(5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit. Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises esitas komisjon oma seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Võttes arvesse suurenenud ebakindlust ja majandusväljavaateid ohustavaid suuri langusriske Euroopas toimuva sõja kontekstis, enneolematut energiahindade tõusu ja jätkuvaid häireid tarneahelates, on põhjendatud stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamisaja pikendamine 2023. aasta lõpuni.

(4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

(3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv, millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele. Tšehhile on algatuse „Ühtekuuluvusmeetmed pagulaste toetamiseks Euroopas“ (CARE) ning programmi „Ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetav taasteabi“ (REACT-EU) täiendavate eelmaksete kaudu tehtud kättesaadavaks erakorraline toetus, et kiiresti reageerida Ukrainast põgenevate inimeste vastuvõtu ja integreerimise vajadustele.

(1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241, millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

(6)2021. aasta lähenemisprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisi kohaselt on eelarvepoliitikat praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavaid kulusid. Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, tuleks üldisest eelarvepoliitikast kaugemale minnes pöörata tähelepanu ka riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja välja jäetud COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

(7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist. Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosi makromajanduslike väljavaadete kohaselt näib üleminek 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale 2023. aastal asjakohane, kuid samal ajal tuleb olla valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti diferentseeritud ja nendes tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles kajastama suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandusarengut ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

(8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aasta eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja täiendavaid langusriske ning võrreldes talveprognoosiga kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvemeetmete abil suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, et leevendada energiahinna tõusu mõju ja aidata piirata teisest inflatsioonisurvet sihipäraste ja ajutiste meetmete abil; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks, et kohaneda kiiresti muutuvate oludega, ning see peab olema riigiti diferentseeritud sõltuvalt nende eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas võttes arvesse kriisi mõju ja Ukrainast põgenenud inimeste sisserännet.

(9)1. juunil 2021 esitas Tšehhi vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 18 lõikele 1 komisjonile oma riikliku taaste- ja vastupidavuskava. Komisjon on määruse (EL) 2021/241 artikli 19 kohaselt hinnanud taaste- ja vastupidavuskava asjakohasust, tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust kooskõlas kõnealuse määruse V lisas esitatud hindamissuunistega. 8. septembril 2021 võttis nõukogu vastu otsuse Tšehhi taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta. Osamaksete tegemine sõltub komisjoni otsusest, mis on tehtud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 24 lõikele 5 selle kohta, et Tšehhi on rahuldavalt täitnud nõukogu rakendusotsuses sätestatud asjakohased eesmärgid ja sihid. Rahuldav täitmine eeldab, et varem saavutatud eesmärke ja sihte ei ole tagasi pööratud.

(10)28. aprillil 2022 esitas Tšehhi oma 2022. aasta riikliku reformikava ja 11. mail 2022 oma 2022. aasta stabiilsusprogrammi, ületades määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtaega. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos. Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklile 27 kajastab 2022. aasta riiklik reformikava ka Tšehhi kaks korda aastas esitatavat aruannet taaste- ja vastupidavuskava täitmisel tehtud edusammude kohta.

(11)23. mail 2022 avaldas komisjon Tšehhi kohta 2022. aasta riigiaruande. Selles hinnati Tšehhi edusamme nõukogu poolt 2019., 2020. ja 2021. aastal vastu võetud asjaomaste riigipõhiste soovituste järgimisel ning tehti taaste ja vastupidavuse tulemustabeli põhjal kokkuvõte sellest, kuidas Tšehhi on taaste- ja vastupidavuskava rakendanud. Selle analüüsi põhjal tehti riigiaruandes kindlaks puudused seoses probleemidega, mida taaste- ja vastupidavuskavas ei käsitleta või käsitletakse ainult osaliselt, ning uute ja esilekerkivate probleemidega, sealhulgas nendega, mis tekivad seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Samuti hinnati Tšehhi edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

(12)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Kõnealuses aruandes arutati Tšehhi eelarveseisundit, kuna riigi valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2021. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei ole täidetud. Kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ning hindab 2022. aasta sügisel uuesti, kas on asjakohane teha ettepanek algatada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlused.

(13)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Tšehhil võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Tšehhil juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal suurenes Tšehhi valitsemissektori eelarve puudujääk 5,8 %-lt SKPst 2020. aastal 5,9 %-le SKPst 2021. aastal. Tšehhi eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, samal ajal kui ajutised erakorralised toetusmeetmed vähenesid 3,1 %-lt SKPst 2020. aastal 2,3 %-le SKPst 2021. aastal. Tšehhi 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Enamik kaalutlusõigusel põhinevaid eelarvemeetmeid, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal vastu võttis, olid ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Samal ajal ei olnud mõned ajavahemikul 2020–2021 valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel vastu võetud meetmed ajutised ega kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega, kusjuures peamiselt hõlmasid need üksikisiku tulumaksu vähendamist, mille mõju oli umbes 1,9 % SKPst. Eurostati kinnitatud andmete kohaselt oli valitsemissektori võlg 2021. aastal 41,9 % SKPst.

(14)2022. aasta lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2022. aastal ettevaatlik ja 2023. aastal soodne. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 1,2 % ja 2023. aastal 3,6 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv 2022. aastal suurem (1,9 %) ja 2023. aastal väiksem (2,7 %), mis on peamiselt tingitud erinevast eratarbimise väljavaatest, mis tuleneb erinevatest eeldustest säästude kasutamise ja palkade indekseerimise kohta. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta lähenemisprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 4,5 %-le SKPst ja 2023. aastal 3,2 %-le SKPst. See vähenemine tuleneb peamiselt enamiku erakorraliste meetmete lõpetamisest ja suurest SKP nominaalkasvust. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse kasvama 2022. aastal 42,7 %ni ja seejärel 2023. aastal 43,4 %ni. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. ja 2023. aastal vastavalt 4,3 % SKPst ja 3,9 % SKPst. See on kooskõlas 2022. aasta lähenemisprogrammis prognoositud 2022. aasta puudujäägiga ja suurem 2023. aasta puudujäägist, mis on peamiselt tingitud komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi pisut vähem optimistlikumast makromajanduslikust stsenaariumist ning erinevatest eeldustest seoses inflatsioonimäära ja selle ülekandumisega valitsemissektori kulutustesse. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse sarnane: 2022. aastal 42,8 % ja 2023. aastal 44,0 %.

Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümme aastat) potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 2,0 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Tšehhi potentsiaalset majanduskasvu.

(15)2022. aastal kaotab valitsus järk-järgult enamiku COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmetest, nii et ajutised erakorralised toetusmeetmed peaksid prognooside kohaselt vähenema 2,3 %-lt SKPst 2021. aastal 0,1 %-le SKPst 2022. aastal. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetud meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,1 % SKPst ja mis eeldatavasti kaotatakse 2023. aastal. Need meetmed hõlmavad peamiselt energiatarbimise kaudsete maksude alandamist. Need meetmed on kavandatud ajutistena. Kui aga energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest säilitada. Mõned neist meetmetest ei ole suunatud, eelkõige üldine aktsiisimaksude alandamine. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulud, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,4 % SKPst ja 2023. aastal 0,6 % SKPst.

(16)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Tšehhil säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning riiklikult rahastatavad investeeringud. Samuti soovitati Tšehhil juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis ning samal ajal suurendada investeeringuid.

(17)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Tšehhi 2022. aasta lähenemisprogrammis sisalduva teabe põhjal peaks eelarvepoliitika olema 2022. aastal üldjoontes neutraalne, +0,1 % SKPst, samas kui nõukogu soovitas toetavat eelarvepoliitikat. Tšehhi kavatseb jätkuvalt toetada majanduse taastamist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut täiendavate investeeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga suurenema 1,0 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema 2022. aastal eelarvepoliitikale pärssiv mõju 0,6 protsendipunkti SKPst. Seetõttu ei kavatse Tšehhi säilitada riiklikult rahastatavaid investeeringuid. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasvul (ilma uute tulumeetmeteta) olema 2022. aastal üldises eelarvepoliitikas pärssiv mõju 0,7 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõjuga tegelemise meetmete täiendavat mõju (0,03 % SKPst) ning Ukrainast ümberasustatud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulusid (0,4 % SKPst).

(18)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, eeldusel et poliitikat ei muudeta, 2023. aastal 0,1 % SKPst. Eeldatavasti kasutab Tšehhi ka 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust antavaid toetusi, et rahastada täiendavaid investeeringuid majanduse taastumise soodustamiseks. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2022. aastaga suurenema 0,1 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,2 protsendipunkti. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasvul (ilma uute tulumeetmeteta) olema 2023. aastal üldises eelarvepoliitikas pärssiv mõju 0,4 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete järkjärgulise kaotamise (0,1 % SKPst) ja Ukrainast põgenenud inimestele ajutise kaitse andmisega seotud lisakulude (0,2 % SKPst) mõju.

(19)2022. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järk-järgult vähenema 3,2 %-le SKPst 2023. aastal, 2,9 %-le SKPst 2024. aastal ja 2,7 %-le SKPst 2025. aastal. Seega peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk jääma 2024. aastal alla 3 % SKPst. Nendes prognoosides eeldatakse, et avaliku sektori kulutuste – sh hüvitised töötajatele, vahetarbimine ja mitterahalised sotsiaalsiirded – kasvu piiratakse tulude kasvust ja SKP nominaalkasvust aeglasemalt. Avaliku sektori investeeringute vähenemine protsendina SKPst on kavandatud ka pärast 2023. aasta tipptaset. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastani kasvama – 2024. aastal 44,4 %ni ja 2025. aastal 45,4 %ni. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla kestlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis keskmised.

(20)Tšehhi seisab keskmises ja pikas perspektiivis silmitsi riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskidega. See on tingitud ebasoodsast algsaldost ja rahvastiku vananemisega seotud kuludest. Algsaldot mõjutavad negatiivselt viimase kahe aasta jooksul kehtestatud püsivad maksuvähendused (millest suurim tulenes üksikisiku tulumaksubaasi vähendamisest). Neid ei ole vastavate kulutuste kärbetega kompenseeritud ja need on põhjustanud struktuurse eelarvepuudujäägi suurenemise. Keskpikas ja pikas perspektiivis avaldavad rahvastiku vananemisega seotud kulud lisasurvet. Vanadussõltuvusmäära prognoositud kahekordistumine (komisjoni 2021. aasta rahvastiku vananemise aruande kohaselt) ja vanaduspensioniea ülempiiri kehtestamine suurendavad oodatavasti pensionikulusid 8,8 %-lt SKPst 2030. aastal 11,4 %-le SKPst 2050. aastal. Lisaks prognoositakse, et avaliku sektori kulutused tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele kasvavad rahvastiku vananemise tõttu 2070. aastaks vastavalt 0,9 protsendipunkti ja 1,7 protsendipunkti. Kuigi pikaajalise hoolduse juhtimise ja rahastamise killustatus on juba taaste- ja vastupidavuskavaga hõlmatud, on hädavajalik vananemisega seotud probleemidega täiendavalt tegeleda, et taastada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Poliitikavariantide hulka kuulub vanaduspensioniea tõstmine kooskõlas oodatava elueaga, pensioni indekseerimise määrade korrigeerimine, et kajastada pensionisüsteemi rahalist jätkusuutlikkust, üle 60-aastaste inimeste tööturul osalemise määrade kasvu stimuleerimine või muude meetmete võtmine, et suurendada tööjõupakkumist.

(21)Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 19 lõike 3 punktile b ja V lisa kriteeriumile 2.2 sisaldab taaste- ja vastupidavuskava ulatuslikke üksteist vastastikku tugevdavaid reforme ja investeeringuid, mis tuleb rakendada 2026. aastaks. Need aitavad lahendada kõiki majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme või olulist osa majanduslikest ja sotsiaalsetest probleemidest, millele on osutatud riigipõhistes soovitustes, mille nõukogu esitas Tšehhile Euroopa poolaasta raames 2019. ja 2020. aastal, nagu ka riigipõhistes soovitustes, mis esitati enne kava vastuvõtmise kuupäeva. Täpsemalt kavatseb Tšehhi kasutada energia valdkonnas taaste- ja vastupidavusrahastut, et laiendada taastuvate energiaallikate, eriti fotogalvaanika kasutamist, parandada elumajade ja üldkasutatavate hoonete energiatõhusust ning toetada söeküttel katelde asendamist kodumajapidamistes. Kestlikku transporti edendatakse raudteetaristusse ja puhtasse linnatransporti investeerimise ning vähese heitega sõidukite kasutamise soodustamise kaudu. Teadus- ja arendustegevuse valdkonna soovitusi võetakse arvesse avaliku ja erasektori koostöö suurendamisele suunatud investeeringute, aga ka innovatsiooni raamprogrammi toetuse ja uuenduslikele ettevõtetele mõeldud rahalise/mitterahalise toetuse abil. Ettevõtluskeskkonna parandamiseks kasutatakse mitut e-valitsuse meedet, korruptsioonivastaseid reforme ja põhjalikku reformi seoses ehituslubade andmise korraga, mis on praegu Tšehhis investeeringute tegemisel suureks takistuseks. Tööturu valdkonna soovitustega arvestamise põhimeetmete hulka kuuluvad täiendus- ja ümberõppe programmid, et valmistada tööjõudu ette rohe- ja digipöördeks, ning uued lastehoiuasutused alla 3-aastastele lastele, et suurendada töötavate või tööd otsivate naiste arvu. Hariduse vallas on kava eesmärk suurendada õpilaste ja õpetajate digikirjaoskust ning varustada koole digiseadmetega, tagades ühtlasi kaasava hariduse ebasoodsas olukorras olevate koolide toetamise ja juhendamise abil. Tervishoiuga seotud soovitusi käsitletakse vähiennetuse ja taastusravi tõhustamise, integreeritud hooldustegevuse edendamiseks mõeldud e-tervise portaali väljatöötamise ning tervishoiualase hariduse toetamise teel. Vastastikku täiendavad lisameetmed hõlmavad pikaajalise hoolduse parandamise meetmeid.

(22)Tšehhi taaste- ja vastupidavuskava rakendamine aitab eeldatavasti teha täiendavaid edusamme rohe- ja digipöörde valdkonnas. Tšehhi kliimaeesmärkide saavutamist toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 42 %, samas kui digieesmärke toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 22 %. Taaste- ja vastupidavuskava täielik rakendamine kooskõlas asjakohaste eesmärkide ja sihtidega aitab Tšehhil COVID-19 kriisist kiiresti taastuda, tugevdades samal ajal tema vastupanuvõimet. Sotsiaalpartnerite ja muude asjaomaste sidusrühmade süstemaatiline kaasamine on jätkuvalt oluline taaste- ja vastupidavuskava ning üldise majandus- ja tööhõivepoliitika edukaks rakendamiseks, et tagada laialdane isevastutus üldise poliitilise tegevuskava eest.

(23)Tšehhi esitas partnerluslepingu 16. detsembril 2021, millele järgnesid seitse programmi, mis esitati vahemikus detsember 2021–jaanuar 2022. Õiglase ülemineku programm esitati 16. märtsil 2022. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1060 peab Tšehhi arvesse võtma asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi ühtekuuluvuspoliitika 2021.–2027. aasta fondide programmitöös. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Taaste- ja vastupidavusrahastu ning ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärsivad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

(24)Lisaks taaste- ja vastupidavuskavas käsitletud majanduslikele ja sotsiaalsetele probleemidele seisab Tšehhi silmitsi mitmete muude probleemidega, mis on seotud elamumajandusega. Eluasemete taskukohasuse tase on Tšehhis olnud viimasel viiel aastal üks ELi madalamaid. Lisaks ei suuda väike sotsiaaleluruumide osakaal katta väikese sissetulekuga ja haavatavate leibkondade täit nõudlust (see moodustas 2019. aastal eluruumide üldkogumist 0,4 %, samal ajal kui ELi keskmine on 7–8 %) ning olemasolevad eluasemetoetused on alakasutatud. Viimastel aastatel on ühtekuuluvuspoliitika rahaliste vahendite abil toetatud investeeringuid uutesse sotsiaaleluruumidesse ja uuel programmitöö perioodil jätkatakse sotsiaalse kaasatuse edendamist, sh sotsiaaleluruumide kaudu. Tšehhis puuduvad sotsiaaleluruume käsitlevad õigusaktid ja kõikehõlmav raamistik. See takistab killustatud elamumajanduspoliitika suundade koordineerimist ning riiklike ja piirkondlike organite vastutuse määratlemist. Pandeemia ja Ukrainast põgenevate inimeste sissevool on neid olemasolevaid probleeme veelgi süvendanud.