[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 14.10.2005

KOM(2005) 493 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

IDA II programmi hindamisaruanne

1. SISSEJUHATUS

IDA- (haldusasutustevaheline andmevahetus) programm käivitati 1995. aastal ühenduse otsuse alusel, millega aidati kaasa infotehnoloogia infrastruktuuri rajamisele, ühtlustatud vormide kehtestamisele ja äritoimingute integreerimisele üle kogu Euroopa Liidu. 1999. aastal andsid kaks omavahel seotud ühenduse otsust märku IDA-programmi teise etapi ehk IDA II algusest. Ettevõtluse peadirektoraadi hallatava programmi eesmärk oli toetada kiiret elektroonilist teabevahetust liikmesriikide haldusasutuste vahel. Programmi ülesanne oli koordineerida osalevate riikide haldusasutuste jaoks üleeuroopaliste telemaatikavõrkude loomist.

Ligikaudu 24 miljoni euro suuruse aastaeelarve abil hakati IDA II programmiga ergutama infotehnoloogia kasutamist valdkondlikus poliitikas ja edendama riikide infrastruktuuride koostalitlusvõimet. Kuigi esialgu oli programm suunatud peamiselt taustategevusele, keskenduti programmi rakendusaja lõpupoole 2004. aastal rohkem ettevõtete ja kodanike jaoks ettenähtud teenuste arendamisele.

Programmi õigusliku aluse kohaselt nõutud lõpphinnang oli programmi tulemuste osas üldjoontes positiivne nii programmi asjakohasuse kui ka tõhususe seisukohalt. Lõpphinnangus toodi siiski esile ka mitu puudust, mida soovitati arvesse võtta IDABC-programmis, mis oli jätk IDA II programmile ja mis käivitati 1. jaanuaril 2005.

Käesoleva dokumendi eesmärk on anda Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru IDA II programmi lõpphindamise järeldustest ning näidata, kuidas neid on arvesse võetud IDABC-programmis.

2. TAUSTTEAVE

IDA-programmi teine etapp (IDA II) käivitus pärast otsuste nr 1719/1999/EÜ[1] ja nr 1720/1999/EÜ[2] (edaspidi „suunised ja koostalitlusvõimet käsitlevad otsused“) vastuvõtmist Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt 12. juulil 1999.

Tunnistades Euroopa haldusasutuste vajadust kasutada täielikult ära uusi tehnoloogilisi võimalusi, võeti IDA II programmiga uus suund koostalitlusvõime tagamiseks. IDA II programmi peamine põhimõte ei olnud enam ainult paindlikkuse maksimeerimine ja teabevahetuse kulude minimeerimine, vaid ka kodanikele ja ettevõtetele riiklike haldusasutuste poolt pakutavate sidusteenuste tõhustamine eelkõige üleeuroopalisel tasandil.

Programmi keskpaiku muudeti IDA II programmi käsitlevaid otsuseid Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustega nr 2046/2002/EÜ[3] ja nr 2045/2002/EÜ,[4] et võtta arvesse programmi vahehindamise soovitusi. Muudatused hõlmasid viiteid järeldustele ja soovitustele, mis esitati 2001. aastal toimunud kahel kõrgetasemelisel üritusel, nimelt e-valitsemist käsitleval ministrite konverentsil, mille korraldasid ühiselt komisjon ja nõukogu eesistujariik Belgia, ning eesistujariigi Rootsi IDA-konverentsil „e-valitsus Euroopa kodanike ja ettevõtete teenistuses“, mis toimus Sandhamnis Rootsis. Muudatused hõlmasid viiteid kodanikele ja ettevõtetele ettenähtud üleeuroopaliste e-valitsusteenuste kindlaksmääramise ja kasutamise kohta.

Vajadus viia läbi IDA II programmi lõplik hindamine tuleneb programmi loomise aluseks oleva esimese otsuse artiklist 9 ja teise otsuse artiklist 13. Kõnealuste artiklitega on ka ette nähtud, et Euroopa Komisjon esitab hindamist käsitleva aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Seetõttu alustas komisjon IDA II programmi lõplikku hindamist 2003. aasta detsembris ja lõpetas selle 2004. aasta novembris.

Komisjon viis hindamise läbi nõustamisteenuseid osutava äriühingu sõltumatute ekspertide rühma abiga. Mitme IDA-programmi sidusrühma ja liikmesriikide esindajad osalesid hindamist käsitleva projekti haldusnõukogu koosolekutel ning andsid oma panuse metoodikasse ja järeldustesse.

Kõnealust tööd käsitlev täielik aruanne on kättesaadav veebilehel http://europa.eu.int/idabc/en/document/3536/5588.

3. SAAVUTUSTE ÜLEVAADE

3.1. Projekti rakendamine

Ajavahemikul 1999–2004 laienes Euroopa poliitiline tegevuskava märkimisväärselt ning see on avaldanud mõju ka IDA II programmi arengusuunale. Näited valitsevate poliitiliste suundumuste mõjust IDA-programmiga rahastatavale tegevusele hõlmavad meetmeid, millega parandati teabesüsteemide kaudu veterinaarkontrolli ja tervishoidu vahetult pärast veiste spongioosse entsefalopaatiaga seotud (BSE) skandaale ning meresõiduohutuse ja kodanikukaitset pärast selliseid loodus- ja inimese poolt tekitatud katastroofe nagu tankerite „Prestige“ ja „Erica“ uppumine aastatel 1999 ja 2002. Need suundumused on tõusnud esile selliste Euroopa tavapäraste poliitiliste küsimuste seas nagu tööhõive ja sotsiaalkindlustus või transport. Hiljutine tegelemine avaliku julgeoleku küsimusega on andnud uut hoogu teabesüsteemide arendamisele selles valdkonnas, mida küll ei rahastata IDA-programmiga, kuid mille puhul on mitu korda kasutatud programmi horisontaalmeetmeid.

Kokku rahastati IDA II programmiga ühist huvi pakkuvaid projekte üheksateistkümnes erinevas poliitikavaldkonnas. Mitme poliitikavaldkonna puhul avaldati üksikasjalik teave IDA II programmi veebilehel http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/550. Silmapaistvamate teabesüsteemide seas, mis said toetust IDA II programmi kaudu, on töökoha leidmise veebisait EURES, õppimisvõimaluste portaal PLOTEUS, üleujutustest hoiatamise süsteem LISFLOOD, rahvatervise teabevõrk EUPHIN, siseturgu käsitlevate vaidluste lahendamise süsteem SOLVIT, statistika kogumise telemaatiline rakendus DSIS, mereohutust käsitlev SAFESEANET ja liiklusõnnetuste andmebaas CARE. Kuigi Euroopa Liidu laienemine kümne uue liikmesriigi võrra 2004. aastal ei toonud endaga kaasa uute teabesüsteemide loomist, tehti suuri jõupingutusi olemasolevate projektide laiendamiseks nendesse riikidesse.

Projektide puhul, mis käsitlevad andmevahetuse tehnilisi eeltingimusi ehk niinimetatud horisontaalmeetmeid, tehti IDA II programmi raames palju jõupingutusi andmevahetuse põhiinfrastruktuuri loomiseks ning üha rohkem tähelepanu pöörati sidevahendite turvalisusele. Nende algatuste raskuspunktiks on olnud TESTA võrgustik turvaliseks sidepidamiseks Euroopa riiklike haldusasutuste vahel; seda võrgustikku kasutatakse üha rohkem ka kahe- või mitmepoolseks andmevahetuseks Euroopa Liidus. IDA II programmi lõpus olid kõik liikmesriigid ühinenud TESTA võrgustikuga ning võrgustik oli saamas kinnitust turvanõuetele vastamise osas. Muud Euroopa piiriülese andmevahetuse infrastruktuuri loomisega seotud toimingud said alguse andmeedastusvahendite, rakendusmajutuse, sõnumside vahetarkvara ja elektrooniliste sertifikaatide väljaandmise valdkondades ning lisaks sisulistel tasanditel, näiteks masintõlke kasutamise edendamise kaudu.

Teine rühm horisontaalmeetmeid hõlmas mitmeid rakendusi teatavate avaliku sektori nõudmiste rahuldamiseks, näiteks CIRCA kasutajarühmarakendus, mis on eriti sobiv mitmes keeles toimuva komiteede ja ekspertrühmade töö puhul, mis on vajalik Euroopa poliitiliste tegevuspõhimõtete rakendamiseks. CIRCA on interaktiivne poliitiliste otsuste tegemise (IPM) vahend või portaali arenduskeskkond, mis sobib eriti teabe avaldamiseks mitmes keeles. Programmi lõpupoole kindlustas liikuvuse portaal – mis hiljem nimetati ümber Sinu Euroopa portaaliks – omale koha ühise platvormina, mille kaudu jagatakse teavet kodanike ja ettevõtete liikuvusnõuete kohta.

Kolmas ulatuslik rühm meetmeid, mis algatati IDA II programmi raames, hõlmas suuniseid ja soovitusi, mis kajastasid üha suuremat vajadust riiklike infotehnoloogia infrastruktuuride ja strateegiate järele, et arendada koostalitlusvõimet muudes Euroopa Liidu riikides asuvate partneritega ning olla kodanikele ja ettevõtetele avatud ja kättesaadav. Kõnealustest meetmetest olulisemad olid Euroopa koostalitlusvõime raamistik ja ülesehituslikud suunised, mille abil töötati välja soovitused riiklike haldusasutuste vahelise teabevahetuse tõhusamaks ja mõjusamaks muutmiseks. Lisaks huvituti IDA II programmis juba varakult avatud lähtekoodiga tarkvarast ja püüti julgustada selle kasutuselevõttu vastavalt vajadusele avalikus sektoris. Muudes suunistes, sealhulgas elektrooniliste andmete haldamise (MoReq) ja e-valitsemise teabeallikate haldamise (MIReG) näidisnõuetes või avalike dokumentide vormingut käsitlevates soovitustes, keskenduti avaliku sektori ja laiema ühiskonna vahelisele suhtlemisele. Nimetada tuleks ka olulist tööd, mida tehti IDA II programmi raames järjekindla Euroopa lähenemisviisi edendamiseks elektrooniliste riigihangete puhul. Teave kõnealuste ja muude horisontaalmeetmete kohta on kättesaadav veebilehel http://europa.eu.int/idabc/en/chapter/556.

3.2. Euroopa avaliku sektori infotehnoloogia tegevuspõhimõtete koordineerimine

Kuigi IDA II oli suurel määral projektidele suunatud programm, muutus siiski oluliseks ühenduse ja riiklike sidusrühmade vahel toimuv koordineerimine. Koordineerimist teostas peamiselt korralduskomitee ja selle tehniline töörühm ning suur hulk eksperdirühmi, kelle tegevusvaldkonnad, kui nimetada vaid mõningaid, olid videokonverentside korraldamine, andmevõrgud, infoturve, infotehnoloogiasüsteemide koostalitlusvõime, avatud lähtekoodiga tarkvara, vahetarkvara ja kataloogiteenuste tehnoloogiad, metaandmeid käsitlevad kokkulepped, elektroonilised riigihanked ja portaalide sisu. Ainuüksi 2004. aastal korraldati 30 sellist ekspertide kohtumist, mis aitasid kaasa e-valitsuse infotehnoloogiasüsteemide rakendamisvõimalusi käsitleva ühise seisukoha väljatöötamisele.

3.3. Statistilised andmed

Programmi kestel sai kokku 107 projekti teataval määral toetust IDA II programmi kaudu. Neist 62 olid ühist huvi pakkuvad projektid, s.t need käsitlesid õigusnorme teatavates poliitikavaldkondades.

Tervishoiu ja põllumajanduse sektorites oli suurim arv ühist huvi pakkuvaid projekte, kuigi põllumajandussektor ei olnud eelarve seisukohalt esireas. Kõige rohkem toetust said tervishoiu ja keskkonna sektorid ning Euroopa agentuuride algatatud projektid.

Alljärgnevas tabelis on esitatud toetuste jaotus poliitikavaldkondade kaupa.

Sektor | Ühist huvi pakkuvate IDA projektide rahastamise % | Projektide arv |

Põllumajandus | 4,9% | 9 |

Konkurents | 0,2% | 1 |

Haridus | 1,7% | 2 |

Tööhõive | 1,3% | 2 |

Ettevõte | 3,1% | 1 |

Keskkond | 13,7% | 5 |

Siseturg | 1,3% | 5 |

Kalandus | 2,3% | 1 |

Tervishoid | 21,9% | 11 |

Humanitaarabi | 0,5% | 2 |

Õigus- ja siseasjad | 0,9% | 3 |

Regionaalpoliitika | 0,9% | 1 |

Statistika | 10,9% | 5 |

Tõlketeenused | 2,2% | 1 |

Transport + energeetika | 1,5% | 5 |

Euroopa agentuurid | 20,0% | 4 |

Institutsioonidevahelised küsimused | 12,2% | 1 |

Tehnilised eeskirjad | 0,5% | 1 |

Kaubandus | 0,0% | 1 |

Tabelis ei ole arvesse võetud infotehnoloogiasüsteeme, mis ei saanud küll otsest rahalist toetust, kuid said IDA II programmist kasu kõnealuse programmi abil loodud infrastruktuuride ja lahenduste kasutamise kaudu. Nende hulka kuulusid näiteks Eurodac varjupaiga taotluste haldamiseks, kodanikukaitsesüsteem Prociv-Net ja FIU-Net finantspettuste vastu võitlemiseks.

Horisontaalmeetmete osas võeti programmi raames vastu liigitussüsteem, mille puhul eristati tehnoloogilisi lahendusi, ettevõtete ja organisatsioonilisi lahendusi, heade tavade levikut ja lõpuks programmijuhtimist. Neist valdkondadest kõige üksikasjalikum oli tehnoloogilised lahendused, mis seega hõlmas ka kõige rohkem projekte ning horisontaalmeetmete kategooriate puhul sai see valdkond kõige rohkem eelarvelisi vahendeid.

Järgmises tabelis on esitatud toetuste jaotus kategooriate kaupa.

Horisontaalmeetmete kategooria | IDA horisontaalmeetmete rahastamise % | Projektide arv |

Tehnoloogilised lahendused | 69,91% | 25 |

Ettevõtete/organisatsiooni-lised lahendused | 18,28% | 9 |

Heade tavade levik | 7,73% | 4 |

Programmijuhtimine | 4,38% | 7 |

3.4. Eelarvet käsitlevad andmed

Programmi kestel olid eelarveassigneeringud (miljonites eurodes) järgmised:

1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |

23,44 | 24,36 | 24,00 | 24,00 | 24,92 | 26,50 |

Tegelikud kohustused kõnealustel aastatel olid järgmised (miljonites eurodes, ümardatud lähima 10000-ni):

1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |

21,31 | 20,15 | 19,85 | 19,68 | 17,33 | 22,55 |

Eespool esitatud kohustustest ligikaudu 52% olid seotud ühist huvi pakkuvate projektidega ning 48% horisontaalmeetmetega.

4. MÕJU JA TULEMUSLIKKUSE HINDAMINE

Vastavalt hindamisstandardeid ja häid tavasid käsitlevale teatisele[5] keskenduti hindamisel järgmisele viiele põhiküsimusele.

1. Asjakohasus

Millisel määral oli IDA II programm asjakohane programmi eesmärkides käsitletud vajaduste, probleemide ja küsimuste osas?

2. Tõhusus

Kui tõhus oli IDA II programm oma mõjude osas, mis vastavad suunistes ja koostalitlusvõimet käsitlevates otsustes seatud eesmärkidele?

3. Mõjusus

Kui mõjusalt andsid IDA II programmis kasutatud vahendid ja panused kõnealusesse programmi tulemusi?

4. Kasu

Millist kasu said sihtrühmad IDA II programmi mõjudest?

5. Jätkusuutlikkus

Kui jätkusuutlikud olid IDA II programmist tingitud positiivsed muutused?

4.1. Asjakohasus

Euroopa Liidu andmevahetusnõudeid ei ole võimalik tõhusalt täita, kui üksikud liikmesriigid tegutsevad kooskõlastamata. Seega oli vaja tagada üldine kooskõlastamine, et oleks võimalik integreerida haldussüsteeme üle kogu ELi.

Kuigi kui IDA II programmi raskuspunkt oli tööprogrammil ja projektidel, millega seda ellu viidi, olid tööprogrammi vastuvõtmist ettevalmistavad ja konkreetsete meetmete rakendamisega kaasnevad arutelud meetmetega samaväärselt tähtsad programmi osad. Programmi raames korraldati aastas ligikaudu nelikümmend ekspertrühmade koosolekut, millel oli lai teemadering alates võrgustike loomise põhimõtetest, elektroonilistest riigihangetest ja avalike dokumentide vormingust ja lõpetades infoturbega, ning need koosolekud mängisid olulist osa riiklike infotehnoloogiapõhimõtete kooskõlastamisel ning kokkulepitud lähenemisviisi ja liikmesriikide osalemise ja (võimaluste piires) oma panuse andmise tagamisel.

Lisaks asjaolule, et IDA II programmiga loodi riiklikele e-valitsuse ekspertidele võimalused kohtumiseks, nõupidamiseks ja poliitiliste otsuste tegemiseks, võimaldati programmi levitamistegevusega, s.h e-valitsuse vaatluskeskuse kaudu, väärtuslikku juurdepääsu teabele e-valitsuse tavade kohta nii Euroopa Liidus kui väljaspool seda.

Kogu IDA II programmi kestel laiendati programmi tegevust uutesse valdkondadesse, et täita programmi sihtrühmas tekkivaid vajadusi ja nõudeid ning nendeks ette valmistuda. Seega muutus üha olulisemaks elektrooniliste teenuste pakkumine ettevõtetele ja kodanikele. Sellist suunamuutust ei toetatud siiski piisavalt strateegiliste eesmärkide määratlemisega, seega vähenes selle võimalik kasu sihtrühmale. Hindamisel tekkisid ka küsimused, kas teatavates kodanike ja ettevõtetega seotud valdkondades meetmete jaoks õigusliku aluse puudumisel võis üldse suurt riiklikku osalust eeldada.

4.2. Mõjusus

Hindamise järelduste kohaselt on IDA II programm võrreldes eelneva IDA-programmiga toonud suurt kasu töömeetodite ja tulemuste saavutamise osas. Hinnangus leiti, et kuigi kasutati üsna vähe eelarvevahendeid, andis programm palju konkreetseid tulemusi.

Siiski ei tähenda see, et programmi osades ei ole ruumi mõjususe suurendamiseks. Konkreetse näitena mainiti, et üldjuhul ei olnud kättesaadav teave, mis oleks võimaldanud programmi halduskomiteel teostada projektide üle nõuetekohaselt järelevalvet.

Rahastamise osas märgiti hinnangus, et vahendid oleksid võinud olla tihedamalt seotud programmi prioriteetide saavutamisega. IDA II programmis üritati vähe anda toetuse eraldamisel eelis projektidele, mis olid tihedamalt seotud programmi strateegiliste eesmärkidega.

Lõpuks oleks programmile kasu toonud tööstuse tihedam kaasamine tehnoloogiliste lahenduste valikusse. Seega märgiti hinnangus, et seoses e-valitsusega seotud tehnoloogia kiire arenguga oli IDA II programmil ekslike tehnoloogiliste otsuste tegemise oht. Valdav oli siiski mure selliste konsultatsioonide läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise üle.

4.3. Tõhusus

Programmi tõhusust hinnatakse sihtrühmadele avalduva mõju järgi. Suunistega ja koostalitlusvõimet käsitlevate otsustega ettenähtud eesmärgid olid aga üldised eesmärgid. Näide sellest on haldusvaldkondade vahelise koostalitlusvõime saavutamise eesmärk. Nende eesmärkide täitmist oli programmi jooksul raske hinnata ja jälgida ning hinnangus märgiti, et olemasolevate vahenditega ei olnud nende täitmine tõenäoline. Koostalitlusvõime saavutamine eeldab siiski ka kohustust kõikidel valitsemise tasanditel.

Sellest tulenevalt ilmnes hinnangus palju erinevaid arvamusi programmi võimaliku mõju kohta, alates väga positiivsetest seisukohtadest ja lõpetades teataval määral kriitiliste arvamustega. Hinnangus keskenduti seetõttu asendusväärtusele, nimelt horisontaalmeetmete vastuvõtmisele, ja märgiti, et see andis nii positiivseid kui negatiivseid tulemusi, kuna vaid üksikud horisontaalmeetmed võeti laialdaselt kasutusele ühist huvi pakkuvates projektides ning veelgi vähem võeti neid kasutusele ülejäänud Euroopa Liidus.

Positiivne on aga asjaolu, et hinnangu kohaselt pöörati IDA II programmile täit tähelepanu liikmesriikides, mis ühinesid Euroopa Liiduga 2004. aasta laienemisel. Neil riikidel ei olnud IDA II programmile oma riigist pärit alternatiivi, kuid neil oli kindel poliitiline soov end siduda ja integreeruda Euroopa Liiduga. Tõhususe suurendamise võimalused uute ühinenud riikide puhul olid tõesti väga head.

4.4. Kasu

Hinnangus märgitakse, et Euroopa andmevahetuse tulemuslikkus paranes IDA ja IDA II programmide jooksul märkimisväärselt. Paljudes valdkondades on andmevahetust võimaldavad võrgustikud ning see tulemus on saadud tänu IDA programmidele. Mitte kõikide edusammude tegemist ei saa pidada IDA II programmi teeneks, kuid samuti ei oleks IDA-programmil üksi olnud võimalik saavutada eesmärke, mis programmi jaoks püstitati 1999. aasta IDA II otsustega. IDA-programmi saavutuseks on Euroopa Liidu sihtrühmadele olulist kasu toova infrastruktuuri loomise algatamine ja soodustamine.

Hinnangu kohaselt oli kõige rohkem edasi arenenud eesmärk majanduslikult tõhus teabevahetus Euroopa Liidus ning kõige vähem välja arenenud oli e-valitsusteenuste pakkumine kodanikele ja ettevõtetele. See ei ole aga väga üllatav arvestades suhteliselt lühikest aega, mis on möödunud 2002. aasta muudatustest, millega kodanikud ja ettevõtted arvati IDA II programmi kasusaajate hulka.

Hinnangust ilmnes ka, et IDA-programmi üldteenused ei ole valdavad isegi mitte IDA-programmi kaudu rahastatavate projektide puhul. See vähendab programmist saadavat võimalikku kasu. Kuigi teatavate lahenduste, sealhulgas portaali arenduskeskkonna ja CIRCA lähtekood tehti muudele haldusasutustele kättesaadavaks, ei olnud enamik ühe projekti raames loodud lahendusi muudele projektidele taaskasutamise või kättesaadava lähtekoodi kujul saadaval.

4.5. Jätkusuutlikkus

Jätkusuutlikkus tähendab IDA II programmi puhul midagi rohkemat kui lihtsalt üksikute projektide jätkusuutlikkuse tagamist: jätkusuutlikkuse all tuleks siin mõista hoopis sihtrühmadele jätkusuutliku mõju avaldamist. Selleks oli vaja jälgida, kui hästi projektidega täideti nende jaoks kavandatud eesmärke, ning tagada, et need kavandatud eesmärgid vastasid sihtrühmade üha muutuvatele vajadustele.

Kogemused on näidanud, et pidev rahastamine eeldab eesmärkide korrapärast täitmist. Seetõttu oli IDA-programmi kui terviku puhul oluline keskenduda sihtrühmade vajaduste rahuldamisele. Asjakohasus ja jätkusuutlikkus on omavahel tihedalt seotud.

IDA II programmi algetapil ei pööratud jätkusuutlikkusele eriti tähelepanu. Programmi kahe viimase aasta jooksul tehti aga märkimisväärseid jõupingutusi, et kindlustada IDA II programmi projektide jätkusuutlikkus, kuigi lõppkokkuvõttes üldist lahendust välja ei arendatudki.

5. SOOVITUSED

IDA II programmi hindamise tulemusel esitati terve hulk soovitusi. Kuigi paljusid soovitusi ei olnud võimalik IDA II programmis arvesse võtta, on need osaliselt leidnud väljundi IDABC õiguslikus aluses, mis võeti vastu aprillis 2004,[6] et tagada jätk IDA II programmile. Need soovitused on ka juhisteks IDABC programmi rakendamisel.

5.1. Vajadus strateegilise raamistiku järele

Kõige tähtsam hindamise tulemusel antud soovitus oli arvatavasti see, et programmitegevust tuleks arendada strateegilise raamistiku alusel ning et

- strateegiline raamistik algaks probleemianalüüsiga koostalitlusvõime ja andmevahetuse kohta kogu Euroopas, arvestades Lissaboni tegevuskava ja 2005. aasta e-Euroopa tegevuskava;

- strateegiline raamistik põhineks sidusrühmade analüüsil , mis hõlmab huvirühmi ning nende osalemise motivatsiooni ja kohustust;

- strateegilises raamistikus esitataks probleemi lahendamise eesmärkide ja sihtide strateegiline määratlus ;

- strateegilises raamistikus hinnataks erinevate rakendamisvõimaluste mõju ;

- strateegilises raamistikus eelistataks neid meetmeid, mis aitavad kõige rohkem kaasa programmi eesmärkide ja sihtide saavutamisele, ning

- strateegilises raamistikus kehtestatakse rakendamiskava , milles näidatakse, kuidas saavutada strateegilisi eesmärke ja sihte konkreetsetes ühist huvi pakkuvates projektides ja horisontaalmeetmeid rakendavas tegevuses.

Kuna need soovitused esitati IDA II programmi jaoks liiga hilja, siis määratakse strateegilise raamistiku alused kindlaks IDABC-programmiga.

- IDABC-programmi ettevalmistamisel korraldas komisjon ulatusliku sidusrühmade uuringu, et teha kindlaks kodanikele ja ettevõtetele ettenähtud esmatähtsad piiriülesed e-valitsusteenused. Lisaks korraldas komisjon 2005. aasta algul avaliku kirjaliku arvamusküsitluse ja saatis kutsed konverentsile, et viia läbi täiendavat arutelu selle kohta, millise suuna IDABC-programmiga peaks võtma. Selle tegevuse tulemusena tehti piiriüleste teenuste puhul kindlaks seitse esmatähtsat valdkonda.

- Euroopa koostalitusvõime raamistiku esimese täieliku avaldamisega 2004. aasta lõpus kehtestati põhimõtete kogu IDABC-programmi tulevase tegevuse jaoks, mille abil toetatakse Euroopa avaliku sektori tõhusamat elektroonilist sidepidamist. Kõnealuse raamistikuga kehtestatud tehnilise, semantilise ja organisatsioonilise koostalitlusvõime põhimõtted on saanud sellest alates ühiseks keeleks ning need on aidanud täpselt kindlaks määrata töövaldkondi, millega liikmesriikidel ja komisjonil tuleb tegeleda. 2005. aasta alguses lisandus sellele dokumendile tehnilise kirjelduse plaan piiriüleste e-valitsusteenuste osutamiseks.

5.2. Vajadus jätkusuutlikkuse tagamise järele

IDA II programmiga jäi lahendamata projektide elluviimisjärgse rahastamisallika küsimus ning see on küsimus on lahtine ka IDABC-programmi puhul. Kõnealuste programmidega välistatakse ühist huvi pakkuvate projektide tegevuse rahastamine ning IDABC-programmi raames piirdub rahastamine tavaliselt nelja aastaga.

Ühist huvi pakkuvate projektide puhul soovitati hinnangus, et IDA programmi raames ei tohiks heaks kiita rahastamist ilma asjaomaselt peadirektoraadilt või agentuurilt asjakohase tagatise saamiseta projekti lõpuleviimisjärgse jätkuva rahastamise kohta. Horisontaalmeetmete puhul soovitatakse selliste eesmärkide/sihtide/tulemuslikkuse näitajate eelnevat kindlaksmääramist, milleni projekti raames tuleb teatava ajavahemiku jooksul jõuda. Jätkuv rahastamine peab olenema nende sihtide saavutamisest. Projektid, mille puhul eesmärke ei täideta, ei tohiks edaspidi toetust saada.

Kõnealuste soovitustega on aga ebatõenäoline lahendada jätkusuutlikkuse probleemi, kuna tulevikus toimuvat rahastamist on praktiliselt võimatu tagada ning projekti edu ei loo rahalisi vahendeid, mis ei ole seotud IDABC-programmi eelarvega. Seega hindab komisjon pikaajalise rahastamise võimalusi ja strateegiliste infrastruktuuri osade haldamist ning esitab lahendusettepanekud.

5.3. Tehniliste lahenduste taaskasutamine

Hinnangus soovitati, et tehniliste lahenduste taaskasutamine peaks olema kõige tähtsam või üks kõige tähtsamatest küsimustest Euroopa Komisjoni infotehnoloogia tõhusust käsitlevas tegevuskavas. Hinnangus soovitati, et tuleks määratleda selge protsess, mille jaoks on vaja üldvahendeid ja -teenuseid, ning viis, kuidas tagada nende ost asjaomaste sidusrühmade poolt. Ühist huvi pakkuvate projektide raames loodud lahendusi peaks olema võimaluse korral võimalik kasutada üldise kättesaadava lähtekoodi põhjal.

Kuigi üldosade taaskasutamine on IDA II programmi puhul olnud tähtsal kohal, ei ole senini eesmärgiks olnud ühist huvi pakkuvate projektide raames väljatöötatud lahenduste taaskasutamine. IDABC-programmiga rahastatava infotehnoloogilise arengu tõhusamat kasutamist käsitleva soovituse rakendamiseks võtab komisjon meetmeid, et parandada ühist huvi pakkuvate projektide vahelist kooskõlastamist ja teadmisi olemasolevatest lahendustest, olenemata sellest, kas tegemist on horisontaalmeetmetega või muude valdkondlike projektide raames väljatöötatud lahendustega. Üldise strateegilise raamistiku määratlemine aitab lisaks juhtida projekte sellises suunas, mis IDABC-programmi raames tulemusi annab.

6. JÄRELDUSED

Kuigi IDA II programmi lõpphindamisega on toodud täpselt esile programmi mitmed nõrgad küljed, on hindamise tulemusel programmi viieaastase tegevusaja tulemuslikkuse osas jõutud peamiselt positiivsetele järeldustele. Hinnangus soovitatud täiustusi on suuremas osas juba rakendatud või neid rakendatakse praegu IDABC-programmi raames, mis on alates 1. jaanuarist 2005 jätkuks IDA II programmile. Kõige olulisem on olnud ehk asjaolu, et hinnanguga tagati sellise programmijuhtimise rakendamine, millega püütakse seada mõõdetavad eesmärgid ning ühendada üksikud toimingud kõnealuste eesmärkidega.

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 1999. aasta otsus nr 1719/1999/EÜ haldusasutustevahelise elektroonilise andmevahetuse (IDA) üleeuroopalisi võrke käsitlevate suuniste, sealhulgas ühist huvi pakkuvate projektide piiritlemise kohta, EÜT L 203, 3.8.1999. lk 1.

[2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 1999. aasta otsus nr 1720/1999/EÜ, millega võetakse vastu meetmed haldusasutustevahelise elektroonilise andmevahetuse (IDA) üleeuroopaliste võrkude koostalitlusvõime ja nendesse pääsemise tagamiseks, EÜT L 203, 3.8.1999. lk 9.

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2002. aasta otsus nr 2046/2002/EÜ, millega muudetakse otsust nr 1719/1999/EÜ, EÜT L 316, 20.11.2002, lk 4).

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2002. aasta otsus nr 2045/2002/EÜ, millega muudetakse otsust nr 1720/1999/EÜ, EÜT L 316, 20.11.2002, lk 1.

[5] C(2002) 5267 - 23.12.2002.

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta otsus 2004/387/EÜ üleeuroopaliste koostalitusvõimeliste e-valitsusteenuste pakkumise kohta riiklikele haldusorganitele, ettevõtetele ja kodanikele (IDABC), ELT L 181, 18.5.2004, lk 25.