EUROOPA KOMISJON Brüssel,17.11.2015 COM(2015) 568 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE postiteenuste direktiivi kohaldamise kohta (direktiiv 97/67/EÜ, muudetud direktiividega 2002/39/EÜ ja 2008/6/EÜ) {SWD(2015) 207 final}



KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE postiteenuste direktiivi kohaldamise kohta (direktiiv 97/67/EÜ, muudetud direktiividega 2002/39/EÜ ja 2008/6/EÜ) 1.Käesolevas kohaldamise aruandes kirjeldatakse postiteenuste direktiivi rakendamist ja postiteenuste turu arengut 2008. aasta veebruaris võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu direktiivi 2008/6/EÜ (edaspidi „kolmas postiteenuste direktiiv”), millega kehtestati postiteenuste siseturu rakendamise õiguslik alus ja mis oli turu järkjärgulise avamise seadusandliku protsessi viimane samm. Direktiivi kohaselt oli 16 liikmesriigi jaoks turu täieliku avamise tähtaeg 31. detsember 2010 ja (tol ajal) ülejäänud 11 liikmesriigi jaoks 31. detsember 2012. Kolmanda postiteenuste direktiiviga laiendati ka riiklike reguleerivate asutuste ülesandeid ja pädevust, muudeti universaalse postiteenuse osutamise ja rahastamise korda, kehtestati postiinfrastruktuuri teatud osadele juurdepääsu nõuded ja laiendati tarbijakaitsesätteid ning nähti ette, et komisjon peab osutama liikmesriikidele abi direktiivi rakendamisel, muu hulgas universaalteenuse osutamise netokulude arvutamisel. Direktiivi 2008/6/EÜ artikli 23 kohaselt peab komisjon iga nelja aasta järel esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande direktiivi kohaldamise kohta, andes ülevaate sektori arengust. Kuigi selle sätte kohaselt oleks tulnud aruanne esitada 2013. aasta detsembriks, lükati esitamine edasi, et jääks aega uurida turu täieliku avamise esialgset mõju kõikides liikmesriikides. Käesolevas kohaldamise aruandes kirjeldatakse Euroopa Liidus postiteenuste direktiivi (direktiiv 97/67/EÜ, muudetud direktiividega 2002/39 ja 2008/6/EÜ) rakendamist ja postituru olulisimaid suundumusi pärast 2008. aasta detsembrit. Kooskõlas direktiivi 2008/6/EÜ artikliga 23 on esitatud teave majandus-, sotsiaal-, tööhõive- ja tehnoloogiaaspektide kohta ning teenuse kvaliteedi kohta. Kohaldamise aruandele on lisatud komisjoni talituste töödokument, milles on esitatud üksikasjalikum teave ja mille lisas on esitatud universaalteenuse osutamise kohustuse netokulu arvutus. Aruande ja komisjoni talituste töödokumendi koostamisel on kasutatud mitmesuguseid allikaid, sealhulgas uuringuid Main Developments in the Postal Sector (2008-2010,) Pricing behaviour of postal operators, Main Developments in the Postal Sector (2010-2013), mitut postiteenuseid reguleerivate asutuste töörühma (ERGP) aruannet, postidirektiivi komitee ja postiteenuste kasutajate foorumi raames esitatud kaastöid, Eurostati andmeid kuni 2012. aastani ja komisjoni enda postistatistikat hilisema aja kohta, kuna Eurostat lõpetas postistatistika andmete kogumise, ning Ülemaailmse Postiliidu arvandmeid. Kuna statistikaandmete kogumisest statistika koostamiseni kulub teatav aeg, on paljudel juhtudel 2013. aasta andmed olnud kõige uuemad andmed, kuid võimaluse korral on uuematest suundumustest ülevaate andmiseks kasutatud ka uuemat teavet. 2.Ühtse turu jaoks on taskukohane ja usaldusväärne posti- ja postipakkide teenus endiselt oluline Postiteenused on endiselt olulised kogu Euroopa Liidu jaoks, kuid nende roll muutub koos uue tehnoloogia kasutuselevõtu ja nn e-asenduse ning internetis sooritatud ostude arvu kasvuga. Euroopa Liidus sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse ning ühtse turu arengu seisukohalt on endiselt oluline, et kirju ja postipakke saaks saata kindla hinnaga ning et need jõuaksid kohale kindlaksmääratud aja jooksul. E-kaubanduse tohutute võimaluste ärakasutamise seisukohalt on taskukohane ja usaldusväärne posti- ja postipaki teenus veelgi olulisem kui seni, kuna need võimaldavad paremini ära kasutada digitaalse ühtse turu võimalusi. 3.Sõltumatu regulatiivne järelevalve on paranenud, kuid seda tuleb veelgi tõhustada postipakkide turul toimuvate muutuste tempo säilitamiseks Liikmesriikide reguleerivatel asutustel on endiselt täita oluline roll liikmesriikides postiteenuste direktiivi kohaldamise toetaja ja järelevalvajana. Üha sagedamini ühendatakse järelevalveasutuste postiteenuste järelevalve rolli muude sideteenuste (nt elektroonilised sideteenused, ringhääling) järelevalvega. Euroopa postiteenuseid reguleerivate asutuste töörühm loodi 2010. aastal ja see on parandanud konsulteerimist, tegevuse koordineerimist ja koostööd Euroopa liikmesriikide reguleerivate asutuste vahel . Seni on reguleerivad asutused pigem keskendunud kirjade kohaletoimetamisele. Kuna aga kirjade arv väheneb ja e-kaubanduse tõttu postipakkide arv üha suureneb, tuleb tugevdada regulatiivset järelevalvet ja koguda rohkem andmeid postipakituru kohta, et saada täielik ja täpne ülevaade kogu posti- ja postipakiteenuste turust ja kasutada täielikult ära digitaalse ühtse turu võimalused. 4.Kirjade kättetoimetamise universaalteenus on taskukohane ja usaldusväärne

Liikmesriikidel tuleb ette näha, et kirju ja postipakke kogutaks ja toimetataks kätte kogu nende territooriumil vähemalt viiel tööpäeval nädalas ja kindlaksmääratud kvaliteediga. Nende liikmesriikide arv, kus kättetoimetamiste arv on nõutust suurem (st kättetoimetamine kuuel päeval), väheneb. Üldiselt valitseb suundumus vähendada universaalteenuse osutamise kohustuse alla kuuluvate saadetiste liikide arvu. Paljudes liikmesriikides kuuluvad universaalteenuse osutamise kohustuse alla siiski ka muud esemed kui üheosalised kirjad, näiteks hulgikirjad, postipakid, reklaampost ja ajalehed. Kõik liikmesriigid peale Saksamaa on ametlikult määratud oma universaalteenuse osutajaks turgu valitseva postiettevõtja. Traditsiooniliselt on Saksamaa universaalteenuse osutajaks üleriigiliselt tegutsev postiettevõtja. Enamik siseriiklikke kirju toimetatakse kätte järgmisel tööpäeval (kui need on saadetud, kasutades järgmisel päeval kohaletoimetamise teenust, mitte ei ole valitud mõnda aeglasemat ja odavamat teenust) ja ELi sisese posti kättetoimetamise puhul on direktiivis sätestatud kvaliteedinõuded endiselt kuhjaga täidetud. Selleks et põhiliste postiteenuste hind oleks taskukohane, on enamikus liikmesriikides kehtestatud hinnalagi. Paljudes liikmesriikides on viimastel aastatel postmarkide hindu tõstetud inflatsiooni kompenseerimiseks ning kirjade arvu languse tasakaalustamiseks. 2012–2013. aastal kasvas 20grammise kirja hind keskmiselt 5,6 %, kuid hinnatõus ei ole oluliselt mõjutanud teenuse taskukohasust ELis. Teenus on endiselt taskukohane, eriti kui võrrelda seda kodumajapidamiste kulutustega muudele sidevahenditele (nt mobiilside). Kõik liikmesriigid on taganud, et kõigil postiteenuste osutajatel on läbipaistev, lihtne ja odav kasutajate kaebuste lahendamise kord; enamikul universaalteenuse osutajail on olemas hüvitamise süsteem. 5.Universaalteenuse osutamise netokulu peab olema täpselt teada ja võrreldav Postiteenuste direktiiviga on ette nähtud viisid, kuidas hüvitada universaalteenuse osutajale ebaõiglast finantskohustust sisaldavate teenuste osutamine, juhul kui liikmesriigis universaalteenuse osutamisega kaasnev netokulu on universaalteenuse osutaja jaoks ebaõiglaselt suur koorem. Selleks et teenust saaks rahastada ning tagada ka kooskõla riigiabi käsitlevate õigusnormidega, peavad kulud olema arvutatud selliselt, et need oleksid võrreldavad. Käesolevale aruandele lisatud komisjoni talituste töödokumendis on esitatud mitu universaalteenuse osutamise kohustusega hõlmatud postiteenuse netokulude arvutamise meetodit, mis on hinnanguliselt kooskõlas postiteenuste direktiivi I lisaga. 6.Kirjaturul on konkurents arenenud aeglaselt ja mõne postiettevõtja tegevus on konkurentsi kahjustanud Kuigi ELis avanes turg täielikult 2013. aastaks, on konkurents kirjaturul arenenud enamikus liikmesriikides aeglaselt ja liikmesriikide universaalteenuse osutajatele kuulub endiselt suurem osa turust. Viieteistkümnest liikmesriigist, kes avasid oma turu täielikult enne 2011. aastat, ületas konkurentide turuosa kirjaturul 2013. aastaks 5 % (kirjade arvu järgi) kaheksas liikmesriigis. Mis puudutab liikmesriike, kes avasid turu pärast 2011. aastat, siis 2013. aasta keskpaigaks olid viies liikmesriigis konkurendid saavutanud kirjade turul üle 5 % turuosa . Arenenud konkurentsiga kirjaturgudel pakuvad paljudel juhtudel saatjalt otse adressaadile kättetoimetamise teenust sellised postiettevõtjad, kes on loonud oma jaotusvõrgu. Sloveenias, Ühendkuningriigis ja Saksamaal on väljakujunenud juurdepääsukonkurents, mille puhul postiettevõtja eelsorteerib kirjad ja annab need seejärel üle universaalteenuse osutajale, kes toimetab need adressaadini. Mitmed liikmesriigid on teatanud, et nende konkurentsiasutused on universaalteenuse osutajaid süüdistanud turgu valitseva seisundi kuritarvitamises ja seega konkurentsivastases käitumises. Tegemist on olnud äriklientidele ebaseaduslike hinnaalanduste tegemise, hinnakruvi efekti põhjustamise ja hinnasurve avaldamise juhtumitega. Selline tegevus võib takistada konkurentsi. Turule sisenemist ja konkurentsi arengut võib takistada ka teatav regulatiivne tegevus, näiteks uute turuletulijate jaoks direktiiviga ettenähtust rangemate tegevusloa saamise tingimuste kehtestamine. 7.Kirjade arv väheneb, e-asendus suureneb Universaalteenuse osutajate kaudu saadetud kirjade arv on ELis vähenenud hinnanguliselt 107,6 miljardilt kirjalt 2008. aastal 85,5 miljardi kirjani 2013. aastal. Ajavahemikul 2007–2010 vähenes kirjade arv 4,3 % aastas ja neilt saadav tulu 5,2 % aastas. ELi 28 liikmesriigis aeglustus vähenemine 2010. ja 2011. vastavalt 3,3 ja 1,4 %ni, kuid kiirenes 2012.–2013. aastal 4,85 %ni. Otseposti (reklaami) ja trükiste puhul on vähenemine väiksem kui kirjade puhul, kuigi paremini väljakujunenud turuga liikmesriikides on langus olnud suhteliselt suurem. Tõenäoliselt vähenemine jätkub. Näiteks Taanis vähenes posti maht aastail 2000–2014 üle 60 % ja 2015. aasta esimeses kvartalis veel 15 %. Madalmaades oli langus 2015. aasta esimeses kvartalis 13 % ning prognoosi kohaselt võib vähenemine aastast 2010 kuni aastani 2020 ulatuda 32–49 %ni. Kirjade arv erineb liikmesriigiti oluliselt, ja kui vähenemine jätkub senise kiirusega, ei saavuta mõned liikmesriigid tõenäoliselt kunagi sellist kirjade hulka, mis kunagi oli väljakujunenud postiteenuste turuga riikides. Seega, kuigi vähem arenenud postiteenuste turuga riikides on kirjade arvu langus aeglasem, avaldab see tõenäoliselt siiski suurt mõju, kuna nende puhul on mastaabisääst väiksem kui paremini väljakujunenud turuga riikides. 8.Postipakkide turg kasvab, kuid tarbijad ja e-jaemüüjad kurdavad piiriülese kättetoimetamise teenuse kvaliteedi ja kulukuse üle Euroopa postipakituru suuruse küsimuses puudub üksmeel. Nii näiteks on pakutud, et Euroopa postipakituru (kuller-, postipaki ja kiirteenuse turu) suurus oli 2010. aastal 60 miljardit eurot; 2011. aastal 47 miljardit eurot (kuni 2 500 kg saadetised); 2011. aastal 37 miljardit eurot (postipakid ja kiirteenused) ja 2014. aastal 53,5 miljardit eurot. Isegi kui võtta arvesse ainult universaalteenuse osutajate poolt kättetoimetatud postipakke, kasvas ELi postipakkide turg umbes 1,65 miljardilt lihtpakilt 2008. aastal umbes 1,96 miljardile pakile 2013. aastal. Elaniku kohta saadetud postipakkide arv erineb liikmesriigiti suuresti. Kogu postipakituru kohta koostatud hinnangute kohaselt varieerus 2011. aastal postipakkide arv inimese kohta peaaegu 30-lt (Saksamaa ja Ühendkuningriik) ligikaudu kaheni (Poola, Rumeenia, Horvaatia ja Läti). Tundub, et kuna postipakiteenused ei ole kunagi olnud reserveeritud valdkond, on konkurents postipakiturul paremini arenenud kui kirjade turul. Kiirteenuse pakkujad nagu UPS, DHL, TNT ja FedEx, samuti kulleriteenuse pakkujad, kes varem keskendusid suuremat lisaväärtust pakkuvale ettevõtetevahelistele teenustele (B2B), on hakanud üha enam pakkuma tarbijateenuseid (B2C), et ära kasutada e-kaubanduse võimalusi. Turule tuleb ka uusi ettevõtjaid. Universaalteenuse osutajad aga on hakanud pakkuma keerukamaid postipakiteenuseid lähtuvalt internetikaubanduse vajadustest, näiteks kohaletoimetamine kindlaksmääratud ajaga. Seega on eri liiki kohaletoimetamisteenuse osutajate tooted ja teenused üksteisele lähenenud ja nendevahelised piirid hägustuvad. Seni ei ole suudetud kaotada postipakkide piiriülese kättetoimetamise teenuste taskukohasuse, juurdepääsetavuse ja kättesaadavuse probleeme. Tarbijad ja e-jaemüüjad kaebavad eelkõige mõnede kättetoimetamisega seotud teenuste, näiteks postipakkide teekonna jälgimise võimaluste puudumise, hinnaläbipaistvuse puudulikkuse ja kõrgete hindade üle. Lisaks digitaalse ühtse turu strateegia vastuvõtmisele 6. mail 2015 algatas komisjon avaliku konsultatsiooni, et leida lahendused postipakkide piiriülese kättetoimetamise parandamiseks ja saada parem ülevaade postipakiteenuste turu toimimisest. 2016. aasta algupoolel kuulutab komisjon välja meetmed, et suurendada hindade läbipaistvust ja parandada postipakkide piiriülese kohaletoimetamise regulatiivset järelevalvet. Komisjon ja mitmed sidusrühmad on juba võtnud meetmeid vastavalt komisjoni poolt 2013. aastal vastuvõetud teatisele „Tegevuskava postipakkide kättetoimetamise ühtse turu lõpuleviimiseks”.