[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 21.4.2009

KOM(2009) 195 lõplik

2009/0058 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend

SELETUSKIRI

1. Ajavahemiku 2007–2013 välistegevuse rahastamisvahendite reformi jooksul asendatakse rohkem kui 30 eri õigusakti seitsme uue õigusaktiga ning ühe osana reformist kehtestati 15. novembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1717/2006 (edaspidi „määrus”) stabiliseerimisvahend, mis võimaldab ühendusel reageerida kriisiolukordadele ja tekkivatele kriisiolukordadele kooskõlastatult ja integreeritult, kasutades selleks ühte õigusakti ja lihtsustatud otsustamismenetlust.

2. Määruse rakendamise hindamisel vastavalt artiklile 25 võib teha ka ettepanekuid, juhul kui komisjon on läbivaatamise jooksul jõudnud otsusele, et määrust on vaja muuta. See on nii stabiliseerimisvahendi puhul.

3. Stabiliseerimisvahendi määruse vastuvõtmisel 15. novembril 2006 võtsid nõukogu ja komisjon vastu ühisavalduse, milles nad nõustuvad, et „ühtegi käesoleva määruse sätet ei tõlgendata kohtuasjas 91/05 võetud seisukohti mõjutavatena. Kuni Euroopa Kohus nimetatud kohtuasja menetleb, ei püüa komisjon võtta meetmeid artikli 3 lõike 2 punkti i alusel. Nõukogu ja komisjon nõustuvad, et määruse (millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend) artiklis 25 sätestatud läbivaatamise kohaselt vaadatakse komisjoni ettepaneku alusel asjakohaselt läbi artikli 3 lõike 2 punkti i reguleerimisala, lähtudes Euroopa Kohtu otsuse kohtuasjast C-91/05 (komisjon v . nõukogu).”[1]

4. 20. mail 2008 tühistas Euroopa Kohus nõukogu 2. detsembri 2004. aasta otsuse 2004/833/ÜVJP ühismeetme 2002/589/ÜVJP rakendamise ja Lääne-Aafrika riikide majandusühendusele antava Euroopa Liidu toetuse kohta seoses kergrelvade moratooriumiga (edaspidi „Lääne-Aafrika riikide majandusühenduse kohtuasi”)[2]. Kohus otsustas, et ühendus võib rakendada väike- ja kergrelvade leviku vastaseid meetmeid arengukoostöö poliitika alusel.

5. Vastavalt nõukogu ja komisjoni ühisavaldusele on seega vaja teha ettepanek artikli 3 lõike 2 punkti i läbivaatamise kohta, et viia see vastavusse Euroopa kohtu praktikaga. Samal põhjusel tuleb läbi vaadata artikli 4 lõike 1 punkt a, mis käsitleb abi võitluseks ebaseadusliku kaubanduse vastu, nii et see sisaldaks otseselt viidet „väike- ja kergrelvadele”.

6. Määruse artikli 17 alusel ei saa partnerid arenenud riikidest väljaspool ELi ja EMPd osaleda abimeetmetes kriisieelse ja -järgse suutlikkuse (kriisivalmiduse) suurendamiseks määruse artikli 4 lõike 3 alusel. Seega partnerid, kes võivad osaleda kriisiolukordadele reageerimise meetmetes vastavalt määruse artiklile 3 ei saa osaleda kriisivalmiduse suurendamise meetmetes vastavalt artiklile 17. Selline ebajärjekindlus raskendab märkimisväärselt artikli 4 lõike 3 eesmärkide täitmist. Seetõttu tehakse ettepanek, et artikli 4 lõike 3 kohaste hanke- või toetuslepingute sõlmimise konkursil oleks võimalik osaleda üldistel alustel, nagu see juba on artikli 3 kohaste meetmete puhul vastavalt artikli 17 lõikele 4, ning viia kriisiolukordadele reageerimiseks antavas abis osalemist ja päritolureegleid käsitlevad sätted kooskõlla kriisivalmidust käsitlevate sätetega.

7. Määruse artiklis 24 on sätestatud, et artikli 4 lõike 1 kohastele meetmetele ei eraldata üle 7 % üldisest võrdlussummast. Kuid rahastamispaketi osa, mis on ette nähtud artikli 4 lõike 1 kohastele meetmetele, on osutunud ebapiisavaks ja seda on vaja suurendada, sest artikli 4 lõige 1 hõlmab paljusid valdkondi ja isegi mitmesihiliste programmide puhul on ainult väheseid võimalik olemasolevate nappide ressursside raames tõhusalt hallata. Tõhusate meetmete väljatöötamiseks kriitilise tähtsusega infrastruktuuri ja rahvatervist ohustava olukorra ning piirkondadeülestele ohtudele ülemaailmsel tasandil reageerimise küsimustes on vaja laiaulatuslikumaid meetmeid, millel oleks tegelik mõju ning mis oleksid nähtavad ja usaldusväärsed. Lisaks sellele on selliste piirkondadeüleste meetmete väljatöötamiseks, mis täiendaksid riiklikke ja piirkondlikke rahastamispakette, vaja piisavaid rahastamisvahendeid, et saavutada kriitiline mass. Senised eelarveassigneeringud (2007. aastal 9 miljonit eurot, 2008. aastal 10 miljonit eurot ja 2009. aastal 13 miljonit eurot) ja määruse artiklis 24 sätestatud 7 % ülemmäär ei võimalda kõnealuste eesmärkide täitmist. Seetõttu tehakse ettepanek suurendada artikli 4 lõike 1 kohastele meetmetele eraldatavat ülemmäära 7 %-lt 10 %-le.

2009/0058 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1717/2006, millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 179 lõiget 1 ja artiklit 181a,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[3]

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1717/2006 (millega kehtestatakse stabiliseerimisvahend)[4] eesmärk on võimaldada ühendusel reageerida kriisiolukordadele ja tekkivatele kriisiolukordadele kooskõlastatult ja integreeritult, kasutades selleks ühte õigusakti ja lihtsustatud otsustamismenetlust.

(2) Määruse (EÜ) nr 1717/2006 artiklis 25 sätestatud läbivaatamise kohaselt võib teha ettepanekuid määruse muutmiseks.

(3) Määrus (EÜ) nr 1717/2006 tuleb kooskõlla viia Euroopa Ühenduste Kohtu (suurkoja) 20. mai 2008. aasta otsusega (kohtuasjas C-91/05), mille kohaselt võib ühendus rakendada meetmeid võitluseks väike- ja kergrelvade leviku, ebaseadusliku kasutamise ja nendele juurdepääsu vastu arengukoostöö poliitika ja seega määruse (EÜ) nr 1717/2006 alusel.

(4) Artikli 4 lõikes 3 sätestatud eesmärkide saavutamist ja järjekindlust tuleks parandada, võimaldades artikli 4 lõike 3 kohaste hanke- ja toetuslepingute sõlmimise konkursil osaleda üldistel alustel, nagu see on artikli 3 kohaste meetmete puhul, ja viia kriisiolukordadele reageerimiseks antavas abis osalemist ja päritolureegleid käsitlevad sätted kooskõlla kriisivalmidust käsitlevate sätetega.

(5) Artiklis 24 sätestatud ülemmäär rahastamispaketist, mida võib eraldada artikli 4 lõike 1 kohastele meetmetele, on osutunud ebapiisavaks ja seda tuleks suurendada. Kõnealune säte hõlmab paljusid valdkondi ja isegi mitmesihiliste programmide puhul on ainult väheseid võimalik olemasolevate nappide ressursside raames tõhusalt hallata. Tõhusate meetmete väljatöötamiseks kriitilise tähtsusega infrastruktuuri ja rahvatervist ohustava olukorra ning piirkondadeülestele ohtudele ülemaailmsel tasandil reageerimise küsimustes on vaja laiaulatuslikumaid meetmeid, millel oleks tegelik mõju ning mis oleksid nähtavad ja usaldusväärsed. Lisaks sellele on selliste piirkondadeüleste meetmete väljatöötamiseks, mis täiendaksid riiklikke ja piirkondlikke rahastamispakette, vaja piisavaid rahastamisvahendeid, et saavutada kriitiline mass. Üldisest rahastamispaketist eraldatav ülemmäära artikli 4 lõike 1 kohastele meetmetele tuleks suurendada 7 %-lt 10 %-le, et võimaldada paremini täita artikli 4 lõikes 1 sätestatud eesmärke.

(6) Et käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ja meetmete ulatuse tõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Määrust (EÜ) nr 1717/2006 muudetakse järgmiselt.

1) Artikli 3 lõike 2 punkt i asendatakse järgmisega:

„i) meetmete toetamine, et võidelda ühenduse koostööpoliitika ja selle eesmärkide raames väike- ja kergrelvade ebaseadusliku kasutamise ja nendele juurdepääsu vastu; selline toetus võib hõlmata ka uurimistegevust, ohvriabi, üldsuse teadlikkuse parandamist ja õigus- ning haldusalase asjatundlikkuse ja heade tavade arendamist.”.

2) Artikli 4 lõike 1 punkt a asendatakse järgmisega:

„a) nende õiguskaitse- ja kohtuorganite ning tsiviilametkondade suutlikkuse suurendamine, kes osalevad võitluses terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse vastu, muu hulgas võitluses ebaseadusliku inim-, uimasti-, tulirelvade, väike- ja kergrelvade ning lõhkeainete kaubanduse vastu, samuti ebaseadusliku kaubanduse ja transiidi tõhusas kontrollis.”.

3) Artikli 17 lõiked 4 ja 5 asendatakse järgmisega:

„4. Artiklis 6 osutatud eriabimeetmete ja vahereageerimisprogrammide puhul ning meetmete puhul, mida võetakse artikli 4 lõikes 3 osutatud eesmärkide saavutamiseks, lubatakse hanke- või toetuslepingute sõlmimise konkursil osaleda üldistel alustel.

5. Artikli 4 lõigetes 1 ja 2 osutatud eesmärkide saavutamiseks vastu võetud meetmete korral on hanke- või toetuslepingute sõlmimise konkursil osalemine avatud arengumaade või üleminekuriikide (vastavalt OECD määratlusele) ja kõigi teiste asjaomase strateegia alusel abikõlblike riikide füüsilistele ja juriidilistele isikutele ning neile laienevad päritolureeglid.”.

4) Artikkel 24 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 24

Rahastamispakett

Rahastamispakett käesoleva määruse rakendamiseks ajavahemikul 2007–2013 on 2 062 000 000 eurot. Eelarvepädevad institutsioonid kinnitavad iga-aastased assigneeringud finantsraamistiku piires.

Ajavahemikul 2007–2013:

a) mitte üle 10 protsendipunkti rahastamispaketist eraldatakse artikli 4 punkti 1 kohastele meetmetele;

b) mitte üle 15 protsendipunkti rahastamispaketist eraldatakse artikli 4 punkti 2 kohastele meetmetele;

c) mitte üle 5 protsendipunkti rahastamispaketist eraldatakse artikli 4 punkti 3 kohastele meetmetele.”.

Artikkel 2

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel, […]

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[…] […]

[1] Nõukogu 27. oktoobri 2006. aasta dokument 14010/06 ADD 1.

[2] Euroopa Kohtu kohtuasi C-91/05 (Lääne-Aafrika riikide majandusühendus).

[3] Euroopa Parlamendi XXX 2009. aasta arvamus ( Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu XXX 2009. aasta otsus.

[4] ELT L 327, 24.11.2006, lk 1.