Dokumendiga kaasnevas komisjoni talituste töödokumendis ja Science-Metrixi aruandes „Data gathering and information for the 2016 ERA monitoring“ (2016. aasta ERA seireandmete ja teabe kogumine) on esitatud mitme näitaja kvantitatiivsed andmed koos poliitiliselt tähtsa kvalitatiivse teabega.

Käesolevas 2016. aasta ERA eduaruandes tehakse kokkuvõte ERA hetkeolukorrast ja ERA rakendamise edenemisest ajavahemikus 2014–2016. Esimest korda on ERA edenemist mõõdetud kõigi riikide ja prioriteetide kaupa, võttes aluseks ERA seiremehhanismi ehk 24 põhinäitajat, mille on ühiselt määratlenud liikmesriigid, teadusuuringute sidusrühmad ja komisjon.

Tänaseks on 24 liikmesriiki ja viis assotsieerunud riiki vastu võtnud 2015.–2020. aasta riikliku ERA tegevuskava ning eeldatavasti kiidetakse kõigi liikmesriikide riiklikud tegevuskavad heaks lähitulevikus. Need tegevuskavad on riiklike ERA poliitikareformide edasiviijad ning annavad palju teavet kõigi eelseisvate ERA strateegiate ja vastavate poliitikameetmete kohta liikmesriikides ja assotsieerunud riikides.

2014. aastal, kaks aastat pärast teatise „Euroopa teadusruumi partnerluse tugevdamine tipptaseme ja kasvu saavutamiseks“ vastuvõtmist teatas komisjon, et liikmesriigid ja teadusuuringute sidusrühmad on teinud Euroopa teadusruumi (ERA) rakendamisel tublisid edusamme. ERA täielikult toimivaks muutmiseks oli aga vaja teha enamat, eelkõige vajalike ERA reformide elluviimise kaudu liikmesriikides ja assotsieerunud riikides.

Tulemused

Riikide poliitika suurem kooskõla ühiste Euroopa prioriteetidega; rahvusvahelise vastastikuse hindamise tähtsaimate põhimõtete kohaldamine rahastajaorganisatsioonidele; rahuldava tasakaalu leidmine konkurentsile suunatud rahastamise ja institutsioonilise rahastamise vahel; investeerimine laiematesse haridus- ja innovatsioonisüsteemidesse.

Tipptasemel teadustöö määr on tõusnud, ELi 28 riigi keskmise näitaja aastane kasvumäär ajavahemikus 2010–2013 on 6,4 %. Peaaegu kõigil riikidel on riiklikud teadus- ja innovatsioonistrateegiad, nii üks üldstrateegia kui ka eri valitsusasutuste strateegiad.

Siiski on teaduse ja innovatsiooni rahastamine endiselt probleem, nagu nenditi eelmises eduaruandes (2014). Rahastamismenetluste täiendav ühtlustamine aitaks vähendada killustatust ja suurendada teadusuuringute rahastamise tasuvust ning hõlbustaks piiri- ja valdkonnaülest koostööd. Kasulik oleks peenhäälestada rahastamismehhanismide kriteeriume ja protsesse. Riiklikud teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamise kohustused peavad olema selged ja arusaadavad ning pikaajaliselt kavandatud. See loob prognoositava keskkonna, mida soovivad nii avalik kui ka erasektor.

Riiklikes ERA tegevuskavades keskendutakse peaasjalikult riiklike teadus- ja innovatsioonisüsteemide õigusraamistike täiustamisele; pikaajaliste riiklike teadus- ja innovatsioonistrateegiate väljatöötamisele; konkurentsile suunatud elementidega uute rahastamismehhanismide loomisele (nagu Soome ja Madalmaad, kus püütakse suurendada ülikoolide teadusprofiili) ning vastastikuse täiendavuse otsimisele riikide ja ELi tasandi vahendite vahel, sealhulgas avaliku ja erasektori partnerlused. Riiklikes ERA tegevuskavades tähtsustatakse rohkem üldstrateegiate, raamistike ja hindamismehhanismide väljatöötamist, vähem tähelepanu saavad rahastamise täpne tase ja rahastamismehhanismid.

Üldjäreldused Analüüs näitab, et enamik riike on teinud edusamme tipptasemel teadustöö valdkonnas ning peaaegu kõik on vastu võtnud riiklikud teadus- ja innovatsioonistrateegiad. Mitu liikmesriiki tegeleb oma riikliku teadus- ja innovatsioonistrateegia ümbermääratlemisega, võttes tulemuslikkuse suurendamiseks aluseks laiema innovatsioonikäsituse, mis hõlmab haridust ning teadusuuringuid ja innovatsiooni. Riiklike ERA tegevuskavade esimene läbivaatamine näitab, et tulevikus tugevdatakse teadusuuringute ja innovatsiooni terviklikumat strateegilist käsitlusviisi. Vajalik eeltingimus on aga stabiilsemad rahastamismehhanismid valitsemissektori investeeringute jaoks.

2.2.Optimaalne riikideülene koostöö ja konkurents

Suurte probleemide lahendamine üheskoos

Eesmärk

Parem koostöö, et tegeleda meid kõiki puudutavate suurte probleemidega, on keskse tähtsusega Euroopa suutlikkuse jaoks reageerida dünaamilisele ja muutuvale maailmale. Tulemused

Ministeeriumide ja teadust rahastavate organisatsioonide tihedam koostöö, et saavutada parem kooskõla ühise kavandamise algatuste teemade ja prioriteetidega; hindamismenetluste vastastikune tunnustamine; ühised terminoloogia ja menetlused teadus- ja innovatsiooniprogrammide elluviimiseks; konkursikutsete parem lõimimine ja rahvusvahelisema perspektiivi edendamine.

Tulemused näitavad, et ajavahemikus 2010–2014 on kõigi ERA põhinäitajate seas ELi riikideülestele avalikele teadusuuringutele ja innovatsioonile valitsuste poolt eraldatavate eelarveassigneeringute (GBARD) aastane kasvumäär üks suurimaid, 7,8 %. Kuigi see tulemus viitab üldiselt teaduse suuremale rahvusvahelistumisele, näitab asjaolu, et riikide panust ühisesse kavandamisse käsitleva lisanäitaja (artikli 185 kohased algatused, ühise kavandamise algatused ja ERA-NET-süsteemid) kasvumäär (42 % ajavahemikus 2012–2014) on veelgi suurem, seda, et valitsused peavad üha tähtsamaks poliitikast rohkem lähtuvat ühise kavandamise protsessi.

Peamise ülesandena on kindlaks tehtud see, et riiklikku ja rahvusvahelist rahastamiskorda tuleks rohkem ühtlustada ning see võib lihtsustada teadlaste rahvusvahelist liikuvust. Lisaks oleks kasulik, kui suuri probleeme käsitlevad ühise kavandamise algatused oleksid sõnaselgemalt seotud asjaomaste partnerite aruka spetsialiseerumise strateegiatega ja vastupidi. Teaduse ühiskondliku kasulikkuse hindamine peab olema toekam, et parandada teaduskorraldust ja anda üldsusele paremini teavet teaduse väärtuse kohta, tuues näiteid investeeringute tasuvuse kohta.

Enamikus riiklikes ERA tegevuskavades keskendutakse suurele hulgale liikmesriikide ja assotsieerunud riikide meetmetele ning tegevusaladele, et suurendada nende osalemist ühises kavandamises. Riiklike tegevuskavade eesmärk on paremini kooskõlastada riikide ja Euroopa tasandi teadus- ja arendustegevuse kavandamine, millega reageeritakse peamistele väljaselgitatud probleemidele.

Üldjäreldused Analüüs näitab, et enamik liikmesriike on teinud suuri edusamme seoses nende osalemisega ühise kavandamise algatustes viimaste aastate jooksul. Võttes arvesse mineviku suundumusi ning rakendatud ja/või riiklikes tegevuskavades ettenähtud meetmeid, võib eeldada, et ühise kavandamise maht, kvaliteet ja mõju kasvavad edaspidi märkimisväärselt. Seda eriti juhul, kui ELi poliitikaraamistik ja ELi eelarvete täiendavad rahalised vahendid toimivad edaspidigi liikmesriikide tegevuse katalüsaatorina.

Teadustaristu