Tootespetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punktile a

(2020/C 408/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada muutmistaotluse kohta vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlemine kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga

„Burrata di Andria“

ELi nr: PGI-IT-01393-AM01 — 3.3.2020

KPN ( ) KGT (X)

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Consorzio Tutela Burrata di Andria IGP, Contrada Barba d’Angelo, 55, 76123 Andria BT, Italy

Tel + 39 0883550600

E-post: consorzio@burratadiandria.it

Sertifitseeritud e-post: burratadiandria@pec.it

Juustu „Burrata di Andria“ tootjatest koosneval ühendusel Consorzio Tutela Burrata di Andria IGP [KGT „Burrata di Andria“ kaitse ühendus] on seadusekohane õigus esitada muutmistaotlus vastavalt põllumajandus-, toiduainete- ja metsanduspoliitika ministeeriumi 14. oktoobri 2013. aasta määruse nr 12511 artikli 13 lõikele 1.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

☐ Toote nimetus

☒ Toote kirjeldus

☐ Geograafiline piirkond

☐ Päritolutõend

☒ Tootmismeetod

☐ Seos piirkonnaga

☐ Märgistus

☒ Muu: pakendamine

4. Muudatus(t)e liik

☒ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline.

☐ Sellise registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud ja mida ei käsitleta määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt väikese muudatusena.

5. Muudatus(ed)

Toote kirjeldus

— Teeme ettepaneku muuta tootespetsifikaadi artikli 2 punkti 2.2 ja koonddokumendi punkti 3.2, konkreetsemalt juustu kuju käsitlevat lõiku. Olemasolev tekst „ümar, veidi pikergune kotike, mille suuosa on iseloomulikult kinni seotud“ asendatakse järgmisega: „ümar, veidi pikergune kotike, mis on seotud ülevalt käsitsi iseloomulikku kimpu, ning mis on piisavalt suur, et seda oleks võimalik siduda kinni toiduainete puhul kasutatava raffiapaelaga“. Otsustasime, et juustu ülaosa käsitsi sulgemise viisi ja selle kinniseotud osa minimaalset suurust tuleb kirjeldada üksikasjalikumalt, kuna varasem kirjeldus pakkus mitmesuguseid tõlgendusvõimalusi. Lisaks asjaolule, et tegemist on ühe aspektiga, mis tõendab, et toode on valmistatud käsitööna, võimaldab see toodet iseloomustada ja eristada järeletehtud toodetest, millel puudub see konkreetne omadus, kuna sel puhul peab juustutootja juustu käsitsi kinni siduma. See on samm, mis on tööstuslikus tootmisprotsessis ära jäetud.

— Muuta tuleks tootespetsifikaadi artikli 2 punkti 2.2 ja koonddokumendi punkti 3.2, milles käsitletakse toote niiskussisalduse protsendimäära. Konkreetsemalt tuleks suurendada lõpptoote niiskusvahemikku. Olemasolev tekst „Niiskusvahemik: 60–70 %“ asendatakse järgmisega: „Niiskusvahemik: 50–70 %“. Niiskussisalduse varieeruvus on tihedalt seotud juustu ülaosas oleva suuosa mõõtmete ja toote suurusega. Seda ei võetud eelmise dokumendi koostamisel piisavalt arvesse ning selle tagajärjel jäid tingimused mitmel juhul täitmata, mille tõttu ei olnud võimalik tootespetsifikaadi kõigile nõuetele vastavaid tooteid sertifitseerida.

Tootmismeetod

— Muuta tuleks juustu „Burrata di Andria“ valmistamiseks kasutatud lehmapiima rasva- ja valgusisalduse näitajaid tootespetsifikaadi artikli 2 punktis 2.1. Olemasolev tekst „Rasvasisaldus > 3,5 %, valgusisaldus > 3,3;“ asendatakse järgmisega: „Rasvasisaldus > 3,3 %, valgusisaldus > 3,2;“. Rasva ja valgu protsendimäärasid tuleb vähendada, kuna need varieeruvad sõltuvalt tootmise hooajast; seda asjaolu ei võetud eelmises tootespetsifikaadis piisavalt arvesse. Suvekuudel (maist septembrini) jäävad need kaks protsendimäära tavaliselt aasta keskmisest madalamaks. See probleem puudutab peamiselt kohapeal toodetud piima, mida paradoksaalselt ja seoses neile näitajatele mittevastavusega ei saa juustu „Burrata di Andria“ tootmiseks kasutada. Seetõttu palume vähendada rasva- ja valgusisalduse näitajaid, et võimaldada väiketootjatel, kes kasutavad ainult kohalikku piima, olla ka suvekuudel vastavuses kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ tootmise eeskirjadega.

— Soovime jätta tootespetsifikaadi toorainet käsitleva artikli 2 punktist 2.1 välja laktoosisisalduse. Välja jäetakse järgmine tekst: „Laktoosi massiprotsent > 4,75 %“. Laktoosi protsendimäär, mis ei ole piima kvaliteeti käsitlevates õigusaktides sätestatud näitaja, tuleks jätta välja. Laktoosi protsendimäära mõju sellise värske toote nagu kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ kvaliteedile on organoleptilisest seisukohast täiesti marginaalne. Laktoosikontrolli kaotamine vähendaks kulusid, mida ettevõtjad peavad kandma analüüside tõttu, mida tootespetsifikaadis nõutakse kaitstud geograafilise tähisega toote sertifitseerimiseks.

— Laktoosikogus laktoosivaba tootesarja valmistootes on viidud tootespetsifikaadi artikli 2 punktist 2.1 artikli 2 punkti 2.2. Sama lause on lisatud ka koonddokumendi punkti 3.2. Teise kohta üle viidud tekst on järgmine: „laktoosisisaldus laktoosivabas tootesarjas < 0,1 g /100 g“. Praeguses koonddokumendis tehtud kirjavea tõttu esitati laktoosivabas tootes esinev laktoosikogus valmistootele kehtivate nõuete asemel toorainele (piim) esitatavate nõuete all. Need näitajad esitati aga õigesti tootespetsifikaadis, kus on kirjeldatud toote omadusi, ja koonddokumendi punktis 3.2.

— Muuta tuleks tootespetsifikaadi artikli 2 punkti 2.1 piima bakterisisalduse kohta. Olemasolev tekst „Mesofiilsete bakterite arv 30 °C juures < 100 000 CFU/ml“ asendatakse järgmisega: „Bakterite arv — Piimatoodete tootmiseks kasutatava töödeldud lehmapiima puhul: — mesofiilsete bakterite arv 30 °C juures < 100 000 CFU/ml — Piimatoodete valmistamiseks kasutatava lehmatoorpiima puhul: — mesofiilsete bakterite arv 30 °C juures < 300 000 CFU/ml Toorpiima kvaliteedi eespool nimetatud näitajaid tuleb hinnata töötlemisettevõttes vahetult enne töötlemist“. Soovime täpsustada mesofiilsete bakterite arvu, kuna kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ saab toota nii toor- kui ka pastöriseeritud (töödeldud) piimast: kooskõlas määruse (EÜ) nr 1662/2006 II peatüki III jaoga tuleb töötlemisettevõttes kontrollitavate bakterite arvu täpsustada mõlema piimaliigi puhul. Kontrolliprotseduuride hõlbustamiseks tuleks ka täpsustada, millal peab tooraine nõuetele vastama.

— Muuta tuleks tootespetsifikaadi artikli 2 punkti 2.1 tooraine happesuse kohta. Olemasolev tekst „Happesuse kraadid SH % 6,5:6,7“ asendatakse järgmisega: „Happesus: kraadid SH/100 ml: vahemik 6/8 või pH tase: vahemik 6,6/6,8“. SH-meetodil mõõdetava tiitritava happesuse vahemikku piimas tuleks suurendada, kuna värske piima normaalsed happesuse näitajad jäävad vahemikku 6–8° SH/100 ml; näitajad, mis tulenevad happe funktsioonide summast, eriti piimas sisalduvate valkude (peamiselt kaseiini) ning orgaaniliste ja anorgaaniliste hapete protsendimäärast. Seega, nagu on märgitud toote kirjelduses, ei saa kasutada suure valgusisaldusega (nt > 3,3 %) piima, kuna sellega võivad kaasneda tiitritava happesuse näitajad, mis ületavad märgitud vahemikku, seda isegi kvaliteetse piima puhul. Tähele tuleks panna, et sellega seoses ei ole toidukäitlejal võimalik süstemaatiliselt hinnata töödeldavas piimas sisalduva valgu protsendimäära ega seega ka veenduda, kas leitud tiitritava happesuse näitaja – kui see ületab praegu tootespetsifikaadis esitatud näitajaid – sõltub suurest valgusisaldusest või muudest teguritest. Lisada tuleks pH ühikutes mõõdetud piima happesuse näitaja, mis on määratletud kui „tegelik või vaba pH“, mõõdetuna korralikult kalibreeritud pH-meetriga, mis mõõdab ainult vabu H+ ioone, mitte H+ ioone valkudes. Toidukäitlejad saavad hõlpsasti mõõta töödeldava piima pH-d ja see võib asendada tiitritava happesuse mõõtmist. Seepärast tuleks tootespetsifikaati lisada seda tüüpi analüüs piima kvaliteedi määramiseks töötlemise ajal. Teaduskirjanduse kohaselt jääb värske piima pH vahemikku 6,6–6,8 (C. Alais „Scienza del latte“ (Piimateadus), 3. väljaanne, Tecniche nuove, lk 231–239).

— Tehakse ettepanek muuta tootespetsifikaadi artikli 2 punkti 2.1 ja koonddokumendi punkti 3.3, milles käsitletakse „Burrata di Andria“ tootmiseks kasutatavat koort. Olemasolev tekst „Kehtivate eeskirjadega sätestatud mikrobioloogilisi nõudeid järgides kasutatakse juustu „Burrata di Andria“ koostises koort, mida toodetakse kas värske piima või värske vadaku tsentrifuugimisel, mida seejärel 15 sekundi jooksul 72° juures pastöriseeritakse, või värsket pastöriseeritud ja/või kõrgkuumutatud (UHT) koort või nende segu“ asendatakse järgmisega: „Kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ valmistamiseks kasutatav koor pärineb tsentrifuugitud piimast või värskest vadakust. Seejärel see pastöriseeritakse järgmistel tingimustel: — temperatuur/aeg ≥ 75° / 40 sekundit, kui rasva protsendimäär jääb vahemikku 10–20 %, või — temperatuur/aeg > 80° / 20 sekundit, kui rasva protsendimäär on > 20 %. Koort võib ka pastöriseerida, kasutades mõnda muud aja ja temperatuuri kombinatsiooni, tingimusel et see on sama tõhus. Asjakohaste eeskirjadega sätestatud mikrobioloogilisi nõudeid järgides võib „Burrata di Andria“ valmistamiseks kasutada värsket pastöriseeritud koort, pakendatud kõrgkuumutatud (UHT) koort või nende kahe segu“. Koore pastöriseerimise aja ja temperatuuri suhtega seotud näitajaid tuleks korrigeerida kooskõlas FAO/WHO Maailma Terviseorganisatsiooni codex alimentarius’e komisjoniga. Toote kirjelduse esimeses versioonis ekslikult viidatud pastöriseerimisnäitajad takistavad tegelikult piima või värskest piimast saadud vadaku tsentrifuugimise kaudu toodetud koore kasutamist kaitstud geograafilise tähisega „Burrata di Andria“ valmistamiseks.

— Muuta tuleks tootespetsifikaadi artiklit 5 tootmismeetodi kohta, eriti kuumutamist ja hapestamist kirjeldavat osa. Olemasolev tekst „5.1. – Tootmine 5.1.a – Kuumutamine „Burrata di Andria“ valmistamiseks võib kasutada toorpiima või 15 sekundi jooksul 72 °C juures pastöriseeritud piima, mida kuumutatakse katlas temperatuuril 35–37 °C. 5.1.b – Hapestamine Seejärel fermenteeritakse piim valitud kultuuride või piimhappebaktereid või vadakut sisaldava juuretise abil või isegi toiduhapete (piim- või sidrunhape) lisamise teel“ asendatakse järgmisega: „5.1. – Tootmine „Burrata di Andria“ valmistamiseks võib kasutada toorpiima või temperatuuril 72 °C 15 sekundi jooksul pastöriseeritud piima või mõnda muud aja ja temperatuuri kombinatsiooni, mis tagab samaväärse taastava efekti (autori märkus: negatiivne aluselise fosfataasi katse). 5.1.a – Hapestamine Seejärel piim fermenteeritakse, lisades orgaanilised toiduhapped (sidrun- või piimhape). Hapestamise korral valitud starterkultuuride inokulumi või piimhappebaktereid või vadakut sisaldava juuretise abil tuleb piim kõigepealt temperatuuril 36–39 °C katlas termiseerida. 5.1.b – Kuumutamine Pärast piima hapestamist orgaaniliste toiduhapete abil kuumutatakse seda seejärel katlas temperatuuril 35–37 °C“. Seda muudatust on vaja, kuna praegust sõnastust on tõlgendatud mitut moodi, mistõttu on vaja need etapid selgemalt ümber kirjutada, et piima kuumutamise ja hapestamise osas oleks võimalik kirjeldada tootmisprotsessi üksikasjalikumalt. On teada, et kui juustu tootmisel kasutatakse piima hapestamiseks keemilisi lisandeid – ja see kehtib ka plastifitseeritud toorjuustu kohta –, tuleb need lisada enne termilist töötlemist. Hapestamise korral valitud starterkultuuride inokulumi või piimhappebakterite või vadakut sisaldava juuretise abil tuleb piim termiseerida enne inokulatsiooni.

— Muuta tuleks juustu vormimist käsitlevat tootespetsifikaadi artiklit 5. Olemasolev tekst „5.1.e – Vormimine-jahutamine Kui plastifitseeritud toorjuust on valmis, tuleb osa toorjuustust rebida käsitsi ribadeks ja seejärel vees jahutada, et saada mass, millest koorega segatult saab „Burrata di Andria“ täidis (stracciatella). Ülejäänud plastifitseeritud toorjuust (pasta filata) vormitakse kotikesteks, mis seejärel täidetakse eelnevalt valmistatud rebitud tükikestest täidisega. Kui kott ja selle sisu on suletud ja suuosa hoolikalt vormitud, sulatatakse see keevas vees kokku ja/või kinnitatakse kaela juurest kinnitusdetaili abil. Seejärel jahutatakse seda vees aja jooksul, mis varieerub vastavalt selle suurusele“ asendatakse järgmisega: „5.1.e – Vormimine-jahutamine Kui plastifitseeritud toorjuust on valmis, tuleb osa toorjuustust rebida käsitsi ribadeks ja seejärel vees jahutada, et saada mass, millest koorega segatult saab „Burrata di Andria“ täidis (stracciatella). Käsitsi rebimine võimaldab koorel ja plastifitseeritud toorjuustul seguneda harmoonilisemalt ning sellega säilivad ja on tagatud juustu käsitöötoote omadused. Juustu ei tohiks tükeldada/lõigata, kuna see muudab ebakorrapärased ribad hakkmassiks. Ülejäänud plastifitseeritud toorjuust (pasta filata) vormitakse kotikesteks, mis seejärel täidetakse eelnevalt valmistatud rebitud tükikestest täidisega. Kui kott ja selle sisu on suletud ja suuosa hoolikalt vormitud, sulatatakse see keevas vees kokku ja/või kinnitatakse kaela juurest kinnitusdetaili abil. Seejärel jahutatakse juustu vees aja jooksul, mis varieerub vastavalt juustu suurusele“. See muudatus tuleneb vajadusest kirjeldada täpsemalt „Burrata di Andria“ täidise (stracciatella) valmistamist ja selle vormimist, kuna nii iseloomustatakse selle ajaloolist tähtsust ja traditsioonilist olemust. „Burrata di Andria“ iseloomulike organoleptiliste omaduste määrajaks on peamiselt täidise (stracciatella) kvaliteet, eriti ebakorrapärased rebitud plastifitseeritud toorjuustu ribad, mis on segatud koorega ja sellest läbi imbunud. Toote iseloomulik traditsiooniline käsitsi töötlemine, mis on tüüpiline meie piirkonnale, muudab kaitstud geograafilise tähisega „Burrata di Andria“ ainulaadseks ja äratuntavaks. Ebakorrapäraste tükkide/ribade – millest mõni võib olla sama õhuke kui juuksekarv – käsitsi rebimine võimaldab koorel seguneda plastifitseeritud toorjuustuga paremini, andes sellele kordumatu maitse, mida iseloomustavad just paras niiskustase, pehme tekstuur ja värske piimatoote lõhnaomadused. Neil põhjustel eristub „Burrata di Andria“ alates tootmise hetkest muudest toodetest. Ribade hakkimine ei võimaldaks teha vahet käsitsi valmistatud ja tööstuslikul tootmisel.

— Muuta tuleks soolamisega seotud tootekirjelduse artiklit 5. Olemasolev tekst „5.1.f – Soolamine Soolamine võib toimuda soolvees leotamise teel pärast jahutamist või võib soolamine olla toimunud juba plastifitseeritud juustu keerutamise ajal (vt punkt 5.1.d)“ asendatakse järgmisega: „5.1.f – Soolamine Soolamine võib toimuda soolvees leotamise teel pärast jahutamist või võib soolamine olla toimunud juba plastifitseeritud juustu keerutamise ajal või võidakse soola lisada koorele (vt punkt 5.1.d)“. Soovime osutada tähelepanu asjaolule, et mitme uuringu kohaselt ei avalda vaid see, kui lisada koorele soola eri soolamisetapina (meetod, mida on Apuulia juustukodades aastaid kasutatud), kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ omadustele kahjulikku mõju.

Pakendamine

Käesoleva muudatusega muudetakse tootespetsifikaadi artiklit 5, konkreetsemalt pakendamiseeskirju, ja koonddokumendi punkti 3.5.

Olemasolev tekst

„5.2 – Pakendamine Kuna juustu „Burrata di Andria“ puhul on tegemist värske ja kergesti rikneva tootega, peab juust olema valmistatud artiklis 3 määratletud geograafilises piirkonnas asuvas tootmisettevõttes. Juustu „Burrata di Andria“ võib pakendada järgmiselt: plastkilest kotikestes, keeratuna kilesse ja seotuna ülevalt kokku toiduainete puhul kasutatavate raffiavitstega; rohelise värvusega plastkilesse keeratuna; säilitusvedeliku sees purgis, karbis, või klaasis. Toodet tuleb säilitada temperatuuril 4 °C ±2. Logistikaetapis on lubatud temperatuur kuni 6 °C ± 2. Pakendatud toote kaal on 100 – 1 000 grammi“

asendatakse järgmisega:

„5.2 – Pakendamine Kuna juustu „Burrata di Andria“ puhul on tegemist värske ja kergesti rikneva tootega, peab juust olema valmistatud artiklis 3 määratletud geograafilises piirkonnas asuvas tootmisettevõttes. Juustu „Burrata di Andria“ võib pakendada järgmiselt: — toiduainete puhul kasutatavast plastmaterjalist või muust seadusega lubatud materjalist valmistatud kotikestesse, keeratuna või mitte plastpaberisse või muusse seadusega lubatud materjali, ja seotuna ülevalt kokku; — keeratuna rohelise värvusega plastpaberisse või muusse seadusega lubatud rohelisse materjali; — säilitusvedeliku sees purgis, karbis, või klaasis. Toodet tuleb säilitada temperatuuril 4 °C ±2. Logistikaetapis on lubatud temperatuur kuni 6 °C ± 2. Pakendatud toote kaal jääb vahemikku 100 – 1 000 grammi“.

See muudatus tuleneb paljude tootjate väljendatud vajadusest pakendada toode erinevatel viisidel, et vastata paremini turu nõudmistele.

KOONDDOKUMENT

„BURRATA DI ANDRIA“

ELi nr: PGI-IT-01393-AM01 — 3.3.2020

KGT (X) KPN ( )

1. [KPN või KGT] nimetus(ed)

„Burrata di Andria“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Itaalia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Kaitstud geograafilise tähisega toode „Burrata di Andria“ on lehmapiimast toodetud juust, mida valmistatakse koorest ja plastifitseeritud toorjuustust (pasta filata). Välimine kiht koosneb ainult plastifitseeritud toorjuustust ning sisuks on samast plastifitseeritud toorjuustust käsitsi rebitud tükikeste ja koore segu.

Morfoloogilised, füüsikalis-keemilised, mikrobioloogilised ja organoleptilised omadused

Kaal: kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ kaal jääb vahemikku 100 – 1 000 g.

Välimus: kaitstud geograafilise tähisega „Burrata di Andria“ on piimvalge värvusega, juustu ümbriskihi paksus on ≥ 2 mm.

Sisu: plastifitseeritud toorjuustust rebitud ja seent meenutava konsistentsiga tükkide ning koore segu.

Kuju: ümar, veidi pikergune kotike, mis on seotud ülevalt käsitsi iseloomulikku kimpu, mis on piisavalt suur, et seda oleks võimalik siduda kinni toiduainete puhul kasutatava raffiapaelaga.

Stracciatella (plastifitseeritud toorjuustu tükikeste ja koore segu): sisu valmistatakse plastifitseeritud toorjuustust, millest rebitakse käsitsi tükid, mis segatakse koorega.

Niiskusvahemik: 50–70 %

— lõikamisel on juustusisu voolav;

— sisuks olevad rebitud tükid on eri suuruse ja laiusega;

— lõhnas võib tunda värske või keedetud piima, või ja koore nüansse;

— laktoosisisaldus laktoosivabas tootesarjas < 0,1 g /100 g.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Lehmapiim, kas toorpiim või piim, mida on pastöriseeritud 72 °C juures 15 sekundit või kasutades mõnda muud aja ja temperatuuri kombinatsiooni, mis tagab samaväärse taastava efekti (toimetaja märkus: negatiivne aluselise fosfataasi katse).

Kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ valmistamiseks kasutatav koor pärineb tsentrifuugitud piimast või värskest piimavadakust. Seejärel see pastöriseeritakse järgmistel tingimustel:

temperatuur/aeg ≥ 75 °C/40 sekundit, kui rasva protsendimäär jääb vahemikku 10–20 %,

või

temperatuur/aeg ≥ 80 °C/20 sekundit, kui rasva protsendimäär on ≥ 20 %.

Koort võidakse ka pastöriseerida, kasutades mõnda muud aja ja temperatuuri kombinatsiooni, tingimusel et see on sama tõhus.

Asjakohaste eeskirjadega sätestatud mikrobioloogilisi nõudeid järgides võib „Burrata di Andria“ valmistamiseks kasutada värsket pastöriseeritud koort, pakendatud kõrgkuumutatud (UHT) koort või nende kahe segu.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik tooraine töötlemisetapid kuni lõpptoote saamiseni peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kuna juustu „Burrata di Andria“ puhul on tegemist värske ja kergesti rikneva tootega, peab juust olema valmistatud punktis 4 määratletud geograafilises piirkonnas asuvas tootmisettevõttes.

Juustu „Burrata di Andria“ võib pakendada järgmiselt:

— toiduainete puhul kasutatavast plastmaterjalist või muust seadusega lubatud materjalist valmistatud kotikestesse, ka keeratuna plastpaberisse või muusse seadusega lubatud materjali, ja seotuna ülevalt kokku;

— keeratuna rohelise värvusega plastpaberisse või muusse seadusega lubatud rohelisse materjali;

— säilitusvedeliku sees purgis, karbis või klaasis.

Toodet tuleb säilitada temperatuuril 4 °C ±2.

Pakendatud toote kaal jääb vahemikku 100 – 1 000 g.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kaitstud geograafiline tähis „Burrata di Andria“ peab olema kantud märgisele selgete kustutamatute tähtedega ning eristuma selgelt kõigist muudest märgetest; see nimetus peab järgnema vahetult märkele „Kaitstud geograafiline tähis“ või lühendile „KGT“.

Keelatud on lisada kirjeldusi, mis ei ole sõnaselgelt ette nähtud. Siiski on lubatud viidata ettevõtte nimele, ärinimele ja kaubamärgile, kui sellel ei ole kiitvat tähendust ja see ei eksita tarbijat.

Kaitstud geograafilise tähise „Burrata di Andria“ logol on järgmised sümbolid ja sõnad:

„Burrata di Andria“ logo peab olema märgisel suurusega, mida arvestatakse märgise kõrgusele ja pikkusele vastava ristküliku pindala järgi ja mis ei ole alla 10 % ja üle 25 % kogu graafilise kujutise pindalast.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud geograafilise tähisega juustu „Burrata di Andria“ tootmise ja pakendamise geograafiline piirkond hõlmab kogu Apuulia maakonna territooriumi.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Juust „Burrata di Andria“ on Apuulia maakonnale iseloomulik toode, mis erineb muudest samalaadsetest oma erilise tootmismeetodi ja oma organoleptiliste omaduste poolest. Seega on tegemist Apuulia ja Lõuna-Itaalia kõige hinnatuma ja erilisema juustutootega.

Suuliselt edasi antud pärimuste kohaselt mõtles juustu „Burrata di Andria“ välja eelmise sajandi esimesel kümnendil ühes vanas juustukojas Lorenzo Bianchino. Räägitakse, et tugeva lumesaju tõttu ei saanud ta piima linna viia ning pidi hakkama seda töötlema ja leidma eelkõige kasutuse piimaga kaasnevale koorele. Võttes eeskujuks mateche’de (hapendatud kalgendist plastifitseeritud toorjuust, milles säilitati võid) valmistamise meetodi, proovis ta valmistada sama põhimõtte alusel värsket toodet. Sellega kaasnes talupoeglik mõtteviis, mille kohaselt ei tohi midagi raisku lasta ning kõik tootmisega seotud kõrvaltooted tuleb ära kasutada. Nii tuli Lorenzo Bianchino mõttele segada omavahel koor ja plastifitseeritud toorjuustu tootmisjäägid ning toppida segu plastifitseeritud toorjuustust kotikesse.

Juust „Burrata di Andria“ kujutab endast plastifitseeritud toorjuustust kotikest, mis on käsitsi täidetud samast plastifitseeritud toorjuustust rebitud tükikeste ja koore seguga. Seda plastifitseeritud toorjuustu tükikeste ja koore segu nimetatakse stracciatella’ks. Sõna stracciatella tuleneb juustusisu valmistamise viisist. Plastifitseeritud toorjuustust rebitakse käsitsi ebaühtlased tükikesed (lucini).

Esimest korda viidati tootele 1931. aastal väljaandes „Guida del Touring Club“ ja pärast seda algas juustu „Burrata di Andria“ võidukäik ning seda mitte üksnes Itaalias, vaid ka välismaal, kus üks juustu suurtest austajatest oli isegi Pärsia šahh. Selle Apuulia toote ehe ja kreemjas maitse sobib suurepäraselt kõikidele, kes hindavad Vahemere kööki ja selle lihtsaid, autentseid ja mitte liiga töödeldud maitseid.

Juust „Burrata di Andria“ on ulatuslikult esindatud maailma mitmete restoranide toidukaardil, eelkõige rõhutatakse toote puhul selle kvaliteeti ja asjaolu, et see on pärit Andria piirkonnast. Juustu „Burrata di Andria“ puhul on oluline mitte üksnes tootmistraditsiooni ja -piirkonna vaheline seos, vaid ka asjaolu, et toode on väga lühikese säilivusajaga, mis seab piirangud selle turustamisele. Kuna tegemist on värskelt turustatava tootega, tundub, et suured kaubandusettevõtted on otsustanud suunata selle pigem nišiturule. Vaatamata sellele on tootel tarbijate juures väga hea maine ja nõudlus selle järele on pidevalt suur.

Nii riigi kui ka rahvusvahelises ajakirjanduses on ilmunud selle juustu kohta palju artikleid. Ajalehe Corriere della Sera 26. augusti 1977. aasta numbris avaldatud küsitluses nimetatakse juustu „Burrata di Andria“ Apuulia ja kogu Lõuna-Itaalia juustu valmistamise suurepärase kvaliteedi näiteks.

Ajalehes Repubblica avaldati 16. detsembril 1999 artikkel toodete kohta, mille tootmist tuleks säilitada, ning selles osutati sõnaselgelt toorjuustule „Burrata di Andria“.

Juustu nimetatakse fantastiliseks ja ainulaadseks ka Allan Bay artiklis veebisaidil www.vivimilano.it/atavola.

Nädalalehes Sole 24 Ore 30. juulil 1999 ilmunud artiklis räägitakse juustust „Burrata di Andria“ kui Apuulia suurepärasest tootest.

Ajalehes La Stampa avaldatud Vanna Pescatori artiklis pealkirjaga „La Mondanità“ (Ühiskonnaelu) märgitakse see väärtuslik juust ära Maranello kuulsa autotöösturi Ferrari korraldatud piduliku õhtusöögi menüüs.

Davide Paolini kirjutas nädalalehe Sole 24 pühapäevalisas Tempo Liberato artikli „Giacimenti gustosi da salvaguardare“ (Maitsed, mida tuleb säilitada), milles ta pani juustu „Burrata di Andria“ samasse ritta Itaalia kulinaariavaldkonna muude suurepäraste toodetega nagu „Mozzarella di Bufala Campana“, „Coppa piacentina“, „Caciocavallo Silano“ jne, mida tuleks kaitsta ja mille tootmist säilitada.

18. augustil 1990 kirjeldab Nicola Dante Basile nädalalehe Il Sole 24 põllumajanduslisa artiklis „Formaggi, il pecorino guida l’export“ (Juustud. Ekspordis on juhtival kohal lambajuustud) juustu „Burrata di Andria“ väga nõudliku juustuna, et rõhutada tähelepanu ja austust, mida sellisele juustutüübile tuleks osutada.

Põllumajandusministeeriumi juures oleva traditsiooniliste toodete registri eest vastutava asutuse teatel (D.M. 350/99) kandis Apuulia maakond 2000. aastal juustu „Burrata di Andria“ oma peamisesse registrisse.

Alberto Pejrano 9. oktoobril 2000 koostatud rubriigis „Slow Food“ i profumi della Puglia di Federico II (Aeglase valmistusajaga toit – valitseja Federico I aegse Apuulia lõhnad) nimetatakse seda juustu piimatoodete juveeliks. Veebisaidil www.stayinitaly.com on Apuulia maakonda tutvustavas osas nimetatud juustu „Burrata di Andria“ Apuulia traditsiooniliseks tooteks. Veebisaidil www.agipzone.com nimetatakse juustu „Burrata di Andria“ väga peeneks tooteks.

Vaatamata juustu väga lühikesele säilivusajale on juust „Burrata di Andria“ väga hinnatud ka välismaal ja isegi kaugemates riikides, näiteks Ameerika Ühendriikides, kuhu juustu eksportivad ettevõtted seda igal nädalal saadavad. Toode on ka kuulsa restorani Il Fornaio toidukaardis, kus seda pakutakse pidevalt temaatilises menüüs, milles rõhutatakse eripäraseid ja esiletoomist väärivaid tooteid.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(Viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

Tootespetsifikaadi terviktekst on kättesaadav veebisaidil http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

või

otse põllumajandus-, toidu- ja metsanduspoliitika ministeeriumi kodulehel (www.politicheagricole.it), klõpsates „Qualità“ (ekraanil ülal paremal), seejärel „Prodotti DOP IGP STG“ (ekraanil vasakus ääres) ja lõpuks „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE“.

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.