ET Euroopa Liidu Teataja C 23/8

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2018/C 23/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„PITINA“

ELi nr: PGI-IT-02332 – 23.1.2017

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus(ed)

„Pitina“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.2. Lihatooted (kuumtöödeldud, soolatud, suitsutatud jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Toote „Pitina“ valmistamiseks kasutatakse vorstimassi, mis koosneb:

— valdavalt tailihast, mis pärineb ühelt järgmistest liikidest: lammas, kits, metskits, kabehirv, punahirv, mägikits;

— valdavalt rasvasest osast, mis pärineb sea kõhutükist (pancetta) või abatükist.

Toode „Pitina“ on kujult poolkerakujuline ning selle värvus ulatub kuldkollasest kollakaspruunini; lahtilõigatult ulatub toote värvus erepunasest bordoopunaseni, seejuures on toote väliskihid tumedamad. Lõikepinnal on toode väherasvane ja peeneteraline. Toote maitse on kompleksne ja intensiivne, lõhn on iseloomulik suitsutatud tootele.

Tarbimisse andmisel on tootel „Pitina“ järgmised füüsikalis-keemilised omadused:

niiskusesisaldus < 55 %

soolasisaldus < 3,5 %

valgusisaldus < 28 %

nitraadisisaldus < 100 mg/kg

nitritisisaldus < 25 mg/kg

Toote „Pitina“ kaal on 100–300 grammi.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Tooraineks kasutatav liha

Toote „Pitina“ valmistamiseks kasutatav tooraine hõlmab tailihakomponendina valdavalt lamba-, kitse- või sõraliste metsloomade liha, viimasel juhul võib tegemist olla järgmiste liikidega: metskits, kabehirv, punahirv, mägikits, ning rasvakomponendina valdavalt sea kõhu- või abatükist pärinevat liha.

Toote tailihakomponent võib pärineda korraga vaid ühest eespool nimetatud liigist.

Koorik

Toote koorik on valmistatud segust, mis sisaldab meresoola, kivisoola või nende segu, millele lisatakse pipart, küüslauku, veini ja maitsetaimi, kasutades seejuures nitriteid ja nitraate.

Lubatud on kasutada järgmisi maitsetaimi: kadakas, köömned või harilik apteegitill, apteegitilli seemned, raudrohi (achillea erba-rotta moschata).

Paneering:

maisijahu.

Tooraineks kasutatav liha peab olema järgmiste omadustega:

a) liha värvus ja omadused: kasutatav tailiha peab olema roosakaspunase värvusega, sellel puudub katterasv ning mikroverejooksude ja verevalumite jäljed;

b) sea kõhu- ja/või abatüki värvus ja omadused: tailiha osa on roosakaspunase värvusega ja rasvane osa puhta valge värvusega.

Mehaaniliselt eraldatud liha kasutamine ei ole lubatud.

Tooraineks kasutatava liha jaoks on kehtestatud järgmised protsendimäärad:

Miinimumväärtus Maksimumväärtus Tailiha 70 % 90 % Rasvane liha 10 % 30 %

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Toote „Pitina“ valmistamise kõik etapid alates tooraineks kasutatava liha tükeldamisest kuni toote laagerdumiseni peavad toimuma määratud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Toodet „Pitina“ turustatakse tervelt, vaakumpakendis või gaasikeskkonnas pakendatult.

Toote „Pitina“ pakendamistoimingud toimuvad eranditult geograafilises piirkonnas asuvates töötlemisüksustes ning need etapid kuuluvad toote valmistamisprotsessi hulka. Toote „Pitina“ pakendamist tuleb sel viisil piirata, et tagada toote eripära. Erinevalt muudest laagerdatavatest toodetest ei paigutata vorstimassi soolikasse. Toode kaetakse üksnes kaitsva maisijahu kihiga, mis paigutatakse poolümaraks vormitud vorstimassile. Sellega seoses võimaldab toote pakendamine töötlemisprotsessi käigus samaaegselt säilitada toote „Pitina“ kuju ning vältida toote ülemääraselt kõvaks muutumist seoses hoidmisega kontrollimatu niiskusesisalduse ja temperatuuriga keskkonnas.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Igal pakendil peab olema toote logo ja Euroopa Liidu sümbol.

Kaitstud geograafilise tähise nimetus „Pitina“ peab olema märgisel toodud loetavate ja püsivate tähtedega, mis eristuvad selgelt kõikidest muudest märgisel toodud märgetest; see nimetus peab järgnema vahetult märkele „Kaitstud geograafiline tähis“ või lühendile „KGT“.

Toote logo hõlmab kogu järgnevat graafilist kujutist koos sellel toodud sümbolitega ja tekstiga.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Toodet „Pitina“ valmistatakse üksnes Pordenone provintsi järgmiste kommuunide territooriumil: Andreis, Barcis, Cavasso Nuovo, Cimolais, Claut, Erto Casso, Frisanco, Maniago, Meduno, Montereale Valcellina, Tramonti di Sopra ja Tramonti di Sotto.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Toote „Pitina“ eriomadused tulenevad toote olemusest ja eripärast, st metslooma-, lamba- või kitseliha vähelevinud kasutusviisist, mida Alpide piirkonnas mujal ei esine, ning toote säilitusviisist, mille puhul on erinevalt lihatoodete puhul tavapäraselt kasutatav sool või seanahk asendatud õhukese maisijahu kihiga, mis koostoimes toote suitsutamisel kasutatava erimeetodiga võimaldab toodet laagerdada nii, et see ei kuiva ülemääraselt.

Toote „Pitina“ päritolupiirkonda iseloomustavad eripärased ökoloogilised ja keskkonnatingimused, mida piirkondlik meteoroloogiaobservatoorium (OSMER, 2011) on iseloomustanud kui „autonoomse meteoroloogilise ja kliimaprofiiliga Alpi eelmäestike enklaavi, millele on iseloomulik keskmine aastane sademehulk, pinnavormide eripärast tingitud õhumasside sage vahetumine ning Alpide kõige madalamal asuvad igilume piirkonnad“.

Geograafiliselt hõlmab toote „Pitina“ tootmispiirkond kolme suurt orgu – Valcellina, Val Colvera ja Val Tramontina, mis jäävad suurt läänepoolset Friuli platood piiravasse mäestikualasse ning asuvad Tagliamento ja Piave jõgede vahel. Osa piirkonnast asub Dolomiti Friulane rahvuspargi territooriumil.

Seda piirkonda on iseloomustanud vaesus, väljaränne ja säästlik eluviis; liha kasutati toiduks harva ja seakasvatus puudus peaaegu täielikult. Loomsete valkude saamiseks toidu abil tapeti vanusepiiri saavutanud, vigastatud või mäelõhesse kukkunud lambaid ja kitsi, mõnikord ka peamiselt salaküttimise teel hangitud sõralistest metsloomade liha.

Kuna vähest olemasolevat liha oli vaja talvekuude jooksul säilitada, arendati välja säilitusmeetodid, mida võib kohata ka mujal Alpide piirkonnas ja Põhja-Euroopas ning mis hõlmavad toote suitsutamist ja selle stabiliseerimist searasva lisamise teel.

Toote „Pitina“ puhul tükeldati liha, mida kohe ei tarbitud, ja üldjuhul vähem väärtuslikud osad, ning eraldati rasv ja kõõlused; liha tükeldati raske noaga (manarin) lõikelaual (pestadoria) ning moodustati väikesed pätsikesed, millele lisati soola, vürtse (mida lasti mõnikord veinis seista) ja köömneid. Pätsikesi (pitine) veeretati seejärel maisijahus ning need pandi ahju (fogher või fogolar) peale kuivama.

Mitmed kohalike spetsialistide alates 1978. aastast kogutud suulised materjalid (Renata Vettorelli väitekiri „La cultura popolare di Andreis e la sua valle“, Università degli studi di Urbino, 1981–1982) võimaldavad kindlalt väita, et toote „Pitina“ valmistamine ja tarbimine Val Tramontina ja sellega piirnevates orgudes oli laialt levinud juba alates XIX sajandi algusest.

Oluline on rõhutada toote „Pitina“ ja selle eriomaduste nimetamist teoses „La valle del Colvera“ (Mazzoli, Maniago, 1973): „… Pitinat valmistati lamba- ja kitselihast…“, ning üksikasjalikku kirjeldust, mis on esitatud 1979. aastal avaldatud teoses „Civiltà contadina del Friuli – architettura spontanea e lavoro a Navarons“: „Pitina“ – tegemist on kokkuvajutatud pätsiga (läbimõõt kaheksa sentimeetrit ja paksus kolm sentimeetrit), mis on valmistatud lamba-, jäära, kitse-, soku- või hirvelihast. Lihast eemaldatakse luud ja eraldatakse rasv ning liha hakitakse masina abil või käsitsi, seejärel lisatakse sool, pipar ning küüslauk ja pekitükid. Segu segatakse korralikult läbi ning seda veeretatakse maisijahus. Valmis tükid suitsutatakse kadakapuu sütel. „Pitini“ säilis kuivas kohas enam kui aasta jooksul“ (autor kasutab mitmuse konstruktsiooni pitini).

„Pitina“ valmistamise tava Tramontina orus on nimetatud 1989. aastal ilmunud V Comunità Montana turistidele mõeldud resijuhis. „… Pitina väärib erilist tähelepanu… koosnedes suitsutatud lambaliha ja haruldaste maitsetaimede segust, lisatavate vürtside kogus on perekonnaretseptide hulka kuuluv hoolikalt hoitud saladus“.

Esialgu levis nimetus „Pitina“ ainult Val Tramontinas. Esimesteks tootjateks peetakse Tramonti di Sopra kommuunis asuvate Inglagna ja Frasaneiti talude elanikke. Samas kommuunis otsustas ühing Pro Loco 1969. aastal taaselustada kohaliku traditsiooni, korraldades iga aasta juulis „Pitina pidustused“.

Ajavahemikul 1997–2000, kui Arcigola Slow Food lisas „Pitina“ esimeste kaitse alla kuuluvate toodete nimekirja, valmis tootest videofilm (Pieffe immagini, Maniago, 1999) ning asutati kõnealuse traditsiooni ja toote retsepti kaitse komitee.

Ligikaudu samal ajal lisati toode ministri dekreedi nr 350/99 alusel Regione Friuli Venezia Giulia koostatud traditsiooniliste toodete registrisse.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

Itaalia Vabariigi ametlik teataja nr 287, 9.12.2016. Tootespetsifikaadi terviktekst on kättesaadav järgmisel veebisaidil: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.