ET Euroopa Liidu Teataja C 79/6

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (1)

Otsus kohustuste kohta juhtumis COMP/39.398 – VISA MIF

2011/C 79/04

Kohustusi käsitleva otsuse eelnõu, mille komisjon esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 9 lõikele 1, on seotud osaga juhtumist COMP/39.398 – VISA MIF, mille uurimisega komisjon tegeleb. 3. aprilli 2009. aasta vastuväidetes, mis olid adresseeritud muu hulgas ettevõtjale Visa Europe Limited (edaspidi „Visa Europe”), jõudis komisjon esialgsele järeldusele, et Visa Europe on rikkunud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 101 ja EMP lepingu artiklit 53, kehtestades EMPs deebet-, järelmaksu- ja klientide krediit-maksekaartidega tehtavatele riikidevahelistele ja teatavatele riigisisestele tehingutele mitmepoolselt kokkulepitud vahendustasud („põhimenetlus”).

Otsuse eelnõus käsitletakse üksnes neid mitmepoolseid vahendustasusid, mille Visa Europe kehtestas kohe debiteeritavate klientide maksekaartidega VISA, VISA Electron ja V PAY tehtavate EMP-siseste riikidevaheliste ja teatavate riigisiseste tehingute suhtes. See ei käsitle Visa Europe’i poolt klientide krediit- ja järelmaksukaarditehingute suhtes kehtestatud mitmepoolseid vahendustasusid, mille uurimine on komisjonil veel pooleli.

Käesoleva juhtumi puhul oli ärakuulamise eest vastutavaks ametnikuks esialgu Karen Williams. 16. septembril 2010 määrati juhtumi eest vastutavaks mind.

1. Kirjalik ja suuline menetlus

2006. aasta 28. novembril käivitas komisjon uurimise EMPs VISA ja V PAY klientide maksekaartidega tehtavate riikidevaheliste ja teatavate riigisiseste tehingute puhul kehtivate mitmepoolsete vahendustasude suhtes. Nimetatud uurimise tulemusena algatas komisjon 2008. aasta 6. märtsil Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 kohase monopolidevastase menetluse. 2009. aasta 3. aprillil saadeti Visa Europe’ile vastuväited.

2009. aasta 15. juunil esitas EuroCommerce kaebuse Visa Europe’i vastu, milles väitis, et Visa Europe’i ja tolle liikmespankade poolt jaemüüjate suhtes kehtestatud tasud kujutavad endast ELi konkurentsiõiguse rikkumist. EuroCommerce võeti põhimenetluse kaebuse esitajaks.

Kirjaliku põhimenetluse ajal anti Visa Europe’ile juurdepääs toimikule ning tollane ärakuulamise eest vastutav ametnik andis põhjendatud taotluse alusel vastuväidetele vastamiseks ajapikendust kuni 2009. aasta 30. juulini. Visa Europe vastas tähtajaks. Visa Europe esitas taotluse täiendavaks juurdepääsuks toimikule, et ta saaks vaadata üle komisjoni menetluse uurimisfaasis läbiviidud jaemüüjate ja vastuvõtvate pankade uuringutega seotud tõendusmaterjali. Tulles vastu mõnede andmete esitajate konfidentsiaalsusnõudele seati selle juurdepääsu tagamiseks komisjoni ruumides 2009. aasta 28. septembrist kuni 6. oktoobrini sisse eriruum. Kui eriruumi menetlus oli lõppenud, määrati Visa Europe’ile vastuväidetele täiendava vastuse andmise tähtaeg, mida pikendati põhjendatud taotluse järel 2009. aasta 30. oktoobrini. Visa Europe järgis seda tähtaega.

Põhimenetlusele lubati kuus huvitatud isikut. Neile anti teave menetluse laadi ja sisu kohta vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 773/2004 (2) artiklile 13. Ettevõtja MasterCard, oma 23. novembri 2009. aasta taotluses lubada teda menetlusele huvitatud isikuna, küsis endale koopiat vastuväite mittekonfidentsiaalsest versioonist. Seda soovi kordas ta seejärel veel mitmel korral. Keeldusin MasterCardi taotlust rahuldamast 13. oktoobril 2010. aastal volituste artiklit 8 kohaldades tehtud otsusega põhjusel, et komisjoni määruses (EÜ) nr 773/2004 tehakse selget vahet kaebuse esitaja ja huvitatud isiku vahel: esimesel on õigus saada koopia vastuväite mittekonfidentsiaalsest versioonist, samal ajal, kui teisel on üksnes õigus saada kirjalik teade menetluse laadi ja sisu kohta (3). Peale selle, arvestades MasterCardi seotust kõnealuse menetlusega, olin seisukohal, et MasterCard oli kolmanda isikuna suuteline tegema oma vaated teatavaks ja kasutama oma õigusi.

Põhimenetlusel väitis Visa Europe, et tema õigust kaitsele on rikutud seoses sellega, et tema eest on varjatud toimikus sisalduvaid, tema meelest olulisi ja/või süütust tõendavaid tõendeid. Peale selle väitis ta, et oli sunnitud vastama vastuväitele enne, kui sai juurdepääsu „peamistele asitõenditele” komisjoni toimikus. Seepärast taotles Visa Europe, et ärakuulamise eest vastutav ametnik vaataks toimiku tervikuna läbi tegemaks kindlaks, kas selles on mingeid süütust tõendavaid tõendeid, mis tuleks Visa Europe’ile avalikustada. Ärakuulamise eest vastutav ametnik juhtis oma 16. novembri 2009. aasta kirjas Visa Europe’i tähelepanu asjaolule, et esiteks peab konkurentsi peadirektoraat ja mitte tema otsustama, kas komisjoni toimikus sisalduvad tõendid tuleb osapoole jaoks avalikuks teha. Seepärast suunas Visa Europe kõnealuse küsimuse konkurentsi peadirektoraadile. Konkurentsi peadirektoraat teavitas 20. novembril 2009. aastal Visa Europe’it, et taotlust toimikus olevad tõendid ümber hinnata saab arvesse võtta ainult veelgi täpsema teabe alusel, mis õigustab taotlust iga konkreetse dokumendi puhul, arvestades kolmandate isikute konfidentsiaalsushuvi seoses nende dokumentidega. Visa Europe ei esitanud täiendavaid taotlusi. Seepärast olen seisukohal, et nende õigust kaitsele ei ole kahjustatud.

Kõik põhimenetluse pooled kasutasid oma õigust olla ära kuulatud. Suuline ärakuulamine toimus 30. novembril ja 1. detsembril 2009.

2. Pakutud kohustuste projekt

Pärast suulist ärakuulamist põhimenetlusel pakkus Visa Europe 26. aprillil 2010. aastal välja kohustused seoses kohe debiteeritavate deebetkaartidega tehtavate piirkonnasiseste tehingute mitmepoolsete vahendustasude ja teatavate muude võrgustiku reeglitega.

28. mail 2010 avaldas komisjon Euroopa Liidu Teatajas määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 27 lõike 4 kohase teatise, milles tehti pakutud kohustustest kokkuvõte ja kutsuti kolmandaid isikuid üles ühe kuu jooksul alates teatise avaldamisest esitama märkusi nende kohta (4). Kokku saabus kaebuse esitajalt, muudelt maksekaardisüsteemidelt, makseasutustelt ja jaemüüjate liitudelt 13 märkust. Komisjon teavitas Visa Europe’it saabunud märkustest ja Visa Europe esitas 10. septembril 2010. aastal neid märkusi arvestades muudetud kohustused. Kokkuvõttes kohustus Visa Europe piirama klientide kohe debiteeritavate kaartidega tehtavatele riikidevahelistele tehingutele kohaldatavate mitmepoolsete vahendustasude iga-aastast kaalutud keskmist ning pakkus välja täiendavad, teatavate võrgustiku reeglitega seotud kohustused.

Komisjon teavitas oma 27. septembri 2010. aasta kirjas EuroCommerce’i, et pakutud muudetud kohustused tundusid olevat kohased lahendamaks komisjoni probleeme seoses Visa Europe’i kohe debiteeritavate kaartidega tehtavate tehingute suhtes kohaldatavate mitmepoolsete vahendustasudega (5). EuroCommerce esitas 21. oktoobril 2010. aastal oma tähelepanekud seoses nimetatud kirjaga.

Komisjon on nüüd jõudnud järeldusele, et arvestades muudetud kohustusi ja piiramata määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 9 lõike 2 kohaldamist, tuleks lõpetada menetlus seoses Visa Europe’i kohe debiteeritavate kaartidega tehtavate tehingute suhtes kohaldatavate mitmepoolsete vahendustasudega.

Kaebuse esitaja ega kolmandad isikud ei ole ärakuulamise eest vastutavale ametnikule Visa Europe’i pakutud kohustuste kohta ühtki päringut ega taotlust esitanud.

Eespool nimetatut silmas pidades leian, et õigusest ärakuulamisele on kinni peetud.

Brüssel, 26. november 2010 Wouter WILS

(1) Vastavalt komisjoni 23. mai 2001. aasta otsuse 2001/462/EÜ, ESTÜ (ärakuulamise eest vastutavate ametnike pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes) artiklile 15 ja 16 (ELT L 162, 19.6.2001, lk 21) (edaspidi „volitused”).

(2) Komisjoni määrus (EÜ) nr 773/2004, 7. aprill 2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT L 123, 27.4.2004, lk 18).

(3) Artikli 6 lõige 1 ja artikli 13 lõige 1.

(4) ELT C 138, 28.5.2010, lk 34.

(5) Vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 773/2004 artikli 7 lõikele 1.