1. SISSEJUHATUS

Muutuste kavas on rõhutatud, et ELi väliskoostöö peamine prioriteet on toetada kaasavat majanduskasvu ja töökohtade loomist. Selles kontekstis nähakse segarahastamist olulise vahendina täiendavate ressursside kaasamiseks ja ELi abi mõju suurendamiseks.

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2011. aasta otsusele nr 1080/2011/EL, mis käsitleb Euroopa Investeerimispanga (EIP) välislaenutegevusele antavat ELi tagatist, nõudsid nõukogu ja Euroopa Parlament, et komisjon uuriks ELi väliskoostöö- ja arenguplatvormi väljatöötamist ning esitaks seejärel selle kohta aruande, eesmärgiga optimeerida toetuste ja laenude kombineerimiseks ettenähtud mehhanismide toimimist välistegevuse valdkonnas.

26. oktoobril 2012 nõukogule ja Euroopa Parlamendile esitatud aruandes tegi komisjon ettepaneku luua uus ELi platvorm väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamiseks komisjoni eksperdirühmana. Platvorm käivitati ametlikult poliitikavaldkondade rühma esimesel koosolekul, mis toimus 14. detsembril 2012.

Kooskõlas komisjoni kohustusega anda Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru, on käesolev dokument esimene selline aruanne, mis hõlmab platvormi tööd alates selle loomisest 14. detsembril 2012 kuni juuli lõpuni 2014. [1]

Komisjon on juhatanud platvormi koosolekuid ning osalenud aktiivselt ka poliitilisel ja tehnilisel tasandil koos Euroopa välisteenistuse, liikmesriikide, Euroopa Parlamendi ja finantsasutustega. Komisjon tunnistab koostöö lisaväärtust ja saavutatud tulemusi, mida on kajastatud käesoleva aruande soovitustes.

Platvormi ülesanne ei ole asendada ega dubleerida olemasolevaid otsustusstruktuure.

2. EESMÄRGID

Komisjoni 26. oktoobri 2012. aasta aruandes nõukogule ja Euroopa Parlamendile on esitatud platvormi üldeesmärk ja tegevusala.

Platvorm peaks parandama ELi arengu- ja väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamismehhanismide kvaliteeti ja tõhusust, võttes nõuetekohaselt arvesse poliitilisi raamistikke, mis reguleerivad ELi suhteid eri partnerriikidega, eelkõige ELi arengu-, naabrus- ja laienemispoliitikat.

Platvorm peaks pakkuma suuniseid segarahastamise peamiste põhimõtete ühtlustamiseks, võimaldades samas eristamist sektorite ja piirkondade kaupa.

Platvorm peaks keskenduma valdkondadele, kus rahalisi vahendeid saaks kasutada kõige tõhusamalt, seda nii geograafiliste piirkondade sees kui ka nende vahel.

Samuti peaks platvorm aitama suurendada segarahastamise sidusust ELi poliitikaga eri valdkondades.

3. ÜLEVAADE PLATVORMI TÖÖST 2013./2014. AASTAL

Platvorm koosneb poliitikavaldkondade rühmast ja tehnilistest rühmadest.

Poliitikavaldkondade rühm

Poliitikavaldkondade rühm koosneb ELi liikmesriikide, Euroopa välisteenistuse ja Euroopa Komisjoni esindajatest, Euroopa Parlament osaleb külalisena. Teisi osalejaid võib kutsuda vaatlejatena.

Platvorm avati poliitikavaldkondade rühma esimesel koosolekul (14. detsember 2012), kus lepiti kokku 2013. aasta töökava, mida seejärel muudeti juunis 2013 ja detsembris 2013. Poliitikavaldkondade rühm on kohtunud viis korda (detsembris 2012, juunis ja detsembris 2013, aprillis ja juulis 2014) ning arutanud tehniliste rühmade tööd ja muid valitud teemasid komisjoni ettepanekute alusel, näiteks ELi segarahastamisvahendite tulevase juhtimise ja kolmandate riikide finantsasutuste rolli kohta ELi segarahastamisvahendites.

Tehnilises töös osalevatel finantsasutustel paluti osaleda poliitikavaldkondade rühma koosolekutel vaatlejatena. Komisjon juhatab koosolekuid ja osutab sekretariaaditeenuseid, tagades koordineerimise ja teabevahetuse.

Tehnilised rühmad

Tehnilised rühmad (TR) koosnevad komisjoni, Euroopa välisteenistuse, finantsasutuste ja liikmesriikide esindajatest. Platvormi tehnilises töös osalevad ka Euroopa Parlamendi esindajad. Teadmiste jagamine ja vahetamine osalejate vahel on olnud oluline ja vastastikku kasulik kogemus.

Praeguseks on loodud viis spetsiifilist tehnilist rühma, mida täiendavad valdkondadevahelised tehniliste rühmade koosolekud. Need keskendusid järgmistele eesmärkidele:

1. tehniline rühm „Olemasolevate segarahastamise mehhanismide läbivaatamine” – 2. tehniline rühm „Segarahastamise tegevuste tõhustamine” – Tulemuste mõõtmise raamistik – 3. tehniline rühm „Protsesside parandamine” – 4. tehniline rühm „Rahastamisvahendite edendamine” – 5. tehniline rühm „Lepingute sõlmimine, seire ja aruandlus”

Seda tehnilist tööd täiendati nelja seminariga järgmistel teemadel: a) „Kliimamuutuste poliitika integreerimine segarahastamisvahenditesse” b) „Võla jätkusuutlikkus” c) „Segarahastamine ja ametlik arenguabi” ja d) ümarlaud Euroopa ekspordikrediidi agentuuridega.

Euroopa Parlament osales aktiivselt platvormi aruteludes nii poliitikavaldkondade rühmas kui ka tehnilistes rühmades.

Kodanikuühiskonna ja erasektori kaasamine

Toimus neli kohtumist kodanikuühiskonna organisatsioonide esindajatega — kaks kohtumist 30. aprillil ja 24. juulil 2013, Euroopa arengupäevade raames korraldati 26. novembril 2013 kodanikuühiskonna organisatsioonidele ja erasektori investoritele suunatud ajurünnak selle kohta, kuidas ergutada erafinantseerimist segarahastamise raames, ning veel üks kohtumine 3. juulil 2014, kus osalesid kodanikuühiskonna organisatsioonide ja erasektori esindajad.

4. TEHNILISTE RÜHMADE TÖÖ

4.1 OLEMASOLEVATE SEGARAHASTAMISE MEHHANISMIDE LÄBIVAATAMINE

Platvormi esialgne tehniline töö hõlmas olemasolevate ELi segarahastamisvahendite põhjalikku läbivaatamist ja parimate tavade vahetamist, mille põhjal tehti järgmised järeldused:

i) ELi olemasolevad segarahastamisvahendid on osutunud ELi välispoliitika toetamisel kasulikeks, kuid arendamise, läbivaatamise, hindamise ja valiku ning seire menetlusi ja aruandlust on vaja veelgi lihtsustada, ühtlustada ja täiustada.

ii) Segarahastamise mehhanismid on saavutanud oma eesmärgi mobiliseerida piisavalt avaliku sektori ressursse, et rahastada investeerimisprojekte ELi välispoliitika toetuseks. Teatavaid rahastamisvahendeid (näiteks riskikapital, tagatised, intressimäära toetused) võiks kasutada rohkem.

iii) Parandada on vaja seire- ja aruandlussüsteeme nii vahendi kui ka projekti tasandil.

iv) Segarahastamise mehhanismide alusel rahastatud projektid hõlmavad eri sektoreid, võivad olla erineva suurusega ja kasutada erinevaid toetuse liike sõltuvalt vajadustest. See paindlikkus aitab kindlasti kaasa projektiportfelli asjakohasusele ja kvaliteedile, andes komisjonile võimaluse seada tegevusprioriteete sõltuvalt konkreetsetest piirkondlikest tegevuspõhimõtetest ja vajadustest. ELi delegatsioonide suurem osalus projektide väljaarendamises suurendaks veelgi projektiportfelli asjakohasust.

v) Projektide kavandamise ja ettevalmistamisega tegelevad finantsasutused vastavalt usaldusväärsele korrale ja standarditele, projektide ettepanekuid hinnatakse vastastikuse hindamise mehhanismide ja komisjoni või Euroopa välisteenistuse siseanalüüsi kaudu. Toetuse lisaväärtust tõendatakse projekti dokumentides ja hinnatakse seireprotsessi käigus, kuid mõõdetavuse tagamiseks tuleks seda siiski täpsustada ja analüüsida toetuse taotlusvormis. Finantsvõimenduse arvutusi ja toetuse taotluse vorme tuleks ühtlustada ja finantsasutuste esitatud teabe kvaliteeti veelgi parandada, et hindamine, valimine, järelevalve ja aruandlus oleksid tõhusamad.

vi) Üks segarahastamisvahendite peamisi saavutusi on parem koordineerimine, infovahetus ja koostöö Euroopa abiandjate vahel ning vähemal määral ja konkreetsetes piirkondades ka kolmandate riikide abiandjatega. See on saavutatud nii eri osapoolte osalemise kaudu ELi segarahastamise mehhanismide ametlikes juhtorganites kui ka mitteametliku koordineerimise kaudu kohalikul või peakorteri tasandil, või erinevate ELi/komisjoniga sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumite raames. Siiski tuleb rõhutada, et praeguseks heaks kiidetud projektide enamiku toimingutega on seotud viis peamist Euroopa partnerit. Seega tuleks püüda propageerida ELi abiandjate seas laiemat osalemist rahastamisvahendites. Samuti võiks püüelda kolmandate riikide abiandjate suurema kaasamise poole. Teemat arutati platvormi raames edasi ning jõuti järeldusele, et asjaomase segarahastamise mehhanismi nõukogu peaks sihipäraselt analüüsima kolmandate riikide finantsasutuste ja eelkõige piirkondlike pankade osalemist juhtivate finantsasutustena , tuginedes konkreetsele lisaväärtusele, mida see projektile või piirkonnale tooks. Juhul kui kolmandate riikide finantsasutused juba tegutsevad spetsiifilise segarahastamisvahendi juhina, tuleks nende roll säilitada, kui nende lisaväärtusega seotud tingimused on täidetud. Koordineerimine ja koostöö Euroopa ja kolmandate riikide finantsasutuste vahel on väga oluline ning seetõttu tuleks kutsuda kolmandate riikide finantsasutusi osalema asjaomastel koosolekutel vaatlejatena.

vii) Üldreeglina osalevad partnerriigid või -piirkonnad igas projektis tehnilisel tasandil algusest peale, kuna isevastutus on laenudega rahastatud abi peamine tunnus. Partnerriigid/-piirkonnad peaksid olema asjakohasel tasandil süstemaatiliselt kaasatud projektide kavandamise ja ettevalmistamise etappi (läbiviidud konsulteerimine tuleks dokumenteerida toetuse taotlusvormis). Kohalikul tasandil tuleks ELi delegatsioonide ja finantsasutuste vahel koordineerida suhtlust partnerriikide või -piirkondadega, et tagada segarahastamise mehhanismide alusel finantseeritud projektide maksimaalne arengumõju. Mitut eespool nimetatud küsimust käsitleti põhjalikumalt täiendava tehnilise töö raames, nagu seda on kirjeldatud allpool.

4.2 SEGARAHASTAMISE TÕHUSUSE, LÄBIPAISTVUSE JA ARUANDEKOHUSLUSE SUURENDAMINE; TULEMUSTE MÕÕTMISE RAAMISTIK, PROTSESSIDE PARANDAMINE; LEPINGUTE SÕLMIMINE, SEIRE JA ARUANDLUS

Pärast olemasolevate segarahastamisvahendite ülalkirjeldatud läbivaatamist ja toetudes saadud kogemustele jagati tehniline töö rühmade TR2, TR3 ja TR5 vahel, et otsida konkreetset vastust kolmele põhiküsimusele.

(1) Parandada segarahastamise projektide tehnilist hindamist

Töö eesmärk oli parandada veelgi projektide hindamise protsessi, ühtlustades parimate tavade põhjal nii palju kui võimalik eri rahastamisvahendites kasutatavaid hindamiskriteeriume.

Tehnilise töö tulemuseks oli parandatud ja ühtlustatud toetuse taotlusvorm, mida kasutada erinevate ELi segarahastamisvahendite puhul. Taotlusvormi juurde töötati välja üksikasjalikud suunised, mille eesmärk on anda taotlejatele taotluse täitmise kohta teavet ja selgitusi. Eelkõige selgitatakse uutes suunistes, kuidas tuleks taotletava toetuse täiendavust ja finantsvõimendust põhjendada ja struktureeritumalt ja mõõdetavamalt esitada, täpsustades samas ka teisi valdkondi, näiteks vajaduse korral projekti finantsstruktuuri. Keskkonna- ja sotsiaalseid aspekte hinnatakse ELi standardite alusel nagu iga muu ELi rahastatud projekti puhul. Selgelt on välja toodud võla jätkusuutlikkuse teema, toetudes IMFi kolleegidega peetud seminaridele. Samuti on lisatud uus näitajaid käsitlev jagu, mis on seotud uue tulemuste mõõtmise raamistikuga (vt allpool). Seda uut taotlusvormi kasutatakse alates 2014. aasta algusest uute projekti ettepanekute puhul kõigis arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid juhitavates rahastutes. Toetudes ELi väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamise platvormi tööle, jätkab Lääne-Balkani investeerimisraamistiku töörühm praegu asjakohaste tööprotseduuride lihtsustamist ja parandamist.

(2) Tulemuste mõõtmise standardse raamistiku väljaarendamine

Uue tulemuste mõõtmise raamistiku väljatöötamiseks tehti tehnilist tööd, et aidata komisjonil ja finantsasutustel pakkuda teavet rahastamisvahenditest toetatud projektide oodatavate tulemuste kohta, mõõta rahastamistegevuste tulemusi ja võimaldada tõhustada aruandlust rahastamisvahendite saavutuste kohta, võttes sealjuures arvesse uue finantsmääruse nõudmisi, komisjoni tulemusraamistikke ning ELi väliskoostöö poliitilisi prioriteete ja eesmärke.

Tööde tulemusena lepiti kokku raamistik, mis seisneb ühises tulemusnäitajate kogumis, mis kajastab projektide väljundeid ja kavandatud tulemusi. Näitajate valikul juhinduti reast kaalutlustest, muu hulgas kooskõla rahastamisvahendite eesmärkide ja prioriteetidega, ELi väliskoostööpoliitika eesmärgid ja finantsmäärus, samuti finantsasutuste praegused tavad ja tulemuste koondamise ning avalikkuse teavitamise võimalus. Raamistik sisaldab iga kokkulepitud näitaja määratlust ja nõuab ka, et taotlejad kirjeldaksid kavandatud projekti oodatavat mõju kvalitatiivselt. Uus tulemusraamistik on lisatud uue toetusetaotluse ja suuniste juurde (vt eespool) ja alates 2014. aasta algusest kohaldatakse seda uute projektiettepanekute suhtes.

(3) Lepingute sõlmimise, seire ja aruandluse ühtlustamine

Tehnilises töös osalesid komisjon, Euroopa välisteenistus nii peakorteri kui ka delegatsioonide tasemel ning finantsasutused. Tehnilise rühma peamine eesmärk oli ühtlustada ja kiirendada lepingute sõlmimise protsessi rahastamisvahendite sees, koostades asjakohased ja üksikasjalikud suunised, mis aitaksid sisestada asjakohase teabe rahastamisvahendi juhtorganitele esitatud projektidokumentidesse, et lihtsustada projektide lepingute sõlmimist. 5. tehniline rühm keskendus nende lepinguliste määratluste ja protsesside selgitamisele, mis peavad juba enne olema projekti teabelehele lisatud, et anda täielik ülevaade projekti rakendamisest, rahavoogudest ja eri sidusrühmade vastutusest. Seepärast lisati tõhususe huvides taotlusvormi täitmise üksikasjalikesse suunistesse asjakohane lepinguline teave. Lisaks sellele koostati aruandluse ja seire soovitused / parimad tavad, mis põhinevad nii komisjoni kui ka finantsasutuste praegustele kogemustele projektide rakendamisel ja finantsmäärusega rahastamisvahendite suhtes kehtestatud õigusraamistiku nõuetele.

Komisjon on rahul sellega, mida platvorm on teinud, et tagada hästi struktureeritud, läbipaistev ja tõhus projektide valiku protsess koos tõhusa lepingute sõlmimise ja tulemustele suunatud seire- ja aruandluskorraga, mis põhineb asjakohastel ja ajakohastatud õiguslikel nõuetel.

Komisjon tunnustab platvormi olulisi edusamme uute ühtlustatud vahendite väljatöötamisel, mida saab kasutada kõigis segarahastamisvahendites, näiteks tõhustatud taotlusvorm ja sellele lisatud suunised.

4.3 RAHASTAMISVAHENDITE EDASIARENDAMINE

Turupõhine investeerimine on üks põhilisi arengumootoreid ja oluline kriteerium, mille järgi saab eristada arenenud majanduskeskkondi vähem arenenutest. Turupõhise investeerimise näited on järgmised: pankade laenud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, kommunaalteenuseid pakkuvate era- ja avaliku sektori ettevõtjate investeeringud energiatootmisse, aga ka tähtsad taristuprojektid, nagu maanteede ja raudteede ehitamine.

Spetsiifiliste rahastamisvahendite (nt tagatised, omakapitaliinstrumendid, kohaliku vääringuga seotud riskid ja muud riskijagamise mehhanismid) laialdasema kasutamise põhjuseks on ühest küljest vajadus kasutada väheseid olemasolevaid eelarvevahendeid võimalikult tulemuslikult ja teisest küljest seisukoht, et toetused ei ole alati parim vahend seda liiki majandustegevuse edendamiseks ja vahel ei pruugi neist üldse kasu olla.

Spetsiifiliste rahastamisvahendite kasutamine on soovitatav, kui turuosalised, kelle hulka võivad kuuluda arenguabi rahastamise asutused, ei paku turutõrgete tõttu muidu majanduslikult elujõulistele projektidele vajalikku rahastamist piisavas koguses või sobivatel tingimustel.

Lisaks turutõrgete ületamisele või mitteoptimaalsete investeerimisolukordade lahendamisele peavad rahastamisvahendid pakkuma selgelt määratletud lisaväärtust (täiendavuse põhimõte) ja ELi eelarvevahenditele finantsvõimendust ning nende ülesehitus peab tagama komisjoni ja rakenduspartnerite huvide ühtlustumise.

Tuginedes eeltoodule ja platvormi liikmete praktilistele kogemustele, valis platvorm välja sektorid, kus tuleks kaaluda eelnimetatud rahastamisvahendite laialdasemat kasutamist, nt taristu, mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, põllumajandus ning sotsiaalvaldkond. Kuigi ELi toetuse liiki ja suurust tuleb hinnata iga projekti puhul eraldi, kiitis platvorm heaks mõned aluspõhimõtted, mis käsitlevad miinimumnõudeid, toetuse maksimumtasemeid ning komisjoni ja rakendamisega tegeleva nõuetekohase finantsasutuse huvide ühtlustamise tagamise mehhanisme.

Komisjon toetab platvormi pingutusi rahastamisvahendite kasutamise edendamisel. Kuna kõnealused rahastamisvahendid on võrdlemisi keerukad tooted, kohandatakse nende ülesehitust hoolikalt vastavalt konkreetse partnerriigi majanduskeskkonnale.

Lisaks kohaldab komisjon ELi rahastamisvahendite rakendamise põhitingimust – tingimuslike kohustuste välistamine, millega tagatakse, et rahastamisvahendist tulenev ELi vastutus ei ületa mingil juhul asjaomase eelarvelise kulukohustuse summat.

5. ELi SEGARAHASTAMISVAHENDITE JUHTIMINE TULEVIKUS

Selleks, et aidata segarahastamise abil tõhusamalt kaasa vaesuse vähendamisele ja sotsiaalmajanduslikule arengule ning tõhustada segarahastamisvahendite haldamist, vähendades seejuures tehingukulusid, nõustus platvorm segarahastamise organiseerimisega nelja raamistikku vastavalt rahastamisvahenditele (Euroopa Arengufond (EDF) – Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend (ENI) – arengukoostöö rahastamisvahend (DCI) – ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA)). Samal ajal tehakse ettepanek määrata igas raamistiku puhul kindlaks geograafiliselt määratletud rahastud, selleks et paremini kajastada erinevaid piirkondlikke strateegilisi prioriteete, suurendada poliitika võimendavat mõju ja kasutada segarahastamistegevust poliitilise dialoogi ja aruandluse eesmärgil.

Rahastamine tuleb peamiselt erinevate vahendite raames ettenähtud piirkondlikest programmidest kooskõlas programmidokumentides määratletud prioriteetide ja eesmärkidega vastavalt kokkulepetele partnerriikide ja asjaomaste piirkondlike organisatsioonidega. Kui see on vajalik ja otstarbekas, võib rahastamine tulla ka riiklikest/piirkondlikest eriprogrammidest,[2]' mis toetavad asjaomastes programmidokumentides määratletud prioriteete ja eesmärke nende riikides/piirkondades. Kui ELi liikmesriigid või muud abiandjad on huvitatud segarahastamistehingutesse panustamisest, tehakse seda sihtotstarbeliste fondi(de) kaudu. Igal segarahastamisraamistikul on üks juhtimisstruktuur, mis juhib nii komisjoni vahendite kui ka ELi liikmesriikide või muude abiandjate maksete kasutamist sihtotstarbeliste fondide kaudu. Seda raamistikku kohaldatakse kõikide piirkondade, sh Aafrika puhul. Toetudes ELi väliskoostöö rahastamisvahendite ühendamise platvormi tööle, jätkab Lääne-Balkani investeerimisraamistiku töörühm praegu asjakohase juhtimisstruktuuri lihtsustamist ja parandamist.

Otsuste tegemine toimub kahel tasandil. Arvamused projektiettepanekute kohta sõnastatakse nõukogus. Arvamused tuginevad tehnilisele hindamisele.

Nõukogudesse,[3] mida juhib komisjon, kuuluvad Euroopa välisteenistuse ja ELi liikmesriikide esindajad hääleõiguslike liikmetena ning finantsasutuste liikmed vaatlejatena. Nõukogude ülesandeks on segarahastamistehingute kohta arvamuste koostamine, osalevate asutuste juhendamine, projektide ettevalmistamise seire ja kontroll, projektide tulemuste hindamine ja heakskiidetud projektide edenemise järelevalve, aga ka finantsasutuste erialateadmiste ärakasutamine, et tagada tööjaotus.

Projektiettepanekute tehnilise hindamise käigus toimuvad korrapäraselt komisjoni juhitavad tehnilised koosolekud (vastavalt vajadusele koos asjaomaste peadirektoraatidega), kus osalevad Euroopa välisteenistuse[4] ja finantsasutuste esindajad ning kus arutatakse projektide ettevalmistamist ja hinnatakse nõukogule esitatavaid projekte.

Platvormi poolt väljatöötatud täiendatud ja (rohkem ühtlustatud) projektitaotluse vorm on juba valmis ja aitab tagada, et projektide valiku protsess on hästi struktureeritud, läbipaistev ja tõhus[5].

Sekretariaat toetab nõukogu kõigi selle ülesannete täitmisel, aitab korraldada teabeüritusi ja tegeleda teabevahetusstrateegia üldise rakendamisega, korraldab ettepanekute tehnilist hindamist ning on keskne kontaktpunkt kõigi segarahastamisraamistikes osalevate huvipoolte jaoks. Sekretariaadi ülesehitust ja töökorraldust tuleb kohandada vastavalt uuele üldstruktuurile ja otsustusprotsessile; komisjon tagab sekretariaaditeenused kõigile ELi segarahastamisraamistikele ja vastavatele rahastutele ning uurib võimalusel teatavate teenuste sisseostmise võimalust.

Otsustusprotsessi kavandatud läbivaatamise eesmärk on ühest küljest otsustusprotsessi lihtsustamine ning sujuvamaks ja tõhusamaks muutmine ning teisest küljest finantsmääruse uute nõuete täitmine, kui projekte rakendatakse eelarve kaudse täitmise korras. Läbivaadatud otsustusprotsess sisaldab järgmist: i) parem koordineerimine algstaadiumis, mis aitab tagada, et vahendid suunatakse kindlaksmääratud prioriteetide saavutamisele; ii) laiem ja põhjalikum tehniline hindamine, et veelgi parandada kvaliteeti ja hõlbustada erialateadmiste vahetamist, kasutades vajadusel ära finantsasutuste eriteadmisi; iii) suurem paindlikkus, nii et tehnilisele hindamisele kuluv aeg on kooskõlas ettepaneku keerukusega, ning iv) kokkuvõttes on protsessis vähem etappe. Kui leitakse, et ettepanek on tehniliselt valmis, esitab juhtiv finantsasutus[6] lõpliku läbivaadatud taotluse vormi sekretariaadile selleks, et esitada see nõukogule.

Arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid juhitavate segarahastamisraamistike puhul astuvad komisjon, Euroopa välisteenistus ja liikmesriigid abisaavate riikide ja asjaomaste piirkondlike organisatsioonidega dialoogi (mida juhivad ühiselt komisjon ja välisteenistus) strateegiliste suundade ja üldsuuniste üle. Seda võib teha kas olemasolevate piirkondlike või allpiirkondlike poliitika koordineerimise foorumite raames või selliste sobivate foorumite puudumisel spetsiaalsetel strateegilistel kohtumistel arengukoostöö isevastutuse põhimõtte kohaselt. Lääne-Balkani investeerimisraamistiku puhul arendatakse edasi juba toimivaid strateegilisi arutelusid abisaavate riikidega, võttes kasutusele iga riigi ja iga sektori puhul ühtse projektide ettevalmistamise.

Kodanikuühiskonna kaasamisega projekti tasandil tegelevad praegu finantsasutused – see on osa projektide heakskiitmise ja juhtimise protsessist –, kas tagades, et projekti korraldaja viib läbi asjaomased avalikud konsultatsioonid, või vahetult. Delegatsioonide / piirkondlike üksuste ülesanne peaks olema suhelda kohaliku kodanikuühiskonna esindajatega vastavalt muude rakendamistingimuste levinud tavadele. Lisaks tõhustab komisjon oma pingutusi, et parandada kodanikuühiskonna organisatsioonide, sh piirkondlike kodanikuühiskonna organisatsioonide juurdepääsu teabele rahastute tasemel. Brüsselis on segarahastamise teemal korraldatud korrapäraselt kohtumisi kodanikuühiskonna organisatsioonidega.

6. ÜLEVAADE JÄRELDUSTEST JA SOOVITUSTEST

1) Siiani saadud kogemustele tuginedes võib öelda, et ELi segarahastamisvahendid on osutunud ELi välispoliitika toetamisel kasulikeks.

2) Juba tehtud tehnilise töö tulemusena on parandatud ja ühtlustatud toetuse taotlusvormi, mida saab kasutada ELi erinevate segarahastamisvahendite puhul. Taotlusvormi juurde töötati välja üksikasjalikud suunised, mille eesmärk on anda taotlejatele taotluse täitmise kohta teavet ja selgitusi. Selgelt on välja toodud võla jätkusuutlikkuse teema ja jälgitakse IMFi raamistiku käimasolevat läbivaatamist.

3) Välja on töötatud uus tulemusraamistik ning see on lisatud uue toetusetaotluse ja suuniste juurde (vt eespool).

Komisjon tervitab platvormi pingutusi tagada hästi struktureeritud, läbipaistev ja tõhus projektide valiku protsess koos tõhusa lepingute sõlmimise ja tulemustele suunatud seire- ja aruandluskorraga, mis põhineb asjakohastel ja ajakohastatud õiguslikel nõuetel ning mis on kooskõlas ELi väliskoostööpoliitika prioriteetide ja eesmärkidega.

Seoses sellega on komisjonil hea meel edusammude üle, mis on tehtud tänu platvormi raames välja töötatud uutele ühtlustatud vahenditele (näiteks tõhustatud taotlusvorm ja sellele lisatud suunised), mida saab kasutada kõigis olemasolevates segarahastamisvahendites.

4) Kindlaks on tehtud peamised sektorid, kus tuleks kaaluda spetsiifiliste rahastamisvahendite laialdasemat kasutamist. Valik tehti praktilistest kaalutlustest lähtudes ja selleks, et juhtida tähelepanu valdkondadele, kuhu tuleks edaspidi suunata segarahastamisvahenditest rahastatud meetmeid:

- tagatised, omakapitaliinstrumendid ja muud riskijagamise mehhanismid taristuprojektide ning mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks;

- uued sektorid: tagatised ja riskijagamise mehhanismid põllumajanduse, sotsiaal- ja muude sektorite jaoks.

Komisjon toetab platvormi soovitusi, et ELi segarahastamisraamistikud peaksid spetsiifilisi rahastamisvahendeid rohkem kasutama, eelkõige taristuprojektide ning mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul ning põllumajanduses ja sotsiaalvaldkonnas, võttes nõuetekohaselt arvesse majanduskeskkonda partnerriikides ja tingimuslike kohustuste välistamise nõuet. Komisjon teeb tihedat koostööd arenguabi rahastavate partneritega, et tuua turule uuenduslikke rahastamisvahendeid, millel oleks suur arengut soodustav mõju.

5) Platvorm leidis, et segarahastamine peaks olema organiseeritud nelja raamistikku vastavalt finantsinstrumentidele (Euroopa Arengufond (EDF) – Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend (ENI) – arengukoostöö rahastamisvahend (DCI) – ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA)). Projektide tööga seotud otsused tehakse vastavalt neljas asjaomases nõukogus (EDFi nõukogu – ENI nõukogu – DCI nõukogu – Lääne-Balkani investeerimisraamistiku juhtkomitee). Täna läbivaadatud otsustusprotsessile muutub optimaalsemaks, lihtsamaks ja tõhusamaks nii üldine tegevus kui ka finantsmääruse uute nõuete täitmine.

Komisjon toetab segarahastamisvahendite koondamist nelja segarahastamisraamistikku, et muuta segarahastamine poliitikaeesmärkide saavutamisel veelgi tõhusamaks ja vähendada kulusid.

Komisjon püüab tihedas koostöös Euroopa välisteenistuse ja ELi liikmesriikidega tagada segarahastamisvahendite läbivaadatud juhtimisstruktuuri käsitlevate soovituste tõhusa ja tulemusliku rakendamise.

6) Kolmandate riikide finantsasutuste ja eelkõige piirkondlike pankade osalemist juhtivate finantsasutustena peaks asjaomase segarahastamise mehhanismi nõukogu sihipäraselt analüüsima, tuginedes konkreetsele lisaväärtusele, mida see projektile või piirkonnale tooks. Juhul kui kolmandate riikide finantsasutused juba tegutsevad spetsiifilise segarahastamisvahendi juhina, tuleks nende roll säilitada, kui nende lisaväärtusega seotud tingimused on täidetud. Koordineerimine ja koostöö Euroopa ja kolmandate riikide finantsasutuste vahel on väga oluline ning seetõttu tuleks kutsuda kolmandate riikide finantsasutusi osalema asjaomastel koosolekutel vaatlejatena.

7) ELi liikmesriikide, Euroopa Parlamendi, Euroopa välisteenistuse ja komisjoni talituste ning suure hulga nii mitmepoolsete kui ka kahepoolsete, nii Euroopa kui ka kolmandate riikide avaliku sektori finantsasutuste aktiivne osalemine on tänaseks vaieldamatu edu saavutamisele oluliselt kaasa aidanud. Seda on täiendanud kontaktid kodanikuühiskonna organisatsioonidega ja suhted teiste osalejatega.

Komisjon usub, et ELi platvorm on selgelt tõestanud oma kasulikkust, tuues kokku suure hulga huvipooli, et vahetada teadmisi segarahastamise kõikidest aspektidest väliskoostöös. Komisjon soovitab platvormil senistele kogemustele ja saavutustele tuginedes jätkata tööd väliskoostöös segarahastamisega seotud küsimuste lahendamisel.

Lõpetuseks ja vastavalt komisjoni esitatud ja poliitikavaldkondade rühma poolt vastuvõetud töökavale on kindlaks tehtud järgmised teemad, millega on 2014. aastal juba tegeletud:

• erasektori vahendite mobiliseerimine,

• parimad tavad ja võimalused kliimamuutustega seotud rahastamises.

[1] Rohkem üksikasjalikke töödokumente ja aruandeid leiate aadressil http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm, kuna platvorm on komisjoni registreeritud eksperdirühm E02852.

[2] Väiksemal määral ka teemaprogrammidest.

[3] Lääne-Balkani investeerimisraamistiku puhul nimetatakse seda juhtkomiteeks, milles Euroopa välisteenistus ei osale.

[4] Lääne-Balkani investeerimisraamistiku projektiettepanekute hindamises Euroopa välisteenistus ei osale.

[5] Lääne-Balkani investeerimisraamistiku puhul kajastab see asjaolu, et põhilised taotlejad on abisaavad riigid.

[6] Ainult arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid juhitavate rahastute puhul.