EUROOPA KOMISJON Brüssel,17.8.2018 COM(2018) 595 final KOMISJONI ARUANNE Euroopa Liidus avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust käsitlev 2016. aasta aruanne





Sisukord 1. SISSEJUHATUS 2. ÕIGUSLIK ALUS 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1. Rajatised ja toodang 4.2. Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik 5. JUHTUMITE ANDMED JA AVAMEREL TEGUTSEMISE OHUTUS 6. JÄRELDUSED 1. SISSEJUHATUS Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuni 2013. aasta direktiiviga 2013/30/EL, milles käsitletakse avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja millega muudetakse direktiivi 2004/35/EÜ (edaspidi „avamereohutuse direktiiv“), püütakse kõnealuste toimingute tegemisel tagada kõrge ohutustase. Töötajate tervis, keskkond, platvormid ja avamerel töötamise seadmed ning selline majandustegevus nagu kalapüük ja turism saavad kasu kõrgest ohutustasemest. Direktiivi sätete rakendamine liikmesriikides aitab vältida suurõnnetusi, vähendada juhtumite arvu ning võtta õnnetuste ja juhtumite tagajärgede leevendamiseks tõhusaid järelmeetmeid. Käesoleva aastaaruande eesmärk on esitada andmed Euroopa Liidu rajatiste arvu ja liigi kohta ning anda teavet avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside juhtumite ja ohutuse kohta. Eelolevatel aastatel esitatakse mitu aastaaruannet, et jälgida ohutuse kronoloogilist arengut liikmesriikides ja piirkondades. Liikmesriikide esitatud aruannete põhjal teeb komisjon järelduse, et Euroopa avameresektori ohutus oli 2016. aastal hea. Kommenteeritud kokkuvõte Nagu on nõutud avamereohutuse direktiiviga ja tuginedes liikmesriikide aastaaruannetele, avaldab komisjon aastaaruande avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutuse kohta Euroopa Liidus. Komisjon on saanud andmeid Bulgaarialt, Hispaanialt, Horvaatialt, Iirimaalt, Itaalialt, Kreekalt, Küproselt, Madalmaadelt, Poolalt, Rumeenialt, Saksamaalt, Taanilt ja Ühendkuningriigilt. Enamik rajatisi asuvad Põhjameres ja Atlandi ookeanis (410), seejuures 165 rajatist asub Vahemeres ja 9 Mustas meres. Pädevad asutused on korrapäraselt kontrollinud oma jurisdiktsiooni kuuluvaid avamererajatisi. Pärast tõsiseid juhtumeid viis aruandeperioodil kaks liikmesriiki läbi uurimised: Ühendkuningriik (21 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud ja üks suurõnnetusega seotud uurimine) ja Madalmaad (üks suurõnnetusega seotud uurimine). Liikmesriikide esitatud näitajad, eelkõige teatatud õnnetusjuhtumite arv ja tõsidus, kinnitavad, et Euroopa avamere nafta- ja gaasitootmissektor toimis 2016. aastal ohutult.

2. ÕIGUSLIK ALUS Kooskõlas avamereohutuse direktiivi artikliga 25 peab komisjon avaldama aastaaruande, mis käsitleb avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside ohutust ja keskkonnamõju, tuginedes liikmesriikide poolt talle esitatud teabele. Liikmesriigid peavad esitama komisjonile aastaaruande, mis sisaldab avamereohutuse direktiivi IX lisas (punkt 3) sätestatud teavet. Liikmesriikide poolt vastavalt artiklile 25 esitatavad aastaaruanded sisaldavad vähemalt järgmist teavet: a) rajatiste arv, vanus ja asukoht; b) tehtud kontrollide ja uurimiste arv ja liik, täitemeetmed või vastutusele võtmise kohta tehtud otsused; c) juhtumeid käsitlevad andmed vastavalt artiklis 23 nõutavale ühisele aruandlussüsteemile; d) suured muudatused avameretegevust reguleerivas õigusraamistikus; e) avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside tulemuslikkus. Tähtaeg, milleks liikmesriigid peavad nõutava teabe avaldama, on aruandeperioodile järgneva aasta 1. juuni (nt 2016. aasta kohta 1. juuniks 2017). Liikmesriigid peavad esitama aruande ühises vormis, mis on sätestatud komisjoni 13. oktoobri 2014. aasta rakendusmäärusega (EL) nr 1112/2014. Selle rakendusmäärusega on kindlaks määratud ühine vorm, millega avamere nafta- ja gaasirajatiste käitajad ja omanikud jagavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta, ning ühine vorm, millega liikmesriigid avaldavad teavet suurõnnetusohu näitajate kohta. Komisjoni 25. novembri 2015. aasta suunisdokumendis, mille on koostanud ja kokku leppinud avamere nafta- ja gaasiammutamise Euroopa Liidu asutuste rühm (EUOAG), on esitatud täpsustav teave rakendusmääruse kohta ning selgitatakse, kuidas aruandlusvormi praktikas kasutada. 3. METOODIKA JA LIIKMESRIIKIDELT SAADUD TEAVE Kooskõlas avamereohutuse direktiivi IX lisaga (punkt 3) on liikmesriigid kohustatud esitama selgelt määratletud ja piiratud teavet oma avamere nafta- ja gaasisektori juhtumite kohta, kasutades rakendusmääruses 1112/2014 esitatud vorme. Esitatud andmed peavad hõlmama teavet ELis käitatavate avamere nafta- ja gaasirajatiste kohta, nt nende arv, liik, asukoht ja vanus. Liikmesriikide aruannetes tuleb anda teavet ka avamerel tehtud kontrollide ja uurimiste ning täitemeetmete arvu kohta ning teavitada juhtumite arvust kategooriate ja vigastuste arvu järgi. Lisaks eri liikmesriike käsitlevatele andmetele on komisjon hinnanud piirkondade ohutust. Sel eesmärgil käsitleb komisjon Iirimaad, Madalmaid, Prantsusmaad, Saksamaad, Taanit ja Ühendkuningriiki Põhjamere ja Atlandi ookeani rühmana; Hispaaniat, Horvaatiat, Itaaliat, Kreekat ja Maltat Vahemere rühmana; Bulgaariat ja Rumeeniat Musta mere rühmana; Lätit ja Poolat Läänemere rühmana. Oma ohutusalases aastaaruandes on komisjon kasutanud Bulgaaria, Hispaania, Horvaatia, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Küprose, Madalmaade, Poola, Rumeenia, Saksamaa, Taani ja Ühendkuningriigi esitatud teavet. Teised liikmesriigid ei tegutsenud avamere nafta- ja gaasisektoris või ei esitanud selle aruande jaoks olulist teavet. Kui Ühendkuningriik välja arvata, esitasid kõik avamere nafta- ja gaasiammutamisega tegelevad liikmesriigid täielikud andmed kõikide oma rajatiste kohta. Seevastu kajastas Ühendkuningriik oma avamereohutust käsitleva aruande mõnedes osades üksnes rajatisi, mille suhtes kohaldati nende riskihindamise dokumentatsiooni regulatiivse läbivaatamise kohustust (avamereohutuse direktiivi artikli 42 lõige 2). Seega piirdub Ühendkuningriigilt uurimiste, täitemeetmete, juhtumite andmete ja avamerel tegutsemise tulemuste kohta saadud teave 129 rajatisega kokku 225 rajatisest. Liikmesriikide ohutuse hindamiseks on komisjon võrrelnud juhtumeid ja suurõnnetusi seoses töötajate arvu ning avamere nafta- ja gaasiammutamisprotsesside töötundidega. 4. NAFTA JA GAASI AVAMERESEKTOR EUROOPA LIIDUS 4.1. Rajatised ja toodang Suurem enamik avamererajatisi ELi vetes asub Põhjameres ja täpsemalt Ühendkuningriigis ja Madalmaades (vastavalt ligikaudu 38 % ja 26 % ELi vetes asuvatest avamererajatistest). Vahemere piirkonnas on Itaalia kõige aktiivsem liikmesriik ja talle järgneb Horvaatia. Musta mere piirkonnas on Rumeenial avamere nafta- ja gaasitootmine ning Bulgaaria on alustanud avamerel nafta- ja gaasiuurimisega. Läänemeres oleva rannikuga liikmesriikidelt saadud aruannete kohaselt toodab üksnes Poola selles piirkonnas avamerel naftat ja gaasi (vt tabel 1).

Piirkond/riik Rajatise liik (*) FMI FNP FPI NUI Kokku Läänemeri 1 0 0 1 2 Poola 1 0 0 1 2 Must meri 8 0 0 1 9 Bulgaaria 0 0 0 1 1 Rumeenia 8 0 0 0 8 Vahemeri 16 0 3 146 165 Horvaatia 2 0 0 18 20 Kreeka 1 0 0 1 2 Itaalia 12 0 3 125 140 Hispaania 1 0 0 2 3 Põhjameri ja Atlandi ookean 158 1 21 211 410 Taani 10 0 0 19 29 Saksamaa 2 0 0 0 2 Iirimaa 1 0 0 1 2 Madalmaad 56 0 0 96 152 Ühendkuningriik 89 1 21 114 225 Kokku 182 1 24 359 586 (*) FMI — mehitatud paikne rajatis; FNP — mittetootev paikne rajatis; FPI — ujuv tootmisrajatis; NUI — (tavapäraselt) mehitamata rajatis. Enamik avamererajatisi ELi vetes on ehitatud aastatel 1980–2000. Alates 2010. aastast on uute tootmisrajatiste arendamine märkimisväärselt vähenenud Põhjameres, Atlandi ookeani piirkonnas ja Vahemeres (tabel 2 ja joonis 1). Aruande I lisas antakse üksikasjalik ülevaade rajatiste ehitusaastatest liikmesriikide järgi. Suurim osa (ligikaudu 94 %) ELi siseturu naftast ja gaasist toodetakse Põhjamere ja Atlandi ookeani piirkonnas (tabel 3). Kõige suurem osakaal on kindlalt Ühendkuningriigil ning talle järgnevad Madalmaad ja Taani. Seejuures Vahemeres on aktiivsed tootjad Itaalia ja Horvaatia ning Mustas meres on üksnes Rumeenial praegu märkimisväärne nafta- ja gaasitoodang. Ehitamisaasta PIIRKOND Läänemeri Must meri Vahemeri Põhjameri ja Atlandi ookean EL kokku 1960-1969 0 0 7 23 30 1970-1979 0 1 14 55 70 1980-1989 0 7 51 99 157 1990-1999 1 0 42 118 161 2000-2009 1 1 41 69 112 2010-2019 0 0 10 36 46 EL kokku 2 9 165 400 576 PIIRKOND Riik ktoe % ELi kogunäitajast Läänemeri 122,91 0,11 % Poola 122,91 0,11 % Must meri 1558,89 1,34 % Bulgaaria 61,78 0,05 % Rumeenia 1497,11 1,29 % Vahemeri 5462,40 4,71 % Horvaatia 867,89 0,75 % Kreeka 180,51 0,16 % Itaalia 4217,00 3,63 % Hispaania 197,00 0,17 % Põhjameri ja Atlandi ookean 108932,45 93,85 % Taani 11341,00 9,77 % Saksamaa 1038,09 0,89 % Iirimaa 130,88 0,11 % Madalmaad 13853,00 11,93 % Ühendkuningriik 82569,48 71,13 % Kokku 116076,65 100,00 % 4.2. Avamerel tehtud kontrollid ja uurimised, täitemeetmed ja reguleeriv raamistik Kõik liikmesriigid ei olnud avamereohutuse direktiivi rakendamise tähtajaks (19. juuli 2015) toimivaid pädevaid asutusi veel loonud. 2016. aasta aruandeperioodi alguses ei olnud kaks avamererajatisi omavat liikmesriiki avamereohutuse direktiivi veel täielikult rakendanud ja jätkasid tööd selle ülesande täitmiseks. Tabelis 4 on esitatud avamerel tehtud kontrollimiste arv. Lisaks õnnetusjuhtumeid käsitlevate ametlike aruannete analüüsile on uurimised ja nende järelmeetmed peamine töövahend ohutus- ja keskkonnanormide ja -õigusaktide jõustamiseks avameresektoris. Kontrollide arv tavaliselt suureneb koos rajatiste arvuga. Samas tegid Itaalia ja Saksamaa pädevad asutused suhteliselt palju kontrolle rajatiste arvu kohta võrreldes teiste liikmesriikidega. Avamereohutuse direktiivi artikliga 18 kehtestatakse liikmesriikide pädevate asutuste volitused seoses käitamise ja rajatistega. Nendega võidakse keelata käitamine ja nõuda meetmete võtmist, et järgida riskijuhtimise üldpõhimõtteid eesmärgiga ära hoida õnnetusjuhtumeid ja tagada ohutu käitamine. Üksnes liikmesriigid, mis toodavad Põhjamere piirkonnas naftat ja gaasi, on need aruandluskohustuslikud täitemeetmed või vastutusele võtmise kohta tehtud otsused ellu viinud (2016. aastal kümme). Pädevad asutused on korrapäraselt kontrollinud oma jurisdiktsiooni kuuluvaid avamererajatisi. Kaks liikmesriiki on aruandeperioodil pärast tõsiseid juhtumeid uurimise läbi viinud: Ühendkuningriik (21 ohutus- ja keskkonnaküsimustega seotud ja üks suurõnnetusega seotud uurimine) ja Madalmaad (üks suurõnnetusega seotud uurimine). Suurõnnetuste hulka loetakse ka juhtumid, mis võivad suure tõenäosusega põhjustada surmaga lõppenud õnnetusi või raskeid vigastusi, isegi kui seda ei juhtunud. Ühendkuningriik on ellu viinud seitse täitemeedet, mis on peamiselt täiustamist käsitlevad teated, 129 rajatise puhul, mis on hõlmatud tema aruande asjaomase osaga (225 rajatisest), ning Madalmaad kaks (haldustrahvid) ja Iirimaa ühe jõustamistegevuse. Liikmesriigid tegid reguleeriva raamistiku puhul edasisi edusamme, et jõustada avamereohutuse direktiiv riigisiseste õigusnormide ja määruste rakendamise kaudu. Itaalia teatas, et ta töötas välja lisameetmed seoses hädaolukorraks valmisolekuga ning hädaolukorras tegutsemisega Vahemere koostöö raames.