KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Schengeni ala toimimist käsitlev teine poolaastaaruanne 1. mai 2012 – 31. oktoober 2012

1. Sissejuhatus

Nagu teatas komisjon 16. septembril 2011 Schengeni ala juhtimist käsitlevas teatises[1], mida 8. märtsil 2012 toetas justiits- ja siseküsimuste nõukogu/segakomitee, võttis komisjon 16. mail 2012 vastu Schengeni ala toimimist käsitleva esimese poolaastaaruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule[2]. Sellest tulenevalt arutati selle üle nõukogu 7. juuni 2012. aasta istungil ja Euroopa Parlamendi täiskogu 4. juuli 2012. aasta istungil. Teine poolaastaaruanne hõlmab perioodi 1. mai 2012 – 31. oktoober 2012.

2. Ülevaade olukorrast

2.1. Olukord Schengeni ala välispiiridel

2012. aasta aprillist juunini tuvastati umbes 23 000 ebaseaduslikku erinevatest rühmadest koosnevate rändevoogude piiriületust. See tähendab 44 % langust ELis võrreldes sama perioodiga eelmisel aastal araabia kevade ajal. Seevastu Kreeka teatas 29 % tõusust eelmisel aastal. Enamik juhtudest, 56 %, leidsid aset Kreeka ja Türgi maismaapiiril, mis tähendab, et nimetatut piiriosa on jätkuvalt ELi suunduva ebaseadusliku rände tulipunkt. Nimetatud piiriosal täheldati kõige enam afgaane, neile järgnesid Bangladeshi ja Süüria kodanikud[3].

Pärast Kreeka poolt 2012. aasta augustis algatatud operatsiooni „Shield”, mille raames paigutas Kreeka maismaapiirile Türgiga umbes 1 800 piirivalvurit, vähenes varasemalt jõuliselt tõusnud tuvastatud piiriületuste arv aga järsult. Kreeka ametiasutused on seni teatanud märgatavast langusest piiril kinnipeetute arvus Evrose piirkonnas.

Pärast humanitaar- ja julgeolekuolukorra halvenemise algust Süürias on eelkõige Kreekas täheldatud nii ebaseaduslikult piiri ületavate süürlaste kui ka ebaseaduslikult riigis viibivate süürlaste arvu märkimisväärset tõusu. Lisaks sellele on süürlased rahvusvahelise kaitse taotlejate seas teisel kohal, eriti Rootsis ja Saksamaal, kus varjupaika taotlevatele Süüria kodanikele tagatakse kaitse. Kui olukord Süürias halveneb, on tõenäoline, et naaberriikides ning lõpuks ka ELi liikmesriikides kasvab varjupaika taotlevate inimeste arv veelgi[4].

2.2. Olukord Schengeni alal

Kuigi Kreeka on hetkel peamine ebaseaduslike rändajate sisenemispunkt, on suurema osa rändajate jaoks tegemist pigem transiidi- kui sihtkohariigiga. Järelliikumist peegeldavad täheldatud ebaseaduslikud piiriületused kogu Lääne-Balkani maismaapiiridel, Itaalia merepiiridel ning lendudel Kreeka lennujaamadest paljudesse ELi suurematesse lennujaamadesse[5].

Kõige hiljutisem ELi/Schengeni ala siseseid rändevooge käsitlev teabe kogumise harjutus, operatsioon „Balder”, toimus 24 liikmesriigis[6] ning ka Norras ja Šveitsis, ajavahemikus 16.–22. aprill 2012. Operatsiooni eesmärk oli koguda andmeid rändevoogude kohta liikmesriikides, eelkõige rändesurve kohta erinevates riikides, ebaseaduslike rändajate peamiste liikumisteede, rände peamiste sihtkohariikide, ebaseaduslike rändajate päritoluriikide kohta ja selle kohta, kus ebaseaduslikud rändajad tabati ning millist transpordivahendit nad kasutasid.

Operatsioonis osalenud liikmesriikide andmete kohaselt, mida kogus kokku ja esitas komisjonile 2012. aasta juunis Taani riiklik politsei[7], peeti operatsiooni nädalal kinni 2 396 kolmandate riikide kodanikku 115st riigist. Kõige rohkem ebaseaduslikke rändajaid Schengeni alal tabati Saksamaal (520), Hispaanias (369) ja Austrias (178) ning kõige rohkem oldi ELi sisenetud Hispaanias (207) ja Kreekas (180). Peamised sihtkohariigid olid Hispaania (341), Saksamaa (281) ja Austria (175).

Kuigi operatsioonil käigus saadi väärtuslikku põhiteavet, on sellistel operatsioonidel kogutud andmed küllaltki mittetäielikud, kuna need hõlmavad ainult paari nädalat aastast ning neis ei osale kõik liikmesriigid. Seega, nagu märgivad komisjon ning justiits- ja siseküsimuste nõukogu/segakomitee 7. juuni 2012. aasta Schengeni ala toimimist käsitlevas esimeses poolaastaaruandes, on vajadus parendada andmete kogumist ja analüüsi ELi-sisese ebaseadusliku rände kohta. Kuna liikmesriigid on kokku leppinud, et komisjonil peaks olema nimetatud küsimuses osalus ja olemasolevaid struktuure tuleks võimalikult suurel määral ära kasutada, kutsus komisjon koos Frontexiga liikmesriigid 2. oktoobril 2012 toimunud ekspertide kohtumisele, et arutada selle üle, kuidas saavutada parimal viisil paremat olukorrateadlikkust. Liikmesriigid kinnitasid regulaarse andmete kogumise ja analüüsi vajadust, kuid tundsid samas muret täiendava töökoormuse ning analüüsitulemuste rakendatavuse üle. Komisjon ja Frontex arutavad praegu selle üle, milline oleks parim tegevuse jätkamise viis.

3. Schengeni acquis' sätete kohaldamine

3.1. Piirikontrolli ajutine taaskehtestamine sisepiiridel

Schengeni piirieeskirjade[8] artiklis 23 on sätestatud, et tõsise ohu puhul avalikule korrale või sisejulgeolekule võib liikmesriik erakorraliselt taaskehtestada piirikontrolli oma sisepiiridel. Ajavahemikus 1. mai – 31. oktoober 2012 on piirikontroll sisepiiril taaskehtestatud kahel korral.

Esimesena teavitas Hispaania 20. aprillil 2012 komisjoni, et taaskehtestab 2.–4. maini 2012 Barcelonas toimuva Euroopa Keskpanga kohtumise tõttu piirikontrolli sisemaismaapiiril Prantsusmaaga ning ajavahemikus 28. aprill – 4. mai 2012 Barcelona ja Girona lennujaamade piiripunktis. Nimetatud nädala jooksul kontrolliti Hispaania piiril 669 385 isikut, mille tulemusel ei lubatud 68-l isikul riiki siseneda kas avaliku korra või sisejulgeoleku kaalutlustel või kehtivate reisidokumentide puudumise tõttu[9].

Teisena teavitas Poola 4. mail 2012 komisjoni sellest, et EURO 2012 jalgpalli meistrivõistluste tõttu ajavahemikus 8. juuni – 1. juuli 2012 otsustas Poola ajavahemikuks 4. juuni – 1. juuli piirikontrolli sisepiiril taaskehtestada. Selle perioodi jooksul kontrolliti piiril 28 980 isikut, kellest 22-l ei lubatud riiki siseneda ning kellest 15 peeti kinni[10].

3.2. Piirikontrollita sisepiiride säilitamine

Suur enamik Schengeni aquis’ sätete väidetavaid rikkumisi on seotud peamiselt sellega, kas sisepiiri läheduses korraldatud politseikontrollid on samaväärsed piirikontrolliga (Schengeni eeskirjade artikkel 21) ning kohustusega kõrvaldada kõik sujuvat liiklust takistavad tõkked sisepiiridel asuvates maanteepiiripunktides (Schengeni piirieeskirjade artikkel 22). Komisjon palus ajavahemikus 1. mai – 31. oktoober 2012 teavet Schengeni piirieeskirjade artiklite 21 ja 22 võimaliku rikkumise kohta kahes uues juhtumis (seoses Saksamaa ja Leeduga), kuid lõpetas kolme juhtumi menetlemise (seoses Belgia, Eesti ja Madalmaadega) ning jätkas seitsme menetluses oleva juhtumi uurimist (seoses Austria, Tšehhi Vabariigi, Saksamaa, Läti, Madalmaade, Slovakkia ja Rootsiga). Hiljuti on erinevatest Madalmaade kohtutest läbi käinud mitmed kohtuasjad, kus käsitleti küsimust, kas Madalmaade maismaa sisepiiridel Belgia ja Saksamaaga oli Kuningliku Sõjaväepolitsei (Koninklijke Marechaussee) poolt läbiviidud mobiilne seire (2000. aasta välismaalaste määruse artikkel 4.17a) kooskõlas Schengeni piirieeskirjade artiklitega 20 ja 21. 7. veebruaril 2012 esitas Rechtbank Roermond Euroopa Kohtule kohtuasja C-88/12 (Jaoo) eelotsuse taotluse küsimuses, kas taoline mobiilne seire on vastuolus piirikontrollidega samaväärsete kontrollide keeluga (Schengeni piirieeskirjade artikkel 21). Lisaks sellele esitas Raad van State 4. juunil 2012 Euroopa Kohtule kohtuasja C-278/12 (Adil) eelotsuse kiirmenetluse taotluse samas küsimuses.

19. juulil 2012 langetas Euroopa Kohus kohtuasjas C-278/12 (Adil) otsuse. Euroopa Kohus järeldas, et Schengeni piirieeskirjade artiklid 20 ja 21 ei välista teostatavaid kontrolle patrull- ja vaatlustegevuse eest vastutavate ametnike poolt ega välismaalaste jälgimist sisepiiri lähedal asuval geograafilisel alal, et kontrollida seadusliku elamise kestuse nõuete täitmist seni, kuni kontroll põhineb käsitletavas kohas ebaseaduslikult viibimise üldisel teabel ja kogemusel või, piiratud ulatuses, eesmärgil saada nimetatud teavet ja kogemusi ning nimetatud kontrollid on piiratud teatavate piirangutega, eelkõige seoses intensiivsuse ja sagedusega. Kuna Madalmaade mobiilse seire eesmärk on võidelda ebaseaduslikult riigis viibimise vastu ning on seetõttu piirikontrollidest erineva otstarbega, põhineb üldisel politseiteabel ja kogemusel, viiakse piirikontrollidest erinevalt läbi ning on piiratud vajalike piirangutega, järeldas Euroopa Kohus, et sel ei ole samaväärset toimet kontrollidega piiril.

Komisjon märgib, et peale Madalmaade võivad ka Prantsusmaa ja Saksamaa säilitada teatavad õigusaktid, mida kohaldatakse ainult sisepiirialadel. Lisaks sellele märgitakse, et Madalmaade ja Prantsusmaa õigusakte muudeti juba pärast Melki kohtuasja[11]. Selleks kutsub komisjon teatavaid sedalaadi õigusakte kohaldavaid liikmesriike üles tagama, et need oleksid kooskõlas ülalpool mainitud kohtuotsustega ning on valmis liikmesriike nende tõlgendamisel nõustama.

3.3. Schengeni acquis’ muude sätete väidetavad rikkumised

Tagasisaatmisdirektiivi (2008/115/EÜ) riigi õigusesse ülevõtmine

Tagasisaatmisdirektiivi (2008/115/EÜ) ülevõtmise tähtpäev oli 24. detsember 2010. Nimetatud direktiiv on kõikide ELi liikmesriikide suhtes siduv ning kõik assotsieerunud riigid, välja arvatud Island, teatasid direktiivi täies mahus riigi õigusesse ülevõtmisest. Komisjon on hakanud õigusaktide ülevõtmist ning nende kohaldamist liikmesriikide praktikas üksikasjalikult uurima ja esitab oma esimese kohaldamise aruande 2013. aasta lõpuks.

Kohaliku piiriliikluse määruse (EÜ) nr 1931/2006 ülevõtmine

Pärast kohaliku piiriliikluse korra jõustumist 2006. aastal on komisjon jälginud selle kohaldamist. 2012. aasta juulis otsustas komisjon paluda kolmelt liikmesriigilt (Läti, Poola ja Sloveenia) teavet nende naabruses olevate kolmandate riikidega sõlmitud kahepoolsete kokkulepete kohta. Mureküsimused erinevad liikmesriigiti, kuid nende hulka kuuluvad nii reisi- ja tervisekindlustuse nõue kui ka reguleerimisala piirangud ainult kokkuleppeosaliste kodanikele, piirialal elamise minimaalse perioodi mittekehtestamine, jne.

Schengeni acquis' sätete kohaldamine merepiiridel toimuva patrull- ja vaatlustegevuse suhtes

Varasema aruande kohaselt saatis komisjon 2009. aasta oktoobris Kreekale ametliku kirja pärast väiteid, mille kohaselt rändajatel esineb varjupaika taotledes suuri probleeme ning väidetavalt väärkohtles Kreeka varjupaigataotlejaid, saates muu hulgas tagasi isikuid, kes võivad langeda tõsise ohu või tagakiusamise ohvriks. Komisjon võtab analüüsis arvesse pidevat arengut, nagu näiteks Kreeka riikliku tegevuskava rakendamisel tehtud edusamme.

Lisaks sellele palus komisjon Itaalial 2009. aasta juulis, seoses Itaalia asutuste poolt avamerel väidetavalt kinni peetud ja Liibüasse tagasi saadetud rändajate rühmadega, esitada teavet tagasisaatmisohu vältimiseks võetud meetmete ning asjaomaste isikute osas Liibüa asutustelt kinnituse saamise kohta. 23. veebruaril 2012 leidis Euroopa Inimõiguste Kohus, et Itaalia on nimetatud asjaolusid arvesse võttes vastuolus Euroopa Inimõiguste konventsiooniga[12]. Sellest tulenevalt analüüsib komisjon nüüd kohtulahendi mõju merepiiridel toimuvale patrull- ja vaatlustegevusele ning varjupaika käsitlevale õigusele.

3.4. Frontexi koordineeritud merepiirioperatsioonide teostamine

5. septembril 2012 tühistas Euroopa Kohus[13] seoses Frontexi koordineeritud merepiirioperatsioonidega Schengeni piirieeskirju täiendava nõukogu otsuse 2010/252/EL, kuna see sisaldab välistel merepiiridel toimuva patrull- ja vaatlustegevuse olulisi osi, mis ei jää ainult täiendavate meetmete reguleerimisalasse Schengeni piirieeskirjade artikli 12 lõike 5 tähenduses ning sellise otsuse saab vastu võtta üksnes Euroopa Liidu seadusandja. Euroopa Kohus jättis tühistatud otsuse jõusse kuni uute otsuse asendamiseks vastu võetud õigusnormide jõustumiseni mõistliku tähtaja jooksul. Komisjon esitab seadusandliku ettepaneku 2013. aasta alguses.

3.5. Schengeni hindamismehhanismis kindlaks tehtud nõrkused

Praeguses Schengeni hindamismehhanismis[14] hindavad Schengen acquis’ sätete kohaldamist liikmesriikides korrapäraselt liikmesriikide, nõukogu peasekretariaadi ja komisjoni eksperdid.

Ajavahemikul 1. mai 2012 – 31. oktoober 2012 toimusid Schengeni hindamised seoses merepiiriga Eestis, Lätis, Leedus, Maltas, Poolas ja Sloveenias, seoses politseikoostööga Ungaris, Slovakkias, Tšehhi Vabariigis ja Poolas, seoses õhupiiriga Eestis, Lätis ja Leedus, seoses andmekaitsega Eestis, Lätis, Leedus, Maltal ja Sloveenias, seoses SIS/Sirenega Taanis, Islandil ja Norras ning seoses viisadega Lätis ja Leedus. Aruanded on veel lõpetamisel, kuid arvatavasti hõlmavad need nii mõningaid positiivseid kui ka negatiivseid märkuseid näiteks koolituse, riskianalüüsi kasutamise, teabevahetuse, rahvusvahelise koostöö ning piiriületuspunktide ja saatkondade/konsulaatide infrastruktuuri kohta. Nagu ka eelmise kuue kuu jooksul, on veel üldist arenguruumi, kuid ei ole leitud selliseid puuduseid, mis nõuaksid komisjoni kohest sekkumist.

Lisaks sellele viidi alates 28. maist kuni 2. juunini 2012 läbi partnermissioon Kreekas, et hinnata Kreeka edusamme tegevuskava rakendamisel, et kõrvaldada 2010.–2011. aasta Schengeni hindamise käigus avastatud puudused ja määrata kindlaks teemad, mille osas saaksid liikmesriigid abi osutada. Missiooni käigus külastati Ateena rahvusvahelist Eleftherios Venizelose lennujaama, Piraeuse sadamat ning Evrose piirkonda, hõlmates seega kõiki piiriliike. Märgiti, et kuigi on tehtud märgatavaid edusamme, tuleb neid veel soodustada ja arendada.

Komisjon kutsub Kreekat üles jätkama Schengeni tegevuskava rakendamist ja kinnitab võetud kohustust toetada Kreeka jõupingutusi välispiiride haldamisel, st Välispiirifondi ja Frontexi kaudu.

I lisas on esitatud Schengeni hindamiste esialgne ajakava ajavahemikuks november 2012 – aprill 2013.

3.6. Piirikontrolli kaotamine sisepiiridel Bulgaaria ja Rumeeniaga

Pärast nõukogu otsust 2011. aasta juunis, mille kohaselt nii Rumeenia kui ka Bulgaaria täidavad Schengeni acquis´ kohaldamiskriteeriumeid, palus Euroopa Ülemkogu 2012. aasta märtsis nõukogul kindlaks määrata ja rakendada meetmeid, mis aitaksid kaasa kõnealuse kahe riigi liitumisele Schengeni alaga. Nõukogu on sellest alates määranud kindlaks mitu sellist meedet, sealhulgas käimasolevad ja kavandatavad Frontex’i operatsioonid, võltsitud dokumentide ja identiteedipettuste vastase võitluse meetmed ning inimeste ebaseadusliku üle piiri toimetamise ja inimkaubanduse ennetamise meetmed. Nende meetmete rakendamist jälgitakse pidevalt.

4. Kõrvalmeetmed

4.1. Schengeni infosüsteemi kasutamine

Nagu rõhutati eelmises aruandes, on Schengeni infosüsteem (SIS) väga edukas süsteem, millel on igal aastal tuhandeid edukaid tulemusi. Selle eduga käib käsikäes oluline töökoormus piiriüleses koostöös SIRENE büroodega. Toimus seminar, kus liikmesriikide SIRENE bürood ja komisjon arutasid võimaluste üle, kuidas töökorraldust tõhusamaks muuta. Seminaril tehti mitu ettepanekut, mida saaks lühiajaliselt rakendada. Muude ettepanekute üle arutavad liikmesriigid ja komisjon ühiselt, et hinnata seda, kas probleemile leitakse SIS II abiga 2013. aastal lahendus või tuleb kasutusel olevad tavad üle vaadata ja neid täiendada.

4.2. Viisainfosüsteemi kasutamine

Viisainfosüsteem on süsteem, mille raames vahetatakse lühiajalisi viisasid käsitlevat teavet, mis võimaldab Schengeni riikide pädevatel asutustel töödelda andmeid viisataotluste ja väljastatud, tagasilükatud, kehtetuks tunnistatud, tühistatud või pikendatud viisade kohta. 10. mail 2012 käivitati teises piirkonnas, Lähis-Idas (Iisrael, Jordaania, Liibanon ja Süüria), edukalt viisainfosüsteem. Lisaks sellele alustas viisainfosüsteem 2. oktoobril 2012 tööd kolmandas piirkonnas, Pärsia lahe piirkonnas (Afganistan, Bahrein, Iraan, Iraak, Kuveit, Omaan, Katar, Saudi Araabia, Araabia Ühendemiraadid ja Jeemen). Kuupäevades, mil süsteem teistes piirkondades kasutusele võetakse, lepivad liikmesriigid kokku järgnevate kuude jooksul.

Viisainfosüsteem toimib operatiivselt hästi ning 4. novembriks 2012 oli süsteemis töödeldud 1 774 965 viisataotlust, väljastatud 1 457 708 viisat ning tagasi lükatud 220 644 viisataotlust.

Kõige suurem mureküsimus on jätkuvalt andmete kvaliteet (nii biomeetrilised kui ka tärkandmed), mida liikmesriikide konsulaarasutused viisainfosüsteemi sisestavad. Need küsimused on mõnikord mõjutanud süsteemi toimimist ja neid tuleks, arvestades süsteemi jätkuvat kasutuselevõtmist kõikides maailma piirkondades, tulevikus vältida. Vaatamata järkjärgulistele muutustele paremuse poole, tuleb teha täiendavaid jõupingutusi, et saada parema kvaliteediga sõrmejäljed ja täita viisainfosüsteemi viistaotluse kohustuslikud väljad.

4.3. Viisapoliitika ja tagasivõtulepingud

Lääne-Balkani riikide suhtes kehtiv viisanõude kaotamise järgne järelevalvemehhanism

2012. augustis esitas komisjon kolmanda aruande viisanõude kaotamise järgse järelevalve kohta endises Jugoslaavia Makedoonia vabariigis, Montenegros, Serbias, Albaanias ning Bosnia ja Hertsegoviinas[15], tuues välja hiljuti rakendatud meetmed ning järgmised kavandatud sammud. Kuigi varjupaigataotlejate arv Serbiast ja endisest Jugoslaavia Makedoonia vabariigist langes 2012. aasta esimesel poolel võrreldes 2011. aasta sama perioodiga (-13 % Serbiast ja -48 % endisest Jugoslaavia Makedoonia vabariigist, kui võrrelda 2011. aasta maid 2012. aasta maiga), tõusis Albaaniast (+725 %), Bosnia ja Hertsegoviinast (+14 %) ning Montenegrost (+ 77%) pärit varjupaigataotlejate arv märkimisväärselt. Enamikku varjupaigataotlusi peetakse põhjendamatuks ning heakskiidetud varjupaigataotluste arv on jätkuvalt väga väike. Peamised sihtkohariigid on Belgia, Saksamaa, Luksemburg ja Rootsi. Kõnealused liikmesriigid on võtnud meetmeid töötlemise kestuse lühendamiseks, kuid arenguruumi veel on, muuhulgas teabevahetuse, vahendajate uurimise, riiki sisenemise ja väljumise piirikontrolli tugevdamise, suunatud teadlikkuse suurendamise kampaaniate ja rahvusvähemuste abistamise valdkonnas.

Tagasivõtulepingud

Komisjon parafeeris 2012. aasta aprillis tagasivõtulepingu Roheneemesaartega ja algatas seejärel ametliku ratifitseerimismenetluse. Tagasivõtulepingut käsitlevad läbirääkimised Türgiga on lõppenud ning tekst parafeeriti 2012. aasta juunis. Nüüd saab tagasivõtulepingule alla kirjutada ning käivitada viisanõude kaotamist käsitleva dialoogi. 2012. aasta oktoobris parafeeriti tagasivõtuleping Armeeniaga ning hetkel töötab komisjon selle võimalikult kiire allakirjutamise ja sõlmimise nimel. Lisaks sellele käivitati Aserbaidžaaniga viisalihtsustust ja tagasivõtulepinguid käsitlevad läbirääkimised.

I LISA: Schengeni hindamiste esialgne ajakava ajavahemikuks november 2012 kuni aprill 2013[16]

Aeg || Liikmesriigid || Teema

11.–17. november 2012 || Eesti, Läti, Leedu || Politseikoostöö

18.–28. november 2012 || Tšehhi Vabariik, Poola ja Slovakkia || Õhupiir

20.–26. jaanuar 2013 || Eesti || Viisad

10.–20. märts 2013 || Poola, Slovakkia || Viisad

14.–25. aprill 2013 || Eesti, Läti, Leedu || Maismaapiir

[1] KOM (2011) 561 lõplik

[2] COM (2012) 230 final

[3] Frontexi kvartaliriskianalüüs aprill – juuni 2012

[4] Frontexi kvartaliriskianalüüs aprill – juuni 2012

[5] Frontexi kvartaliriskianalüüs aprill – juuni 2012

[6] Prantsusmaa, Kreeka ja Iirimaa ei osalenud.

[7] Taani riikliku politsei kokkuvõtlik aruanne, juuni 2012

[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad).

[9] Nõukogu dokument 10491/12 FRONT 84 COMIX 337

[10] Nõukogu dokument 13219/12 FRONT 115 COMIX 467

[11] 22. juuni 2010. aasta otsus kohtuasjas C-188/10.

[12] Kohtuasjas Hirsi Jamaa ja teised vs. Itaalia. Avaldus nr 27765/09

[13] 5. september 2012. aasta otsus kohtuasjas C-355/10, Euroopa Parlament vs. nõukogu

[14] SCH/Com-ex (98) 26 def.

[15] COM (2012) 472 final

[16] Nõukogu dokument 5090/4/12 SCH-EVAL 1 COMIX 6 REV 4 ja 12032/12 SCH-EVAL 99 COMIX 423