SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

Energiatoodete ja elektrienergia maksustamine on Euroopa Liidus reguleeritud nõukogu direktiiviga 2003/96/EÜ (edaspidi „energia maksustamise direktiiv” või „direktiiv”).

Vastavalt direktiivi artikli 19 lõikele 1 ning lisaks eelkõige artiklite 5, 15 ja 17 sätetele võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on lubada Rootsil kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes (edaspidi „kaldalt tulev elekter”). Kõnealune erand peaks andma majandusliku stiimuli kaldalt tuleva elektri kasutamiseks, et vähendada sadamalinnade õhusaastet.

Rootsi kohaldatava meetme eesmärk on meretranspordi keskkonnamõju vähendamine.

Taotlus ja selle üldine taust

Nõukogu võttis 20. juunil 2011 vastu rakendusotsuse 2011/384/EL, millega lubatakse Rootsil kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes („kaldalt tulev elekter”) kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ([1]) artikliga 19. Kõnealuse otsuse kehtivusaeg lõpeb 25. juunil 2014.

13. detsembri 2013. aasta kirjaga taotlesid Rootsi asutused uut otsust, millega lubatakse Rootsil jätkata vähendatud maksumäära kohaldamist. Rootsi soovib taotletud meetmega pakkuda stiimuli kaldalt tuleva elektri kasutamiseks, kuna seda peetakse vähem saastavaks kui elektrienergia tootmine sadamakai ääres seisvate laevade pardal.

Rootsi asutuste eesmärk on jätkuvalt kohaldada kaldalt tuleva elektri suhtes elektrimaksu vähendatud määra 50 Rootsi krooni (5,79 eurot)([2]) MWh kohta. Kõnealune maksumäär on kõrgem kui elektrimaksu alammäär, mis on sätestatud direktiivis 2003/96/EÜ. Eespool nimetatud maksumäär on ka kõrgem kui äriotstarbelise elektrienergia suhtes kohaldatav riiklik maksumäär, mis on 5 Rootsi krooni (0,59 eurot) MWh kohta. Rootsi arvates ei saa aga kaldalt tuleva elektri kasutamist käsitada äriotstarbelise kasutusena. Ilma loata oleksid seega kaldalt tuleva elektri suhtes kohaldatavad siseriiklikud määrad 293 Rootsi krooni (33,94 eurot) MWh kohta või 185 Rootsi krooni (21,43 eurot) MWh kohta Põhja-Rootsis.

Teisalt on energia maksustamise direktiivi artikli 14 lõike 1 punktiga c kohustatud liikmesriike andma maksuvabastus selliste energiatoodete puhul, mida laevadel kasutatakse mootorikütusena ELi territoriaalvetes sõitmiseks. Kõnealuse maksuvabastusega on hõlmatud ka sadamakai ääres seisvate laevade pardal elektrienergia tootmiseks kasutatavad energiatooted. Samuti võivad liikmesriigid anda maksuvabastuse selliste energiatoodete puhul, mida laevadel kasutatakse sisevetes sõitmiseks vastavalt energia maksustamise direktiivi artikli 15 lõike 1 punktile f, mis hõlmab ka elektrienergia tootmist pardal. Seega ei mõjuta energia maksustamise direktiivil põhinev maksustamissüsteem enamikul juhtudel kulusid, mis on seotud sadamakai ääres seisva laeva pardal elektrienergia tootmisega, kuigi sellisel tootmisel võib olla sadamates õhukvaliteedi halvenemise ja mürataseme suurenemise tõttu negatiivne mõju tervisele ja keskkonnale.

Rootsi kohaldab elektrimaksu vähendatud määra kõigi vähemalt 380-voldiste kaldalt tulevate selliste elektritarnete suhtes, mis on ette nähtud vähemalt 400-tonnise kogumahutavusega kaubalaevade jaoks. Rootsi asutused peavad piirangut asjakohaseks tagamaks, et kavandatud maksuvähendus hõlmaks absoluutset enamust rahvusvahelises laevaliikluses kasutatavatest laevadest ja suuremaid siseriiklikus laevaliikluses kasutatavaid laevu. Arvatakse, et kõnealused laevad tekitavad suurima osa heitest, mis tuleneb sadamakai ääres seisvate laevade pardal töötavatest abimootoritest.

Rootsi asutused tunnistavad, et kõnealune meede on riigiabi ja sellega soositakse kaubalaevanduses kasutatavate laevade omanikke. Nad väidavad ühtlasi, et meetmel puudub mõju laevaomanike või -käitajate vahelisele konkurentsile, kuna see on kättesaadav kõigile Rootsi sadamates kai ääres seisvatele laevadele (v.a erakasutuseks ettenähtud laevad), olenemata sellest, millise lipu all nad sõidavad. Rootsi leiab, et mõju liikmesriikide vahelisele kaubandusele on tühine, kuna sadamate valik sõltub pigem lasti sihtkohast, mitte väiksematest kai ääres seismise kuludest, mis tulenevad kaldalt tuleva elektriga seotud maksuvähendusest.

Rootsi on taotlenud maksuvähendusega seotud luba kuueaastaseks ajavahemikuks, mis on direktiivi artikli 19 lõikes 2 osutatud maksimumperiood.

Rootsi leiab, et kõnealune meede on kooskõlas komisjoni soovitusega 2006/339/EÜ ühenduse sadamates kai ääres seisvatel laevadel kaldalt tuleva elektri kasutamise edendamise kohta([3]) ning komisjoni teatisega „Strateegilised eesmärgid ja soovitused seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani”([4]). Sellega seoses märgitakse, et alates 2011. aasta juunist on liikmesriikidel tingimusteta kohustus täita selliste asjaomaste saasteainetega nagu tahked osakesed seonduvaid õhukvaliteedi standardeid([5]). Nimetatud kohustusega nõutakse, et liikmesriigid leiaksid lahendusi sellistele probleemidele nagu sadamakai ääres seisvate laevade põhjustatud heitkogused teatavates sadamates, ning on mõistetav, et selliste probleemidega sadamate puhul soodustatakse kaldalt tuleva elektri kasutamist õhukvaliteedi üldise strateegia osana.

Maksuvähendusega tahab Rootsi jätkata laevakäitajatele stiimuli pakkumist kaldalt tuleva elektri kasutamiseks, et vähendada kai ääres seisvatelt laevadelt tulenevat õhusaastet ja müra ning ka CO2-heidet. Vähendatud maksumäära kohaldamisega tugevdataks kaldalt tuleva elektri konkurentsivõimet võrreldes täielikult maksuvabade punkrikütuste põletamisega laevade pardal. Rootsi asutused teatasid komisjonile, et alates meetme kohaldamisest on ehitatud täiendavaid rajatisi selleks, et kasutada kaldalt tulevat elektrit, ning et selliste rajatistega Rootsi sadamate arv on suurenenud viielt kaheksale (Stockholm, Göteborg, Piteå, Helsingborg, Luleå, Karlskrona, Trelleborg ja Ystad). Lisaks sellele on olemas kavad täiendavate rajatiste ehitamiseks Stockholmi sadamas. Rootsi asutused teatasid komisjonile, et metsandussektori poolt kasutatavad laevad on kaldalt tuleva elektri rajatiste kõige sagedasemad kasutajad. Kõnealuse tööstusharu poolt kasutatavaid laevu teenindavate sadamate osa on kaldalt tuleva elektri kasutuses suurim. Rajatisi kasutatakse tavaliselt juhtudel, kui laev on ankurdunud pikemaks ajaks. Kaldalt tuleva elektri rajatisi kasutavate laevade osa on sadamate lõikes erinev (33–100 %) sõltuvalt sadamast ja rajatist kasutava laeva liigist. Rootsi esitatud teabe kohaselt on kaldalt tuleva elektri kasutamine toonud kaasa vääveldioksiidi, lämmastikoksiidide, tahkete osakeste ja süsinikoksiidide heitkoguste vähenemise. Rootsi asutustel ei ole aga täpseid hinnanguid heitkoguste sellise vähenemise kohta, mida saaks põhjendada meetme kohaldamisega.

Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid

Nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiiv 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik, eriti selle artikli 14 lõike 1 punkt c ja artikli 15 lõike 1 punkt f.

Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 kohase meetme hindamine

Teatavad poliitilised kaalutlused

Direktiivi artikli 19 lõike 1 esimeses lõigus on sätestatud järgmiselt:

„Lisaks eelmiste artiklite sätetele, eriti artiklitele 5, 15 ja 17, võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal ühehäälselt lubada liikmesriigil kehtestada täiendava maksuvabastuse või -vähenduse teatavatel poliitilistel kaalutlustel.”

Kõnesoleva maksuvähendusega soovivad Rootsi asutused toetada meedet, mis võimaldab laevadel saada sadamakai ääres elektrit keskkonnahoidlikumal viisil, parandades seega kohalikku õhukvaliteeti. Rootsi märkis, et komisjon on tegelikult juba soovitanud kasutada kaldalt tulevat elektrit selle asemel, et toota elektrienergiat sadamakai ääres seisvate laevade pardal, ning on seega tunnistanud kõnealuse tegevuse keskkonnahoidlikkust([6]). Ilma meetmeta oleks sadamakai ääres seisvatele laevadele tarnitava elektri suhtes kohaldatavad maksumäärad 293 Rootsi krooni (33,94 eurot) MWh kohta või 185 Rootsi krooni (21,43 eurot) MWh kohta Põhja-Rootsis. Taotletud erandiga antakse seega täiendav stiimul kõnealuse tehnoloogia kasutamiseks, mille suhtes kohaldatav maksumäär on 243 Rootsi krooni / kWh või 28,15 eurot/MWh (135 Rootsi krooni / kWh või 15,64 MWh Põhja-Rootsis), ning mis seega aitab kaasa nimetatud poliitilise eesmärgi saavutamisele.

Samuti märgib komisjon, et alates meetme kohaldamise algusest on Rootsi tegelenud oma kaldapealse infrastruktuuri edasise täiustamisega. Maksumäära vähendamine on nähtavasti olnud tõhusaks stiimuliks kaldalt tuleva elektri laialdasemaks kasutamiseks. Rootsi asutused teatasid komisjonile, et nad on mõnele sadamale esitanud taotluse või kohustuse võtta kasutusele kaldalt tuleva elektri rajatised. Samas ei teatanud Rootsi aga rajatiste kasutamisega seotud mis tahes õiguslike kohustuste või rahaliste stiimulite kehtestamisest. Eelkõige on metsandussektor väljendanud huvi täiustada infrastruktuuri keskkonnasõbralikuma transpordi väljaarendamise raames. Seoses kaldalt tuleva elektri infrastruktuuri praeguse arenguetapiga Rootsis on komisjon seisukohal, et oluliselt vähendatud maksumäär on sobiv vahend selleks, et ergutada sadamakäitajaid ja laevaomanikke tegema täiendavaid investeeringuid tehnoloogiasse, võttes arvesse ka seda, et puuduvad muud riiklikud erimeetmed, millega soodustataks kaldalt tuleva elektri kasutamist.

Seoses seatud poliitilise eesmärgi sisuga osutab komisjon, et kaldalt tuleva elektri kasutamise edendamine on tegelikult ühine poliitiline eesmärk, mille poole tuleks pürgida kogu ELis tervikuna. Seda on selgesti tõdetud komisjoni teatises integreeritud merenduspoliitika kohta([7]) ja lisatud komisjoni talituste töödokumendis([8]). Ettepanekus energia maksustamise direktiivi läbivaatamiseks soovitas komisjon vabastada energiamaksust kaldalt tulev elektrienergia, mida jaotatakse sadamakai ääres seisvatele laevadele([9]).

Nõukogu ei ole seni veel komisjoni ettepanekut vastu võtnud. Vahepeal tuleks anda ettevõtjatele Rootsis ja Rootsi asutustele õiguskindlus seoses maksumeetmetega, mida kohaldatakse kaldalt tuleva elektri kasutamise edendamiseks. Praegu on kaldalt tuleva elektri suhtes soodsate maksutingimuste kehtestamise ainus võimalus ette nähtud artikliga 19. Artikli 19 eesmärk on reageerida iga liikmesriigi erioludele, mida direktiivis ei ole kajastatud. Direktiivi artiklil 19 põhinevat erandit, millega soovitakse edendada kaldalt tuleva elektri kasutamist, võidakse seega kohaldada üksnes üleminekumeetmena, kuni nõukogu käsitleb kõnealust eesmärki direktiivi 2003/96/EÜ läbivaatamise raames.

Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega

Taotletud meede hõlmab peamiselt ELi keskkonnapoliitikat. Meetmega aidatakse kaasa kohaliku õhukvaliteedi parandamise eesmärgile sel määral, kuivõrd see aitab vähendada punkrikütuste põletamist sadamas seisvate laevade pardal. Meetmega kaasneb tõenäoliselt ka CO2-heite vähenemine, kuna maismaa energiavõrgust saadav elektrienergia tekitab tänu tõhusamale süsteemile ja kasutatavate kütuste erinevusele vähem CO2-heidet kui pardal punkrikütuste põletamisel toodetav elektrienergia. Seoses sellega võib märkida, et asjaomases turuosas toodetav elektrienergia on ELi keskmisest oluliselt väiksema CO2-heitega. Kuigi täiendavalt tarnitud elektrienergia CO2-mahukus on tavaliselt suurem kui toodetud elektrienergial keskmiselt ning see sõltub suurel määral päevaajast, mil täiendav nõudlus tekib, oleks meetmest tulenev CO2-heite vähenemine siiski üsna märkimisväärne([10]).

Meede on kooskõlas komisjoni ettepanekuga võtta vastu alternatiivkütuste infrastruktuuri kasutuselevõttu käsitlev direktiiv. Kõnealuses direktiivis käsitletakse kaldalt tuleva elektri rajatiste paigaldamist sadamates, kui need on kulutasuvad ja keskkonnale positiivse mõjuga([11]).

Siinkohal tuleb meenutada, et kaldalt tuleva elektri ebasoodsa konkurentsiolukorra üks olulisi põhjusi on see, et alternatiivne võimalus, st sadamas seisvate laevade pardal toodetud elektrienergia on praegu täielikult maksuvaba: maksuvaba ei ole mitte ainult elektrienergia tootmiseks põletatav punkrikütus (see vastab direktiivi 2003/96/EÜ artikli 14 lõike 1 punktis a osutatud tavaolukorrale), vaid ka laevade pardal toodetud elektrienergia on maksuvaba (vt direktiivi 2003/96/EÜ artikli 14 lõike 1 punkt c). Kuigi viimasena mainitud maksuvabastust võib olla raske käsitada liidu keskkonnaeesmärkidele vastavana, on selles arvesse võetud praktilisi kaalutlusi. Tegelikult on laeva pardal toodetud elektrienergia maksustamiseks vajalik laevaomaniku (kes asub sageli kolmandas riigis) või -käitaja deklaratsioon tarbitud elektrienergia koguse kohta. Deklaratsioonis peab lisaks olema osutatud, milline osa elektrienergiast tarbiti selle liikmesriigi territoriaalvetes, kus maks tasumisele kuulub. See oleks laevaomanikele tohutu halduskoormus, kuna nad peaksid esitama deklaratsiooni kõigi liikmesriikide kohta, kelle territoriaalvetes laev on seilanud. Kõnealustel tingimustel on õigustatud, et vähem saastavat kaldalt tulevat elektrit ei asetata ebasoodsasse olukorda, lubades Rootsil kohaldada vähendatud maksumäära.

Sisevete sadamakaide ääres seisvate laevade tarbitava elektrienergia puhul on vastupidiselt meresadamates valitsevale olukorrale laeva pardal toodetud elektrienergia maksust vabastamine liikmesriikide jaoks üksnes valikuline (artikli 15 lõike 1 punkt f). Seega ei takista ükski õiguslik piirang liikmesriikidel käsitleda kaldalt tulevat elektrit ja sisevete sadamates laevade pardal toodetavat elektrienergiat võrdsetel alustel. Seadusandja praktilised kaalutlused selgitavad direktiivi artikli 15 lõike 1 punktis f esitatud võimalust mitte maksustada laeva pardal toodetud elektrienergiat ja kõnealune võimalus on samas tihedasti seotud sisevetes sõitmise jaoks ettenähtud valikuliste maksusoodustustega. Enamik liikmesriike, sealhulgas Rootsi, on otsustanud mitte maksustada kõnealustel eesmärkidel kasutatavat kütust. Nad leiavad ka, et kütuse maksustamine elektrienergia asemel (vt direktiivi 2003/96/EÜ artikli 21 lõike 5 kolmas lõik) ei ole praktiline, kuna see eeldab vähemalt seda, et elektrienergia tootmiseks kasutatud kütust käsitletaks eraldi. Kui liikmesriigid otsustavad, kas laiendada merelaevanduse suhtes kohaldatavat maksuvähendust sisevetes liiklemiseks kasutatavatele kütustele, võtavad nad arvesse paljusid tegureid, sealhulgas riigisisese transpordipoliitika laiemaid eesmärke, nagu keskkonnakaalutlused, mis võib viia selleni, et liikmesriigid ei maksusta kõnealustel eesmärkidel kasutatavaid kütuseid.

Seepärast peetakse praeguses etapis õigustatuks, et võimalust kohaldada kaldalt tuleva elektri suhtes vähendatud maksumäära laiendatakse ka sisevetesadamatele.

Siseturg ja aus konkurents

Komisjon ei ole saanud ühtegi kaebust nõukogu rakendusotsusega 2011/384/EL lubatud maksumeetme praktilise kohaldamise kohta. Siseturu ja ausa konkurentsi seisukohast aitab meede üksnes parandada punkrikütuste maksuvähendusest tulenevat konkurentsi moonutavat olukorda, mis tuleneb kahest võistlevast elektrienergiaallikast, st laeva pardal toodetav elektrienergia ja kaldalt tulev elekter.

Seoses laevakäitajate vahelise konkurentsiga ei esitanud Rootsi asutused teavet selliste laevade arvu suurenemise kohta, millel on varustus kaldalt tuleva elektri kasutamiseks. Tuleb märkida, et Rootsi asutuste arvutuste kohaselt on kaldalt tuleva elektri kasutamise kulud jätkuvalt suhteliselt kõrged võrreldes elektriga, mis on laeva pardal toodetud, elektrienergiamaksust vabastatud punkrikütust kasutades. Laevaomanike kulud hõlmavad eelkõige võrgutasusid ja laeva pardaseadmetesse tehtud investeeringukulusid. Kuigi täpsed kulud sõltuvad olulisel määral naftahindade arengust ja neid on seetõttu raske prognoosida, ilmneb hiljutistest hinnangutest, et üldiselt ei muuda isegi täielik maksuvabastus enamikul juhtudel kaldalt tuleva elektri tootmiskulusid väiksemaks pardal tootmise kuludest,([12]) ning seega ei paku see mingil juhul kaldalt tulevat elektrit tarbivatele laevakäitajatele märkimisväärset konkurentsieelist võrreldes pardal toodetud elektrienergiat tarbivate laevakäitajatega. Käesoleval juhul ei ole nõukogu rakendusotsuse 2011/384/EL kohaldamisel toimunud eespool kirjeldatule sarnast märkimisväärset konkurentsimoonutust ning selle tekkimine on ebatõenäoline ka edaspidi, kuna Rootsi kavatseb jätkuvalt järgida madalaimat maksustamistaset, mis on ette nähtud energia maksustamise direktiiviga. Lisaks kavatseb Rootsi jätkata soodustuse saajate üldarvu vähendamist ja kohaldada maksusoodustust üksnes vähemalt 400-tonnise kogumahutavusega laevade ja vähemalt 380-voldiste kaldalt tulevate elektritarnete suhtes, et meetme sihtrühmaks oleksid laevad, mis toodavad pardal suures mahus elektrienergiat. Nagu Rootsi ametiasutused selgitasid, on mõlemad kehtestatud piirnormid suhteliselt madalad, kuna riiklikud ühendused tundsid muret, et vastasel juhul võivad Rootsi laevad sattuda muude riikide laevadega võrreldes ebasoodsasse olukorda. Loogiliselt võib järeldada vastupidist, et piirnormide alusel võib maksusoodustusest ilma jääda pigem Rootsi kui mõne muu ELi riigi laevad, ning seepärast ei too piirnormid mingil juhul kaasa kohalike ettevõtjate soodsamat maksukohtlemist võrreldes nende konkurentidega muudest ELi liikmesriikidest.

Seoses sadamatevahelise konkurentsiga teatasid Rootsi asutused, et nad ei ole täheldatud olulisi muudatusi laevaomanike sadamate valikus tingituna sellest, kas seal on kaldalt tuleva elektri rajatised või mitte. Kõnealused asutused käsitavad tühisena iga võimalikku mõju liikmesriikide vahelisele kaubavahetusele, mis avalduks siis, kui laevad muudaksid oma marsruuti, et kasutada kaldalt tulevat, vähendatud maksumääraga elektrit. Sellises olukorras, nagu eespool märgitud, kus vähemalt lühikeses perspektiivis muutuks kaldalt tuleva elektri kasutamine vaatamata maksuvähendusele majanduslikult otstarbekamaks kui elektrienergia tootmine laeva pardal, ei moonuta kõnealune, kaldalt tuleva elektri puhul antav maksuvähendus tõenäoliselt sadamatevahelist konkurentsi sedavõrd, et laevad hakkaksid selle võimaluse tõttu oma marsruuti muutma.

Ajavahemik, mille kohta on tehtud ettepanek lubada kohaldada vähendatud maksumäära, järgib suures osas komisjoni ettepanekus sisalduvat ajakava kaldalt tuleva elektri kaheksa-aastase maksuvabastuse kohta.

Meetme kohaldamisaeg ja energia maksustamist käsitleva ELi raamistiku väljatöötamine

Põhimõtteliselt peaks erandi kohaldamisaeg olema piisavalt pikk, et mitte kõigutada sadamakäitajate soovi teha vajalikke investeeringuid. Konkreetsel juhul saaks meetme kohaldamisaega pikendada ja maksuvähendust ulatuslikumaks muuta komisjoni ettepanekuga energia maksustamise direktiivi läbivaatamiseks, millega nähakse ette kaldalt tuleva elektri kohustuslik maksuvabastus kaheksa aastat kestvaks ajavahemikuks pärast direktiivi jõustumist. Erand ei tohiks siiski avaldada negatiivset mõju olemasoleva õigusraamistiku tulevastele arengusuundadele ning tuleks arvestada võimalusega, et nõukogu võtab vastu komisjoni ettepanekul põhineva õigusakti, millega muudetakse energia maksustamise direktiivi. Kõnealuses olukorras näib asjakohane anda taotletud luba direktiiviga ettenähtud kuueaastaseks maksimumperioodiks, kui vastavad üldsätted ei jõustu enne otsusega ettenähtud kehtivusaja lõppu. See ajavahemik annab õiguskindluse laeva- ja sadamakäitajatele, kes peavad kavandama oma investeeringuid kaldalt tuleva elektri rajatistesse ja laeva pardaseadmetesse. Selle ajavahemiku jooksul on Rootsi asutustel võimalik koguda andmeid meetme mõju täielikuks hindamiseks.

Riigiabi eeskirjad

Euroopa Liidu Teatajas 1. oktoobril 2013 avaldatud asjakohase vahetuskursi([13]) alusel vastab Rootsi ametiasutuste kavandatud maksumäär 50 Rootsi krooni/kWh direktiivi 2003/96/EÜ artikli 10 kohasele madalaimale maksustamistasemele. Seega on meetmega täidetud üks neist tingimustest, mis on sätestatud komisjoni määruse 651/2014/EL([14]) artiklis 44. Kõnealuses artiklis on sätestatud tingimused, mille kohaselt selline meede vabastatakse riigiabist teatamise nõuetest. Siiski ei ole praeguses etapis võimalik kindlaks teha, kas kõik artiklis 44 sätestatud tingimused on täidetud ning kas nõukogu rakendusotsuse ettepanekuga ei takistata komisjoni nõudmast, et Rootsi järgiks riigiabi eeskirju.

2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

Konsulteerimine huvitatud isikutega

Käesolev ettepanek põhineb Rootsi esitatud taotlusel ja käsitleb ainult kõnealust liikmesriiki.

Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.

Mõju hindamine

Käesolevas ettepanekus käsitletakse ühe liikmesriigi taotlusel talle antud luba.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Ettepaneku eesmärk on lubada Rootsil rakendada erandit nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ üldsätetest ja kohaldada elektrimaksu vähendatud määra 50 Rootsi krooni (5,79 eurot) MWh kohta sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes.

Õiguslik alus

Nõukogu direktiivi 2003/96/EÜ artikkel 19.

Subsidiaarsuse põhimõte

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 113 hõlmatud kaudse maksustamise valdkond ei ole ELi toimimise lepingu artikli 3 kohaselt iseenesest Euroopa Liidu ainupädevuses.

Samas on liikmesriikide pädevus selles valdkonnas ELi kehtiva õigusega rangelt reguleeritud ja piiratud. Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 kohaselt võib üksnes nõukogu lubada liikmesriigil kehtestada selle sätte kohaseid täiendavaid maksuvabastusi või -vähendusi. Liikmesriigid ei saa nõukogu asemel seda otsust vastu võtta.

Ettepanek on seega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.

Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega. Maksuvähendus ei ületa kõnealuse eesmärgi saavutamiseks vajaminevat (vt eespool siseturgu ja ausat konkurentsi käsitlevad kaalutlused).

Õigusakti valik

Kavandatav(ad) õigusakt(id): nõukogu rakendusotsus.

Direktiivi 2003/96 artikliga 19 on ette nähtud üksnes kõnealust liiki õigusakt.

4. MÕJU EELARVELE

Meetmega ei kaasne liidule rahalist ega halduskoormust. Ettepanek ei mõjuta seega liidu eelarvet.

2014/0230 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU RAKENDUSOTSUS,

millega lubatakse Rootsil kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 27. oktoobri 2003. aasta direktiivi 2003/96/EÜ, millega korraldatakse ümber energiatoodete ja elektrienergia maksustamise ühenduse raamistik,([15]) eriti selle artiklit 19,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Nõukogu rakendusotsusega 2011/384/EL([16]) lubati Rootsil kuni 25. juunini 2014 kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes („kaldalt tulev elekter”) kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19.

(2) Rootsi taotles 13. detsembri 2013. aasta kirjaga luba kohaldada elektrimaksu vähendatud määra kaldalt tuleva elektri suhtes vastavalt direktiivi 2003/96/EÜ artiklile 19.

(3) Kõnealuse taotletava maksuvähendusega on Rootsi eesmärk jätkuvalt edendada kaldalt tuleva elektri laialdasemat kasutamist, kuna see on sadamakai ääres seisvate laevade elektrienergiavajaduse rahuldamiseks keskkonnasõbralikum viis kui punkrikütuste põletamine laevade pardal.

(4) See aitab kaasa sadamalinnade õhukvaliteedi paranemisele, kuna kaldalt tuleva elektri kasutamisel ei teki sellist õhusaastet kui punkrikütuste põletamisel kai ääres seisvate laevade pardal. Asjaomase piirkonna, st Rootsit, Taanit, Soomet ja Norrat hõlmava Põhjamaade elektrituru elektrienergia tootmise struktuuri erilisi tingimusi arvesse võttes võib laeva pardal punkrikütuste põletamisel toodetava elektrienergia asemel kaldalt tulevat elektrit kasutades täiendavalt vähendada CO2-heidet. Seepärast loodetakse, et meetmega on võimalik kaasa aidata liidu keskkonna-, tervishoiu- ja kliimapoliitika alaste eesmärkide saavutamisele.

(5) Lubades Rootsil kohaldada kaldalt tuleva elektri suhtes vähendatud maksumäära, ei ületata kaldalt tuleva elektri kasutamise suurendamiseks vajaminevat hulka, kuna elektrienergia tootmine laevade pardal jääb endiselt enamikul juhtudel konkurentsivõimelisemaks võimaluseks. Samal põhjusel ja asjaomase tehnoloogia praeguse suhteliselt väikese turuosa tõttu ei too meede oma jõusoleku ajal tõenäoliselt kaasa märkimisväärseid konkurentsimoonutusi ega mõjuta seega negatiivselt siseturu nõuetekohast toimimist.

(6) Direktiivi 2003/96/EÜ artikli 19 lõikest 2 nähtub, et kõigi osutatud sätte kohaselt antud lubade puhul tuleb kehtestada range ajapiirang. Võttes arvesse meetme nõuetekohast hindamist võimaldavat piisavalt pikka ajavahemikku, kuid ka vajadust toetada olemasoleva õigusliku raamistiku tulevasi arengusuundi, on asjakohane anda taotletud luba kuueaastaseks ajavahemikuks, kui vastavad üldsätted ei jõustu enne käesoleva otsusega ettenähtud kehtivusaja lõppu.

(7) Selleks et tagada sadama- ja laevakäitajate õiguskindlus ning selleks, et vältida elektrienergia turustajate ja edasimüüjate halduskoormuse võimalikku suurenemist, mis võib tuleneda kaldalt tulevale elektrile kehtestatud aktsiisimaksumäära muudatustest, tuleks tagada, et Rootsi saaks ilma katkestusteta kohaldada käesolevas otsuses käsitletavat konkreetset maksuvähendust. Seepärast tuleks nõukogu rakendusotsusega 2011/384/EL kehtestatud varasema korra sujuvaks kohaldamiseks anda taotletud luba alates 26. juunist 2014.

(8) Käesolev otsus ei piira liidu riigiabi eeskirjade kohaldamist,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Rootsil lubatakse kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele muudele laevadele kui eraomanduses olevatele lõbusõidulaevadele vahetult jaotatava elektri suhtes, tingimusel et järgitakse direktiivi 2003/96/EÜ artikli 10 kohaseid madalaimaid maksustamistasemeid.

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub selle teatavakstegemise päeval.

Määrust kohaldatakse alates 26 juunist 2014.

Määruse kehtivus lõpeb 25. juunil 2020.

Juhul kui nõukogu näeb ELi toimimise lepingu artikli 113 alusel ette kaldalt tulevat elektrit käsitlevaid maksusoodustusi hõlmavad üldeeskirjad, kaotab käesolev otsus kehtivuse päeval, mil kõnealused üldeeskirjad jõustuvad.

Artikkel 3

Käesolev otsus on adresseeritud Rootsi Kuningriigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

([1]) ELT L 170, 30.6.2011, lk 36–37.

([2]) Kõik arvutused on põhinevad 1. oktoobri 2013. aasta vahetuskursil, st 8,6329 Rootsi krooni 1 euro eest. Vt ELT C 286, 2.10.2013.

([3]) Komisjoni soovitus 2006/339/EÜ, 8. mai 2006, ühenduse sadamates seisvatel laevadel kaldalt tuleva elektri kasutamise edendamise kohta (ELT L 125, 12.5.2006).

([4]) Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele – Strateegilised eesmärgid ja soovitused seoses ELi meretranspordipoliitikaga kuni 2018. aastani, KOM(2009) 8 (lõplik), 21. jaanuar 2009.

([5]) Vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2008/50/EÜ, 21. mai 2008, välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta (ELT L 152, 11.6.2008).

([6]) Vt joonealune märkus nr 3.

([7]) KOM(2007) 575 (lõplik), 10. oktoober 2007.

([8]) SEK(2007) 1283( lõplik), 10. oktoober 2007.

([9]) KOM(2011) 169 (lõplik), 13. aprill 2011.

([10]) Taastuvate energiaallikate ja tuumaenergia ühine osa Rootsi elektrienergiast oli 2012. aastal 95,4 % ning NordPoolis toodetud elektrienergiast oli see 90 %, vt http://www.nordpoolspot.com/Global/Download%20Center/TSO/Nordic-production-split_2004-2012.pdf. Nii tuuma- kui hüdroenergiat, mis moodustab põhilise osa Rootsis ning NordPoolis üldiselt toodetavast taastuvenergiast, kasutatakse peamiselt baaskoormusenergiana, samas kui tippkoormusenergia on keskmiselt suurema CO2-heitega.

([11]) Vt COM(2013) 18 (final), 24. jaanuar 2013.

([12]) Vt Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi aruanne „Service Contract Ship Emissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity”, august 2005, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Kuluanalüüs koostatakse Göteborgi (Rootsi), Juneau ja Long Beachi (Ameerika Ühendriigid) sadamate kohta.

([13]) Vt joonealune märkus nr 2.

([14]) Komisjoni määrus (EL) nr 651/2014, 17. juuni 2014, ELi aluslepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse siseturuga kokkusobivaks (ELT L 187, 26.6.2014, lk 1–78).

([15]) ELT L 283, 31.10.2003, lk 51.

([16]) Nõukogu rakendusotsus 2011/384/EL, 20. juuni 2011, millega lubatakse Rootsil kohaldada elektrimaksu vähendatud määra sadamakai ääres seisvatele laevadele vahetult jaotatava elektri suhtes („kaldalt tulev elekter”) kooskõlas direktiivi 2003/96/EÜ artikliga 19 (ELT L 176, 30.6.2011, lk 36).