[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 27.7.2010

KOM(2010)398 lõplik

EUROOPA KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA KESKPANGALE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Kümnes aruanne euroala tulevaseks laienemiseks tehtavate praktiliste ettevalmistuste kohta

SEK(2010)942

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA KESKPANGALE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Kümnes aruanne euroala tulevaseks laienemiseks tehtavate praktiliste ettevalmistuste kohta

SISSEJUHATUS

Euroala viimase laienemisega ehk euro kasutuselevõtuga Slovakkias 1. jaanuaril 2009 suurenes ühisraha kasutavate ELi liikmesriikide arv 16ni. Vastavalt nõukogu 13. juuli 2010. aasta otsusele lisandub 1. jaanuaril 2011 neile 17. liikmesriigina Eesti, kes on täitnud euro kasutuselevõtuks vajalikud tingimused.

Eestil on ülemineku ettevalmistamiseks jäänud vähem kui kuus kuud. Käesolevas aruandes antakse hinnang euro kasutuselevõtu praktilise korralduse hetkeolukorrale ning üleminekut ettevalmistava teavituskampaania tulemuslikkusele. Samuti antakse lühiülevaade eurot käsitlevate viimaste arvamusküsitluste tulemustest kaheksas liikmesriigis, kes ei ole veel euroalaga ühinenud (st välja arvatud Rootsi, kuid kaasa arvatud Eesti).

Lisatud komisjoni talituste töödokumendis on üksikasjalikult kirjeldatud ettevalmistusi, mida tehakse euro sularaha kasutuselevõtuks nendes ELi liikmesriikides, kus euro ei ole veel kasutusele võetud ja kelle suhtes ei kohaldata seadusandlikku erandit (st välja arvatud Rootsi, kuid kaasa arvatud Eesti).

EUROLE ÜLEMINEKU ETTEVALMISTUSTE HETKEOLUKORD EESTIS

2004. aastal ELiga ühinenud riikide hulgas on Eesti viies, kus euro kasutusele võetakse. Praktilised ettevalmistused euro kasutuselevõtuks algasid juba ELiga ühinemise ajal. Esimene eurole ülemineku plaan võeti vastu 1. septembril 2005. Eesmärgiks seatud ülemineku tähtaega (1. jaanuar 2007) küll muudeti, kuid ettevalmistused jätkusid. Eurole ülemineku plaani kaheksanda versiooniga kinnitati aprillis 2010 ülemineku kuupäevaks 1. jaanuar 2011.

Ülemineku korraldus, õigussüsteemi kohandamine ja avaliku sektori ettevalmistamine

Eurole ülemineku praktilisi ettevalmistusi Eestis koordineerib asjatundjate komisjon, mida juhib Rahandusministeeriumi kantsler. Komisjonil on seitse töögruppi, kuhu kuuluvad nii avaliku kui ka erasektori esindajad. Erinevalt enamikust praegustest euroala liikmetest otsustas Eesti euro kasutuselevõtuks valmistumise käigus mitte määrata täistööajaga inimest, kes koordineeriks ülemineku ettevalmistusi, oleks kõigi üleminekuga seotud küsimuste puhul ajakirjanike jaoks peamine kontaktisik ning vahendaks üleminekuprotsessi laiemale avalikkusele.

Aprillis 2010 võeti vastu euro kasutusele võtmise seadus, milles sätestatakse ülemineku põhiprintsiibid (nt paralleelkäibe periood, Eesti krooni eurodeks vahetamise ja krooni käibest kõrvaldamise kord, hindade ümardamisreeglid, lepingute järjepidevuse põhimõte jne) ning eurole üleminekuks vajalikud muudatused seadustes; muudeti ka äriseadustikku ja riigilõivuseadust. Samuti muudeti Eesti Panga seadust, et viia see vastavusse Euroopa Keskpanga ja Euroopa Keskpankade Süsteemi toimimisele esitatavate nõuetega.

Seoses ülemineku põhireeglitega rõhutas komisjon oma soovituses eurole üleminekut hõlbustavate meetmete kohta,[1] et alates euroraha kasutuselevõtmisest tuleb müügikohtades vahetusraha tagasi anda eranditult eurodes, kui praktilised põhjused seda ei välista. See põhimõte kehtis kõigi varasemate üleminekute puhul ning selle rakendamist kontrolliti rangelt. Sellega hoiti ära omavääringus sularaha n-ö taaskasutus, kiirendati selle kõrvaldamist käibest ning järelikult vähendati jaemüüjate kulusid seoses üleminekuga, sest kahe vääringu samaaegse kasutamise aeg lühenes. Mõnes praeguseks euroalasse kuuluvas liikmesriigis oli paralleelkäibe perioodil vahetusraha tagasiandmine omavääringus seadusega keelatud. Eestil ei ole kavas kroonides vahetusraha tagasiandmist keelata, leebes vormis üksnes soovitatakse teha seda eurodes. Et üleminek oleks sujuv ja kiire, peaksid Eesti ametiasutused lisaks oma suhteliselt vähekohustavale soovitusele kasutada tagasiantava sularahana eurot edastama teavitamiskampaania käigus selge sõnumi, et nimetatud põhimõtet tuleb rakendada võimalikult laialdaselt. Rakendamist tuleb jälgida, eriti piirkondades, kus pangakontoreid ei ole ning jaemüüjad toimivad sageli rahavahetuspunktidena. Enne €-päeva (s.o päev, mil Eestist saab euroala liige ja Eestis tuleb käibele euro) piisava sularahavaru soetamine eurodes ning sellega kroonide kiire käibest kõrvaldamise toetamine on jaemüüjate endi huvides.

Elanikkonnaga suhtlemiseks kasutavad Eesti riigiasutused ulatuslikult infotehnoloogiat (nt 70–80 % kodanikest esitab tuludeklaratsioonid elektrooniliselt). Seega on ülemineku ettevalmistamisel üheks raskemaks ülesandeks IT-süsteemide tehnilise valmisoleku tagamine. Kõik ministeeriumid on oma pädevusvaldkondades teinud kindlaks vajalikud muudatused. Enamiku avaliku sektori asutuste IT-süsteemid peavad euro kasutuselevõtuks kohandatud olema 1. juuliks 2010, st kuus kuud enne €-päeva. Kolm asutust, kelle infosüsteemid on kõige keerukamad (Maksu- ja Tolliamet, Sotsiaalkindlustusamet ja Siseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskus), peavad need euro kasutuselevõtuga kohandama hiljemalt 1. novembriks 2010. Valitsusasutuste edusammudele ettevalmistuste käigus annab oma igakuistel koosolekutel hinnangu asjatundjate komisjoni valitsusasutuste tehnilise valmisoleku töögrupp.

Ülemineku ettevalmistamise üldine koordineeritus peaks olema parem. Oluline on tagada kõigi valdkondade asjakohane valmisolek ja sünergia eri poolte ettevalmistuste vahel. Kogu €-päevaga piirneval ajal peavad ülemineku koordineerijad pidevalt kättesaadavad olema, et lahendada võimalikke probleeme. Valitsusasutuste soovitus anda paralleelkäibe perioodil vahetusraha tagasi üksnes eurodes peaks olema tungivam ning selle täitmist tuleks kontrollida, eriti piirkondades, kus pangakontorid puuduvad. |

Ettevalmistused finants- ja pangandussektoris

Eesti on ette näinud kohese järsu ülemineku ( big bang ) ja kahenädalase paralleelkäibe perioodi[2].

Eestlased on kogenud elektrooniliste maksevahendite kasutajad (pangaarve on ligikaudu 95 %-l täisealisest elanikkonnast ning ligi 30 % maksetest jaekaubanduse valdkonnas tehakse elektrooniliselt), mis peaks muutma ülemineku sularaha puhul mõnevõrra lihtsamaks ja kergendama finantsinstitutsioonide koormat üleminekuperioodil.

Eestil oma mündivalukoda ei ole, seega korraldati euromüntide saamiseks hankekonkurss. Konkursi tulemuste põhjal vermib euromündid Mint of Finland. Eesti euromüntide rahvusliku külje kujundus valiti avaliku konkursi käigus. Võidutööl on kujutatud Eesti kontuur ning seda kasutatakse euromüntide kõigi nimiväärtuste puhul. Euro pangatähed saadakse laenuks eurosüsteemi varudest. Üleminekuks tellis Eesti Pank 42 miljonit euro pangatähte ja 194 miljonit erineva nimiväärtusega münti.

Krooni ja euro nimiväärtused on väga erinevad ning eestlastel tuleb seega harjuda rohkem münte kasutama. Üle 98 % krooni sularahast on käibel pangatähtedena ning mündid moodustavad üksnes 2 % sularahakogusest. Väikseim pangatähe nimiväärtus on 1 kroon (ligikaudu 6 eurosenti). Kõige väiksemate müntide ostujõud on äärmiselt madal ja seepärast kasutavad eestlased neid vähe. Enne üleminekut on väga oluline selgitada kodanikele euromüntide väärtuse ja nende kasutamisega seonduvat (nt hiljutise komisjoni uuringu[3] kohaselt sooviks 93 % eestlastest rohkem teavet euro väärtuse kohta kohalikus vääringus) ning püüda hajutada hirmu, et euromüntide rohkus muudab rahakoti raskeks.

Euromüntide eeljaotus krediidiasutustele peaks algama septembris ja pangatähtede eeljaotus detsembris 2010. Praegu tegelevad krediidiasutused lõpliku hinnangu andmisega eeljaotatava euro sularaha vajadusele. Esialgse arvamuse kohaselt on see umbes 240 miljonit eurot (st vähem kui pool käibeloleva krooni väärtusest), mis on suhteliselt väiksem näitaja kui eelmiste üleminekute puhul. Arvestades, et suure tõenäosusega on Eestis €-päeva paiku halb ilm, tuleks eeljaotuse mahtu väga hoolikalt kaaluda.

Kaaseeljaotus kommertspankade suurtele klientidele peaks algama septembris, samas väiksemad sularaha kasutajad saavad euromündid alles detsembris 2010. Eestist saab esimene riik, kes kasutab uusi lihtsustatud kaaseeljaotust käsitlevaid Euroopa Keskpanga suuniseid,[4] mis lähtuvad varasemate üleminekute käigus saadud kogemustest. Tavalise kaaseeljaotuse lepingu sõlminud jaemüüjad saavad viis päeva enne €-päeva kuni 10 000 eurot[5].

Eestis tegutsev olulisim sularaha vedav äriühing suurendab oma transpordimahtu rohkem kui kolmandiku võrra, et toime tulla lisanduva töökoormusega. Arvestades märkimisväärseid euro sularaha koguseid, mis on €-päeva paiku liikvel, soovitatakse võtta täiendavaid meetmeid piisava turvalisuse tagamiseks kogu üleminekuperioodi jooksul.

Elanikkonnal on detsembri algusest võimalik osta esimesed Eesti euromündid 200krooniste stardikomplektidena. Eesti Panga pakutavate komplektide koguarv ei ole veel kindlaks määratud. Varasemate üleminekute kogemuste põhjal soovitatakse koostada enam-vähem üks stardikomplekt leibkonna kohta. Sularaha vedav äriühing kavatseb koostada umbes 50 000 mündikomplekti[6] väikejaemüüjatele, kes ei sõlmi pangaga kaaseeljaotuslepingut. Selliste väikejaemüüjate puhul, kelle rahaline seis on raske ja kellel võib olla seoses kaaseeljaotusega probleeme, võib kõne alla tulla erikord.

Eesti ametiasutused kavatsevad käivitada elanikkonna teavitamise kampaania, et koguda enne üleminekupäeva kokku ülemäärane sularahavaru. Tagasi loodetakse saada ligikaudu 50 % käibeloleva krooni müntidest ja 80 % pangatähtedest. Kommertspangad tahavad kasutada müntide kogumiseks oma hoonetes spetsiaalseid aparaate. Eesti Pank ja sularahaveofirma peavad oma hoiustamis-, rahalugemis- ja pakendamisjõudluse kohandama üleminekuperioodil käideldavale erakordselt suurele sularahakogusele.

Kommertspankadel tuleb pakkuda keskkursiga ja teenustasuta sularaha vahetamise teenust kuu aega enne ja kuni kuus kuud pärast €-päeva[7]. Pärast seda vahetab Eesti Pank piiramatul arvul kroone eurodeks piiramatu ajavahemiku jooksul. Praktiliselt kõik Eesti 921 sularahaautomaati peaksid alates 1. jaanuari 2011. aasta esimestest tundidest väljastama üksnes euro pangatähti. Et 1. jaanuaril viivitamata euro kasutamisele üle minna, on asjaomased kommertspangad juba alustanud müügikohtade kohandamist. Praegu plaanivad kommertspangad varustada oma sularahaautomaadid üleminekujärgseteks esimesteks päevadeks peamiselt 10- ja 50euroste pangatähtedega. Arvestades seda, et jaemüüjate jaoks tuleb vahetusraha tagasiandmist üksnes eurodes hõlbustada, ning arvestades eestlaste praegust tava võtta sularahaautomaadist peamiselt väikese nimiväärtusega pangatähti, tuleks kaaluda võimalust 50euroseid pangatähti sularahaautomaatides ajutiselt mitte kasutada. Pangad peaksid samuti hoiduma suure nimiväärtusega pangatähtede kasutuselevõtmisest vahetult enne ja pärast üleminekut.

Eesti pangandusturul, kus domineerivad kolm kommertspanka, on veidi alla 190 pangakontori. Pangad kaaluvad lahtiolekuaja pikendamist üleminekuperioodil ja kontorite avamist 1. ja 2. jaanuaril. Samuti on kavas tuua klienditeenindajatele abiks arveldusosakondade töötajaid. Praegu uuritakse pangakontorite suutlikkust hoiustada üleminekuperioodil erandlikult suuri sularahakoguseid ning pankade personali koolitatakse euro sularaha turvanõuete valdkonnas. Käimas on pankade IT-süsteemide kohandamine, viimased katsed peaksid toimuma oktoobris ja novembris 2010.

Finants- ja pangandussektori ettevalmistused eurole üleminekuks sujuvad hästi. Et üleminek toimuks tõrgeteta, tuleks euro sularahavarude jaotamine pankadele ajaliselt hajutada. Üleminekuperioodil tuleks vältida 50euroste pangatähtede laadimist sularahaautomaatidesse, et jaemüüjad ei jääks hätta vahetusraha tagasiandmisega klientidele, sest need maksavad suure nimiväärtusega pangatähtedega. Pangad peaksid mõtlema üleminekuperioodil eraldi kassade avamise peale ettevõtjate jaoks. |

Kuidas hoida ära kuritarvitusi ja olukordi, kus elanikel tekib väärarusaam hindade kujunemisest

Viimase Eurobaromeetri uuringu kohaselt on euroalaväliste riikide kodanike hulgas eestlased ühed skeptilisemad seoses ülemineku mõjuga hindadele (üksikasjalikumalt vt Eurobaromeetri kiiruuring nr 296, 3. osa). Seega tuleb Eesti ametiasutustel süstida tarbijatesse kindlustunnet ning teha kõik võimalik, et vältida üleminekuperioodil kuritarvitusi.

Valitsuse otsuse kohaselt avaldatakse hinnad nii kroonides kui ka eurodes alates 1. juulist 2010 kuni kuue kuu möödumiseni €-päevast. Ümbervahetuskurss kinnitatakse lõplikult alles pärast nõukogu Eesti suhtes kehtestatud erandi tühistamist käsitleva otsuse vastuvõtmist ning seega oleks asjakohasem avaldada hinnad kahes vääringus alates vahetuskursi ametlikust kinnitamisest.

Tarbijakaitseamet (riigiasutus) laiendas aprillis 2010 igakuise hinnavaatluse haaret 96-lt kaubalt ja teenuselt 126-le, et ülevaade hindade muutumisest oleks võimalikult kõikehõlmav. Üleminekuperioodil kavatseb amet jälgida hindu ligikaudu 800 müügikohas. Inspektorid kontrollivad samuti üleminekueeskirjade (nt hindade ümardamine, hindade avaldamine kahes vääringus) korrektset järgimist. Kontrollitulemused tuleks kokku koguda spetsiaalse tarkvara abil ning avaldada pressiteadetes ja Euroveebis.

Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoda on ette valmistamas ausa hinnakujunduse kokkulepet, mis lähtub varasemate üleminekute käigus edukaks osutunud vabatahtlikest algatustest. Leppega liitujad võtavad kohustuse mitte kasutada üleminekut oma huvides, järgida üleminekueeskirju ja aidata vajalikul määral oma kliente. Eesti ametiasutused kavandavad kokkuleppega liitumist käsitlevat teavituskampaaniat augusti lõpuks, st ligi kaks kuud pärast seda, kui algab hindade kohustuslik avaldamine kahes vääringus. Varasemate üleminekute puhul tuli enamik vigu, mis tehti hindade avaldamise puhul kahes vääringus, ilmsiks enne topeltavaldamise perioodi või vahetult pärast selle algust; samal ajal toimusid ka paljud hinnatõusud. Seega tuleks hoolikalt kaaluda ausa hinnakujunduse algatuse varasemat käivitamist.

Ausa hinnakujunduse leppega liitunu, kes eeskirju rikub, võib saada trahvi kuni 50 000 krooni (ligikaudu 3 200 eurot). Tarbijakaitseamet kasutab kõiki oma 40 inspektorit ja vähemalt samal arvul vabatahtlikke leppe järgimise kontrollimiseks. Ilmselge rikkumise korral võib trahvi määrata 48 tunni jooksul. Keerulisemate juhtude puhul võib menetlemine kesta kuni üks kuu. Et hoida ära elanike hulgas hindade kujunemisest väärarusaamade tekkimine, tuleb tuvastatud eiramistega tegeleda kiiresti. Kahtlasi hinnatõuse, mille inspektorid on avastanud või millest tarbijad on teatanud Tarbijakaitse nõuandetelefonile, tuleb viivitamata uurida ja tulemused avaldada. Kui hinnatõus leitakse olevat põhjendamatu, tuleb leppega liitunult võtta õigus kasutada ausa hinnakujunduse logo.

Tõhustada tuleb meetmeid, mille abil on võimalik ära hoida kuritarvitusi ja olukordi, kus elanikel tekib väärarusaam hindade kujunemisest. Kui ausa hinnakujunduse kokkuleppega liitunu ei täida võetud kohustusi, tuleb tema suhtes sanktsioone rakendada nii kiiresti kui võimalik. Kaupleja õigus tõsta end esile ausa hinnakujundajana (st kasutada asjaomast logo) peab eeskirjade rikkumise korral kaduma kohe. |

Ettevalmistused maapiirkondades ja ettevõtetes

ELi keskmisega võrreldes on Eesti rahvastikutihedus väga hõre[8]. Riigis on 226 omavalitsust, neist 33 linnas ja 193 maal. Kahe kolmandiku omavalitsuste elanikkond on alla 3 000. Ülemineku üks raskemaid ülesandeid on niisiis sujuva ülemineku korraldamine hõredalt asustatud ja vähese infrastruktuuriga maapiirkondades.

Internetti ja elektroonilist pangandust kasutatakse aga laialdaselt (nt pensionid makstakse arveldusarvele), mis muudab teabelevi ja sularahavahetuse mõnevõrra lihtsamaks. Kroonide vahetamine eurodeks ja omavääringus sularaha kokkukogumine tuleb aga korraldada igal pool.

Kommertspankade kontoritest rohkem kui kolmandik asub pealinnas. Seega postkontorid, mis praegu pakuvad koostöös ühega kommertspankadest vaid piiratud määral pangateenuseid, peavad üleminekuperioodil tegelema sularaha vahetamisega sellistes maakohtades, kus pangakontorit ei ole. Postkontorites pakutavad rahavahetusteenused tuleb hoolikalt ette valmistada (eeljaotus ja kaaseeljaotus, lahtiolekuajad, lisatööjõud, turvaküsimused). Eesti Posti töötajaid, eelkõige klientidega vahetult suhtlevaid töötajaid tuleb korralikult koolitada, et nad oleksid võimelised tegelema samaaegselt kahe vääringuga ning elanike teavitamisega. Lisaks olemasolevatele mobiilsetele sularahaautomaatidele peaksid kommertspangad mõtlema mobiilsete rahavahetuspunktide kasutamise peale.

Ajakirjanduse ja interneti kõrval on kohalik omavalitsus kõrvalistes piirkondades sageli ainus teabeallikas. Niisiis tuleb omavalitsusi põhjalikult ette valmistada ja koolitada. Peaaegu 75 % omavalitsustest kasutab üht ja sama IT-teenuse pakkujat. Tarkvara kohandamise ajakava peab seega olema hoolikalt läbi mõeldud, et teenusepakkujal jääks piisavalt aega kõiki kliente õigeaegselt teenindada. Rahandusministeerium saadab e-posti teel korrapäraselt kõigile omavalitsustele juhised seoses vajalike kohandustega. Eesti Pank korraldab seoses euro turvaelementide ja võltsimise vältimisega õpet. Omavalitsuste katusorganisatsioonid maal ja linnas peaksid esitama Rahandusministeeriumile aruanded ettevalmistuste edenemise kohta. Et olla kindel omavalitsuste ettevalmistatuses, peaks järelevalve olema pidev ja hästi struktureeritud. Omavalitsused võiksid saada kontrollnimekirja, kus on loetletud kõik täitmist vajavad ülesanded koos ajakavaga, ning omavalitsuste ülemineku koordineerijad võiksid korrapäraselt katusorganisatsioonile nende täitmisest aru anda. Kohalike koordineerijate regulaarsed kokkusaamised võimaldaksid neil vahetada euro kasutuselevõtuks tehtavate ettevalmistuste käigus saadud kogemusi.

Kohalikud tarbijaühendused, asutused ja valitsusvälised organisatsioonid peaksid ettevalmistustes aktiivselt osalema, et suurendada vastutustunnet kohapeal.

Varasemate kogemuste tõttu (ülemineku tähtajast loobumine 2006. aastal) on enamik ettevõtjaid ettevalmistusi ülemineku kindlamaks muutumiseni edasi lükanud. Kaubandus- ja Tööstuskoja, Kaupmeeste Liidu, Eesti Panga ja Pangaliidu kavandatud teavitustegevus (brošüürid, seminarid) peaks aitama neil korralikult ja õigeaegselt valmistuda. Tuleb tagada kõigi ettevõtjate, ka teavet aktiivselt mitteotsivate ettevõtjate piisav ettevalmistus.

Kohalike omavalitsuste ettevalmistusi üleminekuks tuleb suunata ja pidevalt jälgida, et tagada kõigi vajalike kohanduste teostumine. Eesti Posti osalemine rahavahetuses on äärmiselt oluline ja tuleb seega hästi ette valmistada. Kommertspankadel tuleb ette näha suurema hulga mobiilsete seadmete kasutamine kroonide kokkukogumiseks ja euro sularaha jaotamiseks. Ettevõtjate ettevalmistamine peaks käivituma täie hooga ning seda peaksid toetama ja jälgima asjaomased asutused. Eriti tuleks tähelepanu pöörata väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. |

Kommunikatsioonistrateegia

Riiklik eurole ülemineku komitee kiitis eurole ülemineku ajakohastatud kommunikatsioonistrateegia heaks 15. märtsil 2010. Strateegias on antud ülevaade korralduslikest küsimustest, eesmärkidest, sihtrühmadest, sõnumitest ja kanalitest, mis on seotud euro tutvustamise ja selle kasutuselevõtuga. Põhieesmärk on tagada, et vähemalt 90 % Eesti kodanikest oleksid ülemineku praktilistest aspektidest hästi informeeritud. Kommunikatsiooni tegevuskava on hästi üles ehitatud, tasakaalus ja hõlmab rakendusperioodi 2010. aasta märtsist 2011. aasta jaanuarini. Komisjon kavatseb partnerluslepingu raames toetada kommunikatsiooni tegevuskava rakendamist nii mitterahalise panusega kui ka toetuslepingu raames, kattes kuni 50 % abikõlblikest kuludest (kommunikatsiooniekspertide töötasud, teavituskampaania, avaliku arvamuse küsitlused, seminarid ja koolitused ning teabematerjalid elanikele).

Kuigi komisjon on soovitanud Eesti riigiasutustel kiirendada kommunikatsiooni tegevuskava rakendamist, käivitatakse laialdasem kommunikatsioonitegevus alles pärast nõukogu otsuse vastuvõtmist 13. juulil.

Äärmiselt oluline on edastada õigeaegselt teave ülemineku ja selle ajakava kohta, samuti meetmete kohta, millega hajutada hirmu hinnatõusu ja jaemüüjate kuritahtliku tegevuse ees üleminekuperioodil, ning ettevõtjate ettevalmistamiseks võetavate meetmete kohta. Seni on Eesti ametiasutused keskendunud teabelevitajatele suunatud sihtotstarbelistele esitlustele ja suhtlemisele meediakanalitega. Selliste meetmete mõju ei ole selge. Passiivsemas vormis toimub teabe levitamine Euroveebis.

Komisjon soovitab Eesti ametiasutustel euro käibelevõtu kommunikatsiooni tegevuskava rakendamist kiirendada, et vajalik teave jõuaks õigeaegselt kõigi Eesti elanikeni. See suurendab teadlikkust ja aitab tagada toetuse ühisrahale üleminekule. |

AVALIK ARVAMUS HILJUTI ÜHINENUD LIIKMESRIIKIDES

Selleks et hinnata elanike suhtumist eurosse ja nende teadmisi ühisrahale ülemineku kohta, on Euroopa Komisjon alates 2004. aastast tellinud Eurobaromeetri uuringuid riikides, kes ühinesid ELiga 2004. ja 2007. aastal ning kellel eurole üleminek veel ees seisab. 2010. aasta kevadel kaheksas uues liikmesriigis läbi viidud uuring[9] (Eurobaromeetri kiiruuring nr 296) on kümnes omalaadne. Küsitlused toimusid 17.–21. mail 2010.

Käesoleva aruande jaoks võrreldi viimase Eurobaromeetri uuringu tulemusi peamiselt enne seda uutes liikmesriikides toimunud uuringu tulemustega (Eurobaromeetri kiiruuring nr 280, september 2009). Võrdlusest nähtub, et vaatamata praegusele raskele majandusolukorrale on kaheksa uue liikmesriigi toetus euro käibelevõtule 2009. aasta septembriga võrreldes vaid veidi vähenenud . Tegelikult on praegune toetus ikka veel suurem, kui see oli 2004. ja 2005. aastal läbi viidud kahe esimese uuringutsükli puhul.

Toetus eurole

Ajavahemikul september 2009 kuni mai 2010 vähenes kaheksa uue liikmesriigi kodanike toetus euro käibelevõtule vaid veidi. Vastajate suhteline enamik lootis, et euro kasutusetulekul on nende riigi jaoks (49 %, –3 protsendipunkti) ja nende endi jaoks (48 %, muutuseta) positiivsed tagajärjed; negatiivseid ootusi väljendas vastavalt 37 % (+2 protsendipunkti) ja 39 % (+1 protsendipunkt). Ligikaudu pool küsitletutest arvas, et eurol on olnud praeguse euroala riikidele positiivne mõju.

Veidi vähem kui pooled kõigist vastajatest (48 %, –1 protsendipunkt) ütlesid, et neid rõõmustab nende omavääringu asendamine euroga; 41 % (+3 protsendipunkti) väitis end eurole üleminekuga mitte rahul olevat. Kui rumeenlased (55 %, –4 protsendipunkti), ungarlased (54 %, muutuseta) ja bulgaarlased (51 %, +2 protsendipunkti) olid eurole üleminekuga pigem rahul, siis Eesti (56 %, +7 protsendipunkti), Läti (56 %, +6 protsendipunkti) ja Tšehhi (58 %, +4 protsendipunkti) vastajad leidsid, et neile isiklikult ei meeldi omavääringu asendamine euroga. Kõige rohkem suurenes eurole üleminekuga mitterahulolevate kodanike osakaal Leedus (+10 protsendipunkti, 47 %ni).

Euro kasutuselevõtu kiirus

Kaheksa uue liikmesriigi kodanike suhteline enamus eelistaks euro kasutusevõttu keskpikas perspektiivis („mõne aja pärast”, 39 %, +3 protsendipunkti). Umbes kolmandik (32 %, –1 protsendipunkt) lükkaks seda võimalikult kaugele edasi ning ligikaudu veerand (24 %, –1 protsendipunkt) sooviks eurole üle minna nii kiiresti kui võimalik.

Kõige rohkem selliseid vastajaid, kes lükkaksid euro käibelevõtmise võimalikult kaugele edasi, oli Tšehhi Vabariigis ja Lätis (vastavalt 47 %, muutuseta, ja 44 %, +1 protsendipunkt). Eestis oli kiire ülemineku toetajaid endiselt umbes veerand vastajaist (23 %, muutuseta), 37 % (+1 protsendipunkt) sooviks üle minna mõne aja pärast ja 34 % (–2 protsendipunkti) nii hilja kui võimalik.

Informeeritus

Üldiselt arvab enamik kaheksa uue liikmesriigi kodanikest, et neid ei ole eurost piisavalt teavitatud (59 %, muutuseta); samas arvab 40 % (muutuseta), et nad on hästi informeeritud. Eestlased tunnevad end tunduvalt paremini informeerituna kui 2009. aasta septembris (50 % arvab end hästi informeeritud olevat, +6 protsendipunkti).

Euroga seotud ootused

Nagu eelnevate küsitluste puhul nõustus rõhuv enamik kaheksa uue liikmesriigi kodanikest mitme positiivse väitega euro praktilise mõju kohta – nt 90 % (–2 protsendipunkti) arvas, et teistesse eurot kasutavatesse riikidesse reisimine muutub mugavamaks, 86 % (–1 protsendipunkt) arvamuse kohaselt muutub teistes ühisraha kasutavates riikides sisseostude tegemine lihtsamaks jne.

Kuigi kaks kolmandikku vastajatest oli mures euro kasutuselevõtuga kaasneva võimaliku hinnatõusu pärast (66 %, –1 protsendipunkt), uskus pea veerand (23 %, muutuseta) elanikest, et pikaajaliselt on eurol hindadele stabiliseeriv mõju. Ehkki viimase küsitlusvooru tulemuste põhjal tundus skeptilisus kasvanud olevat, ei saa sama väita 2010. aasta kohta. Nende kodanike osakaal, kes muretsesid euro kasutuselevõtuga kaasneva hinnatõusu pärast, vähenes 2009. aasta septembriga võrreldes tegelikult paaris riigis: Tšehhi Vabariigis 75 %-lt 69 %-le (–6 protsendipunkti) ja Ungaris 66 %-lt 62 %-le (–4 protsendipunkti). Eestis ja Poolas oli küsitletute arvamus euro võimaliku mõju kohta hindadele endiselt pigem üsna negatiivne; ligi kaks kolmandikku arvas, et hinnad tõusevad (77 %, –1 protsendipunkt mõlemal juhul).

[1] Komisjoni 10. jaanuari 2008. aasta soovitus 2008/78/EÜ eurole üleminekut soodustavate meetmete kohta (ELT L 23, 26.1.2008, lk 30–32).

[2] Esimeses 12 riigis, kus euro kasutusele võeti, mindi esialgu ühisrahale üle elektrooniliste tehingute puhul ning euro sularaha tuli käibele alles kolm aastat hiljem. Eestis võetakse euro pangatähed ja mündid kasutusele samal päeval, kui eurost saab riigi ametlik vääring. Kohest järsku üleminekut kasutasid kõik need riigid, kes ühinesid euroalaga pärast 2002. aastat.

[3] Eurobaromeetri kiiruuring nr 296.

[4] Euroopa Keskpanga suunis (EKP/2008/4), 19. juuni 2008, millega muudetakse suunist EKP/2006/9 euro sularahavahetuse teatud ettevalmistuste kohta ning euro pangatähtede ja müntide eeljaotuse ja kaaseeljaotuse kohta väljaspool euroala.

[5] Saadud kogemused rõhutavad vajadust lihtsama menetluse järele, pidades silmas eelkõige väikeste jaemüüjate veenmist osalemaks kaaseeljaotuses. Kaaseeljaotuse standardlepingu kohaselt on kaaseeljaotatud euro sularaha enne €-päeva ringlusse „lekkimise” korral ette nähtud ranged karistused, samuti ettevõtte territooriumi turvameetmete oluline tugevdamine jne. Seepärast on see kohasem suurtele ettevõtetele, kes vajavad suurel hulgal euro sularaha.

[6] Jaemüüjatele mõeldud mündikomplekti väärtus on ligikaudu 200 eurot.

[7] Piiratud arvu pangakontorite puhul 12 kuud pärast €-päeva.

[8] Aastatel 2007–2008 elas Eestis ühel ruutkilomeetril 30,9 inimest, ELis aga keskmiselt 114. Allikas: Eurostat

[9] Eurobaromeetri uuringud tegelevad uute, euroalaga veel ühinemata liikmesriikidega. Viimane uuring hõlmas Poolat, Tšehhi Vabariiki, Ungarit, Bulgaariat, Rumeeniat, Lätit, Eestit ja Leedut. Küprost, Maltat, Sloveeniat ja Slovakkiat enam ei kaasata, sest neis riikides on euro juba käibel. Kokku küsitleti enam kui 8 000 juhuslikult valitud kodanikku.