KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

muu rongipersonali tegevusala ja ülesannete kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

1. Sissejuhatus

Direktiiviga 2007/59/EÜ[1] ühenduse raudteesüsteemis vedureid ja ronge juhtivate vedurijuhtide sertifitseerimise kohta kehtestatakse miinimumnõuded, millele taotleja peab vedurijuhiloa või ühtlustatud lisasertifikaadi saamiseks vastama.

Kõnealuse direktiivi peamine eesmärk oli lihtsustada vedurijuhtidel vedurite juhtimist teistes liikmesriikides ja ühest liikmesriigist teise liikumist, kuid samuti muuta nende jaoks lihtsamaks ühe raudteeveo-ettevõtja teenistusest teise raudteeveo-ettevõtja teenistusse minek ning üldisemalt tagada, et kõik raudteesektori sidusrühmad tunnustavad vedurijuhilube ja ühtlustatud lisasertifikaate.

Alates direktiivi 2007/59/EÜ jõustumisest on komisjon juba võtnud vastu täiendavaid õigusakte kooskõlas direktiivis sätestatuga.

Komisjon võttis 29. oktoobri 2009. aasta otsusega[2] vastu vedurijuhilubade ja lisasertifikaatide registrite põhilised parameetrid kooskõlas direktiivi 2007/59/EÜ artikli 22 lõikega 4.

3. detsembril 2009 võttis komisjon kooskõlas direktiivi 2007/59/EÜ artikli 4 lõikes 4 sätestatuga vastu komisjoni määruse 36/2010[3] ühenduse vedurijuhilubade, lisasertifikaatide, lisasertifikaatide kinnitatud koopiate ja vedurijuhiloa taotluste vormide kohta.

Lisaks võttis komisjon 22. novembril 2011 vastu otsuse[4] vedurijuhtide koolitamisega tegelevate koolituskeskuste tunnustamise kriteeriumide, vedurijuhtide eksamineerijate tunnustamise kriteeriumide ja eksamite korraldamise kriteeriumide kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/59/EÜ ning samuti 22. novembri 2011. aasta soovituse[5] vedurijuhtide koolituskeskuste ja eksamineerijate tunnustamise korra kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/59/EÜ.

Kuigi direktiiv 2007/59/EÜ ei hõlma ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid täitvat muud rongipersonali, on artiklis 28 sätestatud, et komisjon esitab Euroopa Raudteeameti aruande põhjal seadusandliku ettepaneku muu rongipersonali sertifitseerimise korra kohta. Amet määrab kindlaks ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid täitva muu rongipersonali (kelle ametialased oskused aitavad seetõttu kaasa raudteeohutuse tagamisele) tegevusala ja ülesanded, mida tuleks reguleerida Euroopa Liidu tasandil lubade või sertifikaatide süsteemiga, mis võib olla sarnane käesoleva direktiiviga kehtestatud süsteemiga.

See nõue tugines soovile suurendada töötajate liikumisvabadust ja ohutust ELi raudteede valdkonnas; selleks tuleks erilist tähelepanu pöörata muule rongipersonalile, kes täidab vedurites ja rongides ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid. Tervisliku seisundi ja kutsekvalifikatsioonide miinimumnõuded on juba sätestatud käitamise ja liikluskorralduse koostalitluse tehnilises kirjelduses (KTK). Kuna seda KTKd rakendatakse siiski riiklike rakenduskavade raames ja seda kohaldatakse teatavas ulatuses ainult piiriüleste teenuste suhtes, puudub mingil määral õiguskindlus raudteeveo-ettevõtjate ohutuse sertifitseerimise menetluses selliste töötajate kinnitamise mõju puhul ning samuti raudteeveo-ettevõtjate vahelise liikuvuse puhul. Seetõttu esitas amet taotluse koostada aruanne ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid täitva muu rongipersonali sertifitseerimise kohta.

Käesolevas teatises võetakse arvesse aruannet,[6] mille Euroopa Raudteeamet (ERA) koostas pärast sidusrühmadega konsulteerimist ja mis esitati komisjonile 2010. aastal. Enne selle teatise vastuvõtmist arutasid komisjoni talitused Euroopa Raudteeameti aruande tulemusi sotsiaalpartneritega valdkondlikus sotsiaaldialoogi komitees.

Kõnealune teatis keskendub muule reisirongipersonalile. Kaubaga seotud ühised ülesanded on ühendatud pigem kaubarongi ettevalmistamisega kui rongi sõidu ajal toimuva tegevusega. Rongi ettevalmistamisel ei ole ilmtingimata vaja rongi saatvat personali.

2. Õigusraamistik

Kohaldatavasse õigusraamistikku kuuluvad peamiselt

· direktiiv 2004/49/EÜ raudteede ohutuse kohta, millega kehtestatakse ühine lähenemisviis ohutusele. Selles direktiivis on sätestatud raudteeveo-ettevõtjate sertifitseerimise süsteem, mis hõlmab ohutuse juhtimissüsteemi raames töötajate koolituse kindlaksmääramise ja elluviimise vastutust;

· direktiiv 2008/57/EÜ raudteede koostalitlusvõime kohta, millega kehtestatakse raudteesüsteemi osade suhtes kohaldatavate nõuete kindlaksmääramise raamistik koostalitluse tehniliste kirjelduste (KTKd) vormis. Kõnealused KTKd sisaldavad samuti nõudeid raudteesüsteemi käitamise ja hooldamisega tegelevatele töötajatele, mis on sätestatud minimaalsete kutsekvalifikatsioonide ning tervise- ja ohutustingimustena.

3. Praegune olukord ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid täitva muu rongipersonali tegevusalade ja ülesannete puhul

3.1. Reisijateveo teenustega seotud ülesannete reguleerimine

Oma aruandes kogus Euroopa Raudteeamet andmeid mitmesuguse muu rongipersonali kohta, mille esitasid mitmed raudteeveo-ettevõtjad 11 liikmesriigis. Andmete ekstrapoleerimise tulemusel on Euroopas (sh Šveitsis ja Norras) muu reisirongipersonali arv hinnanguliselt 70 000.

Peaaegu kõik liikmesriigid[7] (20 riiki 22st) reguleerivad kõnealust kutseala, kuigi erinevatel viisidel ja erineva üksikasjalikkuse tasemega. Direktiivis 2004/49/EÜ[8] ühenduse raudteede ohutuse kohta, millega muudetakse nõukogu direktiivi 95/18/EÜ raudtee-ettevõtjate litsentseerimise kohta ja direktiivi 2001/14/EÜ raudtee infrastruktuuri läbilaskevõime jaotamise ning raudtee infrastruktuuri kasutustasude kehtestamise ja ohutuse sertifitseerimise kohta (raudteede ohutuse direktiiv), sätestatu kohaselt tuleks otsused täidetavate ülesannete kohta võtta siiski raudteeveo-ettevõtja tasandil.

20 liikmesriigist 14 reguleerivad tegevusalasid ja ülesandeid ka riiklikul tasandil.

Muu rongipersonali kõigi ülesannete analüüs näitab, et

· reisijateveo teenuste muu rongipersonali täidetavate ülesannetena on kindlaks määratud 59 ülesannet, millest 48 on tegevusohutusega seotud ülesanded ja 11 on tavapärased äritegevusega seotud ülesanded, mida tuleb rongireisi ajal täita (piletite kontrollimine, teated klientidele jne);

· 48st tegevusohutuse ülesandest 21 on reguleeritud 14 liikmesriigis, kes reguleerivad reisijateveo teenustega seotud ülesandeid riiklikul tasandil. Need 21 tegevusohutuse ülesannet on tihedalt seotud käitamise ja liikluskorralduse KTK lisaga J[9] rongi saatmiseks vajaliku kutsekvalifikatsiooni miinimumnõuete kohta.

3.2. Reisijateveo teenustega seotud tegevusalade kirjelduste kindlaksmääramine

Reisijateveo teenuste muu rongipersonali jaoks on kindlaks määratud mitu tegevusala. Erinevate liikmesriikide eri tegevusalade peamiste ülesannetena on sätestatud kaks tegevusalade kirjeldust (TK1 ja TK2); need on ära toodud lisas. Kuigi enamik määratud ülesandeid on kahes tegevusalade kirjelduses sarnased, seisneb TK1 ja TK2 erinevus rongi ettevalmistamises. Kui TK1 sisaldab peaaegu kõiki rongi ettevalmistamisega seotud ülesandeid, on TK2 raames määratud ainult üks rongi ettevalmistamise ülesanne.

Nende kahe tegevusalade kirjelduse raames on määratud kindlaks ühised ohutuse seisukohalt olulised ülesanded, mis on näiteks järgmised: uste sulgemise protseduurid, rongi väljumine ja reisijate evakueerimine eritingimustes ja hädaolukordades. Enamik raudteeveo-ettevõtjaid on rakendanud sertifitseerimise süsteemi TK1 puhul, aga ei ole seda teinud TK2 puhul.

3.3. Põhinõuded ja sertifitseerimine

Minimaalse vanuse, hariduse, keelteoskuse, arstlike ja psühholoogiliste kontrollide ning kutsepädevuste põhinõuded, mis tuleb muu rongipersonali liikmeks saamiseks täita, on juba praegu kogu ELis väga sarnased. Põhinõuded on kõnealuse kahe tegevusala puhul peaaegu samasugused ning need on juba hõlmatud käitamise ja liikluskorralduse KTKga, mis reguleerib praegu siiski ainult piiriülest liiklust.

Üheksas liikmesriigis kehtivad raudteeveo-ettevõtjatele siduvad eeskirjad muu rongipersonali hindamise menetluste kohta. 13 liikmesriigis kehtivad riiklikud määrused, mis reguleerivad teadmiste ja oskuste vähemalt standardsel tasemel hoidmise ja pädevuse taseme haldamise eesmärgil koolituste korraldamist. Reisijateveo teenuste puhul korraldavad raudteeveo-ettevõtjad üldjuhul asutusesisesed koolitused ja eksamid. Koolituskursus kestab üldjuhul 4–16 nädalat.

Raudteeveo-ettevõtjad on reisijateveo teenuste puhul töötanud välja erimenetlused, et hoida oskused kohasel tasemel. Nad korraldavad erinevate ajavahemikega korrapäraseid või pidevaid koolitusi; 12 liikmesriigis on võetud kasutusele vahehindamise menetlused, mille toimumise ajavahemik varieerub 3 kuust 3 aastani.

Riiklikud ohutusasutused on juba suutelised hindama muu rongipersonali vastavust minimaalsetele põhinõuetele raudteeveo-ettevõtjate ohutuse juhtimissüsteemide sertifitseerimise raames, mis on sätestatud direktiivi 2004/49/EÜ III lisa punktis e.

3.4. Töötajate liikuvus

Ettevõtetes võib aastas vahetuda 2000–4000 töötajat, kui rongipersonal vahetab töökohta 1–2 korda oma 35aastase töötamise aja jooksul ning muu rongipersonali arv Euroopas on 70 000. Selles arvus ei võeta arvesse asjaolu, et töötajad lahkuvad töökohalt ka raudteesektori piires või sellest väljaspool muudel tegevusaladel tegutsema asumiseks või et töötajad võidakse kanda üle, kui uus ettevõte võtab üle eelmise ettevõtte töötajad uue avaliku teenindamise kohustuste lepingu alusel.

Mitmed raudteeveo-ettevõtjad ei ole töötajate liikuvusega kokku puutunud, kuna nad on ainsad või riigi raudteeveo-ettevõtjad. Siiski nõuavad isegi kogemustega ettevõtjad konkreetsete ettevõtte koolituskursuste läbimist, kui nad värbavad uut rongipersonali teistelt raudteeveo-ettevõtjatelt. Kõnealuse spetsiifilise täienduskoolituse põhjus seisneb veeremi ja taristu erinevustes. Erinevatel raudteeveo-ettevõtjatel võivad olla kasutusel ka erinevad protseduurid.

Väikeettevõtjatel võib olla rohkem kogemusi töötajate liikuvusega, kuna nad värbavad personali turgu valitsevatelt ettevõtjatelt. Miski ei viita siiski sellele, et muu rongipersonali sertifitseerimise süsteemi puudumine oleks tõke liikuvusele ja komisjonile ei ole laekunud selle küsimuse kohta ühtegi kaebust.

3.5. Kutsekvalifikatsioonide ühtsus

Euroopa Liidus on väga palju erinevaid tegevusalasid.

Praegu ei oleks nende kõigi ühtlustamine kohane järgmistel põhjustel:

· ühelt poolt on uste sulgemise ja rongi väljumise (toimingud lõpetatud) ülesanded tegevusprotseduurid, mis võivad erinevates ettevõtetes tehniliste erilahenduste tõttu erineda. Neid tuleks jätkuvalt ettevõtte tasandil reguleerida ja neid ei tohiks reguleerida ELi tasandil;

· teiselt poolt on kõik ülejäänud ühised ülesanded seotud reisijate ohutusega. Neid reguleeritakse üldjuhul riiklikul tasandil ja need on ELi tasandil kindlaks määratud järgmiselt:

– reisijate kaitse eritingimustes ja hädaolukordades;

– reisijate evakueerimine hädaolukordades.

Käitamise ja liikluskorralduse KTK punkti 4.6 ning rongi saatmiseks vajaliku kutsekvalifikatsiooni miinimumnõudeid käsitleva lisa J kohaselt peaksid kõigil kutselistel töötajatel olema vajalikud teadmised eritingimustes raudteeliikluse, rongi evakueerimise ja reisijate ohutuse tagamisega toime tulemiseks ning nad peaksid olema suutelised oma teadmisi praktikas ellu viima. Raudteetunnelites ohutut liiklemist käsitleva KTK[10] rongipersonali ja muu personali tunnelitealast pädevust käsitleva alapunkti 4.6.1 kohaselt peab „[k]ogu rongi meeskond […] teadma, mida teha tunnelites ohutuse tagamiseks, ning eelkõige peavad meeskonnaliikmed oskama rongi tunnelis evakueerida. See hõlmab sõitjate suunamist teise vagunisse või rongist välja ning nende juhtimist ohutusse alasse.”.

Praeguse raamistiku täiustamine selliste ülesannete kirjeldamises või laiendamises, mis on juba käitamise ja liikluskorralduse KTKs sätestatud, et lisa J hõlmaks kõiki tegevusalade kirjelduste TK1 ja TK2 raames kindlaks määratud muu rongipersonali kõiki ülesandeid.

3.6. Kutsekvalifikatsioonide tunnustamine

Reisijateveo teenuste muu rongipersonali puhul ei reguleerita sageli kutsekvalifikatsioonide tunnustamist. Ainult viies liikmesriigis on reisirongide jaoks kasutusel riiklike siduvate eeskirjadega reguleeritud sertifitseerimissüsteem. Need on kõik seotud TK1-ga ja neist nelja puhul väljastab sertifikaadid riiklik ohutusasutus. Viienda puhul väljastab sertifikaadi raudteeveo-ettevõtja. Kaubaveoteenuste puhul on sertifitseerimissüsteem kasutusel viies liikmesriigis üheksast ja kõigis neist vastutab sertifikaatide väljastamise eest riiklik ohutusasutus või pädev ministeerium.

See olukord näib takistavat ühtse Euroopa raudteepiirkonna loomist, kuna ainus eeltingimus raudteeveo-ettevõtjatele mõnes liikmesriigis tegutsemiseks peaks kehtivas õigusraamistikus olema ohutussertifikaadi hankimine (A osa ja B osa). Liikmesriikidel võivad siiski olla seda valdkonda reguleerivad riiklikud eeskirjad, kui see ei ole veel KTKga hõlmatud ning kuna (nagu juba jaotises 3.3 selgitati) käitamise ja liikluskorralduse KTK kehtib kutsekvalifikatsioonide puhul ainult piiriülestele teenustele. Seda arvesse võttes on kõnealuse KTK rakendusala laiendamine kohalikele teenustele tähtis ning Euroopa Raudteeametile tuleks anda volitus koostada kõnealuse laienduse kohta soovitus.

3.7. Ohutuse seisukohalt oluliste ülesannetega rongipersonali pädevusi kinnitava Euroopa süsteemi võimalik kasu

Raudteede ohutuse direktiivi (direktiiv 2004/49/EÜ) artikli 13 lõikes 3 on juba sätestatud, et „[u]ute rongijuhtide, kaugrongide personali ja [ohutuse seisukohalt] tähtsaid ülesandeid täitva personali värbamisel peab raudtee-ettevõtjatel olema võimalus arvesse võtta mis tahes koolitust, kvalifikatsiooni ja kogemust, mis on saadud eelnevalt teistelt raudtee-ettevõtjatelt. Sel eesmärgil on sellistel töötajatel õigus omada juurdepääsu kõikidele dokumentidele, mis tõendavad nende koolitust, kvalifikatsiooni ja kogemust, ja saada neist koopiaid ja neid edastada.”.

Ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid täitva muu rongipersonali ülesannete puhul võiks täiendav ühtlustamine olla lahendus töötajate liikuvuse võimaldamiseks, ilma et see mõjutaks ohutuse taset negatiivselt. Eesmärk peaks olema, et muud rongipersonali värbav raudteeveo-ettevõtja on suuteline võtma arvesse varasemate ohutuse seisukohalt oluliste ülesannete teostamise käigus omandatud kogemusi ja suudab piirata täienduskoolitust, et selle kulud oleksid võimalikult väikesed. Euroopa tasandil ühtne süsteem peaks võimaldama seda eesmärki saavutada.

Tuleks keskenduda raudtee eriülesannetele, näiteks reisijate abistamine eritingimustes ja hädaolukordades. Rahvusvahelise reisijateveo teenuste turu avanemisega 1. jaanuaril 2010 peaks loogiliselt kaasnema see, et eritingimustes ja hädaolukordades reisijate kaitse ja evakueerimise valdkonnas muu rongipersonali omandatud pädevused oleksid kogu Euroopa Liidu kõigis ettevõtetes samasugused. See võimaldaks ühist arusaama ning pakuks lisandväärtust reisijate ohutuse valdkonnas. Sellel võiks samuti olla hea mõju töötajate liikuvusele. Kõnealused ühised ülesanded on üldjuhul juba loetletud käitamise ja liikluskorralduse KTK lisa J punktis 3.

Kõnealune eesmärk muutub neljanda raudteepaketi raames välja pakutud riikliku reisijateveo turu avanemisega veelgi tähtsamaks.

Teisalt ei tohiks kaaluda protseduuridega seotud ja veeremist olenevaid ülesandeid (näiteks uste sulgemine), mis võivad (erinevate tehniliste lahenduste tõttu) ettevõtetes erineda. Rongipersonal, kes asub tööle teise raudteeveo-ettevõtja juures, peaks saama erikoolitust selle raudteeveo-ettevõtja protseduuride ja tema veeremi valdkonnas.

4. Raudteeveo-ettevõtja korraldatud ohtude ja reisijate abistamise koolituse ülesandepõhine atesteerimine

Eesmärgiga tunnustada rongipersonali poolt eritingimustes ja hädaolukordades abi andmise ja reisijate ohutuse tagamise valdkonnas omandatud pädevust, kavatseb komisjon töötada välja töötajale korraldatud ohtude ja reisijate abistamise koolituse atesteerimise Euroopa tasandil, mis on kooskõlas käitamise ja liikluskorralduse KTKs muule rongipersonalile sätestatud kõigi minimaalsete põhinõuetega.

Kõnealuste atesteerimiste korraldamine peaks kuuluma koosseisuliste või lepinguliste töötajatega raudteeveo-ettevõtjate vastutuse alla ning see peaks põhinema kahetasandilisel süsteemil, kasutades ELi tasandil kindlaks määratud miinimumnõudeid ja ettevõtte tasandil kindlaks määratud täiendavaid nõudeid. Selle koolituse võib samuti tagada raudteeveo-ettevõtja väline koolituskeskus, kuid atesteerimise peaks korraldama raudteeveo-ettevõtja omal vastutusel.

Atesteerimise protsess peaks põhinema neljal järgmisel olulisel punktil:

· raudteeveo-ettevõtjad peaksid korraldama koolituskursusi reisijate ohutuse ja reisijate abistamisega seotud raudteetegevuse ohtude kohta. See koolitus oleks hõlmatud raudteeveo-ettevõtja ohutuse juhtimissüsteemiga ning see põhineks käitamise ja liikluskorralduse KTKdes täpselt kirjeldatud nõuetel;

· koolituskursuse lõpus peaksid raudteeveo-ettevõtjad väljastama ohtude ja reisijate abistamise koolituse kohta atesteerimise tunnistuse, mis antakse nende ohutuse juhtimissüsteemi raames muule rongipersonalile. See peaks hõlmama vähemalt kõiki käitamise ja liikluskorralduse KTKs sätestatud ühtlustatud oskusi ning selles tuleks samuti nimetada koolituskursuse jooksul omandatud mis tahes täiendavaid oskusi;

· kõnealune atesteerimine peaks kehtima kogu Euroopa Liidus ning raudteeveo-ettevõtjad peavad seda töötajate värbamisel arvesse võtma;

· töötajatele (muule rongipersonalile) antud atesteerimise tunnistus muutub nende omandiks. Neil oleks seejärel ettevõtte vahetamise soovi korral võimalik seda tunnistust uuesti kasutada.

See atesteerimise kava ei nõua täiendavat koolitust lisaks praegu juba ohutuse juhtimissüsteemi raames nõutavale ning käitamise ja liikluskorralduse KTKs kindlaksmääratule.

Atesteerimise tunnistuse väljastamine peaks jääma nii halduslikel kui ka majanduslikel põhjustel ettevõtte tasandile, et vältida täiendavaid kulusid raudteeveo-ettevõtjatele ning oluliste lisaülesannete teket riiklikele ohutusasutustele.

Atesteerimise vorm ja sisu võib teataval määral sarnaneda määruses 36/2010/EÜ vedurijuhtide lisasertifikaatidele kehtestatud nõuetega, mida on sellel eriotstarbel kohandatud.

Raudteede ohutuse direktiivi artikli 13 lõikes 3 on juba sätestatud kõnealuse atesteerimise õiguslik alus; vajaduse korral esitab komisjon ettepaneku teha selle asjaolu selgitamiseks III lisas väike muudatus. Lisaks sellele pakub komisjon välja käitamise ja liikluskorralduse KTK uuendamise, et täpsustada koolituse atesteerimise ning käitamise ja liikluskorralduse KTK rakendusala.

Ettevõtte tasandil võidakse, ilma et piirataks töötajate liikuvust, sätestada täiendavad ülesanded (olenemata sellest, kas need on ohutusega seotud) ja täiendavad nõuded kutsekvalifikatsioonidele.

Muu rongipersonali pädevuse tunnustamine ELi tasandil pakuks lisandväärtust reisijate ohutusele ja sellel võiks olla hea mõju töötajate liikuvusele, vähendades raudteeveo-ettevõtjate ülemäärastele koolitustele tehtavaid kulusid.

Raudteeveo-ettevõtjate ja taristuettevõtjate esindajate hinnangul on kehtivate õigusaktidega juba tagatud kõik vajalikud nõuded ja muu rongipersonali sertifitseerimise või litsentseerimise süsteem ei tohiks lisada midagi uut juba kindlaksmääratule, kuid võib põhjustada suuri kulusid. Teiselt poolt nõuab Euroopa Liidu Transporditööliste Ametiühingute Liit (ETF) pardal viibiva personali Euroopa sertifitseerimise süsteemi, mis hõlmaks riiklike ohutusasutuste väljastatud luba ja raudteeveo-ettevõtja väljastatud lisasertifikaati.

5. Muu rongipersonali täidetavate ohutuse seisukohalt oluliste ülesannete reguleerimine liikmesriikides

Nagu jaotises 2.1 nimetati, on enamik liikmesriike määranud kindlaks riiklikud siduvad eeskirjad kutseala reguleerimise kohta erineval viisil ja erineva üksikasjalikkuse tasemega.

Kõnealuseid riiklikke siduvaid eeskirju, mille on kinnitanud riiklikud asutused või mis on kantud üle riigiettevõttelt riiklikule tasandile, peavad kohaldama kõik kõnealustes liikmesriikides tegutsevad raudteeveo-ettevõtjad.

Üldjoontes ei näi need eeskirjad täielikult ühilduvat Euroopa õigusaktidega järgmisel kolmel põhjusel:

· need ei vasta täielikult käitamise ja liikluskorralduse KTK-le, kus on sätestatud, mida tuleb teha, kuna mõned liikmesriigid sätestavad ise tegevusviisi;

· riiklikul tasandil reguleerimine näib piiravat ettevõtlust ja eelkõige töötajate liikuvust. Lisaks sellele annavad need ettevõtte eeskirjad (kaudsed eeskirjad), millest saavad riiklikud siduvad eeskirjad, selge konkurentsieelise pikka aega tegutsenud raudteeveo-ettevõtjatele;

· kui liikmesriikide asutused kehtestavad üksikasjalikud tegevusprotseduurid, siis võtavad nad üle vastutuse, mis peaks olema raudteeveo-ettevõtjatel ja taristuettevõtjatel. Riiklikul tasandil ülesannete üksikasjalik reguleerimine võib piirata raudteeveo-ettevõtjate vastutust ja olla vastuolus ohutuse direktiivi artikli 4 lõikega 3.

Kui raudteevõrgu mingi konkreetne asjaolu ei nõua erieeskirjade kehtestamist, siis tuleks kõnealuste ülesannete täitmise viisi reguleerivad eeskirjad kehtestada raudteeveo-ettevõtja tasandil ja mitte riigi tasandil. Isegi kui erinevate raudteeveo-ettevõtjate menetlused on erinevad, on tähtis ülesande täitmine.

Seega nõuab komisjon, et liikmesriigid vaataksid läbi oma riiklikud määrused, mida nõutakse käitamise ja liikluskorralduse KTK järgimiseks. Seda tehakse raudteede ohutuse direktiivi rakendamise ja Euroopa Raudteeameti poolt praegu elluviidava riiklike ohutuseeskirjade analüüsi raames.

6. Järeldus: järgmised sammud

Komisjon esitab Euroopa Raudteeametile taotluse töötada muu rongipersonali jaoks välja sätted, mis on vajalikud atesteerimiseks, mis keskendub reisijate ohutusega seotud küsimustele. Amet määrab kindlaks muu rongipersonali ohutuse seisukohalt olulised ühised ülesanded, mis ei ole seotud raudteesõiduki projekteerimise / veeremiga, ja määratleb koolituse atesteerimise sisu ning käitamise ja liikluskorralduse KTK lisa J rakendusala. Amet töötab välja töötajale antava ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid käsitleva koolituse tunnistuse vormi. Raudteede ohutuse direktiivi III lisa muudatusega sätestatakse kõnealune atesteerimise protsess raudteeveo-ettevõtja ohutuse juhtimissüsteemi osana.

Kõnealuse atesteerimise süsteemi vajadust suurendab riikliku reisijateveo turu avanemine, mis on välja pakutud neljandas raudteepaketis.

Komisjon palub Euroopa Raudteeamet lisada oma riiklike ohutuseeskirjade analüüsi eraldi peatüki muu rongipersonaliga seotud riiklike siduvate eeskirjade kohta ning selle kohta, millises ulatuses nad jäävad reguleerimisalast välja. Kui need eeskirjad ei ole kooskõlas ELi õigusaktidega, võib komisjon võtta kohaseid meetmeid, et tagada nende nõuetekohane rakendamine.

Muu rongipersonal moodustab kutsealarühma, kes täidab ohutu raudteesüsteemi tagamisel tähtsat ülesannet, mis on seotud tegevusohutuse ja reisijate ohutuse ning turvalisusega. Komisjoni hinnangul aitavad tema ettepanekud suurendada selle tähtsa raudteesektori kutseala ohutuse tulemuslikkust ja parandada selle kvaliteeti ning samuti toetada selle töötajate liikuvust.

LISA Tegevusalade kirjelduste (TK) peamiste ülesannete kirjeldus

Kokku on TK1 raames määratud 17 ülesannet ja neid reguleeritakse vähemalt 50 % ulatuses 11 liikmesriigis, kus TK1 esineb. Need ülesanded on järgmised:

· rongi koosseisu kontrollimine:

– rongi koosseisu kontrollimine;

– rongi koosseisu dokumendi/dokumentide kontrollimine;

· kontrollid ja katsed enne väljumist:

– pidurite seisund / pidurisüsteem;

– rongi märguanded on olemas;

· rongi väljumine mis tahes jaamast:

– uste sulgemine;

– rongi väljumine (toimingud lõpetatud);

· rongi käitamine:

– avariipiduri lähtestamine pärast kasutamist ja vedurijuhile teatamine;

– parda sidesüsteemid (eelkõige reisijate ohutus);

· käitamine eritingimustes:

– reisijate kaitse;

– rongi väljumine;

– mis tahes ebatavalistest olukordadest teatamine;

· käitamine hädaolukordades:

– otsus rong peatada;

– reisijate kaitse;

– reisijate evakueerimine;

– rongi väljumine (toimingud lõpetatud);

– vedurijuhi teavitamine / temaga suhtlemine;

– raudteeveo-ettevõtja teavitamine / temaga suhtlemine.

TK2 raames on määratud ainult viis ülesannet ja neid reguleeritakse vähemalt 50 % ulatuses kuues liikmesriigis, kus TK2 esineb. Need ülesanded on järgmised:

· rongi väljumine mis tahes jaamast:

– uste sulgemine;

– rongi väljumine (toimingud lõpetatud);

· käitamine eritingimustes:

– reisijate kaitse;

· käitamine hädaolukordades:

– reisijate kaitse;

– reisijate evakueerimine.

Manöövritööde ülesanne on liikmesriikides erinevalt määratud ja seda ei võeta kõnealustes tegevuste kirjeldustes arvesse.

[1] ELT L 315, 3.12.2007.

[2] ELT L 8, 13.1.2010.

[3] ELT L 13, 19.1.2010.

[4] ELT L 314, 29.11.2011.

[5] ELT L 314, 29.11.2011.

[6] Aruanne ohutuse seisukohalt olulisi ülesandeid täitva muu rongipersonali tegevusala ja ülesannete kohta direktiivi 2007/59/EÜ artikli 28 kohaselt. Koostalitluse üksuse viitedokument ERA/REP/14-2010/INT, 27.9.2010, avaldamata.

[7] Liikmesriikidelt laekunud andmed ei olnud arvesse võtmiseks piisavad. Norralt saadud teave on lisatud.

[8] ELT L 220, 21.6.2004.

[9] Komisjoni otsus, 11. august 2006, mis käsitleb üleeuroopalise tavaraudteesüsteemi käitamise ja liikluskorralduse allsüsteemi koostalitluse tehnilist kirjeldust (teatavaks tehtud numbri K(2006) 3593 all), muudetud otsusega 2010/640/EL, otsusega 2009/107/EÜ ja otsusega 2008/231/EÜ (ELT L 359, 18.12.2006).

[10] Komisjoni otsus, 20. detsember 2007, milles käsitletakse üleeuroopalise tava- ja kiirraudteevõrgustiku raudteetunnelite ohutusega seotud koostalitluse tehnilist kirjeldust (teatavaks tehtud numbri K(2007) 6450 all), ELT L 64, 7.3.2008.