SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Ettepanek võtta vastu nõukogu soovitus „Töösilla kohta, millega tugevdatakse noortegarantiid“ lähtub komisjoni presidendi Ursula von der Leyeni poliitilisest lubadusest, mis anti 14. jaanuari 2020. aasta teatises „ Tugev sotsiaalne Euroopa õiglaste üleminekute jaoks “. See toetab olulisel määral käimasolevat Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamist, tugevdades põhimõtet 4 „Tööhõive aktiivne toetamine“. Ettepanek on osa komisjoni kavandatud noorte tööhõive suurendamise meetmetest, mis esitati teatises „Noorte tööhõive toetamine: töösild järgmise põlvkonna jaoks“.

Nõukogu soovitus noortegarantii loomise kohta võeti vastu 2013. aastal, et reageerida eelmisele majanduskriisile ja sellest tulenenud ülisuurele noorte töötuse määrale 15–24 aasta vanuste seas (ELis keskmiselt oli noorte töötuse määr 24,4 % ja mõnes liikmesriigis üle 50 %). Lisaks töötutele noortele olid 6,5 miljonit noort (vanuses 15–24) mittetöötavad ja mitteõppivad (NEET-noored).

Seitse aastat pärast käivitamist on noortegarantii kogu ELis reaalselt kasutusel, ehkki endiselt on ka väljakutseid. Igal aastal saab üle 3,5 miljoni noore noortegarantii kaudu pakkumise minna tööle, jätkata haridusteed, osaleda õpipoisiõppes või praktikal. Noorte tööhõive algatus 2014–2020 (ELi toetus ligi 9 miljardit eurot) koos täiendavate investeeringutega Euroopa Sotsiaalfondist on olnud põhiline noortegarantii rakendamist toetav ELi rahastamisvahend. Noorte töötuse määr ja NEET-noorte arv on märkimisväärselt vähenenud. COVID-19 kriisi eelseks ajaks oli noorte (15–24 aastaste) töötuse määr langenud 2013. aasta tipptasemelt ehk 24,4 %-lt keskmiselt 14,9 %-le. Kahtlemata on makromajanduslike olude paranemisel olnud selles oma roll, kuid hiljutine uuring viitab, et noortegarantii on koostoimes Euroopa rahastamisega loonud noortele võimalusi ning ajendanud struktuurseid reforme liikmesriikide avalikes tööturuasutustes ja haridussüsteemides.

COVID-19 pandeemia ja selle majanduslik mõju seavad nimetatud positiivse arengu ohtu. Komisjoni 2020. aasta kevadise majandusprognoosi kohaselt kahaneb ELi majandus 2020. aastal 7,4 %, mis on liidu ajaloo sügavaim majanduslangus, ning sel ajal tööturule sisenevatel noortel on raskem endale esimest töökohta leida. Varasemad kriisid on tõepoolest näidanud, et mõju noortele on tõenäoliselt eriti ränk. Üldjuhul on nad esimesed, kes koondatakse. Nad töötavad sageli mitteametlikus majanduses või mittestandardsetel töökohtadel, kus sotsiaalne kaitse on nõrk või puudub sootuks. Noored on üleesindatud pandeemiast räsitud sektorites, kus kaugtöö ei pruugi olla võimalik (nt turism, majutus, hooajaline töö põllumajanduses ning hulgi- ja jaekaubandus, kus lisaks on üleesindatud ka naised). Pealegi võitleb osa neist endiselt eelmise majanduslanguse tagajärgedega, kuid nüüd on neil oht saada üleilmses majanduskriisis uus hoop.

Seetõttu on just praegu oluline tugevdada noortegarantiid, et aidata leevendada COVID-19 kriisi mõju ning ennetada uut noorte töötuse kriisi. Ettepanek tugineb 2013. aasta noortegarantii seitsme rakendusaasta jooksul saadud kogemustele ja õppetundidele ja sellesse on lõimitud tööturu sisulised muutused ning kaksikpööre digi- ja rohemajanduse suunas.

Üks õppetunde on, et noortegarantii peab jõudma laiema sihtrühmani ning olema kaasavam. ELi koondtulemused näitavad, et kokkuvõttes ei jõua noortegarantii kavad praegu veel enamiku noorteni, kellest saavad NEET-noored, ning paljudel registreeritutel kulub pakkumise saamiseni kauem, kui ette nähtud neli kuud. Liiga paljud näevad endiselt vaeva, et ots otsaga kokku tulla, või seisavad silmitsi tööalast konkurentsivõimet mõjutavate takistustega. Paljudel noortel, kes tihti on ebasoodsa sotsiaalmajandusliku taustaga, puudub juurdepääs kvaliteetsele haridusele või on takistusi koolist tööle siirdumisel. Tööhõive kasv ei ole jagunenud liikmesriikide ja piirkondade vahel võrdselt ning mõni noorte rühm kogu elanikkonna hulgas on ebaproportsionaalselt ebasoodsas olukorras (nt väheste oskustega noored, kes elavad maapiirkondades või äärealadel, puudega noored, rändaja taustaga või rassilisse ja etnilisesse vähemusse kuuluvad noored, näiteks romad).

Kuigi noorte töötuse keskmine määr kuni 2020. aasta alguseni langes, püsis mitteaktiivsete noorte määr enamikus liikmesriikides stabiilsena või koguni kasvas. Mitteaktiivsed noored erinevalt töötutest noortest selle poolest, et nad ei otsigi tööd, näiteks enda haiguse tõttu või puudega noori mõjutavate takistuste tõttu, laste või ülalpeetavate täiskasvanute eest hoolitsemise või muude isiklike või perekondlike kohustuste tõttu.

NEET-noorte hulgas on sooline lõhe viimastel aastatel mõnevõrra suurenenud. See lõhe oli 2013. aastal kogu ELis keskmiselt 3,2 protsendipunkti ja 2019. aastal 3,8 protsendipunkti. Ka mitteaktiivsus on naissoost NEET-noorte hulgas kõrgem. Seetõttu pööratakse suuremat tähelepanu soolisele mõõtmele. Spetsiifilised teadlikkuse suurendamise kampaaniad ja teavituskampaaniad võivad aidata juba varases eas soostereotüüpidega võidelda ning julgustada noori naisi valima rohkemate haridusteede ja erialade vahel. Noorte naiste toetamiseks saab nõustamise, juhendamise ja mentorluse kaudu tagada, et nad mõistaksid mitte ainult enda potentsiaali vaid ka enda õigusi. Selleks tuleb teha selgitustööd ja võidelda soostereotüüpidega haridus- ja karjäärivalikutes. Ettevalmistaval etapil kasutatakse selleks juba ka suunamist partnerite juurde, kes osutavad sotsiaalseid tugiteenuseid nagu lastehoid, tervishoid ja psühholoogiline abi.

Puudega noorte tööhõive määr on tavanoorte omast oluliselt madalam ning tööhõivelõhe puudega ja tavanoorte vahel üha kasvab. Kaasav haridus ja koolitus, ligipääsetavuse tagamine ja mõistlikud abinõud ning töökohal puudega seonduvate stereotüüpidega võitlemine võivad aidata suurendada puudega noorte osalemist tööturul.

Euroopa demograafia on muutumas. Rahvastiku vananemise tõttu on rahvaarv paljudes Euroopa maapiirkondades vähenemas. Ehkki kaksikpööre võib avada võimalusi, ei teki need automaatselt ja ainuüksi neist ei pruugi maanoorte ja nende linnades elavate eakaaslaste vahe ületamiseks piisata. Maapiirkondades ja/või äärealadel elavad noored – eriti need, kes on juba muudel põhjustel ebasoodsas olukorras – vajavad eesmärgipärast toetust ning ühtlasi on vaja neis piirkondades parandada taristut ja teenuste kättesaadavust. Kõnesolevad meetmed loovad neis piirkondades võimalusi ja aitavad vältida ajude väljavoolu ning rahvaarvu edasist vähenemist. Samas on ka ebasoodsate oludega linnaosades elavatel noortel endiselt spetsiifilisi tööturuga lõimumise takistusi.

Peale selle on muutumas ka tööelu. Tootmise ja teenuste automatiseerimine ja digitaliseerimine ning muud käimasolevad arengud kujundavad tööturge ümber üha enam. Töökohti vahetatakse sagedamini ning paljud noored on vaheldumisi tööl ja töötud või mitteaktiivsed või ebakindla mittestandardse tööhõive lõksus. Eelkõige on noored üleesindatud mittestandardsetel töökohtadel, näiteks töötajatena platvormidel ja juhutöödel, kus pakutav sotsiaalne kaitse ei pruugi olla piisav. Pealegi on noortel teistest suurem risk kaotada töö automatiseerimise tõttu, kuna enamasti on erioskusi mittenõudvatel töökohtadel rohkem ülesandeid, mida saab automatiseerida.

Uusi võimalusi pakub ka laialdane kaksikpööre digi- ja rohemajanduse suunas, kuna sellega seotud sektorites on töökohtade loomine tõenäolisem. Samas eeldab see noortelt sobivaid oskusi töökohtade arenevate nõudmistega kohanemiseks. Digioskuste, rohemajandusele üleminekuks vajalike oskuste ning ettevõtlus- ja karjäärijuhtimisoskuste ning muude pehmete oskuste tähtsus eeldatavasti suureneb. Tänased investeeringud noorte eurooplaste inimkapitali aitavad muuta Euroopa sotsiaalsed turumajandused tulevikukindlaks: aktiivne, innovaatiline ja oskuslik tööjõud on Euroopa ülemaailmse konkurentsivõime üks eeltingimusi.

Seda silmas pidades on käesoleva ettepaneku eesmärk korraldada ümber poliitikaraamistik, et paremini toetada noorte konkurentsivõimet tööturul ja vältida järjekordset noorte töötuse kriisi. Et neid eesmärke saavutada, soovitatakse ettepanekus järgmist:

·tagada, et kõik alla 30-aastased noored saavad hiljemalt nelja kuu jooksul pärast töötuks jäämist või formaalharidussüsteemist lahkumist kvaliteetse töö-, haridustee jätkamise, õpipoisiõppe või praktikapakkumise. See noortegarantii ambitsioonikas põhieesmärk jääb samaks, kuid vanusevahemikku laiendatakse noortele vanuses 25–29.

·Seejuures on arvesse võetud, et koolist tööellu siirdumiseks ja jätkusuutlikuks tööturuga lõimumiseks kulub kauem aega, kuna töö olemus ja nõutavad oskused on muutumas. Ettepanek on kooskõlas riikide tavadega: noortele suunatud meetmeid ja programme pakutakse üldjuhul kuni 29-aastastele noortele ning enamikus liikmesriikides on noored vanuses 25–29 juba sihtrühma hulka arvatud. Samuti on arvesse võetud, et COVID-19 pandeemiast põhjustatud majanduslanguse tõttu võib märkimisväärne osa 25–29-aastastest jääda töötuks ja vajada toetust.

·arvestada erinevust ajutiste NEET-noorte (kellest paljud on kõrgema haridusega, vahel ka töökogemusega, võivad olla koondatud COVID-19 pandeemia tõttu või on lõpetanud õppe ja on kriisi ajal esmakordselt tööturule sisenemas) ja pikemaajaliste NEET-noorte vahel (kellest paljud on haavatavatest rühmadest, madala haridustasemega ja vajavad rohkem abi). See võimaldab mõlemat rühma käsitleda individuaalsemalt ja sihipärasemalt, kuna viimati nimetatu vajab tõenäoliselt rohkem toetust.