(3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

(4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

(5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

(6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning tehes kriisist põhjalikud järeldused.

(7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja elutähtsa varustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamised elemendid.

(8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke, et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Poolat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata probleemidest kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

(9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb oht, et piirkondlikud erinevused Poolas suurenevad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

(10)Poola esitas 29. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(11)Poola suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

(12)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Poolal tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 4,2 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Komisjoni üldhinnang kinnitab, et 2019. aastal ja 2018.–2019. aasta koguarvestuses kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. Võttes arvesse üldise vabastusklausli aktiveerimist, ei ole edasised sammud märkimisväärse kõrvalekalde menetluse raames Poola puhul siiski õigustatud.

(13)Valitsuse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 0,7 %-lt SKPst 2019. aastal 8,4 %-le SKPst 2020. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 46,0 %ni, peaks suurenema 2020. aastal 55,2 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

(14)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Poola võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt on nende eelarvemeetmete maht 3,2 % SKPst ja need hõlmavad toetusi füüsilisest isikust ettevõtjatele ja mittestandardsete töölepingute alusel töötavatele isikutele, ettevõtete vabastamist sotsiaalkindlustusmaksetest (need maksab riik) ning palgatoetusi teatavate ettevõtete jaoks. Lisaks on Poola teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust, nt laenugarantiid ettevõtetele. Lähenemisprogrammis esitatud meetmete mõju eelarvele erineb peamiselt ettevõtetele antud laenude käsitlemise tõttu. Kooskõlas ametiasutuste teadetega põhineb komisjoni prognoos eeldusel, et laenud mahus ligikaudu 2¾ protsendipunkti SKPst, arvestatakse ümber toetusteks ja kajastatakse seega 2020. aastal kuludena. Üldiselt on Poola võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

(15)Kui poliitikat ei muudeta, on Poola valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal -9,5 % SKPst ja 2021. aastal -3,8 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 %.

(16)Kuna Poola kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

(17)COVID-19 puhang on toonud Poolas kaasa uue sotsiaalse ja majandusliku olukorra. Esimest korda peaaegu kolme aastakümne jooksul prognoositakse 2020. aastaks majanduslangust. Valitsuse esitatud andmete kohaselt oli pandeemia mõju elanikkonna tervisele suhteliselt väike, muu hulgas tänu selliste enneolematute meetmete varasele vastuvõtmisele nagu range karantiin ja suhtlemisdistantsi hoidmine. Seni on täheldatud kõige rängemaid tagajärgi teenustesektoris (sh transport, jae- ja hulgikaubandus ning vaba aja veetmine) ning töötlevas tööstuses tarneahelate katkestuste tõttu. Kehtestatud piirangute majandusliku mõju leevendamiseks on valitsus käivitanud meetmepaketi, mille maht on ligikaudu 9 % Poola SKPst (puudujääki suurendavad meetmed ja likviidsusmeetmed kokku) ja mis hõlmab ka liidupoolset rahastamist. Seda toetavad ka Poola keskpanga likviidsusmeetmed. Valitsuse toetus keskendub majanduse stabiliseerimisele lühiajalises perspektiivis, toetades töötajate sissetulekuid, pakkudes rahastust ettevõtetele, kes seisavad silmitsi tulude vähenemisega, suurendades tervishoiusektori vastupanu- ja reageerimisvõimet ning tugevdades finantssüsteemi. See hõlmab ka investeerimisprogrammi majanduse taastumise toetamiseks keskpikas perspektiivis. Üldsuse nõudlus poliitikameetmete (sh sotsiaalkindlustusmaksetest vabastamine, oma tegevuse peatanud ettevõtete töötajatele toetuste maksmine ja mikroettevõtetele laenuvõimaluste tagamine) järele on suur. Prognooside kohaselt väheneb SKP COVID-19 pandeemia tõttu 2020. aastal 4,3 % ja seejärel taastub 2021. aastal 4,1 %.

(18)COVID-19 pandeemia tõttu oli vaja võtta tervishoiusüsteemis enneolematuid meetmeid. Tehti suuri kulutusi, näiteks osteti tervishoiuseadmeid ja -varustust, suurendati haiglate ja laborite suutlikkust, sh värvata juurde töötajaid. Täiendavaid vahendeid tuleb eraldada ka muude edasilükatud või ümbersuunatud tervishoiuteenuste ja investeeringute hüvitamiseks. Enne COVID-19 puhangut olid avaliku sektori kulutused tervishoiusüsteemile 4,8 % SKPst, mis oli alla ELi keskmise (7 % SKPst) 2018. aastal. See koos vahendite ebaoptimaalse jaotamisega takistab tervishoiusüsteemi toimimist ja sellele juurdepääsu. 2018. aastal oli nende Poola elanike osakaal, kellel oli oma hinnangul rahuldamata vajadus arstiabi järele, 4,2 %, mis on oluliselt suurem kui liidu keskmine (2 %). Praktiseerivate arstide ja õdede arv võrreldes elanikkonnaga on endiselt üks väiksemaid liidus ning tervishoiutöötajate jaotumine on riigi lõikes ebaühtlane. Rahvatervis, e-tervis ja esmatasandi arstiabi, mis on esmatähtsad, et parandada ennetust ja juurdepääsu ning muuta süsteem tulevastele väljakutsetele vastupanuvõimeliseks, on endiselt vähearenenud. Pandeemia on mõjutanud pikaajalise hoolduse asutusi, kus paljud hoolealused kuuluvad kõrge riskiga elanikkonnarühma.

(19)COVID-19 pandeemia mõjutab märkimisväärselt tööturgu, pöörates ümber viimaste aastate töötuse vähenemise suundumuse. Töötuse määr peaks suurenema 3,3 %-lt 2019. aastal ligikaudu 7,5 %-le 2020. aastal ja pisut vähenema 5,3 %-le 2021. aastal. See lühiajaline mõju võib keskpikas perspektiivis muutuda struktuursemaks, eriti haavatavate elanikkonnarühmade puhul. Ajutine lühendatud tööaja kord, mis pakub ettevõtetele piisavaid stiimuleid selle kasutamiseks, võiks olla tõhus vahend töökohtade säilitamiseks. Hoolimata COVID-19 kriisile eelnenud soodsatest suundumustest, on mõne elanikkonnarühma, eelkõige naiste, madala kvalifikatsiooniga töötajate, eakate ja puudega inimeste ning nende hooldajate osalemine tööturul jäänud tagasihoidlikuks. Sisseränne ELi mittekuuluvatest riikidest on aidanud leevendada tööjõupuudust, kuid võõrtöötajate jätkuvat sissevoolu võib olla piirikontrollipiirangute tõttu raske tagada. Paindliku töökorralduse, sealhulgas kaugtöö ja paindliku tööajaga töötamise edendamine, eelkõige alalist laadi tööhõive raames, võib seega tõhustada kriisile reageerimist ja aidata madalama aktiivsuse määraga elanikkonnarühmadel leida alaline töö. See parandaks ka tööturu vastupanuvõimet tulevaste majandussurutiste ajal.

(20)COVID-19 pandeemia sotsiaalse mõju leevendamiseks, sotsiaalse ühtekuuluvuse säilitamiseks ja majanduse taastumise toetamiseks on vaja olulisi turvavõrke. Viimastel aastatel on Poola käivitanud ulatusliku sotsiaalsiirete programmi, mis hõlmab üldist lapsetoetust ja pensionäridele igal aastal makstavat ühekordset lisatoetust ning mille maht on peaaegu 2,5 % SKPst aastas. Need meetmed ei sõltu majanduslikust olukorrast ja neid on võimalik paremini suunata. Samal ajal on sotsiaaltoetuste katvus väikese sissetulekuga inimeste puhul väike. Leibkondade eelarve uuringu kohaselt suurenes äärmine vaesus 2019. aastal kõige rohkem nende inimeste või perekondade puhul, kes elasid toetustest (v.a pensionid ja invaliidsuspensionid), mis annab märku sotsiaalkindlustussüsteemi puudustest. Pealegi ei võimalda kõik töölepingud juurdepääsu sotsiaalkaitsele, nagu piisavad töötushüvitised, rasedus- ja sünnitushüvitised, haigus- ja invaliidsushüvitised. See muudab mõned töötajad, keda mõjutavad erakorralised meetmed, haavatavamaks ja seab nad vaesuse ohtu. Lisaks on miinimumsissetulekutoetuste tase alla liidu keskmise.

(21)Kõigi haridustasemete tavapärase õppetöö järsk katkestamine on tekitanud haridussüsteemile probleeme kaugõppe pakkumisel. Ebavõrdsuse suurenemise ärahoidmiseks on oluline tagada, et kõigil õppijatel, eelkõige ebasoodsa sotsiaal-majandusliku taustaga õppijatel oleks juurdepääs kaugõppele. Siiski ei olnud 2018. aastal internetiühendusega arvutit leibkondadel, kus on kokku peaaegu 330 000 õpilast. Suurel osal õpetajatest puuduvad digiõppe oskused. Samal ajal on paljudel vanematel raskusi digi- ja koduõppe toetamisega. Meetmete jätkamine koolide ja õpetajate varustamiseks digitaristu ja e-õppematerjalidega lahendaks mõned neist probleemidest ja tagaks kvaliteedi. COVID-19 kriis on toonud esile üldise struktuurse probleemi seoses digioskuste puuduliku omandamisega, kuna peaaegu pooltel täiskasvanutel puuduvad algtasemel digioskused ja täiskasvanute üldine osalemine õppes on oluliselt tagasihoidlikum kui liidus keskmiselt. Hiljutised kutsehariduse reformid ei ole piisavalt motiveerinud tööandjaid selles osalema ning töökohal toimuvat koolitust on endiselt liiga vähe. Tekkiv õpetajate nappus osutab vajadusele suurendada õpetaja elukutse atraktiivsust.

(22)COVID-19 puhang on tõsiselt mõjutanud ettevõtjate, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) ja mikroettevõtjate töötingimusi. Kaugtöö korraldamine on väljakutse ning ainult kümnendik Poola ettevõtetest on piisavalt digitaliseeritud, et oleks võimalik kiirelt kohaneda uute tingimustega. Üks peamisi takistusi VKEde digitaliseerimisel on omanike, juhtide ja töötajate vähene digikirjaoskus. Digitehnoloogia kasutamine avalikus halduses on esmatähtis, et tagada riiklike teenuste osutamine ning suunata kriisi jälgimiseks ja ohjeldamiseks vajalikke meetmeid. Lisaks vähendavad tõhusad digitaalsed avalikud teenused tarbetut regulatiivset ja halduskoormust, mis võib olla majanduse taastumise etapis otsustava tähtsusega.

(23)Kriisi mõju leevendamiseks annab Poola valitsus mõjutatud ettevõtetele garantiide, laenude ja tingimuslike toetuste kaudu märkimisväärset likviidsustoetust, keskendudes VKEdele ja mikroettevõtjatele. Poola keskpank toetab valitsuse meetmeid, sealhulgas järelturul riigivõlakirjade ostmise kava ja märkimisväärsete intressimäärakärbete kaudu. Nende meetmete tulemuslik ja kiire rakendamine ning nende tulemuslik ülekandmine vahendajate poolt on esmatähtis, et aidata ettevõtlussektoril tegevust jätkata ja soodustada majanduse taastumist. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet ning jälgida finantssüsteemi stabiilsust. Mõjutatud ettevõtete rahavoogusid aitab parandada ka maksude ja sotsiaalmaksete tasumise edasilükkamine ning riigiasutuste lepinguliste maksete kiirendamine.