SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

COVID-19 pandeemia on põhjustanud ELis mitme aastakümne kõige sügavama majanduslanguse, mille tulemusena on võetud kiireid ja otsustavaid poliitilisi meetmeid nii riiklikul kui ka ELi tasandil. Kõik liikmesriigid on majandustegevuse toetamiseks ja sotsiaalse mõju leevendamiseks rakendanud lisaks automaatsetele stabilisaatoritele ka erakorralisi kaalutlusõiguse alusel võetud meetmeid.

Ka EL astus kriisi lahendamiseks enneolematuid samme. ELi mitmeaastane finantsraamistik moodustab koos Euroopa Liidu taasterahastuga „NextGenerationEU“ suurima stiimulite paketi, mida on kunagi ELi eelarvest rahastatud, ulatudes 2018. aasta hindades 1,8 triljoni euroni. Nõukogu kiitis taasterahastu „NextGenerationEU“ Euroopa Parlamendi toetusel 14. detsembril 2020 ametlikult heaks ning selle raames võetakse kasutusele kapitaliturgudelt kaasatud 750 miljardit eurot (2018. aasta hindades), et rahastada piiratud ajavahemiku jooksul konkreetseid taaste- ja vastupidavusmeetmeid, eesmärgiga hoogustada majanduskasvu ning investeerida vastupanuvõimesse ning keskkonnahoidlikumasse ja digitaalsemasse tulevikku.

„NextGenerationEU“ laenude rahastamiskulude tagasimakseteks, mis on jaotatud kolmele aastakümnele, on vaja piisavalt tulu. Põhisumma tagasimaksmine võib alata enne mitmeaastase finantsraamistiku 2021–2027 lõppu, kui intressimakseteks kasutamata summad on kavandatust väiksemad ja kui võetakse kasutusele uued omavahendid. Põhisumma tuleb tagasi maksta 2058. aasta lõpuks.

16. detsembri 2020. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppe raames märkisid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon, et Euroopa Liidu taasterahastu tagasimaksmisega seotud kulud liidu eelarvest ei tohiks põhjendamatult vähendada mitmeaastase finantsraamistiku kohaste programmide kulusid ega investeerimisvahendite summat. Kõnealuse institutsioonidevahelise kokkuleppe kohaselt on samuti soovitav piirata liikmesriikide kogurahvatulul põhinevate omavahendite suurenemist. Kolm institutsiooni leppisid seega kokku, et „püüavad võtta kasutusele piisavad uued omavahendid, et katta tagasimaksega seotud eeldatavatele kuludele vastav summa.“ Komisjon võttis kohustuse esitada 2021. aastal ettepanek uute omavahendite kohta, et võtta need kasutusele hiljemalt 1. jaanuariks 2023.

2.MUUTMISETTEPANEKU SISU

Komisjon teeb ettepaneku võtta kasutusele uued omavahendid, mis annaksid ELile vajalikud vahendid, pidades eelkõige silmas uusi eelarvekulusid taasterahastu „NextGenerationEU“ laenude rahastamiskulude tagasimaksmiseks ja kliimameetmete sotsiaalfondi jaoks.

Muudetud ettepanekus täpsustatakse, et 25 % enamikust tuludest, mis saadakse heitkogustega kauplemise raames saastekvootide müügist enampakkumisel, kantakse ELi eelarvesse. See hõlmab tulusid praegusest paiksete käitiste ja lennunduse heitkogustega kauplemise süsteemist, mille jaoks müüakse enampakkumisel täiendavaid saastekvoote, samuti süsteemi laiendamist meretranspordile ning eraldi maanteetranspordi ja hoonete heitkogustega kauplemise süsteemi kehtestamist, kooskõlas ettepanekuga muuta direktiivi 2003/87/EÜ.

Euroopa Investeerimispanga poolt innovatsioonifondi jaoks ja moderniseerimisfondi esialgseks rahastamiseks enampakkumisele pandud saastekvoote ei arvestata. Neutraalsuse säilitamiseks hõlmab omavahendite kohaldamisala ka liikmesriikide poolt põhimõtteliselt enampakkumiseks ette nähtud saastekvoote, mis liikmesriikide kaalutlusõiguse alusel kantakse tasuta üle energiasektorile ning kasutatakse jõupingutuste jagamise sektorites nõuetele vastavuse tagamiseks või pannakse Euroopa Investeerimispanga poolt moderniseerimisfondi jaoks korraldatud enampakkumisele.

Maanteetranspordi ja hoonete heitkogustega kauplemise süsteemi kasutuselevõtuga seotud võimaliku sotsiaalse mõju käsitlemiseks on komisjon teinud ettepaneku luua kliimameetmete sotsiaalfond. Sellest fondist hakkavad toetust saama haavatavad kodumajapidamised, mikroettevõtjad ja transpordikasutajad. Fondi rahastatakse selle kestuse jooksul liidu eelarve omavahenditest, sealhulgas alates 2026. aastast maanteetranspordi ja hoonete heitkogustega kauplemisest saadavast tulust. Fondi rahastamispakett aastateks 2025–2032 on 72,2 miljardit eurot jooksevhindades, mis vastab põhimõtteliselt ligikaudu 25 %-le hoonete ja maanteetranspordi uue heitkogustega kauplemise süsteemi eeldatavast tulust ajavahemikul 2026–2032.

Selleks et leevendada heitkogustega kauplemisel põhinevate omavahendite regressiivse jaotuse mõju, tehakse ettepanek luua ajutine solidaarne kohandusmehhanism, kehtestades väiksema sissetulekuga ja CO2-mahukatele liikmesriikidele maksimaalse osamakse suuruse ning tavaliselt suurema sissetulekuga ja vähese CO2-heitega liikmesriikidele minimaalse osamakse suuruse. Sellega välditakse olukorda, kus mõned liikmesriigid panustavad kestlikumale majandusele ja ühiskonnale ülemineku perioodil ELi eelarvesse nende majanduse suurust arvesse võttes ebaproportsionaalselt palju, ning tagatakse kõigi õiglane panus.

Käesoleva ettepanekuga nähakse ette, et osa piiril kohaldatava süsinikdioksiidi kohandusmehhanismi sertifikaatide müügist saadavast tulust kantakse riikliku osamakse vormis omavahenditena ELi eelarvesse.

Lisaks nähakse käesoleva ettepanekuga ette, et liikmesriigid teevad ELi eelarvesse riikliku osamakse, mis põhineb suurimate ja kõige kasumlikumate hargmaiste ettevõtjate jääkkasumi osal, mis jaotatakse ümber liikmesriikidele, kui tegemist on lõppturu jurisdiktsioonidega, kus kaupu või teenuseid kasutatakse või tarbitakse OECD/G20 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise kaasava raamistiku alusel, mis käsitleb rahvusvahelise maksuraamistiku reformi. Kuigi töö mitmepoolse konventsiooni osas on rahvusvahelisel tasandil veel pooleli, on komisjon teatanud, et esitab 2022. aastal ettepaneku võtta vastu nõukogu direktiiv, millega tagatakse maksustamisõiguste osalist ümberjaotamist käsitleva mitmepoolse konventsiooni järjepidev rakendamine.

3.ÕIGUSRAAMISTIK

3.1.Omavahendite otsus

Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 311 kolmandat lõiku võib nõukogu pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist „kehtestada uusi omavahendeid või tunnistada kehtetuks mõni olemasolev“. See säte võimaldab sõnaselgelt muuta omavahendite otsust, et lisada uusi omavahendeid, nagu on kokku lepitud institutsioonidevahelises kokkuleppes.

Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 311 kolmandat lõiku sätestatud seadusandlikule erimenetlusele võtab nõukogu muudetud otsuse vastu ühehäälselt pärast Euroopa Parlamendiga konsulteerimist. Otsus jõustub pärast seda, kui liikmesriigid on selle kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega heaks kiitnud.