[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 6.6.2007

KOM(2007)286 lõplik

KOMISJONI ARUANNE

“PAREM ÕIGUSLOOME 2006” vastavalt subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamist käsitleva protokolli artiklile 9 (14. aruanne)

{SEK(2007)737}

KOMISJONI ARUANNE

“PAREM ÕIGUSLOOME 2006” vastavalt subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamist käsitleva protokolli artiklile 9 (14. aruanne)

Käesolev aruanne on subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamise 14. aastaülevaade. Selles käsitletakse ka Euroopa Liidu regulatiivse keskkonna täiustamise arengut.[1]

PAREM ÕIGUSLOOME

Hästi korraldatud, selge, arusaadav ja võimalikult lihtne regulatiivne keskkond on olulise tähtsusega kodanike heaolu, rahva tervise ja keskkonna kaitsel. Samaaegselt tagatakse ka õiglane turg, kus Euroopa ettevõtjad saavad tõhusalt innovatiivsete toodetega konkureerida. Paremat õigusloomet käsitleva tegevuskava kohaselt soovitakse seda saavutada nii ELi kui ka liikmesriikide tasandil ELi institutsioonide ja liikmesriikide ühiste jõupingutuste tulemusena, et suurendada kasu avalikule poliitikale ja vähendada kulusid, mida ELi majandusel tuleb määruste rakendamisel kanda.

ELi institutsioonide parema õigusloomega seotud peamised eesmärgid ja meetmed on ette nähtud komisjoni 2005. aasta märtsis läbivaadatud paremat õigusloomet käsitlevas tegevuskavas[2] ja institutsioonidevahelises kokkuleppes parema õigusloome kohta, millele Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kirjutasid alla 2003. aasta detsembris.[3]

Novembris 2006 esitas komisjon parema õigusloome tegevuskava strateegilise ülevaate.[4] Selles kirjeldatakse olulisi ja julgustavaid edusamme, mis on juba saavutatud, ning esitatakse ülesanded ELi institutsioonidele ja liikmesriikidele, kui soovitakse, et paremal õiguslikul reguleerimisel oleks tegelik ja pikaajaline positiivne mõju ettevõtetele ja kodanikele. Peamised ülesanded on mõju hindamiste ja nende kasutamise kvaliteedi parandamine õigusaktide ettevalmistamisel ja vastuvõtmisel, edusammude tegemine halduskulude mõõtmisel ja mittevajaliku kõrvaldamine Euroopa ja riiklikest õigusaktidest; õigusaktide ajakohastamise ja lihtsustamise programmi jätkamine ja intensiivistamine, menetluses olevate ettepanekute sõelumise ja võimaliku tagasivõtmise jätkamine nõukogu ja parlamendi ettepanekute ajakohasuse ja vastavuse tagamiseks komisjoni prioriteetidele; konstruktiivse dialoogi tugevdamine ELi ja kõigi liikmesriikide seadusandjate vahel ning kõigi huvirühmadega.

Komisjoni meetmed

Olles õigusaktide algataja, vastutab komisjon parema õigusloome eesmärkide saavutamise eest kolmel tasandil: õigusaktide ettevalmistamine, täitmine ja rakendamine. Komisjonil on parema õigusloome tegevuskava elluviimisel juhtpositsioon ja 2006. aastal on komisjon:

- läbi viinud 67 mõju hindamist, käivitanud oma mõju hindamise süsteemi välishindamise ning asutanud mõju hindamise komitee , kes täidab komisjoni talitustes valminud mõju hindamiste puhul sõltumatu kvaliteeditoe ja kontrollifunktsiooni ülesannet;

- jätkanud lihtsustamisprogrammi rakendamist, andnud aru asjaomastest edusammudest, lisanud kõnealusesse programmi rohkem kui 40 meedet[5] ning integreerinud lihtsustamismeetmed oma 2007. aasta õigusloome- ja töökavasse.[6]

- halduskulude hindamiseks integreerinud ELi standardkulude mudeli oma mõju hindamise suunistesse ja teinud ettepaneku algatada tegevuskava halduskoormuse vähendamiseks ELis;

- viinud lõpule eelmistest komisjonidest pärit menetluses olevate ettepanekute sõelumise ja taaskäivitanud aegunud õigusaktide kodifitseerimise ja kehtetuks tunnistamise programmi.

Mitmeid neid meetmeid viiakse ellu vastastikuse täiendamise põhimõttel, tagades parema õigusloome tegevuskava sidususe. Näiteks on halduskulude mõõtmine lülitatud mõju hindamise metoodikasse; komisjoni õigusloome- ja töökava lihtsustamisettepanekute puhul tuleb läbi viia mõju hindamine, milles omakorda kasutatakse konsultatsioone huvirühmadega.

Konsulteerimine huvitatud isikutega

Võrreldes varasemaga kasvas 2006. aastal märkimisväärselt konsultatsioonide arv: esitati 217 teatist (28 teatist rohkem kui 2004. aastal) ja veebiportaali “Sinu hääl Euroopas” kaudu toimus 129 Interneti-põhist konsultatsiooni (23 rohkem).[7]

Euroopa läbipaistvuse algatuse[8] raames viis komisjon läbi avaliku konsultatsiooni huvitatud isikutega konsulteerimise miinimumstandardite kohta,[9] mille kohaselt huvitatud isikud hindasid üldjuhul komisjoni konsultatsioonide korralduse positiivseks.[10] Arenguruumi nähti konsultatsioonide käigus saadud kaastööde üldise tagasiside, sihtkonsultatsioonides osalejate parema tasakaalustatuse ja miinimumtähtaegadest kinnipidamise valdkondades. Komisjoni talitustes mõjutab konsultatsioonide miinimumstandarditest kinnipidamine töökoormust, kuid see annab ka algatuste lõppversioonidele lisaväärtust.

Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

Komisjon teeb jätkuvaid jõupingutusi kooskõlas välisekspertide nõuannete kogumise ja kasutamise põhimõtete ja suunistega.[11] Eelkõige kavatsetakse edendada ekspertide ja ELi poliitikakujundajate vahelise lüli SINAPSE (Scientific INformAtion for Policy Support in Europe) laialdasemat kasutamist.[12] Esmased kogemused on olnud paljulubavad ja selle kasutamist tuleks edendada ka 2007. aastal. Valitsemistava uute vormide ja poliitikaküsimuste üha suureneva keerukuse tõttu tuleb toetada traditsioonilisi nõustamissüsteeme kogu ELis, tagada võimalus teadlaste/ekspertidega kiireks konsulteerimiseks ning tõhusam suhtlemine ekspertide vahel Euroopas ja mujal. Seda saab lihtsustada SINAPSE e-võrgu edasiarendamise ja üldisema kasutamisega.

Mõju hindamine

2006. aastal koostasid komisjoni talitused 67 mõju hindamist. Need hõlmasid iga-aastases õigusloome- ja töökavas sisalduvate kõigi peamiste õigusaktide ja poliitiliste algatuste mõju hindamist, mida nõutakse alates 2005. aastast, ning lisaks terve rea teiste võimalike oluliste mõjudega algatuste nn. vabatahtlikke mõju hindamisi. Kogemus on näidanud, et üha enam on mõju hindamise tulemusena oluliselt muudetud õigusakti lähenemisviisi ja olemust või on kavandatud ettepanekust isegi loobutud.[13] Samuti laiendas komisjon oma ettepanekute majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnamõjude integreeritud hindamise lähenemisviisi, integreerides mõju hindamise suunistesse halduskulude mõõtmise metoodika.[14]

Mõju hindamise üldise kvaliteedi edasiseks parandamiseks praktikas on komisjoni president asutanud mõju hindamise komitee, mis tegutseb tema otseses alluvuses ja komisjoni talitustest sõltumata. Kõnealune komitee kontrollib mõju hindamise projekte ja avaldab arvamust nende kvaliteedi kohta ning vajadusel pakub nõu ja kvaliteedialast tuge.

Edasised meetmed üldise lähenemisviisi laiendamiseks ja komisjoni mõju hindamise kvaliteedi tõstmiseks võetakse tõenäoliselt 2006. aastal käivitatud ja 2007. aasta kevadel valminud mõju hindamise süsteemi välishindamise järelmeetmete etapis.

Vahendite valik (isereguleerimine ja kaasreguleerimine)

Ettepanekute ettevalmistamisel on komisjon kohustatud kaaluma, kas klassikaliste õigusaktide alternatiivid on asutamislepingu eesmärkide saavutamiseks sobivamad.[15] Alternatiivsete regulatiivsete vahendite kasutamise julgustamiseks on komisjon koos Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega välja töötanud "ELi isereguleerimise ja kaasreguleerimise" andmebaasi.[16] See lihtsustab teabevahetust ning parima tava kindlaksmääramist selliste ise- ja kaasreguleerimise algatuste puhul, millel on ELi mõõde (st mis hõlmab rohkem kui ühte liikmesriiki). Selle peamine eesmärk on julgustada ja toetada eraettevõtjaid, kes soovivad luua või parandada isereguleerimissüsteeme, ning seadusandjaid, kes vastutavad kaasreguleerimise kavandamise eest. Mõju hindamiste osana ning ümarlaudade ja uuringute raames konsulteeris komisjon samaaegselt ka huvirühmadega ise- ja kaasreguleerimise asjakohase kasutamise küsimustes.[17]

2006. aastal kehtestati valdkondlikul tasandil mitmeid olulisi ise- ja kaasreguleerimise mehhanisme. Komisjon kutsus üles töötama välja täpsed tegevusjuhendid ühenduse ja/või liikmesriikide tasandil. Samuti on mitmetes õigusaktides sätestatud ulatuslikum kaasreguleerimine huvitatud isikutega.[18] Samas esitasid majandusharud 2006. aastal ka taotlusi isereguleerimise asendamiseks kaasreguleerimisega või isegi klassikaliste õigusaktidega.[19] Kuigi komisjoni lähenemisviis rõhutab alternatiivsete regulatiivsete meetmete võimalikkust, tõdeb komisjon, et sageli jääb määrus ELi eesmärkide saavutamise ning ettevõtetele ja kodanikele õiguskindluse tagamiseks lihtsaimaks vahendiks.

ELi õigusaktide rakendamisega kaasnevate halduskulude vähendamine

Tuginedes 2005. aastal tehtud eeltööle, on komisjon kasutusele võtnud (kavandatavate) õigusaktide halduskulude hindamise metoodika. Alates 2006. aasta märtsist on ELi standardkulude mudelit kohaldatud mitmete kavandatud ja/või läbiviidud mõju hindamiste suhtes. Komisjon jätkab oma jõupingutusi võimalikult ulatuslikuks meetodite lähendamiseks liikmesriikidega ja liikmesriikide vahel.

Parema õigusloome strateegilises ülevaates ja sellega seonduvas 2006. aasta novembri töödokumendis "Halduskulude analüüs ja halduskoormuse vähendamine Euroopa Liidus”[20] andis komisjon teada 2007. aasta ambitsioonikast halduskulude vähendamise tegevuskavast ning kutsus nõukogu üles seadma ühiseks vähendamise eesmärgiks 25%, mille EL ja liikmesriigid peaksid ühiselt 2012. aastaks saavutama. Esmalt andis komisjon teada oma kavatsusest alustada valitud prioriteetsetes valdkondades ulatuslikke halduskoormuse mõõtmisi ja esitada terve rea kiirmeetmeid, mis on välja töötatud selliselt, et näidata halduskoormuse vähendamise võimalusi asjaomaste õigusaktide peamisi poliitilisi eesmärke muutmata.

Menetluses olevate ettepanekute sõelumine ja tagasivõtmine

Parema õigusloome osana sõelub komisjon regulaarselt menetluses olevaid õigusaktide ettepanekuid, et teha kindlaks, kas need on endiselt asja- ja ajakohased. 2006. aastal viis komisjon lõpule kõigi menetluses olevate ettepanekute sõelumise, mille eelmised komisjonid olid vastu võtnud. 2005. aasta sõelumise tulemusena võeti 2006. aastal tagasi 68 õigusakti ettepanekut 183st, mis olid pärit varasemast perioodist kui 2004. Samal aastal sõelus komisjon veel 80 menetluses olevat ettepanekut, mille eelmine komisjon oli 2004. aastal vastu võtnud enne praeguse komisjoni ametiaja algust 22. novembril 2004, ning otsustas tagasi võtta veel 10 ettepanekut. Need ettepanekud kuuluvad komisjoni 2007. aasta õigusloome- ja töökavasse.[21] Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja komisjoni vahelisi suhteid käsitleva raamkokkuleppe (mai 2005) artikliga 32 on parlamenti teavitatud sellest, et komisjon kavatseb need ettepanekud tagasi võtta ning et kõnealune tagasivõtmine jõustub tagasivõetud ettepanekute nimekirja avaldamisega Euroopa Liidu Teatajas.

Komisjon soovitab, et tema iga uus koosseis võtaks endale ametisseastumise esimestel kuudel samasuguse ülesande, et teha kindlaks, kas varem vastu võetud ettepanekud on kooskõlas komisjoni prioriteetidega, ning kinnitada oma poliitilist vastutust nende ettepanekute eest.

Ühenduse õigustiku lihtsustamine ja ajakohastamine

Oktoobris 2005 esitatud 3aastase lihtsustamisprogrammiga[22] ette nähtud ettepanekutest võttis komisjon 2006. aastal vastu 26 ettepanekut. Lisaks võeti vastu 6 ettepanekut, mis kanti üle 2005. aastast. Veel 23 algatust, mis olid ette nähtud 2006. aastaks, lükati edasi 2007. aastasse, et viia läbi asjaomaseid ettepanekuid toetav täiendav analüüs.

Parema õigusloome strateegilise ülevaate osana esitas komisjon 2006. aasta novembris esimese arenguaruande regulatiivse keskkonna lihtsustamise strateegia kohta[23] ning teavitas 43 uuest algatusest, mis täiendavad ajavahemikku 2006–2009 hõlmavat ambitsioonikat lihtsustamisprogrammi. 47 peamist lihtsustamisalgatust on esmakordselt lülitatud ka komisjoni 2007. aasta õigusloome- ja töökavasse. Aruandes on esitatud ka ajakohastatud programm õigusaktide kodifitseerimise lõpuleviimiseks 2008. aastaks.

Kuid lihtsustamisprogrammi edukas ja õigeaegne rakendamine eeldab hoolikat konsulteerimist huvirühmadega, algatuste võimalike mõjude hindamist ning seadusandjate jagatud vastutust ühenduse ja riiklikul tasandil. ELi tasandil tuleks jätkata institutsioonidevahelist dialoogi, et kiirendada lihtsustamist käsitlevate meetmete vastuvõtmist. Liikmesriikides tuleb riiklikud programmid välja töötada selliselt, et koormavad riiklikud eeskirjad, mida ei ole asjakohaselt muudetud, ei kahjustaks ELi õigusaktide lihtsustamise positiivset mõju.

ELi õiguse kohaldamise järelevalve

ELi õiguse korrektne kohaldamine on olulise tähtsusega parema õigusloome eesmärkide saavutamiseks. Reguleeriva keskkonna lihtsustamine ja täiustamine tagab ettevõtjatele ja kodanikele loodetava kasu ainult siis, kui liikmesriigid võtavad ELi õiguse üle kiiresti ja korrektselt.[24] Et ülevõtmisel vältida võimalikke puudusi, mis võivad põhjustada rikkumisi, tuleb komisjoni talitustel mõju hindamise suuniste kohaselt võtta võimalikke ülevõtmisega kaasnevaid probleeme arvesse juba õigusaktide ettepanekute ettevalmistamise etapis. Lisaks teeb komisjon tööd selle nimel, et oma järelevalvemeetodeid koostöös liikmesriikidega kohandada. See hõlmab vastavustabelite koostamist, direktiivi sätete ja riiklike eeskirjade selget seostamist ning riiklike ülevõtmismeetmete elektroonilise teavitamissüsteemi täielikku rakendamist. Kõnealune süsteem on kõikides liikmesriikides alates 2006. aasta algusest olemas ja komisjon edendas selle kasutamist erinevate meetmete kaudu 2006. aastal.

ELi institutsioonide, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komitee meetmed

2006. aastal oli parem õigusloome ja selle rakendamine kõigi institutsioonide prioriteet. Lisaks komisjonile oli eriti aktiivne Euroopa Parlament. Parlamendi plenaaristung toimus aprillis ning mais 2006 võeti vastu juba viis resolutsiooni parema õigusloome kohta, milles esitatakse mitmed ettepanekud meetmete võtmiseks ning olemasolevate vahendite ja menetluste täiustamiseks. Seda protsessi suunas peamiselt komisjon, kuid samuti nõukogu ja liikmesriigid.

Vastuseks Euroopa Parlamendi üleskutsele tugevdada komisjoni mõju hindamiste kvaliteedikontrolli teavitas komisjoni president tema alluvusse sõltumatu kvaliteedikontrolli loomisest, mille tulemusena asutas komisjon 2006. aasta novembris mõju hindamise komitee.

2006. aastal sai Euroopa Parlamendi poliitilise heakskiidu[25] institutsioonidevaheline mõju hindamise ühtne lähenemisviis,[26] mille üle oli läbirääkimisi peetud 2005. aasta novembris. See töötati välja vastuseks 2003. aasta novembri paremat õigusloomet käsitlevale institutsioonidevahelisele kokkuleppele ja sellega nähakse ette põhilised eeskirjad, mis reguleerivad nii komisjoni mõju hindamiste kasutamist õigusloome protsessis kui ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu sisuliste muudatuste mõju hindamisi.

Nii Euroopa Parlament kui nõukogu on komisjoni ettepanekute läbivaatamisel komisjoni mõju hindamisi kasutanud, konsolideerides sellega mõju hindamise kui vahendi selle tagamiseks, et poliitilised otsused võetakse vastu parimate tõendite alusel võimalike mõjude kohta. Austria eesistumise ajal koostas nõukogu töörühmadele soovitusliku juhendi mõju hindamiste käsitlemise kohta nõukogus.[27] Parlament ja selle komisjonid taotlevad üha enam, et teatavate teemade[28] või komisjoni ettepanekute sisuliste muudatuste puhul[29] tehtaks uuringud ja mõju hindamine. Regioonide Komitee ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee osalesid 2006. aastal samuti aktiivselt parema õigusloome arutelus, eriti subsidiaarsuse küsimustes. Regioonide Komitee taotles süstemaatiliste konsultatsioonide korraldamist ning kohalike ja piirkondlike ametiasutuste osalemist komisjoni mõju hindamiste töös, et tagada kohalikele ja piirkondlikele ametiasutustele ELi õiguse rakendamiseks pandud finants- ja halduskoormuse proportsionaalsus ELi meetmete eesmärkidega. Selle toetamiseks lõi Regioonide Komitee 2006. aastal subsidiaarsuse järelevalve võrgustiku.[30] Selle vahendusel saavad Euroopa kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused vahetada teavet selliste komisjoni ettepanekute puhul, mis mõjutavad neid ja poliitikat, mille eest nad vastutavad. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis 2006. aastal vastu omaalgatusliku aruande "EL ja riiklikud haldustavad" ning selle ühtse turu seireüksus käivitas töö sotsiaalsete mõjude integreerimise kohta komisjoni mõju hindamistesse, mille tulemused avalduvad loodetavasti 2007. aastal.

Subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamine

Komisjon jätkas jõupingutusi, et mõju hindamiste ja seletuskirjade kaudu[31] paremini selgitada, kuidas kavandatavad meetmed on mõlema põhimõttega kooskõlas. 2006. aasta mais otsustas komisjon saata oma uued ettepanekud ja konsultatsioonidokumendid otse liikmesriikide parlamentidele, kutsudes neid üles parandama poliitika formuleerimise protsessi.[32] See käik kiideti heaks Euroopa Ülemkogu istungil juunis 2006. Riigipead ja valitsusjuhid palusid komisjonil nõuetekohaselt kaaluda liikmesriikide parlamentide märkusi, eriti subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid käsitlevaid märkusi.

Sarnaselt varasemate aastatega tegid Euroopa Parlament ja nõukogu suhteliselt vähe otseselt subsidiaarsuse ja proportsionaalsusega seotud parandusi.[33] Enamik Regioonide Komitee ja Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamusi ei sisaldanud kriitikat subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamise kohta. Veidi rohkem esines kriitikat proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamise kohta. Samale järeldusele jõuti ka kahes katses, mille viis läbi Regioonide Komitee subsidiaarsuse järelevalve võrgustik.[34] Liikmesriikide parlamentide mitmes arvamuses paluti komisjonil teatavaid väiteid selgitada või esitada nende kohta üksikasjalikumad andmed. Väga vähestel juhtudel leiti, et komisjoni edastatud ettepanekud on teatavates küsimustes nende põhimõtetega vastuolus. Komisjon vastab sellistele avaldustele individuaalselt.

Seisukohtade lahknevused rõhutavad seda, et edendada tuleb nende kahe asutamislepingutes määratletud põhimõttega kehtestatud tingimuste ühtset tõlgendamist. Komisjon loodab, et standardne küsimustik, mida kasutati komisjoni ettepanekutele lisatavate seletuskirjade koostamiseks, aitab ühtsele tõlgendamisele kaasa.[35] Ühtne tõlgendamine aitaks ära hoida segiajamist nt pädevuse andmise põhimõttega ja väldiks vääritimõistmisi, mis võivad tõstatada kahtlusi subsidiaarsuse põhimõtte rikkumise kohta.

Seoses kohtuliku järelkontrolliga 2006. aastal nimetati subsidiaarsuse põhimõtet kahes Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu kohtuotsuses, mis vaid kinnitab varasemat kohtupraktikat. Mõlemal juhul leidis kohus, et subsidiaarsuse põhimõtet ei ole rikutud.[36] 31. detsembri 2006. aasta seisuga ei olnud Euroopa Kohus ega Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus teinud ühtegi otsust selle kohta, et subsidiaarsuse põhimõtet oleks rikutud või et selle põhimõtte järgimine oleks olnud ebapiisav.

Mitmes otsuses analüüsiti proportsionaalsuse põhimõtte võimalikke rikkumisi ning mõningatel juhtudel tühistati sellel põhjusel ühenduse meetmed kas täielikult või osaliselt. Näiteks kohtuasjas C-310/04 Hispaania v nõukogu, milles käsitleti nõukogu määrust, millega muudeti puuvilla toetuskava, otsustas kohus, et "puudusid peamised asjaolud, mida oleks tulnud arvesse võtta vaidlustatud meetme alusena ning millest sõltus nende [ELi institutsioonide] kaalutlusõiguse kasutamine."[37] Kohus leidis, et proportsionaalsuse põhimõtet on rikutud ja tühistas vaidlustatud õigusakti.

LISA: Komisjoni õigusaktide ettepanekud, konsultatsioonidokumendid ja aruanded:

[pic]

[pic]

[1] Edinburghis 1992. aasta detsembris toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel otsustati, et komisjon on kohustatud esitama Euroopa Ülemkogule ja Euroopa Parlamendile igal aastal aruande subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtte kohaldamise kohta. Kõnealune kohustus lisati Euroopa Ühenduse asutamislepingule liidetud protokolli 1997. aastal Amsterdami lepinguga tehtud muudatuste raames. Alates 1995. aastast on kõnealune aruanne käsitlenud ka õigusaktide kvaliteedi ja kättesaadavuse parandamiseks võetud meetmeid (vt eelmine aruanne, KOM(2005)98 ja SEK(2005)364). Mõningaid regulatiivse keskkonna täiustamisele kaasaaitavaid tegureid on üksikasjalikumalt vaadeldud 2004.–2005. aasta Euroopa avalikku haldust käsitlevas 3. aruandes

(vt http://www.europa.eu.int/comm/governance/index_fr.htm).

[2] “Parem õiguslik reguleerimine majanduskasvu edendamiseks ja töökohtade loomiseks Euroopa Liidus”, KOM(2005)97, märts 2005, edaspidi ”tegevuskava”. Kõnealune teatis ajakohastab ja täiendab 2002. aastal kehtestatud tegevuskava (“Regulatiivse keskkonna lihtsustamine ja parandamine”, KOM(2002)278, 5. juuni 2002). Tegevuskava lähtub Euroopa avalikku haldust käsitlevast valgest raamatust (KOM(2001)727, 25.6.2001).

[3] ELT C 321, 31. detsember 2003, lk 1.

[4] KOM(2006)689 lõplik.

[5] "Esimene arenguaruanne regulatiivkeskkonna lihtsustamise strateegia kohta," KOM(2006)690.

[6] KOM(2006)629.

[7] http://ec.europa.eu/yourvoice/

[8] Vt roheline raamat Euroopa läbipaistvuse algatuse kohta: KOM(2006)194.

[9] Kõnealused standardid kehtestati 2003. aastal (KOM(2002)704, 11.12.2002).

[10] Konsultatsiooni käigus sai komisjon üle 100 kaastöö, mis on avaldatud järgmisel aadressil: http://ec.europa.eu/comm/eti/contributions.htm

[11] KOM(2002)713, 11.12.2002.

[12] http://europa.eu.int/sinapse

[13] Näiteid leiab käesoleva aruande lisa punktist 2.1.3., joonealused märkused 18-20.

[14] SEK(2005) 791.

[15] Mõju hindamise suuniste kohaselt peab komisjon mõju hindamisel kaaluma alternatiivsete regulatiivsete vahendite kasutamist.

[16] http://www.eesc.europa.eu/smo/prism/presentation/index.asp

[17] Vt näiteks "Isereguleerimine ELi reklaamisektoris: aruanne huvitatud isikutega peetud arutelude kohta," juuli 2006 (http://ec.europa.eu/consumers/overview/report_advertising_en.pdf); Ise- ja

kaasreguleerimise tava Euroopa Liidus, oktoober 2006

(http://europa_eu.staging.entr.cec.eu.int/enterprise/regulation/better_regulation/docs/simplification/Final-report-SCR2.pdf); või meediasektori kaasreguleerimise meetmete uuring

(http://ec.europa.eu/comm/avpolicy/info_centre/library/studies/index_en.htm#finalised).

[18] Näiteid leiab käesoleva aruande lisa punktist 2.1.4.

[19] Näiteks juhtum, kus Euroopa puuviljamahla ühendus (AIJN) kutsus üles ELi õigusaktidesse lisama puuviljamahla normi, mis oli eelnevalt määratletud AIJNi liikmete vabatahtlikes tegevusjuhistes, mis lepiti kokku nõukogu direktiivi 2001/112 rakendamiseks.

[20] KOM(2006)691.

[21] KOM(2006)629, 24.10.2006, 4. lisa.

[22] KOM(2005)535.

[23] KOM (2006)690.

[24] Vt komisjoni aastaaruanne ühenduse õiguse kohaldamise järelevalve kohta 2005. aastal; KOM(2006)416.

[25] Nõukogu ja komisjon olid selle juba heaks kiitnud 2005. aasta lõpus.

[26] Nõukogu dokument nr 14901/05.

[27] Nõukogu dokument 9382/06, 15. mai 2006.

[28] Nt komisjoni mõju hindamisse sotsiaalsete mõjude kaasamise kohta.

[29] Nt ENVI komitee mõju analüüs õhu kvaliteedi direktiivi ettepaneku muutmise kohta.

[30] http://www.cor.europa.eu/en/activities/sub_mon.htm.

[31] 2003. aastal otsustas komisjon kehtestada iga õigusakti ettepaneku juurde lisatava seletuskirja standardvormi ning selle ülesehitust ja sisu täiendada. Vt K(2003)4555, mille komisjon võttis vastu 13. detsembril 2003.

[32] "Kodanikekeskne tegevuskava – Euroopa Liit tulemuslikuks“, KOM(2006)211.

[33] Nt 2006. aastal osutas parlament selgesõnaliselt subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtetele 11 parlamendi aruandes ja 3 omaalgatuses.

[34] Regioonide Komitee viis kõnealused katsed läbi järgmiste dokumentide puhul: Euroopa Parlamendi ja nõukogu ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta elukestva õppe valdkonnas, KOM(2006)479, ja komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile, Haridus- ja koolitussüsteemide tõhusus ning võrdsed võimalused, KOM(2006)481. Regioonide Komitee avaldab kõnealused tulemused 2007. aastal.

[35] Vt käesolevale teatisele lisatud komisjoni talituste töödokumendi 3. lisa.

[36] Vt kohtuasi T-168/01 GlaxoSmithKline Services v komisjon, 27. septembri 2006. aasta otsuse lõige 196 ja edaspidi, seni avaldamata, ja kohtuasi T-253/02 Chafiq Ayadi v nõukogu, 12. juuli 2006. aasta otsuse lõige 105 ja edaspidi, seni avaldamata (edasikaebamisel, kohtuasi C-403/06P).

[37] 7. septembri 2006. aasta otsus, lõige 123.