EUROOPA KOMISJON Strasbourg, 12.6.2018 COM(2018) 390 final 2018/0210(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 508/2014

{SEC(2018) 276 final}

{SWD(2018) 295 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST Ettepanekus on aktide kohaldamise alguskuupäevana ette nähtud 1. jaanuar 2021 ja see on koostatud 27 liikmesriigist koosneva liidu jaoks, mis on kooskõlas Ühendkuningriigi teatega tema kavatsuse kohta astuda välja Euroopa Liidust ja Euratomist, tuginedes Euroopa Liidu lepingu artiklile 50, mille Ülemkogu sai 29. märtsil 2017. •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Käesoleva ettepaneku eesmärk on luua ajavahemikuks 2021–2027 Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF). Kõnealuse fondi eesmärk on liidu eelarvest pärit vahendite suunamine ühise kalanduspoliitika (ÜKP), liidu merenduspoliitika ja liidu ookeanide majandamise valdkonna rahvusvaheliste kohustuste toetamisse eelkõige kestliku arengu tegevuskava 2030 raames. Kõnealuste vahenditega aidatakse kaasa eesmärkide saavutamisele järgmistes valdkondades: säästev kalapüük ja mere bioloogiliste ressursside kaitse, toiduga kindlustatus kalatoodete pakkumise kaudu, säästva sinise majanduse arendamine ning heas seisukorras, ohutud, turvalised, puhtad ja säästvalt majandatud mered ja ookeanid. Üleilmse ookeanide valdkonna tegijana ja maailma suuruselt viienda kalatoodete tootjana vastutab liit suurel määral ookeanide ja nende ressursside kaitse, alalhoidmise ja säästva kasutamise eest. Merede ja ookeanide kaitse on maailma kiirelt suureneva elanikkonna jaoks tõepoolest oluline. See on ka liidu sotsiaalmajanduslikes huvides: säästev sinine majandus suurendab investeeringuid, majanduskasvu ja tööhõivet, edendab teadus- ja arendustegevust ning panustab mereenergia abil energiajulgeolekusse. Lisaks on ohutud ja turvalised mered ja ookeanid olulised tõhusa piirikontrolli ja merekuritegevuse vastase üleilmse võitluse seisukohast, aidates lahendada kodanike julgeolekumuresid. Need prioriteedid nõuavad liidu rahalist toetust EMKFi kaudu. Sellist toetust täiendatakse konkreetsete vahendite eraldamisega Euroopa Kalanduskontrolli Ameti rahastamiseks, säästva kalapüügi partnerluslepingutega ning liidu liikmesusega piirkondlikes kalavarude majandamise organisatsioonides ja muudes rahvusvahelistes organisatsioonides, mis aitavad samuti viia ellu liidu poliitikat kalandus- ja merendussektoris. •Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate õigusnormidega Käesoleva ettepaneku eesmärk on toetada ÜKP eesmärkide saavutamist, edendada liidu merenduspoliitika rakendamist ja tugevdada rahvusvahelist ookeanide majandamist. Teades, et maailmamere probleemid ja võimalused on omavahel seotud ja neid tuleb käsitleda tervikuna, peaksid kõnealused valdkonnad olema tihedalt seotud. Komisjoni 2. mai 2018. aasta ettepanekus mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 kohta on sätestatud ÜKP ja merenduspoliitika rahastamise eelarveraamistik. Lisaks võttis komisjon 29. mail 2018 vastu ühissätete määruse ettepaneku, et parandada koordineeritust ja ühtlustada jagatult täidetavatest fondidest (edaspidi „fondid“) antava toetuse rakendamist, mille põhieesmärk on poliitika elluviimise ühetaoline lihtsustamine. Kõnealuseid ühissätteid kohaldatakse EMKFi jagatult täidetava osa suhtes. Fondidega taotletakse üksteist täiendavaid eesmärke ja nende eelarve täitmise viis on ühesugune. Seetõttu on ühissätete määruses sätestatud mitu ühist üldeesmärki ja -põhimõtet nagu partnerlus ja mitmetasandiline valitsemine. Määrus sisaldab ka strateegilise planeerimise ja kavandamise ühiseid punkte, sealhulgas iga liikmesriigiga sõlmitavate partnerluslepingute sätteid, ning selles on sätestatud ühine lähenemisviis fondide tulemuslikkusele suunamisele. Seega hõlmab see soodustavaid tingimusi, tulemuslikkuse hindamist ning järelevalve, aruandluse ja hindamise korda. Samuti kehtestatakse ühissätted, milles käsitletakse toetuskõlbulikkuse eeskirju, ning erikord määratakse kindlaks rahastamisvahenditele, InvestEU kasutamisele, kohalikel vajadustel põhinevatele arengusuundadele ja finantsjuhtimisele. Mõned juhtimis- ja kontrollimeetmed on ka kõikidel fondidel ühised. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega Ettepanek ja selle eesmärgid on kooskõlas Euroopa Liidu poliitikaga, eelkõige keskkonna-, kliima-, ühtekuuluvus-, sotsiaal-, turu- ja kaubanduspoliitikaga. Vastavalt ühissätete määrusele kirjeldatakse fondide, sealhulgas EMKFi, ja teiste liidu programmide vahelist vastastikust täiendavust partnerluslepingus. Eelarve otsese täitmise raames luuakse EMKFiga koostoimet ja vastastikust täiendavust teiste asjakohaste liidu fondide ja programmidega. Rahastamine võib toimuda ka segarahastamistoimingutes kasutatavate rahastamisvahendite kaudu, mida rakendatakse vastavalt InvestEU määrusele. EMKFist antavat toetust tuleks kasutada turutõrgete või mitteoptimaalsete investeerimisolukordade proportsionaalseks lahendamiseks, dubleerimata ja välja tõrjumata erasektori rahastamist, samuti peaks see pakkuma konkreetset Euroopa lisaväärtust. See tagab EMKFi meetmete ja liidu riigiabi eeskirjade kooskõla, hoides ära siseturu konkurentsi põhjendamatut moonutamist. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 42, artikli 43 lõige 2, artikli 91 lõige 1, artikli 100 lõige 2, artikli 173 lõige 3, artikkel 175, artikkel 188, artikli 192 lõige 1, artikli 194 lõige 2, artikli 195 lõige 2 ja artikkel 349. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Ettepaneku sätted rakendatakse eelarve jagatud, otsese ja kaudse täitmise raames vastavalt finantsmäärusele. •Proportsionaalsus Kavandatud meetmed vastavad proportsionaalsuse põhimõttele, kuna need on asjakohased, vajalikud ning muud vähem piiravad meetmed ei ole soovitud poliitiliste eesmärkide saavutamiseks kättesaadavad. •Vahendi valik Kavandatud õigusakt: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Mõjuhinnangu põhielemendina võeti arvesse 2007.–2013. aasta Euroopa Kalandusfondi (EKF) järelhindamise tulemusi, et hinnata võimalust jätkata rahalise toetuse andmist kalandussektorile pärast 2020. aastat. Järelhindamine põhineb sidusrühmadega konsulteerimisel, mis toimus 2016. aasta veebruarist maini eesmärgiga uurida üldsuse arvamust EKFi tulemuslikkuse ja tõhususe kohta. 2020. aasta järgseks ajaks anti järgmised põhisoovitused: parandada rahastamise ja poliitiliste eesmärkide vahelist seost, kasutada kalavarusid säästvalt ning kaitsta ja edendada keskkonda ja loodusvarasid, vähendades kahjulikku mõju merekeskkonnale. Samuti rõhutati vajadust rakendada strateegilisemat lähenemisviisi, et suurendada vesiviljeluse konkurentsivõimet ja tootmist ning võtta paremini arvesse väikesemahulise rannapüügi eriprobleeme. •Konsulteerimine sidusrühmadega 2020. aasta järgset programmitöö perioodi käsitlev peamine konsultatsiooniüritus oli EMKFi sidusrühmade konverents „Beyond 2020: Supporting Europe's Coastal Communities“, mis toimus 2017. aasta oktoobris Tallinnas. 70 esineja ja enam kui 300 osavõtjaga üritus andis sidusrühmadele võimaluse aidata hinnata rahalist toetust, mida EMKF annab ÜKP-le ja liidu merenduspoliitikale programmitöö perioodil 2014–2020. Samuti võimaldas see neil arutada selle üle, millises vormis võiks toetus olla pärast 2020. aastat. EMKFi konverentsil osalesid mitmesugused sidusrühmad. 300 osalejast üle 50 % olid avaliku sektori asutuste esindajad, 12 % esindasid ettevõtjaid, 11 % valitsusväliseid organisatsioone, 14 % kalandusühendusi ja -organisatsioone ning 7 % teadusringkondi. Selles arutelus osalemiseks ja panuse andmiseks mõttevahetuse protsessi anti kaks võimalust ka EMKFi eksperdirühma liikmetele (liikmesriikide haldusasutused). Kõnealused kohtumised toimusid vastavalt 6. novembril 2017 ja 15. jaanuaril 2018. Arutelusid EMKFi eksperdirühmas toetasid komisjoni poolt enne kohtumisi esitatud aruteludokumendid ja suunavad küsimused. Kirjalikke märkusi saadi ka liikmesriikidelt. Lisaks sellele saadeti nõuandekomisjonidele, valitsusvälistele organisatsioonidele ja Euroopa sotsiaalpartneritele kirjad, milles paluti esitada oma seisukoht seoses liidu rahastamisvahendite andmisega kalandus- ja merendussektorile pärast 2020. aastat. Konsulteerimise eesmärgil korraldati eraldi kohtumised sotsiaalpartneritega. Teavet saadi ka Euroopa Mereliste Äärealade Konverentsilt (CPMR), näiteks 2017. aasta detsembri tehniline dokument „Future of the EMFF post-2020: Elements of analysis and possible scenarios“ ning CPMRi 2017. aasta oktoobri ja 2017. aasta märtsi märkused 2020. aasta järgse EMKFi kohta. 2018. aasta märtsis võttis CPMRi poliitiline juhatus vastu EMKFi tulevikku käsitleva lõpliku seisukoha. Hindamise jaoks andsid teavet mitu muud seminari ja aruannet, näiteks ühenduse European Association of Fisheries Economists konverentsi (aprill 2017) poliitikasessioon ja Euroopa merenduspäevade (mai 2017) raames toimunud merenduspoliitika toetamise teemaline sidusrühmade seminar. Sidusrühmadega konsulteerimise järeldustest võib teha järgmise kokkuvõtte. –Peaaegu kõik sidusrühmad rõhutasid tungivat järjepidevuse nõuet ja selget vajadust kalanduse ja merenduspoliitika spetsiaalse rahastamisvahendi järele tulevikus, jätkates ÜKP eesmärkide saavutamist ja kasutades ära sinisest majandusest tulenevaid võimalusi. –Liikmesriigid möönsid, et 2020. aasta järgse fondi eesmärgid peaksid toetama keskkonnaalast, majanduslikku ja sotsiaalset jätkusuutlikkust. Sidusrühmad nimetasid järgmise fondi prioriteedina ÜKP eesmärkide saavutamist.

–Konsultatsioonide tulemusel jõudsid sidusrühmad üksmeelele, et 2014.–2020. aasta EMKFi üks suurimaid puudusi oli selle aeglane kasutuselevõtt ja rakenduskavade rakendamise viibimine, mis oli sisuliselt tingitud õigusraamistiku hilisest heakskiitmisest. Lisaks sellele peavad liikmesriigid toime tulema liigselt ettekirjutusi tegevate liidu tasandi õigusaktidega, tõlgendamise ranguse ja paindumatusega ning liiga suure keskendumisega toetuskõlblikkusele, mitte eesmärkide ja sihtide saavutamisele. Seepärast nõudis enamik sidusrühmi tungivalt väiksemat õiguslikku keerukust ja lihtsamat õigusraamistikku. –Sidusrühmad olid üldiselt üksmeelel, nõudes teatavat stabiilsust, eelkõige EMKFi rakendamise suurema lihtsustamise kaudu kõigil tasanditel (nii liidu kui ka riigi tasandil). Arvamused lahknesid aga küsimuses, kuidas leida õige tasakaal tulemuste saavutamise suurema rõhutamise ning toetusesaajate ja haldusasutuste halduskoormuse vähendamise vahel, tagades samas kulutuste nõuetekohasuse. –Liikmesriigid väitsid oma märkustes, et fondi tulemuslikkuse tõendamisel on peamine osa seire- ja hindamissüsteemil, kuna see annab teavet kalanduse ja sinise majanduse sektorite arengu põhjuste kohta. –Arvamuste vastandumist võis täheldada kalalaevastike toetamise küsimuses: sidusrühmad jagunesid peaaegu võrdselt laevastiku toetusmeetmete jätkamise pooldajateks ja vastasteks. –Vesiviljelussektori puhul olid kõik sidusrühmad nõus, et haldusliku ja õigusliku lihtsustamise nimel tuleb teha rohkem tööd, et vähendada loamenetluste pikkust, kahjustamata seejuures liidu õiguses sätestatud keskkonnaalaseid, tarbijakaitse ja loomatervise rangeid standardeid. Nad kinnitasid, et halduskoormus koos liiga keerukate menetlusnõuetega (nii lubade väljastamise kui ka rahastamisele juurdepääsu puhul) on endiselt sektori arengu peamine takistus. Samuti väljendas 11 liikmesriigist koosnev rühm kindlat toetust vesiviljelusele, eelkõige magevee vesiviljelusele praegu antava liidu toetuse jätkamiseks järgmise fondi raames. –Seoses väikesemahulise rannapüügiga ja kalandusega äärepoolseimates piirkondades pooldasid liikmesriigid sihipärasemat ja kohandatumat toetust ning jätkuvalt kõrgemat toetusmäära ja ettemaksete kaudu soodsama kohtlemise võimalust. Mõne liikmesriigi arvates tuleks pärast 2020. aastat säilitada väikesemahulise rannapüügi, sealhulgas siseveekalanduse rahaline sooduskohtlemine. Sidusrühmad tunnistasid ka vajadust tagada paindlikkus, et arvesse võtta kohalikku eripära, ning soodustada põlvkondade vahetumist tööjõu vananemise tingimustes. –Kõik liikmesriigid ja sidusrühmad leidsid, et andmete kogumise toetamine, kalanduse kontroll ja täitemeetmed ning tootjaorganisatsioonide toetamine peaksid jääma kalandusfondi alla, mille eelarvet täidetakse jagatult. –Paljud sidusrühmad pidasid liidu meetmete tugevdamist EMKFi kaudu mitmes merenduspoliitika valdkonnas (koolitus, mereruumi planeerimine, meresõidu ohutus ja järelevalve, innovaatiliste projektide toetamine jne) Euroopa ja selle piirkondade jaoks lisaväärtuseks. Kuna sinist majandust arendatakse väga keerulises keskkonnas, tuleks dubleerimise ja killustatuse vältimiseks veelgi enam tagada eri vahendite vastastikune täiendavus. –Enamik sidusrühmi tunnistas ka kogukonna juhitud kohaliku arengu tähtsat osa rannakogukondade jaoks kohalikele probleemidele kohalike lahenduste leidmisel ning pidas seda kalandus- ja vesiviljelussektori väärtuslikuks võimaluseks osaleda aktiivselt kohaliku omavalitsuse ja juhtimisega seotud küsimustes. Paljud sidusrühmad tunneksid head meelt, kui kogukonna juhitud kohalikul arengul oleks ulatuslikum roll sinise majanduse arendamisel kohalikul tasandil. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Komisjoni talitused koostasid mõjuhinnangu. Seire ja hindamise tulemuslikkuse hindamiseks andsid oma panuse väliseksperdid. See hõlmab ettepanekut 2020. aasta järgse seire- ja hindamisraamistiku kohta, mis põhineb aastateks 2014–2020 välja töötatud süsteemil, ning väikesel arvul tulemusnäitajaid, sealhulgas andmete kogumise vajaduse, allikate ja kättesaadavuse hindamist. •Mõjuhinnang Mõjuhinnangus esitatakse programmi peamised üldeesmärgid ja erieesmärgid. Eesmärgid hõlmavad mitmeaastase finantsraamistiku valdkonnaüleseid eesmärke: paindlikkus, sidusus ja koostoime, lihtsustamine ja keskendumine tulemuslikkusele. Mõjuhinnangus tehakse varasemate programmitöö perioodide hindamise ja konsultatsioonide tulemuste, uue mitmeaastase finantsraamistiku valdkonnaüleste eesmärkide ning uute poliitiliste prioriteetide ja liidu sekkumist nõudvate uute probleemide alusel kindlaks peamised raskused ja probleemid, mida tuleb tulevase programmi raames käsitleda, ning selgitatakse neid. Varasemate programmide kogemusele tuginedes peetakse mõjuhinnangus üldiselt esmatähtsaks meetmeid, mida võiks rahastada (seoses eespool nimetatud eesmärkide saavutamisega), arvestades et eelarveeraldis ei olnud mõjuhinnangu koostamise ajal teada. Hinnati rahastamisprioriteetide subsidiaarsust (liidu lisaväärtus / liidu meetme vajalikkus) ja proportsionaalsust. Samuti analüüsiti muudatusi programmi ulatuses ja ülesehituses. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Kuigi käesolev ettepanek ei ole seotud õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga (REFIT), on selle eesmärk vähendada regulatiivset koormust ja lihtsustada fondist vahendite eraldamist. Samuti kehtestatakse sellega väikeste toetusesaajate sooduskohtlemine kõrgemate abimäärade näol ja toetuse erivormid väikesemahulise rannapüügi sektori toetusesaajatele. •Põhiõigused

Õigusriigi põhimõtte austamine on usaldusväärse finantsjuhtimise ja tulemusliku liidupoolse rahastamise oluline eeltingimus. Määruses sätestatakse eeskirjad liidu eelarve kaitsmiseks, juhul kui liikmesriikides esineb üldistunud puudusi õigusriigi toimimises. Üldsätete määrusega kehtestatakse eeltingimus, mis tagab põhiõiguste harta järgimise. Seda kohaldatakse EMKFi suhtes. 4.MÕJU EELARVELE Mitmeaastases finantsraamistikus on kindlaks määratud, et liidu eelarvest kalandus- ja merenduspoliitika toetamist peab jätkama. EMKFi kavandatav eelarve on jooksevhindades 6 140 000 000 eurot. EMKFi vahendid on jaotatud eelarve jagatud, otsesele ja kaudsele täitmisele. 5 311 000 000 eurot on eraldatud toetuseks eelarve jagatud täitmisele ning 829 000 000 eurot toetuseks eelarve otsesele ja kaudsele täitmisele. Üksikasjad EMKFi mõju kohta eelarvele on välja toodud ettepanekuga kaasas olevas finantsselgituses. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Ettepanek on seotud ühissätete määruse kohase järelevalve-, hindamis- ja aruandluskorraga. Seda korda rakendatakse ettepanekus sätestatud seire- ja hindamisraamistiku kaudu. Hindamised toimuvad kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe punktidega 22 ja 23. Selles kokkuleppes kinnitasid institutsioonid, et olemasolevate õigusaktide ja poliitika hindamine peaks olema võimalike edasiste meetmete mõju hindamise aluseks. Hindamisel kogutakse tõendeid programmi mõju kohta kohapeal, võttes aluseks programminäitajad/eesmärgid ning üksikasjaliku analüüsi selle kohta, mil määral on programm asjakohane, tõhus, tulemuslik, annab piisavat ELi lisaväärtust ja on kooskõlas teiste ELi poliitikameetmetega. Hindamisega kaasnevad saadud õppetunnid, mis aitavad tuvastada kõiki puudujääke ja probleeme või meetmete või nende tulemuste edasise täiustamise võimalusi ning aidata suurendada nende kasutamist ja mõju. •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul) Ei kohaldata. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Eesmärgid Käesoleva EMKFi käsitleva määruse ettepaneku eesmärk on toetada ÜKP keskkonna-, majanduslike, sotsiaalsete ja tööhõive-eesmärkide saavutamist, tõhustada liidu merenduspoliitika rakendamist ning toetada liidu rahvusvaheliste kohustuste täitmist ookeanide majandamise valdkonnas. Ettepanek põhineb järgmisel neljal prioriteedil, mis kajastavad ühissätete määrusega kehtestatud asjaomaseid poliitikaeesmärke ja mille eesmärk on maksimeerida liidu panus säästva sinise majanduse arendamisse: (1)säästva kalapüügi ja mere bioloogiliste ressursside kaitsmise edendamine; (2)liidu toiduga kindlustatuse parandamine konkurentsivõimelise ja säästva vesiviljeluse ja turgude kaudu; (3)säästva sinise majanduse kasvu võimaldamine ja jõukate rannikukogukondade soodustamine; (4)rahvusvahelise ookeanide majandamise tugevdamine ning ohutute, turvaliste, puhaste ja säästvalt majandatud merede ja ookeanide tagamine. Euroopa merendussektor pakub tööd rohkem kui 5 miljonile inimesele ja loob aastas väärtust peaaegu 500 miljardit eurot, kusjuures töökohtade loomise potentsiaal on veel suurem. Ülemaailmsest ookeanimajandusest saadav tulu on praegu hinnanguliselt 1,3 triljonit eurot ja see võiks 2030. aastaks rohkem kui kahekordistuda (OECD aruanne Ookeanimajandus 2030. aastal). Vajadus täita CO2 heitega seotud eesmärgid, suurendada ressursitõhusust ja vähendada sinise majanduse keskkonnajalajälge on olnud oluline innovatsioonistiimul teistes sektorites nagu laevavarustus, laevaehitus, ookeanivaatlus, süvendamine, rannikualade kaitse ja merel toimuvad ehitustööd. Meremajanduse investeeringuid on rahastatud liidu struktuurifondidest, eelkõige Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist (EMKF). Sektori kasvupotentsiaali täitmiseks peab kasutama uusi investeerimisvahendeid nagu InvestEU. Komisjoni ettepanekus 2021.–2027. aasta mitmeaastase finantsraamistiku kohta seatakse kõigis liidu programmides kliimaküsimuste laiema kajastamise vallas ambitsioonikam üldeesmärk: eraldada 25 % liidu eelarvekulutustest kliimaeesmärkide saavutamisele. EMKFi panust selle üldeesmärgi saavutamisse jälgitakse liidu kliimanäitajate süsteemi abil asjakohase detailsusega, sealhulgas täpsema metoodika kasutamisega, kui see on kättesaadav. Komisjon esitab jätkuvalt igal aastal teavet kulukohustuste assigneeringute kohta iga-aastase eelarveprojekti raames. Selleks et toetada EMKFi potentsiaali täielikku ärakasutamist kliimaeesmärkide saavutamisele kaasaaitamisel, püüab komisjon määrata kindlaks asjakohased meetmed kogu ettevalmistamise, rakendamise, läbivaatamise ja hindamise kestel. EMKFiga aidatakse kaasa ka liidu keskkonnaeesmärkide saavutamisele. Kõnealuse panuse kasutamist jälgitakse liidu keskkonnamarkerite rakendamise teel ja sellest antakse korrapäraselt aru hindamiste ja iga-aastaste tulemusaruannete raames. Lihtsustamine

Ettepaneku eesmärk on lihtsustada EMKFi rakendamist võrreldes väga keeruka ülesehitusega ajavahemikus 2014–2020. 2014.–2020. aasta EMKF põhineb rahastamisvõimaluste ja toetuskõlblikkuse eeskirjade („meetmed“) täpsel ja rangel kirjeldusel, mis on muutnud rakendamise liikmesriikide ja toetusesaajate jaoks keeruliseks. Seetõttu minnakse 2020. aasta järgse EMKFi puhul üle lihtsustatud ülesehitusele, mis hõlmab järgmisi elemente. –Neli prioriteeti – need prioriteedid kirjeldavad EMKFi toetuste kohaldamisala kooskõlas ÜKP, merenduspoliitika ja rahvusvahelise ookeanide majandamise meetmete eesmärkidega. –Toetusvaldkonnad – määruse artiklites ei ole sätestatud kohustuslikke meetmeid, vaid neis kirjeldatakse erinevaid toetusvaldkondi iga prioriteedi raames, nähes ette paindliku rakendamisraamistiku. –Liidu tasandil puuduvad eelnevalt kindlaksmääratud meetmed ja kõlblikkuseeskirjad – eelarve jagatud täitmisel koostavad liikmesriigid ise oma programmi, täpsustades EMKFi prioriteetide saavutamiseks kõige asjakohasemad vahendid. Toetuskõlblikkuse eeskirjade kehtestamisel võimaldatakse neile paindlikkust. Mitmeid liikmesriikide poolt programmide raames sõnastatud meetmeid võib toetada EMKFis ja ühissätete määruses sätestatud eeskirjade kohaselt, tingimusel et need on hõlmatud toetusvaldkondadega. –Teatavaid piirkondi käsitlevad tingimused ja piirangud – on vaja koostada loetelu rahastamiskõlbmatutest toimingutest, et vältida kahjulikku mõju kalavarude kaitsele, näiteks täielikult keelata investeeringud püügivõimsuse suurendamisse. Lisaks sellele peavad kalalaevastikuga seotud investeeringud ja hüvitised (püügitegevuse püsiv lõpetamine, püügitegevuse erakorraline peatamine, laeva omandamine, mootori vahetamine) olema rangelt sõltuvuses nende vastavusest ÜKP kaitse-eesmärkidele. See on otsustava tähtsusega tagamaks, et rahaline toetus on suunatud nende eesmärkide saavutamisele. –Tulemusnäitajad – EMKFi toetuse abil saavutatud tulemusi hinnatakse näitajate põhjal. Liikmesriigid annavad aru kehtestatud vahe-eesmärkide ja eesmärkide täitmisel tehtud edusammudest ning komisjon koostab iga-aastase tulemuslikkuse analüüsi, võttes aluseks liikmesriikide koostatud iga-aastased tulemusaruanded; sel viisil saab varakult avastada võimalikke rakendamisprobleeme ja teha kindlaks parandusmeetmed. Selleks kehtestatakse seire- ja hindamissüsteem. Riiklikes programmides tuleks keskenduda iga liikmesriigi valitud strateegilistele prioriteetidele, selle asemel et loetleda toetuskõlblike meetmete paketist väljavalitud meetmeid, nagu praegu tehakse. Komisjoni ja liikmesriikide vahel tulemuste saavutamise üle peetava jätkuva dialoogi kontekstis parandab selline ülesehitus programmi rakendamist poliitiliste eesmärkide täitmiseks tulemuslikkuse alusel. Paindlikkus, tulemustele keskendumine ning komisjoni ja liikmesriikide vastastikune usaldus on seega tõhusa lihtsustamise kolm põhimõtet. Eelarve jagatud täitmisel töötavad liikmesriigid välja programmid ja komisjon kiidab need heaks. Piirkondadeks jaotamise kontekstis ja eesmärgiga ergutada liikmesriike kasutama programmide ettevalmistamisel strateegilisemat lähenemisviisi, koostab komisjon iga merepiirkonna kohta analüüsi, mis toob esile ühised tugevad ja nõrgad küljed ÜKP eesmärkide saavutamisel. Nii liikmesriigid kui ka komisjon lähtuvad programmide üle läbi rääkides sellest analüüsist, võttes arvesse piirkonna probleeme ja vajadusi. Komisjon võtab programmide hindamisel arvesse ÜKP keskkonna- ja sotsiaal-majanduslikke probleeme, säästva sinise majanduse sotsiaal-majanduslikke tulemusi, merepiirkonna tasandil esinevaid probleeme, mereökosüsteemide kaitset ja taastamist, mereprügi hulga vähendamist ning kliimamuutuste leevendamist ja nendega kohanemist. Lihtsustamine saavutatakse ka ühissätete määruse kaudu, millega kehtestatakse enamik rakendamist, järelevalvet ja kontrolli käsitlevaid sätteid. Vahendite eraldamine EMKFi rakendatakse kahel viisil: –eelarve jagatud täitmise raames liikmesriikide poolt EMKFi programmide kaudu, lähtudes riiklikust strateegiast; –eelarve otsese täitmise raames otse komisjoni poolt. Ettepanekuga nähakse ette säilitada 2014.–2020. aasta vahendite jaotust eelarve jagatud ja otsese täitmise vahel. Seda arvesse võttes tehakse ettepanek eraldada 5 311 000 000 eurot eelarve jagatud täitmisele (86,5 %) ja 829 000 000 eurot eelarve otsesele täitmisele (13,5 %). Selline jaotus võimaldab säilitada jagatult ja otseselt täidetavate vahendite asjakohast tasakaalu. Mis puudutab eelarve jagatud täitmist, siis pärast Ühendkuningriigi programmi väärtuse (243 miljonit eurot) lahutamist jääb liikmesriikidele nominaalväärtuses 96,5 % nende 2014.–2020. aasta eraldisest. Selleks et tagada eelkõige ÜKP eesmärkide saavutamise stabiilsus, tugineb riiklike eraldiste määratlus EMKFi 2014–2020 osakaaludele. Tehakse ka ettepanek, et eelarve jagatud täitmisel eraldatakse teatavate toetusvaldkondade summad sihtotstarbeliselt: –kontroll ja täitemeetmed ning kalavarude majandamist käsitlevate andmete ja teadusandmete kogumine ja töötlemine (vähemalt 15 % liikmesriigi kohta eraldatud rahalisest toetusest, välja arvatud sisemaariigid); –äärepoolseimad piirkonnad (sihtotstarbeline summa, mis katab nii lisakulude hüvitamise kui ka struktuuritoetused). Tingimuslikkus

ÜRO kestliku arengu tegevuskavas 2030 sõnastati seitsmeteistkümnest kestliku arengu eesmärgist ühena ookeanide kaitse ja säästev kasutamine (nr 14). Liit on täielikult pühendunud selle eesmärgi saavutamisele ja rakendamisele. Selle raames on liit kohustunud edendama säästvat sinist majandust, mis on kooskõlas mereruumi planeerimise, bioloogiliste ressursside kaitse ja hea keskkonnaseisundi saavutamisega; keelama teatavad kalandustoetused, mis põhjustavad ülevõimsust ja ülepüüki; kaotama toetused, mis aitavad kaasa ebaseaduslikule, teatamata ja reguleerimata kalapüügile ning hoiduma sarnase mõjuga uute toetuste kehtestamisest. Need eesmärgid tuleks saavutada 2020. aastaks Maailma Kaubandusorganisatsiooni raames kalandustoetuste üle peetavate arutelude tulemusena. Lisaks kohustus liit Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimistel 2002. aasta ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel ja ÜRO 2012. aasta säästva arengu konverentsil (Rio+20) kaotama toetused, mis põhjustavad ülevõimsust ja ülepüüki. Pealegi on ÜKP määruse artiklis 42 sätestatud, et liidu rahalise toetuse saamine EMKFist peab sõltuma ÜKP eeskirjade järgimisest. Toetusesaajate avaldusi, mis ei vasta ÜKP kohaldatavatele eeskirjadele, ei tohi seega vastu võtta. Lisaks antakse komisjonile õigus rakendada meetmeid liikmesriikide vastu, kes ei täida ÜKP eeskirju. Säästva kalapüügi ja mere bioloogiliste ressursside kaitsmise edendamine Ühine kalanduspoliitika tagab selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Poliitika eesmärk on tagada, et mere bioloogiliste ressursside kasutamisel taastatakse ja säilitatakse püütavate liikide populatsioonid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tagamiseks vajalikust kõrgemal tasemel. See tagab ka, et püügitegevuse negatiivne mõju mereökosüsteemidele on minimaalne ning et vesiviljeluses ja püügitegevuses välditakse merekeskkonna seisundi halvendamist (ÜKP määruse artikkel 2). Viimasel paaril aastal on palju ära tehtud kalavarude tagasitoomisel jätkusuutlikule tasemele, liidu kalatööstuse kasumlikkuse suurendamisel ja mere ökosüsteemide kaitsel. ÜKP sotsiaalmajanduslike ja keskkonnaeesmärkide saavutamisel esineb siiski jätkuvalt märkimisväärseid probleeme. Nende lahendamine nõuab jätkuvat toetust ka pärast 2020. aastat, eriti merebasseinides, kus edusammud on olnud tagasihoidlikumad. Kalapüügil on oluline roll liidu paljude mereäärsete kogukondade elatuses ja kultuuripärandi, eriti seal, kus on tähtis osa väikesemahulisel rannapüügil. Kuna paljudes kalurikogukondades küündib keskmine vanus üle 50, kujutab põlvkondade vahetus ja tegevuse mitmekesistamine endast jätkuvalt probleemi. Esimese prioriteedi raames antava toetusega püütakse saavutada ÜKP määruse artiklis 2 sätestatud ÜKP keskkonnaalased, majanduslikud, sotsiaalsed ja tööhõive-eesmärgid. Sellise toetusega tuleks tagada, et püügitegevus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlik ning seda majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Eelkõige on EMKFist antava toetuse eesmärk saavutada maksimaalsel jätkusuutlikul saagikusel põhinev säästev kalapüük ja seda säilitada ning minimeerida kalapüügi negatiivset mõju mereökosüsteemile. Kõnealune toetus hõlmab ka innovatsiooni ja investeeringuid vähese mõjuga, kliimamuutustele vastupanuvõimelistesse ning vähese CO2-heitega püügiviisidesse ja -tehnikatesse. Lossimiskohustus on ÜKP peamisi probleeme. See on valdkonna kalapüügiviise märkimisväärselt muutnud, tuues mõnikord kaasa märkimisväärse rahalise kulu. EMKFist toetatakse seega innovatsiooni ja investeeringuid, millega aidatakse kaasa lossimiskohustuse rakendamisele, kusjuures abi osatähtsuse määr peaks olema kõrgem kui teistsuguste toimingute puhul (näiteks investeeringud selektiivsetesse püügivahenditesse), parandatakse sadamataristut ja turustatakse soovimatult püütud kalu. Selleks et leevendada lossimiskohustusest põhjustatud nn püüki piiravate liikide nähtust, nähakse ette ka abi ülemmäär 100 % liikmesriikide vahel kalapüügivõimaluste vahetamise (edaspidi „kvootide vahetamine“) läbipaistvate süsteemide väljatöötamiseks, arendamiseks, seireks, hindamiseks ja haldamiseks. Selleks et parandada tervishoiu-, ohutus- ja töötingimusi, energiatõhusust ja püügi kvaliteeti, võib esimesest prioriteedist antav toetus hõlmata ka innovatsiooni ja investeeringuid kalalaevade pardal. Sellise toetuse tulemusel ei tohiks aga suureneda püügivõimsus ega võimekus leida kala, samuti ei tohiks seda anda lihtsalt liidu või liikmesriikide õigusaktide kohaselt kohustuslike nõuete täitmise eest. Kalalaevade tervishoiu-, ohutus- ja töötingimuste puhul lubatakse teistest toimingutest kõrgemat abi osatähtsuse määra. ÜKP elluviimisel on äärmiselt tähtis kalapüügi kontroll. Seega toetatakse EMKFist eelarve jagatud täitmise puhul liidu kalapüügi kontrollisüsteemi väljatöötamist ja rakendamist, mis on ette nähtud kontrollimääruses. Teatavad kontrollimääruse läbivaatamisel ette nähtud kohustused (laeva liikumistee kindlakstegemise ja elektroonilised laevaettekannete süsteemid, elektroonilised kaugseiresüsteemid, peajõuseadme võimsuse pidev mõõtmine ja registreerimine) õigustavad liikmesriikide- ja kaluritepoolse kiire ja tulemusliku täitmise konkreetset toetamist. Lisaks saaks liikmesriikide investeeringuid kontrolliseadmetesse kasutada ka mereseireks ja koostööks rannikuvalveülesannete täitmisel. ÜKP edu sõltub ka kalavarude majandamist käsitlevate teaduslike nõuannete ja seega ka kalavarusid käsitlevate andmete kättesaadavusest. Võttes arvesse usaldusväärsete ja täielike andmete kogumisel ilmnevaid probleeme ja kulusid, on vaja toetada liikmesriikide meetmeid andmete kogumiseks ja töötlemiseks vastavalt andmekogumise raammäärusele ning anda panus parimatesse olemasolevatesse teaduslikesse nõuannetesse. Selline toetus võimaldab koostoimet muud liiki mereandmete kogumisel ja töötlemisel. Samuti toetatakse EMKFist teaduslike nõuannete andmise, liidu kalanduskontrolli süsteemi väljatöötamise ja rakendamise, nõuandekomisjonide tegevuse ning rahvusvahelistesse organisatsioonidesse tehtava vabatahtliku panuse abil ÜKP tulemuslikku teadmistepõhist rakendamist ja juhtimist nii eelarve otsese kui ka kaudse täitmise raames. Kaitse-eesmärkide arvessevõtmine laevastiku haldamisel Võttes arvesse probleeme merekeskkonna bioloogiliste ressursside säästva kasutamise saavutamisel kooskõlas ÜKP kaitse-eesmärkidega, toetatakse EMKFist kalavarude majandamist ja kalalaevastike haldamist. Seoses sellega on mõnikord vaja jätkuvalt toetada laevastike kohandamist teatavates laevastiku segmentides ja merepiirkondades. See toetus tuleks kindlalt suunata merekeskkonna bioloogiliste ressursside kaitsele ja säästvale kasutamisele ning selle eesmärk peaks olema saavutada tasakaal püügivõimsuse ja olemasolevate püügivõimaluste vahel. EMKFist võib seega toetada püügitegevuse püsivat lõpetamist laevastiku segmentides, kus püügivõimsus ei ole tasakaalus olemasolevate püügivõimalustega. Selline toetus on vahendiks tegevuskavades, milles käsitletakse kindlaksmääratud struktuurse liigse püügivõimsusega laevastiku segmentide kohandamist vastavalt ÜKP määruse artikli 22 lõikele 4 ning mida rakendatakse kas kalalaeva lammutamise või kasutusest kõrvaldamise ja muuks tegevuseks ümberseadistamise teel. Kui ümberseadistamine suurendaks harrastuskalapüügi survet mereökosüsteemile, antakse toetust üksnes siis, kui see on kooskõlas ÜKP ja asjakohaste mitmeaastaste kavade eesmärkidega. Minevikus ei olnud püügitegevuse püsiva lõpetamise toetamine piisavalt sihipärane ega käsitlenud tõhusalt kalalaevastiku struktuurset tasakaalustamatust. Selleks et tagada laevastiku struktuurilise kohandamise kooskõla kaitse-eesmärkidega, on selline toetus rangelt tingimuslik ja seotud tulemuste saavutamisega. Seetõttu tehakse ettepanek rakendada sellist toetust üksnes ühissätete määruses sätestatud kuludega mitteseotud rahastamise abil. Selle mehhanismi kohaselt ei maksa komisjon liikmesriikidele hüvitist püügitegevuse püsiva lõpetamise eest tegelikult kantud kulude alusel, vaid tingimuste täitmise ja tulemuste saavutamise alusel. Selleks kehtestab komisjon delegeeritud õigusaktiga sellised tingimused, mis on seotud ÜKP kaitse-eesmärkide saavutamisega. Hüvitis püügitegevuse erakorralise peatamise eest Püügitegevuse suurt ettenägematust arvesse võttes võivad erakorralised asjaolud põhjustada kaluritele märkimisväärset majanduslikku kahju. Nende tagajärgede leevendamiseks võib EMKFist toetada hüvitise maksmist püügitegevuse erakorralise peatamise eest, mis on tingitud teatavate kaitsemeetmete (nt mitmeaastased kavad, kalavarude kaitse ja säästva kasutamise eesmärgid, meetmed kalalaevade püügivõimsuse kohandamiseks olemasolevatele püügivõimalustele ja tehnilised meetmed) või erakorraliste meetmete (nt püügikeelu kehtestamine) rakendamisest, säästva kalapüügi partnerluslepingu kohaldamise katkemisest vääramatu jõu tõttu, loodusõnnetusest või keskkonnajuhtumist. Sellist toetust antakse ainult siis, kui nimetatud asjaolude mõju kaluritele on märkimisväärne, näiteks kui asjaomase laeva äritegevus on vähemalt 90 järjestikuse päeva jooksul peatatud ja kui peatamisest tulenevad majanduslikud kahjud moodustavad kindlaksmääratud ajavahemikus üle 30 % asjaomase ettevõtja keskmisest aastakäibest. Väikesemahulise rannapüügi ja äärepoolseimate piirkondade sooduskohtlemine

Väikesemahuline rannapüük toimub kalalaevadega, mille pikkus on alla 12 meetri ja mis ei kasuta veetavaid püügivahendeid. Selles sektoris tegutseb peaaegu 75 % kõigist liidus registreeritud kalalaevadest ja see annab peaaegu poole kalandussektori tööhõivest. Väikesemahulise rannapüügi sektori ettevõtjad on eriti sõltuvad heas seisundis kalavarudest kui oma peamisest sissetulekuallikast. Seetõttu sooduskoheldakse neid EMKFi puhul 100 % abimääraga, eesmärgiga ergutada nende säästvaid kalapüügitavasid. Samuti reserveeritakse toetuse teatavad valdkonnad väikesemahulisele püügile laevastiku segmendis, kus püügivõimsus on tasakaalus olemasolevate kalapüügivõimalustega: nt kasutatud laeva ostmiseks ja laevamootori asendamiseks või moderniseerimiseks. Peale selle lisavad liikmesriigid oma programmi väikesemahulise rannapüügi tegevuskava, mille täitmist jälgitakse näitajate alusel, millele kehtestatakse vahe-eesmärgid ja eesmärgid. Äärepoolseimad piirkonnad, mida on käsitletud komisjoni 24. oktoobri 2017. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele, Regioonide Komiteele ja Euroopa Investeerimispangale „Tugevam uuendatud strateegiline partnerlus ELi äärepoolseimate piirkondadega“, peavad toime tulema kaugusest, topograafiast ja kliimast tulenevate konkreetsete probleemidega, nagu on märgitud aluslepingu artiklis 349, ja neil on ka spetsiifilised ressursid säästva sinise majanduse arendamiseks. Seetõttu lisatakse iga äärepoolseima piirkonna kohta asjaomaste liikmesriikide programmi säästva sinise majanduse sektorite kestliku arengu, sealhulgas kalavarude ja vesiviljeluse säästva kasutamise tegevuskava ning reserveeritakse nende tegevuskavade elluviimise toetamiseks rahalised vahendid. EMKF võib toetada ka nende lisakulude hüvitamist, mida äärepoolseimad piirkonnad kannavad oma asukoha ja saarelise asendi tõttu. Sellele toetusele kehtestatakse ülempiir protsendina kogueraldisest. Lisaks kohaldatakse äärepoolseimate piirkondade puhul kõrgemat abi osatähtsuse määra kui teistsuguste toimingute puhul. Merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja mereökosüsteemide kaitsmine ja taastamine Merekeskkonna ja rannikualade bioloogilise mitmekesisuse ja mereökosüsteemide kaitsmine ja taastamine on peamine ülesanne, mis tuleb merede ja ookeanide hea seisundi saavutamiseks täita. EMKFiga soodustatakse eelarve jagatud täitmise raames selle eesmärgi saavutamist, toetades kalurite tegevust kaotatud püügivahendite ja mereprügi kokkukogumisel merest ning sadamatesse tehtavaid investeeringuid, et kindlustada kaotatud püügivahendite ja mereprügi nõuetekohane vastuvõtt. Sellest toetatakse ka meetmeid, mille eesmärk on saavutada merekeskkonna hea seisund või seda hoida, nagu on ette nähtud merestrateegia raamdirektiivis, et rakendada kõnealuse direktiivi kohaselt kehtestatud ruumilisi kaitsemeetmeid; majandada, taastada ja seirata Natura 2000 alasid ning kaitsta liike kooskõlas elupaikade direktiivi ja linnudirektiiviga. Kooskõlas merekeskkonna hea keskkonnaseisundi saavutamise ja säilitamise eesmärgiga aitab EMKF eelarve otsese täitmise raames edendada puhtaid ja heas seisundis meresid ning rakendada Euroopa strateegiat plasti kohta ringmajanduses, mis on välja töötatud komisjoni 16. jaanuari 2016. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele. Liidu toiduga kindlustatuse parandamine Kalapüük ja vesiviljelus toetavad toiduga kindlustatust ja elanike varustamist toiduainetega. Ometi impordib liit praegu rohkem kui 60 % oma kalapüügitoodete tarnest ja on seetõttu suures sõltuvuses kolmandatest riikidest. Liidus rangete kvaliteedistandardite kohaselt toodetud ja tarbijatele taskukohaste hindadega kättesaadava kalavalgu tarbimise ergutamine on oluline ülesanne. Vesiviljelusel on sellega seoses oma roll. Seepärast võib EMKFist toetada vesiviljeluse, sealhulgas magevee vesiviljeluse edendamist ja kestlikku arengut veeloomade ja -taimede kasvatamiseks toidu ja muu tooraine tootmise nimel. Mõnes liikmesriigis kasutatakse jätkuvalt keerukaid haldusmenetlusi, näiteks alale juurdepääsu piiranguid ja koormavad loamenetlusi, mille tõttu sektoril on keeruline parandada kasvatatud toodete kuvandit ja konkurentsivõimet. Toetus peaks olema kooskõlas vesiviljeluse arendamist käsitlevate mitmeaastaste riiklike strateegiakavadega, mis on koostatud ÜKP määruse alusel. Eelkõige on toetuskõlblik keskkonnaalase jätkusuutlikkuse, tulusate investeeringute, innovatsiooni, kutseoskuste omandamise, töötingimuste parandamise ning oluliste maa ja loodusvarade majandamise teenuste osutamise kompensatsioonimeetmete toetamine. Toetuskõlblikud on ka rahvatervise meetmed, vesiviljeluse varude kindlustamise kavad ning loomatervise ja loomade heaolu valdkonna meetmed. Tulusate investeeringute puhul antakse toetust siiski vaid rahastamisvahendite ja InvestEU kaudu, mis pakuvad turgudel suuremat võimendust ja on seetõttu sektori rahastamisprobleemide lahendamisel toetustest asjakohasemad. Toiduga kindlustatus sõltub ka tõhusatest ja hästi korraldatud turgudest, mis parandavad tarneahela, aga ka tarbijate teavitamise läbipaistvust, stabiilsust, kvaliteeti ja mitmekesisust. Selleks võib EMKFist toetada kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turustamist vastavalt ühise turukorralduse määruse eesmärkidele. Eelkõige võib fondist toetada tootjaorganisatsioonide asutamist, tootmis- ja turustamiskavade rakendamist, uute turuväljundite edendamist ning turuteabe arendamist ja levitamist. Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete kättesaadavuse ja kvaliteedi tagamisel on oma osa ka töötleval tööstusel. EMKFist võib toetada sellesse tööstusharusse tehtavaid sihtotstarbelisi investeeringuid, tingimusel et need aitavad saavutada põllumajandustoodete ühise turukorralduse eesmärke. Viimased andmed näitavad, et liidu töötlev tööstus on üsna tulemuslik; seetõttu toetatakse seda üksnes rahastamisvahendite ja InvestEU, mitte toetuste kaudu. Suuremahulisi investeeringuid võib toetada Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF). Säästva sinise majanduse kasvu võimaldamine ja jõukate rannikukogukondade soodustamine Töökohtade loomine rannikupiirkondades oleneb säästva sinise majanduse kohalikult juhitud arengust, mis taastab nende piirkondade sotsiaalse struktuuri. Ookeanitööstuse ja -teenuste tulemused edestavad ilmselt maailmamajanduse kasvu ning annavad 2030. aastaks suure panuse nii tööhõivesse kui ka majanduskasvu. Sinise majanduse kasvu jätkusuutlikkus sõltub innovatsioonist ja investeeringutest uutes merendusvaldkondades ja biomajanduses (sh säästva turismi mudelid, ookeanipõhine taastuvenergia, innovaatiline tipptasemel laevaehitus ja uued sadamateenused), mis võivad luua töökohti ja edendada samal ajal kohalikku arengut. Avaliku sektori investeeringud säästvasse sinisesse majandusse peaksid sisalduma kogu liidu eelarves, kuid EMKF keskendub konkreetselt säästva sinise majanduse arengut võimaldavate tingimuste loomisele ja kitsaskohtade kõrvaldamisele, et soodustada investeerimist ning uute turgude ja tehnoloogialahenduste või teenuste arendamist. Säästva sinise majanduse arendamine sõltub suurel määral ranniku- ja sisemaa kogukondade ja majanduse elujõulisust edendavate kohalike sidusrühmade partnerlustest. EMKFiga nähakse ette vahendid selliste partnerluste edendamiseks. Selleks toetatakse fondist eelarve jagatud täitmise raames kogukonna juhitud kohalikku arengut. Kogukonna juhitud kohalik areng on olnud perioodil 2014–2020 väga edukas vahend. Sellised strateegiad edendavad majanduslikku mitmekesistamist kohalikus kontekstis, arendades ranniku- ja siseveekalandust, vesiviljelust ja säästvat sinist majandust. Need peaksid tagama, et kohalikud kogukonnad kasutavad säästva sinise majanduse pakutavaid võimalusi paremini ja saavad neist rohkem kasu, rakendades kasulikult ning tugevdades keskkonna-, kultuurilisi, sotsiaalseid ja inimressursse. 2014.–2020. aastaga võrreldes laiendatakse EMKFist toetust saavate kogukonna juhitud kohaliku arengu strateegiate ulatust: iga kohalik partnerlus peaks kajastama oma strateegia põhieesmärki, tagades kohaliku säästva sinise majanduse kõigi asjaomaste sidusrühmade tasakaalustatud osalemise ja esindatuse. Eelarve jagatud täitmise raames toetatakse EMKFist säästvat sinist majandust ka andmete kogumise, haldamise ja kasutamise kaudu, et parandada teadmisi merekeskkonna seisundi kohta. Selle toetuse eesmärk peaks olema loodusdirektiivi ja linnudirektiivi nõuete täitmine, mereruumi planeerimise toetamine ning andmete kvaliteedi parandamine ning andmete suurem jagamine Euroopa merevaatlus- ja andmevõrgu kaudu. Eelarve otsese ja kaudse täitmise raames keskendub EMKF säästvat sinist majandust võimaldavate tingimuste loomisele, edendades merenduspoliitika integreeritud juhtimist ja haldamist, suurendades teadusuuringute, innovatsiooni ja tehnoloogia siiret ja rakendamist säästvas sinises majanduses, parandades merendusalaseid oskusi ja ookeanide tundmist ning jagades säästva sinise majanduse kohta sotsiaal-majanduslikke andmeid, edendades vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelist säästvat sinist majandust ning töötades välja projektide esitamise süsteemid ja innovaatilised rahastamisvahendid. Rahvusvahelise ookeanide majandamise tugevdamine ning ohutute, turvaliste, puhaste ja säästvalt majandatud merede ja ookeanide tagamine 60 % ookeanidest laiub väljaspool riikide jurisdiktsiooni piire. See toob kaasa jagatud rahvusvahelise vastutuse. Enamik ookeane ohustavaid probleeme on piiriülesed, nagu ülepüük, kliimamuutused, hapestumine, reostus ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemine, ning seetõttu tuleb neile ühiselt reageerida. Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni alusel, mille osaline liit on, on kehtestatud paljud jurisdiktsiooniga seotud õigused, institutsioonid ja eriraamistikud, et reguleerida ja hallata inimeste tegevust ookeanidel. Viimastel aastatel on saavutatud ülemaailmne üksmeel selles, et ookeanidele avalduva üha suureneva survega toimetulemiseks tuleks merekeskkonnas ja merel toimuvat inimtegevust tõhusamalt hallata. Liit on ülemaailmse osalejana võtnud kindlalt kohustuse edendada rahvusvahelist ookeanide majandamist kooskõlas 10. novembri 2016. aasta ühisteatisega Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“. Liidu ookeanide majandamise poliitika on uus poliitika, mis hõlmab ookeane integreeritult. Rahvusvaheline ookeanide majandamine on keskse tähtsusega nii kestliku arengu tegevuskava 2030 ja eelkõige kestliku arengu 14. eesmärgi („kaitsta ja säästvalt kasutada ookeane, meresid ja mereressursse, et saavutada säästev areng“) saavutamisel kui ka tulevastele põlvedele ohutute, turvaliste, puhaste ja säästvalt majandatavate merede ja ookeanide kindlustamisel. Liit peab täitma need rahvusvahelised kohustused ja olema parema rahvusvahelise ookeanide majandamise juhtiv jõud kahepoolsel, piirkondlikul ja mitmepoolsel tasandil, sealhulgas selleks, et ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki ennetada, ära hoida ja lõpetada, täiustada rahvusvahelise ookeanide majandamise raamistikku, vähendada ookeanide ja merede koormust, luua tingimused säästva sinise majanduse arenguks ning tugevdada rahvusvahelisi ookeaniuuringuid ja -andmeid. EMKFist toetatakse neid rahvusvahelisi kohustusi ja eesmärke eelarve otsese täitmise raames. EMKFi meetmed rahvusvahelise ookeanide majandamise edendamiseks peavad parandama rahvusvaheliste ja piirkondlike protsesside, kokkulepete, eeskirjade ja institutsioonide üldist raamistikku, et reguleerida ja hallata inimeste tegevust ookeanidel. EMKFist rahastatakse rahvusvahelisi kokkuleppeid, mille liit on sõlminud valdkondades, mis jäävad väljapoole erinevate kolmandate riikidega sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepinguid, aga ka liidu seaduslikke osamakseid piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele. Säästva kalapüügi partnerluslepinguid ja piirkondlikke kalavarude majandamise organisatsioone rahastatakse jätkuvalt erinevatelt liidu eelarve ridadelt. Julgeoleku ja kaitse seisukohast on äärmiselt oluline parandada piirikaitset ja mereseiret. Nende eesmärkide saavutamise alustalaks on Euroopa Liidu nõukogu poolt 24. juunil 2014 vastu võetud Euroopa Liidu merendusjulgeoleku strateegia ja selle 16. detsembril 2016 vastu võetud tegevuskava, mis põhineb teabe jagamisel ning Euroopa piiri- ja rannikuvalve koostööl Euroopa Kalanduskontrolli Ameti, Euroopa Meresõiduohutuse Ameti ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiga. Seetõttu toetatakse EMKFist mereseire- ja rannikuvalvekoostööd nii eelarve jagatud täitmise kui ka eelarve otsese täitmise raames, sealhulgas ostes vahendeid mitmeotstarbelisteks mereoperatsioonideks. Samuti võimaldab fond asjaomastel ametitel rakendada toetust mereseire ja -julgeoleku valdkonnas eelarve kaudse täitmise raames.

2018/0210 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, milles käsitletakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi ning millega tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 508/2014

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 42, artikli 43 lõiget 2, artikli 91 lõiget 1, artikli 100 lõiget 2, artikli 173 lõiget 3, artiklit 175, artiklit 188, artikli 192 lõiget 1, artikli 194 lõiget 2, artikli 195 lõiget 2 ja artiklit 349, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Ajavahemikuks 2021–2027 tuleb kehtestada Euroopa Merendus- ja Kalandusfond. Kõnealuse fondi eesmärk peaks olema liidu eelarvest pärit vahendite suunamine ühise kalanduspoliitika (ÜKP), liidu merenduspoliitika ja liidu ookeanide majandamise valdkonna rahvusvaheliste kohustuste toetamisse. Kõnealuste vahenditega aidatakse kaasa eesmärkide saavutamisele järgmistes valdkondades: säästev kalapüük ja mere bioloogiliste ressursside kaitse, toiduga kindlustatus mereandidest valmistatud toodete pakkumise kaudu, säästva sinise majanduse arendamine ning heas seisukorras, ohutud, turvalised, puhtad ja säästvalt majandatud mered ja ookeanid. (2)Üleilmse ookeanide valdkonna tegijana ja maailma suuruselt viienda mereandide tootjana vastutab liit suurel määral ookeanide ja nende ressursside kaitse, alalhoidmise ja säästva kasutamise eest. Merede ja ookeanide kaitse on maailma kiirelt suureneva elanikkonna jaoks tõepoolest oluline. See on ka liidu sotsiaal-majanduslikes huvides: säästev sinine majandus suurendab investeeringuid, majanduskasvu ja tööhõivet, edendab teadus- ja arendustegevust ning panustab mereenergia abil energiajulgeolekusse. Lisaks on ohutud ja turvalised mered ja ookeanid olulised tõhusa piirikontrolli ja merekuritegevuse vastase üleilmse võitluse seisukohast, aidates lahendada kodanike julgeolekumuresid. (3)Selleks et parandada koordineeritust ja ühtlustada eelarve jagatud täitmise alla kuuluvatest fondidest (edaspidi „fondid“) antava toetuse rakendamist, võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) xx/xx [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] (edaspidi „ühissätete määrus“), mille põhieesmärk on poliitika elluviimise ühetaoline lihtsustamine. Kõnealuseid ühissätteid kohaldatakse EMKFi jagatult täidetava osa suhtes. Fondidega taotletakse üksteist täiendavaid eesmärke ja nende eelarve täitmise viis on ühesugune. Seetõttu on määruses (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] sätestatud mitu ühist üldeesmärki ja -põhimõtet, nagu partnerlus ja mitmetasandiline valitsemine. Määrus sisaldab ka strateegilise planeerimise ja kavandamise ühiseid punkte, sealhulgas iga liikmesriigiga sõlmitavate partnerluslepingute sätteid, ning selles on sätestatud ühine lähenemisviis fondide tulemuslikkusele suunamisele. Seega hõlmab see soodustavaid tingimusi, tulemuslikkuse hindamist ning järelevalve, aruandluse ja hindamise korda. Samuti kehtestatakse ühissätted, milles käsitletakse toetuskõlbulikkuse eeskirju, ning erikord määratakse kindlaks rahastamisvahenditele, InvestEU kasutamisele, kohalikel vajadustel põhinevatele arengusuundadele ja finantsjuhtimisele. Mõned juhtimis- ja kontrollimeetmed on ka kõikidel fondidel ühised. Vastavalt määrusele (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] tuleks fondide, sealhulgas EMKFi, ja teiste liidu programmide vahelist vastastikust täiendavust kirjeldada partnerluslepingus. (4)Käesoleva määruse suhtes kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 322 kohaselt vastuvõetud horisontaalseid finantseeskirju. Kõnealused eeskirjad on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) xx/xx [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju] (edaspidi „finantsmäärus“), ning nendega määratakse kindlaks eelkõige kord, mille kohaselt eelarvet koostatakse ja täidetakse toetuste, hangete, auhindade ja eelarve kaudse täitmise kaudu, ning nähakse ette finantsjuhtimises osalejate vastutuse kontroll. Aluslepingu artikli 322 alusel vastuvõetud eeskirjades käsitletakse ka liidu eelarve kaitsmist, juhul kui liikmesriikides esineb üldistunud puudusi õigusriigi toimimises, kuna õigusriigi põhimõtte austamine on usaldusväärse finantsjuhtimise ja tulemusliku liidupoolse rahastamise oluline eeltingimus. (5)Eelarve otsese täitmise raames tuleks EMKFiga luua koostoimet ja vastastikust täiendavust teiste asjakohaste liidu fondide ja programmidega. Rahastamine võib toimuda ka segarahastamistoimingutes kasutatavate rahastamisvahendite kaudu, mida rakendatakse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) xx/xx [määrus InvestEU kohta]. (6)EMKFist antavat toetust tuleks kasutada turutõrgete või mitteoptimaalsete investeerimisolukordade proportsionaalseks lahendamiseks, dubleerimata ja välja tõrjumata erasektori rahastamist ning moonutamata siseturu konkurentsi. Toetusel peaks olema konkreetne Euroopa lisaväärtus. (7)Käesoleva määruse kohaste rahastamisliikide ja rakendusmeetodite valimisel tuleks lähtuda sellest, kas nende kaudu on võimalik täita meetmete jaoks seatud prioriteete ja saavutada tulemusi, võttes eelkõige arvesse kontrollimise kulu, halduskoormust ja täitmata jätmise prognoositud riski. See peaks hõlmama ühekordsete maksete, kindlasummaliste maksete ja ühikukulude, samuti määruse (EL) nr [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju] artikli 125 lõikes 1 osutatud kuludega mitteseotud rahastamise kasutamise kaalumist. (8)Määruses (EL) xx/xx sätestatud mitmeaastases finantsraamistikus on kindlaks määratud, et kalandus- ja merenduspoliitika toetamist liidu eelarvest peab jätkama. EMKFi eelarve peaks jooksevhindades olema 6 140 000 000 eurot. EMKFi vahendid tuleks jagada eelarve jagatud, otseseks ja kaudseks täitmiseks. 5 311 000 000 eurot tuleks eraldada eelarve jagatud täitmise alla kuuluvaks toetuseks ning 829 000 000 eurot eelarve otsese ja kaudse täitmise alla kuuluvaks toetuseks. Selleks et tagada eelkõige ÜKP eesmärkide saavutamise stabiilsus, peaks 2021–2027 programmitöö perioodi eelarve jagatud täitmise riiklike eraldiste määratlus tuginema EMKFi 2014–2020 osakaaludele. Konkreetsed summad tuleks reserveerida äärepoolseimatele piirkondadele, kontrolliks ja täitmise tagamiseks ning andmete kogumiseks ja töötlemiseks kalavarude majandamise ja teaduslikel eesmärkidel, samas kui püügitegevuse erakorraliseks peatamiseks ja püsivaks lõpetamiseks ettenähtud summasid tuleks piirata.

(9)Euroopa merendussektor pakub tööd rohkem kui viiele miljonile inimesele ja loob aastas väärtust peaaegu 500 miljardit eurot, kusjuures töökohtade loomise potentsiaal on veel suurem. Ülemaailmsest ookeanimajandusest saadav tulu on praegu hinnanguliselt 1,3 triljonit eurot ja see võiks 2030. aastaks rohkem kui kahekordistuda. Vajadus täita CO2-heitega seotud eesmärgid, suurendada ressursitõhusust ja vähendada sinise majanduse keskkonnajalajälge on olnud oluline innovatsioonistiimul teistes sektorites, nagu laevavarustus, laevaehitus, ookeanivaatlus, süvendamine, rannikualade kaitse ja merel toimuvad ehitustööd. Meremajanduse investeeringuid on rahastatud liidu struktuurifondidest, eelkõige Euroopa Regionaalarengu Fondist (ERF) ning EMKFist. Sektori kasvupotentsiaali täitmiseks peab kasutama uusi investeerimisvahendeid, nagu InvestEU. (10)EMKF peaks tuginema neljale prioriteedile: säästva kalapüügi ja mere bioloogiliste ressursside kaitsmise edendamine; liidu toiduga kindlustatuse parandamine konkurentsivõimelise ja säästva vesiviljeluse ja turgude kaudu; säästva sinise majanduse kasvu võimaldamine ja jõukate rannikukogukondade soodustamine; rahvusvahelise ookeanide majandamise tugevdamine ning ohutute, turvaliste, puhaste ja säästvalt majandatud merede ja ookeanide tagamine. Neid prioriteete tuleks püüda saavutada eelarve jagatud, otsese ja kaudse täitmise teel. (11)2020. aasta järel peaks EMKF põhinema lihtsustatud ülesehitusel, mille raames ei kasutata liidu tasandil eelnevalt kindlaks määratud meetmeid ega üksikasjalikke rahastamiskõlblikkuse eeskirju ülemäära ettekirjutaval viisil. Selle asemel tuleks iga prioriteedi all kirjeldada laiu toetusvaldkondi. Liikmesriigid peaksid seega koostama oma programmid, milles esitatakse prioriteetide täitmise sobivaimad viisid. Mitmeid liikmesriikide poolt kõnealuste programmide raames sõnastatud meetmeid võiks toetada käesolevas määruses ja määruses (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] sätestatud eeskirjade kohaselt, tingimusel et need on hõlmatud käesolevas määruses määratletud toetusvaldkondadega. Sellest hoolimata on vaja koostada loetelu rahastamiskõlbmatutest toimingutest, et vältida kahjulikku mõju kalavarude kaitsele, näiteks püügivõimsuse suurendamisse tehtavate investeeringute üldine keeld. Lisaks peaksid laevastikuga seotud investeeringud ja hüvitised täielikult sõltuma nende kooskõlast ÜKP kaitse-eesmärkidega. (12)ÜRO kestliku arengu tegevuskavas 2030 sõnastati seitsmeteistkümnest kestliku arengu eesmärgist ühena ookeanide kaitse ja säästev kasutamine (nr 14). Liit on täielikult pühendunud selle eesmärgi saavutamisele ja rakendamisele. Selle raames on liit kohustunud edendama säästvat sinist majandust, mis on kooskõlas mereruumi planeerimise, bioloogiliste ressursside kaitse ja hea keskkonnaseisundi saavutamisega; keelama teatavad kalandustoetused, mis põhjustavad ülevõimsust ja ülepüüki; kaotama toetused, mis aitavad kaasa ebaseaduslikule, teatamata ja reguleerimata kalapüügile ning hoiduma sarnase mõjuga uute toetuste kehtestamisest. Soovitud tulemust peaksid aitama saavutada Maailma Kaubandusorganisatsiooni kalandustoetusi käsitlevad läbirääkimised. Lisaks kohustus liit Maailma Kaubandusorganisatsiooni läbirääkimistel 2002. aasta ülemaailmsel säästva arengu tippkohtumisel ja ÜRO 2012. aasta säästva arengu konverentsil (Rio+20) kaotama toetused, mis põhjustavad ülevõimsust ja ülepüüki. (13)Võttes arvesse kliimamuutustega võitlemise tähtsust kooskõlas liidu kohustustega täita Pariisi kliimakokkulepet ja ÜRO kestliku arengu eesmärke, tuleks käesoleva määrusega kaasa aidata kliimameetmete laiemale kajastamisele ja üldeesmärgi suunas liikumisele, et liidu eelarvekulutustest eraldataks 25 % kliimaeesmärkide saavutamiseks. Käesoleva määruse meetmetega tuleks suunata 30 % EMKFi üldisest rahastamispaketist kliimaeesmärkidele. Asjakohased meetmed selgitatakse välja EMKFi ettevalmistamisel ja rakendamisel ning neid hinnatakse uuesti asjakohaste hindamis- ja läbivaatamisprotsesside käigus. (14)EMKF peaks aitama kaasa liidu keskkonnaeesmärkide saavutamisele. Kõnealust panust tuleks jälgida liidu keskkonnamarkerite rakendamise teel ning sellest tuleks korrapäraselt aru anda hindamiste ja iga-aastaste tulemusaruannete raames. (15)Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013 (edaspidi „ÜKP määrus“) artiklile 42 peaks EMKFi kaudu antav liidu finantsabi sõltuma ÜKP eeskirjade järgimisest. Toetusesaajate taotlusi, mis ei vasta ÜKP kohaldatavatele eeskirjadele, ei tohiks vastu võtta. (16)Määruses (EL) nr 1380/2013 osutatud ÜKP eritingimustega tegelemiseks ja ÜKP eeskirjade järgimisele kaasaaitamiseks tuleks kehtestada määruses (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] sätestatud edasilükkamise, peatamise ja finantskorrektsioonide eeskirjade lisasätted. Kui liikmesriik või toetusesaaja ei ole täitnud oma ÜKP kohustusi või kui komisjonil on tõendeid, mis viitavad sellisele täitmata jätmisele, peaks komisjonil olema ettevaatusabinõuna õigus maksetähtaegu edasi lükata. Lisaks maksetähtaegade edasilükkamise võimalusele ja selleks, et vältida ilmset riski maksta välja rahastamiskõlbmatuid kulusid, peaks komisjonil olema õigus peatada maksed ja kehtestada finantskorrektsioonid juhul, kui liikmesriik on jätnud ÜKP eeskirjad olulisel määral täitmata. (17)Viimasel paaril aastal on ÜKP raames palju ära tehtud kalavarude taastamisel jätkusuutlikule tasemele, liidu kalatööstuse kasumlikkuse suurendamisel ja mereökosüsteemide kaitsel. ÜKP sotsiaal-majanduslike ja keskkonnaeesmärkide saavutamisel esineb siiski jätkuvalt märkimisväärseid probleeme. Nende lahendamine nõuab jätkuvat toetust ka pärast 2020. aastat, eriti merebasseinides, kus edusammud on olnud tagasihoidlikumad. (18)Kalapüügil on oluline roll liidu paljude mereäärsete kogukondade elatuses ja kultuuripärandis, eriti seal, kus on tähtis osa väikesemahulisel rannapüügil. Kuna paljudes kalurikogukondades küündib keskmine vanus üle 50, kujutab põlvkondade vahetus ja tegevuse mitmekesistamine endast jätkuvalt probleemi. (19)EMKFi eesmärk peaks olema ÜKP keskkonna-, majanduslike, sotsiaalsete ja tööhõive-eesmärkide saavutamine, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 2. Sellise toetusega tuleks tagada, et püügitegevus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlik ning seda majandatakse viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. (20)EMKFist antava toetuse eesmärk peaks olema saavutada maksimaalsel jätkusuutlikul saagikusel põhinev säästev kalapüük ja seda säilitada ning minimeerida kalapüügi negatiivset mõju mereökosüsteemile. Kõnealune toetus peaks hõlmama ka innovatsiooni ja investeeringuid vähese mõjuga, kliimamuutustele vastupanuvõimelistesse ning vähese CO2-heitega püügiviisidesse ja -tehnikatesse. (21)Lossimiskohustus on ÜKP peamisi probleeme. See on valdkonna kalapüügiviise märkimisväärselt muutnud, tuues mõnikord kaasa märkimisväärse rahalise kulu. Seetõttu peaks olema võimalik EMKFist toetada innovatsiooni ja investeeringuid, millega aidatakse kaasa lossimiskohustuse rakendamisele, kusjuures abi osatähtsuse määr peaks olema kõrgem kui teistsuguste toimingute puhul (näiteks investeeringud selektiivsetesse püügivahenditesse), parandatakse sadamataristut ja turustatakse soovimatult püütud kalu. Selleks et leevendada lossimiskohustusest põhjustatud püüki piiravate liikide mõju, tuleks ette näha ka abi ülemmäär 100 % liikmesriikide vahel kalapüügivõimaluste vahetamise (edaspidi „kvootide vahetamine“) läbipaistvate süsteemide väljatöötamiseks, arendamiseks, seireks, hindamiseks ja haldamiseks. (22)Selleks et parandada tervishoiu-, ohutus- ja töötingimusi, energiatõhusust ja püügi kvaliteeti, võib EMKFist toetada innovatsiooni ja investeeringuid kalalaevade pardal. Sellise toetuse tulemusel ei tohiks aga suureneda püügivõimsus ega võimekus leida kala, samuti ei tohiks seda anda lihtsalt liidu või liikmesriikide õigusaktide kohaselt kohustuslike nõuete täitmise eest. Ilma ettekirjutavate meetmeteta ülesehituse korral peaks kõnealuste investeeringute täpsete rahastamiskõlblikkuse eeskirjade kindlaksmääramine sõltuma liikmesriikidest. Kalalaevade tervishoiu-, ohutus- ja töötingimuste puhul tuleks lubada teistest toimingutest kõrgemat abi osatähtsuse määra. (23)ÜKP elluviimisel on äärmiselt tähtis kalapüügi kontroll. Seega tuleks EMKFist toetada eelarve jagatud täitmise puhul liidu kalapüügi kontrollisüsteemi väljatöötamist ja rakendamist, mis on ette nähtud nõukogu määruses (EÜ) nr 1224/2009 (edaspidi „kontrollimäärus“). Konkreetset toetust EMKFist õigustavad kontrollimääruse läbivaatamisega ette nähtud teatavad kohustused, mis seonduvad järgmisega: kohustuslikud laevade liikumistee kindlakstegemise ja elektroonilised laevaettekannete süsteemid väikesemahulise rannapüügiga tegelevates laevades, kohustuslikud elektroonilised kaugseiresüsteemid ning kohustuslik mootori tõukejõu pideva mõõtmise ja salvestamise süsteem. Lisaks saaks liikmesriikide investeeringuid kontrolliseadmetesse kasutada ka mereseireks ja koostööks rannikuvalveülesannete täitmisel. (24)ÜKP edu sõltub ka kalavarude majandamist käsitlevate teaduslike nõuannete ja seega ka kalavarusid käsitlevate andmete kättesaadavusest. Võttes arvesse usaldusväärsete ja täielike andmete kogumisel ilmnevaid probleeme ja kulusid, on vaja toetada liikmesriikide meetmeid andmete kogumiseks ja töötlemiseks vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2017/1004 (edaspidi „andmete kogumise raammäärus“) ning anda panus parimatesse olemasolevatesse teaduslikesse nõuannetesse. Selline toetus peaks võimaldama koostoimet muud liiki mereandmete kogumisel ja töötlemisel. (25)EMKFist peaks toetama teaduslike nõuannete andmise, liidu kalanduskontrolli süsteemi väljatöötamise ja rakendamise, nõuandekomisjonide tegevuse ning rahvusvahelistele organisatsioonidele tehtavate vabatahtlike osamaksete abil ÜKP tulemuslikku teadmistepõhist rakendamist ja juhtimist nii eelarve otsese kui ka kaudse täitmise raames. (26)Võttes arvesse probleeme ÜKP kaitse-eesmärkide saavutamisel, peaks olema võimalik EMKFist toetada meetmeid kalavarude majandamiseks ja kalalaevastike haldamiseks. Seoses sellega on mõnikord vaja jätkuvalt toetada laevastike kohandamist teatavates laevastiku segmentides ja merepiirkondades. See toetus tuleks kindlalt suunata merekeskkonna bioloogiliste ressursside kaitsele ja säästvale kasutamisele ning selle eesmärk peaks olema saavutada tasakaal püügivõimsuse ja olemasolevate püügivõimaluste vahel. Seetõttu peaks olema võimalik EMKFist toetada püügitegevuse püsivat lõpetamist laevastiku segmentides, kus püügivõimsus ei ole tasakaalus olemasolevate püügivõimalustega. Selline toetus peaks olema vahendiks tegevuskavades, milles käsitletakse kindlaksmääratud struktuurse liigse püügivõimsusega laevastiku segmentide kohandamist vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 22 lõikele 4 ning mida tuleks rakendada kas kalalaeva lammutamise või kasutusest kõrvaldamise ja muuks tegevuseks ümberseadistamise teel. Kui ümberseadistamine suurendaks harrastuskalapüügi survet mereökosüsteemile, tuleks toetust anda üksnes siis, kui see on kooskõlas ÜKP ja asjakohaste mitmeaastaste kavade eesmärkidega. Selleks et tagada laevastiku struktuurilise kohandamise kooskõla kaitse-eesmärkidega, peaks püügitegevuse püsiva lõpetamise toetamine olema rangelt tingimuslik ja seotud tulemuste saavutamisega. Seetõttu tuleks selle rakendamisel kasutada üksnes rahastamist, mis ei ole seotud kuludega, nagu on ette nähtud määruses (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted]. Selle mehhanismi kohaselt ei tohiks komisjon maksta liikmesriikidele hüvitist püügitegevuse püsiva lõpetamise eest tegelikult kantud kulude alusel, vaid tingimuste täitmise ja tulemuste saavutamise alusel. Selleks peaks komisjon kehtestama delegeeritud õigusaktiga sellised tingimused, mis peaksid olema seotud ÜKP kaitse-eesmärkide saavutamisega. (27)Püügitegevuse suurt ettenägematust arvesse võttes võivad erakorralised asjaolud põhjustada kaluritele märkimisväärset majanduslikku kahju. Nende tagajärgede leevendamiseks peaks olema võimalik EMKFist toetada hüvitise maksmist püügitegevuse erakorralise peatamise eest, mis on tingitud teatavatest kaitsemeetmetest, nt mitmeaastased kavad, kalavarude kaitse ja säästva kasutamise eesmärgid, meetmed kalalaevade püügivõimsuse kohandamiseks olemasolevatele püügivõimalustele ja tehnilised meetmed, erakorraliste meetmete rakendamisest, säästva kalapüügi partnerluslepingu kohaldamise katkemisest vääramatu jõu tõttu, loodusõnnetusest või keskkonnajuhtumist. Toetust tuleks anda ainult siis, kui nimetatud asjaolude mõju kaluritele on märkimisväärne, näiteks kui asjaomase laeva äritegevus on vähemalt 90 järjestikuse päeva jooksul peatatud ja kui peatamisest tulenevad majanduslikud kahjud moodustavad kindlaksmääratud ajavahemikus üle 30 % asjaomase ettevõtja keskmisest aastakäibest. Sellise toetuse andmise tingimuste puhul tuleks arvesse võtta angerjapüügi eripärasid. (28)Väikesemahuline rannapüük toimub kalalaevadega, mille pikkus on alla 12 meetri ja mis ei kasuta veetavaid püügivahendeid. Selles sektoris tegutseb peaaegu 75 % kõigist liidus registreeritud kalalaevadest ja see moodustab peaaegu poole kalandussektori tööhõivest. Väikesemahulise rannapüügi sektori ettevõtjad on eriti sõltuvad heas seisundis kalavarudest kui oma peamisest sissetulekuallikast. Seetõttu tuleks EMKFi rakendamisel võimaldada nende sooduskohtlemist 100 % abi osatähtsuse määraga, sealhulgas kontrolli ja täitmise tagamisega seotud tegevuse eest, eesmärgiga soodustada säästvaid kalapüügitavasid. Samuti tuleks toetuse teatavad valdkonnad reserveerida väikesemahulisele püügile laevastiku segmendis, kus püügivõimsus on tasakaalus olemasolevate kalapüügivõimalustega, nt kasutatud laeva ostmiseks ja laevamootori asendamiseks või moderniseerimiseks. Peale selle peaksid liikmesriigid lisama oma programmi väikesemahulise rannapüügi tegevuskava, mille täitmist tuleks jälgida näitajate alusel, millele tuleks kehtestada vahe-eesmärgid ja sihttasemed.

(29)Äärepoolseimad piirkonnad, mida on käsitletud komisjoni 24. oktoobri 2017. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele, Regioonide Komiteele ja Euroopa Investeerimispangale „Tugevam uuendatud strateegiline partnerlus ELi äärepoolseimate piirkondadega“, peavad toime tulema kaugusest, topograafiast ja kliimast tulenevate konkreetsete probleemidega, nagu on märgitud aluslepingu artiklis 349, ja neil on ka spetsiifilised ressursid säästva sinise majanduse arendamiseks. Seetõttu tuleks iga äärepoolseima piirkonna kohta lisada asjaomaste liikmesriikide programmi säästva sinise majanduse sektorite arengu, sealhulgas kalavarude ja vesiviljeluse säästva kasutamise tegevuskava ning reserveerida nende tegevuskavade elluviimise toetamiseks rahalised vahendid. Samuti peaks olema võimalik EMKFist toetada nende lisakulude hüvitamist, mida äärepoolseimad piirkonnad kannavad oma asukoha ja saarelise asendi tõttu. Sellele toetusele tuleks kehtestada ülempiir protsendina kogueraldisest. Lisaks tuleks äärepoolseimate piirkondade puhul kohaldada kõrgemat abi osatähtsuse määra kui teistsuguste toimingute puhul. (30)Eelarve jagatud täitmise raames peaks olema võimalik EMKFist toetada merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja mereökosüsteemide kaitsmist ja taastamist. Sel eesmärgil peaks EMKFist hüvitama kalurite tegevust kaotatud püügivahendite ja mereprügi kokkukogumisel merest ning toetama sadamatesse tehtavaid investeeringuid, et kindlustada kaotatud püügivahendite ja mereprügi jaoks sobivad vastuvõtuseadmed ja -rajatised. Sellest tuleks toetada ka meetmeid, mille eesmärk on saavutada merekeskkonna hea seisund või seda hoida, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2008/56/EÜ (edaspidi „merestrateegia raamdirektiiv“); kõnealuse direktiivi kohaselt kehtestatud ruumiliste kaitsemeetmete rakendamist; Natura 2000 alade haldamist, taastamist ja seiret kooskõlas nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ (edaspidi „elupaikade direktiiv“) kehtestatud prioriteetsete tegevusraamistikega, samuti kaitsta liike Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide 92/43/EMÜ ja 2009/147/EÜ (edaspidi „linnudirektiiv“) kohaselt. Kooskõlas merekeskkonna hea seisundi saavutamise ja säilitamise eesmärgiga peaks EMKF eelarve otsese täitmise raames edendama puhtaid ja heas seisundis meresid ning rakendama Euroopa strateegiat plasti kohta ringmajanduses, mis on välja töötatud komisjoni 16. jaanuari 2016. aasta teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses“. (31)Kalapüük ja vesiviljelus toetavad toiduga kindlustatust ja elanike varustamist toiduainetega. Ometi impordib liit praegu rohkem kui 60 % oma kalapüügitoodete tarnest ja on seetõttu suures sõltuvuses kolmandatest riikidest. Liidus rangete kvaliteedistandardite kohaselt toodetud ja tarbijatele taskukohaste hindadega kättesaadava kalavalgu tarbimise soodustamine on oluline ülesanne. (32)EMKFist peaks olema võimalik toetada vesiviljeluse, sealhulgas magevee vesiviljeluse edendamist ja kestlikku arengut veeloomade ja -taimede kasvatamiseks toidu ja muu tooraine tootmise nimel. Mõnes liikmesriigis kasutatakse jätkuvalt keerukaid haldusmenetlusi, näiteks alale juurdepääsu piiranguid ja koormavad loamenetlusi, mille tõttu sektoril on keeruline parandada kasvatatud toodete kuvandit ja konkurentsivõimet. Toetus peaks olema kooskõlas vesiviljeluse arendamist käsitlevate mitmeaastaste riiklike strateegiakavadega, mis on koostatud määruse (EL) nr 1380/2013 alusel. Eelkõige peaks olema toetuskõlblik keskkonnaalase jätkusuutlikkuse, tulusate investeeringute, innovatsiooni, kutseoskuste omandamise, töötingimuste parandamise ning oluliste maa ja loodusvarade majandamise teenuste osutamise kompensatsioonimeetmete toetamine. Toetuskõlblikud peaksid olema ka rahvatervise meetmed, vesiviljeluse varude kindlustamise kavad ning loomatervise ja loomade heaolu valdkonna meetmed. Tulusate investeeringute puhul tuleks toetust anda siiski vaid rahastamisvahendite ja InvestEU kaudu, mis pakuvad turgudel suuremat võimendust ja on seetõttu sektori rahastamisprobleemide lahendamisel toetustest asjakohasemad. (33)Toiduga kindlustatus sõltub tõhusatest ja hästi korraldatud turgudest, mis parandavad tarneahela, aga ka tarbijate teavitamise läbipaistvust, stabiilsust, kvaliteeti ja mitmekesisust. Selleks võib EMKFist toetada kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turustamist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 (edaspidi „ühise turukorralduse määrus“) eesmärkidele. Eelkõige peaks olema võimalik toetada tootjaorganisatsioonide asutamist, tootmis- ja turustamiskavade rakendamist, uute turuväljundite edendamist ning turuteabe arendamist ja levitamist. (34)Kalapüügi- ja vesiviljelustoodete kättesaadavuse ja kvaliteedi tagamisel on oma osa töötleval tööstusel. EMKFist peaks olema võimalik toetada sellesse tööstusharusse tehtavaid sihtotstarbelisi investeeringuid, tingimusel et need aitavad saavutada põllumajandustoodete ühise turukorralduse eesmärke. Sellist toetust tuleks anda üksnes rahastamisvahendite ja InvestEU, mitte toetuste kaudu. (35)Töökohtade loomine rannikupiirkondades oleneb säästva sinise majanduse kohalikult juhitud arengust, mis taastab nende piirkondade sotsiaalse struktuuri. Ookeanitööstuse ja -teenuste tulemused edestavad ilmselt maailmamajanduse kasvu ning annavad 2030. aastaks suure panuse nii tööhõivesse kui ka majanduskasvu. Sinise majanduse kasvu jätkusuutlikkus sõltub innovatsioonist ja investeeringutest uutes merendusvaldkondades ja biomajanduses (sh säästva turismi mudelid, ookeanipõhine taastuvenergia, innovaatiline tipptasemel laevaehitus ja uued sadamateenused), mis võivad luua töökohti ja edendada samal ajal kohalikku arengut. Avaliku sektori investeeringud säästvasse sinisesse majandusse peaksid sisalduma kogu liidu eelarves, kuid EMKF peaks keskenduma konkreetselt säästva sinise majanduse arengut võimaldavate tingimuste loomisele ja kitsaskohtade kõrvaldamisele, et soodustada investeerimist ning uute turgude ja tehnoloogialahenduste või teenuste arendamist. Säästva sinise majanduse arendamist tuleks toetada eelarve jagatud, otsese ja kaudse täitmise kaudu. (36)Säästva sinise majanduse arendamine sõltub suurel määral ranniku- ja sisemaa kogukondade ja majanduse elujõulisust edendavate kohalike sidusrühmade partnerlustest. EMKFiga tuleks ette näha vahendid selliste partnerluste edendamiseks. Selleks peaks olema võimalik eelarve jagatud täitmise raames toetada kogukonna juhitud kohalikku arengut. Kõnealune lähenemisviis peaks edendama majanduslikku mitmekesistamist kohalikus kontekstis, arendades ranna- ja sisevetekalandust, vesiviljelust ja säästvat sinist majandust. Kogukonna juhitud kohaliku arengu strateegiad peaksid tagama, et kohalikud kogukonnad kasutavad säästva sinise majanduse pakutavaid võimalusi paremini ja saavad neist rohkem kasu, rakendades kasulikult ning tugevdades keskkonna-, kultuurilisi, sotsiaalseid ja inimressursse. Iga kohalik partnerlus peaks seega kajastama oma strateegia põhieesmärki, tagades kohaliku säästva sinise majanduse kõigi asjaomaste sidusrühmade tasakaalustatud osalemise ja esindatuse. (37)Eelarve jagatud täitmise raames peaks olema võimalik EMKFist toetada säästvat sinist majandust andmete kogumise, haldamise ja kasutamise kaudu, et parandada teadmisi merekeskkonna seisundi kohta. Selle toetuse eesmärk peaks olema direktiivi 92/43/EMÜ ja direktiivi 2009/147/EÜ nõuete täitmine, mereruumi planeerimise toetamine ning andmete kvaliteedi parandamine ning andmete suurem jagamine Euroopa merevaatlus- ja andmevõrgu kaudu. (38)Eelarve otsese ja kaudse täitmise raames peaks EMKF keskenduma säästvat sinist majandust võimaldavate tingimuste loomisele, edendades merenduspoliitika integreeritud juhtimist ja haldamist, suurendades teadusuuringute, innovatsiooni ja tehnoloogia siiret ja rakendamist säästvas sinises majanduses, parandades merendusalaseid oskusi ja ookeanide tundmist ning jagades säästva sinise majanduse kohta sotsiaal-majanduslikke andmeid, edendades vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelist säästvat sinist majandust ning töötades välja projektide esitamise süsteemid ja innovaatilised rahastamisvahendid. Seoses eespool nimetatud valdkondadega tuleks pöörata piisavat tähelepanu äärepoolseimate piirkondade eriolukorrale. (39)60 % ookeanidest laiub väljaspool riikide jurisdiktsiooni piire. See toob kaasa jagatud rahvusvahelise vastutuse. Enamik ookeane ohustavaid probleeme on piiriülesed, nagu liigkasutus, kliimamuutused, hapestumine, reostus ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemine, ning seetõttu tuleb neile ühiselt reageerida. Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni alusel, mille osaline liit nõukogu otsuse 98/392/EC alusel on, on kehtestatud paljud jurisdiktsiooniga seotud õigused, institutsioonid ja eriraamistikud, et reguleerida ja hallata inimeste tegevust ookeanidel. Viimastel aastatel on saavutatud ülemaailmne üksmeel selles, et ookeanidele avalduva üha suureneva survega toimetulemiseks tuleks merekeskkonnas ja merel toimuvat inimtegevust tõhusamalt hallata. (40)Liit on ülemaailmse osalejana võtnud kindlalt kohustuse edendada rahvusvahelist ookeanide majandamist kooskõlas 10. novembri 2016. aasta ühisteatisega Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Rahvusvaheline ookeanide majandamine: meie ookeanide tulevikku hõlmav kava“. Liidu ookeanide majandamise poliitika on uus poliitika, mis hõlmab ookeane integreeritult. Rahvusvaheline ookeanide majandamine on keskse tähtsusega nii kestliku arengu tegevuskava 2030 ja eelkõige kestliku arengu 14. eesmärgi („kaitsta ja säästvalt kasutada ookeane, meresid ja mereressursse, et saavutada säästev areng“) saavutamisel kui ka tulevastele põlvedele ohutute, turvaliste, puhaste ja säästvalt majandatavate merede ja ookeanide kindlustamisel. Liit peab täitma need rahvusvahelised kohustused ja olema parema rahvusvahelise ookeanide majandamise juhtiv jõud kahepoolsel, piirkondlikul ja mitmepoolsel tasandil, sealhulgas selleks, et ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki ennetada, ära hoida ja lõpetada, täiustada rahvusvahelise ookeanide majandamise raamistikku, vähendada ookeanide ja merede koormust, luua tingimused säästva sinise majanduse arenguks ning tugevdada rahvusvahelisi ookeaniuuringuid ja -andmeid. (41)Rahvusvahelist ookeanide majandamist edendavad EMKFi meetmed peavad parandama rahvusvaheliste ja piirkondlike protsesside, kokkulepete, eeskirjade ja institutsioonide üldist raamistikku, et reguleerida ja hallata inimeste tegevust ookeanidel. EMKF peaks rahastama rahvusvahelisi kokkuleppeid, mille liit on sõlminud valdkondades, mis jäävad väljapoole erinevate kolmandate riikidega sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepinguid, aga ka liidu seaduslikke osamakseid piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele. Säästva kalapüügi partnerluslepinguid ja piirkondlikke kalandusorganisatsioone rahastatakse jätkuvalt erinevatelt liidu eelarve ridadelt. (42)Julgeoleku ja kaitse seisukohast on äärmiselt oluline parandada piirikaitset ja merendusjulgeolekut. Nende eesmärkide saavutamise alustalaks on Euroopa Liidu nõukogu poolt 24. juunil 2014 vastu võetud Euroopa Liidu merendusjulgeoleku strateegia ja selle 16. detsembril 2014 vastu võetud tegevuskava, mis põhineb teabe jagamisel ning Euroopa piiri- ja rannikuvalve koostööl Euroopa Kalanduskontrolli Ameti, Euroopa Meresõiduohutuse Ameti ning Euroopa Piiri- ja Rannikuvalve Ametiga. Seetõttu peaks EMKF toetama mereseire- ja rannikuvalvekoostööd nii eelarve jagatud täitmise kui ka eelarve otsese täitmise raames, sealhulgas ostes vahendeid mitmeotstarbelisteks mereoperatsioonideks. Samuti peaks fond võimaldama asjaomastel ametitel rakendada toetust mereseire ja meresõidu turvalisuse valdkonnas eelarve kaudse täitmise kaudu. (43)Eelarve jagatud täitmise raames peaks iga liikmesriik koostama ühe programmi, mille komisjon peaks heaks kiitma. Piirkondadeks jaotamise kontekstis ja eesmärgiga ergutada liikmesriike kasutama programmide ettevalmistamisel strateegilisemat lähenemisviisi, peaks komisjon tegema iga merepiirkonna kohta analüüsi, mis toob esile ühised tugevad ja nõrgad küljed ÜKP eesmärkide saavutamisel. Nii liikmesriigid kui ka komisjon peaksid programmide üle läbi rääkides lähtuma sellest analüüsist, võttes arvesse piirkonna probleeme ja vajadusi. Komisjon peaks programmide hindamisel arvesse võtma ÜKP keskkonna- ja sotsiaal-majanduslikke probleeme, säästva sinise majanduse sotsiaal-majanduslikke tulemusi, merepiirkonna tasandil esinevaid probleeme, mereökosüsteemide kaitset ja taastamist, mereprügi hulga vähendamist ning kliimamuutuste leevendamist ja nendega kohanemist. (44)EMKFi toetuse abil liikmesriikides saavutatud tulemusi tuleks hinnata näitajate põhjal. Liikmesriigid peaksid aru andma kehtestatud vahe-eesmärkide ja eesmärkide täitmisel tehtud edusammudest ning komisjon peaks koostama tulemuslikkuse analüüsi, võttes aluseks liikmesriikide koostatud iga-aastased tulemusaruanded; sel viisil saab varakult avastada võimalikke rakendamisprobleeme ja teha kindlaks parandusmeetmed. Selleks tuleks kehtestada seire- ja hindamisraamistik. (45)Euroopa Parlamendi, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjoni vahel 13. aprillil 2016. aastal sõlmitud institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppe punktide 22 ja 23 kohaselt peab EMKFi hindama konkreetsete seirenõuete alusel kogutud teabe põhjal, vältides samal ajal ülereguleerimist ja halduskoormust, eelkõige liikmesriikides. Asjakohasel juhul võib niisugune kord sisaldada ka mõõdetavaid näitajaid, mille alusel hinnata EMKFi mõju kohta kohapeal. (46)Komisjon peaks rakendama EMKFi ning selle meetmete ja tulemustega seotud teavitus- ja kommunikatsioonimeetmeid. EMKFile eraldatud rahalised vahendid peaksid ühtlasi aitama kaasa liidu poliitiliste prioriteetide tutvustamisele, niivõrd kui need on seotud EMKFi prioriteetidega. (47)Vastavalt määrusele (EL) nr [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju], Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 883/2013, nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2988/95, nõukogu määrusele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ja nõukogu määrusele (EL) 2017/1939 tuleb liidu finantshuve kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad õigusnormide rikkumiste, sh pettuste ärahoidmist, avastamist, korrigeerimist ja uurimist, kaotatud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud summade tagasinõudmist ja vajaduse korral halduskaristuste kehtestamist. Eelkõige võiks Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) korraldada uurimisi, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 883/2013 ning nõukogu määruse (Euratom, EÜ) nr 2185/96 sätetele ja neis määrustes sätestatud korras, et teha kindlaks, kas on esinenud pettust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust. Vastavalt nõukogu määrusele (EL) 2017/1939 võiks Euroopa Prokuratuur uurida pettusi ja muid õiguserikkumisi, mis mõjutavad liidu finantshuve, ja esitada nende kohta süüdistusi, nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2017/1371. Määruse (EL) nr [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju] kohaselt peab iga isik või üksus, kes saab liidu rahalisi vahendeid, tegema liidu finantshuvide kaitsel täielikult koostööd ja andma komisjonile, OLAFile, Euroopa Prokuratuurile ja Euroopa Kontrollikojale vajalikud õigused ja juurdepääsu ning tagama, et kolmandad isikud, kes on kaasatud liidu vahendite haldamisse, annaksid samaväärsed õigused. Liikmesriigid peaksid tagama, et EMKFi haldamisel ja rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve vastavalt määrusele (EL) nr [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju] ja määrusele (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted]. (48)Selleks et parandada liidu rahaliste vahendite kasutamise läbipaistvust ja nende finantsjuhtimise usaldusväärsust, eelkõige tugevdades avalikkuse kontrolli raha kasutamise üle, tuleks teatavad andmed EMKFist rahastatavate meetmete kohta avaldada liikmesriigi veebisaidil vastavalt määrusele (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted]. Kui liikmesriik avaldab teavet EMKFist rahastatavate meetmete kohta, tuleb täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/679 sätestatud isikuandmete kaitse eeskirju.

(49)Teatavate käesoleva määruse mitteolemuslike osade täiendamiseks või muutmiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte järgmise kohta: vastuvõetamatuse rakendumise künnise ja ajavahemiku pikkuse kindlaksmääramine seoses taotluste vastuvõetavuse kriteeriumidega; kaitsemeetmete rakendamise tingimuste kindlaksmääramine kalandustegevuse püsiva lõpetamisega seotud kuludega mitteseotud rahastamise vallas; äärepoolseimate piirkondade spetsiifilistest tingimustest tingitud lisakulude arvutamise kriteeriumide kindlaksmääramine; selliste liikmesriikidepoolse eeskirjade tõsise eiramise juhtude kindlaksmääramine, mis võivad põhjustada maksete peatamist; kohaldatavate finantskorrektsioonide taseme kindlaksmääramise kriteeriumide ja kindla määra või ekstrapoleeritud finantskorrektsioonide kohaldamise kriteeriumide kehtestamine; ühise seire- ja hindamissüsteemi sisu ja struktuuri kindlaksmääramine; samuti I lisa muutmine. Selleks et hõlbustada sujuvat üleminekut Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 508/2014 sätestatud kavalt käesoleva määrusega kehtestatud kavale, peaks komisjonil olema ka õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte üleminekutingimuste kehtestamise kohta. (50)Selleks et tagada käesoleva määruse ühetaolised rakendamistingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: rakenduskavade heakskiitmine ja muutmine, andmekogumise riiklike kavade heakskiitmine ja muutmine, maksete peatamine ja finantskorrektsioonide tegemine. (51)Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses järgmisega: andmekogumise riiklike töökavade esitamise menetlused, vorm ja ajakavad ning iga-aastaste tulemusaruannete esitamine, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I JAOTIS. ÜLDRAAMISTIK I PEATÜKK Üldsätted Artikkel 1 Reguleerimisese Käesoleva määrusega kehtestatakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF). Selles on sätestatud EMKFi prioriteedid, ajavahemiku 2021–2027 eelarve, liidupoolse rahastamise vormid ja sellise rahastamise konkreetsed eeskirjad, millega täiendatakse määruse (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] alusel EMKFi suhtes kohaldatavaid üldeeskirju. Artikkel 2 Geograafiline kohaldamisala Käesolevat määrust kohaldatakse liidu territooriumil elluviidavate toimingute suhtes, kui käesolevas määruses ei ole sätestatud teisiti. Artikkel 3 Mõisted 1.Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, kasutatakse käesolevas määruses mõisteid, millele on osutatud määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 4, määruse (EL) nr 1379/2013 artiklis 5, määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 4 ja määruse (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 2. 2.Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„segarahastamistoiming“ – liidu eelarvest toetatavad meetmed, sealhulgas määruse (EL) nr [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju] artikli 2 lõike 6 kohased segarahastamisvahendid, milles kombineeritakse tagastamatus vormis antav toetus ja/või liidu eelarvest toetatavad rahastamisvahendid ning arengut rahastavate või muude avalik-õiguslike finantseerimisasutuste rahastamisvahenditest ning erasektori finantseerimisasutuste või investorite rahastamisvahenditest antav tagastatavas vormis toetus; (2)„ühine teabejagamiskeskkond” (CISE) – selliste süsteemide keskkond, mis on loodud valdkondadevahelise ja piiriülese mereseirega tegelevate ametiasutuste vahelise teabevahetuse toetamiseks, et suurendada teadlikkust merel toimuvast tegevusest; (3)„rannikuvalve“ – riigi ametiasutused, kes täidavad rannikuvalveülesandeid, mis hõlmavad meresõiduohutust, meresõidu turvalisust, merendusega seotud tollitoiminguid, salakaubaveo ja smugeldamise ennetamist ja peatamist, merendusvaldkonna ühendatud õiguskaitset, merepiiri valvet, mereseiret, merekeskkonna kaitset, päästet, õnnetustele ja katastroofidele reageerimist, kalanduskontrolli ja muud nende ülesannetega seotud tegevust;

(4)„Euroopa merevaatlus- ja andmevõrk“ (EMODnet) – merendusandmeid ja metaandmeid koguv partnerlus, et teha need killustatud allikad kättesaadavamaks ja kasutatavamaks avaliku ja erasektori kasutajatele, pakkudes kindla kvaliteediga, koostalitlevaid ja ühtlustatud merendusandmeid; (5)„uurimuslik kalapüük“ – selliste varude püük, mida ei ole püütud või mida ei ole konkreetset liiki püügivahendiga või -tehnikaga püütud eelneva kümne aasta jooksul; (6)„kalur“ – asjaomase liikmesriigi tunnustatud füüsiline isik, kes tegeleb töönduspüügiga; (7)„kalapüük sisevetel“ – laevade või muude, sealhulgas jääpüügiks mõeldud seadmetega püügitegevus sisevetel töönduslikul eesmärgil; (8)„rahvusvaheline ookeanide majandamine“ – liidu algatus, mille eesmärk on parandada rahvusvahelisi ja piirkondlikke protsesse, kokkuleppeid, kordi, eeskirju ja institutsioone hõlmavat üldist raamistiku, kasutades selleks sidusat sektoritevahelist ja eeskirjadepõhist lähenemisviisi, et tagada ookeanide hea seisukord, ohutus, turvalisus, puhtus ja säästev majandamine; (9)„merenduspoliitika“ – liidu poliitika, mille eesmärk on edendada integreeritud ja ühtset otsuste vastuvõtmist, et maksimeerida liidu, eelkõige rannikualade, saarte ja äärepoolseimate piirkondade, samuti säästva sinise majanduse valdkondade kestlikku arengut, majanduskasvu ning sotsiaalset ühtekuuluvust sidusa merepoliitika ja asjakohase rahvusvahelise koostöö abil; (10)„meresõidu turvalisus ja mereseire“ – tegevus, mille eesmärk on terviklikult mõista, vajaduse korral ennetada ja hallata kõiki merendusvaldkonna sündmusi ja meetmeid , mis võiksid mõjutada meresõidu ohutust ja turvalisust, õiguskaitset, kaitset, piirikontrolli, merekeskkonna kaitset, kalanduskontrolli ning liidu kaubandus- ja majandushuve; (11)„mereruumi planeerimine“ – protsess, milles asjakohased liikmesriigi ametiasutused analüüsivad ja korraldavad inimtegevust merepiirkondades, et saavutada ökoloogilised, majanduslikud ja sotsiaalsed eesmärgid; (12)„tulusad vesiviljelusinvesteeringud“ – investeeringud vesiviljelussektori tootmisrajatiste ehitamisse, laiendamisse ja moderniseerimisse või varustusse; (13)„merebasseinistrateegia“ – integreeritud raamistik liikmesriikide ja vajaduse korral kolmandate riikide merebasseini või ühe või enama allbasseini ühiste mere- ja merendusprobleemide lahendamiseks ning koostöö ja koordineerimise edendamiseks, et saavutada majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus. Strateegia töötab välja komisjon vajaduse korral koostöös asjaomaste riikide, nende piirkondade ja muude sidusrühmadega; (14)„väikesemahuline rannapüük“ – kalapüük kalalaevadega, mille üldpikkus on alla 12 meetri ja mis ei kasuta veetavaid püügivahendeid, mis on loetletud nõukogu määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 2 lõikes 1; (15)„säästev sinine majandus“ – kogu ookeanide, merede, kallaste ja siseveeteedega seotud valdkondlik ja valdkondadeülene majandustegevus ühtsel turul, mis hõlmab liidu äärepoolseimaid piirkondi ja sisemaariike, sealhulgas uusi sektoreid ning turuväliseid kaupu ja teenuseid ning mis on kooskõlas liidu keskkonnaõigusaktidega. Artikkel 4 Prioriteedid EMKFiga aidatakse kaasa ÜKP ja merenduspoliitika elluviimisele. Sellega täidetakse järgmisi prioriteete: (1)säästva kalapüügi ja mere bioloogiliste ressursside kaitsmise edendamine; (2)liidu toiduga kindlustatuse parandamine konkurentsivõimelise ja säästva vesiviljeluse ja turgude kaudu; (3)säästva sinise majanduse kasvu võimaldamine ja jõukate rannikukogukondade soodustamine; (4)rahvusvahelise ookeanide majandamise tugevdamine ning ohutute, turvaliste, puhaste ja säästvalt majandatud merede ja ookeanide tagamine.

EMKFist antava toetusega aidatakse saavutada liidu keskkonna- ning kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise eesmärke. EMKFist antavat panust seiratakse vastavalt IV lisas sätestatud metoodikale. II PEATÜKK Finantsraamistik Artikkel 5 Eelarve 1.EMKFi rakendamise rahastamispakett aastatel 2021–2027 on 6 140 000 000 eurot jooksevhindades. 2.II jaotise kohaselt EMKFile eraldatava rahastamispaketi osa rakendatakse eelarve jagatud täitmise alusel vastavalt määrusele (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] ja määruse (EL) nr [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju] artiklile 63. 3.III jaotise kohaselt EMKFile eraldatava rahastamispaketi osa rakendatakse kas otse komisjoni poolt vastavalt määruse (EL) nr [määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju] artikli 62 lõikele 1 või eelarve kaudse täitmise alusel vastavalt kõnealuse määruse artikli 62 lõike 1 punktile c. Artikkel 6 Eelarve jagatud täitmise alla kuuluvad eelarvevahendid 1.II jaotises sätestatud rahastamispaketi osa, mida rakendatakse eelarve jagatud täitmise alusel, on 5 311 000 000 eurot jooksevhindades kooskõlas V lisas sätestatud iga-aastase jaotusega. 2.Äärepoolseimates piirkondades toimuvale tegevusele eraldab iga asjaomane liikmesriik talle eraldatud V lisas sätestatud liidu rahalisest toetusest vähemalt: (a)102 000 000 eurot Assooridele ja Madeirale; (b)82 000 000 eurot Kanaari saartele; (c)131 000 000 eurot Guadeloupe’ile, Prantsuse Guajaanale, Martinique’ile, Mayotte’ile, Réunionile ja Saint-Martinile. 3.Artiklis 21 osutatud hüvitis ei ületa 50 % ühestki lõike 2 punktides a, b ja c osutatud eraldisest. 4.Vähemalt 15 % liikmesriigi kohta eraldatud liidu rahalisest toetusest eraldatakse artiklites 19 ja 20 osutatud toetusvaldkondadele. Liidu vetele juurdepääsuta liikmesriigid võivad taotleda seoses nende kontrolli- ja andmekogumisülesannetega väiksemat protsendimäära. 5.EMKFist liikmesriigi kohta eraldatud liidu rahaline toetus artikli 17 lõikes 2 ja artiklis 18 osutatud toetusvaldkondadele ei tohi olla suurem järgmisest kahest ülemmäärast: (a)6 000 000 eurot või (b)10 % liikmesriigile eraldatud liidu rahalisest toetusest.

6.Määruse (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] artiklite 30–32 kohaselt võib EMKFist liikmesriigi algatusel toetada kõnealuse fondi tõhusa haldamise ja kasutamise tehnilist abi. Artikkel 7 Finantsjaotus eelarve jagatud täitmisel Artikli 6 lõikes 1 osutatud liikmesriikide kulukohustusteks kasutatavad vahendid ajavahemikul 2021–2027 on esitatud V lisas olevas tabelis. Artikkel 8 Eelarve otsese ja kaudse täitmise alla kuuluvad eelarvevahendid 1.III jaotises sätestatud rahastamispaketi osa, mida rakendatakse eelarve otsese ja kaudse täitmise alusel, on 829 000 000 eurot jooksevhindades. 2.Lõikes 1 nimetatud summat võib kasutada EMKFi rakendamiseks antava tehnilise ja haldusabi jaoks, näiteks ettevalmistus-, järelevalve-, kontrolli-, auditeerimis- ja hindamistoiminguteks, sealhulgas ettevõtte infotehnoloogiasüsteemide jaoks. Eelkõige võib EMKFist toetada komisjoni algatusel järgmisi meetmeid, võttes arvesse artikli 5 lõikes 1 osutatud EMKFi rahastamispaketi 1,7 % suurust piirmäära: (a)määruse (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 29 osutatud tehniline abi käesoleva määruse rakendamiseks; (b)säästva kalapüügi partnerluskokkulepete koostamine, kontrollimine ja hindamine ning liidu osalemine piirkondlikes kalandusorganisatsioonides; (c)kohalike tegevusrühmade Euroopa võrgustiku loomine. 3.EMKFist toetatakse käesoleva määruse rakendamisega seotud teabe- ja teavitustegevuse kulusid. III PEATÜKK Programmitöö Artikkel 9 Eelarve jagatud täitmise alla kuuluva toetusega seotud programmitöö 1.Määruse (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] artikli 16 kohaselt koostab iga liikmesriik artiklis 4 osutatud prioriteetide rakendamiseks ühe programmi. 2.II jaotise kohaselt antav toetus korraldatakse vastavalt II lisas sätestatud toetusvaldkondadele.

3.Lisaks määruse (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 17 nimetatud osadele peab programm sisaldama järgmist: (a)olukorra analüüs, tuues välja tugevad ja nõrgad küljed, võimalused ja ohud, ning programmiga hõlmatud geograafilisel alal, sealhulgas vajaduse korral merebasseinides käsitlemist vajavate vajaduste kindlaksmääramine; (b)artiklis 15 osutatud väikesemahulise rannapüügi tegevuskava; (c)vajaduse korral artiklis 4 osutatud äärepoolseimate piirkondade tegevuskavad. 4.Asjaomased liikmesriigid koostavad oma programmi raames iga artikli 6 lõikes 2 osutatud äärepoolseima piirkonna kohta tegevuskava, milles on sätestatud järgmine: (a)kalavarude säästva kasutamise ja säästva sinise majanduse harude arendamise strateegia; (b)peamiste kavandatud meetmete ja neile vastavate finantsvahendite kirjeldus, sh: i) II jaotise kohane kalandus- ja vesiviljelussektori struktuuriabi; ii) artiklis 21 osutatud lisakulude hüvitamine; iii) muud säästva sinise majanduse investeeringud, mis on vajalikud rannikualade jätkusuutliku arengu saavutamiseks. 5.Komisjon koostab iga merebasseini kohta analüüsi, milles märgitakse ära selle ühised tugevused ja nõrkused määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 2 osutatud ÜKP eesmärkide saavutamise seisukohast. Vajaduse korral võetakse selliste analüüside puhul arvesse olemasolevaid merebasseinide ja makropiirkondlikke strateegiaid. 6.Komisjon hindab programmi vastavalt määruse (EL) nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted] artiklile 18. Komisjon võtab oma hinnangus arvesse eelkõige järgmist: (a)programmi poolt artiklis 4 osutatud prioriteetidesse antava panuse maksimeerimine; (b)tasakaal laevastike püügivõimsuse ja neile määratud püügivõimaluste vahel, mille kohta liikmesriigid annavad iga-aastaselt aru vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 22 lõikele 2; (c)vajaduse korral määruse (EL) nr 1380/2013 artiklite 9 ja 10 kohaselt vastu võetud mitmeaastased majandamiskavad, nõukogu määruse (EÜ) nr 1967/2006 artikli 19 kohaselt vastu võetud majandamiskavad ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide soovitused, kui need on liidu suhtes kohaldatavad; (d)määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 15 osutatud lossimiskohustuse rakendamine; (e)värskeimad tõendid säästva sinise majanduse, eelkõige kalandus- ja vesiviljelussektori sotsiaal-majanduslike tulemuste kohta; (f)vajaduse korral lõikes 5 osutatud analüüsid; (g)kava panus mereökosüsteemide kaitsesse ja taastamisse, sellal kui Natura 2000 aladega seotud toetus on kooskõlas direktiivi 92/43/EMÜ artikli 8 lõike 4 kohaselt kehtestatud prioriteetsete tegevusraamistikega; (h)programmi panus mereprügi vähendamisse vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile xx [millega kehtestatakse Euroopa strateegia plasti kohta ringmajanduses];

(i)programmi panus kliimamuutuste leevendamisse ja nendega kohanemisse. 7.Kui määruse (EL) nr [määrus, millega ke