[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 23.10.2006

KOM(2006)614 lõplik

KOMISJONI TEATIS

Täiskasvanuharidus: Kunagi ei ole hilja õppida

KOMISJONI TEATIS

Täiskasvanuharidus: Kunagi ei ole hilja õppida

1. Sissejuhatus

Komisjoni 2001. aasta teatises „Euroopa elukestva õppe piirkonna rajamine” ja nõukogu 2002. aasta resolutsioonis elukestva õppe kohta rõhutati elukestva õppe tähtsust nii konkurentsivõime ja tööhõive kui ka sotsiaalse kaasatuse, kodanikuaktiivsuse ja isikliku arengu seisukohast. Elukestvas õppes on täiskasvanute koolitusel keskne roll.

Täiskasvanuharidust on määratletud mitmeti, kuid käesoleva teatise kontekstis mõistetakse selle all kõiki õppevorme, milles täiskasvanud osalevad pärast esmase koolituse läbimist , olenemata nimetatud koolituse tasemest (sh kõrgharidus).

Haridus ja koolitus on kesksel kohal saavutamaks Lissaboni strateegias seatud majanduskasvu, konkurentsivõime ja sotsiaalse kaasatuse suurendamise eesmärke. Liikmesriikide riiklikes reformikavades tunnustatakse üha enam täiskasvanuhariduse osa nii seoses eespool nimetatuga kui ka selle panust isiksuse arengusse ja eneseteostusesse. Erandeid arvestamata on täiskasvanuharidusprogrammide rakendamine siiski endiselt aeglane.[1] Enamik haridus- ja koolitussüsteeme keskenduvad endiselt põhiosas noorte haridusele ja koolitusele ning edu süsteemide muutmisel selliseks, et need kajastaksid vajadust elukestva õppe järele, on olnud vähene. Et saavutada liikmesriikide poolt programmi „Haridus ja koolitus 2010“ raames kokku lepitud osalustase, peaks elukestvas õppes osalema veel 4 miljonit täiskasvanut.[2] Värske uurimus[3] kinnitab täiskasvanuharidusse tehtavate investeeringute olulisust. Suurem tööhõive, kasvav tootlikkus, parema töökoha saamise võimalus, väiksemad kulutused seoses töötushüvitiste, hoolekandemaksete ja varaste pensionitega, samuti kodanike kasvav osalus, parem tervis, kuritegevuse vähenemine ning inimeste heaolu ja eneseteostus toovad tulu nii ühiskonnale kui üksikisikule. Vanemaealiste täiskasvanute uurimine on näidanud, et need, kes õpivad, on teistest tervemad, ning seega on ka nende kulutused tervishoiule väiksemad.[4]

Käesolevas teatises tõstetakse esile olulist panust, mille täiskasvanuharidus annab tööhõive ja liikuvuse edendamisse kaasaegsel tööturul ning sotsiaalse kaasatuse suurendamisesse, kuna võimaldab kõikidel omandada põhipädevusi. Teatises tuginetakse programmi „Haridus ja koolitus 2010“ raames liikmesriikidega peetud dialoogi tulemustele ja olemasolevate ELi haridus- ja koolitusprogrammide, eelkõige programmi Socrates projektist „Grundtvig” saadud kogemustele.[5] Siin kajastub ka tõhusust ja võrdseid võimalusi käsitlevas teatises[6] esitatud lähenemisviis, mille kohaselt saab haridus- ja koolitussüsteeme uuenduste abil tõhusamaks ja õiglasemaks muuta. Teatises tuletatakse meelde, et struktuurifondide, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi kaudu saab toetada infrastruktuuride ja strateegiate arendamist. Seal rõhutatakse teatavate konkreetsete aspektide tähtsust: soolist mõõdet eelkõige seoses andmete kogumisega ning elukestva õppe kättesaadavuse ja eelistatud õppevormide erinevusi.

Teatis annab vajaliku strateegilise toe tulevase „Grundtvig” programmi rakendamiseks; nimetatud programm on osa üldisest elukestva õppe programmist aastateks 2007–2013. Peale selle tehakse teatises ettepanek kaasata liikmesriigid ja asjaomased sidusrühmad täiskasvanuharidust käsitlevasse arutelusse, mille tulemusel peaks 2007. aastal valmima töökava.

2. Lahendamist vajavad küsimused

Hoolimata viimaste aastate poliitilisest rõhuasetusest elukestvale õppele, ei ole täiskasvanuharidus alati saanud teenitud tunnustust nähtavuse, tegevussuundade esiritta seadmise ja ressursside osas. Poliitilise diskursuse ja tegelikkuse vaheline lõhe tuleb veelgi enam esile, kui seda vaadelda nende põhiprobleemide taustal, millega EL silmitsi seisab.

Konkurentsivõime

Lissaboni strateegia kohaselt on Euroopa majanduspoliitika peaprobleemiks majanduskasvu ja tööhõive suurendamine, säilitades samas sotsiaalset ühtekuuluvust. Maailma muude piirkondade kiire areng rõhutab uuendusliku, arenenud ja kvaliteetse haridus- ja koolitussüsteemi kui majandusliku konkurentsivõime põhiteguri tähtsust. Üldine pädevuste tase peab tõusma; see on vajalik nii tööturu vajaduste rahuldamiseks kui ka kodanike heaolu saavutamiseks tänapäeva ühiskonnas. Euroopas on 72 miljonit madala kvalifikatsiooniga töötajat,[7] kes moodustavad ühe kolmandiku tööjõust. Arvutused näitavad, et 2010. aastaks on uutest loodavatest töökohtadest üksnes 15% madala kvalifikatsiooniga inimestele ning 50%-l uutest töökohtadest eeldatakse kõrgharidust.[8] Märkimisväärsel osal Euroopa elanikest puudub siiani oskus trükitud teavet mõista ja seda igapäevaelus kasutada. Liikmesriikide ülesandeks on tagada, et kõik kodanikud saaksid omandada põhipädevused.[9] Uurimus näitab, et majanduse üldtulemused on paremad, kui oskused on elanikkonna hulgas võrdselt jaotunud.[10]

Demograafilised muutused

Euroopa seisab silmitsi enneolematute demograafiliste muutustega, millel on oluline mõju ühiskonnale ja majandusele, ning seeläbi ka hariduse ja koolituse pakkumisele ja vajadustele. Euroopa elanikkond vananeb: järgmise 30 aasta jooksul väheneb noorte eurooplaste (kuni 24aastaste) hulk 15% võrra. Iga kolmas eurooplane on siis üle 60 aasta vana ning peaaegu iga kümnes üle 80.[11] Selline areng esitab tõsise väljakutse Euroopa sotsiaalsele mudelile. See, et tööturule tuleb üha vähem noori ning üksnes kolmandik 55–64aastastest on palgalisel töökohal, viitab selgelt vajadusele kasutada täiskasvanuhariduse kogu potentsiaali, et tõsta noorte ja pikendada vanemate inimeste osalemist tööturul. Eelkõige tuleb tegeleda kooli poolelijätnute probleemiga (6 miljonit 2005. aastal)[12], pöörates samal ajal tähelepanu üle 40aastaste madala kvalifikatsiooniga töötajate oskuste ja kohanemisvõime parandamisele, õhutades neid kvalifikatsiooni tõstma vähemalt ühe astme võrra.

Täiskasvanuhariduse kaudu on võimalik tagada, et sisseränne, mille abil saab osaliselt tasakaalustada elanikkonna vananemisega kaasnevat mõju ja leevendada oskuste ja tööjõu puudust teatavates valdkondades, toimub viisil, mis on kasulik nii sisserändajale kui ka vastuvõtjariigile. Enamik uusi sisserändajaid, ka kõrgelt kvalifitseerituid, vajab olulisel määral keeleõpet ja juhendamist kultuuri tundmaõppimiseks. Nende pädevused on tihti alahinnatud ja vähe tunnustatud ning nende ametioskused võivad jääda tööturul kasutamata. Sisserännanutel, sh ka kõrgelt kvalifitseeritutel, on tööturul tavaliselt madalam staatus kui ELi kodanikel. See kehtib nii uute tulijate kui ka teise ja kolmanda põlvkonna sisserännanute kohta ning eriti puudutab see sisserännanud naisi.

Sotsiaalne kaasamine

Hiljutised aruanded kinnitavad, et vaesus ja sotsiaalne tõrjutus on jätkuvalt probleemiks kõikides liikmesriikides.[13] Mitmed tingimused ja asjaolud, sh kehv põhiharidus, töötus, elamine kaugetes maapiirkondades ja mitmel põhjusel halvenenud võimalused viivad selleni, et suured inimrühmad on kõrvale tõrjutud ja ühiskonna hüvedest ilma jäetud ega tegutse aktiivsete kodanikena. Sellist tõrjutust süvendab uus kirjaoskamatuse vorm – inimestel puudub töö- ja igapäevaelus võimalus kasutada info- ja sidetehnoloogiat: täiskasvanud, kes ei oska arvutit kasutada, on ilma jäetud olulisest teabest ja võimalustest, mis on üha enam ligipääsetavad ainult digitaalses vormis.[14] Täiskasvanuharidusel on põhiroll sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemisel.

3. Täiskasvanuhariduse edendamine

Arvestades eespool nimetatud ülesandeid, on täiskasvanute üldise pädevustaseme tõstmine enamate ja paremate õppevõimaluste pakkumise kaudu kogu täiskasvanuea jooksul oluline nii tõhususe kui võrdsete võimaluste seisukohast.[15] Täiskasvanuharidus aitab täiskasvanutel tõhusamalt tööd teha, olla paremini informeeritud ja aktiivsemad kodanikud. Lisaks sellele aitab see kaasa isikliku heaolu saavutamisele.

Selle valdkonna üheks suuremaks väljakutseks on täiskasvanuharidussüsteemi erinevate koolitusepakkujate ja õpikeskkondade optimaalne kasutamine. Nimetatud valdkonna poliitika kujundamisel ja rakendamisel on oma osa nii ministeeriumidel, sotsiaalpartneritel, riiklikel koolitusepakkujatel, kirikutel, valitsusvälistel organisatsioonidel kui ka piirkondlikel ja kohalikel ametiasutustel. Poliitilisi otsuseid võetakse vastu riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, mõnikord ka mitmel tasandil samaaegselt; mitmes riigis on detsentraliseerimisega jõutud kaugele.[16] Sellest lähtuvalt on tõhusam koordineerimine ja koostöö äärmiselt vajalik, et tegevust ühtlustada, kattumist vältida ning väheseid vahendeid hoolikamalt kasutada. Koordineerimine aitab seada prioriteete, töötada välja õigusreformidele toetuvaid asjakohaseid tegevussuundi ning tagada nende rakendamine. Selle abil on võimalik jagada potentsiaalsetele õppuritele selgemat teavet ja juhiseid.

Liikmesriigid on oma reformiprogrammidesse lisanud elukestvat õpet toetavaid kavasid ja meetmeid. Nüüd on aeg need kavad teoks teha. Rakendamisabi võib saada Euroopa struktuurifondide, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi kaudu, et parandada nii infrastruktuuri kui ka täiskasvanuhariduse pakkumist. On mitmeid näiteid liikmesriikides ELi toel arendatud headest projektidest, millest teisedki võiksid eeskuju võtta.[17]

Liikmesriigid ei saa enam lubada olukorda, kus neil puudub tõhus, elukestva õppe strateegiasse integreeritud täiskasvanuhariduse süsteem, mis võimaldab osalejatele lihtsama juurdepääsu tööturule ja parema integreerumise ühiskonda ning valmistab neid ette aktiivseks vanaduspõlveks tulevikus. Liikmesriigid peavad tagama, et neil on süsteem, mille abil saab määratleda prioriteete ning jälgida nende rakendamist.

Peamised sõnumid

Järgnevalt esitatakse viis peamist sõnumit täiskasvanuhariduse sidusrühmadele.

1. Osalemist takistavate asjaolude kõrvaldamine

Täiskasvanute osalemine hariduses ja koolituses on endiselt piiratud (vt lisa). 2010. aasta eesmärgiks on seatud, et koolituses osaleks 12,5% täiskasvanutest, kuid 2005. aastal oli keskmine osalustase 10,8%. Vaatamata nimetatud keskmise moodustanud näitajate suurele erinevusele (1,1%-st kuni 34,7%-ni),[18] on täiskasvanuhariduse jaotus liikmesriikides märkimisväärselt sarnane, st kõikides riikides osalevad täiskasvanuhariduses kõige vähem madala põhiharidusega inimesed, vanemad inimesed, maapiirkondade elanikud ja puudega inimesed. Üksikisikute osalemise takistused võivad seotud poliitikaga, teabega (juurdepääs täpsele ja õigeaegsele teabele), koolituse pakkujaga (osalemistingimused, maksumus, õppetoe suurus, õppetulemuste iseloom jne), olukorraga (õppimisega seotud väärtushinnangud; mil määral täiskasvanu igapäevaelu, perekond ja sotsiaalne ümbrus osalemist toetavad) või inimese endaga (õppija eneseusk ja enesekindlus, mida tihti mõjutavad varasemad negatiivsed õppekogemused). Sageli on kõige suuremaks takistuseks vajaduste tasandi põhjused: tööst või perekondlikest põhjustest tulenev ajapuudus, teadlikkuse ja motivatsiooni puudumine, sest õppimist ei väärtustata ega hinnata piisavalt ning seega ei nähta ka sellega kaasnevaid hüvesid, puudulik teave pakkumiste kohta ning rahalise toe puudumine.[19]

Liikmesriigid peavad tegelema topeltprobleemiga: nad peavad tõstma täiskasvanute üldist osalust koolituses, ning samas võrdsuse huvides tagama osalejate tasakaalu motiveerides, julgustades ning toetades neid täiskasvanuid, kelle osalemine nii formaalses, mitteformaalses kui ka informaalses õppes on kõige vähem tõenäoline.[20] Et jõuda nendeni, kelle vajadusi haridus- ja koolitussüsteem on minevikus kõige vähem rahuldanud, on vaja sihtotstarbelist riiklikku investeeringut.

Selleks, et motiveerida inimesi õppima, tuleb parandada teabe kvaliteeti ning kasutada kohalike keskuste, spordiklubide, kultuuriasutuste ning esmast haridust ja koolitust pakkuvate asutuste potentsiaali õpikeskkonnana.

1. sõnum

Äärmiselt oluline on suurendada täiskasvanuhariduses osalejate arvu ning pakkuda võrdseid võimalusi. Oma osa on siin kõikidel sidusrühmadel, kuid ametivõimud peavad võtma juhtrolli tõkete kõrvaldamisel ja nõudluse suurendamisel, pöörates eritähelepanu madala kvalifikatsiooniga inimestele. See tähendab kvaliteetsete, endisest enam õppijale suunatud juhendamis- ja teabesüsteemide väljatöötamist, rahalise toe andmist üksikisikuile ning kohaliku koostööpartnerluse toetamist.

2. Täiskasvanuhariduse kvaliteedi tagamine

Kehva kvaliteediga täiskasvanuhariduse puhul ei saa ka õppetulemused head olla. Kvaliteedil on mitu tahku: teave ja suunised, vajaduste analüüs, tegelikele vajadustele vastavad asjakohased õppematerjalid, õppetöö teostus, õpitugi, hindamisviisid, pädevuste tunnustamine, kinnitamine ja tõendamine. Kõik nimetatud tahud on tähtsad, kuid järgnevad väärivad erilist tähelepanu:[21]

Õpetamismeetodid - Õpetamismeetodite ja -materjalide puhul tuleks arvesse võtta täiskasvanute vajadusi ja neile omast lähenemisviisi õppimisele. Eeldatavd õpitulemused tuleb täpselt määratleda. Lisaks peab täiskasvanutel vajadusel olema võimalus kasutada selliseid õppimist toetavaid teenuseid, mis pakuvad juhendamist, kirjaoskuse edendamist ja õpioskuste arendamist.

Personali kvaliteet – Täiskasvanuhariduse kvaliteedi seisukohast on määrav tähtsus nende inimeste ametialasel arengul, kes nimetatud süsteemis töötavad. Vähe on pööratud tähelepanu täiskasvanute koolitajate esmase koolituse sisu ja protsessi määratlemisele. Täiskasvanute koolitajatel võib olla erinev hariduslik või ametialane taust, ning tihti ei leia see töö tunnustust ametlikus karjäärisüsteemis. Võrreldes muude hariduse allsüsteemidega, on täiskasvanuhariduses oluliselt suurem osakaal osalise tööajaga töötajatel (ja vabatahtlikel töötegijatel), kellel on kehvemad karjäärivõimalused ja kes saavad tihti palka tunnitöö alusel. Tööturu osapooled peaksid osalema täiskasvanute koolitajate pädevuste hindamisel.

Koolituse pakkujate kvaliteet – Koolituse pakkujate üldist kvaliteeti tuleb kontrollida akrediteerimissüsteemide ja kvaliteedi tagamise raamistiku ning õpetamis- ja õpitulemuste sisemise ja välise jälgimise ja hindamise kaudu. Siin on tähtis osa valitsustel, kes loovad reguleeriva raamistiku ja määravad kvaliteedistandardid, võttes aluseks kutsehariduses ja -koolituses ning kõrghariduses toimivad näited ja põhimõtted, ning tagavad nende standardite järgimise.

Koolituse korralduse kvaliteet – Täiskasvanuhariduse korralduse parandamine on oluline, et tõsta osalust. Koolituse tõhustamisele aitavad kaasa õpperuumide ja lapsehoiuvõimaluste kättesaadavus kohapeal, avatud ja kaugõppeteenuse pakkumine keskustest eemal asuvates piirkondades, teave ja suunised, konkreetsetele vajadustele kohandatud programmid ja paindlik õppekorraldus.

2. sõnum Täiskasvanuhariduse kvaliteedi tõstmiseks peaksid liikmesriigid investeerima täiskasvanute vajadustele kohandatud õppemeetodite ja -materjalide parandamisse ning võtma meetmed esmase ja jätkuva ametialase arengu soodustamiseks, et tõsta täiskasvanuhariduses töötavate inimeste pädevust. Kasutusele tuleks võtta kvaliteedi tagamise mehhanismid ning parandada täiskasvanuhariduse korraldust. |

3. Õpitulemuste tunnustamine ja kinnitamine

Elukestva õppe paradigma väärtustab kõiki õppevorme – formaalset, mitteformaalset ja informaalset. Elukestva õppe nurgakiviks on mitteformaalse ja informaalse hariduse tunnustamine ja kinnitamine. Õpitulemusi tuleb tunnustada ja väärtustada olenemata sellest, kus või kuidas need saavutatakse. Mitteformaalse ja informaalse õppe tunnustamine võimaldab õppijatel määratleda oma algtaseme, pääseda sobiva tasandi õppeprogrammi, koguda ainepunkte tunnistuse saamiseks ja/või läbida kogu õppetsükkel vastavalt oma pädevustele. Selline tunnustamine motiveerib kõhklejaid, lisab väärtust varasemale õppimisele ning säästab aega ja raha, sest vähendab ja kaotab vajaduse uuesti õppida juba varem õpitut. Lisaks annab see ühiskonnale võimaluse kasutada ära oskusi, mille omandamiseks ei ole avaliku sektori raha kulutatud.

Iseenesest ei ole rõhuasetus tunnustamisele ja kinnitamisele mida uut, ning mitmes liikmesriigis on õpitulemuste tunnustamise ja kinnitamise süsteem juba kasutusel.[22]

Et tõsta usaldust selliste süsteemide suhtes, võttis haridusnõukogu 2004. aastal vastu Euroopa ühised mitteformaalse ja informaalse hariduse tunnustamise põhimõtted.[23]

Valideerimismeetodite ja -süsteemide edasine täiustamine liikmesriikides nõuab siiski tegelemist järgmiste väljakutsetega:

- vastutuse ja usaldusväärsuse suurendamiseks peab valideerimise kasutuselevõtmisel tuginema asjaomaste sidusrühmade, eelkõige tööturu osapoolte osalemisele;

- hindamismeetodite ja neid kohaldavate institutsioonide kvaliteeti tuleb parandada;

- hariduse ja koolituse eesmärgid tuleb kõikidel tasanditel õpitulemustest lähtuvalt ümber sõnastada. Valideerimise jaoks on see hädavajalik: nii kaua kui eesmärgid põhinevad panusega seotud teguritel, on valideerimist keeruline läbi viia

3. sõnum Järgmise viie aasta jooksul peaksid liikmesriigid kasutusele võtma mitteformaalse ja informaalse hariduse valideerimise ja tunnustamise süsteemid, mis põhinevad Euroopa ühistel valideerimise ja tunnustamise põhimõtetel ning võtavad arvesse seniseid kogemusi. Valideerimise ja tunnustamise süsteemi väljatöötamise võib ühendada Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku taustal toimuva riikliku kvalifikatsiooniraamistiku täiustamisega. |

4. Investeering vananevasse elanikkonda ja sisserändajatesse

Vananev elanikkond ja sisserändajad vajavad enam investeeringuid.

Aktiivne vananemine

Eespool kirjeldatud demograafiliste muutuste tõttu ei tule mitte ainult keskmist pensioniiga tõsta, vaid kasutusele võtta ka nn aktiivset vananemist toetavad meetmed, mis on suunatud nii pensionile jäämise eelsele kui ka selle järgnevale eluperioodile. Täiskasvanuharidussüsteem seisab silmitsi kahekordse väljakutsega:

- et tagada pikem tööiga, tuleb parandada eakate töötajate ametioskusi ning avardada elukestva õppe võimalusi. On üldiselt teada, et eakate töötajate tööoskuste säilitamiseks tuleb teha investeeringuid kogu eluea jooksul ning selleks on vajalik valitsuse, kutseorganisatsioonide ja -alade tugi. Erilist tähelepanu tuleb pöörata töötajatele, kes on jõudnud tööea keskpaika.

- Pensionäridele tuleb pakkuda rohkem õppimisvõimalusi (sh näiteks suurendada vanemaealiste osalemist kõrghariduses), sest inimestel on pensioniea saabudes senisest parem füüsiline ja vaimne tervis ning pensionijärgne eluiga pikeneb. Õppimine peaks olema selle uue eluetapi lahutamatu osa. Hiljutises kõrgkoole käsitlevas teatises kutsus komisjon kõrgkoole üles „olema avatumad pakkumaks kursusi ka vanemaealistele üliõpilastele“. Sel viisil saavad pensioniealised olla kursis oma sotsiaalses keskkonnas toimuvaga. Mitmetes riikides ei ole veel alustatud haridussüsteemide kohandamist nimetatud vanuserühma kasvavatele nõudmistele, kuigi just see vanuserühm võib anda tohutu panuse ka teiste õppimisse. Peale selle on Euroopa üha kasvaval hulgal pensioniea ületanud inimestel potentsiaal saada ka ise täiskasvanute koolitajateks.

Migratsioon

Nagu eespool öeldud, on üheks täiskasvanuhariduse väljakutseks toetada sisserändajate ühiskonda ja majandusse integreerumist ning kasutada võimalikult suurel määral nende sisserände eelselt omandatud pädevusi ja haridust. Selleks kasutatakse järgmisi abinõusid:

- ELi toetus asjaomastele programmidele, mille abil parandatakse haridus- ja koolituspoliitika kvaliteeti sisserändajate päritoluriikides, eelkõige Euroopa naaberriikides;

- kiirendada mehhanismide kasutuselevõttu, mille abil hinnata saabuvate sisserändajate oskusi ja tunnustada nende formaalset, mitteformaalset ja informaalset haridust;

- avardada täiskasvanuhariduse võimalusi, mis on seotud keelelise, sotsiaalse ja kultuurilise integratsiooniga;

- töötada välja asjakohased ja tõhusad õppemeetodid ja edendada kultuuridevahelist õppimist.

4. sõnum Liikmesriigid peavad tagama piisavad investeeringud eakate inimeste ja sisserändajate koolitusse, kuid eelkõige kindlustama koolituse tõhususe, kujundades õppija vajadustele vastava koolitussüsteemi. Lisaks tuleb paremini teadvustada sisserändajate ja vanemaealiste inimeste olulist rolli ühiskonnas ja majanduses. |

5. Näitajad ja võrdlusandmed

Täiskasvanuhariduse mitmete vormide jälgimiseks ja kogemustel põhineva poliitika väljatöötamiseks on vaja usaldusväärseid andmeid. Võrreldes kohustusliku haridusega on täiskasvanuhariduse kohta andmeid vähe, muu hulgas tuleneb see sellest, et koolituse pakkujad tegutsevad üksteisest eraldi, neid on väga erinevat tüüpi ning nad toimivad tihti väljaspool avalikku sektorit. Tänu juba tehtud ja teoksil olevatele rahvusvahelistele uurimustele on andmete kättesaadavus ja kvaliteet paranemas ning lähiaastatel see suund jätkub. Kahe Eurostati läbiviidava uurimuse – täiskasvanuhariduse uuring ja kolmas kutsealase täiendkoolituse uuring ettevõtetes – tulemusel saadakse 2007. aasta lõpuks värsked andmed eelkõige täiskasvanute osaluse kohta elukestvas õppes ja ettevõtete investeeringute ning osaluse kohta kutsealases täiendkoolituses. Praegu on ettevalmistamisel OECD uuring täiskasvanute pädevuste kohta (PIAAC).

Siiski on vaja täiendavaid uurimusi ja analüüse, mille abil kasutada olemasolevaid statistilisi andmeid ja uurida olulise tähtsusega küsimusi nagu formaalsest, mitteformaalsest ja informaalsest haridusest saadav kasu ning informaalse õppimise osa täiskasvanute elus. Rohkem tuleb tähelepanu pöörata suundumustele ja prognoosidele, et toetada poliitiliste otsuste tegemist ja programmide kavandamist. Komisjon on andnud oma panuse luues hiljuti Ispra Teadusuuringute Ühiskeskuse juurde elukestva õppe uurimisüksuse.

5. sõnum

Täiskasvanuharidust käsitlevate andmete kvaliteet ja võrreldavus peavad veelgi paranema. Eelkõige on vaja saada parem ülevaade täiskasvanuhariduse hüvedest ja osalust takistavatest probleemidest ning rohkem teavet pakkujate, koolitajate ja koolituse korralduse kohta.

Euuroopa Komisjon, sh ka Eurostat peab kõnealuses valdkonnas keskenduma olemasolevate uurimuste ja andmete parimale kasutamisele, mõistete ja määratluste ühtlustamisele, suurendama andmekogumise ulatust ja sagedust ning tagama andmete õigeaegsuse. Vaja on usaldusväärseid soolisel alusel eristatud andmeid.

4. Euroopa Liidu meetmed

Täiskasvanuhariduse abil saab olulisel määral lahendada Euroopa ees seisvaid probleeme, kuid selle potentsiaali ei ole veel täiel määral kasutatud. Käesolevas teatises väidetakse, et keskendumine kvaliteedile, tõhususele ja võrdsusele toob kasu nii ühiskonnale kui ka majandusele.

Vastutuse peavad siin võtma liikmesriigid. Komisjon nende püüdlusi süsteeme moderniseerida. Komisjon teeb seega ettepaneku arutada liikmesriikide ja asjaomaste sidusrühmadega:

- kuidas kõige paremini kasutada Euroopa tasandi finantsmehhanisme (nt struktuurifonde ja elukestva õppe programmi);

- kuidas võtta täiskasvanuhariduse vajadusi kõige paremini arvesse Lissaboni strateegiaga seotud riiklikes reformiprogrammides;

- kuidas haarata kaasa sidusrühmad tagamaks seda, et hoolimata erinevatest tingimustest tegutseksid kõik liikmesriigid käesolevas teatises esitatud sõnumite alusel;

- kuidas toetada heade tavade vahetust vastastikuse õppimise kaudu programmi „Haridus ja koolitus 2010“ raames ning seniste ELi programmide tulemuste alusel;

- millised on parimad lahendused statistilise seire parandamiseks.

Kõnealuse arutelu põhjal teeb komisjon ettepaneku koostada 2007. aastal töökava, millega tagatakse käesolevas teatises esitatud sõnumite elluviimine.

ANNEX

Participation in adult learning

Participation of adults in lifelong learning (2005)

(Percentage of population aged 25-64 participating in education and training in four weeks prior to the survey, ISCED 0-6)

[pic]

Source: Eurostat (Labour Force Survey)

Additional notes:

- DE: data for 2004.

- LU, MT and the UK: provisional data.

Participation in lifelong learning by age and educational attainment (2005)

[pic]

[pic] | Low | [pic] | Medium | [pic] | High | [pic] | All |

Source : Eurostat (Labour Force Survey)

Additional notes:

- DE : data for 2004.

- LU, MT and the UK : provisional data.

Rate of participation (%) of 25-64 year olds in formal and non-formal education and training (2003)

[pic]

[pic] | Formal | [pic] | Non-formal |

Source: Eurostat LFS, ad-hoc module on Lifelong Learning 2003. Target population: 25-64 years, reference period: 12 months..

Percentage of population 25-64 year olds involved in education and training (2003)

[pic]

Participation rate 55-64 years old in any kind of learning (2005)

[pic] (*)Informal training is not included in UK Source: Eurostat LFS, Ad Hoc module on Lifelong Learning 2003 Target population: 25-64 years old

[1] „Hariduse ja koolituse kaasajastamine: Oluline panus majandusliku õitsengu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse kindlustamisse Euroopas — Nõukogu ja Komisjoni 2006. aasta ühine vahearuanne tööprogrammi Haridus ja Koolitus 2010 raames tehtud edusammude kohta”, http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/en/oj/2006/c_079/c_07920060401en00010019.pdf

[2] http://ec.europa.eu/education/policies/2010/objectives_en.html#measuring

[3] Promoting Adult Learning , OECD (2005).

[4] Tom Schuller, John Preston, Cathie Hammond, Angela Brassett-Grundy ja John Bynner, The Benefits of Learning , University of London, 2004.

[5] Komisjoni aruanne „Vahehindamise aruanne ühenduse haridusprogrammi „Socrates” teise etapi tulemuste ja selle rakendamisega seotud kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta”, KOM(2004)153 (lõplik), 8.3.2004

[6] Komisjoni teatis - Haridus- ja koolitussüsteemide tõhusus ning võrdsed võimalused, KOM(2006)481 lõplik, 8.9.2006.

[7] ELi tööjõu-uuring 2004, Eurostat.

[8] Vocational education and training – key to the future , Euroopa Kutseõppe Arenduskeskuse kokkuvõte Maastrichti uuringust, Luxembourg, 2004.

[9] Komisjoni ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus põhipädevuste kohta elukestvas õppes, KOM (2005) 548 (lõplik), 10.11.2005

[10] Coulombe, S., J.F. Tremblay ja S. Marchand, International Adult Literacy Survey, Literacy Scores, Human Capital and Growth across Fourteen OECD Countries, Statistics Canada, Ottawa, 2004.

[11] Andmed leiate: Eurostat Population Projections, 2004 based, Trend scenario, Baseline variant; Roheline raamat „Silmitsi demograafiliste muutustega – uus põlvkondadevaheline solidaarsus“, komisjoni teatis, KOM (2005) 94 (lõplik), 16.3.2005.

[12] Komisjoni talituste töödokument „Edusammud Lissaboni eesmärkide saavutamiseks hariduses ja koolituses – näitajatele ja võrdlusandmetele tuginev aruanne 2006”, SEC(2006)639, 16.5.2006, lk 40.

[13] Ühisaruanne sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse kohta 2006,

http://ec.europa.eu/employment_social/social_inclusion/docs/2006/cs2006_7294_et.pdf

[14] 2005. aastal puudusid Euroopas 37%-l 16–74aastastest inimestest arvutialased algteadmised, vanusega selliste inimeste osakaal tõusis (65% 55–74aastastest). Allikas: Eurostat, Statistics in focus, 17/2006.

[15] Komisjoni teatis - Haridus- ja koolitussüsteemide tõhusus ning võrdsed võimalused, punkt 25.

[16] Detsentraliseerimine toimib erineval viisil ja astmel enamikes riikides: Austrias, Belgias, Bulgaarias, Taanis, Soomes, Saksamaal, Madalmaades, Poolas, Portugalis, Hispaanias, Rootsis, Rumeenias, Ühendkuningriigis (Allikas: OECD 2005; Eurydice 2006).

[17] ESF060603-ESF Support to Education and Training Background Document (taustadokument ESFi abi kohta haridusele ja koolitusele).

[18] „Edusammud Lissaboni eesmärkide saavutamiseks hariduses ja koolituses – näitajatele ja võrdlusandmetele tuginev aruanne 2006“, lk 35–40 ja lisa „Üksikasjalik arenguaruanne“, peatükk 6.2.

[19] Lifelong learning: citizens’ views in close-up. Findings from a dedicated Eurobarometer survey , Cedefop, Luxembourg, 2004. Aruandest selgub muu hulgas, et täiskasvanute eelistus kuulub mitteametlikule õpikeskkonnale.

[20] Määratluse kohta vt „Märgukiri elukestva õppe kohta” (SEC(2000) 1832, 30.10.2000) ja Eurostati koostatud õppetegevuse liigitust (Classification of Learning Activities).

[21] “Adult education trends and issues in Europe”, Euroopa Täiskasvanuhariduse Assotsiatsiooni (European Association for the Education of Adults) 2006. aasta uuring. Seni avaldamata.

[22] Allikas: European Inventory – Validation of non-formal and informal learning, http://www.ecotec.com/europeaninventory/

[23] http://ec.europa.eu/education/policies/2010/doc/validation2004_en.pdf. Teatavate ametite puhul, kus on kokku lepitud minimaalsed haridus- ja koolitusnõuded, neid põhimõtteid ei kohaldata – vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiiv 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta, ELT L 255, 30.9.2005, lk. 22.