P6_TA(2005)0219

Euroopa Liidu terrorismivastane tegevuskava

Euroopa Parlamendi soovitus Euroopa Ülemkogule ja nõukogule ELi terrorismivastane tegevuskava kohta (2004/2214(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse Antoine Duquesne'i poolt fraktsiooni ALDE nimel esitatud soovituse ettepanekut nõukogule ELi parandatud terrorismivastase tegevuskava/tööprogrammi kohta (B6-0071/2004);

- võttes arvesse Euroopa põhiseaduse lepingut ja eriti artikleid I-3, I-2, I-9, II-62, II-63, II-64, II-67, II-82, II-107, II-108, II-109, II-110, III-257, III-261, III-271, III-272, III-273, III-274, III-275 ja III-276;

- võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikleid 6 ja 7 ning V jaotist;

- võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu VI jaotist ja eriti artikleid 29, 30, 31, 32, 34, 39 ja 42;

- võttes arvesse 4. novembril 1950. aastal Roomas allkirjastatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, mida on muudetud protokolliga nr 11, ja eriti artikleid 3, 5, 6, 8, 9 ja 10;

- võttes arvesse 10. detsembril 1948. aastal allkirjastatud inimõiguste ülddeklaratsiooni ja eriti artikleid 1, 2, 3, 5, 7, 12, 13 ja 19;

- võttes arvesse kahtteist ÜRO terrorismivastast konventsiooni;

- võttes arvesse Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuuti, mille võttis 17. juulil 1998 vastu ÜRO täievoliliste esindajate diplomaatiline konverents;

- võttes arvesse Brüsselis 21. septembril 2001. aastal erakorralise Euroopa Ülemkogu poolt vastu võetud terrorismivastast tegevuskava;

- võttes arvesse 19. oktoobril 2001. aastal Gentis toimunud riigipeade ja valitsusjuhtide mitteametliku kohtumise deklaratsioone;

- võttes arvesse 14. ja 15. detsembril 2001. aastal Laekenis toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi;

- võttes arvesse nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsust 2002/187/JSK, millega moodustatakse Eurojust, et tugevdada võitlust raskete kuritegude vastu [1];

- võttes arvesse nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsust 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta [2];

- võttes arvesse nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsust 2002/475/JSK terrorismivastase võitluse kohta [3];

- võttes arvesse nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsust 2002/465/JSK ühiste uurimisrühmade kohta [4];

- võttes arvesse nõukogu 22. juuli 2003. aasta raamotsust 2003/577/JSK vara või tõendite arestimise otsuste täitmise kohta Euroopa Liidus [5];

- võttes arvesse 25. ja 26. märtsil 2004. aastal Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi;

- võttes arvesse Madridi Klubi poolt Hispaania pealinnas 8.– 11. märtsini 2005. aastal korraldatud rahvusvahelise demokraatia-, terrorismi- ja julgeolekuteemalise tippkohtumise lõppjäreldusi;

- võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2004. aasta deklaratsiooni terrorismivastase võitluse kohta;

- võttes arvesse 17. ja 18. juunil 2004. aastal Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi;

- võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 17. ja 18. juunil 2004. aastal toimunud kohtumisel vastu võetud ELi parandatud terrorismivastast tegevuskava/tööprogrammi;

- võttes arvesse 4. ja 5. novembril 2004. aastal Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi;

- võttes arvesse Euroopa Ülemkogu poolt 4. ja 5. novembril 2004. aastal Brüsselis vastu võetud Haagi programmi vabaduse, turvalisuse ja õiguse konsolideerimise kohta Euroopa Liidus [6];

- võttes arvesse 16. ja 17. detsembril 2004 Brüsselis toimunud Euroopa Ülemkogu järeldusi;

- võttes arvesse kodukorra artikli 114 lõiget 3 ja artiklit 94;

- võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit ning väliskomisjoni arvamust (A6-0164/2005),

A. arvestades, et inimõigused on üleantamatud, jagamatud ja võõrandamatud, et demokraatia kõige olulisem ülesanne on kaitsta kodanike vabadust ja põhiõigusi ning et terrorismivastase võitlusega ei või õigustada niisuguste õigusaktide väljatöötamist, mis lähevad selle ülesandega vastuollu;

B. arvestades, et põhiõiguste tõhus kaitse ja edendamine on Euroopa demokraatia liikumapanev jõud ning Euroopa Liidu terrorismivastase tegevuskava koostamise oluline tingimus;

C. arvestades, et seevastu terrorism ohustab põhivabadusi, põhjustab ühiskonnas ohtlikku lõhenemist ja püüab vägivaldsete vahenditega hävitada demokraatiat, luues keskkonna, mis võtab inimestelt õiguse elada rahu ning vabaduse tingimustes;

D. arvestades, et terroriaktid mis tahes kujul on oma olemuselt otsene rünnak inimõiguste ülddeklaratsioonis määratletud kodanike õiguste ja vabaduste ning demokraatia ja õigusriigi vastu;

E. arvestades, et terrorism on üks tõsisemaid ohte demokraatiale ning Euroopa kodanike üks peamisi probleeme ning arvestades, et see ohustab tõsiselt Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga kaitstud vabadusi;

F. arvestades, et tänapäeval ei ole terrorismioht piiratud teatud geograafiliste piirkondadega, kuna terroristlikud ühendused saavad oma vägivalla- ja terroriaktide toimepanekuks kasutada piiriüleseid võrgustikke ning suudavad tekitada hävitavaid tagajärgi üheaegselt mitmes riigis;

G. arvestades, et ükski liikmesriik ei suuda terrorismi vastu võidelda üksi ning on vaja ühist terrorismivastase võitluse koostalitluspoliitikat;

H. arvestades, et terrorismivastases võitluses tuleb kasutada kõiki õigusriigi ja Euroopa Liidu vahendeid;

I. arvestades, et ELi sise- ja välisjulgeoleku poliitika peaksid üksteist täiendama ja olema ühtsed ning see peaks peegelduma ELi institutsioonide tegevuses;

J. arvestades, et inimõiguste edendamine on parim moodus võitlemiseks terrorismi, ekstremismi ja sallimatuse vastu, et seejuures tuleb tegutseda vägivalla kui poliitiliste, majanduslike, sotsiaalsete või muud liiki konfliktide lahendamise meetodi vastu, samuti edendada vägivalla vastu suunatud pedagoogilisi abinõusid;

K. arvestades, et kuna Euroopas ja kogu maailmas eksisteerivad terrorismi erinevad vormid, tuleb tõhusaks võitlemiseks nende vastu võtta spetsiifilisi meetmeid;

L. arvestades, et Euroopa on kohustunud järgima demokraatia põhimõtteid ja väärtusi ning dünaamilisel tsiviilühiskonnal on strateegiline tähtsus ekstremistlikele ideoloogiatele vastu töötamisel ning solidaarsuse ja kultuurilise mitmekesisuse austamise ergutamisel;

M. arvestades, et terrorismivastase võitluse poliitika, mida teostab Hispaania valitsus koostöös Prantsuse valitsusega, on näide tõhusast koostööst antud valdkonnas;

N. arvestades, et on vaja rakendada terrorismivastase võitluse meetmeid, eelkõige edendades uusi algatusi rahu sobitamiseks ja lepituseks ühiskondades, mida iseloomustavad konfliktid ja lõhenemine, võttes kaubanduse, abi ja investeeringute valdkonnas vastu pikaajalisi poliitikaid, mis võimaldavad võidelda vaesusega ning tugevdada riiklikul ja ülemaailmsel tasandil demokraatlikke institutsioone ja läbipaistvust asjakohaste algatuste abil;

O. arvestades, et Euroopa tõhusa reageerimise terrorismivastases võitluses saavad tagada ainult demokraatia ning inimõiguste ja põhivabaduste tingimusteta austamine;

P. arvestades, et terroristide toimepandavad mõrvad, piinamised, jälitamised, röövid ja ähvardused on sellised hukkamõistmist väärivad ja taunitavad tegevused, mida pole võimalik mingil viisil õigustada; arvestades, et oluline vahend terrorismi vastu võitlemiseks on selle väljaarvamine kõigist moraalsetest, põhjuslikest või poliitilistest kaalutlustest, mis siiski ei takista analüüsimast konteksti ja keskkonda, mis võivad põhjustada üksikisiku muutumise terroristiks, ning tegutsemast sellest analüüsist lähtuvalt;

Q. arvestades, et EL on väljendanud solidaarsust terrorismiohvritega, eriti järgmiste meetmete abil:

- 25. märtsi 2004. aasta deklaratsioon, millega Euroopa Ülemkogu kuulutas 11. märtsi terrorismiohvrite Euroopa päevaks;

- nõukogu 29. aprilli 2004. aasta direktiivi 2004/80/EÜ [7] vastuvõtmine kuriteoohvrite, kaasa arvatud terroriaktide ohvrite hüvituse kohta;

- katseprogrammi loomine alates 2004. aastast terrorismiohvrite ja nende perekondade psühholoogilise, meditsiinilise ja sotsiaalse abi projektide rahastamiseks;

ning arvestades, et neid meetmeid tuleb arendada ja ajakohastada;

R. arvestades, et terrorismiohvrid on demokraatia proovikivi ning avalik võim peaks nende häält kuulda võtma ja tagama, et sellega arvestataks otsuste vastuvõtmisel, mis puudutavad võitlust nendega, kes on ohvrid vastu nende tahtmist selle draama osalisteks muutnud;

S. arvestades, et Euroopa Parlament kui Euroopa Liidu rahvaste esindaja kontrollib ELi terrorismivastase võitluse abinõusid ametlikult ja läbipaistvalt ning püüab selleks luua tugevama dialoogi riikide parlamentidega,

1. esitab Euroopa Ülemkogule ja nõukogule järgmised soovitused ELi parandatud terrorismivastase tegevuskava/tööprogrammi rakendamiseks:

a) luua terrorismiohvrite abistamise poliitika Euroopa üksus, mis kuuluks Euroopa terrorismivastase võitluse koordinaatori otsesesse vastutusalasse ja pädevusse. Kõnealune üksus oleks antud temaatikaga seonduva Euroopa poliitika viitepunktiks ning selle ülesanne oleks ohvrite vastuvõtmine, ärakuulamine, teavitamine ja abistamine ning asjaajamist hõlbustavate meetmete rakendamise edendamine. Komisjon ja Euroopa terrorismivastase võitluse koordinaator annavad Euroopa Parlamendile igal aastal oma tegevusest aru. Euroopa Parlament annab nende aruandele hinnangu ning teeb vajadusel ettepanekuid, mida ta vajalikuks peab.

b) teha Euroopa Liidule ja liikmesriikidele ettepanek toetada ÜRO raames üksmeelselt jõupingutusi terrorismi ühtse määratluse vastuvõtmiseks ning rahvusvahelise terrorismi vastase üldkonventsiooni võimalikult kiireks sõlmimiseks, samal ajal tuleb liikmesriikides propageerida terrorismi kuulutamist aegumatuks, väljendades sellega terrorismi üheks kõige raskemaks ja andestamatumaks inimsusevastaseks kuriteoks pidava rahvusvahelise üldsuse hukkamõistu;

c) edendada kooskõlas Euroopa põhiseaduse lepingu mõttega koostööd riiklike ametkondade ja prokuratuuride ning Eurojusti vahel, et uurida, jälitada ja kohtu alla anda piiriüleste raskete kuritegude toimepanijaid, eriti terrorismikuritegude toimepanijaid ja nende kaasosalisi, ning töötada õiguslike eelduste loomise suunas, mis võimaldavad luua Euroopa prokuröri ametikoha nimetatud eesmärkide elluviimiseks;

d) edendada Europoli muutmist Euroopa Parlamendi ja nõukogu demokraatliku kontrolli ning Euroopa Kohtu jurisdiktsiooni all olevaks Euroopa Liidu ametiks; luua selles tähenduses juba enne Euroopa põhiseaduse lepingu jõustumist ühine õiguslik alus Europoli tööks;

e) tugevdada esmajärjekorras liikmesriikide luureteenistuste ja Europoli vahel ning luureteenistuste endi vahel ennetava teabe vahetamise meetmeid, järgides andmekaitse tagamise põhimõtteid; edendada Europoli ja Eurojusti vahelise koostöö ning teabevahetuse viise, täpsustades nende kahe asutuse koostöö korda;

f) võtta komisjoni ettepaneku alusel vastu otsus, millega nähakse ette Euroopa terrorismivastase koordinaatori viimine komisjoni juurde ning tõhus parlamentaarne järelevalve Euroopa koordinaatori tegevuse üle;

g) nõuda, et komisjon jälgiks täpselt kõigi ELi poolt vastu võetud terrorismivastaste kohtulike vahendite ülevõtmist riiklikesse õigusaktidesse ning nende täielikku ja usaldusväärset rakendamist ja koostaks korrapäraselt loetelu liikmesriikidest, kes ei ole neid meetmeid veel oma riiklikesse õigusaktidesse üle võtnud;

h) asuda enne 2005. aasta lõppu koostöös Euroopa Parlamendiga koostama üksikasjalikku hindamisaruannet ELi parandatud terrorismivastase tegevuskava/tööprogrammi rakendamise kohta, et teha kindlaks selle elluviimise ja tõhususe tase, lähtudes samal ajal nii kollektiivse julgeoleku kui üksikisiku vabaduse vaatenurgast; hindamisaruandes võetakse arvesse vastu võetud meetmete tõhusust ja proportsionaalsust ning võimalikke uusi sündmusi; aruanne tuleb koostada igal aastal;

i) viia läbi uuring uute kohtulike vahendite kavandamise ja rakendamise kohta, eesmärgiga suuta tõhusamalt kindlaks teha terrorismiaktide rahastamisvahendite kogumist ja jaotamist, millega tegeletakse seaduslikult asutatud finantsasutuste äärealadel;

j) nõuda liikmesriikidelt kaheteistkümne olemasoleva rahvusvahelise terrorismivastase võitluse konventsiooni allkirjastamist ja ratifitseerimist ning kaheksa OECD terrorismi finantseerimise vastase erisoovituse vastuvõtmist; nõuda samasugust tegutsemist kõigilt kolmandatelt riikidelt, kellega Euroopa Liidul on suhted;

k) kutsuda komisjoni üles määratlema ja uurima terrorismivastase poliitikaga ning äärmusluse ennetamisega seonduvaid parimaid meetodeid, mis on kasutusel liikmesriikides ja teistes maades ning mis võiksid olla komisjoni strateegia aluseks;

l) viia ellu meedia vahendusel edastatavaid haridusprogramme eesmärgiga:

- mõista hukka mis tahes vägivalla vormid, eelkõige terrorism;

- võidelda sotsiaalse keskkonna vastu, mis võib soodustada rassilist, usulist ja ideoloogilist vihkamist,

m) nõuda liikmesriikidelt kooskõlas Euroopa põhiseaduse lepingu mõtte ja ELi lepingu artikliga 42 otsuse vastuvõtmist, et Euroopa Ühenduse asutamislepingu IV jaotis hõlmaks ELi lepingu artiklis 29 osutatud terrorismi ja piiriüleste kuritegude vastu võitlemise abinõusid, et nende suhtes kohaldataks kaasotsustamismenetlust Euroopa Parlamendiga ja nõukogus kvalifitseeritud häälteenamuse nõuet ning nad oleksid Euroopa Kohtu pädevuses;

n) käsitleda terrorismivastast võitlust mitte ainult liidu ühe prioriteedi ja ühe põhielemendina liidu välistegevuses Euroopa julgeolekustrateegia raames, vaid käsitleda terrorismi ohuna demokraatiale, õigusriigi põhimõtetele, Euroopa Liidu põhiõiguste hartale ja ÜRO põhikirjale;

o) lähtuda sellest ühtaegu nii sise- kui ka välispoliitilisest prioriteedist selgelt kõikidel suhtlemistasanditel kolmandate riikidega;

p) võtta arvesse terrorismi mitmekesist olemust ja terrorismi kasutavate organisatsioonide ning seda toetavate, rahastavate ja kasutavate riikide ja muude mitteriiklike osalejatega seotud kindlusetust, samuti asjaolu, et tegemist on muutuva ja ettearvamatu nähtusega, mille puhul on olulisel kohal ajaline faktor ning ELi jaoks vältimatut vajadust viia sellega võitlemisel ellu pigem ennetavat kui reageerivat poliitikat;

q) lähtuda põhimõttest, et ükski riiklike või mitteriiklike osalejate poolt toetatava või praktiseeritava terrorismi vastu suunatud välispoliitiline abinõu ei saa olla tõhus, kui sellega ei kaasne ELis endas selge veendumus ja otsusekindlus, mis toetub hästi informeeritud avalikule arvamusele;

r) võtta iga terroristliku organisatsiooniga võitlemiseks vastavad meetmed, pidades silmas, et igal sellisel organisatsioonil on oma eriomased eesmärgid, ülesehitus ja tegutsemismeetodid,

2. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev soovitus Euroopa Ülemkogule ja nõukogule ning teavitamise eesmärgil komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele, Euroopa Nõukogule ning ÜRO-le ja selle spetsialiseeritud asutustele.

[1] EÜT L 63, 6.3.2002, lk 1.

[2] EÜT L 190, 18.7.2002, lk 1.

[3] EÜT L 164, 22.6.2002, lk 3.

[4] EÜT L 162, 20.6.2002, lk 1.

[5] ELT L 196, 2.8.2003, lk 45.

[6] ELT C 53, 3.3.2005, lk 1.

[7] ELT L 261, 6.8.2004, lk 15.

--------------------------------------------------