Selles aruandes käsitletakse lühidalt ELi rahastatud tegevuse poliitilist konteksti, nii nagu seda on hinnatud laienemispaketis. Seejärel tuuakse välja strateegilise planeerimise parandamiseks tehtud edusammud, andes ülevaate programmide/projektide rakendamisest, käimasolevast programmitööst ja sellest, mida on tehtud rahastajate tegevuse paremaks kooskõlastamiseks. Lähtudes varasema kogemuse analüüsist, mis on esitatud ka mitmes hindamises, antakse soovitusi IPA vahendite mõju täiendavaks parandamiseks pärast 2014. aastat. Kooskõlas ELi laienemisstrateegiaga aastateks 2013–2014 on kesksel kohal põhiküsimuste lahendamine.

I ja II komponent kuuluvad laienemise peadirektoraadi vastutusalasse ja on suunatud kõikidele abisaavatele riikidele. Ülejäänud komponentide eesmärk on abisaajate ettevalmistamine struktuurifondide kasutamiseks pärast ELiga ühinemist; need on avatud ainult kandidaatriikidele ning nende haldamise eest vastutavad vastavalt regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat, tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat.

Montenegroga peetavates ühinemisläbirääkimistes tehti edusamme. 2013. aasta juunis võttis Montenegro vastu 23. ja 24. peatüki terviklikud tegevuskavad. 2013. aasta detsembris avati viis uut peatükki, sealhulgas olulised 23. ja 24. peatükk, mis on seotud õigusriigi põhimõttega. See teeb avatud peatükkide koguarvuks seitse, millest kaks suleti ajutiselt. Montenegroga toimunud sõelumiskoosolekud viidi lõpule 2013. aasta juunis.

Horvaatia on 1. juulist 2013 ELi liikmesriik. Horvaatia ühinemine on näide selle kohta, kuidas laienemisprotsess toob kaasa muutusi ja stabiilsust. Pärast ühinemislepingu allkirjastamist 9. detsembril 2011 jätkas Horvaatia 2013. aasta jooksul meetmete rakendamist selleks, et parandada veelgi oma suutlikkust täita ELi liikmesusega kaasnevaid kohustusi.

ELi küsimuste koordineerimismehhanismi puudumine ning see, et suuremas osas IPA toetuse seisukohalt olulistest valdkondadest ei ole üleriigilist valdkondlikku strateegiat, mõjutas ka IPA II ettevalmistamist. Komisjon otsustas lükata ettevalmistuste alguse edasi toimiva koordineerimise tagamiseni. 2013. aastal IPA II ettevalmistusi uuesti ei alustatud.

Oma 2013. aasta eduaruandes tõdes komisjon, et üha raskem on õigustada ühinemiseelse abi andmist riigile, mille poliitilistel esindajatel puudub tahe saavutada konsensus, mis on vajalik ühinemiseelses protsessis edasiliikumiseks. Komisjoni arvates oli suur oht, et sellises olukorras ei kaasne ühinemiseelse abiga soovitud tulemused.

Bosnia ja Hertsegoviina puhul jõudis komisjon järeldusele, et riigi integreerumine Euroopaga on peatunud, sest riik ei olnud täitnud kahte peamist kohustust: rakendanud Euroopa Inimõiguste Kohtu otsust Sejdići ja Finci kohtuasjas ega loonud tõhusat ja tulemuslikku koordineerimismehhanismi, mis võimaldaks riigil ühehäälselt kaasa rääkida.

Seetõttu hallatakse IPA 2013. aasta riikliku programmi rakendamist osaliselt uuel viisil. Eeldatakse, et valitsus tagab nende ametnike töökohtade stabiilsuse, kes on koolitatud IPA vahendeid haldama; samuti peaks valitsus nende oskusi edasi arendama. Vastasel juhul võib ELi vahendite puhul kehtivate hanke-eeskirjade ja -menetluste ebapiisav valdamine kahjustada IPA 2013. aasta projektide rakendamist. 2013. aastal keskenduti IPA II 2014.–2020. aasta suunava strateegiadokumendi ettevalmistamisele.

Laienemisstrateegia rõhuasetus sellistele poliitikavaldkondadele nagu kohtusüsteem ja põhiõigused (23. peatükk) ning õigus, vabadus ja turvalisus (24. peatükk) on soodustanud Albaania valitsuse keskendumist õigusriigi põhimõtte tugevdamisele riigis konkreetsete tulemuste kaudu. Projektide edukas rakendamine kohtusüsteemi ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse valdkonnas näitab, et riik on võimeline tulemuslikult kohtusüsteemi tõhusust parandama ja õiguskaitseasutuste suutlikkust suurendama, kui nende pingutuste taga on selge poliitiline kavatsus reformidega edasi liikuda.

Lääne-Balkani riikide majanduse taastumise toetamiseks kiideti Lääne-Balkani investeerimiskeskkonna raames heaks uued infrastruktuuriinvesteeringud ja erasektori arendamise toetused; samuti kiideti heaks projektid konkurentsivõime ja inimressursside arendamise/koolitamise valdkonnas.

Kui valdav osa IPA abist anti abisaajatele riiklike programmide kaudu, siis ligikaudu 9 % ettenähtud vahenditest eraldati mitut abisaajat hõlmavate programmide kaudu, et täiendada riiklikke programme ning tugevdada Lääne-Balkani riikide ja Türgi mitmepoolseid suhteid valdkondades, mida loetakse Euroopa integratsiooni ja piirkonna stabiilsuse seisukohalt üliolulisteks.

Mitut abisaajat hõlmavate abiprogrammide kaudu sekkuti üksnes juhul, kui ilmnes selge vajadus piirkondliku koostöö ja horisontaalse meetme järele, näiteks piiriüleste probleemide lahendamiseks või tõhususe suurendamiseks ühtlustatud lähenemise abil, olemasolevate vahendite mõju võimendamise või ekspertide võrgustike loomise hõlbustamise kaudu. 2011.–2013. aastal eraldati mitut abisaajat hõlmava abi jaoks I komponendi raames ligikaudu 526 miljonit eurot.

2013. aasta vältel jätkati konkreetsetele vajadustele kohandatud abi andmist TAIEXi ehk tehnilise abi ja teabevahetuse programmi kaudu. Kõikides abisaavates riikides korraldati kokku 2 118 üritust ja missiooni, mis on rohkem kui kunagi varem. TAIEXi maht (koos mitut riiki hõlmavate üritustega) suurenes 2012. aastaga võrreldes tervelt 15 %. Lisaks mahulisele saavutusele oli TAIEX hästi kooskõlas laienemispoliitika põhifookusega ja abi prioriteetidega. Seda tõendab näiteks kõikide aegade suurim arv Horvaatia jaoks korraldatud üritusi ühinemise eel ja vahetult pärast seda (180 üritust ehk 34 % rohkem kui 2012. aastal), kõikide aegade suurim arv üritusi justiits- ja siseküsimuste valdkonnas (556 üritust ehk 17 % rohkem kui 2012. aastal) ning Montenegro sõelumise ja järelmeetmete toetamine.

Laienemise peadirektoraadi 2013. aasta hindamiskavas on ette nähtud programmi hindamine.

3. Senistest abimeetmetest saadud kogemused

Tõenduspõhise poliitikakujundamise põhimõttest lähtudes hindab komisjon pidevalt oma abimeetmeid, et varasemast kogemusest õppida ja kasutada seda tulevases poliitikakujundamises ja abi kavandamises. 2013. aastal valminud hindamistest olid tulevase IPA abi ettevalmistamiseks eriti olulised kaks hindamist.

a)Lääne-Balkani riikides õigusriigi põhimõtte tagamise, kohtusüsteemi reformimise ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse temaatilises hindamises kinnitati, et sellele teemale keskendumine on jätkuvalt oluline, ja rõhutati, et EL on aidanud oluliselt kaasa kõnealuse valdkonna institutsionaalse ja korraldusliku alusraamistiku parandamisele kogu piirkonnas. Samuti tõdeti, et ELi abi tulemusena on rajatud õigus- ja institutsionaalne raamistik.

Kõige olulisem ja kestvam tulemus on üldise institutsionaalse raamistiku ümberkorraldamine. Vastu on võetud uusi ja asjakohasemaid seadusi ning mõnel juhul on muudetud kogu õigussüsteemi aluseks olevat filosoofiat, lähtudes võimude lahususe põhimõttest ning kohtuvõimu sõltumatuse, tõhususe ja kvaliteedi olulisuse tunnistamisest. Programmide tulemuslikkuse suurendamine eeldab siiski ka tugevamat poliitilist tahet, suuremat isevastutust programmides ja kohalikku haldussuutlikkust. Juhiti tähelepanu ka vajadusele teha sellest valdkonnast selge prioriteet ja suurendada selle rahastamist.

Neid järeldusi on võetud arvesse nii 2013. aasta laienemisstrateegias, kus keskendutakse selgelt põhimõttele „põhiküsimused kõigepealt”, kui ka IPA II kavandamisel.

b)IPA teise vahehindamise üldjäreldustes tuuakse välja, et väljundite saavutamine on üldiselt hea, eriti nendes riikides, kus vahendeid hallatakse tsentraliseeritult. Projektide väljundite muutmine tulemusteks ja mõjuks ei ole aga olnud nii hea, kui oodati. Abi on andnud olulisi tulemusi ja seda on kõige paremini rakendatud siis, kui see on lähtunud ELi õigustiku ülevõtmisest, kuivõrd viimane tagab poliitiliselt heakskiidetud institutsionaalse struktuuri ja motiveerituse.

IPA on olnud muutuste soodustamisel kasulik abivahend ning hinnangus jõuti arusaamale, et sellega peab kaasnema selge poliitiline protsess, et saavutada püsivaid tulemusi ja tagada sel moel pidev edasiliikumine ühinemisprotsessis. Üks isevastutuse tagamise võtmetegureid on õigeaegsus ning mitmeaastase kavandamisega saab seda oluliselt parandada.

Tõhususe kohta võib öelda, et IPA raames lepingute sõlmimine ja abi rakendamine on üldiselt olnud kooskõlas kavandatud ootustega ning selleks on kasutatud asjakohaseid mehhanisme. Hinnangus leitakse aga, et projektide rakendamine ei ole piisavalt paindlik ning vaja on suuremat paindlikkust projektide mahu suhtes, eriti kiiremini rakendatava abi korral. Abisaajate haldussuutlikkuse paranemine pärast haldamise üleandmist riiklikele hankijatele võtab aega, sest see nõuab isevastutuse parandamist.

4. Põhiküsimused kõigepealt

Varasemast ühinemiseelse abi andmisest ja laienemisprotsessi üldisest edenemisest saadud kogemused kajastuvad ka 2013.–2014. aasta laienemisstrateegias. Laienemisprotsessis osalevate riikide ees seisab mitu rasket ülesannet sellistes valdkondades, mis on olulised nende edukal liikumisel ELiga ühinemise poole: õigusriigi põhimõte; demokraatlikku korda tagavate institutsioonide toimimine; põhiõigused ning Lääne-Balkani riikide puhul mineviku pärandist ülesaamine. 2013. aasta oktoobris avaldatud 2013.–2014. aasta laienemisstrateegias visandas komisjon oma lähenemisviisi neis valdkondades. Selle eesmärk on keskenduda kõigepealt põhiküsimustele. Alljärgnevad viis põhiküsimust on tihedalt seotud Kopenhaageni kriteeriumidega ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi tingimustega.

Õigusriigi põhimõte on jätkuvalt ELi prioriteet ning asub ühinemisprotsessi keskmes, sest see on Kopenhaageni poliitiliste kriteeriumide üks põhilisi tugisambaid. Komisjon jätkab uue lähenemisviisi rakendamist ühinemisläbirääkimiste 23. peatüki (kohtusüsteem ja põhiõigused) ja 24. peatüki (õigus, vabadus ja turvalisus) raames, tähtsustab õigusriigi põhimõtet laienemisprotsessis osalevate riikidega peetavate suunatud dialoogide kaudu ja tugevdab toetust õigusriigi põhimõtte järgimisega seotud reformidele IPA II kaudu. Töötatakse välja valdkondlikud strateegiad, keskendudes eelkõige sõltumatu, tõhusa ja professionaalse kohtunikkonna väljaarendamisele ning organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastases võitluses heade tulemuste saavutamise toetamisele.