[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 19.3.2008

KOM(2008) 153 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

EDUARUANNE EUROOPA ÜHTSE ELEKTROONILISE SIDE TURU KOHTA AASTAL 2007 (13. ARUANNE)

{SEK(2008) 356}

1. Sissejuhatus

Käesolevas teatises käsitletakse elektroonilise side sektori arengut 2007. aastal[1].

ELi õigusliku raamistiku eesmärk on tuua kasu kasutajatele ja tarbijatele, tagades, et konkurents ja Euroopa turgude üha suurenev integreerimine ergutaksid investeerimist uuenduslikesse, atraktiivsetesse ja taskukohastesse teenustesse. Selle põhieesmärk on kaotada järk-järgult eelnev majanduslik reguleerimine, tingimusel et konkurents on piisavalt arenenud.

See lähenemisviis on olnud tulemuslik. Tõhusam ühtne turg, tugevam konkurents ja regulatiivse koormuse vähendamine pakuvad edasise kasu saamiseks siiski täiendavaid võimalusi.

Komisjon on sel eesmärgil esitanud läbivaadatud soovituse asjaomaste turgude kohta[2] ja ettepanekud[3] nende direktiivide muutmiseks, mis moodustavad ELi õigusliku raamistiku. Nende eesmärk on eelkõige tugevdada siseturgu ühtsemate siseriiklike õigusaktide abil; tugevdada tarbijakaitset ja kasutajate õigusi; tõhustada spektrihaldust ja rakendamist.

2. Turu areng

Telekommunikatsioonisektor on info- ja sidetehnoloogia suurim sektor, moodustades 44 % selle koguväärtusest[4]. Kõnealuse sektori kasv oli 2007. aastal 1,9 %[5] ning see on jätkuvalt Euroopa majanduse võtmetegur, moodustades tööviljakuse kasvust ligikaudu 12 %[6]. Hinnangulised tulud on kasvanud 2006. aasta 289 miljardilt eurolt 293 miljardi euroni4. Tavatelefoniteenustelt saadavad tulud vähenevad endiselt, samas kui mobiilsideteenuste osa kasvab ja lairiba püsiühendustega seotud teenused näitavad jõulist kasvutendentsi.

2007. aastal said tarbijad kasu mobiilkõneteenuste odavnemisest. Seda täiendas omakorda pakkumiste kasv mobiilsete lairibateenuste ja kiudoptikat kasutavate kiirete tavatelefoniteenuste vallas. Enamikul ELi turgudest mahud suurenevad ja hinnad langevad, mis näitab, et Euroopa keskmine elektrooniliste sideteenuste tarbija oli 2007. aastal paremas olukorras kui aasta varem.

Komisjon jälgib valvsalt valdkondi, kus ei ole suudetud hindu alandada ja paremaid pakkumisi teha. 2007. aastal vastuvõetud rändlusteenuse määrusega[7] käsitleti ELi häälkõnede rändlusteenuse kõrgete hindade küsimust. Tööstusharu pessimistlikud prognoosid ei täitunud. Komisjon jälgib jätkuvalt lühisõnumi- ja andmeteenuste rändlusega seotud hindade arengut ning esitab 2008. aastal nõukogule ja parlamendile sellekohase aruande.

Investeeringud

2007. aastal olid kõnealuse sektori koguinvesteeringud kapitalitulu tähenduses hinnanguliselt üle 50 miljardi euro, mis tähendab investeeringute kasvu võrreldes 2006. aastaga ja seda juba viiendat aastat järjest.

Tavatelefoniteenust pakkuvad turgu valitsevad operaatorid investeerisid 2007. aastal ligikaudu 13,5 % oma tuludest ehk sama palju kui 2006. aastal. Alternatiivsete operaatorite puhul oli see näitaja kõrgem: näiteks Prantsusmaal ja Itaalias investeerisid alternatiivsed operaatorid ligikaudu 30 % oma tuludest. Uute turule tulijate investeeringud moodustasid hinnanguliselt 25 % investeeringute kogumäärast.

Majanduslik väljavaade

Pärast paariaastast mahajäämist on elektroonilise side sektor alates 2005. aastast jõudnud üldisele turuolukorrale järele. Paljud finantsanalüütikud nimetavad sektorit „ülesaavutajaks”, kuna tavatelefoni- ja lairibateenustega seotud rahakäive on jätkuvalt suur, võlad on viimastel aastatel vähenenud ja dividendimäärad on kõrged.

[pic]

Mobiilside

Mobiilivõrkude tulud, mis kasvasid 2006. aasta 133 miljardilt eurolt hinnangulise 137 miljardi euroni, suurenesid 3,8 % võrreldes eelneva aasta 4,1 %-ga4.

Mobiilside levik laienes arvestuslikult 111,8 %-ni elanikkonnast, võrreldes eelneva aasta 103,2 %-ga.

[pic]

Tulude kasv peegeldab suurenenud konkurentsi ja jaehindade langust, millega kaasneb paljudes riikides turu küllastumine ja kõne lõpetamise tasude vähenemine. Vähese kasutuse hinnad[8] langesid ligikaudu 10 %, samas kui keskmise ja suure kasutuse hinnad vähenesid peaaegu 14 %.

Juhtivate operaatorite, peamiste konkurentide ja uute turule tulijate suhtelised turuosad eri liikmesriikides ei ole alates 2004. aastast märkimisväärselt muutunud.

[pic]

Mobiilandmeside teenused

Lühisõnumiteenused on jätkuvalt oluline tuluallikas, moodustades 2007. aasta kogutuludest ligikaudu 14 %, samas kui teised andmesideteenused kasvasid samuti oluliselt, moodustades ligikaudu 7 % tuludest võrreldes 5 %-ga 2006. aastal.

2007. aastal käivitus kolmanda põlvkonna mobiilside (3G). Kaubanduslikel alustel osutab praegu 3G teenuseid 86 operaatorit kõikides liikmesriikides, samas kui eelmisel aastal oli neid 70. 3G teenuste levik suurenes 11 %-lt 2006. aasta lõpus hinnangulise 20 %-ni 2007. aasta lõpus[9]. Mobiilse lairibateenuse andmekaardid on muutumas oluliseks tuluallikaks (eriti Austrias).

Mobiilikõnede lõpetamise tasud

Õigusaktidega püütakse jätkuvalt alandada mobiilikõnede lõpetamise tasusid, kuigi ühtse turu seisukohalt on takistuseks järjepidevuse puudumine. Keskmine tasu langes sel aastal esmakordselt 10 sendilt 9,67 sendile, mis tähendab 12 % langust võrreldes 2006. aasta oktoobriga. Mobiilikõnede lõpetamise tasud on liikmesriigiti siiski väga erinevad, ulatudes 1,93 sendilt Küprosel 22,37 sendini Eestis, ning keskmine näitaja on keskmisest tavatelefonikõne lõpetamise tasust 8,7 korda kõrgem.

[pic]

Mobiilinumbrite liikuvus

Teisaldatud mobiilinumbrite arv kasvas viimase aastaga 7,1 miljoni võrra. 2007. aasta oktoobri seisuga oli oma numbri teisaldanud 46 miljonit (8,31 %) abonenti. Ainuüksi Itaalias teisaldas oma numbri 14 miljonit abonenti. See moodustab 15,96 % kõikidest mobiilinumbritest. Suurim teisaldatud numbrite arv on Soomes (68,18 %), kellele järgnevad Taani (42,06 %) ja Hispaania (27,3 %). Üldiselt on tulemused siiski väga kõikuvad, kuna paljudes liikmesriikides ei ole numbrite liikuvus levinud, ja võimalikku mõju konkurentsile ei ole täielikul määral ära kasutatud. Seepärast on komisjon teinud ettepaneku vähendada aega, mille jooksul on operaatoritel lubatud number teisaldada, ühele tööpäevale.

[pic]

Rändlusteenus

Rändlusteenuse määrus jõustus 30. juunil 2007 ja seda on rakendatud kõikides liikmesriikides ilma suuremate probleemideta. Tarbijad säästavad nüüd rändluskõnede puhul olulisel määral ehk ligikaudu 60 %. Komisjon uurib praegu määruse toimivust ja eelkõige seda, kas määruse kehtivusaega tuleks pikendada 2010. aasta juunist edasi ning kas on vaja reguleerida lühisõnumite ja andmete allalaadimisega seotud rändluse hindasid.

Tavatelefon

Tavatelefoniteenustelt saadavad tulud on jätkuvalt vähenenud umbes 5 %,4 mis on sama kui aastal 2006. Hinnangulised tulud on 79 miljardit eurot4. Liikluse mahu vähenemine on tingitud asjaolust, et üha enam kasutatakse IP- ja mobiilsideteenuseid.

Tavatelefoniteenuste turgu valitsevate operaatorite turuosa (jaemüügitulu ja liikluse mahu alusel) on peaaegu stabiliseerunud, välja arvatud rahvusvaheliste kõnede puhul, mille osakaal väheneb endiselt. Mõnes riigis on turgu valitsevad operaatorid oma positsiooni siiski tugevdanud ja turg on väga kontsentreeritud. Vaatamata sellele on uute turule tulijate pakutavate otseliinide arv suurenenud ja tavatelefoninumbrite liikuvus on endiselt oluline konkurentsielement.

[pic]

Kompleksteenused

Koos platvormide lähenemisega on jätkuvaks suunaks kompleksteenused, mille puhul operaatorid pakuvad kindla hinna eest tavatelefoni-, lairiba-, tele- ja mobiilsideteenust. On siiski oluline, et alternatiivsetel operaatoritel oleks juurdepääs vajalikele hulgimüügisisenditele, et nad saaksid pakkuda konkureerivaid teenuseid ja et ei piirataks põhjendamatult kasutajate vabadust vahetada operaatoreid. ELi uuring[10] näitas, et 29 % majapidamistest on tellinud vähemalt ühe kompleksteenuse, mis tähendab, et see näitaja on suurenenud võrreldes eelneva aasta 18 %-ga.

IP-kõneteenused

Kuigi IP-kõneteenuste kasutamine on mitmes liikmesriigis kasvanud, moodustades näiteks kogu tavavõrgu liiklusest Prantsusmaal 14 %, Austrias 6,3 % ja Sloveenias 5,6 %, võivad riikide reguleerivate asutuste lahknevad lähenemisviisid kahjustada selle tehnoloogia potentsiaali. Lahknemine on ilmne selliste küsimuste puhul nagu IP-kõne käsitamine tavapärase kõneteenusena, numbrite määramine, numbrite liikuvus, vastastikune sidumine, teenuse kvaliteet ja helistaja asukohta käsitleva teabe edastamine päästeametitele. Euroopa reguleerivate asutuste töörühm (ERG) esitas hiljuti mitme kõnealuse küsimuse kohta ühise seisukoha[11], mis näitab liikumist veidi järjekindlama lähenemisviisi poole.

Lairibateenus

Püsiandmeside-, peamiselt lairibateenustelt saadavate tulude kasv on jätkuvalt tugev. Kõnealuse sektori kogutulu oli hinnanguliselt 62 miljardit eurot võrreldes 58,5 miljardi euroga 2006. aastal4.

1. jaanuaril 2008 oli lairiba püsiühenduse juurdepääsuliinide arv üle 99 miljoni, samas kui 2007. aasta jaanuaris oli see arv 80 miljonit.

ELi keskmine kasutajate arv kasvas 16,3 %-lt 2007. aasta jaanuaris 20,0 %-ni 2008. aasta jaanuaris.

[pic]

Lõhe suurima ja väikseima kasutajate arvuga liikmesriikide vahel suurenes 27,4 %-lt 2007. jaanuaris 28,0 %-ni 2008. aasta jaanuaris.

Ka lairiba kättesaadavus on linna- ja maapiirkondades väga erinev. Näiteks digitaalse abonendiliini (DSL) katvus on maapiirkondades 71,3 % võrreldes 89,3 %-ga riigis tervikuna (94 % linnades). Kaabelside puhul on erinevus isegi suurem, kuna katvus maapiirkondades on ainult 7,4 % võrreldes 35,6 %-ga riigis tervikuna. DSLi ja kaabelside katvuse erinevus maa- ja linnapiirkondades on eriti suur Slovakkias, Itaalias, Lätis ja Saksamaal[12].

Komisjoni ettepanekud reformi kohta aitavad osutatud erinevusega tegeleda, lihtsustades selliste spektriosade kasutamist, mis muutuvad kättesaadavaks pärast digitaalringhäälingule üleminekut, et suurendada maapiirkondades juurdepääsu lairibale traadita lahenduste abil.

Rahvusvaheline võrdlus

2007. aasta juulis oli maailma suurim lairiba kasutustihedus Taanis ja Madalmaades ning paljud teised ELi liikmesriigid olid rahvusvahelises võrdluses samuti juhtivate riikide seas. Kuigi 2007. aastal suurenes kasutustihedus nii USAs kui ka Lõuna-Koreas, on kaheksas ELi riigis lairiba kasutustihedus suurem kui USAs.

[pic]

ELi puhul on kasv olnud suurim Soomes, Saksamaal, Rootsis, Iirimaal ja Küprosel. Kui Soome ja Rootsi puhul oli see näitaja juba varem kõrge, tähendas see ülejäänud kolme riigi jaoks arengulist edasiminekut.

[pic]

Lairibavõrgu platvormid

DSL on siiani levinuim lairibajuurdepääsu tehnoloogia ELis, moodustades ligikaudu 80 % kõikidest liinidest. DSLi suhteline positsioon teiste tehnoloogiatega võrreldes siiski muutus ning 2007. aastal oli kasvuprotsent 22,4 ja 2006. aastal 34,5. Samal ajal on alternatiivsed tehnoloogiad – peamiselt kaabelühendused, kuid ka kiudoptilised ühendused (FTTH), traadita juurdepääs (WLL) ja mobiilside – hakanud pakkuma võimalikku märkimisväärset platvormidevahelist konkurentsi.

Kaabel-lairibateenuste kasv oli 2007. aasta jaanuari seisuga 21,7 % ning eriti tugev Saksamaal, Poolas, Ühendkuningriigis, Hispaanias, Ungaris ja Belgias. Suurima kiudoptiliste ühenduste arvuga liikmesriikides – Rootsis, Leedus ja Eestis – on FTTH suurendanud oma turuosa võrreldes 2006. aasta lõpuga; WLL on oluline juurdepääsulahendus Tšehhi Vabariigis, Iirimaal ja Slovakkias, eelkõige on 2007. aastal toimunud märkimisväärne kasv viimati nimetatud riigis.

Konkurents

Kuigi turgu valitsevate operaatorite lairibateenuste turuosa tundub vähenevat (keskmiselt 46,8 %-lt 2007. aasta jaanuaris 46,3 %-le 2008. aasta jaanuaris), põhineb suur osa konkurentsist endiselt turgu valitsevate operaatorite liinide edasimüümisel. Näiteks Ühendkuningriigis on turgu valitsevate operaatorite turuosa ilma liinide edasimüügita 25,8 %, kuid liinide edasimüüki arvesse võttes see näitaja kahekordistub. Saksamaal on see erinevus 18,0 protsendipunkti ja Luksemburgis 10,8 protsendipunkti. Turgu valitsevate operaatorite turuosa ulatus 17,2 %-lt Rumeenias 88,0 %-ni Küprosel.

Vaatamata sellele, et uued turule tulijad sõltuvad klientidele lairibateenuse osutamisel olulisel määral edasimüügist, eemalduvad nad lihtsast teenusepõhisest konkurentsist. Eraldatud juurdepääs kliendiliinile hulgimüügi tasandil, mis moodustab praegu 12,8 % ELi kanalikommutatsiooniga üldkasutatava telefonivõrgu (PSTN) liinidest, on aastaga kasvanud (täielikult eraldatud juurdepääsu puhul 54,2 % ja ühise juurdepääsu puhul 33,8 %), samas kui lairiba juurdepääs kasvas 10,5 %. Praegused 23,5 miljonit eraldatud juurdepääsuliini (ning 11,6 miljonit edasimüüdud juurdepääsu ja 6,0 miljonit lairibaliini) näitavad, et uued turule tulijad suurendavad investeeringuid.

3. Õiguskeskkond

Institutsiooniline raamistik

Riikide reguleerivate asutuste volitused ja vahendid

Komisjon uurib riikide reguleerivate asutuste tõhusate täidesaatvate volituste võimalikku puudumist, eriti seoses kehtestatavate maksimaalsete rahatrahvidega (Bulgaaria, Eesti, Austria), või kahtlusi seoses riikide reguleerivate asutuste suutlikkusega sekkuda juurdepääsu ja vastastikuse sidumise küsimustesse (Poola, Rootsi).

Kuigi riikide reguleerivate asutuste tõhusust on mitmes riigis (Itaalia, Iirimaa, Ungari, Rootsi, Madalmaad) tugevdatud, uurib komisjon püsivaid probleeme seoses vahendite piiratusega Bulgaarias, Kreekas, Luksemburgis, Poolas ja Slovakkias.

Eelkõige väikeste liikmesriikide reguleerivate asutuste jaoks võib olla raske koondada teadmisi ja vahendeid, mis on vajalikud turuülevaadete koostamiseks ja parandusmeetmete rakendamise jälgimiseks üha keerulisemaks muutuvatel turgudel.

Sõltumatus

Õiguskindluse eeltingimuseks on riikide reguleerivate asutuste sõltumatus. Lätis ja Ungaris on võetud või kavandatud meetmed riikide reguleerivate asutuste sõltumatuse toetamiseks. Probleemid püsivad Bulgaarias ja Luksemburgis ning eelkõige Poolas seoses riigi reguleeriva asutuse juhi ametist vabastamisega. Seepärast on komisjon lisanud raamistiku läbivaatamise ettepanekutesse sätted riikide reguleerivate asutuste sõltumatuse tugevdamiseks.

Kaebused

Mahukad ja süstemaatilised kaebused riikide reguleerivate asutuste otsuste kohta takistavad jätkuvalt tõhusat rakendamist vaatamata mitme liikmesriigi (Saksamaa, Kreeka, Iirimaa, Malta, Poola ja Rootsi) jõupingutustele protsessi lihtsustada. Komisjoni ettepanekud kõnealuse valdkonna reformi kohta peaksid vähendama süstemaatilisi kaebusi, mille tõttu viibib reguleerivate otsuste rakendamine.

Reguleerivate meetmete rakendamine

Turuanalüüsid

Turuanalüüside esimene ring on kõikides liikmesriikides, välja arvatud Bulgaaria ja Rumeenia, täielikult lõpetatud. Kuigi komisjon on lõpetanud rikkumismenetlused üheteistkümne liikmesriigi suhtes, ei ole nende riikide turgudel olnud kasu suunatud reguleerimisest, mida kohaldati liikmesriikides, kus ülevaated koostati õigeaegselt.

Liikmesriikides, kus turuanalüüside esimene ring lõpetati õigeaegselt ja hulgimüügitasandil rakendati asjakohast reguleerimist, on see aidanud mõnel jaeturul reguleerimist vähendada. Riikide reguleerivate asutuste tulevased turuanalüüsid, milles võetakse arvesse komisjoni läbivaadatud soovitust asjaomaste turgude kohta, toovad tõenäoliselt kaasa jaeturgude edasise dereguleerimise.

Parandusmeetmete rakendamine

Reguleerivate parandusmeetmete kehtestamise ja rakendamise puhul on olukord varieeruv. Paljudes liikmesriikides ei ole lõplikke meetmeid veel vastu võetud (nt Ungari, Poola) ning erilist muret tekitab viivitus turuanalüüsi lõpetamise ja lõplike meetmete kehtestamise vahel (nt Saksamaal, Eestis, Iirimaal, Luksemburgis).

Isegi juhul, kui lõplikud kohustused on kehtestatud, ei ole need paljudel juhtudel piisavalt üksikasjalikud, et tagada kindel alus investeeringuteks ja turule tulekuks. Äritegevuse alustamine viibib sageli, kuni kaebuste või individuaalsete vaidluste lahendamise abil on selgeks tehtud olulised üksikasjad.

Lisaks sellele ei tarvitse konkreetsete reguleeritud toodetega seotud standardpakkumiste hinnatingimused olla alternatiivsete operaatorite jaoks stiimuliks hakata osutama konkureerivaid teenuseid (nt Leedus, Luksemburgis, Maltal, Poolas, Slovakkias ja Rootsis). Teisalt võivad hulgimüügitoodete tarnimise raskused (sealhulgas hinnaväline diskrimineerimine võrrelduna märkimisväärse turujõuga operaatori jaemüügiga, probleemid teenusetaseme lepingutega, kollokatsioon, üleminek ühelt tootelt teisele või liikuvus) tuua kaasa rakendamise viibimise ja kahjustada alternatiivsete jaemüügipakkumiste konkurentsivõimet.

Üks valdkond, kus kõige ilmsemalt puudub parandusmeetmete rakendamises järjekindlus, on kulupõhisus ja kuluarvestuse meetodid. Suund kulupõhisusele võib olla aluseks väga erinevatele ajakavadele ja asümmeetriale, mis ei tarvitse olla põhjendatud erinevate riiklike turutingimustega.

Need erinevused on lisakoormuseks operaatoritele, kes püüavad osutada üleeuroopalisi teenuseid, ja takistavad elektrooniliste sideteenuste siseturu väljakujundamist. Riikide reguleerivate asutuste täidesaatvate volituste puudumine ja soovimatus neid rakendada võivad olla täiendavaks põhjuseks, miks parandusmeetmeid ikka veel ei rakendata.

Nende puuduste tõttu leiab komisjon, et tal on vaja parandusmeetmete osas kaasa rääkida ja et riikide reguleerivate asutuste täidesaatvaid volitusi on vaja suurendada – mõlemad küsimused sisalduvad komisjoni ettepanekutes reformi kohta.

Raskused, mida riikide reguleerivad asutused kogesid mittediskrimineeriva põhimõtte õigeaegsel ja tõhusal kohaldamisel reguleeritud turgudel, on andnud paljudele neist (nt Itaalias, Poolas, Rootsis) tõuke kaaluda tavatelefoniteenuste turgu valitseva operaatori pakutavate kohaliku võrgu juurdepääsuteenuste funktsionaalset eraldamist tema teistest jae- ja hulgimüügiüksustest, et tagada turgu valitseva operaatori jaemüügiosale ja alternatiivsetele operaatoritele võrdne juurdepääs hulgimüügisisenditele. Iirimaal on turgu valitsev operaator pakkunud välja struktuurilise eraldamise viisi. Need arengud näitavad, et on vaja leida vahend, millega tagada lähenemisviisi järjepidevus kõikides liikmesriikides.

Spektri haldamine

Tänu mitmele ühtlustamismeetmele ELi tasandil spektri kasutamiseks ilma individuaalsete kasutusõigusteta (lähitoimeseadmed, RFID ja R-LAN) toimus 2007. aastal liikumine traadita side ühtse turu suunas. Samuti on jätkunud suundumus kasutada spektrihaldusega seoses rohkem turupõhiseid lähenemisviise. Õigusliku raamistiku kavandatud muudatused tugevdavad loodetavasti seda suundumust vastavalt uute tehnoloogiate tempole, teenustega seotud muutuvatele nõudmistele ja turgude kasvavale üleilmastumisele.

Mõnes liikmesriigis on ka suundumus muuta spektri kasutusload tehnoloogiast ja teenustest sõltumatuks kooskõlas GSMi direktiivi kehtetuks tunnistamist käsitlevate komisjoni ettepanekutega ja raamistiku kavandatud muudatustega. Näiteks on Rootsi ja Ühendkuningriigi reguleerivad asutused teatanud kavatsusest muuta vähemalt osa spektrist, mis vabanes üleminekul digitaalringhäälingule, tehnoloogiast ja teenustest sõltumatuks ning paljud liikmesriigid on alustanud protsessi, mille tulemusel võetaks 3G teenuste puhul kasutusele raadiosagedusala 900 MHz, mis on siiani reserveeritud GSM teenuste jaoks[13]. Malta, Taani ja Soome valmistavad samuti ette suurt spektrihalduse reformi.

Kuigi enamikus liikmesriikides on rakendatud spektri ühtlustamist käsitlevaid komisjoni otsuseid, mis on tehtud ajavahemikul 2004–2007 vastavalt raadiospektrit käsitlevale otsusele 676/2002/EÜ, tuleb protsessi lõpuleviimiseks teha märkimisväärseid jõupingutusi. Lisaks muudab asja keeruliseks see, et spektri ühtlustamist käsitlevad ELi õigusaktid kattuvad CEPTi raames koostatud mittesiduvate valitsustevaheliste kokkulepetega.

Komisjon täiendas oma otsust 2007/98/EÜ (raadiospektri 2 GHz sagedusala ühtlustatud kasutamise kohta liikuva kosmoseside süsteemide rakendamiseks) Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepanekuga 2007. aasta augustis, et luua õiguslik alus liikuva kosmoseside teenuseid pakkuvate operaatorite üleeuroopaliseks valikuks ja nendega seotud lubade andmiseks. Korraldamisel on ka üleeuroopaline koordineeritud tegevus, et lihtsustada mobiilsidet lennukite pardal.

On olemas selge vajadus edasiste ühtlustatud menetluste jaoks ühenduse tasandil, et tagada üleeuroopaliste teenuste pakkumiseks vajaliku spektriga seotud kooskõlastatud ja õigeaegne litsentsimine. Seepärast on komisjon teinud ettepaneku uue organi – Euroopa Elektroonilise Side Turu Ameti – rolli kohta üleeuroopaliste teenuste litsentsimise lihtsustamisel.

4. Tarbijate huvi

Riikide reguleerivad asutused on üha rohkem keskendunud tarbijaküsimustele, peegeldades tõenäoliselt tihenevat konkurentsi, mis on seotud ühtlustuvate turgude, eri teenusepakkumiste sidumise ja operaatorite asjakohaste jõupingutustega klientide võitmiseks ja säilitamiseks.

Tariifide läbipaistvus

Muret tekitab endiselt hindade läbipaistvus, kuigi üha rohkem reguleerivaid asutusi on välja arendamas veebipõhiseid hinnavõrdlussüsteeme, et aidata tarbijatel otsustada, millise teenuseosutaja pakkumine vastab kõige paremini nende vajadustele.

Mitu liikmesriiki on kehtestanud meetmed, et tugevdada hindade läbipaistvust seoses tasuliste telefoniteenuste ja muude, mittegeograafilisi numbreid kasutavate teenustega, mille puhul tekitavad sageli muret varjatud hinnad ja hinnateabe puudumine.

Komisjon tervitab neid arenguid, mis on kooskõlas raamistiku kohta tehtud muudatusettepanekutega.

Universaalteenus

Saksamaa ja Luksemburg on ainsad liikmesriigid, kus universaalteenust osutatakse tavapärastel turutingimustel. Paljud liikmesriigid on siiski otsustanud üksikud elemendid universaalteenuse hulgast välja jätta (nt kataloogid ja numbriinfoteenused Itaalias ja Eestis ning numbriinfoteenused Iirimaal ja Austrias). Tšehhi Vabariigis ei kuulu juurdepääsu pakkumine määratletud piirkonnas enam universaalteenuse hulka ning Rootsis ja Soomes kaalutakse mobiilseid lahendusi. Rumeenias piirdub teenus „telekeskuste” loomisega, et võimaldada juurdepääsu maapiirkondades.

Puuetega ja erivajadustega kasutajad kogevad endiselt mitmeid piiranguid seoses nende juurdepääsuga teenustele, mis on olulised nende sotsiaalseks ja majanduslikuks elukorralduseks. Vaatamata sellele, et raamistiku abil julgustatakse liikmesriike võtma meetmeid, mis hõlbustaksid juurdepääsu paljude tarbijate kasutatavatele teenustele, on võetud meetmed ja saavutatud tulemused ELi lõikes väga erinevad.

Numbri liikuvus

Numbriliikuvuse teenus on mobiil- ja tavatelefoni kasutajatele kättesaadav kõikides liikmesriikides, välja arvatud Bulgaaria ja Rumeenia. Paljud liikmesriigid on olnud aktiivsed, et lihtsustada numbri liikuvust IP-kõneteenuste ja virtuaalse mobiilivõrgu operaatorite (MVNO) teenuste puhul, kuid eeskirjad on väga erinevad olenevalt vastavate numbrite liigitamisest ja kasutamisest. Numbrite teisaldamiseks kuluv aeg (ja tasu) on konkurentsi tekitamiseks oluline. Olukord on veidi paranenud (nt Prantsusmaal, Hispaanias, Ühendkuningriigis), kuid viivitused kahjustavad endiselt konkurentsi paljudes liikmesriikides ning seepärast on komisjon esitanud juriidilise nõude, et numbri teisaldamine peab toimuma ühe tööpäeva jooksul.

112

Euroopa hädaabinumbrit 112 saab kasutada selleks, et helistada tava- ja mobiiltelefonilt tasuta hädaabiteenistustele kogu ELis, välja arvatud Bulgaarias.

Helistaja asukohta käsitleva teabe edastamine hädaabiteenistustele on endiselt problemaatiline. Komisjon on otsustanud kuue liikmesriigi puhul (Itaalia, Madalmaad, Leedu, Slovakkia, Läti ja Poola) pöörduda Euroopa Kohtusse ning on algatanud menetluse Rumeenia suhtes, kuna need riigid ei ole suutnud tagada helistaja asukohta käsitleva teabe edastamist mobiilivõrgus.

Hädaabikõnele vastamise kvaliteet on kogu ELis väga erinev, kuna selle valdkonna suhtes ei kohaldata ühtlustatud eeskirju. Kuni vaadatakse läbi kehtivad ELi õigusaktid, mis tagavad parimate tavade raamistiku kõnealuses valdkonnas, tegutseb komisjon koostöös sidekomitee ja hädaabi kättesaadavuse spetsialiseeritud alarühmaga ning kodanikukaitsekomiteega, et parandada hädaabinumbrile 112 tehtud kõnedele vastamise kvaliteeti.

5. KOKKUVÕTE

Kõnealuse sektori tulud suurenevad jätkuvalt seoses käibe kasvuga lairiba püsiühenduse ja mobiilsideteenuste vallas. Samal ajal on tarbijad saanud kasu tugevnenud konkurentsist madalamate hindade näol.

ELi õiguslik mudel on osutunud sobivaks, et tagada üha konkurentsivõimelisemad turud, pakkudes samas kindlat kaitset tarbijatele ja tagatud põhiteenust.

Liikmesriikides, kus õiguslik reguleerimine on toimunud parimate tavade tasandil, on tarbijate saadav võimalik kasu ilmne näiteks innovaatiliste lairibateenuste väljaarendamise puhul. Õiguslik reguleerimine on olnud eriti edukas siis, kui turuanalüüsid lõpetati õigeaegselt, märkimisväärse turujõuga operaatorite suhtes kehtestatud parandusmeetmed on olnud piisavalt täpsed ja üksikasjalikud, kaebuste esitamise menetlus ja kohtute sekkumine on olnud tõhus ning reguleerivaid asutusi ei ole takistatud hinnaväliste küsimustega aktiivselt tegelemast.

Õiguslik raamistik võimaldab praegu siiski suurt tegevusvabadust seoses kehtestatavate täpsete eeskirjadega ja nende tegeliku kohaldamise viisiga. Selle tulemusel põhineb õiguslik keskkond sageli ebajärjekindlatel lähenemisviisidel, mis kahjustab suurel määral reaalselt toimiva ühtse turu loomist kogu Euroopa Liidus ja sellest saadavat majanduslikku kasu. Erineva õigusliku reguleerimise näidete hulka kuuluvad need, mis on seotud mobiiltelefonikõnede lõpetamise tasude ja nn liuggraafikuga, raamatupidamismeetoditega, IP-kõneteenuste käsitlusega, mobiilinumbrite liikuvusega ja hinnavälise diskrimineerimisega põhiliste turuosaliste poolt.

Euroopa Parlamendile ja nõukogule praegu esitatud komisjoni ettepanekutega püütakse mainitud küsimusi lahendada, kasutades vajaduse korral innovaatilist lähenemist ja säilitades samas üldise põhikontseptsiooni, mis moodustas 2002. aasta raamistiku.

[1] Kui teatises ei ole märgitud teisiti, käsitletakse aruandes olukorda 31. detsembri 2007 seisuga ja esitatakse turuandmed 1. oktoobri 2007. aasta seisuga.

[2] Komisjoni soovitus 2007/879/EÜ.

[3] KOM(2007) 697–699.

[4] EITO (European Information Technology Observatory), 2007.

[5] EITO Update 2007.

[6] Hinnangu aluseks on projekt „EU KLEMS”.

[7] Määrus (EÜ) nr 717/2007.

[8] OECD meetod – vt komisjoni talituste töödokument.

[9] IDATE – PAC Consultants – Coe Rexecode, november 2007.

[10] e-Communications Household Survey (november–detsember 2007).

[11] ERG (07) 56 rev 2.

[12] „Broadband Coverage in Europe”, 2007, IDATE (andmed seisuga 31. detsember 2006).

[13] ELi otsuse ettepanek on praegu arutamisel.