ET Euroopa Liidu Teataja C 5/6

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2014/C 5/05

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„BLEU DE GEX HAUT-JURA” / „BLEU DE SEPTMONCEL”

EÜ nr: FR-PDO-0217-0941-24.01.2012

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

—  Toote nimetus — ☒ Toote kirjeldus —  Geograafiline piirkond — ☒ Päritolutõend — ☒ Tootmismeetod — ☒ Seos piirkonnaga — ☒ Märgistus — ☒ Riiklikud nõuded — ☒ Muu (taotlejate rühma ja kontrolliasutust hõlmavad andmed)

2. Muudatus(t)e liik

— ☒ Koonddokumendi või kokkuvõtte muutmine —  Registreeritud KPNi või KGT muutmine, mille kohta ei ole avaldatud koonddokumenti ega kokkuvõtet —  Spetsifikaadi muutmine, mis ei tingi avaldatud koonddokumendi muutmist (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 3) —  Spetsifikaadi ajutine muutmine, mis tuleneb riiklike ametiasutuste nõutud kohustuslikest sanitaar- või fütosanitaarmeetmetest (määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 9 lõige 4)

3. Muudatus(ed)

3.1. Muudetud on punkti 2 (Toote kirjeldus)

Tooraine

Sõnastus „lehma toorpiimast valmistatud sinihallitusjuust” on asendatud täpsema sõnastusega „juust, mis on saadud eranditult lehma toorpiima töötlemisel”.

Organoleptilised omadused

Juustu tegelike omaduste paremaks kirjeldamiseks analüüsiti kõiki juustu kirjeldavaid tunnuseid.

— Juustuketaste kuju kirjelduses on väljend „kergelt kumera põhjaga” asendatud väljendiga „selgelt ümarate põhja ja külgede vaheliste nurkadega”, mis kirjeldab täpsemalt kõnealuse juustu traditsioonilist kuju.

— Juustu kaalu kirjeldav tekst „6,5–8,5 kilogrammi” on asendatud tekstiga „6–9 kg”. Nii 6 kui ka 9 kg kaaluvad juustud säilitavad juustu „Bleu de Gex Haut-Jura” / „Bleu de Septmoncel” iseloomulikud omadused, sealhulgas ka sinihallituse jaotumise osas. Need erinevused on osaliselt tingitud piima koostise erinevustest aasta lõikes ning sellest, et kalgendatud piim on väga õhuline ning selle tihedust on keeruline hinnata või mõõta, ning eeskätt asjaolust, et juustu käsitsi vormimise protsessi ei ole võimalik standardida.

— Tekst „vormitud 36 cm läbimõõduga vormis” on asendatud tekstiga „läbimõõt turustamise hetkel on 31–35 cm”, mis kirjeldab laagerdunud juustu.

— Juustu kooriku kirjeldusse on lisatud järgmine tekst: „kuni pruunikad […]. Koorikul on kanga koe jäljendid ja võivad olla kanga kurdude jäljendid”.

— Juustumassi kirjeldusele on lisatud tekst „sisaldab väikeseid tühemikke”.

— Hallituseosade kirjelduses on tekst „juustumass on ühtlaselt jaotunud” asendatud täpsema kirjeldava tekstiga „Sinise värvusega alad, proteolüüsi alad (kollane värvus) ja võimalikud kriitjad alad (valged ja kuivad) on ühtlaselt jaotunud kogu juustulõigu ulatuses. Perforeerimise jäljed võivad olla nähtavad ja nende juures võivad olla selgepiirilisemad sini- või valgehallituse osad”.

Analüütilised omadused

Tekst, milles räägitakse kuivaines sisalduvast 50 % rasvast (rasvasisaldus 100 grammis juustus peab olema vähemalt 52 g), asendatakse tekstiga „sisaldab pärast täielikku kuivatamist 100 g juustu kohta vähemalt 50 g rasva ning vähemalt 52 g kuivainet”. Selline sõnastus ei muuda toote koostist.

Minimaalse soolasisalduse määratlus on viidud alapunktist „Tootmismeetod” alapunkti „Toote kirjeldus”, mis on selle analüütilise kriteeriumi esitamiseks sobivam.

3.2. Muudetud on punkti 4 (Tõendid selle kohta, et toode pärineb määratletud geograafilisest piirkonnast)

Võttes arvesse riikide seadustes ja määrustes tehtud muudatusi, konsolideeriti punkti „Tõendid selle kohta, et toode pärineb määratletud geograafilisest piirkonnast” ning selles on esitatud eelkõige deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustused, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootmistingimuste järgimine.

Osutatud muudatused on seotud päritolunimetuste kontrollimise süsteemi reformimisega, mida tehti 7. detsembri 2006. aasta määrusega 2006-1547 põllumajandussaaduste, metsasaaduste või toiduainete ja meresaaduste väärindamise kohta. Nimelt peavad ettevõtjad tõestama oma suutlikkust täita neile tulu toova nimetuse spetsifikaadis esitatud nõudeid. Kaitstud päritolunimetusega toote spetsifikaati kontrollitakse kontrolliasutuse koostatud kontrollikava kohaselt.

Seda osa on lisaks täiendatud mitme sättega seoses juustu jälgitavuse tagamist võimaldavate registrite ja deklareerimisdokumentidega.

3.3. Muudetud on punkti 5 (Tootmismeetod)

5. Piima tootmine

5.1. Lehmatõud

Kontrollimise hõlbustamiseks on lisatud tekst „tõutüüp 46” ja „tõutüüp 35”.

Lubatud on ka „kahe tõendatud põlvnemisega tõu ristamisel saadud lehmade piima kasutamine”. Nii puhast tõugu lehmad kui ka tõugude ristamisel saadud lehmad peavad olema kohalikku päritolu. Ristamine ei avalda märgatavat mõju toote eripärale.

5.2. Heinamaade hooldamine ja väetiste kasutamine

Lisatud on nõue lämmastikväetiste kasutamise piiramise kohta, et säilitada heinamaade taimestiku mitmekesisus: „Mineraalväetiste kasutamine on lubatud üksnes pärast esimest niitmist ning kasutatav kogus on piiratud 35 lämmastikuühikuga hektari kohta”.

Sama eesmärki silmas pidades on seatud piirangud heina külvamise kohta: „Võttes arvesse heinamaade liigilise mitmekesisuse mõju toote omadustele, peab heina külvamisel kasutama seemnesegu, milles on esindatud vähemalt üks kõrreliste ja üks liblikõieliste liik, kusjuures segu peab sisaldama vähemalt nelja taimeliiki”.

Piiratud on ka orgaaniliste väetiste kasutamist: „Orgaanilistest väetistest on lubatud kasutada üksnes samast põllumajanduslikust majapidamisest pärinevat sõnnikut, läga, virtsa ja rohetaimede komposti ning kaitstud päritolunimetuse „Bleu de Gex Haut-Jura” või „Bleu de Septmoncel” geograafilisest piirkonnast pärinevat rohetaimede ja sõnniku kombineeritud komposti ja neutraliseeritud reoveesetteid. Keelatud on kasutada sõnnikut, mis pärineb sileeritud sööta saavatelt loomadelt. Reoveesetteid ei tohi kasutada ajavahemikul 15. juunist kuni 15. septembrini. Rohumaade kasutamine (loomade karjatamine, rohu niitmine) ei ole lubatud vähemalt nelja nädala jooksul pärast orgaanilise väetise kasutamist”.

5.3. Piimakarja sööt

Et seos toote ja määratletud geograafilise piirkonna vahel oleks tõhusam, on lehmade välikarjatamine muudetud kohustuslikuks: „Piimalehmad viiakse karjamaale pärast lume sulamist ja niipea, kui pinnase kandvus seda võimaldab, karjamaal pidamine kestab seni, kuni ilmastikutingimused, pinnase kandvus ja rohu olemasolu seda lubavad. Karjamaal pidamise alguse ja laudaperioodi alguse kuupäevad tuleb registreerida”.

Geograafilise piirkonnaga seose tagamiseks on piiratud kontsentreeritud sööda andmist: „Kontsentreeritud sööda (sealhulgas kuivatatud taimse sööda) kogus piimakarja söödas on piiratud karja arvestuses keskmiselt 1 800 kilogrammiga ühe piimalehma kohta aastas” ja „Piimalehmade sööda jaoks on keelatud kasutada taimi, mis mõjutavad negatiivselt piima lõhna ja maitset, näiteks porrulauk, kapsas, raps, redis, söödanaeris, peedilehed, ammoniaagiga töödeldud õled ja väljaspool põllumajanduslikku majapidamist toodetud laktoseerum”.

Samal põhjusel on piiratud ka lisaks antava rohesööda kogust: „Mullastiku omaduste halvenemise või karjamaadelt saadava söödakoguse ebapiisavuse ohu korral on lubatud täiendavalt anda rohesööta, mis on piiratud ühe söödakorraga päevas, nii et karjamaalt saadav sööt moodustab vähemalt poole igapäevasest koresööda ratsioonist. Lisasööda andmise korral tuleb nõuetekohaselt niidetud rohesööt tuua piimatalusse värskel kujul. Enne selle loomadele andmist ei ole lubatud rohesööta kuumutada. Lisasööda andmine peab toimuma hiljemalt neli tundi pärast niitmist”.

5.4. Põllumajanduslikus majapidamises keelatud ained

Et vältida piima omaduste kahjustamist, on piiratud teatud ainete kasutamist kõikide põllumajandusliku majapidamise mäletsejaliste jaoks: „Juustu „Bleu de Gex Haut-Jura” või „Bleu de Septmoncel” valmistamiseks piima tootva põllumajandusliku majapidamise kõikide mäletsejaliste karjade kohta kehtivad aasta ringi järgmised tingimused”.

„Loomade söödas on lubatud üksnes taimed ja täiendsööt, mis ei ole saadud transgeensetest toodetest. Söödas soovimatult sisalduvad ja tehnoloogiliselt vältimatud transgeensete ainete kogused peavad vastama kehtivates õigusaktides sätestatud nõuetele. Mitmest koostisainest koosnevate ainete puhul kehtib kõnealune lubatava maksimaalse koguse piir selle aine kõikide komponentide kohta”.

„Keelatud on söödaks kasutatavate ainete niisutamine enne loomadele andmist, muude heina säilitusainete kasutamine peale naatriumkloriidi, täiendsööda kasutamine, mis sisaldab enam kui 15 % vett (on siiski lubatud mullikate sööda jaoks), melasseeritud sööda andmine, kui selles sisalduva melassi kogus ületab 5 % kogukaalust, uurea, destilleerimisjäätmete ja kontsentreeritud söödalisandite kasutamine, mis sisaldavad uureat või destilleerimisjäätmeid, mis tahes muud lisaained peale vitamiinide ja mineraalainete (eeskätt ei ole lubatud kaitstud aminohapete kasutamine)”.

„Silo ja muu kääritatud sööt, näiteks kiletatud heinapallid, on põllumajanduslikus majapidamises ja mäletsejaliste karjade söötmisel keelatud”.

„Söödapeedid tuleb enne loomadele andmist korralikult puhastada. Kui peedid tükeldatakse, tuleb seda teha samal päeval”.

„Söödasegu puhul on keelatud mis tahes niisutamine, eeskätt, vee, peetide või rohesööda lisamise teel”.

5.5. Lüpsmine

Piima looduslik floora peab säilima: „Lüpsi ja piima puhastamise käigus peab piima looduslik floora säilima. Lüpsmine peab toimuma kaks korda päevas, hommikul ja õhtul kindlatel kellaaegadel. Lüpsikorra vahelejätmine ei ole lubatud”.

5.6. Ajavahemik piima transportimiseks töötlemisanumatesse

Piima kogumine peab toimuma iga päev ja kiiresti, vastavalt kohalikele väljakujunenud tavadele: „Koguda on lubatud vaid konkreetse piima tootva põllumajandusliku majapidamise kuni kahest järjestikusest lüpsikorrast pärinevat piima, mis ei ole vanem kui 24 tundi. Kui piima jahutatakse temperatuurini 10–18 °C, tuleb piim anda töötlusse hiljemalt keskpäevaks, kui töödeldava piima hulka kuuluv kõige vanem piim pärineb eelmise päeva hommikust, ning hiljemalt keskööks, kui töödeldava piima hulka kuuluv kõige vanem piim pärineb eelmise päeva õhtust. Kui piima jahutatakse temperatuurini 2–8 °C, tohib töödeldava piima hulka kuuluva kõige vanema piima maksimaalne vanus olla 36 tundi”.

Selgitus: varasemalt kasutatud mõiste „kord päevas” on asendatud määratlusega „24 tundi” ning lisatud on täpsustus maksimaalse lüpsikordade arvu kohta, millest pärinevat konkreetses põllumajanduslikus majapidamises toodetud piima võib koguda. Temperatuurini 2–8 °C jahutatud piima puhul on sõnastus jäetud samaks. Temperatuurini 10–18 °C jahutatud piima puhul on sõnastust muudetud, et lihtsustada kontrollimist.

Lause „Piim tuleb jahutada kohe, kui kalgendamine ei toimu kahe tunni jooksul”, milles sätestatud nõuet on raske kontrollida (puudub maksimaalse temperatuuri määratlus) ja mis kordab üldises eeskirjas sätestatud nõuet, on asendatud rangete eeskirjadega, milles on määratletud nõutavad temperatuurid ja laabi lisamisega seotud ajavahemikud.

„Kogutava piima puhul lubatud lüpsikordade arvu on lubatud tõsta kolmeni 36 tunni kohta ühe põllumajandusliku majapidamise osas ja laabi lisamise ajavahemikku võib suurendada täiendava 12 tunni võrra ilmastikutingimustest tingitud transpordiraskuste korral”.

Selgitus: karmi kliimaga mägipiirkondades on ilmnenud vajadus näha ette täpsed eeskirjad nõuete kohandamiseks ilmastikutingimustest tingitud transpordiraskuste korral, mis takistavad mõnikord piima koguvate veokite tööd.

5.7. Töötlemine

Lause „Kõnealune piim tuleb koguda eraldi mis tahes muust spetsifikaadi tingimustele mittevastavast piimast” on jäetud välja, sest see kordab eelmises lauses sisalduvat nõuet „Juustukotta võib viia üksnes käesolevale spetsifikaadile vastavat piima”.

Lisatud on nõue, et vormimine peab toimuma „käsitsi”, et hoida alal juustumeistrite traditsioone ja oskusteavet. Isegi kui muid toiminguid (lõikamine, segamine) peaks tulevikus teostatama masinate abiga, peab vormimine jääma käsitsi tehtavaks toiminguks. Vormimise kõnealusest eripärast tulenevalt ei ole selle juustu jaoks võimalik määratleda täpset kaaluvahemikku.

Vormi suuruse osas on lubatav „selle suuruse kõikumine suurenemise või vähenemise suunas kuni kahe sentimeetri ulatuses, et võtta arvesse vormi mõningast deformeerumist”. Soolamise puhul on sõnastus „mitme päeva jooksul” asendatud sõnastusega „vähemalt kahe päeva jooksul”, et muuta see nõue ettevõtjatele ja kontrollijatele arusaadavamaks.

Laagerdumisensüümid on lisatud tootmise jaoks lubatud lisa- ja abiainete loetelusse.

Selgitus: et laagerduskultuurid võivad sisaldada mitte üksnes piimhappebaktereid, tuleb varasemat sõnastust täiendada.

5.8. Laagerdumine

Perforeerimine, mille „eesmärk on juustule õhu juurdepääsu võimaldamine”, peab toimuma „seitsmenda” (varasemalt „kaheksanda”) ja viieteistkümnenda päeva vahel pärast juustu valmistamist. Juustu perforeerimise lubamine alates seitsmendast päevast (kaheksanda päeva asemel) ei mõjuta toote eripärasid. Maksimaalset ajavahemikku enne juustu perforeerimist (15 päeva) ei muudetud, sest selle tähtaja ületamine võib negatiivselt mõjutada toote spetsiifilisi omadusi.

Muudetud on punkti 6 (Üksikasjad, mis tõendavad seost geograafilise piirkonnaga)

Alapunkt „Seos päritolupiirkonnaga” struktureeriti ümber kolmeosaliseks: „geograafilise piirkonna eripära”, „toote eripära” ja „põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja toote kvaliteedi või omaduste vahel”. Esile on toodud ja täpsustatud toote seost piirkonnaga tõendavad asjaolud.

3.4. Muudetud on punkti 7 (Kontrollasutuse andmed)

Esitatud on tootmistingimuste kontrollimisega tegelevate asutuste andmed ja eeskätt taotlejate rühma valitud uue lubasid väljastava asutuse andmed.

3.5. Muudetud on punkti 8 (Erieeskirjad märgistamise kohta)

Nõue riikliku logo „INAO” märgisel esitamise kohta on välja jäetud. Täpsemalt on sõnastatud nõuded märgisel lubatud andmete kohta ning kohustus esitada märgisel Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse logo KPN.

3.6. Muudetud on punkti 9 (Riiklikud nõuded)

Lisatud on „peamised kontrollitavad punktid” koos neile vastavate kontrollväärtuste ja hindamismeetoditega.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (3)

„BLEU DE GEX HAUT-JURA” / „BLEU DE SEPTMONCEL”

EÜ nr: FR-PDO-0217-0941-24.01.2012

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Bleu de Gex Haut-Jura” / „Bleu de Septmoncel”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Bleu de Gex Haut-Jura” / „Bleu de Septmoncel” on juust, mida valmistatakse üksnes toorelt töödeldavast lehmapiimast.

Sinihallitusjuustu mass, mida ei kuumtöödelda ega pressita, sisaldab pärast täielikku kuivatamist 100 g juustu kohta vähemalt 50 g rasva ning vähemalt 52 g kuivainet.

Juust on ketta kujuline, tasaste külgede, selgelt ümarate põhja ja külgede vaheliste nurkadega, selle kaal on 6–9 kg ja läbimõõt turustamise hetkel 31–35 cm.

Juustu koorik on õhuke, kuiv, valkjaskollakas, kergelt jahune ja sellel võivad olla väikesed punakad kuni pruunikad täpid. Koorikul on kanga koe jäljendid ja võivad olla kanga kurdude jäljendid.

Valge kuni elevandiluu värvusega juustumass on õrn, sisaldab väikeseid tühemikke ja on kaetud ühtlaselt jaotunud kahvatute sinakasroheliste hallituslaikudega. Sinise värvusega alad, proteolüüsi alad (kollane värvus) ja võimalikud kriitjad alad (valged ja kuivad) on ühtlaselt jaotunud kogu juustulõigu ulatuses. Perforeerimise jäljed võivad olla nähtavad ja nende juures võivad olla selgepiirilisemad sinise või valge hallituse osad.

Juustude minimaalne soolasisaldus (NaCl) on 0,8 grammi 100 g juustu kohta.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Juustu tootmiseks võib kasutada üksnes Montbéliarde’i (tõutüüp 46) või Prantsuse simmentali (tõutüüp 35) tõugu lehmade piima, lubatud on ka kahe tõendatud põlvnemisega tõu ristamisel saadud lehmade piima kasutamine.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Et tagada sellele geograafilisele piirkonnale iseloomuliku sööda kaudu tihe side piirkonna ja toote vahel, peab piimalehmade põhisööt koosnema geograafilises piirkonnas asuvatelt rohumaadelt pärit söödast, täiendsööda kogus ei või ületada 1 800 kg ühe piimalehma kohta aastas.

Ühe põllumajandusliku majapidamise kohta peab tegelikult kasutatava rohumaa pindala olema vähemalt üks hektar piimalehma kohta.

Traditsiooniliste karjatamismeetodite säilitamiseks on keelatud sellised karjatamisviisid, mille puhul kogu sööt pannakse söödanõudesse. Piimalehmad viiakse karjamaale pärast lume sulamist ja niipea, kui pinnase kandvus seda võimaldab.

Söödatootmise käigus esinevate tehnoloogiliste ohtude ja sellest tingitud juustu riknemisohu tõttu on keelatud kasutada piimakarja söödaks kääritatud sööta, sõltumata sellest, kas tegemist on siloga või mitte.

Toote traditsioonilise eripära säilitamiseks on piimakarjale antava sööda puhul lubatud kasutada ainult geneetiliselt muundamata toorainet ja täiendsööta.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Piima toodetakse, töödeldakse juustuks ja laagerdatakse geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Puuduvad.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Tootmise käigus tuleb igale juustule pressida sõna „Gex”.

Märgistusel peab päritolunimetus „Bleu de Gex Haut-Jura” / „Bleu de Septmoncel” olema esitatud tähtedega, mille suurus moodustab märgistusel olevate suurimate tähemärkide suurusest vähemalt kaks kolmandikku.

Sõltumata kõikidele juustudele kantavatest õigusnormidega ette nähtud tähistustest on märgisel, reklaamides, arvetel või äridokumentidel koos kõnealuse nimetusega keelatud kasutada mis tahes muid iseloomustavaid sõnu või muud teavet, välja arvatud konkreetsed kauba- või juustukoja märgid.

Märgisel tuleb esitada Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse logo KPN. Märgisel võib olla ka tekst „kaitstud päritolunimetus”.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline piirkond paikneb järgmiste kommuunide või kommuunide osade territooriumil.

Aini departemangu järgmised kommuunid: Gex, Lélex, Mijoux, Chèzery-Forens, Confort, Lancrans, Léaz, Champfromier, Giron, Montanges, Plagne, Saint-Germain-de-Joux, Grand-Abergement, Petit-Abergement, Belleydoux, Échallon, Apremont, Charix, Lalleyriat, Le Poizat; kommuunide Crozet, Échenevex, Vesancy, Divonne-les-Bains, Péron, Farges, Collonges, Saint-Jean-de-Gonville, Thoiry, Sergy, Billiat, Châtillon-en-Michaille, Injoux-Génissiat ja Villes osad, mis asuvad vähemalt kaheksasaja meetri kõrgusel, ning kommuuni Bellegarde-sur-Valserine osa, mis jääb Rhône’ist või Valserinist kirdesse.

Jura departemangu järgmised kommuunid: Bellecombe, Les Bouchoux, Choux, Coiserette, Coyriere, Larrivoire, Les Moussières, La Pesse, Rogna, Viry, Vulvoz, Lézat, Longchaumois, La Mouille, Prémanon, Tancua, Chassal, Lajoux, Lamoura, Lavancia-Épercy (välja arvatud selle kommuuni osa, mis vastab endisele Epercy kommuuni osale), Molinges, Les Molunes, La Rixouse, Saint-Claude, Septmoncel, Vaux-lès-Saint-Claude, Villard-Saint-Sauveur, Villard-sur-Bienne, Château-des-Prés, La Chaumusse, Chaux-des-Prés, La Chaux-du-Dombief, Fort-du-Plasne, Grande-Rivière, Lac-des-Rouges-Truites, Les Piards, Prénovel, Saint-Laurent-en-Grandvaux, Saint-Maurice-Crillat (välja arvatud selle kommuuni osa, mis vastab endisele Crillat’ kommuunile), Saint-Pierre.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

5.1.1. Looduslikud tegurid

Geograafiline piirkond vastab kõnealuse juustu tootmise algupärasele piirkonnale, milleks on Haut-Jura. Põhiliselt on tegemist aladega, mis asuvad 800–1 200 meetri kõrgusel.

Haut-Jura mägismaa on geoloogiliselt küllaltki ühtne ja koosneb peamiselt juura- ja varakriidiajastu lubjakivist ja merglist. See aluspõhi võib olla kaetud jääajal moodustunud kivimitega.

Kliimale on iseloomulik väga suur sademete hulk ja sagedased madalad temperatuurid vastavalt kõrguse suurenemisele. Lumekatte kestus ulatub sageli mitme kuuni. Rohked ja regulaarsed sademed põhjustavad peaaegu alati positiivse veebilansi. Madalad temperatuurid muudavad bioloogilised tsüklid lühikeseks.

Selles tihedate okaspuu-, eeskätt kuusemetsadega kaetud piirkonnas (teatavates kommuunides moodustab mets enam kui 60 % pindalast) on sööda peamiseks allikaks rohumaad. Looduslike karjamaade suur osakaal (enamiku kõnealuste kommuunide puhul moodustab rohumaa 100 % põllumajanduslikult kasutatavast maast) tagab tiheda sideme looduskeskkonna iseloomulike tegurite ja toote eripäraste omaduste vahel.

Rohumaade jaoks soodne niiske kliima ja pinnavormide iseärasused soosivad loomakasvatust ja on tinginud juustu tootmise arengu.

5.1.2. Inimtegur

Jura mäestikus on sinihallitusjuustu toodetud ammustest aegadest. Haldusdokumentidest ilmneb, et hiljemalt 18. sajandi alguses toodeti sellist juustumassi sees kasvava sinihallitusega juustu mägimajakestes ning selle tootmiseks vajalik piim pärines sobiliku niiske kliimaga territooriumil asuvatel karjamaadel peetavatelt lehmadelt. Kõnealust juustu müüdi nimetuste „Gex” või „Septmoncel” või „Haut-Jura sinihallitusjuust” all.

Juustu tootmine oli kohaliku majanduse tasakaalustamise lahutamatu osa ja päritolunimetuse tunnustamine 1935. aastal Nantua kohtu poolt võimaldas alal hoida traditsioonilist põllumajandustegevust kõnealuses piirkonnas.

5.2. Toote eripära

„Bleu de Gex Haut-Jura” / „Bleu de Septmoncel” on lehmapiimast valmistatud hallitusjuust, mida ei kuumtöödelda ega pressita.

Juustus leidub vormimisel tekkinud auke ja muid tühemikke, mis on tingitud heterofermentatiivsest protsessist, milles ühe komponendina osaleb ka piima looduslik mikrofloora.

Hallitus on tingitud hallitusseente proteolüütilisest toimest, mis muudab juustumassi pehmeks ning annab sellele eripärase lõhna ja maitse. Ilma kõnealuse proteolüütilise toimeta muutuks juustumass piimanõus ebapiisava töötlemise, pressimise puudumise ja laktoseerumi mittetäielikust eraldamisest tuleneva ülemäärase happelisuse tõttu kriitjaks.

Juustu põhiliseks eripäraks ongi kriitjate osade, proteolüüsitud osade ja sinihallitusosade vaheline tasakaal. See tasakaal määrab ka juustu optimaalse suuruse; väiksema juustu korral hõlmaks proteolüüs kogu juustumassi, see aga vähendaks mäestikust pärineva juustu jaoks hädavajalikku ärilist paindlikkust. Ja vastupidi, suurema juustu korral oleks keeruline tagada kriitja osa ja proteolüüsi osa tasakaalu ning sinihallituse ühtlast jaotumist juustus.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Geograafilisest asukohast tingituna on Haut-Jura mäestikupiirkond säilitanud loodusliku põllumajandusliku piirkonna eripära; tegemist on rohumaadega, millel on täita tähtis osa juustutootmises.

Mägedes kasvava rohu näol on tegemist tõelise taimse varaga. Haut-Jura piirkonnas on mitteintensiivne põllumajandustegevus võimaldanud säilitada rikkaliku ja mitmekesise taimestiku – heinamaadel ja karjamaadel kasvab enam kui 70 erinevat taimeliiki, mis teevad võimalikuks selle piirkonna juustu eripärase maitse. Selle loodusvara jätkusuutlikuks kasutamiseks peetakse karja võimalikult kaua välikarjamaadel, seejuures kasutatakse teatud maatükke vaheldumisi heinamaadena ja karjamaadena. Maatükkide korrapärane puhastamine võimaldab säilitada liigilist mitmekesisust ja on oluline ka maastiku säilitamise seisukohalt.

Selles regioonis, kus vahelduvad aasad, metsad ja orud, saab geograafilise piirkonnaga eriti kohanenud Montbéliarde’i ja Prantsuse simmentali tõugu lehmade piim tänu väga mitmekesisele ja lõhnarikkale taimestikule eripärase maitse, mis tänu toorpiima kasutamisele säilib. Rohttaimede suur osakaal loomade söödaratsioonis ja söödalisandite koguse piiramine annab toodetavale piimale vajaliku rasvade ja valkude tasakaalu ning piirab piima liiga rammusaks muutumist.

Nagu kõikide mägipiirkondadest pärit juustude puhul on ka siin otstarbekas valmistada võimalikult suuri juustusid. Siinse sinihallitusjuustu valmistamine on algusest peale olnud seotud küllaltki lahja piima ja lihtsate juustuvalmistamise vahenditega: seoses piirkonna suure kõrgusega merepinnast jõuab piim juustu valmistamiskohta sageli temperatuuril alla 30 °C, mis toob kaasa probleeme kalgendi püsivusega. Selle probleemi lahendamiseks segatakse kalgendit vastavas mahutis, et vähendada selle teralisust ja võimaldada kalgendi osadel vormis liituda. Käsitsi vormimine võimaldab juustumeistril kasutada oma oskusteavet. Kanga kasutamine vormis tõhustab laktoseerumi väljanõrgumist juustu otspinna kaudu ning jätab juustu koorikule spetsiifilise välimuse. Et juustu ei pressita, toimub täiendav nõrutamine juustu soolamise teel mitme päeva jooksul. Juustu perforeerimine õhu juurdepääsu võimaldamiseks võimaldab areneda hallitusseentel.

Juustu ümar vorm ja kaalu-läbimõõdu suhe annavad juustule optimaalse pindala ja mahu vahekorra ning soodustavad selle head säilivust, mis mägipiirkondades on äärmiselt oluline.

Juustu ümardunud servad on tingitud anumate kujust, milles toimub juustu soolamine. Seda kuju eripära tuleb eristada tavapärasest juustu pinna kumerdumisest, mis on tingitud juustumassi proteolüüsist.

„Bleu de Gex Haut-Jura” / „Bleu de Septmoncel” valmistamise tehnoloogia võimaldab juustusid nende mahtu arvestades kiiresti laagerdada. Tarbimise hetkel on juustu välimus ja maitseomadused tasakaalus.

Lubjakivipinnasesse rajatud looduslikult kuiva õhuga laagerdumiskeldrid ja juustu mõõtmeid arvestades suhteliselt lühike laagerdumisaeg tingivad selle, et „Bleu de Gex Haut-Jura” või „Bleu de Septmoncel” juustul ei ole väga ulatuslikku pinnahallitust, üldjuhul on tegemist valge või hallika hallituskihiga, millest kuni laagerdumise lõpuni paistab läbi vormimisel kasutatava kanga tekstuur. Juustu kuiv koorik on osaliselt tingitud ka juustu soolamise tehnoloogiast.

Puitalusel toimuv laagerdumine tekitab sel ajal, kui juust paikneb puitalusel, aeroobsed tsoonid, mis on soodsad bakterite arenguks, mis tekitavad koorikule punakad või pruunikad täpid. Juustude perioodiline ümberpööramine keldris ja kuusepuidu kasutamine aitavad seda protsessi piirata. Poorsuse tõttu sobib kuusepuit teistest puuliikidest paremini reguleerima juustu pinna niiskust.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (4) artikli 5 lõige 7)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCBleudeGex.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(4) Vt joonealust märkust 3.