EUROOPA KOMISJON Brüssel,18.10.2021 COM(2021) 649 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2021/953 (millega kehtestatakse koostalitlusvõimeliste COVID-19 vaktsineerimis-, testimis- ja läbipõdemistõendite (ELi digitaalne COVID-tõend) väljaandmise, kontrollimise ja aktsepteerimise raamistik, et hõlbustada vaba liikumist COVID-19 pandeemia ajal) artikli 16 lõikele 1



1.Sissejuhatus 14. juunil 2021 võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu määruse (EL) 2021/953, millega loodi ELi digitaalne COVID-tõend (edaspidi „ELi digitaalse COVID-tõendi määrus“). Määrusega kehtestati koostalitlusvõimeliste COVID-19 vaktsineerimis-, testimis- ja läbipõdemistõendite väljaandmise, kontrollimise ja aktsepteerimise ühine raamistik, et hõlbustada COVID-19 pandeemia ajal ELi kodanike ja nende pereliikmete vaba liikumist. Lisaks sellele määrusele võeti vastu määrus (EL) 2021/954, millega laiendatakse ELi digitaalse COVID-tõendi raamistikku kolmandate riikide kodanikele, kes viibivad või elavad seaduslikult liikmesriigi territooriumil ja kellel on kooskõlas liidu õigusega õigus reisida teistesse liikmesriikidesse. ELi digitaalse COVID-tõendiga saab isik lihtsalt ja turvaliselt tõendada oma staatust seoses COVID-19ga. Tõend on tasuta ning seda saab kasutada nii digitaalsel kujul kui ka paberil. ELi digitaalne COVID-tõend on olnud Euroopa jaoks oluline COVID-19 pandeemiale reageerimise vahend. Tänu selle kiirele vastuvõtmisele ja kasutuselevõtule said Euroopa kodanikud vabalt ja ohutult liikuda ning suudeti Euroopa reisisektor 2021. aasta suveks taas avada. Tänaseks on välja antud üle 591 miljoni ELi digitaalse COVID-tõendi. ELi digitaalset COVID-tõendit nähakse järjest enam rahvusvahelise eeskuju ja ülemaailmse standardina ning paljud kolmandad riigid töötavad välja ELi süsteemiga koostalitlusvõimelisi lahendusi. Süsteemi toimimiseks ei ole vaja vahetada isikuandmeid ning tõendites sisalduvaid andmeid ei salvestata ühtegi ELi andmebaasi. Praegu on ühendatud 43 riiki ja territooriumi. ELi digitaalse COVID-tõendi määruses on nõutud, et komisjon esitaks 31. oktoobriks 2021 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande. Käesolevas aruandes antakse ülevaade ELi digitaalse COVID-tõendi määrusest praktikas alates selle vastuvõtmisest 14. juunil 2021. Aruandeperioodil kogus komisjon andmeid määruse tehnilise rakendamise kohta, käsitledes muu hulgas seda, millised kolmandad riigid on süsteemi ühendatud, muutusi läbipõdemis- ja vaktsineerimistõendite väljaandmise vallas; tõendite kasutamist lennutranspordisektoris ning liikmesriikides tõendite kasutamist muul eesmärgil kui reisimiseks. Lisaks määrusega nõutavatele teemadele sisaldab käesolev aruanne ka teavet ELi digitaalse COVID-tõendiga seotud muude muutuste kohta. Nende hulka kuuluvad kolmandate riikide ühendamine ELi digitaalse COVID-tõendi keskkonnaga, läbipõdemistõendite kehtivusaja kohta saadud suunised, vaktsineerimistõendite väljaandmisega seotud muutused ja see, kuidas liikmesriigid kasutavad ELi digitaalset COVID-tõendit riigisisestel eesmärkidel. 2.ELi digitaalse COVID-tõendi vastuvõtmisest saadik toimunud muutused 2.1.Tehniline rakendamine 2.1.1.Välja antud ELi digitaalsete COVID-tõendite arv 13. oktoobri 2021. aasta seisuga on liikmesriigid välja andnud rohkem kui 591 miljonit ELi digitaalset COVID-tõendit, sealhulgas 437 miljonit vaktsineerimistõendit, 144 miljonit testimistõendit ja 10 miljonit läbipõdemistõendit. Üksikasjalik jaotus liikmesriikide kaupa on esitatud I lisas. 2.1.2.ELi lüüs ja töö tehnilisel tasandil ELi digitaalse COVID-tõendi ühise väljaandmise, kontrollimise ja aktsepteerimise tehnilised spetsifikatsioonid, standardid ja suunised töötasid komisjon ja liikmesriigid e-tervise võrgustiku raames välja ühiselt. Kõik e-tervise võrgustikus väljatöötatud spetsifikatsioonid põhinevad avatud standarditel ja need avaldatakse avatud allikana e-tervise võrgustiku veebisaidil. See on hõlbustanud koostalitlusvõimet kolmandate riikide välja töötatud süsteemidega (vt punkt 2.2). Kokkuvõttes on süsteem mitmekesine, töökindel ja kavandatud selliselt, et saab arvestada liikmesriikide süsteemide heterogeensusega. ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemi usaldusraamistik põhineb avaliku võtme taristul, milles on digitaalselt allkirjastatud ruutkoodide (QR-koodid) abil tagatud välja antavate tõendite ehtsus ja terviklus. Väljaandjad, kellel on volitus tõendit välja anda (nt haiglad või laborid), teisendavad ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega nõutavad andmed QR-koodiks. Seejärel allkirjastavad väljaandjad QR-koodi digitaalselt, kasutades asümmeetrilist krüptoalgoritmi ja isiklikku võtit. Väljaandjatel on ka juurdekuuluvad avalikud võtmed, mille abil kontrollitakse digitaalselt allkirjastatud QR-koodide ehtsust, terviklust ja kehtivust, ning nende vahetamiseks kasutatakse ELi digitaalse COVID-tõendi lüüsi (edaspidi „ELi lüüs“), mida käitab ja haldab komisjon. Avaliku võtmega seotud teavet (mis ei sisalda isikuandmeid) vahetatakse seejärel liikmesriikide riiklike digitaristute („tagasüsteemid“) vahel lüüsi kaudu ja edastatakse riikide tagasüsteemidest mobiilseadmetes töötavale kontrollitarkvarale. Riiklike tagasüsteemide väljatöötamise ja vastavate riiklike lahenduste kasutuselevõtu eest lasub vastutus küll liikmesriikidel, kuid komisjon on välja töötanud tõendite väljaandmise, kontrollimise ja säilitamise rakenduste etalonteostused, mis on avatud lähtekoodiga lahendustena avalikult kättesaadavad. Seetõttu võtsid paljud liikmesriigid ja EMP riigid oma riiklike lahenduste väljatöötamisel aluseks etalonteostused. Etalonteostustest on olnud kasu ka kolmandatel riikidel oma riikliku lahenduse väljatöötamisel ja ELi lüüsiga ühenduse loomisel. E-tervise võrgustikus tehakse tööd ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemi veel paremaks toimimiseks. Näiteks on liikmesriikidel nüüd võimalik vahetada ELi lüüsi kaudu oma riiklikke eeskirju tõendite aktsepteerimise kohta. See võimaldab lisaks tõendite QR-koodide ehtsuse kontrollimisele kontrollida kontrollirakenduste kaudu automaatselt nendele eeskirjadele vastavust. Lisaks võimaldab see tõendite kontrollimisel nende kiiremat ja usaldusväärsemat võrdlemist riiklike eeskirjadega, sest riiklike eeskirjade täitmist ei ole siis vaja käsitsi kontrollida. Praeguseks on lüüsiga ühendatud riikidest 13 riiki oma eeskirjad üles laadinud ja 20 riiki on neid sealt oma riiklikes kontrollimisrakendustes kasutamiseks alla laadinud. Komisjon kutsub kõiki liikmesriike üles jagama oma eeskirju, sest see teeks reisimise mugavamaks ja vähendaks reisijate ebakindlust. Samamoodi koordineerivad liikmesriigid ja komisjon ka tõendite tühistamisega seotud tegevust. ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaselt peaks liikmesriikidel olema meditsiinilistel ja rahvatervisega seotud põhjustel ning pettuse teel välja antud või saadud tõendite korral võimalik koostada ja teiste liikmesriikidega vahetada tühistatud tõendite loendeid. Seda saab teha piiratud juhtudel, eelkõige selleks, et tühistada tõendid, mis on välja antud ekslikult, pettuse teel või pärast defektseks tunnistatud COVID-19 vaktsiini partii peatamist. Tühistatud tõendite kordumatuid tunnuseid sisaldava tühistatud tõendite loendi vastastikust vahetamist võib toetada ELi digitaalse COVID-tõendi usaldusraamistikuga. E-tervise võrgustiku eksperdid uurivad, kuidas see tehniliselt selliselt teoks teha, et ELi lüüsi andmetöötluse laad praegusega võrreldes olemuslikult ei muutuks. Lahenduse kiireks väljatöötamiseks on oluline, et liikmesriigid toetaksid seda tööd. 2.2.Samaväärsust kinnitavad otsused ja rahvusvaheline koostalitlusvõime 2.2.1.ELi digitaalsete COVID-tõendite samaväärsust kinnitavate otsuste raamistik Arvestades ELi digitaalse COVID-tõendi määruse olulisust Euroopa Majanduspiirkonna lepingu seisukohast, inkorporeeriti määrus lepingusse ja seega kohaldatakse seda ka Islandi, Liechtensteini ja Norra suhtes. Teatavaid koostalitlusvõime nõudeid täitvate muude riikide suhtes on ELi digitaalse COVID-tõendi määruses sätestatud, et komisjon võib teha otsuse, millega määratakse kindlaks, et kolmanda riigi tõendeid tuleb käsitada samaväärsena ELi digitaalsete COVID-tõenditega (edaspidi „samaväärsust kinnitavad otsused“). Selle tulemusena on asjaomane kolmas riik ühendatud ELi lüüsi.

Kolmandal riigil, kes on huvitatud ELi süsteemiga ühinemisest, palutakse kõigepealt hinnata oma süsteemi vastavust ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemi tehnilistele spetsifikatsioonidele. Kui kolmas riik leiab pärast kõnealust enesehindamist, et ta on tehniliselt valmis, võib ta saata komisjonile ametliku taotluse. Seejärel hindab komisjon taotlust, et tagada kõigi tehniliste nõuete täidetus. Selle protsessi käigus läbivad kõik kolmandad riigid samad tehnilised kontrolli- ja katsemenetlused, mida kohaldati süsteemiga ühinemisel liikmesriikide suhtes. Et toetada kolmandaid riike, kes on huvitatud oma COVID-19 tõendi süsteemile samaväärsust kinnitava otsuse taotlemisest, jagatakse Euroopa välisteenistuse ja ELi delegatsioonide kaudu ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemi kohta üld- ja tehnilist teavet. Lisaks on kõik tehnilised nõuded e-tervise võrgustiku veebisaidil avalikult kättesaadavad. Kuna ELi digitaalse COVID-tõendi määruse eesmärk on hõlbustada ELi kodanike vaba liikumist ELis, saavad ELi kodanikud ja nende pereliikmed, kellel on kolmanda riigi välja antud tõend, samaväärsust kinnitava otsuse toimel kasutada seda tõendit oma vaba liikumise õiguse kasutamiseks. Samal põhjusel ei ole määruses sõnaselgelt nõutud, et samaväärsust kinnitavat otsust taotlevad kolmandad riigid aktsepteeriksid nende riiki reisimisel omakorda ELi digitaalset COVID-tõendit. Enne samaväärsust kinnitava otsuse vastuvõtmist on komisjon siiski palunud kõigil asjaomastel kolmandatel riikidel aktsepteerida ELi digitaalset COVID-tõendit ja seni on kõik kinnitanud, et nad aktsepteerivad seda. Kuigi ELi digitaalse COVID-tõendi eesmärk on hõlbustada ELis vaba liikumist, hõlbustab kolmandate riikide huvi olla ühendatud ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemiga kaudselt ka kolmandate riikide kodanike sisenemist ELi. COVID-19 pandeemia tõttu on alates 2020. aasta märtsi keskpaigast kehtinud Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise piirang, mida koordineeriti nõukogu soovitusega. Seda soovitust muudeti 20. mail 2021, et lubada täielikult vaktsineeritud kolmandate riikide kodanikel ELi siseneda. Kuigi soovituses on märgitud, et liikmesriigid võivad kooskõlas siseriikliku õigusega aktsepteerida kolmandate riikide vaktsineerimistõendeid, võttes arvesse vajadust kontrollida tõendi ehtsust, kehtivust ja terviklust, muutub see protsess hõlpsamaks, kui kolmanda riigi kohta on vastu võetud samaväärsust kinnitav otsus. 13. oktoobriks 2021 olid esialgsed kontaktid toimunud 60 huvitatud kolmanda riigi või territooriumiga, kellest 40 olid ametlikult esitanud ELi süsteemiga ühinemise valmiduse kohta oma enesehindamise tulemused. ELi digitaalse COVID-tõendiga on EList saanud ülemaailmse pandeemia olukorras teerajaja ja EL näitas, et ta on üleilmne tehnoloogiline liider, kes tagab andmekaitse ja turvalisuse, säilitades digipöördes põhiväärtusena inimkesksuse ja jäädes maailmale avatuks. Määrus sisaldab selleks järgmist kahte eraldi õiguslikku alust: olenevalt vaba liikumise valdkonnas ELi suhetest asjaomase kolmanda riigiga artikli 3 lõige 10 ja artikli 8 lõige 2. 2.2.2.Artikli 3 lõike 10 kohane samaväärsust kinnitav otsus Määruse artikli 3 lõikega 10 on komisjonile antud õigus võtta vastu rakendusakte, millega kinnitatakse, et sellise kolmanda riigi välja antud COVID-19 tõendid, kellega liit ja selle liikmesriigid on sõlminud isikute vaba liikumist käsitleva kokkuleppe, mis ei sisalda ELi õigusaktide inkorporeerimise mehhanismi, on samaväärsed ELi digitaalsete COVID-tõenditega. See säte hõlmab praegu ainult Šveitsi, kellega on sõlmitud jõus olev Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning Šveitsi vaheline isikute vaba liikumist käsitlev leping. 8. juulil 2021 võttis komisjon vastu rakendusotsuse, millega ühendati Šveits ELi süsteemiga. Selle tulemusena aktsepteeritakse Šveitsi välja antud COVID-19 tõendeid ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 5 lõikes 5, artikli 6 lõikes 5 ja artikli 7 lõikes 8 osutatud tingimustel. 2.2.3.Artikli 8 lõike 2 kohased samaväärsust kinnitavad otsused Määruse artikli 8 lõike 2 alusel võib komisjon võtta vastu rakendusakte, millega kinnitatakse, et kolmandas riigis välja antud koostalitlusvõimelisi COVID-19 tõendeid tuleb käsitada samaväärsetena ELi digitaalsete COVID-tõenditega, et hõlbustada tõendi omajal liidus vaba liikumise õiguse kasutamist. Komisjon oli 13. oktoobriks 2021 vastu võtnud sellise samaväärsust kinnitava otsuse Albaania, Andorra, Fääri saarte, Iisraeli, Monaco, Maroko, Põhja-Makedoonia, Panama, San Marino, Türgi, Ukraina ja Vatikani välja antud COVID-19 tõendite kohta. Ettevalmistamisel on edasised samaväärsust kinnitavad otsused. 2.2.4.Koostalitlusvõime rahvusvahelisel tasandil välja töötatud süsteemidega Kooskõlas määruse artikli 4 lõikega 3 tuleks ELi digitaalse COVID-tõendi usaldusraamistikuga tagada koostalitlusvõime rahvusvahelisel tasandil loodud tehnoloogiliste süsteemidega. Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO) töötas hiljuti välja vabalt valitud pinnal nähtava digitempli („VDS-NC“) standardi. Komisjon arutab praegu ICAOga seda, kuidas ICAO standardi ja ELi digitaalse COVID-tõendi spetsifikatsioone kokku viia. Selleks tuleb lahendada mitu probleemi, mis on tingitud kahe standardi erinevustest, muu hulgas seoses andmekogumite ja vaktsiini kodeerimisega, samuti ICAO VDS-NC QR-koodi suurusega, mis võib kontrollimist raskendada, kui ei kasutata erilugereid. Samal ajal ei ole komisjonile kättesaadava teabe kohaselt ükski kolmas riik veel ICAO VDS-NC standardil põhinevad COVID-19 tõendite süsteeme rakendanud ega kasutusele võtnud. Kuigi tehnilised arutelud jätkuvad, võib toimivate lahendusteni jõudmine võtta veel aega ja vajada liikmesriikide rahalisi investeeringuid. Lisaks piirdub ELi digitaalse COVID-tõendi määruse alusel samaväärsust kinnitavate otsuste vastuvõtmine kolmandates riikides välja töötatud COVID-19 tõendite süsteemidega, mis tähendab, et rahvusvaheliste organisatsioonidega on olukord keerukam. 27. juulil 2021 avaldas WHO vaktsineerimist käsitlevate COVID-19 tõendite kohta digitaalse dokumentatsiooni tehnilised spetsifikatsioonid ja rakendussuunised „COVID-19 certificates: vaccination status,“ milles on rõhutatud, et ELi digitaalne COVID-tõend vastab WHO suunistele ning ei ole standardina nendega paralleelne ega vastuolus. 26. augustil 2021 kutsus Rahvusvaheline Lennutranspordi Assotsiatsioon (IATA) riike tungivalt üles võtma ülemaailmse standardina kasutusele ELi digitaalse COVID-tõendi. G7 liikmed tunnistasid 30. septembril 2021 vastu võetud kõrgetasemelistes rahvusvahelise reisimise ohutu ja kestliku taasalustamise põhimõtetes, et „rahvusvaheliselt toimiv ELi digitaalne COVID-tõendi on tubli saavutus“. 2.3.Muutused läbipõdemistõendite väljaandmise vallas 2.3.1.Läbipõdemistõendite võimalik väljaandmine antigeeni kiirtesti tulemuste alusel 2.3.1.1.Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuselt saadud suunised ELi digitaalse COVID-tõendiga seoses ei ole ette nähtud läbipõdemistõendi väljaandmist positiivse antigeeni kiirtesti alusel hoolimata selle võimaluse nimetamisest komisjoni algses ettepanekus, kuna vastuvõtmise ajal leidis ECDC, et antigeeni kiirtesti toimivus oli küllaldane testimistõendite väljaandmiseks, aga mitte läbipõdemistõendite väljaandmiseks. Põhjus on selles, et algselt olid antigeeni kiirtestid välja töötatud ja heaks kiidetud aktiivset SARS-CoV-2 nakkust põdevate ja suure viiruskoormusega sümptomaatiliste isikute testimiseks. Selleks et piirata antigeeni kiirtestide valepositiivsete tulemuste arvu, oleks vaja suuremat toimivust. Sellest ajast on antigeeni kiirtestide kliiniline toimivus paranenud. 2021. aasta mais võttis antigeeni kiirtestide ELi ühisloetelu ajakohastamise eest vastutava terviseohutuse komitee loodud COVID-19 diagnostiliste testide tehniline töörühm kasutusele paremini korrastatud, sidusama ja kiirema menetluse loetelu ajakohastamiseks. Lisaks sellele leppisid tehnilise töörühma eksperdid 2021. aasta 29. juunil kokku määratlustes ja kriteeriumides, mida tuleks lisaks nõukogu 21. jaanuari 2021. aasta soovituses esitatud määratlustele ja kriteeriumidele kaaluda COVID-19 diagnoosimiseks kasutatavate antigeeni kiirtestide kliinilist toimivust hindavate sõltumatute valideerimisuuringute puhul.

Üks kokkulepitud kriteeriumidest oli kõrgem (98 % suurune) spetsiifilisuse määr. Praegu kuuluvad ELi ühisloetellu antigeeni kiirtestid, mida on hinnatud sõltumatute valideerimisuuringutega ning mille tundlikkus on ≥90 % (mõnedel isegi ≥95 %) ja spetsiifilisus ≥98 %. Tulenevalt testide omadustele antavate hinnangute paranemisest on nüüd teada, et tõenäoliste valepositiivsete testitulemuste osakaal on väiksem. Lisaks sellele leppis tehniline töörühm 2021. aasta juulis kokku, et loetelust jäetakse välja antigeeni kiirtestid, mis kasutavad sülge ja muid alternatiivseid prooviliike, samuti enesetestimiseks mõeldud antigeeni kiirtestid, suurendades veelgi loetellu kuuluvate testide toimivuse tõenäolist ühetaolisust. Nende muutustega arvestades toetab ECDC nüüd läbipõdemistõendite väljaandmist isikutele, kes on saanud positiivse tulemuse SARS-CoV-2 nakkuse suhtes antigeeni kiirtestiga, mis kuulub COVID-19 antigeeni kiirtestide ajakohastatud ühisloetellu (täiendav teave on esitatud II lisas). 2.3.1.2.Komisjoni hinnang ECDC suunistest lähtudes konsulteeris komisjoni liikmesriikide ekspertidega mitme sellise foorumi raames nagu terviseohutuse komitee, e-tervise võrgustik ja COVID-19 diagnostiliste testide tehniline töörühm, et saada täiendavaid teaduslikke ja tehnilisi arvamusi läbipõdemistõendite võimaliku väljaandmise kohta antigeeni kiirtesti positiivse tulemuse alusel. Nimetatud konsulteerimise tulemusena on komisjon jõudnud järeldusele, et liikmesriikide eksperdid ei toeta praegu küllaldaselt läbipõdemistõendite väljaandmist ainult antigeeni kiirtesti tulemuse alusel ehk seda täiendavalt pöördtranskriptsiooniga polümeraasi ahelreaktsiooni (RT-PCR) testiga kinnitamata. Mitu liikmesriikide eksperti leiab, et antigeeni kiirtestid ei ole oma spetsiifilisuse taseme poolest endiselt küllaldaselt usaldusväärsed, ja ennekõike on mitmes aruandes tähelepanu juhitud kvaliteediprobleemidele (valepositiivsete tulemuste suur osakaal). Ekspertide sõnul on suurema osa liikmesriikide testimispoliitika kohaselt antigeeni kiirtesti positiivse tulemuse korral nõutav kinnitav RT-PCR-test. Kinnitava RT-PCR-testi võimaliku positiivse tulemuse saab niisugusel juhul aluseks võtta läbipõdemistõendi väljaandmisel. Eeltoodut arvestades jätkab komisjon praegu selle küsimuse jälgimist ja võib kaaluda võimalust võtta hiljem vastu delegeeritud õigusakt, et ELi digitaalse COVID-tõendi määruse muutmisega võimaldada läbipõdemistõendite väljaandmist antigeeni kiirtesti tulemuste alusel. 2.3.2.Läbipõdemistõendite võimalik väljaandmine antikehade testi tulemuste alusel 2.3.2.1.Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuselt saadud suunised ECDC ja Teadusuuringute Ühiskeskus avaldasid 2021. aasta mais tehnilise aruande antikehade testide kasutamise kohta SARS-CoV-2 puhul ELi digitaalse COVID-tõendi kontekstis, kus on loetletud põhipunktid, mida vaeti seoses nende soovitusega mitte näha ette läbipõdemistõendite väljaandmist antikehade testi tulemuste alusel. Muu hulgas vaeti järgmist. -Antikehade testi positiivne tulemus ei ole võimeline näitama nakatumisaega ja sellega ei ole võimalik välistada parajasti aktiivset nakkust. -Isegi kui antikehade testid annavad tõendeid immuunvastuse kohta, ei ole teada, kas antikehad pakuvad piisavat kaitset või kui kaua selline kaitse võib kesta. -Endiselt ei ole teada, kas praegu kasutatavate kaubanduslike testide tulemusena tuvastatud antikehad hoiaksid ära nakatumise uute SARS-CoV-2 variantidega. -Antikehade testide paljususe tõttu on nende tulemuste võrdlemine äärmiselt keeruline, kuna ei ole kehtestatud standardeid. -Ogavalkude kindlakstegemisele suunatud testid ei suuda eristada isikuid, kes on eelnevalt nakatunud, ja isikuid, kes on saanud vähemalt ühe doosi vaktsiini. ECDC on nimetatud järeldused uuesti läbi vaadanud (täiendav teave on esitatud II lisas) ja leiab, et eespool nimetatud punktid on endiselt aktuaalsed ja et teaduslike tõendite vallas ei ole toimunud ühtegi olulist muutust. Sellest tulenevalt leiab ECDC, et praegu kättesaadavad antikehade testid ei ole kohased isiku nakatumisaja ja immuunsusseisundi hindamiseks. Seega ei peeta antikehade testi tulemusi läbipõdemistõendite väljaandmiseks küllaldaseks. 2.3.2.2.Komisjoni hinnang ECDC suuniseid arvestades ei kaalu komisjon praeguses etapis võimalust võtta vastu delegeeritud õigusakti, et ELi digitaalse COVID-tõendi määruse muutmisega võimaldada läbipõdemistõendite väljaandmist antikehade testi tulemuste alusel. ECDC uute suuniste alusel võib komisjon oma seisukoha uuesti läbi vaadata. 2.3.3.Läbipõdemistõendite kehtivusaeg 2.3.3.1.Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuselt saadud suunised ELi digitaalse COVID-tõendi määruse lisa punkti 3 alapunkti h kohaselt kehtivad läbipõdemistõendid praegu maksimaalselt 180 päeva pärast esimese positiivse tulemuse andnud nukleiinhappe amplifitseerimise testi (NAAT-testi) tulemuse kuupäeva. See tuleneb praegustest piiratud teadmistest SARS-CoV-2ga nakatunud isikute immuunsuse kestuse kohta. Seni ei ole kindlaks tehtud, milline on korrelatsioon mõõdetud immuunsuse ja SARS-CoV-2 nakkuse vastase kliinilise kaitse vahel.

Läbipõdemistõendite kehtivus sõltub uuest teaduslikust tõendusmaterjalist selle kohta, milline on loomulikule nakatumisele järgneva kaitsva immuunsuse kestus ning kui tõhus on varasem nakatumine SARS-CoV-2 olemasolevate ja võimalike tulevaste variantide puhul, ja see on regulaarselt muutuv dünaamiline protsess. Pärast kogu olemasoleva teabe läbivaatamist leiab ECDC, et praegu ei ole küllaldaselt tõendeid, mis toetaksid läbipõdemistõenditele pikema kui 180päevase kehtivusaja määramist (täiendav teave on esitatud II lisas). 2.3.3.2.Komisjoni hinnang ECDC suuniseid arvestades ei kaalu komisjon praeguses etapis võimalust võtta vastu delegeeritud õigusakti, et muuta ELi digitaalse COVID-tõendi määrust läbipõdemistõenditele pikema kehtivusaja määramiseks kui 180 päeva pärast esimese positiivse tulemuse andnud NAAT-testi tulemuse kuupäeva. 2.4.Muutused vaktsineerimistõendite väljaandmise vallas 2.4.1.Vaktsineerimistõendite kehtivusaeg 2.4.1.1.Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuselt saadud suunised ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaselt otsustavad liikmesriigid ise, kui kaua nad vaktsineerimistõendite kehtivust aktsepteerivad, ja ainsana on kohustuslik ELis heakskiidetud vaktsiinide aktsepteerimine. WHO erakorralise kasutusloa andmise korra läbinud COVID-19 vaktsiinide aktsepteerimine on vabatahtlik. Hiljaaegu hindas Euroopa Ravimiamet (EMA) COVID-19 vaktsiini Comirnaty (tootja: BioNTech/Pfizer) tõhustusdoosi kasutamist 18 kuni 55aastaste ja normaalse immuunsüsteemiga isikute puhul. Tuginedes andmetele, mis näitasid antikehade taseme tõusu juhul, kui sellised isikud sai tõhustusdoosi umbes kuus kuud pärast teist doosi, jõudis EMA järeldusele, et tõhustusdoosi võib 18aastaste ja vanemate isikute puhul kaaluda vähemalt kuus kuud pärast teist doosi. ECDC arvamuse kohaselt näitavad praegu olemasolevad andmed vaktsiini tõhususe ja kaitse kestuse kohta, et kõik ELi müügiloaga vaktsiinid kaitsevad väga hästi COVID-19 tõttu haiglaravile sattumise, raske haigestumise ja surma eest. Ehkki võib tekkida vajadus manustada lisadoose riskirühmadele (immuunpuudulikkusega isikud, eakad jne) ja mitu ELi liikmesriiki seda juba teevadki, leiab ECDC lõppkokkuvõttes, et puudub igasugune pakiline vajadus manustada tõhustavaid vaktsiinidoose kõigile täielikult vaktsineeritud isikutele. 2.4.1.2.Komisjoni hinnang Kuna puuduvad vaieldamatud teaduslikud tõendid selle kohta, et immuunsus teatud aja järel väheneks, ei kaalu komisjon praegu võimalust muuta ELi digitaalse COVID-tõendi määrust vaktsineerimistõendite kehtivusaja kindlaksmääramiseks. Komisjon jätkab selle küsimuse hoolikat jälgimist sedamööda, kuidas ilmnevad teaduslikud tõendid. Lisaks sellele on oluline rõhutada, et tõhustusdooside manustamine ei mõjuta selliste tõendite kehtivust, mis on välja antud esmase vaktsineerimistsükli raames. E-tervise võrgustikus peetud tehniliste arutelude jätkuna valmistab komisjon praegu ette rakendusakti, millega muudetakse ELi digitaalse COVID-tõendi tehnilisi spetsifikatsioone, et tagada hiljem välja antud vaktsineerimistõendite jaoks COVID-19 vaktsiinide lisadooside kodeerimise ühtsed eeskirjad. 2.5.Liikmesriikidelt saadud teave 2.5.1.ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 11 kohaselt saadud teave Komisjon teeb järelevalvet selle üle, kuidas liikmesriigid rakendavad ELi digitaalse COVID-tõendi määrust. See on seotud nõukogu soovituse 2020/1475 (millega loodi koordineeritud ja ECDC poolt igal nädalal avaldatavale nn foorituledekaardile tuginev lähenemisviis vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel) järelevalvega. ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemi optimaalse kasutamise eesmärgil tegi nõukogu soovituses komisjoni ettepaneku alusel 2021. aasta juunis muudatusi . Muu hulgas on soovituses esitatud kooskõlastatud arusaam mõiste „täielik vaktsineerimine“ kohta ja testide kehtivusajad reisimise kontekstis. Liikmesriikide teavet ELi digitaalse COVID-tõendi kohta kogutakse ülevaatetabelitega, mille liikmesriigid esitavad komisjonile ja nõukogule, ja see tehakse kättesaadavaks ka platvormi „Re-open EU“ kaudu. ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega on ette nähtud, et ilma, et see piiraks liikmesriikide pädevust kehtestada piiranguid rahvatervise kaitse eesmärgil, peavad liikmesriigid siis, kui nad aktsepteerivad vaktsineerimistõendeid, negatiivset tulemust kinnitavaid tõendeid või läbipõdemistõendeid, hoiduma kehtestamast täiendavaid vaba liikumise piiranguid, välja arvatud juhul, kui need piirangud on COVID-19 pandeemiale reageerimisel rahvatervise kaitseks vajalikud ja proportsionaalsed . Kui liikmesriik nõuab, et ELI digitaalse COVID-tõendi omaja jääks pärast liikmesriigi territooriumile sisenemist karantiini või eneseisolatsiooni või teeks SARS-CoV-2 nakkuse testi, või kui liikmesriik kehtestab selliste tõendite omajatele muud piirangud, kuna liikmesriigi epidemioloogiline olukord kiiresti halveneb, näiteks SARS-CoV-2 murettekitava või uurimisaluse variandi tõttu, peaks see liikmesriik sellest komisjon ja teisi liikmesriike teavitama . Liikmesriigid esitavad sellise teabe komisjonile ja nõukogule ametliku kirja vormis. 13. oktoobriks 2021 olid selle sätte alusel teavet esitanud Taani, Iirimaa, Malta ja Slovakkia. Nende liikmesriikide teatatud lisanõuded tähendavad lisateste selliste testimistõendeid omavate isikute puhul, kes saabuvad suurema riskiga piirkondadest, karantiini selliste testimistõendeid omavate isikute puhul, kes saabuvad murettekitavate või uurimisaluste variantidega piirkondadest, või vaktsineerimata reisijate karantiinikohustust. Nende liikmesriikide esitatud põhjused olid teatatud juhtumite kõrge suhtarv või murettekitavate või uurimisaluste variantide tuvastamine, eriti mis puudutab nn Delta tüve (ajal, mil see ei olnud kõikjal ELis veel SARS-CoV-2 peamine tüvi). Meetmete kestus oli erinev: need kehtisid juuli keskpaigani, 2021. aasta septembri lõpuni, 2021. aasta oktoobrini või määramata ajaks. Asjaomased liikmesriigid märkisid, et piiranguid hinnatakse pidevalt. Komisjon jätkab järelevalvet liikmesriikide poolt võetud ja kodanike vaba liikumise õigust mõjutavate rahvatervishoiu meetmete kooskõla üle ELi õigusega, eriti diskrimineerimiskeelu ja proportsionaalsuse põhimõttega. 2.5.2.Muu teave ELi digitaalse COVID-tõendi määruse rakendamise kohta ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega on ette nähtud, et vaktsineerimistõendi peab välja andma liikmesriik, kus vaktsiin manustati. Kui kodanik on vaktsineeritud kahes eri liikmesriigis, peaks esimene liikmesriik andma välja ELi digitaalse COVID-tõendi, millele on märgitud esimene doos, ja teine liikmesriik peaks pärast esimese doosi manustamise tõendi esitamist andma välja ELi digitaalse COVID-tõendi, millele on märgitud teine doos (tõendile on märgitud „2/2“). Teatavatel juhtudel aga on kodanikud teatanud raskustest saada hoolimata esimese doosi tõendi esitamisest ELi digitaalne COVID-tõend, millele on õigesti märgitud teise doosi manustamine. Samuti ei ole mõned liikmesriigid seni leidnud rahuldavat lahendust ELi digitaalsete COVID-tõendite väljaandmiseks teatavatele isikute kategooriatele. Peamiselt puudutab see vaktsineerimistõendeid. Kõige sagedamini teatasid probleemidest isikud, kelle alaline elukoht ei olnud asjaomases liikmesriigis, isikud, kellel puudus liikmesriigis tervisekindlustus, või isikud, kellel puudus liikmesriigis rahvastikuregistri või sotsiaalkindlustusnumber. Mõnedel liikmesriikidel oli samuti raskusi sellise süsteemi loomisel, mis võimaldaks (õigeaegselt) anda testimistõendeid välja teistes liikmesriikides elavatele isikutele.

Seoses ELi digitaalsete COVID-tõendite vormiga teatati mõningatest raskustest paberkandjal olevate testimistõenditega ja vajadusest anda võimalus saada nimetatud tõendeid paberkandjal. Mõned liikmesriigid ei anna testimistõendeid välja paberkandjal, väites, et kui testimistõendeid saadetaks tavapostiga, jõuaksid need kohale alles pärast oma kehtivusaja lõppu. Samuti teatati, et mitte alati ei andnud tervishoiuteenuse osutajad ELi digitaalseid COVID-tõendeid paberkandjal välja tasuta. Komisjon säilitab liikmesriikidega tehnilisel tasandil regulaarsed kontaktid seoses sellega, kuidas nad ELi digitaalset COVID-tõendit rakendavad. Mõned eespool nimetatud probleemidest on juba lahendatud. Näiteks Belgia kinnitas, et eID ei ole testimistõendi saamiseks vajalik, Horvaatia kinnitas, et ta annab vaktsineerimistõendeid välja liikuvatele ELi kodanikele, Saksamaa kinnitas, et antigeeni kiirtesti tulemused väljastatakse ka paberkandjal, Iirimaa kinnitas, et COVID-19 testimiskeskused annavad testimistõendeid välja määrusega kooskõlas olevas vormingus, ja Hispaania kinnitas, et Hispaanias vaktsineeritud või testitud ELi kodanikel, kellel ei ole Hispaanias alalist elukohta, on võimalik saada ELi digitaalne COVID-tõend. Samuti on probleemid tekkinud mõnedes liikmesriikides, kus kodanikud on teatanud lahknevustest oma reisidokumentides oleva ja ELi digitaalsele COVID-tõendile märgitud nime vahel. 26. juulil 2021 avaldati ELi digitaalse COVID-tõendi määruse prantsuskeelse versiooni parandus eesmärgiga täpsustada, et tõenditele tuleks märkida nom(s) et prénom(s), mitte nom(s) de famille et prénom(s), mida võidakse ekslikult mõista isiku sünninimena. Komisjon on liikmesriikidele selgitanud, et tõendile märgitav nimi peaks kokku langema omaja reisidokumentidel märgitud nimega. Vigade puhul julgustatakse kodanikke pöörduma tõendi välja andnud riikliku ametiasutuse poole, et need parandada. Mis puudutab määruse (EL) 2021/954 rakendamist, siis ei ole teatud probleemidest seoses ELi digitaalse COVID-tõendi väljaandmisega nende territooriumil seaduslikult viibivatele või elavatele kolmandate riikide kodanikele, kellel on ELi seaduste kohaselt õigus reisida teistesse liikmesriikidesse. See aga on kõige tõenäolisemalt tingitud asjaolust, et liikmesriigid on kehtestanud ühe ühtse süsteemi ELi digitaalsete COVID-tõendite väljaandmiseks nii ELi kodanikele kui ka seaduslikult riigis viibivatele kolmandate riikide kodanikele. Lisaks sellele on see lühiajaliste külastajate puhul seletatav asjaoluga, et liikmesriigil ei ole kohustust anda ELi digitaalset COVID-tõendit välja isikule, kellel on tõend vaktsineerimise kohta kolmandas riigis. ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 8 lõike 1 kohasel on tõendite selline väljaandmine vabatahtlik, ehkki mitmed liikmesriigid pakuvad seda võimalust. Selleks et pakkuda kodanikele lisateavet, on komisjon avaldanud korduma kippuvad küsimused ELi digitaalse COVID-tõendi, vaktsineerimise ja reisipiirangute kohta. 2.5.3.ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 15 kohaselt saadud teave (üleminekuperiood) ELi digitaalse COVID-tõendi määrust kohaldatakse 1. juulist 2021. Kui liikmesriigil ei olnud võimalik sellest kuupäevast alates ELi digitaalseid COVID-tõendeid välja anda, pidi ta sellest komisjoni ja teisi liikmesriike teavitama. Juhul kui selline liikmesriik oli andnud välja COVID-19 tõendeid, mille vorming ei vastanud määrusele ja mis sisaldasid lisas esitatud andmekogumit, pidid teised liikmesriigid neid aktsepteerima kuni 12. augustini 2021. Komisjon sai sellise teabe (mis teatavatel juhtudel puudutas pelgalt paaripäevast viivitust) kaheksalt liikmesriigilt. Süsteemi sujuva kasutuselevõtu tagamiseks kutsus komisjon liikmesriike üles alustama ELi digitaalsete COVID-tõendite väljaandmist juba enne selle kohaldamise alustamist. Komisjon käivitas selle protsessi toetamiseks 1. juunil 2021 ELi lüüsi. Kuna ELi lüüsi kaudu ei vahetata isikuandmeid, oli liikmesriikidel võimalik kasutada selle funktsioone juba enne määruse kohaldamise alustamist. Samal päeval hakkasid esimesed liikmesriigid tõendeid välja andma ja 1. juulile 2021 määratud tähtpäeva ennetasid kokku 21 liikmesriiki. Seda võimaldas liikmesriikide selge toetus ELi digitaalsele COVID-tõendile ja selle eesmärgile avada Euroopa liidu kodanike jaoks ajaks, mil algavad suvekuud. 2.6.Õhutranspordisektor Õhutranspordisektor oli üks esimesi sektoreid, mis hakkas ELi digitaalset COVID-tõendit laialdaselt kasutama, ja sealne tõendi praktiline katsetamine aitab hästi mõista, kuidas see tegelikkuses toimib. Kohe pärast määruse vastuvõtmist ajakohastasid Euroopa Liidu Lennundusohutusamet ja ECDC oma soovitusi COVID-19 pandeemiast tulenevas tervisealases ohutusprotokollis, et viia see vastavusse ELi digitaalse COVID-tõendiga. ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega jäetakse tõendi kontrollimise moodused liikmesriikide otsustada. Komisjoni poolt liikmesriikide hulgas korraldatud küsitlusest ELi digitaalse COVID-tõendi kontrollimise kohta lennureisijatel selgus, et kontrolle oli korraldatud vähemalt 15 eri viisil, mis tingib ohu, et tehakse väga palju topelttööd, ja tekitab reisijate jaoks selgusetust ja hilinemisi. Selle probleemi lahendamiseks avaldas komisjon teatise, milles esitati liikmesriikidele soovitusi kontrolli ühtlustamiseks. Selleks et vältida olukorda, kus ELi digitaalset COVID-tõendit kontrollib tarbetult rohkem kui üks asjaosaline (lennuettevõtja, lennujaama käitaja, avaliku sektori asutus jne), soovitas komisjon kasutada enne lennu väljumist nn ühtse kontrollipunkti korda. Samuti peaks kontroll toimuma nii vara kui võimalik ja eelistatavalt enne reisija jõudmist lähtelennujaama ning liikmesriike kutsutakse üles tagama, et ettevõtjaid ja reisijaid teavitatakse igakülgselt, põhjalikult ja õigel ajal kontrollinõuetest ja -protsessidest. Ehkki lennureisijate arv on endiselt oluliselt väiksem kui enne pandeemiat, teatas lennujaamu ühendava Rahvusvahelise Lennujaamade Nõukogu (ACI) Euroopa osakond, et 2021. aasta juuli esialgsete andmete kohaselt on reisijate arv 2020. aasta juuliga võrreldes kahekordistunud ja et võrreldes 2021. aasta teise kvartaliga on olukord märkimisväärselt paranenud. ACI Europe arvates tuleneb muutus ELi digitaalse COVID-tõendi kasutuselevõtust koos reisipiirangute leevendamisega. Selles kontekstis kaalutakse ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemi täiendavaid võimalusi, sealhulgas täiustatud digitasku funktsiooni, samuti piletilahendust, mis näitab ette, kuidas lennuettevõtjad ja muud transporditeenuste operaatorid saaksid tõendite kontrolli puudutavad tõendid isikuandmeid jagamata sujuvalt integreerida veebipõhisesse lennule registreerimisse. 2.7.ELi digitaalse COVID-tõendi kasutamine riigisisestel eesmärkidel ELi digitaalse COVID-tõendi määrus käsitleb tõendite kasutamist selleks, et ELis COVID-19 pandeemia ajal reisida. Sellega ei nõuta ega keelata tõendi teistsugust kasutamist ja COVID-19 tõendite kasutamine riigisisestel eesmärkidel, näiteks pääsuks üritustele või nende toimumiskohtadesse, jääb väljapoole määruse kohaldamisala. Kui liikmesriigid otsustavad kasutada ELi digitaalseid COVID-tõendeid muul eesmärgil, tuleb see ette näha siseriiklike õigusaktidega, mis peavad ennekõike vastama andmekaitsenõuetele. Liikmesriik, kes loob riigisisestel eesmärkidel kasutatavate COVID-19 tõendite süsteemi, peaks samal ajal tagama, et kasutada saab ka ELi digitaalset COVID-tõendit ja et seda aktsepteeritakse täielikult. Eesmärk on garanteerida, et teise liikmesriiki suunduvad reisijad ei ole kohustatud hankima täiendavat riigisisest tõendit. Sel viisil on tagatud, et ELi digitaalse COVID-tõendi koostalitlusvõimelise süsteemi võimalusi kasutatakse täiel määral. 2021. aasta septembris korraldatud küsitluses teatas kakskümmend liikmesriiki, et nad kasutavad ELi digitaalset COVID-tõendit sel eesmärgil. Viis liikmesriiki andis teada, et kaaluti tõendite riigisisest kasutamist. Liikmesriigid kasutavad tõendit pääsuks suurüritustele (ülekaalukalt kõige sagedasem kasutus), restoranidesse, kinodesse ja muuseumidesse, ööklubidesse, spordisaalidesse ja muudesse spordirajatistesse, selliste lähikontaktsete elukutsete esindajate juurde nagu juuksurid, ilu- ja massaažisalongidesse, hotellidesse, haiglatesse ja hooldekodudesse ning ülikoolidesse ja koolidesse. 3.Järeldused ja järgmised sammud Kui komisjon süsteemi 2021. aasta märtsis esmakordselt välja pakkus, kahtlesid paljud, kas komisjonil õnnestub see oma kava kohaselt juba suve alguseks käiku lasta. Kuid see, et Euroopa Parlamendil ja nõukogul kulus kokkuleppele jõudmiseks pelgalt kolm kuud ning liikmesriikidel ja komisjonil pärast seda ainult kaks nädalat, et süsteem käiku lasta, näitab, et üheskoos tegutsedes suudavad ELi institutsioonid ja liikmesriigid tegutseda kiiresti.