Teatis EÜ konkurentsieeskirjade kohaldamise kohta kreeditkorraldusega tehtud välismaksete suhtes

(95/C 251/03)

SISSEJUHATUS

1. Käesolevas teatises esitatakse lähenemisviis, mida komisjon kavatseb kasutada, hinnates kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemide vastavust EÜ asutamislepingu artiklitele 85 ja 86.

2. Konkurentsieeskirjade kohaldamisel tuleb arvesse võtta komisjoni üldist poliitikat välismaksete osas. Komisjoni oluliseks majanduspoliitiliseks eesmärgiks on tagada, et välismaksesüsteemid muutuks keskmise tähtaja jooksul sama läbipaistvaks, tõhusaks ja stabiilseks kui parimad siseriiklikud süsteemid. Siseturu ning majandus- ja rahaliidu tõelised eelised ilmnevad alles siis, kui ettevõtted ja üksikisikud saavad raha kiiresti ja turvaliselt liidu ühest osast teise üle kanda.

3. Kuni viimase ajani on kreeditkorraldusega tehtud välismaksete töötlemine põhinenud peamiselt tavapärastel korrespondentpangasuhetel. Makseid on harilikult töödeldud ja arveldatud individuaalselt. Väikeste ülekannete puhul tähendab see, et kulud on moodustanud suure osa ülekantud summast. Paljud Euroopa Liidu pangad on teinud koostööd, et arendada välja uusi süsteeme kreeditkorraldusega tehtud välismaksete töötlemiseks. Selliste süsteemide, mis harilikult kasutavad sissetulevate kreeditkorraldusega tehtud välismaksete jaotamiseks sihtriigis siseriiklikke arveldussüsteeme, hulka kuuluvad:

- eri liikmesriikide asutuste vahelistel laiendatud korrespondentpangasuhetel põhinevad süsteemid,

- teatavate asutuste ühendustel põhinevad süsteemid,

- automaatarvelduste kodade vahelistel otsesuhetel põhinevad süsteemid.

4. Mõned suuremad pangad kasutavad korrespondentvõrguna omaenda tütarettevõtete ja filiaalide võrku. Veel üheks võimaluseks on panga otsene osalemine teises liikmesriigis paiknevas automaatarvelduste kojas või muus arveldussüsteemis.

5. Komisjon tervitab neid püüdeid parandada klientidele pakutava teeninduse kvaliteeti. Komisjoni 1993. ja 1994. aasta uuringud näitasid siiski, et kreeditkorraldusega tehtud välismaksed ei ole üldiselt saavutanud piisavat läbipaistvuse ja tõhususe taset. Seepärast tegi komisjon ettepaneku võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv kreeditkorraldusega tehtud välismaksete kohta. [1] Kõnealusele ettepanekule lisati käesoleva teatise eelnõu.

6. Teatise eesmärgiks on turuosalisi aidata, selgitades komisjoni lähenemisviisi konkurentsiga seotud küsimustes. Komisjoni üldiseks lähenemisviisiks on suhtuda positiivselt pankadevahelistesse kokkulepetesse, mis võimaldavad kreeditkorraldustega tehtavate välismaksete süsteeme parandada ja mis võimaldavad pankadel vastata kavandatava direktiivi nõuetele. Sellised kokkulepped peavad siiski olema kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklitega 85 ja 86. Pankade- ja süsteemidevahelisel tõhusal konkurentsil on täita oluline osa teenuste tõhususe parandamisel ja tarbija jaoks hindade alandamisel. Käesoleva teatise eesmärgiks on selgitada, milliseid koostöö vorme vaadeldakse ebasoovitava kokkuleppena ning seega selgemalt määratleda, millistes valdkondades on vajalik koostöö ja millistes võimalik konkurents.

7. Teatis ajakohastab ja asendab komisjoni 27. märtsi 1992. aasta töödokumendi lisas C sisalduvaid konkurentsipõhimõtteid kreeditkorraldusega maksesüsteemide jaoks. [2] Pidades silmas edasisi kogemusi antud valdkonnas või olulisi muutusi teatise koostamise ajal kehtinud olukorras, võib komisjon pidada vajalikuks käesoleva teatise kohandamist.

1. Reguleerimisala ja mõisted

8. Käesolevas teatises kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) automaatarvelduste koda – elektroonne arveldussüsteem, mis põhineb selliste toimingute kogumil, mida krediidi- ja finantsasutused kasutavad kreeditkorraldustega tehtud välismaksetega seotud andmete ja/või dokumentide esitamiseks ja vahetamiseks, peamiselt magnetkandja või telekommunikatsioonivõrkude vahendusel, ja mida kontrollib andmetöötluskeskus;

b) kreeditkorraldus – teatavatest toimingutest koosnev makse, mis algab algataja maksekorraldusest, mis tehakse eesmärgiga anda teatavad vahendid saaja käsutusse. Nii maksekäsund kui selles kirjeldatavad vahendid liiguvad algataja pangast saaja panka; toimingut võib vahendada mitu teist panka ja/või mitu kreeditkorraldussüsteemi;

c) kreeditkorraldusega tehtud välismakse – kreeditkorraldus, mille puhul algataja pank või panga filiaal asub ühes liikmesriigis ja saaja pank või panga filiaal teises liikmesriigis;

d) kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteem – süsteem, mille kaudu saab kreeditkorraldusega tehtud välismaksete teostamise eesmärgil edastada maksekäsundeid ja nendes kirjeldatud vahendeid;

e) välismakse instrument – maksevahend (sealhulgas kreeditkorraldus, maksekaart või tšekk), mida võib välismakse teostamiseks kasutada. Välismakse võib olla kohapeal sooritatav või kaugmakse, sõltuvalt sellest, kas algataja ja saaja asuvad makse algatamise ajal samas kohas;

f) mitmepoolne vahendustasu – ühiselt kokkulepitud pankadevaheline tehingutasu.

9. Käesolevat teatist kohaldatakse ainult kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemidele. Käesolevas teatises mõistetakse kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemi all ka ühe liikmesriigi kreeditkorralduste süsteemi, kui selle süsteemi kaudu teostatakse kreeditkorraldusega tehtud välismakseid.

10. Artikleid 85 ja 86 kohaldatakse ainult juhul, kui võib olla mõju liikmesriikidevahelisele kaubavahetusele. Kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemid võivad sellist mõju avaldada. [3]

11. Käesolev teatis on suunatud kreeditkorraldusega tehtavate välismaksete süsteemides osalevatele ja kõnealuseid kreeditkorraldusi teostavatele krediidi- ja muudele asutustele (edaspidi "pangad").

2. Turg

1) Asjaomane turg

12. Et hinnata konkurentsikokkuleppe mõju vastavalt artiklile 85 ja turgu valitseva seisundi olemasolu vastavalt artiklile 86, on vaja määratleda asjaomane turg.

13. Asjaomane tooteturg hõlmab kõiki neid tooteid, mis tarbijate seisukohast on oma iseloomulike tunnuste, hindade ja otstarbekohase kasutuse põhjal omavahel vahetatavad või asendatavad. Samuti tuleb arvesse võtta pakkumise ja nõudluse struktuuri turul. Asjaomane geograafiline turg hõlmab asjaomase toote suhtes kehtivatelt konkurentsitingimustelt üsna sarnast ja naaberaladest eelkõige märgatavalt erinevate konkurentsitingimuste tõttu eristatavat ala. Komisjon saab turge täpselt määratleda ainult üksikjuhtudel. Komisjon saab siiski selgitada oma lähenemisviisi turu määratlemisele kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemide hindamisel.

14. Kreeditkorraldusega tehtud välismakse teostamiseks ei vali algataja pank tavaliselt saaja panka. See ei tähenda, et pankadel ei oleks võimalust klientide pärast konkureerida. Erineval määral võib konkurentsi esineda erinevatel tasemetel. Asjaomase turu määratlemiseks igal konkreetsel juhul on vaja arvesse võtta konkurentsi ulatust nimetatud erinevatel tasemetel. Süsteemisisene konkurents leiab aset siis, kui teatavas süsteemis osalevad pangad konkureerivad klientide pärast, pakkudes kreeditkorraldusega tehtud välismaksete teostamiseks ja vastuvõtmiseks parimaid hindu ja tingimusi. Süsteemidevaheline konkurents leiab aset siis, kui eri maksesüsteemides osalevad pangad klientide pärast konkureerivad. Instrumendisisene konkurents leiab aset siis, kui pangad pakuvad erinevaid, kuid vastastikku vahetatavaid kreeditkorraldusega tehtud välismaksete liike, nt kiir- ja tavaülekandeid või lisateabega või -teabeta makseid. Instrumentidevaheline konkurents leiab aset siis, kui kreeditkorraldusega tehtud välismaksed on vastastikku vahetatavad muude välismakseinstrumentidega.

15. Vastastikusest vahetatavusest saab esmajoones rääkida kreeditkorraldusega tehtud välismaksete ja muude välismakseinstrumentide vahel. Tooteturg võib hõlmata ka muid makseinstrumente kui kreeditkorraldusega tehtud välismaksed; kaugmaksete teostamiseks kasutatavate makseinstrumentide omadused ja lõppkasutus erinevad ainult kohapeal sooritatavate või siseriiklike maksete teostamiseks kasutatavatest instrumentidest.

16. Teiseks on võimalik, et kaug-välismaksete (või kreeditkorraldusega tehtavate välismaksete) kategoorias toimub jaotumine veelgi väiksemateks turgudeks. Väikeste (jae)maksete teostamiseks kasutatavad süsteemid ei tarvitse olla vastastikku vahetatavad suurte (hulgi)maksetega. Sama kehtib ka jaemüüjatele ja muudele kaupade ja teenuste tarnijatele tehtavate maksete ja üksikisikutele tehtavate maksete või kiir- ja tavamaksete kohta.

17. Kolmandaks võib teatav makseinstrument (või isegi makseinstrumendi teatav alaliik) iseenesest moodustada asjaomase turu. Näiteks Helsingi kokkulepet puudutavas otsuses leidis komisjon, et otseselt asjaomane turg oli Prantsusmaa kaubandussektoris välja kirjutatud välismaiste eurotšekkide turg. [4] Üksikjuhtudel võib osutuda vajalikuks vaadelda asjaomase turuna kreeditkorraldusega tehtud välismakseid (või nende teatavaid alaliike, nt jaemaksed).

18. Lisaks asjaomasele turule, kus pangad klientide pärast konkureerivad, saab rääkida ka asjaomasest turust, kus eri maksesüsteemid, automaatarvelduste kojad ja pangad konkureerivad, pakkudes teistele pankadele eri kanaleid kreeditkorraldusega tehtud välismaksete töötlemiseks. Näiteks võivad teatava liikmesriigi eri pangad omavahel konkureerida selle nimel, et saada korrespondentpangaks teiste liikmesriikide pankadele. Korrespondentpank edastab sissetulevaid kreeditkorraldusega tehtud välismakseid saaja panka. Sellist pankadevahelist konkurentsi võib samuti kirjeldada süsteemidevahelise konkurentsina.

19. Geograafiline turg näib üldjoontes endiselt vastavat siseriiklikule turule, kuna välismaksete suhtes kehtivad konkurentsitingimused on eri liikmesriikides erinevad.

2) Konkurents asjaomastel turgudel

20. Pankadevaheline konkurents klientide pärast on tõhus ainult juhul, kui saab rääkida hindade ja tingimuste läbipaistvusest tarbija jaoks. Konkurents on tihedam madalate üleminekukulude korral: näiteks kui pangad võimaldavad ülekandeid teha ka klientidel, kellel ei ole vastavas pangas kontot.

21. Praegu esineb teatavat süsteemidevahelist konkurentsi kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemide vahel, mille kaudu edastatakse kreeditkorraldusi algataja pangast riiki, kus asub saaja pank. Siseriiklike arveldussüsteemide vahel, mida kasutatakse sissetulevate kreeditkorraldusega tehtud välismaksete jaotamiseks, on konkurents samas paljudes liikmesriikides piiratud või ei esine seda üldse.

22. Süsteemisisese konkurentsi piiratuse mõju ei ole nii kahjulik, kui seda kompenseerib ulatuslikum süsteemidevaheline või instrumentidevaheline konkurents või mõlemad. Kui aga süsteemide- või instrumentidevaheline konkurents on nõrk või seda ei esine, on eriti oluline tagada, et võimalikku süsteemisisest konkurentsi ei piirataks. Kui sarnased süsteemisisesed piirangud esinevad omavahel konkureerivates süsteemides, ei ole põhjust arvata, et ulatuslikum süsteemidevaheline konkurents kompenseerib süsteemisisese konkurentsi puudumise.

3. Hinnaväline konkurents

1) Süsteemis osalemine

23. Kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemides osalemisel tuleb arvesse võtta lisaks konkurentsieeskirjadele ka teisi ühenduse seaduse aspekte. Eriti seadusega ettenähtud või riigiasutuste järelevalve all olevate süsteemide puhul kohaldatakse EÜ asutamislepingus ja teises pangandusdirektiivis [5] sätestatud asutamisvabaduse, teenuste osutamise vabaduse ning kapitali ja maksete vaba liikumise põhimõtteid. Neid reguleerimise aspekte käesolevas dokumendis ei käsitleta.

24. Pankadevahelised kokkulepped, millega luuakse uusi või ühendatakse olemasolevaid kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteeme, peavad olema kooskõlas EÜ asutamislepingu artiklitega 85 ja 86.

25. Kui kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteem on "keskne süsteem", peab see jääma avatuks uutele liikmetele (erinevalt uutest omanikest), kui kandidaadid vastavad liikmeksoleku kriteeriumidele (vt punkti 26). Keskne süsteem on süsteem või infrastruktuur, millele juurdepääsu omamata on konkurentidel võimatu oma klientidele teenuseid pakkuda. [6] Kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteem on keskne süsteem juhul, kui selles osalemine on pankade jaoks asjaomasel turul konkureerimiseks vajalik. Teisisõnu moodustab sellisele süsteemile juurdepääsu puudumine uue konkurendi turuletulekule olulise takistuse. Selline oleks olukord juhul, kui uuel konkurendil ei ole asjaomasel turul konkureerimiseks võimalik ühineda mõne teise süsteemiga või luua omaenda süsteem.

26. Keskseks süsteemiks loetav kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteem võib kehtestada liikmeksoleku kriteeriume, kui need on objektiivselt põhjendatud. Liikmeksolek võib tähendada nii otsest kui ka kaudset osalust, [7] liikmeksoleku kriteeriumid võivad otseste ja kaudsete liikmete vastutuse osas erineda. Liikmeksoleku kriteeriumid peaksid olema kirjalikus vormis kättesaadavad ja ei tohiks kedagi diskrimineerida. Kriteeriumides võib sätestada näiteks nõuded liikmete finantsolukorra, tehnilise ja juhtimissuutlikkuse ja krediidivõime osas. Samuti võib nõuda liikmemaksu tasumist. Liikmemaks ei tohi siiski olla nii suur, et see muutuks turuletulekul takistuseks. Ühelgi juhul ei tohi liikmemaks ületada õiglast osa süsteemi tehtud investeeringute tegelikust kulust. Liikmeksoleku kriteeriumid ei tohi seada süsteemi liikmeks olekut sõltuvusse muudest kõrvalise tähtsusega teenustest.

27. Minimaalse tehingute arvu nõue võib olla väiksemate pankade jaoks turuletulekul takistuseks. Keskseks süsteemiks loetav kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteem peaks võimaluse korral lubama liikmeks astuda ka väikese tehingute arvuga pankadel. Seda võib saavutada näiteks selliste pankade kaudse osalemise lubamise teel. Kaudse osalemise võimaluse puudumisel võib minimaalse tehingute arvu nõude kehtestada ainult siis, kui see on objektiivselt põhjendatud.

28. Liikmetaotluse tagasilükkamise või liikme väljaarvamise korral keskseks süsteemiks loetavast kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemist tuleb esitada kirjalik selgitus tagasilükkamise või väljaarvamise põhjuste kohta; tagasilükkamine ja väljaarvamine peaksid kuuluma sõltumatule läbivaatusele.

29. Süsteem, mida ei loeta keskseks süsteemiks, ei pea olema avatud uutele liikmetele ega liikmeksoleku kriteeriume objektiivselt põhjendama. Nii kesksed kui ka muud süsteemid võivad artikli 85 lõike 3 kohaselt saada erandi, kui nad piisava mahu tagamiseks takistavad liikmetel osaleda muudes süsteemides.

2) Süsteemi toimimine

30. Pankadevahelised kokkulepped ei tohi viia ainuõiguslepingute sõlmimiseni: klientidele tuleb jätta võimalus panka muuta või korraga mitmes pangas tehinguid teha.

31. Kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemi kuuluvad pangad võivad kokku leppida süsteemi toimimisega seotud standardites, süsteemis töödeldavate tehingute liigis ja kvaliteedis ning turva- ja riskijuhtimiseeskirjades.

32. Kokkulepped süsteemi toimimisstandardite osas, sealhulgas allpool loetletud küsimustes, jäävad tavaliselt artikli 85 lõike 1 reguleerimisalast välja.

- Standardiseeritud sõnumivormingud ja marsruutimisteave (kokkuleppeid sobiva riistvara osas tuleks vältida, välja arvatud juhtudel, kui see on süsteemi toimimiseks vajalik),

- süsteemi läbimiseks vajalik ülekandega kaasnev miinimumteave,

- arveldusküsimused, näiteks kokkulepped arveldusviisi, arvelduste üldsummat ja arvelduste lõpetatuks lugemist puudutavates üksikasjades.

33. Järgmised kokkulepped standardite osas võivad kuuluda artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse. Sel juhul võivad need harilikult artikli 85 lõike 3 kohaselt saada erandi, tingimusel et nendes kedagi ei diskrimineerita ja et need piirduvad süsteemi paremaks toimimiseks vajalike meetmetega.

1) Kokkulepped tehingustandardite osas, sealhulgas järgmistes küsimustes:

- tehinguaegu käsitlevad eeskirjad, millega sätestatakse näiteks, et kreeditkorralduse väärtus jõuab saaja panka teatavaks tähtajaks juhul, kui maksekorraldus esitatakse teatavaks ajaks (sellised kokkulepped ei tohi viia kooskõlastatud tegevuseni klientidele väärtuspäeva määramisel),

- süsteemis töödeldavad maksimum- ja miinimumsummad.

2) Kokkulepped turva- ja riskijuhtimiseeskirjade osas, sealhulgas järgmistes küsimustes:

- kriteeriumid arveldusõiguse andmiseks ja arvelduskontode haldamiseks,

- likviidsusstandarditega seotud kokkulepped (nt piisava tagatise nõue riskide katmiseks),

- kahjumi jagamine, kui osalejad jätavad oma kohustused täitmata.

34. Kokkulepped peavad piirduma pankadevaheliste suhetega ja ei tohi viia kooskõlastatud tegevuseni klientide suhtes.

4. Hinnakonkurents

1) Kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemide tegevuse alustamise kulud ja keskasutuste tegevuskulud

35. Kreeditkorraldusega tehtud välismaksete süsteemi käivitamise ja keskasutuse (nt automaatarvelduste koda) tegevusega seotud kulud võib osalevate pankade vahel jagada, nt osalevatele pankadele automaatarvelduste koja tariifi (mis võib vastavalt mahule või muudele kehtestatud tingimustele varieeruda) määramise teel. Kui osalevate pankade kui saajate pankade jaoks on seoses tegevuse alustamisega kaasnenud vältimatuid kulusid, võib osutuda kohaseks nimetatud kulud tasuda ühiselt kokkulepitud vahendustasu abil (vt allpool).

2) Hinnakujundus välismaksesüsteemides

36. Maksesüsteemi tehingus on harilikult vähemalt neli osalist: algataja (klient, kes makse sooritab), algataja pank, saaja (klient, kellele makse laekub) ja saaja pank. Osaliste vastastikused suhted moodustavad raamistiku maksesüsteemi siseseks hinnakujunduseks: algataja-algataja pank, saaja-saaja pank, algataja pank-saaja pank, ja algataja-saaja. Nimetatud nelja osalise suhtes rakendatavad hinnakujundussüsteemid on omavahel seotud.

37. Kreeditkorraldusega tehtud välismakse puhul ei tarvitse algataja panga ja saaja panga vahel olla otseseid lepingulisi suhteid. Sel juhul teostab ülekande mitmest pangast koosnev ahel. Iga ahelas moodustuv pankade paar on seotud kahepoolse kokkuleppega ja/või süsteemisiseselt mitmepoolse kokkuleppega. Ahela moodustavate lepinguliste suhetega seotud pankade suhetega võib kaasneda pankadevaheline hinnakujundus.

a) Pankade ja klientide vaheline hinnakujundus

38. Leidub mitmesuguseid hinnakujunduse meetodeid, mida kasutatakse nii eraldi kui ka koos. Meetodid hõlmavad nii selgelt kindlaksmääratud hindu, nt tehingutasud ja aastamaksud, kui ka mitte nii läbipaistvaid hindu, nt väärtuspäeva määramine, tavalisest madalam intress saldojäägilt (ja/või kõrgem intress laenudelt ja arvelduskrediidilt) ja vähemsoodsad vahetuskursid.

39. Nagu muudeski panganduskonkurentsi valdkondades ei tohi osalevad pangad sõlmida kokkuleppeid hinnakujunduse liigi või taseme osas klientide jaoks. Mõnedel juhtudel on pankade võimalused hinnakujunduseks suhetes kliendiga õigusaktidega piiratud, vastavalt Euroopa Kohtu pretsedendiõigusele, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artikli 5 lõike 2 ja artikli 85 ühendatud kohaldamist.

b) Mitmepoolsed vahendustasud

40. Komisjon on seisukohal, et vahendustasu käsitlev kahepoolne kokkulepe jääb harilikult artikli 85 lõike 1 reguleerimisalast väljapoole. Vahendustasu käsitlev mitmepoolne kokkulepe seevastu kujutab endast konkurentsipiirangut ja kuulub artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse, kuna see piirab oluliselt pankade vabadust oma hinnakujunduspoliitika määratlemisel. Nimetatud piiranguga kaasneb tõenäoliselt ka pankade käitumise moonutamine suhetes klientidega. Artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse kuuluva konkurentsipiiranguga on tegemist ka siis, kui vahendustasu mõju kajastub pankade kokkuleppe alusel või kooskõlastatud tegevuse korras klientidelt küsitavates hindades.

41. Piisavalt tugev süsteemidevaheline konkurents võib vähendada vahendustasu mõju klientidelt küsitavatele hindadele. Sel juhul ei tarvitse mitmepoolne vahendustasu avaldada ühe süsteemi piires märkimisväärset mõju (ja jääb seega artikli 85 lõike 1 reguleerimisalast väljapoole), kui konkureerivates süsteemides endis ei ole kehtestatud sarnaseid mitmepoolseid vahendustasusid.

42. Kui süsteemidevaheline konkurents on piiratud või seda ei esine, loetakse mitmepoolset vahendustasu harilikult märkimisväärseks konkurentsipiiranguks, mille suhtes kehtib artikli 85 lõikes 1 sätestatud keeld.

43. Artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse kuuluvad mitmepoolseid vahendustasusid käsitlevad kokkulepped võivad saada artikli 85 lõike 3 alusel erandi ainult juhul, kui need on vajalikud teatavate koostöövormide edukaks rakendamiseks. Komisjoni ülesandeks ei ole kohustada panku teatavaid kokkuleppeid sõlmima. Kui aga pangad on võtnud kasutusele mitmepoolse vahendustasu, kontrollib komisjon (kohaldades artikli 85 lõikes 3 sätestatud kriteeriume erandi saamiseks), millist majanduslikku kasu vastavate kokkulepetega taotletakse ja kas tarbijad (nii need, kes on kliendid, kui need, kes ei ole) saavad sellest kasust õiglase osa ja kas vastavad vahendustasu käsitlevad kokkulepped on selle kasu saavutamiseks tegelikult vajalikud.

c) Kreeditkorraldusega tehtud välismaksete käsitlemine

44. Mitmest pangast moodustunud ahelas käsitletakse kreeditkorraldusega tehtud välismakset näiteks järgmiselt. Algataja pank edastab makse esimesele vahendajapangale samas liikmesriigis. Vahendajapank saadab makse üle piiri teisele vahendajapangale (korrespondentpangale) sihtliikmesriigis. Korrespondentpank edastab makse saaja panka. See toimub harilikult siseriikliku arveldussüsteemi vahendusel ja makse siseneb siseriiklikku süsteemi korrespondentpangas. Esimest vahendajapanka või korrespondentpanka või mõlemat võib asendada ka automaatarvelduste koda.

45. Ahela moodustavate lepinguliste suhetega seotud pankade suhetega võib kaasneda pankadevaheline hinnakujundus. Eeltoodud näites kirjeldatud süsteemi korral sõlmivad esimene vahendajapank ja korrespondentpank harilikult vastavalt algataja pangaga ja esimese vahendajapangaga kahepoolsed kokkulepped kreeditkorraldusega tehtud välismaksete käsitlemise hinna suhtes. Sellised kahepoolsed hinnakokkulepped jäävad artikli 85 lõike 1 reguleerimisalast väljapoole. Mitme panga sõlmitud kokkulepe mitmepoolse vahendustasu suhtes kirjeldatud ahela kas ühe või teise lüli katmiseks aga kuuluks põhimõtteliselt artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse. Mitmepoolne vahendustasu ei tarvitse siiski avaldada märkimisväärset piiravat mõju (ja jääb seega artikli 85 lõike 1 reguleerimisalast väljapoole), kui konkureerivates süsteemides endis ei ole kehtestatud sarnaseid mitmepoolseid vahendustasusid.

46. Viimase paari ahelas moodustavad korrespondentpank ja saaja pank. Nad võivad kasutada siseriiklikku korrespondentsuhet, kuid on harilikult mõlemad sihtliikmesriigis sissetulevate maksete jaotamiseks kasutatava siseriikliku arveldussüsteemi (või automaatarvelduste koja) liikmed. Süsteemidevaheline konkurents on siin tõenäoliselt piiratud või olematu, kuna vaja on süsteemi, mis võimaldaks makseid edastada sihtriigi kõigisse pankadesse. (Juhul, kui pangad lepivad kokku, et sissetulevate maksete käsitlemiseks kasutatakse ainult üht süsteemi, süsteemidevahelisest konkurentsist muidugi rääkida ei saa.) Sellises süsteemis käsitletavate kreeditkorraldusega tehtud välismaksete suhtes rakendatav mitmepoolne vahendustasu tõstatab artikli 85 lõike 1 kohaselt konkurentsiprobleeme.

d) Topeltdebiteerimine

Topeltdebiteerimine leiab aset siis, kui välismakse algataja soovib kanda kõik maksega seotud kulud (nn OUR-makse), [8] aga vahendajapank või saaja pank arvab siiski ülekantud summast teatava osa maha või saaja pank küsib saajalt tasu, mis ületab siseriikliku ülekande eest küsitavat tasu.

48. Komisjon leiab, et klientidele pakutav võimalus OUR-maksete sooritamiseks kujutab endast artikli 85 lõikes 3 nimetatud majanduslikku kasu. Teatavatel tingimustel võib kokkulepe mitmepoolse vahendustasu rakendamiseks kreeditkorraldusega tehtud välismaksete suhtes osutuda möödapääsmatult vajalikuks, et ära hoida topeltdebiteerimist ja võimaldada pankadel pakkuda OUR-makseid (vt punkti 53 ja alljärgnevat). Sel juhul saab vahendustasu artikli 85 lõike 3 alusel erandi.

49. Komisjon leiab, et mitmepoolse vahendustasu kehtestamine kreeditkorraldusega tehtud välismaksete suhtes ei ole harilikult möödapääsmatult vajalik selleks, et võimaldada pankadel pakkuda SHARE- või BEN-makseid. SHARE-makse eest võib algataja pank oma klientidelt küsida hinda, mis kataks panga enda kulud, vahendajapangad võivad ülekantud summast maha arvata hinna, mis kataks pankade endi kulud (või nõuda, et need kulud tasuks algataja pank) ning saaja pank võib küsida oma klientidelt hinda, mis kataks panga enda kulud. BEN-makse eest võivad algataja pank ja vahendajapangad arvata ülekantud summast maha hinna oma kulude katmiseks ja saaja pank võib oma klientidelt küsida hinda oma kulude katmiseks.

50. Pankadele peaks jääma vabadus ise otsustada, kas ja milliseid OUR-, BEN- ja SHARE-tüüpi kreeditkorraldusega tehtud välismakseid pakkuda. [9]

e) Välismaksetega kaasnevad kulud

51. Välismakse teostamisega võib kaasneda rohkem ülesandeid kui siseriikliku maksega:

1) seoses süsteemi kui tervikuga – välismaksete töötlemiseks võib tekkida vajadus uue süsteemi loomiseks või olemasoleva süsteemi muutmiseks;

2) seoses makse endaga võivad lisaülesanded olla järgmised:

i) välismakse puhul võib osutuda vajalikuks makse registreerimine sissetuleva maksena maksebilanssi koostavates asutustes;

ii) võib osutuda vajalikuks makse ümberarvestamine saaja vääringusse;

iii) seadus võib nõuda, et saajale esitatakse suuremal hulgal teavet (nt maksekorralduse üksikasjade osas) kui siseriiklike maksete puhul;

iv) saaja andmeid, kontonumbrit ja pangakoodi on vaja kontrollida, kuna vastav teave on tihti puudulik või ebatäpne;

v) sihtriigi arveldussüsteemis töötlemiseks on vaja muuta maksekorralduse formaati;

vi) arveldamisel võivad vajalikuks osutuda täiendavad toimingud.

52. Kui algataja pank või korrespondentpank või automaatarvelduste koda on nimetatud lisaülesannete teostamiseks suutelised, saab makse sisestada sihtriigi siseriiklikku arveldussüsteemi, sarnaselt siseriikliku maksega. See tähendab, et saaja panga jaoks ei oleks vahet, kas pank võtab vastu teisest riigist pärineva või siseriikliku makse. Sellises olukorras ei tohiks topeltdebiteerimise probleemi tekkida ning mitmepoolse vahendustasu kehtestamine välismaksete osas ei osutuks vajalikuks.

f) Topeltdebiteerimise vältimine välismaksetega kaasnevate erikulude korral

53. Komisjon leiab siiski, et jätkuvalt võib ette tulla olukordi, milles saaja pangale vältimatult kaasnevad välismakse vastuvõtmisel siseriiklike maksetega võrreldes lisakulud. Eriti kehtib see nende liikmesriikide osas, kes nõuavad, et saaja pank teataks sissetulevast maksest maksebilanssi koostavatele asutustele või et saajatele antaks pangast välismaksete korral siseriiklike maksetega võrreldes rohkem teavet. Samuti tuleb seda ette juhtudel, mil saajate pangad on pidanud kandma uute süsteemide loomise kulusid (ka siin on olukord liikmesriikides erinev). Sel juhul võib topeltdebiteerimise vältimiseks olla põhjendatud, et sihtriigi pangad lepiksid nende lisakulude katmiseks kokku mitmepoolses vahendustasus. Sellises vahendustasus võivad kokku leppida teatavas arvelduskojas osalevad pangad või ka kõik või suurem osa teatava riigi pankadest.

54. Automaatarvelduste kojas osalejate vahelise kokkuleppega kaetakse saajate pankade lisakulutused automaatarvelduste koja ja osalevate saajate pankade vahel kokku lepitud vahendustasu abil. Sel juhul põhineks mitmepoolselt kokku lepitud vahendustasu saajate pankade tegelikel lisakuludel ning selle võiks arvata üldise (kahepoolse) tasu sisse, mida automaatarvelduste koda küsib saatjapankadelt (või saatvatelt arvelduskodadelt). Automaatarvelduste koda tasuks saajate pankadele nende vältimatud lisakulud, jaotades nende vahel ümber saadud vahendustasu.

55. Kokkulepe teatava riigi kõigi või suurema osa pankade vahel kataks saajate pankade vajalikud lisakulud samuti kõikide osalevate saajate pankade vahel kokku lepitud vahendustasu abil. Iga ülekande puhul oleks üks neist pankadest saatjapangale korrespondentpangaks. Ka sel juhul põhineks mitmepoolselt kokku lepitud vahendustasu saaja pankade tegelikel lisakuludel ning selle võiks arvata üldise (kahepoolse) tasu sisse, mida korrespondentpangad küsivad saatjapankadelt (või saatvatelt arvelduskodadelt). Korrespondentpank tasuks saaja pankadele nende vältimatud lisakulud, jaotades nende vahel ümber saadud vahendustasu.

g) Mitmepoolse vahendustasu tingimused

56. Kui mitmepoolne vahendustasu kuulub artikli 85 lõike 1 reguleerimisalasse, kuid sellele antakse erand, kuna seda peetakse vajalikuks topeltdebiteerimise vältimiseks, peaks see vastama järgmistele tingimustele:

1) vahendustasu määr (mida tuleks korrapäraselt läbi vaadata) peaks vastama saajate pankadena tegutsevate osalevate pankade tegelike lisakulude keskmisele;

2) vahendustasu peaks määratletama kui soovitatavat tasu, mis võimaldaks süsteemi liikmetel kokku leppida ka soovitatavast määrast kõrgemates ja madalamates kahepoolsetes tasudes.

[1] 18. novembri 1994. aasta teatis, K(94) 436: "Vahendite ülekandmine Euroopa Liidus: läbipaistvus, tõhusus ja stabiilsus".

[2] SEC(92) 621: "Välismaksete hõlbustamine: tõkete eemaldamine".

[3] Kohtuasi 172/80 Züchner v. Bayerische Vereinsbank [1981] ECR 2021, punkt 18.

[4] Komisjoni 25. märtsi 1992. aasta otsus, Eurotšekk: Helsingi kokkulepe, EÜT L 95, 9.4.1992, punktid 8 ja 76; mida toetas esimese astme kohus kohtuasjades T-39/92 ja T-40/92 Groupement des cartes bancaires "CB" ja Europay International v. komisjon [1994] ECR II-49, punkt 104.

[5] Nõukogu 15. detsembri 1989. aasta teine direktiiv 89/646/EMÜ krediidiasutuste tegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 386, 30.12.1989, lk 1).

[6] Keskse süsteemi kohta vt kohtuasju 6 ja 7/73, Institutio Chemioterapico Italiano ja Commercial Solvents Corporation v. komisjon [1974] ECR 223; komisjoni 4. novembri 1988. aasta otsus London European – Sabena, EÜT L 317, 24.11.1988, lk 47; komisjoni 11. juuni 1992. aasta otsus B&I Line v. Sealink [1992] CMLR 255; komisjoni 21. detsembri 1993. aasta otsus Port of Rødby, EÜT L 55, 26.2.1994, lk 52; IGR Stereo Television, üheteistkümnes konkurentsiaruanne, punkt 94; Disma, kahekümne kolmas konkurentsiaruanne, punktid 223 ja 224.

[7] Kaudne osalemine on osalusvorm, mille puhul asutustele antakse mõned otsese osalemisega seotud funktsioonid ja ülesanded, kuid neile ei usaldata arveldamisfunktsioone, mille teostamiseks on õigus otsestel osalejatel.

[8] Makseid saab jagada järgmisteks liikideks, olenevalt sellest, kuidas kliendid soovivad kulusid jaotada:

- OUR: kõik kulud kannab algataja,

- SHARE: kulud jagatakse algataja ja saaja vahel,

- BEN: kõik kulud kannab saaja.

[9] Kavandatava direktiivi kohaselt oleks juhtudel, kui makse algataja valikut ei täpsusta, vaikimisi lahenduseks OUR-maksed.

--------------------------------------------------