[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel, 7.3.2008

KOM (2008) 137 (lõplik)

2006/0272 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teise lõigu alusel nõukogu ühise seisukoha kohta, mis käsitleb

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (millega muudetakse direktiivi 2004/49 ühenduse raudteede ohutuse kohta) vastuvõtmist

2006/0272 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 teise lõigu alusel nõukogu ühise seisukoha kohta, mis käsitleb

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (millega muudetakse direktiivi 2004/49 ühenduse raudteede ohutuse kohta) vastuvõtmist

TAUST

Ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule edastamise kuupäev (dokument KOM(2006) 784 (lõplik) – 2006/0272 COD): | 13.12.2006 |

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse vastuvõtmise kuupäev: | 11.07.2007 |

Euroopa Parlamendi arvamuse kuupäev, esimene lugemine: | 29.11.2007 |

Ühise seisukoha ühehäälse vastuvõtmise kuupäev: | 03.03.2008 |

KOMISJONI ETTEPANEKU EESMÄRK

Euroopa Komisjon võttis 13. detsembril 2006 vastu mitmed meetmed, mille eesmärk on kõrvaldada rongide liikumist pärssivad takistused Euroopa raudteevõrgustikus ja taaselustada raudteesektor.

Kõnealuse algatuse puhul lähtus komisjon kahest peamisest põhimõttest:

- hõlbustada rongide liikumist ELi piires, muuta vedurite ekspluatatsiooni andmise kord läbipaistvamaks ja tõhusamaks;

- lihtsustada õiguslikku raamistikku, konsolideerides ja liites raudteede koostalitlusvõime direktiivid.

Üks kõnealustest meetmetest hõlmab raudteede ohutuse direktiivi 2004/49/EÜ muutmist. Komisjonil oli kõnealust ettepanekut tehes kolm eesmärki:

- liikmesriigi juba välja antud ekspluatatsiooni andmise lubade vastastikuse tunnustamise põhimõtte juurutamine. Kõnealuse põhimõtte kohaselt peaks veerem, mis on ühes liikmesriigis juba ekspluatatsiooni lubatud, läbima täiendava sertifitseerimise teises liikmesriigis üksnes selles osas, mis hõlmab teatavaid täiendavaid siseriiklikke nõudeid, näiteks kohaliku süsteemi eripärasid;

- laiendada agentuuri pädevust erinevate riigisiseste menetluste ja kehtivate tehniliste eesmärkide väljaselgitamiseks ning luua ja ajakohastada (seda hiljem laiendades) loetelu nõudmistest, mida kontrollitakse vaid üks kord, kuna tegemist on rahvusvaheliselt tunnustatud eeskirjadega või kuna neid võidakse lugeda omavahel vastavuses olevateks;

- luua selgus raudtee-ettevõtja ja hoolduse eest vastutava üksuse omavahelisest suhtest. Uue rahvusvahelise raudteetranspordi konventiooni (COTIF 1999) jõustumine tõi kaasa uued eeskirjad sõidukite kasutamise lepingute osas. Seetõttu tehti ettepanek määra kindlaks vaguni valdaja mõiste ning täpsustada raudtee-ettevõtja ja vaguni valdajate vahelist suhet, eelkõige hoolduse valdkonnas.

MÄRKUSED ÜHISE SEISUKOHA KOHTA

Kolm institutsiooni on püüdnud toimiku esimesel lugemisel jõuda kiirele kokkuleppele. Paraku ei ole see õnnestunud Euroopa Parlamendi taotluste tõttu – kõne all on eelkõige raudtee-ettevõtjate ja vaguni valdajate vahelise suhte defineerimine hoolduse valdkonnas.

Nõukogus ühehäälselt vastuvõetud ühine seisukoht ei kahjusta komisjoni ettepaneku põhieesmärke ega valitud lähenemisviisi.

Lisaks sellele sisaldab nõukogu ühine seisukoht juba teatava osa Euroopa Parlamendi poolt esimesel lugemisel vastuvõetud muudatusettepanekutest ja tagab vajaliku vastavuse raudteede koostalitlusvõime direktiivide (ettepanek KOM(2006)783 (lõplik) – 2006/273 (COD)) muutmisega, mille suhtes jõuti esimesel lugemisel kokkuleppele. Selleks et koondada kõik raudteesõidukite ekspluatatsiooni andmisega seotud menetlused ühte õigusakti, lepiti eelkõige kokku raudteede ohutuse direktiivi artikli 14 (samuti uue artikli 14a) sisu ülekandmine uude koostalitlusvõime direktiivi.

KOMISJONI ÜKSIKASJALIKUD MÄRKUSED

Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud, mille komisjon on heaks kiitnud ja mis inkorporeeritakse täielikult või osaliselt ühisesse seisukohta

Muudatusettepanekud 2, 9, 19, 20, 24, 25, 26 ja 27, milles selgitatakse, täpsustatakse või täiendatakse komisjoni ettepanekut.

Muudatusettepanekud 1, 10, 11, 12, 13, 15 ja 23, kuid need on vaja kohandada tüüpterminoloogiale, mis tuleneb otsusest 2006/512/EÜ, millega muudetakse otsust 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.

Muudatusettepanek 8: viide riiklikule raudteeveeremi registrile ( National Vehicle Register ) on kooskõlas komisjoni 9. novembri 2007. aasta otsusega riikliku raudteeveeremi registri kohta[1]. Ühises seisukohas pidi nõukogu mõistet siiski muutma, et viia see vastavusse sõidukite hooldust käsitleva uue artikliga.

Muudatusettepanekus 18 ei ole esimene lõige enam vajalik, kuna lepiti kokku kanda artikli 14 sisu üle uude raudteede koostalitlusvõime direktiivi.

Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud, mille komisjon on tagasi lükanud ja mida ei inkorporeerita täielikult või osaliselt ühisesse seisukohta

Muudatusettepanek 3, kuna koostalitlusvõime direktiivi ja direktiivi 89/391/EMÜ (töötajate töötervishoiu ja tööohutuse parandamist soodustavate meetmete kehtestamise kohta, millega kehtestatakse erinõuded raudteetranspordi töötajatele suunatud ohtude vähendamiseks) seosele on juba osutatud praegu kehtiva direktiivi 14. põhjenduses.

Muudatusettepanekud 4, 5, 6 ja 7 , kuna ei ole asjakohane muuta „riigisisestes ohutuseeskirjade” algset määratlust, mis on antud raudteede ohutuse direktiivis 2004/49/EÜ, mille liikmesriigid on juba üle võtnud. Asjaosalised ei ole kõnealust määratlust kunagi vaidlustanud. Oma sisult ei hõlma siseriiklikud ohutuseeskirjad kõiki raudteede koostalitlusvõime direktiivi olulisi nõudeid. Teatavates eeskirjades käsitletakse näiteks keskkonnaküsimusi.

Muudatusettepanek 14 – ühised ohutuseesmärgid ja menetlus nende saavutamiseks on töötatud välja aastal 2004. Tegevusega on oluliselt edasi jõutud ning tegevuse käigus ei oleks asjakohane eeldusi muuta. Teisest küljest on kulude ja tulude analüüsi tegemine nähtud ette algse direktiivi artikli 6 lõikega 4.

Muudatusettepanekud 16 ja 17, milles viidatakse kõrgele ohutustasemele ja mille puhul on nõukogu ühise seisukoha raames töötatud välja ülejäänud direktiiviga paremini vastavuses olev määratlus.

Muudatusettepanek 22 – milles käsitletakse võimalust paluda raudteeagentuuril esitada tehniline arvamus negatiivse otsuse kohta, mis ohutusasutus on teinud seoses ohutussertifikaadi või ohutusloa väljastamisega –, kuna siin minnakse komisjoni ettepanekus kehtestatud eesmärkidest liiga kaugele.

Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud, millega komisjon on nõus, kuid mida ei inkorporeerita täielikult või osaliselt ühisesse seisukohta

Muudatusettepanek 21, millega komisjon oli põhimõtteliselt nõus. Ühise seisukoha tekst põhineb siiski mõistel „hoolduse eest vastutav üksus”, mis on nüüdsest ühenduse õigusliku raamistiku osa (see on määratletud veeremi tehnilistes koostalitlusnõuetes[2] ja eespool osutatud riikliku raudteeveeremi registri direktiivis. Lisaks sellele ei tuleks valdajate sertifitseerimissüsteemi kohustuslikku või vabatahtlikku korda sätestada direktiivis, vaid seda tuleks teha pärast agentuuri poolt teostatud mõju hindamist.

KOKKUVÕTE

Komisjon leiab, et 3. märtsil 2008 ühehäälselt vastu võetud ühine seisukoht langeb kokku komisjoni ettepaneku peamiste eesmärkide ja valitud lähenemisviisiga ning toetab seega seda seisukohta.

[1] ELT L 305, 23.11.2007, lk 30.

[2] ELT L 344, 8. 12.2006, lk 1.