[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 29.4.2009

KOM(2009) 210 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

vastuse kohta kuuenda raamprogrammi järelhindamist käsitlevatele eksperdirühmade aruannetele

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

vastuse kohta kuuenda raamprogrammi järelhindamist käsitlevatele eksperdirühmade aruannetele

1. Üldine kontekst

Seitsmendat raamprogrammi (EÜ ja Euratomi programm) käsitlevates otsustes[1] sätestatakse, et programme tuleb hinnata kahe aasta jooksul pärast nende lõpuleviimist. Kuuenda raamprogrammi (2002–2006) järelhindamise viis läbi 13-liikmeline eksperdirühm, mida juhtis Leibnizi ühingu president professor Ernst Rietschel. Hindamise eesmärk oli hinnata kuuenda raamprogrammi (FP6) põhjendusi, rakendamist ja tulemusi ning see põhines mitmekülgsel tõendusmaterjalil[2]. Teadusuuringute Ühiskeskuse otsemeetmete ja infoühiskonna tehnoloogiate alase teadustöö erihinnangute tulemused ja nendega seotud soovitused edastati eksperdirühmale.

Mõlemad raamprogrammid hõlmavad nn otsemeetmeid – Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse teadus- ja arendustegevust. Teadusuuringute Ühiskeskus ja selle juhatajate nõukogu kutsusid kokku eksperdikomisjoni, mida juhib Sir David King[3] ja mis esitas oma aruande 2008. aasta septembris. Ehkki komisjoni talitused on juba vastanud kõnealuse aruande järeldustele,[4] antud soovitusi üldjoontes toetades, leiab komisjon, et kogu FP6 üldhinnangu kontekstis on mõttekas juhtida tähelepanu Teadusuuringute Ühiskeskuse tööd käsitlevale hindamisaruandele (vt lisa).

FP6 prioriteetse teema „infoühiskonna tehnoloogiad” järelhindamist viis läbi eksperdirühm Esko Aho juhtimisel. Komisjon tundis aruande üle heameelt ning avaldas oma esialgsed vastused antud soovitustele 2008. aasta septembris institutsioonilistele sidusrühmadele suunatud teatises[5]. Komisjon tegi ettepaneku käsitleda neid soovitusi laiemas arutelus Euroopa IKT-alase innovatsiooni üle[6].

2. Sissejuhatus

Kuuenda raamprogrammi (2002–2006) ja selle eriprogrammide peamine eesmärk oli Euroopa teadusruumi integreerimine, tugevdamine ja struktureerimine. Oma 19 235 miljardi euro suuruse eelarvega kujutasid need endast üht maailma kõige laiaulatuslikumat teadusprogrammi ning nende hindamine on keeruline ülesanne.

Komisjon sai hiljuti eksperdirühma aruande, mis on kasutatud andmete mitmekesisuse ja kvaliteedi ning oma üksikasjalikkuse poolest tulevastele aruannetele eeskujuks.

Aruandes esitatud tulemused, järeldused, soovitused ja visioon raamprogrammide tulevikust annavad väärtusliku panuse poliitika edasisesse arendamisse ning edaspidisesse hindamisse, eelkõige seitsmenda raamprogrammi vahehindamisse ja 2014. aastal käivituva kaheksanda raamprogrammi kavandamisse.

Käesoleva teatise eesmärk on vastata avatult ja läbipaistvalt järelhindamisaruandes tõstatatud küsimustele, selgitades, milliseid meetmeid komisjon kavatseb võtta või on juba võtnud probleemide leevendamiseks, kuid samuti arutades probleeme, millele ei leidu ilmset ega kohest lahendust.

On selge, et mitut hindamisaruandes tõstatatud küsimust, eelkõige seoses raamprogrammide kavandamise ja sisuga ning finantseeskirjadega, ei saa käsitleda komisjon üksi, vaid selleks on vaja töötada koos laiema huvirühmaga, mis hõlmab liikmesriike, nõukogu ja Euroopa Parlamenti.

3. Vastused soovitustele

1. Enne kaheksanda raamprogrammi kavandamist peaks komisjon analüüsima raamprogrammi praegusi ja tulevasi põhimõtteid ja need selgemalt dokumenteerima, nii koond- kui ka mikrotasandil. Raamprogrammi jaoks püstitatud eesmärkide arv peab vastama komisjoni ja teiste osaliste võimele nende eesmärkide täitmist hallata. Komisjon peaks dokumenteerima ja muutma läbipaistvamaks raamprogrammi kavandamisega kaasneva konsulteerimisprotsessi, nii üldisel kui ka tööprogrammide tasandil.

Komisjon on soovitusega üldiselt nõus.

Kaheksanda raamprogrammi ettevalmistamisele ja kavandamisele eelneb ulatuslik, avatud ja läbipaistev arutelu sidusrühmadega. Raamprogrammi ettepanekuga kaasnevas mõjuhinnangus analüüsitakse üksikasjalikult programmi põhimõtteid.

Alates 2003. aastast on ELi teadus- ja arendustegevuse poliitika ning raamprogrammide üldine eesmärk olnud „Euroopa teadusruumi realiseerimine” ja see jääb tõenäoliselt nii ka edaspidi.

Raamprogrammid peavad üha enam arvesse võtma Ljubljana protsessi[7] käigus kujunenud lähenemisviisi, mis põhineb partnerluste loomisel liikmesriikidega, ning ühiselt kokkulepitud nägemust Euroopa teadusruumist aastal 2020[8]: luua Euroopa teaduse, teadmiste ja tehnoloogia siseturg, teadustegevust ja -poliitikat paremini koordineerida ja keskenduda jõulisemalt programmidele ja poliitikale, mis käsitlevad ühiskonda tõsiselt mõjutavaid valdkondi, nagu energeetika, keskkond, kliima, tervishoid, vananemine ja säästev areng. See võib kaasa tuua keerulisi ülesandeid, näiteks uute võimaluste leidmine ressursside paremaks ärakasutamiseks partnerluse kaudu. Samuti on eesmärgiks toetada ja tõhustada Euroopa teadusruumi 2008. aastal käivitatud viie algatuse elluviimist, eelkõige teadlaste partnerlust, rahvusvahelise teaduskoostöö strateegiat ning ühisel programmitööl põhinevat lähenemisviisi.

2. Raamprogramm peab siiski endast kujutama enamat kui konkureerivate toetusesaajate ja sidusrühmade esialgsete ootuste peegeldust. See peab olema piisavalt paindlik, et areneda ja muutuda. Raamprogramm ei tohiks asendada liikmesriikide teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse poliitikat ega kujunema kohalike probleemide lahendamise vahendiks, vaid peaks olema tihedamalt kooskõlastatud liikmesriikide teadustööga, et tugevdada ja struktureerida Euroopa teadusruumi. Samuti peaks see teadlikult vältima monopoolse seisundi tekkimist. Praegu osalevad komisjon ja raamprogramm peaaegu kõigis Euroopa teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse koostööprogrammides, mis võib viia mõtteviisi ja ideede monotoonsuseni ja jätta Euroopa teadussüsteemi ilma mitmekülgsuse eelistest.

Komisjon on soovitusega üldjoontes nõus ja tunnistab vajadust ühenduse ja liikmesriikide teadustöö paremaks koordineerimiseks Euroopa teadusruumi tugevdamise ja struktureerimise nimel.

Kooskõlastatuma lähenemisviisi saavutamine nii poliitika kui ka programmi tasandil ongi suuresti põhjus, miks on Ljubljana protsessi raames vaja luua tugevaid ja püsivaid partnerlusi komisjoni ja liikmesriikide vahel. Poliitikatasandil tehakse seda avatud koordinatsiooni meetodi abil ja Euroopa teadusruumi 2008. aastal käivitatud ERA algatustega[9]. Programmitasandil ning lähtudes ERA-NET võrgustike kogemusest ning EÜ asutamislepingu artikli 169 kohastest algatustest, on komisjon teinud ettepaneku ühisel programmitööl põhinevaks lähenemisviisiks.

Raamprogramm ei peaks tõepoolest asendama riiklikku rahastamist, vaid looma Euroopa tasandi lisandväärtust, sõltumata projekti suurusest ja ulatusest ning kasutatavast rahastamisvahendist.

Tõendid ei kinnita arvamust, nagu oleks komisjonil ja raamprogrammil Euroopa teadustöös monopoolne seisund. Sellised asutused ja projektid nagu CERN, EUREKA, ESF ja COST on vaid mõned näited üleeuroopalistest ja mitmepoolsetest organitest, mis toetavad Euroopa teadussüsteemi.

3. Tuleb loobuda terminist „kolmandad riigid”, kuna see takistab strateegilist mõtlemist. See tuleks asendada kolme strateegiaga: strateegia ELi raamprogrammide koostööks arengumaadega; strateegia koostööks kiiresti kasvava majandusega riikidega ja strateegia koostööks ELi-väliste tööstusriikidega. Eelarvet, mis on ette nähtud koostööks suurte tööstusriikide (nt USA ja Jaapan) ja tärkava majandusega riikidega (sh India, Hiina ja Brasiilia), tuleks oluliselt suurendada ning strateegiaid nii kohandada, et tihendada kontakte kõnealuste riikidega ning kaasata neid partneritena raamprogrammidesse, parandades seeläbi Euroopa teadusruumi kvaliteeti ja tugevdades selle eesmärke. Raamprogrammide koostöö arengumaadega peaks keskenduma teemadele ja tehnoloogiale, mis on olulised arengu seisukohast ja milles ELi teadlased hoiavad ülemaailmset juhtpositsiooni.

Termin „kolmandad riigid” hõlmab riike, mis ei ole raamprogrammi täisliikmed – riike, mis ei kuulu ELi ega assotsieerunud riikide hulka.

Komisjon leiab, et isegi kui sellel terminil on mõned puudused, ei ole see siiski olnud takistuseks sihipärasemale ja nüansirikkamale mõtlemisele seoses strateegiliste teaduspartnerlustega kindlaksmääratud kolme liiki riikidega[10]. Selle termini asendamine täpsema liigitusega ei tarvitse olla selguse või lihtsuse huvides. Komisjon rõhutab ka seda, kui oluline on keskenduda raamprogrammidega seotud rahvusvahelises koostöös teadustöö kõrgele kvaliteedile, pöörates samas tähelepanu partnerriikide konkreetsetele teadustöö vajadustele ning samuti kutsudes üles toetama teadussuutlikkuse arendamist muude rahastamisallikate abil.

Komisjon on nõus, et teaduskoostöö „kolmandate riikidega” vajab selgemaid eesmärke, mida rõhutati ka hiljuti avaldatud teatises rahvusvahelist teadus- ja tehnoloogiakoostööd käsitleva Euroopa strateegilise raamistiku kohta[11].

Komisjon suhtub väga toetavalt vajadusse suurendada rahalist toetust teaduspartnerlustele arenenud riikidega, tugevdades seega sidet maailma tippteadusega. Selleks tuleb ületada praktilised takistused.

Seitsmendas raamprogrammis on võetud mitmeid meetmeid selle eesmärgi saavutamiseks:

- rahvusvahelise koostöö erimeetmed on tõhusalt toetanud ühiste probleemide lahendamiseks sõlmitud partnerlusi, eelkõige kiiresti kasvava majandusega riikide ja arengumaadega – näiteks on algatatud koordineeritud projektikonkursse selliste strateegiliste partneritega nagu Venemaa ja India;

- strateegilise partnerluse loomiseks liikmesriikidega, eelkõige eesmärgi „Strateegilise koostöö edendamine tähtsaimate kolmandate riikidega geograafiliste ja temaatiliste eesmärkide kaudu” saavutamiseks on loodud uus rahvusvahelise teadus- ja tehnoloogiakoostöö strateegiline foorum;

- vastastikune programmide avamine, näiteks ELi ja USA vahelised programmid tervishoiu valdkonnas.

4. Teadustöö suundade ja originaalsete koostööviiside katsetamiseks tuleks kasutusele võtta uus alt üles suunatud lähenemisviis (sarnaselt kuuenda raamprogrammi NESTile). Sellist formaati peaks iseloomustama kiirus ja riskivalmidus; ainsaks valikukriteeriumiks peaks olema teaduse tipptase.

Eesliiniuuringutel on seitsmendas raamprogrammis (FP7) palju kaalukam roll ning „alt üles”- lähenemine, mis võeti esimest korda kasutusele NESTi puhul, on Euroopa Teadusnõukogu tegevuse üks keskseid põhimõtteid ja hõlmab kõiki teadus- ja tehnoloogiavaldkondi, sealhulgas sotsiaal- ja humanitaarteadusi. Euroopa Teadusnõukogu toetus põhiuurijatele ja individuaalsetele uurimisrühmadele kujutab endast teistsugust lähenemisviisi kui NESTi teadusalane koostöö.

Kõigile FP7 prioriteetsetele teemadele on Euroopa Teadusnõukogu täienduseks lisatud ka NESTi-laadne teadustöö, sest koostööprojektid võivad olla tõhusaks vahendiks valdkondadevaheliste eesliiniuuringute edendamisel. Nende hulgas väärib märkimist IKT prioriteetse teema alla kuuluv tulevaste ja kujunemisjärgus tehnoloogiate algatus (FET-Proactive), mille eesmärk on koondada vahendeid tulevikku suunatud ja potentsiaalselt suure mõjuga pikaajaliste eesmärkide saavutamiseks.

Komisjon tunnistab vajadust pöörata rohkem tähelepanu selle tagamisele, et vahendite kombineerimine eesliiniuuringute edendamiseks nii individuaalsete uurimisrühmade kui ka mitut Euroopa riiki ühendavate partnerluste abil toimiks tõhusalt kogu raamprogrammi ulatuses. Arutelu NESTi-laadsete eesliiniuuringute tugevdamise üle ei peaks piirduma ühe teema alla kuuluva sihtotstarbelise teadustööga, vaid võtma arvesse ka alt üles suunatud, mitut teemat ühendavat valdkondadevahelist teadustööd.

5. VKEde osalemine prioriteetsetes teemades on oluline ja seda tuleks edendada. Üldise 15 % eesmärgi otstarbekus tuleks aga uuesti läbi vaadata selliste mehhanismide kasuks, mis vastavad paremini asjaomase tööstuse dünaamikale.

Komisjon leiab, et VKEde osalemist raamprogrammides, sealhulgas prioriteetsetes teemavaldkondades, tuleks toetada. 15 %-eesmärk peegeldab selle küsimuse tähtsust kaasseadusandjate silmis ning see ei ole kunagi olnud eesmärk omaette. Tihti sobivad piirkondlikud ja riiklikud programmid ja nende partnerid VKEde olemuse ja vajadustega paremini.

Mitme raamprogrammi jooksul on tehtud tõsist tööd selle nimel, et jälgida VKEde osalemist ja kehtestada nende vajadustele vastavad eritingimused; praeguseks on loodud ka vastav talitustevaheline töörühm. Väga edukaks on osutunud programm Eurostars, mis on EUREKA ja FP7 ühisalgatus turule orienteeritud teadusuuringute rahastamiseks ja milles osalevad aktiivselt ka teadustööga tegelevad VKEd.

Praegu viiakse läbi üksikasjalikku uuringut, et analüüsida eeliseid, mida annab VKEdele osalemine raamprogrammides, sealhulgas võimekuse eriprogrammi meetmeid. Samuti on selle töö eesmärk saada parem ülevaade raamprogrammide alusel tehtavast VKEde teadustegevusest, sealhulgas kõrg-, kesk- ja madaltehnoloogiliste VKEde vajadustest, eesmärgiga VKEsid tulevastes raamprogrammides tõhusamalt toetada.

6. Eksperdirühm soovitab jätkata ESFRI tegevust, sh teekaardi koostamist ja visiooniuuringuid, tunnistades, et need raamprogrammide meetmed, mis toetavad mitut valdkonda teenindavaid teadusinfrastruktuure, on osutunud väga tõhusaks.

Komisjon toetab jätkuvalt teadustöö infrastruktuuride Euroopa strateegiafoorumi (ESFRI) tööd. ESFRI etendab olulist rolli strateegia väljaarendamisel, eelkõige uute Euroopa teadusinfrastruktuuride teekaardi abil. Seda tööd tuleks täiendada liikmesriikide teekaartide väljatöötamisega ja teadustöö infrastruktuuride parema ülemaailmse kooskõlastamisega. Ühendus on võtnud selles valdkonnas meetmeid. Seitsmendas raamprogrammis keskendub ESFRI teekaardile eelkõige üks uus meede, mille eesmärk on aidata välja arendada Euroopa teadusinfrastruktuuride järgmist põlvkonda.

Komisjon täiendab seda tööd Euroopa teadusinfrastruktuuride uue õigusliku raamistikuga, mis tõhustab ja kiirendab otsustusprotsessi.

Komisjon leiab samuti, et mitut valdkonda teenindavad infrastruktuurid, näiteks IKT-põhised infrastruktuurid, on tõhusad, ja toetab jätkuvalt nende edasist väljaarendamist, võttes arvesse selliste infrastruktuuride kiiret tehnoloogilist arengut ja nende ülemaailmset mõõdet, samuti sellistelt foorumitelt nagu eIRG[12] saadud nõuandeid.

7. Tuleb oluliselt suurendada naisteadlaste osalemist raamprogrammide projektides, kasutades tunduvalt proaktiivsemaid meetodeid, näiteks võttes suurte rahastamisvahendite puhul rahastamise tingimusena kvaliteedikriteeriumide järel (uuesti) kasutusele soolise võrdõiguslikkuse tagamise erimeetmed. Tuleb süstemaatiliselt ja pidevalt koguda statistilisi andmeid, neid analüüsida ja jälgida ning võtta meetmeid, kui võrdsuse saavutamisel ei toimu edasiminekut.

Komisjon toetab vajadust saavutada Euroopa teadlaste seas suurem sooline tasakaal. Siiski suhtub ta ettevaatusega eksperdirühma soovitatud meetmete suunda. Raamprogramm peab olema oma tegevusega eeskujuks. Samas on naiste osakaal raamprogrammis niigi suurem kui riiklikes programmides üldiselt ning raamprogrammiga üksi saab olukorda parandada vaid piiratud ulatuses. Mis tahes tulevased meetmed peavad lähtuma teadlaste soolist esindatust käsitlevate statistiliste andmete ulatuslikumast kogumisest ja analüüsist. Koostöös liikmesriikide ja soolist tasakaalu mõjutavate muude poliitikavaldkondadega tuleb suurendada alt üles suunatud lähenemisviiside kasutamist; hea näide on Euroopa parimate tavade juhend naiste karjääri kohta info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas[13], milles vaadeldakse, kuidas koostöös Euroopa IKT tööstusega luua tingimusi naiste töölevõtmiseks ja töölejäämiseks.

8. Euroopa teadusliku ja tehnoloogilise elujõu ja konkurentsivõime säilitamiseks on äärmiselt tähtis tagada, et teadlaskarjäär oleks noorte jaoks atraktiivne. Ühe võimalusena sellele kaasa aidata peaks raamprogramm jõulisemalt keskenduma peamistele globaalsetele vajadustele ja probleemidele. Samuti tuleks veelgi edendada Euroopa noorteadlaste mobiilsust ning pakkuda suuremale arvule areneva teadusega riikidest pärit üliõpilastele ja noorteadlastele võimalust õppida ja töötada Euroopas.

Komisjon nõustub vajadusega suurendada teadusliku või tehnoloogilise karjääri atraktiivsust noorte silmis. Haridusteadust käsitlevast Rocard’i aruandest[14] ilmnes selgelt, et noorte huvi täppisteaduste vastu väheneb; aruande järeldustes toodi esile vajadus täppisteaduste õpetamise mudelite põhjalikuks muutmiseks.

Nii liikmesriikide kui ka ühenduse tasandil tuleb leida lahendused, kaasates eri poliitikavaldkondade meetmeid ja mitmesuguseid sidusrühmi.

FP7 keskendub juba nüüd üha enam peamistele globaalsetele vajadustele ja probleemidele, mille üks näide on rõhuasetus taastuvate energiaallikatega seotud tehnoloogiatele Euroopa energiatehnoloogia strateegilise kava raames. Niihästi ühised tehnoloogiaalgatused ja kavandatav ühine programmitöö kui ka ülemaailmsete partnerluste loomine uue rahvusvahelise teadus- ja tehnoloogiastrateegia raames keskenduvad peamistele globaalsetele vajadustele ja probleemidele.

Edu on saavutatud ka seoses teadlaste staatusega. Hiljuti algatatud Euroopa teadlaste partnerluse eesmärk on riiklike ja üleeuroopaliste poliitikameetmetega suurendada Euroopa üldist atraktiivsust teadlaste karjääri ja mobiilsuse seisukohast. Edasine töö Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise juhendi põhimõtete rakendamiseks teadusasutuste tasandil aitab luua edukamat teadlaskarjääri ja tõelist konkurentsi. Komisjon ootab ka teadlikkuse suurendamist keskhariduse tasemel, kus langetatakse olulised karjäärivalikud.

Seoses noorte teadlaste innustamisega asuma õppima ja tööle Euroopasse, osutab komisjon reaalsetele edusammudele, mis on saavutatud selliste uuenduste abil nagu nn teadlasviisa, millega nähakse kolmandate riikide teadlastele ette spetsiaalne elamisluba. Samal ajal tuleb vältida „ajude väljavoolu” soodustamist. Eesmärk on edendada tõelist teadlasvahetust, mis hõlmab ka tagasipöördumist kolmandasse riiki, et võimaldada nende riikide teadusasutuste ülesehitamist, luues samal ajal vastastikku kasulikke pikaajalisi kontakte.

9. Raamprogrammi haldamist on vaja põhjalikult muuta ja siin ei piisa järkjärgulistest väikestest muudatustest. Komisjon peaks välise abiga läbi vaatama oma menetlused, sealhulgas finantskontrolli menetlused, võttes eesmärgiks lepingute sõlmimiseks kuluva aja vähendamise 50 % võrra ning ülemineku kulupõhistelt lepingutelt hinnapõhistele, nii et kulusid ei oleks enam vaja auditeerida, v.a väikese arvu projektide puhul. Teadusprojektide toetamisel peaks komisjon jätkama üleminekut lepingupõhiselt lähenemisviisilt grandipõhisele.

Komisjon mõistab haldamise parandamise ja lihtsustamise ning eelkõige eksperdirühma esile tõstetud kahe probleemi tähtsust. Lihtsustamine on olnud üks FP7 põhieesmärke ning tehtud edusamme kirjeldatakse hiljutises FP7 eduaruandes, näiteks seoses osalejate tagatisfondiga, mis on võimaldanud enamiku osalejate puhul loobuda rahalisest eelkontrollist; juriidiliste dokumentide ühekordse esitamisega spetsiaalse registreerimissüsteemi abil ja uute elektroonsete võimalustega lepingute läbirääkimise lihtsustamiseks.

Nagu eduaruandes selgitatud, piirab komisjoni lihtsustamisvõimalusi raamprogrammide õiguslik raamistik. Aruandes soovitatud põhjalikud muudatused võivad põhineda menetlusi läbi vaatavate välisekspertide soovitustel, kuid üldise õigus-, finants- ja kontrolliraamistiku muutmiseks on vaja ka koostööd seadusandjaga, eelarvepädevate institutsioonidega ja kontrollikojaga. Sellise koostöö eesmärk peaks olema parema tasakaalu saavutamine lihtsustamise ja bürokraatia vähendamise ning usaldusväärse finantsjuhtimise ja vastutuse vahel.

2010. aastaks kavandatakse komisjoni teatist lihtsustamise kohta, mis annaks hea võimaluse neid küsimusi käsitleda ja võtta arvesse seadusandja ja kontrollikojaga käimasolevat dialoogi, mis käsitleb aktsepteeritava vigade esinemise riski mõistet[15].

10. Komisjon peaks märkimisväärselt laiendama oma hindamistavasid, mis võimaldaks mõõta ja selgitada raamprogrammi mõju. Seni on hindamisel keskendutud kõige viimase programmi kavandamisele ja korraldamisele. Meil puudub piisav arusaam raamprogrammi pikaajalisest mõjust ja üldisemast kontekstist (mis hõlmaks asutusi, teadusharusid ja tehnoloogiaid, tööstust, kogu ühiskonda ja poliitikat). Programmikeskne lähenemisviis, mida toetavad komisjoni sise-eeskirjad, on mõistagi oluline, kuid muid aspekte arvesse võtmata on raske hästi mõista raamprogrammi toimimist ja raamprogrammi paremaks muuta.

Komisjon tunnistab vajadust põhjalikumalt uurida raamprogrammi pikemaajalist ja struktuurset mõju (asutustele, tööstusele, liikmesriikidele jne) ning on juba astunud samme selliste uuringute läbiviimise tagamiseks.

Raamprogrammi pikemaajalise mõju mõistmiseks on äärmiselt oluline liikmesriikide tugev toetus. Hiljuti korraldatud uuringud ja EUFORDIA[16] konverents on õigel ajal näidanud, kui kasulikud võivad olla sellised ad hoc algatused, mida komisjon jätkuvalt tugevalt toetab.

4. Väljavaated

Käesolev vastus FP6 hindamisele on osa komisjoni püüdlustest parandada aruandlust raamprogrammide rakendamise, elluviimise ja tulemuste kohta.

Lisaks sellele dokumendile hõlmab aruandlus veel hiljuti avaldatud seitsmenda raamprogrammi järelevalve aruannet,[17] FP7 eduaruannet ja 2010. aastal avaldatavat FP7 vahearuannet.

FP6 järelhindamise aruanne ja komisjoni vastus ning aruanded Teadusuuringute Ühiskeskuse otsemeetmete ja infoühiskonna tehnoloogiate alase teadustöö kohta kajastuvad põhjalikult ka FP7 vahearuandes. See aitab tagada mitte ainult järjepidevust ja vaatlusaluste küsimuste põhjalikumat mõistmist, vaid ka tugevamat seost hindamise ning poliitikakujundamise ja otsustamise protsesside vahel. See võimaldab praegust raamprogrammi ja edasiste raamprogrammide kavandamist nii kohandada, et need aitaksid luua Euroopa teadusruumi – Euroopa teaduse, teadmiste ja tehnoloogia siseturgu, mis konkurentsi kaudu tõstab Euroopa teaduse ja tehnoloogia kvaliteeti ning loob samal ajal võimaluse teadustegevuse, -programmide ja -poliitika üleeuroopaliseks kooskõlastamiseks, et tõhusamalt ja võimekamalt lahendada ühiskonna ees seisvaid suuri probleeme.

Lisa

Teadusuuringute Ühiskeskuse FP6 otsemeetmete sõltumatu hinnang

Teadusuuringute Ühiskeskuse (JRC) hindamise FP6 järelhindamise raames viis läbi Sir David Kingi juhitud komisjon ning hinnangus käsitletakse kõiki raamprogrammide otsemeetmeid ning JRC eriprogrammide tulemusi. Hinnangus antakse komisjonile ja Teadusuuringute Ühiskeskusele soovitusi poliitika teaduspõhise toetamise pidevaks tõhustamiseks.

Hindamiskomisjon ei andnud JRC seitsmele instituudile eraldi hinnangut, vaid hindas kõnealust organisatsiooni tervikuna, keskendudes selle peamistele pädevusvaldkondadele vastavalt FP6 mitmeaastase tööprogrammi struktuurile. Tulemusi hinnati kohapealsete kontrollkäikude ja JRC esitatud taustteabe analüüsimise alusel. Hindamisel pöörati erilist tähelepanu teadustöö kvaliteedile ning samuti rakendamise ja juhtimise kvaliteedile ja püstitatud eesmärkide saavutamisele. Lisaks võeti arvesse välise uuringufirma korraldatud JRC klientide küsitluste tulemusi.

Üldhinnang JRC tegevusele ja saavutustele kuuenda raamprogrammi jooksul on positiivne ja viib järelduseni, et „Teadusuuringute Ühiskeskus on viimase kümne aastaga väga palju muutunud, kindlustades oma positsiooni väga väärtusliku teadmiste ja asjatundlikkuse allikana ELi poliitika toetuseks”. JRC toetust teadusele ja poliitikale hinnatakse „heaks, väga heaks ja vahel suurepäraseks”. Hindamiskomisjon tõdes, et võrreldes viienda raamprogrammiga on JRC alates oma uue missiooni vastuvõtmisest 1998. aastal muutunud pidevalt kliendikesksemaks. Hindamiskomisjon kiidab heaks JRC strateegilise raamistiku: veenev missiooni kirjeldus, selgelt sõnastatud väärtushinnangud ja korrapärane sisehindamine. Strateegilise raamistiku täiendamiseks ja selleks, et võimaldada organisatsioonil veelgi tõhusamalt poliitikat toetada, rõhutab hindamiskomisjon vajadust pikemaajalise visiooni ja üldstrateegia järele. Hindamiskomisjon leiab, et Teadusuuringute Ühiskeskusel on olemas teadmised ja oskused, mis võimaldavad proaktiivset sekkumist poliitikakujundamisse.

Euroopa Komisjon tunneb rõõmu selle positiivse hinnangu üle, mis antakse Teadusuuringute Ühiskeskuse tööle FP6 otsemeetmete rakendamisel seoses organisatsiooni kliendikesksuse ning tema tegevuse kvaliteedi ja mõjuga. Komisjoni rõõmustavad aruande tulemused ning selles sisalduva analüüsi kõrge tase, samuti soovituste sisukus. Komisjon tunnustab juhatajate nõukogu rolli aruteludes esialgsete tulemuste üle ning tunneb rõõmu teadlaskonna positiivse reaktsiooni[18] üle, mis aitab veelgi tugevdada JRC positsiooni komisjonisisese teadusliku toetaja ja nõuandjana.

Täielikult aktsepteerides aruandes antud soovitusi, võtab komisjon eesmärgiks kehtestada FP7 vahehindamise ajaks JRC üldstrateegia. Kõige tähtsam eesmärk on JRC teadmistebaasi maksimaalne ärakasutamine ELi poliitika toetuseks ning selgelt määratletud koha tagamine JRC-le EÜ ja Euratomi raamprogrammide raames peetavates teaduse, teaduspoliitika ja teadustöö alastes aruteludes. See aitaks kaasa ka Teadusuuringute Ühiskeskuse instituutide töö edasisele integreerimisele ja koordineerimisele.

Seitsmendas raamprogrammis on JRC lähenemisviis muutunud proaktiivsemaks, mida näitab JRC raportite avaldamine. Kõnealused raportid elavdavad arutelu tähtsate ühiskondlike probleemide üle, mis valmistavad muret niihästi Euroopa poliitikakujundajatele kui ka kodanikele, ja on seega kooskõlas soovitustega. Arvestades JRC teadmisi ja kogemusi ning tihedaid kontakte teadlaskonnaga, on JRC-l hea positsioon tulevaste probleemide ette nägemiseks. Seetõttu toetab komisjon Teadusuuringute Ühiskeskust selle püüdlustes töötada välja üldstrateegia, mis aitaks JRC-l ka proaktiivsemalt toetada poliitikakujundamise protsessi.

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 1982/2006/EÜ, 18. detsember 2006, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendat raamprogrammi (2007–2013); 2006/970/Euratom: Nõukogu otsus, 18. detsember 2006, mis käsitleb Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse seitsmendat raamprogrammi (2007–2011).

[2] FP6 hindamise eksperdirühma kasutatud andmete ja meetodi kohta saab põhjalikumat teavet hindamisaruandest aadressilhttp://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/fp6_evaluation_final_report_en.pdf

[3] Teadusuuringute Ühiskeskuse kuuenda raamprogrammi otsemeetmete (2002–2006) järelhindamise lõpparuanne, september 2008.

[4] Kuuenda raamprogrammi tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raames võetud Teadusuuringute Ühiskeskuse otsemeetmete järelhinnang, SEK(2008)3015.

[5] KOM(2008) 533 –

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2008:0533:FIN:EN:PDF.

[6] KOM(2009) 116; „Info- ja sidetehnoloogia teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegia Euroopas: Suurendame panuseid” (http://ec.europa.eu/information_society/tl/research/documents/ict-rdi-strategy.pdf).

[7] 30. mail 2008 kokku tulnud konkurentsivõime nõukogu algatas Ljubljana protsessi eesmärgiga suurendada poliitilist suunamist ja juhtimist Euroopa teadusruumi väljaarendamisel. Praeguseks on komisjoni ja liikmesriikide koostöös loomisel viis partnerlust: teadlaste karjäär ja mobiilsus; intellektuaalomandi haldamine teadmiste siirdes; liikmesriikide ühine programmitöö; üleeuroopalised teadustegevuse infrastruktuurid ja rahvusvaheline teadus- ja tehnoloogiakoostöö.

[8] Nägemuse Euroopa teadusruumist 2020. aastal võttis konkurentsivõime nõukogu vastu 2. detsembril 2008.

[9] http://ec.europa.eu/research/era/specific-era-initiatives_en.html.

[10] Kategooriad on tegelikult järgmised: assotsieerunud riigid, naabruspoliitikaga hõlmatud riigid (Vahemere piirkonnas ja Ida-Euroopas) ja „strateegilised riigid”, mille puhul koostööd peetakse eriti oluliseks näiteks globaalsete probleemide lahendamise või arengueesmärkide saavutamise seisukohast.

[11] KOM(2008)588, „Rahvusvahelist teadus- ja tehnoloogiakoostööd käsitlev Euroopa strateegiline raamistik”, lk 7.

[12] E-infrastruktuuride analüüsirühm: http://www.e-irg.eu

[13] http://ec.europa.eu/information_society/activities/itgirls/doc/code.pdf.

[14] http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/report-rocard-on-science-education_en.pdf.

[15] Teatis KOM(2008)866, 16.12.2008, „Ühisseisukoha väljatöötamine aktsepteeritava vigade esinemise riski küsimuses”.

[16] European Forum on Research and Development Impact Assessment (Üleeuroopaline foorum teadus- ja arendusprogrammide mõju hindamiseks).

[17] http://ec.europa.eu/research/reports/2009/pdf/first_fp7_monitoring_en.pdf.

[18] „Dismal no more: Europe's Joint Research Centre should be empowered to stimulate other EU institutions” väljaandes Nature 457, 357–358 (22. jaanuar 2009).