KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT

MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE, milles käsitletakse ELi konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamist

Lisatud ettepanekule

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV

teatavate eeskirjade kohta, millega reguleeritakse liikmesriikide õiguse kohaseid kahju hüvitamise hagisid liikmesriikide ja Euroopa Liidu konkurentsiõiguse rikkumise korral

1. Sissejuhatus

1. Õigus konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamisele ELis. Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELTL) artiklite 101 ja 102 kohaselt on keelatud konkurentsivastased kokkulepped ja turgu valitseva seisundi kuritarvitamine. Euroopa Komisjon koos liikmesriikide konkurentsiasutustega vastutab nende keeldude rakendamise eest (täitmise tagamine avaliku õiguse kaudu). Samal ajal kehtestatakse aluslepingu sätetega eraisikute õigused ja kohustused, mida peavad jõustama liikmesriikide kohtud (täitmise tagamine eraõiguse kaudu). Nende seas on õigus nõuda hüvitist mis tahes kahju eest, mis on tekkinud ELi konkurentsiõiguse rikkumise tagajärjel. Euroopa Kohus on alates 2001. aastast korduvalt kinnitanud, et ELi õigusest tulenevalt peab igal üksikisikul olema võimalik esitada nõue sellise kahju hüvitamiseks (Courage, C-453/99 ja Manfredi, C-295 – 298/04). Rohkem kui kümme aastat hiljem ei ole enamikul konkurentsiõiguse rikkumise ohvritel endiselt võimalust individuaalselt ega kollektiivselt tõhusalt kasutada kõnealust ELi õigust saada hüvitist. See on suuresti tingitud asjakohaste kahju hüvitamist reguleerivate liikmesriikide eeskirjade puudumisest. Pealegi, isegi kui sellised eeskirjad on olemas, on need liikmesriikide vahel niivõrd erinevad, et nende tagajärjeks on ebavõrdsed tegutsemisvõimalused õigusrikkujate ja ohvrite jaoks.

2. Avalik-õiguslik vs eraõiguslik jõustamine. Hiljutine kohtupraktika riiklikul ja ELi tasandil on esile toonud ka asjaolu, et ELi hüvitise saamise õigus võib mõnikord olla vastuolus ELi konkurentsiõiguse eeskirjade avalik-õigusliku jõustamise tõhususega komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste poolt. Nii on see juhul, kui konkurentsiõiguse rikkumise ohver otsib juurdepääsu teabele, mille konkurentsiasutus hankis vabatahtliku koostöö raames uurimise all olevalt ettevõtjalt leebema kohtlemise programmi raames (vt allpool lõiget 11). Tulenevalt Euroopa Kohtu 2011. aasta juuni otsusest (Pfleiderer, C-360/09) mõjub ELi eeskirjade puudumine sellisel moel, et võimalikud leebema kohtlemise taotlejad ei tea, kas teave, mis nad konkurentsiasutusele annavad, avaldatakse lõpuks konkurentsiõiguse rikkumise ohvrile või mitte. See võib nad panna halvemasse olukorda võimalike kahjunõuete suhtes võrreldes teiste ettevõtjatega, kes asutusega koostööd ei teinud. Õiguskindlusetus võib seega kahjustada leebema kohtlemise programmide tulemuslikkust ELi ja liikmesriikide tasandil ning seeläbi avalik-õigusliku jõustamise meetmeid salajaste kartellide probleemiga tegelemisel.

3. Algatuse eesmärgid. Kõnealusel konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise algatusel on kaks põhieesmärki:

i) ELi hüvitise saamise õiguse tõhusa kasutamise tagamine ja

ii) avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise vastasmõju mõne põhiaspekti reguleerimine ELi konkurentsiõiguses eesmärgiga leida tasakaal komisjoni ja liikmesriikide poolse jõustamise ning kahju hüvitamise vahel hagide kaudu, mis esitatakse liikmesriikide kohtutele, ja seeläbi saavutada ELi konkurentsieeskirjade tõhus üldine jõustamine.

2. Käsitletavad teemad

2.1. ELi hüvitise saamise õiguse tõhusa kasutamise tagamine

4. Tõhusa hüvitamisega seotud tõkete kõrvaldamine. Enamiku ELi konkurentsiõiguse rikkumise ohvrite kahju jääb endiselt hüvitamata. Lisaks tajutavale teadlikkuse puudumisele seisavad isegi need ohvrid, kes tahavad hüvitist saada, silmitsi väga ebasoodsa riski ja kasu tasakaaluga menetluslike takistuste ja kulude tõttu hagi esitamisel. See nõrgendab ELi konkurentsieeskirjade toimimist ja seda on raske ühildada põhiõigusega tõhusale õiguskaitsele vastavalt ELi põhiõiguste hartale. Oma 2005. aasta rohelises raamatus ELi konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahjude hüvitamise kohta määratles komisjon peamised takistused tõhusa hüvitamise teel. 2008. aastal võttis komisjon vastu valge raamatu konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise meetmete kohta, milles sätestatakse mitu konkreetset ettepanekut, kuidas neid tõkkeid kõrvaldada ja tagada tõhus eraõiguslik jõustamine liikmesriikides.

5. Avalikkusega konsulteerimine. Avalikul arutelul valge raamatu üle ja kahel hilisemal avalikul arutelul tervitasid kodanikuühiskonna ja institutsionaalsed sidusrühmad, nagu Euroopa Parlament ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, kavandatavaid meetmeid. Lisaks on Euroopa Parlament esitanud selgesõnalise üleskutse võtta vastu ELi õigusaktid konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise kohta.

6. Sidusrühmade ettepanekud. Eespool nimetatud avalikel aruteludel ühtis sidusrühmade arvamus komisjoni analüüsi tulemustega mitme järgmise peamise takistuse osas, mis seisavad tõhusama hüvitamise teel:

· Võimalikud hagi esitajad juhtisid tähelepanu konkreetsetele raskustele, millega nad seisavad silmitsi juurdepääsu hankimisel tõendusmaterjalile, mis on vajalik juhtumi tõendamiseks. Oma iseloomult eeldavad konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise hagid sageli ebatavaliselt suurel määral kulukat faktilist ja majanduslikku analüüsi. Need tekitavad hagi esitajatele raskusi seoses juurdepääsuga olulisele tõendusmaterjalile, mida kostjad sageli enda käes salajas hoiavad. Sidusrühmad juhtisid tähelepanu ka selgete eeskirjade puudumisele edasisuunamise kaitseargumendina kasutamise kohta, st kas kostjal tuleks lubada tõendada, et otsene ostja suunas kartellist tuleneva kõrgema hinna edasi oma turustusahela edasistele klientidele. Muude probleemide seas, mis võivad hagi eduvõimalustele negatiivselt mõjuda, on olulised ka aegumistähtajad, nt kui ei ole piisavalt aega pärast rikkumise avastamist hagi esitada. Hagiga seotud kulud võivad märkimisväärselt suureneda, kui pooled peavad rikkumist tõendama isegi juhul, kui liikmesriigi konkurentsiasutus on selle juba tuvastanud. Nii võib juhtuda ühtsete eeskirjade puudumise korral rikkumisi käsitlevate otsuste tõendusjõu kohta. Lisaks on kahju suuruse määramine sageli keeruline ja kulukas ülesanne, mis võib mõjutada hagemise tõenäosust.

· Tarbijaid ja VKEsid mõjutab negatiivselt asjaolu, et puuduvad tõhusad kollektiivsed õiguskaitsevahendid, mis võimaldaksid paljudel mõjutatud tarbijatel või ettevõtjatel oma hagid ühiselt esitada ja jagada õiguslike meetmetega seotud kulusid ja koormust.

· Tervitades komisjoni eesmärke, hoiatasid ettevõtjate ühendused üldiselt liigsete kohtuvaidluste eest, nagu on kogetud teistes jurisdiktsioonides, ja rõhutasid vajadust tagada kaitse põhjendamatute nõuete ja kohtuvaidluste kuritarvitamise eest, eriti nõuete kollektiivsel esitamisel.

7. Ebavõrdsed tegutsemisvõimalused siseturul. Lisaks konkreetsetele takistustele, mis segavad ELi hüvitise saamise õiguse tõhusat kasutamist, on liikmesriikide konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamist reguleerivad eeskirjad endiselt väga erinevad. See erinevus on viimastel aastatel suurenenud, põhjustades õiguskindlusetust kõikide asjaomaste poolte jaoks, ja võib takistada konkurentsieeskirjade tõhusat eraõiguslikku jõustamist, eriti piiriüleste juhtumite korral. Selle tulemuseks on ka märgatavad konkurentsimoonutused siseturul, sest ohvrite võimalus saada hüvitist ja rikkumiste toimepanijate vastutusele võtmise tõenäosus erinevad sõltuvalt sellest, kus nad asuvad ja kus nad oma hagi saavad esitada. Seda näitab praegune konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise hagide koondumine kolme ELi jurisdiktsiooni: Ühendkuningriik, Saksamaa ja Madalmaad. See näitab, et hagi esitajad peavad nendes riikides kohaldatavaid eeskirju oma eesmärkide täitmiseks sobivamaks kui teistes riikides. Ja vastupidi, konkurentsiõiguse ohvrite jaoks näib olevat keerulisem kasutada oma ELi hüvitise saamise õigust teistes liikmesriikides. Selline õiguse ebaühtlane jõustamine võib kaasa tuua ka konkurentsieelise mõne ettevõtja jaoks, kes on rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikleid 101 ja 102, ning mõjuda antistiimulina asutamisõiguse ning kaupade müügi ja teenuste osutamise vabaduse kasutamisel nendes liikmesriikides, kus hüvitamise õigust jõustatakse tõhusamalt.

8. Tõenäolised kulud praeguses olukorras. Sellise ebatõhusa konkurentsiõiguse eraõigusliku jõustamise kulud ulatuvad hinnanguliselt 23 miljardi euroni ehk 0,18 %ni ELi 2012. aasta SKPst hüvitiste osas, mis jäävad ohvritel igal aastal kogu ELis saamata. Selle probleemi lahendamine suunaks konkurentsieeskirjade rikkumistega seotud kulud ohvritelt rikkumiste toimepanijatele ning muudaks konkurentsimoonutuste avastamise lihtsamaks. Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 üldise tõhusa jõustamisega seoses tõkestaks suurem vastutuselevõtmise tõenäosus ebaseadusliku tegevuse eest täiendavalt konkurentsivastast käitumist (suurenenud tõkestav mõju), millele järgneb hilisem kasu tarbijate heaolule.

2.2. ELi konkurentsiõiguse avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise vastasmõju

9. Mõisted. ELi konkurentsiõiguse avalik-õiguslik jõustamine on komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste ülesanne, kellel on volitused, et leida, karistada ja ennetada ELi konkurentsieeskirjade rikkumisi. Avalik-õiguslik jõustamine on ka kohtute ülesanne, kes vaatavad läbi konkurentsiasutuste tehtud otsused. Eraõiguslik jõustamine hõlmab nendesamade eeskirjade jõustamist hagide kaudu, mis esitatakse liikmesriikide kohtutele. ELi õiguse puudumise korral asjaomase küsimuse kohta reguleeritakse eraõiguslikku jõustamist peaaegu eranditult liikmesriigi tsiviilõigusega. Eraõiguslik jõustamine jaguneb üldjoontes kolmeks järgmiseks liigiks:

i) hüvitis kahju eest, mis on tekkinud ELi konkurentsiõiguse rikkumise tagajärjel (hagi kahju hüvitamiseks);

ii) taotlused lõpetada käitumine, millega rikutakse ELi konkurentsiõigust (kohtulik keeld), ning

iii) lepinguliste sätete kehtetuks tunnistamine ELi konkurentsieeskirjade rikkumise korral.

10. Avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise täiendavus ja vastasmõju. Avalik-õiguslik ja eraõiguslik jõustamine on täiendavad vahendid Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 tõhusaks kohaldamiseks. Eraõiguslikku hagi saab esitada kohtusse enne konkurentsiasutuse eelnevat otsust (üksikmeetmed). Siiski esitatakse konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise hagisid kõige sagedamini pärast seda, kui konkurentsiasutus on tuvastanud ELi konkurentsieeskirjade rikkumise (jätkumeetmed). Sellest tulenev vastasmõju avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise vahel puudutab järgmisi põhiaspekte:

i) juurdepääs konkurentsiasutuste valduses olevale teabele;

ii) rikkumist käsitlevate otsuste siduv mõju ja

iii) kahju hüvitamise hagi esitamise aegumistähtajad.

11. Põhiküsimus: leebema kohtlemisega seotud dokumentide avalikustamine. Selleks et tuvastada ja karistada salajasi kartelle, pakuvad konkurentsiasutused rikkumiste toimepanijatele puutumatust või väiksemat trahvi vastutasuks nende koostöö eest. Need leebema kohtlemise programmid on väga tõhus avalik-õiguslike täitevasutuste kasutuses olev vahend. Samal ajal võivad rikkumise ohvrid vajada teavet, mida rikkumiste toimepanijad on vabatahtlikult jaganud, et kasutada seda tõendusmaterjalina ja saada hüvitist. Pooled, kes tahtsid hiljutise Pfleidereri juhtumi puhul esitada kahju hüvitamise hagi kartelli vastu, taotlesid juurdepääsu Saksamaa konkurentsiasutuse leebemat kohtlemist käsitlevale toimikule. Saksamaa riigikohus küsis Euroopa Kohtult, kas leebema kohtlemisega seotud teabe avaldamine on vastuolus ELi õigusega. Oma 2011. aasta otsuses sätestas Euroopa Kohus, et ELi õiguse puudumise korral asjaomase küsimuse kohta peavad liikmesriikide kohtud otsustama juhtumipõhiselt ja vastavalt siseriiklikule õigusele, mis tingimustel lubada või keelata leebema kohtlemisega seotud teabe avaldamist konkurentsiõiguse rikkumise ohvritele. Sellele otsusele järgnes suur ebakindlus seoses küsimusega, milliseid dokumentide liike tohib avalikustada. Selline ebakindlus on kahjulik mitte üksnes kahju hüvitamise hagides osalevatele pooltele, vaid võib konkreetsemalt heidutada ka kartelliosalisi tegemast koostööd komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutustega nende leebema kohtlemise programmide raames ja mõjuda kahjulikult võitlusele kartellide vastu, mis toetub suuresti leebema kohtlemise taotlustele. Kartellivastaste täitemeetmete vähenemine kahandaks konkurentsiõiguse avalik-õigusliku jõustamise hoiatavat mõju.

12. Sarnased probleemid esinevad kokkuleppemenetluse juhtumite puhul, kus pooled tunnistavad enda osalemist kartellis, saades vastutasuks lihtsustatud menetluse ja väiksema trahvi. Ebakindlus seoses dokumentide avalikustamisega konkurentsiasutuse toimikust võib selliste menetluste puhul heidutada äriühinguid tegemast koostööd konkurentsiasutustega kokkuleppemenetluse raames. Kokkuvõttes võib dokumentide avalikustamine konkurentsiasutuse toimikust käimasoleva uurimise käigus ohustada selliseid uurimisi ja seeläbi konkurentsiasutuste suutlikkust karistada ELi konkurentsiõiguse rikkumisi.

3. Võimalikud valikud

13. Valikute kindlaksmääramine. Selleks et lahendada eespool kirjeldatud probleeme ja saavutada peamised eesmärgid edendamaks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklites 101 ja 102 väljatoodud kuritarvituste ohvrite hüvitise saamise õiguse tõhusat kasutamist ning jõuda optimaalse tasakaaluni kõnealuste sätete avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise vahel, on kaalutud nelja valikuvõimalust. Need valiti hindamise alusel, mis viidi läbi valge raamatu jaoks, mille kokkuvõte on esitatud käesoleva mõju hindamise aruande lisas. Seega ei ole enam uuesti läbi vaadatud meetmeid, mis välistati juba valges raamatus ebaproportsionaalse kulude ja tulude suhte tõttu. Kaks näidet selliste väljajäetud valikute kohta on korduv (karistav) kahju hüvitamine ning ulatuslik tõendusmaterjali kohtueelse avalikustamise süsteem. Lisaks sisaldavad kõik ELi meetmete valikuvõimalused (2., 3. ja 4. valikuvõimalus) soovituslikku õigusraamistikku kahju suuruse hindamiseks. Seda soovituslikku suunist ühe kõige keerukama ja kulukama küsimuse kohta kõikide konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise kohtuvaidluse poolte jaoks toetasid sidusrühmad peaaegu ühehäälselt avalikul arutelul valge raamatu kohta ja kõnealuse suunise eelnõu arutelul 2011. aastal.

14. 1. võimalus – ELi meetmeid ei võeta (lähteolukord). Aruandes toodud esimene võimalus on lähtestsenaarium, mille kohaselt ei võeta mingeid meetmeid ELi tasandil. See hõlmas praeguse olukorra ja võimalike arengute uurimist ELi meetmete puudumise korral (prognoosiv analüüs).

15. 2. võimalus – valgel raamatul põhinev siduv õigusakt (sealhulgas konkreetne kollektiivne õiguskaitsevahend). Teise poliitikavalikuna on kavandatud õiguslikult siduv vahend, mis hõlmab komisjoni valges raamatus esitatud meetmeid, sealhulgas konkurentsiõiguse põhine kollektiivne õiguskaitsevahend, mis võimaldaks tarbijatel ja VKEdel hagisid ühiselt esitada. Selline vahend hõlmaks järgmist: eeskirjad kindlaksmääratud tõendusmaterjali kategooriate avalikustamise kohta; edukate puutumatuse taotlejate piiratud vastutus; liikmesriikide konkurentsiasutuste lõplike rikkumist käsitlevate otsuste siduv mõju; rikkuja õigus kasutada edasisuunamist kaitsevahendina, mis näitab, et kahjutasunõude esitaja on suunanud ebaseadusliku ülemäärase ostuhinna oma klientidele; tõendamise hõlbustamine sellise kaudse ostja puhul seoses suunamise ulatusega; konkurentsieeskirjade rikkumisega tekitatud kahju hüvitamise konkreetne aegumistähtaeg.

16. 3. võimalus – avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise vahelise vastastikuse mõju reguleerimine. Kolmas võimalus koosneb siduvast vahendist, millega osaliselt muudetakse valges raamatus esitatud lahendusi, et peegeldada hiljutisi arenguid riiklikul ja ELi tasandil kahel viisil: viidates eraldi horisontaalsele ELi lähenemisviisile kollektiivsele hüvitusele sektoripõhise mehhanismi abil reguleerimise asemel ning võttes kasutusele juurdepääsu piirangud tõendusmaterjalile, mille eesmärk on säilitada avalik-õigusliku jõustamise vahendite tõhusus. Nende kahe ulatusliku muutuse ühisosa on see, et mõlemad vähendavad mingil määral tulu võrreldes tõhusa hüvitamisega, mida edendatakse 2. võimaluses, et saavutada täiendavaid poliitilisi eesmärke, st horisontaalne lähenemisviis kollektiivsele õiguskaitsele, nagu on pakkunud välja mõned sidusrühmad ja Euroopa Parlament, ning eelkõige avalik-õigusliku jõustamise tõhusam kaitse tulenevalt Euroopa Kohtu otsusest. Seega on see võimalus konkreetselt kavandatud, et hinnata, kas tulude kaotuse seoses tõhusa hüvitamisega tasakaalustavad väiksemad kohtukulud ja/või optimeeritud tasakaal avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise vahel. Täpsemalt erineb 3. võimalus 2. võimalusest järgmistes punktides.

· Seoses avalik-õigusliku jõustamise vahendite kaitsega on 2. võimaluse puhul konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise hagide korral avalikustamise eest kaitstud ainult leebema kohtlemisega seotud äriühingute aruanded. 3. võimalusega lisatakse kaitse kokkuleppemenetluse dokumentide avalikustamise eest ja piiratakse avalikustamist konkurentsiasutuste uurimiste käigus. Avalik-õigusliku jõustamise vahendite kavandatud kaitse ei muudaks konkurentsiõiguse rikkumise ohvrite jaoks hüvitise saamise kantud kahju eest liiga keeruliseks seoses sellise kaitse piiratud ulatusega. Kaitse on seega kooskõlas õigusega tõhusale õiguskaitsele, nagu on sätestatud ELi põhiõiguste hartas.

· Seoses konkurentsieeskirjade rikkumisest tuleneva kahju suuruse hindamisega on 3. võimaluses – vastupidiselt 2. võimalusele – nähtud ette vaidlustatav eeldus seoses ülemäärase kahju olemasoluga kartelle käsitlevate juhtumite puhul. See eeldus põhineb välisuuringu tulemustel, milles leiti, et 93 % uuritud kartellidest põhjustavad kahju. See meede on kasutusele võetud, et leevendada hagi esitajate piiratuma juurdepääsu negatiivset mõju mõnda liiki tõendusmaterjalile, mis oleks siiski võinud olla kasulik, pidades silmas kartelli põhjustatud kahju tõendamist. Samal põhjusel sisaldab 3. võimalus reeglit, et hagi esitaja kahju eest hüvitise saamise õiguse kasutamist ei saa nõutud tõendite hulgaga muuta peaaegu võimatuks või liiga keeruliseks. Kõnealuses võimaluses soovitatakse, et liikmesriigid peaksid lubama kohtunikul kahju suurust hinnata.

· Mis puudutab kollektiivset kaebust, siis ei sisalda 3. võimalus konkurentsiõiguse põhiseid meetmeid. Tunnustades ELi konkurentsiõiguse jõustamise eripära ja konkreetsete eeskirjade võimalust, on selle valikuvõimaluse aluseks iseseisvale, kuid horisontaalsele lähenemisviisile tuginev kollektiivne hüvitamine algatuste kaudu, mida iseloomustab laiem kohaldamisala.

· Lõpuks tuleb märkida, et 3. võimalus sisaldab meetmeid konsensuslikuks vaidluste lahendamiseks, mille eesmärk on tasakaalustada konkreetse kollektiivse hüvitamise mehhanismi puudumist, soodustades poolte muid kulutõhusaid menetluslikke vahendeid. Need meetmed kaotaksid olemasolevad takistused kohtuväliste kokkulepete sõlmimiseks, et hüvitada ELi konkurentsiõiguse rikkumisest tulenevat kahju.

17. 4. võimalus – soovituslik ELi algatus. Neljas poliitikavalik (4. võimalus) hõlmab õiguslikult mittesiduvat instrumenti, milles soovitatakse liikmesriikidel rakendada 3. poliitikavalikus väljapakutud meetmed.

4. Eelistatud poliitikavalik

18. Nelja poliitikavaliku mõju on hinnatud järgmiste tulude ja kulude seisukohast.

– Poliitikavalik on eelistatud, kui see

(1) tagab kogu kantud kahju täieliku hüvitamise;

(2) kaitseb tõhusalt avalik-õiguslikku jõustamist ja saavutab tasakaalu konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamisega Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 tõhusal üldisel rakendamisel;

(3) suurendab teadlikkust, jõustamist, tõkestavat mõju ja õiguskindlust;

(4) võimaldab paremat juurdepääsu õiguskaitsele;

(5) toob kaasa õigussüsteemi tõhusama kasutamise, nt vältides kohtuvaidluste kuritarvitamist ja põhjendamatuid nõudeid;

(6) edendab võrdsemaid tegutsemisvõimalusi Euroopas nii tarbijate kui ka ettevõtjate jaoks;

(7) omab positiivset mõju tarbijate heaolule ja VKEdele ning

(8) ergutab majanduskasvu ja innovatsiooni.

– Aruandes uuritakse järgmiste kuludega seotud mõju:

(1) kohtukulud;

(2) halduskoormus;

(3) vigadega seotud kulud (st võimalus, et liikmesriikide kohtud väljastavad vale otsuse) ning

(4) kulud, mis on seotud väljapakutud meetmete lisamisega liikmesriigi õigussüsteemi.

19. Pärast nelja poliitikavaliku kulude ja tulude hindamist leitakse aruandes, et 3. lahendus sobib kõige paremini kehtestatud eesmärkide täitmiseks võimalikult väikeste kuludega. Ühtlustatud ülevaade hindamise kohta on esitatud allpool koos peamiste aruandes selgitatud järeldustega.

Tabel (mõju hindamise aruanne): kokkuvõte 1.–4. poliitikavaliku mõju kohta

Saavutatud kasu/käsitletud probleem || Mõju võrreldes lähteolukorraga (0 kuni +++)

1. võimalus || 2. võimalus || 3. võimalus || 4. võimalus

1. Täielik hüvitamine || 0 || + + + || + + || 0 / +

2. Tõhusa avalik-õigusliku jõustamise kaitse || 0 || + + || + + + || 0 / +

3. Suurenenud teadlikkus, tõkestav mõju, jõustamine ja õiguskindlus || 0 || + + + || + + + || 0 / +

4. Juurdepääs õiguskaitsele || 0 || + + + || + + + || 0 / +

5. Õigussüsteemi tõhus kasutamine || 0 || + + + || + + || 0 / +

6. Võrdsemad tegutsemisvõimalused || 0 || + + + || + + + || 0 / +

7. Positiivne mõju VKEdele ja tarbijatele || 0 || + + + || + + || 0 / +

8. Majanduskasvu ja innovatsiooni ergutamine || 0 || + + || + + || 0

Kulud || Mõju võrreldes lähteolukorraga (0 kuni - - -)

1. võimalus || 2. võimalus || 3. võimalus || 4. võimalus

1. Kohtukulud || 0 || - - || - || 0 / — -

2. Halduskoormus || 0 || - - || - || 0 / -

3. Vigadega seotud kulud || 0 || - || 0 / - || 0 / -

4. Rakendamisega seotud kulud || 0 || - - || - || 0 / -

20. Siduvate ELi meetmete eelistamine. Eelistati ELi meetmeid kavandavaid võimalusi. Selle põhjused on järgmised:

– seoses ELi konkurentsieeskirjade avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise vastasmõju optimeerimisega on suurenenud üksmeel, et sellega on parem tegelda ELi tasandil, seda eriti tihedate sidemete tõttu komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste vahel;

– seoses menetluse tingimuste parandamisega, mille alusel ELi konkurentsiõiguse rikkumiste ohvrid saavad hüvitist taotleda, on viimaste aastate kogemus näidanud, et ELi õiguse puudumise korral teevad väga vähesed liikmesriigid selles valdkonnas seadusandlikke algatusi. Kui midagi tehakse, hõlmab see ainult mõnda komisjoni rohelises ja valges raamatus määratletud takistustest ning need algatused on õigusraamistiku veelgi mitmekesisemaks muutnud.

21. Ilma ELi meetmeteta säiliksid praegused erinevused liikmesriikide õigusaktide vahel seoses konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamisega. See tekitaks probleeme seoses konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise hagide tõhususega. Samuti tähendaks see, et siseturg oleks endiselt killustatud õiguskaitse seisukohast, mis võiks õhutada kohtualluvust vabalt valima (mis on tavaliselt kahjulik VKEdele ja tarbijatele, kes on vähem liikuvamad). Ühtlasi võib see endaga kaasa tuua keerulisemad ning seega ka kulukamad menetlused, eriti piiriüleste juhtumite puhul. 1. valikuvõimalus ehk lähteolukord (ELi meetmeid ei võeta) on seega välistatud. Siduvate ELi meetmete eelistamine nn pehme õiguse asemel tõi samalaadselt kaasa 4. valikuvõimaluse välistamise.

22. Iseseisva, kuid horisontaalse lähenemisviisi eelistamine kollektiivhagi esitamisel. Avaliku arutelu ja eriti Euroopa Parlamendi 2. veebruari 2012. aasta resolutsiooni valguses tundub horisontaalne lähenemisviis praegu sobivam kui konkurentsiõiguse põhine lahendus. Seda peamiselt seetõttu, et konkurentsiõiguse valdkond ei ole ainuke valdkond ELi õiguses, kus sageli esineb hajutatud kahju ja kus tarbijatel ja VKEdel on keeruline saada hüvitist kantud kahju eest. Sarnased probleemid (kõrged kohtukulud võrreldes individuaalse kahjuga) esinevad ka teistes õiguse valdkondades, nt tarbijaõigus ja keskkonnaõigus. Üldpõhimõtted, mida kohaldatakse kollektiivhagi esitamise suhtes, võivad suures osas olla ühised kõikides nimetatud õigusvaldkondades. Horisontaalne algatus võib soodustada järjepidevust ka valdkondades, kus kollektiivhagi esitamist peetakse vajalikuks. Kui aga konkreetseid sätteid seoses konkurentsiõigusega peetakse siiski vajalikuks, võiks need kehtestada horisontaalse vahendi eraldi peatükis või hilisemas eraldi õigusaktis.

23. Tasakaalustatuma avalik-õigusliku ja eraõigusliku jõustamise süsteemi eelistamine. Nii 2. kui ka 3. võimalus täidavad suures osas konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise algatuse eesmärgid, sest need käsitlevad peamisi takistusi, mis segavad praegu konkurentsieeskirjade rikkumise ohvritele kahju hüvitamist, toetudes Euroopa õigustraditsioonidele. Mõlemad võimalused pakuvad ka tagatisi, et vältida kohtuvaidluste kuritarvitamist ja põhjendamatuid nõudeid. Sellisel kujul on neil positiivne mõju õiguskaitse põhiõigusele, mis on sätestatud ELi põhiõiguste hartas.

24. 2. võimalus on mõnevõrra parem seoses kogu kantud kahju täieliku hüvitamise tagamisega. Tasakaalukama süsteemi tagab siiski 3. valikuvõimalus. See pakub tõendusmaterjalile juurdepääsu saamise üldist paranemist, tagades tõhusa avalik-õigusliku jõustamise tugevama kaitse, kaitstes rohkem dokumente konkurentsiasutuste toimikutes. Täites selle eesmärgi kaitsemeetmete kasutuselevõtu abil, tähendab kõnealune võimalus siiski edasiminekut teabe ebaühtsuse käsitlemisel – selle mõtte tõid sidusrühmad esile avalikul konsulteerimisel. Vaidlustatava eelduse kasutuselevõtmine seoses ülemäärase kahju olemasoluga kartelle käsitlevate juhtumite puhul ja võimalus hinnata kahju suurust muudavad tõenäolisemaks, et kahju eest saadakse hüvitist.

25. Seoses teiste meetmetega, nagu edasisuunamise kasutamine kaitsevahendina, aegumistähtajad ja liikmesriikide konkurentsiasutuste otsuste siduv mõju, ei ole 3. ja 2. võimaluse vahel erinevusi. Riikides, kus kehtivad sarnased sätted, on need oluline stiimul hagi esitajatele. Kui neid kohaldataks kogu ELis, parandaks see kannatanutele kahju tõhusa hüvitamise võimalust konkurentsiõiguse rikkumiste korral ning aitaks saavutada käesoleva algatuse eesmärgid (hüvitis, eriti juurdepääs õiguskaitsele ja võrdsemate tegutsemisvõimaluste tagamine). Eelkõige tagab liikmesriikide konkurentsiasutuste otsuste siduv mõju ka õigussüsteemi tõhusama kasutamise.

26. Maksumus. Mis puutub kuludesse, siis siin edestab 3. võimalus 2. võimalust. Kohtukulud vähenevad vaidlustatava eelduse kasutuselevõtmisega seoses kahju suuruse määramisega ja konsensusliku vaidluste lahendamise hõlbustamisega. Ka vigadega ja rakendamisega seotud kulud on 3. võimaluse puhul madalamad peamiselt seetõttu, et puuduvad sätted sektoripõhise kollektiivhagi esitamise raamistiku kasutuselevõtmise kohta. Lõpuks vähendaks avalik-õigusliku jõustamise kaitse tõhustamine 3. võimaluse raames halduskoormust.

5. Kokkuvõte

27. 3. võimalus valiti eelistatud poliitikavalikuks, et saavutada konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise algatuse eesmärgid.

Eelistatud poliitikavaliku sisu kokkuvõte

Täielik hüvitamine || Kõik kannatanud (nii otsesed kui ka kaudsed ostjad) võivad nõuda Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 rikkumise tagajärjel tekkinud kahju täielikku hüvitamist. Täielik hüvitamine hõlmab tegelikku kahju, kasumi kaotust ning intresse.

Tõendusmaterjaliavalikustamine || Eelistatud poliitikavalikus sätestatakse konkreetsete tõendusmaterjali liikide avalikustamise kord konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise hagi poolte vahel. Lisaks annab see tagatise seoses dokumentide avalikustamisega konkurentsiasutuse toimikust.

Puutumatuse saaja piiratud vastutus || Komisjoni ja liikmesriikide konkurentsiasutuste leebema kohtlemise programmi köitvuse säilitamiseks on puutumatuse saaja vastutus piiratud tema põhjustatud kahju osaga. Puutumatuse saaja on täielikult vastutav siis, kui kannatanud ei saa kaasrikkujatelt hüvitist.

Liikmesriikide konkurentsiasutuste siduv mõju || Liikmesriikide kohtute jaoks, kes tegelevad konkurentsieeskirjade rikkumisest tekkinud kahju hüvitamise hagidega, on siduvad liikmesriikide konkurentsiasutuste otsused, millega tuvastatakse ELi konkurentsieeskirjade rikkumine.

Aegumistähtajad || Aegumistähtajad ei tohi ohustada õigust täielikule hüvitamisele. Lisaks peaksid rikkumise ohvrid saama esitada kahju hüvitamise hagi pärast konkurentsiasutuse lõplikku otsust.

Kahju edasisuunamine || Kostja võib kasutada edasisuunamist kaitsevahendina nõude vastu, mille on esitanud otsene ostja. Teiselt poolt muudetakse kahju kaudsete ostjate tasandile edasisuunamise tõendamine lihtsamaks, et toetada kaudsete ostjate esitatud nõudeid.

Kahju eeldamine || Kartellide ohvrid saavad toetuda vaidlustatavale eeldusele, et kartellidega kaasneb ülemäärase hinnaga seotud kahju. Lisaks ei tohi nõuded liikmesriikide õiguse kohaselt kahju suuruse määramiseks muuta hagi esitaja jaoks hüvitise saamist peaaegu võimatuks või liiga keeruliseks.

Konsensuslik vaidluste lahendamine || Hõlbustatakse konsensuslikku vaidluste lahendamist, sest see võib olla otstarbekam, kiirem ja vähem kulukam alternatiiv kohtuvaidlusele.