ET Euroopa Liidu Teataja C 214/13

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa Liidu ja Maroko kaubandussuhted” (omaalgatuslik arvamus)

2014/C 214/03

Raportöör: Pedro NARRO

Kaasraportöör: Juan MORENO

2013. aasta veebruari täiskogu istungjärgul otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Euroopa Liidu ja Maroko kaubandussuhted”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav välissuhete sektsioon võttis arvamuse vastu 4. veebruaril 2014.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 496. istungjärgul 26.–27. veebruaril 2014 (26 veebruari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 179, vastu hääletas 3, erapooletuks jäi 3 liiget.

1. Järeldused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee märgib ELi ja Maroko kaubandussuhete tugevnemist. Sellest hoolimata nõuab komitee kodanikuühiskonna suuremat osalemist kokkulepete väljatöötamises ja rakendamises ning toetab säästva arengu tõhusat ja laiaulatuslikku integreerimist.

1.2 Komitee märgib ära Maroko kartuse, et uued ELiga sõlmitavad kaubanduslepingud avaldavad Maroko kaubandusbilansile jätkuvalt negatiivset mõju. EL peab Maroko kodanikuühiskonna üha kasvavale skeptitsismile vastama kaubandusstrateegiaga, mis lisaks kaubavahetuse tugevdamisele rajab ka aluse inimväärsete ja kõrget kvalifikatsiooni nõudvate töökohtade loomisele, ühistute edendamisele, töötajate õiguste konsolideerimisele (1) ja keskkonnakaitsele.

1.3 Tagamaks säästva arengu normide austamise pärast põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu jõustumist, innustab komitee Euroopa Komisjoni kaubanduse peadirektoraati nõudma, et lepingusse lisataks säästva arengu peatükk, mis sisaldab kodanikuühiskonna järelevalvemehhanisme.

1.4 EL saab Marokoga arendatava uue kaubandusraamistiku potentsiaali täielikult ära kasutada ainult siis, kui tehakse edusamme investeeringute kaitsmisel ja tagatakse investorite õiguskindlus. Komitee märgib, et uus kaubanduserimeelsuste lahendamise mehhanism ergutab soodsama kaubanduskliima loomist.

1.5 Komitee rõhutab samas, et põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu säästva arengu peatüki kodanikuühiskonna poolset jälgimist peavad koordineerima Maroko majandus-, sotsiaal- ja keskkonnanõukogu ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, sest need organid on esindavad ja neil on laialdased eksperditeadmised selliseks jälgimistegevuseks.

1.6 EL ja Maroko peavad püüdma tugevdada sellise lepingu täielikku potentsiaali, tõstes võimalikult kiiresti investeerimistaset, et investeerida kõigis valdkondades koolituse ja soolise võrdõiguslikkuse meetmetesse. Esmajärjekorras tuleb silmas pidada noorte, naiste ja ebasoodsamatest piirkondadest pärit inimeste erivajadusi. Komitee leiab, et ELi finantsabi programmid peavad kaasa aitama inimõiguste, tööõiguste ja võrdõiguslikkust soosivate õigusaktide arengule.

1.7 Maroko ja ELi liikuvuspartnerluse rakendamine loob haavatavamatele piirkondadele uusi arenguperspektiive, kui sellele eraldatakse kindlat finantsabi suutlikkuse ning õiguslike ja operatiivvahendite arendamiseks. Rändevoogude juhtimine ja inimeste vaba liikumine võib kodanikuühiskonna organisatsioonide aktiivsemal osalemisel paraneda.

1.8 Maroko majanduse üks peamine edasiviiv jõud on põllumajandus. Maroko põllumajanduse uued võimalused Euroopa turul ei tohi tekitada Marokos peamiste toorainete osas välissõltuvust, kahjustada elurikkust või kaotada põllumajanduslikku pereettevõtlust (2). Maroko ja EL peavad tegema koostööd toiduga kindlustatuse tagamiseks.

1.9 Käimasolevad läbirääkimised põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu üle peavad andma võimaluse lähendada Maroko õigusakte ELi õigustikule. See protsess on keeruline ja eeldab pidevat tihedat koostööd ning realistlike tähtaegade seadmist niivõrd olulistes küsimustes nagu intellektuaalomand või inim- ja taimetervisega seotud eeskirjad.

1.10 Komitee nõuab, et Maroko ja ELi majandus- ja sotsiaalvaldkonna osalejad võtaksid aktiivsemalt osa kaubanduskokkulepete väljatöötamisest, järelevalvest ja arendamisest. Komitee teeb selles raamistikus ettepaneku luua assotsiatsioonilepingu artikli 85 alusel Maroko majandus-, sotsiaal- ja keskkonnanõukogu ning komitee esindajatest koosnev ühine nõuandekomitee, et võimaldada organiseeritud kodanikuühiskonnal jälgida kõigi ELi ja Maroko vahel sõlmitud lepingute mõju, sh ELi ja Maroko vaheliste kaubanduslepingute kogumõju. Lisaks tuleb tugevdada otsesuhteid Maroko ja ELi sarnaste organisatsioonide vahel, toetades nende algatusi töötajate ja ettevõtjate sotsiaaldialoogi alal ja teistes valdkondades.

2. Sissejuhatus

2.1 ELil ja Marokol on tugev kahepoolne suhe, mille tulemusena on sõlmitud olulisi lepinguid, mille üks tugisammas on olnud kaubandussuhete tugevdamine. EL ei ole ainult Maroko peamine kaubanduspartner, vaid on toetanud Marokot kui esmatähtsat strateegilist partnerit Vahemere piirkonnas demokraatia ja jõukuse saavutamiseks.

2.2 Tavapäraselt on ELi ja Maroko kaubandussuhet iseloomustanud pingelised ja kohati probleemsed läbirääkimised turulepääsu ja tollitariifide järkjärgulise liberaliseerimise üle. Minevikus keskenduti enamikus kõnealustes aruteludes põllumajandusele, kuid nüüd, mil põllumajanduse valdkond on peaaegu tervenisti liberaliseeritud, on otsustatud uute vahenditega saavutada laiem eesmärk parandada üldist kaubanduskliimat.

2.3 Maroko on ette võtnud keerulise protsessi ELi õigustikule lähenemiseks. See jõupingutus peab võimaldama paremini ära kasutada Euroopa uue naabruspoliitika pakutavaid vahendeid ja suuremat integratsioonitaset. Maroko Kuningriik on jätkuvalt peamine riik, kellele on suunatud Euroopa tehnilise ja finantskoostöö rahalised vahendid.

2.4 Vastusena araabia kevadele on EL keskendunud kaubandussuhete edendamisele nelja Vahemere riigiga – Egiptuse, Tuneesia, Jordaania ja Marokoga. EL on kiirendanud läbirääkimiste protsessi Maroko ja teiste Vahemere partneritega, hinnates samal ajal ümber oma tõlgenduse piirkonna poliitilise ja sotsiaalse olukorra kohta ning põhjalikult läbi vaadanud oma poliitilise strateegia terves Vahemere piirkonnas.

2.5 Maroko on omalt poolt ette võtnud hulga reforme, mis on viinud uue põhiseaduse vastuvõtmiseni, mille eesmärk on kohaneda Vahemere piirkonnas toimuvate muutustega ja kinni pidada Euroopa tingimustest, et liikuda edasise integreerumise suunas. Kuid komitee leiab, et väljakutsed on endiselt suured ning vajavad pidevat ja sidusat pikaajalist tegevust.

2.6 Kaubanduse uuest vaatepunktist lähtudes on äärmiselt oluline kaaluda seda, kuidas tagada ELi ja Maroko kodanikuühiskonna tõhus osalemine kaubanduskokkulepete väljatöötamises ja rakendamises, järgides kodanikuühiskonna kaasamise põhimõtet, mis on sätestatud teistes hiljutistes ELi sõlmitud kaubanduskokkulepetes. See ühisarutelu peab samuti tegelema sotsiaalsete ja keskkonnaküsimustega ühiskonnas, mis nõuab tulevaste kaubanduskokkulepete juhtsuunisena üha enam jätkusuutlikkust.

3. Pikk tee ELi ja Maroko kaubandussuheteni

3.1 EL on Maroko peamine kaubanduspartner ja välisinvestor. Oluliselt kaugemal asuvad suurriigid, nagu Ameerika Ühendriigid ja Hiina, on viimaste aastate jooksul teinud jõupingutusi, et tugevdada kaubandussuhteid mõne Vahemere partneriga.

3.2 Maroko majandus põhineb teenustesektoril, mis on viimastel aastatel teinud suuri jõupingutusi sektori mitmekesistamiseks. Suurem osa ELi ja Maroko vahelisest kaubandusest toimub töödeldud toodete, transpordivahendite ja masinate, toiduainete ja keemilise materjaliga. Maroko majandusel on väga suur potentsiaal, kuid viimastel aastatel on majanduskasv aeglustunud.

3.3 Maroko tähtsaim kaubanduspartner ELi liikmesriikide hulgas on Prantsusmaa, kellele järgnevad lühikese vahega Hispaania ja Ühendkuningriik, kelle investeeringud on suunatud sellistesse sektoritesse nagu turism, teenused, pangandus ja transport. Kuigi rahvusvaheline majanduskriis ei ole veel Marokole suurt mõju avaldanud, hakkab Maroko tasapisi tundma ebakindlast majanduskeskkonnast põhjustatud kahjusid, mis avalduvad turismis, transpordis ja väljarännanute rahaülekannetes. Majanduslike, rände ja piirkonna turvalisusega seotud probleemide allikas on üldine vaesus ja töötus. Seda olukorda mõjutab ka Euroopa majanduskasvu aeglustumine.

3.4 Kaubandussidemed on viimase aastakümne jooksul tugevnenud tänu 2000. aastal jõustunud assotsieerimislepingule ja 2005. aasta juulis vastu võetud tegevusplaanile, mis on Euroopa naabruspoliitika lahutamatu osa. Marokole edasijõudnud riigi staatuse andmine 2008. aastal pani aluse ambitsioonikama ja laiema partnerluse etapile. 2012. aastal kehtestati uus kaubanduserimeelsuste lahendamise mehhanism. Samal aastal sõlmiti põllumajanduse ja kalanduse valdkonnas vastuolulisi kaubanduskokkuleppeid. 2013. aastal alustas EL Marokoga läbirääkimisi kokkuleppe üle geograafiliste tähiste vastastikuse kaitsmise kohta, mille pooled loodavad sõlmida enne 2014. aastat.

4. Araabia kevad ja kaubanduse uue vaatepunkti arendamine

4.1 Araabia kevad on uuesti aktiivseks muutnud Euroopa Liidu, kes üritab parandada oma rolli piirkonnas oma tegevuse, vahendite ja suhete põhjaliku läbivaatamisega. EL on uute vahenditega üritanud olukorrale kiirelt ja koordineeritult reageerida, et saavutada kaubanduse tasakaalustatud ja järkjärgulise liberaliseerimisega Vahemere piirkonnas rahu ja jõukus.

4.2 2012. aasta mais avaldas komisjon Euroopa uue naabruspoliitika raames tegevuskava Euroopa naabruspoliitika rakendamise kohta oma Vahemere partnerriikides.

4.3 Kaubandussuhete tugevdamisest Vahemere partneritega ning eelkõige Marokoga on saanud ELi oluline eesmärk uues strateegias, mis püüab üle olla ebakindlast poliitilisest ja majanduslikust kontekstist.

4.4 1. märtsil 2013. aastal avas EL ametlikult läbirääkimiste protsessi Marokoga kõrgelennulise ja põhjaliku vabakaubanduslepingu üle. Selle eesmärk, nagu on juba näidatud samasugustes lepingutes, mille üle on peetud läbirääkimisi (kuid mida pole veel allkirjastatud) ELi idapartnerluse naabritega, peamiselt Ukraina, Gruusia ja Moldovaga, on minna ELi piiridest kaugemale, et saavutada suurem regulatiivne kooskõla ELi ja tema naaberriikide vahel. Eesmärk on laiendada traditsioonilisi kaubandusega seotud küsimusi ning tegeleda ülemaailmse kaubanduskliima parandamiseks vajalike teemadega (investeeringute kaitsmine, riigihanked, teenused jne), lähendada Marokot Euroopa siseturu reeglitele ja keskenduda eelmistel läbirääkimistel vähe tähelepanu pälvinud spetsiifilistele küsimustele (intellektuaalomand, inim- ja taimetervisega seotud meetmed jne).

Kõigi hiljutiste ELi sõlmitud lepingute eeskujul on Euroopa Komisjon tunnistanud sotsiaalset ja keskkonnaalast jätkusuutlikkust käsitleva peatüki olulisust ka kõnealuse lepingu sõlmimisel. Ka komitee on mitmetes arvamustes ELilt palunud, et sotsiaalsed ja keskkonnaalased kaalutlused oleksid kaubanduse liberaliseerimise kokkulepete läbirääkimistel samuti väga tähtsad.

5. Säästva arengu kaubanduslikud aspektid. ELi ja Maroko läbirääkimised põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu üle

5.1 ELi ja Maroko kaubandussuhete viimast etappi määratleb läbirääkimiste alustamine põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu üle. Pärast tollimaksude kaotamist põllumajandus- ja tööstuskaupade jaoks on järgmiseks tähtsaks eesmärgiks kaubanduskliima parandamine ja Maroko õigusnormide lähendamine ELi õigustikule (3). Kõnealune kahepoolne leping on äärmiselt oluline, kuna selle eeskujul sõlmitakse sarnaseid lepinguid ELi ja selle Vahemere lõunaosa tähtsaimate partnerite vahel.

5.2 Euroopa Komisjon otsustas läbirääkimistesse lisada säästva arengu teemalise eripeatüki. ELi taotlusel töötas konsultatsioonifirma ECORYS lepingu säästva arengu peatüki kohta välja mõjuhinnangu (4).

5.3 Kõnealune uuring hõlmab väga olulisi küsimusi, millele komitee soovib konstruktiivselt kaasa aidata, et mõlemad läbirääkimiste pooled võtaksid arvesse, et kaubandus tuleb rakendada säästva arengu teenistusse. Alljärgnevalt esitatakse üksikasjalikumalt mõned komitee arvates väga olulised aspektid, mida EL ja Maroko peavad arvesse võtma selleks, et nende kaubandussuhete tugevdamine toimuks kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase arenguga.

Majandusareng

5.4 Maroko ELi-suunalise kaubanduse puudujääk on viimastel aastatel suurenenud, teatud määral kaubanduse liberaliseerimise kokkulepete tagajärjel, ja põhjustanud marokolastes kahtlevat suhtumist uue lepingu „võimaluste” suhtes. Eelnevate lepingute kogemus Ameerika Ühendriikide ja Türgiga suurendab ettevaatlikkust ja hirmu liigse välisvahenditest sõltumise ees. Maroko niivõrd sümboolses sektoris nagu põllumajandus on kasvamas sõltuvus toorainete, nagu piim ja teravili, impordist, mis mõjutab negatiivselt riigi toiduga isevarustamist. Mõlema poole kaubandusstrateegia peab edendama tootmise mitmekülgsust.

5.5 Euroopa nõuab jätkuvalt investeeringute paremat kaitset, mis annaks investeeringutele vajaliku õiguskindluse, lihtsustades otseseid välisinvesteeringuid. Viimastel aastatel tehtud edusammud peavad kajastuma Maroko õigusnormides lisamuudatuste kujul. Euroopa ettevõtted käsitlevad Marokot jätkuvalt kui riiki, kuhu üle viia tootmise teatud offshore-etapid. Selles valdkonnas olid esimesed sellised sektorid nagu autotööstus, lennundus ja elektroonika, kuid läbipaistev reguleerimine ja uued koostöövormid riiklike ettevõtetega võivad luua uusi võimalusi.

5.6 EL leiab, et Euroopa ettevõtetel on suurepärane võimalus kasutada ära uusi võimalusi teenuste ja finantssektoris. Maroko taotleb omakorda rohkem Euroopa vahendeid õigusnormide ühtlustamise keerulise protsessi lihtsustamiseks.

5.7 Sageli on vabakaubandusest Marokoga saadav majanduslik tulu koondunud teatud sektoritesse või riigi piirkondadesse, süvendades ebasoodsamas olukorras olevate piirkondade marginaliseerumist. Mõjuhinnangud peavad esmajärjekorras analüüsima eeliseid ja ohtusid, mis kaasnevad kohalikule või piirkondlikule tasandile.

Sotsiaalne areng

5.8 Uus kaubanduslik impulss ei tohi viia töötajate õiguste vähenemiseni. Ametiühingute õigusi tuleb tugevdada ning rajada alus inimväärsete ja kvaliteetsete töökohtade loomiseks kooskõlas Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) sätetega. Üks tavapärasemaid nõrku kohti ELi ja Maroko kaubandussuhetes on olnud vähene töökohtade loomine.

5.9 EL ja Maroko peavad investeerima koolitusse, et uusi võimalusi saaksid ära kasutada madala kvalifikatsiooniga isikud, ebasoodsamate piirkondade töötajad, noored ja naised. Koolitamise uue strateegia alustalaks peab olema ettevõtlikkuse suurendamine, ühistute tugevdamine ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtete arendamine. Edendada tuleb sotsiaalmajandusega seotud algatusi.

5.10 ELi ja Maroko liikuvuspartnerlus (5) on kahe poole pingelise töö tulemus inimeste vaba liikumise ja rändevoogude juhtimise lihtsustamiseks. Komitee õnnitleb ELi ja Marokot kokkuleppe puhul anda kodanikuühiskonna organisatsioonidele suurem roll poolte kokkulepitud erinevate aspektide jälgimisel.

5.11 Kõnealune liikuvuspartnerlus peab andma tulemusi akadeemiliste vahetuste edendamisel, uurimistulemuste ülekandmisel ning kultuuri- ja turismivoogude edendamisel. Ajude äravool on selge probleem, millega tuleb tegeleda erisätete abil.

5.12 Õigusaktide ühtlustamise lihtsustamiseks antav ELi finantsabi peab soodustama soolist võrdõiguslikkust ja inimõigusi soosivate õigusaktide praktilist kohaldamist. Ei piisa naiste olukorra parandamisele suunatud vahendite suurendamisest, vaid kohapeal tuleb teha pidevalt edusamme ning toetada kodanikuühiskonna organisatsioonide tehtavat tööd.

Keskkonnaalane areng

5.13 Loodusvarade kaitse ja elurikkuse austamine ei ole vastuolus suurema kaubandusliku dünaamikaga. Kaubanduse liberaliseerimine ei tohi hoogustada tegevust, mis võib avaldada keskkonnale kahjulikku mõju. EL ja Maroko peavad pidama esmatähtsaks keskkonnaalaste õigusnormide järkjärgulist, kindlaksmääratud tähtaegadega ühtlustamist, hoolimata rahalisest kulust, mida võib kaasa tuua inim- ja taimetervise kaitset, tööstusjäätmete käitlemist või veereostust puudutavate õigusnormide lähendamine.

5.14 ELi korraldatavad mõjuhinnangud jätkusuutlikkuse kohta kaubandussuhtes Marokoga ei ole ikka veel täitnud kõnealuste lepingute ühte suurt lünka, nimelt nende keskkonnamõju põhjalikku jälgimist kaubanduse liberaliseerimise edasiarenemisel. On äärmiselt oluline anda ELi ja Maroko kodanikuühiskonnale vahendid, millega need saaksid toetada oma ametivõime selles raskes ülesandes, mis seisneb majanduskasvu ja kaubandusmahu suurendamises hädavajalikku keskkonnakaitset kahjustamata.

5.15 Läbirääkimised ELi ja Maroko kalanduskokkuleppe (6) üle näitavad, kui oluline on see, et igasugune kaubandusalgatus hõlmaks inimõiguste, keskkonnasäästlikkuse ja kohaliku elanikkonna hüvede kaitset. Sedalaadi lepingute legitiimsus on võimalik vaid siis, kui nendega kaasnevad vahendid ja näitajad, mis tagavad nende jätkusuutlikkuse.

6. Põllumajandus – oht või võimalus?

6.1 Maroko sotsiaal-majandusliku struktuuri üks oluline element on põllumajandussektor. 2012. aastal andis põllumajandus 15 % riigi SKPst ning see on jätkuvalt peamine riigi töökohtade looja, hõivates 43 % töötavatest inimestest ja enam kui 78 % maapiirkondade tööjõust. Marokos on keskmine palk 0,55–0,65 eurot tunnis, (7) hooajatöötajad ei ole saanud täielikult kasutada töötajate õigusi ning Maroko põllumajanduslikes majapidamistes kasutatakse endiselt lapstööjõudu. Maroko põllumajanduse jaoks on oluline ka loomakasvatussektor, mis moodustab 30 % põllumajanduslikust lisandväärtusest ja annab tööd 20 %-le maapiirkondade tööjõust.

6.2 Maroko majanduses on strateegiline roll ka toiduainetööstusel. See sektor koosneb enam kui 1 700 ettevõttest, kes toodavad veerandi riigi tööstuslikust kogutoodangust.

7. ELi ja Maroko põllumajanduskokkulepe

7.1 ELi ja Maroko tugev põllumajanduslik suhe sai alguse 26. veebruaril 1996. aastal Euroopa – Vahemere piirkonna assotsieerimislepingu sõlmimisest ühelt poolt Euroopa Ühenduse ning teiselt poolt Maroko vahel ning uute lepingute sõlmimisel tehtud hilisematest muudatustest. Viimane etapp lõppes 2012. aastal uue põllumajanduskokkuleppe sõlmimisega, mille Euroopa Parlamendi enamus heaks kiitis.

7.2 Kui rääkida üksnes põllumajanduskokkuleppest, siis on poolte suhe olnud keeruline, eelkõige Lõuna-Euroopa riikidega peamiselt puu- ja köögiviljade konkurentsi tõttu, mis on tekitanud probleeme seoses kvootide ületamisega ja kõnealuse kokkuleppe peamiste toodete, Maroko tomatite piirhindade mittejärgimise süüdistustega teatud ajahetkedel.

7.3 Komitee leiab, et ELi ja Maroko põllumajanduskokkuleppesse tuleb lisada kriteeriume ja sätteid, mis võimaldavad hinnata kaubanduse mõlemapoolse avamise mõju, eelkõige keskkonnale ja töötajate õigustele.

8. Maroko keskkonnakava

8.1 Põllumajanduskokkulepet täiendavad kaks omavahel tihedalt seotud tulevikualgatust: Maroko keskkonnakava ja nn edasijõudnud riigi staatus.

8.2 Maroko keskkonnakava eesmärk 2020. aastaks on suurendada põllumajandusliku SKP lisandväärtust ning neljakordistada oliiviõli tootmist kuni 3 40 000 tonnini, tõsta tsitrusviljade toodangut 1,5 miljonilt tonnilt 3,7 miljoni tonnini ning puu- ja köögiviljade toodangut praeguselt 4,45 miljonilt tonnilt 10 miljoni tonnini. Samal ajal kahaneb teraviljakasvatuseks mõeldud maa kogupind 5,3 miljonilt hektarilt 4,2 miljoni hektarini. Maroko valitsus väidab, et soovib tootlikkust tõsta, isegi kui enamik välisinvesteeringutest läheb puu- ja köögiviljasektorisse. Maroko prioriteediks on oma kaubandusbilansi parandamine ja selle jaoks on vaja toetada eksporti.

9. Edasijõudnud riigi staatus

9.1 17. aprillil 2013. aastal avaldas komisjon ettepaneku võtta vastu nõukogu otsus edasijõudnud riigi staatusest tuleneva ELi-Maroko tegevuskava (2013–2017) rakendamise kohta, milles käsitletakse selgelt põllumajanduse esimese meetmena „põllumajandussektori ajakohastamist ja suutlikkuse suurendamist kaubavahetuse liberaliseerimise raames ning kooskõlas Maroko keskkonnakava sihtidega”.

9.2 Edasijõudnud riigi staatusega ette nähtud põllumajanduse parandamise kava saab juba ELi rahalisi vahendeid, mis lähevad otse ja ainult Maroko keskkonnakava teise samba toetusteks. Viimase kümne aasta jooksul on EL rahastanud Maroko arengufonde 1,33 miljardi euroga. Ajavahemikus 2011–2013 on lubatud eraldada veel 565 miljonit eurot, millest 70 miljonit eurot eraldatakse põllumajandussektori poliitika toetusprogrammi kaudu, millele järgneb teine programm 60 miljoni euro eraldamiseks. Neid ELi toetusi kasutatakse osaliselt Vahemere puuviljakasvatuse ning eelkõige oliiviistanduste arendamiseks.

10. Toiduga kindlustatus

10.1 Kõik need Maroko põllumajanduse arendamiseks võetavad meetmed aitavad kahtlemata saavutada Maroko keskkonnakava esimese samba eesmärki suurendada puu- ja köögiviljatoodete ning eelkõige niisutatavate alade toodete eksporti. Asjatult ei näidanud eelmise aasta 17. oktoobril ECORYSi avaldatud mõjuhindamise mudelite tulemused puu- ja köögivilja ning töödeldud juurviljatoodete sektori võimalikku laienemist tänu põhjalikule ja laiaulatuslikule vabakaubanduspiirkonnale.

10.2 Maroko kiiduväärt jõupingutus põllumajandusliku tõhususe suurendamiseks on vastuolus haritava maa vähesusega. Põllumajanduslikust maast 65 % on teravilja, 11 % viljapuuistanduste (tsitrusviljad, oliivid), 4 % tehniliste kultuuride (suhkrupeet, suhkruroog), 4 % kaunviljade ning 3 % köögiviljade (tomatid, maasikad, melonid jne) all. Maroko eksporti juhib puu- ja köögiviljasektor.

10.3 Oluline keskkonnakava teise samba arengut takistav asjaolu on see, et ainult 12 % Maroko pinnast on põllumajanduslikult kasulik maa, millest suur osa on kuiv. Kultuurmaastikul on valdavad vähem kui viie hektari suurused põllumajanduslikud pereettevõtted (rohkem kui 70 % Maroko ettevõtetest kasutab alla kolmandiku põllumajandusmaastikust).

10.4 Maroko üleminek teraviljapõhisest põllumajandusest intensiivpõllumajandusele suurendab sooldumist, millest ei jää omakorda puutumata ka Vahemere põhjaosa ja mis mõjutab 5 % Maroko territooriumist. EL peab tegutsema selle nimel, et tagada tasakaal Maroko keskkonnakava kahe samba vahel ning edendada väiketalunikel põhinevat põllumajandust, mis hetkel on täielikult kallutatud ekspordiks mõeldud põllumajanduse suunas, jättes kõrvale suurema osa Maroko tootjatest. Ka järgmine põllumajanduse ja maaelu arengu Euroopa naabrusprogramm Marokos võib neile avada uusi võimalusi.

11. Kodanikuühiskonna roll

11.1 Reformid, ühinemisvabadus ja kodanikuühiskond

11.1.1 Osa kõnealuse piirkonna riikide puhul saab enam-vähem kindlast ühinemisvabadusest rääkida alates hiljutisest üleminekust demokraatiale, kuid Marokos eksisteeris juba enne praeguseid reforme töötajate, ettevõtjate ja teiste kodanikuühiskonna osade sõltumatuid ühendusi, mis nautisid poliitilise võimu piirangutest hoolimata tegutsemisvabadust.

11.1.2 Viimaste aastate jooksul ellu viidud reformid on olukorda parandanud, mistõttu Maroko poliitilist liberaliseerimist seatakse sageli teistele araabia riikidele eeskujuks. Siiski on veel parandamist vajavaid valdkondi.

11.1.3 Kodanikuühiskonna organisatsioonid kasvavad jõudsalt, kuigi paljud aktivistid kurdavad haldustõkete püsimise üle, eriti ühingute registreerimise protseduuri juures.

11.1.4 Poliitilise reformi raames vastu võetud institutsiooniliste vahendite hulgast väärib esile toomist Maroko majandus-, sotsiaal- ja keskkonnanõukogu loomine 2011. aasta veebruaris, mille ülesanne on valitsuse, esindajatekoja ja ülemkoja nõustamine majanduse, keskkonna ja kutseõppe suuniste alal. Samuti on Maroko majandus-, sotsiaal- ja keskkonnanõukogu ülesanne majandus- ja ühiskonnaelus osalejate vaheliste suhete edendamine ja tugevdamine.

11.1.5 Leidub ühendusi, kes ei osale Maroko majandus-, sotsiaal- ja keskkonnanõukogus, kuid kes on saavutanud hea maine naiste õiguste või üldiselt inimõiguste kaitsjana või korruptsioonivastases võitluses.

11.1.6 Muud põhiseadusega reguleeritavad nõuandeorganid on järgmised: riiklik inimõiguste nõukogu, korruptsiooni ennetamise vaatluskeskus, noorte nõukogu, välismaal elava maroko kogukonna nõukogu, konkurentsinõukogu, julgeolekunõukogu. Asutamist ootavad justiitsnõukogu, perenõukogu, võrdõiguslikkuse nõukogu ning riiklik maroko keele ja kultuuri nõukogu.

11.2 Euroopa ja Maroko kodanikuühiskonna osalemine ELi ja Maroko kokkulepetes

11.2.1 Nagu varasemas Marokot käsitlevas komitee arvamuses (8) märgitakse, toimusid assotsieerimislepingu läbirääkimised ilma, et majandus- ja ühiskondlike organisatsioonidega oleks eelnevalt piisavalt konsulteeritud.

11.2.2 Kehtiv assotsieerimislepingu tekst ei loo konkreetset mehhanismi kodanikuühiskonna osalemiseks lepingu järelevalves ja arendamises.

11.2.3 Kõnealuse assotsieerimislepingu artiklis 85 sätestatakse, et kõrgeim juhtorgan ehk assotsiatsiooninõukogu võtab meetmeid Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Maroko sarnase institutsiooni koostöö lihtsustamiseks.

11.2.4 Arvestades, et Maroko majandus-, sotsiaal- ja keskkonnanõukogu juba tegutseb ja teeb komiteega täielikult koostööd, oleks hea, et mõlemad nõuandeorganid paluksid assotsiatsiooninõukogult ühise nõuandekomitee loomist, mis võiks esitada assotsiatsiooninõukogule ja -komiteele aruandeid ja taotlusi.

11.2.5 Ühine nõuandekomitee koosneks kuuest Maroko majandus-, sotsiaal- ja keskkonnanõukogu esindajast ning kuuest komitee esindajast. Selle koosolekud toimuksid kaks korda aastas eri asukohtades Markos ja Euroopa Liidus.

11.2.6 Lisaks oleks vaja luua teisigi mehhanisme, mis täiendaksid ELi ja Maroko suhetes osalemist, näiteks ettevõtjate ja töötajate sotsiaaldialoogi vallas.

Brüssel, 26. veebruar 2014 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Henri MALOSSE

(1) Kooskõlas Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) sätetega.

(2) Vt ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni esitatud põllumajandusliku pereettevõtluse määratlust, www.fao.org/family-farming-2014

(3) Maroko peab 2015. aastal esitama plaani õigusnormide lähendamiseks ELi õigustikule.

(4) „Trade sustainability impact assestment (TSIAs) in support of negotiations of DCFTAs between the EU and the kingdom of Morocco and the Republic of Tunisia.”

(5) Eelmise aasta 3. juunil allkirjastati Brüsselis ühisavaldus, millega loodi Maroko Kuningriigi ning ELi ja selle liikmesriikide liikuvuspartnerlus.

(6) 24. juulil sõlmisid Euroopa Komisjon ja Maroko Kuningriik uue kalanduskokkuleppe, mis peab lõpetama poolteist aastat kestnud Euroopa kalalaevastiku ummikseisu Maroko kalastuspiirkonnas. Euroopa Parlament peab kõnealuse lepingu heaks kiitma või tagasi lükkama, jälgides selle keskkonnasäästlikkust.

(7) Allikas: Maroko põllumajandussektori riiklik liit (UMT).

(8) Arvamus 264/2010, raportöör Margarita López Almendáriz.