KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr …/…, XXX, milles käsitletakse kasvuhoonegaaside heite- ja tonnkilomeetriaruannete tõendamist ja tõendajate akrediteerimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ /* SEC/2012/0176 final */





KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumendile: KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr …/.., XXX, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ kohase kasvuhoonegaaside heite seire ja aruandluse kohta KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr …/.., XXX, milles käsitletakse kasvuhoonegaaside heite- ja tonnkilomeetriaruannete tõendamist ja tõendajate akrediteerimist vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2003/87/EÜ 1. PROBLEEMI MÄÄRATLUS Probleem on määratletud juba mõjuhinnangu piires, mis on lisatud ettepanekule võtta vastu ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (HKS) käsitlev Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/87/EÜ, (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/29/EÜ (ELi HKSi läbivaatamine)), millega luuakse ELis kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteem eesmärgiga vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid kulutasuval ja majanduslikult tõhusal viisil. Seire ja aruandlus Seire ja aruandlus käitise tasandil on heitkogustega kauplemise süsteemi üks tugisambaid, nagu on ette nähtud ELi HKSi direktiivi (direktiiv 2003/87/EÜ) artikliga 14. Otsus 2007/589/EÜ, millega kehtestatakse kasvuhoonegaaside heiteseire ja aruandluse suunised, sisaldab HKSi direktiiviga hõlmatud käitiste jaoks ette nähtud standardnõudeid kasvuhoonegaaside seire ja aruandluse kohta. ELi HKSi läbivaatamise direktiivi eelnõu koostamiseks ettenähtud mõjuhinnangu raames tehtud analüüsis[1] on esitatud erinevad rakendamise ja kohaldamise tavad, mida liikmesriigid ja pädevad asutused seire- ja aruandlusnõuete osas järgivad. Üldjärelduse kohaselt puuduvad ELis seire ja aruandluse valdkonnas võrdsed tingimused ning see toob kaasa täpsusastmete lahknevuse. Võrdsete tingimuste puudumine ja sellega kaasnev ebatäpsus võib seada ohtu süsteemi keskkonnaalase terviklikkuse ja usaldusväärsuse ning tuua tõenäoliselt kaasa vajalikust suuremad kulud. Lisaks on komisjoni ja mitme liikmesriigi korraldatud hindamisprojektides nimetatud ELi HKSi eeskirjade järgimise edasise parandamise osas peamise probleemina läbipaistvuse, kvaliteedialase teabe ja järjepidevuse puudumist, mis võib põhjustada usaldamatust ning lisakulusid. Ka osutus väljakujunenud/olemasolev süsteem nõrgemaks liikmesriikide erinevate seire- ja aruandluseeskirjade ning -kohustuste tõttu. Tõendamine ja tõendajate akrediteerimine Tõendamise ja tõendajate akrediteerimisega seoses märgiti ära samasugused probleemid[2]. Seirearuannete tõendamine on oluline, sest vastasel korral ei saaks käitajad, kes oma heitkoguseid väiksemaks hindavad, üksnes kasu (tagastades ettenähtust vähem saastekvoote), vaid seaksid ohtu ka süsteemi keskkonnaalase terviklikkuse. ELi HKSi direktiivi ja otsusega 2007/589/EÜ, millega kehtestatakse kasvuhoonegaaside heiteseire ja aruandluse suunised, reguleeriti ainult mõningaid tõendamisprotsessi põhinõudeid ja aspekte. Ülejäänu osas pidid liikmesriigid ise töötama välja konkreetsed riigisisesed tõendamissuunised. Tõendajate akrediteerimise osas osutus olukord sama mitmekesiseks, sest liikmesriikides on tõendajate akrediteerimiseks võetud vastu erinevad standardid. Need vastuolud tõid kaasa võrdsete tingimuste puudumise ja ebatõhusa siseturu, millega kaasnesid suuremad kulud või liigsed takistused eeskätt nende tõendajate jaoks, kes soovisid pakkuda oma teenuseid mitmes liikmesriigis. Akrediteerimise eesmärk on parandada aastaheite aruannete tõendamise taset ning tagada samal ajal süsteemi üldine ühtlustamine, nagu on ette nähtud ELi HKSi direktiivi artikliga 15. Sellega seoses viidatakse akrediteerimist ja tõendamist käsitleva määruse eelnõus olemasolevale laiaulatuslikumale akrediteerimise õigusraamistikule, mis on esitatud nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruses (EÜ) nr 765/2008, eriti selle artikli 4 lõikele 1, mille kohaselt „iga liikmesriik määrab ühe riikliku akrediteerimisasutuse”, ning artiklile 13, mille kohaselt „komisjon tagab, et valdkondlikes süsteemides määratakse kindlaks [---] nõutava pädevustaseme tagamiseks vajalikud tehnilised kirjeldused…”. Selle määrusega kaasnes ka mõjuhinnang[3]. Subsidiaarsuse põhimõte ELi meetmed, nagu need on ette nähtud kahes kavandatud määruses, on subsidiaarsuse põhimõtte seisukohalt põhjendatud ja vajalikud järgmistel põhjustel. Kliimamuutuse riigiülene iseloom ja tarve luua ELis jõuline, võrreldav ja sidus heitkoguste seire, aruandluse ja tõendamise süsteem, on oluline aspekt, mida ELi tasandi meetmete vajalikkuse kindlaksmääramisel on arvesse võetud. Riigisisesed meetmed üksi ei tagaks ettenähtud kohustuste tõhusat täitmist ning neist ei piisaks ka direktiivis 2003/87/EÜ osutatud ülesannete täitmiseks ning direktiivis seatud eesmärkide saavutamiseks. Seepärast on vaja luua tugiraamistik ELi tasandil. Kaks kavandatud rakendusmäärust on vajalikud selleks, et luua ühtlustatud aruandlusmeetodid, mille juures keskendutaks võimalikult suurel määral kõige kulutasuvamatele nõuetele ning loodaks samal ajal asjakohased vastastikuse tunnustamise tingimused. Kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisega seotud eesmärkide saavutamise juures on üks peamisi aspekte aruandlustõhususe parandamine. Kasvuhoonegaaside vähendamine nõuab kõikide vahendite kooskõlastamist, ühiste kriteeriumite määratlemist ja kõikide osapoolte õigeaegset aruandlust, mis lubaks liikmesriikide andmeid ELi tasandil erapooletult koondada. 27 eri süsteemi kooskõlastamine tooks kaasa enam kulusid kui ühe ühtlustatud süsteemi loomine. Kui ELi tasandil võetakse laiaulatuslikud kohustused, on ka palju tõhusam töötada välja nõutavad aruandlusvahendid ning tõendamise ja tõendajate akrediteerimisega seotud tingimused. ELi tasandi meetmed tooksid liikmesriikide meetmetega võrreldes silmnähtavamat kasu, eeskätt puuduste, lünkade, lekete ja topeltloendamise ohu vähendamise teel. Lisaks on ELi tasandi meetmed parim viis, millega tagada võrdsed tingimused ning võimaldada tõendajatel nii kogu ELis kõrgetasemelisi teenuseid pakkuda. Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõtetega kooskõlas järgmistel põhjustel. Kahes kavandatud määruses ei minda kaugemale, kui on vajalik selleks, et saavutada eesmärk parandada kliimamuutust käsitlevate andmete taset ning tagada akrediteeritud ja pädevate tõendajate sõltumatu ja erapooletu tõendamistegevus kooskõlas direktiivi 2003/87/EÜ artiklis 14 ja 15 sätestatud nõuetega. Lisaks aitavad ettepanekud kaasa ELi üldisele sihile saavutada Kyoto protokolliga ELi jaoks ette nähtud kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgid ning energia ja kliimamuutuse paketis, Kopenhaageni kokkuleppes ja otsuses 1/CP.16 (Cancúni kokkulepe) sätestatud eesmärgid. Ettepanekutega nähakse ette eeskirjade kogum HKSi kasvuhoonegaaside seire ja aruandluse rakendamiseks ning tõendamise ja tõendajate akrediteerimise süsteemi tarbeks, mis on tavade ja menetluste osas täiel määral kooskõlas käitiste, käitajate ja õhusõiduki käitajate vajaduste ja käitiste võimsusega ning hõlmab ka väikeseid käitisi toetavaid ühtseid sätteid. Kõnealune mõjuhinnang on vaadatud läbi kooskõlas mõjuhindamise komitee arvamuse ja selles esitatud soovitustega. Arvamus esitati kirjaliku menetluse kohaselt 22. juulil 2011 pärast kliimameetmete peadirektoraadi kirjalikku vastust esialgsele mõjuhinnangu kvaliteedi kontrollnimekirjale, mille mõjuhindamise komitee avaldas 19. juulil 2011. Mõjuhinnangu kvaliteedi kontrollnimekirjaga tõstatatud küsimustele on antud asjakohased vastused, mis käsitlevad eeskätt selgitavate näidete kasutamist probleemide määratlemisel, nn SMART-eesmärkide näidete määratlemist, poliitikavõimaluste paremat määratlemist, püüet hinnata kavandatud muudatuste kulu ja kasutegurit, ülevaatetabelitega pakutavaid paremaid võrdlusvõimalusi, eraldi punkti subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta. Läbivaadatud mõjuhinnang avaldatakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1049/2001. Ühtegi mõjuhinnangu osa ei käsitleta konfidentsiaalsena. 2. SEIRET JA ARUANDLUST KÄSITLEV MÄÄRUS 2.1. Üldised poliitilised eesmärgid Peamised eesmärgid määratleti juba mõjuhinnangus, mis on lisatud direktiivi 2009/29/EÜ ettepanekule. Need on järgmised. · Tagada seire ja aruandluse ühine käsitus, et süsteem oleks keskkonnatõhus ja keskkonnaalaselt terviklik ning kulutasuvam. · Püüelda suurema järjepidevuse ja läbipaistvuse poole, mis võib pikaajalises perspektiivis aidata kõikidel asjaomastel sidusrühmadel kulusid kokku hoida. · Parandada seire- ja aruandlusstandardite kulutasuvust, sest eeldatavasti suurendavad just standardid usaldust turule esitatavate andmete vastu ning mõjutaksid seeläbi kasulikult, kuigi kaudselt, turu tõhusust. 2.2. Poliitikavõimalused 2.2.1. Mõõtemääramatuse hindamine Pädevatel asutustel, käitajatel ja tõendajatel puudub ühine arusaam sellest, kuidas hinnata olemasolevate seadmete või analüüside mõõtmistulemustega seotud mõõtemääramatust. 1. võimalus: mõõtemääramatuse hindamise osas säilitatakse olemasolevad heiteseire ja aruandluse suunistes esitatud nõuded. („Poliitikat ei muudeta”) 2. võimalus: praegused meetmed muudetakse märgatavalt praktilisemaks ja võrreldavamaks. Selle tulemusena keskendutaks rohkem muudele kvaliteedikriteeriumitele, näiteks seadmete korrektsele paigaldamisele, mõõteseadmete hooldusele ja kalibreerimisele. („Ulatuslik poliitikamuutus”) Seiret ja aruandlust käsitleva määrusega täpsustatakse, kui palju tuleks seirekavas esitada tõendeid mõõtemääramatuse hindamise kohta, kuidas pädevad asutused neid hindama peaksid ning missugused andmed tuleb esitada aastaheite aruandes. Sirgjoonelisemate meetmete võimalused, mis tuginevad juba heiteseire ja aruandluse suunistes väljakujundatud alustele, sobivad väikeheitetekitajatele ja lihtsatele käitistele. 2. võimalus on välja valitud. 2.2.2. Põhjendamatute kulude ühtne tõlgendamine Liikmesriigid tõlgendavad heiteseire ja aruandluse suuniste teises punktis esitatud põhjendamatute kulude määratlust erimoodi. 1. võimalus: säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunistes esitatud vanast määratlusest lähtuvad nõuded. („Poliitikat ei muudeta”) 2. võimalus: täpsustatakse, kuidas arvutada ja võrrelda seiremeetodite kulu ja kasutegurit. Kulud peavad sisaldama majanduslikku amortisatsiooniaega. Kasutegur tuleb arvutada parandusteguri ja võrdlushinna korrutamise teel. Selleks, et näidata, kui põhjendatud või põhjendamata oleksid kõrgeima määramistasandi[4] saavutamiseks vajaliku/vajalike meetme(te) rakendamiskulud, peaks käitaja saadava kasuteguriga võrreldes hindama kulusid, mis kaasnevad mõõtmise, proovivõtmise ja/või analüüsimeetodi täpsuse parandamiseks võetavate rakendusmeetmetega. („Piiratud poliitikamuutus”). 2. võimalus on välja valitud. 2.2.3. CO2 ülekandmine Heiteseire ja aruandluse suuniste praegused sätted võivad tuua kaasa CO2 lekke süsteemist ning ebakõlad riiklike andmekogudega, sest paljusid tegevusi ei saa seal kajastada. Ülekantud CO2 kohta kehtivate sätete rakendamist ei käsitata ühtmoodi. 1. võimalus: säilitatakse heiteseire ja aruandluse suuniste punktis 5.7 esitatud nõuded. („Poliitikat ei muudeta”) 2. võimalus: võimalus lahutada ülekantud CO2 esitatud heitkogustest on lubatud ainult CO2 kogumis- ja säilitamistegevusse suunatud ülekande korral (kui ELi HKSi raames on tagatud pikemaajaline säilitamine ja kontroll). 2. võimalus on välja valitud. 2.2.4. Tahke ja vedela biomassi käsitus, võttes arvesse säästlikkuse kriteeriumeid ELi HKSi direktiivis sätestatakse, et biomassi heitekoefitsient võrdub nulliga, mille tulemusena peavad esitatavad CO2 heitkogused võrduma nulliga. ELi HKSi seisukohalt on biomass määratletud praegu üksnes heiteseire ja aruandluse suunistes. Seda määratlust tuleb ajakohastada, et luua parem kooskõla biomassi üldisema Euroopa tasandi määratluse ja taastuvenergiaalase poliitikaga. Eesmärk on eelkõige takistada praegu mittesäästlikeks peetavate teatud biokütuste ja vedelate biokütuste jätkuvat kasutamist. Taastuvenergiat käsitlevas direktiivis 2009/28/EÜ kehtestati biokütuste ja vedelate biokütuste säästlikkuse kriteeriumid, mida tuleb täita, kui biomassi kasutamisest saadavat taastuvenergiat majanduslikult toetatakse. Kaalutud on kolme võimalust. 1. võimalus: säilitatakse heiteseire ja aruandluste suunistes esitatud määratlus. („Poliitikat ei muudeta”). Taastuvenergia direktiiviga ei looda kooskõla. Selle võimaluse korral eelistatakse jätkuvalt biomassi piiratud käsitust ja seatakse ohtu ELi HKSi terviklikkus. 2. võimalus: määratlust muudetakse nii, et see oleks kooskõlas taastuvenergia direktiivis esitatud määratlusega, kuid ilma säästlikkuse kriteeriumite osas võetavate kohustusteta. Selles käsituses säilitatakse biomassi nullmäär, kuid ei võeta omaks säästlikkuse kriteeriumeid. („Ainult taastuvenergia direktiivis esitatud määratlus”). Selle võimalusega vastatakse vaid osaliselt taastuvenergia direktiiviga seotud kooskõlaprobleemile ning seatakse jätkuvalt ohtu ELi HKSi terviklikkus. 3. võimalus: määratlust muudetakse nii, et see on kooskõlas taastuvenergia direktiivis esitatud määratlusega ning kehtestatakse nõue, mille kohaselt biokütused ja vedelad biokütused peavad nullmäärale vastamiseks täitma taastuvenergiat käsitlevas direktiivis esitatud säästlikkuse kriteeriumid. Selle võimalusega luuakse kooskõla taastuvenergia direktiiviga ning pööratakse tähelepanu säästlikkuse kriteeriumitele, mis kehtivad biokütuste ja vedelate biokütuste suhtes, mille kohta on ELi kriteeriumid välja töötatud. Säästlikkuse kriteeriumeid toetavatel majanduslikel soodustustel on majandusliku ja haldusmõju vähendav kasulik toime. („Taastuvenergia direktiivis esitatud määratlus koos biokütuste ja vedelate biokütuste säästlikkuse kriteeriumitega”). Kõikide muude võimalike lisavariantidega nähtaks ette võimalikud edaspidised poliitikamuutused, mis ulatuksid liiga kaugele kõnealuse rakendusmeetme kohaldamisalast. Eelkõige ei ole praeguses etapis elujõudu variandil, mille järgi nähtaks ELi HKSis ette säästlikkuse kriteeriumite kasutamine tahke biomassi puhul, sest puudu on kohustuslikud kogu Euroopat hõlmavad säästlikkuse kriteeriumid ning enamik varu on väikesemahuline ja hajutatud. 3. võimalus on välja valitud kui seire ja aruandluse korraldamise alus. 2.2.5. Proovide võtmine ja sagedus Heiteseire ja aruandluse suunistes on praktilised viited proovivõtunõuetele ning sellele, kuidas määrata proovivõtmise sagedus, kui materjali omadused tuleb kindlaks määrata analüüsiga (nt süsinikusisaldus). Tegelikkuses ei käsitata liikmesriikides proovivõtunõuete rakendamist ühtmoodi. 1. võimalus: kinnitatakse heiteseire ja aruandluse suuniste praktiline käsitlusviis. („Poliitikat ei muudeta”). 2. võimalus: täpsustatakse proovivõtunõuded ja hinnatakse standardite kohaldatavust. Konkreetsemalt esitab käitaja pädevale asutusele iga kütuse või materjali kohta kinnitamiseks proovivõtukava. See käsitlusviis on eelistatav keskpikas perspektiivis, kuid kahjuks ei ole hetkel võimalik seda heiteseire ja aruandluse kõnealuse määruse ettevalmistamise raames välja töötada. Põhjus on teadmiste puuduses ja ajalistes piirides. Selles küsimuses võiks jätkata tööd tulevase juhendmaterjali piires, mis kaasneb heiteseire ja aruandluse määruse rakendamisega. 1. võimalus on välja valitud. 2.2.6. Tootmisega seotud andmete esitamine Heitkogustega kauplemist käsitleva direktiivi artikli 14 lõikega 2 nähakse ette, et „[…] määrus […] võib sätestada käitajatele esitatava nõude anda aru heitkogustest, mida seostatakse rahvusvahelisest konkurentsist mõjutatud energiamahukate tööstusharude toodete tootmisega. Kõnealune määrus võib kehtestada nõude, et seda teavet tuleb sõltumatult tõendada. Kõnealused nõuded võivad hõlmata aruandeid heitkoguste määra kohta ühenduse süsteemiga hõlmatud ja kõnealuste toodete tootmisega seotud elektritootmisest.” 1. võimalus: heiteseire ja aruandluse määruses ei täpsustata seirenõudeid. („Poliitikat ei muudeta”). 1. võimaluse puhul keskendutakse kasvuhoonegaaside heitkoguseid käsitlevas määruses jätkuvalt süsteemi keskkonnaalase terviklikkuse ja keskkonnatõhususe tugevdamisele. 2. võimalus: rakendatakse tootmisega seotud andmete seirenõudeid. Tootmisandmete ja elektritarbimise osas töötatakse välja vastavad aruandlusnõuded. Välja töötatakse vastavad määratlused. („Ulatuslik muutus”). Heiteseire ja aruandluse määruses käsitletakse kasvuhoonegaaside aastaheidet. Tootmisega seotud andmete seire ja aruandlus sobivad paremini nn võrdlusaluseid käsitleva otsuse[5] raamesse. 1. võimalus on välja valitud. 2.2.7. Lihtsustatud menetlus ja nõuded 1. võimalus: säilitatakse heiteseire ja aruandluse suuniste praegused lihtsustatud nõuded. („Poliitikat ei muudeta”). Väikeheitetekitajate jaoks vajaliku kulutasuvuse tagamiseks ei ole see võimalus piisav eeskätt seepärast, et liikmesriikide tasandil ei rakendata seda võrdselt. 2. võimalus: välja töötatakse veelgi enam lihtsustatud menetlus ja nõuded. Peamine on see, et käitaja võib esitada pädevale asutusele lihtsustatud seirekava. Erand tehakse vähesaastavate käitiste (heide on vähem kui 25 000 tonni CO2 aastas ilma biomassita ning enne ülekantava CO2 lahutamist) parandusaruande suhtes. Määrusega nähakse ette ka lihtsustatud seiremeetodite lubamine lihtsate käitiste puhul. See tähendab väikeheitetekitajate jaoks väiksemaid kulusid. 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 2.2.8. Parandamise põhimõtte rakendamine 1. võimalus: parandamise põhimõtte kohaldamise osas säilitatakse heiteseire ja aruandluse suuniste praegused nõuded. („Poliitikat ei muudeta”). See variant toob kaasa parandamise põhimõtte ebavõrdse rakendamise. Sel viisil ei ole tagatud ELi EKSi seire- ja aruandlustegevuse dünaamiline ja kvalitatiivne areng. 2. võimalus: tõhustatakse parandamise põhimõtte kohaldamist, esitades tõendamisprotsessi osana selged ettepanekud, et anda parandussoovitusi seiremeetodite, silmapaistvate mittevastavuste ja väärate avalduste kohta. („Piiratud poliitikamuutus”). 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 2.2.9. Infotehnoloogia Seire-, aruandlus- ja tõendamistegevuseks ette nähtud IT/andmevahetuse kasutamise õiguslik alus on järgmine tekst läbi vaadatud ELi HKSi käsitleva direktiivi 2009/29/EÜ artikli 14 lõikest 4: „Lõikes 1 osutatud määrus võib sisaldada nõudeid arvutisüsteemide ja andmete vahetamise vormide kasutamise kohta, et ühtlustada seirekava, heitkoguste iga-aastase aruande ja tõendamistegevusega seotud teabevahetust käitaja, tõendaja ja pädevate asutuste vahel.” 1. võimalus: mingeid meetmeid ei võeta ning heiteseire ja aruandluse suunistes püsib senine olukord, kus heitkoguste andmete esitamise elektroonilist protokolli ei ole avaldatud. („Poliitikat ei muudeta”). Selle võimalusega soodustatakse jätkuvalt IT ebaühtlast kasutamist HKSi seire-, aruandlus- ja tõendamistegevuse raames ning see takistab võrdlusprotsessi ja parimate tavade vahetamist käitajate vahel. 2. võimalus: komisjon avaldab elektroonilise standardvormi või failivormingu spetsifikatsioonid seirekavade, aastaheite aruannete ja tonnkilomeetriandmete esitamiseks. Komisjon töötab välja asjakohase kvaliteedikontrolli ja menetlused avaldatud elektrooniliste vormide ja failivormingu spetsifikatsioonide haldamiseks. („Piiratud poliitikamuutus”). IT-süsteemide parimad kasutusviisid ja täiustatud vormid koos sisseehitatud automaatsete kontrollimeetmetega võivad oluliselt tõhustada ja parandada ELI HKSi eeskirjade järgimise struktuuri ja tavasid. 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 2.3. Eelistatud võimaluste koondmõju hindamine Ühtse käsituse tagamine, et süsteem oleks keskkonnatõhus ja keskkonnaalaselt terviklik ning kulutasuvam. Selle eesmärgi täitmine toob kaasa suurema jaotusliku võrdsuse käitiste vahel kogu ELis. Kõik valitud poliitikavõimalused peaksid andma pädevatele asutustele vähem otsustusvabadust seire- ja aruandluskavade kaalumisel ning aitama nii kaasa suuremale võrdsusele käitajate kohtlemises ja neile nõuete esitamises. Püüd jõuda suurema järjepidevuse ja läbipaistvuseni, mis võib pikaajalises perspektiivis aidata kõikidel asjaomastel sidusrühmadel kulusid kokku hoida. Praeguse seireviisi korral antakse heiteseire ja aruandluse suuniste raames väljatöötatud mittejärjepidevate meetoditega jätkuvalt mõne liikmesriigi käitistele teise liikmesriigi samasugustele käitiste ees eeliseid ning selline toimimisviis võib kahjustada viimaste konkurentsivõimet. Eri liikmesriikides valitsevad erisugused arusaamad lubade andmisest ja eeskirjade järgimisest võivad põhjustada konkurentsiprobleeme ning tuua kaasa usalduse kadumise ELi HKSi suhtes. Kõik eelistatud võimalused peaksid pakkuma nõuete osas suuremat kindlust ning jätma liikmesriikidele, käitajatele ja tõendajatele vähem varieerimisruumi. Kehtivate sätete lihtsustamine suurendab süsteemi läbipaistvust veelgi. Seire- ja aruandlusstandardite kulutasuvuse parandamine, sest eeldatavasti suurendavad just standardid usaldust turule esitatavate andmete suhtes ning mõjutaksid seeläbi kasulikult, kuigi kaudselt, turu tõhusust. Täpsustades praegu ebaselgeteks peetavate valdkondadega seotud nõudeid ja kinnitades – kui see on põhjendatud – lubatud lihtsustamisi, toovad valitud poliitikavõimalused kaasa suurema kulutasuvuse ja usalduse süsteemi vastu. Lõpetuseks peame märkima, et kulusid on arvestatud eraldi. Koondkulude arvestus ei oleks teaduslikult korrektne ega pakuks eriti lisaväärtust, kuna me püüame põhjendada konkreetse võimaluse valimist iseseisvate tegevuseesmärkide taustal. Allpool esitatud üheksa seire ja aruandlusega seotud teema jaoks on töötatud välja viis kategooriat, võttes arvesse täheldatavat mõju vajalikule ressursile tööjõu ja finantskulude näol. Kategooriad kinnitati valitud intervjuude abil, mille käigus küsitleti pädevate asutuste, tõendajate ja HKSi eeskirjade järgimist käsitleva foorumi sekretariaadi esindajaid. I. Kulud ja vajalikud ressursid vähenevad märkimisväärselt II. Kulud ja vajalikud ressursid vähenevad mõnevõrra III. Kulude ja vajalike ressursside muutumist ei prognoosita IV. Kulud ja vajalikud ressursid suurenevad mõnevõrra V. Kulud ja vajalikud ressursid suurenevad märkimisväärselt Ülevaatetabel Poliitikavõimalused || Poliitikat ei muudeta || Muudatus || Kulud/kokkuhoid Mõõtemääramatuse hindamine || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Praktiline muutus* || I kategooria Põhjendamatud kulud || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Täpsustatakse arvutamisviis* || II kategooria CO2 ülekandmine || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Reguleeritakse ülekandmine* || III kategooria Tahke ja vedel biomass || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Ajakohastatakse biomassi määratlus, võttes arvesse säästlikkuse kriteeriumeid* || IV kategooria Proovide võtmine ja sagedus || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised* || Täpsustatakse proovivõtunõuded || III kategooria – IV kategooria Tootmisega seotud andmete esitamine || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised* || Lisatakse tootmisandmete nõuded || III kategooria Lihtsustatud menetlus ja nõuded || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Edasine lihtsustamine* || II ja I kategooria Parandamise põhimõtte rakendamine || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Tõhustatakse parandamise põhimõtet* || II kategooria Infotehnoloogia || Meetmeid ei võeta || HKSi seire-, aruandlus-ja tõendamistegevuseks ette nähtud IT/andmevahetus* || II ja I kategooria * Eelistatud variandid 3. AKREDITEERIMIST JA TÕENDAMIST KÄSITLEV MÄÄRUS 3.1. Üldised poliitilised eesmärgid Tõendamise ja akrediteerimisega seotud konkreetsed eesmärgid on eelnevalt määratletud ka mõjuhinnangus, mis on lisatud direktiivi 2009/29/EÜ ettepanekule. Need on järgmised: luua järjepidev ja võrreldaval tasemel tõendamis- ja akrediteerimissüsteem; ühtlustada tõendamis- ja akrediteerimisteenuste siseturgu; parandada kulutasuvust. Heiteseire ja aruandluse suunistes sätestatakse tõendamistegevuse põhikäsitus kooskõlas ELi HKSi direktiivi V lisas määratletud tõendamiskriteeriumitega. V lisas esitatud sammudele ning muude valdkondade, eeskätt finantsauditi valdkonna asjakohastele auditeerimiskogemustele tuginedes on Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon töötanud välja üksikasjalikud juhised ELi HKSi tõendajate ja tõendamisasutuste hindamise ja akrediteerimise kohta (Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni dokument EA 6/03). 2007. aastal tunnustati neid juhiseid ametlikult uutes heiteseire ja aruandluse suunistes ning nüüd moodustavad need enamikus liikmesriikides ELi HKSi tõendamise- ja akrediteerimistegevuse aluse. 3.2. Poliitikavõimalused 3.2.1. Tõendajate akrediteerimine ja sertifitseerimine Direktiivi 2009/29/EÜ artiklis 15 viidatakse selgesõnaliselt tõendajate akrediteerimisele: „komisjon võtab […] vastu määruse, mis käsitleb […] tõendavate asutuste akrediteerimist ja järelevalvet.” 1. võimalus: tõendajaid võivad kinnitada üksnes akrediteerivad asutused. 1. võimalus on variant, mida on selgesõnaliselt nimetatud direktiivi 2009/29/EÜ artiklis 15. 1. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus: tõendajate kinnitamise õigus laieneb ka riiklikele sertifitseerimisasutustele, et võtta arvesse üksikutes liikmesriikides toimivat väljakujunenud korda. Kõnealune võimalus on täielikus kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ artikliga 15 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 5 lõikega 2, mis on akrediteerimisega seotud raamsätted. See aitab süsteemil võtta paremini omaks tõendajate sertifitseerimist füüsiliste isikutena, mis on paralleelne ja võrdväärne akrediteerimisvõimalus. 2. võimalus on välja valitud. 3.2.2. Tõendajate vastastikune tunnustamine 1. võimalus: tõendajate vastastikune tunnustamine ei ole akrediteerimisega seotud. Selle võimaluse puhul ei võeta arvesse direktiivis 2009/29/EÜ sätestatud nõudeid: „Komisjon täpsustab […] vastastikuse tunnustamise […] tingimused.” 2. võimalus: tõendajate vastastikune tunnustamine toimub siis, kui neid on akrediteerinud akrediteerivad asutused või sertifitseerinud riiklikud ametiasutused, mis on edukalt läbinud vastastikuse hindamise. Nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 kohaselt tuleb tõendajaid, keda on akrediteerinud vastastikuse hindamise edukalt läbinud akrediteeriv asutus, vastastikku aktsepteerida kõikides liikmesriikides. Akrediteerivad asutused töötavad välja vahendid, mille abil saada tõendajate tegevuse kohta tagasisidet. Selle võimalusega hõlbustatakse võrdväärselt kõrge tasemega tõendajate vaba liikumist. Vastupidiselt 1. võimalusele edendatakse kõnealuse variandiga tõendajate ja tõendamiste taseme üldist ühtlustamist. 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 3.2.3. Akrediteerivate asutuste vastastikune hindamine Nõukogu määrusega (EÜ) nr 765/2008 nähakse ette, et kõik riiklikud akrediteerivad asutused seostavad oma tegevuse vastastikuse hindamisega, mida korraldab artikli 14 alusel tunnustatud asutus. Praegu on tunnustatud asutus Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon[6]. 1. võimalus: akrediteerivate asutuste vastastikune hindamine kuulub üksnes Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni vastutusalasse. Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon korraldab vaikimisi korrapärast vastastikust hindamist oma liikmete seas. Kui see organisatsiooni rutiinseks ülesandeks jätta, tekib oht, et arvesse ei võeta pädevate asutuste olulist teavet ELi HKSiga seotud erinõuete kohta. 2. võimalus: akrediteerivate asutuste vastastikuse hindamise raames tuleks töötada välja ELi HKSiga seotud erinõuded. See võimalus lubab Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioonil rakendada kooskõlas ELi HKSi nõuetega asjakohasemaid vastastikuse hindamise kriteeriume. 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 3.2.4. Tõendajate pidev järelevalve ja parandusmeetmed 1. võimalus: pädevatel asutustel peaks olema õigus hinnata auditite taset ning korraldada ebatõhusate tõendajate tuvastamise korral edasisi uuringuid. Kõnealune võimalus võib tuua kaasa asjaomaste institutsioonide kohustuste kattumise. See mõjutab süsteemi üldist tulemuslikkust. 2. võimalus: tõendajate järelevalve on ainult akrediteerivate asutuste ülesanne. Standard ISO 17011, mille kohaselt teostavad järelevalvet akrediteerivad asutused, jätab tõlgendusvõimalusi järelevalve sageduse ning teostamisviiside suhtes. Pädevatest asutustest pärit teabe puudumine võib tuua kaasa olukorra, kus ei suudeta tagada vajalikku nendepoolset lisaülevaadet ning tõendamise kvaliteet ei ole piisav. Selle võimaluse puhul ei keskenduta piisaval määral seiret ja aruandlust käsitleva määruse tõhususele, sest akrediteerivatel asutustel ei ole ELi HKSist täielikku ülevaadet. 3. võimalus: tõendajate järelevalvega seoses tuleks akrediteerivate asutuste ja pädevate asutuste vahel luua tõhus arvamuste vahetamise süsteem. Seepärast sätestatakse akrediteerimist ja tõendamist käsitleva määrusega nõuded pädevate asutuste ja akrediteerivate asutuste vahelise teabevahetuse kohta. Kõikidele liikmesriikidele selgesõnaliste nõuete kehtestamisega aitab kõnealune võimalus parandada teabe vahetamist tõendajate akrediteerimise läbipaistvuse ja olukorra kohta. Sellega suurendatakse kulutasuval viisil ja ülesannete dubleerimist vältides maksimaalsel määral ka akrediteerivate asutuste ja pädevate asutuste vahelist kasulikku teabevahetust. 3. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 3. võimalus on välja valitud. 3.2.5. Riskianalüüs 1. võimalus: säilitatakse heiteseire ja aruandluse suuniste punkti 10.4.2 alapunktis b esitatud üldnõuded. („Poliitikat ei muudeta”). Tõhus riskianalüüs on kogu tõendamistegevuse planeerimise seisukohalt oluline. Riskianalüüsi protsess, milles ei võeta vajalikul määral arvesse strateegilist analüüsi ja riskihinnangut käitaja kohta, võib tuua kaasa kas puuduliku tõendamisotsuse või mittetäieliku tõendamise, mille korral tuleb osa protsessist korrata ning mis nõuab käitajalt lisakulusid. 2. võimalus: strateegilise analüüsi ning käitaja kohta tehtava riskihinnangu jaoks töötatakse välja spetsiifilisemad nõuded, kaasa arvatud parandusettepanekud. Selle võimalusega kehtestatakse täpsustatud nõuded nii tõendaja koostatavale strateegilisele analüüsile kui ka riskianalüüsile kooskõlas Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni dokumendiga EA 6/03. Sellega kirjeldatakse, kuidas strateegiline analüüs ja riskianalüüs seostub ja sobitub hiljem ettenähtud tõendamistegevusega (kontrollid ja andmete ülevaatamine). Kõnealust võimalust kasutatakse juba enamikus liikmesriikides ning selle mõju on vastuvõetav. 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 3.2.6. Lihtsustatud menetlus ja nõuded 1. võimalus: liikmesriigid võivad lubada tõendajatel kasutada käitajate ja õhusõiduki käitajate juures lihtsustatud tõendamiskavasid ning menetlust, kui täidetud on teatud tingimused, mis tuleb (komisjonis) kinnitada. Selle variandiga pakutakse olulisi võimalusi tõendamiskulude vähendamiseks. Väikeste ja lihtsate käitiste suhtes kehtivate teatud tingimuste alusel (tuginedes siiski riskianalüüsile) pakutakse sellega võimalust loobuda suuremal määral käitiste külastamisest. 1. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus: lihtsustatud tõendamine ei ole lubatud. Selle võimalusega surutakse väikeheitetekitajatele jätkuvalt peale märkimisväärsed ja ebaproportsionaalsed kulud, mis toob kaasa süsteemi märkimisväärselt väikse tõhususe ega paku mingit tegelikku lisaväärtust. 1. võimalus on välja valitud. 3.2.7. Üksikisikust tõendaja probleem ja sõltumatu tehniline ülevaade 1. võimalus: üksikisikutest tõendajatel (kui füüsilistel isikutel) on lubatud tõendamist teostada ning sõltumatu tehniline ülevaade ei ole nõutav. Selle võimaluse tagajärjel langeb tõendamise tõhusus märkimisväärselt. 2. võimalus: üksikisikutest tõendajatel (kui juriidilisel või füüsilisel isikul) on lubatud tõendamist teostada ning sõltumatu tehniline ülevaade on nõutav. Vastavushindamisasutuste akrediteerimine on hõlmatud määrusega (EÜ) nr 765/2008. Vastavushindamisasutus – asutus, mis teostab vastavushindamist, sealhulgas kalibreerimist, katsetamist, sertifitseerimist ja kontrolli[7]. See näib osutavat asjaolule, et uues akrediteerimisraamistikus ei ole lubatud vastavushindamist korraldavad üksikisikud. Kui aga üksikisikust tõendaja peaks enese juriidiliseks isikuks vormistamise teel moodustama asutuse, võib ühine käsitus anda teed tõlgendusele, mille kohaselt võib vastavushindamisasutus akrediteerimist käsitleva määruse alusel olla ka üksikisik. ISO 14065 jaos 3.3.3 märgitakse isegi selgesõnaliselt, et tõendamisasutus võib olla üksikisik. 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 3.2.8. Tõendamisaruande sisu 1. võimalus: säilitatakse heiteseire ja aruandluse suuniste punkti 10.4.2 alapunktis e esitatud üldnõuded. („Poliitikat ei muudeta”). See võimalus toob tõendamistegevuses kaasa järjepidevuse puudumise ja läbipaistmatuse. See mõjutab süsteemi tõhusust ja tulemuslikkust ning akrediteeritud tõendajate vastastikust tunnustamist. 2. võimalus: välja töötatakse tõendamisaruande sisuga seotud nõuete üksikasjalikum nimekiri. Akrediteerimist ja tõendamist käsitleva määruse raames töötatakse välja ühiste nõuete kogum. Põhielemendid ja lisateave käsitlevad käitiste külastamist, tõendamismeeskonda, tehnilist ülevaatajat, põhimõtete kinnitamist, kütuste nimekirja ja parandussoovitusi. Tulemuseks on aruande ühtne sisu. Esialgu toob see tõenäoliselt kaasa tõendamiskulude väikese suurenemise, kuid neid tasakaalustab tõendamistegevuse suurem läbipaistvus. See võimaldab ka pädevatel asutustel tõendamise taseme kohta parema ülevaate saada. 2. võimalus on täielikult kooskõlas direktiivi 2009/29/EÜ mõjuhinnangus sätestatud esialgsete nõuetega. 2. võimalus on välja valitud. 3.3. Eelistatud võimaluste koondmõju hindamine Tõendamise ja akrediteerimise ühtne ja võrreldav tase: akrediteerimist ja tõendamist käsitlev määrus pakub palju suuremat kindlust ühtsuse osas, millega seda liikmesriikides rakendatakse. Tõendamise ühtne käsitus suurendab tõendamise läbipaistvust, täpsustab tõendamise nõudeid ning peaks parandama tõendamise järjepidevust kõikjal ELis. See omakorda parandab süsteemi keskkonnaalast terviklikkust ning usaldust tõendamisprotsessi enda vastu. Tõendamis- ja akrediteerimisteenuste ühtlustatud siseturg: akrediteerimist ja tõendamist käsitleva määrusega kehtestatakse asjaomastele üksikisikutele (tõendajatele, tõendamisasutustele, akrediteerivatele asutustele, pädevatele asutustele jm) otsesed nõuded, ilma et neid tõlgendataks vähemalt 27 korda ning kohaldataks eri viisil vähemalt 27 riigi õigussüsteemis. Ühtsem akrediteerimine vähendab liikmesriikide muresid, et mõne teise liikmesriigi tõendajad ei järgi samu standardeid kui tõendajad, keda on akrediteerinud nende endi akrediteerivad asutused. See omakorda avab turu ja lubab tõendajatel tegutseda kogu ELis (sõltuvalt keelenõuetest). Kulutasuvuse parandamine: kogu ELis kehtivate tõendamis- ja akrediteerimiseeskirjade väljatöötamine toob liikmesriikide jaoks pärast esialgset kohandamisperioodi kaasa märkimisväärse kulude kokkuhoiu. Pädevate asutuste jaoks võib kulusid kokku hoida see, et määrust kohaldatakse otse tõendaja ja muude nimetatud osaliste suhtes. Kui määrust muudetakse, ei oleks mingit vajadust muuta riiklikke õigusakte, sest määrust kohaldatakse vahetult. Nõuete parema ühtlustamise juures ei tuleks ette ka mingeid viivitusi, sest nõuded hakkaksid kehtima kohe. Allpool esitatud kaheksa akrediteerimise ja tõendamisega seotud teema jaoks on töötatud välja viis kategooriat, võttes arvesse täheldatavat mõju vajalikule ressursile tööjõu ja finantskulude näol. Kategooriad kinnitati valitud intervjuude abil, mille käigus küsitleti pädevate asutuste, tõendajate ja HKSi eeskirjade järgimist käsitleva foorumi sekretariaadi esindajaid. I. Kulud ja vajalikud ressursid vähenevad märkimisväärselt II. Kulud ja vajalikud ressursid vähenevad mõnevõrra III. Kulude ja vajalike ressursside muutumist ei prognoosita IV. Kulud ja vajalikud ressursid suurenevad mõnevõrra V. Kulud ja vajalikud ressursid suurenevad märkimisväärselt Akrediteerimise ja tõendamise uue käsituse tõttu ei saa enamiku järgmises tabelis esitatud võimaluste juures nimetada nn tegelikku lähteolukorda. Ülevaatetabel Poliitikavõimalused || 1. võimalus || 2. võimalus || Kulud/kokkuhoid Tõendajate akrediteerimine ja sertifitseerimine || Kinnitada võivad ainult akrediteerivad asutused || Laieneb ka riiklikele sertifitseerimisasutustele* || IV kategooria Tõendajate vastastikune tunnustamine || Vastastikune tunnustamine ei ole akrediteerimisega seotud || Vastastikune tunnustamine on seotud akrediteerimisega* || II kategooria Akrediteerivate asutuste vastastikune hindamine || Vastastikune hindamine kuulub ainult Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni vastutusalasse || HKSiga seotud erikriteeriumid* || III kategooria Tõendajate järelevalve || Ainult pädevate asutuste vastutusala || Tõhus teabevahetus* || II kategooria – I kategooria Riskianalüüs || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Töötatakse välja spetsiifilised nõuded* || I kategooria Lihtsustatud menetlus ja nõuded || Lihtsustatud tõendamine on lubatud* || Lihtsustatud tõendamine ei ole lubatud || II ja I kategooria Üksikisikust tõendaja ja sõltumatu ülevaade || Üksikisikutest tõendajad (kui füüsilised isikud); ülevaade ei ole nõutav || Üksikisikutest tõendajad (kui juriidilised isikud) ning ülevaade* || II ja I kategooria Tõendamisaruande sisu || Säilitatakse heiteseire ja aruandluse suunised || Spetsiifilisemad nõuded* || III ja II kategooria * Eelistatud variandid 4. JÄRELDUS 1. Kõik kavandatud meetmed on kooskõlas nõuetega, mis on sätestatud direktiivis 2009/29/EÜ ja selle mõjuhinnangus ning akrediteerimist käsitlevas nõukogu määruses (EÜ) nr 765/2008 ning sellega seotud mõjuhinnangus. Nendes õigusaktides on määratletud eesmärgid, mis kavandatud vaatlusaluste määrustega täita tuleb. 2. Kõik rangelt ELi HKSi seire ja aruandluse ning akrediteerimine ja tõendamise valdkonnaga seotud väljavalitud võimalused on kohandatud asjaomaste käitiste võimsusega – kaasa arvatud väikeheitetekitajatele ette nähtud konkreetseid sätteid –, et säilitada asjakohane kulutasuvus. 3. Võimaluste valikut on tugevalt suunanud rahvusvahelisel tasandil sätestatud nõuetest lähtuv vajadus parandada läbipaistvust, võrreldavust, sidusust ja järjepidevust ning tutvustada lihtsustamise ja õigustekstide suurema kasutajasõbralikkuse aspekti. 4. Praegusel kujul on väga keeruline kulusid tegevuse läbiviimisest eraldi kindlaks määrata. Ka on sagedus, mis on paindlikkust võimaldav muutuja, iseenesest ELi HKSi aruandluse ajakava alusel eelnevalt kindlaks määratud. Peamisena tuleb rõhutada, et kõnealuste määruste eesmärk on parandada süsteemi, ilma et laiendataks liigselt aruandluskohustusi; seepärast hoitakse viimaseid jätkuvalt varemloodud vastuvõetavas raamistikus. [1] KOM(2008) 16, 23.1.2008, komisjoni talituste töödokument, lisatud dokumendile: Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2003/87/EÜ, et täiustada ja laiendada ühenduse kasvuhoonegaaside saastekvootidega kauplemise süsteemi (lk 62–63), millest sai direktiiv 2009/29/EÜ. [2] KOM(2008) 16, 23.1.2008, lk 71. [3] SEK(2007) 174. [4] Tasandisüsteem pakub olulist vahendit, mille abil määrata iga käitise jaoks kindlaks sobivad seiremeetodid. Tasandisüsteemiga määratletakse tegevusandmete, heitekoefitsientide, oksüdatsioonikoefitsientide või teisendusteguritega seotud eri sihtmäärade hierarhia. Need sihtmäärad on nn määramistasandid. Mida kõrgem on valitud määramistasand, seda kõrgem on täpsusaste ja seda kohaspetsiifilisemaks muutub seiresüsteem. [5] 2011/278/EL: komisjoni 27. aprilli 2011. aasta otsus, millega määratakse kindlaks kogu liitu hõlmavad üleminekueeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ artikli 10a kohaste tasuta saastekvootide ühtlustatud eraldamiseks. [6] Kavandatud akrediteerimist käsitleva määruse artikli 10 lõige 1. [7] Nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punkt 16.