LÜHENDID

EL : Euroopa Liit

ELT : Euroopa Liidu Teataja

ESF : Euroopa Sotsiaalfond

IT : Infotehnoloogia

KOKKUVÕTE

I. Euroopa Sotsiaalfond (ESF) on Euroopa Liidu (EL) käsutuses olev peamine rahastamisvahend, mille abil liikmesriike tööhõive vallas toetada. Programmitöö perioodil 2007–2013 on ESFi kulutuste maht üle 75 miljardi euro, mis moodustab umbes 8% ELi kogueelarvest.

II. Käesoleva auditi eesmärk on kontrollida, kas ja millisel määral on liikmesriigid ja komisjon välja arendanud ning kasutusele võtnud vahendid, mille abil hinnata, kas kavandatud eesmärgid on saavutatud. Selleks valis kontrollikoda välja ühe peamistest ebasoodsas olukorras olevatest rühmadest – eakamad töötajad.

III. Kontrollikoda leidis puudusi nii rakenduskavade ülesehituses kui ka järelevalve- ja hindamissüsteemides. Lisaks tuvastas kontrollikoda, et komisjonil puudub ELi tasemel järjepidev teave tegevuseesmärkide, näitajate ja eraldatud vahendite kohta.

IV. Seetõttu pole ei liikmesriikidel ega komisjonil võimalik kindlaks teha, kui palju eakamaid töötajaid on tänu ESFist rahastatud meetmetele omandanud uusi oskusi või leidnud või säilitanud töökoha, ehkki eakamate töötajate tööhõive suurendamine kuulub ELi strateegiliste eesmärkide hulka. Samuti pole teada, kui palju on sellistele meetmetele raha eraldatud.

V. Kontrollikoda soovitab komisjonil:

a) nõuda liikmesriikidelt rakenduskavade väljatöötamist viisil, mis võimaldaks ESFi vahendite tulemuslikkust mõõta. Sihtrühmad tuleks üheselt määratleda ning väljundite, tulemuste ja konkreetse toime mõõtmiseks sihtrühma tasandil tuleks paika panna asjakohased ja kvantifitseeritud tegevuseesmärgid ning näitajad. Vahe-eesmärgid tuleks kindlaks määrata ning sihtväärtused omavahel tähtsuse järjekorda seada;

b) nõuda liikmesriikidelt selliste järelevalve- ja hindamissüsteemide ülesehitamist, mille abil on võimalik asjakohaste ajavahemike järel kõigi sihtväärtuste saavutamist mõõta ja selgitada;

c) nõuda liikmesriikidelt järjepidevaid ja usaldusväärseid andmeid, mille põhjal anda asjakohast teavet ESFi kasutatud vahendite ning saavutatud tulemuste kohta;

d) tagada liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemide hindamisel tulemuslikkust puudutavate küsimuste põhjalik analüüs;

e) parandada oma kontrollide dokumentatsiooni, tagades auditijälje, mis võimaldab kontrollide ulatust ja järjepidevust hinnata.

SISSEJUHATUS

EUROOPA LIIDU TÖÖHÕIVEALASED EESMÄRGID JA EUROOPA SOTSIAALFOND

1. 2000. aastal võtsid riigi- ja valitsusjuhid vastu Lissaboni tegevuskava [1] ja 2010. aastal strateegia "Euroopa 2020" [2]. Mõlemal juhul määrati kindlaks Euroopa Liidu (EL) järgmise kümne aasta majandus- ja sotsiaalstrateegia. Mõlemad strateegilised dokumendid sisaldavad tegevuskavu majanduskasvu ja töökohtade arvu suurendamiseks ning seavad eesmärgid mitmes valdkonnas, eriti tööhõive alal.

2. Euroopa Sotsiaalfond (ESF) on peamine rahastamisvahend, mille abil aidata liikmesriikidel ELi tööhõivealaseid poliitikaeesmärke ellu viia. Selle eesmärk on soodustada töötute ja ebasoodsas olukorras olevate isikute tööturule integreerumist, tehes seda peamiselt koolitustegevuse toetamise abil. Programmitöö perioodil 2007–2013 on ESFi kulutuste maht üle 75 miljardi euro, mis moodustab umbes 8% ELi kogueelarvest.

RAKENDUSKAVAD JA HALDUS KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA

3. Komisjon haldab ESFi koostöös liikmesriikidega. See tähendab, et osa ülesandeid on liikmesriikidele delegeeritud, kuid lõplikku vastutust kõigi ELi kulude eest kannab komisjon [3].

4. ESFi rakendatakse vastavalt mitmeaastastele rakenduskavadele, mille valmistavad ette liikmesriigid. Rakenduskavad kooskõlastatakse komisjoniga ja võetakse vastu komisjoni otsuste kujul [4]. Rakenduskava näol on tegemist strateegilise dokumendiga. Selles analüüsitakse hõlmatava geograafilise piirkonna probleeme ja vajadusi, tuuakse välja ebasoodsas olukorras olevad rühmad, mis vajavad abi, ning seatakse eesmärgid, mis tuleb ESFi vahendite abil saavutada.

JOONIS 1

RAKENDUSKAVA: KAVANDAMISE, RAKENDAMISE JA ARUANDLUSE SKEMAATILINE ÜLEVAADE

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

5. Rakenduskavade juhtimiseks ja elluviimiseks määravad liikmesriigid korraldusasutused, kelle peamine ülesanne on tagada kava mõjus ja nõuetekohane elluviimine. Selleks loovad korraldusasutused asjakohased finantsjuhtimis- ja kontrollisüsteemid ning haldavad neid, et täita kavandamise, kontrolli, järelevalve ja aruandlusega seotud ülesandeid. Korraldusasutused võivad osa ülesannetest ühele või mitmele vahendusasutusele delegeerida. Projektid viivad ellu korraldusasutuse või vahendusasutuse poolt valitud teenusepakkujad. Viimased informeerivad asutusi projektide edenemisest ja korraldusasutused saadavad koondteabe iga-aastaste rakendusaruannete kujul komisjonile [5].

6. Joonisel 1 kujutatakse lihtsustatult ESFi meetmete kavandamise, rakendamise ja aruandluse peamisi aspekte.

TULEMUSTE MÕÕTMINE

7. Nagu ELi iga eelarvepunkti puhul, peab ESFi rakendamine vastama ELi finantsmäärusele ning eriti usaldusväärse finantsjuhtimise aluspõhimõtetele [6], milleks on säästlikkus, tõhusus ja mõjusus [7]. Vastav nõue sisaldub ka struktuurifondide määruses [8].

8. Et korraldusasutused saaksid saavutatud tulemuste kohta aru anda, on oluline, et rakenduskavades oleks algusest peale määratletud kvantifitseeritud tegevuseesmärgid (sihtväärtused) ja näitajad, mille abil rakenduskava elluviimise edenemist mõõta. Lisaks tuleb kasutusele võtta asjakohased süsteemid, millega rakenduskava elluviimist jälgida ja hinnata.

AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS

9. Auditi eesmärk oli kontrollida, kas liikmesriigid ja komisjon on välja töötanud ja kasutusele võtnud vahendid, mille abil hinnata programmitöö perioodi jooksul läbiviidud ning eakamatele töötajatele suunatud ESFi meetmete mõjusust. Audit keskendus rakenduskavade sisule ning eelkõige kvantifitseeritud tegevuseesmärkidele ja näitajatele, samuti järelevalve- ja hindamissüsteemidele.

10. Eakamad töötajad on ELi mitmeaastastes strateegiates üks esiletõstetud rühmi. Lissaboni tegevuskavas seati kõnealuse rühma puhul eesmärgiks teatud tööhõivemäära saavutamine ja strateegia "Euroopa 2020" tööhõivealase eesmärgi saavutamise seisukohast on endiselt tegemist võtmetähtsusega rühmaga [9].

11. Programmitöö perioodil 2007–2013 oli ESFi rakenduskavu 117, millest 63 oli vähemalt ühel alljärgneval viisil eakamatele töötajatele suunatud:

a) rakenduskavas on ühe sihtrühmana nimetatud eakamaid töötajaid;

b) rakenduskavas on kindlaks määratud spetsiaalsed näitajad, mille abil kõnealuse sihtrühmaga seotud edusamme jälgida;

c) aktiivsena vananemise ja tööea pikendamise meetmetele (ELi 67. prioriteetne valdkond) on eraldatud vahendeid [10].

12. Auditi jaoks valis kontrollikoda 63 rakenduskavast välja kuus [11]. Nende maksumus on kokku 222 miljonit eurot, mis moodustab 22% ELi 67. prioriteetsele valdkonnale määratud kogusummast (1 miljard eurot), ning nad hõlmavad nelja liikmesriiki (Saksamaa, Itaalia, Poola ja Ühendkuningriik).

13. Audit hõlmas programmitöö perioodi 2007–2013 kuni maini 2011. Iga valitud rakenduskava puhul analüüsis kontrollikoda juhtimissüsteeme ja kontrollis nende toimimist, uurides kohapeal sõltuvalt juhtumist kahte kuni nelja projekti. Komisjonis küsitleti vastutavaid töötajaid ja kontrolliti dokumentaalseid tõendeid. Lisaks korraldati 63 (k.a kohapeal külastatud) rakenduskava kohta küsitlus, et saada asjassepuutuvatelt korraldusasutustelt teavet selle kohta, milliseid süsteeme nad kasutavad ja kuidas komisjonilt saadud abi hindavad [12].

TÄHELEPANEKUD

RAKENDUSKAVADE SISU

14. Aruande järgnevas osas peatutakse esmalt eakama töötaja määratlusel ja antakse taustteavet; seejärel käsitletakse tulemuslikkuse hindamiseks vajalikke elemente (sihtarvud, näitajad ja sihtväärtused). Kolmandas osas vaadeldakse projektide eesmärkide seotust rakenduskavade omadega. Viimane osa puudutab komisjoni hindamist.

RAKENDUSKAVADES EI KASUTATA "EAKAMA TÖÖTAJA" MÕISTET ÜHETAOLISELT JA ESITATAV TAUSTTEAVE ON PUUDULIK

"EAKAMA TÖÖTAJA" MÕISTE EBAJÄRJEPIDEV KASUTAMINE

15. Kui Lissaboni tegevuskavas määratleti eakama töötajana kõik 55–64-aastased tööealised inimesed [13], siis küsitlus näitab, et paljud korraldusasutused kasutavad oma rakenduskavades erinevaid vanuserühmi (45 ja üle selle, 50 ja üle selle ning 55 ja üle selle, nii vanuse ülempiiriga kui ka ilma). Seda võib seletada sotsiaalmajandusliku ja demograafilise olukorra erinevustega.

16. Sellegipoolest kasutatakse dokumentides eakama töötaja mõistet ebajärjepidevalt, ilma et see oleks põhjendatud. Nii oli see kuuest valitud rakenduskavast neljas [14]. Eelkõige erines vajaduste analüüsis kasutatud vanuserühm prioriteetses suunas [15] ja/või sellega seotud meetmetes ja eesmärkides kasutatud vanuserühmast (vt 1. selgitus).

1. SELGITUS

EAKAMA TÖÖTAJA MÕISTET EI KASUTATA RAKENDUSKAVAS ÜHETAOLISELT

a) Emilia Romagna rakenduskavas on ainus eakamate töötajate sihtrühma suhtes seatud sihtväärtus ja planeeritud meetmed seotud vanuserühmaga 45 ja vanemad, kuid olukorra (sealhulgas statistiliste andmete) ning vajaduste kirjeldus keskendub vanuserühmale 55–64.

b) Apuulia rakenduskavas on prioriteetsete suundade taseme tegevuseesmärgid ning kavandatud meetmed seotud vanuserühmaga 45 ja üle selle. Olukorra (sealhulgas statistiliste andmete) ja vajaduste kirjeldus puudutab aga üksnes vanuserühma 55–64.

c) Saksi-Anhalti ja Tüüringi rakenduskavades kirjeldatakse eakamate töötajate olukorda ning seatakse sihtväärtused vanuserühma 55–65 põhjal. Eakamatele töötajatele suunatud kavad on aga avatud vanuserühmale 50 ja üle selle.

PUUDULIK TAUSTTEAVE

17. Et vajaduste analüüsides toodud kvantitatiivsed andmed olid suuremal või vähemal määral puudulikud, muutis see riigi või piirkonna tausta mõistmise keeruliseks. Kuuest valitud rakenduskavast kolmes ei kasutata taustanäitajaid, mis annaksid piirkonna sotsiaalmajandusliku olukorra kohta kvantitatiivset teavet (nt tööjõus osalemise määr, töötuse määr).

18. Kontrollikoda leidis, et üheski valitud rakenduskavas ei toodud selgelt välja kirjeldatud tegevuste ja seatud eesmärkide vahelist põhjuslikku seost. See takistab kindlakstehtud vajaduste, valitud strateegia ja prioriteetsete suundade tasemel püstitatud spetsiifiliste eesmärkide vahelise programmilise järjepidevuse kontrollimist [16].

19. Ehkki valitud rakenduskavades määratletakse eakamad töötajad ebasoodsas olukorras oleva rühmana, mis on kooskõlas ka Lissaboni tegevuskava ja strateegia "Euroopa 2020" tööhõivealase eesmärgiga, leiab vaid erandjuhtudel finantsteavet tegevuste kohta, mis on suunatud eakamatele töötajatele kui eraldiseisvale rühmale [17]. Praegune õigusraamistik näeb ette finantsteabe esitamise üksnes prioriteetsete suundade tasemel ja üheski valitud rakenduskavas ei ole spetsiaalselt eakamatele töötajatele mõeldud prioriteetset suunda.

20. Rakenduskavad sisaldavad ka ESFi rahaliste assigneeringute soovituslikku jaotust ELi prioriteetsete valdkondade vahel [18]. Ükski prioriteetne valdkond ei hõlma aga spetsiaalselt eakamatele töötajatele suunatud meetmeid. ELi 67. prioriteetne valdkond, "aktiivsena vananemise soodustamine ja tööea pikendamine", võiks oma sõnastuse tõttu kõige tõenäolisemalt hõlmata eakamatele töötajatele suunatud meetmeid [19], kuid korraldusasutused tõlgendavad selle sisu erinevalt (vt 2. selgitus).

21. Seetõttu pole võimalik teada, kui palju rahalisi vahendeid on rakenduskavades eakamate töötajate tööhõive suurendamiseks eraldatud.

KASUTATAVAD SIHTARVUD, NÄITAJAD JA SIHTVÄÄRTUSED EI OLE ASJAKOHASED

22. Sihtarvud, näitajad ja sihtväärtused peaksid aitama rakenduskava eesmärke mõista ja nende saavutamist mõõta. Sekkumiste mõjususe hindamiseks tuleks korraldusasutustel oma rakenduskavas kindlaks määrata väljundi-, tulemus- ja spetsiifilised mõjunäitajad ning kvantifitseeritud eesmärgid iga sihtrühma suhtes, mida nad ESFi vahenditest toetavad.

2. SELGITUS

EUROOPA LIIDU 67. PRIORITEETSE VALDKONNA SISU ERINEVAD TÕLGENDUSED

a) Saksi-Anhalti rakenduskavas hõlmab 67. prioriteetne valdkond üksnes pensionini aktiivsena püsimise meetmeid. Muud meetmed, mille eesmärk on parandada eakamate töötajate kohanemisvõimet ja nende juurdepääsu tööturule, on toodud muude prioriteetsete valdkondade all.

b) Emilia Romagna rakenduskavas hõlmab 67. prioriteetne valdkond paljusid eri meetmeid, mis ei keskendu tingimata üksnes eakamatele töötajatele.

c) Inglismaa ja Gibraltari rakenduskavas ei hõlma 67. prioriteetne valdkond konkreetseid meetmeid. Valdkonnale eraldatud summa kujutab endast üle 50-aastaste osalejatega seotud hinnangulisi kogukulusid.

23. Joonisel 2 esitatakse täiendavat teavet nõuetekohaseks tulemushindamiseks vajaminevate elementide kohta koos selgitavate näidetega.

JOONIS 2

RAKENDUSKAVA: VÕIMALIKE SIHTARVUDE, NÄITAJATE JA SIHTVÄÄRTUSTE ÜLEVAADE

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoda määratluste põhjal, mis sisalduvad komisjoni soovituslikus juhises teemal: "hindamismeetodid: seire- ja hindamisnäitajad" (töödokument nr 2, august 2006).

EAKAMATE TÖÖTAJATE SUHTES PUUDUVAD SPETSIAALSED NÄITAJAD JA SIHTVÄÄRTUSED

24. Valitud rakenduskavades olid eakamad töötajad määratletud abi ühe sihtrühmana, kuid nende suhtes ei olnud alati spetsiifilisi näitajaid ega sihtväärtusi kehtestatud. Nii ei ole võimalik nende vajadustele suunatud meetmete mõjusust hinnata (vt 3. selgitus).

3. SELGITUS

EAKAMATE TÖÖTAJATE SIHTRÜHMALE EI OLE SEATUD SPETSIAALSEID NÄITAJAID JA SIHTVÄÄRTUSI

a) Inglismaa ja Gibraltari rakenduskavas on eakamate töötajate suhtes kehtestatud väljunditega seotud sihtväärtused igas neis hõlmavas prioriteetses suunas (nt 1. prioriteetse suuna puhul peab 18% kõigist töötutest ja/või tööturul mitteaktiivsetest osalejatest olema vähemalt 50-aastased). Tulemuste ja mõju alased sihtväärtused on aga seatud prioriteetsete suundade kaupa kõigi osalejate kohta tervikuna, mitte eakamatele töötajatele (nt 1. prioriteetse suuna puhul peaks 22% osalejatest pärast projektist lahkumist tööhõives osalema).

b) Apuulia rakenduskavas mainitakse eakamaid töötajaid otsesõnu kahe prioriteetse suuna puhul. Ainult üks neist sisaldab aga konkreetset sihtväärtust (sedapuhku mõjunäitajat – aasta pärast projekti lõpuleviimist peab tööhõives osalema 33,3% eakamatest töötajatest ja sisserändajatest). Kõik ülejäänud näitajad on üldist laadi ja piirduvad väljunditega (nt projektide arv).

c) Saksi-Anhalti rakenduskavas on töötud eakamad inimesed sellise prioriteetse suuna sihtrühm, mis käsitleb pikaajalisi töötuid ja mõningaid ebasoodsas olukorras olevaid töötute rühmi, kellel on oht muutuda pikaajalisteks töötuteks (prioriteetne suund C). Eakamate töötajate suhtes oli selle prioriteetse suuna raames kehtestatud ainult kaks kvantifitseeritud näitajat: üks väljundinäitaja (11% osalejatest on töötud ja 55-aastased või vanemad) ja üks makromajanduslik näitaja (vähendada vähemalt veerandi võrra vahet piirkonna ja kogu riigi vahel näitaja osas, mis väljendab 55-aastaste ja vanemate vanuserühma töötute osakaalu töötute koguarvus).Tulemus- ega konkreetseid mõjunäitajaid (vastavalt joonisel 2 toodud määratlusele) nende suhtes ei kehtestatud.

d) Tüüringi rakenduskavas on eakamad töötajad kindlaksmääratud sihtrühm, mis kuulub prioriteetsete suundade A ja C alla. Ainult prioriteetse suuna A raames on eakamate töötajate suhtes kehtestatud sihtväärtused, nimelt kaks kvantifitseeritud väljundialast sihtväärtust (koolituse pakkumine 12000 eakamale osalejale kvalifikatsiooni omandamiseks; hõlmatud on 10% eakamate töötajate sihtrühmast) ja üks makromajanduslik näitaja (üle 55-aastaste tööhõives osalemise määra stabiilsena hoidmine tasemel 43,3%). Tulemuste ega mõjuga seotud sihtväärtusi (vastavalt joonisel 2 toodud määratlusele) ei ole kindlaks määratud.

25. Ühtlasi täheldas kontrollikoda, et näitajad puudutavad peamiselt väljundeid ja tulemusi, mitte konkreetset mõju. Ehkki töökoha leidmine võib tunduda tööhõive suurendamise meetme edukuse parim näitaja, ei ole seda eesmärki valitud rakenduskavades eri sihtrühmade suhtes järjepidevalt arvuliselt väljendatud ega mõõdetud (vt 3. selgitus).

EESMÄRGID JA NÄITAJAD EI SEOSTU ALATI OTSESELT EUROOPA SOTSIAALFONDI MEETMETEGA

26. Osal auditeeritud meetmetes kasutatud eesmärkidest ja näitajatest puudub otsene seos ESFi sekkumistega, mis muudab tulemuslikkuse hindamise keeruliseks.

27. Nii on see rakenduskavades seatud makromajanduslike sihtväärtuste puhul (näiteks eesmärk saavutada 2013. aastaks vanuserühma 55–64 teatav tööhõive määr), sest selliste eesmärkide saavutamine ei sõltu ESFi meetmetest, vaid väga suurel määral välistest teguritest (näiteks majandustingimused, kehtiv sotsiaalsüsteem ja pensionisüsteem, kohalikud investeeringud). Kuuest valitud rakenduskavast kahes [20] on seatud eakamate töötajate suhtes mainitud üldised mõjualased sihtarvud ja 63st rakenduskavast, mille kohta korraldati küsitlus, sisaldavad 34 üldisi mõjunäitajaid.

28. Seesama asjakohasuse probleem võib tõstatuda ka siis, kui korraldusasutus kasutab näitajaid, mis hõlmavad lisaks ESFile ka muid meetmeid. Seda täheldati Poola rakenduskava puhul, kus üks väljundinäitaja hõlmab kõikides toetusmeetmetes osalejaid, olenemata meetme rahastamisallikast (ESFi või muud vahendid).

VAHE-EESMÄRKIDE JA HIERARHIA PUUDUMINE

29. Rakenduskava eesmärgid tuleks saavutada kava sulgemise ajaks, st üheksa aasta möödudes [21]. Vahe-eesmärkide seadmine aasta või kahe aasta kaupa võimaldaks korraldusasutustel kõrvalekaldumised rakenduskava elluviimises varakult kindlaks teha ja õigeaegselt parandusmeetmeid võtta.

30. Ükski valitud rakenduskava ei sisaldanud vahe-eesmärke. Poolas seab korraldusasutus aga oma rakendusasutustele eesmärgid, mis tuleb saavutada järgmise aasta lõpuks. Inglismaa ja Gibraltari rakenduskavas on projektide elluviijatega lepingute sõlmimiseks ette nähtud kaks perioodi (2007–2010 ja 2011–2013), mis võimaldab arvesse võtta nii majanduslike väljavaadete muutumist kui ka juba saavutatud tulemusi.

31. Eesmärkide järjekorda seadmine võimaldab poliitikakujundajatel näidata, milline on nende tähtsaim prioriteet, ning aitab rakendusasutustel sellele vastavalt tegutseda. Kui eesmärgid ei ole järjekorda seatud, tekib nendevahelise konflikti oht (näiteks koolituskursuse korraldamine väga ebasoodsas olukorras olevatele inimestele, millele vastandub töökoha leidnud osalejate suure osakaalu saavutamise eesmärk) ning rakendusasutused võivad teha ebasobivaid valikuid. Üheski valitud rakenduskavas ei seatud kvantifitseeritavad eesmärgid tähtsuse järjekorda ja 63st küsitletud korraldusasutusest teatas ainult seitse, et on seda teinud.

PUUDUVAD ÜHISED NÄITAJAD

32. Kuna puuduvad kõigile rakenduskavadele kohustuslikud ühised näitajad (välja arvatud osalejate arvuga seotud väljundiandmed) [22], ei ole komisjoni käsutuses ühtlustatud tulemusandmeid, mida saaks ELi tasemel koondada. Seetõttu ei ole komisjonil võimalik ESFist rahastatud ja eakamatele töötajatele suunatud meetmete üldistest tulemustest ja mõjust aru anda.

RAKENDUSKAVADE TULEMUS- JA MÕJUALASED SIHTARVUD EI SISALDU JÄRJEPIDEVALT PROJEKTITINGIMUSTES

33. Kuuest valitud rakenduskavast viie puhul leidis kontrollikoda, et projektid sisaldavad üldjuhul ainult kvantifitseeritud väljundialaseid eesmärke (nt osalejate arv). Projekti elluviijatelt nõutakse harva teatud tulemuse või mõju saavutamist. Erandiks on Inglismaa ja Gibraltari rakenduskava, milles kehtestatud tulemusalased sihtväärtused on järjepidevalt projektitingimustesse lülitatud [23].

34. Kui rakenduskava eesmärgid projektides ei kajastu, tekib risk, et programmitöö perioodi lõppedes eesmärke ei saavutata või et valitud projektid ei aita nende saavutamisele mingil viisil kaasa, isegi kui projektid on nende endi kriteeriumide kohaselt edukad (vt 4. selgitus).

35. Kui projektilepingusse lisada tulemuste või mõjuga seotud eesmärgid, mis projekti elluviijal tuleb saavutada, on see ka üheks haldusalaseks alternatiiviks. Nii saab korraldusasutus projekti elluviijale tehtavad maksed siduda projekti tulemuslikkusega, mitte enam ainuüksi tegelike kulutustega. Kuuest valitud rakenduskavast kasutab seda meetodit praegu ainult Inglismaa ja Gibraltari korraldusasutus, kuid kaks korraldusasutust kasutasid seda piiratud määral ning üks kaalus sellesuunalist sammu [24].

4. SELGITUS

PROJEKTIDE JA RAKENDUSKAVADE SIHTVÄÄRTUSTE VAHELISED VASTUOLUD

a) Emilia Romagna rakenduskava puhul ei sisalda pakkumuse esitamise ettepanekud ühtki sihtväärtust ja projektide elluviijatega sõlmitavad lepingud sätestavad üksnes ettenähtud osalejate arvu. Ainsat rakenduskavas kehtestatud väljundialast [25] sihtarvu (64% üle 45-aastastest osalejatest leiavad töö aasta pärast sekkumise lõpuleviimist) ei ole lepingutesse üle võetud.

b) Apuulia rakenduskavas on kehtestatud üks väljundialane sihtarv, mis hõlmab eakamaid töötajaid ning mida oleks võimalik projektides kasutada – tööturuga integreerunud osalejate kogumäär (33,3% projektides osalevatest eakamatest töötajatest ja sisserändajatest peab töö leidma aasta jooksul pärast sekkumise lõpuleviimist). Seda ei ole aga tehtud.

c) Saksi-Anhalti rakenduskava puhul ei sisaldanud projektiotsused rakenduskavas eri sihtrühmade suhtes kehtestatud osalusmäärasid. Seda põhjendati asjaoluga, et kõik projektid sisaldavad nende endi spetsiifilisi sihtarve. Lisaks ei ole rahastamiskava tasemel [26] fikseeritud osalejate ja töö leidnute määrad rakendusasutuste ja projektide elluviijate jaoks siduvad, sest nende ligikaudsetki prognoosimist rakenduskava seitsmeaastase kestuse jooksul peetakse sisuliselt võimatuks.

KOMISJON EI DOKUMENTEERI RAKENDUSKAVADE SISU HINDAMIST PIISAVALT

36. Komisjoni ülesanne [27] on tagada, et rakenduskava sisaldab kogu nõutavat teavet ja on teiste strateegiliste dokumentidega kooskõlas [28]. Pärast analüüsi lõpetamist kiidab komisjon rakenduskava heaks.

37. Kontrollikoda täheldas, et komisjon kontrollib andmete esitamist rakenduskavades, samuti andmete kvaliteeti. 2006. aastal koostas komisjon oma talituste ühtse lähenemisviisi tagamiseks käsiraamatu [29], mis sisaldab tegevusalaseid juhtnööre perioodi 2007–2013 programmitöö kõigi peamiste aspektide kohta. Läbipaistvuse huvides tegi ta selle kättesaadavaks ka kõigile liikmesriikidele.

38. Auditijälje seisukohast ei dokumenteeri komisjon aga rakenduskavade kontrollimist rahuldaval viisil. Veendumaks, et nõutav teave on esitatud (nn vastuvõetavuse kontrollimine), kasutavad komisjoni töötajad ühist kontrollnimekirja. Kontrollnimekiri on lühike ja enamikul juhtudel on puudu läbiviidavate kontrollide kava või dokumendid tehtud kontrollide kohta. Lisaks puudub kontrollnimekiri, mille alusel hinnata esitatud andmete kvaliteeti [30].

39. Sellest tulenevalt võib komisjoni poolt kuue valitud rakenduskava suhtes läbiviidud kontrolli ainult kaudselt kindlaks teha, vaadates läbi soovitused ja tõstatatud küsimused. Nii ei ole võimalik hinnata ka kontrolli ulatust ega ühe ja sama lähenemisviisi järjepidevat kasutamist.

JÄRELEVALVE- JA HINDAMISSÜSTEEMID

40. Järgnevas osas käsitletakse esmalt järelevalvesüsteeme ning seejärel hindamise kavandamist ja teostamist. Lõpetuseks vaadeldakse rakenduskavade elluviimise hindamist komisjoni poolt.

JÄRELEVALVESÜSTEEMID EI VÕIMALDA ALATI KAVANDATUD EESMÄRKIDE SAAVUTAMIST KONTROLLIDA

41. Järelevalve tegemine rakenduskavade elluviimise üle on liikmesriikide ülesanne. Rakenduskavas seatud eesmärkide saavutamise hindamiseks peab korraldusasutustel olema juurdepääs täielikule, usaldusväärsele ja õigeaegsele teabele osalejate tasemel, mis võimaldab neil vajalikke päringuid teostada, või siis peab nende käsutuses olema vajalik koondteave, mille esitavad vahendusasutused.

42. Järelevalveandmed saadakse projektide elluviijatelt või muudelt välisallikatelt (nt tööhõiveministeeriumidelt või statistikaametitelt). Järjepidevuse huvides on ülimalt oluline, et korraldusasutus määratleks eelnevalt kogutava teabe sisu ning tagaks kvaliteedi kontrollimise või vähemalt sellise võimaluse.

43. Valitud rakenduskavade puhul olid korraldusasutused tavaliselt nõutavad andmed selgelt kindlaks määranud, ehkki esines ka puudulikke järelevalveandmeid (vt 5. selgitus).

5. SELGITUS

PUUDULIKUD JÄRELEVALVEANDMED

a) Saksi-Anhalti rakenduskava puhul määras korraldusasutus alles 2009. aasta esimesel veerandil kindlaks projektide elluviijate poolt osalejate ja projektide kohta kogutavate andmete täieliku sisu. Enne seda alustatud projektide kohta andmed puuduvad.

b) Tüüringi rakenduskava sisaldab kahte tööjõu efektiivsuse kogumäära näitajat, mis hõlmavad teiste rühmade seas ka eakamaid töötajaid. Esimene näitaja puudutab osalejate pääsemist tööturule nelja nädala jooksul pärast projekti lõppemist ning teine osalejate töökohtade püsivust kuue ja 12 kuu pärast. Teise näitaja täpset sisu ei ole kindlaks määratud, mistõttu ei ole vastavaid andmeid kogutud.

44. Andmekogumise meetodi puudused võivad negatiivselt mõjutada kogutud andmete usaldusväärsust. Nii on see juhul, kui projekti elluviijal puudub kohustus andmeid dokumenteerida või tõendada, või kui korraldusasutusel pole võimalik isegi andmete usaldusväärsust kontrollida. Eelkõige võivad andmekaitsealased õigusaktid takistada liikmesriikide tööhõiveasutustel ESFi projektis osaleja kohta isegi korraldusasutustele teavet avaldada [31] (vt 6. selgitus).

45. Juhtudel, kui järelevalveandmete esitamine on sõltumatu kolmanda osapoole ülesandeks, ei ole mõne auditeeritud korraldusasutuse valitud andmekogumismeetod asjakohane, kuna andmed laekuvad liiga hilja, mis ei võimalda korraldusasutusel olukorrast ajakohast ülevaadet saada (vt 7. selgitus).

6. SELGITUS

KÜSITAVAD JÄRELEVALVEANDMED

Saksi-Anhaltis ja Tüüringis ei ole ESFi projektis osalejal juriidilist kohustust korrektset teavet esitada ning projekti elluviija ei pea osaleja poolt projekti lõppedes esitatud tööhõiveseisundi andmeid dokumenteerima ega tõendama. Et andmekaitsealased õigusaktid takistavad korraldusasutuste ja vahendusasutuste juurdepääsu tööhõiveasutuste andmebaasidele, ei ole neil võimalik vastavate andmete usaldusväärsust kontrollida.

7. SELGITUS

VÄLISALLIKATELE TOETUVA ANDMEKOGUMISE PUUDUSED

Apuulia rakenduskava puhul oli korraldusasutusel olemas integreeritud IT-järelevalvesüsteem ning võimekus kõigi ESFi projektis osalejate tööhõiveseisundi kontrollimiseks tööhõive andmebaasides. Ometi otsustati näitaja "ESFi projektis osalejatele töökohtade leidmine" jaoks andmeid koguda statistikaameti poolt riiklikul tasandil korraldatud uuringute abil. Kohapealse auditikülastuse ajaks 2011. aasta mais ei olnud korraldusasutusele veel vastavaid andmeid esitatud.

46. Auditiga ilmnes, et kõigil IT-süsteemidel ei ole sisseehitatud mehhanisme, mille abil kontrollida sisestatud järelevalveandmete õigeaegsust, täielikkust ja usutavust. See suurendab riski, et korraldusasutuste käsutuses ei ole põhjalikku ja usaldusväärset teavet, mida on vaja selleks, et rakenduskavade üle järelevalvet teha (vt 8. selgitus).

47. Samuti täheldati, et korraldusasutused ei rakendanud täiel määral mõnes teises kontekstis kogutud andmeid, jättes nii kasutamata võimaluse järelevalveteavet väga madalate kuludega tõhustada (vt 9. selgitus).

8. SELGITUS

VEAD ELEKTROONILISES JÄRELEVALVESÜSTEEMIS

a) Poola rakenduskava puhul kasutavad mõningad vahendusasutused projektide üle järelevalve tegemiseks tabeleid, mis suurendab vigade tekkimise riski. Korraldusasutusele laekuv koondteave piirdub väljunditega. Lisaks ei ole kaks IT-süsteemi, millest üks sisaldab finantsteavet ja teine osalejaid puudutavat teavet, omavahel ühendatud.

b) Saksi-Anhalti rakenduskava puhul kasutavad vahendusasutused tabeleid, et teha üksikprojektide üle järelkontrolli, kuna nende hinnangul ei ole järelevalvesüsteemi andmed täielikud ega täpsed.

9. SELGITUS

OLEMASOLEVAID ANDMEID EI KASUTATUD

Emilia Romagna rakenduskava puhul kehtestatud akrediteerimismenetlus näeb ette, et akrediteeringu säilitamiseks peab projekti elluviija täitma kaks korraldusasutuse määratud läviväärtust: saavutama 70% efektiivsuse määra (nende projektis osalejate osakaal, kes pärast 12 kuu möödumist projekti lõppemisest osalevad tööhõives või läbivad veel koolitust), ja 50% tööhõive efektiivsuse määra (nende osalejate arv, kes töötavad läbitud koolitusega seotud töökohal, protsendina tööhõives osalejate koguarvust). Projektide elluviijad saatsid andmed korraldusasutusele, kes kontrollis nende usaldusväärsust. Korraldusasutus ei kasuta aga enda käsutuses olevaid andmeid tööhõive efektiivsuse näitajate jälgimiseks, kuna rakenduskava kohaselt tuleb vastavaid näitajaid kontrollida statistikaameti korraldatud riiklikest küsitlustest saadud teabe põhjal.

48. Ei korraldusasutustel ega komisjonil pole võimalik kindlaks teha, kui suuri summasid on kulutatud kas eakamatele töötajatele või muudele sihtrühmadele. Korraldusasutused esitavad oma iga-aastastes rakendusaruannetes finantsandmed rakenduskava prioriteetsete suundade kohta (kulutatud summad) ja ELi prioriteetsete valdkondade kohta (eraldatud summad) [32], kuid mitte sihtrühmade tasemel (vt ka punkt 19). Lisaks ei ole ELi prioriteetsete valdkondade kohta esitatud arvud järjepidevad (vt punkt 20) ning mõne korraldusasutuse jaoks tähendab eraldatud summa kulukohustustega kaetud summat, teiste jaoks aga väljamakstud summat.

HINDAMISE KAVANDAMISES JA TEOSTAMISES ESINEB PUUDUJÄÄKE

49. Rakenduskavade elluviimise hindamine on liikmesriikide ülesanne. Hindamine peaks võimaldama juhtidel aru saada ja selgitada, miks ja kuidas on teatud meetmed püstitatud eesmärkide saavutamisele kaasa aidanud või miks nad ei ole mingit mõju avaldanud.

50. Kava edenemise pidev ja õigeaegne hindamine nõuab mitte üksnes jätkuvat, alates algetapist toimuvat kontrollitegevust, vaid ka hindamise teemade ja käsitlusviiside valimist, mis võimaldab käsitleda eri sihtrühmade suhtes läbiviidud meetmete mõjusust.

51. Rakenduskava sihtrühmade, kvantifitseeritavate eesmärkide ja näitajate täpsustamisel peaks kesksele kohale seadma nendega seotud meetmete mõjususe hindamise. Vastasel juhul jätab korraldusasutus kasutamata võimaluse saada rakenduskava tulemuslikkuse kohta põhjalikku tagasisidet.

52. Korraldusasutuste kohustuslikku hindamist reguleerivad nõuded on väga üldised [33]. Nendes ei määrata kindlaks käsitletavate teemade minimaalset arvu, samuti puudub hindamiskava koostamise nõue.

53. Komisjon annab liikmesriikidele rakenduskavade elluviimisel juhendeid, mille järgimine ei ole kohustuslik. Seoses hindamisega on komisjon rõhutanud hindamiskava koostamise, näitajate kasutamise, pideva hindamise ja andmete kogumise tähtsust [34]. Samuti on komisjon alates 1997. aastast edendanud rakenduskavade tööhõivele avalduva netomõju mõõtmist [35] kui optimaalset vahendit tööhõivemeetmete mõjususe hindamiseks. Ajakohastatud juhendis selgitatakse üksikasjalikult, kuidas hinnata vahetut mõju tööhõivele programmi tasandil, ning see hõlmab projektide järelevalveandmete kasutamist.

54. Komisjoni sõnul [36] kasutati liikmesriikides tema juhendeid erinevalt, kui hinnati perioodi 2000–2006 programmide mõju tööhõivele. Programmitöö perioodi 2007–2013 puhul tuvastas kontrollikoda, et valitud rakenduskavade korraldusasutused järgisid minimaalset lähenemisviisi: ei tehta midagi, mis pole kohustuslik. Seetõttu esineb valitud rakenduskavade hindamisel puudusi (vt 10. selgitus).

10. SELGITUS

HINDAMISE PUUDUSED

a) Apuulia ja Emilia-Romagna rakenduskavade puhul ei olnud kontrollikoja auditikäigu ajaks 2011. aasta mais (viiendal rakendusaastal) saadaval ühtki hindamisaruannet.

b) Kui välja arvata Inglismaa ja Gibraltari [37] ning Poola [38] rakenduskavad, ei olnud kavandatud ega teostatud ühtki hindamist eesmärgiga mõõta meetmete mõju eakamatele töötajatele kui spetsiifilisele sihtrühmale.

c) Kuuest valitud rakenduskavast kvantifitseeriti meetmete netomõju tööhõivele ainult Inglismaa ja Gibraltari rakenduskavas [39]. Ülejäänud viie rakenduskava hindajatel ei olnud kavas sellist arvutust teha.

KOMISJON SEAB JUHTIMIS- JA KONTROLLISÜSTEEMIDE HINDAMISEL ESIPLAANILE FINANTSTEEMAD

55. Vastavalt määrusele [40] peab komisjon kontrollima liikmesriikide kehtestatud juhtimis- ja kontrollisüsteemide olemasolu ja nõuetekohast toimimist, rakenduskavade elluviimise iga-aastaseid aruandeid ning arengut võrreldes eelmise aastaga.

56. Rakenduskava elluviimise kontrollimiseks on komisjoni käsutuses hulgaliselt teavet. Komisjoni ametnikele saadetakse kõik lõpetatud hindamisaruanded, lisaks osalevad nad seirekomisjonide [41] koosolekutel, teevad kohapealseid kontrolle ning arutavad korraldusasutustega vähemalt kord aastas tehtud edusammude üle. Lõpuks kontrollivad nad iga-aastaseid rakendusaruandeid.

57. Liikmesriikides kehtestatud juhtimis- ja kontrollisüsteemide hindamisel asetab komisjon põhirõhu finantsjuhtimisele ning meetmete seaduslikkusele ja korrektsusele, mitte veel tulemuslikkuse järelevalvele ja hindamisele. Peamine eesmärk on kahtlemata vigade finantsmõju vähendamine. Sama suunda järgitakse ka komisjoni poolt korraldusasutustele antud juhendites, mis puudutavad nende kohustusi selles valdkonnas.

58. Komisjon on teadlik sellest, et ELi rahastamise lisaväärtuse analüüsimine sisendi või kulude analüüsi asemel nõuab põhjalikumat keskendumist järelevalve-, mitte finantsandmetele [42]. Programmitöö perioodi 2007–2013 puhul ei ole seda aga järgitud.

59. Lisaks on komisjoni poolt rakenduskavade elluviimise hindamise kohta koostatavatel dokumentidel sama põhipuudus mis rakenduskavade sisu hindamisel (vt punktid 38 ja 39) – piisava auditijälje puudumine. Kuna komisjon ei töötanud välja ühtset vormi, mille abil dokumenteerida korraldusasutustele saadetud iga-aastaste rakendusaruannete kohta tehtud kirjalike tähelepanekute käsitlemist, ei ole komisjonil võimalik selle protsessi kvaliteeti tõendada.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

60. Ehkki eakamate töötajate tööhõive suurendamine kuulub ELi strateegiliste eesmärkide hulka, pole ei korraldusasutustel ega komisjonil võimalik kindlaks teha, kui palju eakamaid töötajaid on tänu mõnele ESFist rahastatud meetmele omandanud uusi oskusi või leidnud või säilitanud töökoha. Suurem osa korraldusasutustest ei ole selle teema kohta asjakohase ja usaldusväärse teabe esitamiseks vajalikke vahendeid kasutusele võtnud. Samuti pole teada, kui palju on seda liiki tegevusele raha eraldatud.

61. Valitud rakenduskavade puhul tuleneb võimetus näidata ESFi vahendite tulemuslikkust peamiselt kahest asjaolust. Esiteks, väljundialased sihtväärtused küll enamasti kehtestati, kuid rakenduskava ja projekti tasemel ei seatud järjepidevalt realistlikke ja asjakohaseid tulemustega seotud eesmärke ega spetsiifilisi mõjualaseid eesmärke. Teiseks, järelevalveandmete kogumisel ja registreerimisel ning pideva hindamistegevuse korraldamisel esines puudusi. Usaldusväärsele, tõendatavale ja õigeaegsele tulemusalasele teabele ning meetmete hindamisele juurdepääsu puudumine raskendab andmete analüüsimist praeguse ja tulevase otsustusprotsessi tarvis.

62. Mitut neist puudustest, mis on seotud rakenduskavade ülesehituse ja järelevalveprotsessiga, käsitleti juba kontrollikoja eriaruandes nr 17/2009 "Euroopa Sotsiaalfondi kaasrahastatud naiste kutsealase koolitusega seotud meetmed", mis hõlmas eelmist programmitöö perioodi (2000–2006).

1. SOOVITUS

Komisjon peaks liikmesriikidelt nõudma:

a) rakenduskavade ülesehitamist viisil, mis võimaldab ESFi vahendite tulemuslikkuse mõõtmist. Sihtrühmad tuleks üheselt määratleda ning ette tuleks näha asjakohased, kvantifitseeritud tegevuseesmärgid ja näitajad, et mõõta väljundeid, tulemusi ja konkreetset mõju sihtrühma tasemel. Kehtestada tuleks vahe-eesmärgid ning sihtväärtused tuleks tähtsuse järjekorda seada. Rakenduskava tulemusalased ja spetsiifilised mõjueesmärgid tuleks koondada projekti tasemel, kuna see aitab kaasa rakenduskava sihtväärtuste saavutamisele ning võimaldab maksed tulemuslikkusega siduda;

b) järelevalve- ja hindamissüsteemide ülesehitamist nii, et kõigi kehtestatud sihtväärtuste saavutamist oleks võimalik mõõta õigeaegsel ja arusaadaval viisil ning sobiva ajavahemiku tagant, mis võimaldaks parandusmeetmete võtmist ja järelduste tegemist tulevaste otsuste tarvis. Selline ülesehitus nõuab asjakohaste ja kontrollitavate andmete õigeaegset laekumist, elektrooniliste andmetöötlussüsteemide nõuetekohast toimimist, pidevat hindamistegevust (ka sihtrühma tasemel), ning tööhõive netomõju mõõtmist selliste ESFi meetmete puhul, mille eesmärk on tööhõive suurendamine.

63. Auditiga leiti, et komisjoni käsutuses ei ole järjepidevaid ja usaldusväärseid andmeid sihtväärtuste ja vahendite tulemuslikkuse kohta, mida saaks ELi tasemel koondada ja sel viisil anda üldist teavet ESFi saavutuste ning a fortiori ELi strateegiliste tööhõivealaste eesmärkide saavutamise kohta. Teabelüngad on põhjustatud peamiselt kolmest asjaolust. Esiteks ei ole seadusandja veel täpselt määratlenud ELi prioriteetsete valdkondade sisu, mistõttu tõlgendavad korraldusasutused seda erinevalt; teiseks on igal korraldusasutusel praegu võimalus kindlaks määrata omaenda näitajad ja sihtväärtused; kolmandaks ei esitata üheski valitud rakenduskavas teavet eri sihtrühmadele eraldatud vahendite kohta.

2. SOOVITUS

Selleks, et komisjon saaks ESFi kasutatud vahendite ja saavutatud tulemuste kohta asjakohast teavet anda, peavad liikmesriikidelt laekuma järjepidevad ja usaldusväärsed andmed. Täpsemalt peaks komisjon kehtestama kohustuslikud ühised näitajad, mida liikmesriigid peavad oma rakenduskavades kasutama; ELi prioriteetsed valdkonnad peaksid olema kooskõlas ELi strateegiatega ja nende sisu peaks seadusandja täpselt kindlaks määrama.

64. Liikmesriikide juhtimis- ja kontrollisüsteemide hindamisel keskendub komisjon praegu eelkõige maksetele ja finantsnõuete täitmisele, mitte veel tulemuslikkusele. Kontrolli põhieesmärk on vigade finantsmõju vähendamine ja sama suunda järgitakse ka komisjoni poolt korraldusasutustele antud suunistes, mis puudutavad nende kohustusi selles valdkonnas. Lisaks tuleks komisjoni poolt tehtud kontrolle paremini dokumenteerida. Piisava auditijälje puudumine muudab kontrollide ulatuse ja järjepidevuse hindamise väga keeruliseks.

3. SOOVITUS

Komisjon peaks:

a) juhtimis- ja kontrollisüsteemide hindamisel põhjalikult analüüsima tulemuslikkust puudutavaid küsimusi;

b) parandama oma kontrollide dokumentatsiooni, tagades auditijälje, mis võimaldab kontrollide ulatust ja järjepidevust hinnata.

II auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Harald NOACK, võttis käesoleva aruande vastu 12. detsembri 2012. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

president

Vítor Manuel da Silva Caldeira

[1] Lissaboni tegevuskava eesmärk oli muuta EL 2010. aastaks "maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmuspõhiseks majandusjõuks, mida iseloomustaks säästev majanduskasv, uute ja paremate töökohtade loomine ja suurem sotsiaalne ühtekuuluvus".

[2] 2010. aastal vastu võetud strateegia "Euroopa 2020" asendab Lissaboni tegevuskava. Selle keskmes on arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv. Strateegia keskendub viiele eesmärgile, mis tuleb 2020. aastaks tööhõive, innovatsiooni, hariduse, vaesuse vähendamise ja kliima/energia valdkondades saavutada.

[3] Euroopa Liidu lepingu artikli 17 lõige 1 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 317 (ELT C 115, 9.5.2008, lk 1).

[4] Rakenduskava valmib pika ja põhjaliku kooskõlastusprotsessi käigus, mis hõlmab läbirääkimisi sidusrühmadega, eelhindamist ning komisjoni ja liikmesriikide vahelisi kahepoolseid kohtumisi.

[5] Institutsioonilist struktuuri täiendab sertifitseerimisasutus, kelle ülesanne on komisjonile kinnitada, et hüvitamiseks esitatud kulud on õiged, põhinevad usaldusväärsel arvestussüsteemil ning vastavad ELi ja riiklikele kohaldatavatele eeskirjadele. Auditeerimisasutus auditeerib kontrollisüsteemide toimimist ning esitab komisjonile lõpetamise deklaratsiooni ja aruande.

[6] Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1), artikkel 27.

[7] Säästlikkuse põhimõte näeb ette, et vahendid, mida institutsioon oma tegevuses kasutab, tehakse kättesaadavaks õigel ajal ning et nende kogus ja laad on sobivad ja nende hind võimalikult väike. Tõhususe põhimõte tähendab parimat suhet kasutatud ressursside ja saavutatud tulemuste vahel. Mõjususe põhimõte tähendab seatud eesmärkide ja kavandatud tulemuste saavutamist.

[8] Nõukogu 11. juuli 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määruse (EÜ) nr 1260/1999 (ELT L 210, 31.7.2006, lk 25), artiklid 14 ja 60.

[9] Strateegias "Euroopa 2020" ei seata eakamate töötajate rühma puhul eesmärgiks teatava tööhõivemäära saavutamist. Kuid juba ELi ainsa arvuliselt väljendatud tööhõivealase eesmärgi (tagada tööhõive 75% puhul 20–64-aastastest) saavutamiseks peab kõrgema vanuseni tööl käiva elanikkonna osa suurendama. Lisaks kajastab komisjon eakamate töötajate tööhõive määra tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraadi iga-aastases tegevusaruandes, käsitledes seda ühe strateegia "Euroopa 2020" eesmärke toetava tegurina.

[10] Määruse (EÜ) nr 1083/2006 IV lisas esitatakse nummerdatud loetelu valdkondadest, mis ulatuvad tööhõivet käsitlevast 62. valdkonnast (Elukestva õppe süsteemide ja strateegiate arendamine äriühingutes; töötajate koolitamine, et parandada nende võimet muutustega kohaneda, ja vastavad teenused; ettevõtluse ja innovatsiooni edendamine) 74. valdkonnani (Inimpotentsiaali arendamine teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas, eelkõige kraadiõppe, teadlaste koolituse ning ülikoolide, uurimiskeskuste ja ettevõtete vaheliste koostöövõrkude abil). 67. prioriteetne valdkond kannab pealkirja "Aktiivse vananemise toetamise ning töövõimelise eluea pikendamise meetmed". Määruse kohaselt peavad korraldusasutused esitama oma rakenduskavas ESFi nende vahendite jaotuse, mida nad kavatsevad kõnealustes valdkondades kasutada, ning oma iga-aastastes rakendusaruannetes valdkondadele määratud kumulatiivsed summad. Kasutavate vahendite prognoos on soovituslik, mis tähendab, et see ei ole korraldusasutustele siduv.

[11] Emilia Romagna (Itaalia), Inglismaa ja Gibraltari (Ühendkuningriik), Poola, Apuulia (Itaalia), Saksi-Anhalti ja Tüüringi (Saksamaa) rakenduskavad.

[12] Küsitlus toimus 2011. aasta maist kuni septembrini.

[13] Määratlus, mida kasutati 2001. aastal Stockholmis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel, kus Lissaboni tegevuskava täiendati.

[14] Erandiks on Inglismaa ja Gibraltari ning Poola rakenduskavad.

[15] Igas rakenduskavas määrab korraldusasutus kindlaks prioriteedid, mille jaoks ta ESFi vahendeid kasutab (nt tööjõu kohanemisvõime, tööturule juurdepääs, tehniline abi). Neid nimetatakse prioriteetseteks suundadeks ja nad koosnevad madalamal tasandil toimingutest ja meetmetest, mida teenusepakkujad viivad projektide käigus ellu.

[16] Praegune õigusraamistik näeb ette spetsiifiliste eesmärkide kehtestamise üksnes prioriteetsete suundade tasemel.

[17] Kuuest auditeeritud rakenduskavast oli see võimalik ainult Inglismaa ja Gibraltari rakenduskava puhul.

[18] Vastavalt mudelile, mis on toodud komisjoni 8. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1828/2006 (milles sätestatakse rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi) (ELT L 45, 15.2.2007, lk 3) paranduse lisas XVI.

[19] 2012. aastal avaldatud Euroopa Komisjoni väljaandes (Demography, active ageing and pensions, Social Europe guide, 3. köide, lk 31) kirjeldatakse aktiivset vananemist eakamate inimeste aktiivsuse soodustamisena, töötades kauem ja minnes pensionile hiljem, tegeledes pärast pensionile jäämist vabatahtliku tegevusega ning elades tervislikku ja iseseisvat elu. Määratlus ei piirdu ilmselgelt üksnes tööhõivealaste eesmärkidega, mis on vanuserühma 55–64 suhtes kehtestatud.

[20] Saksi-Anhalti ja Tüüringi rakenduskavad.

[21] Praegused rakenduskavad kestavad 2007. aastast kuni 2013. aastani. Kuna korraldusasutustel on kava lõpetamiseks kasutada veel kaks lisa-aastat, on rakenduskavade tegelik kestus üheksa aastat.

[22] Määruse (EÜ) nr 1828/2006 paranduse lisas XXIII sätestatakse osalejate arvandmed, mis korraldusasutused peavad komisjonile prioriteetsete suundade kaupa edastama. Andmed puudutavad osalejate arvu, mis tuleb liigitada vastavalt osalejate soole, staatusele tööturul, vanusele ja haridustasemele, samuti sotsiaalselt kaitsetute rühmade kaupa.

[23] Poolas kehtestati 2011. aastal mõningate meetmete suhtes tööjõu efektiivsuse määr, mida tuli projekti tasandil kohaldada. Auditikülastuse ajaks 2011. aasta mais ei olnud uue menetluse alusel aga veel ühtegi projekti käivitatud.

[24] Poola kaalub sellise lähenemisviisi rakendamist tulevikus. Auditikülastuse ajaks 2011. aasta mais ei olnud uue menetluse alusel aga veel ühtegi projekti käivitatud. Emilia Romagna rakenduskava puhul sõltub mõningate koolituskursuste (mis ei kuulu ELi 67. prioriteetse valdkonna raamesse) rahastamine teatud määral koolitatavate edukast osalemisest. Apuulia rakenduskava raames sõltusid maksed mõne projekti puhul, milles osales +/- 390 naist, sellest, kas 75% osalejatest leiab töökoha.

[25] Väljundit kasutatakse siin tulemuse või konkreetse mõju tähenduses.

[26] Saksamaal viiakse ESFi rakenduskavad ellu piirkondlike (liidumaade) rahastamiskavade raames. Nendes sätestatakse rahastamistingimused, meetmete laad ja järgitavad haldusmenetlused. Korraldus- või rakendusasutus ei pea käivitama uut ESFi rahastamiskava, kasutada võib juba olemasolevaid.

[27] Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikkel 32.

[28] Muud strateegilised dokumendid on riiklik strateegiline raamistik ja liidu ühtekuuluvuspoliitika strateegilised suunised. Need kaks dokumenti, millest esimese on ette valmistanud liikmesriigid ja teise komisjon, seovad struktuurifondid ja ühtekuuluvuspoliitika Lissaboni tegevuskava ning nüüdsest strateegia "Euroopa 2020" eesmärkide saavutamisega.

[29] Euroopa Komisjon, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat, programmitöö periood 2007–2013: mitteametlik dokument vastutavatele ametnikele, november 2006.

[30] Tuleb siiski märkida, et Saksi-Anhalti ja Tüüringi rakenduskavade kohta esitas komisjon aruande, mis sisaldas kommentaare kavade eri osade kohta.

[31] Nii on see Poola, Saksi-Anhalti ja Tüüringi rakenduskavade puhul. Üks lahendus, millega korraldusasutused ei ole praegu arvestanud, oleks koguda tööhõivetalitustelt koond- (seega anonüümseid) andmeid ESFi meetmetes osalejate kohta rühmana.

[32] Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikkel 67.

[33] Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklites 37, 47 ja 48 on ette nähtud, et rakenduskavad peavad sisaldama hindamissüsteemi kirjeldust ning et hindamisi viiakse läbi enne programmitöö perioodi, selle ajal ja pärast seda ekspertide või organite poolt, kes tegutsevad ESFi sertifitseerimis- ja auditeerimisasutustest sõltumatult. Liikmesriigid peavad eraldama vajalikud vahendid hindamiste läbiviimiseks, korraldama vajalike andmete loomise ja kogumise ning kasutama järelevalvesüsteemi kaudu saadud eri liiki teavet.

[34] Töödokument nr 2 – järelevalve- ja hindamisnäitajad (august 2006) ja töödokument nr 5 – hindamine programmitöö perioodi jooksul (aprill 2007).

[35] Töödokument nr 6 – struktuurifondide tööhõivele avalduva mõju mõõtmine (märts 2007).

[36] Töödokument nr 6 – struktuurifondide tööhõivele avalduva mõju mõõtmine, märts 2007, lk 3.

[37] Inglismaa ja Gibraltari rakenduskava hindajad käsitlevad oma aruandes leide nii üldisel kui ka meetmetega hõlmatud sihtrühmade, sh eakamate töötajate sihtrühma tasandil. Eriti puudutab see soolise võrdõiguslikkuse ja võrdsete võimaluste uuringut, kohortuuringuid ja Euroopa Sotsiaalfondi perioodi 2007–2013 esialgset mõju.

[38] Poola rakenduskava raames avaldasid vahendusasutused pärast kontrollikoja auditikäiku 2011. aasta mais kaks aruannet, milles käsitleti teatud meetmete mõju eakamate töötajate tööalasele aktiivsusele (ühes aruandes oli vaatluse all üle 45-aastaste vanuserühm ning teises üle 50-aastaste vanuserühm). Kolmas aruanne, mis hõlmab üle 55-aastaste vanuserühma, on planeeritud 2012. aastasse.

[39] Inglismaa ja Gibraltari rakenduskava hindajad avaldasid 2011. aasta mais ESFi tööhõive netomõju arvutuse (ESFi perioodi 2007–2013 esialgne mõju), ehkki kasutasid selleks komisjoni soovitatust erinevat meetodit.

[40] Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklid 14, 67, 68 ja 72.

[41] Liikmesriigid moodustavad iga rakenduskava jaoks seirekomisjoni. Selle peamine ülesanne on teha järelevalvet korraldusasutusepoolse rakenduskava elluviimise üle.

[42] Eelarveaasta 2010 aastaaruanne, lk 131 (ELT C 326, 10.11.2011).

--------------------------------------------------