Mõnes liikmesriigis on ekspordikrediidiasutus ministeeriumi osakond või riigiamet. Teistes, nagu eespool märgitud, täidab ekspordikrediidiasutuse ülesandeid kindlustusandja riikliku volituse alusel ja valitsuse järelevalve all. Liikmesriikides, kus pakutakse mitut eri liiki ekspordikrediiditoetust, on sageli rohkem kui üks ekspordikrediidiasutus (nt üks asutus, kes pakub riiklikku toetust kommertslaenuga seotud garantii või kindlustuse vormis, ja teine, kes annab näiteks otselaenu või pakub intressitoetust).

Kohaldatavas õigusraamistikus (määrus (EL) nr 1233/2011) on sätestatud ekspordikrediiditehinguid ja -kavasid käsitlevad üldeeskirjad. Ehkki enamik Euroopa riikide valitsustest on loonud oma ekspordikrediidiasutused, on nende esitatud ekspordikrediidikavade kohaldamisala ja ülesehitus ning ka nende asutuste enda ülesehitus liikmesriigiti erinev.

Komisjon on võtnud teadmiseks Euroopa Parlamendi 2. juuli 2013. aasta resolutsiooni määruse (EL) nr 1233/2011 kohase esimese aruandluse kohta ning on soovitanud liikmesriikidel pöörata erilist tähelepanu kõnealuses resolutsioonis esitatud soovitustele (nt soovitus, et nõukogu ekspordikrediidi töörühm ja komisjon konsulteeriksid Euroopa välisteenistusega aruandlusmetoodika edasiarendamise teemal). Käesoleva dokumendi koostamise ajal uurivad liikmesriigid aruandlusmetoodika ajakohastamise võimalusi.

Käesolev aastaülevaade on koostatud 2017. aasta kohta. Aastaülevaates käsitletakse ekspordikrediiditoiminguid määruse (EL) nr 1233/2011 tähenduses, st „keskmise tähtajaga ja pikaajalisi“ tehinguid, mille tagasimakseperiood on vähemalt kaks aastat. Käesolevas ülevaates ei käsitleta lühiajalisi ekspordikrediiditehinguid ega teatavate ekspordikrediidiasutuste tegevust muudes valdkondades kui ekspordikrediit (nt investeeringute kindlustamine). Samuti tuleb märkida, et mõnes liikmesriigis täidab ekspordikrediidiasutuse ülesandeid kindlustusandja riikliku volituse alusel. Käesolevas ülevaates käsitletakse üksnes avalikus sektoris toimuvat kindlustusandjate tegevust.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1233/2011 (mis käsitleb riiklikult toetatavate ekspordikrediitide suuniste rakendamist ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2001/76/EÜ ja 2001/77/EÜ) I lisas on sätestatud, et liikmesriigid esitavad igal aastal komisjonile tegevusaruande, et parandada läbipaistvust liidu tasandil. Komisjon on omakorda kohustatud esitama nimetatud teabe alusel Euroopa Parlamendile aastaülevaate.

Ekspordikrediidiasutused jätkavad keskkonnariskide jälgimist ja liikmesriigid on täiustanud sisemisi protsesse asjaomaste riskide hindamiseks. Kui riske peetakse vastuvõetamatuks või ebaproportsionaalseks, siis garantiid ei anta . Kui riske peetakse vastuvõetavaks, on ekspordikrediiditoetus enamasti seotud teatavate tingimustega ning sõltub riskide vähendamise meetmete võtmisest ja asjakohaste nõuete täitmisest . Lähenemisviiside ühtlustumist näitab ka eri hindamismenetluste rakendamine sõltuvalt tehingu liigist ja kategooriast, nagu on sõnaselgelt väljendanud mõned liikmesriigid .

Aasta tegevusaruannetes on esitatud ekspordikrediidikavadega seotud asjakohane finantsteave 2017. aasta kohta. Siiski tuleb rõhutada, et määruse (EL) nr 1233/2011 kohaselt esitatakse need aruanded kooskõlas asjaomase liikmesriigi õigusraamistikuga. See tähendab, et andmete esitamises on teatavaid erinevusi. Komisjonil ei ole tegevusaruannete finantsaspektide kohta konkreetseid tähelepanekuid .

Nagu juba eespool märgitud, tegutsevad Euroopa ekspordikrediidiasutused mitmesugustes valdkondades, mida määruse (EL) nr 1233/2011 kohane aruandluskohustus ei hõlma. Kõnealune kohustus hõlmab keskpika perioodi ja pikaajalist ekspordikrediiti (nagu on kindlaks määratud OECD riiklikult toetatava ekspordikrediidi kokkuleppes). Paljud Euroopa ekspordikrediidiasutused pakuvad aga ka selliseid tooteid nagu lühiajaline ekspordikrediit, ekspordikrediidi garantii, tootmisriski garantii ja investeerimiskindlustustooted. Samuti tuleb märkida, et mitu liikmesriiki on töötanud välja sektoripõhised ekspordikrediiditooted, näiteks õhusõidukite tootmise, laevaehituse ja raudteetaristu jaoks. Seda on oluline silmas pidada ekspordikrediidiasutuste laiema majandusliku mõju hindamisel.

Üldiselt on viimastel aastatel vastavus pidevalt suurenenud, kuna paljude teemade puhul on hakatud juhinduma OECD riiklikult toetatava ekspordikrediidi kokkuleppest. Siiski tuleb arvesse võtta järgmisi erinevusi, kuna need muudavad raskeks tervikliku võrdluse koostamise. Esiteks on liikmesriigid eelmises lõigus nimetatud üldiste ekspordikrediiditoetuse liikide raames välja töötanud mitmesugused ekspordikrediidikavad. Kuigi teatav finantstoode võib olla omane mitmele ekspordikrediidiasutusele, ei pruugi sellega seotud tingimused olla samad. Teiseks sõltub ekspordikrediidikava mõju ilmselgelt ka riigi majanduse eripärast ja erafinantssektori suutlikkusest.

Lisaks viitavad peaaegu kõik liikmesriigid eelkõige menetlustele, mida on kirjeldatud OECD soovituses ühiste lähenemisviiside kohta, mis käsitlevad riiklikult toetatavaid ekspordikrediite ning keskkonnaalast ja sotsiaalset hoolsuskohustust (edaspidi „ühised lähenemisviisid“), mis on omandanud heakskiidu ja normatiivse mõju isegi väljaspool OECD liikmesriike.

Mitu liikmesriiki on teatanud, et rakendavad ühiseid lähenemisviise soovitatud kohaldamisalast ulatuslikumalt, et kontrollida põhjalikumalt senisest suuremat osa tehingutest . Lisaks on paljud liikmesriigid asunud ühiste lähenemisviiside kõrval kasutama võrdlusalusena ka muid rahvusvahelisi norme. Selliste normide hulka kuuluvad Maailmapanga kaitsemeetmed, ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted, ÜRO ülemaailmse kokkuleppe põhimõtted, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni tööalaste aluspõhimõtete ja põhiõiguste deklaratsioon, ekvaatori põhimõtted, Rahvusvahelise Finantskorporatsiooni keskkonnaalased ja sotsiaalsed tulemusstandardid ja rahvusvahelistele ettevõtetele mõeldud OECD suunised . Teine hiljutine suundumus on kõnealusesse konteksti kliimamuutustega seotud algatuste lisamine, sealhulgas osutamine ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonile . Osa liikmesriike nimetas ka jätkuvaid püüdlusi parandada ja arendada kehtivaid põhimõtteid. Näiteks märkis Soome, et osaleb ekspordikrediidiasutustevahelistes töörühmades, mis otsivad ühiseid lähenemisviise keskkonna- ja sotsiaalküsimustele, ning laiemas rahvusvahelises koostöös, mille eesmärk on kehtestada ühised eeskirjad võrdsete võimaluste tagamiseks.

c) Tegevusaruannetes esitatud muu teave

Lisaks eespool punkti 3 alapunktides a ja b käsitletud teabele nähtub 21 tegevusaruandest, et liikmesriikidel on olemas ekspordikrediidiga seotud üldisemad tegevuspõhimõtted, mis käsitlevad keskkonnamõju, korruptsioonivastast võitlust ning väikese sissetulekuga riikidele jätkusuutlikku laenuandmist. Kolmel OECD soovitusel on siin oluline, kuid mitte ainumäärav roll. Nimetatud soovitusi kohaldavad või kavatsevad kohaldada ka liikmesriigid, kes ei ole OECD liikmed. Näiteks kohaldab Bulgaaria OECD soovitust korruptsiooni kohta. Paljud liikmesriigid märkisid eelkõige, et ühiseid lähenemisviise kohaldatakse OECD ettenähtud ulatusest laiemalt . Lisaks lähtuvad liikmesriikide tegevuspõhimõtted rahvusvahelistest standarditest ja liidu õigustikust laiemalt. Viited ELi eesmärkidele, standarditele ja juhenditele näitavad, et arvesse on võetud nii pehme õiguse allikaid kui ka siduvaid õigusnorme, ning et seaduse mõte on sama oluline kui seaduse sisu.

Lisaks sellele osutavad liikmesriigid üha sagedamini ühistes lähenemisviisides sätestatut täiendavatele poliitilistele eesmärkidele või kaalutlustele. Sellised eesmärgid ja kaalutlused hõlmavad näiteks sotsiaalset kestlikkust ning maksudest hoidumise ennetamist . Mitmel juhul on asjaomased ekspordikrediidiasutused ise töötanud välja asjakohased vahendid. Näiteks võib tuua ettevõtja sotsiaalse vastutuse põhimõtted, mis tavaliselt hõlmavad mitte ainult riigisiseseid jõupingutusi, vaid ka tihedat dialoogi ekspordikrediidiasutuste klientidega .

Seoses keskkonnakaitsega on uuteks suundumusteks rõhuasetus kestlikkusele ja heitkoguste vähendamisele . Nagu ka eelmistes aruannetes, on paljud liikmesriigid rõhutanud inimõiguste olulisust. Peaaegu kõik aruanded kajastavad jätkuvalt toetust inimõiguste mõõtme edendamisele uute ühiste lähenemisviiside raames.

Üldiselt on liikmesriikide ekspordikrediidiasutuste tegevuspõhimõtted ühtlustunud. Selle näiteks on korruptsioonivastased meetmed. Paljud liikmesriigid nõuavad seotud osalistelt korruptsioonivastase deklaratsiooni allkirjastamist ning märgivad sõnaselgelt, et altkäemaksu avastamisel tühistatakse garantii automaatselt . Üha enam liikmesriike täheldavad ka järelevalve olulisust ning julgustavad panku ja eksportijaid ise korruptsioonivastaseid meetmeid arendama .

Mõned liikmesriigid on lisaks ühiste lähenemisviiside järgimisele arendanud ka ise erivahendeid altkäemaksu- ja korruptsioonivastaseks võitluseks, näiteks rikkumisest teatamise meetmeid . Jätkuvalt peetakse prioriteediks rahapesuvastaseid meetmeid ning terrorismi rahastamise tõkestamist .

Ühtlustumisest annab märku ka Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondi nõuete täpne täitmine, millele paljud liikmesriigid osutasid seoses väikese sissetulekuga riikidele jätkusuutliku laenuandmise tavadega .

Liikmesriigid püüavad samuti hoolikalt tagada, et ekspordikrediidiasutused tegutseksid võimalikult läbipaistvalt, tagades samas konfidentsiaalsuse, mis võib olla vajalik kaubanduslike tehingute puhul. Mitu liikmesriiki on selle küsimuse tähtsust rõhutanud 2017. aastat käsitlevates tegevusaruannetes .

Aruannetest nähtub, et liikmesriigid on lõiminud OECD ühised lähenemisviisid oma ekspordikrediidipoliitikasse. Lisaks, nagu näitavad eespool esitatud mitmesugused kaalutlused, peetakse ühiseid lähenemisviise sageli miinimumstandardiks. Paljudes valdkondades kohaldavad liikmesriigid oma lisameetmeid tagamaks, et ekspordikrediidi toetus on kättesaadav ainult tehingute puhul, mis vastavad rangetele keskkonna- ja sotsiaalnormidele.

d) Ekspordikrediidiasutuste tegevuse vastavus liidu eesmärkidele ja kohustustele

Et suurendada ELi tasandil läbipaistvust, peavad liikmesriigid määruse (EL) nr 1233/2011 kohaselt esitama komisjonile igal aastal tegevusaruande, milles kooskõlas riikliku õigusraamistikuga esitatakse ekspordikrediiditoiminguid käsitlev teatav finants- ja tegevusalane teave, mis hõlmab ka teavet selle kohta, kuidas tegeletakse keskkonnariskidega.

I lisa punktis 3 on sätestatud, et „[k]omisjon esitab nimetatud teabe alusel parlamendile aastaülevaate, milles hinnatakse ka ekspordikrediidiasutuste vastavust liidu eesmärkidele ja kohustustele“.