Selles kontekstis on seitsmes keskkonnaprogramm täinud olulist osa Euroopa keskkonnapoliitika kujundamise juhtimisvahendina. Käesolev hindamine toob esile programmi peamised saavutused ja vajakajäämised. Analüüsi tulemuste põhjal määratletakse peamised õppetunnid. Üldkokkuvõttes ei ole rakendamise praeguses etapis kõiki meetmeid ellu viidud. Kuigi edusamme on tehtud kõikides valdkondades – mõnes isegi rohkem, kui oli seitsmendas keskkonnaprogrammis kavandatud, – on selgelt vaja veel pingutada.

Nende negatiivsete suundumuste peatamine nõuab eelkõige püsivaid pingutusi olemasolevate õigusnormide rakendamiseks . Kuigi tegevusel on oma hind ja see nõuab tugevat ühist jõupingutust, on tegevusetuse ja selle ühiskonnamõju hind palju kõrgem.

Sellest hoolimata on suuri probleeme ja neid tekib juurde . Meid ootab ees globaalne ökoloogiline kriis, kuna läheneme planeedi võimaluste piirile või mõnel juhul oleme seda juba ületamas. Komisjoni aruteludokumendis Euroopa kestliku arengu saavutamine aastaks 2030 nimetatakse meie ökoloogilist võlga Euroopa peamiseks vajakajäämiseks jätkusuutlikkuse valdkonnas . See keskkonnakriis mõjutab otseselt inimeste tervist. Paljudes Euroopa linnades ei vasta õhk ühiselt kokkulepitud ja õiguslikult siduvatele õhukvaliteedi normidele . EL ei püsi graafikus, et täita 2020. aastaks elurikkuse vähenemise peatamise ja ökosüsteemi teenuste osutamise võime taastamise eesmärk. Liikuvuse sektori ja toidutööstuse süsteemi keskkonnamõju on endiselt liiga suur.

Regulaarsed aruanded Euroopa keskkonna seisundi kohta näitavad mõningaid edusamme . On tõenäoline, et EL saavutab 2020. aastaks seoses kasvuhoonegaaside ja taastuvenergiaga seatud eesmärgid, ning ta on määranud kõrged eesmärgid 2030. aastaks. Energiatõhususe eesmärkide saavutamine nõuab veel jõupingutusi. Komisjon on esitanud ka oma visiooni ELi biomajanduse strateegia uuendamise kohta ja ELis aastaks 2050 kliimaneutraalse majanduse saavutamise kohta kooskõlas Pariisi kokkuleppega. Ettevõtjatele toob kasu ringmajandus, kasvab era- ja avaliku sektori rahastus kliima- ja energiasektoris, Euroopa metsamajandamine on jätkusuutlikum ja suplusvee kvaliteet paraneb.

Seoses seitsmenda keskkonnaprogrammiga on kasvanud üldine teadlikkus asjaolust, et keskkonnakaitse on tihedalt seotud jätkusuutliku majandusmudeliga, mis loob töökohti ja jõukust. Liidu keskkonnapoliitikas eelistatakse nüüd temaatilistele regulatsioonidele keskkonnaküsimuste lõimimist teiste valdkondade poliitikasse, arvestades laiemat jätkusuutlikkuse eesmärki. Selle näiteks on ringmajanduse tegevuskava, 2030. aasta kliima- ja energiapoliitika raamistik, biomajanduse strateegia ja jätkusuutliku majanduskasvu rahastamise tegevuskava. Seitsmenda keskkonnaprogrammi lai toetus on aidanud Euroopal ühtselt sõna võtta ülemaailmses mitmepoolse koostöö kontekstis, näiteks seoses kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030 ja kliimamuutuste vastase Pariisi kokkuleppega.

Komisjon leidis seitsmenda keskkonnaprogrammi hindamisel, et programm pakub strateegilist raamistikku, millega on õnnestunult juurutatud keskkonnahoidlikku kasvu, heas seisundis planeeti ja inimeste suuremat heaolu edendava keskkonnapoliitika põhimõtted. Kõik sidusrühmad osalesid prioriteetide määramises ning see võimaldab liidul, liikmesriikidel, kohalikel ja piirkondlikel osalistel, sh ettevõtjatel töötada tõhusalt ja tulemuslikult keskkonnapoliitika kujundamise vallas. Liidu tasandi viitedokument, millesse kõik on panuse andnud, on aidanud suurendada liidu ja liikmesriikide keskkonnapoliitika ning keskkonna ja inimeste heaolu parandamisele suunatud meetmete sidusust ja panust.

Nende üheksa esmatähtsa eesmärgi raames on seitsmendas keskkonnaprogrammis loetletud 36 alleesmärki ja 60 konkreetset meedet, mille elluviimine on liidu ja liikmesriikide, samuti ettevõtjate, tööandjate ja töötajate organisatsioonide ning üksikisikute ülesanne.

ELi keskkonnaalaste tegevusprogrammidega (edaspidi „keskkonnaprogramm“) soovitakse pakkuda strateegilisi suuniseid ning tagada prognoositav ja kooskõlastatud tegevus liidu keskkonna- ja kliimapoliitika eesmärkide saavutamiseks. Seitsmes keskkonnaalane tegevusprogramm (edaspidi „seitsmes keskkonnaprogramm“) jõustus 2014. aastal ja kestab kuni 2020. aasta lõpuni. Selles on esitatud visioon aastaks 2050 koos selge käsitlusega terviklikust keskkonnapoliitikast, mis aitab kaasa jätkusuutlikule majanduskasvule ning inimeste tervisele ja heaolule. See on täielikus kooskõlas ÜRO kestliku arengu eesmärkide mõttega.

·ELi keskkonnapoliitika kujundamise strateegia olemasolu loob lisaväärtust. Seitsmendat keskkonnaprogrammi nähakse tugeva strateegiana, mis on selgelt seotud riiklike keskkonnastrateegiatega. Paljud liikmesriigid on võtnud seitsmenda keskkonnaprogrammi oma keskkonnapoliitika strateegia või konkreetsete meetmete aluseks. Selle tulemusena on seitsmes keskkonnaprogramm aidanud kaasa prognoositavamate, kiiremate ja paremini koordineeritud keskkonnapoliitika meetmete kavandamisele. Prognoositavus on aidanud meetmeid ellu viia.

·Seitsmes keskkonnaprogramm on üldjoontes kooskõlas hea valitsemistavaga. Programmil on tugev analüütiline alus ja poliitiline panus, sellel on piisavad vahendid, selge visioon, eesmärgid ja sihtväärtused; selle raames toimub seire, pidev õppimine ja täiustamine. Seitsmendale keskkonnaprogrammile oleks siiski kasuks tulnud strateegilisemad meetmed, mis on võimalikult konkreetsed, et võimaldada aruandlust, ning parem prioriteetide seadmine piiratud hulga meetmete abil mitmesuguste ELi keskkonnanormide käsitlemise asemel. Programmile oleks kasuks tulnud ka järelevalvemehhanism, et tagada vastutuse võtmine ja kohustuste täitmine, ning selged ja ühtsed näitajad meetmete elluviimise edukuse mõõtmiseks.

·Esmatähtis on sidusrühmade lai kaasatus nii enne keskkonnaprogrammi käivitamist kui ka kogu programmiperioodi jooksul. See suurendab toetust programmile ja järelmeetmetele. Seitsmes keskkonnaprogramm koostati ulatusliku konsultatsiooniprotsessi osana ja võeti vastu seadusandliku tavamenetlusega (kaasotsustamismenetlus). Tulemuseks oli erinevate sidusrühmade ja otsustajate suurem toetus. Programmi ettevalmistusperioodil saavutatud osalustase oleks võinud aga säilida kogu seitsmenda keskkonnaprogrammi käigus.

·Seitsmes keskkonnaprogramm on üldiselt kooskõlas Euroopa ja maailma poliitiliste tegevuskavadega. Keskkonnaküsimusi oleks saanud siiski paremini integreerida teiste ELi poliitikavaldkondadega. Sidusrühmad leiavad, et keskkonnaprogrammid peaksid olema tihedalt seotud ELi institutsioonide poliitiliste prioriteetidega, mis tagaks poliitilise vastutuse nende eest. Seda oleks saanud paremini saavutada, seostades keskkonnaprogrammi perioodi ELi parlamendivalimiste tsükliga ja teiste oluliste pikaajaliste strateegiliste raamistikega, nagu Pariisi kokkulepe ja kestliku arengu tegevuskava aastani 2030.

III.Hindamismetoodika

Hindamisel uuritakse, mil määral on kokkulepitud tegevusraamistiku ülesehitus, vorm ja strateegiline roll aidanud tagada Euroopas parema keskkonna- ja kliimapoliitika. Selleks uurisime, millised on hea strateegia kriteeriumid ja kui hästi seitsmes keskkonnaprogramm nendele vastab. Üldised järeldused põhinevad sellel analüüsil ning saavutatud eesmärkide ja rakendatud meetmete hindamisel, võttes arvesse komisjoni parema õigusloome põhimõtteid.

Nii palju kui võimalik, on hindamisel arvesse võetud edusamme, mis on reaalselt saavutatud puhtama õhu ja vee, parema jäätmemajanduse, kahjulike kemikaalidega kokkupuute vähenemise jm tulemusena, eelkõige Euroopa Keskkonnaameti aruannete põhjal. Arvestades aga, et keskkonnanäitajate paranemiseks kulub tavaliselt rohkem kui viis aastat ja konkreetse keskkonnaprogrammiga seostamine on keeruline, on käesoleva hindamise eesmärk uurida strateegilise raamistiku olemasolu ja liidu keskkonnapoliitika kujundamiseks ühiselt kokku lepitud prioriteetide pakutavat lisaväärtust.

Lisaks on seitsmes keskkonnaprogramm üks paljudest keskkonnapoliitika suunaandjatest; on keeruline kindlaks teha, kui suur on iga sellise panus eraldi. Käesoleva hindamise käigus on kasutatud kindlat hulka hindamisküsimusi, mille puhul lähtestsenaarium on meetmete võtmata jätmine. Seitsmenda keskkonnaprogrammi hindamine hõlmab aastaid 2014–2018 ja selle aluseks on mitu uuringut, konsultatsiooni ja ülevaadet, mis käsitlevad programmi käigus praeguseks saavutatud tulemusi.

Need on:

-konsulteerimine sidusrühmadega (internetipõhine avalik arutelu, avalikud seminarid ja konsultatsioonid konkreetsete sidusrühmadega);

-komisjoni keskkonnapoliitika rakendamise läbivaatamine;

-Euroopa Keskkonnaameti igaaastased keskkonnanäitajate aruanded (2016–2018);

-Euroopa Parlamendi ja Regioonide Komitee aruanded; sh Euroopa Parlamendi rakendushinnang seitsmenda keskkonnaprogrammi kohta (november 2017).

IV.Analüüsi kokkuvõte

Põhjaliku analüüsi tulemusena saame parema õigusloome hea valitsemistava kriteeriumide alusel teha seitsmenda keskkonnaprogrammi tulemuste kohta järgmised järeldused.

1.Tulemuslikkus: oleme seitsmenda keskkonnaprogrammi eesmärkide suunas teinud mõned edusammud. Seitsmes keskkonnaprogramm on aidanud kaasa prognoositavamate, kiiremate ja paremini koordineeritud keskkonnapoliitika meetmete kavandamisele. Prognoositavus on aidanud kaasa elluviimisele.

Seitsmendas keskkonnaprogrammis loetletud 60 meetme rakendamise analüüsis järeldab komisjon, et eesmärkide saavutamise suunas on tehtud mõningaid edusamme (hinne 3 viie punkti skaalal ). Suurimaid edusamme võime näha meetmete puhul, mis on seotud teise esmatähtsa eesmärgiga, st saavutada ressursitõhus vähese CO2-heitega majandus. Kõige vähem edu on saavutatud meetmetega, mis on seotud looduskaitse, keskkonna ja tervishoiu ning lõimimisega. Euroopa Keskkonnaameti sõltumatu hindamise tulemus on samalaadne: märkimisväärne edu osades valdkondades, kuid mahajäämus paljudes teistes. Looduskaitsega seotud eesmärkide täitmine on ebatõenäoline (nt toitainete, elurikkuse, mage- ja mereveega seotud näitajad) ning ei ole kindel, kas me täidame kõik keskkonna ja tervishoiuga seotud eesmärgid. Liit püsib graafikus kasvuhoonegaaside heite vähendamise 2020. aasta eesmärgi puhul (2020. aastaks 20 % alla 1990. aasta taseme) ja taastuvenergia sihttaseme puhul. Ent energiatarbimise suundumused on vaja ümber pöörata, et jõuda energiatõhususe 2020. aasta sihttasemele.

Seitsmes keskkonnaprogramm on suurendanud poliitilist vastutust keskkonnapoliitika puhul, sest sidusrühmi on süstemaatiliselt kaasatud kavandamisprotsessi ning seejärel teevad programmi kohta otsuse nõukogu ja Euroopa Parlament. Sidusrühmad on nõus, et programm muudab keskkonna- ja kliimapoliitika paremini prognoositavaks ja hõlbustab liikmesriikide poliitika kooskõlastamist. Sellega seoses võis siiski probleeme tekitada asjaolu, et seitsmenda keskkonnaprogrammi vastuvõtmine ja rakendamine ei ole seotud liidu asutuste töötsüklitega.