Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2022/C 121/05)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„Côtes de Provence“

PDO-FR-A0392-AM04

Teate kuupäev: 7. jaanuar 2022

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Täiendava geograafilise nimetuse Sainte-Victoire piiritletud kasvatusala

Tootespetsifikaadi I peatüki IV punkti alapunktis 2 (Piiritletud kasvatusala) on täpsustatud kuupäev, mil pädev asutus kiidab heaks täiendava geograafilise nimetuse Sainte-Victoire piiritletud kasvatusala.

Veinid pärinevad üksnes viinapuudelt, mis kasvavad tootmiseks määratud kasvatusalade piirkonnas, mille riiklik päritolu- ja kvaliteediinstituut (Institut national de l’origine et de la qualité) kiitis heaks pädeva riikliku komitee 3. juuni 2021. aasta koosolekul.

See täpsustus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

2. Viinamarjasordid

Tootespetsifikaadi I peatüki V punkti alapunktis 1 (Viinamarjasordid) esitatud täiendavate viinamarjasortide loetelu on täiendatud.

— Punased ja roosad veinid:

— lisatakse sordid „Rousseli Rs“ ja „Caladoc N“, mille osakaal põllumajandusettevõttes võib olla 10 %;

— sortide „Agiorgitiko N“, „Calabrese N“, „Moschofilero Rs“, „Verdejo B“ ja „Xinomavro N“ osakaal põllumajandusettevõttes võib olla kuni 5 % ja segus kuni 10 %. Päritolunimetusega veinide märgistusel ei tohi neid sorte nimetada.

— Valged veinid: lisatakse sort „Verdejo B“. Selle osakaal põllumajandusettevõttes võib olla kuni 5 % ja segus kuni 10 %. Päritolunimetusega veinide märgistusel ei tohi seda sorti nimetada.

Nende sortide lisamine on päritolunimetusega veinide puhul üks võimalik lahendus, et kohaneda kliimamuutustega ja vähendada taimekaitsevahendite kasutamist. Need teiseste sortidena kasutusele võetud sordid on kooskõlas päritolunimetusega veinide kirjeldusega ning aitavad tulla toime põua ja seenhaigustega. Need sordid võimaldavad vähendada taimekaitsevahendite kasutamist.

Koonddokumenti täiendatakse punktis „Teisesed veiniviinamarjasordid“.

V punkti alapunktis 2 (Sortide osakaal põllumajandusettevõtetes) on täpsustatud sortide „Agiorgitiko N“, „Calabrese N“, „Moschofilero Rs“, „Verdejo B“ ja „Xinomavro N“ osakaalu põllumajandusettevõtetes. See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

Sortide „Agiorgitiko N“, „Calabrese N“, „Moschofilero Rs“, „Verdejo B“, „Xinomavro N“ osakaal viinamarjade segus on täpsustatud IX punkti alapunktis 1 (Segu koostamine). See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

3. Viinamarjaistanduse pidamine

Tootespetsifikaadi I peatüki VI punkti (Viinamarjaistanduse pidamine) alapunkti 2 (Muud viljelustavad) on lisatud kaks agroökoloogilist tava. Nendega luuakse raamistik keemiliseks umbrohutõrjeks kasvatusaladel:

— pöörderibadel on keemiline umbrohutõrje keelatud;

— täielik keemiline umbrohutõrje kasvatusaladel on keelatud.

Need muudatused tehakse ka koonddokumendi veinivalmistustavade punktis.

4. Kääritusmahutite kogumahutavus

Tootespetsifikaadi I peatüki IX punkti (Viinamarjade töötlemine ning veini valmistamine, laagerdamine, villimine ja ladustamine) alapunkti f on muudetud seoses kääritusmahutite kogumahutavuse arvutamisega. Iga ettevõtja kääritusmahutite kogumahutavus peab olema suurem või võrdne toodangu mahuga, mis lähtub tootespetsifikaadi VIII punkti alapunktis 2 osutatud maksimaalsest saagikusest ja veinitootmisega hõlmatud istanduse pindalast.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

5. Viinamarjasortide esitamine märgistusel

Tootespetsifikaadi I peatüki XII punkti (Esitlemise ja märgistamise eeskirjad) on täiendatud ning selles on täpsustatud, et teiseseid sorte „Agiorgitiko N“, „Calabrese N“, „Moschofilero Rs“, „Verdejo B“, „Xinomavro N“ ei tohi päritolunimetusega veinide märgistusel nimetada.

6. Peamised kontrollitavad punktid ja hindamismeetodid

Tootespetsifikaadi III peatüki I punktis on tootespetsifikaadi peamised kontrollitavad punktid ja nende hindamismeetodid viidud vastavusse kaitstud päritolunimetuse kontrollikavaga.

Need muudatused ei mõjuta koonddokumendi sisu.

KOONDDOKUMENT

1. Nimetus(ed)

Côtes de Provence

2. Geograafilise tähise tüüp:

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

1. Vaiksed roosad veinid

LÜHIKIRJELDUS

Veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti.

Veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus pärast kääritamist võib olla kuni 4 grammi liitri kohta.

Muud analüütilised kriteeriumid vastavad liidu õigusnormidele.

Roosadele veinidele on omane kahvaturoosa värviskaala. Tegemist on väljendusrikaste veinidega, mille lõhna- ja maitsebukett on tänu kasutatavatele sortidele puuviljaline (valged puuviljad, tsitrusviljad, eksootilised puuviljad, punased puuviljad...) või õistaimi meenutav ja milles segunevad mineraalsed või kirbed nüansid, veinidel on täidluse ja erksuse vahel tasakaalustatud struktuur.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus milliekvivalentides liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

2. Vaiksed punased veinid

LÜHIKIRJELDUS

Veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti.

Pakendamise etapis on veinide õunhappe sisaldus kuni 0,4 g/l.

Punaste veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus pärast kääritamist võib olla kuni:

— punased veinid, mille minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on kuni 14 %: 3g/l

— punased veinid, mille minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on üle 14 %: 4 g/l

Muud analüütilised kriteeriumid vastavad liidu õigusnormidele.

Punased veinid on tumeda värvusega ja hõlmavad kaht tüüpi:

— puuviljalised punased veinid, mille vaadis käärimise aeg on lühike ja mis on ette nähtud tarbimiseks lühikese aja jooksul;

— säilitamiseks sobivad komplekssete aroomidega punased veinid, milles on tunda musti puuvilju, kakaod, ulukiliha ja vürtse; tugevat tanniinisust ja siidjust, mis saavutatakse pikaajalise vaadis käärimisega. Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus milliekvivalentides liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

3. Vaiksed valged veinid

LÜHIKIRJELDUS

Veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti.

Muud analüütilised kriteeriumid vastavad liidu õigusnormidele.

Veinide fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus pärast kääritamist võib olla kuni 4 grammi liitri kohta.

Valged veinid on kuivad, nende värvus on kollane, rohekate varjunditega, nad on sädelevad ja läbipaistvad ning neil on puuviljalised lõhna- ja maitsenüansid tsitrusviljade, õistaimede (valged õied), palsami ja mee varjundiga.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus milliekvivalentides liitri kohta Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

5.1. Konkreetsed veinivalmistustavad

1. Konkreetne veinivalmistustava

Veinivalmistuse eritavad

Roosade veinide valmistamisel on aktiivsöe kasutamine lubatud veinivirde ja veel kääritamisetapis oleva pressitud värske veini puhul, mille kogus ei ületa 20 % asjaomase veinivalmistaja vastava aasta saagist valmistatud roosa veini mahust. Saagi termiline töötlemine temperatuuril üle 40 °C on keelatud.

2. Ridadevaheline laius

Viljelustavad

Iga puu kasvuala maksimaalne pindala on 2,50 m2. Pindala arvutamiseks korrutatakse ridadevaheline kaugus tüvedevahelise kaugusega. Reavahe ei või olla suurem kui 2,50 meetrit ja samas reas olevate viinapuude tüvede vahemaa ei või olla väiksem kui 0,80 meetrit.

3. Lõikamine

Viljelustavad

Lõikamine toimub hiljemalt enne taime kasvuetappi E, st siis, kui kahel esimesel pungal on moodustunud kolm lehte.

Kasutatakse lühikeseks lõikamist (lehtrikujuline lõikus või Royat nöörpuu vorm) kuni 6 võrsega tüve kohta ja kuni 2 pungaga võrse kohta.

Üle 25aastaste viinapuude puhul (alates 26. lehestiku moodustamisest) võib ühel võrsel olla kuni 5 punga (arvestades piirangut 12 punga tüve kohta).

Välja arvatud geograafiliste nimetuste „Sainte-Victoire“, „Fréjus“, „La Londe“ ja „Pierrefeu“ tootmiseks ette nähtud viinamarjad, võib viinamarjasortide „Cabernet-Sauvignon N“ ja „Syrah N“ puhul kasutada pika võrsega tavalist Guyot’ lõikust (kuni 8 punga tüve kohta, millest kuni 6 pikal võrsel).

4. Kastmine

Viljelustavad

Kastmine on lubatud.

5. Umbrohutõrje – Agroökoloogilised tavad

Viljelustavad

— pöörderibadel on keemiline umbrohutõrje keelatud;

— täielik keemiline umbrohutõrje kasvatusaladel on keelatud.

5.2. Maksimaalne saagikus

1. 66 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Geograafiline piirkond hõlmab 84 kommuuni, millest 68 asub Vari departemangus, 15 Bouches-du-Rhône’i departemangus ja üks Alpes-Maritimes’i departemangus.

— Alpes-Maritimes’i departemangus: Villars-sur-Var;

— Bouches-du-Rhône’i departemangus: Allauch, Bouc-Bel-Air, Ceyreste, Châteauneuf-le-Rouge, La Ciotat, Cuges-les-Pins, Meyreuil, Mimet, Peynier, Puyloubier, Roquefort-la-Bédoule, Rousset, Simiane-Collongue, Le Tholonet, Trets ;

— Vari departemangus: Les Arcs, Bagnols-en-Forêt, Le Beausset, Besse-sur-Issole, Bormes-les-Mimosas, Cabasse, La Cadière-d’Azur, Callas, Le Cannet-des-Maures, Carcès, Carnoules, Carqueiranne, Le Castellet, Cavalaire-sur-Mer, Cogolin, Collobrières, Correns, Cotignac, La Crau, La Croix-Valmer, Cuers, Draguignan, Entrecasteaux, Evenos, La Farlède, Figanières, Flassans-sur-Issole, Flayosc, Fréjus, La Garde, La Garde-Freinet, Gassin, Gonfaron, Grimaud, Hyères, La Londe-les-Maures, Lorgues, Le Luc, Les Mayons, Montfort-sur-Argens, La Môle, La Motte, Le Muy, Pierrefeu-du-Var, Pignans, Plan-de-la-Tour, Pourcieux, Pourrières, Le Pradet, Puget-sur-Argens, Puget-Ville, Ramatuelle, Roquebrune-sur-Argens, Saint-Antonin-du-Var, Saint-Cyr-sur-Mer, Sainte-Maxime, Saint-Paul-en-Forêt, Saint-Raphaël, Saint-Tropez, Sanary-sur-Mer, Seillans, Six-Fours-les-Plages, Solliès-Pont, Taradeau, Le Thoronet, Trans-en-Provence, La Valette-du-Var, Vidauban.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

’Carignan N’ (tume)

’Cinsaut N’ (tume) – ’Cinsault’

’Clairette B’ (hele)

’Grenache N’ (tume)

’Mourvèdre N’ (tume) – ’Monastrell’

’Sémillon B’

’Syrah N’ (tume) – ’Shiraz’

’Tibouren N’ (tume)

’Ugni blanc B’ (hele)

’Vermentino B’ (hele) – ’Rolle’

8. Seos(t)e kirjeldus

Kaitstud päritolunimetuse „Côtes de Provence“ geograafiline piirkond ulatub läänes ja põhjas lubjakiviste pinnavormidega Alam-Provence’ist kuni lääne ja lõuna pool asuva kristalse aluskorraga Alam-Provence’ini (Maures ja Esterel). Geograafiline piirkond hõlmab Vari, Bouches-du-Rhône’i ja Alpes-Maritimes’i departemangude teatud kommuunide territooriumil Vahemere rannikut, jõgede orgusid, päikesekiirguse mõjul murenenud kaljupindu ja männimetsasalusid.

„Côtes de Provence’i“ viinamarjakasvatusala rikkus peitub geoloogiliste tingimuste, mullastiku ja kohaliku kliima mitmekesisuses. Võttes arvesse seda mitmekesisust on tootjate kogukond kohandanud oma töövahendeid, mis võimaldavad toota iseloomulikke veine, valinud mitmekesise loodusega sobivaid viinamarjasorte ning kasutanud asjakohaseid viljelusmeetodeid (pinnase ettevalmistamine, istutustihedus, viinapuude lõikamismeetodid, mis võimaldavad saada optimaalset toodangut ning mis kaitsevad viinamarjaistandust suvise põuaperioodi ajal), kohandanud veinivalmistamise tingimusi kaasaegsetesse vahenditesse ja tehnoloogiatesse tehtavate investeeringutega.

Kuigi veinid pärinevad eri viinamarjasortidest ning ka looduslikud tingimused on erinevad, on need veinid iseloomulikud ja eripärased tänu asjaolule, et tootjate kogukond jagab omavahel tavasid ja oskusteavet, eeskätt kehtib see roosade veinide puhul.

Geograafiline piirkond on ristumiskoht ning see asjaolu on siia toonud erinevad viinamarjasordid, mis on siin põlvkondade jooksul kohanenud, andes veinidele nõutava kvaliteedi ja eripära. Nii annavad sordid „Grenache N“ ja „Tibouren N“ veinidele suure alkoholisisalduse ja täidluse, sort „Cinsaut N“ peenekoelisuse, sort „Syrah N“ puuviljalise lõhna ja maitse ning sort „Mourvèdre N“ soodustab veinide head vananemist.

Toodetud veinide kvaliteedile ja eripäradele aitavad samuti kaasa sademete ja temperatuuriga seotud optimaalsed viinamarjade küpsemistingimused ning valdavalt esinevate tuulte loodud head viljade kontsentreerumise ja sanitaartingimused. Veinide happesuse ja täidluse vaheline tasakaal, stabiilne värvus ja elegantne lõhnabukett on saavutatud tänu viinamarjadele, mis koristatakse siis, kui nad on saavutanud suure suhkru- ja polüfenoolisisalduse.

Tavapäraselt asuvad viinamarjakasvatuseks ettenähtud kasvatusalad väikese sügavusega, kuid hea veevarustusega muldadel.

„Côtes de Provence’i“ piirkond, kus veinivalmistamise traditsioon on kestnud juba 2 600 aastat, on alates 1980. aastast eeskätt tänu roosade veinide tootmisele, elanud üle täieliku taassünni.

Juba Provence’i krahv, kuningas René d’Anjou, oskas hinnata Provence’i veine, ning tehes Marseille’st vabasadama, soodustas ta veinide tootmist ja veinikaubandust. Tema ajal hakati valmistama ka klaretti ja roosasid veine. Kõrgetasemeline diplomaat Provence’i Eleanor, kellest hiljem sai Inglismaa kuninganna, viis need veinid ka Inglismaa õukonda. XVII ja XVIII sajandil hinnati neid veine kõrgelt ka Prantsusmaa õukonnas, nende kuulsust on kajastanud ka Grignani krahvinna Madame de Sévigné.

Nende veinide tuntus on säilinud ka 2010. aastal. Veinivalmistajad, veinikooperatiivid ja veinikaupmehed jätkavad pingutusi ühiseeskirjade täiustamiseks, et edendada nende ühist vara, kontrollitud päritolunimetust „Côtes de Provence“, ning teevad kõik selleks, et hoida kõrgel nende veinide head nime ja isikupära.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Vahetus läheduses asuv piirkond

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus

Vahetus läheduses asuv piirkond, mille suhtes kohaldatakse erandit seoses viinamarjade pressimise ning veini valmistamisega, hõlmab Bouches-du-Rhône’i departemangu 10 kommuuni ja Vari departemangu 41 kommuuni.

— Bouches du Rhône’i departemangus: Aubagne, Auriol, La Bouilladisse, Cassis, La Destrousse, Fuveau, Gardanne, Gémenos, Peypin, Roquevaire.

— Vari departemangus: Bandol, Barjols, Belgentier, Bras, Brignoles, Brue-Auriac, Camps-la-Source, La Celle, Châteauvert, Fayence, Forcalqueiret, Garéoult, Le Lavandou, Mazaugues, Méounes-lès-Montrieux, Nans-les-Pins, Néoules, Ollières, Ollioules, Plan-d’Aups-Sainte-Baume, Pontevès, Rayol-Canadel-sur-Mer, Le Revest-les-Eaux, Riboux, Rocbaron, La Roquebrussanne, Rougiers, Saint-Mandrier-sur-Mer, Saint-Maximim-la-Sainte-Baume, Saint-Zacharie, Sainte-Anastasie-sur-Issole, Sillans-la-Cascade, Seillons-Source-d’Argens, La Seyne-sur-Mer, Signes, Solliès-Ville, Toulon, Tourves, Le Val, Villecroze, Vins-sur-Caramy.

Märgistus: Täiendavad geograafilised nimetused

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Kontrollitud päritolunimetusele „Côtes de Provence“ võib punaste ja roosade veinide puhul lisada järgmised täiendavad geograafilised tähised: „Fréjus“, „Sainte-Victoire“, „Pierrefeu“ ja „Notre-Dame des Anges“.

Kontrollitud päritolunimetusele „Côtes de Provence“ võib punaste, roosade ja valgete veinide puhul lisada täiendava geograafilise tähise „La Londe“.

Need veinid peavad vastama tootespetsifikaadis sätestatud tingimustele, mis hõlmavad eeskätt geograafilist piirkonda, kust viinamarjad on pärit, veini valmistamist ja teatud juhtudel selle laagerdamist, kasutatavaid viinamarjasorte, saagikust, fermenteeritavate suhkrute sisaldust ja valmistamismeetodeid.

Märgistus: suurem geograafiline üksus

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistus, mis hõlmab geograafilist tähist või mitte, võib sisaldada täpsustust suurema geograafilise üksuse „Vin de Provence“ kohta. Suurema geograafilise üksuse nimetuse tähed ei või olla kõrgemad või laiemad märgisel esitatud tähtedest, mida kasutatakse kontrollitud päritolunimetuse jaoks koos geograafilise tähisega või ilma selleta. Suurema geograafilise üksuse nimetus „Vin de Provence“ peab asuma samas vaateväljas kui kontrollitud päritolunimetus ja geograafiline tähis.

Märgistus: sordi nimi

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Teiseseid sorte „Agiorgitiko N“, „Calabrese N“, „Moschofilero Rs“, „Verdejo B“, „Xinomavro N“ ei tohi päritolunimetusega veinide märgistusel nimetada

Link tootespetsifikaadile

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-04ce000c-981e-4fb0-8009-c0266d331c79

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.