SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

COVID-19 pandeemia on nõudluse järsu vähenemise ja avaliku sektori poolt viiruse leviku piiramiseks kehtestatud meetmete tõttu kaasa toonud suure majanduslanguse. Pandeemia negatiivset mõju on tunda nii Euroopa Liidus kui ka kogu maailmas. See, kui rasked on COVID-19 pandeemia tagajärjed, sõltub nii pandeemia kestusest kui ka Euroopa ja riikide tasandil võetavatest meetmetest. Eelkõige avaldab see enneolematut mõju lennundussektorile. Kui lennundussektori likviidsuskriisi suhtes meetmeid ei võeta, võib see paari kuu möödudes kaasa tuua ettevõtjate maksujõuetuse. Lennundussektor on Euroopa Liidu jaoks strateegilise tähtsusega ning annab olulise panuse ELi üldisesse majandusse ja tööhõivesse. Näiteks 2016. aastal toetas lennundussektor ELis 9,4 miljonit töökohta ja panustas ELi SKPsse üle 624 miljardi euro. Samas on lennundus oluline ka VKEde ja turismi jaoks. Iga lennundussektoris kulutatud üks euro annab kogu majandusele kolm eurot ning iga lennundussektoris loodud uue töökoha puhul luuakse mujal veel kolm töökohta. Võttes arvesse lennundussektori olulist panust majanduskasvu ja tööhõivesse, võib COVID-19 pandeemia olulisel määral mõjutada ELi majandust, samuti ühenduvust, kaubandust, reiside hindu ja sihtkohavalikut, ning selle tagajärjed annavad end veel pikka aega tunda. Nõudluse vähenemine, piiride sulgemine ja lennuühenduste ajutine piiramine nii ELi piires kui ka ELi ning suurte rahvusvaheliste turgude vahel osutavad sellele, et tõenäoliselt väheneb reisijatevedu oluliselt ka edaspidi. Aprilli alguses toimus Euroopas 90 % vähem lende võrreldes sama ajavahemikuga 2019. aastal. Märtsis tühistati ainuüksi ELi-siseste lendude puhul ligikaudu 4,5 miljonit broneeringut rohkem, kui tehti uusi broneeringuid. Prognoosid näitavad, et reisijate nõudlus on kogu 2020. aastal 35–46 % väiksem kui 2019. aastal. Pandeemia mõju leevendamiseks on vaja kaugeleulatuvat ja kooskõlastatud poliitilist reageerimist. Kuna lennundusel on nii tähtis roll ELi majanduse üldise arengu edendamisel ja üleilmse kohalolu tagamisel, on ülimalt oluline, et EL astuks samme oma lennundussektori toetamiseks. Käesoleva määruse eesmärk on ajutiselt muuta kehtivate lennundusalaste õigusaktide sätteid, et võimaldada komisjonil ja riiklikel ametiasutustel hõlpsamini vähendada COVID-19 pandeemia negatiivseid tagajärgi ning leevendada kriisi ajal selle mõju lennundussektorile. Need ajutised meetmed hõlmavad järgmist: 1) lennuettevõtjate tegevuslubade väljaandmist käsitlevate eeskirjade muutmine COVID-19 pandeemiast põhjustatud finantsprobleemide korral; 2) liiklusõiguse piirangute kehtestamise suhtes kohaldatavate menetluste lihtsustamine; 3) maapealse käitluse lepingute sõlmimise korra tõhustamine ja 4) maapealse käitluse lepingute kehtivuse pikendamine kuni 31. detsembrini 2021.

1.1.Määruse (EÜ) nr 1008/2008 muutmine seoses lennuettevõtja tegevuslubade väljaandmist käsitlevate eeskirjadega

Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1008/2008 peavad liikmesriigid peatama või tühistama lennuettevõtja tegevusloa, kui ta ei suuda järgmise kaheteistkümne kuu jooksul täita oma tegelikke või võimalikke rahalisi kohustusi. Teise võimalusena võivad ametiasutused anda sellistele lennuettevõtjatele välja ajutise lennutegevusloa. Ajutise lennutegevusloa eesmärk on anda lennuettevõtjale võimalus oma tegevus ümber korraldada ja tegutsemist jätkata, tingimusel et ohutus on tagatud. Kogemused on siiski näidanud, et see saadab turule väga negatiivse signaali lennuettevõtja ellujäämisvõime kohta, mis omakorda suurendab tema finantsprobleeme, eelkõige seoses rahavoogudega. On tõenäoline, et paljud lennuettevõtjad, kes olid enne kriisi majanduslikult elujõulised, satuvad olukorda, kus nende likviidsusprobleemid tingivad õigusliku vajaduse nende lennutegevusluba peatada, tühistada või asendada ajutise loaga. Praeguse kriisi tingimustes võib see tekitada tarbetut halduskoormust, andmata selget majanduslikku või ohutusalast kasu.

Seepärast tehakse ettepanek, et liikmesriikide puhul tuleks nõue täita kõnealust ametlikku kohustust ajutiselt peatada, tingimusel et ohutus on tagatud, samas peaksid liikmesriigid endiselt täitma kohustust jälgida oma lennuettevõtjate finantssuutlikkust, et kaitsta reisijaid põhjendamatute ohutusriskide eest ja olla valmis andma ohutusasutustele asjakohast teavet.

1.2.Määruse (EÜ) nr 1008/2008 muutmine seoses erakorralisi meetmeid käsitlevate eeskirjadega

Vastavalt määruse (EÜ) nr 1008/2008 artiklile 21 võib liikmesriik liiklusõiguste kasutamisest keelduda, neid piirata või kehtestada nende suhtes tingimused, et tegeleda ootamatult esile kerkinud lühiajaliste probleemidega, mis tulenevad ettenägematutest ja vältimatutest olukordadest. Selle tagamiseks, et kõnealused meetmed oleksid kooskõlas proportsionaalsuse ja läbipaistvuse põhimõtetega ning tugineksid objektiivsetele ja mittediskrimineerivatele kriteeriumidele, tuleks komisjoni ja teisi liikmesriike sellistest meetmetest viivitamata teavitada ning lisada piisav põhjendus. Kui selliste meetmete võtmise tinginud probleemid kestavad kauem kui 14 päeva, peab liikmesriik teavitama sellest komisjoni ja teisi liikmesriike ning võib kokkuleppel komisjoniga pikendada meetmete kohaldamise aega 14 päeva pikkuste ajavahemike võrra.

Komisjon annab oma otsusega nõusoleku pikendada meetmete kohaldamise aega teise 14-päevase ajavahemiku võrra ja seejärel põhimõtteliselt iga järgneva 14-päevase ajavahemiku võrra. See säte kavandati lühiajaliste olukordade tarbeks, kuid kogemused näitavad juba praegu, et eeldatavalt mitu kuud kestva COVID-19 pandeemia puhul ei ole kõnealust meedet otstarbekas kohaldada, kuna see tekitab komisjonile ja liikmesriikidele tarbetut halduskoormust. Artikkel 21, mida kohaldatakse lühiajaliste probleemide suhtes, praeguse kriisi lahendamiseks ilmselgelt ei sobi.

Seetõttu on vaja kehtestada ajutine erand artiklis 21 sätestatud menetlusnõuetest. Erandis täpsustatakse, et liikmesriik võib ajutiselt kehtestada põhjendatud ja proportsionaalsed erakorralised meetmed kauemaks kui 14 päevaks, kuid siiski ainult seniks, kuni on olemas selgelt COVID-19 pandeemiaga seotud oht rahvatervisele. Komisjon võib asjaomase liikmesriigi / asjaomaste liikmesriikide taotluse korral või omal algatusel peatada kõnealused meetmed, kui need ei vasta artikli 21 lõike 1 nõuetele või on muul viisil vastuolus liidu õigusega. Seepärast on liikmesriigid kohustatud teavitama komisjoni oma erakorraliste meetmete kestuse ja ulatuse muutmisest.

1.3.Maapealse käitluse teenuste osutajate jaoks liidu lennujaamades direktiivi 96/67/EÜ alusel tegutsemiseks ette nähtud ajavahemiku pikendamine

Selleks et tulla toime tegevuse järsu ja enneolematu vähenemisega ja aidata maapealse käitluse ettevõtjatel saada juurdepääs ressurssidele, et katta lühiajalises perspektiivis nende püsikulud, mis 2020. aasta märtsi seisuga on oluliselt suuremad kui tulud, annavad mõned liikmesriigid tagatisi laenudele, mida ettevõtjad võivad taotleda pangandusorganisatsioonidelt minimaalse likviidsusbaasi taastamiseks.

Äriühingutele antavate pangalaenutagatiste puhul tuleb siiski vaadelda mitut kriteeriumi, mille alusel hinnatakse laenu taotleva äriühingu jätkusuutlikkust. Siiski kohaldatakse maapealse käitluse turul tegutsevate teatavate ettevõtjate või nende tegevuse teatava osa suhtes sellist käitamiskorda, mis ei võimalda tagada jätkusuutlikkust, kuna asjaomased ettevõtjad valitakse vastavalt direktiivi 96/67/EÜ artikli 11 lõike 1 punktile d maksimaalselt seitsmeks aastaks.

Pankrotid teeksid kahju kogu sektorile (lennujaamad ja lennuettevõtjad), kuna need piiraksid konkurentsi lühikeses ja keskpikas perspektiivis ning tooksid kaasa maapealse käitluse teenuste katkemise, mis võib samuti mõjutada majanduse taastumist. Selleks et võlausaldajatel oleks nõutav tagatis, et anda maapealse käitluse teenuste osutajatele võimaliku pankroti vältimiseks laenu, nähakse kavandatava määrusega ette, et erandina direktiivi 96/67/EÜ artikli 11 lõike 1 punktist d võib direktiivi 96/67/EÜ artikli 11 lõikes 1 sätestatud menetluse kohaselt valitud tarnijate lepinguid, mille kehtivus lõpeb käesoleva määruse jõustumise kuupäeva ja 31. detsembri 2020 vahel, pikendada kuni 31. detsembrini 2021. Lepingute pikendamine peaks andma maapealse käitluse teenuste osutajate võlausaldajatele piisava tagatise. Lisaks ei pruugi maapealse käitluse teenused kriisi tõttu enam kasumlikud olla ja mõnedel lennujaama käitajatel võib tekkida vajadus asjaomaseid teenuseid hankida. On oluline meeles pidada, et sellisel juhul kohaldatakse direktiivi 2014/25/EL.

1.4.Kiirmenetluse kohaldamine maapealse käitluse teenuste osutajate valimiseks COVID-19 kriisi ajal.