·mõne EL instrumendi ja vahendi keerukus tähendab, et riikide ametiasutustel on raske neid täies ulatuses ära kasutada;

Kuigi põhjaliku hindamise üldine järeldus on positiivne, leiti hindamise käigus ka probleeme ja puuduseid, mis mõjutavad koostööd julgeolekuliidus negatiivselt. Probleemid ja puudused on kokkuvõtlikult järgmised:

Põhjaliku hindamise käigus sai kinnitust, et põhiõiguste järgimine on ELi julgeolekupoliitika peamine tunnusjoon, mis on ühtlasi kooskõlas aluslepingutes sisalduva juriidilise kohustusega. Komisjon on lisaks Euroopa Liidu Kohtu tulemuslikule kohtulikule kontrollile kujundanud mitu mehhanismi, et integreerida põhiõigused seadusandlike ja poliitikaettepanekute koostamisse. See hõlmab kavandatud poliitikameetmete poolt põhiõigustele avaldatava mõju hindamist parema õigusloome raames koostatavates mõjuhinnangutes ning Euroopa Andmekaitseinspektori ja Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti kaasamist spetsiifiliste algatustega seotud töö varajases etapis. Töö, mida praegu tehakse infosüsteemide koostalitlusvõime valdkonnas, on üks näide olukorrast, kus uue poliitilise lähenemisviisi väljatöötamise varajases etapis võetakse arvesse Euroopa Andmekaitseinspektori ja Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti seisukohti ja suuniseid. Põhiõigusi võetakse arvesse ka ELi vahendite ja poliitika mõju ja tulemuslikkuse hindamisel, et kontrollida, kas need on jätkuvalt vajalikud, proportsionaalsed ja eesmärgipärased. Lisaks aitab komisjon riikide ametiasutustel tagada põhiõiguste järgimist asjakohaste ELi õigusaktide rakendamisel. Komisjon kohaldab ja arendab neid mehhanisme ka edaspidi, et tagada, et ELi julgeolekupoliitikas järgitakse põhiõigusi täielikult, mis on kooskõlas arusaamaga, et kodanike julgeoleku kaitsmine ja põhiõiguste järgimine täiendavad üksteist.

Mis puudutab ELi õigusakte, siis põhjalik hindamine näitab, et sidusrühmad on ELi sisejulgeolekuraamistikuga ja sellega kaasneva õiguskindlusega üldiselt rahul. ELi sisejulgeolekupoliitika õigusraamistik on aja jooksul arenenud ja on ilmselgelt suuteline arenevate ohtudega kohaneda. Õigusaktides ei ole suuri puudusi avastatud, kuid põhjalik hindamine näitab, et ELi õigusraamistik vajab sihipäraseid muudatusi ja täiendusi, et käsitleda arenevaid ohte või ühtlustada kehtivaid norme eesmärgiga vähendada keerukust nende jaoks, kes neid kohapeal kohaldavad (vt jaotis II.2, kus käsitletakse muu hulgas kõnealustel tulemustel põhinevaid komisjoni järeldusi).

Põhjalikus hinnangus rõhutatakse eelkõige ELi meetmete lisaväärtust teabevahetuse ja operatiivkoostöö lihtsustamisel. Sellised instrumendid ja vahendid nagu Schengeni infosüsteem, ühised uurimisrühmad, Euroopa vahistamismäärus ja vastastikune õigusabi toetavad riikide ametiasutusi teabe ja tõendite kogumisel ja vahetamisel, võimaldavad neil viia ellu koordineeritud operatiivmeetmeid ja aitavad õigusrikkujaid kohtu ette tuua. Lisaks on ELi meetmed üldise hinnangu kohaselt aidanud muu hulgas koolituste, parimate tavade jagamise ja piiriülese koostöö kaudu parandada riikide suutlikkust terrorismi ning raske, organiseeritud ja küberkuritegevuse vastu võitlemisel. Koostööraamistikud, nagu organiseeritud ja rasket rahvusvahelist kuritegevust käsitlev ELi poliitikatsükkel, aitavad määrata kindlaks ühised prioriteedid liikmesriikide ametiasutuste operatiivmeetmete jaoks nii riiklikul tasandil kui ka piiriüleselt. Justiits- ja siseküsimustega tegelevad ELi ametid on muutunud oma pädevusvaldkondades väga oluliseks, nagu näha Europoli spetsialiseeritud keskuste kaudu pakutud toetusest või Eurojusti rollist Euroopa vahistamismääruse ja Euroopa uurimismääruse rakendamise edendamisel.

Põhjalikust hindamisest nähtub, et sidusrühmad peavad liidu sisejulgeoleku valdkonna meetmeid ja kasutatud vahendeid positiivsete tulemuste saavutamisel otstarbekaks, asjakohaseks ja tulemuslikuks. Leitakse, et ELi sisejulgeolekupoliitika pakub liikmesriikide meetmete toetamisel lisaväärtust, mis on kooskõlas liikmesriikide tegevusvastutusega julgeoleku tagamisel ning aluslepingutega ELi institutsioonidele ja ametitele antud toetava rolliga. Märkimisväärseid negatiivseid kõrvalmõjusid, olulist dubleerimist ega kattumist ei leitud.

Aruandes antakse ka ajakohastatud teavet prioriteetsete julgeolekumeetmete rakendamisel tehtud edusammude kohta: edasi on liigutud, et takistada terrorismi rahastamist ebaseadusliku kultuuriväärtustega kauplemise kaudu ja parandada teabevahetust infosüsteemide koostalitlusvõime ja täieliku kasutuselevõtmise teel. Aruandes antakse ülevaade mitteseadusandlikest meetmetest, mis on võetud internetis radikaliseerumise vastu võitlemiseks, pehmete sihtmärkide kaitse parandamiseks ja riiklike meetmete toetamiseks sisejulgeolekupoliitika jaoks ette nähtud ELi rahastamise abil. Lisaks käsitletakse aruandes hiljutist välisarengut, mis on oluline tulemusliku ja tegeliku julgeolekuliidu suunas liikumisel.

Kuigi põhjaliku hindamise tulemused on kokkuvõttes positiivsed ja kinnitavad ELi peamiste julgeolekupoliitika vahendite väärtustamist ja asjakohasust, leiti hindamise käigus ka probleeme ja puuduseid, mis mõjutavad tulemuslikku koostööd julgeolekuliidus. Aruandes antakse ülevaade sellest, kuidas komisjoni arvates tuleb neid puudusi ja probleeme käsitleda, et ELi julgeolekupoliitikat veelgi tulemuslikumaks muuta. Muu hulgas leiti, et arenevale terrorismiohule reageerimiseks on vaja arendada ja kohandada olemasolevat poliitikat ja vahendeid. Sama rõhutati ka Euroopa Ülemkogu 22.–23. juuni 2017. aasta järeldustes, G20 7. juuli 2017. aasta terrorismivastase võitluse tegevuskavas ja G7 26. mai 2017. aasta tippkohtumisel Taorminas tehtud avalduses terrorismi ja vägivaldse äärmusluse vastu võitlemise kohta.

Põhjalik hindamine näitab, et julgeolekuvaldkonnas ei ole liikmesriigid riiklikul tasandil mitut peamist ELi poliitikameedet ja instrumenti täielikult rakendanud. Nende näiteks on organiseeritud kuritegevuse valdkonna õigusaktid ja Prümi raamistik DNA, sõrmejälgede ja sõidukite registreerimisandmete vahetamiseks. Nende instrumentide mittetäielik rakendamine vähendab nende tulemuslikkust ja takistab kõigil liikmesriikidel nende potentsiaali täielikku kasutamist.

Komisjon toetab ka edaspidi liikmesriikides ELi õigusaktide rakendamist ülevõtmisperioodil. Näiteks toetatakse ELi broneeringuinfo direktiivi rakendamist, mis tuleb lõpule viia 25. maiks 2018. Komisjon esitas rakenduskava ja pakkus lisarahastamist ning ta korraldab regulaarseid kohtumisi liikmesriikide ekspertidega, et jagada asjakohaseid teadmisi, oskusteavet ja häid tavasid (vt jaotis III.1). Üks näide on ka võrgu- ja infoturbe direktiivi käimasolev rakendamine, mis tuleb lõpule viia 9. maiks 2018. Komisjon pöörab erilist tähelepanu terrorismivastase võitluse direktiivi rakendamisele ja hiljutistele terrorismi rahastamise vastastele õigusaktidele, sest põhjalikust hinnangust ilmneb, et mõned sidusrühmad tõid esile riski, et nende õigusaktide rakendamisel tekivad raskused.

Komisjon täidab ka edaspidi aluslepingute täitmise järelevalvaja rolli ja alustab rikkumismenetlusi, kui see on vajalik sisejulgeoleku valdkonna ELi õigusaktide täieliku kohaldamise tagamiseks. Kooskõlas põhjaliku hindamise tulemustega ühendab komisjon nende jõustamisvolituste kasutamise ka edaspidi meetmetega, mille abil jagada asjaomaste liikmesriikidega teadmisi ja oskusteavet. Üks näide sellest on tehniline abi, mida komisjon pakub samal ajal, kui pooleli on rikkumismenetlused nende üksikute liikmesriikide suhtes, kes ei ole Prümi raamistikku veel rakendanud (vt jaotis III.1).

Liikmesriikide ametiasutuste väitel on tehniliste eksperditeadmiste ja rahaliste vahendite puudus oluline põhjus, miks rakendamisel esineb viivitusi, eelkõige uue või ajakohastatud teabe puhul. Komisjon märgib, et ELi rahastamine on kättesaadav Sisejulgeolekufondi politseikoostöö rahastamisvahendi kaudu, kuid et rakendamise määr oli 15. juunil 2017. aastal 26 % ja liikmesriigid peaksid rahastamist rohkem kasutama (vt ka jaotis III.2). Komisjon aitab ka edaspidi liikmesriikidel kasutada kättesaadavat rahastamist võimalikult tõhusalt.

ELi instrumentide ja vahendite keerukuse vähendamine

Põhjalik hindamine näitab, et mõne ELi instrumendi puhul takistab neid reguleerivate ELi õigusaktide keerukus nende tulemuslikku kasutamist riikide ametiasutuste poolt. Üheks näiteks selle kohta on asjaolu, et olemas on lahknevad ELi õigusnormid, milles käsitletakse õiguskaitseasutuste juurdepääsu ELi infosüsteemidele, ning kehtivad õigusraamistikud, mis käsitlevad elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu saamist ning mis kajastavad traditsioonilist territoriaalsuse mõistet ja mis muutuvad e-teenuste ja andmevoogude tõttu küsitavaks, sest need nähtused on jurisdiktsiooniülesed. See tuleneb osaliselt sellest, et eri instrumendid töötati välja pikema aja jooksul, mis on mõnel juhul toonud kaas keeruka instrumentide võrgu, mis muudab riikide ametiasutustele nende vahendite kasutamise raskeks. Lisaks ei ole ELi õigusaktid terminikasutusse piisavalt selgust toonud, mistõttu on liikmesriikides lahknevad normid, mis takistavad operatiivkoostööd. See oli nii eeskätt terrorismivastases võitluses enne seda, kui võeti vastu terrorismivastase võitluse direktiiv, millega on kriminaliseeritud terrorismi rahastamine, terrorismi eesmärgil toimuv väljaõpe või reisimise ning sellise reisimise korraldamine või toetamine.

Komisjon on juba võtnud meetmeid, et käsitleda põhjalikus hinnangus esile toodud ELi õigusaktide keerukust. Teabevahetuse valdkonnas tegi komisjon kindlaks, et paljude erinevalt reguleeritud infosüsteemide olemasolu takistab riikide ametiasutuste tööd, ning tegi ettepaneku ületada see takistus, tagades infosüsteemide koostalitlusvõime muu hulgas õiguskaitseasutuste juurdepääsu käsitlevate lihtsamate õigusnormidega, mis järgivad põhiõigusi, eelkõige andmekaitse põhimõtet. Komisjon vaatas läbi ka elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu saamise mehhanismid. Sellest lähtuvalt rakendab komisjon kehtiva õigusraamistiku piires praktilisi meetmeid sellise juurdepääsu parandamiseks, tegeledes samal ajal mõjuhinnanguga, mida võimalike tulevaste seadusandlike meetmete puhul arvesse võtta.

Komisjon vaatab läbi ka seadusandlikud aktid, mis võivad põhjaliku hinnangu kohaselt olla asjakohasuse minetanud või aegunud. 2014. aasta novembris tegi komisjon ettepaneku tunnistada kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö valdkonnas kehtetuks 24 akti. Kaasseadusandjad võtsid ettepanekud vastu 20. jaanuaril 2016 ja kehtetuks tunnistati kokku 26 akti.

Põhjalik hindamine näitab ka seda, et selleks et suurendada lõppkasutajate teadmisi olemasolevatest ELi vahenditest ja nende suutlikkust neid tulemuslikult kasutada, on oluline koolitamine. Sidusrühmad mainisid ka seda, et vahetus- ja lähetusprogrammide lisaväärtus riikide ametnike jaoks on see, et need pakuvad võimalust ELi vahendite kasutamist käsitlevate parimate tavade jagamiseks. Komisjon teeb tihedalt koostööd Euroopa Liidu Õiguskaitsekoolituse Ametiga (CEPOL), et tagada, et selle koolitusprogramm on liidu julgeolekuprioriteetidega kooskõlas ja et amet aitab riikide ametnikel saada teadmisi ja oskusi, mida nad vajavad teiste riikide ametnikega tulemusliku koostöö tegemiseks, kasutades täielikult ära alates 1. juulist 2016 ametitel olevat uut mandaati. Komisjon toetab mitmesuguseid koolitusprogramme, mille Euroopa õigusalase koolituse võrgustik (EJTN) on töötanud välja kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevaid liidu õigusakte rakendavate prokuröride ja kohtunike jaoks.

ELi tasandil suutlikkuse suurendamine ressursside ja eksperditeadmiste koondamise ning sünergia ärakasutamise teel

Põhjalikust hindamisest nähtub, et ELi tasandil on võimalik ressursse veelgi rohkem koondada. Kui üksikutel liikmesriikidel jääb spetsiifilistest eksperditeadmistest või ressurssidest puudu, võib kasulikuks osutuda ühise suutlikkuse arendamine ELi tasandil. Sidusrühmad mainisid eelkõige tehnoloogiamahukaid valdkondi, nagu küberjulgeolek, keemilised, bioloogilised, radioloogilised või tuumamaterjalid, suurandmete analüüs või avatud allikad. ELi ametitel on liikmesriikidele ühiste ressursside pakkumisel keskne roll. Näiteks toetab Europoli küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa keskus (EC3) liikmesriikide ametiasutuste võitlust küberkuritegevuse vastu ja õiguskaitseasutuste reageerimist ulatuslikele küberrünnakutele kohtuekspertiisialaste teadmiste või küberkuritegevust puudutava teabega, mis pärineb avalikest, era- ja avatud allikatest. Europoli Euroopa terrorismivastase võitluse keskus ja sisserändajate ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastane Euroopa keskus täidavad oma pädevusvaldkonnas sarnaseid tugifunktsioone. Näiteks võib tuua ka Euroopa Liidu Võrgu- ja Infoturbeameti (ENISA) rolli liikmesriikide koostöö toetamisel võrgu- ja infoturbe direktiivi alusel. Põhjalikust hindamisest nähtub, et sidusrühmad peavad ELi ametite toetust väga väärtuslikuks. Komisjon on teinud tööd tagamaks, et ELi ametitel on vahendid, mida on vaja sellise tugifunktsiooni täitmiseks.

ELi tasandi võrgustikud on üks viis sisejulgeoleku spetsiifiliste valdkondade eksperditeadmiste koondamiseks. Põhjalikus hinnangus rõhutatakse lisaväärtust, mida pakuvad Euroopa võrgustikud või koostööstruktuurid, mis täiendavad ELi ametite tööd ja edendavad operatiivkoostööd. Need hõlmavad võrgustikke, mis on spetsialiseerunud keskkonnakuritegude vastu võitlemisele (EnviCrimeNet), ebaseadusliku uimastikaubanduse vastu võitlemisele (Merenduse Valdkonna Analüüside ja Operatsioonide Keskuse narkootikumidevastase võitluse töörühm), kuritegude ennetamisele (Euroopa kriminaalpreventsiooni võrgustik), eriüksustele (Atlase võrgustik), keemilistele, bioloogilistele, radioloogilistele või tuumamaterjalidele (KBRT-ohtu käsitlev nõuanderühm) või transpordi turvalisusele (Airpol ja Railpol). Komisjon kasutab vajaduse korral ka edaspidi võrgustikupõhist lähenemisviisi, et teabevahetus ja pehmete sihtmärkide kaitseks võetavaid operatiivmeetmeid käsitlevate parimate tavade jagamine toimuksid struktureeritumalt. Näiteks tehti seda hiljuti asutatud pehmete sihtmärkide kaitse töörühma puhul.

Põhjalikust hindamisest nähtub, et kuna terrorismi ning raske kuritegevuse ja küberkuritegevusega seotud probleemid on valdkonnaülesed, on ruumi kasutamaks ELi tasandil rohkem ära julgeolekupoliitika ja sellega seotud poliitikavaldkondade sünergiat. Näiteks on vaja, et politseiasutused, piirivalve ja toll teeksid tihedamalt koostööd, samuti on lennundusjulgestuse ja merendusjulgeoleku valdkonnas vaja sidemeid julgeoleku- ja transpordipoliitika vahel. Komisjon reageeris sellele valdkonnaüleste meetmete vajadusele julgeolekuliidu voliniku portfelli loomisega; seda volinikku abistab valdkonnaülene töökond, kes toetub kogu komisjoni eksperditeadmistele.

Põhjalikus hinnangus rõhutatakse ka seda, et ELi tasand pakub riikide ametiasutustele lisaväärtust, kuna see toob kokku mitmesugused sidusrühmad väljastpoolt avalikku sektorit. Sidusrühmad rõhutavad, kui oluline on küberkuritegevuse ja internetis radikaliseerumise vastu võitlemisel avaliku sektori asutuste ja tööstuse koostöö ning kohalike spetsialistide, akadeemikute ja teadlaste kaasamine kogukondades vägivaldse radikaliseerumise ennetamisesse. Komisjon toetab ka edaspidi sellist tööd ELi internetifoorumi või radikaliseerumisalase teadlikkuse võrgustiku tippkeskusega. Komisjon kaalub ka julgeolekupoliitikat käsitlevate korrapäraste strateegiliste dialoogide korraldamist mitmesuguste sidusrühmadega.

Arenevate ohtudega tegelemine

ELi julgeolekupoliitika üldine probleem seisneb selles, et tuleb tagada arenevate julgeolekuohtudega toimetulemiseks ajakohaste instrumentide ja vahendite olemasolu. Põhjalik hindamine näitab, et olemasolevaid ELi vahendeid või sisejulgeoleku valdkonna õigusakte on mitmel korral tulnud uute ja tekkivate ohtude tõttu sihipäraselt läbi vaadata. Terrorismivastase võitluse valdkonnas on ELi sisejulgeolekumeetmete üldine kontseptuaalne raamistik jätkuvalt sobiv ja võimaldab individuaalseid instrumente ja vahendeid vastavalt kiiresti muutuvale julgeolekukeskkonnale kohandada.

Komisjon hindab ka edaspidi sisejulgeoleku valdkonna olemasolevate instrumentide ja vahendite sihipäraste muudatuste vajadust. Näiteks loodi hiljuti kõrgetasemeline radikaliseerumisevastase võitluse eksperdirühm, et edendada ELi poliitikameetmete edasist arendamist radikaliseerumise enneolematu ulatuse tõttu ning lähitulevikus vaadatakse läbi 2013. aasta küberjulgeoleku strateegia, et reageerida suurenevale küberkuritegevuse ohule ajakohaselt ja tulemuslikult.

Euroopa Parlamendi uus terrorismi erikomisjon pakub lisavõimaluse analüüsida põhjalikumalt, kas ELi praegused terrorismivastased meetmed on sobivad, et reageerida Euroopas arenevale terrorismiohule ning teha kindlaks praktilised ja õiguslikud takistused, mis tuleb kõrvaldada. Komisjon panustab aktiivselt erikomisjoni töösse, et saavutada selline tulemus, mis oleks aluseks edasistele ühismeetmetele Euroopa Parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni ja nõukoguga.

III. PRIORITEETSETE JULGEOLEKUMEETMETE RAKENDAMINE

1. Seadusandlikud algatused