EUROOPA KOMISJON Brüssel,12.9.2018 COM(2018) 646 final 2017/0230(COD) Muudetud ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), määrust (EL) nr 1094/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), määrust (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), määrust (EL) nr 345/2013 Euroopa riskikapitalifondide kohta, määrust (EL) nr 346/2013 Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide kohta, määrust (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta, määrust (EL) 2015/760 Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide kohta, määrust (EL) 2016/1011, mis käsitleb indekseid, mida kasutatakse võrdlusalustena finantsinstrumentide ja -lepingute puhul või investeerimisfondide tootluse mõõtmiseks, määrust (EL) 2017/1129, mis käsitleb väärtpaberite avalikul pakkumisel või reguleeritud turul kauplemisele võtmisel avaldatavat prospekti, ning direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist (EMPs kohaldatav tekst)



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Komisjoni 2017. aasta septembri ettepaneku vaadata läbi Euroopa järelevalveasutuste määrused (edaspidi „läbivaatamise ettepanek“) eesmärk on suurendada nende võimet tagada ühtne ja tulemuslik finantsjärelevalve, aga selle erieesmärk ei ole suurendada asutuste volitusi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning selle vastase võitluse küsimustes. Hoolimata tugevamast õigusraamistikust selles valdkonnas, on Euroopa pankades toimunud mitmed hiljutised rahapesu juhtumid näidanud, et võib olla vajalik veelgi täiustada liidu järelevalveraamistikku eesmärgiga suurendada usaldust pangandus- ja kapitaliturgude liidu vastu. Need täiendused tuleb rakendada kiiresti ja kindlameelselt. Selle küsimusega saab kõige tõhusamalt tegeleda, muutes läbivaatamise ettepanekut ja tugevdades otsustavalt eelkõige Euroopa Pangandusjärelevalve rolli. Komisjon kutsub seadusandjad üles võtma võimalikult kiiresti vastu need uued muudatused ja läbivaatamise ettepaneku. Käesoleva muutmise ettepaneku eesmärgid on järgmised: 1) optimeerida eksperditeadmiste ja määratud ressursside kasutamist, tsentraliseerides rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning selle vastase võitlusega seotud ülesanded Euroopa Pangandusjärelevalvesse; 2) täpsustada Euroopa Pangandusjärelevalvele antud rahapesu tõkestamise ülesannete ulatust ja sisu; 3) täiustada rahapesu tõkestamise ülesannete täitmiseks vajalikke vahendeid; 4) tugevdada Euroopa Pangandusjärelevalve koordineerivat rolli rahvusvahelistes rahapesu tõkestamise küsimustes. Selleks tehakse ettepanek anda Euroopa Pangandusjärelevalvele juhtiv ja koordineeriv roll, et tsentraliseerida praegu kolme Euroopa järelevalveasutuse vahel hajutatud ressursid ja anda sellele kindlam tugistruktuur, võttes arvesse, et rahapesu ja terrorismi rahastamise riskid omavad kõige suurema tõenäosusega süsteemset mõju just pangandussektoris. Lähtuvalt asutuste praegustest vahenditest ja volitustest, nagu neid on muudetud menetlemisel oleva läbivaatamise ettepanekuga, tehakse ettepanek anda Euroopa Pangandusjärelevalvele otsesem ja terviklikum volitus tagada, et liidu finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud riskid kaasatakse tulemuslikult ja järjepidevalt kõigi asjaomaste asutuste järelevalvestrateegiatesse ja -tavadesse. Euroopa Pangandusjärelevalve saab ka esitada pädevatele asutustele taotluse, et nad uuriksid asjakohaste eeskirjade võimalikke rikkumisi ja teeksid selle valdkonna riiklike menetluste järelevalvet. Konkreetsetel ja piiratud juhtudel saab ta adresseerida rahapesu käsitlevad otsused otse konkreetsetele finantssektori ettevõtjatele ning vahendada neis küsimustes siduvalt riikide pädevaid asutusi. • Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesolev muutmise ettepanek on kooskõlas komisjoni käimasolevate jõupingutustega tugevdada liidu finantsjärelevalve raamistikku, arendada kapitaliturgude liitu ning võidelda rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Kõigi käesolevas ettepanekus esitatud muudatuste õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 114. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Kuna Euroopa järelevalveasutused on liidu asutused, saab neid reguleerivaid määruseid muuta ainult liidu seadusandja. Lisaks sellele on käesoleva ettepaneku eesmärk suurendada järelevalve tõhusust, edendada pädevate asutuste koostööd ning optimeerida eksperditeadmiste ja ressursside kasutamist liidu tasandil rahapesu ja terrorismi rahastamise riskiga seotud küsimustes. Seeläbi tagatakse siseturu järjekindlam ja tulemuslikum toimimine – eesmärk, mida liikmesriigid üksinda ei suuda saavutada. •Proportsionaalsus Käesolevas ettepanekus on esitatud sihipärased muudatused, mille eesmärk on parandada liidu järelevalveraamistikku, ja need ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik ettepanekus märgitud eesmärkide saavutamiseks. Välja pakutud muudatused aitavad parandada kogu liidu finantssüsteemi terviklikkust, stabiilsust ja tulemuslikkust.

•Vahendi valik Käesoleva ettepanekuga muudetakse menetlemisel olevat läbivaatamise ettepanekut. Sellega muudetakse määrusi, mis reguleerivad kolme Euroopa järelevalveasutust, ja direktiivi, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist, ning see esitatakse määruse vormis. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Käesolevas ettepanekus võetakse arvesse Euroopa järelevalveasutuste esimeestest, ühtse järelevalvemehhanismi järelevalvenõukogu esimehest, ühiskomitee rahapesu tõkestamise allkomitee esimehest ja komisjoni esindajatest koosneva ühise töörühma arvamusi ning teabevahetust asjaomaste sidusrühmadega. •Mõjuhinnang Võttes arvesse pakilist vajadust hoida ja kaitsta Euroopa pangandussüsteemi seda kahjustada võivate rahapesu juhtumite eest, koostati see algatus ilma mõjuhinnangu ja avaliku konsultatsioonita, kuid selle koostamisel tugineti eespool nimetatud aruteludokumendi aluseks olevatele praktilistele kogemustele ja eksperditeadmistele. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Tegemist on finantseerimisasutuste ja finantsturul osalejate usaldatavusnõuete täitmise ja rahapesuvastase järelevalve liidu raamistiku sihipärase muudatusega, mille eesmärk on tsentraliseerida Euroopa järelevalveasutuste finantssektori rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning selle vastase võitluse ülesanded Euroopa Pangandusjärelevalvesse ning tugevdada rahapesu tõkestamise ülesannete täitmiseks ja koordineerimiseks vajalikke vahendeid. Muudatused peaksid muutma liidu tasandi järelevalve tulemuslikumaks ja tõhusamaks ning parandavad õigus- ja majanduskindlust. See on kooskõlas komisjoni parema õigusloome tegevuskavaga. •Põhiõigused Ettepanekus järgitakse põhiõigusi ja eeskätt Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. 4.MÕJU EELARVELE Käesoleva ettepaneku finantsmõju ja mõju eelarvele on üksikasjalikult selgitatud ettepaneku lõppu lisatud täiendavas finantsselgituses. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Käesoleva määruse rakendamine vaadatakse läbi iga kolme aasta tagant toimuva asutuste raamistiku korrapärase läbivaatamise käigus. •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Euroopa Pangandusjärelevalve rolli suurendamine Artikli 1 lõike 2 välja pakutud muudatused laiendavad sihipärasel viisil Euroopa Pangandusjärelevalve volitusi, et need hõlmaksid kogu finantssektori piires rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse küsimusi, eesmärgiga täiendada Euroopa Pangandusjärelevalve praegust volitust pangandussektoris. Artikli 4 punkti 2 välja pakutud muudatustega tagatakse mõiste „finantssektori ettevõtja“ sihtotstarbeline määratlus, mis hõlmab jätkuvalt kõiki asjaomaseid finantseerimisasutusi, mille suhtes kohaldatakse direktiivi 2015/849 ning mis kuuluvad määruste (EL) nr 1094/2010 ja (EL) nr 1095/2010 kohaldamisalasse.

Välja pakutud artikli 8 lõike 1 punkt l rõhutab Euroopa Pangandusjärelevalve poolt rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse valdkonnas tehtava töö olulisust. Välja pakutud uus artikkel 9a annab Euroopa Pangandusjärelevalvele tugevamad vahendid, et edendada järjepidevat, süstemaatilist ja tulemuslikku tegevust liidu finantssüsteemis rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning selle vastase võitluse valdkonnas. Eelkõige annab see Euroopa Pangandusjärelevalvele volitused koguda teavet finantseerimisasutuste protsessides ja menetlustes, juhtimises, ärimudelis ja tegevuses kindlaks tehtud nõrkuste kohta, et tõkestada rahapesu ja terrorismi rahastamist, ja pädevate asutuste võetud meetmete kohta ning teha see teave pädevatele asutustele vajadust mööda kättesaadavaks. Sellega rõhutatakse ka, kui oluline on vaadata läbi pädevate asutuste tegevust ja viia ellu riskihindamisi, et kontrollida pädevate asutuste strateegiaid ja ressursse rahapesu ja terrorismi rahastamise riskiga tegelemiseks. Välja pakutud artikliga nähakse ka ette, et Euroopa Pangandusjärelevalve hakkab tegema koostööd ja suhtlema asjaomaste kolmandate riikide rahapesuvastase järelevalve asutustega, et kooskõlastada paremini liidu tasandil toimuvat tegevust oluliste rahapesu või terrorismi rahastamise juhtumite puhul, millega on seotud kolmas riik. Välja pakutud artikliga nähakse ka ette, et rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud kooskõlastamine ja koostöö toimub rahapesu tõkestamise komitee kaudu, mis on Euroopa Pangandusjärelevalve lahutamatu osa. Komitee hakkab koosnema liikmesriikide nende asutuste ja organite juhatajatest, kes on pädevad tagama, et finantseerimisasutused järgivad direktiivi 2015/849/EL nõudeid, ning Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvest, Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvest, Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogust, Euroopa Komisjonist ja Euroopa Keskpanga järelevalvenõukogust saadetud vaatlejatest. Välja pakutud artikli 9b eesmärk on suurendada Euroopa Pangandusjärelevalve võimet tagada liidu õiguse tulemuslikkus rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning vastase võitluse valdkonnas. See annab Euroopa Pangandusjärelevalvele volituse esitada pädevatele asutustele taotluse asjakohaste eeskirjade võimaliku rikkumise asjus juurdluse algatamiseks ning kaaluda finantssektori ettevõtjate kohta otsuste tegemist ja neile karistuste kehtestamist, kui tal on teavet oluliste rikkumiste kohta. Liidu õiguse rikkumise korral algatatavat menetlust käsitleva artikli 17 ja siduva vahendamise menetlust käsitleva artikli 19 välja pakutud muudatustega soovitakse anda Euroopa Pangandusjärelevalvele rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning selle vastase võitluse ülesannete kontekstis õigus teha finantssektori ettevõtjatele adresseeritud individuaalseid otsuseid, isegi kui materiaalõiguse normid ei ole nende finantssektori ettevõtjate suhtes otsekohaldatavad. See hõlmab materiaalõiguse norme, mis tulenevad direktiivide ülevõtmiseks vastu võetud riiklikest õigusaktidest ja riiklikest õigusaktidest, millega rakendatakse liikmesriikidele määrustega antud variante. Artikli 54 välja pakutud muudatused täpsustavad, et kolme järelevalveasutuse ühiskomitee on kolme asutuste koostööplatvorm usaldatavusnõuete täitmise ja rahapesu tõkestamise küsimuste teemalise suhtluse jaoks. Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvet reguleeriva määruse ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet reguleeriva määruse välja pakutud muudatustega jäetakse nende kahe asutuse tegevusulatusest välja direktiiv 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist, ning täpsustatakse, et ühiskomiteed tuleks kasutada koostööplatvormina usaldatavuse, rahapesu tõkestamise ja terrorismi rahastamise vastase võitluse küsimuste teemalise suhtluse jaoks. Ettepanek sisaldab ka finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist käsitleva direktiivi 2015/849 väikseid muudatusi, et asendada rahapesu ja terrorismi rahastamise puhul viited Euroopa järelevalveasutustele viitega Euroopa Pangandusjärelevalvele. Need on tehnilised muudatused, et tagada kooskõla Euroopa Pangandusjärelevalve jaoks välja pakutud uue rolliga. 2017/0230 (COD) Muudetud ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), määrust (EL) nr 1094/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), määrust (EL) nr 1095/2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), määrust (EL) nr 345/2013 Euroopa riskikapitalifondide kohta, määrust (EL) nr 346/2013 Euroopa sotsiaalettevõtlusfondide kohta, määrust (EL) nr 600/2014 finantsinstrumentide turgude kohta, määrust (EL) 2015/760 Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide kohta, määrust (EL) 2016/1011, mis käsitleb indekseid, mida kasutatakse võrdlusalustena finantsinstrumentide ja -lepingute puhul või investeerimisfondide tootluse mõõtmiseks, määrust (EL) 2017/1129, mis käsitleb väärtpaberite avalikul pakkumisel või reguleeritud turul kauplemisele võtmisel avaldatavat prospekti, ning direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist (EMPs kohaldatav tekst) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Pärast finantskriisi on liit Jacques de Larosière'i juhitud kõrgetasemelise eksperdirühma soovitusi järgides teinud olulisi edusamme mitte üksnes tugevamate, vaid ka ühtsemate finantsturu eeskirjade loomisel, kehtestades ühtse reeglistiku. Samuti on liit loonud Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi, mis põhineb kahe samba süsteemil, milles on ühendatud Euroopa järelevalveasutuste koordineeritav mikrotasandi usaldatavusjärelevalve ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu pädevusse kuuluv makrotasandi usaldatavusjärelevalve. Kolm Euroopa järelevalveasutust – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1093/2010 asutatud Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA), Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 asutatud Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010 asutatud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) (nimetatud aktid üheskoos edaspidi „asutamismäärused“) – alustasid tegevust 2011. aasta jaanuaris. Euroopa järelevalveasutuste üldine eesmärk on jätkusuutlikult tugevdada finantssüsteemi stabiilsust ja tulemuslikkust kogu liidus ning edendada tarbijate ja investorite kaitset. (2)Euroopa järelevalveasutused on oluliselt aidanud kaasa finantsturgude eeskirjade ühtlustamisele liidus, aidates komisjonil ette valmistada nõukogu ja parlamendi poolt vastu võetavaid määrusi ja direktiive. Samuti on Euroopa järelevalveasutused esitanud komisjonile üksikasjalike tehniliste standardite eelnõusid, mis on vastu võetud delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktidega. (3)Samuti on Euroopa järelevalveasutused aidanud ühtlustada finantsjärelevalvet ja järelevalvetavasid liidus, esitades pädevatele asutustele suuniseid ja koordineerides järelevalvetavade läbivaatamist. Kuid lisaks Euroopa järelevalveasutuste käsutuses olevate vahendite ebapiisavusele ja asutamismääruste laadile on takistanud asutustel täielikult oma potentsiaali ära kasutamist ka nendes määrustes sätestatud otsustusprotsess. (4)Pärast seitset tegutsemisaastat ning komisjoni poolt läbi viidud hindamisi ja avalikke konsultatsioone näib, et Euroopa järelevalveasutustel on järjest piiratumad võimalused oma eesmärkide täitmiseks finantsturgude ja -teenuste edasisel integreerimisel ja tarbijakaitse edendamisel kehtivas õigusraamistikus nii liidus kui ka liidu ja kolmandate riikide vahel. (5)Euroopa järelevalveasutuste volituste suurendamine, mis võimaldaks neil kõnealuseid eesmärke täita, eeldab ka asjakohast juhtimist ja piisavat rahastamist. Suurematest volitustest üksi ei piisa Euroopa järelevalveasutuste eesmärkide saavutamiseks, kui asutustel ei ole piisavalt vahendeid või kui neid ei juhita tulemuslikul ja tõhusal viisil. (6)Komisjoni 8. juuni 2017. aasta teatises kapitaliturgude liidu tegevuskava vahearuande kohta rõhutati, et finantsturgude ja -teenuste tulemuslikum ja järjepidevam järelevalve on esmatähtis õigusliku arbitraaži kõrvaldamiseks liikmesriikide vahel asutuste järelevalveülesannete täitmisel, turu integratsiooni kiirendamiseks ning ühtse turu võimaluste loomiseks finantsüksuste ja investorite jaoks. (7)Seepärast on järelevalve edasine integreerimine eriti kiireloomuline kapitaliturgude liidu lõpuleviimise seisukohast. Kümme aastat pärast finantskriisi algust ja uue järelevalvesüsteemi loomist mõjutavad finantsteenuseid ja kapitaliturgude liitu üha enam kaks peamist suundumust: jätkusuutlik rahandus ja tehnoloogiline innovatsioon. Mõlemad võivad muuta finantsteenuseid ja meie finantsjärelevalve süsteem peaks selleks valmis olema. (8)Seepärast on esmatähtis, et finantssüsteem täidaks igati oma rolli kriitiliste jätkusuutlikkusprobleemide lahendamisel. Selleks tuleb finantssüsteem olulisel määral ümber korraldada, milles Euroopa järelevalveasutustel peaks olema aktiivne roll selliste reformide algatamisel, mille eesmärk on luua õige õigus- ja järelevalveraamistik, et kaasata ja suunata erakapitalivood jätkusuutlikesse investeeringutesse. (9)Euroopa järelevalveasutustel peaks olema oluline roll selliste riskide kindakstegemisel ja neist teatamisel, mida keskkonna-, sotsiaal- ja juhtimistegurid finantsstabiilsusele avaldavad, ja finantsturgude toimimise muutmisel nii, et see oleks rohkem kooskõlas jätkusuutlikkuse eesmärkidega. Euroopa järelevalveasutused peaksid esitama suuniseid selle kohta, kuidas jätkusuutlikkusega seotud kaalutlusi saaks tulemuslikult kajastada asjaomastes ELi finantslastes õigusaktides, ja soodustama kõnealuste sätete ühtset rakendamist pärast nende vastuvõtmist. (10)Tehnoloogilisel innovatsioonil on järjest suurem mõju finantssektorile ning seepärast on pädevad asutused teinud tehnoloogiliste suundumustega kaasaskäimiseks mitmeid algatusi. Selleks et edendada järelevalvealast ühtsust ja vahetada parimaid tavasid asjaomaste asutuste vahel ning asjaomaste asutuste ja finantseerimisasutuste või finantsturu osaliste vahel, tuleks tugevdada Euroopa järelevalveasutuste rolli järelevaatamisel ja järelevalve koordineerimisel. (11)Tehnoloogilised arengud finantsturgudel võivad parandada finantsteenuste ja rahastamise kättesaadavust, suurendada turu usaldusväärsust ja talitlustõhusust ning samuti vähendada kõnealustele turgudele sisenemise tõkkeid. Niivõrd kuivõrd see on asjakohane kohaldatavate materiaalõiguse normide seisukohast, peaks pädevate asutuste koolitus hõlmama ka tehnoloogilist innovatsiooni. See peaks aitama hoida ära, et liikmesriigid kujundavad nendes küsimustes välja erinevad lähenemisviisid. (11a) Liidu finantssüsteemis toimuva rahapesu ja terrorismi rahastamise suhtes muutub üha olulisemaks edendada järjepidevat, süstemaatilist ja tulemuslikku riskide jälgimist ning hindamist. Võttes arvesse tagajärgi finantsstabiilsusele, mis võivad tekkida finantssektori kuritarvitamisest rahapesu või terrorismi rahastamise otstarbel, ning tuginedes kogemustele, mille Euroopa Pangandusjärelevalve on juba omandanud, kaitstes pangandussektorit sellise kuritarvitamise eest, peaks Euroopa Pangandusjärelevalve võtma liidu tasandil juhtiva rolli, et kaitsta finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud riskide eest. Seetõttu on vaja anda Euroopa Pangandusjärelevalvele lisaks praegusele pädevusele õigus tegutseda rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning selle vastase võitluse puhul määruste (EL) nr 1094/2010 ja (EL) nr 1095/2010 kohaldamisalas, kui see on seotud finantssektori ettevõtjate ja nende järelevalvet tegevate pädevate asutustega, mille suhtes kohaldatakse neid määrusi. Lisaks sellele, kui anda Euroopa Pangandusjärelevalvele see volitus kogu finantssektori puhul, siis oleks võimalik optimeerida selle eksperditeadmiste ja ressursside kasutamine ning see ei piiraks direktiivis (EL) 2015/849 sätestatud olulisi kohustusi. (11b) Selleks et Euroopa Pangandusjärelevalve saaks kasutada oma volitusi tulemuslikult, peaks ta täiel määral kasutama talle määrusega antud kõiki õigusi ja vahendeid. Kooskõlas tema uue rolliga on oluline, et Euroopa Pangandusjärelevalve koguks kogu asjakohase teabe rahapesu ja terrorismi rahastamise kohta, mille on kindlaks teinud asjaomased liidu ja riigi ametiasutused, piiramata asutustele direktiiviga (EL) 2015/849 antud ülesannete täitmist. Euroopa Pangandusjärelevalve peaks säilitama seda teavet keskandmebaasis ja edendama ametiasutuste koostööd, tagades asjakohase teabe nõuetekohase levitamise. Lisaks sellele peaks Euroopa Pangandusjärelevalve vaatama läbi pädevate asutuste tegevust ning hindama rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud riske. Euroopa Pangandusjärelevalve peaks ka tegema koostööd ja suhtlema asjaomaste kolmandate riikide asutustega neis küsimustes, et paremini koordineerida tegevust liidu tasandil rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise olulistes juhtumites, millel on piiriülene mõõde ja milles osaleb mõni kolmas riik. (11c) Selleks et suurendada rahapesu ja terrorismi rahastamise valdkonnas nõuetele vastavuse järelevalve tulemuslikkust ning tagada otsekohaldatava liidu õiguse või selle riiklike ülevõtmise meetmete rikkumise korral riigi pädevate asutuste poolt täitmise tagamisel suurem koordineerimine, peaks juhul, kui Euroopa Pangandusjärelevalvel on teavet oluliste rikkumiste kohta, olema tal volitus esitada pädevatele asutustele taotlus, et nad uuriksid asjakohaste õigusnormide võimalikke rikkumisi, ning kaaluda, kas teha otsuseid ja määrata karistusi, mis on adresseeritud finantseerimisasutustele ja millega nõutakse neilt nende õiguslike kohustuste täitmist. Seda volitust tuleks kasutada ainult juhul, kui Euroopa Pangandusjärelevalvel on teavet oluliste rikkumiste kohta. (12)Paljud riiklikud asutused ei ole asutamismäärustes määratletud pädevate asutustena, kuigi neile on antud volitused tagada liidu õigusaktide kohaldamine finantsteenuste ja -turgude valdkonnas. Ühtsete, tõhusate ja tulemuslike järelevalvetavade tagamiseks Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemis tuleks need asutused määratleda pädevate asutustena. Eelkõige võimaldaks see Euroopa järelevalveasutustel esitada kõnealustele pädevatele asutustele suuniseid ja soovitusi. (13)Selleks et tagada sidusrühmade huvide asjakohane kaitse juhtudel, mil Euroopa järelevalveasutused kasutavad oma suuniste ja soovituste andmise pädevust, peaks erinevatel sidusrühmadel olema võimalik esitada arvamus, kui kaks kolmandikku nende liikmetest leiavad, et asjaomane Euroopa järelevalveasutus on oma pädevust ületanud. Sel juhul peaks komisjonil olema õigus pärast põhjalikku hindamist nõuda, et Euroopa järelevalveasutus tunnistaks kõnealused suunised või soovitused kehtetuks. (14)Lisaks on asutamismääruste artikli 17 kohase menetluse kohaldamisel ja liidu õiguse nõuetekohase kohaldamise huvides asjakohane hõlbustada ja kiirendada Euroopa järelevalveasutuste juurdepääsu teabele. Seepärast peaks neil olema võimalik nõuda nõuetekohaselt põhjendatud taotlusega teavet otse kõigilt asjaomastelt pädevatelt asutustelt, finantseerimisasutustelt ja finantsturu osalistelt, isegi juhul, kui kõnealused asutused või turuosalised ei ole rikkunud ühtegi liidu õiguse sätet. Euroopa järelevalveasutused peaksid teavitama asjaomast pädevat asutust sellisest taotlusest ja pädev asutus peaks aitama Euroopa järelevalveasutustel nõutud teavet koguda. (15)Finantssektori ühtseks järelevalveks on vaja pädevate asutuste ühtset lähenemisviisi. Selleks peaksid Euroopa järelevalveasutused pädevate asutuste tegevust korrapäraselt ja sõltumatult läbi vaatama, millele peaksid kaasa aitama nendes loodud läbivaatamiskomiteed. Euroopa järelevalveasutused peaksid selliste läbivaatamiste jaoks välja töötama metoodikaraamistiku. Sõltumatud läbivaatamised ei peaks keskenduma ainult järelevalvetavade ühtsusele, vaid samuti pädevate asutuste suutlikkusele tagada kõrgekvaliteedilised järelevalvetulemused ning pädevate asutuste sõltumatuse hindamisele. Kõnealuste läbivaatamiste tulemused tuleks avaldada, et edendada nõuete täitmist ja suurendada läbipaistvust, välja arvatud juhul, kui selline avaldamine võib ohustada finantsstabiilsust.

(15a)Võttes arvesse kui oluline on tagada, et rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse liidu järelevalveraamistikku kohaldatakse tulemuslikult, on määrava tähtsusega sõltumatud läbivaatamised, mille abil tagatakse objektiivne ja läbipaistev arusaam järelevalvetavadest. Kui need läbivaatamised annavad teavet tõsiste probleemide kohta, mida pädev asutus ei kõrvalda, siis peaks Euroopa Pangandusjärelevalve teavitama sellest Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni. (15b) Selleks et täita oma ülesandeid ja kasutada oma volitusi, peaks Euroopa Pangandusjärelevalvel olema võimalik teha liidu õiguse rikkumise menetluse kontekstis ja siduva vahendamise menetluse kontekstis pärast pädevale asutusele adresseeritud otsuse tegemist individuaalseid otsuseid, mis on adresseeritud finantssektori ettevõtjatele, isegi kui materiaalõiguse normid ei ole finantssektori ettevõtjate suhtes otsekohaldatavad. Kui materiaalõiguse normid kehtestatakse direktiivides, siis peaks Euroopa Pangandusjärelevalve kohaldama riiklikke õigusakte, millega need direktiivid üle võetakse. Kui asjakohane liidu õigus koosneb määrustest ja kõnealused määrused annavad käesoleva määruse jõustumise kuupäeval liikmesriikidele sõnaselgelt valikuvõimalused, peaks Euroopa Pangandusjärelevalve kohaldama kõnealuseid valikuvõimalusi võimaldavaid riigisiseseid õigusakte. (16)Finantssektori ühtne järelevalve tagab samuti, et eri liikmesriikide pädevate asutuste erimeelsused piiriülestel juhtudel tõhusalt lahendatakse. Selliste erimeelsuste lahendamise kehtivad eeskirjad ei ole täielikult rahuldavad. Seepärast tuleks neid kohandada nii, et neid oleks lihtsam kohaldada. (17)Euroopa järelevalveasutuste poolt järelevalvetavade ühtlustamiseks tehtava töö lahutamatu osa on liidu järelevalvekultuuri edendamine. Kuid Euroopa järelevalveasutustel ei ole selle eesmärgi saavutamiseks kõiki vahendeid. Tuleb võimaldada Euroopa järelevalveasutustel kehtestada üldised järelevalve-eesmärgid ja prioriteedid mitmeaastases strateegilises järelevalvekavas, mis peaks aitama pädevatel asutustel määrata kindlaks kõige probleemsemad valdkonnad seoses EL-ülese turu usaldusväärsuse ja finantsstabiilsusega, sealhulgas seoses piiriülese tegevusega tegelevate ettevõtete usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega, ja keskenduda neile. Strateegiline järelevalvekava peaks olema riskipõhine ja võtma arvesse järelevalvetoimingute üldisi majanduslikke ja õiguslikke suundumusi, samuti asjaomaseid mikrotasandi usaldatavusjärelevalve suundumusi ning võimalikke riske ja nõrku kohti, mille Euroopa järelevalveasutused on kindlaks teinud pädevate asutuste läbivaatamisel ning üleliiduliste ja stressitestide raames. Pädevad asutused peaksid seejärel koostama iga-aastased tööprogrammid, et rakendada strateegilist järelevalvekava, milles liidu prioriteedid ja eesmärgid teisendatakse kõnealuste asutuste tegevuseesmärkideks. Tagamaks, et Euroopa järelevalveasutused saavutaksid järelevalvetavade ühtlustamise eesmärgi, peaks neil olema õigus vaadata läbi igapäevase järelevalvetegevuse iga-aastaste tööprogrammide rakendamine, sealhulgas valimi põhjal üksikjuhtudel võetud järelevalvemeetmed. (18)Praegused ühelt tegevusloa saanud üksuselt teisele üksusele tegevuse edasiandmise, delegeerimise ja riski ülekandmise (back-to-back business või fronting) järelevalvetavad erinevad liikmesriigiti. Kõnealuste erinevate järelevalvetavadega kaasneb liikmesriikidevahelise õigusliku arbitraaži oht (võimalikult leebete nõuete kehtestamine – nn race to the bottom). Edasi antud, delegeeritud või üle kantud tegevuste ebatõhus järelevalve tekitab liidus finantsstabiilsuse riske. Need riskid on eriti suured juhul, kui üksused, kelle üle tehakse järelevalvet, annavad tegevuse edasi, delegeerivad selle või kannavad riski kolmandatesse riikidesse, kus järelevalveasutustel ei pruugi olla vajalikke vahendeid, et piisavalt ja tulemuslikult teha järelevalvet oluliste tegevuste ja põhifunktsioonide üle. Euroopa järelevalveasutustel peaks olema aktiivne roll järelevalvealase ühtsuse edendamisel, tagades ühtse arusaama riskide ülekandmisest ning oluliste tegevuste ja põhifunktsioonide delegeerimisest kolmandatesse riikidesse ning sellega seotud ühtsed järelevalvetavad vastavalt liidu õigusele ning võttes arvesse suuniseid, soovitusi ja arvamusi, mida Euroopa järelevalveasutused võivad vastu võtta. Seepärast peaks Euroopa järelevalveasutustel olema vajalikud õigused, et tulemuslikult koordineerida riiklike järelevalveasutuste järelevalvetegevust nii ettevõtjatele tegevusloa andmisel või nende registreerimisel kui ka järelevalvetavade pideva läbivaatamise raames. Koordineerimisel peaksid Euroopa järelevalveasutused eelkõige keskenduma olukordadele, mis võivad viia eeskirjade täitmisest kõrvalehoidmisele, ja jälgima finantseerimisasutusi või finantsturu osalisi, kes kavatsevad laialdaselt kasutada tegevuse edasiandmist, delegeerimist, ja riskide ülekandmist kolmandatesse riikidesse, et kasutada ELi passi, teostades tegelikult olulised tegevused ja funktsioonid väljaspool liitu. (19)Finantsstabiilsuse püsivaks tagamiseks tuleb pidevalt jälgida komisjoni otsuseid kolmandate riikide õigusnormide samaväärsuse kohta. Seepärast peaksid Euroopa järelevalveasutused kontrollima, kas kriteeriumid, mille põhjal on tehtud otsused kolmandate riikide õigusnormide samaväärsuse kohta, ja nendes otsustes sätestatud tingimused on jätkuvalt täidetud. Lisaks peaksid Euroopa järelevalveasutused jälgima nii õigus- ja järelevalvealaseid suundumusi kui ka nõuete täitmise tagamise tavasid kõnealustes kolmandates riikides. Selles kontekstis peaksid Euroopa järelevalveasutused samuti sõlmima halduskokkuleppe kolmandate riikide pädevate asutustega, et saada teavet seireks ja järelevalvetegevuse koordineerimiseks. Selline laiendatud järelevalvekord tagab, et kolmandate riikide õigusnormide samaväärsus on läbipaistvam ja asjaomaste kolmandate riikide jaoks paremini prognoositav ning ühtsem kõigi sektorite lõikes. (20)Täpse ja täieliku teabe kogumine ja koondamine on Euroopa järelevalveasutuste jaoks esmatähtis tema ülesannete täitmiseks ja eesmärkide saavutamiseks. Selleks et vältida finantseerimisasutuste ja finantsturu osaliste aruandekohustuste dubleerimist, peaks kõnealuse teabe esitama asjaomased pädevad asutused või liikmesriikide järelevalveasutused, kes on finantsturgudele ja finantseerimisasutustele kõige lähemal. Kui liikmesriigi pädev asutus ei esita või ei saa esitada sellist teavet tähtajaks, peaks Euroopa järelevalveasutustel siiski olema õigus esitada nõuetekohaselt põhjendatud teabenõue otse finantseerimisasutustele või finantsturu osalisele. Euroopa järelevalveasutuste teabekogumisõiguse tulemuslikkuse tagamiseks peaks neil olema võimalus määrata karistusmakseid või trahve finantseerimisasutustele või finantsturu osalisele, kes ei täida korralikult, täielikult või õigeaegselt teabenõuet või sellekohast otsust. Sõnaselgelt tuleks tagada asjaomasele finantseerimisasutustele või finantsturu osalisele õigus avaldada Euroopa järelevalveasutustele oma arvamust. (21)Euroopa järelevalveasutuste asutamismäärustes on ette nähtud, et pädevatel asutustel on esmatähtis roll oma juhtimisstruktuuri raames. Samuti on kõnealuste määrustega ette nähtud, et huvide konfliktide vältimiseks tegutsevad järelevalvenõukogu ja juhatuse liikmed sõltumatult üksnes liidu huvides. Euroopa järelevalveasutuste algne juhtimisstruktuur ei näinud ette piisavalt kaitsemeetmeid huvide konfliktide täielikuks vältimiseks, mis võib mõjutada Euroopa järelevalveasutuste suutlikkust teha järelevalvealase ühtsuse tagamiseks kõiki vajalikke otsuseid ja tagada, et nende otsustes võetakse täielikult arvesse liidu laiemaid huvisid. Seepärast tuleb Euroopa järelevalveasutuste otsustusprotsessi tulemuslikkuse ja tõhususe tagamiseks uuesti kindlaks määrata otsustusõiguse jaotus Euroopa järelevalveasutustes. (22)Lisaks tuleks laiendada järelevalvenõukogu otsustusprotsessis liidu mõõdet, kaasates nõukogu liikmeteks sõltumatud täistööajaga liikmed, kellel ei tohiks olla huvide konflikte. Regulatiivset laadi küsimustega ja otsese järelevalvega seotud otsustusõigus peaks jääma täielikult järelevalvenõukogu pädevusse. Juhatuse senine struktuur (Management Board) tuleks asenda uue struktuuriga (Executive Board), mille kohaselt kuuluvad juhatusse täistööajaga liikmed, kes teevad otsuseid teatavates mitteregulatiivsetes küsimustes, mis muu hulgas käsitlevad pädevate asutuste sõltumatut hindamist, vaidluste lahendamist, liidu õiguse rikkumist, strateegilist järelevalvekava, kolmandatesse riikidesse tegevuse edasiandmise, delegeerimise ja riskide ülekandmise jälgimist, stressiteste ja teabenõudeid. Juhatus peaks üle vaatama ja ette valmistama ka kõik järelevalvenõukogu otsused. Eesistuja positsiooni ja rolli tugevdamiseks tuleks talle ette näha ametlikud ülesanded ja anda otsustav hääl juhatuses. Samuti tuleks tugevdada Euroopa järelevalveasutuste juhtimisel liidu mõõdet, muutes juhatuse eesistuja ja liikmete valikumenetlust nii, et selles saaksid oma rolli nii nõukogu kui ka Euroopa Parlament. Juhatuse koosseis peaks olema tasakaalustatud. (23)Asjakohase oskusteabe ja vastutuse tagamiseks tuleks eesistuja ja juhatuse liikmed määrata ametisse teenete, oskuste ja teadmiste põhjal, mis neil on seoses kliirimisalaste, kauplemisjärgsete ja finantsküsimustega, samuti finantsjärelevalve valdkonnas saadud kogemuste põhjal. Läbipaistvuse ja demokraatliku kontrolli tagamiseks ning liidu institutsioonide õiguste kaitsmiseks tuleks eesistuja ja juhatuse liikmed valida avatud valikumenetluse alusel. Komisjon peaks koostama kandidaatide nimekirja ja esitama selle Euroopa Parlamendile heakskiitmiseks. Pärast kõnealuse nimekirja heakskiitmist peaks nõukogu vastu võtma otsuse juhatuse liikmete ametisse nimetamise kohta. Eesistuja ja juhatuse täistööajaga liikmed peaksid vastutama Euroopa Parlamendi ja nõukogu ees kõigi asutamismääruse alusel tehtud otsuste eest. (24)Selleks et tagada ühest küljest tegevusülesannete tõhus jaotus ja teisest küljest igapäevase haldustegevuse juhtimine, peaks iga Euroopa järelevalveasutuse tegevdirektori praegused ülesanded võtma üle üks juhatuse liige, kes valitakse kõnealuste konkreetsete ülesannete alusel. (24a)Tagamaks et rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise meetmete asjus tehtavate otsuste aluseks on piisaval tasemel eksperditeadmised, on vaja luua komitee, mis koosneb rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusaktide järgimise eest vastutavate asutuste ja organite juhtidest, ning mis vaatab läbi ja valmistab ette Euroopa Pangandusjärelevalve tehtavaid otsuseid. Selleks et vältida dubleerimist, asendab see uus komitee olemasoleva rahapesu tõkestamise allkomitee, mis loodi Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee raames. (25)On asjakohane, et finantseerimisasutused ja finantsturu osalised aitavad rahastada Euroopa järelevalveasutuste tegevust, kuna Euroopa järelevalveasutuste tegevuse üldine eesmärk on tagada finantsstabiilsus ja konkurentsimoonutuste ärahoidmise kaudu ühtse turu nõuetekohane toimimine. Euroopa järelevalveasutuste tegevusest saavad kasu kõik finantseerimisasutused ja finantsturu osalised, olenemata sellest, kas nad tegutsevad piiriüleselt või mitte. Euroopa järelevalveasutuste eesmärk on tagada neile tegutsemiseks stabiilne keskkond ja võrdsed tingimused. Seepärast peaksid ka need finantseerimisasutused ja finantsturu osalised, kelle üle Euroopa järelevalveasutused ei tee otseselt järelevalvet, aitama rahastada Euroopa järelevalveasutuste tegevust, mis toob neile kasu. Lisaks peaksid Euroopa järelevalveasutustele maksma tasu need finantseerimisasutused ja finantsturu osalised, kelle üle nad teevad otseselt järelevalvet. (26)Iga finantseerimisasutuste ja finantsturu osaliste kategooria puhul tuleks osamaksete taseme määramisel arvesse võtta seda, kui palju saab iga finantseerimisasutus ja finantsturu osaline Euroopa järelevalveasutuste tegevusest kasu. Seega tuleks iga finantseerimisasutuse ja finantsturu osalise konkreetsete osamaksete kindlaksmääramisel võtta aluseks tema suurus, et kajastada tema tähtsust asjaomasel turul. Väga väikeste osamaksete kogumisel tuleks kohaldada miinimumkünnist, et tagada nende kogumise majanduslik mõttekus, ja samal ajal tuleks tagada, et suured ettevõtted ei pea maksma ebaproportsionaalselt palju. (27)Selleks et kindlaks määrata, kuidas tuleb arvutada üksikute finantseerimisasutuste ja finantsturu osaliste iga-aastased osamaksed, tuleks komisjonile anda õigus võtta kooskõlas aluslepingu artikliga 290 vastu õigusakte. Delegeeritud õigusaktidega kehtestatakse metoodika, mille kohaselt jaotatakse prognoositavad kulud finantseerimisasutuste või finantsturu osaliste kategooriate vahel, ja kriteeriumid, mille alusel määratakse suuruse põhjal kindlaks individuaalsed osamaksed. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises võrdne osalemine, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, millel arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (28)Euroopa järelevalveasutuste tegevuse konfidentsiaalsuse säilitamiseks tuleks ametisaladuse hoidmise nõudeid kohaldada ka iga isiku suhtes, kes osutab asjaomase Euroopa järelevalveasutuse ülesannetega seoses otseselt või kaudselt, alaliselt või ajutiselt mis tahes teenust. (29)Määrustega (EÜ) 1093/2010, 1094/2010 ja 1095/2010 ning finantsteenuste sektoripõhiste õigusaktidega on ette nähtud, et Euroopa järelevalveasutused üritavad sõlmida tõhusaid halduskokkuleppeid, mis käsitlevad teabe vahetamist kolmandate riikide järelevalveasutustega. Tõhusa koostöö ja teabevahetuse vajadus peaks veelgi suurenema, kui mõni Euroopa järelevalveasutus asub käesoleva muutmismääruse kohaselt täitma ulatuslikumaid lisakohustusi, mis on seotud järelevalvega ELi-väliste üksuste ja tegevuste üle. Kui Euroopa järelevalveasutused töötlevad sellega seoses isikuandmeid, sealhulgas edastavad neid andmeid väljapoole liitu, kehtivad nende suhtes määruse (EL) 2018/XXX (ELi institutsioonide ja asutuste andmekaitsemäärus) nõuded. Kui ei ole tehtud kaitse piisavuse otsust või kehtestatud asjakohaseid kaitsemeetmeid, mis on ette nähtud näiteks halduskokkulepetes ELi institutsioonide ja asutuste andmekaitsemääruse artikli 49 lõike 3 tähenduses, võivad Euroopa järelevalveasutused vahetada kolmandate riikide asutustega isikuandmeid vastavalt nimetatud määruse artikli 51 lõike 1 punktis d sätestatud avaliku huviga seotud erandile ja selle tingimuste kohaselt, mida eelkõige kohaldatakse eri riikide finantsjärelevalveasutuste vahelise teabevahetuse suhtes. (30)On esmatähtis, et Euroopa Pangandusjärelevalve otsustusmenetluses oleks ette nähtud asjakohased kaitsemeetmed liikmesriikide jaoks, kes ei osale pangandusliidus, võimaldades samas EBA-l jätkata otsuste tegemist tõhusal viisil, kui mitteosalevate liikmesriikide arv väheneb. Tuleks säilitada kehtivad hääletuseeskirjad, mille kohaselt on EBA otsuse tegemiseks vaja osalevate liikmesriikide häälteenamust ja mitteosalevate liikmesriikide häälteenamust. Siiski on vaja täiendavaid kaitsemeetmeid, et vältida olukorda, kus otsuseid ei saa teha üksnes liikmesriikide pädevate asutuste puudumise tõttu, ja tagada, et hääletusel osaleb võimalikult palju riiklikke pädevaid asutusi, mis tagab tugeva ja õiguspärase hääletustulemuse. (31)Euroopa järelevalveasutuste asutamismäärustega on ette nähtud, et Euroopa järelevalveasutused peaksid koostöös Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga algatama ja koordineerima kogu liitu hõlmavaid stressiteste, mida viiakse läbi selleks, et hinnata finantseerimisasutuste või finantsturu osaliste vastupanuvõimet ebasoodsate turusuundumuste korral. Samuti peaksid Euroopa järelevalveasutused tagama, et selliste testide läbiviimisel kohaldatakse liikmesriikide tasandil võimalikult ühtset metoodikat. Selleks et tagada õige tasakaal pädevate asutuste järelevalveprobleemide ja üleliiduliste kaalutuste vahel, on asjakohane anda Euroopa järelevalveasutuste juhatustele õigus teha otsuseid stressitestide algatamise ja koordineerimise kohta. Samuti tuleks kõigi Euroopa järelevalveasutuste puhul täpsustada, et ametisaladuse hoidmise kohustus ei tohi pädevaid asutusi takistada edastamast stressitestide tulemusi Euroopa järelevalveasutustele avaldamiseks. (32)Selleks et tagada ühtsus sisemudelite järelevalve ja heakskiitmise valdkonnas, peaks EIOPA-l olema võimalik esitada arvamusi, et kõrvaldada võimalikud ebakõlad ja aidata pädevatel asutustel jõuda kokkuleppele sisemudelite heakskiitmise osas. Pädevad asutused peaksid tegema otsused kooskõlas kõnealuste arvamustega või põhjendama, miks tehtud otsused ei ole arvamustega kooskõlas.

(33)Võttes arvesse, et kauplemistegevus ja eelkõige teatavate investeerimisühingute tegevus, millel selle süsteemse laadi tõttu võib olla piiriülene mõju finantsstabiilsusele, on muutumas üha piiriülesemaks, peaks ESMA-l olema suurem koordineeriv roll pädevatele asutustele vastavate uurimiste algamise soovitamisel. Lisaks peaks ESMA-l olema võimalik hõlbustada kõnealuste uurimistega seotud teabevahetust, kui tal on põhjendatud kahtlus, et märkimisväärse piiriülese mõjuga tegevus võib ohustada finantsturgude nõuetekohast toimimist või usaldusväärsust või liidu finantsstabiilsust. Selleks peaks ESMA pidama andmepanka, et koguda pädevatelt asutustelt kogu vajalikku teavet ja levitada seda nende vahel. (34)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 345/2013, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 346/2013 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2015/760 peamine eesmärk on edendada töökohtade loomist ja majanduskasvu, VKEde rahastamist, sotsiaalseid ja pikaajalisi investeeringuid ning edendada ELi investeerimiskultuuri. Kuid hoolimata kolme määrusega saavutatud ühtlustamisest on jätkuvalt erinevusi selles, kuidas riiklikud pädevad asutused kasutavad oma kaalutlusõigust, samuti haldustavades ning järelevalvekultuuris ja -tulemustes. Kõnealused erinevused ei võimalda tagada võrdeid tingimusi kvalifitseeruvate riskikapitalifondide, kvalifitseeruvate sotsiaalettevõtlusfondide ja pikaajaliste investeerimisfondide valitsejatele eri liikmesriikides ning suurendavad samal ajal kõnealuste valitsejate tehingu- ja tegevuskulusid. (35)Tehingu- ja tegevuskulude vähendamiseks, investoritele valiku suurendamiseks ja õiguskindluse edendamiseks on asjakohane anda pädevatelt asutustelt ESMA-le üle teatavad järelevalvevolitused, sealhulgas registreerimine ja tegevuslubade andmine või registreerimise ja tegevusloa kehtetuks tunnistamine määruses (EL) nr 345/2013 osutatud kvalifitseeruvate riskikapitalifondide valitsejate ja kõnealuste fondide puhul, määruses (EL) nr 346/2013 osutatud kvalifitseeruvate sotsiaalettevõtlusfondide valitsejate ja kõnealuste fondide puhul ning määruses (EL) 2015/760 osutatud pikaajaliste investeerimisfondide puhul. Selleks peaks ESMA-l olema võimalik viia läbi uurimisi ja kohapealseid kontrolle, määrata karistusi või perioodilisi karistusmakseid, et sundida isikuid lõpetama rikkumine, esitama ESMA nõutav täielik ja õige teave või nõustuma uurimise või kohapealse kontrolliga. (36)Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2015. aasta määruses (EL) 2015/760 Euroopa pikaajaliste investeerimisfondide kohta on sätestatud ühtsed nõuded, mida pikaajalised investeerimisfondid peavad Euroopa pikaajalise investeerimisfondi (ELTIF) tegevusloa saamiseks täitma. Määruses (EL) 2015/760 on sätestatud eeskirjad kvalifitseeruvate investeeringute, kvalifitseeruvate portfelliettevõtjate, kontsentreerumise ja aktsepteeritavate investorite kohta. Eeskirjades on määratletud ka järelevalvevolitused, sealhulgas tegevusloa andmise ja pideva järelevalve nõuded. Säilitades määruse (EL) 2015/760 usaldatavusnõuded, antakse käesoleva määrusega ESMA-le järelevalvevolitused, sealhulgas tegevusloa andmise, pideva järelevalve tegemise ja tegevusloa kehtetuks tunnistamise õigus. Käesoleva määrusega antakse ESMA-le õigus koostada komisjonile esitamiseks regulatiivsete tehniliste standardite eelnõusid, mis ei hõlma poliitikavalikuid, nii et määruse (EL) 2015/760 kohased ESMA õiguslikud kohustused ja kaalutuslõigus on piisavalt selged. ESMA-le järelevalvevolituste andmiseks on tehtud sarnased muudatused ka määrustes (EL) nr 345/2013 ja (EL) nr 346/2013. (37)Selleks et tulemuslikult kasutada järelevalvevolitusi seoses kvalifitseeruvate riskikapitalifondide, kvalifitseeruvate sotsiaalettevõtlusfondide ja Euroopa pikaajaliste investeerimisfondidega ning nende valitsejatega, peaks ESMA-l olema võimalik viia läbi uurimisi ja kohapealseid kontrolle. ESMA järelevalvesuutlikkuse toetuseks peaks ESMA-l olema õigus määrata perioodilisi karistusmakseid, et sundida isikuid lõpetama rikkumine, esitama ESMA nõutav täielik ja õige teave või nõustuma uurimise või kohapealse kontrolliga. Seepärast tuleks käesoleva määrusega selgelt kindlaks määrata selliste halduskaristuste ja muude haldusmeetmete piirid ning need karistused ja meetmed peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad ning tagama ühise lähenemisviisi ja hoiatava mõju. ESMA uurimistegevusele ja nõuete täitmise tagamisega seotud tegevusele peaksid vajaduse ja taotluse korral aitama kaasa liikmesriikide ametiasutused. ESMA-l peaks olema õigus delegeerida mõned neist funktsioonidest liikmesriikide pädevatele asutustele. (38)Määruse (EL) nr 600/2014 artikliga 40 on antud ESMA-le ajutise sekkumise volitused, mis võimaldavad ESMA-l teatavatel tingimustel ajutiselt keelata liidus teatavate finantsinstrumentide või teatavate konkreetsete omadustega finantsinstrumentide turustamine, levitamine või müük või teatavat liiki finantstegevus või -tava või piirata seda. On selge, et kõnealuseid määruse (EL) nr 600/2014 kohaseid toodetesse sekkumise õigusi kohaldatakse investeerimisühingute ja krediidiasutuste suhtes, kes tegelevad finantsinstrumentide (sh ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate osakud) turustamise, levitamise või müügiga. Kuna ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate osakuid võivad otseselt turustada, levitada või müüa ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ kohaselt tegevusloa saanud vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate (eurofondid) valitsejad ja äriühinguna asutatud fondid ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL kohaselt tegevusloa saanud alternatiivsete investeerimisfondide valitsejad, tuleb õiguskindluse suurendamise huvides sõnaselgelt sätestada, et eespool nimetatud määruse (EL) nr 600/2014 kohaseid toodetesse sekkumise õigusi kohaldatakse ka eurofondide valitsejate ja äriühinguna asutatud eurofondide suhtes, samuti alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate suhtes. (39)Rangelt piiritletud ja erandlikel juhtudel võib ESMA kasutada oma sekkumise õigusi, et piirata eurofondide või alternatiivsete investeerimisfondide aktsiate või osakute turustamist, levitamist või müüki ka nende valitsejate poolt. See oleks asjakohane, kui väljapakutud meetmega lahendatakse märkimisväärset probleemi seoses investorite kaitsega või ohtu finantsturgude nõuetekohasele toimimisele ja usaldusväärsusele või liidu finantssüsteemi või selle osa stabiilsusele, vastava finantsinstrumendi või tegevuse suhtes kohaldatavad liidu õiguse regulatiivsed nõuded ei maanda seda ohtu ning pädev asutus või pädevad asutused ei ole rakendanud selle ohu kõrvaldamiseks meetmeid või meetmed, mida on rakendatud, ei maanda seda ohtu piisavalt. (40)Kauplemisandmete kvaliteedi, vormingu, usaldusväärsuse ja kulude ebaühtsus mõjutab negatiivselt läbipaistvust, investorite kaitset ja turu tõhusust. Selleks et edendada kauplemisandmete jälgimist ja taasesitamist, parandada nende ühtsust ja kvaliteeti ning nende kättesaadavust ja nendele juurdepääsu mõistliku hinnaga kogu liidus asjaomaste kauplemiskohtade jaoks, on direktiiviga 2014/65/EL kehtestatud uus õiguskord, millega reguleeritakse aruandlusteenuseid, sealhulgas aruandlusteenuste pakkujatele tegevuslubade andmist ja nende järelevalvet. (41)Kauplemisandmete endi kvaliteet ning nende töötlemise ja pakkumise kvaliteet, sealhulgas piiriülese andmetöötluse ja andmepakkumise kvaliteet on esmatähtis, et tagada määruse (EL) nr 600/2014 peamine eesmärk, milleks on finantsturgude läbipaistvuse suurendamine. Põhiandmeteenuste pakkumine on seega äärmiselt oluline nii kasutajatele liidu finantsturgudel toimuvast kauplemisest soovitud ülevaate saamiseks kui ka pädevatele asutustele tehingute kohta täpse ja ülevaatliku teabe hankimiseks. (42)Lisaks on kauplemisandmed määrusest (EL) nr 600/2014 tulenevate nõuete täitmise tagamiseks järjest olulisemad. Võttes arvesse andmetöötluse piiriülest mõõdet, andmete kvaliteeti ja vajadust saavutada mastaabisääst ning selleks, et vältida nii andmete kvaliteedi kui ka aruandlusteenuste pakkujate ülesannete võimalike erinevuste negatiivset mõju, on kasulik ja põhjendatud anda aruandlusteenuste pakkujatele tegevusloa andmise ja nende üle järelevalve teostamise õigused pädevatelt asutustelt üle ESMA-le ning määrata kõnealused õigused kindlaks määruses (EL) nr 600/2014, võimaldades samas saada võimalikult palju kasu andmetega seotud pädevuste koondamisest ESMA raames. (43)Jaeinvestoreid tuleb asjakohaselt teavitada võimalikest riskidest, kui nad otsustavad investeerida finantsinstrumenti. Liidu õigusraamistiku eesmärk on vähendada ebasobivate toodete müügi riski, st riski, et jaeinvestoritele müüakse finantstooteid, mis ei vasta nende vajadustele ega ootustele. Selleks on direktiiviga 2014/65/EL ja määrusega (EL) nr 600/2014 tugevdatud organisatsioonilisi ja äritegevuse nõudeid, tagamaks, et investeerimisühingud tegutsevad oma klientide parimates huvides. Kõnealused nõuded hõlmavad riskide suuremat avalikustamist klientidele, soovitatavate toodete sobivuse paremat hindamist, samuti kohustust turustada finantsinstrumente kindlaks määratud sihtturul, võttes arvesse selliseid tegureid nagu emitentide maksevõime. ESMA peaks täielikult kasutama kõiki oma õigusi, et tagada järelevalvealane ühtsus ja toetada liikmesriikide ametiasutusi kõrgetasemelise investorite kaitse ja finantstoodetega seotud riskide tulemusliku jälgimise tagamisel. (44)Kauplemiseelse ja -järgse läbipaistvuse ning kohustusliku kauplemiskoha korra nõuete arvutamiseks, samuti võrdlusandmete tarbeks vastavalt määrusele (EL) nr 600/2014 ja määrusele (EL) nr 596/2014, tuleb tagada andmete tõhus ja tulemuslik esitamine, koondamine, analüüs ja avaldamine. Seepärast tuleks ESMA-le anda õigus koguda andmeid otse turuosalistelt seoses kauplemiseelse ja -järgse läbipaistvuse nõuetega, samuti anda tegevuslubasid aruandlusteenuste pakkujatele ja teha nende üle järelevalvet. (45)Kõnealuste õiguste andmine ESMA-le tagab keskse tegevuslubade andmise ja järelevalve, mis aitaks ära hoida praegust olukorda, kus paljud kauplemiskohad, kliendi korralduste süsteemsed täitjad, tunnustatud kauplemisteabearuandluse avalikustajad ja kauplemiskoondteabe pakkujad peavad esitama andmed mitmele pädevale asutusele, kes alles seejärel esitavad need andmed ESMA-le. Selline keskselt hallatav süsteem peaks tooma turuosalistele suurt kasu andmete suurema läbipaistvuse, investorite parema kaitse ja turu suurema tõhususe seisukohast. (46)Andmete kogumise õiguse andmine ESMA-le ning tegevuslubade andmise ja järelevalve õiguse andmine pädevatelt asutustelt üle ESMA-le on esmatähtis ka muude ülesannete jaoks, mida ESMA täidab määruse (EL) nr 600/2014 alusel, nagu turuseire, ESMA ajutise sekkumise õigused, positsioonide juhtimise õigused, samuti kauplemiseelse ja -järgse läbipaistvuse nõuete ühtse järgimise tagamiseks. (47)Oma järelevalvevolituste tulemuslikuks kasutamiseks andmete töötlemise ja pakkumise valdkonnas peaks ESMA-l olema võimalik viia läbi uurimisi ja teha kohapealseid kontrolle. ESMA-l peaks olema võimalik määrata karistusi või perioodilisi karistusmakseid, et sundida aruandlusteenuste pakkujaid lõpetama rikkumine, esitama ESMA nõutav täielik ja õige teave või nõustuma uurimise või kohapealse kontrolliga, ja kehtestada halduskaristusi või muid haldusmeetmeid, kui nad leiavad, et isik on tahtlikult või ettevaatamatuse tõttu rikkunud määrust (EL) nr 600/2014. (48)Kriitilise tähtsusega võrdlusalustel põhinevad finantstooted on kättesaadavad kõigis liikmesriikides. Seepärast on kõnealused võrdlusalused finantsturgude toimimise ja liidu finantsstabiilsuse seisukohast kriitilise tähtsusega. Seepärast tuleks kriitilise tähtsusega võrdlusaluse järelevalve puhul jälgida võimalikku mõju terviklikult mitte üksnes liikmesriigis, kus asub haldaja, ja liikmesriikides, kus asuvad sellesse panustajad, vaid kogu liidus. Seega on asjakohane, et kriitilise tähtsusega võrdlusaluste järelevalvet liidu tasandil teeb ESMA. Ülesannete dubleerimise vältimiseks peaks kriitilise tähtsusega võrdlusaluste haldajate üle, sealhulgas mis tahes mittekriitiliste võrdlusaluste üle, mida nad võivad hallata, tegema järelevalvet üksnes ESMA. (49)Kui võrdlusalus on kriitilise tähtsusega üksnes ühes liikmesriigis, võib tulenevalt kõnealuse liikmesriigi pädeva asutuse turulähedusest olla asjakohane, et ESMA delegeerib kõnealuse võrdlusaluse järelevalve täielikult või osaliselt selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus haldaja asub, tingimusel et ESMA on saanud selleks eelnevalt kõnealuse pädeva asutuse nõusoleku. (50)Kuna kriitilise tähtsusega võrdlusaluste haldajate ja panustajate suhtes kohaldatakse rangemaid nõudeid kui muude võrdlusaluste haldajate ja panustajate suhtes, peaks võrdlusaluse määratlema kriitilise võrdlusalusena komisjon või ESMA ning selle peaks kodifitseerima komisjon. Kuna liikmesriikide pädevatel asutustel on parim juurdepääs nende järelevalve all olevate võrdlusalustega seotud andmetele ja teabele, peaksid nad teavitama komisjoni või ESMAt võrdlusalustest, mis nende arvates vastavad kriitilise tähtsusega võrdlusaluste kriteeriumidele. . (51)Määruse (EL) 2016/1011 nõuete kohaldamise ühtlustamiseks ja järelevalvetavade lähendamiseks olid ette nähtud kriitilise tähtsusega võrdlusaluste järelevalvekolleegiumid. Kuna ESMA on otseselt kontaktis kõigi riiklike järelevalveasutustega või koosneb kõnealustest järelevalveasutustest, ei ole kõnealuseid järelevalvekolleegiume enam vaja. (52)Menetlus viidatava liikmesriigi kindlaksmääramiseks võrdlusaluse haldajate puhul, kes asuvad kolmandates riikides ja kes taotlevad tunnustamist liidus, on koormav ja aeganõudev nii taotlejate kui ka liikmesriikide pädevate asutuste jaoks. Taotlejad võivad üritada kõnealust kindlaksmääramist mõjutada järelevalvealase arbitraaži eesmärgil, nagu ka teised kolmandates riikides asuvad võrdlusaluse haldajad, kes soovivad liitu pääsu heakskiitmise korra raames. Kõnealused võrdlusaluse haldajad võivad strateegiliselt valida oma seadusliku esindaja liikmesriigis, kus nende arvates on järelevalve kõige leebem. Ühtne lähenemisviis, mille puhul on kolmandate riikide võrdlusaluste ja nende haldajate puhul pädevaks asutuseks ESMA, hoiab ära need riskid ja kulud, mis kaasnevad viidatava liikmesriigi kindlaksmääramisega ja hilisema järelevalvega. Kolmandate riikide võrdlusaluste pädeva asutusena oleks ESMA kolmandate riikide pädevate asutuste suhtluspartner liidus, mis muudab piiriülese koostöö tõhusamaks ja tulemuslikumaks.

(53)Paljud, kui mitte kõik võrdlusaluste haldajad on pangad või finantsteenuseid osutavad äriühingud, kes haldavad klientide raha. Selleks, et mitte õõnestada liidu võitlust rahapesu ja/või terrorismi rahastamise vastu, peaks samaväärsuskorra alusel järelevalveasutusega sõlmitava koostöökokkuleppe sõlmimise eeltingimuseks olema see, et järelevalveasutuse asukohariik ei kuulu selliste jurisdiktsioonide loetellu, kelle siseriiklikus rahapesu ja terrorismi rahastamise vastases korras on strateegilisi puudusi, mis märkimisväärselt ohustavad liidu finantssüsteemi. (54)Peaaegu kõik võrdlusalused on kajastatud finantstoodetes, mis on kättesaadavad mitmes liikmesriigis, kui mitte kogu liidus. Et avastada riske, mis on seotud selliste võrdlusalustega, mis ei pruugi enam olla usaldusväärsed või kajastada tegelikku turu- või majandusolukorda, mida nad peaksid mõõtma, peaksid pädevad asutused, sealhulgas ESMA, tegema koostööd ja vajaduse korral aitama üksteist. (55)Tulenevalt asjaomaste väärtpaberite ja emitentide laadist on määruse (EL) 2017/1129 kohaselt koostatavatel teatavat liiki prospektidel liidus piiriülene mõõde ja need on tehniliselt keerukad ja/või hõlmavad võimalikke õigusliku arbitraaži riske, mistõttu ESMA tehtav keskne järelevalve tagaks tulemuslikumad ja tõhusamad tulemused kui järelevalve liikmesriikide tasandil. Selliste prospektide heakskiitmise koondamine ESMA pädevusse, samuti sellega seotud järelevalve ja nõuete täitmise tagamine ESMA tasandil peaks vähendama nõuete täitmisega seotud kulusid ja haldustõkkeid, edendades samas järelevalve kvaliteeti, ühtsust ja tõhusust liidus. (56)Mittekapitaliväärtpaberite suunatud pakkumised on emitentide jaoks oluline kapitaliallikas ja need on piiriülest laadi. Kuigi kutselistele investoritele suunatud pakkumiste puhul ei ole prospekti vaja, tuleb vastavalt määrusele (EL) 2017/1129 prospekt avaldada hilisemal väärtpaberite reguleeritud turul kauplemisele lubamisel. Prospektikorraga on ette nähtud, et emitendid võivad valida päritoluliikmesriigi, kui mittekapitaliväärtpaberite ühiku nominaalväärtus on üle 1 000 euro. Kuna mittekapitaliväärtpaberite suunatud pakkumiste puhul on ühiku nominaalväärtus tavaliselt üle 1 000 euro, kaasneb sellega liikmesriikide vahel meelepärase regulatiivse korra valimise oht. See, et ESMA-le seatakse ülesandeks selliste mittekapitaliväärtpaberite avaliku pakkumise prospektide heakskiitmine, mis on lubatud kauplemisele reguleeritud turul, või selle konkreetse osana üksnes kutselistele investoritele suunatud pakkumiste prospektide heakskiitmine, peaks aitama saavutada kaks eesmärki – tagada võrdsed tingimused emitentidele ja suurem tõhusus heakskiitmiskorra märkimisväärse sujundamise kaudu. (57)Varaga tagatud väärtpaberitega seotud prospektide heakskiitmiseks, samuti spetsialiseerunud emitentide (nt kinnisvaraettevõtted, kaevandusettevõtted, teadusuuringutega tegelevad ettevõtted või transpordiettevõtted) koostatud prospektide heakskiitmiseks peavad liikmesriikide pädevatel asutustel olema kõrgelt kvalifitseeritud töötajad, samas kui selliste prospektide arv on küllalti väike. Lisaks ei ole teatav spetsialiseerunud emitentide poolt avalikustamisele kuuluv mittefinantsteave sätestatud määruse (EL) 2017/1129 artikli 13 osutatud delegeeritud õigusaktides, vaid selle määravad kindlaks liikmesriikide pädevad asutused kaalutlusõiguse alusel. See võib põhjustada ebatõhusust ja õigusliku arbitraaži. Sellist liiki prospektide heakskiitmise andmine ESMA pädevusse peaks ühest küljest tagama võrdsed tingimused teabe avalikustamise seisukohast ja kõrvaldama õigusliku arbitraaži ohu ning teisest küljest ESMA eriteadmiste keskuseks kujundamise kaudu optimeerima järelevalvevahendite paigutust liidu tasandil, edendades seeläbi asjaomaste prospektide järelevalve tõhusust. (58)Kolmanda riigi emitentidel, kes koostavad prospekti vastavalt liidu õigusele, on õigus valida oma päritoluliikmesriik prospekti heakskiitmiseks, millega kaasneb liikmesriikide vahel meelepärase järelevalve valimise oht. Sellise heakskiitmise koondamine ESMA pädevusse tagaks täielikult ühtse lähenemisviisi kolmandate riikide emitentide suhtes ja kõrvaldaks õigusliku arbitraaži ohu. Seega oleks kolmandate riikide emitentide ühtseks kontaktpunktiks liidus ESMA, olenemata liikmesriigist või liikmesriikidest, kus nad pakuvad oma väärtpabereid või taotlevad luba kauplemiseks. Seoses sellega kaob vajadus määrata kindlaks selliste kolmandate riikide emitentide päritoluliikmesriik. (59)Kolmandate riikide õiguse kohaselt koostatud prospektide samaväärsuse hindamise korda tuleks muuta, nähes ette, et samaväärsuse hindamisel ja sellele järgneval komisjoni otsuse vastuvõtmisel ei võeta arvesse üksnes selliste kolmandate riikide õiguses sätestatud teabenõudeid, vaid ka õigusraamistikku, mille kohaselt kolmandate riikide järelevalveasutused prospekte, sealhulgas vajaduse korral nende täiendusi kontrollivad ja heaks kiidavad, ja selliste prospektidega seotud pakkumiste ja kauplemisele lubamise tulemuslikku järelevalvet ja nendega seotud nõuete täitmise tagamist. Selleks et järgida komisjoni töödokumendis „ELi samaväärsusotsused finantsteenuste poliitikas: hindamine“ (SWD(2017) 102 final) ette nähtud lähenemisviisi, peaks komisjonil olema võimalik kohaldada samaväärsusotsuste puhul täiendavaid tingimusi, et kaitsta turu usaldusväärsust liidus ja edendada finantsteenuste siseturgu, samuti ühiseid väärtusi ja ühiseid regulatiivseid eesmärke rahvusvahelisel tasandil. Sellised tingimused võivad seisneda nõudes, et kolmandal riigil peab olema tulemuslik samaväärsuse hindamise süsteem määruse (EL) 2017/1129 kohaselt koostatud prospektide tunnustamiseks või ESMA-l peab olema võimalik teha koostööd asjaomase kolmanda riigi järelevalveasutusega, et pidevalt jälgida kolmanda riigi eeskirju. (60)Kui komisjon on kolmanda riigi õigus- ja järelevalvekorra seoses kõnealuse kolmanda riigi õiguse kohaselt koostatud prospektidega tunnistatud samaväärseks ning kui ESMA ja kõnealuse kolmanda riigi järelevalveasutuse vahel on sõlmitud asjakohane koostöökokkulepe, tuleks kõik kõnealuse kolmanda riigi järelevalveasutuse poolt heaks kiidetud prospektid, mida kasutatakse liidus väärtpaberite avalikuks pakkumiseks või nende lubamiseks kauplemisele reguleeritud turul, esitada ESMA-le ning päritoluliikmesriigi kindlaksmääramise eeskirjade kohaldamine tuleks lõpetada. (61)Kuna määruse (EL) 2017/1129 kohase samaväärsuskorraga on ette nähtud, et pakkumiste ja kolmanda riigi eeskirjade kohaselt koostatud prospekti alusel liidus kauplemisele lubamise asjus tuginevad pädevad asutused ja ESMA kolmanda riigi järelevalveasutustele, peavad pädevad asutused ja ESMA olema kindlad, et asjaomases kolmandas riigis on tagatud, et finantssüsteemi ei kasutata rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil. Seepärast – ja samuti selleks, et mitte õõnestada liidu võitlust rahapesu ja/või terrorismi rahastamise vastu – peaks ESMA poolt määruse (EL) 2017/1129 kohase samaväärsuskorra alusel kolmanda riigi järelevalveasutusega sõlmitava koostöökokkuleppe sõlmimise eeltingimuseks olema see, et kolmas riik ei kuulu selliste jurisdiktsioonide loetellu, kelle siseriiklikus rahapesu ja terrorismi rahastamise vastases korras on strateegilisi puudusi, mis märkimisväärselt ohustavad liidu finantssüsteemi. (62)ESMA-le tuleks anda õigus määrata halduskaristusi või võtta muid haldusmeetmeid selliste määruse (EL) 2017/1129 nõuete rikkumiste korral, mis on seotud teatavat liiki prospektidega, mille heakskiitmine on ESMA pädevuses. Seepärast tuleks käesoleva määrusega selgelt kindlaks määrata selliste halduskaristuste ja muude haldusmeetmete piirid, mis peaksid olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. (63)Samuti tuleks ESMA pädevusse anda järelevalve selliste prospektidega seotud reklaami üle, mille heakskiitmine on ESMA pädevuses. ESMA-l peaks olema võimalus kontrollida kõnealuste reklaamide vastavust nõuetele. Samas peaks ESMA selle kontrolli teostama alati sellise reklaami puhul, mida levitatakse liikmesriigis, kelle pädev asutus on ametlikult taotlenud, et ESMA teostaks kontrolli alati, kui ESMA heakskiidetud prospekti kasutatakse pakkumiseks või kauplemisele lubamiseks kõnealuse liikmesriigi jurisdiktsioonis. Selle ülesande täitmiseks peaks ESMA-l olema piisavalt töötajaid, kellel on piisavalt teadmisi asjaomaste siseriiklike tarbijakaitsenõuete kohta. (64)ESMA peaks kontrollima kõiki käesolevas määruses kindlaks määratud liiki prospekte, mis on esitatud heakskiitmiseks alates käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäevast, ja kiitma need heaks. Käesolevas määruses kindlaks määratud liiki prospektide üle, mille pädev asutus on heaks kiitnud enne käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva või mis on esitatud pädevale asutusele heakskiitmiseks, kuid mida ei ole selleks kuupäevaks veel heaks kiidetud, teeb jätkuvalt järelevalvet kõnealune pädev asutus. Igasuguste segaduste vältimiseks peaks selline järelevalve hõlmama eelkõige seni veel heaks kiitmata prospektide kontrolli ja heakskiitmise lõpuleviimist, samuti seotud täienduste ja lõppsätete heakskiitmise ja teavitamisega seotud ülesandeid, kui see on asjakohane. (65)Asjakohane on ette näha mõistlik ajavahemik, et teha vajalikud korraldused kavandatud juhtimisstruktuuri jaoks ning võtta vastu delegeeritud õigusaktid ja rakendusaktid, et Euroopa järelevalveasutused ja muud asjaomased isikud saaksid kohaldada käesoleva määrusega kehtestatud nõudeid. (66)Määrus (EL) nr 1093/2010; määrus (EL) nr 1094/2010; määrus (EL) nr 1095/2010; määrus (EL) nr 345/2013; määrus (EL) nr 346/2013; määrus (EL) nr 600/2014; määrus (EL) 2015/760; määrus (EL) 2016/2011. Seepärast tuleks määrust (EL) 2017/1129 vastavalt muuta, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1

Määruse (EL) nr 1093/2010 muutmine Määrust (EL) 1093/2010 muudetakse järgmiselt. (1)Artiklit 1 muudetakse järgmiselt. (a)Lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Euroopa Pangandusjärelevalve tegutseb käesolevast määrusest tulenevate volituste alusel ja järgmiste õigusaktide reguleerimisala piires: direktiiv 2002/87/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/48/EÜ*, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/49/EL**, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/92/EL***, Euroopa Parlamendi ja nõukogu**** määrus (EL) 2015/847*****, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/2366 ****** ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/65/EÜ ja direktiivi (EL) 2015/849******* asjakohased osad sellises ulatuses, mil neid kohaldatakse krediidi- ja finantseerimisasutuste ning nende üle järelevalvet teostavate pädevate asutuste suhtes, sh kõik direktiivid, määrused ja otsused, mis põhinevad kõnealustel õigusaktidel, ning kõik tulevased õiguslikult siduvad liidu õigusaktid, millega antakse Euroopa Pangandusjärelevalvele ülesandeid. Ühtlasi tegutseb Euroopa Pangandusjärelevalve kooskõlas nõukogu määrusega (EL) nr 1024/2013********.

*Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta direktiiv 2008/48/EÜ, mis käsitleb tarbijakrediidilepinguid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 87/102/EMÜ (ELT L 133, 22.5.2008, lk 66). **Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiv 2014/49/EL hoiuste tagamise skeemide kohta (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 173, 12.6.2014, lk 149). ***Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. juuli 2014. aasta direktiiv 2014/92/EL, maksekontoga seotud tasude võrreldavuse, maksekonto vahetamise ja põhimaksekontole juurdepääsu kohta (EMPs kohaldatav tekst) (ELT L 257, 28.8.2014, lk 214). ****Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta määrus (EL) 2015/847, mis käsitleb rahaülekannetes edastatavat teavet ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1781/2006 (ELT L 141, 5.6.2015, lk 1). ****Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/2366 makseteenuste kohta siseturul, direktiivide 2002/65/EÜ, 2009/110/EÜ ning 2013/36/EL ja määruse (EL) nr 1093/2010 muutmise ning direktiivi 2007/64/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 337, 23.12.2015, lk 35). *****Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiiv 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ (ELT L 141, 5.6.2015, lk 73). *****Nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määrus (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT L 287, 29.10.2013, lk 63).“; (b)Artikli 1 lõikele 2 lisatakse järgmine lõik: „Euroopa Pangandusjärelevalve tegutseb ka talle käesoleva määrusega antud volituste piires ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/849(*) kohaldamisalas selles ulatuses, milles seda direktiivi kohaldatakse finantssektori ettevõtjate ja nende üle järelevalvet tegevate pädevate asutuste suhtes. Sel otstarbel peaks Euroopa Pangandusjärelevalve täitma ainult neid ülesandeid, mis on talle antud mis tahes õiguslikult siduva liidu õigusaktiga, mis käsitleb määrusega (EL) nr 1094/2010 loodud Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalvet või määrusega (EL) nr 1095/2010 loodud Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvet. Neid ülesandeid täites peaks Euroopa Pangandusjärelevalve teavitama neid asutusi oma tegevusest, mis on seotud määruse (EL) nr 1094/2010 artikli 4 punktis 1 määratletud finantseerimisasutuste või määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 4 punktis 1 määratletud finantsturu osalistega. (*) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ (ELT L 141, 5.6.2015, lk 73).“ (2)Artikli 2 lõikele 5 lisatakse järgmine lõik: „Käesolevas määruses olevad viited järelevalvele hõlmavad kõigi pädevate asutuste tegevusi, mida tehakse artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide kohaselt.“ (3)Artiklit 4 muudetakse järgmiselt. a) Punkt 1 asendatakse järgmisega: „1) „finantseerimisasutused“ – ettevõtjad, keda reguleeritakse või kelle üle tehakse järelevalvet artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktide kohaselt; “. aa) Lisatakse punkt 1a: „1a) „finantssektori ettevõtjad“ – mis tahes üksus, mille suhtes kohaldatakse direktiivi (EL) 2015/849 ja mille puhul on tegemist kas käesoleva määruse artikli 4 punktis 1 ja määruse (EL) nr 1094/2010 artikli 4 punktis 1 määratletud finantseerimisasutustega või määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 4 punktis 1 määratletud finantsturu osalisega“. b) Punkti 2 alapunkt i asendatakse järgmisega: „i) pädevad asutused, nagu on määratletud määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 40, sealhulgas Euroopa Keskpank talle määrusega (EL) nr 1024/2013 antud ülesannetega seotud küsimustes;“. c) Punkti 2 alapunkt ii asendatakse järgmisega:

„ii) direktiivide 2002/65/EÜ ja (EL) 2015/849 puhul asutused ja organid, kes on pädevad tagama, et krediidi- ja finantseerimisasutused järgivad kõnealustes direktiivides sätestatud nõudeid;“ iia) direktiivi (EL) 2015/849 puhul asutused ja organid, mis teevad finantseerimisasutuste järelevalvet ja on pädevad tagama nende vastavuse kõnealuse direktiivi nõuetele“. d) Punkti 2 alapunkt iii asendatakse järgmisega: „iii) hoiuste tagamise skeemide puhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/49/EL kohased hoiuste tagamise skeeme haldavad asutused, või juhul kui hoiuste tagamise skeemi toimimist haldab eraettevõte, kõnealuse direktiivi kohaselt selliste skeemide üle järelevalvet teostav ametiasutus ja kõnealuses direktiivis osutatud asjaomased haldusasutused ning“. e) Punkti 2 lisatakse alapunktid v ja vi: „v) direktiivis 2014/17/EL, määruses (EL) 2015/751, direktiivis (EL) 2015/2366, direktiivis 2009/110/EÜ, määruses (EÜ) nr 924/2009 ja määruses (EL) nr 260/2012 osutatud pädevad asutused; vi) direktiivi 2008/48/EÜ artiklis 20 osutatud organid ja asutused.“ (4)Artiklit 6 muudetakse järgmiselt. a) Punkt 2 asendatakse järgmisega: „2) juhatus, kes täidab artiklis 47 sätestatud ülesandeid;“. b) Punkt 4 jäetakse välja. (5) Artiklit 8 muudetakse järgmiselt. a) Lõiget 1 muudetakse järgmiselt: i) punkt aa asendatakse järgmisega: (1) „aa) töötada välja liidu järelevalvekäsiraamat, mis käsitleb finantseerimisasutuste järelevalvet, ning ajakohastada seda;“ ii) lisatakse punkt ab: (2)„ab) töötada välja liidu kriisilahenduskäsiraamat, mis käsitleb finantseerimisasutuste kriisilahendust liidus ja milles määratakse kindlaks parimad järelevalvetavad ning kvaliteetsed metoodikad ja menetlused, ning ajakohastada seda;“ iii) punktid e ja f asendatakse järgmisega: (3)„e) korraldada ja viia läbi pädevate asutuste hindamisi ning anda sellega seoses välja suuniseid ja soovitusi ning määrata kindlaks parimaid tavad, et suurendada järelevalvetulemuste sidusust; (4)f) jälgida ja hinnata turusuundumusi oma pädevusvaldkonnas, sealhulgas vajaduse korral suundumusi laenude andmises eelkõige kodumajapidamistele ja VKEdele ning uuenduslikes finantsteenustes;“

iv) punkt h asendatakse järgmisega: (5)„h) tugevdada hoiustajate, tarbijate ja investorite kaitset;“ v) lisatakse punkt l: „l) aidata tõkestada finantssüsteemi kasutamist rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil.“ b) Lõikele 1a lisatakse punkt c: „c) võtab arvesse tehnoloogilist innovatsiooni, uuenduslikke ja jätkusuutlikke ärimudeleid ning keskkonna-, sotsiaalsete ja juhtimisega seotud tegurite koosmõju.“ c) Lõiget 2 muudetakse järgmiselt: i) lisatakse punkt ca: „ca) anda välja artiklite 29a ja 31a kohaseid soovitusi;“ ii) punkt h asendatakse järgmisega: „h) koguda finantseerimisasutuste kohta vajalikku teavet vastavalt artiklitele 35 ja 35b;“. (6)Artiklit 9 muudetakse järgmiselt. Lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Euroopa Pangandusjärelevalve jälgib uusi ja olemasolevaid finantstegevuse liike ning võib võtta vastu suuniseid ja soovitusi turgude turvalisemaks ja usaldusväärsemaks muutmiseks ning reguleerimis- ja järelevalvetavade ühtlustamiseks.“ Lõige 4 asendatakse järgmisega: „4. Euroopa Pangandusjärelevalve moodustab oma lahutamatu osana finantsalase uuendustegevuse komitee, mis koondab kõiki asjakohaste pädevate asutuste ja tarbijakaitse eest vastutavate asutuste esindajaid, et saavutada uute või uuenduslike finantstegevuste reguleerimise ja järelevalve suhtes kooskõlastatud lähenemisviis ning esitada Euroopa Pangandusjärelevalvele sellekohaseid arvamusi, mille Euroopa Pangandusjärelevalve edastab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile. Euroopa Pangandusjärelevalve võib komitee koosseisu kaasata ka liikmesriikide andmekaitseasutusi.“ (6a) Lisatakse järgmised artiklid 9a ja 9b: „Artikkel 9a

Eriülesanded rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse valdkonnas 1.Euroopa Pangandusjärelevalve võtab finantssüsteemi terviklikkuse, läbipaistvuse ja turvalisuse kaitsmisel juhtiva rolli, võttes meetmeid, et tõkestada rahapesu ja terrorismi rahastamist ning võidelda selle vastu, sealhulgas: (a)kogudes pädevatelt asutustelt teavet finantssektori ettevõtjate protsessides ja menetlustes, juhtimiskorralduses, sobivuse ja nõuetekohasuse hindamistes, ärimudelites ja tegevuses kindlaks tehtud nõrkuste kohta, et tõkestada rahapesu ja terrorismi rahastamist, ning pädevate asutuste võetud meetmete kohta. Pädevad asutused esitavad Euroopa Pangandusjärelevalvele kogu selle teabe lisaks neile artiklist 35 tekkivatele kohustustele. Euroopa Pangandusjärelevalve kooskõlastab oma tegevust rahapesu andmebüroodega,

(b)töötab välja finantssektoris rahapesu ja terrorismi rahastamise vastase võitluse ühised standardid ja edendab nende järjepidevat rakendamist, (c)teeb turusuundumuste seiret ja hindab finantssektori haavatavust rahapesule ja terrorismi rahastamisele. 2.Euroopa Pangandusjärelevalve loob lõike 1 punkti a kohaselt kogutud teavet sisaldava keskandmebaasi ja ajakohastab seda. Euroopa Pangandusjärelevalve tagab, et teavet analüüsitakse ja see tehakse pädevatele asutustele kättesaadavaks teadmisvajaduse põhimõtte kohaselt ning konfidentsiaalselt. 3.Euroopa Pangandusjärelevalve edendab direktiivis (EL) 2015/849 osutatud järelevalveprotsesside ühtsust, korraldades muu hulgas korrapärased läbivaatamised kooskõlas artikliga 30. Kui selle läbivaatamise käigus tehakse kindlaks tõsised vajakajäämised rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide kindlaks tegemises, hindamises või ohjamises ning pädev asutus ei asu tegutsema, et võtta artikli 30 lõikes 3 osutatud aruandes märgitud järelmeetmeid, siis teavitab Euroopa Pangandusjärelevalve Euroopa Parlamenti, nõukogu ja komisjoni. 4.Euroopa Pangandusjärelevalve teeb korrapäraselt pädevate asutuste riskihindamisi, keskendudes peamiselt artikli 4 punkti 2 alapunktis iia osutatud pädevatele asutustele, et kontrollida nende strateegiaid ja ressursse, mida nad kasutavad, et tegeleda rahapesu ja terrorismi rahastamisega valdkonnas tekkivate kõige olulisemate riskidega ja teha nende järelevalvet. Euroopa Pangandusjärelevalve teavitab komisjoni nende riskihindamiste tulemustest, lisades muu hulgas tulemuste analüüsi oma arvamusse, mille ta peab esitama kooskõlas direktiivi (EL) 2015/849 artikli 6 lõikega 5. 5.Kolmandate riikidega seotud piiriüleseid küsimusi mõjutavate rahapesu ja terrorismi rahastamise oluliste juhtumite puhul on Euroopa Pangandusjärelevalvel juhtiv roll liidu pädevate asutuste ja kolmandate riikide asjaomaste asutuste vahelise koostöö edendamisel. 6.Euroopa Pangandusjärelevalve loob rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise alalise sisekomitee, et koordineerida meetmeid, mille eesmärk on võidelda rahapesu ja terrorismi rahastamise vastu, ning koostada Euroopa Pangandusjärelevalve poolt artikli 44 kohaselt tehtavate otsuse eelnõud. 7.Komitee eesistuja on järelevalvenõukogu esimees ja komitee koosneb nende asutuste ja organite juhtidest, kes on pädevad tagama, et finantseerimisasutused järgivad direktiivi (EL) 2015/849 nõudeid. Lisaks sellele võivad nii komisjon, Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu, Euroopa Keskpanga järelevalvenõukogu, Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve kui ka Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve nimetada kõrgetasemelise esindaja, kes osaleb komitee kohtumisel vaatlejana. Artikkel 9b

Taotlus korraldada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamiseks uurimine 1.Kooskõlas direktiiviga (EL) 2015/849 võib Euroopa Pangandusjärelevalve finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise otstarbel kasutamise tõkestamise küsimustes, kui tal on teavet oluliste rikkumiste kohta, esitada artikli 4 punkti 2 alapunkti iia kohaselt pädevale asutusele taotluse uurida liidu õiguse võimalikke rikkumisi ja juhul, kui kõnealuse liidu õiguse puhul on tegemist direktiividega või see annab liikmesriikidele otsesed valikuvõimalused, direktiivide ülevõtmiseks kehtestatud riiklike õigusaktide või liidu õigusega liikmesriikidele antud valikute kasutamise rikkumisi, mille on toime pannud finantssektori ettevõtja, ning kaaluda sellele ettevõtjale nende rikkumiste eest karistuste kehtestamist. Kui see on vajalik, siis võib ta ka esitada kooskõlas artikli 4 punkti 2 alapunktiga iia pädevale asutusele taotluse, et pädev asutus kaaluks kõnealusele finantssektori ettevõtjale adresseeritud individuaalse otsuse vastuvõtmist, nõudmaks, et see võtaks kõik vajalikud meetmed, et täita talle otsekohaldatavast liidu õigusest või direktiivi ülevõtmiseks kehtestatud riiklikest õigusaktidest või liikmesriikidele liidu õigusega antud valikuvõimaluste kasutamisest tulenevaid kohustusi, sealhulgas peataks mingi tegevuse. 2.Pädev asutus rahuldab talle lõike 1 kohaselt esitatud taotluse ja teavitab Euroopa Pangandusjärelevalvet kümne päeva jooksul meetmetest, mida ta on selle taotlusega seoses võtnud või kavatseb võtta. 3.Kui pädev asutus ei järgi käesoleva artikli lõike 2 nõudeid, siis kohaldatakse artiklit 17, piiramata komisjoni volitusi lähtuvalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 258.“ (7)Artiklit 16 muudetakse järgmiselt. a) Lõikele 1 lisatakse järgmine lõik: „Samuti võib Euroopa Pangandusjärelevalve esitada suuniseid ja soovitusi liikmesriikide asutustele, kes ei ole käesoleva määruse kohaselt määratletud pädevate asutustena, kuid kellele on antud õigus tagada artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide kohaldamine.“ b) Lõige 2 asendatakse järgmisega: „2. Euroopa Pangandusjärelevalve viib esitatavate suuniste ja soovituste kohta erandjuhtudel läbi avaliku konsultatsiooni ning analüüsib selliste suuniste ja soovituste esitamisega kaasnevat võimalikku kulu ja kasu. Kõnealused konsultatsioonid ja analüüsid peavad olema proportsionaalsed suuniste või soovituste kohaldamisala, laadi ja mõjuga. Erandjuhtudel küsib Euroopa Pangandusjärelevalve ka artiklis 37 osutatud pangandussektori sidusrühmade kogu nõuandeid või arvamust.“ c) Lõikele 4 lisatakse järgmine lause: „Aruandes selgitatakse ka seda, kuidas Euroopa Pangandusjärelevalve on suuniste ja soovituste esitamist põhjendanud, ja esitatakse kokkuvõtlik teave kõnealuste suuniste ja soovituste puhul korraldatud avalike konsultatsioonide raames saadud tagasiside kohta.“

d) Lisatakse lõige 5: „5. Kui kaks kolmandikku pangandussektori sidusrühmade kogu liikmetest on arvamusel, et Euroopa Pangandusjärelevalve on teatavate suuniste või soovituste esitamisega ületanud oma pädevust, võivad nad esitada komisjonile põhjendatud arvamuse. Komisjon palub Euroopa Pangandusjärelevalvel asjaomaste suuniste või soovituste esitamist põhjendada. Pärast Euroopa Pangandusjärelevalvelt põhjenduste saamist hindab komisjon suuniste või soovituste ulatust Euroopa Pangandusjärelevalve pädevuse seisukohast. Kui komisjon leiab, et Euroopa Pangandusjärelevalve on oma pädevust ületanud, ja kui ta on andnud Euroopa Pangandusjärelevalvele võimaluse esitada oma seisukohad, võib komisjon võtta vastu rakendusotsuse, millega nõutakse, et Euroopa Pangandusjärelevalve oma suunised või soovitused tühistaks. Komisjoni otsus avalikustatakse.“ (8) Artiklit 17 muudetakse järgmiselt. (a)Lõikele 2 lisatakse järgmised lõigud: „Ilma et see piiraks artiklis 35 sätestatud volitusi, võib Euroopa Pangandusjärelevalve esitada nõuetekohaselt põhjendatud teabenõude otse muudele pädevatele asutustele või asjaomastele finantseerimisasutustele, kui seda peetakse vajalikuks liidu õiguse võimaliku rikkumise või kohaldamata jätmise uurimiseks. Kui põhjendatud teabenõue on adresseeritud finantseerimisasutusele, selgitatakse selles, miks asjaomast teavet on vaja liidu õiguse väidetava rikkumise või kohaldamata jätmise uurimiseks. Sellise teabenõude saajad esitavad Euroopa Pangandusjärelevalvele põhjendamatu viivituseta selge, täpse ja täieliku teabe. Kui teabenõue on adresseeritud finantseerimisasutusele, teavitab Euroopa Pangandusjärelevalve sellisest teabenõudest asjaomaseid pädevaid asutusi. Euroopa Pangandusjärelevalve taotlusel aitavad pädevad asutused Euroopa Pangandusjärelevalvel teavet koguda.“ (b)Lõiked 6 ja 7 asendatakse järgmisega: „6. Kui pädev asutus ei järgi lõikes 4 osutatud ametlikku arvamust kõnealuses lõikes kindlaks määratud tähtaja jooksul ja kui tuleb õigeaegselt võtta meetmeid liidu õiguse järgimise tagamiseks, et säilitada või taastada võrdsed konkurentsitingimused turul või tagada finantssüsteemi nõuetekohane toimimine ja terviklikkus, võib Euroopa Pangandusjärelevalve, ilma et see piiraks ELi toimimise lepingu artikli 258 kohaseid komisjoni volitusi, võtta juhul, kui artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide asjakohased nõuded on vahetult kohaldatavad finantseerimisasutuste suhtes või rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning vastase võitluse puhul finantssektori ettevõtjate suhtes, vastu finantseerimisasutusele või finantssektori ettevõtjale adresseeritava üksikotsuse, millega nõutakse kõigi meetmete võtmist, mida on vaja liidu õiguses sätestatud kohustuste täitmiseks, sealhulgas mis tahes tegevuse lõpetamist. Finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise otstarbel kasutamise tõkestamise küsimustes võib Euroopa Pangandusjärelevalve võtta vastu otsuseid, millega nõutakse, et pädev asutus järgiks lõikes 4 osutatud ametlikku arvamust selles lõikes sätestatud tähtaja jooksul, kui artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide asjakohased nõuded ei ole finantssektori ettevõtjate suhtes vahetult kohaldatavad. Kui asutus ei järgi seda otsust, siis võib Euroopa Pangandusjärelevalve ka võtta vastu otsuse kooskõlas esimese lõiguga. Selleks kohaldab Euroopa Pangandusjärelevalve kogu asjakohast liidu õigust ja kui liidu õiguse puhul on tegemist direktiividega, siis nende direktiivide ülevõtmiseks kehtestatud riiklikke õigusakte. Kui asjakohane liidu õigus koosneb määrustest ja kui kõnealused määrused tagavad praegu liikmesriikidele sõnaselgelt valikuvõimalused, kohaldab Euroopa Pangandusjärelevalve ka kõnealuseid valikuvõimalusi võimaldavaid riiklikke õigusakte. Euroopa Pangandusjärelevalve otsus peab olema kooskõlas komisjoni käesoleva artikli lõike 4 kohase ametliku arvamusega. 7. Lõike 6 kohaselt vastu võetud otsused on pädeva asutuse varem samas küsimuses vastu võetud mis tahes muu otsuse suhtes ülimuslikud. Meetmete puhul, mida pädev asutus võtab seoses küsimustega, mille kohta on esitatud käesoleva artikli lõike 4 kohane ametlik arvamus või tehtud lõike 6 kohane otsus, peavad pädevad asutused vastavalt järgima ametlikku arvamust või otsust.“ (9)Artiklit 19 muudetakse järgmiselt. a) Lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktides kindlaks määratud juhtudel ja ilma, et see piiraks artiklis 17 sätestatud õigusi, võib Euroopa Pangandusjärelevalve aidata pädevatel asutustel jõuda lõigetes 2–4 sätestatud korra kohaselt kokkuleppele järgmistel asjaoludel: a) ühe või mitme asjaomase pädeva asutuse taotlusel, kui pädev asutus ei nõustu teise pädeva asutuse meetme või kavandatud meetme menetluse või sisuga või sellega, et meedet ei võeta; b) omal algatusel, kui objektiivsete kriteeriumite alusel on kindlaks tehtud, et pädevad asutused on eriarvamusel. Juhtudel, mil artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidega on ette nähtud, et pädevad asutused peavad tegema ühisotsuse, eeldatakse erimeelsuste olemasolu juhul, kui kõnealused asutused ei suuda teha ühisotsust kõnealustes õigusaktides sätestatud tähtajaks.“

b) Lisatakse lõiked 1a ja 1b: „1a. Pädevad asutused teavitavad Euroopa Pangandusjärelevalvet viivitamata sellest, et kokkuleppele ei ole jõutud, järgmistel juhtudel: a) kui artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktidega on ette nähtud tähtaeg pädevate asutuste vahel kokkuleppele jõudmiseks ja leiab aset varasem järgmistest: i) tähtaeg on möödunud; ii) üks või mitu asjaomast pädevat asutust järeldavad objektiivsete kriteeriumite alusel, et on olemas erimeelsused; b) kui artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktidega ei ole ette nähtud tähtaega pädevate asutuste vahel kokkuleppele jõudmiseks ja leiab aset varasem järgmistest: i) üks või mitu asjaomast pädevat asutust järeldavad objektiivsete kriteeriumite alusel, et on olemas erimeelsused või ii) möödunud on kaks kuud sellest, kui pädev asutus sai teiselt päevalt asutuselt taotluse võtta teatavaid meetmeid, et järgida kõnealuseid liidu õigusakte, ja taotluse saanud asutus ei ole veel võtnud vastu otsust, mis kõnealust taotlust rahuldaks. 1b. Eesistuja hindab, kas Euroopa Pangandusjärelevalve peaks tegutsema vastavalt lõikele 1. Kui Euroopa Pangandusjärelevalve sekkub omal algatusel, teavitab ta asjaomast pädevat asutust oma otsusest sekkuda. Oodates Euroopa Pangandusjärelevalve otsust, mis tehakse artikli 47 lõikes 3a sätestatud korra kohaselt, lükkavad kõik ühisotsusega seotud pädevad asutused juhtudel, mil artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidega on ette nähtud ühisotsuse tegemine, oma individuaalsete otsuste tegemise edasi. Kui Euroopa Pangandusjärelevalve otsustab tegutseda, lükkavad kõik ühisotsusega seotud pädevad asutused oma otsuste tegemise edasi, kuni lõigetes 2 ja 3 sätestatud menetlus on lõpule viidud.“ c) Lõige 3 asendatakse järgmisega: Kui lõikes 2 osutatud lepitusetapi lõpuks ei ole asjaomased pädevad asutused jõudnud kokkuleppele, võib Euroopa Pangandusjärelevalve teha otsuse, mille kohaselt peavad kõnealused asutused erimeelsuste lahendamiseks võtma teatavaid meetmeid või loobuma meetmete võtmisest, et tagada kooskõla liidu õigusega. Euroopa Pangandusjärelevalve otsus on asjaomaste pädevate asutuste jaoks siduv. . Euroopa Pangandusjärelevalve otsus võib ette näha, et pädevad asutused peavad tühistama juba vastu võetud otsuse või muutma seda või kasutama oma volitusi, mis neile on liidu õigusega antud.“ d) Lisatakse lõige 3a: „3a. Euroopa Pangandusjärelevalve teavitab asjaomaseid pädevaid asutusi lõigete 2 ja 3 kohase menetluse lõpetamisest ja vajaduse korral lõike 3 kohaselt tehtud otsusest.“ e) Lõige 4 asendatakse järgmisega: „4. Kui pädev asutus ei järgi Euroopa Pangandusjärelevalve otsust ja seetõttu ei suuda tagada, et finantseerimisasutus täidaks artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide alusel tema suhtes vahetult kohaldatavaid nõudeid, võib Euroopa Pangandusjärelevalve, ilma et see piiraks aluslepingu artikli 258 kohaseid komisjoni volitusi, võtta vastu finantseerimisasutustele adresseeritavaid üksikotsuseid, millega nõutakse teatavate meetmete võtmist, mis on vajalikud liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmiseks, sealhulgas mis tahes tegevuse lõpetamine.“ „4. Kui pädev asutus ei järgi Euroopa Pangandusjärelevalve otsust ja seetõttu ei suuda tagada, et finantseerimisasutus täidaks artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktidega tema suhtes vahetult kohaldatavaid nõudeid, võib Euroopa Pangandusjärelevalve, ilma et see piiraks ELi toimimise lepingu artikli 258 kohaseid komisjoni volitusi, võtta vastu finantseerimisasutustele või rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ning vastase võitluse küsimustes sellele finantseerimisasutusele või finantssektori ettevõtjale adresseeritava üksikotsuse, millega nõutakse kõigi meetmete võtmist, mis on vajalikud liidu õigusest tulenevate kohustuste täitmiseks, sealhulgas mis tahes tegevuse lõpetamist. Finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise otstarbel kasutamise tõkestamise küsimustes võib Euroopa Pangandusjärelevalve kooskõlas esimese lõiguga võtta ka vastu otsuse, kui artikli 1 lõikes 2 osutatud õigusaktide asjakohased nõuded ei ole finantssektori ettevõtjate suhtes otsekohaldatavad. Selleks kohaldab Euroopa Pangandusjärelevalve kogu asjakohast liidu õigust ja kui liidu õiguse puhul on tegemist direktiividega, siis nende direktiivide ülevõtmiseks kehtestatud riiklikke õigusakte. Kui asjakohane liidu õigus koosneb määrustest ja kui kõnealused määrused tagavad praegu liikmesriikidele sõnaselgelt valikuvõimalused, kohaldab Euroopa Pangandusjärelevalve ka kõnealuseid valikuvõimalusi võimaldavaid riiklikke õigusakte.“ (10)Artiklit 22 muudetakse järgmiselt. (a)Lõige 1a jäetakse välja.

(b)Lõike 4 teine lõik asendatakse järgmisega: „Selleks võib Euroopa Pangandusjärelevalve kasutada talle käesoleva määrusega, sealhulgas artiklitega 35 ja 35b antud volitusi.“ (11)Artiklit 29 muudetakse järgmiselt. a) Lõiget 1 muudetakse järgmiselt: i) lisatakse punkt aa: „aa) esitada vastavalt artiklile 29a strateegiline järelevalvekava;“ ii) punkt b asendatakse järgmisega: „b) edendada pädevate asutuste vahel tõhusat kahe- ja mitmepoolset teabevahetust, mis hõlmab vajaduse korral kõiki asjakohaseid küsimusi, sh küberturvalisust ja küberründeid, järgides samas asjakohastes liidu õigusaktides sätestatud konfidentsiaalsus- ja andmekaitsenõuded;“ iii) punkt e asendatakse järgmisega: „e) koostada valdkondlikke ja valdkondadevahelisi koolitusprogramme, mis hõlmavad muu hulgas tehnoloogilisi uuendusi, soodustada töötajate vahetust ning julgustada pädevaid asutusi rohkem kasutama lähetusi ja muid vahendeid.“ b) Lõikele 2 lisatakse järgmine lõik: „Ühise järelevalvekultuuri väljakujundamiseks töötab Euroopa Pangandusjärelevalve välja liidu järelevalvekäsiraamatu, mis käsitleb finantseerimisasutuste järelevalvet, ja ajakohastab seda, võttes arvesse finantseerimisasutuste muutuvaid äritavasid ja -mudeleid. Euroopa Pangandusjärelevalve töötab välja liidu kriisilahenduskäsiraamatu, mis käsitleb finantseerimisasutuste kriisilahendust liidus, ja ajakohastab seda. Nii liidu järelevalvekäsiraamatus kui ka liidu kriisilahenduskäsiraamatus esitatakse parimad järelevalvetavad ja määratakse kindlaks kvaliteetsed metoodikad ja menetlused.“ (12)Lisatakse artikkel 29a: „Artikkel 29a Strateegiline järelevalvekava 1. Määruse [XXX märkida viide muutmismäärusele] kohaldamise alguses ja seejärel iga kolme aasta järel esitab Euroopa Pangandusjärelevalve 31. märtsiks pädevatele asutustele adresseeritud soovituse, milles pannakse paika strateegilised järelevalve-eesmärgid ja -prioriteedid („strateegiline järelevalvekava“) ning võetakse arvesse pädevate asutuste panust. Euroopa Pangandusjärelevalve esitab strateegilise järelevalvekava Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile teadmiseks ning avaldab selle oma veebisaidil. Strateegilises järelevalvekavas määratakse kindlaks järelevalve prioriteedid, et edendada järjepidevaid, tõhusaid ja tulemuslikke järelevalvetavasid ning liidu õiguse ühist, ühetaolist ja järjepidevat kohaldamist ning võtta meetmeid seoses artikli 32 kohaselt kindlaks tehtud asjaomaste mikrotasandi usaldatavusjärelevalve suundumuste, võimalike riskide ja nõrkade kohtadega. 2. Iga aasta 30. septembriks esitab iga pädev asutus Euroopa Pangandusjärelevalvele arutamiseks järgmise aasta tööprogrammi kavandi ja märgib konkreetselt, kuidas kõnealune programmi kavand on kooskõlas strateegilise järelevalvekavaga. Iga-aastase tööprogrammi kavandis esitatakse konkreetsed järelevalve-eesmärgid ja -prioriteedid ning kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed kriteeriumid, mille alusel iga-aastase tööprogrammi kavandi esitanud pädev asutus valib välja finantseerimisasutused, turutavad ja -käitumise ning finantsturud, mida ta kavatseb kõnealuse programmiga hõlmatud aastal uurida. 3. Euroopa Pangandusjärelevalve hindab iga-aastase tööprogrammi kavandeid ja kui tema hinnangul on oluline oht, et strateegilises järelevalvekavas seatud prioriteete ei saavutata, esitab ta asjaomasele pädevale asutusele soovituse, mille eesmärk on viia kõnealuse asutuse iga-aastane tööprogramm kooskõlla strateegilise järelevalvekavaga.

Iga aasta 31. detsembriks võtavad pädevad asutused vastu oma iga-aastase tööprogrammi, võttes arvesse selliseid soovitusi. 4. Iga aasta 31. märtsiks esitab iga pädev asutus Euroopa Pangandusjärelevalvele aruande iga-aastase tööprogrammi rakendamise kohta. Aruanne sisaldab vähemalt järgmist teavet: a) finantseerimisasutuste, turutavade ja -käitumise ning finantsturgude järelevalve ja uurimise kirjeldus ning selliste haldusmeetmete ja -karistuste kirjeldus, mis on kehtestatud finantseerimisasutuste suhtes liidu ja siseriikliku õiguse rikkumise eest; b) sellise tegevuse kirjeldus, mis toimus, kuid mida ei olnud strateegilises järelevalvekavas ette nähtud; c) iga-aastases tööprogrammis ette nähtud, kuid teostamata tegevused ja programmi saavutamata jäänud eesmärgid, samuti põhjused, miks neid tegevusi ei rakendatud või eesmärke ei saavutatud. 5. Euroopa Pangandusjärelevalve hindab pädevate asutuste esitatud rakendusaruandeid. Kui on oluline oht, et strateegilises järelevalvekavas seatud prioriteete ei saavutata, esitab Euroopa Pangandusjärelevalve igale asjaomasele pädevale asutusele soovituse selle kohta, kuidas saab tema tegevuse puudusi kõrvaldada. Euroopa Pangandusjärelevalve teeb aruannete ja omaenda riskihindamise põhjal kindlaks pädeva asutuse tegevused, mis on strateegilise järelevalvekava täitmiseks kriitilise tähtsusega, ja vajaduse korral hindab neid tegevusi kooskõlas artikliga 30. 6. Euroopa Pangandusjärelevalve avalikustab parimad tavad, mis on tuvastatud iga-aastaste tööprogrammide hindamise käigus.“ (13)Artiklit 30 muudetakse järgmiselt. a) Artikli pealkiri asendatakse järgmisega: „Pädevate asutuste hindamine“. b) Lõige 1 asendatakse järgmisega: „1. Euroopa Pangandusjärelevalve teostab korrapäraselt mõne pädeva asutuse või kõigi pädevate asutuste hindamist, et täiendavalt suurendada järelevalvetulemuste sidusust. Selleks töötab Euroopa Pangandusjärelevalve välja meetodid, mille kohaselt asjaomaseid pädevaid asutusi objektiivselt hinnata ja võrrelda. Hindamisel võetakse arvesse olemasolevat teavet asjaomase pädeva asutuse kohta ning asjaomase asutuse suhtes juba läbiviidud hindamisi, sealhulgas kogu teavet, mis on artikli 35 kohaselt esitatud Euroopa Pangandusjärelevalvele, ja igasugust sidusrühmadelt saadud teavet.“ c) Lisatakse järgmine lõige: „1a. Käesoleva artikli kohaldamisel asutab Euroopa Pangandusjärelevalve hindamiskomitee, kuhu kuuluvad üksnes Euroopa Pangandusjärelevalve töötajad. Euroopa Pangandusjärelevalve võib delegeerida teatavad ülesanded või otsused hindamiskomiteele.“ d) Lõiget 2 muudetakse järgmiselt: i) sissejuhatav lause asendatakse järgmisega: „Hindamine hõlmab vähemalt järgmiste elementide hindamist:“; ii) punkt a asendatakse järgmisega:

„a) pädeva asutuse ressursside piisavus, sõltumatuse määr ja juhtimiskord, eelkõige seoses artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktide tulemusliku kohaldamisega ja suutlikkusega võtta arvesse turusuundumusi;“. e) Lõige 3 asendatakse järgmisega: „3. Euroopa Pangandusjärelevalve koostab hindamise tulemuste kohta aruande. Kõnealused aruandes määratakse kindlaks hindamise tulemusel ette nähtud järelmeetmed ja selgitatakse neid. Kõnealused järelmeetmed võidakse vastu võtta artikli 16 kohaste suuniste ja soovitustena või artikli 29 lõike 1 punkti a kohaste arvamustena. Vastavalt artikli 16 lõikele 3 püüavad pädevad asutused järgida Euroopa Pangandusjärelevalve esitatud suuniseid ja soovitusi. Kui pädevad asutused ei astu vastuseks aruandes kindlaks määratud järelmeetmetele asjakohaseid samme, esitab Euroopa Pangandusjärelevalve järelaruande. Regulatiivsete tehniliste standardite eelnõude või rakenduslike tehniliste standardite eelnõude väljatöötamisel vastavalt artiklitele 10–15 või suuniste või soovituste koostamisel vastavalt artiklile 16 võtab Euroopa Pangandusjärelevalve arvesse hindamise tulemust ja mis tahes muud teavet, mida Euroopa Pangandusjärelevalve on oma ülesannete täitmisel saanud, et tagada kõrgeima kvaliteediga järelevalvetavade ühtsus.“ f) Lisatakse lõige 3a: „3a. Kui Euroopa Pangandusjärelevalve leiab hindamistulemuste või tema ülesannete täitmisel talle teatavaks saanud teabe põhjal, et finantseerimisasutuste või pädevate asutuste suhtes kohaldatavad eeskirjad vajavad täiendavat ühtlustamist, esitab ta komisjonile arvamuse.“ g) Lõige 4 asendatakse järgmisega: 4. Euroopa Pangandusjärelevalve avaldab lõikes 3 aruanded, sealhulgas järelaruanded, välja arvatud juhul, kui avaldamine võib ohustada finantssüsteemi stabiilsust. Pädevale asutusele, keda hinnati, antakse võimalus esitada enne mis tahes aruande avaldamist märkusi. Kõnealused märkused avalikustatakse, välja arvatud juhul, kui avalikustamine võib ohustada finantssüsteemi stabiilsust.“ (14)Artiklile 31a lisatakse uus lõik: „Pädevate asutuste tegevuse puhul, mille eesmärk on lihtsustada tehnoloogilise innov