ET    ET  
 EUROOPA  
KOMISJON 
Brüssel, 26.6.2013  
COM(2013) 445 final 
2013/0211 (NLE) 
  
Ettepanek: 
NÕUKOGU MÄÄRUS 
11. Euroopa Arengufond i rakendamise kohta 
 
ET 2   ET SELETUSKIRI  
1. ETTEPANEKU  TAUST 
Aafrika, Kariibi mere ja Vaik se ookeani piirkonna riikides ( AKV riigid) on endiselt suureks 
probleemiks vaesus. Paljud neist on aastatuhand e arengueesmärkide saavutamisel ajakavast 
maas ja neis ei toimu säästvat arengut. EL aitab AKV riikidel neid probleeme lahendada. On 
oluline, et EL toetaks ka edaspidi AKV riikide püüdlusi vähendada vaesust ja see 
lõppkokkuvõttes kaotada, saavutades sel moel säästv a arengu eesmärgid ja integreerudes järk-
järgult maailmamajandusse. 
ELil on AKV riikide rühma kuuluvate arengumaad ega ühelt poolt AKV r iikide ning teiselt 
poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel Cotonous 23. juunil 2000 allkirjastatud 
koostöölepingu (edaspid i „Cotonou leping”)1 alusel 20 aastaks privilegeeritud suhted. 
Euroopa Arengufond (edaspidi „EAF”) on peamin e vahend ELi abi andmiseks AKV riikidega 
sõlmitud Cotonou lepingu kohaseks arengukoostööks ning ülemeremaade ja -territooriumide 
(edaspidi „ÜMTd”) assotsieer imise otsuse alusel toimuvaks koostööks ÜMTdega. EAFi 
rahastavad ELi liikmesriigid ELi  eelarve väliselt konkreetsete ja otamispõhimõtete alusel. Iga 
EAF moodustatakse mitmeaastaseks perioodiks. 
2013. aasta järgse mitmeaastase finantsraami stiku puhul on Euroopa Komisjon kavandanud 
oma teatises „Euroopa 2020. aasta st rateegia aluseks olev eelarve”2 11. EAFi jaoks koostööks 
AKV riikide ja ÜMTdega kokku 30 318,7 miljoni t eurot (2011. aasta hindades, st 
34 275,6 miljonit eurot jooksevhindades). Komisjon võttis vastu ka teatise,3 kus kirjeldatakse 
peamisi elemente, mis võiksid esineda ajavahemikuks 1. jaanuar 2014 kuni 31. detsember 2020 sõlmitavas 11. EAFi sise kokkuleppes. Euroopa Komisjon eeldab, et 
Euroopa Liit ja selle liikmesriigid jõuavad kokkuleppele, millega nähakse ette rahastamismehhanism (11. EAF), sellega hõl matav täpne periood (2 014–2020) ja sellele 
mehhanismile AKV-ELi partnerluse elluviimisek s eraldatavate vahendite hulk, ning et 
liikmesriikide valitsuste esindajad sõlmivad  11. EAFi sisekokkule ppe. Euroopa Ülemkogu 
määras oma 8. veebruari 2013. aasta järeldustes
4 11. EAFi üldsummaks 30 506 miljonit eurot 
jooksevhindades. 
Uued probleemid koos strateegias „Euroopa 2020” sätestatud eesmärkidega on ajendanud 
komisjoni tegema ettepaneku kohandada 11. EA Fi rakendusmäärust kooskõlas 13. oktoobri 
2011. aasta teatisega „Muutuste kava ELi  arengupoliitika mõju suurendamiseks”5. Osa 
11. EAFi kavandamise ja rakendamise üldi sest poliitikaraamisti kust moodustavad ka 
22. detsembril 2005 vastu võetud Euroopa konsen sus arengu küsimuses ning rahvusvaheliselt 
kokku lepitud põhimõtted abi tõhususe kohta, sealhulgas Busani fo orumi lõppdokument 
(2011).  
                                                 
1 EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Lepingut on muudetud 25. juunil 2005. aastal Luxembourgis 
allkirjastatud lepinguga (ELT 287, 28.10.2005, lk 4) ja 22. juunil 2010. aastal Ouagadougous 
allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3). 
2 KOM(2011) 500. 
3 KOM(2011) 837. 
4 EUCO 37/13 + EUCO 37/13 COR 1. 
5 KOM(2011) 637. 
ET 3   ET 2. HUVITATUD  ISIKUTEGA  KONSULTEERIMISE  JA MÕJU  HINDAMISE  
TULEMUSED 
Üldsusega konsulteerimine  
26. novembrist 2010 kuni 31. jaanuarini 2011 konsulteeris komisjon üldsusega ELi 
välistegevuse edasise rahastamise teemal. See protsess põhines elektroonilisel küsimustikul, millele oli lisatud taustadokument „Kuidas raha stada ELi välistegevust pärast 2013. aastat?”. 
Üldiselt ei näidanud vastused vajadust kehtivaid rakendusmehha nisme sisuliselt muuta, kuigi 
valdav osa vastajatest toetas rakendamise  paindlikumaks ja lihtsamaks muutmist. 
Mõju hindamine
 
Komisjon korraldas mõju hindamise,6 mille käigus kaaluti iga kindlaksmääratud eesmärgi 
(suurem diferentseerimine ja keskendatus, tõhusam kooskõlastamine ELi liikmesriikidega, 
uuenduslike rahastamisvahendite sagedasem kasu tamine, suurem paindlikkus) puhul kolme 
peamist poliitilist vali kut: hetkeolukorra säil itamine (mitte teha muudatusi võrreldes 
10. EAFiga) ja kaht varianti hõlmav valik ES Fi raamistiku muutmise kohta. Hetkeolukorra 
säilitamist ei peetud vastuvõetavaks, sest sell ega ei oleks lahendatud tuvastatud probleeme. 
Kahe teise variandiga oleks lahendatud tuva statud probleemid eri ul atuses ning kummalgi 
oleks olnud teatav mõju. Mõju hindamisel j õuti järeldusele, et kõikide kindlakstehtud 
eesmärkide puhul tuleks valida te ine variant, mis käsitleb pa remini ELi välistegevuse uusi 
muudetud strateegilisi su undumusi, sest sellega 
– aidatakse suunata tänu täpsemale geograaf ilisele rõhuasetusele vahendid sinna, 
kus neid kõige rohkem vajatakse ning kus nende mõju ja lisandväärtus on 
võimalikult suur; 
– aidatakse keskendada tänu täpsemale valdkondlikule rõhuasetusele vahendid 
piiratud arvule valdkondadele, milleg a suureneb ELi kriitiline mass; 
– suurendatakse tänu töö paremale jaot amisele rahastajate vahel, ühisele 
kavandamisele ja ELi sihtfondide kasuta misele ELi abi tõhusust ja poliitilist 
mõju; 
– suurendatakse tänu uuenduslikele rahast amisvahenditele ELi toetusallikate 
finantsvõimendust; 
– on võimalik eraldatavaid abisummasid kiiresti kohandada, et võtta arvesse 
muutunud asjaolusid või erio lukordi (nt kriis, ebaki ndlus või üleminek) või 
rakendada rohkem stiimulitel põhinevat käsitlusviisi.  
3. ETTEPANEKU  ÕIGUSLIK  KÜLG 
ELi välistegevuse peamised poliitilised eesmärgid on sätestatud Lissaboni lepingus (ELi 
lepingu artikkel 21). Lisaks on ELi arengukoostöö peamine eesmärk vähendada vaesust ja see pikas plaanis kaotada (ELi toimimise lepingu ar tikkel 208). Seoses sellega täidab EL võetud 
kohustusi ja võtab arvesse eesmärke, mille ta  on Ühendatud Rahvaste Organisatsioonis ja 
teistes rahvusvahelistes orga nisatsioonides heaks kiitnud. 
                                                
 
6 http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexU riServ.do?uri=SEC:2011:1459:FIN:EN:PDF. 
ET 4   ET AKV riikide ja piirkondadega toimuva koos töö puhul täiendab seda õigusraamistikku 
Cotonou leping. 
Komisjon esitab käesoleva ettepaneku  kooskõlas 11. EAFi sisekokkuleppega,7 milles nähakse 
ette, et nõukogu määrus 11. EAFi rakendamise kohta Cotonou lepingu raames tuleks vastu 
võtta komisjoni ettepanekul ja pärast konsulte erimist Euroopa Investeerimispangaga (EIP) 
ühehäälselt.  
4. MÕJU  EELARVELE 
Ei kohaldata. 
5. PÕHIELEMENDID 
11. EAFi rakendusmääruse koostamisel olid järgmised eesmärgid. 
– Viia dokument kooskõlas lihtsustamise ja tõhususe suurendamise põhimõttega 
võimalikult hästi vastavusse komisjoni ette panekuga võtta vastu Euroopa Parlamendi 
ja nõukogu määrus, millega luuaks e arengukoostöö rahastamisvahend8 (eelkõige abi 
kavandamist käsitlevate sätetega), ning ko misjoni ettepanekuga võtta vastu Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse liidu välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise ühised eeskirjad ja menetlused
9 (eelkõige 
rakendamist käsitlevate sätetega) ning mi s sisaldab lihtsustatud ja ühtlustatud 
rakenduseeskirju ja menetlusi kõikide vä listegevuse vahendite (v.a EAFi ja 
Gröönimaa) jaoks. Ühtlustamispüüdluste kä igus võetakse seoses komisjonile 
vastuvõetavate kompromissidega arvesse ka tulemusi, milleni jõuti läbirääkimistel, mida peeti nende dokumentide teemal käesoleva ettepaneku koostamise ajal 
nõukogus (alaliste esindajate komitee tasand il) ja parlamendikomisjonides. Peale 
selle jätab komisjon endale õiguse kohandada  ettepanekut pärast selle vastuvõtmist 
nõukoguga peetavate läbirääkimiste ajal, et  tagada jätkuval t kooskõla arengukoostöö 
rahastamisvahendit ja liidu välistege vuse rahastamisvahendeid käsitlevate 
dokumentidega. See kooskõlastamine aita b kaasa EAFi võimalikule lisamisele ELi 
2020. aasta järgse mitmeaastase finantsraam istiku eelarvesse, võ ttes arvesse eespool 
nimetatud teatises „Euroopa 2020. aasta stra teegia aluseks olev eelarve” esitatud 
komisjoni ettepanekuid ja Euroopa Ül emkogu 8. veebruari 2013. aasta järeldusi. 
– Tagada dokumendi vastavus Cotonou lepingu  sätetele, eriti selle IV lisale, milles 
käsitletakse rakendus- ja juhtimiskorda, ni ng seda samal ajal lihtsustada võrreldes 
10. EAFi rakendusmäärusega
10. 
I jaotis. Eesmärgid ja üldpõhimõtted – artiklid 1 ja 2 
Artikkel 1 (eesmärgid ja raha stamiskõlblikkuse kriteeriumid)  on viidud võimalikult 
suures ulatuses vastavusse arengukoostöö raha stamisvahendi määruse vastuvõtmist käsitleva 
komisjoni ettepaneku artikliga 2 eesmärkide ja  rahastamiskõlblikkuse kriteeriumide kohta 
ning sisaldab ka viidet Cotonou lepingus kirjeldatud laiematele eesmärkidele, põhimõtetele ja 
                                                 
7 Lisada viide 11. EAFi sisekokkuleppe kohta. 
8 KOM(2011) 840. 
9 KOM(2011) 842. 
10 Nõukogu määrus (EÜ) nr 617/2007, ELT L 152, 13.6.2007, lk 1. 
ET 5   ET väärtustele ning samuti liidu välj a töötatud poliitikas, sealhulgas muutuste kavas, sätestatud 
arengueesmärkidele ja koostööstrat eegiatele. Selles artiklis n õutakse ühtlasi OECD arenguabi 
komitee kehtestatud ametliku arenguabi kriteer iumide võimalikult ulatuslikku täitmist. Samuti 
seletatakse selles lahti human itaarabi vahendite ja EAFi va hendite vastastikune täiendavus. 
Artikkel 2 (üldpõhimõtted)  on viidud vastavusse arengukoos töö rahastamisvahendi määruse 
vastuvõtmist käsitleva komisjoni  ettepaneku artikli 3 lõigeteg a 5–10. Selles sätestatakse 
käesoleva määruse rakendamise põhimõtted, mis on ELi välistegevuse ühtsuse tugevdamine, 
koostöö parandamine liikmesriikide ja teiste ka hepoolsete või mitmepool sete rahastajatega 
ning partnerriigi ja -piirkonna juhitav arengup rotsess koos vastastikuse vastutusega, mille 
poole püüeldakse kaasava ja osalust soodustava käsitlusviisi kaudu, kasutades tõhusaid ja 
uuenduslikke koostööviise, mis on kooskõlas OECD  arenguabi komitee parimate tavadega, ja 
suurendades seega abi mõju ning vähe ndades kattumist ja dubleerimist. 
II jaotis. Kavandamine ja vahendi te eraldamine – artiklid 3–7 
Artiklis 3 (vahendite eraldamise üldraamistik)  sätestatakse üldraamistik vahendite 
eraldamiseks EAFist. See on viidud võimaliku lt suures ulatuses va stavusse arengukoostöö 
rahastamisvahendi määruse vastuvõtmist käsitl eva komisjoni ettepaneku artikli 3 lõikega 2 
partnerriikide suhtes rakendatava  diferentseeritud kä sitlusviisi põhimõtete  kohta. Artikliga 3 
nähakse ette teatise „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju suurendamiseks” põhimõtete 
kohaldamine EAFi suhtes, samas tagatakse sell ega ka Cotonou lepingus sätestatud vahendite 
eraldamise nõuete (Cotonou lepingu IV lisa artik lis 3 kirjeldatud kriteeriumide) täitmine. 
Seepärast kirjeldatakse vahendite eraldamise kriteeriumeid kahes lõikes: lõikes 1 tuletatakse meelde Cotonou nõuded, mis on seotud vajaduste ja tulemustega, ning lõikes 2 sätestatakse 
üksikasjalikumalt muutuste kava diferentseerimispõhimõtted (vajadused, suutlikkus, kohustused, tulemused ja mõju), millest lähtutakse riikidele eraldatavate vahendite soovitusliku suuruse kindlaksmääramisel. 
Artiklis 4 (kavandamise üldraamistik)  sätestatakse üldraamistik EAFi kavandamiseks 
käesoleva määruse kohaselt. Artiklis tuleta takse meelde Cotonou lepingu partnerlus- ja 
kooskõlastamispõhimõtted, st et kavandamine peaks toimuma võimaluse korral koos asjaomase partnerriigi või -piir konnaga ning see tu leks viia üha enam vastavusse nende 
vaesuse vähendamise strateegiatega. Artik lisse on võetud ka elemente arengukoostöö 
rahastamisvahendi määruse vastuvõtmist käsitleva komisjoni ettepaneku artikli 10 lõikest 2. Selleks et tagada liidu ja liikmesriikide m eetmete koostoime ja vastastikune täiendavus, 
kaasatakse liikmesriigid täielikult kavanda misse, sealhulgas ühise kavandamise kaudu. 
Kõikide liikmesriikide (sh nende, kes ei ole koha peal esindatud) osalemine on ette nähtud 
EAFi vahenditest rahastamise eripära tõttu . Konsultatsiooniprotsess hõlmab ka teisi 
rahastajaid ja arenguvaldkonnas tegutsejaid, samuti kodanikuühiskonda ni ng piirkondlikke ja 
kohalikke asutusi. 
Artikli 4 lõikes 3 kirjeldatakse Cotonou lepingus ette nähtud asjaolusid, mille puhul komisjon 
võib kehtestada ühepoolselt arenguabi kava ndamiseks ja rakendamiseks erisätted. 
Artikli 4 lõikes 4 tuletatakse kooskõlas  arengukoostöö rahastamisvahendi määruse 
vastuvõtmist käsitleva komisjoni  ettepaneku artikli 5 lõikega 4 meelde teatises „Muutuste 
kava ELi arengupoliitika mõju suurenda miseks” välja kuulutatud ELi eesmärki abi 
keskendada, piirates kahepoolse kava ndamise puhul sekkumist kolme valdkonnaga. 
Artikkel 5 (programmdokumendid)  on viidud võimalikult suures ulatuses vastavusse 
arengukoostöö rahastamisvahendi määruse vast uvõtmist käsitleva komisjoni ettepaneku 
ET 6   ET artikliga 11. Selles kirjeldatakse nõudeid ja  põhimõtteid, mida kohaldatakse riikide ja 
piirkondade jaoks strateegiadokumentide ning ne nde põhjal mitmeaastaste sihtprogrammide 
ettevalmistamisel. Artiklis loetletakse ka ju htumid, mille puhul ei pea strateegiadokumenti 
koostama, selleks et lihtsustada ja ühtlustad a kavandamist ning samuti soodustada ühist 
kavandamist liikmesriikidega ja kavandatava te programmide arengumaade programmidega 
vastavusse viimist. Artikliga kehtestataks e ka võimalus ühiseks raamdokumendiks, milles 
sätestatakse ulatuslik liidu strateegia, mille  osa arengupoliitika oleks. Kooskõlas Cotonou 
lepingu partnerluspõhimõttega on alternatiivs ete programmdokumentide kasutamiseks vaja 
partnerriigi valitsuse nõusol ekut, vastasel juhul tuleb koostada strateegiadokument. 
Artikli 5 lõigetega 5 ja 6 nähaks e ette EAFi spetsiifilised kavandamisviisid, mis on sätestatud 
Cotonou lepingus AKV riikide vahelise koos töö ja eritoetusprogrammide jaoks. 
Artikkel 6 (kavandamine kriisi-,  kriisijärgses või ebakindlas olukorras olevate riikide ja 
piirkondade jaoks)  on viidud vastavusse arengukoost öö rahastamisvahendi määruse 
vastuvõtmist käsitleva komisj oni ettepaneku artikliga 12. Selles rõhutatakse kriisi-, 
kriisijärgses või ebakindlas olukorras olevate riik ide erivajadusi ja -tingimusi, millega tuleks 
arvestada programmdokumentide kavandamise ajal. 
Artikkel 7 (programmdokumenti de kinnitamine ja muutmine)  on viidud võimalikult 
suures ulatuses vastavusse arengukoostöö raha stamisvahendi määruse vastuvõtmist käsitleva 
komisjoni ettepaneku artikliga 14 strate egiadokumentide kinnitamise ja mitmeaastaste 
sihtprogrammide vastuvõtmise kohta. Artiklis  sätestatakse, et programmdokumendid (nt 
strateegiadokumendid, mitmeaastased sihtprogramm id ja eritoetusprogrammid) kiidab heaks 
komisjon kooskõlas käesoleva määruse artiklig a 14. Selles tuletatakse ka meelde Cotonou 
lepingu sätteid, milles käsitletakse dokumentide edastamist parlamentaarsele ühisassambleele 
ja programmdokumentide heakskiitmist AKV r iigi või piirkonna poolt pärast vastuvõtmist 
komisjonis. Sellega näha kse ette kavandamise läbivaatamine ja vajaduse korra l (strateegia või 
kavandatud prioriteetide sisulise muutumis e korral) vastavate dokumentide muutmine. 
Artiklis sätestatakse paindlikkus ja lihtsu stamine, määrates kindlaks mitteolulised 
muudatused, millest teavitatakse EAFi komitee d. Selle artikliga nähakse ette ka eraldi 
kiirmenetlus programmdokumentide muutmiseks põhjendatud kiireloomulisuse korral, mis on 
samaväärne määruse (EÜ) nr 182/201111 artiklis 8 sätestatud komiteemenetlusega, nagu on 
sätestatud käesoleva määrus e artikli 14 lõikes 10. 
III jaotis. Rakendamine – artiklid 8–13 
Artiklis 8 (üldine rakendusraamistik)  sätestatakse üldine raamistik ELi abi rakendamiseks 
kooskõlas 11. EAF finantsmäärusega. 
Artikkel 9 (tegevusprogrammide, üksikm eetmete ja erimeetmete vastuvõtmine)  on 
viidud võimalikult suures ulatuses vastavus se liidu välistegevuse rahastamisvahendite 
rakendamise määruse vastuvõtmist käsitleva komisjoni ettepaneku artikliga 2. Selles 
sätestatakse põhimõte, et komisjon teeb rahastamisotsused mitmeaastastel programmdokumentidel põhinevate tegevusprog rammide vormis. Kooskõlas mitmeaastaste 
programmdokumentidega võib siiski võtta väljaspool tegevusprogramme vastu ka 
üksikmeetmeid. Cotonou lepinguga ette nähtud erijuhtudel (erakorra listel asjaoludel või 
ettenägematu vajaduse korral) võib komisjon vastu võtta ka erimeetmeid, mida ei ole 
mitmeaastastes programmdokumentides sätest atud. Artiklis kehtestatakse nimetatud 
                                                
 
11 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis 
käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni 
rakendamisvolituste teostamise suhtes. 
ET 7   ET rahastamisotsuste vastuvõtmise kord. Sellega  nähakse ette ka konkreetne keskkonnaalane 
sõelumine, sealhulgas seoses kliimamuutuste  ja bioloogilise mitmekesisuse alase mõjuga. 
Artiklis 10 (liikmesriikide täiendavad osamaksud)  kirjeldatakse nende vabatahtlike 
osamaksude haldamise tingimusi, mida liikmesriigid võivad teha komisjonile või EIP-le kooskõlas 11. EAFi sisekokkuleppega. 
Artiklis 11 (maksud, tollimaksud ja muud lõivud)  kirjeldatakse kooskõlas liidu 
välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise  määruse vastuvõtmist käsitleva komisjoni 
ettepaneku artikliga 5, järgides samal ajal Cotono u lepingu IV lisa artikli 31 sätteid, maksude, 
tollimaksude ja muude lõivudega seotud võimalikku korda. 
Artikkel 12 (liidu fi nantshuvide kaitse)  on viidud vastavusse liidu välistegevuse 
rahastamisvahendite rakendamise määruse va stuvõtmist käsitleva komisjoni ettepaneku 
artikliga 7. Selles sätestatakse meetmed liidu finantshuvide kaits eks ja eelkõige selleks, et 
liidul (komisjonil, kontrollikojal ning Euro opa Pettustevastasel Ametil (OLAF)) oleks 
võimalik rakendatavaid meetmeid kontrollida. 
Artikkel 13 (eeskirjad kodako ndsuse ja päritolu kohta seoses  riigihangete, toetuste ja 
muude abi määramise menetlustega)  ei ole viidud vastavusse liidu välistegevuse 
rahastamisvahendite rakendamise määruse va stuvõtmist käsitleva komisjoni ettepaneku 
artiklitega 8 ja 9, kuna selles viidatakse Cot onou lepingu IV lisa ar tiklis 20 kindlaksmääratud 
kodakondsus- ja päritolueeskirjade sätetele. 
IV jaotis. Otsuste tegemi se kord – artiklid 14–16 
Artiklis 14 (EAFi komitee vastutusala)  kirjeldatakse EAFi komitee ülesandeid ja kaasamist 
käesoleva määruse rakendami sse. Selles viiakse EAFi me netlused vastavusse liidu 
välistegevuse rahastamisvahendite rakendamise  määruse vastuvõtmist käsitleva komisjoni 
ettepaneku artikliga 15, milles viidatakse komiteemenetlustele. Need menetlused on mutatis 
mutandis  samaväärsed komiteemenetlust käsitle va määruse (EÜ) nr 182/2011 artikliga 3 
(üldsätted), artikliga 5 ( kontrollimenetlus) ja artikliga 8 (kiirmenetlus). 
Artiklis 15 (Aafrika rahutagamisrahastu)  kehtestatakse erimenetlus Aafrika 
rahutagamisrahastu haldamiseks. 
Artiklis 16 (investeerimisrahastu komitee)  kirjeldatakse sisekokkule ppe alusel EIP egiidi 
all loodud investeerimisrahastu komitee str uktuuri ja toimimist käesoleva määruse 
rakendamisel. Selles kirjeldatakse ka EIP –tehingute toimumist ja nende tingimusi. 
V jaotis. Lõppsätted – artiklid 17–22 
Artikkel 17 (kolmanda riigi või piirkonna osalemine)  põhineb 10. EAFi rakendusmäärusel, 
võttes arvesse arengukoostöö rahastamisvahendi  määruse vastuvõtmist käsitleva komisjoni 
ettepaneku artiklit 15. Selles sätestatakse võima lus laiendada AKV riikidele ettenähtud EAFi 
rahaliste vahendite saamise õigust AKV riikid e hulka mittekuuluvatele arengumaadele ja 
piirkondliku integratsiooniga tegelevatele orga nitele, mille tegevuses osalevad AKV riigid. 
Selles toetatakse ka AKV riikide, ÜMTde ni ng liidu äärepoolseimate piirkondade vaheliste 
piirkondlike koostööprogrammide tugevdamist. 
Artikkel 18 (EAFi abiga seotud jä relevalve, aruandlus ja hindamine)  on viidud 
vastavusse liidu välistegevuse rahastamisva hendite rakendamise määruse vastuvõtmist 
käsitleva komisjoni ettepaneku artiklitega 12 ja  13. Sellega pannakse ko misjonile ja EIP-le 
ET 8   ET kohustus korrapäraselt hinnata ellu viidud poliitika ning programmi de ja projektide tulemusi. 
Komisjon peab jälgima ka kavandamise enda tõhus ust ja koostama kahe aasta järel esitatava 
aruande käesoleva määruse rakendamisel tehtud edusammude kohta. Ühtlasi nähakse sellega 
ette tulemuste läbivaatamine, et hinnata kohustu ste täitmise ja väljamaksete tegemise määra 
ning antud abi tulemusi ja mõju, ning AKV in vesteerimisrahastu vahe- ja lõpphindamised, 
nagu on sätestatud Cotonou lepingu II lisas. 
Artikkel 19 (kliimameetme te ja bioloogilise mitmeke sisusega seotud kulutused)  on viidud 
vastavusse liidu välistegevuse rahastamisva hendite rakendamise määruse vastuvõtmist 
käsitleva komisjoni ettepaneku artikliga 14. Se lles nähakse ette OECD meetoditel (nn Rio 
markerid) põhinev spetsiaalne jälgimissüsteem. 
Artikkel 20 (Euroopa välisteenistus)  on horisontaalne artikkel, mille leiab kõikidest 
komisjoni ettepanekutest välist egevust käsitlevate määruste va stuvõtmise kohta. Näitena võib 
tuua arengukoostöö rahastamisvahendi määruse vastuvõtmist käsitleva komisjoni ettepaneku 
artikli 21. Selles rõhutatakse, et käesolev at määrust tuleb kohaldada kooskõlas nõukogu 
otsusega, millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine,12 ning 
eriti selle artikliga 9. 
Artikliga 21 (üleminekumeetmed)  nähakse ette üleminekurahas tu tagamaks, et vahendid on 
kättesaadavad ka 11. EAFi hilisema jõustumise  korral, pidades silmas eeskätt viivitusi 
11. EAFi sisekokkuleppe ratifitseerim ise protsessis. Seega tuleks kuni 11. EAFi jõustumiseni 
rahastada tegevusprogramme, üksikmeetmeid, erimeetmeid ja konkreetseid toetuskulude 
tegevusprogramme varasemate EAFide järelejää nud vahendite piires ja varasematest EAFide 
projektidest vabanenud vahenditest. Üleminekurahastust eraldatavate13 vahendite üle peetakse 
arvestust 11. EAFi raames. Võttes käesoleva määruse vastu ühehäälse lt, teeb nõukogu otsuse 
kasutada varasemate EAFide järelejäänud vahendeid vastavalt 10. EAFi sisekokkuleppe 
artikli 1 lõikele 5 ja Cotonou lepi ngu Ib lisa artiklile 5. Selles ar tiklis sätestatakse ka 10. EAFi 
finantsmääruse kehtimine kuni 11. EA Fi finantsmääruse jõustumiseni. 
Artikliga 22 (jõustumine)  nähakse ette, et käesolevat  määrust kohaldatakse alates 
1. jaanuarist 2014 kuni 11. EAFi sise kokkuleppe kohaldamise lõppkuupäevani. 
                                                 
12 Nõukogu otsus (EL) 2010/427. 
13 EIP terminoloogia kohas elt „heaks kiidetud”. 
ET 9   ET 2013/0211 (NLE) 
Ettepanek: 
NÕUKOGU MÄÄRUS 
11. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta 
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu to imimise lepingut, 
võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrik a, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna 
riikide rühma (edaspidi „AKV riigid”) ning  teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle 
liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous14 (edaspidi „Cotonou 
leping”), 
võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel sõlmitud 
sisekokkulepet Euroopa Liidu abi rahastamis e kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2014–
2020) alusel vastavalt Cot onou lepingule ning finantsabi  eraldamise kohta nendele 
ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise 
lepingu neljandat osa (e daspidi „sisekokkulepe”),15 eriti selle artikli 10 lõiget 1, 
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, 
võttes arvesse Euroopa Investeerimispanga arvamust ning arvestades järgmist: (1) AKV-ELi ministrite nõukogu otsuses nr (...)
16 kehtestatakse koostööks AVK riikidega 
aastateks 2014–2020 mitmeaastane finantsraa mistik, võttes vastu Cotonou lepingu 
Ic lisa. 
(2) Sisekokkuleppega määratakse kindlak s 11. Euroopa Arengufondi (edaspidi 
„11. EAF”) erinevad rahastamispaketid, ja otamispõhimõtted ja 11. EAFi osamaksud, 
luuakse EAFi komitee ja investeerimisrahast u komitee ning määratakse kindlaks neis 
kohaldatavad häälte arvutamise ja kv alifitseeritud häält eenamuse eeskirjad. 
(3) Lisaks määratakse sisekokkuleppega kindlak s liidu abi Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse 
ookeani piirkonna riikide rühmale (edaspid i „AKV riigid”) (välja arvatud Lõuna-
Aafrika Vabariik) ning ülemeremaadele ja  -territooriumidele (edaspidi „ÜMTd”) 
seitsmeaastaseks ajavahemikuks (2014–2020) kogusummas 30 506 miljonit eurot, mida rahastatakse liikmesriikide osamaksudest. Sellest summast eraldatakse 
                                                
 
14 EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Lepingut on muudetud 25. juunil 2005. aastal Luxembourgis 
allkirjastatud lepinguga (ELT 287, 28.10.2005, lk 4) ja 22. juunil 2010. aastal Ouagadougous allkirjastatud lepinguga (ELT L 287, 4.11.2010, lk 3). 
15 Lisada viide 11. EAFi sisekokkuleppele: ELT (...). 
16 Lisada viide AKV-ELi ministrite nõukogu otsusele: ELT (...). 
ET 10   ET (...) miljonit eurot AKV riikidele kooskõl as Cotonou lepingu Ic lisas nimetatud 
mitmeaastase finantsraamistikuga aastateks 2014–2020, (...) miljonit eurot ÜMTdele ning (...) miljonit eurot komisjonile EAFi  kavandamise ja rakendamisega seotud 
kulude katteks. 
(4) 11. EAFi vahendite eraldamine ÜMTdel e on reguleeritud nõukogu (...) otsusega (...) 
ÜMTde Euroopa Liiduga assotsieerimise kohta
17 ning selle rakenduseeskirjade ja 
hilisemate ajakohastamistega. 
(5) Meetmeid, mis on hõlmatud nõukogu 20. juuni 1996. aasta määrusega (EÜ) 
nr 1257/96 humanitaarabi kohta18 ja mis on selle määruse kohaselt 
rahastamiskõlblikud, tohib rahastada 11. EAFi st ainult erandjuhtudel, kui selline abi 
on vajalik koostöö jätkumise tagamiseks, et  väljuda kriisiolukorrast ja saavutada 
arenguks stabiilsed tingimused, ning kui meetmeid ei ole võimalik rahastada Euroopa Liidu üldeelarvest. 
(6) Nõukogu võttis 11. aprillil 2006 vastu põhimõtte rahastada EAFist Aafrika 
rahutagamisrahastut. 
(7) Peale selle on AKV riikidel õigus saada liidu abi temaatilistest programmidest, mis on 
sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu (...) määruses (...), millega luuakse 
arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa Parl amendi ja nõukogu (...) määruses (...), 
millega luuakse partnerluse rahastamisvahend koostööks kolmandate riikidega, Euroopa Parlamendi ja nõukogu (...) m ääruses (...), millega kehtestatakse 
stabiliseerimisvahend, ning Eu roopa Parlamendi ja nõuk ogu (...) määruses (...), 
millega luuakse rahastamisvahend demokraatia ja inimõiguste edendamiseks kogu maailmas. Need programmid peaksid pa kkuma lisandväärtus t 11. EAFi raames 
rahastatavatele programmidele, olema nendega kooskõlas ja täiendama neid. 
(8) Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr [.../...] (millega 
kehtestatakse liidu haridus-,  koolitus-, noorsoo- ja spor diprogramm „Erasmus kõigi 
jaoks”)
19 artikli 13 lõikega 2, eraldatakse kõrghariduse rahvusvahelise mõõtme 
edendamiseks õppega seotud liikumisele vä ljaspool ELi asuvatess e riikidesse või 
asuvatest riikidest ning nende riikide ametiasutuste/institutsioonide/organisatsi oonidega tehtavale koostööle ja peetavale 
poliitilisele dialoogile erin evatest välisvahenditest (arengukoosöö rahastamisvahend, 
Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahe nd, ühinemiseelse abi rahastamisvahend, 
partnerluse rahastamisvahend ja Eu roopa Arengufond) soovituslik summa 
1 812 100 000 eurot. Nende vahendite kasutami se suhtes kohaldatakse määruse (EL) 
nr [.../...] [„Erasmus kõigi jaoks”] sättei d. Asjaomased rahalised vahendid tuleks 
eraldada kahe mitmeaastase eraldisena, millest esimene hõlmab ainult esimest nelja aastat ja teine ülejäänud kolme aastat. Neid vahendeid tuleks arvesse võtta käesoleva määruse kohasel mitmeaastasel suunaval kavandamisel kooskõlas asjaomaste riikide vajaduste ja prioriteetidega. Märkimisväärsete ettenägematute asjaolude või oluliste poliitiliste muutuste korral tu leks eraldised kooskõlas ELi välistegevuse prioriteetidega 
läbi vaadata. 
                                                
 
17 Lisada viide muudetud otsusele ülemeremaade ja -territooriumide assotsi eerimise kohta: ELT (...). 
18 EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1. 
19 ELT L [...]. 
ET 11   ET (9) Veelgi tuleks soodustada AKV riikide, ÜMTde ja liidu ääre poolseimate piirkondade 
vahelist piirkondlikku koostööd. 
(10) 11. EAFi rakendamiseks tuleks kehtes tada abi kavandamise, läbivaatamise ja 
heakskiitmise menetlus ning abi kasutamise järelevalve üksikasjalikud eeskirjad. (...) võtsid nõukogus kokku tulnud liikmesriikide va litsuste esindajad vastu otsuse (...) 
kohaldada ajutiselt sisekokkulepet,
20 et vastu võtta rakendusmäärus ja finantsmäärus 
ning muu hulgas luua EAFi komitee ja investeerimisrahastu komitee. 
(11) 22. detsembri 2005. aasta Euroopa konsensus arengu küsimuses21 ning nõukogu 
järeldused seoses komisjoni teatistega „Muutuste kava ELi arengupoliitika mõju 
suurendamiseks”22 ja „Tulevane lähenemisviis kolmandatele riikidele antavale ELi 
eelarvetoetusele”23 peaksid andma 11. EAFi kavandamisel ja rakendamisel aluseks 
võetava üldise poliitikaraamistiku, kuhu kuuluvad ka abi tõhusust käsitlevad 
rahvusvaheliselt kokku lepitud põhimõtted, mi s on sätestatud näiteks abi tõhusust 
käsitlevas Pariisi deklaratsioonis (2005), ELi  tegevusjuhendis vast astikuse täiendavuse 
ja tööjaotuse kohta arengupoliitikas (2007), ELi suunistes Accra tegevuskava jaoks 
(2008), Busani foorumi lõppdokumendis (2011) ja ÜRO puuetega inimeste õiguste 
konventsioonis, millega liit on ühinenud. 
(12) Samuti seab liit eesmärgiks tagada  liidu arengukoostööpoliitika kujundamisel, 
strateegilisel kavandamisel ja meetmete  rakendamisel sidusus oma välistegevuse 
muude valdkondadega. 
(13) Võitlemine kliimamuutustega ja keskkonnaka itse on keerulised ülesanded, millega liit 
silmitsi seisab ja mille puhul on tungiv vajadus rahvusvaheliselt tegutseda. Komisjoni 29. juuni 2011. aasta teatises „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve” 
seatud sihi kohaselt peaks käesolev määrus aitama võimalikult hästi kaasa eesmärgile 
suunata vähemalt 20 % ELi koguvahenditest kliimameetmetele, pidades samal ajal kinni Cotonou lepingus sätestatud ELi ja AKV riikide partnerluse põhimõttest. Vähese 
CO
2-heitega ja kliimamuutustele vast upanuvõimelise ühiskonnaga seotud meetmed 
peaksid mõju suurendamiseks või maluse korral üksteist toetama. 
(14) Liit ja liikmesriigid peaksid parand ama oma arengukoostööpolii tika järjepidevust ja 
vastastikust täiendavust, eelkõige järgides partnerriikide ja -p iirkondade prioriteete 
riiklikul ja piirkondlikul tasandil.  Selleks et liidu ja liikmesriikide 
arengukoostööpoliitika üksteist tä iendaks ja tugevdaks, on asjakohane ette näha ühise 
kavandamise menetlused, mida tuleks rakenda da igal võimalikul ja kohasel juhul. 
(15) 2007. aasta detsembris toimunud ELi ja Aafrika tippkohtumisel võeti kasutusele 
Aafrika ja ELi strateegiline partnerlus,24 mida kinnitati 2010. aasta novembris aset 
leidnud ELi ja Aafrika tippkohtumisel. Samuti võttis nõukogu 19. novembril 2012. aastal vastu järeldused Kariibi mere p iirkonna – ELi ühise partnerlusstrateegia 
kohta,
25 mis asendasid nõukogu 11. aprilli 2006. aasta  järeldused ELi – Kariibi mere 
piirkonna partnerluse kohta. Vaikse ookeani piirkonna puhul võttis nõukogu 
                                                 
20 Lisada viide ajutise kohaldamise otsusele. 
21 ELT C 46, 24.2.2006, lk 1. 
22 Nõukogu dokument 9369/12, 14. mai 2012. 
23 Nõukogu dokument 9371/12, 14. mai 2012. 
24 Nõukogu dokument 16344/07. 
25 Nõukogu dokument 16455/12. 
ET 12   ET 14. mail 2012 vastu järeldused ELi ja Vaik se ookeani piirkonna  arengupartnerluse 
uutmise kohta,26 millega ajakohastati ja täiendati 2006. aastal (nõukogu 17. juuli 
2006. aasta järeldustes) va stu võetud strateegiat. 
(16) Euroopa Liidu finantshuve tuleks kaits ta proportsionaalsete meetmete abil kogu 
kulutsükli vältel. Need meetmed peavad m uu hulgas hõlmama eeskirjade eiramise 
juhtumite ärahoidmist, avastamist ja uur imist, kadumaläinud, alusetult väljamakstud 
või valesti kasutatud summade tagasinõud mist ning vajaduse korral karistusi. 
Kõnealused meetmed tuleks ellu viia koos kõlas rahvusvaheliste organisatsioonide ja 
kolmandate riikidega sõlmitud kohaldatavate kokkulepetega. 
(17) Kooskõlas 10. EAFi sisekokkuleppe arti kli 1 lõikega 5 ja Cotonou lepingu Ib lisa 
artikliga 5 ei tohiks 10. EAFi  rahalisi vahendeid – välja ar vatud investeerimisrahastule 
eraldatud summad (v.a nendega seotud intr essitoetused) – pärast 31. detsembrit 2013 
enam siduda, kui nõukogu ei ole otsustanud komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt 
teisiti. Seepärast on asjakohane ette näha nende vahendite kasutamine selleks, et 
tagada 11. EAFi hilisema jõustumise korral järjepidevus. Selleks et täiendada 11. EAFi sisekokkuleppe artiklit 10, milles on sätestatud, et 10. EAFi rakendusmäärus 
peaks kehtima kuni 11. EAFi rakendusmääruse vastuvõtmiseni, tuleks ette näha ka 
10. EAFi finantsmääruse kohaldamine kuni 11. EAFi finantsmääruse vastuvõtmiseni. 
(18) Euroopa välisteenistuse korraldust ja toimimist on kirjeldatud nõukogu otsuses 
2010/427/EL, 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: 
I
 JAOTIS 
EESMÄRGID  JA ÜLDPÕHIMÕTTED 
Artikkel 1 
Eesmärgid ja rahastamiskõlblikkuse kriteeriumid 
1. AKV riikide ja piirkondadega 11. EAFi raam es tehtav geograaf iline koostöö tugineb 
Cotonou lepingu üldsätetes esitatud eesmärkid ele, aluspõhimõtetele ja väärtustele. 
2. Liidu välistegevuse põhimõtete ja eesm ärkide, Euroopa arengukonsensuse ning selle 
hilisemate muudatuste ja täienduste raamistikus 
(a) on käesoleva määruse raames tehtava koostöö põhieesmärk vähendada ja pikas 
plaanis kaotada vaesus; 
(b) aitab käesoleva määruse raames tehtav koostöö samuti 
i) edendada säästvat majanduslikku, sots iaalset ja keskkonnaalast arengut ning 
ii) tugevdada ja toetada demokraat iat, õigusriigi põ himõtteid, head 
valitsemistava, inimõigusi ja rahvusvahe lise õiguse asjaomaseid põhimõtteid. 
                                                 
26 Nõukogu dokument 9877/12. 
ET 13   ET Nende eesmärkide täitmist mõõdetakse asjakohaste näitajatega, sealhulgas 
inimarengu näitajatega, milleks on punkti a puhul eelkõige 1. aastatuhande arengueesmärk ja punkti b puhul 1.–8. aasta tuhande arengueesmärk ning pärast 
2015. aastat muud näitajad, milles liit ja l iikmesriigid on rahvusvahelisel tasandil 
kokku leppinud. 
3. Abi kavandamisel jälgitakse, et OECD arenguabi komitee kehtestatud ametliku 
arenguabi kriteeriumid oleksid täid etud võimalikult suures ulatuses. 
4. Käesoleva määruse alusel ei rahastata põhimõtteliselt meetmeid, mis on hõlmatud 
nõukogu 20. juuni 1996. aasta määrusega (E Ü) nr 1257/96 humanitaarabi kohta
27 ja 
mis on selle määruse alusel rahastamiskõl blikud, välja arvatud juhul, kui see on 
vajalik koostöö jätkumise tagamiseks, et väljuda kriisiolukorra st ja saavutada 
arenguks stabiilsed tingimused. Sellistel juht udel pööratakse eri list tähelepanu selle 
tagamisele, et humanitaar-, taastus- ja  arenguabi on üksteisega tõhusalt seotud. 
Artikkel 2 
Üldpõhimõtted 
1. Käesoleva määruse rakendamisel taga takse kooskõla liidu välistegevuse muude 
valdkondadega ja muude liidu asjakohaste strateegiatega ning poliitikavaldkondade 
arengusidusus  kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 208. Selleks tuginevad 
käesoleva määruse alusel rahastatav ad meetmed, kaasa arvatud Euroopa 
Investeerimispanga hallatavad meetme d, koostööstrateegiatele, mis on sätestatud 
sellistes dokumentides nagu liidu ning asjaom aste kolmandate r iikide ja piirkondade 
kokkulepped, deklaratsioonid ja tegevuskavad, ning liidu ot sustele, erihuvidele, 
poliitilistele prioriteetidele ja strateegiatele. 
2. Liit ja liikmesriigid vahetavad korrapärase lt ja pidevalt teavet, sealhulgas teiste 
rahastajatega, ning edendava d rahastajate paremat koordi neerimist ja vastastikust 
täiendavust, töötades mitmeaastase ühise kavandamise suunas, mis tugineb 
partnerriikide vaesuse vähendamisele või sa maväärsetele arengustrateegiatele. Nad 
võivad tegutseda ühiselt, sealhulgas analüüsida ühiselt strateegiaid, milles määratakse kindlaks prioriteetsed sekkumis valdkonnad ja tööjõu riigisisene jaotus, 
ning neile strateegiatele reageerida, ka sutades rahastajaid kaasavaid ühiseid 
missioone ning kaasrahastamise ja delegeeritud koostöö korda. 
3. Liit edendab ülemaailmsete pr obleemide mitmepoolset käsitlusviisi ning teeb selles 
küsimuses liikmesriikide ja partnerriik idega koostööd. Vajaduse korral hõlbustab ta 
koostööd rahvusvaheliste organisatsioonide ja  organitega ning teiste kahepoolsete 
rahastajatega. 
4. ELi ja selle liikmesriikide ning partnerriikid e suhete puhul austatakse ja edendatakse 
selliseid ühiseid väärtusi nagu inimõigus ed, demokraatia ja õigusriigi põhimõte, 
samuti omavastutuse ja vast astikuse vastut use põhimõte. 
Peale selle võetakse suhete s partnerriikidega arvesse nende pühendumist ning 
varasemat tegevust rahvusvaheliste lepingut e ja liiduga sõlmitud lepinguliste suhete 
rakendamisel. 
                                                
 
27 EÜT L 163, 2.7.1996, lk 1. 
ET 14   ET 5. Liit edendab kooskõlas parimate rahvus vaheliste tavadega tõhusat koostööd 
partnerriikide ja -piirkondadega. Võimaluse korral viib liit oma abi vastavusse partnerite riiklike või piirkondlike arengustr ateegiatega, reformipoliitika ja -korraga 
ning toetab demokraatlikku omavastutust ja  riigi vastutust. Selleks edendab liit 
(a) arenguprotsessi, mis on läbipaistev ja mida  juhib või reguleerib partnerriik või 
-piirkond, parandades sealhulga s kohalikke eriteadmisi; 
(b) partnerriikide elanike mõj uvõimu, kaasavaid ja osalus t soodustavaid arengu 
käsitlusviise ning kõikide ühis konnarühmade laialdast kaasamist 
arenguprotsessi ning riigisisesesse ja  piirkondlikku dial oogi, sealhulgas 
poliitilisse dialoogi. Erilist tähelepanu pööratakse liikmesrii kide parlamentide, 
kohalike asutuste ja koda nikuühiskonna vastavatele ül esannetele, muu hulgas 
seoses osaluse, järelevalve ja vastutusega; 
(c) tõhusaid koostööviise ja -vahendei d, mis on kooskõlas OECD arenguabi 
komitee parimate tavadega, sealhul gas selliste uuenduslike vahendite 
kasutamist nagu teatud valdkondades ja riikides toetuste ja laenu 
kombineerimine muude riskijagamis mehhanismidega , ning erasektori 
kaasamist, võttes asjakohaselt arvesse  võla jätkusuutlikkust ja selliste 
mehhanismide arvu. Kõik programmid, sekkumised ning koostööviisid ja -
vahendid kohandatakse iga partnerriig i või -piirkonna konkreetsetele 
vajadustele, keskendudes programm ipõhistele käsitlusviisidele, abi 
prognoositavale rahastamisele, erasekto ri (sealhulgas kohaliku erasektori) 
vahendite kasutamisele, üldisele ja mittediskrimineerivale juurdepääsule põhiteenustele ning riikide süsteemide arendamisele ja kasutamisele; 
(d) siseriikliku tulu kasutamist ja partnerriikide eelarvepoliitika tugevdamist, et 
vähendada vaesust ja sõltuvust abist; 
(e) poliitika ja kavandamise mõju pa randamist rahastajate tegevuse 
koordineerimise, järjepidevuse tagamise ja ühtlustamise kaudu, et saavutada 
koostoime ning vältida kattumist ja dubleerimist, parandada vastastikust 
täiendavust ja toetada kõikidele rahastajatele avatud algatusi; 
(f) koordineerimist partnerriikides ja -piirkondades, kasutades kokkulepitud 
suuniseid ning koordineerimise ja abi tõhususe parimate tavade põhimõtteid; 
(g) arengule suunatud, tulemuspõhiseid käsitlusviise, sealhulgas selliste 
läbipaistvate ja riigi juhitavate tulemusraamistike kaudu, mis põhinevad rahvusvaheliselt kokku lepitud eesmärkidel ja näitajatel, nä iteks aastatuhande 
arengueesmärkide näitajatel, et hinnata  ja edastada arenguabi tulemusi, 
sealhulgas väljundeid ja mõju. 
6. Liit toetab vastavalt vajadusele kahepool se, piirkondliku ja mi tmepoolse koostöö ja 
dialoogi, partnerluslepin gute arengumõõtme ning kolmepoolse koostöö elluviimist. 
Liit edendab koostööd lõuna-lõuna suunal. 
7. Oma tegevuses arengualase koostöö va ldkonnas tugineb li it vajaduse korral 
liikmesriikide kogemustele seoses reformide ja üleminekuga, jagades neid kogemusi ja võttes neist õppust. 
ET 15   ET 8. Liit vahetab korrapäraselt teavet kodanikuühiskonnaga. 
II JAOTIS 
KAVANDAMINE  JA VAHENDITE  ERALDAMINE 
Artikkel 3 
Vahendite eraldamise üldraamistik 
1. Komisjon määrab mitmeaastased soovitusl ikud eraldised iga AKV riigi ja piirkonna 
ning AKV-sisese koostöö jaoks kindlaks Cot onou lepingu IV lisa artiklitega 3, 9 ja 
12c ette nähtud kriteeriumide alusel, lä htudes sisekokkuleppe ar tiklis 2 sätestatud 
rahalistest piirangutest. 
2. Riikide soovituslike eraldiste kindlaksm ääramisel rakendatakse diferentseeritud 
käsitlusviisi, et tagada pa rtnerriikidele nende olukorda  arvestav konkreetne koostöö, 
mis põhineb 
(a) nende vajadustel, 
(b) nende suutlikkusel luua rahalisi vahendeid  ja tagada neile juurdepääs ning 
suutlikkusel abi kasutada; 
(c) nende kohustustel ja tulemustel ning 
(d) liidu abi võimalikul mõjul. 
Vahendite jaotamisel eelistatakse riike, kes seda enim vajavad, eelkõige vähim 
arenenud riike, väikese sissetulekuga riike ni ng kriisi-, kriisijärg ses, ebakindlas või 
haavatavas olukorras olevaid riike. 
Artikkel 4 
Kavandamise üldraamistik 
1. AKV riikidele ja piirkondadele Cotonou lepingu alusel antava abi kavandamisel 
järgitakse kõnealuse lepingu IV lisa ar tiklites 1–14 ning käesoleva määruse 
artiklites 1 ja 2 ni metatud üldpõhimõtteid. 
2. Välja arvatud lõikes 3 sätestatud juht udel, toimub kavandamine koos asjaomase 
partnerriigi või -piirkonna ga ning see viiakse üha enam vastavusse asjaomase 
partnerriigi või -piirkonna vaesuse vähe ndamise strateegia või samaväärsete 
strateegiatega. 
Liit ja liikmesriigid konsulteerivad omavahel kavandamise varases etapis, et 
edendada oma koostöö vastastikust täiendavust ja järjepidevust. 
Liit konsulteerib EIPga tema pädevusse ja  valdkonda kuuluvates küsimustes, samuti 
teiste rahastajate ja ar enguvaldkonnas tegutsejatega, sealhulgas kodanikuühiskonna 
esindajatega ning piirkondlik e ja kohalike asutustega. 
ET 16   ET Komisjon ja kohapeal esindatud liikmesriik ide eesmärk on kavandada alati, kui see 
on võimalik ja asjakohane, abi ühiselt. Ka kõi ki teisi liikmesriike kutsutakse üles 
andma oma panust eesmärgiga tugevdada  liidu ühist välis tegevust. Ühine 
kavandamine peaks tuginema kõigi liidu rahastajate suhtelistele eelistele. 
3. Cotonou lepingu IV lisa artikli 3 lõikes 3 ja  artikli 4 lõikes 5 nimetatud asjaoludel 
võib komisjon kehtestada erisätted are nguabi kavandamiseks ja rakendamiseks 
ühepoolselt kooskõlas liidu asjaomase poliitikaga. 
4. Liit keskendub oma kahepoolse abi andmisel kuni kolmele valdkonnale. 
Artikkel 5 
Programmdokumendid 
1. Strateegiadokumendid on dokumendid, mille on koostanud liit ja asjaomane 
partnerriik või -piirkond eesmärgiga tagada arengukoostöö jaoks sidus 
poliitikaraamistik, mis on kooskõlas Cotonou lepingu üldeesmärgi ja reguleerimisala, 
eesmärkide ja üldpõhimõtetega ning kõnealus e lepingu IV lisa artiklites 2, 8 ja 12a 
sätestatud põhimõtetega. 
Strateegiadokumentide ettevalmistamine ja rakendamine peab toimuma kooskõlas 
selliste abi tõhusust käsitl evate põhimõtetega nagu riig i omavastutus, partnerlus, 
koordineerimine, ühtlustamine, abi saav ate riikide või piir kondade süsteemidega 
vastavusse viimine, läbipaistvus, vastas tikune vastutus ja keskendumine tulemuste 
saavutamisele, nagu on sätestatud käesolev a määruse artiklis 2. Kavandamisperiood 
tuleb viia ajaliselt vastavusse partnerriigi strateegiliste tsüklitega. 
2. Asjaomase partnerriigi või -piirkonna nõus olekul ei ole strateegiadokumenti vaja 
(a) riikide või piirkondade jaoks, millel on olemas arengukava kujul 
arengustrateegia või sarnane arengudokument, mille komisjon on mitmeaastase sihtprogrammi vastuvõtmisel asjaomase alusena heaks kiitnud; 
(b) riikide või piirkondade jaoks, mille puhul liit ja liikmesriigid on kokku 
leppinud ühises mitmeaastases programmdokumendis; 
(c) riikide või piirkondade jaoks, kus on j uba olemas ühine raamdokument, milles 
sätestatakse ulatuslik liidu strateegia  suheteks kõnealuse partnerriigi või -
piirkonnaga, sealhulgas liidu arengupoliitika; 
(d) piirkondade jaoks, millel on ELiga ühiselt kokku lepitud strateegia; 
(e) riikide jaoks, kus l iit kavatseb viia oma strat eegia ajaliselt kooskõlla enne 
1. jaanuari 2017 algava uue riikliku ts ükliga; sellistel juhtudel sisaldab 
mitmeaastane sihtprogramm, mis hõlmab  ajavahemikku 2014. aastast kuni uue 
riikliku tsükli alguseni, liidu meetmeid asjaomase riigi jaoks. 
3. Strateegiadokumente ei ole vaja nende riikide ega piirkondade jaoks, millele liidu 
rahalistest vahenditest käesoleva määruse al usel tehtav esialgne eraldis ei ületa 
2014.–2020. aastal 50 miljonit eurot. Sellistel juhtudel sisalduvad liidu meetmed 
nende riikide või piirkondade jaoks mitmeaastases sihtprogrammis. 
ET 17   ET Kui lõigetes 2 ja 3 nimetatud valikud ei  ole partnerriigi või  -piirkonna jaoks 
vastuvõetavad, koostatakse strateegiadokument. 
4. Välja arvatud artikli 4 lõikes 3 nimetatud asjaoludel, koostatakse mitmeaastased 
sihtprogrammid partnerriigi või -piirkonnaga peetava di aloogi alusel, tuginedes 
käesolevas artiklis nimetatud strateegia dokumentidele või sarnastele dokumentidele 
ning kokkuleppel asjaomase riigi või piirkonnaga. 
Käesoleva määruse kohaldamisel võib lõike 2 punktis b nimetatud ühist mitmeaastast 
programmdokumenti, mis on kooskõlas käesolev as lõikes kehtestatud põhimõtete ja 
tingimustega, sealhulgas soovituslike rahaer aldistega, käsitada kooskõlas artiklis 14 
sätestatud menetlusega ning partnerriigi või -piirkonna nõusolekul mitmeaastase 
sihtprogrammina. 
Mitmeaastastes sihtprogrammides m ääratakse kindlaks liidu valitud 
rahastamisprioriteedid, erieesmärgid, oodatavad tulemused, tulemusnäitajad ja rahaeraldiste soovituslik jaot us nii üldiselt kui ka prio riteetsete valdkondade kaupa. 
5. Peale riikide ja piirkondade progra mmdokumentide koostavad komisjon ja AKV 
riigid AKV sekretariaadi vahendusel  kooskõlas Cotonou lepingu IV lisa 
artiklites 12–14 kehtestat ud põhimõtetega ühiselt AKV-si sese strateegiadokumendi 
ja sellega seotud mitm eaastase sihtprogrammi. 
6. Käesoleva määruse artikli 4 lõikes 3 ni metatud erisätetest võivad saada käesoleva 
määruse artikli 6 lõikes 1 nimetatud erikaalutlusi arvesse võttes eritoetusprogrammid. 
Artikkel 6 
Kavandamine kriisi-, kriisijärgses või ebakindlas  olukorras olevate r iikide ja piirkondade 
jaoks 
1. Kriisi-, kriisijärgses või ebakindlas olukorras olevate riik ide ja piirkondade 
programmdokumentide koostamisel tuleb ar vesse võtta asjaomaste riikide või 
piirkondade haavatavust, er ivajadusi ja tingimusi. 
Tähelepanu tuleb pööra ta konfliktiennetus-, riigi ülesehita mise ja rahu kindlustamise, 
konfliktijärgse lepitamise ja taastusm eetmetele, samuti naiste rollile nendes 
protsessides. 
Juhul kui partnerriigid või -piirkonnad on va hetult kaasatud kriisi- või kriisijärgsesse 
või ebakindlasse olukorda või kui neid selline olukord mõjutab, pannakse erilist 
rõhku hädaabi ning taastus- ja arenguabi koordineerimise kiirendamisele kõigi 
asjaomases valdkonnas tegutsejate seas, et  pakkuda abi üleminekul hädaolukorrast 
arenguetappi ja suurendada vastupanuvõi met. Programmides, mis on kavandatud 
riikidele või piirkondadele, mis on ebaki ndlas olukorras või kus esineb pidevalt 
loodusõnnetusi, nähakse ette, kuidas suurõnnetu steks valmis olla ja neid vältida ning 
selliste õnnetuste tagajärgi likvideerida. 
2. Riikides või piirkondades, kus on kriisi- võ i kriisijärgne või ebakindel olukord, 
võidakse korraldada riigi või piirkonn a koostööstrateegia eriotstarbeline 
läbivaatamine. Selle läbivaatamise tu lemusena võidakse kavandada eraldi 
ET 18   ET kohandatud strateegia, et tagada üleminek  pikaajalisele koostööle ja arengule, 
edendades humanitaar- ja arengupoliitika vahendite paremat koordineerimist ja ühelt teisele üleminekut. 
Artikkel 7 
Programmdokumentide kinni tamine ja muutmine 
1. Programmdokumendid, sealhulgas neis es itatud soovituslikud eraldised, kinnitab 
komisjon artiklis 14 säte statud menetluse kohaselt. 
Samal ajal kui programmdokumendid edas tatakse artiklis 14 nimetatud EAFi 
komiteele, edastab komisjon need teav itamise eesmärgil ka parlamentaarsele 
ühisassambleele. 
Seejärel kinnitab programmdokumendid as jaomane AKV riik või piirkond. Riigid 
või piirkonnad, kellel puudub allkir jastatud programmdokument, jäävad 
rahastamiskõlblikuks käesoleva määruse ar tikli 4 lõikes 3 sätestatud tingimustel. 
2. Strateegiadokumente ja mitmeaastaseid sihtprogramme, sealhulgas neis esitatud 
soovituslikke eraldisi, võib kohandada,  võttes arvesse Cotonou lepingu IV lisa 
artiklites 5, 11 ja 14 ette nähtud läbivaatamisi. 
3. Artiklis 14 sätestatud menetlust kohaldatakse ka sisuliste muudatuste suhtes, millega 
muudetakse märkimisväärselt strateegiat, selle progra mmdokumente ja/või selle 
vahendite kavandatud jaotus t. Seejärel kinnitab asja omane AKV riik või piirkond 
vajaduse korral programmdoku mentide vastavad lisad. 
4. Lõikes 1 nimetatud menetlust ei koha ldata programmdokumentide mitteoluliste 
muudatuste suhtes, mis seisnevad tehnilises kohandamises, vahendite ümberjaotamises prioriteetsete valdkondade soovituslike eraldiste raames või algsete 
soovituslike eraldiste suurendamises või vähendamises vähem kui 20 %, tingimusel 
et need muudatused ei mõjuta nimetatud dokumentides sätest atud prioriteetseid 
valdkondi ja eesmärke. Sel juhul teavit ab komisjon EAFi komiteed nendest 
muudatustest ühe kuu jooksul. 
5. Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse korral, nagu kriisi või sellise 
olukorra puhul, mis ohustab vahetult dem okraatiat, õigusriik i, inimõigusi või 
põhivabadusi, sealhulgas artikli 6 lõikes 2 ni metatud juhtudel, võib selleks, et muuta 
artiklis 5 nimetatud programmdokumente, kasutada artikli 14 lõikes 10 osutatud 
menetlust. 
III
 JAOTIS 
RAKENDAMINE 
Artikkel 8 
Üldine rakendusraamistik 
AKV riikidele ja piirkondadele antavat abi, mi da haldavad Cotonou lepingu alusel komisjon 
ja EIP, rakendatakse kooskõlas sisekokkuleppe ar tikli 10 lõikes 2 nimetatud finantsmäärusega 
(edaspidi „EAFi finantsmäärus”). 
ET 19   ET Artikkel 9 
Tegevusprogrammide, üksikmeetmete ja erimeetmete vastuvõtmine 
1. Komisjon võtab vajaduse korral vastu ig a-aastased tegevusprogrammid, tuginedes 
artiklis 5 nimetatud programmdokumentidele. 
Korduva tegevuse korral võib komisjon võtta kuni kolmeks aastaks vastu ka 
mitmeaastased tegevusprogrammid. 
Vajaduse korral võib meetme vastu võtta üksi kmeetmena enne või pärast iga-aastase 
või mitmeaastase tegevusprogrammi vastuvõtmist. 
2. Tegevusprogrammid ja üksikmeetmed tööt ab välja komisjon koos partnerriigi või -
piirkonnaga, kaasates kohapeal esindatu d liikmesriike ja kooskõlastades seda 
tegevust vajaduse korral teis te rahastajatega, eriti üh ise kavandamise korral, ja 
EIPga. 
Tegevusprogrammides täpsustatakse iga tegevuse puhul seatud eesmärgid, oodatavad 
tulemused ja peamised toimingud, rake ndamismeetodid, eelarve ja soovituslik 
ajakava, seotud toetusmeetmed ja tulemuste jälgimise kord. 
Neis kirjeldatakse viisi, kuidas võetaks e tegevusprogrammis arvesse EIP praegust 
või kavandatavat tegevust. 
3. Artikli 4 lõikes 3 nimetatud juhtudel ja ettenägematu vajaduse korral võib komisjon 
vastu võtta erimeetmeid. 
4. Lõikes 1 sätestatud tegevusprogrammid ja üksikmeetmed, mille puhul liidu rahaline 
abi ületab 10 miljonit eurot, ning erimeetmed, mille puhul liidu rahaline abi ületab 30 miljonit eurot, võtab vastu komisjon koo skõlas käesoleva määruse artiklis 14 
sätestatud menetlusega. 
Selle menetluse järgimist ei nõuta al lapoole nimetatud künniseid jäävate 
tegevusprogrammide ja meetmete ning nende mitteoluliste muudatuste puhul. Mitteolulised muudatused on tehnilised kohandamised, näiteks rakendusperioodi 
pikendamine, vahendite ümberjaotamine prognoositud eelarve raames või eelarve 
suurendamine või vähendamine vähem kui 20 % võrra võrreldes esialgse eelarvega, tingimusel et need muudatused ei mõjuta  märkimisväärselt algse tegevusprogrammi 
või meetme eesmärke. Sellisel juhul võtab komisjon tegevusprogrammid ja meetmed ning nende mitteolulised muudatused vastu ni ng teavitab neist ühe kuu jooksul EAFi 
komiteed. 
Nõuetekohaselt põhjendatud tungiva kiireloomulisuse korral, nagu kriisi või sellise 
olukorra puhul, mis ohustab vahetult dem okraatiat, õigusriik i, inimõigusi või 
põhivabadusi, võib komisjon võtta artikli 14 lõ ikes 10 nimetatud menetlust järgides 
vastu üksikmeetmed või erimeetmed või olemasolevate tegevusprogrammide ja meetmete muudatused. 
5. Komisjon võtab kooskõlas käesoleva määrus e artiklis 14 sätestatud menetlusega 
vastu eritegevusprogrammid, mis on ette nä htud sisekokkuleppe artikli 6 lõikes 2 
nimetatud toetuskulude katteks. Kõik toet uskulude tegevusprogrammidesse tehtavad 
muudatused võetakse vastu sama menetluse kohaselt. 
ET 20   ET 6. Keskkonnatundlike projektide puhul, eelkõige  uute suurte infras truktuuride puhul, 
viiakse projekti tasandil lä bi asjakohane keskkonnaalane sõelumine, sealhulgas 
seoses kliimamuutuste ja bioloogilise mi tmekesisuse alase mõjuga, ning vajaduse 
korral keskkonnamõju hindamine. Kui s ee on asjakohane, kasutatakse valdkondlike 
programmide rakendamisel keskkonnamõju strateegilist hindamist. Tagada tuleb 
huvitatud sidusrühmade kaasamine kes kkonnamõju hindamisse ja avalikkuse 
juurdepääs selle tulemustele. 
Artikkel 10 
Liikmesriikide täiendavad osamaksud 
1. Liikmesriigid võivad teha komisjonile või EIP-le omal algatusel vabatahtlikke 
osamaksusid kooskõlas sisekokkuleppe artikli  1 lõikega 9, et aidata saavutada 
Cotonou lepingu eesmärke, mis jäävad vä ljapoole ühist kaasrahastamise korda. 
Sellised osamaksud ei mõjuta 11. EAFi kohase lt eraldatavate vahendite kogusummat. 
Neid käsitletakse samal viisil nagu sise kokkuleppe artikli 1 lõ ikes 2 nimetatud 
liikmesriikide korrapäraseid osamakse, välja arvatud sisekokkuleppe artiklite 6 ja 7 kohaldamisel, mille jaoks võib kahepoolse kaasrahastamise lepinguga näha ette erikorra. 
2. Sihtotstarbelisi assign eeringuid eraldatakse üksnes  nõuetekohaselt põhjendatud 
juhtudel, näiteks reageerimiseks artikli 4 lõikes 3 nimetatud erakorralistele asjaoludele. Sel juhul käsitatakse komisjonile või EIP-le tehtud vabatahtlikke osamaksusid kooskõlas EAFi finantsm äärusega sihtotstarbelise tuluna. 
3. Täiendavad vahendid integreeritakse käesolevas määruses nimetatud abi 
kavandamisse, läbivaatamisprotsessi ning iga-aastastesse tegevusprogrammidesse, 
üksikmeetmetesse ja erimeetmetesse ning ne nde puhul järgitakse partnerriigi või -
piirkonna omavastutuse põhimõtet. 
4. Kõik iga-aastaste tegevusprogrammide, üksikmeetmete ja erimeetmete muudatused 
võtab vastu komisjon kooskõl as artikli 9 sätetega. 
5. Liikmesriigid, kes teevad komisjonile või EIP-le täiendava id vabatahtlikke 
osamaksusid, et aidata saavutada Cotonou lepingu eesmärke, teavitavad selliste 
osamaksude tegemisest eelnevalt nõukogu ja EAFi või investeerimisrahastu 
komiteed. 
Artikkel 11 
Maksud, tollimaksud ja muud lõivud 
Liidu abi ei tekita konkreetseid makse, tollim akse ega muid lõive ning ei põhjusta nende 
kogumist. 
Ilma et see piiraks Cotonou lepingu IV lisa ar tikli 31 kohaldamist, võivad sellised maksud, 
tollimaksud ja muud lõivud olla rahastamis kõlblikud sisekokkuleppe artikli 10 lõikes 2 
nimetatud EAFi finantsmäärus es sätestatud tingimustel. 
ET 21   ET Artikkel 12 
Liidu finantshuvide kaitse 
1. Komisjon võtab vajalikud meetmed taga maks, et käesoleva määruse alusel 
rahastatavate meetmete rakendamisel kaitstakse liidu finantshuve pettuse, 
korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse eest ennetavate meetmetega, tõhusate 
kontrollidega ning juhul, kui avastatakse ee skirjade eiramise juhtumeid, alusetult 
väljamakstud summade sissenõudmiseg a ning vajaduse korral tõhusate, 
proportsionaalsete ja ho iatavate haldus- ja ra haliste karistustega. 
2. Komisjonil või selle esindajal ja kontrollik ojal on õigus auditeerida ja kontrollida nii 
dokumentide põhjal kui ka kohapeal kõiki abisaajaid, töövõtjaid ja alltöövõtjaid, 
keda on rahastatud käesoleva määr use alusel liidu vahenditest. 
3. Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF)  võib korraldada uurimisi, sealhulgas 
kohapealseid kontrolle ja inspektsioone, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses 
(EÜ) nr 1073/199928 ning nõukogu määruses (Euratom, EÜ) nr 2185/9629 sätestatud 
korras eesmärgiga teha kindl aks, kas käesoleva määruse alusel rahastatava 
toetuslepingu, toetuse andmise otsuse  või lepingu puhul on esinenud pettust, 
korruptsiooni või mis tahes muud liidu fi nantshuve kahjustavat ebaseaduslikku 
tegevust. 
4. Ilma et see piiraks lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamist, sisaldavad käesoleva määruse 
rakendamisest tulenevad kolmandate riikid e ja rahvusvaheliste organisatsioonidega 
sõlmitud koostöökokkulepped, lepingud, toetus lepingud ja toetuse andmise otsused 
sätteid, millega antakse komisjonile, kontrol likojale ja OLAFile sõnaselge õigus viia 
vastavalt oma pädevusele lä bi selliseid auditeid, koh apealseid kontrolle ja 
inspektsioone. 
Artikkel 13 
Eeskirjad kodakondsuse ja päritolu  kohta seoses riigihangete, toetuste ja muude toetuse 
andmise menetlustega  
Eeskirjad kodakondsuse ja päritolu kohta seoses  riigihangete, toetuste ja muude toetuse 
andmise menetlustega on kindlaks määr atud Cotonou lepingu IV lisa artiklis 20. 
IV JAOTIS 
OTSUSTE  TEGEMISE  KORD 
Artikkel 14 
EAFi komitee vastutusala 
1. Sisekokkuleppe artikli 8 kohaselt loodud Euroopa Arengufondi komitee (edaspidi 
„EAFi komitee”) esitab oma arvamuse kooskõlas lõigetes 3–10 sätestatud 
menetlusega. 
EIPga seotud küsimustes toimuvates EAFi komitee menetlustes osaleb EIP vaatleja. 
                                                 
28 EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1. 
29 EÜT L 292, 15.11.1996, lk 2. 
ET 22   ET 2. EAFi komitee ülesanded on sätestatud k äesoleva määruse II ja III jaotises: 
(a) liidu abi kavandamine 11. EAFi raames ja abi kavandamise läbivaatamine, 
keskendudes eelkõige riikide, piirkondade  ja AKV-sisestele st rateegiatele, ning 
(b) liidu ja selle liikmesriikide abi rakendamise järelevalve, mis hõlmab muu 
hulgas hinnangut sellele, milline on abi mõju vaesuse vähendamisele, valdkondlikke aspekte, valdkondadevaheli si küsimusi, kohapeal liikmesriikide 
ja teiste rahastajatega tehtava koordineerimise toimimist ning artiklis 2 nimetatud abi tõhususe põhimõtete  rakendamisel tehtud edusamme. 
3. Kui EAFi komiteelt palutakse arvamust, esitab komisjoni esindaja EAFi komiteele 
selle töökorras sätestatud tähtaja jooksul  võetavate meetmete eelnõu. EAFi komitee 
esitab oma arvamuse tähtaja jooksul, mille määrab eesistuja lähtuvalt küsimuse kiireloomulisusest, kuid mis ei ole pikem kui 30 päeva. 
Seni kuni EAFi komitee ei ole oma arva must esitanud, võivad komitee liikmed teha 
ettepanekuid muudatusteks ja eesistuja võib esitada kavandatud meetmete kohta 
muudetud versioone. 
Eesistuja püüab leida lahendusi, mis saavut avad EAFi komitees võimalikult laialdase 
toetuse. Eesistuja teavitab EAFi komiteed viisist, kuidas arut elusid ja soovitusi 
muudatusteks on arvesse võetud, keskendudes eelkõige nendele s oovitustele, mis on 
leidnud EAFi komitees laialdast toetust. 
4. Arvamus esitatakse sisekokkuleppe artik li 8 lõikes 3 sätestatud kvalifitseeritud 
häälteenamusega, kusjuures liikmesriikide hääli arvestatakse sisekokkuleppe artikli 8 
lõikes 2 sätestatud korras. 
5. Kui EAFi komitee esitab positiivse arvamu se, võtab komisjon meetmed vastu ja neid 
kohaldatakse viivitamata. 
6. Kui EAFi komitee esitab negatiivse arvamuse, komisjon meetmeid vastu ei võta. Kui 
meetmeid peetakse vajalikuks, võib eesis tuja esitada EAFi komiteele kahe kuu 
jooksul pärast negatiivse arvamuse es itamist meetmete eel nõu muudetud versiooni 
või esitada meemete eelnõu ühe kuu jooksul pärast negatiivse arvamuse esitamist 
täiendavaks kaalumiseks lõikes 9 nimetatud apellatsioonikomiteele. 
7. Kui arvamust ei esitata, võib komisj on kavandatud meetmed vastu võtta, välja 
arvatud järgmises lõigus sätestatud juhul. Kui komisjon ei võta meetmeid vastu, võib 
eesistuja esitada EAFi komiteele meetmete muudetud versiooni. 
Komisjon ei võta meetmeid vastu,  kui EAFi komitee on liikmete 
lihthäälteenamusega nende vastu. Kui meetme id peetakse vajalikuks, võib eesistuja 
sel juhul esitada EAFi kom iteele kahe kuu jooksul pärast  hääletust meetmete eelnõu 
muudetud versiooni või esitada meemete eelnõu ühe kuu jooksul pärast hääletust 
täiendavaks kaalumiseks lõikes 9 nimetatud apellatsioonikomiteele.  
8. Kui EAFi komitee arvamus tuleb saada kirj aliku menetluse teel, lõpetatakse menetlus 
ilma tulemuseta juhul, kui arvamuse esitam ise tähtaja jooksul ot sustab seda EAFi 
komitee eesistuja või nõutakse seda komitee liikmete lihthäälteenamusega. 
ET 23   ET 9. Apellatsioonikomitee võtab komisjoni ettepanekul vastu oma töökorra komitee 
liikmete lihthäälteenamusega. Apellatsioonikomitee poole pöördumise korral tuleb komitee kokku 14 päeva kuni 6 nädala jooksul pärast pöördumise esitamist, välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel. Ilma et see piiraks lõike 3 esimese 
lõigu kohaldamist, esitab apellatsi oonikomitee oma arvamuse sisekokkuleppe 
artikli 8 lõikes 3 sätestatud kvalifitseerit ud häälteenamusega kahe kuu jooksul pärast 
tema poole pöördumist, kusjuures liikmesr iikide hääli arvestat akse sisekokkuleppe 
artikli 8 lõikega 2 ette nähtud korras. Ap ellatsioonikomitee eesistujaks on komisjoni 
esindaja. 
Eesistuja määrab apellatsioonikomit ee kogunemise kuupäeva kindlaks tihedas 
koostöös komitee liikmetega, et tagada liikmesriikide ja komisjoni esindajate ning EIPga seotud küsimuste käsitlemise korral EIP esindajate asjakohane esindatus. 
Kui apellatsioonikomitee esitab positiivse arvamuse, võtab komisjon meetmed vastu. 
Kui apellatsioonikomitee arvamust ei esita , võib komisjon meetmed vastu võtta. Kui 
apellatsioonikomitee esitab negatiivse ar vamuse, komisjon meetmeid vastu ei võta. 
10. Käesolevale lõikele viitamisel võtab komi sjon vastu meetmed, ilma et neid esitataks 
eelnevalt EAFi komiteele, ja neid kohaldat akse viivitamata ning need jäävad jõusse 
seni, kuni kehtib vastuvõetud või koha ndatud dokument, tegevusprogramm või 
meede. 
Hiljemalt 14 päeva pärast meetmete vastuvõtmist esitab eesistuja meetmed arvamuse 
saamiseks EAFi komiteele. 
Juhul kui EAFi komitee esitab kooskõlas käes oleva artikli lõ igetega 3 ja 4 negatiivse 
arvamuse, tühistab komisjon viivitama ta esimese lõigu kohaselt vastu võetud 
meetmed. 
Artikkel 15 
Aafrika rahutagamisrahastu 
AKV-siseses sihtprogrammis nä hakse ette Aafrika rahutagamisrahastu vahendid. Neid 
vahendeid võib täiendada piirkondlike siht programmidega. Kohaldatakse järgmistes 
punktides sätestatud erimenetlust: 
(a) Aafrika Liidu taotlusel, mille on heak s kiitnud AKV suursaadikute komitee, koostab 
komisjon mitmeaastased tegevusprogrammid, mi lles määratakse kindlaks taotletavad 
eesmärgid, võimalike sekkumiste ulatus  ja laad ning rakenduskord. Iga 
tegevusprogrammi lisas kirjeldatakse iga võimaliku sekkumisviisi puhul selle laadist, 
ulatusest ja kiireloomulisusest sõltuva t otsuste tegemise konkreetset korda; 
(b) tegevusprogramme, sealhulgas nende punktis a nimetatud lisa, ning nende mis tahes 
muudatusi arutatakse asjaomastes nõukogu ettevalmistavates töörühmades ning 
poliitika- ja julgeolekukomitees ning enne , kui komisjon need vastu võtab, kiidab 
alaliste esindajate komitee need si sekokkuleppe artikli 8 lõike 3 kohaselt 
kvalifitseeritud häälteenamusega heaks; 
(c) tegevusprogrammid, välja arvatud nende punkt is a nimetatud lisa, on komisjoni ja 
Aafrika Liidu vahel sõlmitavale  rahastamislepingu aluseks; 
ET 24   ET (d) iga rahastamislepingu kohane sekkumine tule b eelnevalt heaks kiita poliitika- ja 
julgeolekukomitees; asjaomaseid nõukogu etteva lmistavaid töörühmi teavitatakse või 
nendega konsulteeritakse õigel ajal enne te gevusprogrammide edastamist poliitika- ja 
julgeolekukomiteele kooskõlas punktis b ni metatud otsuste tegemise korraga, et 
tagada lisaks sõjalisele ja julgeolekum õõtmele ka kavandatavate meetmete arenguga 
seotud aspektide arvessevõtmine; 
(e) komisjon koostab nõukogu või EAFi komitee taotlusel nende t eavitamiseks igal 
aastal tegevusaruande vahendite kasutamise kohta, eristades ametliku arenguabiga seotud kulukohustused ja väljamaksed muude st kulukohustustest ja väljamaksetest. 
Liit jätkab tulevaste alternatiivsete raha stamisallikate, sealhulgas ühise välis- ja 
julgeolekupoliitika vahendite kasutamise võimaluste uurimist. 
Artikkel 16 
Investeerimisr ahastu komitee 
1. EIP egiidi all sisekokkulep e artikli 9 kohaselt moodustatud investeerimisrahastu 
komitee koosneb liikmesriikide esindaja test ja ühest komisjoni esindajast. 
Komiteesse on kutsutud osalema ka nõukogu p easekretariaadi vaatleja ja Euroopa 
välisteenistuse vaatleja. Iga liikmesriik ja samuti komisjon nimetab ühe esindaja ja ühe asendaja. Järjepidevuse tagamiseks va livad investeerimisrah astu komitee liikmed 
investeerimisrahastu komitee eesistuja e ndi hulgast kaheks aastaks. Komitee 
sekretariaadi- ja tugiteenused tagab EI P. Hääletamisõigus on ainult liikmesriikide 
määratud investeerimisrahastu komitee liikmetel või asendusliikmetel. 
Nõukogu võtab ühehäälse otsusega vastu investeerimisrahastu komitee töökorra, 
võttes aluseks komisjoniga konsulteerim ise järel koostatud EIP ettepaneku. 
Investeerimisrahastu komitee teeb otsuse d kvalifitseeritud häält eenamusega. Hääli 
arvestatakse sisekokkuleppe ar tiklis 8 sätestatud korras. 
Investeerimisrahastu komitee tuleb kokku vähemalt neli korda aastas. EIP või 
komitee liikmete taotlusel võib kooskõlas  töökorraga kutsuda kokku lisakoosolekuid. 
Peale selle võib investeerimisrahastu kom itee esitada kirjaliku menetluse teel 
töökorraga kehtestatud tingimustel arvamuse. 
2. Investeerimisrahastu komitee kiidab heaks 
(a) investeerimisrahastu rakendamisel järgitavad tegevussuunised; 
(b) investeerimisrahastu invest eerimisstrateegiad ja är iplaanid, võttes aluseks 
Cotonou lepingu eesmärgid ja liidu arengupoliitika üldpõhimõtted; 
(c) investeerimisrahastu aastaaruanded; 
(d) kõik investeerimisrahastut käsitlevad  üldised poliitikadokumendid, sealhulgas 
hindamisaruanded. 
3. Investeerimisrahastu komitee esitab oma arvamuse 
ET 25   ET (a) Cotonou lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 ja artikli 4 lõike 2 punkti b alusel 
intressitoetuse andmise ettepanekute koht a. Sellistel juhtudel esitab komitee 
arvamuse ka sellise intre ssitoetuse kasutamise kohta; 
(b) ettepanekute kohta toetada investeerimisrahastust projekte, mille kohta 
komisjon on esitanud negatiivse arvamuse; 
(c) muude investeerimisrahastuga seotud ettepanekute kohta, mille aluseks on 
rahastu tegevussuunistes ki ndlaks määratud üldpõhimõtted. 
Selleks et lihtsustada heakskiitmisprotse ssi väikesemahuliste meetmete puhul, võib 
investeerimisrahastu komitee esitada poolda va arvamuse EIP esitatud ettepanekute 
kohta, mis käsitlevad ülderaldisi (seoses intressitoetuste või tehnilise abiga) või 
üldlubasid (seoses laenamise või omakapitaliga), mille EIP eraldab seejärel ilma investeerimisrahastu komitee ja/või komisj oni täiendava arvamuseta konkreetsetele 
projektidele, võttes arvesse ülderaldisi/üldlube käsitlevaid kriteeriume, sealhulgas projekti kohta eraldata vat maksimumsummat. 
Lisaks võivad EIP juhtorganid aeg-ajalt taotleda investeerimisrahastu komitee 
arvamust kõigi rahastamisettepanekute või nende teatavate kategooriate kohta. 
4. EIP kohustus on esitada investeerimisrahas tu komiteele õigel ajal kõik küsimused, 
mille puhul on lõigete 2 ja 3 kohaselt nõutav  investeerimisrahastu komitee heakskiit 
või arvamus. Kõik investeerimisrahastu  komiteele arvamuse saamiseks esitatud 
ettepanekud tehakse rahastu tegevussuunistes  sätestatud asjakohaste kriteeriumide ja 
põhimõtete kohaselt. 
5. EIP teeb tihedat koostööd komisjoniga ning vajaduse korra l koordineerib oma 
tegevust teiste rahastajatega. Eelkõige 
(a) koostab või vaatab EIP koostöös komisjoni ga läbi lõike 2 punktis a nimetatud 
investeerimisrahastu tegevussuunised. EI P vastutab suuniste järgimise eest 
ning tagab, et tema toetatavate proj ektide puhul austat akse rahvusvahelisi 
sotsiaalseid ja keskkonnanorme ni ng et need on sidusad Cotonou lepingu 
eesmärkide, ühenduse arengupoliitika üldpõhimõ tete ja riikide või piirkondade 
asjakohaste koostööstrateegiatega; 
(b) palub EIP investeerimisstrateegiate, är iplaanide ja üldist e poliitikadokumentide 
koostamisel komisjoni arvamust; 
(c) teavitab EIP komisjoni enda hallatavat est projektidest kooskõlas artikli 18 
lõikega 1. Projekti hindamise etapis pal ub EIP komisjoni arva must selle kohta, 
kas projekt on vastavuses riik ide või piirkondade asjakohaste 
koostööstrateegiaga või vajaduse korral investeerimisrahastu üldeesmärkidega; 
(d) välja arvatud lõike 3 punktis a ni metatud ülderaldisega hõlmatud 
intressitoetuste puhul, palub EIP proj ekti hindamise etapis komisjonilt 
nõusolekut ka selle kohta, et kõik i nvesteerimisrahastu komiteele esitatud 
intressitoetuste ettepanekud on vasta vuses Cotonou lepingu II lisa artikli 2 
lõikega 7 ja artikli 4 lõikega 2 ning investeerimisrahastu tegevussuunistes kindlaksmääratud kriteeriumidega. 
ET 26   ET Komisjoni arvamus loetakse pooldavaks  või komisjon loetakse ettepanekuga 
nõustunuks, kui ta ei esita kolme nädala jooksul pärast ettepaneku esitamist ettepaneku kohta negatiivset arvamust. Raha ndussektori või avaliku sektori projekte 
käsitlevate arvamuste ning intressitoetuste puhul või b komisjon nõuda, et lõplik 
projekti ettepanek esitataks talle arvamuse avaldamiseks või heakskiitmiseks kaks 
nädalat enne kõnealuse ettepaneku saat mist investeerimisrahastu komiteele. 
6. EIP ei võta ühtegi lõikes 3 nimeta tud meedet, kui ta ei ole saanud 
investeerimisrahastu komiteelt pooldavat arvamust. 
Saanud investeerimisrahastu komiteelt pooldava arvamuse, teeb EIP otsuse 
ettepaneku kohta oma korra kohaselt. Eelkõige  võib ta otsustada jätta ettepanekuga 
ette nähtud meede võtmata. EIP teavitab i nvesteerimisrahastu komiteed ja komisjoni 
korrapäraselt igast oma otsusest nii toimida. 
Omavahenditest antavate laenude ja inve steerimisrahastu investeeringute kohta, 
mille puhul investeerimisrahastu komitee ar vamust ei nõuta, teeb EIP ettepaneku 
kohta otsuse oma korra kohaselt ning i nvesteerimisrahastu puhul rahastu 
tegevussuuniste ja rahastu komitee heaksk iidetud investeerimisstrateegiate kohaselt. 
Olenemata investeerimisrahastu komitee ne gatiivsest arvamusest intressitoetuse 
andmise ettepaneku kohta võib EIP anda kõneal use laenu ilma intres sitoetuseta. EIP 
teavitab investeerimisrahastu komiteed ja komisjoni korrapäraselt igast oma otsusest nii toimida. 
EIP võib investeerimisrahastu tegevu ssuunistes sätestatud tingimustel ning 
tingimusel, et laenu oluline eesmärk või investeerimisrah astu kõnealune investeering 
ei muutu, otsustada muuta investeerimisrahastu sellise  laenu või investeeringu 
tingimusi, mille kohta investeerimisrahastu komitee on esitanud lõike 3 kohase pooldava arvamuse, või ükskõik millise sellise laenu tingimusi, mille kohta investeerimisrahastu komitee on esitanud  seoses intressitoetustega pooldava 
arvamuse. Eelkõige võib EIP otsust ada suurendada laenusummat või 
investeerimisrahastu in vesteeringut kuni 20 %. 
Selline suurendamine võib Cotonou lepingu II lisa artikli 2 lõikes 7 nimetatud 
intressitoetusega projektide puhul kaasa t uua intressitoetuse väärtuse võrdelise 
suurenemise. EIP teavitab investeerimisrah astu komiteed ja komisjoni korrapäraselt 
igast oma otsusest nii toimida. Kui intres sitoetuse suurendamist  taotletakse Cotonou 
lepingu II lisa artikli 2 lõike 7 kohaste pr ojektide puhul, esitab investeerimisrahastu 
komitee oma arvamuse enne EIP otsust. 
7. EIP haldab investeerimisrah astu investeeringuid ja kõiki  investeerimisrahastu kontol 
hoitavaid vahendeid kooskõlas Cotonou le pingu eesmärkidega. EIP võib eelkõige 
osaleda selliste juriidiliste isikute juhtimis- ja järelevalveorganite töös, millesse investeerimisrahastu on i nvesteerinud, ning võib kooskõlas investeerimisrahastu 
tegevussuunistega võtta, kasutada ja m uuta investeerimisrahastu nimel õigusi. 
ET 27   ET V JAOTIS 
LÕPPSÄTTED 
Artikkel 17 
Kolmanda riigi või piirkonna osalemine 
Selleks et tagada liidu abi sidusus ja tõhusus , võib komisjon otsustada, et sisekokkuleppe 
artikli 1 lõike 2 punkti a alapunktis i nimeta tud vahendeid tohib a nda AKV riikide hulka 
mittekuuluvatele arengumaadele ja AKV riikide osalusega piirkondlikele 
integratsiooniasutustele, kes edendavad piirkondlikku koostööd ja  integratsiooni, mille jaoks 
võib anda teistest liidu välistegevuse rahastam isvahenditest liidu abi, kui asjaomane projekt 
või programm on piirkondliku või piiriülese iseloomuga ning va stab Cotonou lepingu IV lisa 
artiklile 6. ÜMTd, millele antakse liidu abi otsu se [...] kohaselt, ja liidu äärepoolseimad 
piirkonnad võivad samuti osaleda piirkondlikes koostööprojektides  ja -programmides. Nende 
territooriumide ja piirkondade osalemise võimaldamiseks eraldatakse vahendid lisaks sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punkti a alapunk tis i nimetatud vahenditele. Arvesse tuleks 
võtta eesmärki tugevdada liikmesriikide, nende äärepoolseimate piirkondade, ÜMTde ja AKV riikide koostööd ning vajaduse korral tuleks luua koordineerimismehhanismid. Sellised 
rahalised vahendid ja 11. EAFi finantsmääruses nimetatud rahast amisviise käsitlevad sätted 
võidakse ette näha strateegiadokumentides ja mitmeaastastes sihtprogrammides ning 
käesoleva määruse artiklis 9 nimetat ud tegevusprogrammides ja meetmetes. 
Artikkel 18 
EAFi abiga seotud järelevalve, aruandlus ja hindamine 
1. Komisjon ja EIP kontrollivad korrapärase lt oma meetmeid ning vaatavad läbi 
oodatud tulemuste saavutamisel teht ud edusammud. Komisjon hindab ka oma 
valdkondlike strateegiate ja meetmete mõju ja tulemusi ning kavandamise tõhusust, kasutades selleks vajaduse korral sõltumat ut välishindamist. Hindamisel tuleks 
lähtuda OECD arenguabi komitee heade tavade  põhimõtetest ning selle käigus tuleks 
püüda, vajaduse korral soolist võrdõiguslikkust arvesse võ ttes, kindlaks teha, kas 
konkreetsed eesmärgid on saavutatud, ning sõ nastada soovitused edasise tegevuse 
täiustamiseks. 
EIP teavitab komisjoni korrapäraselt ne nde projektide rakendamisest, mida 
rahastatakse EIP hallatavat est 11. EAFi vahenditest, järgides investeerimisrahastu 
tegevussuunistes sätestatud korda. 
2. Komisjon saadab oma hindamisaruanded EA Fi komitee vahendusel liikmesriikidele 
ja teavitamise eesmärgil EIP-le. Tulemusi  kasutatakse programmide kavandamisel ja 
vahendite eraldamisel. 
3. Komisjon kaasab käesoleva määruse alusel antava liidu abi hindamise etappi 
sobilikus ulatuses kõik asjaomased sidusrühmad ning võib vajaduse korral korraldada ELi liikmesriikide, teiste rahastajate ja are ngupartneritega ühishindamisi. 
4. Komisjon jälgib 11. EAFi rakendamisel te htud edusamme ja esitab nõukogule alates 
2016. aastast iga kahe aasta järel aruande liid u rahalise abi rakendamise ja tulemuste 
ning võimaluse korral peamiste tagajärgede ja mõju kohta. See aruanne saadetakse 
ET 28   ET ka Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus - ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide 
Komiteele. 
5. Kahe aasta järel esitatav aruanne sisald ab riikide, piirkondad e ja koostöövaldkondade 
kaupa teavet eelmisel aastal rahastatud meet mete, järelevalve- ja hindamistulemuste 
ning asjaomaste arengupartnerite kaasam ise kohta, samuti teavet kulukohustuste 
täitmiseks ja makseteks e ttenähtud assigneeringute kohta. 
6. Aruandes hinnatakse abi tulemusi, kasu tades võimaluse korral konkreetseid ja 
mõõdetavaid näitajaid abi rolli kohta Cotonou lepingu eesmärkide saavutamisel. 
Aruanne sisaldab peamisi saadud õppetunde ja varasemate aastate hindamiste käigus 
esitatud soovituste põhjal võetud järelmeetmeid. 
7. Liit ja liikmesriigid teostavad tulemu ste läbivaatamise, hinnates muu hulgas 
maksekohustuste täitmise ja väljamaksete seisu ning antud abi tulemusi ja mõju. 
Läbivaatamine teostatakse komisjoni ettepaneku põhjal. 
8. EIP annab investeerimisrahastu komiteele teavet investeerimisrahastu eesmärkide 
saavutamisel tehtud edusammude kohta. Cotonou lepingu II isa artikli 6B kohaselt 
kontrollitakse investeerimis rahastu üldiseid tulemusi  11. EAFi ühise vahe- ja 
lõppläbivaatamise käigus. Vaheläbivaat amise teostab sõltu matu välisekspert 
koostöös EIPga ja selle tulemused te hakse investeerimisrahastu komiteele 
kättesaadavaks. 
Artikkel 19 
Kliimameetmete ja bioloogilise mitmekesisusega seotud kulutused 
Kliimameetmete ja bioloogilise mitmekesisusega seotud kogukulutusi hinnatakse igal aastal 
vastu võetud programmdokumentide põhjal. Välis tamata nende olemasolu korral täpsemate 
meetodite kasutamist, kohaldatakse EAFi raames  eraldatud rahaliste vahendite suhtes OECD 
metoodikal (nn Rio markerid) põhinevat iga-aa stast jälgimissüsteemi, mis on integreeritud 
liidu programmide tulemusjuhtimise olemasolev atesse meetoditesse, et kvantifitseerida 
kliimameetmete ja bioloogilise mitmekesisus ega seotud kulutused, mis on registreeritud 
hindamistes ja poolaastaaruannetes, artiklis 9 nimetatud tegevusprogrammide, üksikmeetmete 
ja erimeetmete tasandil. 
Artikkel 20 
Euroopa välisteenistus 
Käesolevat määrust kohaldatakse koos kõlas nõukogu otsusega 2010/427/EL, millega 
määratakse kindlaks Euroopa välistee nistuse korraldus ja toimimine. 
Artikkel 21 
Üleminekumeetmed 
Kuni 11. EAFi sisekokkuleppe jõustumiseni ra hastatakse üleminekumeetmeid artiklis 9 
nimetatud tegevusprogrammide, üksikmeetmete, erimeetmete ja konkreetsete toetuskulude tegevusprogrammide kujul 11. EAFi üleminekur ahastust, mis koosneb varasemate EAFide 
järelejäänud vahenditest ja varasemate EA Fide projektidest vabanenud vahenditest. See 
üleminekurahastu võib hõlmata ka toetusi sisekokkuleppe artikli 2 punktis d nimetatud 
ET 29   ET intressitoetuste ja projektiga seotud tehnilise abi rahastamiseks. Üleminekumeetmete eesmärk 
on hõlbustada programmdokumentide rakendamist. 
Üleminekurahastust eraldatavate vahendite ül e peetakse arvestust 11. EAFi raames. 9. ja 
10. EAFi sisekokkulepete artikli 1 lõike 2 punk tis a sätestatud liikmesriikide osamaksusid 
vähendatakse vastavalt. 
Kõnealuste üleminekumeetmete rakendamiseks  kohaldatakse kuni 11. EAFi finantsmääruse 
jõustumiseni 10. EAFi finantsmäärust. 
Artikkel 22 
Jõustumine 
Käesolev määrus jõustub kolmandal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas . 
Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist  2014 kuni sisekokkuleppe kohaldamise 
lõppkuupäevani. 
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja va hetult kohaldatav kõiki des liikmesriikides. 
Brüssel, 
Brüssel , Nõukogu nimel 
 eesistuja