Näib, et 2014. aastal olid eritähelepanu all teatavad sektorid. Sageli on kaubanduse kaitsetegevuse sihtmärgiks terasetööstus, eelkõige Vahemere piirkonnas, kuid ka Ladina-Ameerikas. 2014. aastal algatatud uutest uurimistest 12 käsitlesid terasetooteid. Terasetööstusele järgneb kohe keemiatööstus üheteistkümne 2014. aastal algatatud uurimisega. Erilist tähelepanu pöörati 2014. aastal paberitööstusele, mille suhtes algatati 2014. aastal viis uut uurimist ja 2015. aasta alguses veel üks.

Oma tüübilt jagunevad 140 kehtivat meedet 104 dumpinguvastaseks meetmeks, 4 tasakaalustusmeetmeks ja 32 kaitsemeetmeks (märkigem siinkohal, et mitte kõik kaitsemeetmed ei mõjuta ELi eksporti). 34 uue 2014. aastal kehtestatud meetme seas oli 19 dumpinguvastast meedet, 1 tasakaalustusmeede ja 14 kaitsemeedet. 2014. aastal algatati 23 kaitsemeetmete uurimist, 17 dumpinguvastast uurimist ja üks tasakaalustusmeetmete uurimine. Kaitsemeetmeid käsitlevate uute uurimiste arv näis 2013. aastal viitavat langustrendile, eriti võrreldes dumpinguvastaste uurimiste arvuga. Kuid 2014. aastal ei leidnud see suundumus kinnitust. Selgus, et kaitsemeetmete uurimiste arv oli 2014. aastal sama suur kui 2012. aastal (23), jäädes alla vaid 2009. aastale, mil algatati 31 uut kaitsemeetmete uurimist.

Komisjon sekkub vastavalt vajadusele, et lahendada süsteemseid probleeme kolmandate riikide kaubanduse kaitse kasutamises ja tavades ning et tagada vastavus WTO nõuetele. Komisjon esitab süsteemselt kirjalikke märkusi ja osaleb ühtlasi üha sagedamini avalikel aruteludel, kus menetletakse kolmandate riikide kaubanduse kaitsevahendeid, eriti kui on põhjendamatult riivatud ELi eksportijate õigusi ja huve.

WTO liikmetel on õigus kaubanduse kaitsevahendeid kasutada. Ka Euroopa Liit ise on nende vahendite (välja arvatud kaitsemeetmete) regulaarne kasutaja, kuid eelistab tasakaalustatud ja mõõdukat lähenemisviisi ning kohaldab rangeid nõudeid, mis ulatuvad veelgi kaugemale tema WTO raames võetud kohustustest. EL ootab, et tema kaubanduspartnerid järgiksid vahendite kasutamisel kokkulepitud ja kohustuslikke WTO nõudeid. Seoses sellega on komisjon jätkanud oma jõupingutusi, et tutvustada parimaid tavasid kaubanduse kaitsevahendite kasutamisel oma kaubanduspartnerite seas, ning järelevalve on muutunud intensiivsemaks.

Viimastel aastatel on paralleelselt ülemaailmsete majanduskriisidega täheldatud kaubanduse kaitsemeetmete kasutuse hoogustumist. Majanduskriisi ajal, mil sisetarbimine teatavates sektorites väheneb, otsivad tööstusharud oma toodangule loomulikult uusi väljundeid ja keskenduvad eksporditurgudele. Seetõttu on väga tähtis, et neid ekspordivõimalusi ei takistaks põhjendamatud kaubanduse kaitsemeetmed, mis piiravad alusetult turulepääsu.

Kaubanduse kaitsevahendite rakendamisel tuleb hoolikalt järgida WTO eeskirju. Kaubanduse kaitsevahendite ebaõige rakendamine toob kaasa ebaseaduslikud ja põhjendamatud meetmed, millel on kahjulik mõju vabale ja õiglasele kaubandusele. See kehtib eriti kaitsemeetmete puhul, mis on kaubandust kõige enam piirav vahend ning mille eeskirjad on isegi rangemad kui dumpinguvastaste meetmete ja tasakaalustusmeetmete puhul.

Dumpinguvastased meetmed, tasakaalustusmeetmed ja kaitsemeetmed on kolm kaubanduse kaitsevahendit. Dumpinguvastaste meetmete ja tasakaalustusmeetmete eesmärk on neutraliseerida ebaõiglaste kaubandustavade, näiteks dumpinguhinnaga või subsideeritud impordi kahjulikku mõju, samal ajal kui kaitsemeetmed peaksid ajutiselt kaitsma tööstusharusid ettenägematu ja märkimisväärse impordikasvu kahjuliku mõju eest. Kaitsemeetmed erinevad kahest ülejäänud vahendist ka selle poolest, et neid rakendatakse mis tahes päritolu impordi puhul, samal ajal kui dumpinguvastased meetmed ja tasakaalustusmeetmed on riigi- ja isegi äriühingupõhised.

Vahemere piirkond on samuti oma aktiivsust 2014. aastal suurendanud, algatades seitse uut uurimist (võrreldes nelja uue uurimisega 2013. aastal). Kuid see jääb endiselt alla 2012. aasta tasemele (11 uut uurimist).

3.Korduvad probleemid

3.1.Kaitsemeetmete kasutamine

Uute kaitsemeetmeid käsitlevate uurimiste sagenemine on jätkuvalt murettekitav. 2014. aastal algatasid kolmandad riigid 23 uut kaitsemeetmete uurimist võrreldes 18 uurimisega 2013. aastal. See suundumus tekitab veelgi enam muret selle tõttu, et paljude uurimiste puhul on küsitav, kas WTO kaitsemeetmete lepingus sätestatud rangetest eeskirjadest on kinni peetud. Nagu varasemates aruannetes märgitud, on kaitsemeede vahenditest kõige piiravam, mistõttu tuleks seda kasutada vaid väga erandlikel asjaoludel. Ehkki kõik kaitsemeetmete uurimised ei mõjuta otseselt ELi eksporti, sekkub komisjon süsteemselt peaaegu kõigisse uurimistesse, et tõsta esile tõsiseid puudusi, mida esineb paljudes uurimistes juba algatamisetapis.

Paljud puudused on kaitsemeetmete uurimise ja kehtestamise puhul laialt levinud. Sageli ei osuta kolmandad riigid konkreetsele ettenägematule sündmusele või reageerivad impordikasvule, mis ei ole piisavalt äsjane, ootamatu, järsk või märkimisväärne. Lisaks sellele on kahju käsitlusviis sageli küsitav ja põhjuslik seos kaheldav. Seoses sellega väärib meenutamist, et kaitsemeetmete uurimiste puhul nõutakse tõsise kahju olemasolu, mis on oma ulatuselt suurem kui dumpinguvastaste ja tasakaalustusmeetmete uurimiste puhul nõutav oluline kahju. Hoolimata komisjoni ja tööstusharu ühisest sekkumisest kehtestatakse meetmed enamikul juhtudest siiski. Vähemalt mõnel juhul on aga selline sekkumine aidanud meetmeid leevendada (madalamad toolimaksumäärad, suuremad kvoodid, lühem kestus või meetmete kiirem lõpetamine).

3.2.Vahendite kasutamine tärkava turumajandusega riikides

WTO eeskirjade eiramine kaubanduse kaitse valdkonnas toob kaasa põhjendamatud meetmed, mis ei saavuta oma kavandatud eesmärki. Komisjon märkis, et mõned tärkava turumajandusega riikidest kasutavad kaitsemeetmeid varmalt ja sõltumata sellest, kas impordi puhul on tegemist dumpingu või subsideerimisega. Kui impordi kasv tuleneb ühest allikast, on sageli sobivaks vahendiks dumpinguvastane meede või tasakaalustusmeede, mis on mõlemad riigipõhised ja võimaldavad asjaomasele ebaõiglasele kaubandustavale sihipäraselt reageerida.

Erinevalt dumpinguvastastest ja tasakaalustusmeetmetest mõjutavad kaitsemeetmed kõigist allikatest pärit importi, takistades seega ausat konkurentsi. Kui vaadelda lähemalt viimase aasta jooksul algatatud kaitsemeetmete uurimist, siis suurem osa neist langeb tärkava turumajandusega riikide arvele ja sageli on need seotud tööstusharudega, mis on kohalikul turul valitsevas seisundis või suurendavad ulatuslikult oma tootmisvõimet. On ilmne, et tegemist on olukordadega, kus kaitsemeetme kasutamine ei ole põhjendatud.

Mõnes piirkonnas on komisjon märganud „nakkusefekti”. Seda on täheldatud eriti Vahemere piirkonnas, kus 2012. aastal hakkas nimetatud vahendeid regulaarselt kasutama Maroko, keda seejärel jäljendasid Egiptus, Tuneesia ja Jordaania, samal ajal kui Türgi on juba pikemat aega väga aktiivne kaubanduse kaitsevahendite kasutaja.

3.3.Läbipaistvuse puudumine

Igas kaubanduskaitset käsitlevas uurimises on tähtis koht uurimisest mõjutatud isikute kaitseõigustel. Uurimisasutuste kohus on tagada, et huvitatud isikutele tehakse konsulteerimiseks õigeaegselt kättesaadavaks nõuetekohane ja piisavalt üksikasjalik mittekonfidentsiaalne toimik. See toimik peab sisaldama iga registreeritud dokumendi mittekonfidentsiaalset versiooni ja/või sisulisi kokkuvõtteid konfidentsiaalselt esitatud teabest. Kahjuks ei esitata paljude uurimiste puhul, eriti kui tegemist on üheainsa või mõne üksiku kaebuse esitajaga, mittekonfidentsiaalses toimikus peaaegu mingit teavet. Sellisel juhul sekkub komisjon, et uurimisasutused esitaksid teabe vähemalt indeksite või vahemike kujul, nii et huvitatud isikud saaksid olukorrast kasvõi üldise ettekujutuse.





4.WTO tegevus

Komisjon tegutseb aktiivselt WTOs, et tagada WTO eeskirjade igakülgne järgimine.

Kui teiste WTO liikmete võetud meetmetega rikutakse WTO eeskirju, võib komisjon taotleda WTO vaekogu moodustamist.

Näiteks 2013. aasta augustis taotles komisjon vaekogu moodustamist seoses dumpinguvastaste meetmetega, mille Hiina kehtestas teatavate terastorude impordi suhtes. Menetlus leidis aset peamiselt 2014. aastal ja sai ELi jaoks soodsa lõpplahenduse (täpsemalt vt allpool). 2014. aastal taotles komisjon samuti vaekogu moodustamist seoses dumpinguvastaste meetmetega, mille Venemaa kehtestas väikeste tarbesõidukite impordi suhtes. Menetlus jätkub 2015. aastal.