EUROOPA KOMISJON Brüssel,30.11.2022 COM(2022) 675 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE ELi üleilmne tervishoiustrateegia



















Parem tervis kõigile muutuvas maailmas



1.Sissejuhatus Viimaste aastate kogemuste valgel ja eriti pärast COVID-19 pandeemiat on saanud selgemaks kui kunagi varem, et tervishoiul ei ole piire: see on ülemaailmne ühine hüve. Kodanike heaolu ja elu, ühiskonna ja majanduse jõukus ja stabiilsus ning kestlik areng üleüldse – kõik need sõltuvad tervishoiu sellisest käsitusest. Ülemaailmne tervishoid on ELi välispoliitika tähtsaid tugisambaid ning geopoliitiliselt oluline sektor, mis on ELi avatud strateegilise autonoomia jaoks keskse tähtsusega. Pärast ELi viimast, 2010. aasta teatist ELi rolli kohta ülemaailmses tervishoius on tervishoiuprobleemid kiirelt muutuvas geopoliitilises keskkonnas sama kiiresti muutunud. Rohkem kui kunagi varem mõjutab üleilmset tervishoidu kliimamuutuste, bioloogilise mitmekesisuse ja reostuse kolmekülgne kriis, mis asetab eriti suure koorma kõige haavatavamatele riikidele ja inimestele. Samal ajal on teadusuuringute, digiülemineku ja muude edusammude tulemusel tekkinud uusi võimalusi. Ulatuslik ülemaailmne tervisestrateegia (edaspidi „strateegia“) peaks võimaldama rakendada kõikjal maailmas sidusat, tulemuslikku ja sihipärast uut poliitikat. Olukorras, kus maailma rahvastik on hiljuti ületanud 8 miljardi piiri ja oodatav eluiga pikeneb kogu maailmas, tuleb mõelda sellele, kuidas seada esikohale kõigi inimeste tervis ja heaolu kogu elukaare jooksul. Ühest küljest oleks see välismõõtmeks Euroopa terviseliidule, mille abil kaitstakse eurooplaste heaolu ja nende tervishoiusüsteemide säilenõtkust, teisalt moodustaks see algatuse „Global Gateway“ olulise komponendi, mis võimaldab luua partnerriikidega jagatud vastutusel ja ühisel omanikutundel põhinevaid partnerlussuhteid. ELi juhtroll võitluses COVID-19 pandeemia vastu näitas, et Euroopa tiimi lähenemisviisiga saab EL anda ülemaailmsete eesmärkide saavutamisse olulise panuse (vt tekstikast A). Käesoleva strateegia peamine sõnum on, et EL on kindlalt veendunud vajaduses kehtestada rangeimad võimalikud üleilmsed tervishoiustandardid ning valmis kinnitama oma juhtrolli nendes pürgimustes, lähtudes oma põhiväärtustest, nagu solidaarsus ja võrdsus ning inimõiguste austamine. See on kõike muud kui lihtne. Ülemaailmsed tervishoiueesmärgid on valdavalt saavutamata, kuna paljudes riikides on edasiminek kestliku arengu tegevuskavas 2030 sätestatud üleilmsete tervise-eesmärkide poole peatunud: kõigi peale kokku on saavutatud vaid ligikaudu veerand sellest, mis on vajalik 2030. aasta kestliku arengu tegevuskava eesmärkide täitmiseks. Peamised nakkushaigused on paljudele riikidele suureks koormaks ning imikute ja emade suremus ja alatoitumus on endiselt murettekitav. Samal ajal on oluline tegeleda kiiresti ja terviklikult ülemaailmse terviseturbega, et paremini ennetada pandeemiaid ja panna neile paremini vastu. Tervishoiusektori heal ohuvalmidusel on märkimisväärne positiivne mõju teiste oluliste sektorite vastupanuvõimele. Tekstikast A: ELi reaktsioon COVID-19-le: juhtroll Euroopa tiimi lähenemisviisi kaudu Ülemaailmses tegevuses COVID-19 pandeemiale reageerides aitas EL edendada solidaarsust ning pakkus Euroopa tiimi lähenemisviisi kohaselt tegutsedes tegelikku tuge ülemaailmse vaktsineerimiskampaania rakendamiseks, kinnitades taas ELi pühendumust mitmepoolsusele. Eestvedamine: EL oli G20 Rooma deklaratsiooni vastuvõtmise peamisi eestvedajaid – Rooma deklaratsiooniga lepiti rahvusvahelisel tasandil kokku põhimõtted, mille alusel pandeemiate vastu võidelda, nendeks valmistuda, neid ennetada ja neile reageerida. Teiste oluliste ülemaailmsete osalejate kõrval korraldati ELi eestvedamisel esimene koroonaviirusele ülemaailmse reageerimise rahvusvaheline rahastamiskonverents ning loodi COVID-19 tõrje vahenditele juurdepääsu raamistik „ACT Accelerator“ (edaspidi „ACT-A“) – peamisi vahendeid, millega toetatakse testide, ravi ja vaktsiinide väljatöötamist ja õiglast jaotamist väiksema sissetulekuga riikidele. Koos ELi liikmesriikidega on EL eraldanud ACT-A-le ja selle vaktsiiniharule COVAX üle 7 miljardi euro. Koostöö: tihendades koostööd oma liikmete vahel, lõi EL üleilmse teedrajava lahenduse digitaalsete COVID-tõendite jaoks. 2022. aasta oktoobriks oli ELi digitaalse COVID-tõendi süsteemiga ühinenud 49 ELi mittekuuluvat riiki, sealhulgas seitse Aafrika mandrilt pärit riiki, mis teeb sellest maailma suurima omavahel ühendatud digitaalsete COVID-tõendite süsteemi. ELi solidaarsusest kantuna moodustati liidu elanikkonnakaitse mehhanismi kaudu mitu erakorralise meditsiini rühma ning tarniti kolmandatele riikidele meditsiinivarustust ja -tarbeid. EL, kes oli COVAXi peamine asutajaliige, on suurendanud jõupingutusi, et teha ACT-A, rahvusvaheliste organisatsioonide ja teadusasutuste kaudu koostööd ka ravi ja diagnostika valdkonnas. Ressursid: EL on ühendanud oma ressursid, et maksimeerida nende mõju COVID-19 pandeemiale reageerimisele. Alates COVID-19 pandeemia puhkemisest on EL, ELi liikmesriigid ja Euroopa finantseerimisasutused eraldanud 140 riigi toetamiseks Euroopa tiimi vaimus 53,7 miljardit eurot, mis on ette nähtud erakorraliseks humanitaarvajadustele reageerimiseks, tervishoiu-, vee- ja kanalisatsioonisüsteemide tugevdamiseks ning pandeemia sotsiaalsete ja majanduslike tagajärgede leevendamiseks. Euroopa tiimi tööviis on osutunud tõhusaks ja väärtuslikuks ning seda on rakendatud ka muude üleilmsete prioriteetide juures. EL on tõhustanud teadusuuringuid, eelkõige vaktsiinide ja ravimite täiustamist, ning loonud soodsa keskkonna nelja miljardi COVID-19 vaktsiinidoosi tootmiseks ja levitamiseks nii ELis kui ka mujal maailmas, toetades vaktsiinide täiendavat kasutuselevõttu. Euroopa Komisjon ja ELi liikmesriigid lõid kiiresti uue Euroopa meditsiinitarvete varu, kuhu koondatakse meditsiinitarbed, mis võimaldavad reageerida tervisealastele hädaolukordadele. Et aidata parandada muutuvas maailmas kõigi inimeste tervist, on vaja teistsugust lähenemisviisi, mille puhul esmalt panna paika see, mis tuleb ära teha. Selleks keskendutakse strateegias kolmele peamisele prioriteedile. Neist kahe esimese puhul on mindud tagasi aluspõhimõtete juurde: vaja on investeerida kõigi inimeste heaolusse ning parandada tervishoiusüsteeme, et saavutada üldine tervisekindlustus. Siiski on vaja nende eesmärkide saavutamiseks seniseid arusaamu muuta, kuna olukord on 2010. aastaga võrreldes väga erinev. -Lisaks tervisehädade tavapärastele põhjustajatele, nagu vaesus ja sotsiaalne ebavõrdsus, tuleb tähelepanu pöörata ka muudele tervisehädade põhjustele, nagu kliimamuutused, keskkonnaseisundi halvenemine, humanitaarkriisid ja toiduga kindlustamatus, mida veelgi süvendab Venemaa agressioonisõda Ukraina vastu jms kriisid. Seetõttu tuleb ülemaailmse tervishoiu tegevuskava koostamisel võtta vaatluse alla suur hulk poliitikavaldkondi. -Rohkem tähelepanu tuleb pöörata esilekerkivatele probleemidele, nagu antimikroobikumiresistentsus ja vaimse tervise häired, ning tervishoiu-ja ravisüsteemide arenevatele probleemidele, nagu tööjõu tasakaalustamatus ja ressursside nappus, kasutades samal ajal ära võimalusi, mida pakuvad teadusuuringud ja digiüleminek, sealhulgas tehisintellektipõhised rakendused. Kolmandaks peamiseks prioriteediks on võitlus praeguste ja tulevaste terviseohtude vastu, mis samuti nõuab värsket käsitust. Selle raames on vaja tagada võrdsem juurdepääs vaktsiinidele ja muudele vastumeetmetele; rakendada terviseühtsuse põhimõtet, mis seob omavahel kokku inimkonna, kliima, keskkonna ja loomade tervise; tõhustada haiguste seiret kogu maailmas; muuta rangemaks tervishoiualaseid rahvusvahelisi norme ja tõhustada koostöömehhanisme. Olles saanud selgeks, mida on vaja teha, tuleb vähemalt sama palju pöörata tähelepanu sellele, kuidas seda teha. Välja on kujunemas uus üleilmne tervisekord ning EL peab selle kujundamisele strateegilisema ja tulemuslikuma tegevuse kaudu kaasa aitama. ELil on suur potentsiaal edendada rahvusvahelist koostööd. Äärmiselt oluline on partnerluste laiendamine paljudele asjaomastele sidusrühmadele, samuti on oluline edendada tervishoiualast suveräänsust, et suurendada säilenõtkust ja avatud strateegilist autonoomiat, mida toetavad partnerite poliitiline tahe ja vastutus. ELi suhted rahvusvaheliste partneritega peavad juhinduma käesoleva strateegia kohastest ühistest prioriteetidest. Et hoogustada ELi tegevust tugeva ja tulemusliku osalejana, tagavad komisjon ja liikmesriigid riiklike ja ELi tasandi ülemaailmsete tervishoiustrateegiate koostoime ning teevad Euroopa tiimi lähenemisviisi alusel varasemast tihedamat koostööd, kasutades uusi mehhanisme poliitika, meetmete ja rahaliste jõupingutuste paremaks koordineerimiseks, mis võimaldab saavutada suuremat mõju. EL räägib ja tegutseb üheskoos. Tervishoiusüsteemi üleilmne juhtimine peab tuginema tugevale ja reageerimisvõimelisele mitmepoolsele süsteemile, mille keskmes on senisest mõjukam Maailma Terviseorganisatsioon (WHO), mille rahastamist tuleks seetõttu suurendada ja aruandekohustust laiendada. Konsensuse saavutamiseks tuleks teha tihedamat koostööd G7, G20 ning muude ülemaailmsete, piirkondlike ja kahepoolsete partnerluste raames. EL peaks keskenduma eelkõige sellele, kuidas täita tervisevaldkonna üleilmses valitsemissüsteemis esinevad lüngad, vältides dubleerimist ja tagades tegevuste sidususe. Strateegia eesmärkide toetamiseks on vaja tihedat koostööd erasektori, heategevusorganisatsioonide, kodanikuühiskonna ja muude sidusrühmadega.

Samuti on strateegia jaoks oluline tulemuslik rahastamine. EL ja selle liikmesriigid on üheskoos arvestatuna maailma suurimate tervishoiu rahastajate seas nii ülemaailmse avaliku hüve (rahvusvaheliste organisatsioonide ja ülemaailmsete tervishoiualgatuste rahastamine), arenguabi kui ka humanitaarabi vallas . Strateegia ulatuslikud eesmärgid nõuavad kõrgetasemelist poliitilist pühendumist kogu maailmas ning olulisel määral ressursse. ELi rahalise toetuse puhul järgitakse uut lähenemisviisi, mis hõlmab uuenduslikku rahastamist, partnerite kaasinvesteeringuid ja vahendite ühendamist teiste rahvusvaheliste osalejatega. ELi rahaline toetus peab olema kooskõlas tema rolliga ülemaailmse tervishoiu eestvedaja ja eesmärkide seadjana. Edu sõltub loomulikult sellest, kui palju panustavad meie partnerid, kuid selles, et EL on oma vastutuse kõrgusel, võib kindel olla. Selleks peab EL Euroopa tervise liidu raames parandama muu hulgas tervishoiualast valmisolekut ja reageerimist oma kodus, sest tervishoiu areng ELis mõjutab partnereid kogu maailmas ja vastupidi. ELis jätkub üldine tervisekindlustus ja ulatusliku terviseturbe raamistiku väljatöötamine, mille raames jätkatakse peamiste käimasolevate ja ettevalmistamisel olevate algatuste edendamist. Nende hulka kuuluvad Euroopa vähktõvevastase võitluse kava, ELi ravimistrateegia ja kavandatav ühtne Euroopa terviseandmeruum. Võitlust terviseohtude vastu on võimalik muuta terviklikumaks järgmiste algatuste kaudu: uue piiriüleste terviseohtude määruse rakendamine, Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse ja Euroopa Ravimiameti volituste laiendamine, uue tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutuse tegevus meditsiiniliste vastumeetmete valmisoleku ja kasutamise parandamisel ning terviseühtsuse võrgustik, mis edendab integreeritud järelevalve abil võitlust kõigi patogeensete ohtude vastu. Paremad tervishoiuteenused, strateegiline autonoomia tervise valdkonna väärtusahelates ja antimikroobikumiresistentsuse vastased jõulised meetmed aitavad samuti ELi positsiooni kogu maailmas tugevdada. EL jätkab liikmesriikide toetamist tervishoiureformide rakendamisel ning taaste- ja vastupidavusrahastust investeeringute tegemisel. Samuti on kavas rakendada Euroopa rohelist kokkulepet, eelkõige nullsaaste tegevuskava ja kestlikkust toetavat kemikaalistrateegiat, et võidelda sel teel tervisehädade algpõhjustega ELis. See töö koos uue strateegiaga moodustabki ELis ja mujal maailmas sujuva tervisekaitsetelje. Käesoleva strateegiaga nähakse ette tegevused kuni 2030. aastani. Selles määratakse kindlaks kolm poliitilist prioriteeti, nähakse ülemaailmse tervisepoliitika kujundamiseks ette kakskümmend juhtpõhimõtet ning pannakse paika konkreetsed tegevusliinid, millega neid põhimõtteid ellu viia. Samuti luuakse sellega järelevalveraamistik, mille abil hinnata ELi poliitika ja rahastuse tulemuslikkust ja mõju. Selles kirjeldatakse komisjoni kavatsusi ja kutsutakse liikmesriike üles andma oma panust, tegutsedes igaüks aluslepingutes sätestatud pädevuse ja institutsioonilise rolli piires . Tulevaste meetmete näitlikustamiseks on 1. lisas loetletud mõned peamised projektid, mis kuuluvad selle strateegia juurde ülemaailmsel, piirkondlikul ja riiklikul tasandil. Strateegia tugineb Euroopa Parlamendi, nõukogu järjestikuste eesistujariikide, kodanikuühiskonna 2020. aasta tervishoiu varistrateegia ning teiste peamiste sidusrühmade olulisele panusele, sealhulgas ulatusliku avaliku konsultatsiooni käigus saadud panusele. Seda strateegiat tuleks lugeda koos esimese tervishoiualast valmisolekut käsitleva aruandega, mis avaldatakse samal ajal. 2.ELi prioriteedid üleilmse tervishoiu vallas Strateegias kinnitatakse taas soovi järgida kestliku arengu eesmärke ja Euroopa arengukonsensust ning tegutseda eelkõige valdkondades, mis on inimeste tervise parandamiseks kõige vajalikumad. Et see tegevus oleks edukas, tuleks esimese asjana sõnastada selged prioriteedid. Seetõttu keskendutakse strateegia koostamisel kolmele omavahel seotud prioriteedile ja kutsutakse ka liikmesriike üles neist lähtuma: 1) tagada inimeste parem tervis ja heaolu kogu elukaare kestel; 2) tugevdada tervishoiusüsteeme ja edendada üldist tervisekindlustust ning 3) rakendada võitluses pandeemiate ja teiste terviseohtudega ning nende ennetamisel terviseühtsuse põhimõtet. 2.1 Inimeste parem tervis ja heaolu kogu elukaare jooksul Koondades oma tegevushoovad ja kaasates liikmesriike, keskendub EL sellele, et saavutada kõikjal maailmas tervise valdkonna ulatuslikud kestliku arengu eesmärgid, pöörates eelkõige tähelepanu eesmärgile nr 3 (tagada kõigile hea tervis ja heaolu kogu elukaare kestel), eesmärgile nr 5 (saavutada sooline võrdõiguslikkus) ja eesmärgile nr 10 (vähendada ebavõrdsust riikides ja riikide vahel). Selleks järgib komisjon kindlaid juhtpõhimõtteid ja kutsub liikmesriike üles tegema sedasama. Juhtpõhimõte 1. Tähtsustada tegelemist elanikkonna tervisehädade algpõhjustega, pöörates erilist tähelepanu naiste ja tütarlaste õigustele ning haavatavatele elanikkonnarühmadele ja ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele. Jõupingutustes, mis on tehtud parema tervise saavutamiseks, on tavapäraselt keskendutud mingi kindla haiguste vastu võitlemisele, mis peab kahtlemata jätkuma. Kui aga esmajärjekorras ei asuta tegelema tervisehädade algpõhjustega, mis muudavad inimesed haigustele vastuvõtlikuks, jäävad hädad suuri ja eelkõige kõige haavatavamaid elanikkonnarühmi saatma. Käesoleva strateegia uudseks küljeks on see, et selles tõstetakse tervisehädade ja haiguste algpõhjusena esile majandus-, sotsiaal- ja keskkonnaküsimusi – näiteks muu hulgas vaesus ja diskrimineerimine, iga, toitumine ja tervislik toiduvalik, sotsiaalkaitse, haridus, hooldusteenused, juurdepääs veele, kanalisatsioonile ja hügieenile ning töötervishoid; samuti pööratakse selles tähelepanu sellistele küsimustele nagu ökosüsteemide saastatus, kokkupuude kemikaalide ja jäätmetega ning energia tarnekindluse kahanemine. Seetõttu on strateegia üks juhtmõtteid, et terviseküsimusi tuleb arvestada kõikides poliitikavaldkondades (vt punkt 3). Samuti on strateegia rakendamisel läbivalt olulisel kohal inimõiguste järgimine ja tähelepanu sellele, et kedagi ei jäetaks kõrvale. See nõuab ka suure tähelepanu pööramist seksuaal- ja reproduktiivtervisele ning seonduvatele õigustele. Juhtpõhimõte 2. Parandada võrdset juurdepääsu kõigile olulistele tervishoiuteenustele alates tervise edendamisest kuni haiguste ennetamise ja taskukohase kvaliteetse ravi, rehabilitatsiooni ja palliatiivse ravini, võitlemaks nakkushaiguste ja mittenakkuslike haiguste vastu. Haiguste, eelkõige nakkushaiguste ja troopiliste unarhaiguste tõrje ning mittenakkuslike haigustega seotud riskidega tegelemise jaoks on väga olulised säilenõtked rahvaterviseprogrammid. Samal ajal tuleb võtta käsile mittenakkuslikud haigused ja muud tervisehäired, mis samuti on kasvanud oluliseks probleemiks ja vajavad paremat ennetust, rohkem ressursse ja laiemaid uuringuid. Nende kahe juhtpõhimõtte järgimisel rakendatakse järgmisi tegevusliine. ØTähtsustada tegelemist tervisehädade majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste algpõhjustega, järgides juhtmõtet, et terviseküsimusi tuleb arvestada kõikides poliitikavaldkondades.

ØJärgida kogu strateegia rakendamise käigus inimõigusi, pöörates erilist tähelepanu soolise võrdõiguslikkuse kolmanda tegevuskava ja noorsoo tegevuskava kohastele naiste, laste ja noorte vajadustele ja õigustele, ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni kohastele puuetega inimeste vajadustele ja õigustele, ning sellele, et tagada muude haavatavate rühmade, nagu LGBTIQ-inimeste, eakate, rändajate, põgenike ja riigi sees ümber asustatud inimeste jaoks juurdepääs tervishoiuteenustele, muu hulgas loodus- ja inimtegevusest tingitud katastroofide ja kliimamuutuste taustal. ØJätkata ja juhtida võitlust mitmesuguste nakkushaiguste vastu, nagu AIDS, tuberkuloos, malaaria, lastehalvatus, Ebola viirus ja troopilised unarhaigused. See hõlmab investeerimist koostöös partnerriikidega ning teadus- ja arendusliitude ning ülemaailmsete tervishoiualgatuste kaudu, nagu ülemaailmne AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria, vastu võitlemise fond. ØAidata ennetada ja ohjata mittenakkuslikke haigusi, mis on seda olulisem, et maailm vananeb: üle 65-aastased ja üle 80-aastased moodustavad maailma rahvastikust üha suurema osa. EL toetab seda Maailma Terviseorganisatsiooni üldist tervisekindlustust edendava partnerluse, kaudu ning käivitab peamiste riskitegurite, nagu ainete kuritarvitamise, viletsa toitumise, vähese kehalise liikuvuse ja õhusaaste vallas valdkonnaüleseid algatusi. See kehtib eelkõige vähktõve puhul. ØToetada lastehaiguste vastaste vaktsiinide laialdasemat kasutuselevõttu ja toetada üha enam täiskasvanute tervist, jätkates tugevat toetust ülemaailmsele vaktsineerimise ja immuniseerimise liidule,, mis aitab suurendada vaktsiinide õiglast ja kestlikku kasutamist. ØTagada uuenduslike vaktsiinide, ravi ja diagnostikavahendite arendamine ja kasutamine uute, suure levimusega ning nakkus- ja mittenakkuslike unarhaiguste jaoks, sh programmi „Euroopa horisont“, ELi-Aafrika üleilmse Euroopa ja arenguriikide kliiniliste uuringute partnerlusprogrammi (EDCTP3) rahastuse toel, edendades teadusuuringuid, suutlikkuse arendamist ja regulatiivse keskkonna täiustamist Sahara-taguses Aafrikas. ØTugevdada toetust seksuaal- ja reproduktiivtervisega seotud õiguste üleüldisele tagamisele, keskendudes naistele, tütarlastele, noortele ja puuetega inimestele, ja töötada muu hulgas välja Aafrika inimeste seksuaal- ja reproduktiivtervist ning seonduvaid õigusi käsitlev Euroopa tiimi algatus ning toetada ÜRO Rahvastikufondi tarnepartnerlust. Selle raames käsitletakse soolist vägivalda, kahjulikke tavasid, rahuldamata pereplaneerimise vajadusi, ennetatavat emasuremust ja soolist ebavõrdsust. Eelkõige on vaja tagada võrdne juurdepääs kvaliteetsetele teenustele, toodetele ja teabele, sealhulgas tervishoiusüsteemide tugevdamise ja üldise tervisekindlustuse ning noortesõbralike teenuste kaudu. ØToetada (looduslike ja inimtegevusest tingitud) kriiside ajal ja pärast seda inimeste tervist, toitumist ja vaimset tervist ning suurendada psühhosotsiaalset toetust kogukondadele, nii et see aitaks piirata humanitaarkriisidega seotud suremust, haigestumust, puudeid ja haigusi. 2.2 Tugevamad tervishoiusüsteemid ja üldine tervisekindlustus Strateegia põhiline eesmärk on kujundada välja tervishoiusüsteemid, mis oleksid kõigis põhiaspektides (tervishoiuteenuste osutamine, tervishoiutöötajad, tervishoiu infosüsteemid, juurdepääs esmatähtsatele ravimitele, rahastus ja juhtimine/juhtimissüsteem) tulemuslikud, säilenõtked ja ligipääsetavad. Üldine ja õiglane tervisekindlustus aitaks maandada finantsriske ja tagaks kõigi juurdepääsu kvaliteetsetele esmatähtsatele tervishoiuteenustele ning ohututele, tõhusatele, kvaliteetsetele ja taskukohastele esmatähtsatele ravimitele ja vaktsiinidele. Selleks järgib komisjon kindlaid juhtpõhimõtteid ja kutsub liikmesriike üles tegema sedasama. Juhtpõhimõte 3. Parandada esmatasandi tervishoiu süsteemiomast vastuvõtuvõimekust ja suurendada rahvatervise baassuutlikkust, et täita rahvusvahelisi tervise-eeskirju. Koroonapandeemia näitas, et tervishoiusüsteem peaks olema suuteline tagama järsult suurenenud patsientide hulga läbivaatamise ka siis, kui see ületab märgatavalt tervishoiusüsteemi tavapärase toimimise taset, ja andma sellistele patsientidele abi. Selle valdkonna esikohale seadmine on uudne ja toob olulist lisaväärtust: see kujutab endast esimest kaitsemüüri pandeemiate ja muude terviseohtude leviku ees. Esmatasandi tervishoiu toetamine aitab tagada ka mittenakkuslike haiguste ravi korraldamist. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse esmajoones järgmisi tegevusliine. ØTeha koostööd partnerriikidega, et laiendada kahepoolsete ja piirkondlike programmide abil juurdepääsu põhilistele tervishoiuteenustele, mille hulka kuuluvad ka ennetus ja hooldus, pöörates erilist tähelepanu vaestele ja tõrjutud elanikkonnarühmadele. Maailma Terviseorganisatsiooni üldist tervisekindlustust edendav partnerlus võimaldab anda sihtotstarbelist tehnilist abi 119 riigis ja suunab riikide jõupingutuste ühtlustamist, et aidata neil saavutada oma kestliku arengu 3. eesmärk. ØJulgustada sihitatud stiimulite abil investeerima tervishoiusüsteemidesse ja suurendada tervishoiusüsteemide aruandekohustust. EL peaks vaatlema tervishoiusüsteemide ja rahvatervise parandamist kui partneritega tehtava rahvusvahelise koostöö põhiaspekti ja partneritele antava rahalise toetuse ühte kriteeriumit. ØTugevdada kahepoolsete riigipõhiste programmide kaudu sotsiaalkaitsesüsteeme ja kehtestada selleks sotsiaalkaitse miinimumnõuded, mis hõlmaksid ka võrdset juurdepääsu põhilistele tervishoiuteenustele. ØEdendada farmaatsiaseadmete ja -tehnoloogia rahvusvahelisi standardeid. Selleks peab komisjon osalema rahvusvahelistes organisatsioonides ja organites. Samuti tuleb Euroopa Ravimiameti toetusel ja koostöös Maailma Terviseorganisatsiooniga edendada rangete kvaliteedi-, tõhusus- ja ohutusnõuete kehtestamist ning regulatsioonidealast koolitust. Juhtpõhimõte 4. Edendada digiüleminekut kui tervise edendamise peamist eeldust. See juhtpõhimõte tähendab eelkõige seda, et üleilmse tervishoiu edendamise digimeetmetega tuleks rõhutada ELi juhtpositsiooni ja tagada digiülemineku toimumine õiglasel viisil.

ØTegeleda digitervise ja -ravi alainvesteerimise probleemiga madala ja keskmise sissetulekuga riikides, tehes kavandatava Euroopa ühtse terviseandmeruumi aluspõhimõtetest lähtuvalt Euroopa tiimi lähenemisviisi kohase digitervist käsitleva algatuse. Algatus peaks keskenduma läbivate muutuste saavutamisele järgmiste valdkondade edendamisel: üldine tervisekindlustus, esmane tervishoid, pandeemiaks valmisolek ja sellele reageerimine, parem diagnoosimine, personaalmeditsiin ning ravi järjepidevus. Heaks näiteks on see, kuidas digitaalsete tervishoiu- ja hooldusteenuste abil on saanud võimalikuks juurdepääs eksperditeadmistele isegi suure vahemaa tagant, nt m-tervise (mobiilne tervishoid) ja tervishoiu kaugteenuste kaudu. Samuti on kavas toetada riiklike ja piirkondlike strateegiate väljatöötamist ja/või rakendamist, näiteks nagu tulevane Aafrika Liidu / Aafrika Haiguste Ennetamise ja Tõrje Keskuse digitervise strateegia. ØKasutada ELi kogemusi terviseandmete ja digitõendite reguleerimisel ning pilvandmetöötluse kasutamisel andmete jagamise, andmekaitse ja eraelu puutumatuse otstarbel. Lähtudes kavandatava Euroopa terviseandmeruumi põhimõtetest, peaks EL kasutama ära ülemaailmsete terviseandmete potentsiaali, et edendada uue tehnoloogia, sealhulgas tehisintellekti kasutamist diagnoosimise ja ravi parandamiseks üle kogu maailma. ØAidata kaasa ülemaailmse digitaalse tervishoiu ökosüsteemi (eeskirjad, normid, standardid, koostalitlusvõime) kujundamisele, tuginedes Euroopas saadud kogemustele ja välja kujunenud parimatele tavadele, mille heaks näiteks on ELi digitaalne COVID-tõend, ning toetades ELi raamistikuga kokku sobivaid rahvusvahelisi norme, et edendada terviseandmete isikukeskset haldust ja kaitset. Juhtpõhimõte 5. Edendada ülemaailmseid tervisealaseid teadusuuringuid, et töötada välja inimeste tervise edendamiseks vajalik tehnoloogia ja vastumeetmed. Ka teadusuuringud on inimeste tervise parandamise peamisi eeldusi. Teadusuuringute edendamine kõikjal maailmas võib oluliselt parandada diagnoosimist ja ravi. Üleilmse tervishoiu edendamisel teadusuuringuid reguleerivate meetmetega tuleks COVID-19 vaktsiinide eduloole tuginedes panna teadusuuringud ja innovatsioon tööle kogu maailma inimeste hüvanguks. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse esmajoones järgmisi tegevusliine. ØLaiendada rahvusvahelist teadus- ja innovatsioonikoostööd, muutes teadusandmed võimalikult avatuks, standardituks ja koostalitlusvõimeliseks ning edendades tulemuste levitamist ja kasutamist ühise heaolu nimel. See on kooskõlas komisjoni teatisega „Teadusuuringute ja innovatsiooni alane üldine lähenemisviis“ ning vastavate nõukogu järeldustega. ØToetada teadusuuringuid kogu väärtusahela ulatuses, luues soodsa teaduskeskkonna kõikidel tasanditel alusuuringutest kuni eelkliiniliste ja kliiniliste uuringuteni, et ületada lõhe teadmiste loomise ja teadusavastuste tegemise ning nende rakendamise vahel. ØToetada reguleerimise, tootmise, hangete ja tarnimise kavandamist, nii et madala ja keskmise sissetulekuga riikides tehtavad teadusuuringud oleksid kohaliku farmaatsia- ja tehnoloogilise tootmise jaoks rakenduskõlbulikud. ØAidata kaasa vastastikusele suutlikkuse arendamisele, rajades ühisettevõtteid, nagu Üleilmse Tervisealgatuse EDCTP3 Ühisettevõte, et veelgi tihendada koostööd madala ja keskmise sissetulekuga riikidega. ØTugevdada tööstusmõõdet, et suurendada kohalikku tootmisvõimsust, tagades tõhusa koostöö avaliku ja erasektori osalejate vahel. ØSuurendada toetust rahvusvahelistele protsessidele, millega laiendatakse poliitikameetmete teaduslikku baasi, näiteks nagu kemikaalide, jäätmete ja reostuse teaduslik-poliitiline paneel. Juhtpõhimõte 6. Vähendada tööjõu tasakaalustamatust ja edendada oskusi. Tervishoiutöötajatega seotud meetmete kaudu käsitletakse käesolevas strateegias nii vajalike oskuste arendamist kui ka tööjõupuuduse probleemi. See nõuab pikaajalist integreeritud tegevust, millesse tuleb kaasata sotsiaalpartnerid ning millega edendatakse riikidevahelist koostööd. Selle juures on oluline tunnistada, et probleemid on kõige teravamad hooldus- ja õendussektoris ning mõjutavad ebaproportsionaalselt palju naisi. ØTugevdada rahvusvahelist koostööd ja värbamist puudutavate rahvusvaheliste kohustuste täitmist, töötades välja usaldusväärse järelevalve- ja andmete kogumise süsteemi tööjõu ja selle voogude kohta. ØEdendada tervishoiutöötajate nappuse kontekstis partneritega vastastikku kasulikke liikuvuskokkuleppeid, pöörates eelkõige tähelepanu korduvrändele ja võitlusele ajude äravoolu vastu, muu hulgas oskuste ja talentide paketi ning eelkõige kolmandate riikidega edaspidi sõlmitavate talendipartnerluste abil. ØToetada partnerriike tervishoiutöötajate koolitamisel, värbamisel ja töölerakendamisel ning neile tööalaste arenguvõimaluste pakkumisel, luues selleks koos teiste abiandjatega tervishoiutöötajatele mõeldud haridus- ja abitöötajatele mõeldud kutseõppeprogrammid. Sealjuures on vaja rõhutada vajadust toetada kvalifitseeritud tervishoiutöötajate säilitamist. Euroopa tiimi võimalustepõhise kutseõppe algatus aitab analüüsida töötajate vajadust tehnilistel erialadel ja pakkuda vajalikku koolitust. ØToetada oskuste pakti ja oskustealase valdkondliku koostöö kava alusel tegutsevaid partnerlusi, et parandada arusaamist selle kohta, milliseid erialaspetsialiste on tervishoiu- ja hooldussektoris vaja, ning töötada välja asjakohased koolituslahendused.

2.3 Terviseühtsuse põhimõte võitluses pandeemiate ja teiste terviseohtudega ning nende ennetamisel Võitlusest terviseohtude vastu on saanud esmatähtis eesmärk. Pole välistatud, et oleme jõudmas pandeemiate ajastusse, mille on tinginud tänapäeva ühiskondade omavaheline seotus ning ühelt poolt inimühiskonna ja teiselt poolt kliima, keskkonna ja loomade vastastikmõju. Terviseohud võivad olla erinevat päritolu, nagu näiteks keskkonnasaaste või keemilised, bioloogilised, radioloogilised ja tuumaohud (KBRT), mistõttu on tarvis töötada välja terviklik lähenemisviisi kõigile ohtudele. 2022. aasta juulis koostas komisjon loetelu kolmest peamisest piiriülesest terviseohu kategooriast (nt suure pandeemiapotentsiaaliga haigusetekitajad, keemiline, bioloogiline, radioloogiline ja tuumaoht ning antimikroobikumiresistentsus), mille vastu tuleb valmistuda. Sellest loetelust peaks EL juhinduma nii oma sise- kui ka välistegevuses. EL on teinud koroonapandeemiast kiired järeldused ja võtnud vastu uue suuri piiriüleseid terviseohtusid käsitleva määruse ja suurendanud valmisolekut ja reageerimisvõimet meditsiiniliste vastumeetmete vallas. Eelkõige väärib märkimist ELi uue tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutuse (HERA) loomine. Selliste vastumeetmete suhtes on tervishoiualast valmisolekut käsitlevas aruandes, mis esitatakse paralleelselt käesoleva strateegiaga, toodud välja jõulised meetmed, mida selles vallas on ELis ja ülemaailmsel areenil võetud. Jõupingutusi tuleb jätkata, sest nagu on rõhutanud pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise sõltumatu töörühm, tuleb veel palju tööd teha, enne kui maailm on selle ülesande täitmiseks ühiselt valmis. Seepärast jätkatakse strateegias võitlust kestva COVID-19 pandeemia ja selle tagajärgede vastu ning töötatakse viimase kolme aasta õppetundide najal välja ülemaailmse terviseturbe tagamise terviklikud põhimõtted. Nende üleilmsete jõupingutuste suunamiseks järgib komisjon kindlaid juhtpõhimõtteid ja kutsub liikmesriike üles tegema sedasama. Juhtpõhimõte 7. Tugevdada pandeemiate ennetamise, nendeks valmisoleku ja neile reageerimise ning terviseohtude varajase avastamise suutlikkust kogu maailmas. COVID-19 on näidanud, et inimelude päästmiseks on vaja head valmisolekut, võimet reageerida ja piisavat rahastust. Samuti on pandeemia näidanud, et kulutatud miljardite abil on võimalik säästa triljoneid. Oluline on tagada Maailma Terviseorganisatsioonile piisav rahastus ja leida uuenduslikud viisid puuduste kõrvaldamiseks, nagu pandeemiafond, mille peamised rahastajad on komisjon ja mõned ELi liikmesriigid, kes selle ühiselt asutasid. EL peaks jätkuvalt keskenduma oma institutsioonides bioohutuse ja bioturvalisuse meetmete parandamisele ning üldsuse teadlikkuse suurendamisele ja töötajate koolitamisele. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse järgmisi tegevusliine. ØSeada terviseturve ülemaailmse tervishoiu edendamisel esmatähtsale kohale, sealhulgas koostöös Aafrikaga kavandatavas ja rakendatavas terviseturbealases Euroopa tiimi algatuses, tuginedes terviseühtsuse põhimõttele, et tugevdada süsteeme ja võimeid, mis on vajalikud nakkuslike ja mittenakkuslike terviseohtude kestlikuks ja riskiteadlikuks ennetamiseks, sellisteks ohtudeks valmistumiseks ja neile reageerimiseks, sealhulgas keskkonnareostusest ja antimikroobikumiresistentsusest tulenevate ohtude puhul (vt ka allpool põhimõte 11). ØToetada piirkondlikke ja riiklikke jõupingutusi tugevdada ravimisüsteeme ning vaktsiinide ja muude meditsiinitoodete ja -tehnoloogia tootmise võimekust, et suurendada toodete kvaliteeti, ohutust ja tervishoiualast suveräänsust ning võrdset juurdepääsu neile. Edendada sel eesmärgil Euroopa tiimi käimasolevat algatust vaktsiinide, ravimite ja tervisetehnoloogia tootmise ja kättesaadavuse edendamiseks Aafrikas, samuti ELi ning Ladina-Ameerika ja Kariibi mere piirkonna tootmis- ja tervishoiupartnerlust. EL investeerib tervisekaupade turgude tugevdamisse ning kogu tarneahelat hõlmavatesse hankesüsteemidesse ja tarneahela juhtimisse, sealhulgas tarneahela läbipaistvusesse ja järelevalvesse, kasutades muu hulgas ettevõtluse tugivõrgustikke, et edendada kontakte, hõlbustada suhtlemist turgudel ja dialoogi sektori osalejate vahel. ØMitmekesistada ja suurendada ELi elutähtsate seadmete ja vastumeetmete, diagnostika ja ravimite tarnevõimekust, võttes sihtmeetmeid tarnelünkade vältimiseks ja ülemaailmsete teenuseosutajate varustatuse kindlustamiseks. See suurendab ELi strateegilist säilenõtkust ja eelkõige ülemaailmset vastumeetmete pakkumist, mis aitab parandada partnerite juurdepääsu sellistele kaupadele ja loob uusi koostöövõimalusi. ØArendada ohtlike jäätmete ja materjalide varajase avastamise ning usaldusväärse ja säästva haldamise suutlikkust, tuginedes liidu elanikkonnakaitse mehhanismi raames tehtud tööle ning tugevdades kõigi asjaomaste institutsioonide bioohutuse ja bioturvalisuse meetmetega seotud õigusraamistikku. Teadlikkuse suurendamisel ja töötajate koolitamisel saaks tugineda ELi KBRT-riskide vähendamise tippkeskustele ja nende algatustele 63 partnerriigis. ØToetada haiguspuhangute jaoks tervikliku humanitaarabi andmise süsteemi väljatöötamist ja laiendada seda ka väljaspool ELi asuvatele piirkondadele, tuginedes liidu elanikkonnakaitse mehhanismile ja Euroopa humanitaarabiüksusele. ØToetada jätkuvalt ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2286 (tsiviilelanike kaitse kohta relvakonfliktides) rakendamist, nõudes rahvusvahelise humanitaarõiguse järgimist ning vastutuse võtmist meditsiinitöötajate ja -taristu vastu suunatud rünnakute eest ja tervishoiuteenuste jätkuvat osutamist relvakonfliktides. ØLaiendada ja tugevdada Euroopa ja ülemaailmseid teaduspartnerlusi, sealhulgas kliiniliste uuringute võrgustikke, mida tuleks suunata tegelema uute ja esilekerkivate haigusetekitajatega, et tagada tõhusate meditsiiniliste vastumeetmete õigeaegne kättesaadavus. Juhtpõhimõte 8 Töötada selle nimel, et luua alaline ülemaailmne mehhanism, mis soodustab vaktsiinide ja vastumeetmete väljatöötamist ja neile õiglast juurdepääsu madala ja keskmise sissetulekuga riikide jaoks. Üks COVID-19 pandeemia peamisi õppetunde on see, et õiglane juurdepääs meditsiinilistele vastumeetmetele on pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise tähtis eeldus. Välja töötatav lahendus peab olema püsiv ja tuginema kogemustele, mis on saadud COVID-19 tõrje vahenditele juurdepääsu raamistikuga ACT-A, gripipandeemiaks valmisoleku raamistikuga ja muul viisil. Et tõhusad meditsiinilised vastumeetmed saaksid kiiresti kättesaadavaks, peab tõhus seire võimaldama haigusetekitajad varakult kindlaks teha ning tõhusad teadusplatvormid peavad olema valmis esitama vastumeetmete kiireks väljaarendamiseks ja kasutuselevõtuks vajalikud tõendid. Teadusplatvormide töö soodustamiseks tuleb kujundada kohane teaduskeskkond koos kliiniliste uuringute platvormidega, mis on võimelised kiiresti uutele haigustele ümber lülituma, ning tõhus regulatiivne keskkond kliiniliste uuringute läbiviimiseks.

Juhtpõhimõte 9. Leppida terviseühtsuse põhimõttest lähtudes kokku toimivas ja siduvas pandeemiat käsitlevas kokkuleppes, millega kaasneks ka rahvusvaheliste tervise-eeskirjade rangemaks muutmine. Pandeemiat käsitlev kokkulepe täidab lüngad rahvusvahelistes eeskirjades pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise vallas ning sellega nõutakse riikidelt, et nad annaksid pandeemiaohtudest kiiresti teada ja asuksid asja uurima, ning laiendatakse Maailma Terviseorganisatsiooni vastavaid volitusi. Pandeemiat käsitlev kokkulepe peaks sisaldama eraldi sätteid antimikroobikumiresistentsuse kohta. Juhtpõhimõte 10. Luua haigusetekitajate paremaks avastamiseks ja nendega tegelemiseks tugev ülemaailmne seirealane koostöövõrgustik Strateegiaga toetatakse uue usaldusväärse võrgustiku loomist, et see uuriks ja tuvastaks haigusetekitajaid peamistes ohupiirkondades ning lisaks annaks nõu, milliseid meetmeid võtta. Seda tööd toetaksid kohapeal asuvad ELi delegatsioonid ning see täiendaks olemasolevaid võrgustikke ühendavat G7 algatust. Töö hõlmaks inim-, looma- ja keskkonnatervise seiresüsteemide digitaliseerimist ja integreerimist, laborivõimekuse ja genoomi järjendamise suutlikkuse suurendamist ning töötajate koolitamist. Juhtpõhimõte 11. Rakendada terviseühtsuse põhimõtet ja tõhustada võitlust antimikroobikumiresistentsuse vastu. Viimastel aastatel on eriti teravdunud kaks kriitilist probleemi. Esimene neist puudutab loomade, keskkonna ja inimeste vaheliste suhete keerukust ning nende suhete tagajärgi, mis on teinud vajalikuks mitmeid sektoreid hõlmava, integreeritud ja valdkonnaülese terviseühtsuse põhimõtte. See hõlmab suurte pandeemiapuhangute paisunud ohtu, mis on tingitud eelkõige muutustest maakasutuses, keskkonnaseisundi halvenemisest, keerukatest toidutootmissüsteemidest ning kaubanduse ja reisimise intensiivistumisest, aga ka suurt koormust madala ja keskmise sissetulekuga riikidele seoses tähelepanuta jäetud saastest tingitud ja endeemiliste haigustega, millest enamik on zoonootilised või õhu või vee teel või siirutajatega levivad haigused. Teine suur probleem on antimikroobikumiresistentsuse vaikiv pandeemia, mille Maailma Terviseorganisatsioon on määratlenud ühena kümnest suurimast ülemaailmsest terviseohust. Antimikroobikumiresistentsus on raskendav tegur ka pandeemiate ajal. Lisaks saastavad antimikroobikumid keskkonda ja kahjustavad bioloogilist mitmekesisust. Riigid, institutsioonid ja ülemaailmsed sidusrühmad peavad need probleemid ühiselt ja igakülgselt esimeses järjekorras käsile võtma. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse esmajoones järgmisi tegevusliine. ØIntensiivistada koostööd terviseühtsuse neljapoolse liiduga, kuhu kuuluvad Maailma Terviseorganisatsioon (WTO), ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO), Maailma Loomatervise Organisatsioon (WOAH) ja ÜRO Keskkonnaprogramm (UNEP), et rakendada selle ühist terviseühtsuse tegevuskava. ØPüüdlema süvaennetuse poole – see tähendab, et ohud tuleb teha kindlaks ja käsile võtta enne, kui haigusetekitajad kanduvad loomadelt inimestele üle, mitte pärast haiguspuhangute toimumist, ning tugevdada saastega seotud terviseohtude ennetamise suutlikkust. ØKomisjon uurib praegusi rahvusvahelisi konventsioone, mis mõjutavad võimalike pandeemiate kulgu nende algetapis, et uurida, kas nende sätteid või rakenduspõhimõtteid saaks terviseühtsuse põhimõtte valgel tugevdada. ØTöötada selle nimel, et pandeemiat käsitlevasse kokkuleppesse lisataks sätted antimikroobikumiresistentsuse kohta. ØToetada antimikroobikumiresistentsuse käsile võtmiseks uuenduslike meditsiiniliste vastumeetmete, sh antimikroobikumide, vaktsiinide ja diagnostikavahendite arendamist ja juurdepääsu neile. 3.Uus ELi-sisene valitsemissüsteem ülemaailmsete terviseprobleemide lahendamiseks Strateegia eesmärkide saavutamiseks on vaja ühtlustada tegevust komisjoni sees ning koostöös liikmesriikide ja partneritega. Selle põhjuseks on asjaolu, et üleilmset tervishoidu kujundavad poliitikavaldkonnad on üha mitmekesisemad (nt kliima, keskkond, energeetika, toitumine, toiduga kindlustatus, sotsiaalkaitse, demograafia, haridus, teadusuuringud, humanitaarabi, rahandus, kaubandus, tööstuspoliitika, välis- ja julgeolekupoliitika jms), mõjutades inimeste tervist otse või pakkudes viise tervishoiuprobleemide lahendamiseks, ning tervishoiu kujundamises osalevad aktiivselt erisugused ELi ja riikliku tasandi asutused ja organid, samuti finantseerimisasutused. See nõuab tõhusamat koordineerimist, et aidata saavutada käesoleva strateegia prioriteete ja järgida juhtmõtet, et terviseküsimusi tuleb arvestada kõikides poliitikavaldkondades – mis on selle strateegia peamisi uuendusi. Juhtpõhimõte 12. Siduda komisjonis, ELi asutustes ja ELi finantseerimisasutustes omavahel tõhusalt kõik poliitikasuunad ja meetmed, mis mõjutavad üleilmset tervist. Komisjon integreerib ülemaailmsed tervishoiukaalutlused täielikult ELi kõikidesse poliitikavaldkondadesse, millel on mõju ülemaailmsele tervisele, parandades ELi-sisest ülesannete, vastutusalade, tegevuspõhimõtete ja vahendite kaardistamist, ning seda, kuidas need aitavad saavutada käesoleva strateegia prioriteete. See hõlmab eri poliitikavaldkondade järgmisi tegevusliine:

ØPüüelda kooskõlas Pariisi kokkuleppega ülemaailmse kliimaneutraalsuse saavutamise poole 2050. aastaks, suurendades kohanemisvõimet, tugevdades kerksust ja vähendades haavatavust kliimamuutuste suhtes. ØEdendada ulatuslikke ülemaailmseid meetmeid, et võidelda bioloogilise mitmekesisuse vähenemise, looduslike liikidega kaubitsemise ning õhu-, vee- ja pinnasereostuse vastu, samuti toksiliste ainetega kokkupuute vastu. Edendada tulevases üleilmses elurikkuse raamistikus, mis lepitakse kokku ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konverentsil (COP15), ning looduslike liikidega kaubitsemise vastu võitlemiseks võetavate üleilmsete meetmete juures terviseühtsuse põhimõtet, et vähendada zoonooside ohtu. Soodustada mulla elurikkust, rahvusvahelist püüdlemist õhusaaste ja üleilmsete heitkoguste vähendamise poole, edendada peamisi rahvusvahelisi instrumente ning kemikaalide ja jäätmete käitlemise 2020. aasta järgset ülemaailmset mehhanismi, kehutada läbirääkimisi uue plastireostuse kaotamist käsitleva õiguslikult siduva vahendi üle ning püüelda eelseisval 2023. aasta ÜRO veekonverentsil sisukate tulemuste poole vee ja tervise vallas. ØEdendada kogu maailmas tõhusaid tervishoiu- ja ohutusstandardeid, jätkates koostööd Rahvusvahelise Tööorganisatsiooniga (ILO), et aidata integreerida õigust ohututele ja tervislikele töötingimustele ILO tööalaste aluspõhimõtete ja põhiõiguste raamistikku. ØSuurendada humanitaarabi ja toetust piirkondadele ja elanikkonnarühmadele, keda toiduga kindlustamatus ja laialdane alatoitumus on kõige rohkem mõjutanud, jälgida toiduainete hindu ja teha abivajavatele riikidele kättesaadavaks toiduainete varud, nagu on rõhutatud komisjoni 2022. aasta märtsi teatises toiduga kindlustatuse tagamise ja toidusüsteemide toimekindlamaks muutmise kohta ning väetisi käsitlevas teatises. Püüelda inimeste, keskkonna ja ühiskonna hea tervise huvides süsteemselt kestlike toidusüsteemide poole. ØVõimendada investeeringuid haridusse, et toetada tervishoidu lühikeses ja pikas perspektiivis, nagu on ette nähtud ÜRO hariduse ümberkujundamist käsitleval tippkohtumisel võetud kohustustega, seades samal ajal partnerriikidega sõlmitavates programmides tähtsale kohale väikelaste arengu, tervisehariduse, seksuaal- ja reproduktiivtervise ning seonduvad õigused ja koolitoidu. ØTugevdada üleilmseid humanitaarabi- ja elanikkonnakaitseoperatsioone, mis on seotud häda- ja kriisiolukorra tervishoiuga, suurendades hädaolukordadele reageerimise koordineerimiskeskuse ja Euroopa humanitaarabiüksuse operatiiv-, analüüsi-, seire- ja teabevahetusvõimekust ning suunates kriisipiirkondades tegevusse rohkem rahvatervise eksperte. Toetada koostöös ASEANi humanitaarabi koordineerimiskeskuse ja teiste samalaadsete organisatsioonidega katastroofide ohjamise suutlikkuse suurendamist. Suurendada liidu elanikkonnakaitse mehhanismi raames tervisega seotud reageerimisvahendite kättesaadavust; arendada Euroopa elanikkonnakaitse ühisressursi ja RescEU raames uusi meditsiinilisi ja KBRT-alaseid võimeid; tugevdada hädaolukordadele reageerimise valdkonnas koostööd Maailma Terviseorganisatsiooniga ning toetada jätkuvalt nende tööd kõikjale maailmas lähetatavate erakorralise meditsiini rühmade jaoks standardite väljatöötamisel ja klassifitseerimisel. ØMuuta mitmesuguste finantsiliste meetmete abil avaliku ja erasektori sidusrühmade käitumine kogu maailma inimeste tervist soosivaks, i) edendades kodumaiste ja välismaiste ettevõtete tervisesõbralikku käitumist ja lisades tervisemõjud ELi muud kui finantsaruandlust käsitlevasse direktiivi; ii) tehes koostööd rahvusvaheliste finantseerimisasutuste ja reitinguagentuuridega, et nad lähtuksid oma otsustes samasugustest tervishoiukriteeriumitest; iii) tehes koostööd Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF), et võtta riikide makromajandusliku stabiilsuse korrapärasel hindamisel arvesse ka tervishoiuinvesteeringuid, mis peaks soodustama investeeringuid rahvatervisesse. ØTagada, et rahvusvahelises kaubanduspoliitikas arvestataks üleilmse tervishoiu vajadustega, hoides rahvusvahelised ravimite tarneahelad käigus ning tagades ravimite, meditsiiniseadmete ja -teenuste kasumlikkuse partnerite jaoks. See aitaks tugevdada Maailma Kaubandusorganisatsiooni (edaspidi „WTO“) kaubandus- ja tervishoiualgatuse kaudu tervishoiusüsteemide säilenõtkust ning jagada WTO partneritega kaubanduse hõlbustamise alaseid kogemusi. Selle raames tehakse igal aastal koos WTO partneritega kokkuvõte pandeemiast saadud õppetundide üle ning jälgitakse seda, kuidas on rakendatud WTO intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingut (TRIPS) käsitlevat ministrite otsust, mis võimaldab lubada COVID-19 vaktsiinide kiiret ja lihtsustatud tootmist ja eksporti ilma patendiomaniku nõusolekuta. ELil on kavas arutada, kas laiendada seda mehhanismi COVID-19 ravimitele ja diagnostikale, ning toetada vaktsiinide ja muude toodete tootmisvõimsuse suurendamist arengumaades. ØToetada kõrget esindajat ühise välis- ja julgeolekupoliitika kujundamisel ja selle poliitika täielikul rakendamisel, lisades terviseküsimused rahvusvahelise koostöö hõlbustamiseks partneritega peetavatesse poliitilistesse dialoogidesse. Välistegevus võib anda ülemaailmse tervise edendamisse suure panuse eelkõige väliste julgeolekuohtude kaardistamise ja muude selliste tegevustega. Välistegevuse tervise aspekt tuleks ühendada teiste tervist mõjutavate teguritega, nagu keskkond, ränne, demograafia ja toiduga kindlustatus. Edasised sammud peaksid hõlmama järgmist: i) toetada pandeemiaseire mehhanismide loomist kolmandates riikides; ii) vahetada partneritega vastastikku teavet igaühe plaanide kohta edendada tervishoiu kaudu välispoliitikat ja kaubanduslikke eesmärke; iii) tagada Genfis, New Yorgis ja kogu maailmas koostöö sarnaselt meelestatud partneritega; iv) ennetada välisriigist lähtuvat infoga manipuleerimist ja sekkumist ning reageerida sellele, et hoida ära üleilmse tervishoiu muutmine relvasüsteemiks. Tõhus teavitamine ELi tervishoiumeetmetest on olnud sellest seisukohast väga kasulik. ØTagada ELi delegatsioonide aktiivne roll selle strateegia rakendamisel. COVID-19 pandeemia ajal on olnud palju kasu ELi delegatsioonidest, kes on kogunud üle kogu maailma tervisealast teavet ning teinud teavitustööd ja vahetanud arvamusi ELi prioriteetide kohta, suurendades samal ajal poliitilist teadlikkust. ELi delegatsioonide tegevust tuleks veelgi tõhustada, tagades neile eriteadmised tervisega seotud geostrateegilise tähtsusega valdkondades. Uuritakse võimalusi parandada delegatsioonide tervishoiualaseid eksperditeadmisi, sealhulgas ekspertide lähetamise kaudu. Juhtpõhimõte 13. Seostada paremini ELi ja selle liikmesriikide poliitika ja meetmed ja parandada koordineerimist, et EL räägiks ühel häälel ja suudaks kõikjal maailmas tulemuslikult tegutseda. Tänu Euroopa tiimi lähenemisviisile, mille puhul EL ja liikmesriigid tegutsevad üheskoos igaüks oma pädevuse piires, on EL haaranud üleilmses võitluses COVID-19 pandeemia vastu juhtpositsiooni. Juhtpositsiooni tugevdamine on ülimalt oluline selleks, et EL saaks suurendada oma tegevuse mõju üleilmsele tervishoiule ja kujundada oma põhiväärtuste pinnalt uut ülemaailmset tervisekorda. ELi liikmesriikide ja sidusrühmade seas valitseb laialdane üksmeel, et see nõuab tihedamat praktilist koordineerimist, mille puhul ei lähtutaks üksnes vajalikust pädevusest, vaid soodustataks institutsionaliseeritud otsustuskanaleid. Tuginedes ELi liikmesriikide ideedele, soovitatakse selles strateegias määratleda praktilised viisid koordineerimise tõhustamiseks 2023. aastal, kasutades järgmisi tegevusliine: ØTagada iga liikmesriigi ja ELi üleilmse tervishoiustrateegia koostoime. ØHõlbustada üleilmsetes tervishoiu sõlmpunktides (Brüssel, liikmesriikide pealinnad, Genf ja New York) teabe ja luureandmete jagamist ELi ja liikmesriikide vahel, suurendades tervishoiualast suutlikkust ja/või eksperditeadmisi kahes viimasena nimetatud kohas. See tugineb nõukogu eesistujariigi Tšehhi käimasolevale algatusele, milles seda vajadust käsitletakse. ØKoguda liikmesriikide seisukohti, sealhulgas kindlatel teemadel tehtavate korrapäraste uuringute kaudu, et hõlbustada seisukohtade kujundamist. ØPakkuda alalist ülevaadet ELi ja selle liikmesriikide peamistest meetmetest ja eraldatud rahastusest, et oleks selge, milliseid meetmeid parasjagu võetakse, ning et saaks siduda vahendid strateegia prioriteetidega. Vajaduse korral võib selle tegevuse toetamiseks korraldada tervishoiu, rahanduse, välisasjade ja arengu valdkonna ministrite ühiskohtumisi. ØTihendada algatuste eelkoordineerimist liikmesriikidega, eelkõige selliste foorumite puhul, kus kõik liikmesriigid otseselt ei osale (nt G7, G20 ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon (OECD)). ØHoogustada koordineerimist ELi sees ja liitlassuhete loomist, et tagada ELi kohane esindatus ja otsustusroll rahvusvahelistes organisatsioonides. ØTugevdada strateegiakohast välissuhtlust, et ELi ja selle liikmesriikide jõupingutusi tunnustataks piisavalt, kasutades kooskõlas strateegiaga „Global Gateway“ Euroopa tiimi lähenemisviisi kui ELi tõhusate tervishoiumeetmete kaubamärki.

4.Kujuneva üleilmse tervisekorra uus mitmepoolne juhtimissüsteem 2010. aasta teatise järgsel ajal on hakanud kujunema uus üleilmne tervisekord – see on pidevalt arenev süsteem, kuhu on kaasatud palju uusi sidusrühmi ja algatusi, mis kujundavad üha keerulisemaks muutuvas geopoliitilises olukorras ümber ülemaailmsed tervisesuhted. COVID-19 pandeemia on andnud aimu selle kohta, mis on tõhusa üleilmse tasandi tervisealase juhtimise seisukohast oluline, mida tuleb muuta ja mis on puudu. Komisjon järgib kindlaid juhtpõhimõtteid ja kutsub liikmesriike üles tegema sedasama. Juhtpõhimõte 14. Toetada Maailma Terviseorganisatsiooni muutmist tugevamaks ja tulemuslikumaks ja suurendada selle aruandekohustust. Kõik ELi 27 liikmesriiki on Maailma Terviseorganisatsiooni liikmed ja kuigi EL ise ametlikult WHO liige ei ole, on sellele alati kuulunud ELi vankumatu toetus, sealhulgas ajal, mil selle staatus on olnud kaalul. COVID-19 pandeemia käigus on selgeks saanud, et Maailma Terviseorganisatsioon on mitmepoolse tervishoiusüsteemi vältimatu keskpunkt, ning samuti see, kus esineb veel puudusi. Käesoleva strateegiaga tuleks tagada Maailma Terviseorganisatsiooni juhtrolli, tulemuslikkuse, tõhususe ja aruandekohustuse edasine suurendamine ning ELi ja WHO eesmärkide ühtlustamine. Prioriteetsed on järgmised tegevusliinid: ØTaotleda Maailma Terviseorganisatsiooni täisliikmeks saamise esimese sammuna ELile ametlikku vaatlejastaatust koos täieliku osalemisõigusega. ØAidata muuta WHO rahastamine kooskõlas maailma terviseassamblee 75. kohtumise otsustega 2030.–2031. aastaks kestlikumaks. ØEdendada Maailma Terviseorganisatsiooni reformi, et parendada selle valitsemissüsteemi, tõhusust, aruandekohustust ja reeglite täitmist, lähtudes tavast, et selle liikmetel on ikka olnud suur algatusõigus. ØSuunata Maailma Terviseorganisatsiooni suurema normatiivse tegevuse poole üleilmse tähtsusega valdkondades, alustades rahvusvaheliste tervise-eeskirjade tugevdamisest ja tulevasest pandeemiat käsitlevast kokkuleppest 2024. aastaks, ning uurida muid valdkondi, nagu terviseandmete haldamine ja tööjõud. ØTõhustada nii Euroopa institutsioonide kui ka piirkondliku tasandi koostööd Maailma Terviseorganisatsiooniga, kasutades eespool nimetatud ülevaatemehhanisme, et tagada ELi ja WHO eesmärkide suurem kooskõla. Ühistest eesmärkides lähtudes peaks EL andma Maailma Terviseorganisatsiooni toimimisse ka oma mahuka vabatahtliku panuse. 2020. ja 2021. aastal oli komisjoni vabatahtlik toetus kokkuvõttes suuruselt neljas ning ELi ja selle liikmesriikide panus moodustas üle 20 % WHO eelarvest, mis teeb EList WHO suurima rahastaja. Juhtpõhimõte 15. Võtta suund uue üleilmse tasandi tervisealase juhtimise süsteemi poole, täites lüngad ja tagades meetmete sidususe Nagu COVID-19 pandeemia ajal taas selgus, tuleb üleilmse tasandi tervisealase juhtimise süsteemi (selle valdkonna institutsioonide, osalejate, eeskirjade ja rahastamissuundade kogum) tugevdada, et tagada i) tervishoiuprobleemide lahendamiseks vajalike mehhanismide olemasolu; ning ii) üleilmse tervishoiu valdkonnas tegutsevate rohkete asutuste tegevuse ühtlustatus, vältides dubleerimist ja killustatust, mis raskendab terviseprobleemidele tulemuslikku ja tõhusat reageerimist. Lühiajalises perspektiivis on ÜRO süsteem, G7, G20 ja OECD andnud üleilmsele tegevusele olulise tõuke. Hea näide on G7 pandeemiaks valmisoleku pakt, millega püütakse ülemaailmse haigusetekitajate seirevõrgustiku puudumisel ühendada olemasolevad osalised võrgustikud. Teine hea näide on G20 raames loodud pandeemiafond, millega täita esmased ülemaailmse, piirkondliku ja riikliku tasandi rahastamislüngad. Pikemas perspektiivis on vaja üleilmse terviseala juhtimissüsteemi tugevdamiseks täita selles olevad lüngad ja tagada sidusus. Lisaks püüdlustele sõlmida pandeemiat käsitlev kokkulepe (vt punkt 2.3) võetakse esmajärjekorras käsile järgmised tegevusliinid: ØTöötada üleilmset tervist ja maailmamajandust ähvardavate ohtude leevendamiseks G20 ühise tervishoiu ja rahastamise rakkerühma tööle tuginedes selle nimel, et tervishoiu- ja rahastamispoliitika käiksid käsikäes ning kahe suuna vahel sõlmitaks alaline koostöö- ja koostoimekord. Selle korraga hinnataks ülemaailmsete terviseohtude ja haavatavuste majanduslikku mõju, tehes kindlaks, mida valitsustel tuleks teha, et olla võimalikuks kriisiks paremini valmis. Samuti aitaks see juhul, kui WHO kuulutab välja pandeemiaga seotud hädaolukorra, kaasata vajalikke rahalisi vahendeid, et riigid saaksid selle majanduslikku ja sotsiaalset mõju paremini hallata. ØTugevdada kooskõla ja koordineerimist üleilmsete tervishoiualgatuste vahel, et tagada nende võimalikult suur tõhusus, ning uurida võimalusi luua tegutsevate tervisefondide tegevust omavahel kombineerides või seda laiendades püsivaid lahendusi, ning jätkata fondide põhitegevuse mahukat rahastamist. ØTagada see, et üleilmsed tervisealased probleemid jääksid üleilmses agendas tähtsale kohale ning Maailma Terviseorganisatsiooni egiidi all tehtavat tööd aitaks hoogustada riigijuhtide tasandi struktuurne osalus ning nende individuaalne ja kollektiivne vastutus. Toetada sellise struktuuri loomist, kuhu saaks käimasolevate mitmepoolsete arutelude raames kaasata vajaduse korral riigipäid ja valitsusjuhte. Juhtpõhimõte 16. Tagada ELi suurem roll rahvusvahelistes organisatsioonides ja organites. EL ja selle liikmesriigid annavad Euroopa tiimi lähenemisviisi raames märkimisväärset rahalist toetust kõigile peamistele rahvusvahelistele institutsioonidele ja üleilmsetele tervishoiualgatustele. Seega on oluline tagada, et selline rahaline panus väljenduks proportsionaalselt otsustuspädevuses, mille abil saavutada käesoleva strateegia eesmärgid.

Prioriteetsed on järgmised tegevusliinid: ØTagada ELi mõju suurendamiseks kõigis institutsioonides ja organites selline osalemise ja otsustusõiguse tase, mis vastab ELi ja liikmesriikide panusele. ØHinnata ELi rahalist toetust rahvusvahelistele organisatsioonidele, asutustele ja algatustele ning võrrelda seda, kuidas see toetab ELi prioriteete. ØTöötada nende juhtude jaoks, kus ELi mõju ei vasta tema panusele, välja kava, kuidas suurendada sellistes institutsioonides ja organites mõistliku aja jooksul ELi mõju, et tagada mõju ja panuse kooskõla. 5.Laiendada liidu tervishoiualaseid strateegilisi partnerlusi ja kujundada ümber koostöö eri sidusrühmadega Ülemaailmsed terviseprobleemid nõuavad ELi partnerluste laiendamist, et kasutada ära ELi ainulaadset potentsiaali rahvusvahelise koostöö edendamiseks. Komisjon järgib kindlaid juhtpõhimõtteid ja kutsub liikmesriike üles tegema sedasama. Juhtpõhimõte 17. Laiendada partnerlusi võrdse osaluse, ühise omanikutunde, vastastikuse huvi ja strateegiliste prioriteetide najal. Strateegia „Global Gateway“ eesmärk on süvendada sisulisi ja vastastikku kasulikke partnerlusi paljude traditsiooniliste ja mittetraditsiooniliste partnerite ja sidusrühmadega. Tervishoid on selle oluline tugisammas. EL jätkab partnerluste arendamist, et toetada kogu maailmas inimeste tervise tugevdamist, pöörates erilist tähelepanu kehvema tervishoiusüsteemiga riikidele. ELi suhted partneritega peavad põhinema ühisel omanikutundel, et nii EL ise kui ka tema partnerid võtavad tegevuse eest vastutuse, sest vaid sel viisil on võimalik saavutada tervishoiualast suveräänsust. ELi kahepoolsed partnerlused tuginevad jätkuvale koostööle paljude partnerite ja vastaspooltega, sealhulgas riiklike tervishoidu reguleerivate asutuste, riiklike tervishoiuasutuste ja muude asjaomaste asutustega. EL julgustab partnerriike võtma sisuka partnerluse vaimus ulatuslikke kohustusi ja täitma neid, et hoida ära terviseohte, parandada inimeste tervist ja investeerida kogu elanikkonnani jõudvatesse tervishoiuteenustesse, suurendades pikas perspektiivis tervishoiu valdkonnas riigisiseste ressursside kasutamist. See hõlmab näiteks edasiminekut Aafrika Liidu 2001. aasta Abuja deklaratsioonis seatud eesmärgi suunas eraldada „vähemalt 15 % aastaeelarvest tervishoiusektori parandamiseks, võttes samal ajal arvesse vajalikku eelarvepoliitilist manööverdamisruumi“. EL laiendab piirkondliku tasandi tervishoiualaseid partnerlusi. Regionalism on ülemaailmses tervishoius oluline ja piirkondlikel sidusrühmadel on üha olulisem roll. Oluline on süvendada tervishoiupartnerlusi piirkondlikul tasandil, sealhulgas Aafrikas, Ladina-Ameerikas ja Kariibi piirkonnas ning Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnas, ning toetada lõuna-lõuna-suunalist koostööd. 2022. aasta veebruaris toimunud ELi ja Aafrika Liidu tippkohtumisel tugevdati ELi ja Aafrika vahelist tervishoiupartnerlust, mis on aluseks viiele Euroopa tiimi algatusele Aafrika partneritega. EL on pühendunud ka ELi-Aafrika Üleilmse Tervisealgatuse EDCTP3 Ühisettevõttele, mis tugineb Euroopa ja arengumaade kliiniliste uuringute partnerlusprogrammile, kuhu kuulub 15 ELi ja 21 Aafrika Liidu liiget ning muud avaliku ja erasektori osalejad tööstus- ja heategevusringkondadest ning ELi ja Aafrika Liitu mittekuuluvatest riikidest. Ladina-Ameerika ja Kariibi mere piirkonna jaoks töötatakse välja piirkondlik Euroopa tiimi algatus, milles keskendutakse 1) erasektori kaasamisele, 2) piirkondlike tarneahelate, kaubandusintegratsiooni ja ettevõtluskeskkonna parandamisele, 3) reguleerimise tugevdamisele, 4) nõudluse konsolideerimisele ja ühishangetele, 5) teaduskoostööle, 6) pandeemiaks valmisolekule ja terviseohutusele ning 7) muudele tervisega seotud valdkondadele (terviseandmed, digi- ja kujunemisjärgus tehnoloogia, mittenakkuslikud haigused, tervishoiusüsteemid jne). Partnerlusega toetatakse käimasolevaid piirkondlikke jõupingutusi, eelkõige sõltumatu tervishoiu kava, mille Ladina-Ameerika ja Kariibi Riikide Ühendus (CELAC) kiitis heaks 2021. aasta septembris ja milles on sätestatud meetmed vaktsiinide ja ravimite tootmise suutlikkuse suurendamiseks piirkonnas. Oluline partner on Panameerika Terviseorganisatsioon (PAHO/WHO). Kooskõlas oma India ja Vaikse ookeani piirkonna koostööstrateegiaga jätkab EL koostööd India ja Vaikse ookeani piirkonna partneritega, et tugevdada nende suutlikkust, tervishoiualast suveräänsust ja pandeemiaks valmisolekut, eelkõige piirkonna vähim arenenud riikides. EL tõhustab programmi „Euroopa horisont“ raames nakkushaigusalast teaduskoostööd. Kooskõlas oma ravimistrateegiaga tõhustab EL mitmepoolset koostööd, et tagada ravimi- ja tervishoiutööstuse tarneahelate ohutus ja mitmekesisus ning parandada kvaliteetsete ravimite ja tervishoiutoodete kättesaadavust. EL uurib ELi ja ASEANi edasist koostööd, mis on terviseühtsuse põhimõtte raames ette nähtud, edendades tihedamaid sidemeid piirkondlike tervishoiualaste struktuuride vahel, näiteks ASEANi uus rahvatervise hädaolukordade ja uute nakkushaiguste keskus (ACPHEED). EL pöörab veelgi rohkem tähelepanu tervishoiu säilenõtkusele oma naabruskonnas. EL aitab aktiivselt oma partneritel Lääne-Balkanil ja naabruskonnas tõsta oma tervishoiustandardeid ja vähendada tõenäosust, et tulevikus suletakse tervisega seotud hädaolukordade tõttu piirid. EL toetab kandidaatriike ja potentsiaalseid kandidaatriike, sealhulgas Ukrainat, Moldovat ja Gruusiat, et need saaksid viia oma tervishoiualased õigusaktid vastavusse ELi tervishoiualaste õigusaktidega ja oleksid valmis neid rakendama. Seda protsessi peavad toetama ELi ametid (Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus ja Euroopa Ravimiamet), edendades piiriüleseid terviseohte käsitlevate ELi õigusaktide ELi standardite kohast rakendamist, väliepidemioloogia koolitusprogramme, millega täiendada naaberriikide ja Lääne-Balkani partnerite tervishoiutöötajate ridu, terviseühtsuse põhimõtte rakendamist antimikroobikumiresistentsuse küsimustes, seiresüsteemide ja rahvatervise mikrobioloogiaalase suutlikkuse tugevdamist ning piirkondlikku koostööd epidemioloogilise luure, riskihindamise, haiguspuhanguteks valmisoleku ja neile reageerimise ning rahvatervise hädaolukordade vallas. Lääne-Balkani partnereid ja Ukrainat on kutsutud osalema terviseohutuse komitees vaatlejatena ning kõik Lääne-Balkani partnerid on alla kirjutanud ELi meditsiiniliste vastumeetmete ühishanke lepingule. Ameerika Ühendriigid (USA) on ülemaailmses tervishoius oluliseks partneriks, millest annavad tunnistust USA ja ELi tegevuskava ülemaailmse pandeemia seljatamiseks: „Vaktsineerida inimesed kogu maailmas, päästa elusid ja püüelda pandeemiast taastumisel varasemast parema terviseturbe poole“, rahvatervise ohte käsitlev halduskokkulepe USA tervishoiu- ja sotsiaalteenuste ministeeriumiga, Atlandi-ülene antimikroobikumiresistentsuse töörühm, ELi ja USA ühine rakkerühm, mis tegeleb COVID-19 ravimite ja vaktsiinide tootmise ja tarneahela probleemidega, ning tegevuse koordineerimine USA Rahvusvahelise Arengu Ametiga. ELi ja USA partnerlust tuleks laiendada, et see hõlmaks laiemat hulka tervishoiuküsimusi, luues ELi ja USA tervishoiukoostöö rakkerühma, mis tegeleks terviseturbe, vähktõvevastase võitluse ja üleilmse tervisealase juhtimisega. Üleilmsetele terviseprobleemidele, nagu tervishoiusüsteemi tugevdamisele, võrdsusele ja üldisele tervisekindlustusele lahenduse otsimisel on jätkuvalt oluline mitmepoolne koostöö ja tihedamad suhted sarnaselt meelestatud partnerite ja rahastajatega, nagu Kanada, Jaapan, Ühendkuningriik jt. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus teeb koostööd teiste haiguste tõrje keskustega kolmandates riikides, sealhulgas USA haiguste ennetamise ja tõrje keskustega. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse esmajoones järgmisi tegevusliine.

ØKeskenduda kõigis piirkondades partneritele, kes seda kõige enam vajavad, ja sellistele juhtudele, mille puhul on võimalik saavutada tulemusi kohapeal, võttes samal ajal arvesse spetsiifilisi probleeme, nagu konfliktiolukorrad, ja edendades koostööd toetust saavate riikide valitsustega, kes peaksid võtma omapoolse vastutuse ja aitama muuta toetust tulemuslikumaks. ØPöörata senisest rohkem tähelepanu tervishoiule naabruskonnas ning tervishoiuküsimustele kandidaatriikidele ja potentsiaalsetele kandidaatriikidele antavas toetuses; seista Ukraina ja Moldova kõrval, kelle tervishoiusüsteemid on Venemaa poolt Ukraina vastu algatatud agressioonisõja tõttu tohutu surve all, ning toetada igakülgselt sõjajärgseid ülesehitustöid, et kummagi tervishoiusüsteemi uuesti üles ehitada ja ajakohastada. ØKasutada täiel määral ära ELi ainulaadseid piirkondlikke asutusi, nagu Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (ECDC) ja Euroopa Ravimiamet (EMA), kellel on võimalik teha koostööd teiste piirkondlike algatustega kogu maailmas, jagada ELi andmeid, teadusuuringuid ja teadmisi ning pääseda ligi väljaspool ELi loodud teadmusele. See aitaks tugevdada koostööd Aafrika haiguste ennetamise ja tõrje keskuste, Aafrika Ravimiameti ja muude naabruskonna sarnaste üksustega, samuti Ladina-Ameerika ning India ja Vaikse ookeani piirkonna programmidega (nagu Kagu-Aasia pandeemiale reageerimise ja selleks valmisoleku programm, millega aidatakse ASEANi riikidel tugevdada oma COVID-19 tõrje suutlikkust). Juhtpõhimõte 18. Tugevdada koostööd peamiste üleilmsete tervishoiuvaldkonna sidusrühmadega Mõnel üleilmsel kodanikuühiskonna organisatsioonil, heategevusorganisatsioonil ja üleilmsel tervishoiualgatusel (nt ülemaailmne AIDSi, tuberkuloosi ja malaaria vastu võitlemise fond, ülemaailmne vaktsineerimise ja immuniseerimise liit, epideemiaks valmisoleku alase innovatsiooni koalitsioon jt), muudel ÜRO organitel (sealhulgas ÜRO Rahvastikufond, ÜRO Lastefond, ÜRO HIV- ja AIDSi-vastane ühisprogramm), mitmepoolsetel arengupankadel ja erasektori sidusrühmadel on suurem rahastamisvõimekus kui paljudel doonorriikidel omaette. Nende sidusrühmade kaasamine on väga oluline, et tagada jõupingutuste koordineerimine ja vastastikune täiendavus. Äärmiselt oluline on koostöö igat liiki kodanikuühiskonna organisatsioonidega (sealhulgas noorteorganisatsioonid), patsientide organisatsioonidega, sotsiaalpartneritega, parlamentidega ja laiemate kogukondadega, et EL saaks väljendada toetust solidaarsusele ja demokraatiale ning tugevdada fookust avatud ja läbipaistvale valitsemisele ja inimõigustele. Sama oluline on koostöö kogukondadega ja tegevuse kohandamine kohapealsete oludega, mille abil muuta meetmeid tõhusamaks. Erasektoril on oluline osa eelkõige farmaatsia-, biotehnoloogia- ja meditsiinitehnoloogiatööstuses ning digilahenduste alal, mis aitab parandada kohapealset sõltumatust. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse esmajoones järgmisi tegevusliine. ØJätkata tugevate partnerluste loomist üleilmsete tervishoiuvaldkonna sidusrühmadega, et i) edendada ühiseid prioriteete; ii) aidata kaasa avaliku sektori eesmärkide saavutamisele; iii) tagada aruandekohustus; iv) vältida killustumist, mis võib kahjustada üleilmsete tervishoiumeetmete tõhusust. EL toetab nende organisatsioonide jõupingutusi, et võimaldada neil oma tegevust paremini koordineerida, vältida dubleerimist ja maksimeerida nende mõju kohapeal. EL toetab jätkuvalt tugevat koostööd ja ühiste eesmärkide seadmist, näiteks üleilmse tegevuskava „Tervislik elu ja heaolu kõigile“ raames. ØJätkata toetust kodanikuühiskonna tugevdamiseks, sest viimane on oluline partner strateegia rakendamisel, ning toetada inimeste endi tegevust ja seisukohavõtte oma tervishoiu kindlustamisel, muu hulgas nõudes, et valitsused ja tervishoiuteenuste osutajad täidaksid oma kohustusi. EL laiendab seda toetust nii, et see hõlmaks kogukondade osalust ja kaasatust kõigis tervishoiuküsimustes. Kogukonnad on väga olulised ja tegevuse kohandamine kohapealsete oludega võib aidata muuta meetmeid tõhusamaks. ØTagada erasektori ja tervishoiutööstuse erisuguste esindajate asjakohane osalus ja kaasatus, sealhulgas kaupade tootmise, teenuste osutamise ja toetustegevuse vallas. 6.Rahastamine COVID-19 pandeemia tõi alarahastatud tervishoiusüsteemidega seotud riskid esile selgemalt kui kunagi varem. See on toonud kaasa tervishoiu rahastamise enneolematu suurenemise üle kogu maailma ning suurendanud teadlikkust ennetusmeetmete tähtsusest saastuse vastu võitlemisel ja looduse kaitsmisel. Neid rahastamispüüdlusi tuleb jätkata ja tagada, et need aitaksid kogu maailmas tõesti kaasa inimeste tervise paranemisele ja heaolu suurenemisele, tervishoiusüsteemide tugevdamisele ja võitlusele terviseohtude vastu. Komisjon järgib kindlaid juhtpõhimõtteid ja kutsub liikmesriike üles tegema sedasama. Juhtpõhimõte 19. Suurendada ELi rahastust üleilmse tervishoiu jaoks, et saavutada maksimaalne mõju EL ja selle liikmesriigid peaksid investeerima üleilmsesse tervishoidu prognoositaval ja kestlikul viisil, mis oleks vastavuses vajaduste ja eesmärkidega. Tuleb tähele panna, et tulemused ei sõltu mitte ainult sellest, kui suur on ELi rahastus, vaid pigem sellest, kuidas see on kujundatud, mistõttu on vaja ELi rahalise toetuse mõju põhjalikumalt jälgida. Lisaks tuleb strateegias seatud suurte sihtide järgimiseks võimendada muid rahastamisallikaid, sealhulgas partnerite omapanust, ning kasutada uudseid rahastamisvahendeid. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse esmajoones järgmisi tegevusliine. ØSeada üleilmne tervishoid olulisele kohale kõigis ELi asjaomastes eelarvelistes rahastamisprogrammides, sealhulgas programmis „EL tervise heaks“, programmis „Euroopa horisont“, naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumendis „Globaalne Euroopa“, ühinemiseelse abi rahastamisvahendis ning tehnilise abi ja teabevahetuse vahendis. Eelarvetoetus jääb peamiseks meetodiks, mille abil suunata vajadust mööda partnerriikide poliitikat ja reforme ning tagada nendega tugev poliitiline dialoog. ØTäita mitmeaastase finantsraamistiku raames oma kohustust rahastada üleilmset tervishoidu. EL on võtnud kohustuse eraldada vähemalt 20 % oma ametlikust arenguabist naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumendi „Globaalne Euroopa“ kaudu inimarengule ja sotsiaalsele kaasatusele . Naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumendi „Globaalne Euroopa“ raames on EL aastatel 2021–2027 kavandanud eraldada ülemaailmse tervishoiu jaoks riiklikul, piirkondlikul ja ülemaailmsel tasandil üle 4,4 miljardi euro toetusi, mis tuleks anda kooskõlas käesoleva strateegiaga. ØOtsida Euroopa tiimi lähenemisviisi abil, mis võimaldab maksimaalse mõju saavutamiseks ühendada ELi ja liikmesriikide vahendid, uusi tõhusaid rahastamisviise. Kooskõlas käesoleva strateegia prioriteetidega toetab EL seda, et ELi liikmesriigid suurendaksid üleilmse tervishoiu rahastamist. ØJulgustada uuenduslike rahastamisvahendite kasutamist ja tugineda Euroopa Kestliku Arengu Fond+-ile (EFSD+), mis hõlbustab juurdepääsu segarahastamisele ja eelarvelistele tagatistele. EFSD+ avatud struktuuri raames loodud inimarengu erikomponent annab võimaluse tervishoiuinvesteeringuid võimendada. Komisjon kavatseb koos Euroopa Investeerimispanga ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupangaga töötada välja ülemaailmse tervishoiu rahastamise raamistiku, mis on kooskõlas ELi ja partnerriikide prioriteetidega ning kummagi panga vastavate volitustega. Julgustada erainvestoreid selles kooskõlas ELi prioriteetidega võimalusi mööda osalema.

ØTähtsustada kaasinvesteerimisalgatusi kohalike partneritega ja ühiste rahastamismehhanismide loomist teiste rahvusvaheliste sidusrühmadega. EL peab kujundama eri fondide ja algatuste tulevikku, osaledes intensiivselt nende valitsemises ning mõjutades nende prioriteete, rahavooge ja tegevust. EL julgustab ja aitab kaasa partnerriikide riigisiseste ressursside mobiliseerimisele ja tõhususele kui kõige kestlikumale avaliku sektori rahastamisallikale. ØTöötada selle nimel, et muuta mitmepoolsete arengupankade laenud riikidele kättesaadavamaks ja suurendada kestlikku rahastamist, suunates näiteks laenude eriarveldusühikud Rahvusvahelise Valuutafondi vaesuse vähendamise ja majanduskasvu usaldusfondi ning IMFi uue vastupanuvõime ja kestlikkuse usaldusfondi nende rahastamisvõime suurendamiseks. ØEL edendab koos liikmesriikidega uusi rahastamismeetodeid, sealhulgas võlavahetustehinguid ja intressivähendusega laene, et konverteerida võlg investeeringuteks tervishoiusüsteemi reformidesse ja uutesse elupäästvatesse programmidesse. Et aidata teha kättesaadavaks valitsemissektori raha ja stimuleerida tervishoiusüsteemi reforme, võiks koostöös arengut rahastavate asutustega hõlbustada selliseid tehinguid sooduslaenude ja tagatistega. Riiklike tervishoiusteenuste jaoks võib leida vahendeid keskkonnamaksudest saadava tulu suurendamise teel, vähendades sel viisil vajadust laenamise järele. Riike tuleks julgustada tagama, et saastajad kannaksid võimaluse korral oma saastekulud ise. ØMitmekesistada riikliku tervishoiu rahastamist, toetada tervishoiu rahastamist ja süsteemireforme nii riikides kui ka ülemaailmsete tervishoiualgatuste raames ning parandada avaliku sektori kulutuste haldamist. ØJälgida keskmise ja madala sissetulekuga riikide hüvanguks tehtavaid tervishoiukulutusi, eelkõige ametlikku arenguabi, riigisisese rahastamise suundumusi ja muude rahastajate panust. 7. Edasised sammud: aruandekohustus, järelevalve ja hindamine Käesoleva strateegia prioriteetide saavutamine eeldab kaasavat ja terviklikku protsessi. See eeldab ka püsivat tegutsemist Euroopa tiimi lähenemisviisi alusel ning tihedat suhtlust kogu maailma partneritega. Strateegia rakendamisel tuginetakse olulisel määral tõhusatele partnerlustele liikmesriikide, partnerriikide, kodanikuühiskonna, sealhulgas noorteorganisatsioonide, üleilmsete ja piirkondlike sidusrühmade, rahvusvaheliste finantseerimisasutuste, akadeemiliste ringkondade ja erasektoriga. Juhtpõhimõte 20. Hinnata edusamme ja tagada ELi üleilmsete tervishoiumeetmete aruandekohustus, tehes pidevat järelevalvet ja hindamisi. Nende juhtpõhimõtete järgimisel rakendatakse esmajoones järgmisi tegevusliine. ØKasutada strateegia rakendamise jälgimiseks mõõdikuid ja baasnäitajaid, mis töötatakse välja 2023. aastal programmi „EL tervise heaks“ abil, alustades alates 2020. aastast võetud meetmete jälgimisega. Mõõdikud ja näitajad seatakse tihedalt vastavusse ELi prioriteetidele vastavate meetmete ja tervisealaste tulemustega ning need tehakse üldsusele kättesaadavaks. Eesmärgiks on hinnata ELi meetmete ja rahastuse mõju ning olla võimeline oma tegevust vajaduse korral kohandama, et saavutada strateegias seatud eesmärgid ja järgida ELi üldisemaid prioriteete. ØKomisjon teeb 2030. aastal strateegia rakendamise vahehindamise ja lõpliku hindamise. ØKomisjon hoiab Euroopa Parlamenti, nõukogu ja kodanikuühiskonda rahastamise ja rakendamise edenemisega põhjalikult kursis, korraldades korrapärast kõrgetasemelist suhtlust ja avaldades umbes iga kahe aasta järel vastava aruande. Eelkõige korraldab EL iga-aastase üleilmse tervishoiupoliitika foorumi raames struktureeritud dialoogi sidusrühmadega, et arutada rakendamise kulgu ja teha vajalikke kohandusi. 8. Kokkuvõte Meie tänapäevases maailmas ja kujunenud keerukas geopoliitilises olukorras, kus haigustel ei ole piire ja parem tervis on inimeste heaolu, ühiskonna stabiilsuse ja kestliku arengu peamisi tagatisi, on söakas üleilmne tervishoiustrateegia möödapääsmatu. Käesolev strateegia rajaneb võrdsusele, solidaarsusele ja inimõigustele ning selles juhindutakse partnerluse vaimust ja otsustavusest tugevdada üleilmset tervisealast juhtimist. Selles seatakse kolm poliitilist prioriteeti ja sõnastatakse kakskümmend juhtpõhimõtet ning määratakse kindlaks konkreetsed tegevusliinid, et aidata parandada muutuvas maailmas kõigi inimeste tervist. Käesoleva strateegiaga püütakse pöörata ümber praegune suundumus ja teha tagasi mahajäämus 2030. aasta kestliku arengu eesmärkide raames seatud üleilmsete tervisesihtide saavutamisel, võttes käsile põhiküsimused (tervishoiusüsteemide tugevdamine, üldine tervisekindlustus, esmatasandi tervishoid, rahvatervis, tervist mõjutavad tegurid), tegeledes tööjõu tasakaalustamatusega ning pöörates erilist tähelepanu naistele, tütarlastele ja haavatavas olukorras olevatele inimestele. Selle protsessi peamisteks eeldusteks on digiüleminek ja teadusuuringud, mis peavad ühtlasi tagama, et uued digilahendused toimiksid ja innovatsioonipotentsiaal avalduks õiglasel viisil. Murrangulise edasimineku jaoks terviseturbes on vaja luua alaline mehhanism, mille alusel tagada vaktsiinide võrdne kohtlemine arendusfaasis ja kõigi inimeste võrdsem juurdepääs vaktsiinidele, panna püsti täielikult terviseühtsuse põhimõttest lähtuv üleilmne seirevõrgustik ning kehtestada töökindlad rahvusvahelised eeskirjad, sealhulgas tõhustatud meetmed antimikroobikumiresistentsuse vastu võitlemiseks. EL jätkab üleilmse tervishoiu eestvedajana ning püüab aidata kujundada Maailma Terviseorganisatsiooni ümber tekkivat uut üleilmset tervisekorda. Selleks tuleb muuta Maailma Terviseorganisatsiooni tegevust tulemuslikumaks ja laiendada selle aruandekohustust ning tagada ELile ametlik vaatlejastaatus. Edasiminekuks ja uuendamiseks on vaja täita ka üleilmses tervisealases juhtimissüsteemis esinevad lüngad, sidudes tihedalt üleilmsed tervishoiu- ja finantsalased jõupingutused, ning tagada kõige kõrgema poliitilise juhtkonna kestev tähelepanu ja tõhus rahastamine. Et tagada kogu maailmas oluliselt parem terviseturve, tuleb tugineda üleilmsete tervishoiuvaldkonna sidusrühmade ja eraalgatuste ühisele panusele, mis võimaldab vältida ühiste eesmärkide edendamisel dubleerimist ja tagada mitmepoolse tervishoiusüsteemi meetmete sidusus.