning elektri ja gaasiga kauplemist käsitlevaid piiranguid, et lihtsustada turulepääsu ja suurendada ülekandevõimsust ning aidata luua täielikult toimiv, integreeritud ja ühendatud elektri- ja gaasienergia siseturg, mille olulisust rõhutas Euroopa Ülemkogu taas 4. veebruaril 2011. Programmi kohaselt tuleb luua tugev ja sõltumatu energeetikasektorit reguleeriv asutus, miss on suuteline täitma kolmandas energeetikapaketis kindlaksmääratud ülesandeid ja kohustusi. Söesektori ümberkorraldamiskava esitatakse komisjonile. Kõnealuse programmiga nähakse ette ka raudteesektori ulatuslik reformimine, et tõhustada reisijateveoteenuste pakkumist ja raudteeinfrastruktuuri kavandamist ning suurendada samal ajal sektori atraktiivsust muude kui reisijateveoga (kaubavedu) tegelevate ettevõtjate silmis. Reforme aitab ellu viia raudteesektori tugev ja sõltumatu reguleeriv asutus.

Avaliku ja erasektori partnerlust käsitlev Rumeenia õigusraamistik on vaja läbi vaadata, et tagada selle täielik kooskõla riigihankeid käsitlevate ELi direktiividega. Samuti viiakse lõpule riigihankeid käsitleva õigusraamistiku läbivaatamine. Programmiga luuakse teenustedirektiivi kohane ühtne kontrollpunkt ettevõtjate aitamiseks kõigis sellistes haldusmenetlustes, mis on vajalikud ettevõtte asutamiseks Rumeenias või piiriülese teenuse pakkumiseks, ning kõrvaldatakse jaemüügikaupluste loomise piirangud.

Programmiga jätkatakse tööturu reformimist: 2011. aastal on kavas heaks kiita tööseaduse muudatus ning palgakujundusega tegelevaid asutusi on kavas ühtlustada. Tööturu jäikust on kavas vähendada nii, et hakatakse rohkem kasutama tähtajalisi töölepinguid, vähendatakse ületundide eest heldekäeliselt makstavaid hüvitisi ning pikendatakse alalise lepinguga töötajate katseaega. Rumeenia valitsus otsib koos asjaomaste sidusrühmadega võimalusi, kuidas muuta erasektori palgaläbirääkimised otstarbekamaks. Lisaks sisaldab poliitikaprogramm meetmeid, millega suurendatakse tööjõupakkumise stiimuleid ning vähendatakse samal ajal nn musta töö osakaalu. Reformid on kooskõlas ELi direktiivide ja tööõiguse põhireeglitega ning lisaks võetakse täiel määral arvesse vajadust kohaldada paindlikkust ja turvalisust ühendavat terviklikku lähenemisviisi.

Ametiasutused võtavad meetmeid selleks, et parandada riigi omanduses olevate ettevõtete juhtimist, sealhulgas finantssektoris.

Kuna ELi vahendite kasutamist tuleks oluliselt suurendada, nähakse programmiga ette, et rakendatakse valitsuse tegevuskava, mida Rumeenia ametiasutused praegu viimistlevad vastuseks komisjoni presidendi 13. detsembri 2010. aasta kirjale. Programmis kehtestatakse tõendatud kulutuste kumulatiivset koondtaset käsitlevad konkreetsed eesmärgid 2012. aasta lõpuni; muu hulgas tagatakse aastaeelarvetes kaasrahastamise jaoks piisavad riiklikud vahendid, et vältida olukorda, kus Rumeenia jääks ilma suurest osast vahenditest, mis struktuurifondidest on ette nähtud riigi majandusarengu toetamiseks.

2011/0072 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem,[3] eriti selle artikli 3 lõiget 2,

võttes arvesse ettepanekut, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,

ning arvestades järgmist:

1. Otsusega 2011/xxx/EL otsustas nõukogu jätkata Rumeeniale vastastikuse abi andmist.

2. Tundub, et praeguses olukorras, kus kapitali sissevool on vähenenud ning välised ja eelarvega seotud tasakaalunihked on jätkuvalt suured, on asjakohane anda Rumeeniale keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi liikmesriikide maksebilansi toetamise süsteemi alusel. Kuna praegustes turutingimustes ei ole Rumeenial kavas taotleda ühegi osamakse väljamaksmist, aitaks ennetav finantsabi jätkata eelarve- ja maksebilansi puudujäägi nõuetekohast kohandamist ning suurendada valitsuse majandusprogrammi usaldusväärsust; programmiga nähakse muu hulgas ette jätkuvalt kohandada eelarvet ja konsolideerida finantsturureformi ning pööratakse suuremat tähelepanu toote- ja tööturureformidele ning ELi struktuurifondide aktiivsemale kasutamisele. Kõnealused meetmed peaksid tugevdama Rumeenia majanduskasvu potentsiaali, toetama rahapoliitika ja finantsstabiilsust, suurendama usaldust Rumeenia leu suhtes ning vähendama ettevõtjate ja majapidamiste finantsolukorra halvenemise tõenäosust.

3. Kui valitsuse majandusprogrammi praeguse alusstsenaariumiga seotud riskid realiseeruvad, ei oleks Rumeenia võimeline oma välisrahastamisvajadusi kättesaadavatest rahastamisvahenditest katma, suurel määral seetõttu, et otseste välisinvesteeringute sissevool on vähenenud ning et eelkõige pangad annavad lõppeva tähtajaga laenude tagasimaksmiseks vähem laene. Sellise stressistsenaariumi korral tuleks ülejäänud rahastamisvajadused katta ELi ennetava finantsabi programmi käivitamisega. Stressistsenaarium on välja töötatud tihedas koostöös Rahvusvahelise Valuutafondiga ning sellest lähtub rahvusvahelisest finantsabist kaetav ligikaudu 5 miljardi euro suurune täiendav rahastamisvajadus.

4. On asjakohane anda Rumeeniale kuni 1,4 miljardit eurot ELi ennetavat abi kooskõlas ELi keskmise tähtajaga finantsabi süsteemiga, mis on määrusega (EÜ) nr 332/2002 loodud liikmesriikide maksebilansi toetamiseks. Kõnealust abi tuleks anda koos Rahvusvahelise Valuutafondi poolt [21.] märtsil 2011 heakskiidetud reservkrediidi lepingu alusel antava 3,09 miljardi SDRi suuruse (ligikaudu 3,6 miljardi euro) abiga. Maailmapank täidab oma arenguabi laenuprogrammi raames varem võetud kohustust ning jätkab 400 miljoni euro suuruse toetuse maksmist, lisaks näeb ta ette 750 miljoni euro suuruse tulemustepõhise rahastamise sotsiaalabi ja tervishoiu reformimiseks.

5. Abi peaks haldama Euroopa Komisjon, kes lepib pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist Rumeenia ametiasutustega kokku ennetava finantsabiga seotud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused. Kõnealused tingimused tuleks sätestada vastastikuse mõistmise memorandumis.

6. Kuna finantsabi on ennetavat laadi, taotleb Rumeenia ELi laenu eri osamaksete väljamaksmist üksnes juhul, kui tal tekib probleeme seoses maksebilansiga või kapitali liikumisega. Juhul kui Rumeenia esitab komisjonile rahastamistaotluse, otsustab komisjon pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega, kas programm käivitatakse ning milline on iga osamakse summa ja väljamaksmise ajakava. Võimalike väljamaksetega seotud üksikasjalikud finantstingimused sätestatakse laenu raamlepingus.

7. Ennetavat finantsabi tuleks anda selleks, et toetada valitsuse majanduspoliitilise programmi edukat rakendamist ja seeläbi aidata tagada Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

8. Euroopa Liit annab Rumeeniale keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi kuni 1,4 miljardit eurot. Juhul kui finantsabi programm käivitatakse ja osamakseid hakatakse välja maksma, antakse abi laenuna, mille maksimaalne keskmine tagasimaksetähtaeg on seitse aastat.

9. ELi ennetava finantsabi programmi võib käivitada ning väljamaksete tegemist võib taotleda kuni 31. märtsini 2013.

Artikkel 2

10. Komisjon haldab abi viisil, mis on kooskõlas Rumeenia kohustuste ja nõukogu soovitustega, eelkõige nendega, mis on seotud riikliku reformikava ning kord aastas ajakohastatava lähenemisprogrammi rakendamisega.

11. Komisjon lepib pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist Rumeenia ametiasutustega kokku ennetava finantsabiga seotud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused, mis on loetletud artikli 3 lõikes 3. Kõnealused tingimused sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis vastavalt lõikes 1 osutatud kohustustele ja soovitustele. Üksikasjalikud finantstingimused sätestab komisjon laenu raamlepingus.

12. Komisjon kontrollib koostöös majandus- ja rahanduskomiteega korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud.

Artikkel 3

13. Kui Rumeenia taotleb kirjalikult ELi ennetava finantsabi programmi käivitamist, kontrollib komisjon olukorda. Komisjon otsustab pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega, kas programmi käivitamine ja sellele järgnev taotlus väljamaksete tegemiseks on põhjendatud ning määrab kõnealuste väljamaksete summa ja ajakava. Kui finantsabi programm käivitatakse, võib vahendid välja maksta kuni kolme osamaksena, mille summa ja väljamaksmise ajakava sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumi lisandis. Iga osamakse võidakse välja maksta korraga või mitmes osas.

14. Kui finantsabi programm käivitatakse, makstakse laen või selle osad välja tingimusel, et lõikes 1 osutatud vastastikuse mõistmise memorandumi lisand on jõustunud. Komisjon teeb otsuse ELi laenu või selle osade väljamaksete tegemise kohta pärast majandus- ja rahanduskomitee arvamuse saamist.

15. Kõik väljamaksed tehakse tingimusel, et lähenemisprogrammis ja riiklikus reformikavas esitatud Rumeenia valitsuse majandusprogrammi on rakendatud rahuldavalt; eelkõige tuleb täita vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused, mis hõlmavad muu hulgas järgmist:

16. eelarvete vastuvõtmine ja meetmete rakendamine kooskõlas selliste eelarveaastateks 2011–2013 kehtestatud selgete eelarve-eesmärkidega, mis toetavad eelarve konsolideerimise jätkamist, et stabiliseerida valitsemissektori võla suhe SKPsse ning kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk vastavalt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames nõukogu poolt esitatud soovitustele;

17. võrdlustasemete järkjärguline karmistamine, et vähendada nii keskvalitsuse kui ka kohalike omavalitsuste maksuvõlga;

18. tõhusama aruandlussüsteemi kasutuselevõtt sellistes riigi omanduses olevates ettevõtetes, mis ESA määratluse kohaselt juba kuuluvad valitsemissektorisse, ning ka sellistes ettevõtetes, mille Eurostart liigitab tõenäoliselt ümber valitsemissektorisse 2011. ja 2012. aastal, et valitsus saaks pidevalt hinnata tõenäolist mõju valitsemissektori eelarve puudujäägile ning nimetatud ettevõtete maksuvõlgade, toetuste, vahendite ümberpaigutamise ja kahjumiga seotud arengut;

19. avaliku sektori palgakulude pidev järelevalve, et palgakulud püsiksid keskpika perioodi eelarvestrateegias sätestatud ülemmäärade piires;

20. vajadusepõhise kaasrahastamise süsteemi kehtestamine tervishoiuvaldkonnas ning piisava kontrolli- ja järelevalvesüsteemi kasutuselevõtt, et vältida tervishoiusüsteemi maksuvõlgade kuhjumist;

21. meetmed avaliku sektori investeerimiseelarve haldamise parandamiseks 2012.–2014. aasta eelarvestrateegia kohaselt ja nii, et rõhku pannakse üleminekule täielikult riigi rahastatavatelt investeeringutelt ELi kaasrahastatavatele investeeringutele;

22. mitmeaastase võlahaldusstrateegia läbivaatamine, ajakohastamine ja avaldamine kord aastas;

23. meetmed palgakujundussüsteemi otstarbekohastamiseks, et palkade kujunemine kajastaks paremini tootlikkust, ning reformid, millega suurendatakse töölepingute ja tööaja korralduse paindlikkust vastavalt turvalist paindlikkust käsitlevale terviklikule lähenemisviisile;

24. meetmed, millega parandatakse energia- ja transpordituru toimimist vajaduse korral kooskõlas ELi õigusaktidega;

25. meetmed, millega lihtsustatakse teenustevaldkonna ettevõtluskeskkonda kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiviga 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul[4];

26. meetmed krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide raamistiku täiendavaks tugevdamiseks ning 2012. aastal toimuva rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutuselevõtu ettevalmistamiseks;

27. õigusaktide muudatused kindlustusseltside likvideerimist käsitleva seaduse, maksejõuetust käsitleva üldise seaduse ning kindlustustegevust ja -järelevalvet käsitleva seaduse vahelise kooskõla tagamiseks;

28. ELi struktuurifondide ja ühtekuuluvusfondi aktiivsem kasutamine ning konkreetsed eesmärgid selle kohta, milline peaks olema kõnealuste fondide vahenditest tehtud tõendatud kulutuste kumulatiivne koondtase.

29. Lubatud on kaalutletult sõlmida intressimäära vahetustehinguid kõrgeima krediidikvaliteedi astmega osalistega, kui see on vajalik laenu rahastamiseks. Komisjon teavitab majandus- ja rahanduskomiteed laenude võimalikust refinantseerimisest või finantstingimuste ümberkorraldamisest.

Artikkel 4

Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.

Artikkel 5

Käesolev otsus jõustub sellest teavitamise päeval.

Artikkel 6

Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .

Brüssel, [kuupäev].

Nõukogu nimel

eesistuja

SELGITUS EELARVEMÕJU KOHTA

(vrd sise-eeskirjade artikkel 16)

POLIITIKAVALDKOND: JAOTIS 01 – MAJANDUS- JA RAHANDUSVALDKOND

TEGEVUSVALDKOND: FINANTSTEHINGUD JA FINANTSINSTRUMENDID

1. ETTEPANEKU NIMETUS, ASJAOMANE EELARVERIDA JA JAOTIS

Ettepanek nõukogu otsuse kohta, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi, koostoimes soovitusega nõukogu otsuse kohta, millega antakse Rumeeniale vastastikust abi.

01 04 01 01 Euroopa Liidu tagatis maksebilansi toetuseks võetud ELi laenudele.

2. ÕIGUSLIK ALUS:

ELi toimimise lepingu artiklid 143 ja 352; nõukogu määrus (EÜ) nr 332/2002.

3. EELARVEAASTA ÜLDANDMED (EURODES)

Sellesse punkti kirjendatakse Euroopa Liidu poolt antud tagatis. See võimaldab komisjonil tagada võla (põhiosa, intresside ja muude kulude) tagasimaksmist juhul, kui võlgnik (Rumeenia) jätab täitmata oma lepingulised kohustused.

Eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet („p. m.”) rakendatakse ainult tagatise kasutamise korral. Eeldatakse, et tavaliselt eelarvetagatist ei kasutata.

3a – Jooksev aasta

Ei kohaldata

Kulukohustused |

Esialgne assigneering eelarveaasta kohta |

Ümberpaigutamised |

Täiendav assigneering |

Koguassigneering |

Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |

Saldo |

Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |

3b – Ülekandmine

Ei kohaldata

Kulukohustused |

Ülekandmine |

Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |

Saldo |

Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |

3c – Järgnev eelarveaasta

Ei kohaldata

Kulukohustused |

Esialgne assigneering eelarveaasta kohta | p. m. |

Ümberpaigutamised |

Täiendav assigneering |

Koguassigneering |

Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |

Saldo |

Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa | p. m. |

4. MEETME KIRJELDUS

Kavandatav keskmise tähtajaga ennetav finantsabi Rumeeniale, mis hõlmab kuni 1,4 miljardi euro suurust ELi laenu (rahastatakse ELi poolt rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt võetud laenudest). Abi antakse sellise rahvusvahelise rahastamispaketi raames, mis hõlmab eelkõige Rahvusvahelise Valuutafondi reservkrediidi lepingu alusel antavat laenu suurusega 3,09 miljardit SDRi (ligikaudu 3,6 miljardit eurot). Maailmapank on lubanud anda laenu kuni 1,15 miljardit eurot, millest 400 miljonit eurot oli juba ette nähtud eelmises rahvusvahelises rahastamispaketis. Rumeeniale antava ELi keskmise tähtajaga ennetava finantsabi eesmärk on maandada ikka veel kõrgendatud riske, mis on seotud Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkusega, mis on alates 2009. aastast olnud tõsises ohus. Ennetava abiga toetatakse jätkuvalt ka valitsuse majandusprogrammi, mille eesmärk on muu hulgas veelgi suurendada investorite usaldust, ning vähendatakse pingete uue kuhjumise tõenäosust finantsturgudel. Uus ennetav abi peaks eeldatavalt toetama finantsstabiilsust, mis ulatub oluliste rahvusvaheliste (sh pankadevaheliste) sidemete kaudu üle abisaajariigi piiride. Toetatav valitsuse majanduspakett hõlmab puudujäägi edasist vähendamist 2011.–2013. aastal, et vähendada valitsuse vajadust rahaliste vahendite järele. Komisjoni poolt koostöös majandus- ja rahanduskomiteega hallatav abi võimaldab tagada, et EL on aktiivselt kaasatud Rumeenia majanduspoliitika kujundamisesse ning et kõnealune poliitika on kooskõlas Rumeenia kohustustega ELis ja nõukogu soovitustega, eriti seoses riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi rakendamisega.

Kui Rumeenia esitab taotluse finantsabi saamiseks ning kui komisjon ja majandus- ja rahanduskomitee selle rahuldavad, võtab EL Rumeeniale laenu andmise eesmärgil kapitaliturgudelt või finantsinstitutsioonidelt laenu. Võetud laen kaetakse ELi tagatisega. Rumeeniale antavate laenude põhisumma oleks kuni 1,4 miljardit eurot.

ELi poolt antud tagatise struktuur võimaldab komisjonil tagada võla tagasimaksmise juhul, kui Rumeenia ei suuda täita oma lepingulisi kohustusi.

Kohustuste täitmiseks võib komisjon võla ajutise tagasimaksmise eesmärgil kasutada oma sularahavarusid. Sel juhul kohaldatakse nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2007/436/EÜ, Euratom Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta; EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1) artiklit 12.

5. KASUTATAV ARVUTUSMEETOD

Ei kohaldata.

6. MAKSEGRAAFIK (EURODES)

Ei kohaldata.

Rubriik | Assigneeringud | Maksed |

aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | Järgmised eelarve-aastad |

aasta n |

aasta n+1 |

aasta n |

aasta n+1 |

Kokku |

[1] Nõukogu 6. mai 2009. aasta otsus, millega antakse Rumeeniale vastastikust abi (2009/458/EÜ) (ELT L 1150, 13.6.2009), ning nõukogu 6. mai 2009. aasta otsus, millega antakse Rumeeniale ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abi (2009/459/EÜ) (ELT L 150, 13.6.2011, lk 8). Nõukogu muutis seda otsust 16. veebruaril 2010, et käsitleda prognoositust suurema majanduslanguse mõju programmi eesmärkidele (2010/183/EL) (ELT L 83, 30.3.2010, lk 19).

[2] Kavandatav abi antaks vastavalt nõukogu määrusega (EÜ) nr 332/2002 ettenähtud toetamissüsteemile, mis on mõeldud selliste ELi liikmesriikide jaoks, kes ei ole veel eurot kasutusele võtnud.

[3] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.

[4] ELT L 376, 27.12.2006, lk 36.