ET Euroopa Liidu Teataja C 157/167

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus teemal “Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: mahepõllumajandusliku toidu ja mahepõllunduse Euroopa tegevuskava”

KOM(2004) 415 (lõplik)

(2005/C 157/30)

15. oktoobril 2004 otsustas komisjon Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 262 alusel konsulteerida Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteega järgneva ülelmainitus osas.

Selles valdkonnas komitee töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajandus-, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis oma arvamuse vastu 16. novembril 2003.a. Raportöör oli hr Voss.

Oma 413. plenaaristungil 15.-16. detsembril 2004 (16. detsembri 2004 koosolekul) võttis Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee 70 häälega vastu järgmise arvamuse, erapooletuks jäi 2 liiget.

1. Sissejuhatus

1.1 Mahepõllumajanduslike talumajapidamiste arv on Euroopa Liidus viimase 15 aasta jooksul järsult suurenenud. Ajavahemikul 1985 kuni 2002 suurenes mahepõllumajanduslike talumajapidamiste arv 15 liikmesriigis 6 300-lt 150 000-le ning nende poolt haritav pindala suurenes 100 000 hektarilt 4,4 miljoni hektarini. See vastab nende talumajapidamiste osa suurenemisele 0,1 %-lt 3,3 %-le põllumajandusmaast. Mahepõllumajandusliku toidu müük ulatub 11 miljoni euroni Euroopas ja 23 miljardi euroni maailmas.

1.2 Mahepõllundus algas 1920tel peamiselt tänu talupidajatele, keda toetas asjast huvitatud tarbijate huvi. 1970tel tekkis spetsialiseerunud turgudel püsiv tarbimisnõudlus. 1980-tel hakkasid mitmed sotsiaal-majanduses osalejad mahepõllumajanduslikku tootmist ja turustamist laiendama, edendama ning jälgima.

1.3 Nõukogu määrus (EMÜ) nr 2092/91 oli esimene ELis koostatud mahepõllunduse õigusakt ja selle koostamisel põhineti juhtivate mahepõllumajandusliitude mitmeaastasel ettevalmistustööl. ELi abi anti esmakordselt 1992. aastal, kui see talupidamise vorm sai põllumajanduse keskkonnapoliitika osaks.

1.4 Põllumajandusnõukogu kutsus komisjoni üles koostama mahepõllumajandusliku toidu ja mahepõllunduse tegevuskava 2001.a juunis ja uuesti 2002.a detsembris. Vahepeal korraldas komisjon veebipõhise konsultatiivfoorumi, milles osales 1136 kodanikku ja organisatsiooni. Tulemusi kasutati muu hulgas komisjoni töödokumendis mahepõllumajandusliku toidu ja mahepõllunduse Euroopa tegevuskava teostatavuse kohta. 2003.a juulis toimus Euroopa Parlamendi ärakuulamine ja 2004.a jaanuaris toimus tegevuskava käivitamiseks üritus, millel osalesid Euroopa valitsuste ja organisatsioonide ning avalikkuse esindajad.

1.5 Tegevuskava tähendab otsustavat panust ühise põllumajanduspoliitika edasisse arengusse ja annab hea pildi erilisest osas, mida mahepõllumajandus tulevases põllumajanduse keskkonnapoliitikas etendab. See osa sõltub majanduslike sidusrühmade ja eriti tootjate koostööst. Seetõttu tuleb arvestada talumajapidamiste majanduslike huvidega. Liikmesriikide riiklike ja piirkondlike omavalitsusorganite varane kaasamine on oluline kava edukaks teostamiseks.

1.6 EMSK tervitab mahepõllumajandusliku toidu ja mahepõllunduse Euroopa tegevuskava. Siiski tuleks rõhutada, et kaasnevate ülesannete edukaks täitmiseks vajab ELi administratsioon piisavalt inimressursse ja materiaalseid vahendeid. Sellega seos on komisjonil hea meel märkida, et esimesel lugemisel otsustas Euroopa Parlament kaasata tegevuskava, sealhulgas põllumajandusliku tootmise kvaliteedi parandamise meetmed, toetusmeetmete eelarvekirje alla.

2. Komisjoni dokumendi sisu

2.1 Komisjon märgib, et mahepõllundus annab väga olulise panuse mitmesse ELi poliitilisse meetmesse, mille eesmärk on tagada kõrgetasemeline keskkonnakaitse. Probleemsed valdkonnad on: pestitsiidid, taimetoitained, mullakaitse, bioloogiline mitmekesisus, looduskaitse, loomade heaolu ja toidu ohutus.

2.2 Komisjoni peamine eesmärk on kindlalt laiendada mahepõllundussektorit ja kasutada ära turupotentsiaali. Selles osas tuleb erilist tähelepanu pöörata talumajapidamiste tuludele. Seda tehes tuleb piisavalt arvestada mahepõllunduse topeltrolli, nimelt a) toota mahepõllundustooteid, mis on keskkonna seisukohal oluliste sisendite mittekasutamise ja sellega kaasnevate väiksemate tulude tõttu kallim ning b) toota üldkasutatavaid kaupu, millel ei ole turuhinda ja mis seetõttu ei pea sõltuma riiklikust rahastamisest.

2.3 Tegevuskaval on kolm prioriteeti: — muuta mahepõllumajandusliku toidu turu areng teabejuhitavaks ja tõsta tarbijate teadlikkust; — muuta riiklik toetus mahepõllundusele tõhusamaks ja — täiustada ning tugevdada ELi standardeid ja sisseveo- ning kontrollinõudeid.

2.4 Kavas sätestatakse 21 tegevust, millest kaks avaldavad mõju eelarvele ning sõltuvad rahastamise võimalustest. Tegevuskava rakendamine sõltub komisjoni töötajate kasutatavusest. Arvestades neid klausleid, kavatseb komisjon viivitamatult kehtestada nõutavad meetmed. Tegevuskavas ei ole sätestatud konkreetseid sihtmärke ega ajakavu.

3. Üldmärkused

3.1 CAPi reform

3.1.1 Luksemburgi 2003. aasta septembri otsused põllumajandusreformi kohta näevad mitmete toodete osas ette administratiivse hinnakontrolli ja turvavõrgu vähendamist. Siiski arvab komisjon, et põllumajandusreformi otsuste nurgakiviks olev otsetoetuste ulatuslik lahtisidumine tootmise küljest toob kaasa hindade stabiliseerumise ja isegi põllumajandustoodete hindade tõusu. Kuna mahepõllunduse tootjahindade tase sõltub üldistest tootjahindadest, võivad mahepõllumajanduslike talupidajate jaoks tekkida turul uued võimalused elatise teenimiseks. Komitee soovib tungivalt rõhutada, et selline perspektiiv on realistlik ainult tingimusel, et ühenduse soodustused hoitakse kõigi põllumajandustoodete jaoks piisavalt kõrgel tasemel.

3.1.2 Mahepõllunduse edendamine sõltub muu hulgas CAPi teise samba raames ettenähtud vahenditest. Liikmesriikidel ei ole kohustust seda põllumajandusreformi edendada. EMSK märgib, et seda põllumajandusreformi edendavates Euroopa riikides ja piirkodades on see majandussektor eriti ulatuslik ja väga stabiilne. Hoolikalt tuleks jälgida uue Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD)) arengut ja rakendamist liikmesriikides.

3.1.2.1 Komisjon jälgib tähelepanelikult liidu finantsperspektiivi alaseid tulevasi otsuseid. Kärped ähvardavad esmajoones maaelu arenguks ettenähtud vahendeid. EMSK rõhutab, et need vahendid on kriitilise tähtsusega Euroopa maapiirkondade stabiliseerimisel ning innovatiivsel arendamisel. Komitee on juba väljendanud oma vaateid sellel teemal oma omaalgatuslikus arvamuses maaelu arendamise tulevase poliitika kohta (1) ja töötab praegu välja arvamust Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi käsitleva regulatsiooni eelnõu kohta (2).

3.1.3 Üha enam osalejaid on huvitatud maaelu arengu rahastamisest ning kümne uue riigi ühinemisega kasvab nende arv veelgi. Isegi kui 80 % muutuse läbiviimiseks sihtotstarbeliselt eraldatud vahenditest tuleks kasutada nende vahendite päritolumaal, on täiendava rahastamise võimalused väga piiratud.

3.1.4 Mahepõllumajandusel nagu teistelgi põllumajandustegevustel on väga suur potentsiaal avaliku hüve loomiseks. Komitee kutsub komisjoni, nõukogu ja parlamenti üles tagama, et juunis 2003 kokku lepitud muutused ühises põllumajanduspoliitikas (CAP) ei kahjustaks häid maakasutustavasid ja nõuab, et teise samba ja maaelu arengu rahastamine oleks piisav ühenduse prioriteetide realiseerimiseks.

4. Erimärkused

4.1 Mahepõllumajandusliku toidu turg

4.1.1 Tarbijate arusaam mahepõllundustoodetest

4.1.1.1 Mahepõllumajandusega juba tegelevad osalejad ja eriti tootjad on toiduturust haaranud juba märgatava osa, nii et EMSK arvates ei saa väljendit “suurema turu erisegment” enam kõikides liikmesriikides selle turuosa kirjeldamiseks kasutada. Mitmetes ELi piirkondades ja mõnede toodete osas on mahepõllumajanduslike talumajapidamiste ja toidu osakaal juba väga suur. Mahepõllumajanduslikult on juba toodetud näiteks paljud imikutoidu toored.

4.1.1.2 Euroopas on mahepõllumajandusliku toidu sektoris piirkondlik ja tootespetsiifiline koondumine tootmises, töötlemises ja turu arengus, samuti teadustegevuses ning alus- ja täiendõppes. Selle põhjuseks võivad olla kas looduslikud piirkondlikud iseärasused või kohalike majanduses osalejate dünaamiline koostoimimine. Komitee kutsub komisjoni üles pöörama tegevuskavas erilist tähelepanu sellisele Euroopas tavapärasele koondumisele mahepõllunduses.

4.1.1.3 Mahepõllumajanduslik toit garanteerib elatusvahendid paljudele ettevõtetele, eriti tootmises, kuid samuti ka töötlemises ja turustuses.

4.1.2 Turujõud

Mahepõllundustoodete kõrgemad turustuskulud aitavad osaliselt kaasa kõrgemate hindade kujunemisele tootmises, töötlemises ja jaemüügis. Seetõttu tervitab komitee piirkondlike töötlemis- ja turustusstruktuuride algatust, kuna see võib tootjaid ja tarbijaid lähendada ning võimaldab mõista hindade kujunemist. Teisest küljest on toidukaupade jaemüük praegu mõnedes liikmesriikides äärmiselt koondunud ja see põhjustab märkimisväärse surve ka mahepõllunduse tootjahindadele.

4.1.3 Teabe nõudlus

Komitee tervitab 1. tegevuses teabe ja müügi edendamise toetamiseks kavandatud meetmeid. Siiski peaksid need ühendama üksikute liikmesriikide kogemusi, kuna ostuhindadele avaldavad erilist survet tööstuslikud köögid, sööklad, koolid ja teised sarnased ettevõtted. Lapsi, vanureid ja haigeid toitlustavad tööstuslikud köögid tähendavad olulist turgu.

4.1.4 Turu probleemid standardite erinevuse tõttu

Kavandatud veebipõhise andmebaasi loomine erinevate piirkondlike ja riiklike eeskirjade võrdlemiseks võib olla kasulik vahend kaubavahetuse edendamiseks siseturul. Siiski oleks nõue kõik erinevused täielikult kaotada liiast. Nendel erinevustel on sageli piirkondlik, valdkondlik või kultuuriline taust ja nad on innovatsiooni ning standardite ja tootekvaliteedi edasiarendamist edasiviiv jõud.

4.1.5 Pakkumise ja nõudluse jälgimine ning analüüs

Mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllundustoodete turu statistiliste andmete kogumist (3. tegevus) oleks mõttekas täiustada. Siiski tuleb nende täiendavate andmete kogumisel ja töötlemisel tagada, et selle turu osapooled (nõudluse poolel väike arv suuri kaubandusettevõtteid ja pakkumise poolel suur arv väikesi ning keskmise suurusega talumajapidamisi) saaksid sellistest andmetest võrdselt kasu või vähemalt et talupidajad ei jääks oluliselt ebasoodsamasse olukorda. Nende valdkondlike statistiliste andmete kogumise ja viivitamatu avalikustamise osas uutes liikmesriikides tuleks veel tööd teha.

4.2 ELi mahepõllunduspoliitika

4.2.1 Mahepõllundus ühise põllumajanduspoliitika raamistikus

Komitee peab küsitavaks, kas Euroopa multifunktsionaalse põllumajanduse mudel, millesse mahepõllundus annab oma keskkonnateenustega olulise panuse, on WTO rahvusvahelistel läbirääkimistel piisavalt olulisel kohal, selleks et tagada ühise põllumajanduspoliitika elujõulisust ning säilitada EL ühise põllumajanduspoliitika teise samba nn “rohelise kasti” toetused.

4.2.2 Maaelu areng

Lisaks ELi kõigi meetmete veebipõhise menüü arendamisele (5. tegevus), on tehtud ettepanek, et mahepõllumajandusliku toidu kohaliku tootmise edendamiseks tuleks väikeste ja keskmise suurusega toidutöötlemis- ja turustusettevõtetele kohaldatavad hügieeni- ning tervishoiustandardid suunata nende spetsiifilistele riskidele Suurtele töötlemisettevõtetele kehtestatud standardeid ei saa piiratud kohaliku töötlemis- ja turustusmahuga väikeettevõtetele sageli kohaldada. Seetõttu tuleks väikeettevõtetele kohaldada sama erimenetlust kui töötlemisettevõtetele. EMSK oluliseks prioriteediks on muidugi toiduohutuse põhimõtte järgimine, mis on kirja pandud valges raamatus, mis käsitleb toidu- ja sanitaarohutust ning hiljuti vastuvõetud sätteid.

4.2.2.1 6. tegevuse raames soovitatud algatuse osas, mis käsitleb mahepõllunduse loomisel keskendumist keskkonnatundlikele piirkondadele, tuleks tagada, et see ei põhjustaks pakkumise tasakaalustamatust ega järgnevat poliitikast tingitud konkurentsi moonutamist mahepõllunduses. Raskeid maaharimistingimusi nendes piirkondades tuleb asjakohaselt kirjeldada.

4.2.2.2 EMSK arvates ei arvesta tegevusprogramm mahepõllunduse ja toiduainete sektori suurt tähtsust tööhõivele, eriti maapiirkondades. ELi liikmesriikides teostatud uuringud on näidanud, et mahepõllundus on peaaegu ainuliselt vastutav uute ettevõtmiste asutamise eest talupidamissektoris ning tootmisahela eelmistes ja järgmistes sektorites. Samuti rõhutab komitee, et kõik regionaalse päritolunimetusega põllumajandussaadused avaldavad positiivset mõju maapiirkondade arengule.

4.2.2.3 6. tegevuses kirjeldatakse väljaõpet, koolitust ja nõustamist. Selgemalt tuleks rõhutada teabe ja teadmiste edastamist seoses maaelu arenguga, et tugevdada neid põllumajandustootmise metoodikaid ja mahepõllundustoodete tootmist ning turustamist.

4.3 Teadusuuringud

4.3.1 Mahepõllumajandus võimaldab kasutada selliseid põllumajanduse vorme, mille rakendamisel ja arendamisel kasutatakse ainult selliseid meetodeid, instrumente ja tehnoloogiaid, mis toovad kaasa võimalikult väikseid keskkonnamõjusid.

4.3.2 Komitee näeb riiklikult rahastatud teadusuuringuid mahepõllunduse alal erilise väljakutsena. Teadusuuringute valdkonnad, kus erasektori investeeringute osa on väike ja mis on ühiskonna jaoks suure tähtsusega, tuleb muuta riiklikult toetatud teadusuuringute võtmealadeks. ELi teadusuuringute raamprogrammis tuleks eelisseisund anda nii mahepõllundusele kui ka tehnoloogia ekspertiisile.

4.3.3 Komitee tervitab edasisi teadusuuringuid mahepõllumajanduse alal. Nende uuringute eesmärke tuleks selgemalt eristada ning kontrollida nende kokkusobivust ühise põllumajanduspoliitika teiste valdkondadega. Haridus, teadmiste siire ja interdistsiplinaarse teaduse tähtsus on mahepõllumajanduslike toiduainete sektori eduka arengu eeltingimus ning nendele tuleks komisjoni tegevuskavas anda suurem kaal — sealhulgas vahendite osas.

4.3.4 Taime- ja loomakasvatuse valdkonnas on tungiv vajadus mahepõllundusele suunatud teadusuuringute järele. See hõlmab muundatud tõugude ja liikide edasist arendamist tagamaks nende elujõulisust turul.

4.4 Standardid ja kontroll — terviklikkuse tagamine

4.4.1 Regulatiivne kontseptsioon

Vaatamata mahepõllunduseeskirjade olemasolule, ei ole aluspõhimõtteid seni sõnastatud. Seda on võimalik seletada üksnes ajalooliste traditsioonidega. Mõnedes mahepõllunduse pikaajalise traditsiooniga liikmesriikides on aluspõhimõtted olnud olemas juba kaua aega. Siinkohal tuleks jõuda kokkuleppele, millele järgneks põhimõtete määratlemine (8. tegevus). Arvestada tuleks IFOAMi (3) kogemusi. Komitee soovib eriti, et arvestataks uute liikmesriikide ajaloolist arengut.

4.4.1.1 Meeles tuleks pidada ka, et siseriiklike mahepõllundusorganisatsioonide suurt arvu arvestades peaks kontseptsioon hõlmama mitte üksnes keskkonnaalaseid kriteeriume, vaid ka sotsiaal-majanduslikke põhimõtteid, nagu näiteks maapiirkondades sotsiaalset stabiilsust tagavate väärttöökohtade loomist. Mahepõllunduseeskirjade kohandamine peaks seejärel toimuma üksikjuhtumi haaval ja eelkõige arvestades aluspõhimõtteid ning kindla tähtajaga üleminekuperioodide võimaldamise puhul tuleks alati kontrolli teostada aste astmelt (9. tegevus).

4.4.2 Mahepõllumajanduslike tootmisstandardite ulatus

Arvestamata üleskutset luua taime- ja loomakasvatusele lihtsustatud ning ühtlustatud eeskirjad, tuleks tagada, et väikesed ja keskmise suurusega talumajapidamised saaksid jätkuvalt mõjutada arenguid põllumajanduses, et ära hoida selliste monopolistlike struktuuride tekkimist, mida võib leida näiteks maaviljeluses ja kanakasvatuses. Kanakasvatuses on juba võimatu tarnida talumajapidamistele mahepõllunduslikult sobivaid liike. Loomade täiustatud heaolustandardite rakendamiseks tuleks kaaluda investeeringutoetuste andmist, kuna loomade majutamiseks on sageli vaja kalleid, uusi või muudetud hooneid. Maaviljelussektoris ei ole taimesortide registris loetletud traditsiooniliste taimesortide või vanade taimesortide osas ikka veel kaubanduseeskirju. Komitee väljendab selle üle kahetsust ja kutsub komisjoni üles astuma vajalikke same puuduvate õigussätete loomise suunas.

4.4.2.1 10. tegevuses (viimane taane) on vaja selgitada, kas “bioloogiline mitmekesisus” tähendab põllukultuure ja elukarja või on sellel laiem tähendus, viidates kogu loomastikule ja taimestikule. EMSK rõhutaks siiski ka, et vastavalt CAPi eesmärkidele ei saa bioloogilise mitmekesisuse säilitamine olla üksnes mahepõllumajanduslike talumajapidamiste ülesanne.

4.4.2.2 Kuigi energia- ja ressursisäästlikud toimimisviisid on mahepõllunduse tuum, on EMSK spetsiaalsete standardite kehtestamise vastu. Siinkohal on prioriteediks üldised efektiivsed põllumajanduslikud ja majanduslikud sätted.

4.4.2.3 ELi mahepõllumajandusliku veini ja mahepõllundustoodete standardite esmakordne koostamine on selgelt teretulnud. Eriti näeb komisjon ka selle positiivset mõju sektorite tavapärastele toimimisviisidele.

4.5 Komitee tervitab 11. tegevuses soovitatud sõltumatute ekspertide tehnilise nõustamisrühma loomist tingimusel, et sidusrühmad, st talupidajad, töötlejad ja tarbijad on vastavalt kaasatud, nii et avalikkus usaldaks sellist rühma. Siiski puuduvad selle algatuse edukaks teostamiseks vajalikud sätted ajakava, eesmärkide ja eelarvevahendite kohta.

4.6 Geneetiliselt muundatud organismid

4.6.1 Komiteel on kahju, et tegevusprogramm käsitleb siin üksnes künniseid ja ei soovita kompleksset käsitlust, et tagada kooseksisteerimist kui mahepõllunduse eeltingimust Euroopas.

4.6.2 Keeld kasutada GMOsid mahepõllunduses on eriti oluline seoses jätkuvate aruteludega kooseksisteerimise eeskirjade kohta. Selles punktis toodud soovitusi saab suures osas järgida. Kogu ülejäänud osa GMO-vabast põllumajandusest (konventsionaalset ja mahepõllumajandust) ei tohi seega koormata GMOde lubamisest ja tulude vähenemisest tekkinud kulutustega.

4.6.3 Üldiseks künniseks seemnetele mahepõllunduses peab olema avastamispiir (12. tegevus). Komitee arvates peaks avastamispiir olema künniseks ka tavapärastele, geneetiliselt mittemuundatud seemnetele. Vastasel juhul on karta, et geneetiliselt GMO-komponentide osa mahepõllundustoodetes võib kiiresti suureneda, kahjustades sellega vundamenti, millele mahepõllundus on Euroopas rajatud. Kaupade liikumisvabaduse tõttu ja suurte põllumajanduslike piirkondade olemasolu tõttu mõlemal pool riigipiire ELi sees on ühtlustamine vajalik ka selles valdkonnas.

4.7 Kontrollisüsteemid

Riskipõhise käsitluse rakendamist kontrolli täiustamiseks (13. tegevus) tuleb toetada. EMSK juhib tähelepanu, et erinevalt ingliskeelsest versioonist märgib tegevuskava saksakeelne versioon, et põllumajanduslikud tootjad kujutavad endast suurimat pettuse riski. EMSK nõuab tungivalt selle korrigeerimist. Kontrollisüsteemi riskianalüüs ja riskijuhtimine peaksid pigem arvesse võtma tootmisahela eelmiste ja järgmiste sektorite, nagu töötlemine ja müük, riskantseid külgi. Kontrollisüsteeme tuleks täiustada, vähendades bürokraatiat ja kulusid. Kasulik oleks luua kontrolliorganisatsioonide tõhus koostöövõrk.

4.8 Väljavedu

4.8.1 Mahepõllundustoodete väljaveoeeskirjade täiustamisel tuleks arvestada GMO-saaste kasvavat riski.

4.8.2 Komitee soovitab mahepõllunduse võimaluste kaalumisel vaadata selle edendamist Vahemereäärses majanduspiirkonnas. Oluline on tugevdada mahepõllunduskeskusi ja edendada nende koostöövõrku.

4.8.3 Rahvusvahelistes kaubanduslepingutes ei tuleks mahepõllundustoodetele anda kaugemaleulatuvaid kontsessioone kui tavapärasele impordile. See on oluline konkurentsi seisukohalt ja eriti tagamaks, et mahepõllundusel oleks Euroopas jätkuvalt turgu.

5. Kokkuvõte

5.1 Komitee tervitab mahepõllumajandusliku toidu ja mahepõllunduse kavandatud tegevuskava. Sellega vastab komisjoni sobivalt mitte üksnes põllumajandusnõukogu üleskutsele, vaid ka paljude kodanike ootustele. “Cross compliance” (konditsionaalsuse) sisseviimise ning põllumajanduslikult ja ökoloogiliselt õigustatud meeetoditega esitatakse nüüd ka kõrgemaid nõudmisi EL argraapoliitika keskonnasõbralikule arengule.

5.2 EMSK tervitab sihtgruppidele suunatud turustuskampaaniaid ja tarbijate teavitamist. Siiski loodab ta, et olemasolev tasakaalustamatus toiduainetööstuses ja -töötlemises ei suurene.

5.3 EAFRD programmis tuleb põllumajandussaaduste kvaliteedi huvides läbiviidavate meetmete raames sellele tööhõive väljavaadete ja üldkasutatavate kaupade tootmise jaoks olulisele sektorile teenitud tähelepanu pöörata.

5.4 Püüe ühtlustada norme ja kontrolle ei tohi ettevõtteid ülekoormata ja peab võimaldama piirkondlikke eripärasid. Nii EList kui kolmandast riigist pärinevate kaupade puhul ei tohiks ELi logo takistada päritolu tuvastamist.

5.5 GMOdega kooseksisteerimise osas on vastamata küsimus, kuidas saab tulevikus tagada üleeuroopalist mahepõllumajanduslikku tootmist. Seetõttu tuleks GMO-saaste piir kõikide seemnete puhul määrata vastavalt avastuskünnisele.

5.6 ELi teadusuuringute kavas tuleb mahepõllundusele anda suurem prioriteet. Seda prioriteerimist õigustab mahepõllunduse suur tähtsus ühiskonnale tervikuna ja erakapitali väike osa selle sektori teadusuuringutes.

5.7 Euroopa Parlamendi otsusega võimaldada tegevuskavale põllumajandusliku tootmise kvaliteedi parandamiseks vahendeid eelarvekirjelt, on Euroopa otsusetegijad alustanud võitlust eespool märgitud töötajate ja materiaalsete vahendite puudusega.

5.8 EMSK jälgib suure huviga finantsperspektiivide arutelu. Maaelu arenguks ettenähtud vahendite kärpimine annaks tagasilöögi ka mahepõllundusele ja mahepõllumajandusliku toidu sektorile Euroopas.

Brüssel, 16. detsember 2004. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee president Anne-Marie SIGMUND

(1) EMSK omaalgatuslik arvamus: ühise põllumajanduspoliitika teine sammas: väljavaated muutusteks maaelu arengu poliitikas (järg Salzburgi konverentsile)

(2) Hetkel väljatöötamisel olev EMSK arvamus nõukogu määruse ettepaneku kohta, mis käsitleb maaelu arengu toetamist Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi abil.

(3) Mahepõllumajanduslike Liikumiste Rahvusvaheline Föderatsioon (International Federation of Organic Agriculture Movements)