[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 9.12.2005

KOM(2005) 639 lõplik

2005/0251 (AVC)

Ettepanek

NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Ühenduse ühinemise kohta Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. POLIITILINE JA ÕIGUSLIK TAUST

Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents (edaspidi „konverents“) on kaua aega tagasi loodud rahvusvaheline organisatsioon, mille eesmärk on rahvusvahelise eraõiguse järkjärguline ühtlustamine, põhiliselt rahvusvaheliste konventsioonide üle läbirääkimiste pidamise ja nende koostamise kaudu. Konverentsi töö tulemusena on vastu võetud märkimisväärne hulk olulisi konventsioone rahvusvahelise eraõiguse erinevates valdkondades. Organisatsioon on praeguseks vastu võtnud 35 konventsiooni ja sel on 65 liiget, sealhulgas kõik Euroopa Liidu liikmesriigid.

Alates Amsterdami lepingu jõustumisest on Euroopa Ühendus pädev vastu võtma meetmeid piiriülest mõju omavates tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas sedavõrd, kuivõrd see on vajalik siseturu tõrgeteta toimimiseks. Ühendus on kasutanud oma uut pädevust mitmete õigusaktide vastuvõtmiseks ja uute dokumentide üle peetakse läbirääkimisi või valmistakse neid ette. Mitmed nendest õigusaktidest kattuvad kas osaliselt või täielikult konverentsi töövaldkondadega. Näiteks 1965. aasta kohtu- või kohtuväliste dokumentide välismaal kätteandmist käsitlev konventsioon, mis hõlmab sama küsimust kui määrus 1348/2000 kohtu- ja kohtuväliste dokumentide Euroopa Liidu liikmesriikides kätteandmise kohta; 1970. aasta tõendite kogumise alane konventsioon, mis käsitleb sama küsimust kui määrus 1206/2001 liikmesriikide kohtute vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel; 1980. ja 1996. aasta konventsioonid, mis edendavad lastekaitset ja mis osaliselt kattuvad määrusega 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega abikaasade ühiste laste eest, ja 2005. aasta kohtu valiku alaste kokkulepete konventsioon ja ülalpidamise kohustuse konventsiooni eelnõu, mis käsitleb valdkondi, mida reguleerib määrus 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades.

Nende sisemeetmete vastuvõtmine tähendas kõnealuste määrustega reguleeritavates valdkondades kaudset väliste pädevuste ülekandmist liikmesriikidelt ühendusele. Pidades silmas kõnealuseid uusi volitusi ja ühenduse kasvavat osalust konverentsi töös on vaja ühenduse konverentsi täisliikmeks saamist. Praegu on ühendusel organisatsioonis vaatleja staatus. Ühenduse konverentsi täisliikme staatus on oluline kahel põhjusel. Poliitilisest seisukohast vaadatuna annaks täisliikmesus ühendusele staatuse, mis oleks kooskõlas ühenduse uue rolliga kui oluline rahvusvaheline osaline õigusalases koostöös tsiviilasjades. Õiguslikust seisukohast vaadatuna võimaldaks täisliikme staatus ühendusel täielikult osa võtta nende konventsioonide üle peetavatest läbirääkimistest, mis käsitlevad ühenduse pädevusse kuuluvaid küsimusi. Ühendus saaks avaldada oma arvamusi ja seisukohti ning tagada ühenduse eeskirjade ja kujundatavate rahvusvaheliste õigusaktide järjepidevust ja sidusust. Lisaks sellele kohaldatakse Haagi konventsioonist tulenevad õigusi ja kohustusi ühenduse pädevusse kuuluvates küsimustes ühenduse, mitte selle liikmesriikide suhtes.

Nendel põhjustel volitas nõukogu 28. novembri 2002. aasta otsusega komisjoni läbi rääkima tingimuste ja üksikasjade üle, mille alusel ühendus võib konverentsiga ühineda. Euroopa Komisjoni ja eesistujariigi ühises 19. detsembri 2002. aasta kirjas konverentsile taotles ühendus konverentsi liikmeks saamist ja läbirääkimiste alustamist. 2004. aasta aprillis võttis organisatsiooni üldasjade ja üldpoliitika erikomisjon vastu põhimõttelise otsuse võtta Euroopa Ühendus konverentsi liikmeks.

Et konverentsi põhikirjas ei võeta arvesse rahvusvaheliste organisatsioonide, vaid ainult riikide liikmesust, nõuab ühenduse ühinemine põhikirja muutmist. Need muudatused on ühehäälselt vastu võetud 14.–30. juunil 2005 Haagis toimunud diplomaatilisel konverentsil, mille järel kutsuti konverentsi liikmeid üles kirjalikult hääletama muudatuste üle, võimaluse korral üheksa kuu jooksul. Põhikirja artikli 12 kohaselt on põhikirja muutmiseks vaja kahekolmandikulist häälteenamust. Kui kõnealune enamus saavutatakse, kuid mitte varem kui 31. märtsil 2006, koostab peasekretär protokolli, millega liikmesriike teavitatakse hääletuse tulemusest. Kõnealused muudatused jõustuvad kolm kuud hiljem. Vahetult pärast muudatuste jõustumist kutsutakse kokku üldasjade ja üldpoliitika erikomisjoni erakorraline koosolek, kus võetakse vastu otsus ühenduse konverentsiga ühinemise kohta.

Arvestades põhikirja muudatuste ühehäälset vastuvõtmist 30. juunil 2005 ja kõikide konverentsi liikmete üksmeelset taotlust Euroopa Ühenduse ühinemise kohta, on väga tõenäoline, et 31. märtsiks 2006, st üheksakuulise perioodi lõpuks, jõutakse vajaliku kahekolmandikulise häälteenamuseni. Seega jõustuksid põhikirja muudatused 1. juulil 2006 ja ametlik otsus ühenduse konverentsiga liitumise kohta võetaks vastu 2006. aasta juuli esimesel nädalal. Juba praegu on vaja alustada menetlust, et võtta vastu nõukogu otsus ühenduse konverentsiga ühinemise kohta. Menetlust on vaja alustada selleks tagamaks, et ühendus on valmis konverentsiga ühinema 2006. aasta juuli alguses. Sellisel juhul oleks ühendusel võimalik oma ühinemisdokument hoiule anda nii pea, kui konverents on vastu võtnud ametliku otsuse ühendus liikmeks võtta.

2. LÄBIRÄÄKIMISTE TULEMUSED

Komisjon pidas ühenduse konverentsiga ühinemise tingimuste ja üksikasjade üle läbirääkimisi vastavalt nõukogu läbirääkimisjuhistele. Kõik ühenduse ühinemise jaoks asjakohased sätted on põhikirjale lisatud. Sellest tulenevad muudatused on kodukorda sisse viidud. Liikmed soovisid, et muudatused oleksid üldised, mistõttu ei viidata asjakohastes sätetes Euroopa Ühendusele, vaid piirkondlikele majandusintegratsiooni organisatsioonidele üldiselt. Kokkuvõttes sisaldab põhikiri järgmisi Euroopa Ühendusega seotud sätteid:

- Konverentsi liikmesus on avatud piirkondlikele majandusintegratsiooni organisatsioonidele (edaspidi „PMOd"), kes osalevad konverentsi koosolekutel liikmesriikidega võrdsel alusel. Liikmestaatuse taotlemiseks peab PMO koosnema ainult suveräänsetest riikidest, kes on organisatsioonile andnud õiguspädevuse konverentsi toimeulatuses olevates küsimustes, sealhulgas õiguse teha kõnealustes küsimustes oma liikmesriikide suhtes siduvaid otsuseid. On selge, et Euroopa Ühendus täidab neid nõudeid.

- Taotluse esitamise ajal peab PMO esitama pädevust tõendava deklaratsiooni, milles täpsustakse valdkondi, milles liikmesriigid on PMO-le oma õiguspädevuse üle andnud. Lisaks sellele peavad PMO ja selle liikmesriigid tagama, et konverentsile teatatakse igasugusest PMO pädevuse või koosseisu muutusest. Konverentsi liikmetel on ka õigus taotleda teavet selle kohta, kas PMO või selle liikmesriigid on pädevad teatavas konkreetses küsimuses, ning PMO ja selle liikmesriigid peavad tagama, et sellise taotluse korral antakse asjakohast teavet.

- Konverentsi otsused võetakse võimaluse korral vastu ühehäälselt. Hääletus korraldatakse ainult juhul, kui erand korras ei ole ühehäälsust võimalik saavutada.

- Hääleõigusega seoses on PMO-l nii palju hääli, kui tal on liikmesriike, kes on talle kõnealuses küsimuses õiguspädevuse üle andnud, kellel on hääleõigus, ja kes on end registreerinud kõnealustele koosolekutele. See tähendab, et hääletuse ajal ei ole vaja, et liikmesriigid oleksid füüsiliselt kohal.

- PMO ei maksa lisaks liikmesriikidele konverentsi aastaeelarvesse osamaksu, kuid tasub täiendavaid organisatsiooni liikmestaatusest tulenevaid halduskulud. Kõnealuse summa määrab kindlaks konverents pärast PMOga nõupidamist.

- Euroopa Ühendus kinnitab konverentsile kirjaliku deklaratsiooni vormis, et ühendus kavatseb uurida, kas olemasolevate Haagi konventsioonidega liitumine on ühenduse huvides. Kui see on nii, kavatseb ühendus koostöös konverentsiga pingutada, et ületada neid raskusi, mis tulenevad kõnealustes konventsioonides puuduvatest sätetest PMO ühinemise kohta. Lisaks sellele kavatseb ühendus võimaldada konverentsi alalise büroo esindajatel osaleda Euroopa Komisjoni korraldatud ekspertide koosolekutel, kus arutatakse konverentsile huvipakkuvaid küsimusi.

3. JÄRELDUS

Läbirääkimiste positiivse tulemuse valguses soovitab komisjon nõukogul vastu võtta otsus Euroopa Ühenduse ühinemise kohta Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga.

2005/0251 (AVC)

Ettepanek

NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Ühenduse ühinemise kohta Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c koostoimes artikli 300 lõike 2 esimese lõiguga ja lõike 3 teise lõiguga,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut[2]

ning arvestades järgmist:

(1) Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi (edaspidi „konverents“) eesmärk on järkjärguliselt ühtlustada rahvusvahelise eraõiguse norme. Kõnealune konverents on vastu võtnud märkimisväärse hulga olulisi konventsioone rahvusvahelise eraõiguse erinevates valdkondades.

(2) Alates Amsterdami lepingu jõustumisest on ühendus pädev vastu võtma meetmeid piiriülest mõju omavates tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas sedavõrd, kuivõrd see on vajalik siseturu tõrgeteta toimimiseks. Ühendus on kasutanud oma pädevust mitmete õigusaktide vastuvõtmiseks, millest paljud osaliselt või täielikult langevad kokku konverentsi töövaldkondadega.

(3) Oluline on anda ühendusele staatus, mis oleks vastav ühenduse uuele rollile kui oluline rahvusvaheline osaline õigusalases koostöös tsiviilasjades, et ühendus saaks rakendada oma välist pädevust, osaledes täisliikmena konverentsi nende konventsioonide üle peetavatel läbirääkimistel, mis käsitlevad ühenduse pädevusse kuuluvaid küsimusi.

(4) Nõukogu volitas 28. novembri 2002. aasta otsusega komisjoni läbi rääkima tingimuste ja üksikasjade üle, mille alusel ühendus võib konverentsiga ühineda.

(5) Komisjoni ja eesistujariigi 19. detsembri 2002. aasta ühises kirjas konverentsile taotles ühendus konverentsi liikmeks saamist ja läbirääkimiste alustamist.

(6) 2004. aasta aprillis väljendas konverentsi üldasjade ja üldpoliitika erikomisjon ühehäälset arvamust, et põhimõtteliselt peaks Euroopa Ühendus saama konverentsi liikmeks, ja määras kindlaks teatud kriteeriumid ja menetlused ühenduse liikmesuse üksikasjade kohta.

(7) 2005. aasta juunis võttis konverentsi diplomaatiline konverents ühehäälselt vastu põhikirja muudatused, mis olid vajalikud piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni ühinemiseks, pärast mida kutsuti konverentsi liikmeid hääletama muudatuste üle, võimaluse korral üheksa kuu jooksul.

(8) Põhikirja muudatused jõustuvad kolm kuud pärast peasekretäri teadet liikmetele, et põhikirja muutmiseks vajalik kahekolmandikuline häälteenamus on saavutatud. Vahetult pärast muudatuste jõustumist kutsutakse kokku üldasjade ja üldpoliitika erikomisjoni erakorraline koosolek, kus ametlikult otsustatakse ühenduse konverentsiga ühinemise üle.

(9) Konverentsi põhikirja läbivaatamise alaste läbirääkimiste tulemus on rahuldav ja arvestab ühenduse huvisid.

(10) Konverentsi muudetud põhikirja artikkel 2A võimaldab ühendusel piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsioonina saada konverentsi liikmeks.

(11) Ühendus peaks konverentsiga ühinema.

(12) Vastavalt Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklile 3 osalevad Ühendkuningriik ja Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel.

(13) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel,

ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

Ainus artikkel

Euroopa Ühendus ühineb Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga, deklareerides kõnealuse organisatsiooni põhikirja vastuvõtmist vastavalt I lisas esitatud dokumendile kohe, kui konverents on teinud ametliku otsuse võtta ühendus konverentsi liikmeks.

Ühendus annab hoiule ka deklaratsiooni, milles täpsustatakse küsimusi, mille puhul ühenduse liikmesriigid on organisatsioonile üle andnud oma õiguspädevuse vastavalt II lisale, ja deklaratsiooni, mis käsitleb teatud küsimusi seoses Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga vastavalt III lisale.

Nõukogu eesistujal lubatakse läbi viia selliseid menetlusi, mis võivad olla vajalikud eelneva kohaldamiseks.

Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi põhikirja tekst on lisatud käesolevale otsusele IV lisana.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

I LISA

Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga ühinemist käsitlev ühinemisdokument

Hr J.H.A. VAN LOON

peasekretär

Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents

Scheveningseweg 6

NL – 2517 THE HAGUE

Lugupeetud härra peasekretär.

Mul on au Teile teatada, et Euroopa Ühendus on otsustanud ühineda Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga. Seetõttu palun vastu võtta käesolev dokument, millega Euroopa Ühendus võtab vastu Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi põhikirja vastavalt kõnealuse põhikirja artiklile 2A. Lisan kirjale deklaratsiooni, milles Euroopa Ühendus täpsustab küsimusi, mille puhul ühenduse liikmesriigid on organisatsioonile üle andnud oma õiguspädevuse, ja deklaratsiooni, mis käsitleb teatud küsimusi seoses Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga.

Euroopa Ühendus nõustub ametlikult ja reservatsioonideta Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi liikmesusest tulenevate kohustustega, mis on sätestatud konverentsi põhikirjas, ning kohustub ametlikult täitma ühinemise ajal tema suhtes kehtivaid kohustusi.

Lugupidamisega

Euroopa Liidu nõukogu eesistuja

II LISA

Euroopa Ühenduse pädevust tõendav deklaratsioon, milles täpsustakse küsimusi, milles liikmesriigid on oma õiguspädevuse ühendusele üle andnud

1. Käesolev deklaratsioon on koostatud vastavalt Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi põhikirja artikli 2A lõikele 3 ja sellega täpsustatakse valdkondi, milles liikmesriigid on oma pädevuse Euroopa Ühendusele üle andnud.

2. Euroopa Ühendus on pädev vastu võtma üld- ja erimeetmeid selleks, et oma liikmesriikides edendada erinevates valdkondades kohaldatava õigusega seotud eeskirjade ühtsust. Konverentsi reguleerimisalas olevate küsimuste puhul on Euroopa Ühendusel vastavalt EÜ asutamislepingu IV jaotisele pädevus vastu võtta meetmeid piiriülest mõju omavates tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas sedavõrd, kuivõrd see on vajalik siseturu tõrgeteta toimimiseks (EÜ asutamislepingu artikli 61 punkt c ja artikkel 65). Sellised meetmed on:

1. kohtu- ja kohtuväliste dokumentide piiriülese kätteandmise süsteemi parandamine ja lihtsustamine; koostöö tõendite kogumisel; tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste vastastikune tunnustamine ja täitmine, kaasa arvatud kohtuvälised otsused;

2. liikmesriikides õigusaktide ja kohtualluvuse konflikti suhtes kohaldatavate eeskirjade kokkusobivuse edendamine;

3. tsiviilasjade lahendamise tõrgeteta sujumiselt takistuste kõrvaldamine, vajadusel liikmesriikides kohaldatavate tsiviilkohtumenetlusnormide kokkusobivuse edendamise kaudu.

3. Lisaks sellele on ühendusel ka pädevus valdkondades, kus võivad kehtida Haagi konverentsi konventsioonid, näiteks siseturu küsimused (EÜ asutamislepingu artikkel 95) ja tarbijakaitse (EÜ asutamislepingu artikkel 153).

4. Euroopa Ühendus on kasutanud oma pädevust ja vastu võtnud terve rea õigusakte vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 61 punktile c, näiteks:

- määrus (EÜ) nr 1346/2000 maksejõuetusmenetluse kohta,

- määrus (EÜ) nr 1348/2000 dokumentide kätteandmise kohta,

- määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täimise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades,

- määrus (EÜ) nr 1206/2001 liikmesriikide kohtute vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades,

- direktiiv (EÜ) nr 8/2003 õigusabi kohta,

- määrus (EÜ) nr 2201/2003, mis käsitleb kohtualluvust ning kohtuotsuste tunnustamist ja täitmist kohtuasjades, mis on seotud abieluasjade ja vanemliku vastutusega abikaasade ühiste laste eest ja

- määrus (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta.

Rahvusvahelise eraõiguse sätteid võib leida ka teistest ühenduse õigusaktidest, eriti tarbijakaitse, kindlustuse, finantsteenuste ja intellektuaalomandi valdkonnas. Seega võeti ühenduse direktiivid, mida on mõjutanud Haagi konventsioon kohaldatava õiguse kohta seoses teatud õigustega vahendaja poolt hoitavate väärtpaberite osas EÜ asutamislepingu artikli 95 kohaselt, vastu.

5. Vaatamata selle, et EÜ asutamislepingus ei viidata selgelt ühenduse välisele pädevusele, tuleneb Euroopa Kohtu kohtupraktikast asjaolu, et eelmainitud EÜ asutamislepingu sätted ei ole õiguslikuks aluseks mitte ainult ühenduse siseõigusaktidele, vaid ka ühenduse sõlmitavatele rahvusvahelistele lepingutele. Ühendusel on õigus sõlmida rahvusvahelisi lepinguid juhul, kui sisepädevust on juba kasutatud eespool loetletud ühiste poliitikavaldkondade rakendusmeetmete vastuvõtmiseks, või juhul, kui rahvusvaheline leping on vajalik selleks, et saavutada ühenduse eesmärke.[3] Euroopa Ühenduse välispädevus on ainupädevus juhul, kui rahvusvaheline leping mõjutab ühenduse sise-eeskirju või muudab nende kohaldamist.[4] Sellisel juhul sõlmib ühendus liikmesriikide asemel sidemeid kolmandate riikide või rahvusvaheliste organisatsioonidega. Rahvusvaheline leping võib kuuluda täielikult või ainult osaliselt ühenduse ainupädevusse.

6. Tavaliselt on ühenduse meetmed kõikidele ELi liikmesriikidele siduvad. Vastavalt EÜ asutamislepingu IV jaotisele, mis moodustab tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö õigusliku aluse, kehtib Taanile, Iirimaale ja Ühendkuningriigile erirežiim. EÜ asutamislepingu IV jaotise kohaselt võetud meetmed ei ole Taanile siduvad ega Taani suhtes kohaldatavad. Iirimaa ja Ühendkuningriik osalevad IV jaotise kohaselt vastuvõetud õigusaktides juhul, kui nad sellest nõukogu teavitavad. Mõlemad liikmesriigid on otsustanud osaleda kõikides punktis 4 loetletud meetmetes.

7. Pädevus, mille liikmesriigid on ühendusele üle andnud vastavalt EÜ asutamislepingule, areneb pidevalt. Euroopa Ühendus ja selle liikmesriigid tagavad, et vastavalt artikli 2A lõikele 6 teavitatakse konverentsi sekretariaati viivitamata igasugusest muutusest ühenduse pädevuses.

III LISA

Deklaratsioon, mis käsitleb teatud küsimusi seoses Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga

Euroopa Ühendus kavatseb uurida, kas olemasolevate Haagi konventsioonidega liitumine ühenduse pädevuses olevates küsimustes on ühenduse huvides. Kui see on nii, teeb Euroopa Ühendus koostöös Haagi konverentsiga kõik, et ületada neid raskusi, mis tulenevad kõnealustes konventsioonides selliste sätete puudumisest, mis lubaksid piirkondlikul majandusintegratsiooni organisatsioonil nende konventsioonidega liituda.

Lisaks sellele kavatseb Euroopa Ühendus lubada Haagi konverentsi alalise büroo esindajatel osaleda Euroopa Komisjoni korraldatud ekspertide koosolekutel, kus arutatakse Haagi konverentsile huvipakkuvaid küsimusi.

IV LISA

HAAGI RAHVUSVAHELISE ERAÕIGUSE KONVERENTSI PÕHIKIRI

Allpool nimetatud riikide –

Saksamaa Liitvabariigi, Austria, Belgia, Taani, Hispaania, Soome, Prantsusmaa, Itaalia, Jaapani, Luksemburgi, Norra, Hollandi, Portugali, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi, Rootsi ja Šveitsi – valitsused,

arvestades Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi alalist iseloomu,

soovides seda rõhutada,

pidades seepärast vajalikuks koostada konverentsi põhikiri,

on kokku leppinud järgmises:

Artikkel 1

Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi eesmärk on järkjärguliselt ühtlustada rahvusvahelise eraõiguse norme.

Artikkel 2

Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsi liikmed on riigid, kes on osalenud vähemalt ühel konverentsi istungil ja vastu võtnud käesoleva põhikirja.

Mis tahes muu riik, kelle osalemine konverentsi töös on õiguslikust seisukohast oluline, võib saada liikmeks. Uute liikmesriikide vastuvõtmise üle otsustavad osalevate riikide valitsused ühe või mitme osaleva riigi ettepaneku põhjal lihthäälteenamusega kuue kuu jooksul alates kõnealuse ettepaneku valitsustele esitamise kuupäevast.

Lõplikult saab riik liikmeks, kui ta on põhikirja vastu võtnud.

Artikkel 2a

1. Konverentsi liikmesriigid võivad üldasju ja üldpoliitikat käsitleval kohtumisel, millest võtab osa liikmesriikide enamus, lihthäälteenamusega otsustada liikmeks vastu võtta ka mis tahes piirkondliku majandusintegratsiooni organisatsiooni, kes on esitanud peasekretärile liikmeks astumise taotluse. Käesolevas põhikirjas hõlmavad viited liikmetele selliseid liikmesorganisatsioone, kui ei ole selgelt sätestatud teisiti. Vastuvõtmine jõustub, kui asjaomane piirkondlik majandusintegratsiooni organisatsioon on põhikirja vastu võtnud.

2. Selleks et taotleda konverentsi liikmesust, peab piirkondlik majandusintegratsiooni organisatsioon koosnema ainult suveräänsetest riikidest, kes on organisatsioonile andnud õiguspädevuse konverentsi toimeulatuses olevates küsimustes, sealhulgas volituse teha nendes küsimustes oma liikmesriikide suhtes siduvaid otsuseid.

3. Liikmesust taotlev piirkondlik majandusintegratsiooni organisatsioon esitab taotlemise ajal pädevust tõendava deklaratsiooni, milles täpsustatakse need küsimused, milles liikmesriigid on organisatsioonile õiguspädevuse andnud.

4. Liikmesorganisatsioon ja selle liikmesriigid tagavad, et kõigist liikmesriigi õiguspädevuse või liikmeskonnaga seotud muudatustest teatatakse peasekretärile, kes edastab selle teabe konverentsi teistele liikmetele.

5. Eeldatakse, et liikmesorganisatsiooni liikmesriigid jätavad endale õiguspädevuse kõigis küsimustes, milles õiguspädevuse üleandmist ei ole eraldi deklareeritud ega sellest eraldi teatatud.

6. Konverentsi liige võib taotleda, et liikmesorganisatsioon või selle liikmesriigid esitavad teabe selle kohta, kas liikmesorganisatsioonil on õiguspädevus mis tahes konkreetses küsimuses, mis konverentsile on esitatud. Liikmesorganisatsioon ja selle liikmesriigid tagavad, et taotluse korral selline teave esitatakse .

7. Liikmesorganisatsioon ja selle liikmesriigid, kes on konverentsi liikmed, jagavad oma pädevusvaldkondades liikmesusest tulenevaid õigusi.

8. Liikmesorganisatsioonil on oma pädevuse piires kõigil konverentsi koosolekutel, millest tal on õigus osa võtta, nii palju hääli, kui tal on liikmesriike, kes on liikmesorganisatsioonile kõnealuses küsimuses õiguspädevuse andnud, kellel on hääleõigus ja kes on kõnealustele koosolekutele registreeritud. Kui liikmesorganisatsioon kasutab hääleõigust, siis tema koosseisu kuuluvad liikmesriigid oma hääleõigust kasutada ei saa, ja vastupidi.

9. Piirkondlik majandusintegratsiooni organisatsioon on ainult suveräänsetest riikidest koosnev rahvusvaheline organisatsioon, kellele selle liikmesriigid on andnud õiguspädevuse mitmesugustes küsimustes, nende hulgas volituse teha nendes küsimustes liikmesriikidele siduvaid otsuseid.

Artikkel 3

1. Konverentsi tegevuse eest vastutab kõigist liikmetest moodustatud üldasjade ja üldpoliitika nõukogu (edaspidi „nõukogu”). Nõukogu koosolekud toimuvad põhimõtteliselt igal aastal.

2. Nõukogu tagab tegevuse toimumise alalise büroo kaudu, kelle toiminguid nõukogu suunab.

3. Nõukogu vaatab läbi kõik ettepanekud, mis kavatsetakse konverentsi päevakorda lülitada. Nõukogul on õigus otsustada, milliseid meetmeid selliste ettepanekute suhtes võtta.

4. Madalmaade valitsuse alaline komitee, mis on asutatud kuninganna 20. veebruari 1897. aasta dekreediga rahvusvahelise eraõiguse kodifitseerimise edendamiseks, määrab pärast konverentsi liikmetega konsulteerimist kindlaks diplomaatiliste istungite kuupäeva.

5. Alaline valitsuskomitee pöördub liikmete kokkukutsumiseks Madalmaade valitsuse poole. Konverentsi istungeid juhatab alalise valitsuskomitee eesistuja.

6. Konverentsi korralised istungid toimuvad põhimõtteliselt iga nelja aasta järel.

7. Vajaduse korral võib nõukogu pärast alalise valitsuskomiteega konsulteerimist esitada Madalmaade valitsusele konverentsi erakorralise istungi kokkukutsumise taotluse.

8. Nõukogu võib alalise valitsuskomiteega konsulteerida igas muus konverentsi jaoks olulises küsimuses.

Artikkel 4

1. Alalise büroo asukoht on Haagis. Büroo koosneb peasekretärist ja neljast sekretärist, kelle määrab ametisse Madalmaade valitsus alalise valitsuskomitee ettepaneku alusel.

2. Peasekretäril ja sekretäridel peavad olema vajalikud õigusalased teadmised ja praktilised kogemused. Nende ametissemääramisel arvestatakse ka geograafilise esindatuse ja õigusalase asjatundlikkuse mitmekesisust.

3. Sekretäride arvu võib suurendada pärast nõukoguga konsulteerimist ja artikli 9 kohaselt.

Artikkel 5

Nõukogu juhendamisel toimiva alalise büroo kohustused on järgmised:

4. Haagi konverentsi istungite ning nõukogu ja kõigi erikomisjonide koosolekute ettevalmistamine ja korraldamine,

5. istungite ja eespool ettenähtud koosolekute sekretariaadi töö,

6. kõik sekretariaadi tegevusega seotud ülesanded.

Artikkel 6

1. Teabevahetuse võimaldamiseks konverentsi liikmete ja alalise büroo vahel määrab iga liikmesriigi valitsus riikliku organi ja iga liikmesorganisatsioon kontaktorgani.

2. Alaline büroo võib pidada kirjavahetust sellisel viisil määratud organite ja pädevate rahvusvaheliste organisatsioonidega.

Artikkel 7

1. Istung, ning istungite vahelisel ajal nõukogu, võib moodustada erikomisjone konventsioonide eelnõude koostamiseks või selleks, et uurida kõiki konverentsi pädevusse kuuluvaid rahvusvahelise eraõiguse küsimusi.

2. Istungid, nõukogu ja erikomisjonid toimivad kõiki võimalusi kasutades konsensuse alusel.

Artikkel 8

1. Konverentsi eelarvelised kulud jaotatakse konverentsi liikmesriikide vahel.

2. Liikmesorganisatsioon ei maksa lisaks oma liikmesriikidele konverentsi aastaeelarvesse osamaksu, vaid summa, mille määrab kindlaks konverents liikmesorganisatsiooniga konsulteerides, et katta oma liikmesusest tulenevad täiendavad halduskulud.

3. Esindatud liikmed tasuvad igal juhul nõukogu ja erikomisjonide delegaatide reisi- ja elamiskulud.

Artikkel 9

1. Konverentsi eelarve esitatakse igal aastal heakskiitmiseks liikmesriikide diplomaatiliste esindajate nõukogule Haagis.

2. Esindajad jaotavad samuti liikmesriikide vahel kulutused, mis jäävad eelarvest nende kanda.

3. Diplomaatilised esindajad kohtuvad sel eesmärgil Madalmaade Kuningriigi välisministri eesistumisel.

Artikkel 10

1. Konverentsi korraliste ja erakorraliste istungite kulud kannab Madalmaade valitsus.

2. Delegaatide reisi- ja elamiskulud tasuvad igal juhul vastavad liikmed.

Artikkel 11 (ainult prantsuskeelne tekst)

Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n’est pas contraire au présent Statut ou aux Règlements.

Artikkel 12

1. Põhikirja muudatused tuleb vastu võtta üldasju ja üldpoliitikat käsitleval koosolekul viibivate liikmesriikide konsensuse alusel.

2. Muudatused jõustuvad kõigi liikmesriikide jaoks kolme kuu möödumisel sellest, kui kaks kolmandikku liikmesriikidest on need oma vastava riikliku korra kohaselt heaks kiitnud, kuid mitte varem kui üheksa kuud pärast nende muudatuste vastuvõtmise kuupäeva.

3. Lõikes 1 nimetatud koosolekul võidakse konsensuse alusel muuta lõikes 2 nimetatud ajavahemikke.

Artikkel 13

Käesoleva põhikirja täideviimise tagamiseks täiendatakse põhikirja eeskirjadega. Eeskirjad kehtestab alaline büroo ning need esitatakse heakskiitmiseks diplomaatilisele istungile, diplomaatiliste esindajate nõukogule või üldasjade ja üldpoliitika nõukogule.

Artikkel 14

1. Käesolev põhikiri esitatakse vastuvõtmiseks kõigile vähemalt ühel konverentsi istungil osalenud riikide valitsustele. Põhikiri jõustub kohe, kui selle on vastu võtnud enamik seitsmendal istungil esindatud riike.

2. Vastuvõtmiskiri antakse hoiule Madalmaade valitsuse juures, kes teatab sellest käesoleva artikli lõikes 1 nimetatud valitsustele.

3. Madalmaade valitsus teavitab uue liikme vastuvõtmise korral kõiki liikmeid kõnealuse uue liikme vastuvõtmiskirjast.

Artikkel 15

1. Liikmel on õigus põhikiri denonsseerida pärast viie aasta möödumist selle jõustumisest artikli 14 lõike 1 järgi.

2. Denonsseerimisteade tuleb esitada Madalmaade Kuningriigi välisministeeriumile vähemalt kuus kuud enne konverentsi eelarveaasta lõppu ja see jõustub kõnealuse aasta lõppedes, kuid ainult sellest teatanud liikme suhtes.

Käesoleva põhikirja inglis- ja prantsuskeelne tekst, nagu neid muudeti ... 200., on võrdselt autentsed.

FINANTSSELGITUS

1. ETTEPANEKU NIMETUS:

Nõukogu otsus Euroopa Ühenduse ühinemise kohta Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga

2. TEGEVUSPÕHISE JUHTIMISE / EELARVESTAMISE RAAMISTIK

ASJAOMASED POLIITIKAVALDKONNAD JA NENDEGA SEONDUVAD MEETMED:

18.06 kriminaal- ja tsiviilõigusel rajaneva ala loomine

3. EELARVEREAD

3.1. Eelarveread (tegevusassigneeringute read ja nendega seonduvad tehnilise ja haldusabi read (endised B..A read)), sh järgmised rubriigid:

põhiõiguste ja õigusasjade raamprogramm ajavahemikuks 2007–2013, tsiviilõiguse eriprogramm, eelarverida määratakse kindlaks 2007. aasta esialgses eelarveprojektis.

3.2. Meetme kestus ja finantsmõju :

2007 ja edaspidi

3.3. Eelarve tunnusjooned:

Mittekohaldatav

4. ÜLEVAADE VAHENDITEST

4.1. Rahalised vahendid

4.1.1. Kokkuvõte kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutest

miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Kulu liik |Jao nr | |

n aasta |

n + 1 |

n + 2 |

n + 3 |

n + 4 |n + 5 või hilisem |

Kokku | | Tegevuskulud[5]

| | | | | | | | | |Kulukohustuste assigneeringud |8.1 |a |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 |0,001 | | |Maksete assigneeringud | |b | | | | | | | | | Kaasfinantseerimise andmed

Kui ettepanek hõlmab liikmesriikide või muude asutuste (palun täpsustage, milliste) poolset kaasfinantseerimist, peaks allpool esitatud tabelis näitama, milline on selle kaasfinantseerimise hinnanguline tase (kui kaasfinantseerimist on planeeritud saada erinevatest asutustest, võib lisada täiendavaid ridu):

Miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)

Kaasfinantseeriv asutus | |

n aasta |

n + 1 |

n + 2 |

n + 3 |

n + 4 |n + 5 või hilisem |

Kokku | |…………………… |f | | | | | | | | |Kulukohustuste assigneeringud (sh kaasfinantseerimine) KOKKU |a+c+d+e+f | | | | | | | | | 4.1.2. Kooskõla finantsplaneeringuga

Käesoleva ettepaneku maksumus (+/- 1000 eurot aastas) sisaldub põhiõiguste ja õigusasjade raamprogrammi 2007–2013 raames välja töötatud tsiviilõiguse eriprogrammi jaoks välja pakutud kogusummas.

Assigneeringud on ainult suunavad ja sõltuvad nende vastavusest otsusele, mis võetakse vastu 2007–2013. aasta finantsperspektiivi keskpika finantsraamistiku kohta.

( Ettepanek vastab olemasolevale finantsplaneeringule.

( Ettepanekuga kaasneb finantsperspektiivi asjakohase rubriigi ümberplaneerimine.

( Ettepanekuga seoses võib olla vajalik institutsioonidevahelise kokkuleppe[6] sätete (st paindlikkusinstrumendi või finantsperspektiivi läbivaatamise) kohaldamine.

4.1.3. Finantsmõju tuludele

x Ettepanekul puudub finantsmõju tuludele

( Ettepanekul on finantsmõju, mõju tuludele on järgmine:

4.2. Täistööajale taandatud tööjõud (sealhulgas ametnikud, ajutine ja välistööjõud) – täpsem teave punktis 8.2.1.

Aastane vajadus |n aasta |n + 1 |n + 2 |n + 3 |n + 4 |n + 5 või hilisem | |Tööjõu koguarv | | | | | | | | 5. TUNNUSJOONED JA EESMÄRGID

Euroopa Ühenduse ühinemine Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverentsiga toob kaasa iga-aastase rahalise toetuse, mille määrab kindlaks konverents pärast Euroopa Ühendusega konsulteerimist ja mis katab ühenduse liikmestaatusest tulenevad täiendavad halduskulud. Esimene osamakse tehakse 2007. aastal, seega ei ole täpset summat veel kindlaks määratud. Arvestades, et kõnealune osamakse peaks katma ainult täiendavaid halduskulusid, ei ületa summa 1000 eurot aastas.

6. ANDMED VAHENDITE KOHTA

Mittekohaldatav

[1] ELT C […], […], lk […].

[2] ELT C […], […], lk […].

[3] Euroopa Kohtu arvamus 1/76, EKL 1977, lk 741; arvamus 2/91, EKL 1993, lk I-1061; kohtuasi 22/70 („AETR“), komisjon v. nõukogu, EKL 1971, lk 263; kohtuasi C-467/98 („avatud õhuruum“), komisjon v. Taani, EKL 2002, lk I-9519.

[4] Kohtuasi 22/70 („AETR“), komisjon v. nõukogu; kohtuasi C-467/98 („avatud õhuruum“), komisjon v. Taani.

[5] Kulud, mis ei kuulu asjaomase xx jaotise xx 01 peatüki alla.

[6] Vt institutsioonidevahelise kokkuleppe punktid 19 ja 24.