ET Euroopa Liidu Teataja C 218/38

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Üleilmastumise ajastu terviklik tööstuspoliitika. Jätkusuutlikkus ja konkurentsivõime kesksele kohale””

KOM(2010) 614 lõplik

2011/C 218/07

Raportöör: Joost VAN IERSEL

Kaasraportöör: Enrico GIBELLIERI

28. oktoobril 2010 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Üleilmastumise ajastu terviklik tööstuspoliitika. Jätkusuutlikkus ja konkurentsivõime kesksele kohale””

KOM(2010) 614 lõplik.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav tööstuse muutuste nõuandekomisjon võttis arvamuse vastu 4. aprillil 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 471. istungjärgul 4.–5. mail 2011. aastal (4. mai istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 19, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 4 liiget.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tervitab tööstuspoliitikat käsitlevat teatist kui Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatust. Komitee toetab kindlalt terviklikku lähenemisviisi ja seoste tugevdamist ELi eri poliitikavaldkondade vahel, samuti põhjalikumat tööstuspoliitilist kooskõlastamist Euroopa Liidu ja liikmesriikide vahel. Eesmärk on maailma majanduses konkurentsvõimeline ja jätkusuutlik Euroopa tööstussektor.

1.2 Komitee kutsub nõukogu ja komisjoni üles koostama teatise ja nõukogu vastavate järelduste alusel prioriteetide ja ajakavade loetelu (1).

1.3 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvates peaks poliitikavaldkondade ulatuslikum vastastikune seostamine aruka reguleerimise, teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni, kättesaadava rahastamise, energiatõhusa ja vähese süsinikdioksiidiheitega majanduse, keskkonna-, transpordi-, konkurentsi- ja tööhõivepoliitika, oskuste ja teadmiste parandamise, kaubanduspoliitika ja sellega seonduvate teemade ning toorainete kättesaadavuse kaudu viima integreeritud lähenemisviisideni sotsiaalse turumajanduse raames täielikult väljakujunenud siseturul.

1.4 Euroopa Liidu institutsioonide sisese kavandamise ja kooskõlastamise sujuvamaks muutmine ning keskendumine ELi ja liikmesriikide suhete lähendamisele seab juhtimise parandamise tulevase tööstuspoliitika keskmesse. Liikmesriigid peaksid parandama omavahelist kooskõlastamist. Vastutuse peaksid võtma ka suurlinna- ja muud piirkonnad. Lühidalt öeldes tuleb tõhustada nii vertikaalseid kui ka horisontaalseid ühendusi kõikjal Euroopas, et pidada sammu teiste kontinentidega.

1.5 Komitee rõhutab riikide tööstuspoliitikat käsitlevate iga-aastaste komisjoni aruannete olulisust, kuna kõnealune poliitika peaks olema suunatud ühiselt kokku lepitud eesmärkide saavutamisele. Neid aurandeid tuleks avalikult arutada, et parandada kooskõlastamist, edendada häid tavasid ja toetada võrdseid konkurentsitingimusi Euroopas.

1.6 Komitee nõuab piisavate era- ja avalike rahastamisvahendite eraldamist konkurentsivõime hoidmiseks ja innovatsiooniks, et tasakaalustada vähenevaid eelarvevahendeid. Komitee tervitab riskikapitali piiriüleste tingimuste kavandatud parandamist, samuti ELi riiklike ja erasektori projektivõlakirjade ettepanekuid investeeringuteks energeetikasse, transporti ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse (2). Uurida tuleks projektivõlakirjade kasutamist ka teiste valdkondade, sh teadus- ja näidisprojektide rahastamisel. Struktuuri- ja ühtekuuluvusfondid peaksid samuti olema suunatud tööstuspoliitika eesmärkidele. Arendada tuleb uusi innovaatilisi ideid, et meelitada tööstussektorisse erakapitali.

1.7 Tööstuspoliitika puudutab kõikvõimalikku vastastikku seotud tootmistegevust ja teenuseid. Sektoritevahelised piirid hägustuvad. VKEd muutuvad üha olulisemaks nii lisandväärtuse kui ka töökohtade loomise kontekstis. Need tegurid vajavad arukat horisontaalset ja sektoripõhist seadusloomet ja/või reguleerimist ning sellega kaasnevaid meetmeid. Arvesse tuleks võtta rahvusvaheliste võrgustike ja integreeritud tootmisprotsesside keerukust.

1.8 Küsimuste keerukust ja arvukaid vastastikuseid seoseid arvesse võttes rõhutab komitee vajadust avaliku ja erasektori sidusrühmade (ühise) panuse järele kõrgetasemeliste rühmade, tehnoloogiaplatvormide, sotsiaaldialoogi ja haridusprogrammide kaudu.

1.9 Komitee tõstab esile järgmised prioriteedid: — vajadus aruka reguleerimise, õigusliku stabiilsuse, asjakohaste hinnangute ja järelhindamiste järele; — juurdepääs ELi tasandi rahastamisele: seitsmes ja kaheksas raamprogramm, CIP (3), Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Investeerimisfond. Eelkõige puudutab see VKEsid; — juhtalgatus „Innovaatiline liit” peaks olema väga tihedalt seotud tööstuspoliitikaga, eelkõige võtmetehnoloogiate ja energiamahukate tööstusharude valdkonnas; — edendada tuleks teadmisteahelate sisest – teaduskeskused, ülikoolid, ettevõtted – ja nendevahelist kooskõlastamist; — Euroopa patent on tööstuspoliitika usaldusväärsuse proovikivi; — töötajad peaksid olema tegevusse kaasatud ja selles osalema; — asjakohase ja jätkusuutliku palgatasemega kvaliteetsete ja stabiilsete töökohtade tagamiseks on ettevõtlikkuse edendamise kõrval vajalik haridus ja koolitus kõigil tasanditel. — ülemaailmsed arengud nõuavad aktiivset kaubanduspoliitikat ja tulemuslikku turujärelevalvet; ülemaailmselt võrdsete konkurentsitingimuste saavutamiseks on tingimata vaja, et Euroopa kõneleks ühel häälel; — ressursitõhus ja vähese süsinikdioksiidiheitega majandus Euroopas peaks tähendama, et Euroopa Liit nõuab samade standardite järgimist ka oma kaubanduspartneritelt; — tagada tuleks toorainete ja erinevate energiaallikate kättesaadavus.

2. Sissejuhatus

2.1 Uut tüüpi tööstuspoliitika sai alguse 2004. aasta aprillis (4). Pärast pikaleveninud liberaliseerimis- ja erastamisprotsessi valitsesid tööstuspoliitikas jätkuvalt väga erinevad riiklikud käsitused.

2.2 Euroopa Liidu tasandil olid kesksel kohal tööstusharusid toetavad raamtingimused. Analüüsiti sektorite olukorda.

2.3 Komitee osales selles arengus aktiivselt ja väljendas mitmes arvamuses seisukohta sektorite ulatusliku huvi ja nende eripärade kohta ELi tasandil (5).

2.4 Samas muutub olukord pidevalt. Finants- ja majanduskriisi tõttu mõjutavad eriarvamused ELi tasandi juhtimise suhtes ning liikmesriikide tööstussektori erinev tulemuslikkus Euroopa suutlikkust muutustele reageerida.

2.5 Lisaks on esile kerkinud uued teemad ja ühiskondlikud probleemid, sh elanikkonna vananemine, kliimakaitse ja säästev areng, energia kättesaadavus, süvenev üleilmastumine, teadmistepõhine ja digitaalne ühiskond ning muutused tööturul.

2.6 Innovatsioon on aja nõue, selle tõukejõuks on nii jätkuv areng teaduses ja tehnoloogias kui ka suurem konkurents sise- ja välisturgudel.

2.7 Viimasel kümnendil on järjest enam prioriteedina esile tõstetud haridust ja koolitust kõigil tasanditel.

2.8 Selgetele edusammudele vaatamata on säilinud siseturu killustatus ja fookuse puudumine, mis on osaliselt tingitud ettevõtlust puudutavate lähenemisviiside erinevusest. Tihti jääb tähelepanu alt välja siseturu väljakujundamise ja tööstuspoliitika vaheline seos. Komitee on korduvalt kutsunud üles looma asjakohaseid tingimusi, võttes arvesse vajaduse sektoripõhiselt kujundatud eeskirjade järele ning temaatilised küsimused, mis on seotud ulatusliku haardega ülemaailmsete väärtusahelatega.

3. Teatise uued aspektid

3.1 Tööstuspoliitika eesmärk on säilitada Euroopas tugev töötlev tööstus ning tõsta ühiskonnas ja sidusrühmade hulgas üldist teadlikkust sellest, et Euroopa Liit peab hindama olukorda ja looma kohandatud tingimused, toetamaks tööstuse – tootmise ja teenuste sektori – edukat arengut kodu- ja välisturgudel.

3.2 Tööstuspoliitika peaks seisma vastu raskustele, mida põhjustavad suurenev ebakindlus ja tasakaalustamatus, samuti tihe konkurents ja maailma muude osalejate strateegiad raamistiku määratlemiseks tugevale tööstuslikule alusele Euroopas ning investeeringutele ja töökohtade loomisele.

3.3 Tööstuspoliitika on Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatus koos muude juhtalgatuste ja oluliste valdkondadega, nagu innovatsioon, oskused, kaubandus ja ühtne turg. Terviklik lähenemisviis rõhutab vajadust Euroopa Liidu kõigi poliitikavaldkondade tõhusa kooskõlastamise ja ühtsuse järele. Kooskõlastamine ja ühtsus, sh sellega kaasnev ELi poliitika läbipaistvus ja nähtavus, peavad toetama tehnoloogilist arengut ja innovatsiooni (eelkõige võtmetehnoloogiate osas), ümberstruktureerimist, kvaliteetsete töökohtade loomist (6) ja Euroopa esindatust rahvusvahelistel turgudel.

3.4 Komisjon pakub teatises välja uue vahendi „konkurentsivõime tagamine” sellise hindamismenetluse kaudu, mis peab minema kaugemale tavapärasest hindadele või kuludele tuginevast konkurentsivõimest, hõlmates investeerimise ja innovatsiooniga seotud tegureid.

3.5 Prioriteediks saab sageli tähelepanuta jääv tööstuspoliitika välismõõde. Samuti pööratakse rohkem tähelepanu toorainete kättesaadavusele, mis on iga tööstuspoliitika alustingimus.

3.6 Taas kord asetatakse rõhk integreeritud horisontaalsele lähenemisviisile koos sektoripõhise kohaldamise ja täpselt väljatöötatud lähenemisviisidega, nõudele uurida sektoritevahelisi vastastikuseid seoseid ning väärtus- ja tarneahelate põimumisele (tähtis VKEde seisukohalt), võrgustikke ja klastreid, äriteenuste mõju ja rahastamise kättesaadavusele.

3.7 Euroopa tööstuse paljudes osades toimuvate pidevate muutuste ja ümberstruktureerimise protsesside kõrval osutatakse teatises suurenevate investeeringute ja kasvava töökohtade arvuga uutele sektoritele, näiteks kosmosetööstus (7), uued julgeolekuteenused ning kultuuri- ja loomemajandus.

3.8 Komitee peab väga tähtsaks ja ambitsioonikaks Lissaboni lepingu artiklile 173 tuginevat komisjoni ettepanekut avaldada riikide tööstuspoliitika olukorra ja arengu kohta aastaaruanded, mis peaksid tugevdama ühiseid analüüse ning ühiselt kokku lepitud lähenemisviise ja meetmeid.

3.9 Komitee märgib rahuloluga, et konkurentsivõime nõukogu kiidab täielikult heaks ELi tegevuse strateegiliste tegevussuundade raamistiku, millega lihtsustatakse ühise nägemuse saavutamist prioriteetide osas. Kõige olulisem on, et ka nõukogu rõhutab vajadust liikmesriikide tööstuspoliitika kooskõlastamise järele.

4. Üldised märkused

4.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee leiab, et tööstuspoliitikat käsitlev teatis ning nõukogu järeldused on praegust olukorda arvestades väga õigeaegsed.

4.2 Asjaolu, et tööstuspoliitika on Euroopa 2020. aasta strateegia üks juhtalgatus, tõestab, et komisjon on kindlalt otsustanud valmistada ette kooskõlastatud strateegia nii ELi kui ka liikmesriikide tasandil. Seejuures on otsustava tähtsusega liikmesriikide viivitamatu pühendumine.

4.3 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab konkurentsivõimelise ja jätkusuutliku töötleva tööstuse tähtsust Euroopas. See eeldab tugevat tööstuslikku alust koos tööstusele oluliste teenustega. Usaldusväärsetes allikates rõhutatakse töökohtade järkjärgulist nihkumist tootmissektorist tööstusega seotud teenuste sektorisse. See puudutab mitte ainult vahesisendeid, vaid ka tootjate endi pakutavaid teenuseid (8).

4.4 Tuleviku kujundamise seisukohalt on keskse tähtsusega tugev poliitika: arukas energia, nanotehnoloogia ja bioteadused, uued materjalid, äriteenused ja sotsiaalne meedia ning vajadus laiendada info- ja kommunikatsioonitehnoloogiat. Euroopal ei ole Apple′t ega Google′t! Hiina jõuab kiiresti järele ja on Euroopast juba möödumas teatud valdkondades.

4.5 Euroopa Liit vajab hädasti nägemust ja programmi selle kohta, kuidas parandada tootlikke investeeringuid ja tootlikkust. Selgelt määratletud ühised tegevuspõhimõtted Euroopa Liidus ja liikmesriikides peaksid looma stiimuleid era- ja avaliku sektori ambitsioonikateks investeerimisprogrammideks.

4.6 Tööstuspoliitika vajab sobivas mahus era- ja avaliku sektori rahalisi vahendeid. Praegust eelarvevahendite vähenemist tuleks tasakaalustada muude ühiselt kokku lepitud rahaliste vahenditega (9).

4.7 Komitee on arvamusel, et järgnevatel aastatel vajavad edasiarendamist kolm olulist teemat: — väga paljude ELi horisontaalsete ja sektoripõhiste poliitikavaldkondade vastastikune sidumine ja mõju; — keerukad rahvusvahelised võrgustikud ja integreeritud tootmisprotsessid (10) ning — riikide poliitika hindamine ja ulatuslikum kooskõlastamine Euroopa Liidu tasandil ja liikmesriikide seas.

4.8 Euroopa Liidu institutsioonide sisese kavandamise ja kooskõlastamise sujuvamaks muutmine ja keskendumine ELi ja liikmesriikide suhete lähendamisele seab juhtimise parandamise tulevase tööstuspoliitika keskmesse.

4.9 Liikmesriigid töötavad välja oma tööstuspoliitilised lähenemisviisid ja eesmärgid. Selleks, et ELi uut tüüpi tööstuspoliitika õnnestuks, peaks nõukogu edasi arendama konkurentsivõime nõukogu järeldusi ja võtma need tihedama koostöö aluseks.

4.10 Komitee toetab täielikult vajadust tervikliku ja integreeritud lähenemisviisi järele. Seoste tugevdamine eri poliitikavaldkondade vahel on Euroopas jätkusuutliku sotsiaalse turumajanduse seisukohalt oluline käsitus. See peaks aruka reguleerimise, teadus- ja arendustegevuse ning innovatsioonipoliitika, kättesaadava rahastamise, energeetika ja vähese süsinikdioksiidiheitega majanduse, keskkonna-, transpordi- ja konkurentsipoliitika, oskuste ja teadmiste parandamise, kaubanduspoliitika ja sellega seonduvate teemade ning toorainete kättesaadavuse kaudu viima Euroopa tööstuse tuleviku osas integreeritud lähenemisviisini toimival siseturul. Võimalusi avardab sektoripõhine lähenemisviis. Neid teemasid on käsitletud eraldi teatistes (11).

4.11 Komitee tervitab tulemuslikku konkurentsivõime tagamist, millega tuleks alustada valikuliselt.

4.12 Euroopa Liidu teadus- ja arendustegevuse rahaliste vahendite säilitamine ja isegi suurendamine on äärmiselt oluline. Euroopa suurprojektidel näiteks energiavaldkonnas ning üleeuroopalise infrastruktuuri elluviimisel, mida kaasrahastavad üks või mitu liikmesriiki, peaks olema võimendav mõju.

4.13 Tööstuslikud klastrid tekivad tavaliselt traditsioonilistes tööstuskeskustes, mis arenevad pidevalt edasi tänu uutele investeeringutele, tehnoloogiale ja innovatsioonile, väärtusahelatele, teadmistele ja oskustele ning piirkondlikule ja rahvusvahelisele võrgustumisele (12). Arenenud piirkonnad on Euroopa lipulaevad.

4.14 Komitee leiab, et ELi tasandil koondatud poliitika ja meetmed koos läbipaistvama ja jätkuva operatiivsema teabega liikmesriikide arengu kohta aitavad oluliselt kaasa võrdsete konkurentsitingimuste ja tugeva siseturu saavutamisele, mis on Euroopa integratsiooni tuum.

4.15 Andmed ja analüüsid on ülimalt olulised. Komitee avaldab tunnustust komisjoni üksikasjalikele analüüsidele. Põhjalikud analüüsid ja täpsed ning ELi tasandil võrreldavad andmed on hädavajalikud mis tahes poliitika jaoks. Täpsemaks ja tulevikku suunatud jälgimiseks ja hindamiseks on vaja usaldusväärseid andmeid ajakohaste muutuvate suundumuste kohta (13). Edasiminek selles vallas toimub, kuid teha on veel palju.

4.16 Liikmesriikide statistika kõrval on tähtis roll ka Eurostatil, millel peaks olema piisavalt ressursse asjakohaste andmete kogumiseks ja Euroopa ning ülemaailmsete suundumuste ning arengute õigeaegseks analüüsimiseks. Suurendada tuleks Eurostati võimalusi andmetele juurdepääsul. Teave peaks olema kättesaadav võimalikult kiiresti ja täies ulatuses.

5. Juhtimine Euroopa Liidu tasandil; horisontaalne ja spetsiifiline lähenemisviis: sektorid ja väärtusvõrgustikud

5.1 Komisjoni tegevuse koondamine ühe käsituse alla rõhutab vajadust ületada killustatus, et suurendada nähtavust ja tulemuslikkust.

5.2 Tööstuspoliitika jääb teatud ulatuses riigi pädevusse. Teatises esitatud loetelu valdkondadest, kus meetmete võtmise eest vastutab Euroopa Liit (komisjon, nõukogu, Euroopa Parlament) või kus ta võib sekkuda, on samuti on muljetavaldav. Selle taustal on loob paljulubavaid võimalusi Euroopa 2020. aasta strateegia sidus raamistik.

5.3 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee nõustub komisjoni poliitiliste kavatsustega. Siiski ei ole komisjoni roll alati selgelt määratletud, mis osaliselt tuleneb ametliku pädevuse puudumisest mitmes valdkonnas. Lisaks sellele on teatud valdkondades, näiteks energia alal, jätkuvalt ülekaalus liikmesriikide eesmärgid ja menetlused ning komisjoni ja liikmesriikide pädevusi ei rakendata ühtselt.

5.4 Seetõttu tuleks suurendada konkurentsivõime nõukogu volitusi ja tõhusust. Nimetatud nõukogu määratleb koos komisjoniga sihtmärgid ja vastutab väga ulatusliku teemavaliku reguleerimise eest.

5.5 Komitee kutsub nõukogu ja komisjoni üles koostama prioriteetsete tegevuste loetelu ja vastava ajakava. Need prioriteedid peavad hõlmama ka majanduslikku infrastruktuuri, näiteks arenenud transpordivõrgustikud, mitmekesised energiaallikad ja nende kättesaadavus, digitaalne tegevuskava ja IKT.

5.6 Siseturu välismõõde ja ülemaailmselt võrdsete konkurentsitingimuste eesmärk nõuavad järjest enam aktiivset kaubanduspoliitikat ning tõhusat Euroopa diplomaatilist korpust.

5.7 Taas kord toimuvad tööstuses põhjapanevad muutused, mille tõukejõuks on teadus- ja arendustegevus ning innovatsioon, paranenud reguleerimine ning rahvusvahelised tööstus- ja teenusteturud. See areng mõjutab kõiki sektoreid. Euroopa Liidu järjestikustes töökavades sätestatud prioriteedid peaksid neid suundumusi kajastama, et tagada asjakohased raamtingimused, ning sisaldama konkreetset ajakava, mis annaks tööstuslikele investeeringutele suuna ja kindlustunde. Vajalik on stabiilne pikaajaline reguleeriv raamistik.

5.8 Eriti oluline on seos tööstuspoliitika ja ühtse turu vahel. Komitee rõhutab, et koos sihipärasema tööstuspoliitikaga kinnitab ühtse turu akti puudutab otsus veelkord selgelt komisjoni ja ELi rolli ning vajadust saavutada Euroopas võrdsed konkurentsitingimused.

5.9 Komitee kinnitab veelkord vajadust säilitada eesmärk suunata 3 % SKTst teadus- ja arendustegevusse. Rahaliste vahendite vähenemine ei tohiks kahjustada otsustavaid innovaatilisi jõude.

5.10 Pidades silmas poliitikavaldkondade ja rahaliste vahendite tulemuslikkust ja lisaväärtust, on komitee paljudes arvamustes tunnustanud ELi rahastatavaid erinevate sektorite kõrgetasemelisi töörühmi, tehnoloogiaplatvorme, innovaatiliste klastrite edendamist ning teadusrühmade ja uurimiskeskuste piiriülest koostööd. Arendada tuleks katse- ja näidisprojekte.

5.11 Üks edukas projekt on kuuele tähtsale sektorile keskenduv juhtivate turgude algatus (LMI) toodete ja teenuste ees seisvate tõkete vähendamiseks (14). Sellega sarnaselt peaks Euroopa Liit käivitama uued tööstusprojektid sellistes valdkondades nagu näiteks keskkonnahoidlikud ja energiatõhusad sõidukid, süsinikdioksiidi kogumine ja säilitamine, üleeuroopalised võrgustikud, kosmosega seotud ettevõtmised ning võtmetehnoloogiad.

5.12 Komitee peab Euroopa patendi vastuvõtmist ELi tööstuspoliitika usaldusväärsuse proovikiviks. Kui praegu kohe ei saavutata Euroopa patenti kogu Euroopa Liidus, siis piiratud arv riike peaks sellega alustama.

5.13 Üldisemalt on tänapäeva maailmas oluline prioriteet intellektuaalomandi õiguste kaitse.

5.14 Paremaks ja asjakohasemaks reguleerimiseks ning vajalike vahendite ja meetmete väljatöötamiseks peavad lähenemisviisid olema kujundatud vastavalt konkreetsete sektorite vajadustele.

5.15 Sellegipoolest muudavad üleilmastumine, tarneahelate piiriülene killustatus ja erinevate osapoolte tugev vastastikune sõltuvus tööstuse traditsioonilise sektoripõhise käsitluse poliitilisest seisukohast vähem asjakohaseks. Seda ei tule mõista kui mõne sektori mõningate väga spetsiifiliste probleemide eitamist, vaid probleeme tuleb Euroopa perspektiivis käsitleda üksikjuhtumi kaupa.

5.16 Paindlik sektoripõhine lähenemisviis võimaldab edukalt arvamusi vahetada ning on sobiv alus avaliku ja erasektori sidusrühmade panusele. Lisaks komisjoni ja valitsuste ametnikele kuuluvad sidusrühmadesse ka äriühingud, teadusasutused, (kõrg)haridusasutused, sotsiaalpartnerid, valitsusvälised organisatsioonid ja piirkondade esindajad.

6. Olulised konkreetsed küsimused

6.1 Tööstuspoliitika on üldkäsitus, mis hõlmab mitut vastastikku seotud ja läbipõimunud valdkonda.

6.2 Rahastamise ja rahaliste vahendite kättesaadavus on kitsaskohad, millega tuleb pakiliselt tegeleda. Komitee tervitab riskikapitali piiriüleste tingimuste kavandatud parandamist, samuti ELi riiklike ja erasektori projektivõlakirjade ettepanekuid investeeringuteks energeetikasse, transporti ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse (15). Uurida tuleks projektivõlakirjade kasutamist teiste valdkondade, nt teadusprojektide rahastamisel. Kaaluda tuleks ka muid meetmeid, sealhulgas maksusoodustussüsteeme.

6.3 Finantskriis puudutas eriti tõsiselt VKEsid. Arendada tuleks innovaatilisi ideid, et mobiliseerida erakapitali, sh ühisrahastamisprojektid (crowd funding). Komitee teeb ettepaneku, et komisjon korraldaks ümarlaudu väliste sidusrühmadega, et uurida võimalusi ja vahendeid erakapitali mobiliseerimiseks tööstuslikul eesmärgil. Arvesse tuleb võtta maailma eri paigus käibivaid tavasid. Viljakaid ideid ja tavasid tuleb levitada.

6.4 Komitee soovitab julgustada Euroopa Investeerimispanka koos Euroopa Investeerimisfondiga nende jõupingutustes töötada välja Euroopa VKEde kasvu soodustavad spetsiaalsed vahendid.

6.5 Euroopa Investeerimispanga roll on veelgi tähtsam seetõttu, et ta on eeskujuks muudele erainvestoritele ning ühtlasi ka täiendavate rahaliste vahendite ligimeelitamise katalüsaator. Siia kuulub ka innovaatiliste protsesside arendamiseks vajalike pikaajaliste investeeringute edendamine. Euroopa Investeerimispanga laenud tuleks siduda sotsiaalsete ja keskkonda puudutavate kriteeriumidega ning tegelema peaks Euroopa Investeerimispanga poolt Euroopa tööstusele tervikuna ja ELi eesmärkide saavutamiseks tehtavate kulutuste mõju järelhindamisega.

6.6 Seitsmenda ja kaheksanda raamprogrammi osas tervitab komitee asjaolu, et komisjon pöörab suuremat tähelepanu tööstuse innovaatilistele projektidele ja (piiriülesele) koostööle.

6.7 Praegu on ELi-poolne teadus- ja arendustegevuse rahastamine suunatud teadmiste levitamisele ja süvendamisele. Toetada tuleb projekte, mis on kooskõlas Euroopa Liidu tehnoloogiaplatvormide seisukohtadega, samuti Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituuti (EIT) (16). Komitee pooldab nende rakendamise edasist lihtsustamist. ELi vahendeid tuleks investeerida sihtotstarbeliselt, et avaliku ja/või erasektori investeeringud saavutaksid mitmekordse mõju.

6.8 See tähendab, et kaheksas raamprogramm peab alusuuringute kõrval lähtuma ka tööstuspoliitika eesmärkidest. Suurte tööstusprojektide puhul on igal juhul on vajalik (tsentraliseeritud) ELi tasandi ja riikliku rahastamise tulemuslik kooskõlastamine.

6.9 Sama kehtib ka VKEdele mõeldud konkurentsivõime ja innovatsiooni programmi kohta energia, IKT ja ettevõtluse valdkonnas.

6.10 Uuesti tuleks tegeleda ühest tööstusharust sõltuvate piirkondade arenguga, et edendada neis tulemuslikumalt tööstuse mitmekesistamist. Vähese süsinikdioksiidiheitega ja keskkonnaprojektide ELi-poolne rahastamine toetab jätkusuutlikku arengut.

6.11 Innovatsiooni ja tööstuspoliitika vahel on ilmne seos. Innovatsioon on väga lai valdkond ja hõlmab ka mittetehnilisi küsimusi. Täiesti põhjendatult on innovatsiooni ja tööstuspoliitika juhtalgatused paljuski sama suunitlusega ja jagavad ühiseid eesmärke, nt innovatsioonipartnerlused. See suurendab tõhusust ja nähtavust.

6.12 Võimalikku deindustrialiseerimist tuleb vältida seose tugevdamisega innovatsiooni ja tööstuse vahel (17), rõhutades muu hulgas võtmetehnoloogiaid. Parandada tuleks teaduspõhiste tööstusharude tingimusi.

6.13 Riikliku ja ELi tasandi teadusuuringute ja innovatsioonipoliitika on väga tihedalt seotud tööstuspoliitikaga, eriti kahanevate eelarvete ja teiste kontinentide jõupingutuste kontekstis. Samuti teeb muret äriühingute teadusuuringuteks tehtavate kulutuste vähendamine ja/või välismaale ümberpaigutamine.

6.14 Teadustöö ja uuringute tulemuste toodeteks muutmine rakendustehnoloogiate abil on kogu Euroopas nõrk koht. Kuigi alusuuringud on jätkuvalt olulised, rõhutab komitee vajadust tulemusliku, jätkusuutliku ja kiirema ülemineku järele laborist reaalmajandusse.

6.15 Energiasäästlikule ja vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele üleminekuprotsessi eesmärgid võivad anda täiendavaid võimalusi teed rajavaks innovatsiooniks.

6.16 Teadmisteahelate sisese ja vahelise kooskõlastamise parandamine peaks olema prioriteet. Seda tuleks arutada kõigi avaliku ja erasektori sidusrühmadega, et ületada lõhed ning suurendada lisandväärtust ja tulemuslikkust.

6.17 Ülikoolid ei täida endiselt oma täit rolli teadmiste kolmnurga lahutamatu osana. Rõhku tuleb panna avatud ja piiriülestele võrgustikele ülikoolide ja tööstuse vahel. Euroopa Liit peaks keskenduma selliste arengute edendamisele.

6.18 Euroopa 2020. aasta strateegia sotsiaalseid küsimusi käsitlev peatükk hõlmab mitmeid teemasid. Kesksel kohal on töökohtade loomine erainvesteeringute, tarne- ja väärtusahela ning VKEde kaudu. Kõnealune eesmärk suurendaks ka strateegia üldist heakskiitu.

6.19 Töötajad peaksid olema tegevusse kaasatud ja selles osalema. Praegusel suurte muutuste ajastul rõhutab komitee vajadust tulemusliku sotsiaaldialoogi ja ühiste eesmärkide ning ühise panuse järele. Sotsiaaldialoog on vajalik ka sotsiaalselt vastuvõetavate lahenduste leidmiseks ja majanduse ümberkujundamise suhtes usalduse loomiseks; see peaks suurendama inimeste teadlikkust ja poolehoidu.

6.20 Selles valdkonnas on liikmesriikidel oma traditsioonid. Komitee on arvamusel, et töötajad peaksid osalema ja olema kaasatud ettevõtte, piirkondlikul, riiklikul ja ELi tasandil, et suurendada valmisolekut ja kujundada muutusi. ELi tasandil on väga väärtuslikuks hoovaks sektoripõhine sotsiaaldialoog, mida komisjon peaks jätkuvalt toetama ja selle puudumisel edendama.

6.21 Tähtsate prioriteetide seas on ka kõigi tasandite haridus ja koolitus. Õppekavade suuniste aluseks peaksid olema tööturu analüüsid (sektorite tasandil), pidades silmas oskustele esitatavaid nõudmisi keskpikas ja pikas perspektiivis. Soolised erinevused tuleb kõrvaldada. Mõnes valdkonnas, näiteks inseneriteaduses ja tehnilistel erialadel, teeb muret nõudmise ja pakkumise mittevastavus tööturul. Edendada tuleks ettevõtlust.

6.22 (Kõrg)hariduse õppekavade kujundamiseks on vaja suuniseid ja heade tavade levitamist (18). Komitee kutsub komisjoni üles selles valdkonnas oma tegevust tõhustama.

6.23 Ülemaailmsed arengud nõuavad Euroopa aktiivset kaubanduspoliitikat. Töö jaotus kõrge ja madala lisaväärtusega riikide vahel ähmastub. Eriti Aasias toimuvad väga kiiresti suured majanduslikud ja sotsiaalsed arengud. Võrdsed konkurentsitingimused maailmas muutuvad seega veelgi olulisemaks keskkonna- ja sotsiaalsete standardite, vastastikuse turulepääsu, intellektuaalomandi jne osas (19).

6.24 Komitee rõhutab, et igasugusel otsustamisel Euroopas, samuti tulevaste õigusaktide hindamisel tuleb arvestada üleilmsete võrdsete konkurentsitingimustega. Sellega koos tuleks ELis parandada jälgimist ja muuta turujärelevalve tulemuslikumaks. Laiendada tuleks tolliametite pädevust.

6.25 Raske on ülehinnata standardimise kui ühtse turu olulise instrumendi tähtsust. Tihti järgivad Ameerika ja Hiina äriühingud neid standardeid spontaanselt, sest need on maailmas esimesed.

6.26 Komitee rõhutab seost tööstus- ja kaubanduspoliitika ning nendega seonduvate teemade vahel. Võidelda tuleb mujal maailmas loodud kunstlike kaubandus- ja investeerimistõketega. Läbirääkimised neis küsimustes võivad väljuda WTO raamistikust ja toimuda kahepoolsetes või muudes mitmepoolsetes raamistikes. Tööstuspoliitika välismõõde tähendab, et mis tahes rahvusvahelisel majandusfoorumil peab Euroopa Liit kõnelema ühel häälel (20).

6.27 EL peab jõuliselt võitlema kaubanduspartnerite poolt toorainete kättesaadavusele seatud piirangutega. Komitee tervitab soovitusi toorainete hindu ja mäetööstuse turgude konsolideerimist käsitlevate meetmete kohta. Võidelda tuleks spekulatsiooniga tooraineturul.

6.28 Seadmata kahtluse alla ELis kokkulepitud energia- ja kliimaeesmärke ja -standardeid, tuleb poliitilisi vahendeid hoolikalt kaaluda ja kujundada vastavalt sellele, millist mõju nad avaldavad kõnealuse tööstuse konkurentsivõimele (21). Ressursitõhus ja vähese süsinikdioksiidiheitega majandus Euroopas peaks tähendama, et Euroopa Liit nõuab samade standardite saavutamist ka oma kaubanduspartneritelt (22); Siinjuures on eelistatav lahendus mitmepoolsed lepingud. Vältida tuleks kaubandussanktsioone.

6.29 Sotsiaalsete standarditega seoses osutab komitee ILO 1998. aasta deklaratsioonile peamiste tööalaste standardite kohta, mis käsitlevad diskrimineerimist, lapstööjõudu ja sunniviisilist tööd, samuti ametiühingute ja kollektiivläbirääkimiste vabadust (23). ILO konventsioonid on konkreetsemad, kuid mitmed riigid ei ole nendega ühinenud või neid rakendanud.

6.30 Ettevõtete sotsiaalset vastutust tuleks järgida rahvusvaheliselt, lähtudes ILO deklaratsioonidest ja OECD suunistest, samuti muudest laialdaselt tunnustatud rahvusvahelistest õigusaktidest (24). Ettevõtted hakkavad sotsiaalset vastutus kasutama oma kuvandit parandava tähisena.

7. Seos liikmesriikide ja ELi tööstuspoliitika vahel

7.1 Vaatamata erinevustele osariikide vahel toimib USA majandus ühtse turuna ja ühe keskvalitsusega. Sama kehtib Hiina ja teiste riikide puhul.

7.2 Euroopas seevastu on kõigil liikmesriikidel oma tööstuspoliitika vorm (25). Mudelid on väga mitmekesised, sest riikide otsustusstruktuurid ja traditsioonid, era- ja avaliku sektori spetsiifilised suhted, majandusstruktuurid ja suhtelised eelised on väga erinevad. Lisaks sellele võib praegune kriis kaasa tuua kiusatuse varjatud protektsionismi rakendamiseks.

7.3 Kõigi nende erinevuste tõttu on väljund liikmesriikide majanduskasvu ja tööhõive osas väga erinev. Nõukogu rõhutab, et soovitav oleks esitada aastaaruanded riigi tööstuspoliitika arengu kohta. Arvestades komisjoni piiratud pädevust selles valdkonnas, ei ole see kaugeltki lihtne ülesanne.

7.4 Euroopa 2020. aasta strateegia peamine eesmärk on Euroopa Liitu ja liikmesriike üksteisele lähendada. Komisjoni aruanded võivad moodustada täiendava osa ELi juhtimisest. Läbipaistvus, edukad näited ja head tavad võivad viia valitsuste suhtumise positiivse lähenemiseni. Aruanded peaksid moodustama aluse nõukogus korraldatavatele aruteludele mitmesuguste käsituste ja nende praktiliste tulemuste üle.

7.5 Juhul kui järgitakse ELi eeskirju, võib iga liikmesriik loomulikult vabalt määratleda oma tugevad küljed ja luua teadmised ja muu infrastruktuuri. Platvormid aruteluks kogemuste üle võivad tugevdada koostööd liikmesriikide rühmade vahel.

7.6 Liikmesriikide tulemuste jälgimine ja hindamine võib avada uusi võimalusi koostööks valitsuste ning valitsuste ja komisjoni ja muidugi äriühingute vahel, eriti suure arvu rahvusvaheliseks muutuvate VKEde jaoks.

7.7 Mitmetel liikmesriikidel on oma innovatsiooniplatvormid koos riiklike sihtmärkidega, mis toetavad harva Euroopa ühiseid eesmärke. Komitee soovitab uurida, kuidas saaks piiriüleste lähenemisviisidega parandada tulemuslikkust. Tuleks levitada häid tavasid ja nende üle arutleda.

7.8 Aastaaruannetes tuleks analüüsida ELi tööstuspoliitika ja liikmesriikide poliitika sidusust. Hiljuti hakkasid ka liikmesriigid – näiteks Saksamaa, Prantsusmaa, Ühendkuningriik, Hispaania ja Madalmaad – avaldama poliitikadokumente riikliku poliitika kohta (26). Kuid seos Euroopa eesmärkide ja meetmetega jääb nõrgaks. Komitee soovitab komisjonil neid riiklikke aruandeid oma järgmises aastaaruandes Euroopa perspektiivist lähtudes analüüsida.

7.9 Arvamustevahetus soovitava tööstuspoliitika üle on liikmesriikide vahel samuti elavnenud. Sellist praktikat ja töötulemusi tuleks levitada kogu Euroopa Liidus, et asendada riiklikud kitsarinnalised mõttemallid laiema perspektiiviga.

7.10 Vastutuse peavad võtma ka suurlinna- ja muud piirkonnad. Neid tuleks volitada töötama välja klastreid ja tihendama koostööd haridusasutuste, teaduskeskuste ja tööstuse vahel (nt regionaalsete-sektoraalsete võrgustike arendamise kaudu).

7.11 Komisjon peaks hindamisel arvestama konkreetsete valdkondade, näiteks riigihangete (17 % RKTst) edusamme ja praktikat, kus vastavalt analüüsidele ja vastupidiselt ELi direktiividele on endiselt ülekaalus riiklikud tööstuslikud eesmärgid.

7.12 Erijuhtum on sõjaline varustus, mis jääb tihti kahe silma vahele. Koos riigieelarvete vähendamisega vähendatakse tihti sõjalisi kulutusi. Raha otstarbekamat kasutamist tuleks toetada sõltumatute uuringutega.

7.13 Selles valdkonnas rõhutab komitee vajadust kaotada ELi-sisesed tõkked ja ühtlasi arendada konkurentsivõimelisi piiriüleseid tarneahelaid. Edendada tuleks sõjalise ja tsiviilotstarbelise tootmise välismõju ja vastastikust mõju. Sellega koos tuleb ette näha Euroopa ekspordilubade ühtlustamine.

7.14 Teine huvitav valdkond on avalik infrastruktuur. Komisjoni inventuuri alusel tuleb suurendada piiriülese koostöö ja/või heade tavade avatust.

7.15 ELi analüüsid võivad anda huvitavaid andmeid väga erinevate tingimuste kvaliteedi kohta liikmesriikides. Soodustada tuleb haldusmenetluste lihtsustamist (ilma tooteohutust ja tarbijakaitset nõrgendamata) ning finantskohustuste vähendamist (27). Mõnes piirkonnas ja riigis need protsessid juba käivad.

Brüssel, 4. mai 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Konkurentsivõime nõukogu 10. detsembril 2010. aastal vastu võetud järeldused (viide 17838/10). Euroopa Ülemkogu tegi 4. veebruaril 2011 jõudsalt algust energiaküsimuste ning innovatsiooni edendamise valdkonnas.

(2) Vt „Iga-aastane majanduskasvu analüüs”, 9. punkt, KOM(2011) 11 lõplik.

(3) Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm.

(4) KOM(2004) 274 lõplik.

(5) Asjaomased EMSK arvamused võib leida aadressil http://www.eesc.europa.eu/?i=portal.en.enterprises-and-industry.

(6) Vt EMSK arvamus teemal „Innovaatilised töökohad tootlikkuse ja kvaliteetsete töökohtade allikana”, vastu võetud 18. märtsil 2011 (Euroopa Liidu Teatajas veel avaldamata), eelkõige punkt 2.6.

(7) Komitee juhib tähelepanu kosmosetööstuse erilisele tähtsusele äärepoolsete ja maapiirkondade arengus.

(8) Vt muu hulgas „Les secteurs créateurs d'emploi ą court-moyen terme aprčs la crise” (Prantsuse peaministri juures tegutsev strateegilise analüüsi keskus Centre d'analyse stratégique, november 2010).

(9) Näiteks Saksamaa suurendas hiljuti oma innovatsioonieelarvet 20 %.

(10) Vt EMSK arvamus „Väärtus- ja tarneahela areng Euroopa ja globaalses kontekstis” (ELT C 168, 20.7.2007, lk 1).

(11) Esimene näide selle meetodi kohaldamise kohta on toodud 2005. aastal algatatud Euroopa laevaehitussektorit käsitlevas strateegias LeaderSHIP 2015.

(12) Seda näitab areng mitmes Euroopa suurlinna- ja muus piirkonnas, kus tööstuse vananenud struktuurid asendatakse tulevikku suunatud investeeringute ja uue dünaamikaga.

(13) Komitee on seda varem rõhutanud teabearuandes „Ümberpaiknemise sektoraalne uuring” (2006), milles tõestati puudusi komisjoni kasutatavate andmete võrreldavuses.

(14) Juhtivate turgude algatuses määrati kindlaks kuus turgu: e-tervishoid, kaitsetekstiilid, säästev ehitustegevus, materjalide korduvkasutus, biotoorainel põhinevad tooted ja taastuvad energiaallikad.

(15) Vt joonealune märkus 2.

(16) Loomisel on kolm esimest teadmis- ja innovaatikakogukondade (TIK).

(17) Vt muu hulgas „The de-industrialisation of Europe. There is no more time to lose!”, Académie Royale de Belgique, 2010.

(18) Vt EMSK arvamus „Ülikoolid Euroopa jaoks” (ELT C 128, 18.5.2010, lk 48).

(19) Vt kaubanduspoliitikat käsitlevat teatis, SEK(2010) 1268.

(20) Vt EMSK arvamused „Euroopa tööstuspoliitika välismõõde – Kas ELi kaubanduspoliitikas võetakse asjakohaselt arvesse Euroopa tööstuse huve?” (Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 25.) ja ELT C 128, 18.5.2010, lk 41.

(21) Vt EMSK arvamus „Energiaturgude käimasolevate arengute mõju Euroopa tööstuslikele väärtusahelatele” (ELT C 77, 31.3.2009, lk 88), eelkõige punkt 1.6.

(22) Vt EMSK arvamus „Kasvuhoonegaaside vähendamist reguleerivate rahvusvaheliste lepingute mõju Euroopa tööstuse muutustele” (ELT C 185, 8.8.2006, lk 62).

(23) ILO deklaratsioon aluspõhimõtete ja -õiguste kohta tööl (1998).

(24) Muu hulgas UN Global Compact-põhimõtted, rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid (IFRS, mis hõlmavad ka rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid (International Accounting Standards). Samuti on asjakohased John Ruggie koostatud ÜRO juhtpõhimõtted kaubanduse ja inimõiguste valdkonnas (UN Guiding Principles on Business and Human Rights).

(25) Mõnevõrra liialdatult tähendab see 27 tööstus- ja innovatsioonipoliitikat.

(26) Tähelepanu all on: Industrieland Deutschland (Saksamaa); Feuilles de route des comités stratégiques de filière (Prantsusmaa); the Growth Agenda (Ühendkuningriik, peatselt järgneb sellele üksikasjalik kava); Plan Integral de Polķtica Industrial 2020 (Hispaania); Naar de top: de hoofdlijnen van het nieuwe bedrijfslevenbeleid (Madalmaad).

(27) Stoiberi rühm.