[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 23.1.2007

SEK (2007) 71 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010

(esita nud komisjon)

SELETUSKIRI

üldine taust

1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend.. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Taani esitas esimese lähenemisprogrammi 1998. aasta oktoobris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 1. detsembril 1998 komisjoni soovituse põhjal ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning eespool osutatud komitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on samuti õigus neid kontrollida.

AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUST

Komisjon on kontrollinud Taani lähenemisprogrammi viimast ajakohastatud versiooni, mis esitati 30. novembril 2006, ning on vastu võtnud soovituse nõukogu arvamuse kohta selles küsimuses (vt hinnangus käsitletud põhipunkte).

Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat uues lähenemisprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. majandus- ja eelarvetulemused viimasel kümnel aastal;

2. kõige ajakohastatum hinnang riigi olukorra kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (nõukogu arvamuse kokkuvõte lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta) ja

3. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Viimase aja majandus- ja eelarve tulemused

Viimase kümne aasta jooksul on Taani majandusel üldiselt hästi läinud. Reaalse SKT kasv ja inflatsioon on üldiselt arenenud euroalaga samas tempos. Samal ajal on tööturu toimimine paranenud ja muutunud väga paindlikuks, mis on kaasa aidanud töötuse järkjärgulisele vähendamisele ja tööhõive suurenemisele. Töötus on ajalooliselt madalal tasemel ja tööhõive määr on ELi kõrgeim. Lisaks sellele on Taani kasu saanud hästihallatud reformidest ja sobivast fiskaalpoliitikast, mis on viinud üldisele valitsemissektori ülejäägile mitmel järjestikusel aastal ja valitsemissektori võla kiirele vähenemisele. Tugevat riigi rahandust võib seostada edukate majandusreformide ja keskpika fiskaalstrateegiaga, mille eesmärgiks on eelarve jätkusuutlikkus ja kuludistsipliin. Kõnealuse strateegia oluliseks elemendiks on maksude külmutamine, millega edendatakse kuludistsipliini ning vähendatakse aja jooksul eeldatavasti maksukoormust. Taani paistab olevat riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse osas madalal riskitasemel. Keskpikk fiskaalstrateegia, mille raames keskendutakse eelarveülejäägi loomisele ja valitsemissektori võla vähendamisele, on olnud edukas riigi rahanduse ettevalmistamisel elanikkonna vananemisega seotud mõjudeks. Juunis 2006 sõlmitud heaolulepinguga, mis on ette nähtud tööjõu pakkumise suurendamiseks pikas perspektiivis, on aidatud omakorda kaasa Taani võimele kõnealustele mõjudele vastu seista.

Nõukogu arvamuses sisalduv hinnang varasemale programmile

Nõukogu võttis 24. jaanuaril 2006 vastu oma arvamuse lähenemisprogrammi viimase ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2010. Nõukogu oli arvamusel, et „üldiselt on eelarveseisund usaldusväärne ja eelarvestrateegia on hea näide stabiilsuse ja kasvu paktiga kooskõlas olevast fiskaalpoliitikast.”

Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riikliku le reformikavale

Taani riikliku reformi kava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 16. oktoobril 2006. Taani riiklikus reformikavas nähakse põhiliste väljakutsete/prioriteetidena järgmisi teemasid: eelarve jätkusuutlikkuse tagamine, konkurentsi parandamine teatavates sektorites, avaliku sektori tõhususe suurendamine, teadmistepõhise ühiskonna arendamine, keskkonna jätkusuutlikkuse ja energiatarne kindlustamine, ettevõtluse soodustamine ja tööjõu pakkumise suurendamine.

Komisjoni hinnang kõnealusele kavale (vastu võetud 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande osana[2]) näitas, et Taani teeb oma riikliku reformikava rakendamisel väga suuri edusamme. Taani on 2006. aasta juuni heaolulepinguga täiendavalt tugevdanud oma reformistrateegiat nii makromajandusliku kui ka tööhõivepoliitika osas ning on teinud reforme käsitleva riikliku konsensuse saavutamisel väga suuri edusamme. Taani on olnud edukas ka mikromajanduslikus poliitikas, sh konkurentsi valdkonnas.

Tehtud edusamme arvesse võttes ärgitati Taanit keskenduma ka tööjõu pakkumise valdkonnale keskpikas perspektiivis, konkurentsile, energiavarustussüsteemide vastastikusele ühendamisele, heitkoguste vähendamise alasele poliitikale ja haridusele.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 (stabiilsusprogrammid) ja 9 lõike 1 (lähenemisprogrammid) nõuete kohaselt käsitletakse hinnangus järgmisi punkte: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning kas sellele vastav kohandamiskava on asjakohane; kas kohandamiskava järgimiseks võetavad ja/või kavandatavad meetmed on piisavad keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi alusel, kasutades ka üldiselt kokkulepitud metoodikat potentsiaalse tulemuse ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu hindamiseks. Vastavust majanduspoliitika üldsuunistele hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste alusel. Hindamise käigus kontrollitakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006 teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] integreerituse taset riikliku reformikavaga, mille liikmesriigid esitasid majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia kontekstis. 7. juunil 2005. aastal Euroopa Ülemkogule saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, märkis majandus- ja rahandusministrite nõukogu, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavus tegevusjuhendile,[4] millega on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 (LPde kohta) lõikega 3 Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

4. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2010.

5. Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et reaalne SKT kasv aeglustub 2,7%-lt 2006. aastal keskmiselt 1,0%-le ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu kättesaadava teabe alusel näib kõnealune stsenaarium põhinevat eriti ettevaatlikel kasvuennustustel, eelkõige ajavahemiku 2008–2010 kohta, mille põhjuseks on ajakohastatud versioonis sisalduv tehniline eeldus, et (positiivne) SKT lõhe kaob 2010. aastal. Programmis kavandatud inflatsiooniprognoos näib realistlik.

6. Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsemissektori üldiseks ülejäägiks 2006. aastal 3,2% SKTst, kusjuures lähenemisprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis oli eesmärgiks seatud 2,1% SKTst. See peegeldab nii oodatust suuremat kasvu kui ka endiselt kõrgeid energiahindu, seda Taani nafta- ja gaasitoodanguga seotud tulu olulisuse tõttu.

7. Eelarvestrateegia eesmärk on säilitada struktuurilisi ülejääke (st tsükliliselt kohandatud ülejääke, millest on maha arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) keskmiselt 0,5% ja 1,5% vahel SKTst programmiperioodi jooksul, mis eeldab valitsemissektori koguvõla märkimisväärset vähendamist, et kindlustada eelarve jätkusuutlikkus pikaajalises plaanis. Strateegia põhineb kulutuste piiramisel (avaliku sektori tegeliku tarbimise aastane kasv on ajavahemikul 2007–2010 piiratud keskmiselt 1%-ga, võrreldes 0,5%-ga eelmises ajakohastatud versioonis), maksude täielikult külmutatuna hoidmisel alates 2001. aastast ja nõudmisel, et kohalike omavalitsuste eelarved peavad olema tasakaalus. Ajakohastatud versiooniga nähakse ette ülejäägi väike vähenemine 3,1%-lt SKTst 2006. aastal 2,8%-le 2007. aastal ning edasine langus 1,2%-le 2010. aastal (4,7%-lt 2006. aastal 1,8%-le 2010. aastal). Alates 2008. aastast algav langus peegeldab märkimisväärselt ettevaatlikke ennustusi SKT kasvu kohta. Võrreldes eelmise ajakohastatud versiooniga on üldine valitsemissektori tasakaal suurem aastatel 2006–2008, väiksem aga programmiperioodi lõpus.

8. Vastavalt ühiselt kokku lepitud metoodikale arvutatud struktuurne tasakaal on programmiperioodi jooksul kavandatud olema umbes 2% SKTst või rohkem, väikese langusega 2007. aastal ja mõnevõrra suurema paranemisega 2008. aastal. Programmis esitatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk, milleks on struktuurne tasakaal, on 0,5% ja 1,5% vahel SKTst, mida kavandatakse programmi raames programmiperioodi jooksul küllaldasena hoida. Keskpika perioodi eesmärk ei ole eelmise ajakohastatud versiooniga võrreldes muutunud, sest arvesse on võetud teise pensionisamba väljajätmist uuest programmist (mis sisaldus Taani varasemates programmides) vastavalt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsusele.[6] Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguline puudujääk umbes 0,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmisega kaasnema ka kindlusvaru tagamise eesmärgi saavutamine ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning on märkimisväärselt nõudlikum eeldatavast võlataseme ja keskmise potentsiaalse tootlikkuse kasvust pikaajalises plaanis.

9. Eelarvetulemused võivad olla paremad kui programmis kavandatud, eriti aastatel 2008–2010. Selle peamiseks põhjuseks on programmi märkimisväärselt ettevaatlik makromajanduslik stsenaarium, mis kaalub üles riski, et tegelik avaliku sektori tarbimise kasv võib kavandatust suurem olla.

10. Kõnealuse riskianalüüsi seisukohast näib programmis sisalduv eelarveseisund olevat piisav keskpika perioodi eesmärgi säilitamiseks kogu programmiperioodi jooksul, nagu see on programmis kavandatud. Lisaks pakutakse sellega piisavat kindlusvaru, et iga-aastaste loomulike makromajanduslike kõikumistega ei ületataks puudujäägi künnist, mis on 3% SKTst. Programmis eeldatav fiskaalpoliitika seisund on täielikus kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga.

11. Ennustatakse, et valitsemissektori koguvõlg on 2006. aastal langenud alla 30% SKTst, mis on oluliselt väiksem asutamislepingus esitatud baasväärtusest, milleks on 60% SKTst. Programmis kavandatakse koguvõla taseme langemist programmiperioodi jooksul veel ligikaudu 11 protsendipunkti võrra.

12. Vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Taanis suurem kui ELis keskmiselt; seda mõjutab oluliselt pensionikulude suhteliselt suur tõus järgmiste aastakümnete SKTga võrreldes. Siiski on 2006. aasta juunis vastuvõetud ulatusliku reformipaketi, milleks on „Leping tulevase jõukuse, heaolu ja tulevikus tehtavate investeeringute kohta” ehk lihtsalt heaoluleping, eesmärk pensioniiga edasi lükata ning see peaks kaasa aitama kulutuste pikaajaliste trendide ohjeldamisele ning parandama seega riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Lisaks sellele aidatakse esialgse, suure struktuurse ülejäägiga eelarveseisundiga märkimisväärselt kaasa vananemise pikaajalise eelarvelise mõju vähendamisele. Suurte esmaste ülejääkide säilitamisega keskpika perioodi jooksul aidatakse vähendada riske riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Kõnealuseid arenguid arvesse võttes näib, et oht riigi rahanduse jätkusuutlikkusele on Taanis väike.

13. Lähenemisprogramm sisaldab riikliku reformikava 2006. aasta oktoobri rakendusaruande üldise mõju kvalitatiivset hinnangut keskpika perioodi fiskaalstrateegia raames. Lisaks sellele esitatakse selles süstemaatilist teavet riiklikus reformikavas sisalduvate peamiste reformidega seotud otseste eelarvekulude või -säästude kohta ja selle eelarveprognoosides võetakse selgesõnaliselt arvesse riiklikus reformikavas sisalduvate meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammis kavandatud riigi rahanduse valdkonna meetmed näivad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas ettenähtutega. Eelkõige nähakse nii asjaomase kava kui ka programmiga ette selliste reformide läbiviimine, mille eesmärk on tööjõu pakkumise suurendamine pikaajalises plaanis, eriti kokkulepe tõsta kohustuslikku pensioniiga ja edendada sellega efektiivse tööea pikenemist.

14. Programmis esitatud eelarvestrateegia on üldjoontes kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega, mis sisalduvad 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes.

15. Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide andmete kohta stabiilsuse tegevusjuhendis esitatud nõuetega on programmis esitatud kõik nõutavad andmed ja suur osa valikulistest andmetest.[7]

Üldine järeldus on, et keskpika perioodi eelarveseisund on usaldusväärne ja eelarvestrateegia on heaks näiteks stabiilsuse ja kasvu pakti kohaselt rakendatava rahanduspoliitika kohta.

Põhiliste makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus 1

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule, „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuenenud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta”, 12.12.2006, KOM(2006)816.

[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile, „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ELis”, 12.10.2006, KOM (2006) 574 (lõplik) ja Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006), „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus” (European Economy nr 4/2006).

[4] „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis.

[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Vt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta uudisteväljaanne nr 30/2004 ja 23. septembri 2004. aasta uudisteväljaanne 117/2004.

[7] Eelkõige puuduvad valikuliste andmete hulgast kaubavoo kohandamist käsitlevad andmed.