ET Euroopa Liidu Teataja C 271/22

Põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitset käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2011/C 271/09

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (1) artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOKKUVÕTE

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„CHELČICKO-LHENICKÉ OVOCE”

EÜ nr: CZ-PGI-0005-0436-23.11.2004

KPN ( ) KGT ( X )

Käesolevas kokkuvõttes esitatakse teabe andmise eesmärgil spetsifikaadi põhipunktid.

1. Liikmesriigi pädev asutus:

Nimi: Úřad průmyslového vlastnictví Aadress: Antonína Čermáka 2a 160 68 Praha 6 ČESKÁ REPUBLIKA Tel +420 220383111 Faks +420 224324718 E-post: posta@upv.cz

2. Taotlejate rühm:

Nimi: Unie ovocnářů jižních a západních Čech Aadress: Netolická 534/2 384 02 Lhenice ČESKÁ REPUBLIKA Tel +420 388321371 Faks +420 388321280 E-post: zemcheba@iol.cz Koosseis: tootjad/töötlejad ( X ) muud ( )

3. Toote liik:

Rühm 1.6: Puuviljad

4. Spetsifikaat:

(määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 4 lõikega 2 ettenähtud nõuete kokkuvõte)

4.1. Nimetus:

„Chelčicko-Lhenické ovoce”

4.2. Kirjeldus:

Otseseks tarbimiseks ja konservitööstuses töötlemiseks ettenähtud parasvöötme puuviljad. Konserveeritud puuvilju ei tähistata enam nimega „Chelčicko-Lhenické ovoce”. Hõlmab õunvilju, luuvilju ja marju. Kohaliku puuvilja maitse on täidlane ja erk, pakkudes kestvas järelmaitses laia valikut puuviljatoone. Puuviljade lõhna ja maitse eriomadused (külluslikkus, elujõulisus, tihedus) on seotud peamiselt kohalike looduslike tingimustega (nt öise ja päevase temperatuuri vahe küpsemisajal, kasvupiirkonna hommikused udud). Võrreldes muude piirkondade puuviljadega tõusevad Chelcice-Lhenice piirkonna puuviljad esile tänu erilisele looduslikult tasakaalustunud suhkru ja happe vahekorrale. See ideaalne vahekord tekitab niinimetatud puhtaid puuviljatoone. Üleüldine mulje on külluslikkus, mahe maitse ning pehmed järeltoonid, mis jätavad täidlase ja kauakestva aistingu. See on omane kõigile „Chelčicko-Lhenické ovoce” nime all pakutavatele puuviljadele ning on spetsiifiline just sellele piirkonnale.

Hõlmatud on eelkõige järgmised põllumajandustooted: õunad, murelid, hapukirsid, ploomid ja sõstrad. Praegusel ajal kasvatatavad õunasordid: „Julia”, „Angold”, „Šampion”, „Rubin – Bohemia”, „Rubinola”, „Topaz”, „Jonagold – Jonagored”, „Golden Delicious”, „Idared”, „Merlose”, „Spartan”; murelisordid: „Burlat”, „Karešova”, „Vanda”, „Sam”, „Těchlovan”, „Kordia”, „Napoleon”; hapukirsisordid: „Morellenfeuer”, „Érdi Bötermö”, „Fanal”, „Morela pozdni”; ploomisordid: „Čačanska rana”, „Čačanska lepotica”, „Čačanska najbolja”, „Stanley”, „Domácí velkoplodá”; punase sõstra sordid: „Holandský červený”, „Heinemann pozdní”, „Losan”, „Rubigo”, „Rondon”; mustsõstrasordid: „Otelo”, „Öjebyn”.

4.3. Geograafiline piirkond:

Viljapuuaiad (sh marjaistandused) asuvad Bavorovi vesikonnas – Chelcice regioon – ja Blansky metsa mäestikujalamil – Lhenice regioon. Puuvilju „Chelčicko-Lhenické ovoce” kasvatatakse vaid selles piirkonnas (Tšehhi Vabariik, Lõuna-Böömimaa regioon, Strakonice ja Prachatice rajoonid). Nimetatud piirkond hõlmab järgmisi omavalitsusi: Chelcice (Truskovice, Libějovice, Vodňany, Krtely, Malovice, Bavorov, Tourov), Lhenice (Lhenice, Vadkov, Mičovice, Jáma, Hoříkovice, Třebanice, Hrbov, Vodice, Třešňový Újezdec, Horní Chrášťany, Dolní Chrášťany, Ratiborova Lhota).

4.4. Päritolutõend:

Päritolutõendile märgitakse kasvatusala, hoidla, hoiukast, partii ja pakendamiskuupäev. Ostjate andmed säilitatakse. Seega on iga saadetis selgelt jälgitav ning teistest eristatav. Puuviljad sorteeritakse, säilitatakse ja pakendatakse määratletud piirkonnas ning seetõttu ei ole võimalik segunemine mujal kasvatatud puuviljadega.

Spetsifikatsioon on kehtestatud peamiselt integreeritud puuviljakasvatussüsteemide (SISPO) juhiste alusel. Spetsifikatsioonile vastavust kontrollitakse asutusesiseselt, välistes laborites, kõrgema kontrolliasutuse (Státní zemědělská a potravinářská inspekce – Tšehhi Põllumajandus- ja Toiduinspektsioon, SZPI) poolt ja SISPO integreeritud tootmissüsteemide kontrollikomisjoni poolt (kohapealsed kontrollid).

Kõigi piirkonnas korjatavate puuviljade märgistamisega kohe viljapuuaias ning täpsete koristusandmetega tagatakse puuviljade mittesegunemise teiste piirkondade puuviljadega.

Ladudes käideldakse vaid eelmärgistatud puuvilju ning kõik käitlused sisestatakse tegevuspäevikusse, millesse kantakse kõik puuviljade liikumist ja turustamiseks ettevalmistust käsitlevad andmed. Hoidlast tohib väljuda vaid algsega sama päritolu puuvili, mis on vastavalt sellele ka märgistatud.

Tootekvaliteeti jälgib asutusesisene labor. Välja on töötatud keemilise ja mikrobioloogilise kontrolli ja tootehindamise süsteem. Kasutusele on võetud kriitiliste kontrollpunktide ja ohu analüüsi süsteem (HACCP). Kontrolle viib vastavalt kontrollikavale läbi ka kõrgem kontrolliasutus (vt punkti 4.7).

Integreeritud puuviljakasvatussüsteemide põhimõtetele vastavust kontrollitakse järgnevalt kirjeldatud viisil.

Kontrollitakse nii viljapuuaedade kui looduskeskkonna seisundit. Viljapuuaedadesse on paigaldatud signalisatsioonivahendid. SISPO kontrollikomisjon viib liikmete valdustes tavaliselt kord aastas läbi kontrolli, mis keskendub peamiselt pinnase, väetiste, niisutusvee või puuviljade saastatusele raskmetallidega ning jälgib biootilisi ja abiootilisi tegureid, väetiste ja pestitsiidide kasutamist ning niisutamist ja istutamist. Kontroll viiakse läbi vastavalt integreeritud puuviljakasvatussüsteemide juhistele, mille on heaks kiitnud Tšehhi Vabariigi Põllumajandusministeerium.

4.5. Tootmismeetod:

Kõiki puuvilju kasvatatakse vastavalt integreeritud puuviljakasvatussüsteemide juhistele, mis olid samuti koostatud koostöös kohalike puuviljakasvatajatega. SISPO integreeritud tootmise osad ja meetodid on järgmised.

— Istutamine: puuviljade vastupidavuse ja turu kvaliteedinõuete vaheline kompromiss. Temperatuuril, sademetel, küpsemis- ja saagikoristusajal põhinev sortide valik. Pinnasetingimustel, istutamismeetodil ja -intensiivsusel põhinev pookealuste valik.

— Haiguste ja kahjurite tõrje: loodusliku ja keemilise tõrje kombinatsioon. Ennetustöö. Bioloogiline tõrje. Putuktoidulised linnud. Looduslike fütofaagide sissetoomine. Piirkonnale sobivad füüsilised, bio- ja agrotehnilised meetodid (pinnase kultiveerimine, väetamine, kärpimine ja pügamine). Taimede tasakaal, haiguste ja kahjurite levimuse vähendamine. Keemilise tõrje minimeerimine. Vajadusel kasutatakse vähetoksilisi keemilisi preparaate, testitud ja heakskiidetud pestitsiide, zootsiide ja fungitsiide. Valikuline keemiline tõrje – kasutatakse ainult kahjureid hävitavaid ning kasulikele loomadele ohutuid pestitsiide. Kahjurilõksud. Haiguste ja kahjurite esinemise prognoosid. Kontrollide ja rakenduste andmed.

— Maaharimissüsteem: puuviljaaia pind kaetakse rohttaimedega (60–70 % alast) kombineerides erinevaid rohttaimi. Rohupinda niidetakse, eriti saagikoristuse eel. Niidetud rohi jäetakse tihti kohapeale ning kogutakse vaaludesse. Väheste sademete korral, tavaliselt alla 600 mm aastas, rakendatakse madalat, kuni 4 cm sügavust pinnase kobestamist.

— Umbrohutõrje: umbrohtu hoitakse ohtlikust tasemest madalamal. Heakskiidetud herbitsiide kasutatakse vaid sobivatel ajavahemikel, kuid mitte enam kui kord aastas ning mitte hiljem kui 80 päeva enne õunviljade ja 50 päeva enne luuviljade korjamist. Sobival maastikul haritakse mullapinda. Umbrohtu niidetakse. Puutüvede ümbrust multšitakse, st mulla pinnale asetatakse orgaaniline materjal või värviline kile.

— Viljapuuaedade kastmine: kasutatakse vett, millel ei ole negatiivset mõju piirkonna inimeste ja loomade tervisele ega ka mulla, pinnase, põhjavee ja teiste keskkonnaelementide kvaliteedile. Kastmisvett kontrollitakse vähemalt kord kuus.

— Viljapuuaia väetamine: pinnases sisalduvate elementide ja ühendite suhe peab sobima puuviljaliikide ja -sortide kasvatamiseks. See suhe mõjutab nii puude tervist kui ka puuvilja kvaliteeti ja kvantiteeti. Väetatakse vastavalt eri puuviljaliikide ja -sortide jaoks vajalike elementide ja ühendite sisalduse mõõdetud ning soovituslike näitude erinevusele. Hoidutakse väetamast teatud aja jooksul enne ja pärast saagikoristust. Saagikoristuse ja väetamise kohta säilitatakse andmed.

— Saastekontroll: eriti jälgitakse raskemetallide olemasolu pinnases, niisutusvees, väetistes ja puuviljas. Võimalikku puuviljade saastumist uuritakse piisavalt suurte proovide alusel.

— Viljapuude füsioloogiline seisund ja tasakaal: agrotehnilised meetmed (kärpimine, pinnase töötlemine, väetamine, arenevate väikeste viljade arvu reguleerimine jne) kohandatakse vastavalt kogusele, ajale ja kestusele. Viljapuuaedade tasakaalu ei häirita. Füsioloogilist tasakaalu hinnatakse pinnaseanalüüside ja viljade kontrollimisega. Subjektiivne kontroll leiab tavaliselt aset viis nädalat enne saagikoristust. Hinnatakse võrsekasvu, vart, suurust, valgustatust ja puuviljade väliseid omadusi. Eesmärk on saada hästi arenenud puuviljad, mis sisaldavad tasakaalustatud koguses väärtuslikke aineid – suhkruid, happeid, vitamiine, mineraal- ja aromaatseid aineid.

— Viljapuude viljakuse ja puuviljade kvaliteedi kontroll: optimaalse saagi saamiseks kärbitakse puid regulaarselt. Saagikust vähendatakse kas käsitsi või heakskiidetud keemilise preparaadi lubatust väiksema koguse abil.

— Viljapuude lõikamise ja kärpimise põhimõtted: õunviljapuid kasvatatakse ridadena, et võimaldada masinate kasutamist. Puid kärbitakse soovitatud ajal ja viisil vastavalt puuviljaliigile ja -sordile.

— Integreeritud puuviljakasvatussüsteemide põhimõtetele vastavuse kontroll – vt punkti 4.4.

Kõiki viljapuuliike kärbitakse aasta jooksul kaks korda ning töödeldakse keemiliselt kasvuhooajal vastavalt haiguste ja kahjurite esinemisele konkreetses viljapuuaias konkreetsel aastal. Kemikaalide kasutamine põhineb mõõtmistel ja kahjulike ainete esinemise jälgimisel. Tegutsetakse vaid siis, kui majandusliku kahju lävend on ületatud. Kõik viljapuuaiad on kaetud pidevalt niidetava rohupinnaga. Puutüvede ümbrus hoitakse taimkatteta herbitsiidide abil. Ainult mõned mureliistandused on täieliku rohtkattega.

Chelcice-Lhenice regiooni eriomaduseks on veel asjaolu, et üldist SISPO süsteemi rakendatakse asjaomases piirkonnas spetsiifiliselt ning selle ala jaoks on välja töötatud spetsiaalsed tooted (nt kahjuritõrjeks).

Üksikute viljapuuliikide kasvatamine.

Õunapuud

Õunapuid kasvatatakse avamaal kohtades, kus ei esine liigvett ega teki nõos asetsemise tõttu halla. Kuna kultiveeritava piirkonna kõrgendike pinnas on toiteainevaene ning puud peavad teatud ulatuses ise toiteaineid hankima, valitakse eelkõige võimsama juurekavaga õunapuude pookealused. Kui varem kasutati M1-, M4- ja A2-tüüpi pookealuseid, siis tänapäeval on levinuim M9 pookealus. Toetuseks kinnitatakse igale noorele puule vai või traatümbris, mille külge puu seotakse. Õunapuude istutamistihedust mõjutavad arvukad tegurid ning seetõttu esineb piirkonnas palju erinevusi. Istutamiskaugus oleneb peamiselt kasvataja tehnilisest varustusest, pookealuse tüübist ja kasvatatava puu võra kujust. Varem rakendati peamiselt vabalt kasvavate kääbuspuude ridaistutust, mida praegu asendab värtnakujuliste puude tihedam asetus. Arvestades piirkonna õhuniiskust ja üldist niiskust, kastavad viljapuuaedu vaid mõned kasvatajad erandjuhtudel. Saak koristatakse range graafiku kohaselt – korjatud õunad kogutakse suurtesse kastidesse, mis märgistatakse kohapeal ning transporditakse võimalikult kiiresti kliimaseadmega hoidlasse säilitamiseks.

Murelipuud

Murelipuid kasvatatakse peamiselt kuivemates piirkondades, kus on enam päikesepaistet ja madal põhjavee tase. Varem kasvatati mureleid toominga pookealustel vabalt kasvavate kõrg- või kesktüvikuliste puudena piisavalt laiade vahedega, et saaki saaks korjata redeliga igalt küljelt. Praegu kasvatatakse uusi puid tihedamalt istutatud PHL või Gizela pookealustel ning neid hooldatakse madalamaks ja lamedamaks kärpides. Murelid korjatakse range graafiku kohaselt veo- või müügipakenditesse ja pärast märgistamist viljapuuaias viiakse need võimalikult kiiresti hoidlasse jahutamiseks, turustamise ettevalmistamiseks ja klientidele saatmiseks.

Hapukirsipuud

Hapukirsipuid kasvatatakse kuivemates kohtades, kus on madalam looduslik toiteainevaru. Neid kasvatatakse ridaistandustes istutustihedusega, mis võimaldab mehaanilist saagikoristust. Hapukirsside pookealuseks on peamiselt „Mahaleb” ning puude kuju kohandatakse mehaaniliseks saagikoristuseks. Hapukirsid korjatakse veomahutitesse ja pärast märgistamist viljapuuaias viiakse need kiiresti ladudesse jahutamiseks või konservitehasesse töötlemiseks. Pärast saadetiste komplekteerimist saadetakse puuvilju edasiseks töötlemiseks välja ka ladudest. Vaid väike osa hapukirssidest korjatakse käsitsi ja tarbitakse värskena. Sellisel juhul on protseduur sama mis murelite puhul.

Ploomipuud

Ploomipuid kasvatatakse tavaliselt kesktüvikuliste ridaistandustena piisava veevaruga kohtades, kus on savine pinnas. Ploomipuude puhul kasutatakse laia valikut pookealuseid, levinuim neist on mürobalaan. Puude kuju on enamasti vabalt kasvav võra, mis võimaldab vajadusel mehaanilist korjamist. Ligikaudu pool saagist korjatakse värskena tarbimiseks ning teine pool konservitööstuse jaoks. Kogu kasvatusprotsess on seega kohandatud mehaaniliseks saagikoristuseks. Ploomid korjatakse peamiselt veomahutitesse, mis transporditakse pärast viljapuuaias märgistamist lattu jahutamiseks ning edasiseks müügiettevalmistuseks. Tööstuslikuks tarbeks ettenähtud puuvili viiakse viljapuuaiast lattu jahutamiseks või otse konservitehasesse töötlemiseks.

Punane sõstar ja mustsõstar

Sõstart kasvatatakse veerikkal, viljakal ja sügaval pinnasel, tihti madalamates kohtades, kuid vaatamata sellele, et tegu on piirkonnas kasvatatavatest külmakindlaima liigiga, siiski mitte otseselt nõgudes, kus taimed võivad saada külmakahjustusi. Suuremõõtmelised sõstraväljad rajatakse puukoolides kasvatatud juurdunud pistikute ridaistandustena. Istutamistiheduse määrab kasutatav maaharimis- ja koristusvarustus- ning tehnoloogia. Vaid mõned üksikud eraldi asuvad sõstrapõõsad sobivad marjade käsitsi korjamiseks. Saak koristatakse valdavalt ainult mehaaniliselt ning korjatud marju töödeldakse konservitööstuses. Vaid väike osa korjatakse käsitsi otseseks värskeks tarbimiseks või väiketarbijate köögis kasutamiseks. Mehaaniline koristus toimub iseliikuva koristusmasina abil, mis kogub marjad mahutitesse, mis pärast istanduses märgistamist viiakse võimalikult kiiresti lattu jahutamiseks ning klientide saadetiste komplekteerimiseks.

Hoiustamine ja pakendamine

Hoiustamine ja pakendamine leiab aset piiratud alal. See välistab kasvualalt otse lattu transporditavate puuviljade võimaliku kahjustumise. Samuti tagatakse sellega, et korjatud puuvili ei segune mujalt korjatuga. Kuna kasvatamis-, säilitamis- ja pakendamisprotsess toimub nii koordineeritult ühes kohas, ei jõua puuvili rikneda.

4.6. Seos piirkonnaga:

Chelcice-Lhenice piirkond ja seal kasvavad puuviljad paistavad silma mitte ainult Tšehhi Vabariigis, vaid ka Euroopas. Seda kinnitab eelkõige järgnev: maine, „Chelčicko-Lhenické ovoce” ainulaadseid omadusi mõjutavad tegurid ja teised eritunnused ning seos „Chelčicko-Lhenické ovoce” omaduste ja piirkonna tingimuste vahel viljapuuliikide lõikes.

4.6.1. Maine

Chelcice-Lhenice piirkonna puuviljakasvatusel on 700-aastane ajalugu. Kauaaegse traditsiooni ja kohalike puuviljade kvaliteedi tulemusena iseloomustatakse piirkonda „Lõuna-Böömimaa aiana”. Puuvilju kujutatakse nii Chelcice kui ka Lhenice omavalitsuste vappidel. Puuviljakasvatuse ajaloo ja maine kohta piirkonnas leiab tõendeid Václav Starý jt raamatust Lhenice, zahrada Jižních Čech.

„Chelčicko-Lhenické ovoce” head mainet kinnitavad ka iga-aastased lille- ja puuviljafestivalid, mida korraldatakse koostöös Lõuna- ja Lääne-Böömimaa Puuviljakasvatajate Ühendusega. Lillefestival on turistide ja jalgrattaturistide algatus, mis toimub puuviljakasvatuse hooaja alguses, kui viljapuud ärkavad taas ellu, neile kasvavad pungad ja õied. Puuviljafestival on prestiižne mitmepäevane üritus, mis on üks olulisemaid puuviljakasvatusele keskenduvaid sündmusi Tšehhi Vabariigis. See hõlmab puuviljanäitust koos hindamisega, puuviljalaata ning kultuuri- ja spordiprogrammi.

„Chelčicko-Lhenické ovoce” erakordset kvaliteeti tõendab märkimisväärne tunnustus, mida on saadud riiklikel näitustel, nt Zahrada Čech – Litoměřice. Lisaks sellele näitusele osalevad kasvatajad edukalt ka teistel riiklikel näitustel: Hortikomplex – Olomouc, Země živitelka – České Budějovice, Zemědělec – Lysá nad Labem.

„Chelčicko-Lhenické ovoce” kasvatajad on koondunud Lõuna- ja Lääne-Böömimaa Puuviljakasvatajate Ühendusse (Unie ovocnářů jižních západních Čech), mis tegeleb muu hulgas harivate ja teadlikkust tõstvate tegevuste, puuviljade reklaamimise, näituste korraldamise, kirjastamise, puuviljade kvaliteedi ning keskkonnakaitse küsimustega. Samuti tegutseb piirkonnas kohalik tegevusgrupp Rozkvět zahrady jižních Čech.

Chelcice-Lhenice piirkonna kasvatajad teevad koostööd paljude juhtivate uurimisinstituutide ja haridusasutustega, nt České Budějovices asuva Lõuna-Böömimaa Ülikooli põllumajandusteaduskond, Brno Mendeli-nimelise Põllumajandus- ja Metsandusülikooli aiandusteaduskond Lednices, Holovousy Pomoloogiauuringute ja Aretuse Instituut, SEMPRA, Praha Põllumajandustehnika Uurimisinstituut, Praha Põllumajandusökonoomika Uurimisinstituut, Põllukultuuride Uurimisinstituut, Praha Toiduinstituut, Tšehhi Vabariigi Teaduste Akadeemia Orgaanilise Keemia ja Biokeemia Instituut ning Biola Bioloogiline Laboratoorium. Koostöö edukust näitab ühelt poolt uute kasvatusmeetodite väljatöötamine ja teiselt poolt nende meetodite kasutamine puuviljade kasvatamiseks Chelcice-Lhenice piirkonnas, mis aitab kaasa ka „Chelčicko-Lhenické ovoce” üleriigilise maine kujunemisele.

Toodang

Aastane toodang tonnides (2008): õunad – 7 409, murelid – 115, hapukirsid – 338, ploomid – 416, sõstrad – 399.

Turundus

Puuvilju „Chelčicko-Lhenické ovoce” on edukalt turustatud Tšehhi Vabariigis ja väljaspool seda.

Tšehhi Vabariik

Puuviljadega „Chelčicko-Lhenické ovoce” varustatavate äriühingute arv on umbes 500.

Puuvilju „Chelčicko-Lhenické ovoce” tarnitakse järgmistele suurematele äriühingutele: Terno, Ahold, Coops, Nova Fruit, CZ Fruit, Čeroz.

Eksport

Eksporditakse järgnev protsent saagist: murelid – 38 %, hapukirsid – 40 %, ploomid – 50 %, sõstrad – 70 %.

Puuvilju „Chelčicko-Lhenické ovoce” tarnitakse järgmistesse riikidesse: Saksamaa, Madalmaad, Belgia, Austria, Soome, Ühendkuningriik.

Puuviljadega „Chelčicko-Lhenické ovoce” varustatavate välismaiste äriühingute arv on umbes 10.

Suuremad äriühingud, kellele puuvilju „Chelčicko-Lhenické ovoce” tarnitakse, on Dinter, Phanner.

4.6.2. „Chelčicko-Lhenické ovoce” ainulaadseid omadusi mõjutavad tegurid ja muud eritunnused

Chelcice-Lhenice piirkonna (vt 4.2) puuviljad kasvavad Bavorovi vesikonna ja Blansky metsa mäestikujalami vahel asuva Podšumaví erilise looduse ja kliima mõju all.

Chelcice-Lhenice piirkonna osaks on kalatiikide, jõgede ja ojade süsteem. Just seda tüüpi maastik loob puuviljakasvatuseks soodsad kliimatingimused, nt sademete hulk, pinnase niiskus, öise ja päevase temperatuuri vaheldumine, sagedased hommikuudud.

Chelcice-Lhenice piirkonna omadused on:

— suhteliselt suur kõrgus merepinnast, paiknemine Šumava mägede jalamil;

— puhas õhk, peamiselt tänu saastava tööstuse puudumisele ja metsade rohkusele;

— aasta keskmine temperatuur on 8,7 °C;

— aasta keskmine sademete hulk on 607 mm;

— kuu keskmine suhteline õhuniiskus on 75,8 % – see on väga kõrge tase, mis suvel annab niiskust ja talvel kaitseb puid külmumise eest, kattes need härmatisega;

— märkimisväärsed erinevused päevaste ja öiste temperatuuride vahel, eriti saagikoristuse ajal;

— sagedased hommikuudud, mis tekivad kalatiikide ja osaliselt mägedega piiratud ala vesikondlike omaduste tõttu;

— piisav mullaniiskus, mida soodustavad sademed ning tiikide ja vooluveekogude tihe võrgustik;

— hilisem kevad ja hilisem küpsemine tänu mäestikujalamil valitsevatele tingimustele;

— mulla hea koostis, eriti mineraalainesisaldus.

„Chelčicko–lhenické ovoce” peamine eriomadus – suhkru ja happe tasakaalustatud vahekord – tuleneb peamiselt kohalikust kliimast, st vahelduvad temperatuurid, hilisem kevad ja hilisem küpsemine, ning pinnasest, st pH-taseme ja mineraalainete tasakaal ning erinevate mineraalainete vahekord. Laborianalüüside kohaselt on puuviljade keskmine happelisus optimaalsel tasemel. Positiivsed tulemused, mis ei ilmne tingimata igas puuviljakasvatuspiirkonnas, leidsid kinnitust ka pinnaseanalüüsides.

Muid „Chelčicko-Lhenické ovoce” eriomadusi nagu lõhn, maitse, külluslikkus, pikaajaline värskus, unikaalsed värvitoonid seostatakse peamiselt erilise mikrokliimaga, mis tuleneb eespool nimetatud tingimustest (metsad, kalatiigid, suhteliselt suur kõrgus, niiskus, udud jms).

„Chelčicko-Lhenické ovoce” kvaliteedi üheks tähtsaks mõjutajaks on keskkonna vähene saastatus raskemetallidega ja sellest tulenev madal puuviljade saastatus, mis on piirnormidest oluliselt väiksem. Samuti aitab sellele kaasa viljapuude bioloogiline kaitse. Chelcice ja Lhenice piirkonnas kaitstakse viljapuid peamiselt bioloogiliste vahenditega. Need on keskkonnasõbralikud ning neil on vaieldamatu eelis keemiliste kaitsevahendite ees. See piirkond on Tšehhi Vabariigis bioloogiliste taime- ja puukaitsevahendite väljatöötamise keskus.

Chelcice ja Lhenice puuviljakasvatuspiirkonna järgmine eritunnus on selle toodangu mitmekesisus võrreldes teiste puuviljakasvatuspiirkondadega.

Puuviljakasvatuse tähtsaks vahendiks piirkonnas on integreeritud puuviljakasvatussüsteem SISPO (vt punkti 4.5 Tootmismeetod), mis on samuti koostatud koostöös kohalike puuviljakasvatajatega. See süsteem aitab oluliselt kaasa puuviljade kõrgemale kvaliteedile ja sellest tulenevalt ka nõudlikuma tarbija rahulolule. Süsteemiga antakse juhiseid, kuidas piirkonnas võimalikult hästi puuvilju kasvatada, ning neid juhiseid ka rakendatakse.

Puuviljakasvatuse sajanditepikkuse traditsiooni käigus on piirkonnas suurenenud ja paranenud kasvatajate teadmised ja kogemused selle kohta, milliseid sordid on kasvatamiseks kõige sobivamad ning kus ja kuidas saab neid kõige parem kasvatada. See protsess jätkub pidevalt.

Päritolunimetus „Chelčicko-Lhenické ovoce” on Tšehhi Vabariigis kaitstud numbriga 194 alates 20. novembrist 2002.

4.6.3. „Chelčicko-Lhenické ovoce” omaduste ja piirkonna tingimuste vaheline seos viljapuuliikide lõikes

Õunad

Õunad eristuvad ainulaadse erilise vürtsika kauakestva maitse poolest, mis tuleneb suhteliselt suurest õhuniiskusest, kõrge temperatuuri puudumisest suvel ja teisalt päevase ja öise temperatuuri suurest erinevusest, mis on põhjustatud arvukate järvede, tiikide, metsade ja geograafilisele piirkonnale omase reljeefi poolt. See eriline mikrokliima aitab saagikoristusele eelneval perioodil tekitada puuviljades täpse tasakaalu suhkrute, hapete ja aromaatsete ainete vahel, millest tuleneb nende eripärane vürtsikas maitse. Õunad eristuvad ka selle poolest, et kõik kasvatatavad sordid alates suvesortidest kuni hiliste sortideni, mida hoitakse kuni kevadkuudeni reguleeritud õhuga ruumides, säilitavad tarbimiseks sobiva optimaalse küpsusastme pikka aega ilma maitse või aroomi halvenemiseta. Lisaks eristab õunu nende hea kvaliteediga koor, mis tuleneb peamiselt selle geograafilise piirkonna suhteliselt suurest kõrgusest, suviste kuumalainete puudumisest tänu sagedastele ududele ning paksu kastekihi ja päikesepaiste koosmõjust. Teine sellega seotud omadus on Chelcice-Lhenice piirkonnas kasvavate puuviljasortide eksimatult äratuntav värvus.

Murelid

Murelid eristuvad rikkaliku, täidlaselt vürtsika maitse ja karge viljaliha poolest, mida täiendab suur suhkru ja hapete sisaldus ning nendevaheline optimaalne tasakaal. Mõne sordi („Napoleon”, „Kordia”, „Van”) kvaliteedi ja maitse erinevus teiste piirkondadega võrreldes on olnud sedavõrd suur, et neid on tahetud registreerida vastavate sortide piirkondlike mutatsioonidena. Nimetatud omadused on tingitud selle geograafilise piirkonna erilistest pinnasetingimustest ja kaljusest maastikureljeefist. Orgude ja tasandike mullatüübid erinevad mägede omast. Nõlvadel on muld kuivem ja vähem rikkalik, kuid sisaldab piisavalt mineraalaineid, mis on üksteisega heas ja ainulaadses vahekorras. Olulist rolli mängib mulla läbilaskvus. Neid nõlvu on juba mäletamatutest aegadest kasutatud mureliistanduste rajamiseks ja murelipuuridade istutamiseks. Puud kasvavad siin kasutatavast pookealusest sõltumata väga jõuliselt tänu tervele juurestikule, mille jaoks kohalik muld on väga sobiv. Siin puuduvad vettinud alad ja kinnikülmuvad nõod, mis võiksid kahjustada juuri ja puutüvesid või tekitada stressi, mille tagajärjel halveneksid puuviljade maitseomadused.

Hapukirsid

Hapukirsside eripärasteks tunnusteks on vähene ussitamine ja märkimisväärne vastupidavus, mis tuleneb puuviljadele omasest heast kvaliteedist. Need omadused on peamiselt tingitud asjaolust, et tänu suhteliselt suurele kõrgusele ja kasvatamiseks valitud sortidele saabub selles geograafilises piirkonnas koristamiseks sobiv küpsusaste hiljem kui teistes piirkondades. See kohalik eripära on eeliseks tänu sellele, et kõrvaldab vajaduse teha enne koristamist ussitõrjet, mistõttu pestitsiidid ei saa puuviljade kvaliteeti kuidagi mõjutada. Hapukirsside eriliseks omaduseks on veel iseloomulik maitse ja lõhn, mis kajastuvad hiljem jookide ja muude puuviljast valmistatud toodete kvaliteedis. Iseloomulik maitse ja lõhn on tingitud asjaolust, et Chelcice-Lhenice piirkonnas on pinnases väga vähe raskmetalle ja tööstuse ning transpordiga seonduvat reostust. Sellel on soodne mõju puuviljade kvaliteedile.

Ploomid

Ploomid eristuvad kõrge suhkrusisalduse ja rikkaliku aroomi poolest, mis tuleneb temperatuuri kõikumisest, sagedasest udust ja suhteliselt hilisel etapil tekkivast kergest külmast. Need on väga väärtuslikud omadused hilisema hoidisteks ja alkoholiks töötlemise käigus. Ploomi aromaatsete ainete sisaldust hinnatakse kõrgelt ning see puuvili on kodumaiste ja välismaiste töötlejate seas väga nõutud. Tänu suhteliselt külmale kliimale on siin palju vähem viirushaigusi, millel on väga kahjulik mõju puuvilja kvaliteedile. See asjaolu võimaldab siin kasvatada ka kohalikke sorte, mille vastupanuvõimet viirushaigustele ei ole aretusega parandatud. Ennekõike aga mõjutavad erilised looduslikud tingimused positiivselt puuvilja kvaliteeti. Suhteliselt suur õhuniiskus ja sademete hulk võimaldab katta viljapuuaedu rohuga, takistades puuviljade ülekuumenemist ja häireid toitainete omastamises. Rohualade multšimine suurendab pealmise pinnasekihi CO2 sisaldust, millel on puuviljade valmimise ajal soodne mõju suhkru-happe vahekorrale. Kuna selles piirkonnas ei esine kriidist mulda, siis ei kannata puud kunagi ka rauapuuduse käes, mis halvendaks oluliselt puuviljade kvaliteeti.

Punane sõstar ja mustsõstar

Sõstarde eripärased omadused on aroom ja suhkru-happe ideaalne vahekord, mis on tingitud peamiselt viljade erilist kvaliteeti mõjutavatest mulla- ja ilmastikutingimustest.

Chelcice-Lhenice piirkonna nõrgalt happelise pH-ga pinnas on ideaalne sõstarde kasvatamiseks. Sõstra kvaliteeti näitab ka vilja suurus ja vastupidavus, mida mõjutab üsna kõrge loodusliku kaaliumisisaldusega mullaprofiil. See on tähtis tegur, sest muu hulgas vähendab kaaliumipuudus väga kiiresti sõstarde suurust ja vastupidavust. Sõstar on mulla huumusesisalduse suhtes väga nõudlik mari. Tänu Chelcice-Lhenice piirkonna suhteliselt suurele õhuniiskusele ja sademete hulgale kasvuperioodi ajal on võimalik sõstraistandustes kasutada püsivat rohukatet. Rohu regulaarse multšimise ja põõsaste pügamise tagajärjel tekib väga kiiresti huumusekiht, mis mõjutab oluliselt põõsaste kasvu ja elujõulisust ning toodangu kvaliteeti. Tänu piirkonnas iseloomulikule suurele erinevusele kõrge päevase ja madala öise temperatuuri vahel saagikoristuse eelsel perioodil küpsevad siin väga aromaatsed viljad, millel on ideaalne suhkru-happe vahekord. See kajastub edaspidi ka kohalikust toorainest valmistatud toodete kvaliteedis.

4.7. Kontrolliasutus:

Nimi: Státní zemědělská a potravinářská inspekce, Inspektorát v Táboře Aadress: Purkyňova 2533 390 02 Tábor ČESKÁ REPUBLIKA Tel +420 381200011 Faks +420 381257000 E-post: tabor@szpi.gov.cz

4.8. Märgistus:

Chelcice-Lhenice piirkonnast pärinevad puuviljad pakendatakse erinevatesse pakenditesse, millel on reeglina rohelises, kollases ja punases värvikombinatsioonis kiri „Chelčicko-Lhenické ovoce” koos kasvatuskoha omavalitsusüksuse logo ja nimega. Graafilise kujutise kasutamine pakendil ei ole rangelt nõutav.

(1) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12.