ET Euroopa Liidu Teataja C 44/173

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Suund mereseire integreerimisele: ühine teabejagamiskeskkond ELi merendusvaldkondadele””

KOM(2009) 538 lõplik

2011/C 44/32

Raportöör: Nikolaos LIOLIOS

15. oktoobril 2009 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Suund mereseire integreerimisele: ühine teabejagamiskeskkond ELi merendusvaldkondadele””

KOM(2009) 538 (lõplik).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav transpordi, energeetika, infrastruktuuri ja infoühiskonna sektsioon võttis arvamuse vastu 1. juunil 2010.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 464. istungjärgul 14.–15. juulil 2010 (14. juuli istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 164, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 6.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tervitab komisjoni teatist ning toetab pakutud võimalikke mereseire integreerimise meetmeid, mille kaudu selgelt mõista kõiki merel toimuvaid tegevusi, mis võivad mõjutada Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide julgeolekut, turvalisust, majandust või keskkonda.

1.2 Komitee nõustub põhimõtteliselt teatises esitatud soovitustega ning leiab, et andmete levitamise ja töötlemise eeskirjade integreerimine ning kontrollimehhanismide loomine kõigi osalevate organisatsioonide vahel parandab merendusvaldkonnas olukorrateadlikkust.

1.3 Komitee märgib, et mereseire teatis on positiivne panus, mis aitab lahendada ELi üha tõsisemaid turvalisusprobleeme, nagu ebaseaduslik sisseränne, ebaseaduslik kaubandus ja narkoäri, ning tulemuslikult ja tõhusalt kaitsta keskkonda ja ELi kodanike elu ja heaolu.

1.4 Komitee tunnistab, et ELi integreeritud merenduspoliitika jätkusuutlikkus sõltub ELi poliitikameetmete ja nende hulgas ka integreeritud mereseire jätkusuutlikkusest. Seepärast peaks teatises välja pakutud integreeritud mereseire süsteem võimaldama täpsete ja kvaliteetsete andmete jätkusuutlikku, õigeaegset ja kulutõhusat edastamist õiges kohas ja üksnes taotletud eesmärgil. Seetõttu tuleb kaaluda ka integreeritud mereseiresüsteemi laiendamise võimalust.

1.5 Komitee toetab ühist üleeuroopalist seiremehhanismi, mis põhineb ühtlustatud õigusraamistikul, millega reguleeritakse tundliku sisuga ja muu teabe jagamist ELi liikmesriikide asutuste, ametite ja kasutajate vahel.

1.6 Komitee tunnistab rahvusvahelise mõõtme tähtsust merendusvaldkonnas ning kutsub üles töötama välja tehnilised standardid ja õigusnormid ning uurima võimalusi teha koostööd kolmandate riikidega.

1.7 Komitee leiab, et mereseiresüsteemide omavaheline ühendamine eeldab seda, et analüüsitakse mitmesuguseid õiguslikke aspekte seoses kogutud teabe vahetamisega eri eesmärkidel ja eri allikate vahel. Nimetatud valdkonna eeskirjad on liikmesriigiti erinevad, aga andmete konfidentsiaalsus ja isikuandmete kaitse on väga olulised küsimused. Veel tuleb määrata asjaomaste andmete iseloom, andmevahetuse eesmärgid (ja meetodid), võimalikud andmesaajad ning vajalikud kaitsemeetmed andmete konfidentsiaalsuse ja turvalisuse ning vajaduse korral isikuandmete kaitse valdkonnas.

1.8 Komitee arvates tuleks andmeid edastada teadmisvajaduse põhimõttest lähtudes, et tagada andmekaitse ja ära hoida andmete lubamatut levikut. Samuti on äärmiselt oluline selgelt määratleda konfidentsiaalsuse ja kasutusõiguse astmed, luues selge ja läbipaistva juurdepääsuõiguste andmise süsteemi.

1.9 Komitee mõistab, et kogutud andmete valideerimine on tõsine ja keeruline ülesanne, ning teeb ettepaneku luua raamistiku, mis võimaldab koguda andmeid ja kontrollida nende õigsust ning tagada andmeedastusel teabeturbe.

1.10 Komitee soovitab integreeritud mereseire rakendamisel järgida tegevuskava, mis põhineb katseprojektide ja eksperdirühmade kogemustel, aga ka mõjuhinnangutel teabe integreerimise õiguslike ja tehniliste aspektide kohta.

1.11 Komitee soovitab luua ühtsed riiklikud koordineerimismehhanismid ja ühe teabekeskuse iga riikliku kasutajarühma (kasutajaskonna) kohta, et lihtsustada integreeritud mereseire süsteemi arendamist ja toimimist.

1.12 Arvestades olemasolevate süsteemide paljusust, hoiatab komitee nende kattuvuse eest. Integreeritud mereseire süsteem ei peaks seega muutma teabe kogumise, vaid selle levitamise viisi.

1.13 Komitee kutsub ELi üles järgima tsentraalsemalt hallatava võrgustiku lähenemisviisi, kus koordineerimine toimub võrgustiku ametliku struktuuri ja tsentraliseeritud teabevahetuse kaudu.

1.14 Et muuta kasutajaskondade ühendamise protsess turvaliseks, soovitab komitee ELil luua selge ja tugeva juurdepääsulubade andmise platvormi, mis lähtuks eri poliitiliste seisukohtade suhtes kokku lepitud ELi ühisest arusaamast ning töötaks tõhusalt. Juurdepääsuõigusi antakse kooskõlas ELi määrusega läbipaistvuse kohta.

1.15 Kasutusele võetava süsteemi ülesehitus peab võimaldama tagasisidet, et süsteemi kohandada ja ajakohastada, arvestades sh arenevat õigusraamistikku.

1.16 Komitee soovitab pidada turvariskide tugevdatud juhtimist Euroopa merendusvaldkonnas ka edaspidi põhiprioriteediks. Sel eesmärgil tuleks eelistada süsteemi mitmekihilist ülesehitust, millega tagatakse andmete usaldusväärsus ja turvalisus.

2. Sissejuhatus

2.1 Komisjon avaldas 15. oktoobril 2009 teatise „Suund mereseire integreerimisele: ühine teabejagamiskeskkond ELi merendusvaldkondadele” (KOM(2009) 538 lõplik) ning palus EÜ asutamislepingu artikli 262 kohaselt Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel esitada selle kohta arvamuse.

2.2 Teatises „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika” esitab Euroopa Komisjon eesmärgi võtta enne 2013. aastat „meetmed parema koostalitlusvõimega seiresüsteemi loomiseks, et ühendada olemasolevad seire- ja jälgimissüsteemid, mida kasutatakse meresõiduohutuse ja -turvalisuse tagamiseks, merekeskkonna kaitseks, kalanduskontrollis, välispiiride valvamisel ja muus õiguskaitsetegevuses.”

2.3 EL on ka varem käivitanud mitmeid mereseirealaseid algatusi, mis koondavad rohkem kui ühte valdkondlikku tegevust, nagu näiteks laevaliikluse seiresüsteem, mis hõlmab laevade liikumist ja lasti puudutavate andmete kogumist ja vahetust liikmesriikide vahel, või algatus SafeSeaNet (direktiiv 2002/59/EÜ) (1) – liikmesriikide merendusasutuste vaheline andmevahetussüsteem, et ära hoida õnnetusi ja merereostust ning suurendada reageerimistõhusust merel toimuvate intsidentide või õnnetuste korral.

2.4 Sel eesmärgil kasutatakse juba üleeuroopalist serverit EIS (European Index Server) ning väljatöötamisel on SafeSeaNeti laevaliiklusteabe edastamise ja vahetamise süsteem STIRES (SafeSeaNet Traffic Information Relay and Exchange System). Lisaks kogutakse praegu lähilaevaliikluse andmeid ning koostöös liikmesriikidega on tulevikus vastava taotluse korral kättesaadavad kauglaevaliikluse andmed ELi kaugtuvastus- ja jälgimissüsteemi andmekeskusest (ELi kaugtuvastus- ja jälgimissüsteemi (LRIT) andmekeskus – Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) mereohutuskomitee otsused MSC 202 (81) ja MSC 211 (81), millega muudetakse 1974. aasta rahvusvahelist konventsiooni inimelude ohutusest merel (SOLAS)). Peale selle kavandatakse Euroopa piiride valvamise süsteemi (EUROSUR) väljatöötamisega luua ELi jaoks integreeritud seirelahendus.

2.5 Teatises käsitletakse ka kõiki ELi muid asjaomaseid algatusi: Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EMSA), Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur (FRONTEX), Euroopa Kaitseagentuur (EDA) ja ELi integreeritud merenduspoliitika sinine raamat. Paralleelselt on käivitatud kaks katseprojekti, et testida koha peal, kuidas mereseire integreerimine praktikas töötaks. Üks katseprojekt toimub Vahemere piirkonnas ja teine Põhja-Euroopa merepiirkondades.

2.6 Kavandatava integreeritud mereseirepoliitika eesmärk ei ole luua täiendavat seiresüsteemi, vaid töötada välja liidesed ning seejärel integreerida olemasolevad süsteemid valdkonna- ja piiriüleselt, et parandada seiremeetmete rakendamise eest vastutavate riiklike asutuste tõhusust ja muuta merendustegevus kulutõhusamaks. Töötades välja turvalist valdkondadevahelist võrgustikku, mis suudab vastata üha tungivamale vajadusele saada merel toimuvast ühesugune ja tõene ülevaade, tuleb hoolikalt määratleda kasutajate juurdepääsuõigused ja turvaeeskirjad.

2.7 Komitee tunnistab, et mereseire integreerimine hõlmab palju keerulisi ja mitmetahulisi meetmeid, mis sageli kattuvad, ent on samas kogu ELi huvides.

2.8 Komitee tervitab teatist kui dokumenti, mille alusel integreeritakse praegu eraldiseisvad süsteemid ühiseks teabevahetuskeskkonnaks, mis võimaldab toetada Euroopa tulevast meretranspordipoliitikat, kaitsta keskkonda ja nii ülemaailmseks kui ka Euroopa kaubanduseks vajalikke Euroopa laevandusteenuseid ning parandada ELi kodanike, eelkõige ELi ja kolmandate riikide vaheliste merepiiride piirkondades elavate kodanike igapäevaelu.

2.9 Komitee märgib, et teatis on esitatud kriitilisel ajal, mil meretransporti mõjutavad tõsised proovikivid: a) ülemaailmne majandus- ja finantskriis, mis teravdab struktuurilist ja tsüklilist laevanduskriisi, b) ebaseaduslik sisseränne eelkõige ELi lõuna- ja idapiiridel, c) ebaseaduslik tegevus, sh ebaseaduslik kaubandus, relva- ja narkoäri, d) sõjaväe- ja tuumarajatistega seotud tundliku sisuga materjal. Kõikide kirjeldatud probleemidega tuleb tegeleda ja neile lahendused leida.

2.10 Samuti rõhutab komitee, et lahendada ja kontrolli alla tuleb saada ELi mereteenuseid väljaspool ELi asuvate riikide vetes (st Ida-Aafrika, Indoneesia jt) ohustavad turvalisus- ja piraatlusprobleemid.

3. Teatis mereseire integreerimise kohta ELi merendusvaldkonnas loodava ühise teabejagamiskeskkonna kaudu

3.1 Nagu komitee on ühes varasemas arvamuses (2) öelnud, toetab ta „ettepanekuid seoses Euroopa mereseire võrgustikuga ja tihedama koostööga liikmesriikide rannapiirivalveasutuste vahel. Sedalaadi meetmed tugevdavad ohutust ja turvalisust merel, kalanduse kontrolli ja välispiiride kontrolli ning kaitsevad merekeskkonda. EMSK kordab, et kooskõlastatud lähenemine laevade vastuvõtmist käsitlevatele kahepoolsetele kokkulepetele kolmandate riikidega on soovitav julgeolekukaalutluste tõttu. Samuti leiab ta, et vajalik on ELi tegevus seoses kaubalaevade vastu toime pandud relvastatud röövi ja piraatluse sagenenud juhtumitega Kagu-Aasias ja Aafrikas.”

3.2 Komitee tervitab komisjoni teatist ning toetab pakutud võimalikke meetmeid, mille abil saab EL aidata kujundada ohutumaid ja turvalisemaid merendusteenuseid. Komitee nõustub põhimõtteliselt teatisega ning väljendab heameelt selliste edaspidiste paranduste üle, mis aitavad käivitada integreeritud mereseire süsteemi võimalikult kiiresti.

3.3 Teatises seiresüsteemide paremat integratsiooni käsitleva ELi strateegia kohta esitatakse neli juhtpõhimõtet ühise teabejagamiskeskkonna väljatöötamiseks: 1) kõiki kasutajaskondi ühendav lähenemisviis, 2) koostalitlusvõime ja edasise integreerimise tehnilise raamistiku loomine, 3) teabevahetus tsiviil- ja sõjaliste asutuste vahel, 4) konkreetsed õigusaktid ühise teabejagamiskeskkonna loomiseks. Kuna teatis on koostatud põhimõtete tasandil, siis piirdutakse ka arvamuses põhimõtete analüüsimisega. Loomulikult on vaja edasist tööd, et need põhimõtted õigusaktideks muuta.

3.4 Komitee möönab, et Euroopa laevanduse ülemaailmse iseloomu tõttu on olukorrateadlikkus väga oluline, sest a) laevaliiklus moodustab ruumiliselt ja ajaliselt dünaamilise süsteemi, b) ohutus-, turvalisus- ja keskkonnaspektid ei tunne riigipiire, c) ühe asutuse tehtavad otsused võivad mõjutada teisi süsteeme.

3.5 Tuleb märkida, et tegeleda tuleb kahe aspektiga: üldise poliitilise raamistikuga ja süsteemi toimivusega. Integreeritud mereseire süsteemi käivitamist võivad takistada konfidentsiaalsuse või muud küsimused liikmesriikide tasandil, mistõttu tuleb integreeritud mereseiret kohandada nii, et selle rakendamine tõhusalt toimiks.

3.6 Komitee leiab, et integreeritud mereseire elluviimisel tuleb lahenda küsimused kolmes põhivaldkonnas: õiguslikud, tehnilised/tehnoloogilised ja juhtimisküsimused. Kõige olulisemad õiguslikud küsimused näivad puudutavat konfidentsiaalsuse tagamist isikuandmete, äriteabe ning sõjaväeasutuste teabe kirjususe taustal. Lisaks võib andme(kaitse)poliitika keelata või piirata teatud andmete edastamist (või edasist kasutamist).

3.7 Konfidentsiaalsuse osas tuleb märkida, et järelevalve- ja seirevahendite põhieeskirjad liigitavad märkimisväärselt suure osa merenduse aruandlus- ja seireandmeid konfidentsiaalseks (äri)teabeks. Andmetele juurdepääsu õigusega isikutele kehtib seetõttu andmete menetlemisel konfidentsiaalsus- ja ametisaladuse nõue.

3.8 Praegused süsteemid on valdkonnapõhised, ent neid piiravad konfidentsiaalsusküsimused. Andmetele juurdepääsu laiendamine asjaomasest valdkonnast väljapoole võib tekitada uusi konfidentsiaalsusprobleeme ja -küsimusi, sest kaasatakse mitmed uued osalejad.

4. Konkreetsed märkused

4.1 Komitee nõustub integreeritud mereseire teatises esitatud põhimõtetega ja toetab neid.

4.2 Komitee möönab, et ettepanekut tuleb poliitilisest, õiguslikust, turu- ja tehnoloogiaperspektiivist edasi analüüsida, et jõuda konkreetse tegevuskavani integreeritud mereseire rakendamiseks, ning toob seejuures välja õiguslikud ja tehnoloogilised väljakutsed. Analüüsi tulemusel koostatakse täpse ajaraamistikuga konkreetne rakenduskava, mis võiks tugineda kogemustele, mis on saadud sellistest projektidest nagu SafeSeaNet, Freightwise, e-Freight ja automaatne identifitseerimissüsteem (AIS) ning muudest asjakohastest algatustest.

4.3 Komitee kordab, et enne teatud otsuste langetamist tuleb kindlasti analüüsida käimasolevate katseprojektide tulemusi. Katseprojektid peavad olema suunatud nii ettevõtluskeskkonnale kui ka ELi representatiivsete merendusvaldkondade ametiasutustele. Katseprojektide põhjal tuleks aru anda ka sellest, milline on integreeritud mereseire pikaajaline jätkusuutlikkus. Et integreeritud mereseire väljatöötamisel esilekerkivatest probleemidest oleks võimalik paremini aru saada, oleks hea käivitada veel täiendavaid katseprojekte. Katseprojektide õigeaegseks lõpetamiseks tuleb seada konkreetne ajaraamistik, mida tuleb jälgida.

4.4 Komitee märgib, et integreeritud mereseire strateegias võiks andmete jagamise osas õppust võtta teistest transpordisektori tavadest, sh ühtsest veodokumendist, mida peetakse samaväärseks äriteabe jagamise süsteemiks (praegu on kaubavedude jälgimiseks vaja veodokumenti (määrus (EMÜ) 11/60 ja direktiiv 92/106/EÜ); kaubaveologistika tegevuskava kohaselt luuakse ühtne Euroopa veodokument, mida saab kasutada kõikide transpordiliikide puhul, laiendades sellega mitmeliigiliste veokirjade või mitmeliigiliste lastikirjade pakutud raamistikku). Peale selle peaks teabevahetuses kasutama merenduses kõige levinumat keelt.

4.5 Integreeritud mereseire süsteemi jätkusuutlikkus tuleb tagada eelprogrammeeritud laiendamisvõimalusega, et sellesse oleks tulevikus võimalik integreerida uusi eraldiseisvaid seiresüsteeme.

4.6 Teabejagamise suhtes pooldab komitee põhimõtet, mille kohaselt tagatakse juurdepääs nii rohkele teabele kui vajalik, lähtudes teadmisvajaduse põhimõttest ja kooskõlas kasutustingimustega, mitte põhimõtet, mille kohaselt tagatakse juurdepääs nii rohkele teabele kui võimalik. Teabejagamine kõigi kasutajaskondadega peab toimuma selges raamistikus, mis tagab isikuandmete ja muude tundliku sisuga andmete kaitse. Samuti on äärmiselt oluline jälgida andmete avaldamist väljaspool juurdepääsuloaga asutust, st järgida ELi õigusraamistikku.

4.7 Tehniliste aspektide osas soovitab komitee kasutada avatud lähtekoodiga platvorme, et toetada asjakohaste lahenduste projekteerimist, väljatöötamist, kasutuselevõttu ja hooldamist. Süsteem peaks tagama järgmised aspektid: a) merendusvaldkonna ontoloogia automaatseks andmevahetuseks; b) vahendid seirelahenduste projekteerimiseks, simuleerimiseks, nende tulemuslikkuse analüüsiks ja optimeerimiseks; c) teenuste register; d) vahendid, millega aidata lahendada koostalitusvõime konflikte; e) mehhanismid sobivate teenuste automaatseks leidmiseks ja integreerimiseks; f) turvaline koostalitusvõime; g) kontrolli- ja auditeerimismehhanismid.

4.8 Komitee pooldab ettepanekut, mille kohaselt on süsteemi ülesehitust kihiline. Selline lähenemisviis võimaldab kasutada tipptasemel pilvandmetöötlust, mida praegu kasutavad kõik IT-arendajad. Ometi tuleb arvestada sellega, et sellise ülesehituse korral on turvarikkumised lihtsamad tulema, mistõttu tuleks ette näha täiendavad turvamehhanismid. Samas võib organisatsioonisisene hierarhiline otsustusprotsess ja andmejuurdepääsu raamistik suurendada andmete konfidentsiaalsuse kaitset.

4.9 Komitee märgib, et asjakohaste andmete kogumiseks, ühtlustamiseks ja kõigile huvitatud pooltele edastamiseks on olemas tehnoloogilised vahendid, ning kutsub ELi üles määratlema ühised platvormid, mida kõik huvitatud pooled saaksid kõigis liikmesriikides tõhusalt kasutada. Et ära hoida dubleerimist andmete kogumisel ja talletamisel, tuleb välja töötada mehhanismid vastavate probleemide vältimiseks.

4.10 Teatises esitatud esimese põhimõtte suhtes soovitab komitee andmete kvaliteedi parandamise eesmärgil töötada aktiivselt selle suunas, et kehtestataks ühised andmealased standardid ja eeskirjad nii valdkondlikul kui ka funktsionaalsel tasandil.

4.11 Kuna merendusvaldkond on lai, võib paindlik teabejagamiskeskkond sellega kaasnevate võimalike ohtudega nõrgendada andmeturvet.

4.12 Komitee peab tehnilist koostalitusvõimet oluliseks ning leiab, et see peaks lihtsustama andmevahetust kõigi ettevõtteid ja riigiasutusi esindavate huvitatud sidusrühmade vahel (sh teabevahetus ametiasutuse ja ametiasutuse vahel (A2A), ametiasutuse ja ettevõtte vahel (A2B) ning ettevõtte ja ettevõtte vahel (B2B)).

4.13 Teatises esitatud kolmanda põhimõtte osas oleks komitee arvates vaja põhjalikumalt analüüsida tsiviil- ja sõjaliste asutuste teabevahetussüsteemide integreerimise võimalusi, et andmeid paremini integreerida ja aidata kaasa teabe paremale kasutusele. Komitee nõustub sellega, et tsiviil- ja sõjalised asutused peavad saama seireteavet omavahel jagada, ning kordab taas, et kehtestada tuleb selle aluseks olevad volitused. Asjaomasele teabele ligipääsuks ja selle kasutamiseks tuleb luua ühised standardid ja toimimismenetlused, mis võimaldaksid seaduslikku kahesuunalist teabevahetust, mille puhul andmete kasutusele kehtivad ühenduse õigusaktid.

4.14 Teatises esitatud neljanda põhimõtte osas rõhutab komitee vajadust analüüsida põhjalikumalt isikuandmete kaitset kõnealuse dokumendi raames ning kutsub ELi taas kaaluma neid küsimusi ja võtma vastu kõik tundliku sisuga andmete turbeks vajalikud meetmed. Kuigi sellise süsteemi ülesehitamine muudab protsessi keerulisemaks, peab komitee seda oluliseks põhimõtteks.

4.15 Komitee nõustub ettepanekus esitatud valdkonnapõhise lähenemisviisiga teabejagamisele. Igal juhul tuleb ette näha konkreetsed juhised pädevatele asutustele ja volitatud töötajatele juurdepääsuõiguste andmiseks.

4.16 Komitee kutsub komisjoni üles uurima põhjalikumalt, kas ELi liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel on kahepoolseid kokkuleppeid teabejagamise valdkonnas, ning vajadusel tagama ühenduse õigustiku jõustamise (määrused 4055/86 ja 4058/86).

4.17 Kosmoseaparatuuriga hangitud andmete suhtes mainitakse eraldi ülemaailmset keskkonna- ja turvaseire programmi (GMES). Komitee soovib, et teatises mainitaks eraldi ka Galileo satelliitnavigatsioonisüsteemi.

4.18 Komitee mõistab, et isikuandmete töötlemine sõjaliste, riigi julgeolekut ja kriminaalõigust käsitlevate õigusaktide jõustamiseks jääb praegu väljapoole andmekaitse üldist õigusraamistikku. Komitee nõustub komisjoni tellitud mereseireandmete õiguslikke aspekte käsitleva uuringu (Euroopa Komisjon, „Legal Aspects Of Maritime Monitoring & Surveillance Data” – lõpparuanne, teenuste raamleping nr FISH/2006/09 – LOT2) järeldustega, kus öeldakse selgelt, et andmekaitse on ELi kõige olulisem kohustus ning sellega tuleb tegeleda nii ühenduse kui ka liikmesriikide tasandil. Võib eeldata, et lisada tuleb täiendavad kaitsemeetmed, kui isikuandmeid kavatsetakse jagada ametiasutuste vahel, mis kuuluvad andmekaitse olemasoleva õigusraamistiku alla (nt kalandusasutused), ja nende asutuste vahel, mis jäävad (praegu) sealt välja (nt sõjalised, riigi julgeolekuasutused).

4.19 Komitee peab väga oluliseks töötada välja õigusraamistik, mis tegeleks muu hulgas selliste küsimustega nagu andmete kvaliteet, andmete edasine kasutamine, juurdepääsu lubamise mehhanismid, asjaomaste andmete iseloom, andmevahetuse eesmärgid (ja meetodid), võimalikud andmesaajad, vajalikud kaitsemeetmed, millega tagada teatavate andmete konfidentsiaalsus ja turvalisus, isikuandmete kaitse ja asjaomased menetlused.

4.20 Komitee leiab, et teabe jagamisel tuleb arvestada järgmiseid küsimusi: milliseid andmeid esitatakse, miks neid esitatakse, kui kaua neid kasutatakse ning kellega neid jagatakse? Eelkõige viimase küsimuse osas on väga oluline määratleda ettenähtud asutused, kel on õigus kontrollida, avaldada ja saada andmeid nii ELi liikmesriikides kui ka suhetes kolmandate riikide asutustega, kelle puhul tuleb olla hoolikam.

4.21 Komitee palub Euroopa Komisjonil avaldada igal aastal aruande oma mereseiremeetmete rakendamise ja tulemuste kohta.

Brüssel, 14. juuli 2010 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) EÜT L 208, 5.8.2002, lk 10–27.

(2) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika”, ELT C 211, 19.8.2008, lk 31–36.