Eriaruanne Kas komisjon on 
kalandusalaseid 
partnerluslepinguid 
edukalt hallanud?ET 2015  nr 11
EUROOPA
KONTROLLIKODA
EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUXEMBOURG
Tel +352 4398-1
E-post: eca-info@eca.europa.eu  
Internet: http://eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA  
YouTube: EUAuditorsECA
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist (http://europa.eu).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2015
Trükis ISBN 978-92-872-2709-6 ISSN 1831-0818 doi:10.2865/527598 QJ-AB-15-010-ET-C
PDF ISBN 978-92-872-2715-7 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/04295 QJ-AB-15-010-ET-N
EPUB ISBN 978-92-872-2729-4 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/342434 QJ-AB-15-010-ET-E
© Euroopa Liit, 2015
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.
Leheküljel 46 asuva kaardi kasutamiseks või reprodutseerimiseks tuleb taotleda luba otse autoriõiguse valdajalt.
Printed in Luxembourg
Kas komisjon on 
kalandusalaseid 
partnerluslepinguid 
edukalt hallanud?
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 
teisele lõigule)EriaruanneET 2015  nr 11
02
 Auditirühm
Kontrollikoja eriaruannetes esitatakse konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisega seotud teemasid hõlmavate  
tulemus- ja vastavusauditite tulemused. Auditite valiku ja ülesehituse juures on kontrollikoja eesmärgiks maksimeerida 
nende mõju, võttes arvesse tulemuslikkuse ja vastavuse riske, konkreetse valdkonna tulusid ja kulusid, tulevasi arengu -
suundi ning poliitilist ja avalikku huvi.
Käesoleva tulemusauditi viis läbi loodusvarade säilitamise ja haldamise kuluvaldkondade eest vastutav I auditikoda, mille 
eesistuja on kontrollikoja liige Augustyn Kubik. Auditit juhtis kontrollikoja liige Jan Kinšt; teda toetasid kabineti atašee 
Alejandro Ballester Gallardo, üksuse juhataja Colm Friel, juhtivaudiitor Maria Luisa Gómez -Valcárcel ning audiitorid  
Oana Dumitrescu ja Frédéric Soblet.
Vasakult paremale: F. Soblet, M. L. Gómez -Valcárcel, C. Friel, J. Kinšt,  
A. Ballester Gallardo, O. Dumitrescu.

03
 Sisukord
Punkt
 Lühendid
I–XIII  Kokkuvõte
1–13  Sissejuhatus
1–3 Vajadus rahvusvaheliste kalandusalaste partnerluslepingute järele
4–8 Kalandusalased partnerluslepingud
9–13  Euroopa kaugpüügilaevastik ja kalandusalased partnerluslepingud
14–16  Auditi ulatus ja lähenemisviis
17–83  Tähelepanekud
17–53  I osa. Kalandusalaste partnerluslepingute alased läbirääkimised 
17–25  Komisjon pidas läbirääkimisi ja uuendas protokolle õigeaegselt, et mitte katkestada kalandustegevust
26–28  Komisjon on koostanud asjakohase lepingute võrgustiku, kuid India ookeani piirkonna lepingute 
ühtlustatust tuleks parandada
29 –32 Raske oli saavutada kalandusalaste partnerluslepingute eesmärki, mille kohaselt läbirääkimiste teel kokku 
lepitud püügivõimalused hõlmavad ainult lubatud kogupüügi ülejääki
33–46  Komisjoni poolt läbirääkimiste teel sõlmitud kalandusalaste partnerluslepingute maksumus on varasemaid 
kasutusmäärasid arvestades suhteliselt kõrge
47–53  Järelhindamiste kaudu saadud teabest ei olnud otsustusprotsessi ja läbirääkimiste käigus alati kasu
54–83  II osa. Kalandusalaste partnerluslepingute juurdepääsuõiguste rakendamine ja valdkondliku 
toetuse komponendid
55–60  Kalapüügilubade väljastamise (litsentsimise) protsess on pikk ja keerukas, kuid komisjon ei ole võtnud 
meetmeid, et teha kindlaks, mida annaks parandada
61–65  Püügikoguste tsentraalne järelevalve ei ole piisav, mis seab ohtu probleemide õigeaegse tuvastamise ning 
maksete korrektse arvutamise
66–70  Komisjon ja partnerriigid leppisid kokku valdkondliku toetuse abil rahastatavad asjakohased meetmed, 
kuid koordineerimine teiste partneritega oli puudulik
71–76  Komisjonipoolne valdkondlike toetusmeetmete kontroll on väga piiratud ning partnerriikide poolt 
tegelikult rakendatud meetmed erinevad sageli kokkulepitutest
77–83  Komisjoni tehtud valdkondliku toetuse maksed ei ole seotud partnerriikide edusammudega kokkulepitud 
meetmete rakendamisel
04 Sisukord
84–95  Järeldused ja soovitused
 I lisa.   Kalandusalased partnerluslepingud: lisateave lepingute sõlmimise ja rakendamise 
kohta
 II lisa.  2015. aasta seisuga kehtivad kalandusalased partnerluslepingud
 III lisa.  Kalandusalased partnerluslepingud
 Komisjoni vastus
05
 Lühendid
EAF : Euroopa Arengufond
EL: Euroopa Liit
ERS : elektrooniline registreerimise ja aruandlussüsteem (ehk e -logiraamat)
FAO : ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon
IOC : India Ookeani Komisjon
IOTC : India Ookeani Tuunikomisjon
STECF : kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee
Unclos : Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon
VMS : laevaseiresüsteem
06
 Kokkuvõte
IV
Kalandusalaste partnerluslepingute alased läbirääki -
mised ja lepingute sõlmimise menetlused on sageli 
keerukad ja pikaajalised, kuid komisjon tuli nende 
probleemidega hästi toime ning suutis vältida laevas -
tiku kalapüügi katkestamist. Läbirääkimised läbinud 
lepingute võrgustik oli ELi laevastiku vajadusi ja priori -
teete silmas pidades asjakohane.
V
Kui uusi protokolle käsitlevad aeganõudvad läbirää -
kimised seadsid ohtu kalapüügi jätkumise, võisid 
kalalaevad määruse (EÜ) nr 1006/2008 artikli 9 koha -
selt uue protokolli allakirjutamist oodates pöörduda 
kolmanda riigi pädeva asutuse poole kalapüügiloa 
saamiseks komisjoni kaudu. See ei ole aga kooskõlas 
teise regulatiivse nõudega (ainuõigussäte) ning selline 
teguviis tekitas arusaamatusi partnerriigi ja komisjoni 
vahel.
VI
Kalandusalaseid partnerluslepinguid käsitletakse kui 
vahendeid, mis tagavad kalavarude jätkusuutlikkuse. 
Ühise kalanduspoliitika määruse kohaselt võimaldab 
läbirääkimiste tulemusel kokku lepitud kalapüügivõi -
malus ELi laevadel püüda vaid partnerriikide lubatud 
kogupüügi ülejääki. Ülejäägi mõistet on aga väga 
keeruline kasutada, kuna puudub usaldusväärne teave 
kalavarude ning juurdepääsu omavate riiklike või välis -
maiste laevastike püügikoormuse kohta.I
Euroopa Liit (EL) sõlmib lepinguid rannikuriikidega, et 
saada ELi välislaevastikule juurdepääs nende riikide 
vetes asuvatele püügipiirkondadele. 1980ndate aas -
tate lihtsatest juurdepääsulepingutest on kasvanud 
välja säästva kalapüügi partnerluslepingud, mille 
eesmärk on säilitada kalavarusid, arendades samal 
ajal partnerriigi kalandussektorit valdkondliku toetuse 
eraldamise abil. Komisjon püüab lepingute võrgus -
tikku laiendada, sest lepingutega kaasnevad olulised 
eelised nii ELi laevastikule kui ka partnerriikidele.
II
Kontrollikoda auditeeris kalanduslepinguid, millele 
tehakse makseid ELi eelarvest (seega jäid välja püügi -
kvootide vahetusel põhinevad lepingud). Kontrolli -
koda kontrollis auditi ajal kehtinud 12st lepingust 
nelja: Mauritaania (mitut liiki hõlmav leping Atlandi 
ookeanis), Madagaskar, Mosambiik ja Seišellid (tuuni -
lepingud India ookeanis). Need neli kalandusalast 
partnerluslepingut said 2013. aastal 77% kalandus -
alaste partnerluslepingute maksetest.
III
Auditi eesmärk oli hinnata, kas komisjon on kalandus -
alaseid partnerluslepinguid edukalt hallanud. See 
hõlmas kalandusalaste partnerluslepingute üle peetud 
läbirääkimiste kontrollimist ning juurdepääsuõiguste 
rakendamist ja valdkondlikke toetusi. Auditi alusel 
järeldati, et komisjon haldab kalandusalaseid partner -
luslepinguid hästi, kuid mitmes valdkonnas on siiski 
paranemisruumi (eelkõige puudutab see läbirääkimis -
protsessi ja protokollide rakendamist).
Kokkuvõte 07
VII
Kalatonni eest makstav tegelik ühikuhind oli sageli 
kõrgem kui läbirääkimistel kokku lepitud ühikuhind. 
Läbirääkimiste käigus arvestati varasemates proto -
kollides esitatud püügiandmeid, kuid kõige uuemates 
protokollides kokku lepitud võrdlustonnaaž jäi sageli 
kõrgemaks, põhjustades seega regulaarset alakasu -
tust. ELi rahaline toetus maksti aga välja täies ulatuses, 
sõltumata kasutatud püügivõimalustest. Protokollide 
alakasutus ja sellest tulenevad suured kulud on osali -
selt tekkinud tehniliste tingimuste tõttu, mis on part -
nerriikidega kokku lepitud, et tagada vastavus riiklike 
õigusaktidega või kalandustegevuse jätkusuutlikkus.
VIII
Kalandusalaste partnerluslepingute järelhindamiste 
kohta esitatav sõltumatu teave ei ole alati piisavalt 
täielik, ühtne ega võrreldav, mis vähendab selle 
kasulikkust protokollide üle peetavate läbirääkimiste 
käigus otsuste tegemisel.
IX
Auditiga järeldati, et juurdepääsutingimuste raken -
damise haldamine ei olnud alati piisavalt põhjalik. 
Komisjon ei teinud asjakohast järelevalvet pikaajaliste 
ja keerukate lubade andmise menetluste üle, et teha 
kindlaks viivituste põhjused ning parandamist vajavad 
valdkonnad.
X
Auditiga leiti puudusi püügiandmete haldamises, mida 
näitavad ka erinevused liikmesriikide, komisjoni ja 
järelhindamiste andmete vahel. Kuna kalandusalaste 
partnerluslepingute alusel tehtavad maksed sõltuvad 
püügiandmetest, suurendab see finantsriski.XI
Valdkondliku toetuse kavandamine on küll paranenud, 
kuid komisjonipoolne järelevalve auditeeritud proto -
kollide rakendamise üle oli endiselt piiratud. Puudub 
selge raamistik, millega sätestatakse rahastatud meet -
mete toetuskõlblikkuse ja jälgitavuse eeskirjad. Lisaks 
ei ole komisjoni kontrolliõigused piisavad. Näiteks 
partnerriigid on mõnel juhul viinud ellu kavandatust 
erinevaid meetmeid, mis ei pruugi mõjusalt kaasa 
aidata kalandusalaste partnerluslepingute eesmärkide 
saavutamisele.
XII
Protokollid võimaldavad küll maksete peatamist, ent 
mitte valdkondlike toetusmaksete osalist vähendamist 
juhul, kui kokkulepitud meetmed või tulemused on 
vaid osaliselt saavutatud. Sarnasele arengukontsept -
sioonile vaatamata erinevad valdkondliku toetuse 
maksmise tingimused Euroopa Arengufondi eelarve -
toetuse maksmise tingimustest, mis põhjustab mõni -
kord ebajärjepidevust.
XIII
Kontrollikoda annab järgnevad soovitused:
Uute kalandusalaste partnerluslepingute ja protokol -
lide alaste läbirääkimiste parandamiseks peaks komis -
jon tegema järgmist:
a) vaatama läbi soikunud lepingud ning kaaluma, 
kuidas toimida ainuõigussättest tingitud kalan -
dustegevuse katkestamise puhul, pidades samas 
kinni ühise kalanduspoliitika põhimõtetest. Lisaks 
peaks komisjon protokollidesse lisama selgituse 
ning vajalikud sätted, tagamaks kalandustegevuse 
jätkumise kahe protokolli vahelisel ajal;
b) määratlema riiklikud strateegiad kalandussektori 
juhtimise arendamiseks ning tagama, et sama 
piirkonna protokollid, mille üle läbirääkimisi peeti, 
on kooskõlas asjaomase piirkondliku strateegiaga 
ning muude ELi vahenditega;
Kokkuvõte 08
i) uute protokollide puhul tegema ettepaneku võtta 
kasutusele toetuskõlblikkuse nõuded nende tege -
vuste hindamiseks, millele kavandatakse vald -
kondlikku toetust (muud nõuded võivad hõlmata 
jälgitavust, valikut, aruandlust, tulemuslikkuse 
mõõtmist ning komisjoni kontrolliõigust);
j) tagama kalandusalaste partnerluslepingute vald -
kondliku toetuse mõjusa koordineerimise  
teiste kalandussektoris aktiivselt osalevate 
arengupartneritega;
k) tagama, et valdkondlikud toetusmaksed on 
kooskõlas ELi muude eelarvetoetuse maksetega 
ning põhinevad partnerriikide saavutatud tule -
mustel ühiselt kokkulepitud meetmete maatriksi 
rakendamisel.c) uute protokollidega hõlmatud kalapüügivõimalus -
te üle läbirääkimisi pidades võtma arvesse eelne -
vate protokollide kasutamise taset ning püüdma 
paremini seostada juurdepääsuõiguste eest tehtud 
makseid tegeliku saagiga, hoides ära negatiivse 
mõju kalandustegevusele;
d) paremini analüüsima kalandusalaste partnerlus -
lepingute tingimuste potentsiaalset mõju proto -
kolli kasutamisele, kaitstes samas ELi ja asjaomaste 
partnerriikide ühiseid huve, konsulteerides näiteks 
asjaomaste sidusrühmadega, et teha kindlaks, 
millisel juhul on vajalik oluliste tingimuste üksik -
asjalikum hindamine;
e) tegema täpsemaid järelhindamisi, et saavutada 
ühtne ja võrreldav analüüs protokollide alusel ku -
lutatud avaliku sektori vahendite tasuvuse kohta 
ning terviklik ja kriitiline analüüs nende mõjususe 
kohta ELi ja asjaomase partnerriigi jaoks.
Kalandusalaste partnerluslepingute rakendamise 
parandamiseks peaks komisjon viivitamatult:
f) panema paika menetlused, mis võimaldaksid 
jälgida lubade andmise protsessi kõiki etappe (sh 
liikmesriikides, partnerriikides ja komisjoni talitus -
tes selleks kuluv aeg), et teha kindlaks menetluse 
puudused ning võtta asjakohased meetmed nen -
de kõrvaldamiseks;
g) soodustama elektrooniliste lubade või volitatud 
laevade nimekirja aktsepteerimist loa kogu kehti -
vusaja vältel;
h) tagama, et lipuriigid kasutavad uut püügiandme -
baasi täies ulatuses ning et see sisaldab usaldus -
väärset teavet, mida saab konsolideerida, mille üle 
saab järelevalvet teha ja mida saab ajakohastada;
09
 Sissejuhatus
Vajadus rahvusvaheliste 
kalandusalaste 
partnerluslepingute 
järele
01 
Üleilmse tasuta avamerel kalastamise 
põhimõte kadus järk -järgult alates 
1970ndate keskpaigast, pärast kolman -
dat ÜRO Mereõiguse Konverentsi (Unc -
los III). Mereõiguste konventsioon jõus -
tus 1982. aastal pärast 9 aastat kestnud 
läbirääkimisi ning kehtestas riikidele 
suveräänsed õigused kuni 200 mere -
miili kaugusel nende rannajoonest 
(majandusvöönd), et uurida, kasutada, 
kaitsta ja majandada meres leiduvaid 
loodusvarasid. Üha enam riike otsustas 
laiendada oma õigusi 200 meremii -
lini kaldast ning selle tulemusena oli 
ligi 90% kalavarudest rannikuriikide 
kontrolli all. Paljud kaugpüügilaevas -
tikud1, mis olid varem nendes vetes 
kala püüdnud, olid sunnitud sõlmima 
rannikuriikidega juurdepääsulepingud.
02 
Sellest tulenevalt hakkas EL (tol 
ajal veel Euroopa Ühendus) pidama 
ranniku riikidega (peamiselt arengu -
maad) läbirääkimisi kahepoolsete 
kalandusalaste partnerluslepingute 
üle. Alguses olid need lepingud lihtsalt 
juurdepääsulepingud, mis andsid ELi 
kaugpüügilaevastikule püügivõimalu -
se ning olid arengumaadele oluliseks 
sissetulekuallikaks. Lepingud olid oma 
olemuselt kaubanduslikud ning nende 
aluseks oli „maksa, püüa ja lahku” 
põhimõte.03 
Alates 1981. aastast on EL sõlminud 
lepinguid ka põhjapoolsete riikide -
ga. Need on vastastikused lepingud, 
mis hõlmavad kalapüügivõimaluste 
vahetamist ELi ja Norra, Islandi ja Fääri 
saarte laevastike vahel ilma selle eest 
maksmata. Käesolev aruanne neid 
lepinguid ei käsitle.
Kalandusalased 
partnerluslepingud
04 
Lihtsaid juurdepääsulepinguid kriti -
seeriti peamiselt nende mõju tõttu 
ülepüütud kalavarudele, puuduliku 
läbipaistvuse, jõustamise ja eeskirja -
de järgimise tõttu. Lisaks kritiseeriti 
nende puhul rannikuriikide puudu -
liku läbi  rääkimiste ja jõustamisala -
se suut  likkuse ärakasutamist ning 
seda, et need lepingud ei olnud 
asjakohane vahend kalandusalaseks 
arengukoostööks.
05 
Vastusena kriitikale võeti ühise ka -
landuspoliitika 2002. aasta reformi 
käigus kasutusele partnerluse mõiste, 
et rõhutada ELi toetust partnerriikide 
kalandussektori arengule, edendada 
ja parandada poliitilist dialoogi ELi ja 
arengumaade vahel ning edendada 
jätkusuutlikku kalandust. Uue põlvkon -
na lepinguid nimetati kalandusalasteks 
partnerluslepinguteks (vt 1. selgitus ). 
Rahaline toetus jagati kaheks osaks: 
juurdepääsuõigus majandusvööndile 
ning valdkondlik rahaline toetus, mille 
eesmärk on edendada jätkusuutliku 
kalanduse arengut partnerriikides.1 Riiklikest vetest väljaspool kala 
püüdvad laevad.
10 Sissejuhatus
Kalandusalaste partnerluslepingute eesmärgid2:
 οmere bioloogiliste ressursside ratsionaalne ja vastutustundlik kasutamine partnerriikides (võttes kasutusele 
ÜRO mereõiguse konventsioonis esitatud lubatud kogupüügi ülejäägi mõiste)3;
 οtagada tööhõive kalandusest sõltuvates liidu piirkondades;
 οkindlustada ELi kalandussektori jätkuv elujõud ja konkurentsivõime;
 οtagada liidu turu piisav varustamine;
 οluua liidule lisandväärtust;
 οparandada partnerriikide kalanduse juhtimist, arendades nende kalavarude haldamise ja kontrolli alast 
suutlikkust;
 οedendada kalandussektori majanduslikku arengut partnerriikides, parandades sektori tööhõivet, tervis -
hoiunõudeid ja majanduskeskkonda.
2 Põllumajanduse ja kalanduse nõukogu järeldused: 19. juuli 2004 ja 19. ja 20. märts 2012.
Suurem osa eesmärke olid toodud ka nõukogu 22. mai 2006. aasta määruse (EÜ) nr 861/2006, millega kehtestatakse ühenduse finantsmeetmed 
ühise kalanduspoliitika rakendamiseks ja mereõiguse valdkonnas, artiklis 7 (ELT L 160, 14.6.2006, lk 1).
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse 
nõukogu määrusi (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 
639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22) artiklis 31 esitatakse säästva kalapüügi partnerluslepingute põhimõtted 
ja eesmärgid.
3 Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni artikli 62 lõike 2 kohaselt tähendab lubatava kogupüügi ülejääk lubatava püügi 
seda osa, mida rannikuriik ei saa või ei soovi ise kasutada.1. selgitus
06 
Komisjon on seisukohal, et kalandus -
alased partnerluslepingud annavad 
muude meetodite ees olulise eelise 
Euroopa kaugpüügilaevastikule juur -
depääsuks kolmandate riikide vetele  
ja ressurssidele. Täpsemalt:
 – kalandusalased partnerluslepin -
gud annavad ELi laevastikule 
juurdepääsu kalastuspiirkondadele 
selgema, ühtlustatuma ja stabiil -
sema õigusraamistiku alusel, mis 
tagab suurema õiguskindluse kui 
eralepingud Euroopa laevaoma -
nike ja ELi mittekuuluvate riikide 
vahel. Euroopa laevaomanikud on 
teatanud, et eelistavad kalandus -
alaseid partnerluslepinguid ning 
on palunud komisjonil laiendada lepingute võrgustikku, isegi kui see 
suurendab nende makstavat tasu 
juurdepääsuõiguse eest;
 – kalandusalased partnerlus -
lepingud edendavad ELi ja part -
nerriikide vahelist teadusalast 
koostööd. Protokollidega nähakse 
ette teadus  komitee koosolekud, 
kus vaadatakse üle kalavarude 
tase ning kaalutakse piirkondlike 
kalandusorganisatsioonide resolut -
sioone. Mõnikord teevad partner -
riigid koostööd ELi teadlastega, 
kes uurivad nende kalalaevastike 
tegevust;

11 Sissejuhatus
4 Kaugpüügilaevastikku 
käsitlevad 2012. aasta andmed 
ELi kalalaevastiku 2014. aasta 
majandusaruandest 
(STECF 14-16). Selles aruandes 
on Euroopa 
kaugpüügilaevastik 
määratletud järgmiselt: kõik 
ELis registreeritud muudes 
püügipiirkondades (sh ELi 
äärepoolseimad piirkonnad) 
tegutsevad laevad, mille 
kogupikkus ületab 24 meetrit. – selleks, et tagada kaugpüügi -
laevastikele võrdsed tingimused 
rannikuriikide majandusvöön -
dites, sisaldavad protokollid ka 
mittediskrimineerimise nõuet. 
See tähendab, et kalandusalaste 
partnerluslepingute puhul kehti -
vad tehnilised standardid ja muud 
jätkusuutlikkuse põhimõtted 
peaksid kehtima ka asjaomaste 
partnerriikide ja teiste nende ma -
jandusvööndis viibivate laevastike 
vahelistes lepingutes. See peaks 
edendama ka kalavarude säästvat 
majandamist;
 – partnerriikides edendavad ka -
landusalased partnerluslepingud 
kohaliku kalandussektori paremat 
juhtimist ja haldamist, toetades 
liikmesriikide ja välisriikide lae -
vastike tegevuse üle tehtavat 
järelevalvet, kontrolli ja seiret. Ka -
landusalased partnerluslepingud 
eraldavad märkimisväärseid va -
hendeid kohaliku kalandustegevu -
se säästva arengu edendamiseks.
07 
Ühise kalanduspoliitika 2014. aasta 
reformi käigus võeti kasutusele säästva 
kalapüügi partnerluslepingu mõiste. 
Reformi käigus püütakse parandada 
kalandusalaste partnerluslepingute 
mõningaid aspekte, nagu kättesaadava 
teabe hulk, mille alusel teha kindlaks 
partnerriikide majandusvööndi luba -
tud kogupüügi ülejääk, ning säästva 
kalanduse edendamine partnerriikide 
vetes ELi valdkondliku toetuse parema 
suunamise ja regulaarse järelevalve 
abil, ning inimõiguste sätte lisamine. 
Säästva kalapüügi partnerluslepingute 
peamine eesmärk on kehtestada õi -
guslik, keskkonnaalane, majanduslik ja 
sotsiaalne raamistik liidu kalalaevade 
püügitegevusele kolmanda riigi vetes, 
kus peaksid kehtima samasugused 
standardid nagu need, mida kohalda -
takse ELi kalalaevadele ELi vetes.08 
Komisjon on mitmel aastal lisanud ka 
ainuõigusklausli, mida kohaldatakse 
kõikide kehtivate kalandusalaste part -
nerluslepingute puhul, et tõhustada 
ELi kaugpüügilaevastiku püügitegevu -
se juhtimisraamistikku. Kui ELi ja part -
nerriigi vaheline leping jõustub, võivad 
ELi kalalaevad partnerriigi vetes viibida 
vaid juhul, kui neil on kalapüügi  luba, 
mis on välja antud selle lepingu proto -
kolli raames (vt punkt 10).
Euroopa 
kaugpüügilaevastik ja 
kalandusalased 
partnerluslepingud
09 
Vaatamata sellele, et kaugpüügilaevas -
tik moodustab ELi laevastikust alla  
1 protsendi (335 laeva ELis regist -
reeritud 86 283 alusest), on selle 
püügivõimsus vägagi arvestatav, 
moodustades 18% ELi kalalaevastiku 
kogutonnaažist ning 7% selle mootori -
võimsusest4. Kaugpüügilaevastikul on 
oluline roll ELi turgude kalaga varus -
tamisel ning hinnatakse, et nende osa 
ELi laevastiku kogupüügist on 15%. 
ELi laevastiku tööhõivest moodustab 
kaugpüügilaevastik 4%. Ligi pool 
kaugpüügilaevastiku püügist toimub 
kalandusalaste partnerluslepingute 
alusel.
12 Sissejuhatus
10 
Kalandusalaste partnerluslepingute 
koostamisel peab EL partnerriikidega 
läbirääkimisi lepingu ja selle rakendus -
protokolli üle. Leping annab raamis -
tiku pikaajaliseks kalandusalaseks 
koostööks ning protokollis on esitatud 
üksikasjalikud tingimused. Protokollide 
üle peetakse tavaliselt läbirääkimisi iga 
3−6 aasta tagant, vastavalt kokkulep -
pele partnerriigiga. Kalandusalastele 
partnerluslepingutele viidates pee -
takse käesolevas aruandes peamiselt 
silmas protokolle. Üksikasjalikum teave 
läbirääkimiste protsessist ja kalandus -
alaste partnerluslepingutega seotud 
kohustustest on esitatud I lisas .
11 
2014. aastal tehti ELi eelarvest kalan -
dusalastele partnerluslepingutele 
makseid 69  miljoni  euro ulatuses. See 
on oluliselt vähem, kui 1990ndatel 
makstud enam kui 200  miljonit  eurot. 
Osaliselt on see seletatav sellega, et 
detsembris 2014 aegus Mauritaaniaga 
sõlmitud protokoll, mille eest ei olnud 
2014. aastal makseid tehtud, kuid  
2013. aastal maksti välja 67 miljonit   
eurot. Ainuüksi Maroko osakaal oli üle 
40% 2014. aasta kogusummast. Vastu -
tasuks saadud kalapüügilubade eest 
annavad kalandusalastele partnerlus -
lepingutele rahalist toetust ka käita -
jad. Nendepoolne panus on viimastel 
aastatel märgatavalt suurenenud.12 
II lisas  on esitatud 2015. aastal keh -
tinud 13 kalandusalast partnerlus -
lepingut, millele maksti aastas rahalist 
toetust 71 miljonit eurot. Kolm keh -
tivast 13 lepingust on segalepingud, 
mis võimaldavad ELi laevastikule 
juurdepääsu partnerriigi majandus -
vööndi mitmesugustele kalavarudele. 
Ülejäänud on tuunilepingud. Need 
annavad partnerriigi majandusvöön -
dis kalapüügiõiguse ELi laevadele, 
mis järgnevad siirdekalavarudele (sh 
tuunikala ja teised pika rändega liigid) 
nende rändel ümber Aafrika ning India 
ja Vaikses ookeanis.
13 
Muud ilma kehtivate protokollideta 
kalandusalased partnerluslepin -
gud on lepingud Gambiaga (alates 
1.7.1996), Ekvatoriaal -Guineaga (alates 
30.6.2001), Saalomoni saartega (ala -
tes 9.10.2012), Mikroneesiaga (alates 
25.2.2010), Mauritaaniaga (alates 
detsembrist 2014)5 ja Mosambiigiga 
(jaanuarist 2015). Kui leping on endiselt 
kehtiv, ent protokollid on uuendamata, 
nagu nende lepingute puhul (soikunud 
lepingud), ei ole ELi laevastikul vasta -
valt ainuõigusklauslile juurdepääsu sel -
le riigi püügipiirkonnale (vt punkt 8).5 Komisjoni ja Mauritaania 
vahelised läbirääkimised 
seoses uue protokolli 
kehtestamisega lõpetati 
edukalt 10. juulil 2015. 
Nelja -aastase protokolli 
kogusumma on 
59,125 miljonit eurot aastas 
ning nõukogu peab protokolli 
veel heaks kiitma ja Euroopa 
Parlament andma oma 
nõusoleku.
13
 Auditi ulatus ja 
lähenemisviis
14 
Auditi eesmärk oli hinnata, kas komis -
jon haldab kalandusalaseid partner -
luslepinguid edukalt. Selleks esitati 
järgmised küsimused:
1)  Kas komisjon haldab kalandusalas -
te partnerluslepingute ja protokol -
lide alaseid läbirääkimisi edukalt?
Küsimusele vastamiseks vaatas 
kontrollikoda läbi nelja auditeeritud 
kalandusalase partnerluslepingu 
läbirääkimisprotsessi ning kontrollis 
ka seda, kas komisjon pidas proto -
kollide üle läbirääkimisi või vaatas 
need läbi õigeaegselt, et tagada 
ELi laevastiku tegevuse jätkumine. 
Lisaks hinnati auditiga seda, kas 
püügivõimaluste ja rahalise toetuse 
alased läbirääkimised olid kooskõlas 
kalandusalaste partnerluslepingute 
eesmärkidega, milleks on kalavarude 
jätkusuutlikkuse tagamine ELi jaoks 
mõistlike kuludega, partnerriikide 
kalavarude haldamise parandamine 
ning nende kalandussektori majan -
dusliku arengu edendamine.
2)  Kas komisjon haldab kalandusalas -
te partnerluslepingute rakenda -
mist edukalt?
Sellele küsimusele vastamiseks 
kontrollis kontrollikoda komisjoni  
lubade väljastamise protsessi 
haldamist ning püügiandmete 
alase aruandlussüsteemi usaldus -
väärsust. Lisaks hinnati auditiga 
seda, kas komisjon on asjakohaselt 
kavandanud ja kontrollinud ka -
landusalaste partnerluslepingute 
valdkondliku toetuse komponendi 
raames rahastatud meetmeid ning 
nende üle järelevalvet teinud.15 
Auditi lähenemisviis hõlmas kohtumisi 
asjassepuutuvate sidusrühmadega6, 
komisjonilt saadud teabe analüüsi ning 
kohapealseid külastusi valitud liikmes -
riikidesse (Hispaania ja Prantsusmaa) 
ning nelja partnerriiki, millega EL on 
sõlminud kalandusalased partnerlus -
lepingud. Piirkondliku ülevaate saami -
seks asuvad kolm käesolevaks auditiks 
valitud partnerriiki India ookeanis 
(Madagaskar, Mosambiik ja Seišellid). 
Lisaks valiti Mauritaania kui näide 
mitut liiki hõlmavast lepingust. Vii -
mane on ka rahaliselt kõige kaalukam 
leping. Kokku moodustasid need neli 
kalandus  lepingut 2013. aasta kalandus -
alaste partnerluslepingute maksetest 
77%.
16 
Auditi tõendusmaterjali täiendas 
uuring, mis oli suunatud ELi kaug -
püügilaevastiku käitajatele Euroopas. 
Küsitlusele vastas 70% kaugpüügilae -
vastiku laevaomanikest7.6 Sidusrühmad on Euroopa 
Parlament ning 
vabaühendused, mis 
tegelevad tööhõivega 
laevadel ja kalanduse 
valdkonnas. Kontrollikoda 
külastas ka laevakäitajate ja 
kalatöötlejate ühendusi 
Hispaanias ja Prantsusmaal.
7 Kontrollikoja küsimustikule 
vastas 21 kalalaeva omanikku/
ühendust. Koos käitasid nad 
319 laeva (millest 233 sõitsid 
ELi liikmesriikide lipu all), mis 
püüdsid kala Euroopa vetest 
väljaspool. 233 laeva 
moodustab 70% Euroopa 
kaugpüügilaevastikust, mis 
koosneb 335 laevast. 79% 
muudest uuringus osalenud 
laevadest tegutses Atlandi ja 
India ookeanide piirkonnas: 
32% neist on põhjalähedase 
püügi laevad, 22% on 
pelaagilised traalerid, 7% on 
seinnoodalaevad, 7% on suure 
võimsusega õngejadalaevad, 
7% on traalerid senegali 
merluusi püüdmiseks ja 
põhjaõngejadalaevad, 4% on 
ritvõngedega 
tuunipüügilaevad.
14
 Tähelepanekud
I osa. Kalandusalaste 
partnerluslepingute 
alased läbirääkimised
Komisjon pidas läbirääkimisi 
ja uuendas protokolle 
õigeaegselt, et mitte 
katkestada kalandustegevust
17 
Läbirääkimised lepingute üle, mis 
annavad ELi laevastikule juurdepääsu 
rannikuriikide majandusvööndite kala -
püügipiirkondadele, peavad püüdma 
tagada pideva juurdepääsu, et vältida 
negatiivseid mõjusid kalandussek -
torile. Nõukogu palus komisjonil ära 
hoida mistahes lepingu või protokolli 
aegumisest tuleneda võiva kalandus -
tegevuse katkestamise. Samuti püüab 
komisjon protokolli üle läbirääkimisi 
pidades võtta kasutusele lepingu 
ajutise kohaldamise võimaluse alates 
allakirjutamise kuupäevast kuni lõpliku 
ratifitseerimiseni.
18 
Kontrollikoda vaatas läbi auditiga hõl -
matud (ja selle tegemise ajal kehtinud) 
nelja kalandusalase partnerluslepingu  
komisjonipoolse läbirääkimiste prot -
sessi. Auditiga uuriti ka seda, kas pro -
tokollid olid õigeaegselt uuendatud 
selleks, et mitte katkestada ELi kaug -
püügilaevastike püügitegevust.19 
Uute protokollide alane läbirääkimiste 
protsess on pikk ja keerukas. Komisjon 
peab läbirääkimisi nõukogu antud 
mandaadi alusel. Nõukogu kirjutab 
protokollile alla koos partnerriigiga. 
Seejärel peab parlament oma nõus -
oleku andma. Läbirääkimisprotsessi 
üksikasjalikum kirjeldus on esitatud 
I lisas . Komisjon peab laevastiku tege -
vuse jätkuvuse tagamiseks alustama 
uue protokolli alaseid läbirääkimis -
menetlusi aegsasti enne kehtiva proto -
kolli aegumist.
20 
Auditiga hõlmatud nelja protokolli 
puhul kestis kogu läbirääkimisprotsess 
(nõukogu mandaadist kuni jõustu -
miseni pärast parlamendi nõusoleku 
saamist või partnerriigipoolset ratifit -
seerimist) 71–134 nädalat (vt joonis 1 ). 
Läbirääkimiste kestus sõltub asjaolu -
dest, mida läbirääkijatel ei ole võimalik 
täielikult ennustada ega kontrollida. 
Komisjon on teinud kindlaks, et läbi -
rääkimiste lõpetamisest (protokolli 
parafeerimisest) kuni protokolli alla -
kirjutamiseks ettevalmistamiseni kulub 
minimaalselt 12 nädalat ning nõukogul 
on lisaks vaja 6–8 nädalat selle läbivaa -
tamiseks. Läbirääkimiste lõpetamise ja 
nõukogupoolse allkirjastamise vahele 
jääb seega minimaalselt 20 nädalat, kui 
arvestada võimalikke viivitusi nõu -
kogus protokolli heakskiitmisel, ent 
Madagaskari, Mosambiigi ja Seišellide 
puhul oli selleks ajavahemikuks 29–35 
nädalat.
15 Tähelepanekud
21 
Kontrollikoda leidis, et komisjon 
haldab läbirääkimisprotsessi edukalt, 
kasutades võimaluse korral saadaole -
vaid seadusandlikke vahendeid, et 
mitte katkestada kalandustegevust. 
83% kontrollikoja küsimustikule vas -
tanud käitajatest (kes moodustavad 
kaugpüügilaevastikest ligi 30%) teatas 
aga, et neid on mõjutanud viivitused 
peamiselt Mauritaania ja Marokoga  
sõlmitud protokollidega seotud 
läbirääkimistel. Need on kaks olulist 
erandjuhtumit.22 
Mauritaania puhul kestsid läbirääki -
mised väga kaua (7 läbirääkimisvooru, 
mis kestsid kokku 71 nädalat) ning 
eelmine protokoll aegus peaaegu viis 
kuud enne uuele protokolli allkirjas -
tamist. Kuna ajutine kohaldamine ei 
olnud enne nõukogupoolset allkirjas -
tamist võimalik, kohaldas komisjon ELi 
laevastiku püügitegevuse katkestamise 
vältimiseks ELi õigusaktide sätteid8 
ning tegi Mauritaania ametiasutustele 
ettepaneku jätkata nimetatud viie -
kuulisel perioodil kalapüügilubade 
taotluste esitamist. Seda võimalust 
kasutasid laevaomanikud ainult nelja 
kalanduskategooria9 puhul ajavahe -
mikuks 1. august 2012–15. detsember 
2012. Nimetatud neljas kategoorias sai 
kalapüük jätkuda, ülejäänud kate -
gooriate puhul tuli aga püügitegevus 
ajutiselt katkestada. Kontrollikoda mär -
gib, et kuigi protokolli puudumise ajal 
kalapüügilubade taotlemise võimalda -
mine oli mõeldud ELi laevastiku huvide 
kaitsmiseks, ei olnud see kooskõlas 
ainuõigussättega (vt punkt 8).8 Nõukogu 29. septembri  
2008. aasta määruse (EÜ) 
nr 1006/2008, mis käsitleb 
ühenduse kalalaevadele loa 
andmist püügitegevuseks 
ühenduse vetest väljaspool 
ning kolmandate riikide 
laevade juurdepääsu 
ühenduse vetele ja millega 
muudetakse määruseid (EMÜ) 
nr 2847/93 ja (EÜ) nr 1627/94 
ning tunnistatakse kehtetuks 
määrus (EÜ) 3317/94, artikkel 9 
(ELT L 286, 29.10.2008, lk 33). 
Artiklis sätestatakse, et kui 
protokoll on aegunud ja 
komisjon on parafeerinud uue 
protokolli, kuid otsust selle 
sõlmimise või ajutise 
kohaldamise kohta ei ole veel 
vastu võetud, siis võib 
komisjon kuuekuulise 
ajavahemiku jooksul alates 
eelmise protokolli kehtivuse 
lõppemisest edastada 
kalapüügilubade taotlused 
käesoleva määruse kohaselt 
asjaomasele kolmandale 
riigile.
9 Kategooria 2 (senegali 
merluus), 3 (põhjalähedased 
liigid, välja arvatud senegali 
merluus), 5 (tuun) ja  
6 (pelaagilisi traalnootasid 
kasutavad külmutustraalerid).Joonis 1Läbirääkimisprotsessi kestus
nädalad140 120 100 80 60 40 20 0Ajutise kohaldamise algusAllakirjutamise ning parlamendipoolse 
heakskiitmise või partnerriigi allkirjastamise 
vaheline aegLäbirääkimiste lõpu ning nõukogu ja 
partnerriigi poolse allkirjastamise vaheline aegMandaadi ja läbirääkimiste lõpu vaheline 
aeg (parafeerimine)Madagaskar (1 voor)  
1/2013–12/2014
Mauritaania (7 vooru)  
12/2013–12/2014
Mosambiik (2 vooru)                  
2/2012–1/2015
Seišellid (3 vooru)         
1/2014–1/2020
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda, läbirääkimisdokumentide ja ELi õigusaktide alusel.
16 Tähelepanekud
23 
Lisaks ei suutnud komisjon isegi kõiki 
õigusaktides pakutud võimalusi ära 
kasutades hoida ära püügitegevuse 
katkestamist. Mauritaania ametiasu -
tused käsitlesid perioodi august kuni 
detsember 2012 toimunud püügitege -
vust uue protokolli ajutise kohaldami -
sena. Sellest tulenevalt lõpetasid ame -
tiasutused püügitegevuse kavandatust 
varem nendes neljas kategoorias, mis 
olid saanud loa püügitegevuse jätka -
miseks enne uue protokolli allakirjuta -
mist. Mauritaania ametiasutuste otsus 
tekitas kahju nendele laevaomanikele, 
kes olid maksnud lubade eest, mis keh -
tisid kuni kehtivusaja lõpuni (15 det -
sember 2014).
24 
Maroko puhul kirjutati protokollile alla 
veebruaris 2011 ning seda kohaldati 
ajutiselt kuni detsembrini 2011, mil 
Euroopa Parlament lükkas protokolli  
tagasi10. Pärast uusi läbirääkimisi pa -
rafeeriti 24. juulil 2013 uus protokoll, 
mille Euroopa Parlament ratifitseeris 
10. detsembril 2013. See ei sisaldanud 
ajutise kohaldamise sätet, sest Maroko 
läbirääkijad ei nõustunud selle sätte 
sisseviimisega. Maroko-poolse hilise 
ratifitseerimise tõttu jõustus uus pro -
tokoll alles 15. juulil 2014, mis põhjus -
tas ELi eelarvele täiendavaid kulusid11 
ning avaldas otsest finantsmõju ka 
laevaomanikele ja ELi tööstusele, sest 
kalandustegevus katkes.
25 
Auditeeritud India ookeani proto -
kollide osas oli kalandustegevuse 
järjepidevus Madagaskari ja Seišellide 
majandusvööndis tagatud, sest uued 
protokollid kirjutati alla enne eelmis -
te aegumist ning need sisaldasid ka ajutise kohaldamise sätet. Mosambiigi 
puhul puudus kehtiv protokoll ühe kuu 
kestel (ajavahemik eelmise protokolli 
lõppemisest (1.1.2012) kuni uue pro -
tokolli ajutise kohaldamise alguseni 
(1.2.2012)), kuid see ei mõjutanud eriti 
ELi laevastikku, sest tuuni ei olnud sel 
perioodil Mosambiigi vetes võimalik 
püüda.
Komisjon on koostanud 
asjakohase lepingute 
võrgustiku, kuid India 
ookeani piirkonna lepingute 
ühtlustatust tuleks 
parandada
26 
Kontrollikoda peab ühtlustatud ja 
asjakohast piirkondlikku lepingute võr -
gustikku väga oluliseks. Esiteks saab 
ELi laevastik paremate õigustingimuste 
korral rändeliikidele järgneda. Teiseks 
parandab selline võrgustik komisjoni 
läbirääkimispositsiooni, vähendades 
survet kokkuleppele jõuda, kui on oht, 
et laevastiku tegevus katkestatakse. Li -
saks võib valdkondliku toetuse kavan -
datud positiivne mõju partnerriikide 
juhtimisele ja ELi kontroll oma laevas -
tiku üle avaldada piirkonna kalandus -
tegevusele katalüütilist mõju. Mõju 
suurendab veelgi Euroopa laevastiku 
tegevuse ulatus teatud piirkondades 
(näiteks moodustasid 2011. aastal 
ELi seinnoodalaevad India ookeani 
lääneosa seinnoodalaevade püügiton -
naažist 66%12, ning seinnoodalaevade 
püük moodustas sel aastal 49% sama 
piirkonna püügitonnaažist).10 Euroopa Parlamendi  
14. detsembri 2011. aasta 
seadusandlik resolutsioon 
(P7_TA(2011)0569).
11 Hispaania ametiasutuste 
kohaselt maksti Hispaania 
laevastikule kompensatsiooni 
Marokos kalandustegevuse 
katkestamise tõttu tekkinud 
kahjude eest 4,5 miljonit eurot 
(millest 4,3 miljonit maksti 
välja Euroopa 
Kalandusfondist).
12 Tabelid 4.2 ja 4.4 2014. aasta 
lõpparuandest „Review of 
tuna fisheries in the western 
Indian Ocean”, POSEIDON, 
MRAG, NFDS ja COFREPECHE.
17 Tähelepanekud
27 
Komisjoni praeguse strateegia abil 
püütakse neid vajadusi rahuldada, 
laiendades lepingute võrgustikku 
vastavalt tööstuse vajadustele ja prio -
riteetidele. Auditiküsimuste vastustest 
selgus, et laevaomanikud on kõige 
enam huvitatud Angolast, Guinea -Bis-
saust ja Sierra Leonest, neile järgnesid 
Guinea -Conakry, Libeeria, Tansaania, 
Keenia ja Senegal. Komisjon on alusta -
nud esialgseid läbirääkimisi Tansaania -
ga, viinud lõpule läbirääkimised Libee -
riaga ning taastanud lepingud Gaboni, 
Maroko, Mauritiuse (mille protokollid 
olid uuringu ajaks juba jõustunud), 
Guinea -Bissau ja Senegaliga (mille pro -
tokollid olid juba alla kirjutatud). Auditi 
ajal olid aga lepingute uuendamise 
alased läbirääkimised Mosambiigi ja 
Mauritaaniaga peatatud, sest komisjo -
ni ja nimetatud kahe partnerriigi vahel 
puudus üksmeel.
28 
India ookeani piirkonna audit aga 
näitas, et kalandusalaste partnerlus -
lepingute ning muude ELi piirkondlike 
meetmete ja kalandussektori rahas -
tamisallikate vahelist ühtlustatust ja 
täiendavust tuleks parandada. Selline 
oli olukord näiteks kalapüügi seirekes -
kuste puhul. Olemas on leping laeva -
seiresüsteemi piirkondliku andmeva -
hetuse kohta India ookeani komisjoni 
riikide (Komoorid, Mauritius, Mada -
gaskar, Reunion ja Seišellid) vahel, 
mis toimub India ookeani komisjoni 
poolt EAFi piirkondlike vahendite toel 
loodud serveri kaudu. Mosambiik ei 
ole India ookeani komisjoni liige, ja 
vaatamata sellele, et riik on kalandus -
alaste partnerluslepingute piirkondliku 
võrgustiku oluline partner, puudub tal 
nendele andmetele juurdepääs. Selle asemel, et toetada Mosambiigi juur -
depääsu olemasolevale laevaseiresüs -
teemi piirkondliku andmevahetussüs -
teemile, toetab komisjon Mosambiiki 
piirkondlike kalapüügi seirekeskuste 
loomisel, rahastades sellealast teosta -
tavusuuringut EAFi rahastatud AKV rii -
kide FISH II programmist. Paralleelselt 
toetas komisjon kalandusalaste part -
nerluslepingute valdkondlikust toetu -
sest ka riiklikku laevaseiresüsteemi.
Raske oli saavutada 
kalandusalaste 
partnerluslepingute 
eesmärki, mille kohaselt 
läbirääkimiste teel kokku 
lepitud püügivõimalused 
hõlmavad ainult lubatud 
kogupüügi ülejääki
29 
Kalandusalaste partnerluslepingute 
peamine jätkusuutlikkuse põhimõte on 
see, et protokollides läbirääkimiste teel 
kokku lepitud kalapüügivõimalused 
(kogused ja litsentside arv) peaksid 
võimaldama ELi laevastikul püüda vaid 
lubatud kogupüügi ülejääki13. Selleks 
on vaja usaldusväärset teavet kalava -
rude (parimate kättesaadavate teadus -
like nõuannete alusel), rannikuriikide 
püügikoormuse14 ning teiste lepingute 
kohta. Protokollidega tuleks seejärel 
võimaldada juurdepääsuõigus kogu -
püügi ülejäägi konkreetsele osale. Ko -
misjon peaks ka tagama, et kalandus -
alased partnerluslepingud vastaksid 
maksimaalse jätkusuutliku saagikuse 
põhimõttele15 ning piirkondlike kala -
varude majandamise organisatsioo -
nide resolutsioonidele ja soovitustele 
seoses kalavarude olukorraga.13 Määruse (EL) nr 1380/2013 
artikkel 31.
14 Püügikoormus on kalalaeva 
võimsus korrutatuna püügil 
oldud päevade arvuga; 
kalalaevade rühma 
püügikoormus on rühma kõigi 
laevade püügikoormuste 
summa.
15 Maksimaalne jätkusuutlik 
saagikus, mis on optimaalse 
püügimahu näitaja, tähendab 
ÜRO Toidu- ja 
Põllumajandusorganisatsiooni 
määratluse kohaselt 
maksimaalset jätkusuutlikul 
viisil saadud saaki.
18 Tähelepanekud
30 
Kontrollikoda vaatas üle ülejäägi arvu -
tamisviisi ning selle, kas lepingu alusel 
püütud kalakogused vastasid ülejäägi 
mõistele. Ühtlasi analüüsiti ja võrreldi 
läbiräägitud kalandusalaste partnerlus -
lepingute teksti sidusust.
31 
Auditiga leiti, et kogupüügi ülejäägi 
mõistet on tegelikkuses väga raske 
kasutada. Ühinenud Rahvaste Organi -
satsiooni mereõiguse konventsiooni 
artikli 61 kohaselt vastutab ülejäägi 
arvutamise eest partnerriik, tuginedes 
parimatele kättesaadavatele teadus -
likele nõuannetele. Auditiga leiti aga, 
et partnerriikidel puudub suutlikkus 
ülejääki arvutada. Eriti oluline on see 
segalepingute (nagu Mauritaanial) või 
tugevalt hajutatud kalavarude puhul, 
nagu väikesed pelaagilised või siirde -
liigid, kuna ülejääki on konkreetse 
rannikuriigi majandusvööndis keeru -
line kindlaks teha, seda eriti juhul, kui 
puudub piirkondliku tasandi püügi -
kvootide süsteem16. Sageli ei ole ka 
teave juurdepääsu omavate riiklike või 
välismaiste laevastike püügikoormuse 
kohta17 usaldusväärne. Seetõttu on ko -
misjonil väga raske arvutada kogu ELi 
laevastiku püügikoormust ning sellest 
tulenevalt ka ELi laevastiku püügi piir -
norme vastavalt ülejäägil põhinevale 
lähenemisviisile.32 
India ookeani piirkonnas soovitab India 
Ookeani Tuunikomisjon18 jälgida teatud 
liikide (nagu mõõkkala) maksimaalset 
jätkusuutlikku saagikust ning on võt -
nud vastu resolutsioonid kahe hailiigi 
kaitseks. Maksimaalse jätkusuutliku 
saagikuse standardi kohaldamine riigi 
tasandil on aga keerukas siirdeliikide 
puhul, nagu need, mis on hõlmatud 
kalandusalaste partnerluslepingutega.
Komisjoni poolt 
läbirääkimiste teel 
sõlmitud kalandusalaste 
partnerluslepingute 
maksumus oli varasemaid 
kasutusmäärasid arvestades 
suhteliselt kõrge
33 
Läbirääkimiste käigus peaks komisjon 
tagama, et ELi laevastikule ja partner -
riikidele majanduslikku mõju avalda -
vad protokollide sätted (nagu proto -
kolli kestus, hind, kogused, tehnilised 
tingimused, laevaomanike osamaksed, 
aruandlus ning lossimisnõuded) või -
maldaksid ELi laevastikul lepinguid tõ -
husalt kasutada ning annaksid laevas -
tikule juurdepääsu asjakohasele osale 
ülejäägist partnerriikide jaoks õiglase 
hinnaga. Komisjon peaks ka tagama, et 
kalandusalaseid partnerluslepinguid 
ette valmistades võetakse arvesse 
säästlikkuse, tõhususe ja mõjususe 
põhimõtteid. Nõukogu palus19 komis -
jonil koostöös liikmesriikidega opti -
meerida püügivõimaluste kasutamist, 
et tagada kuludele vastav tulu ning 
vastavus usaldusväärse finantsjuhtimi -
se põhimõtetele.16 India Ookeani Tuunikomisjoni 
resolutsioon 14/02 näeb ette 
kvoodisüsteemi kohaldamise 
piirkondlikul tasandil.
17 Piirkondliku kalavarude 
majandamise organisatsiooni 
tasandil nõuab EL suuremat 
läbipaistvust, peamiselt 
seeläbi, et pooled esitavad 
kõik andmed, mis on seotud 
kolmandate riikide 
kalandustegevusega ning 
juurdepääsuga nende 
majandusvöönditele. IOTC 
resolutsioon 14/05, mis 
käsitleb IOTC pädevusalal IOTC 
liike püüdvaid litsentsitud 
välislaevade registreerimist 
ning juurdepääsulepingute 
alast teavet.
18 Maksimaalne jätkusuutlik 
saagikus, mis on optimaalse 
püügimahu näitaja, tähendab 
ÜRO Toidu- ja 
Põllumajandusorganisatsiooni 
määratluse kohaselt 
maksimaalset jätkusuutlikul 
viisil saadud saaki.
19 3155. põllumajanduse ja 
kalanduse nõukogu 
kohtumine Brüsselis, 19. ja 
20. märts 2012.
19 Tähelepanekud
34 
ELi lõplik rahaline panus partnerriiki -
dele koosneb kahest komponendist: 
juurdepääsuõigus majandusvööndile 
ning valdkondlik rahaline toetus (vt 
punkt 5). Partnerriikidel ei ole piiran -
guid esimese komponendi kasutami -
sel, mis hõlmab rangelt ainult juurde -
pääsu riiklikele püügipiirkondadele, 
kuid valdkondlike toetuste maksmise 
tingimuseks peaks olema ELi ja part -
nerriigi vahel kokkulepitud kalandus -
sektori juhtimisega seotud tegevuste 
elluviimine. Nimetatud tingimuslikkus 
sisaldub uues ühises kalanduspoliitikas 
ning pärast selle vastuvõtmist sõlmi -
tud kalandusalastes partnerluslepin -
gutes. Rahalise toetuse kogusumma 
jagunemine kahe komponendi vahel 
on läbirääkimiste protsessi oluline 
aspekt.
Juurdepääsuõiguse 
komponendi alased 
läbirääkimised
35 
Protokollidega pannakse paika kala -
liigid, millele on tagatud juurdepääs, 
ning juurdepääsu reguleerivad tin -
gimused (litsentside arv, laevade liik 
ja võrdlustonnaaž). Võrdlustonnaaž 
tähendab püügimahtu, mille kohta 
EL peab tegema miinimummakse 
juurdepääsuõiguste eest20. Kui see 
maht ületatakse, peab EL täiendava 
püügi eest tegema lisamakse. Proto -
kollides täpsustatakse ka tehnilised ja 
töötamistingimused.36 
Juurdepääsuõiguste komponendi üle 
läbirääkimisi pidades püüab komisjon 
saada liikmesriikide soovitud arvul 
lubasid (vastavalt kehtivatele piirangu -
tele21), võttes arvesse ka püügilubade 
kasutamist mõjutada võivaid väliseid 
tegureid. Partnerriik püüab enamasti 
saada võimalikult suure summa raha, 
mis seejärel nii-öelda konverteeritakse 
võrdlustonnaažiks.
37 
Joonisel 2  on näidatud varasem 
püügivõimaluste kasutamine (püügi -
kogused) eri ajavahemike lõikes India 
ookeani piirkonnas külastatud partner -
riikides (võrdlustonnaažina). Vaatamata 
eelmistes protokollides kokku lepitud 
püügivõimaluste alakasutamisele jäi 
suuremas osas uutes protokollides 
võrdlustonnaaž enamasti muutmata.
38 
Kuna ELi rahaline toetus põhineb 
pigem võrdlustonnaažil kui tegelikel 
püügikogustel, viib protokollide regu -
laarne alakasutamine selleni, et maks -
tud tegelik ühikukulu on sageli kõrgem 
kui läbirääkimiste aluseks kasutatud 
ühikuhind. Joonisel 3  on näidatud iga 
tuunilepingu tegelik maksumus, kui 
võtta arvesse kalandusalase partner -
luslepingu kogu rahalist toetust. See 
näitab näiteks, et Mosambiigis 2013. 
aastal püütud tuuni tegelik hind oli ligi 
kuus korda kõrgem kui läbirääkimistel 
kokku lepitud hind. Selle põhjuseks 
on väga kõrge rahaline toetus (mida 
suurendati 2/2012–1/2015 protokolliga 
veelgi: 900 000 eurolt 980 000 euro -
ni) koos kalapüügivõimaluste vähese 
kasutamisega.20 Minimaalne rahaline panus 
juurdepääsuõiguste eest 
arvutatakse, korrutades 
võrdlustonnaaž kokkulepitud 
ühikuhinnaga.
21 Vastavalt IOTC resolutsioonile 
12/11,mis käsitles 
lepingupoolte ja koostööd 
tegevaks mitteühinenud 
poolte püügivõimsuse 
piirangute rakendamist, 
külmutati India ookeani 
piirkonnas laevade arv ja 
kogutonnaaž 2006. aasta 
tasemel troopikatuuni 
püüdvate laevade puhul ning 
2007. aasta tasemele 
mõõkkala ja pikkuim -tuuni 
püüdvate laevade puhul.
20 Tähelepanekud Joonis 2Tuunipüügivõimaluste kasutamine India ookeani piirkonnas külastatud 
partnerriikides
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda, merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi kalapüügivõimaluste kasutamist hõlmavate andmete alusel.0%10%20%30%40%50%60%70%80%90%100%
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013% kasutatud võrdluskogusest% kasutamata võrdluskogusest
Seišellid Mozambiik MadagaskarJoonis 3ELi makstud ühikuhind tuunikala tonni kohta
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda, protokollide ning merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi kalapüügivõimaluste kasutamist hõlmavate 
andmete alusel.01002003004005006007008009001000
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2008
2009
2010
2011
2012
2013
Madagaskar Mozambiik Seišellideuro
Tegelik hind tonni kohta
Juurdepääsuõigustele ja valdkondlikule 
toetusele vastav kokkulepitud tonnihind
21 Tähelepanekud
39 
Protokollides kokku lepitud kalavarude 
turuväärtusel on otsene mõju proto -
kolli väärtusele. Komisjon peaks seda 
protokollide kogumaksumust käsitle -
vatel läbirääkimistel arvesse võtma. 
Sageli seda aga ei tehtud. Mauritaania -
ga sõlmitud kõige uuemas protokollis 
(2013–2014) jäeti välja peajalgsete 
kategooria, millel on kõrge kaubandus -
lik väärtus ning mille kasutusmäär pe -
rioodi 2008–2012 protokollis oli 93%. 
Väljajätmise põhjuseks oli kogupüügi 
ülejäägi kontseptsiooni rakendamine 
ning riiklike ametiasutuste otsus jätta 
peajalgsete kategooria riigi laevasti -
kule. Kuna selle kategooria väärtus ja 
kasutusmäär on kõrge, avaldas otsus 
ELi laevastikule negatiivset mõju. Pe -
rioodi 2013-2014 protokolli pelaagiliste 
liikide (mille kaubanduslik väärtus on 
madalam) püügivõimalusi suurendati. 
Rahalist toetust juurdepääsu tagami -
seks suurendati 2008–2012 perioodi 60 miljonilt eurolt aastas (kõigest 
50 miljonilt 2012. aastal) 67 miljonini 
perioodiks 2013-2014. Uus protokoll 
oli seega ELi jaoks suhteliselt kulukam. 
Protokolli järelhindamine (mis hõlmas 
11 esimest kuud) näitas, et otsene 
lisaväärtus kõikidele toetusesaajatele 
oli 0,8  eurot. ELi otsene lisandväärtus, 
mis näitab iga investeeritud euro kohta 
saadud tulu, oli aga vaid 0,39 eurot22. 
perioodil 2006–2009 oli see suhtarv 
keskmiselt 0,63  eurot.
40 
Mauritaanias oli lõplik makstud ühiku -
hind tonni kohta palju suurem kui täis-
kasutusel põhinev teoreetiline juurde -
pääsuhind. Joonisel 4  on näidatud 
ELi juurdepääsuõiguste hinnanguline 
maksumus kalapüügivõimaluste tege -
liku kasutuse alusel23.22 Nagu näidatud tabelis 3 , on 
see suhtarv Seišellide puhul 
5,53, Madagaskari puhul 4,09 
ning Mosambiigi puhul 0,91.
23 2014. aasta andmed on 
saadaval vaid kuni 
septembrini ning summad 
kohandati pro rata  temporis  
põhimõttel. Selleks, et hinnata 
juurdepääsuõiguste makse 
jaotumist kategooriate kaupa, 
võttis kontrollikoda arvesse 
võrdlustonnaaži ja kala 
turuhinda (eelhindamise ning 
merendus- ja kalandusasjade 
peadirektoraadi andmete 
põhjal). Eelmise protokolli 
jaotust ei esitata, sest 
kategooriad ei ole 
võrreldavad.Joonis 4Mauritaanias kasutatud püügivõimaluste hinnanguline maksumus
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda, 2013-2014 protokollide, merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi andmete ja 2014. aasta järelhindamise 
alusel.Kasutatud püügivõimaluste 
juurdepääsuõiguste maksumusMakstud juurdepääsuõigusedtuhandetes eurodes
2014 (kuni septembrini) 201370 000
60 000
50 000
40 000
30 000
20 000
10 000
0
22 Tähelepanekud
41 
Protokollide alakasutamist võis mõju -
tada ka teatud sätete heakskiitmine, 
mis põhjustas rakendusprobleeme, 
eriti Mauritaania ja Mosambiigi puhul. 
Mosambiigis tekitas peamiselt prob -
leeme nõue, et 33% laevadest peavad 
läbima püügieelse kontrolli24.
42 
Mauritaanias oli peamiseks problee -
miks piiravad tehnilised tingimused, sh 
püügipiirkonna liiga kitsas määratlus 
perioodi 2013-2014 protokollis. Suurem 
osa tingimustest oli kavandatud üle -
püütud kalavarude kaitseks, juhupüügi 
vältimiseks ja ökosüsteemi kaitseks. 
Ajavahemikul august 2012 kuni det -
sember 2013 olid tehnilistest tingi -
mustest25 kõige enam mõjutatud ELi 
laevastiku liikide kasutusmäärad väga 
madalad: krabide kasutusmäär oli null 
ning kategooria „värsked pelaagilised 
liigid ja koorikloomad” kasutusmäär 
äärmiselt madal. Seda kinnitasid ka vastused kontrollikoja küsimustikule: 
70% laevakäitajatest, kes vastasid seo -
ses Mauritaania protokolliga, leidsid, 
et kokkulepitud tehnilised tingimused 
olid puudulikud ning 58% ütlesid, et 
see mõjutas kasumlikkust.
Valdkondliku toetuse 
komponendi teemalised 
läbirääkimised
43 
Valdkondlik toetus on oluline vahend 
nende eesmärkide saavutamiseks, mis 
hõlmavad partnerriikide kalanduse 
juhtimist ning nende kalandussektori 
majandusliku arengu edendamist. 
Läbirääkimiste käigus püüab komisjon 
suurendada valdkondlikku toetust, 
et mõjutada partnerriiki parandama 
kalandussektori juhtimist. Toetuse 
ülemmääraks on aga kuni 50% ELi 
kogutoetusest (vt tabel 1 ).24 33% ELi laevadest, millel 
lubatakse Mosambiigi vetes 
kalastada, peavad läbima 
püügieelse kontrolli. Vastustes 
kontrollikoja küsimustele 
leidsid laevakäitajad, et see 
nõue on ülemäära kulukas.
25 Tehnilised tingimused olid 
väga piiravad ning esimeste 
kuude väga madalate 
kasutusmäärade tõttu lubas 
ühiskomitee piiranguid 
leevendada, säilitades siiski 
keskkonnaga seotud 
tingimused. Tehniliste 
tingimustega seotud 
küsimuste tõttu on protokolli 
rakendamine viibinud 
peaaegu terve aasta.Tabel 1Valdkondliku toetuse olulisus iga külastatud partnerriigi kahe kõige uuema läbi 
vaadatud protokolli puhul
Protokoll1 ja  2Madagaskar Mauritaania Mosambiik Seišellid
Toetus kokku1 eurodes) 1 525 000 76 250 0003650 000 5 600  000
Valdkondliku toetuse osakaal 36,1% 21,3% 38,5% 39,6%
Toetus kokku2 eurodes 1 526  875370 000  000 980 000 5 116 6673
Valdkondliku toetuse osakaal 45,8% 4,3% 45,9% 49,5%
1 Eelnevad protokollid hõlmasid järgmist:  Madagaskar (2005–2011), Mauritaania (2008–2012), Mosambiik (2008–2011) ja Seišellid (2011–2013).
2  Auditi ajal kehtivad protokollid hõlmasid järgmist:  Madagaskar (2013 -2014), Mauritaania (2013-2014), Mosambiik (2012–2014) ja Seišellid 
(2014–2020).
3 Selle protokolli puhul arvutati keskmine, sest iga -aastane toetus varieerub.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda, protokollide teksti alusel.
23 Tähelepanekud
44 
Kontrollikoda on seisukohal, et vald -
kondliku toetuse osakaalu suuren -
damine on kooskõlas kalandusalaste 
partnerluslepingute eesmärkidega, mis 
on seotud kolmandate riikide kalan -
duse juhtimise parandamise ja nende 
kalandussektori majandusliku arengu 
edendamisega.
45 
Valdkondlikuks toetuseks eraldatava 
ELi rahalise toetuse osakaalu suuren -
damine on positiivne suundumus, 
mille puhul ainukeseks erandiks on 
Mauritaania. Mauritaania puhul nõus -
tus komisjon valdkondliku toetuse 
komponenti märkimisväärselt vähen -
dama, 21 protsendilt kalandusalaste 
partnerluslepingute kogusummast 
perioodi 2008–2012 protokollis kuni 
vaid 4 protsendini perioodi 2013-2014 
protokollis. Vähendamise põhjuseks oli 
asjaolu, et komisjonil tekkisid prob -
leemid Mauritaania ametiasutustelt 
teabe saamisega 2008–2012 proto -
kolli raames valdkondliku toetuse abil rahastatud meetmete kohta (vt  2. sel -
gitus ). Nagu kirjeldatud tabelis 1 , on 
mõlemas protokollis paika pandud 
rahaline toetus sarnane. See tähendab, 
et komisjon vähendas valdkondliku 
toetuse komponendi osakaalu ning 
suurendas vastavalt juurdepääsu -
õiguste komponenti, millega seoses 
partnerriigil on piiratud läbipaistvuse 
ja aruandlusega seotud kohustused. 
Kontrollikoda leiab, et see ei ole koos -
kõlas kalandusalaste partnerluslepin -
gute arengueesmärgiga.
46 
Lisaks loeb kontrollikoda vajalikuks 
võtta läbirääkimiste käigus arvesse ELi 
kogu rahalist toetust partnerriikidele. 
Kõnealused summad mängivad olulist 
rolli partnerriikide arengus, nagu 
näidatud tabelis 2 . Kalandusalaste 
partnerluslepingute ja EAFide maksed, 
eesmärgid ja rakenduskord aga rää -
gitakse läbi teineteisest sõltumatult. 
Kontrollikoda on seisukohal, et see ei 
lihtsusta komisjoni positsiooni partner -
riikidega läbirääkimiste pidamisel.Tabel 2ELi maksed auditi käigus külastatud partnerriikidele ning nende osakaal 
kalanduseelarves ja riiklikes eelarvetes (2013)
2013  Madagaskar Mauritaania Mosambiik Seišellid
Kalandusalaste partnerluslepingute 
makse võrreldes riigi 
kalanduseelarvega 41% 689%120% 250%2
ELi kogumakse võrreldes riigi 
kogueelarvega5% 11% 2% 2%
1 Kalandusministeeriumi eelarve, nagu see on esitatud Mauritaania eelarveseaduses. Eelarve ei sisalda olulisi kulusid (nagu sadamakulud).
2 Ainult Seišellide kalandusameti tegevuskulud ilma kapitaliinvesteeringuteta.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda riikide dokumentide alusel, komisjoni rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi dokumendid ning kalan -
dusalased partnerluslepingud.
24 Tähelepanekud
Järelhindamiste kaudu 
saadud teabest ei olnud 
otsustusprotsessi ja 
läbirääkimiste käigus alati 
kasu
47 
Nõukogu, parlament ja komisjon kasu -
tavad otsustusprotsessi käigus eel- ja 
järelhindamisi26. Hindamiste eesmärk 
on anda usaldusväärset teavet lepingu 
kasutamise kohta ning lisandväärtuse 
kohta ELile ja partnerriigile, hinnata 
partnerluslepingu keskkonnaalast, 
majanduslikku ja sotsiaalset mõju ning 
veenduda, et kalandusalaste partner -
luslepingute saavutatud tulemused on 
kooskõlas neile seatud eesmärkidega 
ning vastavad nõukogu nõuetele27 ja 
uuele ühisele kalanduspoliitikale28.
48 
Enne komisjonile uue protokolli sõl -
mimiseks mandaadi andmist nõuab 
nõukogu, et komisjon teeks sõltumatu 
eel- ja järelhindamise (kui on olemas 
varasem protokoll), ja eelhindamise,  
kui varasemad kalandusalased 
partnerluslepingud puuduvad. See 
kohustus sisaldub ka uues ühises 
kalanduspoliitikas.
49 
Auditi käigus küsitletud sidusrühmad 
olid rahul sellega, et järelhindamisaru -
anne oli kättesaadav. Nende jaoks oli 
see kasulik vahend, sest andis ülevaate 
lepinguga tagatud püügivõimalustest 
(load ja kogused) ning lepingu toimi -
misest ja lisandväärtusest. Aruandes 
esitatud püügiandmed ei ole aga 
kuigi ajakohased, vaatamata sellele, et komisjon kui andmete haldaja peab 
andmed õigeaegselt edastama otsu -
seid tegevatele sidusrühmadele.
50 
Hindamise läbiviimiseks kuluv aeg 
tuleb seega lisada niigi pikale läbi -
rääkimisprotsessile. Enne uue ühise 
kalanduspoliitika vastuvõtmist oli 
suurema osa protokollide eluiga väga 
lühike (ligikaudu kolm aastat29). Hin -
dajatel oli seega võimalik katta vaid 
lühike osa hindamisaluse protokolli 
tegevusperioodist (aasta või vähem). 
See vähendas hindamiste kasulikkust 
otsuse tegemise protsessis. Positiivne 
muutus on olnud uuemate protokol -
lide pikem eluiga (4–6 aastat), mis 
võib avaldada positiivset mõju nende 
protokollide järelhindamistes sisalduva 
teabe täielikkusele.
51 
India ookeani kalandusalaste partner -
luslepingute järelhindamistes on esita -
tud teave kalavarude ja püügikoguste 
kohta piirkondlikul tasandil ning neis 
sisaldub ka ebaoluline kirjeldav teave, 
mis kordub ühest hindamisperioodist 
teise ja muudab aruande liiga pikaks.26 Kalandusalaste 
partnerluslepingute eel- ja 
järelhindamiste koostamist 
nõutakse määrusega (EL) 
nr 966/2012 (ELT L 298, 
26.10.2012, lk 1) kõikide 
programmide ja tegevuste 
puhul, millega kaasnevad 
märkimisväärsed kulud (üle 
5 000 000 euro), et veenduda, 
et eraldatud vahendid ning 
saavutatud tulemused on 
kooskõlas seatud 
eesmärkidega.
27 2599. põllumajanduse ja 
kalanduse nõukogu 
kohtumine Brüsselis,  
19. juuli 2004.
28 Määruse (EL) nr 1380/2013 
artikkel 31.
29 Lühikese kestuse põhjuseks oli 
asjaolu, et komisjon ei 
soovinud olemasolevate 
protokollide kohaldamist enne 
uue ühise kalanduspoliitika 
jõustumist, et kohaldada 
sellega kaasnevaid muudatusi 
niipea kui võimalik.
25 Tähelepanekud
52 
Teisest küljest leiti auditiga, et aru -
anded ei analüüsi piisavalt seda, milli -
ses ulatuses täidavad kalandusalased 
partnerluslepingud oma eesmärgid 
(vt punkt 5 ja 1. selgitus ) – näiteks 
puuduvad viited ELi piirkondade 
tööhõivele kalandusvaldkonnas ega 
ole teavet ELi turu kaladega varusta -
mise kohta). Lisaks ei arvutatud India 
ookeani käsitlevates hindamisaruanne -
tes kalandusalaste partnerluslepingute 
lisandväärtust järjepideval viisil. See ei 
lihtsustanud otsustusprotsessi, sest eri 
protokollides kasutatud lisandväärtuse 
arvutamise meetodid ei olnud võrrel -
davad ning Mosambiigi puhul saadi 
väga erinev tulemus ( tabel 3 ).53 
Auditi ajal ja pärast hindamisprotsessi 
siseauditit töötas komisjon välja uue, 
lisandväärtust andva hindamismeeto -
di, mida on kasutatud alates jaanuarist 
2015. Madagaskari (veebruar 2014) ja 
Mosambiigi (aprill 2014) protokollide 
hindamiseks kasutatud meetod oli 
samuti suhteliselt uus (jaanuar 2014), 
kuid lisandväärtuse arvutamiseks kasu -
tatavad meetodid ei olnud sellegipoo -
lest võrreldavad.Tabel 3ELi avaliku sektori investeeringute tasuvuse (riikide kaupa) arvutamise 
ebajärjepidevus India ookeani hõlmavate protokollide järelhindamistes
Iga ELi investeeritud 
euro kohta arvutatud 
tulu (järelhindamine)Märkused 
Madagaskar (veebruar 2014) 4,09Mudel hõlmab ainult laiemate kategooriate kulusid ja tulu (nagu kütus, hooldus, 
sadamamaksud, kindlustus jne), mis ei ole alati kooskõlas teiste hindamiste puhul 
kasutatud kategooriatega (Seišellide puhul on kategooriateks personal, laevade 
ja varustuse amortisatsioon, üldkulud). Kontrollikoja arvates sobis see mudel1 aga 
hästi kulude ja tulu hindamiseks.
Mosambiik (aprill 2014) 2,08Hindajad ei jaganud tulu ELi ja Mosambiigi vahel ning mitte kõik ELi kantud 
avaliku sektori kulusid ei kaasatud arvutustesse (valdkondlik toetus jäeti välja). 
Kontrollikoja tehtud ülearvutamise käigus kasutati sama mudelit, mida Madagas -
kargi, kuid avaliku sektori investeeringute tasuvuseks oleks vaid 0,91 eurot iga ELi 
investeeritud euro kohta.
Seišellid (jaanuar 2013) 4,5Kaasatud olid ka laevaomanike maksed, erinevalt muudest hindamistest, mille 
puhul võeti arvesse vaid avaliku sektori vahendeid; kulud olid poolte vahel õigesti 
jagatud ja kõik avaliku sektori kulud olid arvesse võetud. Kontrollikoja tehtud 
ülearvutamise käigus kasutati sama mudelit, mida Madagaskargi, kuid avaliku 
sektori investeeringute tasuvus oleks kõrgem, 5,53 eurot iga ELi investeeritud 
euro kohta.
1 Suhtarv: otsene lisandväärtus ELile / ELi kogumakse (juurdepääsuõigus ja valdkondlik toetus.
Allikas:  järelhindamised
26 Tähelepanekud
II osa. Kalandusalaste 
partnerluslepingute 
juurdepääsuõiguste 
rakendamine ja 
valdkondliku toetuse 
komponendid
54 
Kalandusalaste partnerluslepingute 
rakendamine hõlmab kahte aspekti: 
ELi laevade juurdepääsu püügivõima -
lustele (vt punktid 55–65) ja toetust 
partnerriikide kalandussektori aren -
damiseks (vt punkti 66–83). Selleks, et 
mõlemad aspektid hästi toimiksid (st 
et laevastik saaks tegelda kalapüügiga 
heades tingimustes ning valdkondlik 
toetus parandaks kalanduse juhtimist 
partnerriikides), vajab komisjon lepin -
gute rakendamise järelevalveks asja -
kohaseid süsteeme. Audiga kontrolliti 
neid järelevalvesüsteeme.
Kalapüügilubade 
väljastamise (litsentsimise)
protsess on pikk ja keerukas, 
kuid komisjon ei ole võtnud 
meetmeid, et teha kindlaks, 
mida annaks parandada
55 
Püügilubade väljastamise protsess, 
mille käigus saavad laevad loa pro -
tokolli alusel kala püüda, ei tohiks 
olla kalalaevade käitajate jaoks üleliia 
keerukas ega aeganõudev. Komis -
jon peaks lubade andmise protsessi 
etapid läbi vaatama ning hindama, kas 
protsessi oleks võimalik tõhustada. 
Kontrollikoda on seisukohal, et vaja 
on täielikku ülevaadet protsessi eri 
etappidele kuluvast ajast: nii saab teha 
kindlaks puudused ja need kõrvaldada. 
Auditiga leiti, et komisjonil ei ole piisa -
valt teavet lubade andmise protsessi 
ajakavast.56 
Protokollidega pannakse paika luba -
de andmise protsess partnerriikide ja 
ELi vahel (nt nagu taotluste esitamine 
asjaomasele riigi ametiasutusele). 
Protokollides nähakse ette ka elektroo -
niline teabevahetus kalandustegevuse 
kohta. Protsess hõlmab komisjoni, liik -
mesriike, ELi delegatsioone ja partner -
riike. Üksikasjalikum teave on esitatud 
I lisas . Lubade väljastamise protsessi 
kontrollimisel keskendus kontrollikoja 
audit kättesaadavatele andmetele ja 
analüüsis viivitusi.
57 
On märke selle kohta, et viivitused  
lubade väljastamisel mõjutasid 
negatiivselt kalandustegevust: 78% 
kontrollikoja küsimustikule vastanutest 
väljendasid muret seoses nimetatud 
viivitustega, samuti märgiti see prob -
leem ära käitajate poolt komisjonile 
saadetud teatistes.
58 
Auditiga leiti, et külastatud partner -
riigid kas ei soovinud või ei saanud 
riigi õigusnõuete tõttu elektroonilisi 
kalapüügilube heaks kiita, ning kõik 
partnerriigid nõudsid kalandustege -
vuse ajal loa originaali hoidmist laevas, 
millele see oli väljastatud.
27 Tähelepanekud
59 
Nagu näidatud joonisel 5 , oli Mosam -
biigi ja Seišellide delegatsioonidel ning 
kalandusatašeel olemas teave selle 
kohta, kui kaua aega kulus kalalaevade 
käitajate taotlusest loa väljastamiseni 
partnerriigi poolt. Madagaskari puhul 
oli aga delegatsioonidel teave vaid sel -
le kohta, kui kaua aega kulus taotlus -
toimiku delegatsiooni jõudmisest selle 
komisjonile edastamiseni. Mauritaania 
puhul ei olnud seiretabel kättesaadav.
60 
Kontrollikoda märkis, et mõnel juhul 
esines märkimisväärseid viivitusi, enne 
kui taotlustoimik jõudis partnerriikide 
ametiasutusteni. Läbivaadatud proto -
kollide puhul ei olnud aga komisjonil 
infosüsteemi, mis aitaks salvestada 
komisjoni väljatöötatud loataotlemise töövoo igaks etapiks kuluvat aega. 
Sellest tulenevalt ei olnud komisjonil 
võimalik kindlaks teha, millises etapis 
viivitused tekkisid (kas liikmesriigi, 
partnerriigi või komisjoni tasandil). 
Määruses (EÜ) nr 1006/2008 nõutud 
kalapüügilubade andmebaas on küll 
olemas ning sisaldab ajakohastatud 
teavet olemasolevate lubade kohta, 
kuid ei sisalda piisavalt teavet viivi -
tuste analüüsimiseks. Seega ei olnud 
kontrollikojal võimalik viivituste põh -
juseid kindlaks teha. 2011. aastal välja 
kuulutatud kalapüügilubade määruse 
läbivaatamine võib küll aidata kindlaks 
teha ja vähendada menetluste kitsas -
kohti, kuid komisjoni ettepanek ei ole 
veel valmis ega kaasotsustamismenet -
lusse antud.Joonis 5Läbirääkimiste protsessi teadaolev kestus
Käitaja – liikmesriik
Liikmesriik  
– komisjon
Komisjon 
– delegatsioon
Delegatsioon 
– partnerriik
Partnerriigi 
ametiasutused
Partnerriigis asuv 
delegatsioon
Komisjoni 
delegatsioon
Komisjon 
– liikmesriik
Liikmesriik –  käitaja
Madagaskar Andmed puuduvad 41 päeva Andmed puuduvad
Mauritaania Seiretabeli andmed puuduvad
Mosambiik Üle 5 kuu 1 päev1Andmed puuduvad
SeišellidAndmed puuduvad 19 päeva Andmed puuduvad
126 päeva Ei kohaldata (luba saadetakse otse käitajatele)
1 Asjaolu, et kalapüügiload väljastati samal päeval, mil loataotlus registreeriti, tekitab kahtlusi seoses registreerimiskuupäeva 
usaldusväärsusega.
Allikas:  delegatsiooni ja kalandusatašeede edastatud järelevalvetabelid.
28 Tähelepanekud
Püügikoguste tsentraalne 
järelevalve ei ole piisav, 
mis seab ohtu probleemide 
õigeaegse tuvastamise 
ning maksete korrektse 
arvutamise
61 
Komisjon ja liikmesriigid peavad teos -
tama järelevalvet tegelike püügiand -
mete üle, et teha kindlaks rakendus -
probleemid, võimaldada teadlike 
otsuste tegemist uute protokollide 
üle läbirääkimisi pidades ning tagada 
täiendava püügiga seotud maksete  
õige arvutamine, millal see ka ei 
toimuks.
62 
Määruse (EÜ) nr 1006/2008 kohaselt 
peavad laevad iganädalaselt esitama 
püügiandmed oma liikmesriigile. Selle 
teabe alusel peab liikmesriik oma -
korda edastama kõik püügiandmed 
igakuiselt komisjonile. Andmed tuleb 
esitada püügipiirkonna kaupa kõikides 
majandusvööndites (nii lepingualused 
kui ka muud) ja rahvusvahelistes vetes. 
Üksikasjalikum teave liikmesriikide rolli 
kohta selles valdkonnas on esitatud  
I lisas . Komisjon peab selle teabe 
alusel pidama püügiandmete andme -
baasi. Määruses nõutakse ka seda, et 
komisjon haldaks kalapüügilubade 
andmebaasi, mida liikmesriigid peavad 
regulaarselt ajakohastama.63 
Auditiga leiti puudusi kontrollitud 
protokollide komisjonipoolses püügi -
andmete haldamises. Kontrollikoda 
leidis mitu märkimisväärset erinevust 
eri allikate (liikmesriigid, merendus- ja 
kalandusasjade peadirektoraat, järel -
hindamised) esitatud püügiandmete 
vahel. Erinevused on esitatud tabe    lis 
4. Komisjoni tasandil puudus usaldus-
väärne, järjepidev ja täielik teave 
kalandusalaste partnerluslepingute 
alusel püütud tegelike kalakoguste 
kohta.
64 
Sarnased erinevused leiti ka andmetes, 
mida kontrollikoda sai liikmesriikidelt 
ja komisjonilt. Erinevuste põhjuseks 
võib olla ka asjaolu, et liikmesriigid 
saatsid püügiandmed (esitatuna laeva -
de ja liikide kaupa) komisjonile eri for -
maatides. Komisjon töötles andmeid 
käsitsi, kuid ei konsolideerinud neid 
tsentraalsesse andmebaasi. Selle prob -
leemi lahendamiseks on komisjon äsja 
algatanud meetmeid. Jaanuaris 2015 
anti andmehaldus üle kalandusalaste 
partnerluslepingute eest vastutavale 
talitusele. Lisaks sellele konsolideeriti 
varasemate perioodide püügiandmed, 
kuigi konsolideeritud teave ei olnud 
auditeeritud protokollide hõlmatava 
perioodi kohta saadaval. Komisjon on 
koostanud ka andmebaasi (püügiand -
med alates 2013. aastast), mis küll audi -
ti ajal veel ei toiminud, sest liikmesrii -
gid ei täitnud veel aruandlusnõudeid.
29 Tähelepanekud
65 
Konsolideeritud ja kontrollitud and -
mete puudumisel võivad olla nega -
tiivsed tagajärjed. Näiteks kui lõplik 
püügikogus on suurem kui võrdlus -
tonnaaž, võib osutuda vajalikuks teha 
täiendav makse, mis tekitab finants -
riski. Kontrollikoda leidiski juhtumi, 
mille puhul püügikoguste ebapiisav seire põhjustas komisjonile ettenäge -
matuid kulusid30. Lisaks võimaldaks 
püügiandmete regulaarne järelevalve 
ja ajakohas  tamine kasutada värskeid 
andmeid ning lihtsustaks otsuste tege -
mist läbirääkimiste käigus, kus järelhin -
damiste teave ei ole kõige värskem (vt 
punkt 49).30 Kontrollikoja aastaaruanne 
2011, punkt 4.46, mis käsitleb 
perioodi 2008–2012 protokolli 
Mauritaaniaga. Selle juhtumi 
puhul andsid Mauritaania 
ametiasutused komisjonile 
teada 2010. aasta 31. juulil 
lõppenud 300 000 tonnise 
kvoodi ületamisest. Komisjon 
pidi Mauritaaniale maksma 
1,9 miljonit eurot 47 346 tonni 
kala eest, mis ületas kvooti. 
Püügikoguste üle tehtav 
parem järelevalve oleks 
võimaldanud komisjoni 
talitustel võtta ennetavaid 
meetmeid ja vältida 
täiendavate maksete tegemist.Tabel 4Erinevused merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi ja India ookeani 
protokollide järelhindamistes esitatud püügiandmete vahel
 
2009 2010 2011 2012
Madagaskar
Kogupüük järelhindamise alusel 14 596 10 055 10 282 8053
Kogupüük merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi andmeil 14 653 9916 9870 8083
Erinevus (t) -57 139 412 -30
Erinevus (%) 0% 1% 4% 0%
Mosambiik
Kogupüük järelhindamise alusel 3840 4261 2330 1156
Kogupüük merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi andmeil 3426 4261 1442 1132
Erinevus (t) 414 0 888 24
Erinevus (%) 12% 0% 62% 2%
Seišellid
Kogupüük järelhindamise alusel A/P A/P 40 545 A/P
Kogupüük merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi andmeil 23 762 41 668 40 078 34 779
Erinevus (t) A/P A/P 467 A/P
Erinevus (%) A/P A/P 1% A/P
A/P: andmed puuduvad.
Allikas: merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat auditi ajal ja järelhindamised.
30 Tähelepanekud
Komisjon ja partnerriigid 
leppisid kokku valdkondliku 
toetuse abil rahastatavad 
asjakohased meetmed, 
kuid koordineerimine teiste 
partneritega oli puudulik
66 
Kalandusalaste partnerluslepingute 
sätete kohaselt peab ühiskomitee pa -
nema paika mitmeaastase valdkondli -
ku programmi maatriksina, mis vastab 
partnerriikide kalandussektori alastele 
vajadustele ja prioriteetidele. Komis -
joni suunistes valdkondliku toetuse 
haldamiseks märgitakse, et maatriksis 
sisalduvate meetmete puhul tuleb 
võtta arvesse juhtimise parandamise 
eesmärki. Selleks tuleb kalandussektori 
jaoks välja töötada mõjus juhtimis- 
ja kontrollisüsteem ning edendada 
kalavarude säästlikku kasutamist. Valdkondliku toetuse maatriksile lisaks 
on vaja selgeid eesmärke, kriteeriume, 
menetlusi ja näitajaid kokkulepitud 
meetmete tulemuste hindamiseks. 
Kalandussektori toetus peab olema 
kooskõlastatud teiste finantspartnerite 
meetmetega partnerriikides.
67 
Kõigis neljas külastatud riigis leidis 
kontrollikoda, et kavandatud vald -
kondliku toetuse meetmed olid koos -
kõlas riiklike strateegiatega. Suurem 
osa kavandatud meetmeid oli seotud 
juhtimise ja kalandussektorisse tehta -
vate investeeringutega. See oli heaks 
aluseks kavandatud valdkondlikule 
toetusele ning oli kooskõlas eelmiste 
protokollide alusel kavandatud meet -
metega. Vt tabel 5 .
Foto 1. Traditsioonilise kalalaevastiku kütusejaam Seišellidel
Allikas: Euroopa Kontrollikoda.
31 Tähelepanekud Tabel 5Peamised rahastatud tegevused ja nende osakaal valdkondlikust kogutoetusest 
(2013. aasta eelarvelised kulud)
2013. aastaks kavandatud peamised 
tegevusedMadagaskar1
Protsent valdkondli -
kust toetusestMauritaania2
Protsent valdkondli -
kust toetusest
(2012-2013)Mosambiik1,5
Protsent valdkondli -
kust toetusestSeišellid1 
Protsent valdkondli -
kust toetusest
Seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed 
(patrullid, kontrollid, elektrooniline 
aruandlussüsteem)52% 38% 7% 16%
Seire-, kontrolli- ja järelevalvemeetmed 
(vaatlejad)4% – 4% 2%
Kalavarude teaduslikud uuringud – 3% 63% 10%
Laboratooriumid, toiduohutus (eksport) 44% 2%Varem ellu viidud 
meetmed3%
Suutlikkuse arendamine ja osalemine 
koosolekutel– 3% 22% 22%
Kalandusalase tegevuse / kalandussektori -
ga otseselt seotud taristu– 53%38% eelmise protokolli 
eelarvest, kulutatud 
aastal 2012538%
Kalandusalase tegevuse / kalandussektori -
ga mitteseotud taristu–3,4 –46% eelmise protokolli 
eelarvest, kulutatud 
aastal 20125–
Kohaliku kalandussektori laenufond – – – 10%
1 Arvutused põhinevad eelarvelistel kuludel.
2 Arvutused põhinevad perioodi 2012-2013 maksetel.
3 Meetmed võeti minevikus.
4 Summa ei ole saadaval.
5 Partnerriikide märgitud kulusumma ei vasta ELi aasta kogueelarvele.
Allikas:  maatriksid ja tegevusaruanded.
68 
Protokollid ei sisaldanud aga amet -
likke toetuskõlblikkuse tingimusi 
valdkondliku toetuse abil rahastata -
vatele meetmetele. Auditeeritud India 
ookeani protokollide puhul ei ole 
ühiskomitee istungite protokollides 
tõendeid, et kriteeriume, menetlusi ja näitajaid valdkondliku toetuse abil saa -
vutatud tulemuste hindamiseks oleks 
üksikasja likult arutatud. Mauritaania 
perioodi 2008–2012 protokolli positiiv -
set eeskuju (olemas olid nii konkreet -
sed tegevusvaldkonnad kui näitajad) 
ei järgitud hiljem heaks kiidetud India 
ookeani protokollide puhul.
32 Tähelepanekud
Foto 2. Valdkondlikust toetusest rahastatud kalanduskooli laevad Seišellidel.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.
69 
Auditiga leiti ka, et külastatud India 
ookeani riikides oli kalandussektoris 
tegutsevate arengupartnerite oma -
vaheline koordineerimine puudulik. 
ELi delegatsiooni EAFi toetuse eest 
vastutav esindaja ja teised finants -
partnerid ei arutanud valdkondlikku 
toetust regulaarsetel koordineerimis -
koosolekutel ning kalandusatašeed ei 
osalenud nendel koosolekutel üldse; 
seda vaatamata asjaolule, et Cotonou 
lepinguga31 määratletakse kalandus -
sektori jätkusuutlik areng kui üldise 
majandusliku arengu prioriteet.70 
Lisaks ei olnud ühegi külastatud riigi 
puhul kalandusalaste partnerlus -
lepingute valdkondlik toetus lisatud 
üldmaatriksisse koos teiste kalandus -
sektoris kasutamiseks kavandatud 
vahenditega. Näiteks Mosambiigi 
puhul rahastavad sarnaseid meetmeid 
mitu partnerit ning seega on topelt -
rahastamise oht suur, eelkõige seoses 
koosolekutel osalemise ja kontrolli -
tegevusega. Kuigi Mosambiigil on üld -
maatriks olemas, ei sisalda see ei kõiki 
asjaomaseid partnereid ega valdkond -
likku toetust. Olukord oli samasugune 
ka Madagaskari puhul.31 Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse 
ookeani piirkonna riikide ning 
Euroopa Liidu vahelise 
koostöölepingu artiklid 23 ja 
23a, mida on muudetud  
11. märtsil 2010.
33 Tähelepanekud
Komisjonipoolne 
valdkondlike 
toetusmeetmete kontroll 
on väga piiratud ning 
partnerriikide poolt 
tegelikult rakendatud 
meetmed erinevad sageli 
kokkulepitutest
71 
Selleks, et saada kinnitust kalandus -
alaste partnerluslepingute valdkond -
liku toetuse elemendi eesmärkide 
saavutamise ning ELi vahendite kava -
kohase kasutamise kohta, peaks komis -
jon kontrollima rakendatud meetmete 
mõjusust ning seda, kas need vastavad 
ühiskomitee poolt heaks kiidetud 
meetmetele. Selleks peaks partnerriik 
edastama piisavalt teavet, et ühiskomi -
teel oleks võimalik hinnata toetatud 
meetmete tulemusi ja kulutasuvust. 
Komisjon on koostanud suunised 
valdkondliku toetuse järelkontrolliks. 
Suuniste kohaselt on kalandusatašee 
vastutav meetmete rakendamise 
kohapealse kontrolli, poliitilise dialoo -
gi, teiste finantspartnerite tegevuse 
üle tehtava järelevalve ja riigitoimiku 
pidamise eest.72 
Praktikas jälgib komisjon kokkulepitud 
valdkondlike toetusmeetmete raken -
damist, osaledes ühiskomitee kord aas -
tas toimuval koosolekul. Auditeeritud 
protokollid ei sisaldanud aga nõudeid, 
milles oleks täpsustatud dokumen -
tatsioon, mille partnerriigid peavad 
esitama järelevalve -eesmärgil, ka ei 
olnud neis paika pandud meetmeid 
ühiskomiteesiseste rakendusproblee -
midega tegelemiseks. Konkreetsete 
järelevalve -eeskirjade ja kontrolli -
õiguste puudumise tõttu protokollides 
oli valdkondliku toetuse üle järelevalve 
tegemine keeruline. India ookeani 
kalandusatašeel ei ole ka vajalikke res -
sursse, et teha põhjalikku järelevalvet 
viie partnerriigi üle (st toetatud pro -
jektide kohapealset külastamist), eriti 
juhtudel, kui koostöö ametiasutustega 
on keeruline.
73 
Lisaks tervikliku järelevalveraamistiku 
puudumisest tekkinud probleemidele 
takistas komisjonipoolset valdkondliku 
toetuse kulude kontrolli ka asjaolu, et 
partnerriikide edastatud teave (mis 
tavaliselt keskendus väljunditele) ei 
olnud alati kontrollitav. Suurem osa 
meetmeid ei kajastunud eelarves ning 
komisjonil oli piiratud kindlus selle 
kohta, et meetmed, mille hüvitamist 
taotleti, viidi ka tegelikult ellu ja et 
kulud on mõistlikud.
34 Tähelepanekud
74 
Kontrollikoda leidis, et ühiskomitee 
ei kontrollinud süstemaatiliselt vald -
kondlike toetusmeetmete kulutasu -
vust nii, nagu kontrolliti perioodi 
2011–2013 protokolli Seišellidega. Sel 
konkreetsel juhul viidi läbi tulemus -
audit, et hinnata valdkondliku toetuse 
abil rahastatud 2012. aastal rakenda -
tud meetmeid, mille jaoks oli eelarves 
ette nähtud 8,45 miljonit eurot. Audit 
järeldas, et vaid mõned meetmed viidi 
ellu (laevaseiresüsteem), mõned olid 
elluviimisel (andmebaasid, uuringud, 
taristuprojektid tööstuslikele ja osali -
selt tööstuslikele laevastikele) ja mõne 
puhul oli keskmine rakendusmäär alla 
50% (juhtimiskavad, teadusuuringud) 
või ei olnud neid üldse rakendatud 
(vaatlejad laevadel, laevaraadiosead -
med, väikesemahulised taristud jne). 
Auditileide arutati järgmisel ühiskomi -
tee koosolekul, kus käsitleti ka soovi -
tuste rakendamisel tehtud edusamme 
ja edasisi meetmeid. Mosambiigi puhul 
ei leitud tõendeid, et hindamine oleks 
läbi viidud, kuigi 2012 -2014 protokolli 
oli lisatud säte ELi rahastatud inves -
teeringute hinna ja kvaliteedi suhte 
hindamise kohta.75 
Lisaks leiti auditiga, et komisjon ei 
pööranud piisavalt tähelepanu part -
nerriikide raskustele valdkondliku 
toetuse vahendite kasutamisel, mis 
mõjutas kolme neljast auditeeritud 
protokollist. Tabelis 6  on esitatud 
valdkondliku toetuse eelarvete välja -
maksmata summad nelja auditeeritud 
protokolli kehtivusaja lõpus. Vaata -
mata kasutamata vahendite suurele 
osakaalule sai komisjon kasutamata 
vahenditest ning nende vahendite toel 
rakendatavatest meetmetest teada 
alles siis, kui protokollide kehtivusaeg 
hakkas juba lõppema. Sellisel juhul 
on oht, et eriti protokolli lõpu poole 
kulutavad partnerriigid selleks, et 
saadaolevatest vahenditest mitte ilma 
jääda, valdkondliku toetuse kasutama -
ta jäänud summad ära meetmetele, 
mille puhul saab kasutada ära suure 
osa kasutamata vahenditest, kuid mis 
ei ole kooskõlas kalandusalaste part -
nerluslepingute kalanduse juhtimise 
parandamise prioriteetidega.Tabel 6Valdkondliku toetuse kasutamata jäänud summad eelmiste protokollide kehtivusaja 
lõpus (vahendid kulutati auditi ajal kehtinud protokollide raames)
Riik Madagaskar Mauritaania Mosambiik Seišellid
Kasutamata vahendid eelmise proto -
kolli kehtivusaja lõpus (eurodes)0 25 000  000 788 555 5 568 928
Kasutamata jäänud summa osakaal 
protokolli kogu valdkondlikust 
toetusest0% 38% 63% 63%
Allikas: protokollid, ühiskomitee koosolekute protokollid ja rakendusaruanne.
35 Tähelepanekud
76 
Vaatamata suhteliselt mõistlike meet -
mete valimisele leiti auditiga, et üheski 
auditi raames külastatud partnerriigis 
ei kasutatud vahendeid kavandatud 
viisil (vt 2. selgitus ). Selle asemel kasu -
tati mõnel juhul vahendeid muudeks projektideks, mis ei olnud seotud 
kalanduse juhtimisega sellisel mää -
ral nagu kavandatud meetmed ning 
mis erinesid komisjoni valdkondliku 
toetuse rakendamise suunistes toodud 
indikatiivsetest meetmeliikidest.
Näiteid valdkondliku toetuse vahenditest, mis ei olnud jälgitavad riigieelarves ja 
mida ei kasutatud vastavalt komisjoni ja partnerriigi vahelisele kokkuleppele
Madagaskar
Vahendite jälgitavus riigieelarves ei olnud tagatud, vaatamata delegatsiooni esitatud korduvatele nõudmis -
tele lisada valdkondliku toetuse eelarverida. Eelarveülekandeid oli keeruline jälgida, sest ELi toetus ja muude 
arengupartnerite eraldatud vahendid ei olnud sihtotstarbelised ega riigieelarves tuvastatavad. Jälgitavuse 
puudumine võib takistada ka rahastamise kattumise avastamist piirkondliku kontrolliprogrammi abil.
Komisjon peatas rakendusprobleemide tõttu maksed üheks aastaks (2011).
Mauritaania
2008.–2012. aasta protokolli alusel sai riik 65 miljonit eurot valdkondlikku toetust. Alates 2011. aastast kuni 
protokolli kehtivusaja lõpuni juulis 2012 ei teavitanud ametiasutused komisjoni piisavalt sellest, kuidas nad 
valdkondliku toetuse vahendeid kasutavad. Alles augustis 2012, pärast korduvaid komisjonipoolseid nõudeid 
teatas partnerriik, et kasutamata valdkondlik toetus protokolli lõpus moodustas 25 miljonit eurot. Ligi 90% 
sellest oli ette nähtud taristuga seotud artiklitele, nagu sadamate taristu ja patrull -laevad. Sellest ligi 50% oli 
partnerriik ära kulutanud ilma komisjonipoolse eelneva kinnituseta.
Mosambiik
Ametiasutused määrasid eelarves projektidele koodid. Koodidest üksi aga ei piisa mitme rahastamispartneri 
rahastamise kattumise riski leevendamiseks selliste meetmete puhul nagu vaatlejad, kontrollipäevad, lähetu -
sed rahvusvahelistel kohtumistel osalemiseks jne.
Eelmise protokolli (2007–2011) valdkondliku toetuse jäägist rahastati meetmeid, mis ei sisaldunud mitmeaas -
tases (2012–2014) ega üheaastases (2012) maatriksis, ning seega ei olnud ühiskomitee neid eelnevalt heaks 
kiitnud. Komisjon aga makseid ei peatanud. Taristule kulus 84% 2012. aastal kulutatud vahenditest. Komisjoni 
teavitati alles pärast meetmete võtmist. Kulud ei olnud alati otseselt seotud Mosambiigi kalandussektori aren -
guga ega kalanduse juhtimise parandamisega (ministeeriumi hoone moodustas 46% 2012. aastal kulutatud 
varasema perioodi kasutamata vahenditest ning kalanduskooli aia ehitusele kulus sellest 38%).2. selgitus
36 Tähelepanekud
Komisjoni tehtud 
valdkondliku toetuse maksed 
ei ole seotud partnerriikide 
edusammudega 
kokkulepitud meetmete 
rakendamisel
77 
Tingimuslikkuse põhimõtte kohalda -
mise tagamiseks peaks protokoll ette 
nägema võimaluse kohandada mak -
seid vastavalt meetmete edukusele 
või juhul, kui partnerriigis puudub 
usaldusväärne finantsjuhtimine. Prae -
gu maksed sellistel juhtudel lihtsalt 
peatatakse.
78 
Auditiga leiti, et protokollides ei näh -
tud ette valdkondliku toetuse kom -
ponendi vähendamist partnerriikide 
poolt kokkulepitud meetmete raken -
damisel saavutatud tegelike edusam -
mude alusel.
79 
Auditeeritud India ookeani protokolli -
des sätestatakse, et valdkondliku toe -
tuse komponenti saab peatada pärast 
ühiskomiteega nõupidamist juhul, kui 
rakendatud meetmed ei ole kooskõlas 
eelarves ette nähtud programmiga 
(meetmed ja rahaline rakendamine). 
Tingimuslikkuse sellise määratluse tõt -
tu on komisjonil valdkondliku toetuse 
komponendi makseid keeruline peata -
da. Tegelikkuses on maksed peatatud 
vaid ühel juhul, Madagaskaris 2011. 
aastal, ning see ei olnud seotud riigi 
edusammudega valdkondliku toetuse 
rakendamisel.80 
Mauritaanias parandas komisjon 2013.-
2014. aasta protokolli valdkondliku 
toetuse tingimuslikkust, muutes tingi -
mused selgemaks. Eelkõige seati pro -
tokolli alusel tehtava esimese makse 
tingimuseks see, et eelmise protokolli 
saldo on ära kasutatud, ning valdkond -
liku toetuse komponendi maksmine 
seoti kokkulepitud meetmete raken -
damisega. Komisjon kohaldas neid 
sätteid ega maksnud valdkondlikku 
toetust, sest olemasolev saldo ei olnud 
täielikult ära kasutatud. Siiski ei olnud 
sarnaselt India ookeani protokollidega 
võimalik teha osalisi makseid.
81 
Uues ühises kalanduspoliitikas on 
toodud sisse juurdepääsuõiguste 
valdkondlikust toetusest lahtisidu -
mise põhimõte32. See tähendab, et 
valdkondliku toetuse komponendil 
puudub kindlaks määratud maksekuu -
päev, nagu see on juurdepääsuõiguste 
komponendil, ning valdkondlik toetus 
makstakse välja siis, kui partnerriigid 
on suutelised näitama saavutatud 
tulemusi. Kontrollikoja arvates on see 
edasiminek võrreldes varasema meet -
metele keskendumisega. Põhimõtte 
kohaldamist takistab aga asjaolu, 
et praegu kehtivates protokollides 
puudub võimalus makseid osaliselt vä -
hendada, kui tulemused on saavutatud 
vaid osaliselt. Protokollides on sätes -
tatud vaid võimalus komisjonipoolsed 
maksed peatada, kui tulemused ei ole 
rahuldavad.32 Määruse (EL) nr 1380/2013 
artikkel 32 näeb ette, et 
valdkondlikku toetust antakse 
tingimusel, et konkreetsed 
tulemused on saavutatud ning 
et abi täiendab asjaomase 
kolmanda riigi rakendatavaid 
arenguprojekte ja 
-programme ning on nendega 
kooskõlas. Valdkondlik toetus 
ei tohi olla seotud tasudega 
juurdepääsu eest 
kalavarudele. Liit nõuab 
finantsabi raames tehtavate 
maksete tingimusena 
konkreetsete tulemuste 
saavutamist ning jälgib 
tähelepanelikult tehtavaid 
edusamme.
37 Tähelepanekud
82 
Auditiga leiti ka, et kalandusalaste 
partnerluslepingute valdkondliku toe -
tuse käsitlemises (komisjon ja meren -
dus- ja kalandusasjade peadirektoraat) 
ning EAFi raames tehtud eelarvetoetu -
se maksete (rahvusvahelise koostöö ja 
arengu peadirektoraat) vahel puu -
dus järjepidevus. Valdkondlik toetus 
(kalandusalased partnerluslepingud) 
ja eelarvetoetus (EAF) järgivad sama 
põhimõtet, sest maksed tehakse otse 
partnerriigi ametiasutustele vastavalt 
saavutatud edusammudele mitmes 
eelnevalt kindlaks määratud valdkon -
nas. Mõnel juhul viivitas komisjon EAFi 
maksete tegemisega mitmesuguste 
probleemide tõttu, mis olid seotud kas 
poliitilise olukorra või avaliku sektori 
vahendite haldamisega. Merendus- ja 
kalandusasjade peadirektoraat vald -
kondliku toetuse maksete puhul sellist 
lähenemisviisi ei kasutanud.  
3. selgi tuses  on näidatud järjepidevu -
se puudumine Madagaskari ja Mosam -
biigi puhul.83 
Erinevalt ELi eelarvetoetuse suunis -
test33 ei hõlma protokollid partnerriiki -
de eelarvelise läbipaistvusega seotud 
eeskirju. Mosambiik oli küll kiiduväär -
selt määratlenud meetmed eelarves 
omaalgatuslikult koodidega, kuid kol -
mes ülejäänud külastatud partnerriigis 
oli vahendite jälgitavus väga halb. 
See mõjutas toetuse nähtavust ning 
võimalikku edasist ELi valdkondliku 
toetuse vahendite kontrolli. Asjaolu, et 
protokollides ei nõuta partnerriikidelt 
vahendite jälgitavuse ja läbipaistvuse 
tagamist, ei ole kooskõlas Cotonou 
lepingu nõuetega valdkondlikele 
reformidele eraldatava eelarvetoetuse 
kohta.
Järjepidevuse puudumine ELi poolt partnerriikidele tehtud maksetes
Madagaskari puhul peatati peaaegu kogu ELi toetus 2010. aastast kuni maini 2014 Cotonou lepingu artikli 96 
alusel, või kuni võetakse asjakohased meetmed seoses inimõiguste, õigusriigi ja demokraatlike põhimõtete 
austamisega. Kalandusalaste partnerluslepingute alusel tehti aga makseid edasi.
Mosambiigis viibis ühe makse tegemine seitse kuud, kuni valitsus lahendas avaliku sektori vahendite läbipaist -
vust mõjutava probleemi, nagu seda nõudis Rahvusvaheline Valuutafond / üldise eelarvetoetuse rahastajad. 
Selle perioodi kestel jätkati aga kalandusalaste partnerluslepingute valdkondliku toetuse maksete tegemist.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda, merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi ning rahvusvahelise koostöö ja arengu peadirektoraadi andmete 
põhjal3. selgitus33 Eelarvetoetus peab vastama 
rahastamiskõlblikkuse 
kriteeriumidele 
(Eelarvetoetuse suunised, 
2012, jaotis 5.1). Kaks nendest 
on: 
– hea riigi rahanduse 
juhtimine või usaldusväärne ja 
asjakohane programm selle 
parandamiseks;  
– eelarve läbipaistvus ja 
järelevalve.  
Lisaks sätestatakse Cotonou 
lepingu artikli 61 lõikes 2 
järgmist: „Otsest 
eelarvetoetust 
makromajanduse ja 
valdkondade 
ümberkujundamiseks antakse 
juhul, kui: [---] c) riigi 
finantsjuhtimine on piisavalt 
läbipaistev, vastutustundlik ja 
tõhus.”
38
 Järeldused ja soovitused
84 
ELi ja tema partnerriikide vahelised 
kalandusalased partnerluslepingud 
võimaldavad ELi kalalaevastikel püüda 
kala partnerriikide vetes ning ühtlasi 
toetada liikmesriikide kalandussektori 
jätkusuutlikku arengut. Kontrollikoda 
uuris, kas komisjon haldas kalandus -
alaseid partnerluslepinguid edukalt. 
Uuriti partnerluslepingute üle peetud 
läbirääkimisi ja nende protokolle, 
kalavarudele juurdepääsuõiguste 
kasutamist ning riikliku kalandus -
sektori toetuse rakendamist. Auditi 
alusel järeldati, et komisjon haldab 
kalandusalaseid partnerluslepinguid 
hästi, kuid mitmes valdkonnas on siiski 
paranemis  ruumi, eelkõige rakendami -
se osas.
85 
Kalandusalaste partnerluslepingute 
alased läbirääkimised ja lepingute 
sõlmimise menetlused on sageli kee -
rukad ja pikaajalised, kuid komisjon 
tuli nende probleemidega hästi toime 
ning suutis mõne erandiga vältida 
ELi laevastiku püügitegevuse katkes -
tamist. Auditiga leiti siiski puudusi 
seoses sellega, kuidas komisjon haldas 
läbirääkimisprotsessi (punktid 17–25).
86 
Euroopa kalalaevastiku tegevuse järje -
pidevuse tagamiseks saab komisjon 
kasutada määruse (EÜ) nr 1006/2008 
artiklis 9 kalalaevadele pakutud 
võimalust uue protokolli allakirjuta -
mist oodates pöörduda kalapüügiloa saamiseks kolmanda riigi pädeva 
asutuse poole komisjoni kaudu. See 
ei ole aga kooskõlas teise regulatiivse 
nõudega, nimelt ainuõigussättega, 
ning selline teguviis tekitas arusaa -
matusi partnerriigi ja komisjoni vahel 
(punktid 22 ja 23).
87 
Komisjoni strateegia kalandusalaste 
partnerluslepingute võrgustiku laien -
damiseks vastab ELi kalalaevastiku 
vajadustele ja prioriteetidele. Sama 
piirkonna kalandusalaste partnerlus -
lepingute täiendavust ja järjepidevust 
saab siiski parandada, et maksimee -
rida lepingute potentsiaali kalanduse 
juhtimise parandamiseks piirkondlikul 
tasandil (punktid 26–28).
88 
Kalandusalaste partnerluslepingute 
üks peamisi eesmärke on püüda ainult 
lubatud kogupüügi ülejääki. See on 
aga osutunud tegelikkuses väga kee -
ruliseks, kuna puudub usaldusväärne 
teave kalavarude ning juurdepääsu 
omavate riiklike või välismaiste laevas -
tike püügikoormuse kohta (punktid 
29–32).
39 Järeldused ja soovitused
89 
Kalatonni eest makstav tegelik ühiku -
hind oli sageli kõrgem kui läbirääkimis -
tel kokku lepitud ühikuhind. Läbirää -
kimiste käigus arvestati varasemates 
protokollides esitatud püügiandmeid, 
kuid kõige uuemates protokollides 
kokku lepitud võrdlustonnaaž jäi 
sageli suuremaks, põhjustades seega 
regulaarset alakasutust. ELi rahaline 
toetus maksti aga välja täies ulatuses, 
sõltumata kasutatud püügivõimalus -
test. Protokollide alakasutus ja sellest 
tulenevad suured kulud on osaliselt 
tekkinud partnerriikidega läbiräägitud 
tingimuste tõttu, et tagada vastavus 
riigi õigusaktidega või kalandustege -
vuse jätkusuutlikkus (punktid 33–46).
90 
Sõltumatute järelhindamiste kasulik -
kust protokollide läbirääkimiste käigus 
otsuste tegemisel vähendab ebatäielik 
teave protokollide kasutusmäärade 
kohta, nende võrreldamatus ning 
kalandusalaste partnerluslepingute 
mõjusust uuriva kriitilise analüüsi puu -
dumine (punktid 48–53).1. soovitus  
Kalandusalaste 
partnerluslepingute  
alased läbirääkimised
Tulevaste protokollide ja lepingute 
puhul peaks komisjon:
a) vaatama läbi soikunud lepingud 
ning kaaluma, kuidas toimida 
ainuõigussättest tingitud kalan -
dustegevuse katkestamise puhul, 
pidades samas kinni ühise kalan -
duspoliitika põhimõtetest. Lisaks 
peaks komisjon protokollidesse 
lisama selgituse ning vajalikud sät -
ted, tagamaks kalandustegevuse 
jätkumise kahe protokolli vahelisel 
ajal;
b) määratlema riiklikud strateegiad 
kalavarude juhtimise arendamiseks 
ning tagama, et sama piirkonna 
protokollid, mille üle läbirääkimisi 
peeti, on kooskõlas asjaomase piir -
kondliku strateegiaga ning muude 
ELi vahenditega;
c) uute protokollidega hõlmatud 
kala püügivõimaluste üle läbi -
rääkimisi pidades võtma arvesse 
eelnevate protokollide kasutami -
se taset ning püüdma paremini 
seostada juurdepääsuõiguste eest 
tehtud makseid tegeliku saagi -
ga, hoides ära negatiivse mõju 
kalandustegevusele;
d) paremini analüüsima kalandusalas -
te partnerluslepingute tingimuste 
potentsiaalset mõju protokollide 
kasutamisele, kaitstes samas ELi ja 
asjaomaste partnerriikide vastas -
tikuseid huve, konsulteerides näi -
teks asjaomaste sidusrühmadega, 
et teha kindlaks, millisel juhul on 
vajalik kriitiliste tingimuste üksik -
asjalikum hindamine;
e) tegema täpsemaid järelhindamisi, 
et saavutada ühtne ja võrreldav 
analüüs protokollide alusel kuluta -
tud avaliku sektori vahendite tasu -
vuse kohta ning terviklik ja kriitiline 
analüüs nende mõjususe kohta ELi 
ja asjaomase partnerriigi jaoks.
40 Järeldused ja soovitused
91 
Auditiga järeldati ka, et juurdepääsu -
tingimuste rakendamise ja valdkondli -
ku toetuse komponentide haldamine 
ei olnud alati piisavalt põhjalik.
92 
Lubade andmise protsess on pikk ja 
keeruline ning viivitused võivad takis -
tada või vähendada kalalaevade kalan -
dustegevust. Komisjonil puudub aga 
infosüsteem, mille abil teha järeleval -
vet lubade taotlemise eri etappide üle, 
mistõttu on keeruline teha kindlaks 
viivituste põhjused ning parandamist 
vajavad valdkonnad (punktid 55–60).
93 
Komisjoni hiljutistele algatustele vaata -
mata esines püügiandmete haldamises 
puudusi ega olnud saadaval usaldus -
väärset, järjepidevat ja täielikku teavet 
(punktid 61–65).2. soovitus 
Juurdepääsuõiguste 
haldamine
Komisjon peaks viivitamatult:
a) panema paika menetlused, mis 
võimaldaksid jälgida lubade 
andmise protsessi kõiki etappe (sh 
liikmesriikides, partnerriikides ja 
komisjoni talitustel selleks kuluv 
aeg), et teha kindlaks menetluses 
esinevad puudused ning võtta 
asjakohased meetmed nende 
kõrvaldamiseks;
b) soodustama elektrooniliste lu -
bade või volitatud laevade nime -
kirja aktsepteerimist loa kogu 
kehtivusajaks;
c) tagama, et lipuriigid kasutavad uut 
püügiandmebaasi täies ulatuses 
ning et see sisaldab usaldusväärset 
teavet, mida saab konsolideerida, 
mille üle saab järelevalvet teha ja 
mida saab ajakohastada.
94 
Valdkondlikust toetusest rahastatud 
meetmete kavandamine on järk -järgult 
paranenud. Komisjoni roll selle kompo -
nendi rakendamise järelevalves on aga 
endiselt piiratud. Puudus selge raamis -
tik, milles pandaks paika rahastatud 
meetmete toetuskõlblikkuse ja jälgita -
vuse eeskirjad. Sellest tulenevalt leiti 
juhtumeid, mil partnerriigid olid viinud 
ellu komisjoniga ühiselt kavandatutest 
erinevaid meetmeid, mis omakorda 
kujutab riski selle valdkondliku toetu -
se komponendi mõjususele (punktid 
66–76).
41 Järeldused ja soovitused
95 
Protokollid võimaldavad küll maksete 
peatamist, kuid mitte valdkondliku 
toetuse maksete osalist vähendamist, 
kui kokkulepitud meetmed või tulemu -
sed on vaid osaliselt saavutatud. Lisaks 
erinevad valdkondliku toetuse maks -
mise tingimused Euroopa Arengufondi 
eelarvetoetuse maksmise tingimustest, 
mis põhjustab mõnikord lähenemisviisi 
ebajärjepidevust (punktid 78–83).3. soovitus  
Valdkondliku toetuse 
haldamine
Komisjon peaks viivitamatult võtma 
järgmised meetmed:
a) tegema uute protokollide pu -
hul ettepaneku võtta kasutusele 
toetuskõlblikkuse nõuded nende 
tegevuste hindamiseks, millele ka -
vandatakse valdkondlikku toetust 
(muud nõuded võivad hõlmata 
jälgitavust, valikut, aruandlust, 
tulemuslikkuse mõõtmist ning 
komisjoni kontrolliõigust);
b) tagama kalandusalaste partner -
luslepingute valdkondliku toetuse 
mõjusa koordineerimise teiste 
kalandussektoris tegutsevate 
partneritega;
c) tagama, et valdkondlikud toetuse 
maksed on kooskõlas ELi muu -
de eelarvetoetuse maksetega 
ning põhinevad partnerriikide 
saavutatud tulemustel ühiselt 
kokkulepitud meetmete maatriksi 
rakendamisel.
I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Augustyn KUBIK, võttis käesoleva 
aruande vastu 15. juuli 2015. aasta koosolekul Luxembourgis.
 Kontrollikoja nimel
 president  
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
42
 Lisad
Kalandusalased partnerluslepingud: lisateave lepingute sõlmimise ja  
rakendamise kohtaI lisa
Sissejuhatus
01 
Kalandusalaste partnerluslepingute koostamisel peab EL partnerriikidega lä -
birääkimisi lepingu ja selle rakendusprotokolli üle. Leping näeb ette raamisti -
ku pikaajaliseks kalandusalaseks koostööks, sh üldpõhimõtted ja standardid, 
mille abil hallatakse ELi laevade juurdepääsu partnerriikide jurisdiktsiooni alla 
kuuluvatele püügipiirkondadele. Protokollides sätestatakse üksikasjalikud 
tingimused, mis hõlmavad näiteks püügivõimalusi, kalaliike, rahalisi makseid 
(nii juurdepääsuõiguste kui valdkondliku toetuse osas), laevaomanike maks -
tavaid summasid, püügiloaga kalalaevade arvu ja suurust ning konkreetseid 
piirkondi, kus neil on lubatud kala püüda.
Kohustused
02 
Komisjon haldab kalandusalaseid partnerluslepinguid tsentraalselt otsese  
eelarve täitmise vormis. Nõukogu annab iga uue lepingu või protokolli 
uuendamise puhul komisjonile, keda esindab merendus- ja kalandusasjade 
peadirektoraat, mandaadi ELi nimel läbirääkimisi alustada. Alates Lissaboni  
lepingu jõustumisest peab lepingu ja protokolli võtma vastu nõukogu Eu -
roopa Parlamendi nõusolekul. Kui leping on jõustunud, peetakse protokol -
lide üle tavaliselt läbirääkimisi iga 3–6 aasta tagant, vastavalt kokkuleppele 
partnerriigiga.
03 
Lepingute igapäevase haldamise eest vastutavad merendus- ja kalandus -
asjade peadirektoraadi peakorter ning kuus kalandusatašeed, kelle üles -
andeks on järelkontroll ja regulaarne suhtlemine partnerriikidega.
04 
Partnerriigid vastutavad kaitse- ja majandamismeetme kehtestamise ja 
nendest kinni pidamise eest ning peavad kohaldama mõjusad süsteemid 
kalalaevade tegevuse järelevalveks ja kontrollimiseks. EL ja lipuriigid1 peavad 
aga oma laevade üle mõjusat järelevalvet tegema ning tagama, et laevad 
täidavad kõik oma kohustused, eelkõige seoses püügi- ja laevaseiresüsteemi 
andmete kogumisega.1 Lipuriik on riik, kus laev on 
registreeritud.
43 Lisad
Kalandusalaste partnerluslepingute alased läbirääkimised
05 
Läbirääkimisprotsess koosneb mitmest etapist, kuid komisjon peab laevastiku 
tegevuse jätkuvuse tagamiseks alustama uue protokolli alaseid läbirääkimis -
menetlusi aegsasti enne kehtiva protokolli aegumist. Läbirääkimismenetluse 
algatab komisjon, kes saab nõukogult mandaadi. Seejärel toimub üks või 
mitu läbirääkimisvooru komisjoni ja partnerriigi vahel. Läbirääkimiste lõpus 
parafeeritakse leping komisjoni ja asjaomase partnerriigi poolt ning seejärel 
kiidavad selle heaks ja allkirjastavad nõukogu ja partnerriik. Seejärel võib 
protokolli enne selle ametlikku ratifitseerimist ajutiselt kohaldada, kui pooled 
on sellega nõus. Protokolli ratifitseerib partnerriik, Euroopa Parlament annab 
protokolli sõlmimisele nõusoleku ja seejärel protokoll jõustub.
Kalapüügiload
06 
Kalapüügilube käsitleva määrusega (EÜ) nr 1006/2008 nõutakse komisjonilt 
püügilubade andmebaasi pidamist, mille andmeid peavad liikmesriigid regu -
laarselt ajakohastama. Liikmesriigid vastutavad laevakäitajate esitatud loa -
taotluste toetuskõlblikkuse kontrollimise eest. Taotlused edastatakse seejärel 
komisjonile kontrollimiseks. Komisjon edastab taotlused delegatsiooni kaudu 
partnerriigile. Kui partnerriik on loa väljastanud, saadetakse originaaldoku -
ment delegatsiooni, komisjoni ja liikmesriigi kaudu tagasi käitajale.
Ühiskomiteed
07 
Lepingud näevad ette ühiskomitee loomise kalandusalaste partnerlus -
lepingute kohaldamise üle tehtavaks järelevalveks. Iga ühiskomitee koosneb 
komisjoni ja asjaomase partnerriigi esindajatest ning vastutab kalandusalase 
partnerluslepingu tulemuslikkuse, tõlgendamise ja kohaldamise eest, paneb 
paika ühe- ja mitmeaastased programmid valdkondliku toetuse komponen -
di jaoks ja hindab nende rakendamist, loob vajalikke sidemeid kalanduse 
valdkonnas vastastikust huvi pakkuvate küsimuste arutamiseks, tegutseb foo -
rumina, kus lahendatakse rahumeelselt kõik kalandusalaste partnerluslepin -
gute tõlgendamisel või kohaldamisel tekkivad vaidlused, ning vajaduse korral 
muudab kalapüügivõimaluste mahtu ja sellest tulenevalt rahalist toetust.I lisa
44 Lisad
Kalandusatašee
08 
Kalandusatašee esindab merendus- ja kalandusasjade peadirektoraati part -
nerriikides ning tal on oluline roll protokollide rakendamise üle tehtavas jä -
relevalves. Kalandusatašee aitab ette valmistada läbirääkimisi ja ühiskomitee 
koosolekuid, hoiab sidet riiklike ametiasutustega, kontrollib, et protokollide 
ja valdkondliku toetuse sätteid rakendatakse asjakohaselt, annab regulaarselt 
aru merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadile, analüüsib dokumente ja 
võtab osa piirkondliku kalavarude majandamise organisatsiooni teaduskoos -
olekutest, teeb järelevalvet merendus- ja kalandusasjade peadirektoraati ja 
kalanduspoliitikat käsitlevates küsimustes rahvusvahelisel tasandil toimuva 
üle, kontrollib teiste kalandussektori partnerite tegevust ning valmistab ette 
kõikide ELi rahastatud projektide ajakohastatud projektitoimikud.
09 
Merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadil on hetkel kuus kalandus -
atašeed, üks India ookeani piirkonnas2, neli Lääne -Aafrika (Kesk -Atlandi) 
piirkonnas3, ja üks vastutab Vaikse ookeani piirkonna, eelkõige Kiribati eest.
Liikmesriikidepoolne järelevalve
10 
Liikmesriigid kontrollivad oma laevastike tegevust ja tegevuse seaduslikkust 
oma kalapüügiseirekeskuste kaudu. Samuti teevad nad laevastike püügi -
koguste järelkontrolli elektroonilise aruandlussüsteemi kaudu. Liikmesriigid 
saadavad asjaomased püügiandmed komisjonile koos laevaseiresüsteemi 
kaudu saadud teabega püügipiirkonna kohta. Tuuniprotokollide puhul 
valideerivad liikmesriikide teadusinstituudid aastase püügikoguse pärast 
kalendri  aasta lõppu vastavalt oma teaduslikele menetlustele. Aasta konsoli -
deeritud püügiandmeid kasutatakse partnerriigiga läbiräägitavate loatasude 
lõplikus arvestuses, aruteludes kalandusalaste partnerluslepingute kasu -
tamise kohta partnerriikidega ning makseteks võrdlustonnaaži ületamise 
puhul vastavalt protokolli tingimustele. ELi aruandlusnõuete kohaselt saa -
detakse valideeritud püügiandmed ka asjaomasele kalavarude majandamise 
organisatsioonile.2 Kalandusatašee töötab 
Mauritiusel asuvas 
delegatsioonis ning vastutab 
viie India ookeani piirkonna 
lepingu eest (Komoorid, 
Mosambiik, Mauritius, 
Madagaskar ja Seišellid).
3 Üks vastutab Cabo Verde, Côte 
d’Ivoire’i, Senegali ja 
Guinea -Bissau, teine Sao Tome 
ja Principe ning Gabon, 
kolmas Mauritaania ja neljas 
Maroko eest.I lisa
45 Lisad
2015. aasta seisuga kehtivad kalandusalased partnerluslepingudII lisa
Riik Liigid AjavahemikELi 
kogupanus 
(eurodes)Valdkondlik 
toetus 
(eurodes)Juurdepää -
suõigus 
(eurodes)Võrdlustonnaaž (tonnides)
Cabo Verde1TuunAjutine kohaldamine alates 
23.12.2014
23.12.2014–22.12.2018525 000 262 500 262 500 5000 ja aluste arv
Komoorid Tuun 1.01.2014–01.1.2017 600  000 300 000 300 000 6000
Côte d’Ivoire Tuun 1.7.2013–30.6.2018 680 000 257 500 422 500 6500
Gabon Tuun 24.7. 2013–2 3.7. 2016 1 350 000 450 000 900  000 20 000
Gröönimaa Segaleping 1.1.2013–31.12.2015 17 847 244 2 743 041 15 104 203 Tursk 2200, pelaagiline meriahven  3000, põhjalähedane meriahven 2000, 
grööni süvalest – lääs 2500; grööni süvalest – ida 4315, krevett – lääs 
3400, krevett –ida 7500, harilik hiidlest – lääs 200, harilik hiidlest – ida 
200, moiva 60 000, atlandi arktikakrabi 250, pikksabad – lääs 100, 
pikksabad – ida 100
Guinea-Bissau Segaleping 24.11.2014–23.11.2017 9 200 000 3 000  000 6 200 000 Krevett, põhjalähedased liigid, peajalgsed ja tuun. Võrdlustonnaaž 
puudub. Ainult laevade arv ja üldine püügivõimsus. 
Kiribati Tuun 16.9.2012–15.9.2015 1 325 000 350 000 975 000 15 000
Madagaskar Tuun 1.1.2015–31.12.2018 1 566 250 700 000 866 250 15.750
Mauritius Tuun 28.1.2014–27.1.2017 660 000 302 500 357 500 5500
Maroko Segaleping 15.7. 2014 –14.7. 2018 30 000 000 14 000  000 16 000  000 Pelaagilised ja põhjalähedased liigid ja tuun. 80 000: pelaagilised 
liigid. Muud liigid: võrdlustonnaaž puudub. Ainult laevade arv ja üldine 
püügivõimsus. 
Mosambiik Tuun 1.2.2012–31.1.2015 980 000 460 000 520 000 8000
São Tomé ja Príncipe Tuun 23.5.2014–22.5.2018 710 000 325 000 385 000 7000
Senegal1Tuun 20.11.2014–19.11.2019 1 738 000 750 000 988 000 14 000
Seišellid1Tuun 18.1.2014–17.1.2020 5 116 666 2 533  333 2 583 333 50 000
Aasta maksed kokku 72 298 160 26 433 874 45 864 286 
Viimased protokollid riikidega, millega  läbirääkimised viibivad
Mauritaania2Segaleping 16.12.2012–15.12.2014 70 000  000 3 000  000 67 000  000 Koorikloomad 5000 (kvoot) Senegali merluus 4000 (kvoot) (põhjalähe -
dased liigid, välja arvatud senegali merluus, mitte traalerid 2500 (kvoot) 
tuunikülmutusseinerid 5000, ritvõngedega tuunipüügilaevad ja pinna -
õngejadalaevad 10 000, pelaagilised külmutustraalerid 285 000 (kvoot), 
krabipüük 200 (kvoot), värske pelaagilise püügi laevad 15 000 (kvoot)
Mosambiik Tuun 1.2.2012–31.1.2015 980 000 460 000 520 000 8000
1 Rahaline makse juurdepääsuõiguste eest on arvutatud aastamaksete keskmisena.
2 Komisjoni ja Mauritaania vahelised läbirääkimised seoses uue protokolli kehtestamisega lõpetati edukalt 10. juulil 2015. Nelja-aastase protokolli kogusumma on 59,125 miljo -
nit eurot aastas ning nõukogu peab protokolli veel heaks kiitma ja Euroopa Parlament andma oma nõusoleku.
Allikas:  merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebsait ja määrus.
46 Lisad
Kalandusalased partnerluslepingudIII Lisa
ELi veed
Põhjamaade lepingudSegaleping Tuunileping  ja
Gröönimaa
18
Madagaskar
1,5Maroko
30
Mauritaania
–
Cabo Verde
0,5
Gabon
1,4Guinea-Bissau
9Seišellid
5Kiribati
1,3
Gambia
–
Côte d’Ivoire
0,7Saalomoni saared
–Mikroneesia
–
Senegal
1,8Komoorid
0,6
Mauritius
0,7Mosambiik
– –Sao Tomé
ja Principe
0,7Ekvatoriaal-
Guinea
–Riigid, millel on lepingud, kuid puudub 
kehtiv protokoll:
Ekvatoriaal-Guinea, Gambia,
Mauritaania1, Mikroneesia, Mosambiik, 
Saalomoni saared.
1 Komisjoni ja Mauritaania vahelised 
läbirääkimised seoses uue protokolli 
kehtestamisega lõpetati edukalt 10. juulil 2015. Nelja-aastase protokolli kogusumma on 59,125 miljonit eurot aastas ning nõukogu peab protokolli veel heaks kiitma ja Euroopa Parlament andma oma nõusoleku.2015. aastal kehtivad kalandusalased 
partnerluslepingud:2015. aastal kehtivad kalandusalased partnerluslepingud:
Gröönimaa, Guinea-Bissau, Maroko.
Lepingu 
liikRiik (soikunud leping)Lepingu 
liikRiikCabo Verde, Komoorid, Côte d’Ivoire, 
Gabon, Kiribati, Madagaskar, Mauritius, São Tomé ja Principe, Senegal, Seišellid.
ELi makse 2015. aastaks, 
miljonites eurodes
Allikas:  Flandria mereinstituudi kaart, 2015. MarineRegions.org. Võetud aadressilt http://www.marineregions.org  20. aprillil 2015.
47
VI
Kui kõnealust mõistet kohaldatakse, eeldab see, et 
rannikuriik on majandamiseesmärgid, - meetmed 
ja erinevate sidusrühmade vahelised jaotamispõhi -
mõtted selgelt kindlaks määranud ja need on hästi 
teada. See kehtib näiteks Gröönimaa, Maroko, 
Mauritaania ja Guinea -Bissauga sõlmitud segalepin -
gute kohta.
Tuunilepingutega seotud püügivõimalused määra -
takse kindlaks kalavarude majandamise piirkondlike 
organisatsioonide poolt vastu võetud majandamis -
eesmärkide ja - meetmete põhjal. Seda toetavad 
nende organisatsioonide teadustöö ja teaduslikud 
nõuanded.
VII
Komisjon võtab arvesse varasemat püügivõimaluste 
kasutamise taset ja välistegureid, mis võivad mõju -
tada püügivõimaluste kasutamist olenevalt püügi -
koguste saadavusest ja erinevustest.
Tuunikalaga seotud partnerluslepingute protokolli -
des kindlaks määratud püügikoguste võrdlustase -
med (mis ei ole püügi piirnormid) põhinevad ELi 
kalalaevastike varasematel teatatud püügikogustel. 
Vastavates protokollides kokku lepitud võrdluston -
naaž, mis oli meie partnerite jaoks oluline eeltingi -
mus, loob õigusliku aluse, mis võimaldab ELil tasuda 
juurdepääsuõiguse eest. Siiski tuleb püügikoguste 
võrdlustasemete määramisel arvesse võtta ka eri -
nevate piirkondade püügikoguste suurt erinevust 
aastate lõikes seoses siirdeliikide leviku ja arvukuse 
muutumisega eri aastatel.
Käsitledes kalapüügivõimaluste võimaliku ala -
kasutamise seost rangemate tehniliste kaitse -
meetmete rakendamisega, tuleb meenutada, et 
sellised tehnilised kaitsemeetmed on poolte vahel 
kokku lepitud eesmärgiga tagada erinevate varude 
säästlikku kasutamist, vähendada kalapüügi mõju 
mereökosüsteemile ning vältida konflikte avamerel 
tegutsevate välisriikide tööstuslike laevastike ja ran -
napüügiga tegelevate kohalike kalurite vahel.Kokkuvõte
I
Ühise kalanduspoliitika hiljutise reformi raames 
on säästva kalapüügi partnerluslepingud eelkõige 
vahend rannikul asuvate partnerriikide majandus -
vööndis kalanduse juhtimise parandamiseks ning 
nende aluseks on samad põhimõtted, mida raken -
datakse ELis. Selle eesmärk on tagada varude sääst -
likku kasutamist, toetades samal ajal meie partne -
rite võimekust oma kalandussektori arendamiseks.
Lepingute aluseks on parimad kättesaadavad tea -
duslikud nõuanded, need on täielikult läbipaistvad 
ja mittediskrimineerivad. Nimetatud põhimõtted on 
lisatud kalandusalaste partnerluslepingute proto -
kollidesse, mille üle on hiljuti läbirääkimisi peetud. 
Protokolle käsitlevate läbirääkimiste eesmärk on 
parandada hinna ja kvaliteedi suhet seoses partne -
rite püügipiirkondadele juurdepääsu eest tasumise 
ja valdkondliku toetuse andmisega.
Vastus III ja IV punktile
Kalandusalaste partnerluslepingute protokollide 
läbirääkimised sõltuvad mitmest tegurist, mil -
lest paljud on väljaspool komisjoni kontrolli. Vaja 
on järgida eeskirju, millega on seotud teised ELi 
institutsioonid ehk nõukogu ja Euroopa Parla -
ment. Läbirääkimistele kuluv koguaeg sõltub väga 
palju ka partneriks oleva kolmanda riigi sisestest 
vastuvõtmismenetlustest.
Kui katkestused tekkisid, olid need üldjuhul lühike -
sed ega mõjutanud ELi laevastiku püügitegevust.
V
Üleminekurežiimi aluseks on määruse (EÜ) 
nr 1006/2008 (nn kalapüügilubade määrus) artik -
kel 9, mis tagaks püügitegevuse jätkumise piiratud 
kuuekuulise ajavahemiku jooksul olukorras, kus EL 
ja partnerriik on protokolli sõlmimises kokku leppi -
nud, kuid protokolli ajutist kohaldamist ei ole veel 
alustatud. Selliseid ajutisi lubasid, mida partnerriik 
annab komisjoni taotluse korral rangelt vabatahtli -
kult, tuleks siiski käsitada põhilepingu alusel (kuigi 
ilma protokollita) antud lubadena ja seetõttu ei ole 
nad vastuolus ainuõiguse klausliga (erinevalt puh -
talt „eralitsentsidest”, nagu on selgitatud kohtuasjas 
C-565/13).Komisjoni  
vastus
Komisjoni vastus 48
XI
Komisjoni talituste 2013. aastal kehtestatud ja 2014. 
aastal uuendatud valdkondliku toetuse rakenda -
mise järelevalve suunistes esitatakse põhimõtted, 
mida tuleb järgida valdkondliku toetuse määramisel 
ja järelevalves, ning aruandlusnõuetega seotud 
erieeskirjad. See võimaldab programmi muudatusi 
ühiskomitees kooskõlastada.
Nimetatud suuniseid on hiljutistes protokollides 
täiendatud konkreetsete sätetega, mis käsitlevad 
valdkondliku toetuse rakendamist ja järelevalvet.
Muu hulgas nõutakse neis valdkondlikust toetusest 
rahastatavate tegevuste maatriksi väljatöötamist 
ja kokkuleppimist. Selles tuleks selgelt kindlaks 
määrata toetatavad meetmed, soovitud eesmärgid 
ja tulemused.
Maatriksit hindab regulaarselt ühiskomitee ja maat -
riksi programmi järgimist kontrollib kalandusatašee.
XII
Pärast uue ühise kalanduspoliitika vastuvõtmist 
2013. aastal, mis hõlmas ka valdkondliku toe -
tuse maksete lahutamist juurdepääsuõigusega 
seotud maksetest ja nendega seotud tingimusi, 
on valdkondliku toetuse maksed nüüd otseselt 
seotud valdkondliku toetuse tulemuslikkuse ja 
kasutamisega.
Säästva kalapüügi partnerluslepingute alusel 
antakse valdkondlikku toetust partnerriigi kavan -
datud piiratud arvu konkreetsete meetmete põhjal. 
See erineb Euroopa Arengufondi süsteemsest lähe -
nemisviisist, mis võimaldab muu hulgas ka eelarve -
toetust. Lisaks on valdkondlik toetus üldjuhul palju 
väiksem kui Euroopa Arengufondi toetus.
Ette on nähtud sätted, mis võimaldavad valdkond -
likku toetust ühiskomitees läbi vaadata juhul, kui 
partnerriik taotleb piisavalt põhjendatult vahendite 
ümberjagamist programmi sees, või vajaduse korral 
valdkondlikud toetusmaksed peatada kuni vald -
kondliku toetuse rahuldava rakendamiseni.Paljudel juhtudel on tehnilised kaitsemeetmed ette 
nähtud partnerriikide õigusaktides ja seetõttu ei ole 
võimalik neist loobuda. Need tuleb lisada ka säästva 
kalapüügi partnerluslepingutesse.
ELi juurdepääsutasu ettemaksu põhimõte tagab 
partnerriigile stabiilse sissetuleku, mis muudab 
säästva kalapüügi partnerluslepingud ahvatlevaks 
reguleerimisvahendiks.
VIII
Komisjon oli teadlik hindamisi läbi viivate sõltuma -
tute konsultantide kasutatud metoodikas esineva -
test võrreldavuse probleemidest. Pärast siseauditit 
ja auditi tulemusena valminud suuniste põhjal on 
komisjon koostanud säästva kalapüügi partnerlus -
lepingutega seoses korraldatavate hindamiste 
lähtealuste jaoks ühtse vormi. Kalandusalaste part -
nerluslepingute majandusliku mõju hindamisega 
seotud ühtne metoodika on kokku lepitud ja seda 
rakendatakse alates 2015. aasta algusest.
IX
Komisjon on viimastel aastatel tegelnud oma 
IT-vahendite ümberkujundamisega ja käivitas 2013. 
aasta alguses elektrooniliste lubade projekti, mis 
hõlmab lubade edastamise ja järelkontrolli digitaal -
set salvestamist. Olemasolevad IT -vahendid võimal -
davad komisjonil paremini hallata kalapüügilubade 
taotlemise ja andmise menetlust alates liikmesriigi -
poolse taotluse esitamisest kuni kolmandalt riigilt 
loa saamiseni.
X
2011. aastast alates on komisjon tegelnud uue 
andmete edastamise korra ja uute andmebaaside, 
eelkõige nn andmelao koostamisega, et võimaldada 
paremat ja nõuetekohast järelevalvet ELi kalalae -
vade kõikide püügikoguste üle. See oli kasutusval -
mis 2013. aasta lõpus ning võeti järk -järgult kasu -
tusele 2014. aasta jooksul olenevalt liikmesriikide 
võimekusest süsteemi rakendada. Konkreetsete 
probleemide avastamise korral arutatakse neid 
liikmesriikidega.
Komisjoni vastus 49
Protokollide uuendamise läbirääkimistel avaldab 
komisjon kindlat toetust elektrooniliste lubade 
kasutamisele ELi laevade puhul.
XIII h)
Komisjon nõustub soovitusega ja on seisukohal, et 
ta juba võtab vajalikke meetmeid kõnealuse olu -
korra parandamiseks.
Komisjon suhtleb pidevalt liikmesriikidega, et 
lahendada kõik tehnilised probleemid.
XIII i)
Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et seda 
on juba osaliselt rakendatud, kuna komisjon on 
kehtestanud konkreetsed suunised valdkondliku 
toetuse haldamiseks ja järelevalveks, ning olene -
valt partnerriikidega peetavatest läbirääkimistest 
võtab komisjon vajalikke meetmeid selle täielikuks 
rakendamiseks.
XIII j)
Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et seda on 
juba osaliselt rakendatud.
Uue ühise kalanduspoliitika kohaselt on „kooskõla 
liidu muude poliitikavaldkondadega” üks hea valit -
semistava põhimõtteid (ELi määruse nr 1380/2013 
artikli 3 punkt h). Selle põhjal integreeritakse kalan -
duse aspekte üha enam arengupoliitikasse.
XIII k)
Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et seda juba 
rakendatakse osaliselt.
Makseid käsitletakse iga -aastaselt iga kalandusalase 
partnerluslepingu ühiskomitees. Kui ühiskomitee 
avastab ja jõuab kokkuleppele, et rahalisi vahen -
deid ei ole sobivalt kasutatud, võidakse järgnevate 
aastate valdkondliku toetuse maksed peatada.XIII a)
Komisjon nõustub soovitusega.
XIII b)
Komisjon nõustub soovitusega ja on alustanud selle 
rakendamist.
XIII c)
Komisjon võib soovitusega nõustuda; selle raken -
damine sõltub läbirääkimistest ning nii ELi kui ka 
asjaomase kolmanda riigi nõusolekust.
XIII d)
Komisjon võib soovitusega nõustuda ja on juba 
alustanud konsultatsioone sidusrühmadega.
XIII e)
Komisjon nõustub soovitusega.
2014. aasta detsembris esitati komisjonile uus 
metoodika, mis kiideti heaks 2015. aasta jaanuaris. 
See loob ühtse aluse protokollide majandusliku 
mõju hindamiseks, mis korraldatakse enne tulevasi 
läbirääkimisi. Kui kõnealune metoodika on süste -
maatiliselt rakendatud, vastab see täielikult kontrol -
likoja soovitustele.
XIII f)
Komisjon nõustub soovitusega ja on seisukohal, et 
ta juba võtab vajalikke meetmeid kõnealuse olu -
korra parandamiseks.
Komisjon on viimastel aastatel tegelnud oma 
IT-vahendite ümberkujundamisega ja käivitanud 
elektrooniliste lubade projekti, mis hõlmab lubade 
edastamise ja järelkontrolli digitaalset salvestamist.
XIII g)
Komisjon nõustub soovitusega ja on seisukohal, et 
ta juba võtab vajalikke meetmeid kõnealuse olu -
korra parandamiseks.
Komisjoni vastus 50
ELi valdkondlikku toetust antakse muu hulgas 
selleks, et aidata tõhustada juhtimist riigi tasandil, 
samas kui Euroopa Arengufondilt piirkondlikul 
tasandil India Ookeani Komisjonile antava rahastuse 
eesmärk on arendada edasi piirkondlikku koostööd. 
Rahastatud meetmete vastastikust täiendavust 
aitab tagada ka ELi kohaliku delegatsiooni kalan -
dusatašee, kes suhtleb regulaarselt India Ookeani 
Komisjoniga.
31
EL püüab kalandusalaste partnerluslepingutega 
ja täpsemalt valdkondliku toetusega tõhustada ka 
kalavarude, kalanduse ja majandamismeetmete 
hindamist käsitlevat teaduskoostööd ELi ja partner -
riikide teadlaste vahel, kasutades selleks säästva 
kalapüügi partnerluse segalepingute raames tegut -
sevaid ühiseid teaduskomiteesid, ning toetada ka 
partnerriikide teadlaste ja juhtide osalemist säästva 
tuunikalapüügi alaste partnerluslepingutega seotud 
kalavarude majandamise piirkondlike organisatsioo -
nide koosolekutel.
Tuunilepingute korral tuleks protokollidega anda 
juurdepääsuõigused üksnes juhul, kui need on 
kooskõlas ÜRO mereõiguse konventsioonis väljen -
datud majandamispõhimõtetega. Komisjon peaks 
seetõttu tagama, et kalandusalased partnerluslepin -
gud vastaksid piirkondlike kalavarude majandamise 
organisatsioonide resolutsioonidele ja soovitustele, 
mis käsitlevad kalavarude olukorda.
Segalepingute korral vaatab ühine teaduskomitee 
regulaarselt läbi kogu asjakohase kättesaadava 
teabe vastava säästva kalapüügi partnerluslepingu 
protokollidega seotud püügikoguste, koormuse ja 
kalavarude olukorra kohta.
Vastavalt ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklile 61 
vastutavad EL ja lipuriik ülepüügi vältimise eest ka 
juhul, kui rannikuriik teeb kindlaks ülejäägi olemas -
olu. Sel põhjusel on ELi eesmärk saavutada püügi -
võimaluste ja majandamiseesmärkide suhtes täielik 
läbipaistvus. Ülejäägi mõiste ei tähenda siiski, et 
kasutusele tuleb võtta püügi piirnormidel põhinev 
majandamisraamistik. Kalastussuremust saab piirata 
ka teistsuguste meetmetega, näiteks võimsuse piir -
normid, püügikoormuse piirnormid jne.Tähelepanekud
21
Mauritaania puhul ei ole püügitegevus 2008.–
2012. aasta ja 2013.-2014. aasta protokollide vaheli -
sel ajal katkenud.
22
Vastavalt kalapüügilubade määruse artiklile 9 nõus -
tusid Mauritaania ametiasutused väljastama lubasid 
neile saadetud taotluste põhjal. Kui ELi laevaomani -
kud oleksid taotlenud lubasid muudes püügikate -
gooriates, oleks võidud load anda ka neis muudes 
püügikategooriates. Laevaomanikelt aga sel ajal 
taotlusi ei laekunud.
23
2014. aasta juulis Mauritaaniaga kokku lepitud 
lahendus on lubade aegumise küsimuses saavu -
tatud kompromiss, mille komisjon on asjaomaste 
liikmesriikide nõusolekul vastu võtnud.
24
Võimalus püügitegevuse katkemise eest hüvitist 
saada tuleneb Euroopa Kalandusfondi määrusest. 
Vastavad hüvitisesummad on ELi eelarves juba 
kavandatud ja seega ELile täiendavaid kulusid ei 
teki.
28
Uue ühise kalanduspoliitika kohaselt on „kooskõla 
liidu muude poliitikavaldkondadega” üks hea valit -
semistava põhimõtteid (ELi määruse nr 1380/2013 
artikli 3 punkt h).
Tihedam koostöö rahvusvahelise koostöö ja arengu 
peadirektoraadiga nii kõrgema juhtkonna kui ka 
ametnike tasandil tagab, et ELi poolt säästva kala -
püügi partnerluslepingute alusel või Euroopa Aren -
gufondi kaudu ning teiste doonorite poolt antud 
rahalist toetust kasutatakse tõhusalt.
Komisjoni vastus 51
41
Mosambiigiga uue protokolli üle peetavate läbirää -
kimiste ajal nõustusid liikmesriigid kõnealuste teh -
niliste tingimustega, arvestades asjaolu, et komis -
jonil õnnestus saavutada isegi erandi tegemine 
siseriiklikust õigusaktist (1/3 laevastiku, mitte kogu 
laevastiku kontrollimine) eesmärgiga suurendada 
protokolli kasutamist.
46
Säästva kalapüügi partnerluslepingud ja Euroopa 
Arengufondi eelarvetoetus on olemuselt erinevad 
ja nende läbirääkimised toimuvad eraldi. Euroopa 
Arengufondi ja säästva kalapüügi partnerluslepingu 
alusel antava toetuse läbirääkimiste ajakava ena -
masti ei kattu. Euroopa Arengufondi programmitöö 
tuleb arutusele iga seitsme aasta järel, samas kui 
säästva kalapüügi partnerluslepingute kehtivusaeg 
on keskmiselt 3-4 aastat.
Seetõttu leiab komisjon, et see ei mõjuta komisjoni 
seisukohta säästva kalapüügi partnerluslepingu 
läbirääkimistel.
Üldiselt on meie partnerriikide suhtes rakendatud 
lähenemisviisid kooskõlalised ja järjepidevad.
49
Komisjon toetub liikmesriikidelt saadud andmetele 
vastavalt ELi õigusaktides kehtestatud nõuetele. 
Võimalikud lahknevused kõrvaldatakse uue tsent -
raalse püügikogustest teatamise süsteemiga, mis 
võimaldab pidevat järelkontrolli. Andmete kättesaa -
davus paraneb ning teatatud püügikoguseid võrrel -
dakse pidevalt protokollikohase võrdlustonnaažiga.
50
Ühise kalanduspoliitika reformile eelnenud proto -
kolli lühikese kehtivusaja eesmärk oli võimaldada 
üleminekut uue ühise kalanduspoliitika rakendami -
sele. Pärast selle jõustumist püütakse nüüd sõl -
mida pikema, keskmiselt 4-5-aastase kehtivusajaga 
protokolle.32
Kalastussuremust piiratakse võimsuse piirnormi -
dega, mis on kindlaks määratud India Ookeani 
Tuunikomisjoni osalisriikide laevastiku arendamise 
kavade põhjal, ning protokollides on arvestatud 
ELiga seotud võimsuse tasemeid.
Vastus punktidele 33 ja 34
Kõigis hiljutistes läbirääkimistes on olulisteks 
teemadeks olnud usaldusväärne finantsjuhtimine 
ning hinna ja kvaliteedi suhe. See kajastub rahasta -
miskomponendi restruktureerimises, mille tule -
musena tööstusharu võtab nüüd senisest suurema 
osa juurdepääsumaksete rahalisest koormusest ELi 
pealt enda peale.
39
Hinnangus esitatud teabest nähtub samuti, et 2013.-
2014. aasta protokolli perioodil on kõigi abisaajate 
jaoks otsene lisaväärtus eelmise protokolliga võr -
reldes kahanenud ainult väga vähesel määral (enne 
0,86 ja nüüd 0,8) ning lisaväärtusest saadav kasu on 
suurem Mauritaania jaoks.
See peaks olema tingitud ka asjaolust, et hinda -
mises käsitleti protokolli kaheaastasest kehtivus -
ajast kõigest 11 kuu pikkust perioodi, mis langes 
kokku vähese kasutamise perioodiga. Lisaks tuleks 
märkida ka väikeste pelaagiliste liikide turuhindade 
suurt kõikumist, mis mõjutab kindlasti lisaväärtu -
sele antud hinnanguid. Nimetatud põhjustel tuleks 
hindamisjäreldustesse suhtuda ettevaatlikult.
40
Nimetatud põhjusel on järgmise protokolli sõlmi -
mise läbirääkimised Mauritaaniaga peatatud.
Komisjoni vastus 52
60
Praegune IT -süsteem võimaldab komisjonil jälgida 
püügiloataotlusi pärast seda, kui vastav lipuriik on 
täidetud taotluse ära saatnud. Protsessi täiustami -
seks 2013. aasta alguses käivitatud elektrooniliste 
lubade projekt võimaldab loataotluste esitamise 
ja lubade väljastamise menetlusi paremini jäl -
gida. Vahepeal vaatab komisjon läbi kõik oma 
sisemenetlused.
62
Järgitakse vastavates ELi õigusaktides sätestatud 
aruandlusnõudeid ja komisjon säilitab sellekohaseid 
andmeid. Lisaks tegeleb komisjon praegu püügi -
koguste andmebaasi loomiseks vajalike IT -vahen -
dite väljatöötamisega.
63
2011. aastast alates on komisjon tegelnud uue 
andmete edastamise korra ja uute andmebaaside, 
eelkõige nn andmelao koostamisega, et võimaldada 
paremat ja nõuetekohast järelevalvet ELi kalalae -
vade kõikide püügikoguste üle. See oli kasutusval -
mis 2013. aasta lõpus ning võeti järk -järgult kasu -
tusele 2014. aasta jooksul olenevalt liikmesriikide 
võimekusest süsteemi rakendada. Konkreetsete 
probleemide avastamise korral arutatakse neid 
liikmesriikidega.
65
Komisjon on selle probleemi juba kindlaks tei -
nud ning teeb praegu koostööd liikmesriikide, ELi 
kalandusvaldkonna uurimisasutuste ja kolmandate 
riikidega, et leppida kokku ühine metoodika kalan -
dusalaste partnerluslepingutega hõlmatud vetest 
püütud koguste hindamiseks.
Kuigi ELi jaoks võis esineda täiendavate kulude oht, 
ei tekkinud neid seoses India ookeaniga, kus püügi -
kogused ei ületanud ühegi kontrollikoja uuritud 
lepingu võrdlustonnaaži, välja arvatud Madagaskari 
puhul 2005. ja 2007. aastal.52
Kuna kalandusalaste partnerluslepingutega seotud 
ühise kalanduspoliitika eesmärkides ei käsitleta 
nende mõju ELi piirkondadele ega ELi turu kaladega 
varustamist, ei ole nimetatud aspektide hindamine 
asjakohane.
2015. aasta alguses töötasid komisjoni poolt säästva 
kalapüügi partnerluslepingute hindamiseks palga -
tud konsultandid välja ühise ühetaolise meetodi 
säästva kalapüügi partnerluslepingutega seotud 
majandusliku mõju hindamiseks ning kooskõlasta -
sid selle komisjoni talitustega.
57
Komisjoni kasutatav kontrollimenetlus vastab täieli -
kult kohaldatava protokolli sätetele.
Komisjon loob praegu uut süsteemi (elektrooniliste 
lubade projekt), milles salvestatakse digitaalselt 
nii lubade edastamine kui ka järelkontroll ning mis 
võimaldab komisjonil paremini hallata menetluse 
neid osi, mis on seotud kalapüügiloa taotlemise ja 
väljastamisega alates liikmesriigipoolsest taotluse 
esitamisest kuni kolmandalt riigilt loa saamiseni.
58
Loataotluste edastamise vorm sõltub suurel määral 
partnerriigi õigusaktide konkreetsetest sätetest 
ning tema inimressurssidest ja haldusvõimekusest.
59
ELi delegatsioon jälgib tähelepanelikult Mauritaania 
lubade väljastamise menetlust ning suhtleb pide -
valt Mauritaania pädevate asutustega, et viivitusi 
vähendada. Sellele protsessile aitavad kaasa ka 
agendid, kes esindavad laevaomanikke suhetes 
kohalike ametiasutustega.
Komisjoni vastus 53
73
Komisjoni eesmärk on, et valdkondlik toetus kajas -
tuks selgelt riigieelarves, kuid see sõltub partner -
riigi rahandusalastest õigusaktidest.
Komisjon on seisukohal, et antud valdkondlik toetus 
on jälgitav partnerriikide vastavates maatriksites.
Lisaks peab komisjon arvestama asjaoluga, et 
partnerriigi poolt valdkondliku toetuse maatriksi 
rakendamiseks kasutatavate meetmete suhtes 
kohaldatakse tavaliselt hangetega seotud riiklikke 
eeskirju.
74
Protokollikohased ühiskomiteed jälgivad valdkond -
liku toetuse rakendamist, kaasa arvatud võimaluse 
korral kulutasuvust.
Mosambiigi puhul tuleb ühiskomitee regulaarsele 
järelevalvele lisanduv 2012.–2014. aasta protokolli 
alusel antud valdkondliku toetuse lõpphindamine 
veel läbi viia. Mosambiik tegeleb praegu nimetatud 
hindamise jaoks vajalike dokumentide ettevalmis -
tamisega ning edenemise hindamiseks kutsutakse 
kokku ühiskomitee.
75
Vt vastus kokkuvõtte XII punktile.
Mauritaania puhul mõjutas kasutamise määra 
perioodi 2008–2012 alguses valitsenud keeruline 
poliitiline olukord. Lisaks vähendati Mauritaania 
ametiasutuste selge soovi alusel 2013.-2014. aasta 
protokollis valdkondlikku toetust kolme miljoni 
euroni aastas: see ei olnud komisjoni algne eesmärk 
ega otsene reaktsioon asjaolule, et Mauritaania 
tegevus ei olnud läbipaistev.68
Vt vastus kokkuvõtte XI punktile.
69
Mitme doonoriga riikides (Mauritaania ja viimasel 
ajal Mosambiik) on EL võimaluse korral korraldanud 
teiste arendajatega koordineerimiskoosolekuid. Neil 
koordineerimiskoosolekutel osaleb kalandusatašee. 
Arengukoostööga tegelevate delegatsiooni eri 
üksuste vahel toimub aktiivne teabevahetus.
ELi prioriteetide valik kajastub teiste doonoritega 
peetavatel koordineerimiskoosolekutel.
70
Mosambiigi delegatsioon osaleb ministeeriumi 
korraldatud doonorite tegevuse valdkonnapõhise 
koordineerimise koosolekutel ja delegatsioon on 
esindatud kui valdkonna oluline doonor. Lisaks 
koostavad kalandusasutused tegevuskava, mis 
vastab riiklikele eeskirjadele ning on seotud eri doo -
norite ja ELi rahastatud tegevuste läbipaistvusega. 
Komisjon leiab, et topeltrahastamise ohtu ei ole.
72
Vt ka vastus kokkuvõtte XI punktile.
Komisjoni vastus 54
Valdkondliku toetuse juhtimine on paranenud 
pärast ühise põllumajanduspoliitika reformi, millega 
lahutati valdkondliku toetuse rahastamine juurde -
pääsumaksetest ning suurendati ühiskomitee 
tegevuses järelevalve ja tingimuste kohaldamise 
osakaalu.
Vt vastus kokkuvõtte XII punktile.
80
Makseid käsitletakse ja hinnatakse iga kalandus -
alase partnerluslepingu ühiskomitees kogu aasta 
jooksul regulaarselt. Kui ühiskomitee leiab ja jõuab 
kokkuleppele, et rahalisi vahendeid ei ole piisavalt 
kasutatud, võidakse järgnevate aastate valdkond -
liku toetuse maksed peatada kuni vahendite kasu -
tamise tõhustamiseni. Nii toimiti eelkõige seoses 
Seišellide, Mosambiigi ja Komooridega.
81
Kui seoses prioriteetse meetme/projektiga ei ole 
tulemusi saavutatud või need on vähesed, peata -
takse järgmisel aastal valdkondliku toetuse maks -
mine kuni eesmärkide saavutamiseni.
Selle taustaks on arusaam, et meetmete kestus ei 
ole üldjuhul piiratud vastava majandusaastaga, vaid 
need võivad olla mitmeaastased.
82
Kuigi kontseptsioonid on samad, on nende eesmär -
gid väga erinevad toetuse ja selle haldamise erineva 
kasutusala ja suurusjärgu tõttu.Igal ühiskomitee koosolekul hinnatakse hoolikalt 
toetuse kasutamise võimekust, esitades vahendite 
kasutamise määra kohta süstemaatilisi hinnanguid 
ja märkusi. Seišellide ja Mosambiigi puhul on toi -
munud varasemate protokollidega võrreldes oluline 
paranemine.
76
Partnerriikidele antud valdkondliku toetuse kasuta -
mine otsustatakse juhtumipõhiselt, lähtudes sellest, 
kuidas partnerriik soovib toetust oma riikliku kalan -
duspoliitika arendamiseks kasutada.
2. selgitus – Madagaskar
Sarnaselt valitsuse muude tuluallikatega on ELi 
vahendid ülekantavad riigikassa tasandil.
2. selgitus – Mauritaania
Kasutamata valdkondliku toetuse summa oli ühise 
hindamise kohaselt 25 miljonit eurot. 2013. aasta 
märtsis saatis Mauritaania ELile aruande, mille 
kohaselt oli selleks ajaks alles olev summa 13 miljo -
nit eurot. See arv jäi siiski ühiselt kooskõlastamata, 
sest Mauritaania ei põhjendanud piisavalt oma 
arvutuse alust.
2. selgitus – Mosambiik
2012. aasta juunis toimunud koosolekul nõustus 
ühiskomitee programmi tagantjärele muutmisega, 
nagu on märgitud aruande lisades, sest kokkulepi -
tud üldises tegevusraamistikus ettenähtud täienda -
vad taristuprojektid olid lisatud riigieelarvesse.
78
Vt vastus kokkuvõtte XII punktile.
Komisjoni vastus 55
Komisjoni eesmärk on saavutada olukord, kus 
valdkondliku toetuse makseid käsitletakse partner -
riikide rahandusalastes õigusaktides, et tagada 
vahendite läbipaistvus.
Järeldused ja soovitused
85
Kalandusalaste partnerluslepingute protokollide 
läbirääkimised sõltuvad mitmest tegurist, millest  
paljud on väljaspool komisjoni kontrolli. Vaja 
on järgida eeskirju, millega on seotud teised ELi 
institutsioonid ehk nõukogu ja Euroopa Parla -
ment. Läbirääkimistele kuluv koguaeg sõltub väga 
palju ka partneriks oleva kolmanda riigi sisestest 
vastuvõtmismenetlustest.
86
Üleminekurežiimi aluseks on määruse (EÜ) 
nr 1006/2008 (nn kalapüügilubade määrus) artik -
kel 9, mis tagaks püügitegevuse jätkumise piiratud 
kuuekuulise ajavahemiku jooksul olukorras, kus EL 
ja partnerriik on protokolli sõlmimises kokku leppi -
nud, kuid protokolli ajutist kohaldamist ei ole veel 
alustatud. Selliseid ajutisi lubasid, mida partnerriik 
annab komisjoni taotluse korral rangelt vabatahtli -
kult, tuleks siiski käsitada põhilepingu alusel (kuigi 
ilma protokollita) antud lubadena ja seetõttu ei ole 
need vastuolus ainuõiguse klausliga (erinevalt puh -
talt „eralitsentsidest”, nagu on selgitatud kohtuasjas 
C-565/13).
87
Kõnealust lähenemisviisi kasutatakse juba seoses 
tuunilepingutega, eriti India ookeani puhul, kus 
partnerriikidega on sõlmitud lepingud, mis vas -
tavad tuunikala siirdeteele. Segalepingute korral 
oleks seda erinevate püügipiirkondade tõttu raskem 
saavutada.Siiski on nende poliitikate rakendamise kooskõla 
ja järjepidevus valdkondliku toetuse kasutamise 
ja jaotamisega seotud komisjoni talituste vahel 
paranenud. See on saavutatud kindlate sihipäraste 
meetmetega, millel on selged tulemusnäitajad.
Valdkondliku toetuse programmid töötatakse välja 
partnerriigi vajaduste põhjal. Pooled arutavad neid 
ühiskomitees ning lõplik meetmete programm sün -
nib selle konsultatsiooniprotsessi tulemusena.
3. selgitus – Madagaskar
Madagaskari puhul jätkati säästva kalapüügi part -
nerluslepingute alusel maksete tegemist pärast 
seda, kui leiti, et Madagaskar ei vasta enam eelarve -
toetuse saamise tingimustele. See otsus oli ELi 
institutsioonide asjaomaste talituste vahel täielikult 
kooskõlastatud, sest maksed olid selgelt suunatud 
kalanduse haldamiseks ning aitasid poliitilise kriisi 
taustal kaasa kalandussektori tööhõive ja majandus -
kasvu ning riigi toiduga kindlustatuse tagamisele.
3. selgitus – Mosambiik
Kuigi eelarvetoetus viibis, ei olnud see kuidagi 
seotud valdkondliku toetuse maksmisega, sest sellel 
puudus otsene mõju kokkulepitud konkreetse vald -
kondliku toetuse tööprogrammi rakendamisele. See 
näitab kahe toetusrežiimi erinevat olemust.
Komisjon usub, et suurem kooskõla arengu- ja 
kalanduspoliitika vahel ei tähenda tingimata ühe -
sugust lähenemisviisi vastavate poliitikate raames 
maksete tegemisel, sest neid reguleerivad eri õigus -
aktid koos oma täitmisele kuuluvate tingimustega.
83
Vt vastus kokkuvõtte XI punktile.
Komisjoni vastus 56
Paljudel juhtudel on tehnilised kaitsemeetmed ette 
nähtud partnerriikide õigusaktides ja seetõttu ei ole 
võimalik neist loobuda. Need tuleb lisada ka säästva 
kalapüügi partnerluslepingutesse.
ELi juurdepääsutasu ettemaksu põhimõte tagab 
partnerriigile stabiilse sissetuleku, mis muudab 
säästva kalapüügi partnerluslepingud ahvatlevaks 
reguleerimisvahendiks.
90
Komisjon oli teadlik hindamisi läbi viivate sõltuma -
tute konsultantide kasutatud metoodikas esineva -
test võrreldavuse probleemidest. Pärast siseauditit 
ja auditi tulemusena valminud suuniste põhjal on 
komisjon koostanud ühtse vormi säästva kalapüügi 
partnerluslepingutega seoses korraldatavate hinda -
miste lähtealuste kohta. Kalandusalaste partnerlus -
lepingute majandusliku mõju hindamisega seotud 
ühtne metoodika on kokku lepitud ja seda rakenda -
takse alates 2015. aasta algusest.
1. soovitus a)
Komisjon nõustub soovitusega.
1. soovitus b)
Komisjon nõustub soovitusega ja on alustanud selle 
rakendamist.
1. soovitus c)
Komisjon nõustub soovitusega, mille rakendamine 
sõltub läbirääkimistest ning nii ELi kui ka asjaomase 
kolmanda riigi nõusolekust.
1. soovitus d)
Komisjon nõustub soovitusega ja on juba alustanud 
konsultatsioone sidusrühmadega.88
Kui kõnealust mõistet kohaldatakse, eeldab see, et 
rannikuriik on majandamiseesmärgid, - meetmed 
ja erinevate sidusrühmade vahelised jaotamispõhi -
mõtted selgelt kindlaks määranud ja need on hästi 
teada. See kehtib näiteks Gröönimaa, Maroko, 
Mauritaania ja Guinea -Bissauga sõlmitud segalepin -
gute kohta.
Tuunilepingutega seotud püügivõimalused määra -
takse kindlaks kalavarude majandamise piirkondlike 
organisatsioonide poolt vastu võetud majandamis -
eesmärkide ja -meetmete põhjal. Seda toetavad 
nende organisatsioonide teadustöö ja teaduslikud 
nõuanded.
89
Komisjon võtab arvesse varasemat püügivõimaluste 
kasutamise taset ja välistegureid, mis võivad mõju -
tada püügivõimaluste kasutamist olenevalt püügi -
koguste saadavusest ja erinevustest.
Tuunikalaga seotud partnerluslepingute protokol -
lides kindlaks määratud püügikoguste võrdlustase -
med (mis ei ole püügi piirnormid) põhinevad ELi 
kalalaevastike varasematel teatatud püügikogustel. 
Vastavates protokollides kokku lepitud võrdluston -
naaž, mis oli meie partnerite jaoks oluline eeltingi -
mus, loob õigusliku aluse, mis võimaldab ELil tasuda 
juurdepääsuõiguse eest. Siiski tuleb püügikoguste 
võrdlustasemete määramisel arvesse võtta ka eri -
nevate piirkondade püügikoguste suurt erinevust 
aastate lõikes seoses siirdeliikide leviku ja arvukuse 
muutumisega eri aastatel.
Käsitledes kalapüügivõimaluste võimaliku alakasu -
tamise seost rangemate tehniliste kaitsemeetmete 
rakendamisega, tuleb meenutada, et sellised tehni -
lised kaitsemeetmed on poolte vahel kokku lepitud 
eesmärgiga tagada eri varude säästlikku kasutamist, 
vähendada kalapüügi mõju mereökosüsteemile 
ning vältida konflikte avamerel tegutsevate välis-
riikide tööstuslike laevastike ja rannapüügiga tege -
levate kohalike kalurite vahel.
Komisjoni vastus 57
Komisjon on viimastel aastatel tegelnud oma 
IT-vahendite ümberkujundamisega ja käivitanud 
elektrooniliste lubade projekti, mis hõlmab lubade 
edastamise ja järelkontrolli digitaalset salvestamist.
2. soovitus b)
Komisjon nõustub soovitusega ja on seisukohal, et 
ta juba võtab vajalikke meetmeid kõnealuse olu -
korra parandamiseks.
Protokollide uuendamise läbirääkimistel avaldab 
komisjon kindlat toetust elektrooniliste lubade 
kasutamisele ELi laevade puhul.
2. soovitus c)
Komisjon nõustub soovitusega ja on seisukohal, et 
ta juba võtab vajalikke meetmeid kõnealuse olu -
korra parandamiseks.
Komisjon suhtleb pidevalt liikmesriikidega, et 
lahendada kõik tehnilised probleemid.
94
Komisjoni talituste 2013. aastal kehtestatud ja 
2014. aastal uuendatud valdkondliku toetuse raken -
damise järelevalve suunistes esitatakse põhimõtted, 
mida tuleb järgida valdkondliku toetuse kindlaks -
määramisel ja järelevalves, ning aruandlusnõuetega 
seotud erieeskirjad. See võimaldab programmi 
parandusi ühiskomitees kooskõlastada.
Nimetatud suuniseid on hiljutistes protokollides 
täiendatud konkreetsete sätetega, mis käsitlevad 
valdkondliku toetuse rakendamist ja järelevalvet.
Muu hulgas nõutakse neis valdkondlikust toetusest 
rahastatavate tegevuste maatriksi väljatöötamist ja 
kokkuleppimist. Maatriksis tuleks selgelt kindlaks 
määrata toetatavad meetmed, soovitud eesmärgid 
ja tulemused.1. soovitus e)
Komisjon nõustub soovitusega.
2014. aasta detsembris esitati komisjonile uus 
metoodika, mis kiideti heaks 2015. aasta jaanuaris. 
See loob ühtse aluse protokollide majandusliku 
mõju hindamiseks, mis korraldatakse enne tulevasi 
läbirääkimisi. Kui kõnealust metoodikat hakatakse 
süstemaatiliselt rakendama, vastab see täielikult 
kontrollikoja soovitustele.
92
Komisjon on viimastel aastatel tegelnud oma IT -va-
hendite ümberkujundamisega ja käivitas 2013. aasta 
alguses elektrooniliste lubade projekti, mis hõl -
mab lubade edastamise ja järelkontrolli digitaalset 
salvestamist. Olemasolevad IT -vahendid võimalda -
vad komisjonil paremini hallata kalapüügilubade 
taotlemise ja andmise menetlust alates liikmesriigi -
poolse taotluse esitamisest kuni kolmandalt riigilt 
loa saamiseni.
93
2011. aastast alates on komisjon tegelnud uue 
andmete edastamise korra ja uute andmebaaside, 
eelkõige nn „andmelao” koostamisega, et võimal -
dada paremat ja nõuetekohast järelevalvet ELi 
kalalaevade kõikide püügikoguste üle. See oli kasu -
tusvalmis 2013. aasta lõpus ning võeti järk -järgult 
kasutusele 2014. aasta jooksul olenevalt liikmes -
riikide võimekusest süsteemi rakendada. Konkreet -
sete probleemide avastamise korral arutatakse neid 
liikmesriikidega.
2. soovitus a)
Komisjon nõustub soovitusega ja on seisukohal, et 
ta juba võtab vajalikke meetmeid kõnealuse olu -
korra parandamiseks.
Komisjoni vastus 58
3. soovitus c)
Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et seda juba 
rakendatakse osaliselt.
Makseid käsitletakse iga -aastaselt iga kalandusalase 
partnerluslepingu ühiskomitees. Kui ühiskomitee 
avastab ja jõuab kokkuleppele, et rahalisi vahen -
deid ei ole sobivalt kasutatud, võidakse järgnevate 
aastate valdkondliku toetuse maksed peatada.
Vastus tabelile 4
Mosambiigi puhul parandati esitatud arve komisjoni 
hilisema kontrolli tulemusena. Komisjoni käsutuses 
olevatest andmetest nähtub, et kogupüük oli 2330 t, 
mis on sarnane Hispaania ja Prantsusmaa teatatud 
kogusega sama aasta kohta (2326 t).Maatriksit hindab regulaarselt ühiskomitee ja maat -
riksi programmi järgimist kontrollib kalandusatašee.
95
Pärast uue ühise kalanduspoliitika vastuvõtmist 
2013. aastal, mis hõlmas ka valdkondliku toetuse 
maksete lahutamist juurdepääsuõigusega seotud 
maksetest ja nende maksetega seotud tingimusi, 
on valdkondliku toetuse maksed nüüd otseselt 
seotud valdkondliku toetuse tulemuslikkuse ja 
kasutamisega.
Säästva kalapüügi partnerluslepingute alusel 
antakse valdkondlikku toetust partnerriigi teatavate 
kavandatud konkreetsete meetmete põhjal. See eri -
neb Euroopa Arengufondi süsteemsest lähenemis -
viisist, mis võimaldab muu hulgas ka eelarvetoetust. 
Lisaks on valdkondlik toetus üldjuhul palju väiksem 
kui Euroopa Arengufondi toetus.
Ette on nähtud sätted, mis võimaldavad valdkond -
likku toetust ühiskomitees läbi vaadata juhul, kui 
partnerriik taotleb piisavalt põhjendatult vahen -
dite ümberjaotamist programmi sees, või vajaduse 
korral valdkondlikud toetusmaksed peatada, kuni 
valdkondlik toetus on rahuldavalt rakendatud.
3. soovitus a)
Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et seda 
on juba osaliselt rakendatud, kuna komisjon on 
kehtestanud konkreetsed suunised valdkondliku 
toetuse haldamiseks ja järelevalveks, ning võtab 
partner  riikidega peetavate läbirääkimiste kohased 
meetmed selle täielikuks rakendamiseks.
3. soovitus b)
Komisjon nõustub soovitusega ja leiab, et seda on 
juba osaliselt rakendatud.
Uue ühise kalanduspoliitika kohaselt on „kooskõla 
liidu muude poliitikavaldkondadega” üks hea valit -
semistava põhimõtteid (ELi määruse nr 1380/2013 
artikli 3 punkt h). Selle põhjal integreeritakse kalan -
duse aspekte üha enam arengupoliitikasse.
KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?
Tasuta väljaanded:
  üksikeksemplarid:  
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);
  rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:  
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),  
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)  
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).
Tasulised väljaanded:
 EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).
Euroopa Liit (EL) sõlmib lepinguid rannikuriikidega, et saada 
ELi laevastikule juurdepääs nende riikide vetes asuvatele 
püügipiirkondadele ning toetada kohaliku kalandussektori 
juhtimist ja säästvat arengut. Kontrollikoda leidis, et 
komisjon haldab neid lepinguid üldiselt hästi, kuid mõnes 
valdkonnas on siiski paranemisruumi. Rannikuriikidega 
kokku lepitud püügikogused ületasid regulaarselt ELi 
laevastiku kasutatud püügivõimalused, mille tõttu olid 
lepingud ELi jaoks eeldatust kulukamad. Püügiandmete ja 
lubade väljastamise protsessi järelevalve ei olnud piisavalt 
põhjalik, ning kohaliku kalandussektori säästva arengu 
toetamiseks on vaja selgemaid toetuskõlblikkuse tingimusi, 
paremat koordineerimist ja ühtlustamist muude ELi 
arengutoetustega.
EUROOPA
KONTROLLIKODA