1. SISSEJUHATUS

Euroopa abifond enim puudust kannatavate isikute jaoks (edaspidi „abifond“) aitab leevendada ELis vaesuse kõige äärmuslikumaid vorme, nagu toidupuudus, laste vaesus ja kodutus. Abifondi 2014.–2020. aasta vahendid ulatuvad kokku 3,8 miljardi euroni (jooksevhindades). EL annab kuni 85 % rahalistest vahenditest, millele lisanduvad liikmesriikide omavahendid. Sellega kasvab abifondi koguväärtus ligikaudu 4,5 miljardi euroni.

Liikmesriigid saavad kasutada abifondi kahel viisil:

·toidu- ja/või esmase materiaalse abi rakenduskava jaoks (I rakenduskava) ja/või

·sotsiaalse kaasamise rakenduskava jaoks (II rakenduskava).

Toidu- ja/või esmast materiaalset abi tuleb täiendada kaasnevate meetmetega, nagu hariv tegevus tervisliku toitumise edendamiseks ning toidu valmistamise ja säilitamise alane nõustamine, psühholoogia- ja teraapiaalane tugi, oskuste arendamise programmid, leibkonna eelarve haldamise alane nõustamine, ühiskondlik ja vabaajategevus ning õigusabiteenuste osutamine.

Käesolev kokkuvõte põhineb kooskõlas oma õigusliku alusega rakenduskavade elluviimise 2019. aasta aruannetel, mis komisjon on saanud liikmesriikidelt. Seega ei võeta käesolevas aruandes arvesse uusi sätteid, mis kaasseadusandjad on vastu võtnud 2020. aastal COVID-19 pandeemiale reageerimiseks.

Nagu varasematel aastatel, vaadeldakse käesolevas aruandes ka 2019. aasta järgset arengut ja finantsandmeid, kui vastav teave on olemas, eelkõige teavet, mis on seotud pandeemia puhkemisele järgnenud ja ka muude komisjoni algatustega ning järgmise mitmeaastase finantsraamistikuga aastateks 2021–2027.

Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste osakaal vähenes aruandeaastal, st enne COVID-19 pandeemiat, seitsmendat aastat järjest, kahanedes 2018. aasta 21,9 %-lt 2019. aastal 21,4 %-le. Suure materiaalse puudusega silmitsi seisjate osakaal vähenes 5,9 %-lt 2018. aastal 5,4 %-le 2019. aastal. See tähendab 27,3 miljonit inimest (2,4 miljonit vähem kui aasta varem).

Samas on 107 miljonit inimest endiselt vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus. EL ei ole hakkama saanud oma 2020. aastaks püstitatud eesmärgiga vähendada vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste arvu vähemalt 20 miljoni võrra; 2019. aasta lõpuks oli EL vähendanud seda vaid 10 miljoni võrra. Oluliselt suuremas vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus on lapsed – eriti need, kelle vanemad on madala kvalifikatsiooniga – ja puudega inimesed. 2019. aastal oli vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus 23,1 % lastest (16aastased või nooremad). Väga halbades tingimustes elavate inimeste määr – üks selgemaid vaesuse ilminguid – oli 2019. aastal 3,8 %, olles langenud 2018. aastaga võrreldes üksnes 0,2 %. Kokkuvõttes on sellest statistikast näha, et vaesuse vaatenurgast paranes ELis olukord kuni 2019. aastani.

Siiski tuntakse üha enam muret vaesuse järsu suurenemise pärast, kuna COVID-19 pandeemia halvendab suure tõenäosusega olukorda. See on vastuolus kuni 2019. aastani täheldatud suundumusega. Pandeemia on tõenäoliselt suurendanud vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate perede arvu ning laiemalt sotsiaalset ebavõrdsust hariduse ja vaimse tervise valdkonnas. Seepärast on jätkuvalt vaja anda toetust kõige ebasoodsamas olukorras olevatele ühiskonnarühmadele.

2. EDASINE ARENG ELis

Vastusena COVID-19 pandeemiale võeti vastu kaks koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatust (CRIId). Teisega neist investeerimisalgatustest (CRII+), mis võeti vastu 2020. aasta aprillis, on ette nähtud erakordne paindlikkus Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel. Lisaks on sellega kehtestatud konkreetsed toetusmeetmed, et aidata enim puudust kannatavaid isikuid, milleks on muudetud abifondi rakenduskavade elluviimise eeskirju nii, et korraldusasutustel, partnerorganisatsioonidel ja muudel sidusrühmadel oleks võimalik tekkivatele probleemidele kiiresti reageerida. Näiteks saab nüüd anda toiduabi ja esmast materiaalset abi vautšerite kaudu ning jagada isikukaitsevahendeid, millega vähendatakse abiandjate nakatumise ohtu. Samuti on ette nähtud, et eelarveaastal 2020–2021 kaasrahastatakse meetmeid 100 % ulatuses. 2021. aasta aprilli lõpuks oli algatuste CRII ja CRII+ käivitamise tulemusel esitatud abifondi rakenduskavade muutmiseks 9 liikmesriigis (Austria, Hispaania, Horvaatia, Itaalia, Luksemburg, Portugal, Prantsusmaa, Rumeenia ja Ungari) 12 ettepanekut: kaheksa muudatusettepanekut 100 % kaasrahastamise määra rakendamiseks ja neli muudatusettepanekut COVID-19 pandeemiale reageerimise erakorraliste meetmete kehtestamiseks.

Peale selle võeti 2020. aasta detsembris taasterahastu „NextGenerationEU“ raames kasutusele ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetav taasteabi (REACT-EU). REACT-EU tagab lisavahendid praegustele ühtekuuluvuspoliitika programmidele, võimaldades samal ajal liikmesriikidel teha täiendavaid rahasüste abifondi rakenduskavadesse. Et tagada kiire tegutsemine, tehakse liikmesriikidele märkimisväärne eelmakse (11 %), nii et nad saavad lisavahendid kohe kasutusele võtta, ja siingi ei nõuta neilt riiklikku kaasrahastamist.

2021.–2027. aasta mitmeaastases finantsraamistikus on abifond lõimitud Euroopa Sotsiaalfond+ (ESF+) eesmärgiga suurendada nende kahe fondi vahelist koostoimet. Eesmärgiga suurendada sotsiaalse kaasamise jaoks antavat toetust on ESF+ määruses sätestatud, et eelarve jagatud täitmist järgiva ESF+ haru vahenditest tuleb vähemalt 25 % eraldada sotsiaalse kaasatuse edendamiseks (Euroopa Sotsiaalfondi 2014.–2020. aasta eelarves 20 %) ning lisaks peab iga liikmesriik eraldama neist vahenditest vähemalt 3 % materiaalse puuduse leevendamiseks, mis on praegu abifondi põhieesmärk.

Nõukogu on võtnud komisjoni ettepaneku põhjal vastu soovituse Euroopa lastegarantii loomise kohta. Selle algatusega astutakse konkreetne samm Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava elluviimisel, rakendades selle samba 11. põhimõtet, mille kohaselt on lastel õigus kvaliteetsele ja taskukohasele alusharidusele ja lapsehoiule ning kaitsele vaesuse eest. Soovituses kutsutakse liikmesriike üles tagama, et abi vajavatel lastel (alla 18aastased isikud, kes elavad vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevas leibkonnas) on tagatud igakülgne tasuta juurdepääs mitmele põhiteenusele, sealhulgas vähemalt ühele tervislikule einele igal koolipäeval, ning hea juurdepääs tervislikule toitumisele üldiselt. Soovituses julgustatakse liikmesriike