ET Euroopa Liidu Teataja C 161/48

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks”

KOM(2006) 373 lõplik — 2006/0132 (COD)

(2007/C 161/15)

15. septembril 2006 otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 175 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses: „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks”

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutava põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsiooni arvamus võeti vastu 19. veebruaril 2007. Raportöör oli hr Pezzini.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 434. istungjärgul 14.-15. märtsil 2007 (14. märtsi istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 147, vastuhääli ei olnud, erapooletuks jäi 3.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee nõustub, et oluline on saavutada pestitsiidide säästvam kasutamine, et optimeerida nende positiivset mõju ja vähendada nende kahjulikku mõju põllumajandusele, keskkonnale, tarbijatele, operaatoritele ja ühiskonnale tervikuna.

1.2 Komitee tervitab põhimõtteliselt komisjoni ettepanekut selles osas, et ettepanekus käsitletakse väga olulist küsimust Euroopa avalikkuse heaolu, elukvaliteedi ja ökosüsteemi kvaliteedi kaitsmise ning maaelu arengu seisukohast, samuti seoses positiivse tootearendussuunaga, mis tagab toodete jätkuva konkurentsivõime sise- ja välisturgudel ning nende kvaliteedi pideva tõusu.

1.3 Komitee nõustub, et koostada tuleks riiklikud tegevuskavad, et määratleda riski alandamise eesmärgid ning alustada ELi tõelise ühtlustamispoliitikaga.

1.3.1 Tegevuskavade sätteid tuleb rakendada asjakohaste riiklike, piirkondlike ja kohalike meetmetena, arvestades eelkõige jätkusuutlikkuse kolme mõõdet, st majanduslikku, ühiskondlikku ja keskkonnamõju.

1.4 Komitee arvates on koolitus ja teavitamine väga olulised, et tagada mõistlik ja säästev taimekaitsesüsteemide kasutus ning vältida võimalikku kahjulikku mõju keskkonnale.

1.4.1 Koolitus peab hõlmama kõiki sidusrühmi, sh ametiasutusi ja haldusorganeid ning mitteprofessionaalseid kasutajaid. Muidugi tuleb säilitada riiklikud koolitussüsteemid, mida tunnustatud asutused juba nõuetekohaselt haldavad.

1.5 Komitee arvates peaksid teadlikkuse tõstmise kampaaniad olema objektiivsed ja neutraalsed, tõstes esile nii ohte kui ka positiivset mõju põllukultuuridele, ning olema eelkõige suunatud mitteprofessionaalsetele kasutajatele, eriti kohalikele ametiasutustele ja haldusorganitele.

1.6 Ettevaatusmeetmete sisseviimisel eriti tundlikus kontekstis, näiteks õhust pihustamise eeskirjade sätestamisel, tuleks komitee arvates tagada subsidiaarsuse teatud tase.

1.7 Komitee arvates on oluline vajalikul määral arvestada põllumajandus- ja taimekaitseuuringuid, et minimeerida ohtu, mis on alati olemas kemikaalide ja kemikaalide segude kasutamisel.

1.8 Komitee arvates tuleb vajalikul määral tähelepanu pöörata ka koostööle nii rahvusvaheliste organitega, nagu ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO), Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD) ning Maailma Tervishoiuorganisatsioon (WHO), kui ka naaberpiirkondadega.

1.9 Komitee arvates on põllumajandus- ja toiduaineturgude globaliseerumise tõttu vaja ühenduse algatust, millega levitada Euroopa tootmis- ja tervishoiunorme rahvusvaheliselt, eelkõige nende inkorporeerimise teel Codex Alimentariusse.

2. Põhjused

2.1 Pestitsiidid on elusorganismides toimuvate põhiprotsesside mõjutamiseks ettenähtud toimeained ja tooted ning neil on seega võime tappa või tõrjuda kahjulikke organisme (1). Komisjoni ettepanekus kasutatakse ka spetsiifilisemat mõistet „taimekaitsetooted” (2).

2.2 Pestitsiide peetakse hädavajalikuks, et kaitsta põllukultuure putukate, näriliste ja looduslike patogeenide eest, aga pestitsiidid võivad ka keskkonnas akumuleeruda ning tekitada tõsiseid ohte inimeste ja loomade tervisele, eriti joogivee saastamise teel. Võimalikud ohud inimestele on vähktõbi, geneetilised kõrvalekalded ja immuunsüsteemi jäädav kahjustus.

2.3 Oht inimeste tervisele võib tekkida otsese või kaudse kokkupuute, vale kasutuse või õnnetuse tagajärjel, eelkõige põllumajanduses, maastikukujunduses ja teiste tegevuste puhul.

2.4 Iga üksiku pestitsiidides sisalduva toimeainega seotud ohte hinnatakse loa andmise menetluses, kuid liikmesriikide tasandil puudub rahuldav menetlus hindamaks mõju kokkupuutumisel kemikaalide segudega. Seega oleks praeguses olukorras väga raske hinnata kõigi praegu kasutusel olevate ainete kogumõju inimeste tervisele (3).

2.5 Kaudne mõju kõrvalseisjatele, elanikele (pihustuse triivi teel) ning neile, keda võiks määratleda tarbijatena (jäägid põllumajandussaadustes või vees), võib olla isegi suurem eelkõige haavatavate elanikerühmade puhul. Hiljutised teadusuuringud (4) on näidanud iseäranis loodete erilist tundlikkust, kui nende neuroloogilist arengut on mõjutanud ema kokkupuude pestitsiididega.

2.6 Arvestada tuleb keskkonnaohte, mida tekitavad keemiliste ainete kavandamata ja ülemääraste koguste kandumine vette, õhku ja pinnasesse, mille tulemuseks on taimestiku ja loomastiku, keskkonna kvaliteedi ning üldiselt bioloogilise mitmekesisuse kahjustamine.

2.6.1 Samas ei tohi tähelepanuta jätta seda, et tänapäeva ühiskond kasutab erinevaid väetisi, biotsiide, toidulisandeid, insektitsiide, pestitsiide ja herbitsiide, millel on mitmed eelised suurema toiduohutuse ja -kvaliteedi seisukohalt.

2.7 Kui neid kasutada vastutustundlikult, tagavad nad turul kvaliteetsete puuvilja- ja köögiviljasaaduste, toormaterjali ja toiduainete olemasolu kõigile tarbijatele taskukohase hinnaga. Taimekaitsevahendite kasutus tagab hea saagikuse, vähendab seente ja bakterite toodetavate looduslike toksiinide taset, vähendab saagi kadu ning aitab sise- ja välisturgudel säilitada piisava ja jätkusuutliku varustatuse toiduainetega.

2.7.1 Pealegi peavad kõik fungitsiidid, insektitsiidid ja herbitsiidid läbima range heakskiidumenetluse, enne kui neid lubatakse levitada ja kasutada.

2.8 Komitee nõustub, et oluline on saavutada pestitsiidide säästvam kasutamine, et optimeerida nende positiivset mõju ja vähendada nende kahjulikku mõju keskkonnale, tarbijatele ja operaatoritele. See parandaks ka nende operaatorite ja põllumajandusettevõtete mainet, kes kasutavad taimekaitsevahendeid ettevaatlikult.

2.9 Komitee leiab, et rohkem rõhku tuleks asetada võimalikele eelistele, mida annab põllumajandustootjatele taimekaitsevahendite mõistlikum, kaalutletud kasutus. Põllumajandustootjad ise on mitmete aastate jooksul püüdnud välja töötada mõistlikumaid meetodeid, näiteks integreeritud põllukultuuride majandamine ja integreeritud kahjuritõrje, et edendada konkreetsemalt integreeritud maaviljelust. Seda arengusuunda tuleks julgustada.

2.10 Tõeline väljakutse tulevikus on mitte ainult kvaliteetsete ja ohutute nii tava- kui ka mahetoodete pakkumine väga teadlikele tarbijaile, vaid ka nende tarbijate rahuldamine, kes soovivad tooteid, mis on mõistliku hinnaga ja kvaliteedigarantiiga.

2.11 Keskkonnaküsimuste kaasamise probleemid pestitsiidide kasutamisel on hõlmatud prioriteetidega ühenduse kuuendas keskkonnaalases tegevusprogrammis (2002-2012), kus sätestatakse seitsme temaatilise strateegia väljatöötamine ja rakendamine.

2.12 Raamdirektiivi ettepaneku ja vastuvõetud temaatiliste strateegiate soovituste vahel on selged seosed, eelkõige põhjavee ja loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse, pinnasekaitse, jäätmehoolduse ning jääkide ja pakendamise strateegiate puhul.

2.12.1 Pestitsiidide säästva kasutuse temaatilises strateegias esitatakse neli uut keskkonna- ja tervisekaitsemeedet, sh direktiivi ettepanek luua pestitsiidide säästvama kasutuse raamistik, mida käesolevas arvamuses käsitletakse.

2.12.2 Komisjon on koostanud ka mõjuhinnangu mitmete stsenaariumide kohta, mis võivad tekkida pestitsiidide säästva kasutuse meetmete rakendamisel ja tulenevalt nende kuludest: „kahjud (taimekaitsevahenditööstusele ja põllumajandusettevõtjatele, kes maksavad väljaõppe ja töötlemisseadmete sertifitseerimise ning hoolduse eest) ja kasud (vähem tarbivatele põllumajandusettevõtjatele ja väljaõppe, hoolduse või sertifitseerimisega tegelevatele ettevõtetele) [on] võrdsed” (5).

2.13 Võttes arvesse vähenenud välismõjusid, on kogumõju seega selgelt positiivne: „Saksamaal läbi viidud ulatusliku uurimuse ekstrapoleerimine viib järeldusele, et pestitsiidide optimeeritud kasutamine peaks tooma ELile üldist tulu, mis iga-aastaselt ületab 200 miljonit eurot välismõjude, nagu kõrvaltoimed keskkonnale ja inimeste tervisele, vähenemise tõttu” (6).

2.14 2003. aastal (7) on komitee juba väljendanud toetust komisjoni jõupingutusele koostada pestitsiidide temaatiline strateegia. Komitee leiab, et eraldi tuleks ära märkida taimekaitseaspekt nii pestitsiidide kui ka teiste tehnikate puhul, nt biotõrjevahendid, taimeekstraktid, ennetusmeetodid, mahepõllundusmeetodid ja taimede vastupidavus teatud kahjuritele, mille ohte ja kasu tuleb hinnata usaldusväärsel teaduslikul alusel.

3. Komisjoni ettepanek

3.1 Komisjoni ettepaneku eesmärk on kaitsta inimeste ja loomade tervist ning keskkonda ohtliku, ebaõige või ülemäärase pestitsiidide kasutuse eest põllumajanduses ja ökosüsteemis, vähendades pestitsiidide kasutuse ohte ja kahjulikku mõju „viisil, mis on vastavuses põllukultuuride vajaliku kaitsetasemega”.

3.2 Ettepanekus nähakse ette eelkõige järgmised punktid: — kohustuslik nõue liikmesriikidele koostada riiklikud tegevuskavad, et kindlaks teha põllukultuurid, tegevusalad või kõrgema riskiga piirkonnad, mida tuleks käsitleda esmajärjekorras; samuti sidusrühmade kaasamine riiklike tegevuskavade koostamisse, rakendamisse ja kohandamisse; — turustajate ja professionaalsete pestitsiidikasutajate väljaõppe ning teadlikkuse tõstmise süsteemi loomine, samuti avalikkuse teavitamine teadlikkuse tõstmise ja teabekampaaniate teel; — töötlemisseadmete korrapärane kohustuslik ülevaatus, et vähendada pestitsiidide kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale nende kasutamisel; — õhust pihustamise keelustamine (võimalike eranditega), et piirata kahjulikke mõjusid inimeste tervisele ja keskkonnale; — erimeetmed veekeskkonna kaitsmiseks pestitsiididega saastamise vastu; — vähenenud pestitsiidikasutusega või pestitsiidivabade piirkondade määratlemine kooskõlas muude õigusaktide alusel võetud meetmetega; — pestitsiidide ja pestitsiidipakendite ning -jääkide käitlemine ja ladustamine (pestitsiidide elutsükkel); — ühenduse ulatusega integreeritud kahjuritõrje standardite väljaarendamine (alates 2014. aastast kohustuslik) ja selle rakendamiseks vajalike tingimuste loomine; — ühtlustatud näitajate süsteem pestitsiidide turuleviimise ja kasutamisega seotud andmete kohustuslikuks kogumiseks ja aruandluseks, et mõõta edusamme riskide üldises vähendamises.

4. Märkused

4.1 Komitee tervitab komisjoni ettepanekut selles osas, et ettepanekus käsitletakse väga olulist küsimust Euroopa avalikkuse ja tarbijate heaolu, elukvaliteedi, põllumajanduse ja ökosüsteemi kaitsmise seisukohast.

4.2 Aastas toimub pestitsiidide läbimüük hinnanguliselt 25 miljardi euro väärtuses ning pestitsiidide kasutus on arengumaades siiamaani väga ulatuslik, kuigi need turud stagneeruvad või kahanevad (8). Samas nõuab põllumajandus- ja toiduaineturgude globaliseerumine kõigilt osapooltelt Codex Alimentariuse vastavate tootmis- ja tervishoiusnormide järjest hoolikamat järgimist, et neil turgudel ei toimiks Greshami seadus (9).

4.3 Lisaks raisatakse või kasutatakse mitmel pool maailmas tarbetult suuri pestitsiidide koguseid ning paljud inimesed kannatavad mürgistuse all, sest põllumajandustootjad, operaatorid ja kohalikud omavalitsused ei tea või neid ei ole teavitatud viimastest uutest tehnoloogilistest rakendustest ning pestitsiidide kasutamise varustus on sageli vananenud või seda on halvasti hooldatud. Lisaks sellele kasutatakse arengumaades ikka veel ohtlikke aineid, mis on ELis juba keelustatud (10).

4.4 Komitee arvates on kvantitatiivsete eesmärkidega ja ajakavadega riiklike tegevuskavade sisseviimine eriti vajalik selleks, et määratleda meetmed, mis vähendaksid riske riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, arvestades eelkõige jätkusuutlikkuse kolme mõõdet, st majanduslikku, ühiskondlikku ja keskkonnamõju.

4.5 Taimekaitsevahendite ühiskondlikult vastutustundlik kasutus on esmatähtis, et saavutada järjest arenenumad ühiskondlikud eesmärgid. Seejuures tagatakse, et põllumajandustootjad täidavad oma kohustusi toiduainete tootmisahelas ning toodavad tarbijatele kvaliteetseid toiduaineid; teisalt kindlustatakse Lissaboni strateegia raames piisav põllumajanduslik konkurentsivõime nii sise- kui välisturgudel.

4.6 Jätkusuutlikkuse majanduslik mõõde tagab, et taimekaitsetooteid kasutatakse ainult sel määral, mis on vajalik eri haiguste hoidmiseks allpool ohupiiri, et suurendada saagikust ja põllumajandussaaduste kättesaadavust ning vähendada põllumajandustootmise kulusid.

4.7 Keskkonnamõõtme arvestamisel välditakse ohte, mis tekivad kemikaalide ülemäärasest soovimatust sattumisest vette, pinnasesse, õhku ning põllumajandussaadustesse ja toiduainetesse. Need ained on kahjulikud inimestele, taimestikule ja loomastikule, keskkonnakvaliteedile ja bioloogilisele mitmekesisusele üldiselt. Samas ei tohi unustada, et esmatähtis on vältida taimehaiguste levikut ja paljunemist.

4.8 Et vältida konkurentsimoonutust siseturul, peaksid riiklike tegevuskavade sisseviimisel võetud meetmed tuginema direktiividele ja kriteeriumidele, mis on ühised kogu ELis.

4.9 Haridus, koolitus ja teavitamine on väga olulised, et tagada mõistlik ja säästev taimekaitsesüsteemide ja parimate maaviljelustavade kasutus ning vältida võimalikku kahjulikku mõju keskkonnale. Eriti oluline on siinjuures kõikide sidusrühmade, sh ametiasutuste ja haldusorganite ning mitteprofessionaalsete kasutajate integreeritud koolitus.

4.10 Liikmesriigid on välja töötanud erinevad koolitussüsteemid, mis põhinevad siseriiklikel normidel ja õigusaktidest tulenevatel nõuetel ning mida tunnustatud asutused nõuetekohaselt haldavad. Seetõttu arvab komitee, et vaja on ühenduse paindlikku kontrollraamistikku, mis vastaks eri kasutajarühmade vajadustele. See võiks muuhulgas põhineda õpetamismeetoditel ja sisul, mille suhtes on sidusrühmad Euroopa tasandil (11) kokku leppinud ning mida on iga riigi sotsiaalpartnerid valdkondliku dialoogi raames arutanud.

4.11 Sama võib öelda teavitamis- ja teadlikkuse tõstmise kampaaniate kohta, mis peavad olema objektiivsed ja neutraalsed ning teavitama võimalike taimekaitsetavade eelistest ning kahjulike mõjude ohtudest. Kõnealuseid kampaaniaid võiks liikmesriikides rahastada näiteks taimekaitsetoodete maksustamise teel. Sel viisil saadud rahalised vahendid võiks suunata näiteks kasutajate, eelkõige mitteprofessionaalsete kasutajate teadlikkuse tõstmiseks eri vahendite, näiteks lihtsate, internetis ajakohastatavate tehniliste juhendite abil.

4.12 Komitee leiab, et liikmesriigid peaksid sisse viima taimede pestitsiididega töötlemise seadmete regulaarse tehnilise ülevaatuse ja hoolduse süsteemi, mis põhineb esmatähtsaid nõudeid arvestavatel ühistel ja ühtlustatud normidel.

4.13 Ettevaatusmeetmete sisseviimisel eriti tundlikus kontekstis, näiteks vee kaitsmisel (12), mis peab olema kooskõlas vee raamdirektiiviga, või Natura 2000 määratletud sektorite puhul, tuleb arvesse võtta kohalikke tingimusi ja põllukultuuride liike (nt riis).

4.13.1 Komitee arvates on oluline tagada parimate tavade järgimine, et vähendada riske tasakaalustatud, mõistlike ühiste nõuete ja miinimumparameetrite kehtestamise teel. Meetmete valik ja nende range järelevalve peaks olema liikmesriikide kohustus. Komitee ei toeta üldist keelustamist, sest see oleks komitee arvates liigne.

4.14 Seoses rangete piirangute kehtestamisega õhust pihustamisele arvab komitee, et hoolikalt tuleb kaaluda seda, et teatud geograafilistes piirkondades ja olukordades ei ole ükski teine meetod praktiliselt võimalik. Sellises olukorras võiks olla sobiv lubada õhust pihustamist ainult väga piiratud erandite puhul, et tagada suurim võimalik ohutuse tase ja operaatorite professionaalsus ning vältida nii kahjulikku mõju inimeste tervisele ja keskkonnale. Liikmesriigid ja eri tasandite vastutavad ametivõimud peaksid kasutama standardiseeritud riskianalüüsimenetlusi, et teostada süstemaatilist järelevalvet ohutuse ja pädevuse alal.

4.15 Ühtse põllumajanduspoliitika raames toetatakse järjest enam integreeritud põllukultuuride majandamise tehnikate arendamist (13). Siinjuures peaksid uued integreeritud kahjuritõrje tehnikad põhinema samuti konsensusel. Komitee toetab kindlalt integreeritud põllukultuuride majandamise tehnikaid (14), mis on verstapost jätkusuutlike maaviljelussüsteemide jaoks.

4.16 Väga raske on eristada taimekaitse eri mõjusid mitmete teiste maaviljelustavade (nt külvikord) mõjudest. Kui liikmesriigid koostavad ja muudavad kohustuslikuks integreeritud põllukultuuride majandamise üldised sihtnormid enne 2014. aastat, siis komitee arvates tuleb kasutajaid ergutada selles täielikult osalema ning seejuures tuleb täielikult arvesse võtta integreeritud põllukultuuride majandamise üldised tehnikaid, tehnilisi edusamme ja tehnoloogilisi teadusuuringuid kõnealuses sektoris, mida toetataks ja edendataks ka ühenduse teadusuuringute ja tehnoloogia arenduse seitsmenda raamprogrammi raames.

4.17 Komitee arvates on teadusuuringute ja tehnoloogia arenduse seitsmenda raamprogrammi (2007-2013) raames koostatavate tööprogrammide ja pakkumiskutsete kontekstis tähtis pöörata piisavat tähelepanu põllumajandus- ja taimekaitsealastele teadusuuringutele, et uurida mil määral on uued kõrgtehnoloogiad kahjutud ning kuidas minimeerida kemikaalide ja kemikaalide segude kasutusest tulenevat ohtu.

4.18 Komitee omaalgatuslikus arvamuses ühise põllumajanduspoliitika tuleviku kohta (15) tõi komitee välja mitmed võimalikud viisid, kuidas põllumajanduspoliitikas keskkonnaaspekte paremini arvestada. Ühise põllumajanduspoliitika teine sammas nõuab liikmesriikidelt uuel struktuurifondide programmiperioodil (2007-2013) ning maapiirkondade riiklikes ja piirkondlikes arengukavades stiimuleid mehhanismide sisseseadmiseks, millega makstakse hüvitust neile põllumajandustootjatele, kel õnnestub alandada keemiliste taimekaitsetoodete kasutamisega kaasnevaid riske (16).

4.19 Integreeritud kahjuritõrje tehnikate määratlus peab olema kooskõlas uute sätetega pestitsiidide turuleviimise kohta ning integreeritud põllukultuuride majandamise tehnikate normid peavad arvestama ELi mitmekesiste looduslike ja kliimatingimustega.

4.20 Taimekaitsevahendeid tuleb käidelda ja ladustada viisil, millega välditakse iga võimalikku ohtu tervisele või keskkonnale. Komitee arvates tuleks lisaks tehtud ettepanekutele määratleda ühenduse tasandil ladustamise miinimumnormide raamistik hulgi- ja jaemüüjatele ning põllumajandustootjatele (17).

4.21 Seoses ühtlustatud näitajate süsteemiga pestitsiidide turuleviimise ja kasutamise alaste andmete kohustuslikuks kogumiseks ja aruandluseks nõustub komitee täielikult, et statistilisi andmeid on vaja ning Euroopa tasandil ühtlustatud riski- ja kasutusnäitajate põhjal andmete regulaarne kogumine tuleks teha kohustuslikuks.

4.22 Komitee rõhutab, et oluline on standardiseerida kõigilt sidusrühmadelt kogutavad andmed, et vältida dubleerimist, üleliigset halduskoormat või tehnilist keerukust.

4.23 Näitajad peaksid põhinema ohu tasemel, mitte kasutatud toodete kogusel või allesjäänud jääkidel, ning samuti mõjul tervisele. Seejuures võiks kasutada Maailma Tervishoiuorganisatsiooni analüüse. Näitajad peaksid hõlmama ka haiguste levikut ja põllukultuure mõjutavaid patogeene.

4.24 Komitee kutsub üles pöörama vajalikul määral tähelepanu rahvusvahelisele koostööle, näiteks selliste organitega nagu FAO (18) ja OECD (19), samuti naaberpiirkondadega, eelkõige Vahemere piirkonna, Balkani ja piirnevate riikidega.

Brüssel, 14. märts 2007. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Dimitris DIMITRIADIS

(1) „Pestitsiidide levitamise ja kasutamise rahvusvaheline kasutusjuhend” (FAO, november 2002), resolutsiooni 1/123 artikkel 2, FAO nõukogu 123. istungjärk, 2002.

(2) Vrd KOM(2006) 388 lõplik, artikli 2 lõige 1.

(3) Tuleb märkida, et rahvusvahelisel tasandil on vastavad metodoloogiad juba laialt kasutusel, eelkõige USAs. Vt

http://www.epa.gov/ord/htm/innovations.htm.

(4) Developmental neurotoxicity of industrial chemicals, Lancet 2006; 368:2167-78.

(5) Vt SEK(2006) 914 lõplik, punkti 5 teine lõige.

(6) Vt SEK(2006) 914 lõplik.

(7) ELT C 85, 8.4.2003, lk 112-118.

(8) Resolutsioon 1/123, FAO nõukogu, november. 2002 (www.fao.org).

(9) http://en.wikipedia.org/wiki/Gresham's_Law.

(10) Näiteks keelustati 2005. aastal ELi turul lindaan, ent arengumaades on see ikka veel kasutusel.

(11) Vt Euroopa Taimekaitseliidu (ECPA, European Crop Protection Association) väljaandeid „Training resource for trainers on ICM” ja „Guidelines on the sustainable use of crop protection products”.

(12) Vt direktiiviga 91/414 kehtestatud parimad tavad.

(13) Keskkonna peadirektoraadi tellitud „Report on CM Systems in the EU” (CEAS); „Codex on Integrated Farming”, Euroopa algatus põllumajanduse jätkusuutlikuks arenguks (EISA). Viimatinimetatud koodeksit tunnustati ka CEASi aruandes.

(14) „Report on CM Systems in the EU”, Euroopa Komisjon, mai 2003. Kommentaarid PAN Europé'lt ja EEB-lt, 9/2002.

(15) EÜT C 125, 27.5.2002, lk 87-99.

(16) EÜT C 85, 8.4.2003, lk 112-118.

(17) Vt ka „Guidelines for Packaging and Storage of Pesticides” (FAO 1985). Ühenduse keemiliste ainete ladustamist käsitlevad kehtivad õigusaktid sätestavad normid ainult suurte koguste korral. Puuduvad aga nõuded operaatori omanduses olevate väikeste koguste reguleerimiseks, kuigi selleks on vajadus.

(18) Eelkõige seoses „Pestitsiidide levitamise ja kasutamise rahvusvahelise kasutusjuhendi” (nov, 2002) järelevalve, rakendamise ja ajakohastamisega.

(19) Eelkõige seoses näitajate määratlustega.