(5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit. Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises esitas komisjon seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Euroopas toimuva sõja kontekstis kasvanud ebakindlus ja majandusväljavaateid ohustavad suured langusriskid, enneolematu energiahindade tõus ja jätkuvad häired tarneahelates õigustavad stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamise pikendamist 2023. aasta lõpuni.

(4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

(3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad, mida täheldati juba 2021. aastal, mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv, millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele. Poolale on algatuse „Ühtekuuluvusmeetmed pagulaste toetamiseks Euroopas“ (CARE) ning programmi „Ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetav taasteabi“ (REACT-EU) täiendavate eelmaksete kaudu tehtud kättesaadavaks erakorraline toetus, et kiiresti reageerida Ukrainast põgenevate inimeste vastuvõtu ja integreerimise vajadustele.

(1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241,5 millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse jätkusuutlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 18 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat lõplikku maksimaalset toetust.

(6)Sarnaselt 2021. aasta lähenemisprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisile on eelarvepoliitika seisundit praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastust saadud tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavaid kulusid. Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, pööratakse üldisest eelarvepoliitika seisundist kaugemale minnes tähelepanu ka riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude (millest on arvatud maha kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja jäetud välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

(7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist. Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosis kirjeldatud makromajanduslike väljavaadete põhjal näib olevat asjakohane minna 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt 2023. aastal üle üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale, olles samal ajal valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti erinevad ja neis tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles võtma neid suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides arvesse. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandussuundumusi ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

(8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aastaks antavates eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja edasisi langusriske ning talveprognoosiga võrreldes kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvepoliitika kaudu suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ja energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, rakendades sihipäraseid ajutisi meetmeid selleks, et leevendada energiahindade tõusu mõju ja aidata piirata sellest tulenevat inflatsioonisurvet; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks ja kiiresti muutuvate oludega kohandatavaks ning see peab olema riigiti erinev, sõltudes iga riigi eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas kriisi mõjust ja Ukraina põgenike sissevoolust.

(9)Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtajaga esitas Poola 28. aprillil 2022 oma 2022. aasta lähenemisprogrammi ja 29. aprillil 2022 oma 2022. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos. Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklile 27 kajastab 2022. aasta riiklik reformikava ka Poola kaks korda aastas esitatavat aruannet taaste- ja vastupidavuskava täitmisel tehtud edusammude kohta.

(10)23. mail 2022 avaldas komisjon Poola kohta 2022. aasta riigiaruande. Selles hinnati Poola edusamme nõukogu poolt 2019., 2020. ja 2021. aastal vastu võetud asjakohaste riigipõhiste soovituste järgimisel. Samuti hinnati Poola edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

(11)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Kõnealuses aruandes käsitletakse Poola eelarveseisundit, kuna riigi valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. aastal kavandatud ületama aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei ole täidetud. Kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ning ta hindab ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluste algatamise ettepaneku asjakohasust 2022. aasta sügisel uuesti.

(12)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Poolal võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Poolal juhul, kui majandustingimused seda võimaldavad, rakendada eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal vähenes Poola valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 6,9 %-lt SKPst 2021. aastal 1,9 %-le SKPst. Poola eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, samal ajal kui ajutiste erakorraliste toetusmeetmete maht vähenes 2020. aasta 4,5 %-lt SKPst 2021. aastal 2,7 %-le SKPst. Poolas 2021. aastal võetud meetmed on nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega kooskõlas. 2020. ja 2021. aastal valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel võetud eelarvemeetmed olid kas ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Eurostati kinnitatud andmete kohaselt moodustas valitsemissektori koguvõlg 2021. aastal 53,8 % SKPst.

(13)2022. aasta lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 3,8 % ja 2023. aastal 3,2 %. Seevastu komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv väiksem – 2022. aastal 3,7 % ja 2023. aastal 3,0 %. Erinevus on peamiselt tingitud suuremast prognoositud inflatsioonist, mis eeldatavasti mõjutab eratarbimist ja investeeringuid, ning netoekspordi väiksemast panusest. Valitsus eeldab oma 2022. aasta lähenemisprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk kasvab 2022. aastal 4,3 %ni SKPst ja väheneb 2023. aastal 3,7 %-le SKPst. 2022. aastaks prognoositud kasv tuleneb peamiselt Ukraina põgenikele antava abi suurtest kuludest, kõrgete energiahindadega seotud meetmetest ja ulatuslikust maksureformist („Poola kokkulepe“). Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastal 52,1 %-le ja 2023. aastal 51,5 %-le. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk moodustab 2022. ja 2023. aastal vastavalt 4,0 % ja 4,4 % SKPst. 2022. aastal on see 2022. aasta lähenemisprogrammis prognoositust väiksem peamiselt eeldatavalt suurema nominaalse SKP tõttu. 2023. aastal on hinnanguline eelarvepuudujääk lähenemisprogrammis prognoositust suurem peamiselt tulude vähenemise ja Ukraina põgenikele antava abi kulude eeldatava suurenemise tõttu. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse väiksem: 2022. aastal 50,8 % ja 2023. aastal 49,8 %. Erinevus tuleneb suuremast prognoositud inflatsioonist ja teistsugustest eeldustest võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelise erinevuse kohta 2023. aastal.

Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümne aasta keskmine) potentsiaalne majanduskasv hinnanguliselt 3,4 %. See hinnang ei hõlma aga nende reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ning mis võivad hoogustada Poola potentsiaalset majanduskasvu.

(14)Valitsus kaotab COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmed järkjärgult 2022. aasta jooksul, nii et ajutiste erakorraliste toetusmeetmete maht peaks prognooside kohaselt vähenema 2021. aasta 2,7 %-lt SKPst 2022. aastal 0,0 %-le SKPst. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetavad meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 1,0 % SKPst ja mis eeldatavasti 2023. aasta jooksul järkjärgult kaotatakse. Need meetmed hõlmavad peamiselt energiatarbimise kaudsete maksude alandamist ja sotsiaalsiirdeid vaesematele leibkondadele. Need meetmed on kavandatud ajutistena. Kui energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest siiski säilitada. Mõned meetmed, eelkõige käibemaksu/aktsiisi üldine vähendamine, ei ole täpselt suunatud. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukraina põgenikele ajutise kaitse pakkumise kulud, mis komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt moodustavad 2022. aastal 0,6 % SKPst ja 2023. aastal 0,8 % SKPst.

(15)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Poolal 2022. aastal rakendada toetavat eelarvepoliitikat, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu impulsi toel, ning jätkuvalt teha riiklikult rahastatavaid investeeringuid. Samuti soovitati Poolal juhul, kui majandustingimused seda võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus keskpikas perspektiivis, ning samal ajal suurendada investeeringuid kasvupotentsiaali suurendamiseks.

(16)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Poola 2022. aasta lähenemisprogrammis sisalduva teabe põhjal peaks eelarvepoliitika 2022. aastal olema toetav (–3,4 % SKPst), mis vastab nõukogu soovitusele. Poola kavatseb toetada majanduse taastumist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut täiendavate investeeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga suurenema 0,1 protsendipunkti võrra SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2022. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,3 protsendipunkti ulatuses. Seepärast kavatseb Poola nõukogu soovituse kohaselt jätkata riiklikult rahastatavaid investeeringuid. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2022. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 2,7 protsendipunkti ulatuses. See märkimisväärne ekspansiivne panus hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju vähendamiseks võetavate meetmete (1,0 % SKPst) ning Ukraina põgenikele ajutise kaitse pakkumise kulude (0,6 % SKPst) täiendavat mõju; prognooside kohaselt hoogustab jooksvate netokulude kasvu ka uus väikelaste hooldustoetus (perehoolduskapital) (0,1 % SKPst). Tulude poolel peaks eelarvepoliitika ekspansiivset mõju suurendama ka Poola kokkuleppe kohane üksikisiku tulumaksu määra vähendamine (0,7 % SKPst) ja äriühingu tulumaksu määrade vähenemine (0,1 % SKPst). Prognooside kohaselt mõjutab tarbijahindade suurem kasv võrreldes SKP deflaatoriga 2022. aastal riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude ekspansiivset panust, suurendades kulutusi valitsemissektori poolt kaupade ja teenuste tarbimisele.

(17)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, kui poliitikat ei muudeta, 2023. aastal +1,7 % SKPst. Prognooside kohaselt jätkab Poola 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust saadavate toetuste kasutamist selleks, et rahastada majanduse taastumise toetamiseks tehtavaid lisainvesteeringuid. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2022. aastaga suurenema 0,1 protsendipunkti võrra. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse piirava panuse 0,3 protsendipunkti ulatuses. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisse eelarvepoliitikasse piirava panuse 1,4 protsendipunkti ulatuses. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete järkjärgulise kaotamise (0,9 % SKPst) ja Ukraina põgenikele ajutise kaitse andmisega seotud täiendavate kulude (0,2 % SKPst) mõju.

(18)2022. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järkjärgult vähenema 3,1 %-le SKPst 2024. aastal ja 2,5 %-le SKPst 2025. aastal. Seega peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk jõudma tasemele alla 3 % SKPst 2025. aastaks. Selleks vajalike kavandatud konsolideerimismeetmete kohta ei ole siiski teavet esitatud. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastaks vähenema, langedes 2024. aastal 51,0 %-le ja 2025. aastal 49,7 %-le. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla jätkusuutlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis keskmised.

(19)Käimasolev eelarvesüsteemi reform peaks pärast täielikku elluviimist suurendama kulutuste tegemise tõhusust, kõrvaldades eelarvemenetluse pikaajalised puudused, nagu keerukad ja aegunud eelarveklassifikaatorid; teabe mitteoptimaalne registreerimine; tegeliku keskpika perioodi planeerimise puudumine ja asjaolu, et kulude läbivaatamisel puudub otsene mõju eelarvemenetlusele. Poola rahandusele hakkab pikas perspektiivis eeldatavasti survet avaldama vajadus teha suuremaid kulutusi, eelkõige elanikkonna vananemise tõttu. See võimendab vajadust võtta kulutuste haldamise tõhustamiseks kasutusele uusi vahendeid, sealhulgas hinnata korrapäraselt mõjusust ja tõhusust. Kuid COVID-19 pandeemia ajal tehti suurem osa pandeemiaga seotud meetmete jaoks ette nähtud kulutustest spetsiaalse fondi kaudu, mida haldas arengupank, ja eelarvevälise rahastamismehhanismi kaudu. Kuigi see tagas ametiasutustele suurema paindlikkuse kriisiga seotud kulutuste haldamisel ja võimaldas vältida valitsemissektori võlakoormuse põhiseadusjärgse ülempiiri ületamist, piiras see ka kulutuste parlamentaarset kontrolli ja üldsuse juurdepääsu ajakohasele teabele avaliku sektori kulutuste kohta.

(20)Poola on üks kiiremini vananevaid ELi riike, mille pensionisüsteemi mõjutavad pikas perspektiivis demograafilised suundumused. Praegune kindlaksmääratud sissemaksetega pensionisüsteem on rahaliselt tasakaalus, kuid ei võta arvesse tulevaste hüvitiste piisavust. Madala tegeliku pensioniea, oodatava eluea pikenemise ja süsteemi teatavate muude omaduste tõttu on tulevased pensionihüvitised viimasest palgast paratamatult oluliselt väiksemad. Selle olukorra jätkudes oleks suur osa pensionäridest seega vaesuse ohus. Komisjoni analüüs näitab, et ainuüksi selleks, et säilitada hüvitised praegusel tasemel, peaks Poola 2070. aastaks kulutama veel 6,7 % oma SKPst. Poola pensionisüsteemi peamised probleemid on seotud madala tegeliku pensionieaga ja eripensioniskeemidega (nt põllumajandustootjatele, vormikandjatele), mis on kulukad ja mille liikmed on üldise süsteemiga võrreldes eelisolukorras.

(21)Poola esitas ühtekuuluvuspoliitika programmidokumendid 15. detsembril 2021. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusele (EL) 2021/1060 peab Poola 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika vahendite kavandamisel võtma arvesse asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärsivad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

(22)Töötuse määr on Poolas jõudmas kõigi aegade madalaimale tasemele, kuid mõnede rühmade osalemine tööturul on endiselt piiratud. Alla kolmeaastaste laste ametlikus lastehoius osalemise määr on ELi riikide seas jätkuvalt üks madalamaid ning lapsehoiuteenuste piiratud kättesaadavus takistab naiste sisenemist tööturule. Lisaks toob pikaajalise hoolduse toetuse puudumine ja madalam pensioniiga kaasa tööjõu väljavoolu turult. Tööturul valitsev ebavõrdsus mõjutab ka puudega inimesi, eakaid ja madala kvalifikatsiooniga inimesi, kelle tööhõive määrad on vastavatest ELi keskmistest määradest madalamad. Kui ebatüüpiliste töölepingute kasutamine on viimastel aastatel pidevalt vähenenud, siis ajutiste lepingute alusel töötamine ja füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemine, millega kaasnevad väikesed sotsiaalkindlustusmaksed, mõjutavad jätkuvalt noori ja madala kvalifikatsiooniga töötajaid, suurendades nende tulevaste pensionide ebapiisavuse ohtu.

(23)Poola haridus- ja koolitussüsteemi mõjutavad endiselt kvaliteedi ja kaasatusega seotud probleemid. Neid probleeme on süvendanud pandeemia, millega kaasnesid pikad distantsõppe perioodid. Õpetajatel, õpilastel ja kogu elanikkonnal napib digioskusi. Samal ajal on IKT-seadmed ja ühenduvus koolidele ja lastega leibkondadele endiselt ebapiisavalt kättesaadavad. Õpetajate algkoolituse kvaliteet jätab soovida. Lisaks on õpetajate palgad OECD standardite järgi suhteliselt madalad. See mõjutab õpetajaameti rahalist atraktiivsust, mis koos kutsealase arengu võimaluste puudumisega põhjustab märkimisväärset personalinappust. Ukraina põgenike suur sissevool nõuab hariduse ja koolituse valdkonnas asjakohaste meetmete rakendamiseks suuri jõupingutusi. Märkimisväärne mittevastavus oskuste ja tööturu vajaduste vahel põhjustab tööjõupuudust; selle kinnituseks on tööandjate raskused vabade ametikohtade täitmisel.

(24)Tervishoiule tehtavate kogukulutuste osakaal SKPs on endiselt väike; 2019. aastal oli see vaid 6,5 %, samas kui ELi keskmine oli 9,9 %. Poola tervishoiusüsteem tugineb liigselt haiglatele, mida mõjutavad halvenev finantsolukord, kvaliteedihindamise puudumine ja puudulik juhtimine. Esmatasandi tervishoiuteenused ja ambulatoorne arstiabi on alakasutatud. Meditsiiniala elukutsete vähene atraktiivsus põhjustab personalinappust. Arstide ja õdede arv 1000 elaniku kohta (vastavalt 2,4 ja 5,1) on ELi liikmesriikide seas üks väiksemaid. Esmatasandi tervishoiu süsteemis on liiga vähe töötajaid ja selle teenused on ülekoormatud. Esmatasandi tervishoiu potentsiaali ei ole täielikult ära kasutatud, mis koormab liigselt kõrgemaid tervishoiutasandeid. E-tervise teenused küll aitavad lahendada mõningaid tervishoiusüsteemi ees seisvaid probleeme, kuid nende areng on seni olnud piiratud.