EUROOPA KOMISJON Brüssel,22.12.2021 COM(2021) 823 final 2021/0433(CNS) Ettepanek: NÕUKOGU DIREKTIIV hargmaiste kontsernide ülemaailmse madalaima maksustamistaseme tagamise kohta Euroopa Liidus {SWD(2021) 580 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Nõukogu 27. novembri 2020. aasta järeldustes kinnitati nõukogu jätkuvat toetust OECD/G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise kaasava raamistiku tööle, mille eesmärk on jõuda konsensusel põhineva ülemaailmse lahenduseni, mis võtaks arvesse kõigi liikmesriikide huve ja tagaks, et kõik äriühingud maksavad õiglase osa maksudest kasumilt, mille nad on teeninud oma tegevusega ELis. Käesoleva direktiiviga sätestatakse normid, millega tagatakse ühtsel turul tegutsevate suurte hargmaiste kontsernide ja puhtalt riigisiseste kontsernide madalaim tegelik maksustamistase, mis on kooskõlas kaasava raamistiku 8. oktoobril 2021 saavutatud kokkuleppega ja järgib hoolikalt OECD näidiseeskirju, milles lepiti kokku kaasavas raamistikus ja mis avaldati 20. detsembril 2021. OECD maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise 2015. aasta projekti laiendusena töötati kaasavas raamistikus välja lahendus majanduse digipöördest tulenevate maksuprobleemide lahendamiseks. Arutelud keskendusid kahele töösuunale: esimesele sambale, mille raames tehakse ettepanek jaotada maksustamisõigused osaliselt ümber turujurisdiktsioonidele, ja teisele sambale, mille raames tehakse ettepanek kehtestada suurte hargmaiste kontsernide minimaalne tegelik maksustamine. Nende kahe samba eesmärk on käsitleda erinevaid, kuid omavahel seotud probleeme, mis on tingitud majanduse suurenevast üleilmastumisest ja digitaliseerimisest. Esimese ja teise samba kaks poliitikaeesmärki on tegeleda maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise seni käsitlemata probleemidega ning piirata ülemäärast maksukonkurentsi jurisdiktsioonide vahel. Teine sammas koosneb kahest reeglist, mis tuleb lisada siseriiklikesse maksualastesse õigusaktidesse, ja aluslepingul põhinevast reeglist. Kaks siseriiklikku maksustamisreeglit on tulu arvessevõtmise reegel ja selle kaitsemeede alamaksustatud maksete reegel, mida tuntakse koos kui üleilmseid maksubaasi kahanemise vastaseid (GloBE) eeskirju. Maksustamisele kuulumise reegel on aluslepingul põhinev reegel, mis võimaldab lähteriikidel kehtestada tuluallika piiratud maksustamise teatavatele seotud osapoolte maksetele, mida maksustatakse miinimummäärast madalama maksumääraga. OECD näidiseeskirjad sisaldavad sätteid ainult GloBE näidiseeskirjade kohta. Kaasava raamistiku 2021. aasta oktoobri aruandes esitatud üksikasjalikus rakenduskavas on märgitud, et GloBE näidiseeskirjade siseriiklikud rakendussätted peaksid kehtima ja neid tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2023. Ühtse turuga Euroopa Liitu iseloomustab tihedalt lõimunud majandus, mistõttu on oluline tagada, et kahe samba kokkulepet rakendataks kõigis liikmesriikides sidusalt ja järjepidevalt. Selleks et tagada kokkuleppe rakendamine ELis niisugusel tasemel ja kooskõla liidu õigusega, on teise samba rakendamise peamine vahend ELis direktiiv. Direktiiviga rakendatakse ainult GloBE näidiseeskirju. Maksustamisele kuulumise reegel sobib käsitlemiseks kahepoolsetes maksulepingutes. Direktiiv järgib OECD ülemaailmset kokkulepet koos mõningate vajalike kohandustega, mis tagavad kooskõla liidu õigusega. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev direktiiv põhineb komisjoni teatisel Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Äriühingute maksustamine 21. sajandil“, mille komisjon esitas 18. mail 2021. GloBE näidiseeskirjade rakendamine ELis võib mõjutada maksustamise vältimise vastase direktiivi kehtivaid sätteid ja eelkõige võib avalduda välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate normide ja teise samba põhireegli (tulu arvessevõtmise reegel) vaheline koostoime. Komisjon on uurinud, kuidas kõige paremini võtta arvesse kõnealuses direktiivis sätestatud välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate normide ja tulu arvessevõtmise reegli koostoimet, ning jõudnud järeldusele, et maksustamise vältimise vastast direktiivi ei ole selles osas vaja muuta. Peale selle on OECD näidiseeskirjadega kooskõlas jätkata maksustamise vältimise vastases direktiivis sätestatud välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate normide kohaldamist paralleelselt GloBE näidiseeskirjadega. Praktikas kohaldatakse kõigepealt kõnealuse direktiivi välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevaid norme. Kõiki täiendavaid makse, mida emaettevõtja maksab selle korra alusel konkreetsel majandusaastal, võetakse arvesse GloBE näidiseeskirjades, omistades need asjaomasele madalalt maksustatud majandusüksusele, et arvutada tema jurisdiktsioonis kehtiv tegelik maksumäär. Teiseks peaks GloBE näidiseeskirjade ülevõtmine ELis sillutama teed kokkuleppele jõudmiseks intresside ja litsentsitasude direktiivi uuesti sõnastamise menetluses olevas ettepanekus, mis on olnud nõukogus alates 2011. aastast. Uuesti sõnastatava direktiivi eesmärk oli muuta direktiivist saadav kasu (millega kõrvaldatakse kinnipeetava maksuga seotud tõkked kontsernisiseste piiriüleste intresside ja litsentsitasude puhul) sõltuvaks sellest, kas intressi maksustatakse sihtriigis. Mõned liikmesriigid olid seisukohal, et intresside ja litsentsitasude maksustamise direktiiviga tuleks minna kaugemale ja sihtriigis tuleks kehtestada madalaim maksustamistase kui kinnipeetava maksu puudumisest kasu saamise tingimus. GloBE näidiseeskirjade rakendamine ELis peaks lahendama arutluse all oleva küsimuse intresside ja litsentsitasude direktiivi uuesti sõnastamise kohta. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Otsese maksustamise valdkonnas on seadusandlike algatuste õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 115. Kuigi artiklis 115 ei ole selget viidet otsesele maksustamisele, viidatakse selles riiklike õigusaktide ühtlustamise direktiividele, mis otseselt mõjutavad siseturu rajamist või toimimist. Et see tingimus oleks täidetud, on vaja, et otsese maksustamise valdkonnas kavandatavate ELi õigusaktidega püütaks kõrvaldada olemasolevaid ebakõlasid siseturu toimimises. Praegu tekitab ebakõla asjaolu, et puuduvad normid, mis tagaksid äriühingute minimaalse tegeliku maksustamise kogu ühtsel turul. Artiklis 115 on sätestatud, et kõnealuse artikli kohase ühtlustamise õiguslikud meetmed tuleb võtta direktiivi vormis õigusaktiga. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuse valdkonna puhul on vaja ühist algatust kogu siseturul. Käesoleva direktiiviga kehtestatakse eelkõige siseturul ja väljaspool seda tegutsevate suurte hargmaiste ettevõtjate kasumi minimaalne tegelik maksustamine. Sellega nähakse ette ühine raamistik OECD näidiseeskirjade koordineeritud rakendamiseks liikmesriikide õiguses, kohandatult liidu õiguse nõuetega.

Vaja on ELi tasandi meetmeid, kuna on oluline tagada OECD näidiseeskirjade ühetaoline rakendamine ELis. Esiteks on OECD näidiseeskirjad „ühine lähenemisviis“, mistõttu on oluline, et siseturul oleks üks ühtsete normide kogum ja ühtne minimaalne kaitsetase. ELis, kus riikide majandused on omavahel tihedalt seotud, on vaja ühtset strateegilist lähenemisviisi ja koordineeritud tegevust, et parandada siseturu toimimist ja maksimeerida ettevõtete kasumi minimaalse tegeliku maksustamise positiivset mõju. Seda on võimalik saavutada ainult siis, kui õigusaktid jõustatakse tsentraalselt ja võetakse üle ühetaoliselt. Kuna hargmaiste ettevõtete kontsernid tegutsevad tavaliselt mitmes ELi liikmesriigis ja GloBE näidiseeskirjadel on piiriülene mõõde, on oluline, et reeglite toimimises, näiteks tegeliku maksumäära arvutamise meetodis või lisamaksukohustuses, ei tekiks lahknevusi. Sellised lahknevused võivad põhjustada ebakõlasid ja moonutada ausat konkurentsi siseturul. Seetõttu on oluline võtta vastu lahendused, mis toimivad siseturul tervikuna, ning seda on võimalik saavutada vaid liidu tasandil. ELi tasemel algatus annaks lisaväärtust, võrreldes sellega, mida on võimalik saavutada paljude erinevate siseriiklike rakendusmeetoditega. Kuna GloBE näidiseeskirjadel on suur piiriülene mõõde, tasakaalustaks ELi tasandi meede erinevaid huve siseturul ja võtaks arvesse asjaolusid tervikuna, et tuua välja ühised eesmärgid ja lahendused. Peale selle tuleb OECD näidiseeskirjade rakendamise meetmed kehtestada kooskõlas esmase õigusega ja järgida kogu liidus samu põhimõtteid, mis annaks maksumaksjatele õiguskindluse, et uus õigusraamistik on kooskõlas ELi põhivabadustega, sealhulgas asutamisvabadusega. •Proportsionaalsus Ettepanek on kooskõlas ELi lepingu artiklis 5 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega. OECD näidiseeskirju kohaldatakse nende hargmaiste ettevõtjate suhtes, kelle kontserni kogukäive on konsolideeritud finantsaruannete põhjal vähemalt 750 miljonit eurot. Kavandatud meetmed ei lähe kaugemale siseturul tegutsevate üksuste minimaalse tegeliku maksustamise tagamisest ning on kooskõlas OECD näidiseeskirjade ja liidu õiguse nõuetega. Tulu arvessevõtmise reegli laiendamine suurtele riigisisestele kontsernidele, mille kogukäive on vähemalt 750 miljonit eurot, peaks eeldatavalt hõlmama piiratud arvu maksumaksjaid ja piirdub hädavajaliku miinimumiga, mis tagab direktiivi sätete vastavuse liidu õigusele. Seega ei lähe direktiiv kaugemale sellest, mis on vajalik direktiivi eesmärkide saavutamiseks, ning järgib proportsionaalsuse põhimõtet. •Vahendi valik Tehakse ettepanek võtta vastu direktiiv, mis on selle õigusliku aluse, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 115 kohaselt ainus võimalik meede. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Konsulteerimine sidusrühmadega Enamik liikmesriike on OECD liikmed ja on aastatel 2019–2021 osalenud teise samba töösuunda käsitlevatel üksikasjalikel tehnilistel aruteludel. Peale selle andsid OECD eksperdid korrapäraselt ajakohastatud teavet ja vastasid nõukogu küsimustele projekti kohta. OECD korraldas 2019. aasta detsembris ja 2021. aasta jaanuaris teise samba ülesehituse mõne elemendi kohta avalikud konsultatsioonid, mis kulmineerusid mõlema ürituse avalike veebikonverentsidega. Samuti on komisjon pidanud arutelusid komisjoni sees, mõnede liikmesriikide ja OECD ekspertidega, eelkõige juhul, kui komisjonil on olnud kahtlusi pakutud lahenduste teatavate tehniliste aspektide suhtes. Lisaks sellele korraldas maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat 6. novembril 2019 IV töörühma koosoleku ja liikmesriikidel oli võimalus arutada järgmist: äriühingute rahvusvahelise maksustamise ajakohastamise eesmärgid ja põhimõtted, õiguslikud aspektid ja Euroopa Liidu Kohtu praktika mõju äriühingute rahvusvahelise maksustamise ajakohastamise võimalikele lähenemisviisidele ning äriühingute rahvusvahelise maksustamise ajakohastamise konkreetsed kavandamisvõimalused. Kuna teise samba direktiiviga rakendatakse rahvusvaheliselt kokkulepitud standardit suurte hargmaiste kontsernide kasumi minimaalse tegeliku maksustamise tagamiseks ning OECD on selles küsimuses avalikult üsna ulatuslikult konsulteerinud, siis on komisjon otsustanud jätkata käesoleva direktiivi ettepanekuga ilma avalikku konsultatsiooni korraldamata, võttes arvesse sellise standardi rakendamise väga lühikest ajakava. •Mõjuhinnang Käesoleva ettepaneku mõju ei hinnatud allpool selgitatud põhjustel. 12. oktoobril 2020 avaldas OECD sekretariaat majandusliku mõju hinnangu, mis koostati selleks, et toetada kaasava raamistiku arutelusid esimese ja teise samba ettepanekutega seotud meetme kujundamise küsimuste üle. Majandusliku mõju hinnangu koostas OECD sekretariaat, konsulteerides kaasava raamistiku liikmete, OECD töörühma nr 2, teiste rahvusvaheliste organisatsioonide, akadeemiliste ringkondade ja muude sidusrühmadega. Seetõttu ei koostanud komisjon eraldi mõjuhinnangut. Komisjoni talitused koostasid siiski esialgse hinnangu OECD ja kaasava raamistiku kavandatud rahvusvaheliste äriühingu tulumaksu reformide teise samba mõju kohta, mis esitati nõukogule 25. oktoobril 2019. Sisuliselt on olulised poliitilised otsused juba vastu võetud kaasavas raamistikus ja kõrgeimal poliitilisel tasandil (G20 rahandusministrid ja G20 riigipead). Kõik kaasavasse raamistikku kuuluvad ELi liikmesriigid on juba kokku leppinud teise samba peamistes aspektides ja kohustunud kohaldama OECD näidiseeskirju. ELil ei ole poliitikavariante, sest raamistiku põhialused, nagu kohaldamisala või maksumäärad ja -baas, on juba ette nähtud ja kokku lepitud. Sellele lisaks on äärmiselt suur poliitiline vajadus projektiga edasi minna, st kohaldada OECD näidiseeskirju ELis juba alates 2023. aasta algusest, nagu on kokku lepitud kaasavas raamistikus. See tähendab, et ELi liikmesriikide jaoks on oluline algatus kiiresti kohandada ja ellu viia.

4.MÕJU EELARVELE Direktiivi ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. 5.MUU TEAVE •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Direktiivi eesmärk on kehtestada normid, millega tagatakse suurte hargmaiste ettevõtjate ja suurte riigisiseste kontsernide madalaim maksustamistase kooskõlas kaasavas raamistikus 8. oktoobril 2021 saavutatud ülemaailmse kokkuleppega ja OECD näidiseeskirjadega, milles lepiti kokku kaasavas raamistikus ja mis avaldati 20. detsembril 2021, olukorras, kus liikmesriik peab kohaldama GloBE näidiseeskirju. Teise samba üldine ülesehitus Teine sammas koosneb kahest reeglist, mis tuleb lisada siseriiklikesse maksualastesse õigusaktidesse, ja aluslepingul põhinevast reeglist. Kaht siseriiklikku maksustamisreeglit (tulu arvessevõtmise reegel ja selle kaitsemeede alamaksustatud maksete reegel) tuntakse koos kui üleilmseid maksubaasi kahanemise vastaseid (GloBE) näidiseeskirju. Maksustamisele kuulumise reegel on aluslepingul põhinev reegel, mis võimaldab lähteriikidel kehtestada tuluallika piiratud maksustamise teatavatele seotud osapoolte maksetele, mida maksustatakse miinimummäärast madalama maksumääraga. Kuna aga jurisdiktsioonid peavad seda rakendama üksikult, ei võeta maksustamisele kuulumise reegli suhtes ELi tasandil meetmeid ja käesolev ettepanek seda reeglit ei käsitle. Teist sammast kohaldatakse hargmaiste ettevõtete kontsernide ja suurte riigisiseste kontsernide suhtes, mille aastane kogukäive konsolideeritud finantsaruannete põhjal on vähemalt 750 miljonit eurot. See künnis määrati kaasavas raamistikus, eesmärgiga tagada kooskõla kehtiva rahvusvahelise äriühingu tulumaksu poliitikaga, näiteks eeskirjadega aruandluse kohta riikide lõikes. GloBE näidiseeskirju ei kohaldata valitsusasutuste, rahvusvaheliste organisatsioonide, mittetulundusühenduste, pensionifondide ega investeerimisfondide suhtes, mis on hargmaiste ettevõtete kontserni lõplikud emaüksused. Tulu arvessevõtmise reegliga kehtestatakse emaettevõtjale lisamaks kontserni üksuste (mida nimetatakse kontserni kuuluvateks üksusteks) madala maksumääraga tulult. Tulu arvessevõtmise reeglit kohaldatakse ülevalt allapoole põhimõttel, mis tähendab, et seda kohaldab hargmaiste ettevõtete kontserni omanikeahela tipus või selle lähedal asuv üksus, mis tavaliselt on lõplik emaüksus. Juhul kui lõplik emaüksus ei kohalda tulu arvessevõtmise reeglit, peavad üks või mitu vahepealset emaüksust kohaldama seda kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksuste suhtes. Kui osalus jääb alla 80 %, kehtib tulu arvessevõtmise reegli suhtes jagatud omandi reegel. See tähendab, et osalises omanduses olev emaüksus kohaldab tulu arvessevõtmise reeglit hargmaiste ettevõtete kontserni alarühma kontrollitavate tütarettevõtjate suhtes eelisjärjekorras võrreldes lõpliku emaüksusega, kui selline osalises omanduses olev emaüksus kuulub enam kui 20 % ulatuses aktsionäridele, kes ei kuulu hargmaiste ettevõtete kontserni. Kui hargmaiste ettevõtete kontsernis on mitu osalises omanduses olevat emaüksust, kohaldab tulu arvessevõtmise reeglit omanikeahelas madalalt maksustatud üksusele kõige lähemal olev osalises omanduses olev emaüksus. Alamaksustatud maksete reegel (UTPR) toimib tulu arvessevõtmise reegli kaitsemeetmena ja seda kohaldatakse olukordades, kus lõpliku emaüksuse jurisdiktsioonis ei ole tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit või kui lõpliku emaüksuse jurisdiktsioonis tekib madal maksustamistase. Alamaksustatud maksete reegliga jaotatakse lisamaks jurisdiktsioonile ulatuses, milles kontserni kuuluva üksuse madala maksumääraga tulu ei maksustata tulu arvessevõtmise reegli alusel. Alamaksustatud maksete reegliga jaotatakse lisamaks jurisdiktsioonidele kahetegurilise valemi alusel: materiaalse vara bilansiline väärtus jurisdiktsioonis ja töötajate arv jurisdiktsioonis. Kuigi ülemaailmse kokkuleppega püütakse saavutada seda, et tulu arvessevõtmise reegel hakkaks toimima alates 1. jaanuarist 2023, tuleb alamaksustatud maksete reeglit rakendada üks aasta hiljem. GloBE näidiseeskirjadega kehtestatakse lisamaks jurisdiktsiooni alusel, kasutades tegeliku maksumäära kriteeriumi. Kui hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvate üksuste tegelik maksumäär, mis arvutatakse jurisdiktsioonis ühtsena , langeb allapoole 15 % minimaalset maksumäära, tuleb iga selle jurisdiktsiooni kontserni kuuluva üksuse puhul tasuda lisamaksu, et viia selle jurisdiktsiooni tegelik maksumäär miinimumini. Perioodi tegelik maksumäär arvutatakse, jagades selle perioodi eest tasumisele kuuluv äriühingu tulumaks ja samaväärsed maksud (nn korrigeeritud hõlmatud maksud) kõnealuse hargmaiste ettevõtete kontserni korrigeeritud tuluga selles jurisdiktsioonis. Tegeliku maksumäära kriteerium on nii teise samba reeglite kohaldamise käivitaja kui ka näitaja selle kohta, kui suurt täiendavat maksu on hargmaiste ettevõtete kontsern kohustatud tasuma. GloBE näidiseeskirjades on ette nähtud ka sisulistel põhjustel tehtav erand. See põhineb valemil, mille eesmärk on vähendada teise samba mõju hargmaiste ettevõtete kontsernidele jurisdiktsioonis, kus toimub nende tegelik majandustegevus. Rakendamine ELis. Kavandamisvõimalused ja muud valikud Direktiiviga rakendatakse ELis GloBE näidiseeskirju, tuginedes OECD näidiseeskirjadele ning võttes arvesse liidu õiguse ja ühtse turu eripära. Kuna direktiiviga rakendatakse rahvusvaheliselt kokkulepitud standardit suurtele hargmaistele kontsernidele minimaalse tegeliku maksustamise tagamiseks, olid direktiivi koostamiseks olemas vaid piiratud võimalused ja valikud. Kuigi direktiivis järgitakse üldiselt hoolikalt OECD näidiseeskirju, kohaldatakse seda põhivabaduste järgimise tagamiseks ka suurtele puhtalt riigisisestele kontsernidele. Lisaks sellele on direktiivis kasutatud näidiseeskirjade kommentaaris pakutud võimalust, mille kohaselt on tulu arvessevõtmise reeglit kohaldav kontserni kuuluva üksuse liikmesriik, mis on tavaliselt lõpliku emaüksuse jurisdiktsioon, kohustatud tagama mitte ainult välismaiste tütarettevõtjate, vaid ka kõigi selles liikmesriigis asuvate kontserni kuuluvate üksuste ja selles liikmesriigis asutatud hargmaiste ettevõtete kontserni püsivate tegevuskohtade tegeliku maksustamise kokkulepitud miinimumtasemel. OECD näidiseeskirjades on sätestatud, et tulu arvessevõtmise reeglit kohaldav jurisdiktsioon võtab arvesse üksnes välismaiste kontserni kuuluvate üksuste tegelikku maksumäära. I peatükk. Üldsätted Direktiivi I peatükis käsitletakse üldsätteid, nimelt reguleerimiseset, kohaldamisala, mõisteid ja kontserni kuuluva üksuse asukohta.

Direktiivi kohaldamisala on määratud viitega liidus asuvatele kontserni kuuluvatele üksustele, mis kuuluvad hargmaiste ettevõtete kontsernidesse või suurtesse riigisisestesse kontsernidesse (mille liikmeteks on kontserni kuuluvad üksused), mille konsolideeritud kogutulu on nelja eelneva aasta jooksul vähemalt kahel aastal olnud vähemalt 750 miljonit eurot. Mitmesugustel poliitilistel põhjustel, näiteks maksualase neutraalsuse põhimõtte järgimiseks ja kooskõlas OECD näidiseeskirjadega, jäetakse direktiivi kohaldamisalast välja järgmised majandusüksused: valitsusüksused, rahvusvahelised organisatsioonid, mittetulundusühendused, pensionifondid ning, tingimusel et nad on kontserni struktuuri tipus, investeerimisüksused ja kinnisvarainvesteeringute vahendid. Direktiivi kohaldamisalast jäetakse välja ka üksused, mis kuuluvad vähemalt 95 % ulatuses väljajäetud üksustele. Seoses kontserni kuuluva üksuse asukohaga, sealhulgas püsiva tegevuskohaga, loetakse direktiivis kontserni kuuluva üksuse asukohaks, kui see üksus ei ole püsiv tegevuskoht ega maksustamise mõttes läbipaistev üksus, seda jurisdiktsiooni, kus teda peetakse maksuresidendiks. Kui sellise kontserni kuuluva üksuse asukohta ei ole selle reegli alusel võimalik kindlaks määrata, käsitatakse teda asuvana jurisdiktsioonis, kus ta asutati. Direktiiviga määratakse kindlaks ka kontserni kuuluva üksuse asukoht, mis on püsivaks tegevuskohaks. Samuti sisaldab direktiiv konkreetsete olukordade otsustavate kriteeriumide klausleid. II peatükk. Tulu arvessevõtmise reegli ja alamaksustatud maksete reegli kohaldamine II peatükis on sätestatud, mida liikmesriigid peavad järgima tulu arvessevõtmise reegli ja alamaksustatud maksete reegli kohaldamiseks. Tulu arvessevõtmise reegel Direktiivis ette nähtud normide alusel kohaldatakse tulu arvessevõtmise reeglit järgmistel juhtudel. (1)Lõplik emaüksus ELis Kui lõplik emaüksus paikneb ELis, maksustatakse tema madalalt maksustatud üksusi lisamaksuga samas ja teistes ELi liikmesriikides ning kolmandate riikide jurisdiktsioonides. (2)Vahepealne emaüksus / osalises omanduses olev emaüksus ELis, mille lõplik emaüksus on väljaspool ELi Kui lõplik emaüksus ei paikne ELis, võtab tulu arvessevõtmise reegli kohaldamise korral kontserni lõplik emaüksus kolmandas riigis tegelikult arvesse hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvaid madalalt maksustatud üksusi. Kui aga ELis on vähemalt üks osalises omanduses olev emaüksus või üks vahepealne emaüksus (kui lõpliku emaüksuse asukoha jurisdiktsioonis ei kohaldata tulu arvessevõtmise reeglit), maksustatakse vahepealset emaüksust / osalises omanduses olevat emaüksust lisamaksuga nende ELis ja kolmandate riikide jurisdiktsioonides asuvate otseselt või kaudselt kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksuste kohaselt. (3)Osalises omanduses olev emaüksus ELis, mille lõplik emaüksus on ELis Kuigi ELis paiknev lõplik emaüksus peab tavaliselt maksma lisamaksu oma kontserni kuuluvatelt üksustelt (vt punkt 1), on samuti võimalik, et esmane maksustamisõigus kuulub liikmesriigile, kus paikneb osalises omanduses olev emaüksus. Sellisel juhul tuleb maksukohustusliku osalises omanduses oleva emaüksuse kindlaksmääramisel järgida alt ülespoole meetodit. Alustada tuleb täisomanduses olevatest kontserni kuuluvatest üksustest madalaimal tasandil ja liikuda esimese osalises omanduses oleva emaüksuseni, kes tulu arvessevõtmise reegli alusel peab tasuma lisamaksu oma madalalt maksustatud üksuste kohta. Ka teiste osalises omanduses olevate emaüksuste suhtes alt ülespoole kuni lõpliku emaüksuseni kohaldatakse tulu arvessevõtmise reeglit, kuid neil on õigus saada maksuvähendust lisamaksu eest, mida peab tasuma teine ahelas asuv osalises omanduses olev emaüksus. Direktiiviga määratakse kindlaks, kui suurt osa kontserni kuuluva üksuse lisamaksust on emaettevõtjal õigus tulu arvessevõtmise reegli alusel koguda. See jaotatav osa põhineb üldiselt emaettevõtja osalusel kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksuse tulus. Peale selle maksustatakse suurte riigisiseste kontsernide puhul liikmesriigis asuvat lõplikku emaüksust tulu arvessevõtmise reegli lisamaksuga tema madalalt maksustatud üksuste kohta. Riigisisene lisamaks Liikmesriikide suveräänsuse tagamiseks sätestatakse direktiivis, et liikmesriik võib otsustada kohaldada riigisisest lisamaksu oma territooriumil asuvate kontserni kuuluvate üksuste suhtes. See võimaldab kehtestada lisamaksu ja koguda seda jurisdiktsioonis, kus maksumäär oli madal, selle asemel et koguda kogu täiendav maks lõpliku emaüksuse tasandil. Kui tehakse selline otsus, on tulu arvessevõtmise reeglit kohaldav emaettevõtja kohustatud asjaomase jurisdiktsiooniga seotud lisamaksu arvutamisel arvesse võtma tingimustele vastavat riigisisest lisamaksu. Alamaksustatud maksete reegel Direktiivis sätestatakse, et kui lõplik emaüksus asub väljaspool ELi sellises jurisdiktsioonis, kus ei kohaldata tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit, kohaldatakse alamaksustatud maksete reeglit kõigi kontserni kuuluvate üksuste suhtes asjakohase alamaksustatud maksete reegli raamistikuga jurisdiktsioonides. Sellisel juhul jaotatakse liikmesriigis asuvatele sellisesse hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvatele üksustele osa lisamaksust, mida nad peavad maksma oma liikmesriigis ja mis on seotud hargmaiste ettevõtete kontserni madalalt maksustatud tütarettevõtjatega.

Direktiivis sätestatakse, et alamaksustatud maksete reeglit kohaldatakse ka olukordades, kus lõpliku emaüksuse jurisdiktsioonis kasutatakse tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit, kuid lõplikku emaüksust ja tema samas jurisdiktsioonis asuvaid tütarettevõtjaid maksustatakse madala maksumääraga. Madalalt maksustatud lõplikule emaüksusele ja selle riigisisestele tütarettevõtjatele vastavat lisamaksu nõutakse alamaksustatud maksete reegli kaudu kõigilt hargmaiste ettevõtete kontserni kõlblikelt üksustelt, sealhulgas liikmesriigis asuvatelt üksustelt. See peaks toimuma ainult siis, kui lõplik emaüksus asub väljaspool ELi, sest ELis asuv lõplik emaüksus kas kohaldab tulu arvessevõtmise reegli põhimõtteid nii enda kui ka oma riigisiseste tütarettevõtjate suhtes või nõustub kohaliku lisamaksuga, mida nõutakse riigisisese lisamaksu kaudu. Seetõttu ei tohiks ELis asuva lõpliku emaüksuse suhtes kohaldada lisamaksu alamaksustatud maksete reegli alusel. Kooskõlas OECD näidiseeskirjadega põhineb alamaksustatud maksete reegli lisamaksu arvutamine ja jaotamine direktiivis kahel teguril: töötajate arv ja materiaalse vara bilansiline väärtus. III peatükk. Tingimustele vastava tulu või kahjumi arvutamine III peatükk sisaldab sätteid, mille alusel määratakse kindlaks „tingimustele vastav tulu“, st korrigeeritud tulu, mida võetakse arvesse tegeliku maksumäära arvutamisel. Selle tulu arvutamist alustatakse kontserni kuuluva üksuse finantsaruandluse netotulust või -kahjumist majandusaastal, mis on kindlaks määratud konsolideeritud finantsaruannete koostamiseks. Seejärel korrigeeritakse seda tulu või kahjumit, nagu on kindlaks määratud artiklis 15. Kooskõlas OECD näidiseeskirjadega ei kohaldata direktiivis GloBE näidiseeskirju rahvusvahelise laevandustulu ega rahvusvahelise laevanduse osalise kõrvaltulu suhtes. Selle erandi puhul järgitakse põhimõtet, et riiklikes maksusüsteemides maksustatakse laevandusest saadud tulu sageli üldise äriühingu tulumaksu süsteemi normidest eraldiseisvate normide alusel. Samuti sisaldab III peatükk norme kontserni kuuluvate üksuste kohta, mis on püsivaks tegevuskohaks või maksustamise mõttes läbipaistvaks üksuseks. Sellistel juhtudel on vaja erinorme, millega vältida nendele üksustele omistatava tulu topeltarvestamist või mittearvestamist. Need erinormid piiravad ka maksustamise vältimise võimalusi. IV peatükk. Korrigeeritud hõlmatud maksude arvutamine IV peatükis esitatakse hõlmatud maksud ja sätted, mille alusel arvutatakse majandusaastaks kontserni kuuluva üksuse „korrigeeritud hõlmatud maksud“. Hõlmatud maksude jaotamise peamine põhimõte on määrata need selle jurisdiktsiooni alla, kus nende maksudega maksustatav kasum teeniti. Selle põhimõtte järgimise tagamiseks sätestatakse direktiivis ka erinormid seoses piiriüleste maksude või tuluvoogudega püsiva tegevuskoha, läbipaistva majandusüksuse, välismaise kontrollitava äriühingu, hübriidüksuse või dividendide maksustamise korral. V peatükk. Tegeliku maksumäära ja lisamaksu arvutamine V peatükk sisaldab sätteid hargmaiste ettevõtete kontserni tegeliku maksumäära arvutamiseks majandusaasta kohta ühes jurisdiktsioonis. Tegelik määr arvutatakse, jagades kontserni korrigeeritud hõlmatud maksud kontserni korrigeeritud tuluga, mida kontsern on majandusaastal konkreetses jurisdiktsioonis teeninud. Kooskõlas ülemaailmse kokkuleppega kehtestatakse direktiivis GloBE näidiseeskirjade kohaldamise eesmärgil minimaalseks tegelikuks maksumääraks 15 %. V peatükis käsitletakse ka lisamaksu arvutamist ja jaotamist. Kõigepealt arvutatakse jurisdiktsiooni lisamaksumäär 15 %-lise minimaalse tegeliku maksumäära ja jurisdiktsiooni tegeliku maksumäära vahena. Siis korrutatakse saadud lisamaksuprotsent tuluga selles jurisdiktsioonis kõnealuse aasta kohta GloBE eeskirjade tähenduses. Jurisdiktsiooni lisamaksu arvutamiseks arvatakse sellest summast maha ka sisulistel põhjustel väljajäetav tulu (kui see on olemas). Kooskõlas GloBE näidiseeskirjadega nähakse direktiiviga ette tulu väljajätmine sisulistel põhjustel, mille aluseks on palgakulud ja materiaalne vara. Hargmaiste ettevõtete kontserni aruande esitav üksus võib otsustada mitte kohaldada jurisdiktsioonis tulu väljajätmist sisulistel põhjustel. Lõpuks saadakse iga jurisdiktsioonis asuva kontserni kuuluva üksuse lisamaks, jagades jurisdiktsiooni lisamaksu selles jurisdiktsioonis kontserni kuuluvate üksuste vahel, võttes aluseks iga kontserni kuuluva üksuse tulu selles jurisdiktsioonis GloBE eeskirjade tähenduses. Direktiivis sätestatakse, et kui hõlmatud maksude või tingimustele vastava tulu või kahjumi korrigeerimise tulemusena eelnevasse majandusaastasse tuleb koguda täiendavat lisamaksu, tuleks sellist lisamaksu käsitada täiendava lisamaksuna vaadeldaval majandusaastal. Selleks et vähendada regulatiivset koormust vähese riskiga olukordades, kohaldatakse erandit minimaalsete kasumisummade suhtes ehk miinimumtulu välistamist. See on olukord, kus hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvate üksuste kasum jurisdiktsioonis on alla ühe miljoni euro ja äritulu alla kümne miljoni euro. Sellisel juhul ja tingimusel, et otsustatakse miinimumtulu välistada, loetakse selles jurisdiktsioonis kontserni kuuluvate üksuste lisamaks GloBE eeskirjade tähenduses nulliks. VI peatükk. Erisätted ühinemiste ja ülevõtmiste korral See peatükk sisaldab erisätteid ühinemiste, ülevõtmiste, ühisettevõtete ja mitme emaettevõtjaga hargmaiste ettevõtete kontsernide kohta. Sellega nähakse ette konsolideeritud tulukünnise kohaldamine kontserni liikmete suhtes ühinemise või jagunemise korral. Kui kontserni kuuluva üksuse omandab või müüb normide kohaldamisalasse kuuluv hargmaiste ettevõtete kontsern, tuleks sellist üksust aasta jooksul käsitada mõlema üksuse osana, tehes teatavaid kohandusi GloBE näidiseeskirjade toimimiseks kasutatavate atribuutide väärtustes (hõlmatud maksud, kõlblikud palgakulud, kõlblik materiaalne vara, ülemaailmse maksubaasi kahanemise vastase võitluse tähenduses edasilükkunud tulumaksu vara). Kasumi või kahjumi kajastamiseks ning bilansilise väärtuse kajastamiseks varade ja kohustuste ülekandmisel, sealhulgas reorganiseerimiseks, on eraldi normid. Erisäte on ühisettevõtete jaoks, mis muidu ei kuuluks hargmaiste ettevõtete kontserni määratlusse GloBE eeskirjade tähenduses. Peale selle on kehtestatud erinorm mitme emaettevõtjaga hargmaiste ettevõtete kontsernide jaoks nii, et kontserni üksusi käsitatakse osana ühest hargmaiste ettevõtete kontsernist. VII peatükk. Maksualase neutraalsuse ja kasumijaotamismaksu süsteem

VII peatükk sisaldab maksualase neutraalsuse korda ja kasumijaotamismaksu süsteeme käsitlevaid norme. Selleks et vältida soovimatuid tagajärgi, nagu ebaproportsionaalne alamaksustatud maksete reegli lisamaksukohustus hargmaiste ettevõtete kontsernis, nähakse direktiiviga ette erinormid lõpliku emaüksuse tulude arvutamiseks, kui selline üksus on maksustamise mõttes läbipaistev või selle suhtes kohaldatakse mahaarvatavate dividendide korda. Investeerimisettevõtetele kehtestatakse erinormid tegeliku maksumäära kindlaksmääramiseks, lisamaksu määramiseks, nende käsitamiseks läbipaistvate majandusüksustena ning otsustamiseks kohaldada maksustatava kasumi jaotamise meetodit. Seoses kasumijaotamismaksu süsteemidega sätestatakse direktiivis, et igal aastal, kui aruande esitav üksus otsustab, milliste kontserni kuuluvate üksuste suhtes kohaldatakse kõlblikku kasumijaotamismaksu süsteemi, võetakse asjaomaste kontserni kuuluvate üksuste korrigeeritud hõlmatud maksude arvutamisel arvesse arvestuslikku kasumijaotamismaksu. See tähendab, et peetakse arvestusliku kasumijaotamismaksu tagasiarvestust iga majandusaasta kohta, mil vastav otsus tehakse. Kui nelja-aastase perioodi jooksul ei maksta selliselt kasumieraldisena käsitletavalt kasumiosalt miinimummääraga maksu ja kontserni kuuluv üksus ei ole kandnud lubatavat kahjumit, tuleb lisamaksu maksta kõnealuse aasta tagasiarvestuse jäägi alusel. VIII peatükk. Haldussätted VIII peatükk sisaldab haldusnorme, sealhulgas aruande esitamise kohustust. Direktiiviga kohustatakse liikmesriigis asuvat hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvat üksust esitama lisamaksu deklaratsiooni, välja arvatud juhul, kui deklaratsiooni esitab hargmaiste ettevõtete kontsern mõnes teises jurisdiktsioonis, kellega liikmesriigil on teabevahetuse kokkulepe. Nõutava deklaratsiooni võib tema nimel esitada kas kontserni kuuluv üksus või mõni teine liikmesriigis asuv määratud kohalik üksus. Kui kontserni kuuluv üksus vabastatakse deklaratsiooni esitamisest, peab ta siiski teatama oma maksuhaldurile selle üksuse nime ja asukoha, kes hargmaiste ettevõtete kontserni nimel deklaratsiooni esitab. Deklaratsioonid tuleb esitada 15 kuu jooksul pärast selle majandusaasta lõppu, mille kohta need on koostatud. Direktiivis sätestatakse ka karistused juhuks, kui hargmaiste ettevõtete kontsern ei täida direktiivis sätestatud kohustusi. IX peatükk. Üleminekusätted IX peatükk sisaldab üleminekusätteid. Nendes sätetes kirjeldatakse, kuidas määrata kindlaks GloBE näidiseeskirjade mõned aspektid, kui kontsern peab neid esimest korda kohaldama [regulatiivse koormuse vähendamiseks]. Peatükk hõlmab ka üleminekusätteid seoses tulu väljajätmisega sisulistel põhjustel, parameetreid riigisiseselt teenitud tulu väljaarvamiseks tulu arvessevõtmise reeglist suurte riigisiseste kontsernide puhul ja alamaksustatud maksete reeglist hargmaiste ettevõtete kontsernide puhul nende esialgses tegevusetapis ning üleminekumeedet aruande esitamise kohustuse ja portfelliosaluse kohta. X peatükk. Erisätted tulu arvessevõtmise reegli kohaldamiseks suurte riigisiseste kontsernide suhtes Peatükiga laiendatakse tulu arvessevõtmise reegli kohaldamist liikmesriigis asuvatele puhtalt riigisisestele kontsernidele, mis vastavad 750 miljoni euro suuruse künnise kriteeriumile. ELi õigusnormide see konkreetne aspekt peaks aitama vältida liikmesriigis mis tahes diskrimineerimist piiriülese tegevusega kontserni kuuluva üksuse ja puhtalt riigisisese tegevusega kontserni vahel. Suured riigisisesed kontsernid arvutavad oma tegeliku maksumäära ja vajaduse korral nõutakse neilt tulu arvessevõtmise reegli alusel lisamaksu tasumist. Selleks et säilitada võrdne kohtlemine, võrreldes hargmaiste ettevõtete kontsernidega, kelle rahvusvaheline tegevus on alles algetapis, nähakse selle peatükiga ka suurtele riigisisestele kontsernidele ette viieaastane üleminekuperiood, mille jooksul jäetakse nende madala maksumääraga riigisisene tegevus eeskirjade kohaldamisalast välja. XI peatükk. Lõppsätted Kaasava raamistiku liikmed peaksid 2022. aasta lõpuks rakendama näidiseeskirjad, mis hõlmavad kokkulepet liidus asuvate hargmaiste ettevõtete kontsernide ülemaailmse madalaima maksustamistaseme kohta. Hiljem tuleb õigeaegselt OECD kaasava raamistiku raames vastastikku hinnata kaasavas raamistikus osalevate liikmete riiklikke ülevõtmisnorme, et teha kindlaks, kas neid siseriiklikke norme saab käsitada tingimustele vastavana, see tähendab, kas need vastavad täielikult näidiseeskirjade mõttele. Peale selle kehtestatakse OECD kaasavas raamistikus eraldi protsessi käigus tingimused, mille alusel USA ülemaailmse immateriaalse madala maksumääraga tulu (GILTI) kord eksisteerib paralleelselt GloBE eeskirjadega, et tagada võrdsed tingimused. See tuleneb USA oodatavast nõudest pidada oma õigusraamistikku, mida praegu läbi vaadatakse, samaväärseks ülemaailmse kokkuleppe sisuga ja eelkõige esmase reegliga ehk „tulu arvessevõtmise reegliga“. Direktiivis sätestatakse tingimused, mis võimaldavad komisjonil hinnata kolmandate riikide süsteemide samaväärsust ja lisada direktiivile lisatud loetellu jurisdiktsioonid, kes vastavad asjaomastele tingimustele. Komisjonile antakse ka ülesanne muuta lisatud loetelu hilisema hindamise tulemusena pärast seda, kui mõni kolmanda riigi jurisdiktsioon on muutnud oma õigusraamistikku. Lisa tuleb muuta kooskõlas delegeeritud õigusakte käsitlevate eeskirjadega.

Selles peatükis viidatakse ka direktiivi sätete kohaldamise alguskuupäevale, mis on määratud 1. jaanuariks 2023, välja arvatud alamaksustatud maksete reegel, mille kohaldamine lükatakse edasi 1. jaanuarile 2024. Joonis 1. ELi eeskirjade toimimise vooskeem



2021/0433 (CNS) Ettepanek: NÕUKOGU DIREKTIIV hargmaiste kontsernide ülemaailmse madalaima maksustamistaseme tagamise kohta Euroopa Liidus EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Viimastel aastatel on Euroopa Liit võtnud pöördelisi meetmeid, et tugevdada võitlust agressiivse maksuplaneerimise vastu siseturul. Maksustamise vältimise vastaste direktiividega on sätestatud eeskirjad maksubaasi kahanemise vastu siseturul ja kasumi siseturult ümberpaigutamise vastu. Nende eeskirjadega muudeti liidu õiguseks Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) soovitused maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise vastase algatuse raames, et tagada hargmaiste ettevõtjate kasumi maksustamine seal, kus toimub kasumit andev majandustegevus ja kus luuakse väärtus.

(2)Jätkates jõupingutusi hargmaiste ettevõtjate selliste maksutavade kõrvaldamiseks, mis võimaldavad neil kasumit ümber paigutada jurisdiktsioonidesse, kus seda ei maksustata või maksustatakse väga madalate maksudega, on OECD rahvusvahelisi maksueeskirju edasi arendanud, eesmärgiga tagada, et hargmaised ettevõtjad maksavad õiglase osa maksudest kõikjal, kus nad tegutsevad. Selle ulatusliku reformi eesmärk on ülemaailmse madalaima maksustamistaseme kehtestamisega piirata konkurentsi äriühingu tulumaksu määrade üle. Kaotades olulise osa eelistest, mis tulenevad kasumi ümberpaigutamisest jurisdiktsioonidesse, kus seda ei maksustata või maksustatakse väga madalate maksudega, loob ülemaailmne miinimummaksu reform ettevõtjatele võrdsed võimalused kogu maailmas ja võimaldab jurisdiktsioonidel oma maksubaasi paremini kaitsta. (3)See poliitiline eesmärk on üle kantud üleilmsetesse maksubaasi kahanemise vastastesse näidiseeskirjadesse (Global Anti-Base Erosion Model Rules (GloBE näidiseeskirjad)), mis 14. detsembril 2021 OECD/G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise kaasavas raamistikus heaks kiideti ja mida liikmesriigid on kohustunud täitma. Nõukogu kinnitas oma 7. detsembri 2021. aasta järeldustes veel kord kindlat toetust ülemaailmsele miinimummaksu reformile ja on kohustunud kokkulepet liidu õigusaktide abil kiirelt rakendama. Sellega seoses on oluline, et liikmesriigid täidavad tulemuslikult oma kohustust saavutada ülemaailmne madalaim maksustamistase. (4)Tihedalt integreeritud majandussektoriga liidus on oluline, et ülemaailmne miinimummaksu reform viidaks ellu piisavalt sidusalt ja koordineeritult. Võttes arvesse kõnealuste uute rahvusvaheliste maksueeskirjade ulatust, üksikasju ja tehnilisi aspekte, hoiaks ainult ühine liidu raamistik ära siseturu killustumise nende rakendamisel. Peale selle annaks ühine raamistik, mis on kooskõlas aluslepinguga tagatud põhivabadustega, maksumaksjatele eeskirjade rakendamisel õiguskindluse. (5)Vaja on kehtestada õigusnormid, millega luua tõhus ja ühtne ülemaailmse madalaima maksustamistaseme raamistik liidu tasandil. Raamistikuga luuakse kahest omavahel seotud reeglist koosnev süsteem, mida koos nimetatakse üleilmseteks maksubaasi kahanemise vastasteks (GloBE) eeskirjadeks ja mille kaudu tuleks koguda lisamaksuks nimetatav täiendav maks iga kord, kui hargmaise ettevõtja tegelik maksumäär konkreetses jurisdiktsioonis on alla 15 %. Sellisel juhul loetakse jurisdiktsioon madalate maksudega riigiks. Need kaks reeglit on tulu arvessevõtmise reegel ja alamaksustatud maksete reegel. Kõnealuse süsteemi kohaselt on liikmesriigis asuva hargmaise ettevõtja emaüksus kohustatud kohaldama tulu arvessevõtmise reeglit oma osa suhtes lisamaksust, mis on seotud kontserni mis tahes üksusega, mille suhtes kohaldatakse madalat maksumäära, olenemata sellest, kas see asub liidus või väljaspool liitu. Alamaksustatud maksete reegel peaks toimima tulu arvessevõtmise reegli kaitsemeetmena, millega jaotatakse ümber lisamaksu kuitahes suur jääk juhul, kui emaettevõtjad ei saanud tulu arvessevõtmise reegli kohaldamise kaudu koguda madalalt maksustatud üksustega seotud lisamaksu kogusummat. (6)Liikmesriikide vahel kokku lepitud GloBE näidiseeskirju tuleb rakendada nii, et see jääks ülemaailmsele kokkuleppele võimalikult sarnaseks. Käesolevas direktiivis järgitakse hoolikalt GloBE näidiseeskirjade sisu ja ülesehitust. Selleks et tagada kooskõla liidu esmase õigusega ja täpsemalt asutamisvabadusega, tuleks käesoleva direktiivi sätteid kohaldada nii liikmesriigi residendist üksuste kui ka selles liikmesriigis asuva emaettevõtja mitteresidendist üksuste suhtes. Samuti tuleks käesolevat direktiivi kohaldada suurte puhtalt riigisiseste kontsernide suhtes. Sel viisil kujundataks õigusraamistik, millega välditakse mis tahes diskrimineerimist piiriüleste ja riigisiseste olukordade vahel. Lisamaksuga maksustataks kõiki üksusi, sealhulgas tulu arvessevõtmise reeglit kohaldavat emaettevõtjat, kes asuvad madalate maksudega liikmesriigis. Samuti maksustataks lisamaksuga sama emaettevõtja kontserni kuuluvaid üksusi, mis asuvad teises liikmesriigis, kus on madalad maksud. (7)Kuigi on vaja vähendada maksustamise vältimise viise, tuleks vältida negatiivset mõju väiksematele hargmaistele ettevõtjatele siseturul. Sel eesmärgil tuleks käesolevat direktiivi kohaldada üksnes liidus asuvate üksuste suhtes, mis kuuluvad hargmaiste ettevõtete kontsernidesse või suurtesse riigisisestesse kontsernidesse, mis vastavad vähemalt 750 000 000 euro suurusele konsolideeritud tulu aastakünnisele. See künnis oleks kooskõlas kehtivates rahvusvahelistes maksueeskirjades sätestatud künnisega, näiteks eeskirjadega aruandluse kohta riikide lõikes. Käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvaid majandusüksusi nimetatakse kontserni kuuluvateks üksusteks. Teatavad üksused tuleks nende konkreetse eesmärgi ja tsiviilõigusliku seisundi tõttu direktiivi kohaldamisalast välja jätta. Väljajäetud üksused oleksid need, kes ei ole kasumile orienteeritud ja tegutsevad üldistes huvides ning keda seetõttu tõenäoliselt ei maksustata liikmesriigis, kus nad asuvad. Nende erihuvide kaitsmiseks on vaja jätta käesoleva direktiivi kohaldamisalast välja valitsusüksused, rahvusvahelised organisatsioonid, mittetulundusühendused ja pensionifondid. Investeerimisfondid ja kinnisvarainvesteeringute vahendid tuleks samuti kohaldamisalast välja jätta, kui need asuvad omanikeahela tipus, sest nende niinimetatud maksustamise mõttes läbipaistvate üksuste puhul maksustatakse teenitud tulu omanike tasandil. (8)Süsteemi keskmes on hargmaiste ettevõtete kontserni või suure riigisisese kontserni lõplik emaüksus, kellel on otseselt või kaudselt kontrolliv osalus hargmaiste ettevõtete kontserni või suure riigisisese kontserni kõigis teistes üksustes. Kuna lõplik emaüksus on tavaliselt kohustatud konsolideerima hargmaiste ettevõtete kontserni või suure riigisisese kontserni kõigi üksuste finantsarvestuse või, kui see nii ei ole, oleks see nõutav tunnustatud raamatupidamisstandardi alusel, on tal oluline teave ja ta oleks kõige sobivam tagama, et kontserni maksustamistase jurisdiktsiooni kohta vastab kokkulepitud miinimummäärale. Kui lõplik emaüksus asub Euroopa Liidus, peaks tal seega olema käesoleva direktiivi kohaselt esmane kohustus kohaldada tulu arvessevõtmise reeglit oma jaotatava osa suhtes lisamaksust, mis on seotud kontserni kõigi madalalt maksustatud üksustega, olenemata sellest, kas need asuvad liidus või väljaspool liitu. Suure riigisisese kontserni tipus asuv lõplik emaüksus kohaldaks tulu arvessevõtmise reeglit oma madalalt maksustatud üksuste lisamaksu kogusumma suhtes. (9)Teatavatel asjaoludel peaks see kohustus laienema teistele liidus asuvatele hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvatele üksustele. Esiteks, kui lõplik emaüksus asub kolmanda riigi jurisdiktsioonis, mis ei ole rakendanud GloBE näidiseeskirju või samaväärseid eeskirju ning seal puudub seega tingimustele vastava tulu arvessevõtmise reegel, peaks omanikeahelas lõplikust emaüksusest allpool olevatel ja liidus asuvatel vahepealsetel emaüksustel olema direktiivist tulenev kohustus kohaldada tulu arvessevõtmise reeglit oma jaotatava osa ulatuses lisamaksust, välja arvatud juhul, kui vahepealsel emaüksusel, kes peab kohaldama tulu arvessevõtmise reeglit, on kontrolliv osalus teises vahepealses emaüksuses, mille korral peaks viimane kohaldama tulu arvessevõtmise reeglit. (10)Teiseks, olenemata sellest, kas lõplik emaüksus asub jurisdiktsioonis, kus on tingimustele vastav tulu arvessevõtmise reegel või mitte, peaks liidus asuval osalises omanduses oleval emaüksusel, millest üle 20 % kuulub osanikule väljaspool hargmaiste ettevõtete kontserni, olema käesoleva direktiivi alusel kohustus kohaldada tulu arvessevõtmise reeglit oma jaotatava osa ulatuses lisamaksust. Selline osalises omanduses olev emaüksus ei tohiks siiski kohaldada tulu arvessevõtmise reeglit, kui ta kuulub täielikult teisele osalises omanduses olevale emaüksusele, kes peab kohaldama tulu arvessevõtmise reeglit. Kolmandaks, kui lõplik emaüksus asub jurisdiktsioonis, kus puudub tingimustele vastav tulu arvessevõtmise reegel, peaksid hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvad üksused kohaldama alamaksustatud maksete reeglit lisamaksu kuitahes suure jäägi suhtes, mille suhtes ei ole kohaldatud tulu arvessevõtmise reeglit proportsionaalselt jaotusvalemiga, mis põhineb nende töötajate arvul ja materiaalsel varal. Neljandaks, kui lõplik emaüksus asub kolmanda riigi jurisdiktsioonis, kus on tingimustele vastav tulu arvessevõtmise reegel, peaksid hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvad üksused kohaldama alamaksustatud maksete reeglit selles kolmandas riigis asuvate kontserni kuuluvate üksuste suhtes juhul, kui kõnealune kolmanda riigi jurisdiktsioon on madalate maksudega riik, võttes aluseks kõigi selles jurisdiktsioonis asuvate kontserni kuuluvate üksuste, sealhulgas lõpliku emaüksuse tegeliku maksumäära. (11)Kooskõlas ülemaailmse miinimummaksu reformi poliitikaeesmärkidega, mis käsitlevad õiglast maksukonkurentsi jurisdiktsioonide vahel, peaks tegeliku maksumäära arvutamine toimuma jurisdiktsiooni tasandil. Tegeliku maksumäära arvutamiseks tuleks käesoleva direktiiviga ette näha ühised erieeskirjad maksubaasi arvutamise kohta, mida nimetatakse tingimustele vastavaks tuluks või kahjumiks, ning makstud maksude kohta, mida nimetatakse hõlmatud maksudeks. Lähtepunktiks on konsolideerimiseks kasutatav finantsarvestus, mida seejärel korrigeeritakse, sealhulgas võetakse arvesse erinevusi ajas, et vältida mis tahes moonutusi jurisdiktsioonide vahel. Peale selle saab teatavate üksuste tingimustele vastava tulu või kahjumi ja hõlmatud maksud jaotada hargmaiste ettevõtete kontserni teistele asjaomastele üksustele, eesmärgiga tagada neutraalsus sellise tingimustele vastava tulu või kahjumi maksustamislahenduse korral, mille alusel võidakse mitmes jurisdiktsioonis kohaldada hõlmatud makse üksuse olemuse tõttu (maksustamise mõttes läbipaistvad üksused, hübriidüksused või püsiv tegevuskoht) või tulu maksustamise erilahenduse tõttu (dividendimaksed või välismaise kontrollitava äriühingu maksusüsteem). (12)Selleks et teha kindlaks, kas hargmaiste ettevõtete kontsern või suur riigisisene kontsern on kohustatud tasuma lisamaksu ja seega peaks kohaldama tulu arvessevõtmise reeglit või alamaksustatud maksete reeglit, tuleks hargmaiste ettevõtete kontserni tegelikku maksumäära igas jurisdiktsioonis, kus ta tegutseb, või suure riigisisese kontserni tegelikku maksumäära võrrelda kokkulepitud 15 %-lise minimaalse maksumääraga. OECD/G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise kaasavas raamistikus kokku lepitud 15 %-line minimaalne maksumäär kajastab tasakaalu äriühingu tulumaksu määrade vahel kogu maailmas. Juhul kui hargmaiste ettevõtete kontserni tegelik maksumäär langeb konkreetses jurisdiktsioonis alla minimaalse maksumäära, tuleks lisamaks määrata hargmaiste ettevõtete kontserni nendele üksustele, kes on kohustatud tasuma maksu kooskõlas tulu arvessevõtmise reegli ja alamaksustatud maksete reegli kohaldamisega, selleks et järgida ülemaailmselt kokkulepitud 15 %-list minimaalset tegelikku maksumäära. Juhul kui suure riigisisese kontserni tegelik maksumäär langeb allapoole minimaalset maksumäära, peaks suure riigisisese kontserni tipus asuv lõplik emaüksus kohaldama oma madalalt maksustatud üksuste suhtes tulu arvessevõtmise reeglit, et tagada sellise kontserni kohustus tasuda maksu 15 %-lise tegeliku miinimummääraga. (13)Selleks et liikmesriigid saaksid kasu oma territooriumil asuvatelt madalalt maksustatud üksustelt kogutavast lisamaksutulust, peaks liikmesriikidel olema võimalik otsustada kohaldada riigisisese lisamaksu süsteemi. Hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvad üksused, mis asuvad siseriiklikus maksusüsteemis tulu arvessevõtmise reegli ja alamaksustatud maksete reegliga samaväärsete eeskirjade rakendamise kasuks otsustanud liikmesriigis, peaksid maksma sellele liikmesriigile lisamaksu. Jättes liikmesriikidele mõningase paindlikkuse riigisisese lisamaksu süsteemi tehniliseks rakendamiseks, peaks selline süsteem tagama kontserni kuuluvate üksuste tingimustele vastava tulu või kahjumi minimaalse tegeliku maksustamise samal või samaväärsel viisil nagu käesoleva direktiivi tulu arvessevõtmise reegel ja alamaksustatud maksete reegel. (14)Proportsionaalse lähenemisviisi tagamiseks tuleks seejuures arvesse võtta teatavaid konkreetseid olukordi, kus maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise riske vähendatakse. Seetõttu peaks direktiiv sisaldama sisulistel põhjustel tehtavat erandit, mis põhineb töötajatega seotud kuludel ja materiaalse vara väärtusel konkreetses jurisdiktsioonis. See võimaldaks teataval määral lahendada olukordi, kus hargmaiste ettevõtete kontsern või suur riigisisene kontsern tegeleb majandustegevusega, mis nõuab olulist kohalolekut madalate maksudega riigis, kuna sellisel juhul ei oleks maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise tavad tõenäoliselt edukad. Samuti tuleks arvesse võtta erijuhtumit seoses nende rahvusvaheliste ettevõtete kontsernidega, kelle rahvusvaheline tegevus on alles algetapis, et vältida selliste hargmaiste ettevõtete kontsernide piiriülese tegevuse pärssimist, kellele on kasulik madal maksustamine oma riigi jurisdiktsioonis, kus nad peamiselt tegutsevad. Seega tuleks selliste kontsernide madala maksumääraga riigisisene tegevus viieaastase üleminekuperioodi jooksul jätta eeskirjade kohaldamisalast välja, tingimusel et hargmaiste ettevõtete kontsernil ei ole üksusi rohkem kui kuues muus jurisdiktsioonis. Suurte siseriiklike kontsernide võrdse kohtlemise tagamiseks tuleks selliste kontsernide tegevusest saadav tulu samuti viieaastase üleminekuperioodi jooksul välja jätta. (15)Laevandussektori väga muutliku laadi ja pika majandustsükli tõttu kohaldatakse liikmesriikides selle sektori suhtes tavapäraselt alternatiivseid või täiendavaid maksustamissüsteeme. Selleks et vältida selle poliitilise põhimõtte õõnestamist ja võimaldada liikmesriikidel jätkuvalt kohaldada laevandussektori suhtes maksualast erikohtlemist kooskõlas rahvusvahelise tava ja riigiabi käsitlevate õigusnormidega, tuleks laevandustulu süsteemist välja jätta. (16)Tasakaalu saavutamiseks ülemaailmse miinimummaksu reformi eesmärkide ning maksuhaldurite ja maksumaksjate halduskoormuse vahel tuleks käesoleva direktiiviga ette näha miinimumtulu välistamine hargmaiste ettevõtete kontsernide või suurte riigisiseste kontsernide puhul, mille keskmine äritulu on väiksem kui 10 000 000 eurot ja mille keskmine tingimustele vastav tulu või kahjum on väiksem kui 1 000 000 eurot jurisdiktsioonis. Sellised hargmaiste ettevõtete kontsernid või suured riigisisesed kontsernid ei peaks maksma lisamaksu isegi juhul, kui nende tegelik maksumäär on kõnealuses jurisdiktsioonis minimaalsest maksumäärast madalam. (17)Käesoleva direktiivi sätete kohaldamine esimest korda direktiivi kohaldamisalasse kuuluvate hargmaiste ettevõtete kontsernide ja suurte riigisiseste kontsernide suhtes võib põhjustada moonutusi, mis tulenevad maksuvähenduste olemasolust, sealhulgas eelnevatel majandusaastatel tekkinud kahjumist või erinevustest ajas, ning vajada selliste moonutuste kõrvaldamiseks üleminekusätteid. Uuele maksusüsteemile sujuva ülemineku võimaldamiseks tuleks kohaldada ka palgakulude ja materiaalse varaga seotud erandite järk-järgulist vähendamist kümne aasta jooksul. (18)Süsteemi tõhusaks kohaldamiseks on oluline koordineerida toiminguid kontserni tasandil. Kasutada tuleb süsteemi, mis tagab takistamatu teabevoo hargmaiste ettevõtete kontsernis ja maksuhalduritele, kelle haldusalas kontserni kuuluvad üksused asuvad. Esmane vastutus teabearuande esitamise eest peaks lasuma kontserni kuuluval üksusel endal. Sellisest vastutusest tuleks siiski loobuda, kui hargmaiste ettevõtete kontsern on määranud teabearuande esitamiseks ja jagamiseks teise üksuse. See võiks olla kas kohalik üksus või üksus mõnes teises jurisdiktsioonis, kellel on kontserni kuuluva üksuse liikmesriigiga pädevate asutuste kokkulepe. Esimese 12 kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi jõustumist peaks komisjon selle läbi vaatama kooskõlas kokkuleppega GloBE rakendusraamistiku kohaste aruande esitamise nõuete kohta, milleni jõuti kaasavas raamistikus. Võttes arvesse selle süsteemiga nõutavaid vastavuskorrigeerimisi, tuleks käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvatele kontsernidele anda teabearuande esitamise nõuete täitmiseks 18 kuud. (19)Võttes arvesse läbipaistvuse eeliseid maksustamise valdkonnas, on tervitatav, et kõigi osalevate jurisdiktsioonide maksuhalduritele esitatakse märkimisväärne hulk teavet. Käesoleva direktiivi kohaldamisalasse kuuluvad hargmaiste ettevõtete kontsernid peaksid olema kohustatud andma põhjalikku ja üksikasjalikku teavet oma kasumi ja tegeliku maksumäära kohta igas jurisdiktsioonis, kus neil on kontserni kuuluvad üksused. Selline ulatuslik aruandlus peaks suurendama läbipaistvust. (20)Üleilmse miinimummaksu reformi mõjusus ja õiglus sõltub suurel määral selle rakendamisest kogu maailmas. Seega on oluline, et kõik liidu peamised kaubanduspartnerid kohaldaksid kas tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit või samaväärseid minimaalse maksustamise eeskirju. Selles kontekstis ning ülemaailmse miinimummaksu eeskirjade õiguskindluse ja tõhususe toetamiseks on oluline täiendavalt piiritleda tingimused, mille alusel võib kolmandas riigis rakendatavaid norme, mis ei võta üle ülemaailmse kokkuleppe reegleid, tunnustada samaväärsena tingimustele vastava tulu arvessevõtmise reegliga. Sel eesmärgil tuleks käesoleva direktiiviga ette näha, et komisjon hindab teatavatel parameetritel põhinevaid samaväärsuse kriteeriume koos samaväärsuse kriteeriumidele vastavate kolmandate riikide jurisdiktsioonide loeteluga. Loetelu muudetaks delegeeritud õigusaktiga pärast kolmanda riigi jurisdiktsiooni siseriiklikus õiguses rakendatud õigusraamistiku hilisemat hindamist. (21)Käesoleva direktiivi teatavate mitteolemuslike osade muutmiseks peaks komisjonil olema õigus võtta kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 vastu delegeeritud õigusakte. Eesmärk peaks olema võimaldada pärast komisjoni hinnangut muuta lisa, milles on loetletud jurisdiktsioonid, kelle siseriiklikku õigusraamistikku võib pidada samaväärseks tingimustele vastava tulu arvessevõtmise reegliga.

(22)Alamaksustatud maksete reegli rakendamiseks vajalikke norme tuleks kohaldada alates 1. jaanuarist 2024, et võimaldada kolmandate riikide jurisdiktsioonidel kohaldada tulu arvessevõtmise reeglit GloBE näidiseeskirjade rakendamise esimeses etapis. (23)Käesoleva direktiivi eesmärki, milleks on GloBE näidiseeskirjades sisalduva ühise lähenemisviisi alusel luua liidus üldine madalaima maksustamistaseme ühine raamistik, ei suuda iga liikmesriik üksi tegutsedes piisaval määral saavutada. Pealegi võib liikmesriikide sõltumatu tegutsemine kaasa tuua siseturu killustumise. Kuna on oluline võtta vastu lahendused, mis toimivad siseturu kui terviku jaoks, saab seda eesmärki ülemaailmse miinimummaksu reformi ulatuse tõttu paremini saavutada liidu tasandil. Seega võib liit võtta vastu meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. (24)Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725 artikli 42 lõikega 1 konsulteeriti Euroopa Andmekaitseinspektoriga. Käesoleva direktiivi raames isikuandmete töötlemise korral tuleb järgida Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 8 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/679 sätestatud õigust isikuandmete kaitsele, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: I PEATÜKK

ÜLDSÄTTED Artikkel 1

Reguleerimisese Käesoleva direktiiviga kehtestatakse ühised meetmed hargmaiste ettevõtete kontsernide minimaalseks tegelikuks maksustamiseks järgmises vormis: (a)tulu arvessevõtmise reegel, mille kohaselt hargmaiste ettevõtete kontserni või suure riigisisese kontserni emaettevõtja arvutab ja kogub oma jaotatava osa lisamaksust kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksuste kohta ning (b)alamaksustatud maksete reegel, mille kohaselt hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluv üksus kogub jaotatava osa lisamaksust, mille on arvutanud kontserni lõplik emaüksus ja mida ei nõutud tulu arvessevõtmise reegli alusel kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksuste kohta. Artikkel 2

Kohaldamisala 1.Käesolevat direktiivi kohaldatakse hargmaiste ettevõtete kontserni või suurde riigisisesesse kontserni kuuluvate üksuste suhtes, mis asuvad Euroopa Liidus ja mille aastatulu on konsolideeritud finantsaruannetes 750 000 000 eurot või rohkem vähemalt kahel viimasest neljast järjestikusest majandusaastast. 2.Kui üks või mitu lõikes 1 osutatud neljast majandusaastast on pikemad või lühemad kui 12 kuud, korrigeeritakse kõnealuses lõikes osutatud aastatulu proportsionaalselt iga kõnealuse majandusaasta kohta. 3.Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste üksuste (edaspidi „väljajäetud üksused“) suhtes, välja arvatud juhul, kui aruande esitav kontserni kuuluv üksus on otsustanud mitte käsitada selliseid üksusi artikli 43 lõike 1 kohaselt väljaarvatuna: (a)valitsusüksus, rahvusvaheline organisatsioon, mittetulundusühendus, pensionifond, investeerimisettevõte, mis on lõplik emaüksus, ja kinnisvarainvesteeringute vahend, mis on lõplik emaüksus, või (b)üksus, mis kuulub vähemalt 95 % ulatuses ühele või mitmele punktis a osutatud üksusele vahetult või mitme sellise üksuse kaudu, välja arvatud pensioniteenuste üksused, ning mis i)tegutseb eranditult või peaaegu eranditult varade hoidmiseks või rahaliste vahendite investeerimiseks punktis a osutatud üksuse või üksuste kasuks või ii)tegeleb eranditult punktis a osutatud üksuse või üksuste tegevusega seotud kõrvaltegevustega või (c)üksus, mis kuulub vähemalt 85 % ulatuses ühele või mitmele punktis a osutatud üksusele vahetult või ühe või mitme sellise üksuse kaudu, tingimusel et sisuliselt kogu tema tulu saadakse dividendidest või omakapitali kasumist või kahjumist, mis on artikli 15 lõike 2 punkti b kohaselt tingimustele vastava tulu arvutamisel välja jäetud. Artikkel 3

Mõisted

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„üksus“ – mis tahes juriidiline isik või õiguslik moodustis, millel on eraldi finantsarvestus; (2)„kontserni kuuluv üksus“ – majandusüksus või püsiv tegevuskoht, mis on hargmaiste ettevõtete kontserni või suure riigisisese kontserni osa; (3)„kontsern“ – (a)selliste majandusüksuste kogum, mis on seotud omandiõiguse või kontrolli kaudu, nagu on kindlaks määratud tunnustatud raamatupidamistavas, mille alusel koostatakse lõpliku emaüksuse konsolideeritud finantsaruanded, sealhulgas mis tahes üksus, mis võidi lõpliku emaüksuse konsolideeritud finantsaruannetest välja jätta üksnes tema väiksuse, olulisuse või müügiks hoidmise alusel ning (b)majandusüksus, millel on üks või mitu püsivat tegevuskohta, tingimusel et see ei kuulu teise, punktis a määratletud kontserni; (4)„hargmaiste ettevõtete kontsern“ – mis tahes kontsern vähemalt ühe üksuse või püsiva tegevuskohaga, mis ei asu lõpliku emaüksuse jurisdiktsioonis; (5)„suur riigisisene kontsern“ – mis tahes kontsern, mille kõik üksused asuvad samas liikmesriigis; (6)„konsolideeritud finantsaruanded“ – (a)finantsaruanded, mille üksus on koostanud vastavalt tunnustatud raamatupidamisstandardile ning milles on selle üksuse ja kõigi tema kontrolli all olevate üksuste varad, kohustused, tulud, kulud ja rahavood esitatud nii, nagu oleks tegemist ühe majandusüksusega; (b)punkti 3 alapunktis b määratletud kontserni puhul finantsaruanded, mille põhiüksus on koostanud vastavalt tunnustatud raamatupidamisstandardile; (c)finantsaruanded, mida lõplik emaüksus ei ole koostanud vastavalt tunnustatud raamatupidamisstandardile ja mida on hiljem korrigeeritud, et vältida olulisi konkurentsimoonutusi või (d)kui lõplik emaüksus ei koosta punktides a, b või c kirjeldatud finantsaruandeid, siis finantsaruanded, mis oleks koostatud, kui lõplikult emaüksuselt nõutaks selliste finantsaruannete koostamist kooskõlas i)tunnustatud raamatupidamisstandardiga või ii)muu raamatupidamisstandardiga ja tingimusel, et selliseid finantsaruandeid on korrigeeritud eesmärgiga vältida olulisi konkurentsimoonutusi; (7)„majandusaasta“ – arvestusperiood, millest lähtuvalt (a)hargmaiste ettevõtete kontserni või suure riigisisese kontserni lõplik emaüksus koostab konsolideeritud finantsaruanded või, kui lõplik emaüksus ei koosta konsolideeritud finantsaruandeid, siis kalendriaasta, ning (b)arvutatakse tegelik maksumäär ja lisamaks; (8)„aruande esitav kontserni kuuluv üksus“ – üksus, kes esitab lisamaksu deklaratsiooni vastavalt käesoleva direktiivi artiklile 42; (9)„maksustamise mõttes läbipaistev üksus“ – majandusüksus, mida käsitatakse maksustamise eesmärgil läbipaistva üksusena selle tulude, kulude, kasumi või kahjumi suhtes jurisdiktsioonis, kus see asutati, ning mis ei ole maksuresident ja mille tulusid või kasumit ei maksustata hõlmatud maksuga teises jurisdiktsioonis.

Käesolevas määratluses tähendab maksustamise eesmärgil läbipaistev üksus majandusüksust, mille tulusid, kulusid, kasumit või kahjumit käsitletakse jurisdiktsiooni seaduste kohaselt samal viisil, nagu oleks selle üksuse omanik need otseselt saanud või kandnud; (10)„püsiv tegevuskoht“ – (a)tegevuskoht või arvestuslik tegevuskoht, mis asub jurisdiktsioonis, kus seda käsitatakse kehtiva kohaldatava maksulepingu kohaselt püsiva tegevuskohana, tingimusel et selline jurisdiktsioon maksustab tegevuskohale omistatavat tulu vastavalt OECD näidislepingu artikli 7 sarnasele sättele; (b)kui kehtiv kohaldatav maksuleping puudub, siis tegevuskoht või arvestuslik tegevuskoht, mis asub jurisdiktsioonis, kus maksustatakse sellisele tegevuskohale omistatavat tulu netoarvestuses samal viisil, nagu jurisdiktsioon maksustab oma maksuresidente; (c)kui jurisdiktsioonis ei ole äriühingu tulumaksu süsteemi, siis seal asuv tegevuskoht või arvestuslik tegevuskoht, mida käsitataks püsiva tegevuskohana vastavalt tulu ja kapitali käsitlevale OECD maksundusalasele näidislepingule, tingimusel et sellisel jurisdiktsioonil oleks õigus maksustada tulu, mis oleks omistatav tegevuskohale vastavalt näidislepingu artiklile 7, või (d)muu tegevuskoht või arvestuslik tegevuskoht, mille kaudu toimub tegevus väljaspool jurisdiktsiooni, kus asub põhiüksus, kui selline jurisdiktsioon annab selliste tehingutega seotud tulude kohta maksuvabastuse; (11)„lõplik emaüksus“ – (a)üksus, kellel on otseselt või kaudselt kontrolliv osalus mis tahes muus üksuses ja kes ei kuulu otseselt ega kaudselt teisele üksusele, kellel on kõnealuses üksuses kontrolliv osalus või (b)põhiüksus; (12)„minimaalne maksumäär“ – 15 protsenti (15 %); (13)„lisamaks“ – jurisdiktsioonile või kontserni kuuluvale üksusele artikli 26 kohaselt arvutatud lisamaks; (14)„välismaise kontrollitava äriühingu maksusüsteem“ – maksueeskirjade kogum, mille alusel maksustatakse välismaise üksuse otsesele või kaudsele aktsionärile kuuluvat osa välismaise üksuse teenitud osast või kogu tulust, olenemata sellest, kas seda tulu jaotatakse aktsionärile; (15)„tingimustele vastav tulu arvessevõtmise reegel“ – eeskirjade kogum, mida rakendatakse jurisdiktsiooni siseriiklikus õiguses ja (a)mis on samaväärne käesoleva direktiivi sätetega, mille kohaselt hargmaiste ettevõtete kontserni emaettevõtja arvutab ja kogub oma jaotatava osa lisamaksust kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksuste eest; (b)mida rakendatakse ja hallatakse viisil, mis on kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega ning mis ei võimalda jurisdiktsioonil anda mingeid nende sätetega seotud soodustusi; (16)„kontserni kuuluv madalalt maksustatud üksus“ – (a)hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluv üksus, mis asub madalate maksudega riigis või (b)kontserni kuuluv riikkondsuseta üksus, mille suhtes kohaldatav tegelik maksumäär majandusaasta kohta on madalam kui minimaalne tegelik maksumäär; (17)„vahepealne emaüksus“ – kontserni kuuluv üksus, kellel on otseselt või kaudselt osalus samasse hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvas teises üksuses ning keda ei loeta lõplikuks emaüksuseks, osalises omanduses olevaks emaüksuseks, püsivaks tegevuskohaks ega investeerimisettevõtteks; (18)„kontrolliv osalus“ – osalus majandusüksuses, mille puhul osanik peab või oleks pidanud konsolideerima üksuse varad, kohustused, tulud, kulud ja rahavood ridade kaupa kooskõlas tunnustatud raamatupidamisstandardiga.

Põhiüksusel on oma püsivates tegevuskohtades kontrolliv osalus; (19)„osalises omanduses olev emaüksus“ – kontserni kuuluv üksus, kellel on otseselt või kaudselt osalus samasse hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvas teises üksuses, kusjuures üle 20 % tema osalusest kasumis kuulub otseselt või kaudselt isikutele, kes ei ole hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvad üksused ning keda ei loeta lõplikuks emaüksuseks, püsivaks tegevuskohaks ega investeerimisettevõtteks; (20)„osalus“ – mistahes õigus majandusüksuse või püsiva tegevuskoha kasumile, kapitalile või reservile; (21)„emaettevõtja“ – lõplik emaüksus, mis ei ole väljajäetud üksus, vahepealne emaüksus ega osalises omanduses olev emaüksus; (22)„tunnustatud raamatupidamisstandard“ – rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid (IFRS ja IFRS Euroopa Liidus vastuvõetud kujul vastavalt määrusele (EÜ) nr 1606/2002) ning Austraalia, Brasiilia, Kanada, Euroopa Liidu liikmesriikide, Euroopa Majanduspiirkonda kuuluvate riikide, Hongkongi (Hiina), Jaapani, Mehhiko, Uus-Meremaa, Hiina Rahvavabariigi, India Vabariigi, Korea Vabariigi, Venemaa, Singapuri, Šveitsi, Ühendkuningriigi ja Ameerika Ühendriikide üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtted; (23)„tingimustele vastav riigisisene lisamaks“ – lisamaks, mida rakendatakse jurisdiktsiooni siseriiklikus õiguses ja (a)millega nähakse ette selles jurisdiktsioonis asuvate kontserni kuuluvate üksuste ülemäärase kasumi kindlaksmääramine vastavalt käesoleva direktiivi sätetele ning minimaalse maksumäära kohaldamine kõnealuse jurisdiktsiooni ja kontserni kuuluvate üksuste ülemäärase kasumi suhtes vastavalt käesoleva direktiivisätetele ning (b)mida rakendatakse ja hallatakse viisil, mis on kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega ning mis ei võimalda jurisdiktsioonil anda mingeid nende sätetega seotud soodustusi; (24)„investeerimisettevõte“ – (a)investeerimisfond või kinnisvarainvesteeringute vahend; (b)üksus, mis vähemalt 95 % ulatuses kuulub otseselt või kaudselt punktis a osutatud üksusele või mis kuulub talle ühe või mitme sellise üksuse kaudu ning mille tegevuse eesmärk on eranditult või peaaegu eranditult varade hoidmine või rahaliste vahendite investeerimine nende üksuste kasuks; (c)üksus, mis vähemalt 85 % ulatuses kuulub punktis a osutatud üksusele, tingimusel et sisuliselt kogu tema tulu saadakse dividendidest või omakapitali kasumist või kahjumist, mis on käesoleva direktiivi mõistes tingimustele vastava tulu arvutamisel välja jäetud; (25)„investeerimisfond“ – majandusüksus või moodustis, mis vastab järgmistele tingimustele: (a)see on ette nähtud paljude peamiselt mitteseotud investorite finants- või mittefinantsvarade koondamiseks; (b)see teeb investeeringuid vastavalt kindlaksmääratud investeerimispoliitikale; (c)see võimaldab investoritel vähendada tehingu-, uuringute ja analüüsikulusid või kollektiivselt hajutada riski; (d)see on ette nähtud eelkõige investeerimistulu või -kasumi loomiseks või kaitseks konkreetse või üldise sündmuse või tulemuse eest; (e)selle investoritel on oma sissemakse alusel õigus tulule fondi varadest või nendelt varadelt teenitud tulule; (f)fondi või selle valitsemise suhtes kohaldatakse selle jurisdiktsiooni investeerimisfondide õiguskorda, kus see on asutatud või kus seda valitsetakse, ning (g)seda valitsevad investorite nimel investeerimisfondide valitsemise spetsialistid;

(26)„kinnisvarainvesteeringute vahend“ – laia osanike ringiga majandusüksus, kellele kuulub eelkõige kinnisasi ja kelle suhtes kohaldatakse ühtset maksustamistaset (kas tema või osanike suhtes), kusjuures edasilükkamine ei tohi kesta kauem kui üks aasta; (27)„pensionifond“ – (a)majandusüksus, mis on asutatud ja tegutseb jurisdiktsioonis eranditult või peaaegu eranditult eesmärgiga hallata või maksta üksikisikutele pensionihüvitisi ja lisa- või kõrvalhüvitisi ning i)mida reguleeritakse selles jurisdiktsioonis või ii)mida valitseb usaldusüksus või usaldusfond ja mis annab neid hüvitisi kooskõlas siseriiklike õigusaktidega; (b)pensioniteenuste üksus; (28)„pensioniteenuste üksus“ – majandusüksus, mis on asutatud ja mida juhitakse eranditult või peaaegu eranditult selleks, et investeerida vahendeid lõikes 27 osutatud üksuste kasuks või teha reguleeritud tegevusi, mis on lõikes 27 osutatud tegevuste kõrvaltegevused, kusjuures pensioniteenuste üksus kuulub samasse kontserni nagu neid tegevusi tegevad üksused; (29)„madalate maksudega riik“ – liikmesriik või kolmas riik, kus konkreetsel majandusaastal on hargmaiste ettevõtete kontserni tegelik maksumäär madalam kui minimaalne maksumäär; (30)„tingimustele vastav tulu või kahjum“ – kontserni kuuluva üksuse finantsraamatupidamise tulu või kahjum, mida on korrigeeritud vastavalt käesoleva direktiivi III, VI ja VII peatükis kindlaks määratud nõuetele; (31)„tingimustele mittevastav tagastatav dividendimaks“ – mis tahes maks, välja arvatud tingimustele vastav dividendimaks, mis on kogunenud kontserni kuuluvale üksusele või mille ta on tasunud ja mis (a)tagastatakse sellise kontserni kuuluva üksuse jaotatud dividendi tegelikule tulusaajale või mille tegelik tulusaaja krediteerib muu maksukohustuse kui sellise dividendiga seotud maksukohustuse eest või (b)tagastatakse dividende maksvale ettevõtjale dividendi jaotamisel aktsionärile. Käesolevas määratluses tähendab tingimustele vastav dividendimaks hõlmatud maksu, mis on kogunenud kontserni kuuluvale üksusele või püsivale tegevuskohale või mille ta on tasunud ja mis on vastavalt tagastatav või krediteeritav kontserni kuuluva üksuse või põhiüksuse jaotatud dividendi saajale, tingimusel et tagasimakse tehakse või krediiti antakse (a)jurisdiktsiooni poolt, kes ei ole hõlmatud maksusid kehtestanud jurisdiktsioon; (b)dividendi tegelikule tulusaajale, kelle suhtes kohaldatakse nominaalset maksumäära, mis on võrdne või suurem kui saadud dividendi minimaalne maksumäär selle jurisdiktsiooni siseriikliku õiguse alusel, kes on kehtestanud hõlmatud maksud kontserni kuuluvale üksusele; (c)isikule, kes on dividendi tegelik tulusaaja ja maksuresident jurisdiktsioonis, kes on kehtestanud hõlmatud maksud kontserni kuuluvale üksusele, ja kelle suhtes kohaldatakse nominaalset maksumäära, mis on võrdne või suurem kui tavapärasele tulule kohaldatav harilik maksumäär, või (d)valitsusüksusele, rahvusvahelisele organisatsioonile, mittetulundusühendusele, pensionifondile, investeerimisettevõttele, mis ei kuulu hargmaiste ettevõtete kontserni, või elukindlustusseltsile niivõrd, kui dividend saadakse seoses pensionifondi tegevusega, mida maksustatakse samamoodi nagu pensionifondi; (32)„tingimustele vastav tagastatav maksukrediit“ – (a)tagastatav maksukrediit, mis on kavandatud nii, et see kuulub tasumisele kas rahalise maksena või raha ekvivalendina kontserni kuuluvale üksusele nelja aasta jooksul alates kuupäevast, mil kontserni kuuluval üksusel on õigus maksukrediidi andnud jurisdiktsiooni seaduste alusel tagastatavale maksukrediidile, või (b)kui maksukrediit on osaliselt tagastatav, siis tagastatava maksukrediidi osa, mis kuulub tasumisele rahalise maksena või raha ekvivalendina kontserni kuuluvale üksusele nelja aasta jooksul alates kuupäevast, mil kontserni kuuluval üksusel on õigus osalisele tagastatavale maksukrediidile;

(33)„põhiüksus“ – majandusüksus, kes kajastab oma püsiva tegevuskoha finantsaruandluse netotulu või -kahjumit finantsaruannetes; (34)„läbipaistev majandusüksus“ – (a)maksustamise mõttes läbipaistev üksus, keda käsitatakse maksustamise mõttes läbipaistvana oma omaniku asukohajurisdiktsioonis; (b)majandusüksus, mis ei ole maksuresident ja mida ei maksustata hõlmatud maksuga või tingimustele vastava riigisisese lisamaksuga, mis põhineb juhtkonna asukohal, asutamiskohal või sarnastel kriteeriumidel niivõrd, kui (seoses tulu, kulude, kasumi või kahjumiga) i)selle omanikud asuvad jurisdiktsioonis, kus majandusüksust käsitatakse maksustamise mõttes läbipaistvana; ii)selle tegevuskoht ei ole jurisdiktsioonis, kus see asutati, ning iii)tulu, kulud, kasum või kahjum ei ole omistatav püsivale tegevuskohale; (35)„kontserni kuuluv omaniküksus“ – kontserni kuuluv üksus, kellel on otseselt või kaudselt osalus samasse hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvas teises üksuses; (36)„kõlblik kasumijaotamismaksu süsteem“ – äriühingu tulumaksu süsteem, (a)millega kehtestatakse tulumaks kasumile ainult siis, kui see kasum jaotatakse või loetakse aktsionäridele jaotatuks või kui ettevõtja kannab teatavaid kulusid, mis ei ole seotud ettevõtlusega; (b)millega kehtestatakse maksumäär, mis on võrdne minimaalse maksumääraga või ületab seda, ning (c)mis kehtis 1. juulil 2021 või enne seda; (37)„tingimustele vastav alamaksustatud maksete reegel“ – jurisdiktsiooni siseriiklikus õiguses rakendatud normide kogum, (a)mis on samaväärne käesolevas direktiivis sätestatud normidega, mille kohaselt jurisdiktsioon kogub oma jaotatava osa hargmaiste ettevõtete kontserni lisamaksust, mida ei nõutud tulu arvessevõtmise reegli alusel sellise kontserni madalalt maksustatud üksustelt; (b)mida rakendatakse ja hallatakse viisil, mis on kooskõlas käesoleva direktiivi sätetega ning mis ei võimalda jurisdiktsioonil anda mingeid nende sätetega seotud soodustusi; (38)„määratud aruande esitav üksus“ – kontserni kuuluv üksus, kes ei ole lõplik emaüksus ja kelle hargmaiste ettevõtete kontsern on määranud enda nimel täitma artikliga 42 ettenähtud aruande esitamise kohustusi. Artikkel 4

Kontserni kuuluva üksuse asukoht 1.Kontserni kuuluvat üksust, mis ei ole maksustamise mõttes läbipaistev üksus, käsitatakse asuvana jurisdiktsioonis, kus teda peetakse maksuresidendiks tema juhtimise või asutamise koha või muude sarnaste kriteeriumide alusel. Kui kontserni kuuluva muu üksuse kui maksustamise mõttes läbipaistva üksuse asukohta ei ole esimese lõigu alusel võimalik kindlaks määrata, käsitatakse teda asuvana jurisdiktsioonis, kus ta asutati. 2.Maksustamise mõttes läbipaistvat üksust käsitatakse riikkondsuseta üksusena, välja arvatud juhul, kui ta on hargmaiste ettevõtete kontserni lõplik emaüksus või kui ta peab kohaldama tulu arvessevõtmise reeglit vastavalt artiklitele 5, 6 ja 7, ning sellisel juhul käsitatakse maksustamise mõttes läbipaistvat üksust asuvana jurisdiktsioonis, kus ta asutati.

3.Artikli 3 punkti 10 alapunktis a kindlaks määratud püsivat tegevuskohta käsitatakse asuvana selles jurisdiktsioonis, kus seda käsitatakse püsiva tegevuskohana ja kus ta on kehtiva kohaldatava maksulepingu alusel maksukohustuslane. Artikli 3 punkti 10 alapunktis b kindlaks määratud püsivat tegevuskohta käsitatakse asuvana selles jurisdiktsioonis, kus ta on oma äritegevuse tõttu tulumaksukohustuslane. Artikli 3 punkti 10 alapunktis c kindlaks määratud püsivat tegevuskohta käsitatakse asuvana oma asukoha jurisdiktsioonis. Artikli 3 punkti 10 alapunktis d kindlaks määratud püsivat tegevuskohta käsitatakse riikkondsuseta kohana. 4.Kui kontserni kuuluvat üksust saab pidada kahes jurisdiktsioonis asuvaks ja neil jurisdiktsioonidel on kohaldatav maksuleping, käsitatakse kontserni kuuluvat üksust asuvana jurisdiktsioonis, kus teda peetakse kõnealuse maksulepingu kohaselt maksuresidendiks. Kui kohaldatava maksulepinguga nõutakse, et pädevad asutused saavutaksid vastastikuse kokkuleppe kontserni kuuluva üksuse maksuresidentsuse kohta ja kokkuleppele ei jõuta, kohaldatakse lõiget 5. Kui kohaldatav maksuleping ei võimalda topeltmaksustamise leevendamist seetõttu, et kontserni kuuluv üksus on mõlema lepinguosalise jurisdiktsiooni maksuresident, kohaldatakse lõiget 5. 5.Kui kontserni kuuluvat üksust võib pidada kahes jurisdiktsioonis asuvaks ja neil jurisdiktsioonidel ei ole kohaldatavat maksulepingut, käsitatakse kontserni kuuluvat üksust asuvana selles jurisdiktsioonis, kus majandusaastal kohaldati suuremas summas hõlmatud makse. Esimeses lõigus osutatud hõlmatud maksude summa arvutamisel ei võeta arvesse välismaise kontrollitava äriühingu maksusüsteemi kohaselt tasutud maksusummat. Kui kahes jurisdiktsioonis tasumisele kuuluvate hõlmatud maksude summa on sama või null, käsitatakse kontserni kuuluvat üksust asuvana jurisdiktsioonis, kus tema sisulistel põhjustel väljajäetav tulu, mis on arvutatud üksusepõhiselt vastavalt artiklile 27, on suurem. Kui sisulistel põhjustel väljajäetav tulu kahes jurisdiktsioonis on sama või null, loetakse kontserni kuuluv üksus riikkondsuseta üksuseks, välja arvatud juhul, kui tegemist on lõpliku emaüksusega ja sel juhul käsitatakse teda asuvana jurisdiktsioonis, kus ta asutati. 6.Kui lõigete 4 ja 5 kohaldamise tulemusena käsitatakse emaüksust asuvana jurisdiktsioonis, kus tema suhtes ei kohaldata tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit, kohaldatakse tema suhtes teise jurisdiktsiooni tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit, välja arvatud juhul, kui kehtiva kohaldatava maksulepinguga on sellise reegli kohaldamine keelatud. 7.Kui kontserni kuuluv üksus muudab oma asukohta majandusaasta jooksul, käsitatakse teda asuvana jurisdiktsioonis, kus teda käsitati asuvana käesoleva artikli kohaselt kõnealuse majandusaasta alguses. II PEATÜKK

TULU ARVESSEVÕTMISE REEGEL JA ALAMAKSUSTATUD MAKSETE REEGEL Artikkel 5

Liidus asuv lõplik emaüksus 1.Liikmesriigid tagavad, et liikmesriigis asuvat lõplikku emaüksust maksustatakse lisamaksuga majandusaasta kohta (edaspidi „tulu arvessevõtmise reegli lisamaks“) seoses kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksustega, mis asuvad kas teises liikmesriigis või kolmanda riigi jurisdiktsioonis. 2.Liikmesriigid tagavad, et kui liikmesriigis asuv lõplik emaüksus on madalalt maksustatud üksus, maksustatakse nii teda kui ka samas liikmesriigis asuvaid kontserni kuuluvaid madalalt maksustatud üksusi tulu arvessevõtmise reegli lisamaksuga majandusaasta kohta. Artikkel 6

Liidus asuv vahepealne emaüksus 1.Liikmesriigid tagavad, et liikmesriigis asuvat ja kolmanda riigi jurisdiktsioonis asuva lõpliku emaüksuse valduses olevat vahepealset emaüksust maksustatakse tulu arvessevõtmise reegli lisamaksuga majandusaasta kohta seoses kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksustega, mis asuvad teises liikmesriigis või kolmanda riigi jurisdiktsioonis.

2.Liikmesriigid tagavad, et kui kolmanda riigi jurisdiktsioonis asuva lõpliku emaüksuse valduses olev liikmesriigis asuv vahepealne emaüksus on madalalt maksustatud üksus, maksustatakse nii teda kui ka samas liikmesriigis asuvaid kontserni kuuluvaid madalalt maksustatud üksusi tulu arvessevõtmise reegli lisamaksuga majandusaasta kohta. 3.Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata, kui (a)lõpliku emaüksuse suhtes kohaldatakse majandusaastal tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit tema asukohajurisdiktsioonis või (b)teisel vahepealsel emaüksusel, mis asub liikmesriigis või kolmanda riigi jurisdiktsioonis, kus tema suhtes kohaldatakse majandusaastal tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit, on otseselt või kaudselt kontrolliv osalus vahepealses emaüksuses. Artikkel 7

Liidus asuv osalises omanduses olev emaüksus 1.Liikmesriigid tagavad, et liikmesriigis asuvat osalises omanduses olevat emaüksust maksustatakse tulu arvessevõtmise reegli lisamaksuga majandusaasta kohta seoses tema kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksustega. 2.Liikmesriigid tagavad, et kui liikmesriigis asuv osalises omanduses olev emaüksus on madalalt maksustatud üksus, maksustatakse nii teda kui ka liikmesriigis asuvaid kontserni kuuluvaid madalalt maksustatud üksusi tulu arvessevõtmise reegli lisamaksuga majandusaasta kohta. 3.Lõikeid 1 ja 2 ei kohaldata, kui teisel osalises omanduses oleval emaüksusel, mis asub kas liikmesriigis või kolmanda riigi jurisdiktsioonis ning mille suhtes kohaldatakse majandusaastal tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit, on kas otseselt või kaudselt täielik osalus kõnealuses osalises omanduses olevas emaüksuses. Artikkel 8

Lisamaksu jaotamine tulu arvessevõtmise reegli alusel 1.Tulu arvessevõtmise reegli lisamaks, mida emaettevõtja peab artiklite 5, 6 ja 7 kohaselt kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksuse kohta tasuma, võrdub kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksuse vastavalt artiklile 26 arvutatud lisamaksuga, mis korrutatakse emaettevõtja jaotatava osaga sellisest lisamaksust majandusaasta kohta. 2.Emaettevõtja jaotatav osa lisamaksust kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksuse kohta peab olema proportsionaalne emaettevõtja osalusega kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksuse tulus. 3.Lisaks emaettevõtjale lõike 1 alusel jaotatud summale sisaldab tulu arvessevõtmise reegli lisamaks, mida emaettevõtja peab artikli 5 lõike 2, artikli 6 lõike 2 ja artikli 7 lõike 2 kohaselt tasuma, kõnealuse emaettevõtja jaoks vastavalt artiklile 26 arvutatud lisamaksu kogusummat. Artikkel 9

Tulu arvessevõtmise reegli kompensatsioonimehhanism 1.Kui liikmesriigis asuval vahepealsel emaüksusel on osalus kontserni kuuluvas madalalt maksustatud üksuses teise vahepealse emaüksuse kaudu, mis asub liikmesriigis või kolmanda riigi jurisdiktsioonis, kus tema suhtes kohaldatakse tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit majandusaasta kohta, vähendatakse artikli 6 lõike 1 kohaselt tasumisele kuuluvat lisamaksu summa võrra, mis on võrdne vahepealse emaüksuse jaotatava osaga kõnealuse teise vahepealse emaüksuse tasumisele kuuluvast lisamaksust. 2.Kui liikmesriigis asuval emaüksusel on osalus kontserni kuuluvas madalalt maksustatud üksuses osalises omanduses oleva emaüksuse kaudu, mis asub liikmesriigis või kolmanda riigi jurisdiktsioonis, kus tema suhtes kohaldatakse tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit majandusaasta kohta, vähendatakse artikli 5 lõike 1, artikli 6 lõike 1 või artikli 7 lõike 1 kohaselt tasumisele kuuluvat lisamaksu summa võrra, mis on võrdne emaettevõtja jaotatava osaga kõnealuse osalises omanduses oleva emaüksuse tasumisele kuuluvast lisamaksust. Artikkel 10

Otsus kohaldada tingimustele vastavat riigisisest lisamaksu 1.Liikmesriigid võivad otsustada kohaldada tingimustele vastavat riigisisest lisamaksu. Kui liikmesriik, kus asuvad hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvad üksused, otsustab kohaldada tingimustele vastavat riigisisest lisamaksu, maksustatakse selles liikmesriigis hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvaid madalalt maksustatud üksusi kõnealuse riigisisese lisamaksuga majandusaasta kohta. 2.Kui hargmaiste ettevõtete kontserni emaettevõtja asub liikmesriigis ja otseselt või kaudselt tema valduses olevaid teises liikmesriigis või kolmanda riigi jurisdiktsioonis asuvaid kontserni kuuluvaid madalalt maksustatud üksusi maksustatakse kõnealuses jurisdiktsioonis tingimustele vastava riigisisese lisamaksuga majandusaasta kohta, vähendatakse vastavalt artiklile 26 arvutatud ja artiklite 5, 6 ja 7 kohaselt emaettevõtja poolt tasumisele kuuluva lisamaksu summat kuni nullini nende kontserni kuuluvate üksuste tasumisele kuuluva lisamaksu summa võrra. 3.Kui jurisdiktsiooni lisamaksu arvutamisel majandusaasta kohta vastavalt artiklile 26 arvesse võetud tingimustele vastava riigisisese lisamaksu summat ei ole kolme järgmise majandusaasta jooksul täielikult tasutud, lisatakse maksmata jäetud riigisisese lisamaksu summa jurisdiktsiooni lisamaksule, mis arvutatakse vastavalt artikli 26 lõikele 3.

4.Liikmesriigid, kes otsustavad kohaldada riigisisest lisamaksu, teatavad sellest komisjonile nelja kuu jooksul pärast käesoleva direktiivi järgimiseks vajalike siseriiklike õigus- ja haldusnormide vastuvõtmist. Artikkel 11

Alamaksustatud maksete reegli kohaldamine kogu hargmaiste ettevõtete kontsernis Kui hargmaiste ettevõtete kontserni lõplik emaüksus asub kolmanda riigi jurisdiktsioonis, kus ei kohaldata tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit, tagavad liikmesriigid, et liidus asuvate kontserni kuuluvate üksuste suhtes kohaldatakse nende asukohaliikmesriigis lisamaksu (edaspidi „alamaksustatud maksete reegli lisamaks“) majandusaasta kohta summa ulatuses, mis on määratud sellele liikmesriigile vastavalt artiklile 13. Kontserni kuuluvaid üksusi, mis on investeerimisettevõtted ja pensionifondid, ei maksustata alamaksustatud maksete reegli lisamaksuga. Artikkel 12

Alamaksustatud maksete reegli kohaldamine lõpliku emaüksuse jurisdiktsioonis Kui hargmaiste ettevõtete kontserni lõplik emaüksus asub madalate maksudega riigis, tagavad liikmesriigid, et liikmesriigis asuvaid kontserni kuuluvaid üksusi maksustatakse alamaksustatud maksete reegli lisamaksuga majandusaasta kohta ja summa ulatuses, mis on sellele liikmesriigile määratud vastavalt artiklile 13 seoses kontserni kuuluvate madalalt maksustatud üksustega, mis asuvad lõpliku emaüksuse jurisdiktsioonis, olenemata sellest, kas see jurisdiktsioon kohaldab tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit. Kontserni kuuluvaid üksusi, mis on investeerimisettevõtted ja pensionifondid, ei maksustata alamaksustatud maksete reegli lisamaksuga. Artikkel 13

Alamaksustatud maksete reegli lisamaksusumma arvutamine ja jaotamine 1.Liikmesriigile määratud alamaksustatud maksete reegli lisamaksu summa arvutatakse, korrutades vastavalt lõikele 2 kindlaksmääratud alamaksustatud maksete reegli lisamaksu kogusumma liikmesriigi alamaksustatud maksete reegli protsendiga, mis määratakse kindlaks vastavalt lõikele 5. 2.Alamaksustatud maksete reegli lisamaksu kogusumma majandusaasta kohta on hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvate kõigi madalalt maksustatud üksuste lisamaksu summa kõnealuse majandusaasta kohta, mis määratakse kindlaks kooskõlas artikliga 26, võttes arvesse lõigetes 3 ja 4 sätestatud korrigeerimisi. 3.Kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksuse alamaksustatud maksete reegli lisamaks võrdub nulliga, kui lõplikul emaüksusel on majandusaastal sellises madalalt maksustatud üksuses täielik osalus kas otseselt või kaudselt ühe või mitme emaettevõtja kaudu, mis asuvad kas (a)liikmesriigis või (b)kolmanda riigi jurisdiktsioonis, kus ta peab kohaldama tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit majandusaasta kohta seoses kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksusega. 4.Kui lõiget 3 ei kohaldata, vähendatakse kontserni kuuluva madalalt maksustatud üksuse alamaksustatud maksete reegli lisamaksu selle alamaksustatud maksete reegli lisamaksu summa võrra, mis on jaotatud kolmanda riigi jurisdiktsioonis asuvale emaettevõtjale, kes peab kohaldama tingimustele vastavat tulu arvessevõtmise reeglit seoses kontserni kuuluva üksusega. 5.Liikmesriigi alamaksustatud maksete reegli protsent arvutatakse iga majandusaasta ja iga hargmaiste ettevõtete kontserni kohta vastavalt järgmisele valemile: kus (a)töötajate arv liikmesriigis on töötajate koguarv kõigis selles liikmesriigis asuvates hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvates üksustes; (b)töötajate arv kõigis jurisdiktsioonides, kus rakendatakse tingimustele vastavat alamaksustatud maksete reeglit, on töötajate koguarv kõigis hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvates üksustes, mis asuvad sellises jurisdiktsioonis, kus majandusaasta kohta kehtib tingimustele vastav alamaksustatud maksete reegel; (c)materiaalse vara koguväärtus liikmesriigis on kõigi selles liikmesriigis asuvate hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvate üksuste materiaalse vara raamatupidamisliku väärtuse summa;

(d)materiaalse vara koguväärtus kõigis tingimustele vastava alamaksustatud maksete reegliga jurisdiktsioonides on kõigi sellises jurisdiktsioonis, kus kehtib tingimustele vastav alamaksustatud maksete reegel, asuvate hargmaiste ettevõtete kontserni kuuluvate üksuste materiaalse vara raamatupidamisliku väärtuse summa majandusaasta kohta. 6.Töötajate arv on kõigi asjaomases jurisdiktsioonis asuvate kontserni kuuluvate üksuste, sealhulgas sõltumatute töövõtjate töötajate arv täistööaja ekvivalendi alusel, tingimusel et nad osalevad kontserni kuuluva üksuse tavapärases põhitegevuses. Materiaalne vara hõlmab kõigi asjaomases jurisdiktsioonis asuvate kontserni kuuluvate üksuste materiaalset vara, kuid ei hõlma raha või raha ekvivalente ega immateriaalseid või finantsvarasid. 7.Püsivale tegevuskohale jaotatakse töötajad, kelle palgakulud kajastuvad artikli 17 lõike 1 kohases eraldi finantsarvestuses, ja materiaalne vara, mis sisaldub artikli 17 lõike 1 kohases eraldi finantsarvestuses, ning seda finantsarvestust korrigeeritakse vastavalt artikli 17 lõikele 2. Investeerimisettevõtte töötajate arv ja materiaalse vara raamatupidamislik väärtus jäetakse valemist välja. Maksustamise mõttes läbipaistva üksuse töötajate arv ja materiaalse vara raamatupidamislik väärtus jäetakse valemist välja, välja arvatud juhul, kui need on määratud püsivale tegevuskohale või selle puudumisel kontserni kuuluvatele üksustele, mis asuvad jurisdiktsioonis, kus maksustamise mõttes läbipaistev üksus asutati. 8.Erandina lõikest 5 käsitatakse liikmesriigi alamaksustatud maksete reegli protsenti hargmaiste ettevõtete kontserni puhul nullina majandusaasta kohta, kui kõnealune liikmesriik ei ole asjaomastelt kontserni kuuluvatelt üksustelt kogunud talle eelneval majandusaastal jaotatud alamaksustatud maksete reegli lisamaksusummat. Üksuste töötajate arv ja materiaalse vara raamatupidamislik väärtus sellises hargmaiste ettevõtete kontsernis, mis asub liikmesriigis, mille alamaksustatud maksete reegli protsent on majandusaasta kohta null, jäetakse välja sellest valemist, mille alusel määratakse hargmaiste ettevõtete kontsernile alamaksustatud maksete reegli lisamaksu kogusumma kõnealuse majandusaasta kohta. III PEATÜKK

TINGIMUSTELE VASTAVA TULU VÕI KAHJUMI ARVUTAMINE Artikkel 14

Tingimustele vastava tulu või kahjumi kindlaksmääramine 1.Iga kontserni kuuluva üksuse tingimustele vastava tulu või kahjumi arvutamiseks tehakse artiklites 15, 16, 17 ja 18 sätestatud korrigeerimised kontserni kuuluva üksuse majandusaasta finantsaruandluse netotulus või -kahjumis enne grupisiseste tehingute konsolideerimiseks tehtavat korrigeerimist, nagu on kindlaks määratud lõpliku emaüksuse konsolideeritud finantsaruannete koostamisel kasutatud raamatupidamisstandardiga. 2.Kui lõpliku emaüksuse konsolideeritud finantsaruannete koostamisel kasutatud raamatupidamisstandardi alusel ei ole finantsaruandluse netotulu või -kahjumi kindlaksmääramine mõistlikult teostatav, võib erandina lõikest 1 kontserni kuuluva üksuse majandusaasta netotulu või kahjumi kindlaks määrata, kasutades muud tunnustatud raamatupidamisstandardit või lubatud raamatupidamisstandardit, tingimusel et (a)kontserni kuuluva üksuse finantsarvestust hallatakse selle muu raamatupidamisstandardi alusel; (b)finantsarvestuses sisalduv teave on usaldusväärne ning (c)pikaajalisi 1 000 000 eurot ületavaid erinevusi, mis tulenevad lõpliku emaüksuse konsolideeritud finantsaruannete koostamisel kasutatavast raamatupidamisstandardist erineva konkreetse põhimõtte või standardi kohaldamisest tulu- või kuluobjektide või tehingute suhtes, korrigeeritakse nii, et need vastaksid konsolideeritud finantsaruannete koostamisel kasutatud raamatupidamisstandardi kohaselt selle objekti jaoks nõutavale käsitlusele. Lubatud raamatupidamisstandard tähendab majandusüksuse puhul üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete kogumit, mida on lubanud volitatud raamatupidamisasutus selle üksuse asukohajurisdiktsioonis. Sel eesmärgil tähendab volitatud raamatupidamisasutus asutust, millel on jurisdiktsioonis seaduslik volitus ette näha, kehtestada või tunnustada raamatupidamisstandardeid finantsaruandluse eesmärgil. 3.Kui lõplik emaüksus ei ole koostanud oma konsolideeritud finantsaruandeid kooskõlas artikli 3 punktis 6 osutatud tunnustatud raamatupidamisstandardiga, korrigeeritakse oluliste konkurentsimoonutuste vältimiseks lõpliku emaüksuse konsolideeritud finantsaruandeid. Kui lõplik emaüksus ei koosta konsolideeritud finantsaruandeid, on lõpliku emaüksuse konsolideeritud finantsaruanded need, mis oleks koostatud, kui lõplikult emaüksuselt nõutaks selliste konsolideeritud finantsaruannete koostamist kooskõlas (a)tunnustatud raamatupidamisstandardiga või (b)muu raamatupidamisstandardiga, tingimusel et selliseid konsolideeritud finantsaruandeid korrigeeritakse eesmärgiga vältida olulisi konkurentsimoonutusi.

Kui konkreetse põhimõtte või protseduuri kohaldamine üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete alusel toob kaasa olulise konkurentsimoonutuse, korrigeeritakse selle põhimõtte või protseduuri alla kuuluva mis tahes objekti või tehingu arvestuslikku käsitlust nii, et see vastaks rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kohaselt objekti või tehingu jaoks nõutavale käsitlusele. Oluline konkurentsimoonutus tähendab konkreetse põhimõtte või protseduuri kohaldamise suhtes üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete alusel sellist kohaldamist, mille tulemuseks on äritulu erinevus rohkem kui 10 % või rohkem kui 75 000 000 eurot võrreldes summaga, mis oleks olnud kindlaks määratud vastava põhimõtte või protseduuri kohaldamisel. Artikkel 15

Tingimustele vastava tulu või kahjumi kindlaksmääramiseks tehtavad korrigeerimised 1.Käesolevas artiklis kasutatakse järgmisi mõisteid: (a)„maksu netokulu“ – järgmiste kirjete netosumma: i)kuluna kogunenud hõlmatud maksud, ii)majandusaasta kahjumist tulenev edasilükkunud tulumaksu vara, iii)kuluna kogunenud tingimustele vastavad riigisisesed lisamaksud, iv)käesoleva direktiivi sätetest tulenevad maksud ning v)kuluna kogunenud tingimustele mittevastavad tagastatavad dividendimaksud; (b)„väljajäetud dividend“ – dividend või muu eraldis, mis on saadud või kogunenud seoses osalusega, välja arvatud dividend või muu eraldis, mis on saadud või kogunenud seoses i)väiksema kui 10 %-lise osalusega üksuses (edaspidi „portfelliosalus“), mille puhul on kontserni kuuluval üksusel õigus kogu või sisuliselt kogu kasumile ja kapitalile või kõigile reservidele, olenemata sellest, kas kontserni kuuluvale üksusele kuulub sellise portfelli juriidiline omandiõigus, vähem kui ühe aasta jooksul alates väljamaksmise kuupäevast, ning ii)osalusega investeerimisettevõttes, mille kohta tehakse otsus vastavalt artiklile 41; (c)„väljajäetud omakapitali kasum või kahjum“ – netokasum või -kahjum, mis sisaldub kontserni kuuluva üksuse finantsarvestuse netotulus või -kahjumis ja mis tuleneb i)kasumist ja kahjumist, mis tuleneb osaluse õiglase väärtuse muutustest, välja arvatud portfelliosalus, ii)kasumist või kahjumist seoses osalusega, mis kuulub omakapitali arvestusmeetodi alla, ning iii)osaluse võõrandamisest tulenevast kasumist ja kahjumist, välja arvatud portfelliosaluse võõrandamise korral; (d)„hõlmatud ümberhindlusmeetodi kohane kasum või kahjum“ – majandusaasta seotud hõlmatud maksude võrra suurenenud või vähenenud kasum või kahjum, mis tuleneb sellise raamatupidamismeetodi või -tava kohaldamisest, mis materiaalse põhivara puhul i)korrigeerib regulaarselt sellise vara bilansilist väärtust selle õiglase väärtuse järgi, ii)kirjendab väärtuse muutused muus koondkasumis ning

iii)ei kajasta hiljem muus koondkasumis kogunenud kasumit ega kahjumit; (e)„asümmeetriline välisvaluuta kasum või kahjum“ – välisvaluuta kasum või kahjum, mis i)võetakse arvesse kontserni kuuluva üksuse maksustatava tulu või kahjumi arvutamisel ja mis on tingitud kontserni kuuluva üksuse raamatupidamise arvestusvaluuta ja maksu arvestusvaluuta vahelise vahetuskursi kõikumisest; ii)võetakse arvesse kontserni kuuluva üksuse finantsarvestuse netotulu või -kahjumi arvutamisel ja mis on tingitud kontserni kuuluva üksuse raamatupidamise arvestusvaluuta ja maksu arvestusvaluuta vahelise vahetuskursi kõikumisest; iii)võetakse arvesse kontserni kuuluva üksuse finantsarvestuse netotulu või -kahjumi arvutamisel, mis on tingitud välisvaluuta ja kontserni kuuluva üksuse raamatupidamise arvestusvaluuta vahetuskursi kõikumisest ning iv)tuleneb välisvaluuta ja kontserni kuuluva üksuse maksu arvestusvaluuta vahelise vahetuskursi kõikumisest; (f)„tagasilükatud poliitiline kulu“ – i)kontserni kuuluva üksuse kulu ebaseaduslike maksete, sealhulgas altkäemaksu ja katuseraha eest ning ii)kulu, mis kontserni kuuluval üksusel on tekkinud trahvide ja karistuste eest vähemalt 50 000 euro ulatuses või samaväärse summa ulatuses arvestusvaluutas, milles arvutatakse kontserni kuuluva üksuse finantsarvestuse netotulu või -kahjum; (g)„eelmise perioodi viga või muutus arvestuspõhimõtetes“ – kontserni kuuluva üksuse omakapitali algsaldo muutus majandusaasta alguses, mis tuleneb i)eelmise eelarveaasta finantsarvestuse netotulu või -kahjumi kindlaksmääramisel tehtud vea parandamisest, mis mõjutas eelmise majandusaasta tingimustele vastava tulu või kahjumi arvutamisel arvesse võetud laekumisi või kulusid, välja arvatud juhul, kui sellise korrigeerimise tulemusel vähenes oluliselt artikli 24 kohaselt hõlmatud maksudega seotud kohustus, ning ii)arvestuspõhimõtete või -poliitika muudatus, mis mõjutas tingimustele vastava tulu või kahjumi arvutamisel arvesse võetud laekumisi või kulusid; (h)„kogunenud pensionikulu“ – finantsarvestuse netotulu või -kahjumiga hõlmatud kulusumma ja majandusaastal pensionifondi tehtud sissemakse vahe. 2.Tingimustele vastava tulu või kahjumi kindlaksmääramiseks korrigeeritakse kontserni kuuluva üksuse finantsarvestuse netotulu või -kahjumit järgmiste kirjete summaga: (a)maksu netokulu, (b)väljajäetud dividendid, (c)väljajäetud omakapitali kasum või kahjum, (d)hõlmatud ümberhindlusmeetodi kohane kasum või kahjum, (e)artikli 33 kohaselt väljajäetud varade ja kohustuste võõrandamisest tulenev kasum või kahjum, (f)asümmeetriline välisvaluuta kasum ja kahjum,

(g)tagasilükatud poliitiline kulu, (h)eelmise perioodi vead ja muutused arvestuspõhimõtetes ning (i)kogunenud pensionikulud. 3.Aruande esitava kontserni kuuluva üksuse otsusel võib selle üksuse finantsarvestuse netotulust või -kahjumist maha arvata aktsiapõhise hüvitise kulu, mis kontserni kuuluval üksusel on lubatud maksustamisel majandusaasta kohta maha arvata, et arvutada selle