SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Haridus, koolitus ja noored on olnud viimasel ajal ELi juhtide tähelepanu keskmes. Rooma 25. märtsi 2017. aasta deklaratsioonis esitasid nad soovi püüelda „liidu suunas, mille kodanikel on uusi võimalusi kultuuriliseks ja sotsiaalseks arenguks ning majanduskasvuks“ ja avaldasid kindlat tahet liikuda „liidu suunas, kus noored saavad parima hariduse ja koolituse ning võivad õppida ja leida tööd kogu maailmas“.

Oma 14. septembri 2017. aasta resolutsioonis programmi „Erasmus+“ tuleviku kohta rõhutas Euroopa Parlament, et tulevane programm peaks kindlasti olema suunatud kõigile noortele ja et järgmise programmitööperioodi ambitsioonikad eesmärgid peaksid kajastuma suuremas eelarves, nii et programmi kogu potentsiaal oleks kasutatud.

Seoses 17. novembril 2017 Göteborgis toimunud sotsiaaltippkohtumisega kuulutasid Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon üksmeelselt välja Euroopa sotsiaalõiguste samba, mille esimene põhimõte on, et „igaühel on õigus kvaliteetsele ja kaasavale haridusele, koolitusele ja elukestvale õppele, et säilitada ja omandada oskused, mis võimaldavad täiel määral ühiskonnaelus osaleda ja tööturul edukalt liikuda“.

Euroopa Ülemkogu rõhutas oma 14. detsembri 2017. aasta järeldustes liidu poliitika sotsiaalse, haridusalase ja kultuurilise mõõtme olulisust eurooplaste kokkuviimisel ja meie ühise tuleviku ehitamisel, lisaks kutsuti liikmesriike, nõukogu ja komisjoni üles, et nad oma pädevuste raames töötaksid selles suunas, et õpirännet, liikuvust ja vahetusprogramme soodustada, sh luua selleks oluliselt tugevamaks muudetud, kaasavam ja laiendatud programm.

Komisjon rõhutas oma 14. veebruari 2018. aasta teatises „Uus tänapäevane mitmeaastane finantsraamistik Euroopa Liidu jaoks, mis võimaldab tõhusalt saavutada tema prioriteete ka pärast 2020. aastat“, et liidu eelarve peab aitama teha teoks Euroopa juhtide ja riigipeade antud lubadusi, sh täies ulatuses Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtteid rakendades, noori toetades ja Euroopa kodanike liikuvust edendades. Teatises rõhutati ka täielikku üksmeelt selles osas, et õpirännet, liikuvust ja vahetusprogramme tuleb soodustada, sh oluliselt tugevdatud, kaasavama ja laiendatud programmi „Erasmus+“ kaudu, veel märgiti, et programm annab noortele tööturul toimetuleku oskused, parandab kultuuridevahelist mõistmist ja tugevdab sotsiaalset struktuuri.

Komisjoni 2. mail 2018 vastuvõetud teatises „Tänapäevane eelarve liidu jaoks, mis hoiab, kaitseb ja avardab võimalusi: mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2021–2027“ soovitas komisjon järgmises finantsraamistikus noortele suuremat tähelepanu pöörata. Selleks soovitati üle kahe korra suurendada liidu ühe ilmekaima eduloo – programmi „Erasmus+“ vahendeid. Uue programmi keskmes saab olema kaasamine ning selle raames tuleb jõuda rohkem ebasoodsast keskkonnast pärit noorteni. See võimaldab rohkematel noortel minna teise riiki õppima või töötama. Seega tegi komisjon ettepaneku jõulisema „Erasmus“ programmi kohta, mille eelarve ulatub aja jooksul 30 miljardi euroni. Ta teeb ka ettepaneku lisada 700 miljonit eurot uuele algatusele „DiscoverEU“, mis annab noortele võimaluse teiste ELi riikidega lähemalt tutvuda.

Järgmise programmi (edaspidi ka „programm“) ambitsioonid on kooskõlas komisjoni visiooniga luua aastaks 2025 Euroopa haridusruum, nagu komisjon oma 14. novembri 2017. aasta teatises „Euroopa identiteedi tugevdamine hariduse ja kultuuri kaudu“ on sätestanud. Euroopa haridusruum tähendab „Euroopat, kus riigipiirid ei sea õppimisele piiranguid. Euroopat kui maailmajagu, kus on tavaline viibida kas õppimise või töö tõttu muus riigis ja kus enamik inimesi räägib lisaks oma emakeelele veel kahte keelt. Maailmajagu, mille elanike identiteedi oluline osa on olla eurooplane, kes tajub Euroopa kultuuripärandit ja selle mitmekesisust.“ Programm „Erasmus“ on peamine vahend Euroopa haridusruumi ülesehitamisel.

Eesmärk on soodustada igati läbiproovitud programmi laiendamist kõigi õppijate kategooriateni, olenemata sellest kas nad on osa kõrgharidus-, üldharidus- või kutseharidus- ja õppesüsteemist, osalevad täiskasvanuhariduse või mitteformaalse õppe meetmetes, noorte või aktiivse osalemise meetmetes. Programmile juurdepääsu suurendamine laiematele inimeste hulgale tähendab programmi rahaliste investeeringute suurendamist, kuid on ka, mis on väga tähtis, segu meetmetest, eeskirjadest, osalemistingimustest, millega on võimalik saavutada majanduslikku kokkuhoidu, võtta lihtsustusmeetmeid halduskoormuse leevendamiseks ning kõrvaldada seeläbi õpirände ja liikuvuse ees seisvad takistused ning suurendada programmi asjakohasust, atraktiivsust ja kaasavat olemust. Eesmärk on kolmekordistada osalejate arvu ja kehtestada kvalitatiivsed meetmed ning soodustused, mis võimaldaksid parandada piiratud võimalustega noorte osalemisvõimalusi.

Eurooplastel peab olema võimalus omandada oskusi, mida on vaja ühiskonnas, mis järjest liikuvam, kultuuriliselt mitmekesisem ja digitaalsem. On selge, et selle probleemiga tuleb tegeleda, tuleb investeerida sellistesse meetmetesse, mis võimaldavad inimestel elukestva õppe kontekstis omandada õigeid teadmisi, oskusi ja pädevusi, sh õppida keeli. See muudab nad vastupidavamaks ja suurendab tööalast konkurentsivõimet, lisaks edendab see sotsiaalset sidusust. Euroopa vajab ka suuremaid investeeringuid digioskustesse ja tulevikku suunatud valdkondadesse, näiteks kliimamuutus, puhas energia, tehisintellekt, robootika, andmeanalüüs ning kunst ja disain jne. Need on Euroopa tuleviku kestliku majanduskasvu ja sidususe olulised valdkonnad. Programm võib anda tähelepanuvääriva panuse innovatsiooni ja täita Euroopa teadmiste, oskuste ja pädevuste vallas esinevaid lünki. Suunatud meetmed aitavad liidul oma potentsiaali innovaatilisuse, loovuse ja ettevõtluse seisukohast ära kasutada, seda eriti digimajanduses. Kui haridus toetab kultuuri ja loovust, muudab see Euroopa ühiskonna vastupidavamaks.

Praeguse programmi kvalitatiivse mõju suurendamiseks peaksid tulevase programmi vahendid olema eri vanuses ja eri kultuuri-, sotsiaalse- ja majandustaustaga inimestele suuremas mahus ja paremini kättesaadavad Programm peaks ulatuma piiratud võimalustega, sh puudega inimeste ja rändajateni, samuti liidu äärealadel elavate kodanikeni. Kooliõpilaste jaoks on õpiränne siiani olnud pigem erandlik kogemus. Mis puutub üliõpilastesse, praktikantidesse ja noortesse üldse, siis ei suuda praegune programm rahuldada kasvavat nõudlust, mis õpirändes osalemise meetmete osas esineb. Seega on vaja teha täiendavaid jõupingutusi, et muuta programm kaasavamaks ja suurendada selle tõhusust, võttes aluseks selles valdkonnas liidu programmidega viimase kolmekümne aasta jooksul saavutatud suurepäraseid tulemusi. Tuleb luua üliõpilastele, koolide ja kutsekoolide õpilastele ning praktikantidele ja üldse noortele rohkem õpirändemeetmeid ja muuta need meetmed lihtsamini kättesaadavamaks. Kõigi õpirände liikide puhul tuleb toetussummat optimeerida, sh tuleb tagada suuremad toetused õpilaste teatud kategooriatele, sh kõrgkoolide tasemel pakutava õpirände puhul. Samuti laiendatakse noortele mõeldud liikuvusvõimalusi mitteformaalses õppes osalemiseks, et kaasata rohkem noori. Võetakse meetmeid, et julgustada noori kodanikuühiskonnas osalema ja seda osalemist harjutama, et tõsta teadlikkust liidu ühistest väärtustest, aidata koondada noori ja otsusetegijaid kohalikul, riiklikul ja Euroopa tasandil ning panustada Euroopa integratsiooniprotsessi.

Programm peaks ühtlasi jõudma laiema sihtrühmani nii liidus sees kui ka väljaspool seda, kasutades selleks paremini info- ja kommunikatsioonitehnoloogia vahendeid, kombineeritud õpirännet (st füüsilise ja virtuaalse õpirände kombinatsiooni) ja virtuaalkoostööd. Et muuta programm kaasavamaks ja eelkõige, et pöörata tähelepanu teatud sihtrühmade vajadustele, näiteks täiskasvanud õppijatele, hakatakse rohkem pakkuma paindlikumaid õpirände vorme, näiteks lühiajalist õpirännet, rühmaviisilist või virtuaalõpirännet. Noortevaldkonna kaasamise paremaid tavu võiks laiendada muudele valdkondadele. Kavandataks konkreetne meede – väikesemahulised partnerlused – et programmis saaksid osaleda ka organisatsioonid, kellel on vähe kogemusi või kellel need puuduvad või kelle organisatsiooniline suutlikkus on väiksem, eelkõige rohujuure tasandi organisatsioonid ning organisatsioonid, kes tegelevad piiratud võimalustega inimestega.

Programmis pööratakse tähelepanu üleeuroopalisele suundumusele, milleks on vähene osalemine demokraatlikus elus ning vähesed teadmised ja vähene teadlikkuse tase Euroopa teemades, mis mõjutavad kõigi Euroopa kodanike igapäevaelu. Paljud ei soovi kogukonnaelus või liidu tasandi poliitika kujundamisel või sotsiaalses elus aktiivselt kaasa lüüa ja osaleda või kogevad selles valdkonnas raskusi. Ja veel, kuigi täna tunneb 70% eurooplastest, et ta on liidu kodanik ja see protsent on noorte hulgas isegi kõrgem, on väga levinud see, et puudub teadlikkus ja arusaam sellest, mis on Euroopa Liit, kuidas see toimib ja milline on selle lisaväärtus kodanikele. Euroopa identiteedi ja noorte osaluse tugevdamine demokraatlikes protsessides on liidu tuleviku seisukohast ülioluline. Programmiga saab senisest enam aidata inimeste Euroopa Liidu alast teadlikkust tõsta ja neile sellekohaseid teadmisi anda. Haridus-, koolitus-, noorte- ja spordivaldkonnas tegutsevad organisatsioonid ja institutsioonid on olulisel kohal kodanikuühiskonna arendamisel ja liidu teemade kohta laiamõõtmeliste teadmiste kujundamisel. Kui vaadata noorte eurooplaste hulgas levivat arusaama Euroopa Liidust, siis lisaks põhifaktidele, on neil teadmisi vähe. Liidus arvab peaaegu üheksa inimest kümnest, et koolis tuleks rohkem õpetada liidu kodanike õiguseid ja vastutusi. Samas on ka riiklike õppekavade kohaselt õpetatavate Euroopa Liidu teemade kaetus väga killustatud ja aktiivse osalemise mõõde on enamasti puudu. On ka üldisem vajadus julgustada inimesi, et nad osaleksid ühiskonnaelus aktiivsemalt, tahaksid ühiskonnas ja Euroopa demokraatlikus elus täiel määral osaleda ja oleksid selleks võimelised.

Eespool kirjeldatud eesmärkide saavutamise ja probleemide lahendamise seisukohast on väga oluline haridus-, koolitus-, noorte- ja spordivaldkonna organisatsioonide riikidevahelise ja rahvusvahelise koostöö toetamine ja soodustamine. Organisatsioonide ja institutsioonide vaheline koostöö aitab käivitada innovatsiooniliste lahenduste leidmist õppijate isiklikus arengu, haridustee ja kutsealase arengu toetamisel. See toob inimestele konkreetset kasu, näiteks on nad tänu omandatud võtmepädevustele läbilöögivõimelisemad, väheneb koolist väljalangemine, tunnustatakse pädevusi, mis on omandatud vabatahtliku tegevuse ja mitteformaalse õppimise vahendusel, suurendatakse kõrghariduse omandamist või Bologna reformide elluviimine. Seeläbi lihtsustub ideede ringlus, parimate tavade ja oskusteabe edastamine, mis aitab tõsta hariduse kvaliteeti. Samas on praegu kehtiva Erasmus+ programmi raames loodud koostöömeetmete intensiivsus ja suutlikkus ebapiisav, seda eriti väikeste ja rohujuure tasandi organisatsioonide hulgas. Koostöö tase on riigiti ja piirkonniti ning eri sektorites erinev. Koolide, täiskasvanutele mõeldud õppeasutuste ja noorteühenduste osalemise vallas on ruumi liikuda paremuse suunas. Selline olukord raskendab institutsionaalseid reforme ning haridus-ja koolitussüsteemide ja noortetöö korralduse ajakohastamist nii riigi kui ka liidu tasandil.

Programmi rahvusvaheline mõõde on oluline ja läbiv joon, mis omab tähtsust õpirände, liikuvuse, koostöö ja ka poliitilise dialoogi meetmete puhul. Eelkõige on vaja intensiivistada rahvusvahelist koostööd kolmandate riikidega – eelkõige laienemisprotsessis osalevate riikidega, naaberriikidega, tööstusriikide ja kiiresti areneva majandusega riikidega – et toetada Euroopa institutsioone ja organisatsioone, kes seisavad silmitsi üleilmastumise probleemidega. Samal ajal on oluline tagada koostoime liidu välispoliitika vahenditega, et viia ellu liidu välispoliitilisi eesmärke kolmandate riikide, sh arenguriikide inimarengu ja institutsionaalse arengu osas, ning mis väga tähtis, toetada koos sealsete noortega vastupanuvõimeliste ühiskondade arengut ja kultuuridevahelise usalduse suurenemist.

Programm peab tegelema kõigi liidu programmide puhul lahendamist vajavate küsimustega, näiteks nagu programmis osalemise lihtsamaks muutmine võimalikult laiade sihtrühmade jaoks (lihtsustatud eeskirjad ja haldusmenetlused ning optimaalsed veebivahendid), samal ajal tuleb tagada projektide konkurentsivõimeline ja läbipaistev valikumenetlus ning korrektne toetuste haldamise tsükkel, mille puhul liidupoolsed finantsriskid oleksid minimaalsed. Lisaks tuleb lihtsustada rahvusvahelise tegevussuuna rakendamise kriteeriumeid, et parandada meetmete kättesaadavust.

Käesolevas ettepanekus on õigusakti kohaldamise alguskuupäevana ette nähtud 1. jaanuar 2021. Ettepanek esitatakse 27 liikmesriigile, sest 29. märtsil 2017 sai Euroopa Ülemkogu Ühendkuningriigilt teate tema kavatsuse kohta astuda välja Euroopa Liidust ja Euratomist Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 50 kohaselt.