ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel 14.7.2004 
KOM(2004) 492 lõplik 
2004/0163 (AVC)   
Ettepanek: 
NÕUKOGU MÄÄRUS, 
millega nähakse ette üldsätted Euroopa Re gionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi 
ja Ühtekuuluvusfondi kohta 
(komisjoni esitatud) 
 
{SEK(2004) 924} 
 
ET 2   ET SELETUSKIRI  
1. S ISSEJUHATUS : MÄÄRUSTE LÄBIVAATAMISE VAJADUS  
Komisjon võttis 10. veebruaril 2004 vastu 27 liikmesriigini laienenud Euroopa Liidu 
finantsperspektiivide ettepaneku perioodiks  2007-2013 [KOM(2004)101]. Seoses sellega 
jõudis komisjon arvamusele, et liit peaks m itmetes olulistes tegevusvaldkondades rohkem 
sekkuma. Eelkõige otsustas komisjon, et  ambitsioonikas ühtekuuluvuspoliitika peaks 
moodustama olulise osa finantspaketist. 
Kõnealune otsus lähtus tööst, mis oli toimunud  alates teise ühtekuuluvusaruande avaldamisest 
2001. aastal, millega algatati arutelu tulevase  ühtekuuluvuspoliitika üle laienenud Euroopa 
Liidus [KOM(2001)24]. Komisjon võtti s 18. veebruaril 2004 vastu kolmanda 
ühtekuuluvusaruande [KOM(2004)107], milles es itati üksikasjalik ettepanek perioodil 
2007-2013 ühtekuuluvuspoliitika raam es läbiviidavate uute progr ammide prioriteetide ja 
rakendussüsteemi kohta. Ettepanek on kooskõlas üldjuhistega, mis on esitatud komisjoni 
teatises järgmise fina ntsperspektiivi kohta. 
Kolmandas ühtekuuluvusaruandes jõuti järeldusele, et laienemine 25 ja seejärel 27 või enama 
liikmesriigini esitab enneolematu väljakutse Euroopa Liidu konkurentsivõimelisusele ja 
ühtekuuluvusele. Laienemise tulemusena on  suurenenud majanduslik lõhe, arengutaseme 
erinevustest tulenevate probleemide geograafiline kese on nihkunud ida suunas ja tööhõiveolukord on muutunud keerulisemaks: 
– SKT erinevus inimese kohta 10% kõige rikkamate ja 10% kõige vaesemate 
piirkondade vahel on enam kui kahekordistunud, võrreldes 15 liikmesriigist 
koosnenud Euroopa Liiduga; 
– 25 liikmesriigiga Euroopa Liidus elab 123 miljonit inimest (s.t umbes 27% 
kogurahvastikust) piirkondades, kus SKT inimese kohta on alla 75% Euroopa Liidu 
keskmisest, samas kui 15 liikmesriigiga Eu roopa Liidus oli vastav arv 72 miljonit 
ehk 19% kogurahvastikust. Nende hulgas neli inimest kümnest elab 15 “vanas” liikmesriigis ja ülejäänud kuus on 10 “uue” liikmesriigi kodanikud; 
– et viia keskmine tööhõive 10 uues liikmesriigis samale tasemele ülejäänud ELiga, 
tuleb luua 4 miljonit töökohta. Laie nenud ELis püsivad ka märgatavad 
vanuserühmade ja sugudevahel ised tööhõiveerinevused. 
Samas seisavad kogu Euroopa Liidu ees välja kutsed, mida põhjustab globaliseerumisest, 
avatumast kauplemisest, tehnilisest revolutsi oonist, teadmistepõhise majanduse ja ühiskonna 
arengust, elanikkonna vananemisest ja sisserände kasvust tingitud majanduslike 
ümberkorralduste tõ enäoline hoogustumine. 
Euroopa Liidu majanduskasv on alates 2001. aa stast märgatavalt aeglustunud. Seetõttu on 
mitmes liidu osas taas kasvanud tööpuudus koos kõigi sellest tulenevate sotsiaalsete 
tagajärgedega. Euroopa Liit peaks tulevikku  silmas pidades kasutama täiel määral 
hüppelauana võimalusi, mida pakub praegune tendents majanduse taastumise suunas. 
 
ET 3   ET Euroopa Liidu majanduse tulemuslikkuse tõstmise ks esitasid liidu riigipead ja valitsusjuhid 
Lissaboni tippkohtumisel 2000. aasta märtsis strateegia, mille eesmärk oli muuta Euroopa 
2010. aastaks kõige edukamaks ja konkurentsi võimelisemaks teadmistepõhise majandusega 
piirkonnaks maailmas. Euroopa Ülemkogu Nice’i istungjärgul 2000. aasta detsembris töötati 
vaesuse vähendamist käsitlevate Lissaboni eesmärkide põhjal vä lja ELi kooskõlastatud 
sotsiaalse hõlvamise strateegia. Euroopa Ül emkogu Göteborgi istungjärgul 2001. aasta juunis 
laiendati Lissaboni strateegiat,  lisades uue rõhuasetuse kes kkonnakaitsele ja säästvamale 
arengule. 
Ühtekuuluvuspoliitikal on kõnealuste eesmärkide saavutamisel oluline koht. Majanduskasv ja 
ühtekuuluvus toetavad tegelikult te ineteist. Erinevuste vähendami se teel annab Euroopa Liit 
kõigile piirkondadele ja sotsi aalsetele rühmadele võimaluse aidata kaasa ELi üldisele 
majandusarengule ning saada sellest kasu. Nime tatud eesmärk on kajastatud asutamislepingu 
artiklites 3 ja 158 ning seda  on tugevdatud, lisades põhiseaduse lepingu eelnõusse selgema 
viite ühtekuuluvuse territoriaalsele mõõtmele. 
Ühtekuuluvuspoliitika on samuti vajalik olukorras, kus muudest ühenduse tegevustest, mille 
kulud on piiratud ja kohalikud, on märkimis väärselt kasu. Ühte kuuluvuspoliitika aitab 
kasusaajate hulka laiendada. Ennetades muutusi ja hõlbustades kohanemist, aitab 
ühtekuuluvuspoliitika samuti pi irata negatiivset mõju. 
Seetõttu tuleb ühtekuuluvuspoliitik at selle kõigis mõõtmetes vaad elda kui Lissaboni strateegia 
lahutamatut osa, isegi kui nimetatud stra teegia aluseks olnud põhimõtteid on nüüd vaja 
täiendada ja ajakohastada,  nagu komisjon on osutanud oma ettepanekus järgmise 
finantsperspektiivi kohta. Üh tekuuluvuspoliitikasse tuleb teisisõnu kaas ata Lissaboni ja 
Göteborgi eesmärgid ja sellest peab saama ol uline vahend nende elluviimiseks riiklike ja 
piirkondlike arenguprogrammide kaudu. 
Piirkondliku konkurentsivõime tugevdamine ül e kogu Euroopa Liidu sihtotstarbeliste 
investeeringute teel ja majanduslike võimalu ste pakkumine, mis lubavad inimestel oma 
võimeid rakendada, toetab seega ELi majanduse kasvupotentsiaali tervikuna, millest on kasu 
kõigile. Tasakaalustades Euroopa Liidus maja ndustegevuse jaotumist, aitab regionaalpoliitika 
vähendada ülekontsentratsiooni st, ülekoormatusest ja kits askohtadest tingitud survet. 
Ühtekuuluvuspoliitika reform peaks samuti andma võimaluse suurendada tõhusust, 
läbipaistvust ja poliitilist aruandekohustust. Selleks tuleb ühtekuuluvuspoliitika jaoks eelkõige 
määratleda strateegiline lähenemisviis, mis selgita ks selle prioriteete, tagaks kooskõlastatuse 
majandusliku ja sotsiaalse haldussüsteemiga ning  annaks korrapärase ja  selge ülevaate tehtud 
edusammudest. See nõuab juhtimissüsteemi lihtsustamist diferentseerimise ja proportsionaalsuse põhimõtete kasutuselevõtmise  teel mõistliku finantsjuhtimise raames. 
Lisaks on edaspidi vaja delegeerida rohkem vast utust kohalikele partneri tele liikmesriikides, 
piirkondades ja kohalikes ametiasutustes. 
Käesoleva määruse eelnõu on komisjoni ette panek uute ühtekuuluvuspoliitika programmide 
kohta. Ettepaneku alusel vaatab nõukogu va stavalt nõukogu 21. juuni 1999. aasta määruse 
(EÜ) nr 1260/1999 (millega näha kse ette üldsätted struktuur ifondide kohta) artiklile 55 
kõnealuse määruse läbi hiljemalt 31. detsem briks 2006. Komisjon rõhutab, et määrused on 
vaja võtta vastu 2005. aasta jooksul, et ke skenduda 2006. aastal programmitöö perioodile 
2007-2013. 
 
ET 4   ET 2. E UROOPA LIIDU ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKA UUS ÜLESEHITUS PÄRAST 2006.  AASTAT  
Komisjon teeb ettepaneku, et ühtekuuluvuspolii tika poolt toetatavad meetmed peaksid 
keskenduma investeerimisele piiratud arvu prio riteetidesse, mis kajastaksid Lissaboni ja 
Göteborgi istungjärkude päevakor da ning kus ühenduse sekkumise lt võib oodata laiemat mõju 
ja märkimisväärset lisandväärtust. Seetõttu teeb komisjon ettepaneku piirduda rakenduskavade puhul järgmiste põhivaldkonda dega: innovatsioon ja teadmistepõhine 
majandus, keskkond ja ohtude vältimine ning üldhuviteenused ja nende kättesaadavus. 
Tööhõivega seotud kavade puhul pööratakse peatähelepanu reformide elluviimisele, mida on vaja liikumiseks täieliku tööhõive suunas, t öö kvaliteedi ja produktiivsuse tõstmiseks ning 
sotsiaalse hõlvamise ja ühtekuuluvuse edenda miseks kooskõlas Euroopa tööhõivestrateegia 
suuniste ja soovitustega. 
Keskendumine kolmele ühenduse eesmärgile 
Prioriteetide järgimine toimub lihtsustatud ja läbipaistvamas raamistikus uute programmide 
kaudu, mis on jagatud kolme rühma: lähenemi ne, piirkondlik konkurentsivõime ja tööhõive 
ning territoriaalne koostöö.  
2.1. Lähenemine 
Lähenemise eesmärk on seotud vähemarene nud liikmesriikide ja piirkondadega, mis on 
vastavalt asutamislepingule ühenduse ühtekuul uvuspoliitikas esmatähtsad. Asutamislepingus 
taotletakse “eri regioonide ar engutaseme ühtlustamist ning ma hajäämuse vähendamist kõige 
ebasoodsamates piirkondades ja saartel, k aasa arvatud maapiirkonnad” (artikkel 158). 
Laienemine toob Euroopa Liidu piires kaasa enneolematu erinevuste kasvu, mille vähendamine nõuab pikaajalisi ja pidevaid pingutusi.  
Kõnealune eesmärk hõlmab eelkõige piirkondi, mille SKT inimese kohta on alla 75% 
ühenduse keskmisest. Ühtekuuluvuspoliitika peaeesmärk on edendada seoses sellega kasvu soodustavaid tingimusi ja tegureid, mis viivad tõ elise lähenemiseni. Stra teegiates tuleb võtta 
arvesse pikaajalise konkurentsivõi me ja tööhõive arendamist.  
Komisjon teeb samuti ettepaneku, et kõnealuse pr ioriteedi raames kohald ataks ajutisi toetusi 
ka nende piirkondade suhtes, mille SKT oleks alla 75% ühenduse keskmisest, kui arvutused 
põhineksid Euroopa Liidu 15 vanal liikmesriigil (nn laie nemise statistiline mõju). 
Objektiivselt ei ole asjaolud kõnealustes pi irkondades muutunud, kuigi nende SKT inimese 
kohta on laienenud liidus kõrgem. Võrdsuse huvides ja lähenemisprotsessi lõpuleviimiseks on toetus asjaomastes piirkondades suurem selle st, mis on praegu 1999. aasta Berliini otsuse 
põhjal määratud piirkondadele, kus on ette  nähtud toetus järk-järgult kaotada. 
Programme toetatakse Euroopa Regionaalarengu  Fondi (ERF), Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) 
ja Ühtekuuluvusfondi rahalistest vahenditest  vastavalt asutamis lepingus sätestatud 
põhimõtetele. 
Ühtekuuluvusfondist toetatakse liikmesriike, mille SKT jääb alla 90% ühenduse keskmisest. 
Ühtekuuluvusfondi toetus sõltub nii majandusli ku lähenemise tingimuste täitmisest kui ka 
vajadusest hoiduda ülemäärasest eelarvepuuduj äägist vastavalt asutamislepingu artiklile 104. 
Vastavalt finantsperspektiivis kehtestatud pr ioriteetidele suurendatakse Ühtekuuluvusfondi 
panust säästvasse arengusse. Selles jääb ke skne koht üleeuroopalist ele transpordivõrkudele, 
 
ET 5   ET eriti Euroopa ühistes huvides ol evatele projektidele, ning keskkonnainfrastruktuuridele. 
Sobiva tasakaalu saavutamiseks, mis vastaks uute liikmesriikide konkreetsetele vajadustele, 
on samuti kavas toetada näiteks väljaspool üleeur oopalist transpordivõrku  toimuvaid raudtee-, 
mere-, sisevee- ja mitmeliigilise transpordi projekte, säästvat linnatransporti ning olulisi keskkonnaalaseid investeeringuid  energiatõhususe ja taastuva  energia valdkonnas, mis on 
võtmetähtsusega. 
Samuti pannakse rõhku haldussuutli kkuse ja riiklike haldusorganite  tõhususe suurendamisele, 
sealhulgas suutlikkusele hallata struktuurifonde ja Ühtekuuluvusfondi. 
2.2. Piirkondlik konkurentsivõime ja tööhõi ve: muutuste ennetamine ja toetamine 
Kuigi sekkumine vähemarenenud liikmesriikid es ja piirkondades j ääb ühtekuuluvuspoliitika 
prioriteediks, eksisteerib olulisi probleeme,  mis mõjutavad kõiki ELi liikmesriike, nagu 
näiteks kiired majanduslikud ja sotsiaalsed muutused ja ümberkorraldamised, kaubanduse globaliseerumine, liikumine teadmistepõhis e majanduse ja ühiskonna suunas, elanikkonna 
vananemine, kasvav sisseränne, tööjõupuudus olulistes valdkondades ning sotsiaalse 
hõlvatuse küsimused. 
Sellega seoses on Euroopa Liidul oluline ro ll. Ühtekuuluvuspoliitika küsimustes, mis ei ole 
seotud vähemarenenud liikmesriikide ja piirkonda dega, teeb komisjon ettepaneku kasutada 
järgmist kaheosalist lähenemisviisi: 
– Esiteks aitab ühtekuuluvuspo liitika ERFist rahastatavat e piirkondlike programmide 
kaudu ennetada ja toetada majanduslikke m uutusi tööstus-, linna- ja maapiirkondades 
nende konkurentsivõime ja atraktiivsus e suurendamise teel, võttes arvesse 
olemasolevaid majanduslikke, sotsiaalse id ja territoriaalseid erinevusi. 
– Teiseks aitab ühtekuuluvuspol iitika ESFist rahastat avate programmide kaudu 
ennetada vastavalt Euroopa tööhõivestrateeg ia prioriteetidele majanduslikke muutusi 
ja nendega kohaneda, toetades programme, mille eesmärgiks on täielik tööhõive, töö 
kvaliteet ja produktiivsus ni ng sotsiaalne hõlvamine.  
ERFist rahastatavate uute piirkondlike progr ammide raames teeb komisjon ettepaneku 
keskenduda rangemalt sekkumisele kolmes põhival dkonnas: innovatsioon ja teadmistepõhine 
majandus, keskkond ja ohtude vältimine ning ül dhuviteenused ja nende kättesaadavus.  
Kõnealuseid uusi programme rahastatakse üksne s ERFist. Vahendite eraldamise seisukohast 
tuleb eristada kaht piirkondade rühma: 
– Piirkonnad, mida võib praegu toetada eesmärgi 1 raames ja mis ei vasta lähenemise 
prioriteedi kriteeriumidele, isegi kui ei arvestata laienemise statistilist mõju. 
Sellistele piirkondadele antakse ajutisi toetusi (eelarverealt “järkjärguline 
toetamine”), mis sarnanevad toetustega, mi da antakse neile piirkondadele, mida ei 
saa perioodil 2000-2006 eesmärgi 1 raames enam toetada. 
– Kõik muud ELi piirkonnad, mis ei kuul u lähenemisprogrammide ega eespool 
kirjeldatud “järkjärgulise toetamise” alla. 
ESFist rahastatavate rakenduskavade os as teeb komisjon ettepaneku toetada 
tööhõivesoovituste rakendamist ja sotsiaalset hõ lvamist vastavalt Euro opa tööhõivestrateegia 
eesmärkidele ja suunistele.  
 
ET 6   ET Selleks peaks toetus keskenduma neljale es matähtsale valdkonnale , mis on üliolulised 
Euroopa tööhõivestrateegia rakendamiseks ja kus ühenduse toetusel võib  olla lisandväärtus: 
töötajate ja äriühingute kohanemisvõime tõst mine, tööturule pääsu ja seal osalemise 
suurendamine, sotsiaalse hõlvamise tugevdamine ja võitlus diskrimineerimise vastu, tööhõive- ja hõlvamisalaste reformide hoogustamine. 
2.3. Euroopa territoriaalne koostöö 
Võttes arvesse praeguse algatu se INTERREG käigus omandat ud kogemusi, teeb komisjon 
ettepaneku kehtestada uus eesmärk, mille ülesandeks oleks edendada ELi territooriumi ühtlast ja tasakaalustatud integreerimist, toetades ühe nduse tähtsusega küsimustes eri üksuste vahelist 
koostööd piiriülesel, riikidevahelisel  ja piirkondadevahelisel tasemel. 
Kõnealust tegevust rahastatakse  ERFist ja see keskendub inte greeritud programmidele, mida 
juhib üksainus ametiasutus, järgides Lissaboni  ja Göteborgi istungjärkudega seotud peamisi 
ühenduse prioriteete. 
Piiriüleses koostöös võivad osaleda kõik sisemaismaapiiriga, teatavad välismaismaapiiriga ja 
teatavad merepiiriga külgnevad piirkonnad. Se lle eesmärk on toetada naaberpiirkondade 
ametiasutusi ühiste lahenduste leidmisel neid siduvatele probleemidele, nagu näiteks linna-, 
maa- ja rannikupiirkondade, majandussuhe te ja VKEde vaheliste koostöövõrkude 
arendamine. 
Liikmesriike ja piirkondi kutsutakse üles andma riikidevahelist koostöö d toetavate laiemate 
meetmete osas oma hinnang olemasoleva 13 riikidevahelise koostööpiirkonna (määratletud 
INTERREG IIIB raames) kasulikkusele ja efektiivsusele seoses laienemisega. Eesmärk on selgitada koos komisjoniga välja hulk riikid evaheliseks koostööks sobivaid piirkondi, mis 
oleks piisavalt sarnased ja kus saaks arendada  ühiseid huvisid ja võ imalusi. Koostöös on 
kavas keskenduda sellistele oma olemuselt riikidevahelistele st rateegilistele prioriteetidele 
nagu uurimis- ja arendustegevus, keskkond, ohtude vältimine ja integreeritud veemajandus. 
Lõpuks teeb komisjon ettepaneku, et piirkondadeva helise koostöö meetmed tuleks tulevikus 
muuta piirkondlike programmide osaks. Selle saavutamiseks tuleb teatav hulk piirkondlike 
programmide vahenditest eraldada vahetuseks, koostööks ja koostöövõrkude loomiseks teiste 
liikmesriikide piirkondadega.  
3. I
NTEGREERITUD LÄHENEMINE KONKREETSETELE PIIRKONDLIKELE ERINEVUSTELE  
Tõhus ühtekuuluvuspoliitika peab võtma arvesse  selliste ELi piir kondade konkreetseid 
vajadusi ja erinevusi nagu ää repoolseimad piirkonnad, sa ared, mägipiirkonnad, hõredalt 
asustatud kaugpõhjaalad ja  teatavad piirialad. 
Lisaks peab see piisav alt toetama linnade taaselustamist  ning maapiirkondi ja kalandusest 
sõltuvaid piirkondi viisil, mis tagaks vastas tikuse täiendavuse konkree tsete põllumajanduse ja 
kalanduse rahastamisvahenditega  ja oleks nendega kooskõlas. 
Seepärast kavatseb komisjon luua ühtekuuluvuseesmärgi raames spetsiaalse hüvitise 
äärepoolsemaid piirkondi mõjutavate konkreets ete piirangute eest, mida tunnistatakse 
asutamislepingu artikli 299 lõikes 2 ja mida  taotleti Euroopa Ülemkogu 21.-22. juuni 2002. 
aasta istungjärgul Sevillas. Lisaks kaasat akse uutesse Euroopa territoriaalse koostöö 
 
ET 7   ET programmidesse meede “Grand Voisinage”, mille eesmärk on lihtsustata koostööd 
naaberriikidega.  
Kuna ligipääsetavus ja kaugus suurtest turgude st on eriti terav probleem paljudel saartel, 
mägipiirkondades ja hõredalt asustatud piirkond ades, eelkõige kaugpõhjaaladel, võetakse seda 
piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive prioriteedi vahendite eraldamisel piirkondlike 
kriteeriumide kasutamise teel arvesse, arve stades seeläbi halvem a geograafilise asukohaga 
piirkondade suhtelist ebasoodsust.  
Liikmesriigid peaksid tagama, et kõnealus te piirkondade erisus i võetaks piirkondlike 
programmide vahendite jagamisel arvesse. Et suurendada meetmete arvu nimetatud 
piirkondades, mis jäävad vahel tähelepanuta, ja võtta arvesse riiklike i nvesteeringute suuremat 
kulu inimese kohta, tehakse ettepanek tõsta jä rgmisel perioodil ühenduse toetuse ülemmäära 
piirkondades, mis on püsivalt ebaso odsamas geograafilises olukorras.  
Kasutades ära algatuse URBAN tugevaid  külgi, kavatseb komisjon pöörata rohkem 
tähelepanu linnadele, kaasates selleala sed meetmed täielikult piirkondlikesse 
programmidesse. Piirkondlikes pr ogrammides tuleb näidata, kuidas on korraldatud linnadega 
seotud meetmed ja milline vastutus on ne nde puhul delegeeritud linnavalitsustele.  
4. M AAPIIRKONDADES JA KALANDUSSEKTORI ÜMBERKORRALDAMISEKS 
KASUTATAVATE VAHENDITE PAREM KORRALDAMINE  
Komisjon teeb ettepaneku lihtsustada ja mu uta selgemaks erinevate maaeluarengut ja 
kalandussektorit toetavate vahendite ülesa nded. Olemasolevad maaelu arengu poliitikaga 
seotud vahendid koondatakse ühise põllumajandus poliitika raames üheainsa vahendi alla, 
mille eesmärk on: 
– tõsta ümberkorralduste toetamise ka udu põllumajandussektori konkurentsivõimet, 
– toetada keskkonda ja maapiirkondi maakas utuse soodustamise, sealhulgas Natura 
2000 looduskaitsealadega seotud maaelu arengu meetmete kaasrahastamise kaudu, 
– tõsta maapiirkondades elukvaliteeti ja sood ustada talupidamistele ja muudele 
maapiirkondades tegutsejatele suunatud meetmete kaudu majandustegevuse mitmekesistamist. 
Olemasolev ühenduse algatus LEADER+ muudetakse põhiprogrammide osaks.  
Kalandussektori ümberkorraldamise toetamiseks mõeldud meetmed koondatakse samuti 
üheainsa vahendi alla, mille põhitähelepa nu on suunatud meetmetele, mis on seotud 
kalandussektori ümberkorraldusvajadustega ja mõeldud töö- ja elamistingimuste 
parandamiseks piirkondades, kus kalandussektoril,  sealhulgas akvakultuur sektoril, on tähtis 
osa. 
Nimetatud ettepanekute puhul on oluline,  et rahalisi vahendeid, mis on kantud 
ühtekuuluvuspoliitika alt üle kõneal ustele uutele vahenditele, jaga takse ka edaspidi nii, et 
ühtekuuluvusprogrammidega hõlmatud vähemare nenud piirkondi ja riike toetataks samal 
määral kui praegu. 
 
ET 8   ET Lisaks nimetatud meetmetele toetab ühtekuuluvuspoliitika maapiirkondade majanduse 
mitmekesistamist ja mittetavapäraseid tege vusharusid kalandusest sõltuvates piirkondades. 
5. L IHTSUSTAMINE JA DETSENTRALISEERIMINE : UUS RAKENDUSSÜSTEEM  
Kuigi ühtekuuluvuspoliitika rakendussüsteem on tõ estanud, et ta suudab viia kohapeal ellu 
kvaliteetseid programme ja Euroopa ühistes  huvides olevaid projek te, on olemasolevate 
programmide juhtimises täheldatud mitmeid probleeme. 
Seetõttu kavatseb komisjon jätta samaks  ühtekuuluvuspoliitika peamised põhimõtted: 
programmitöö, partnerlus, kaasrahastamine ja  hindamine. Samas teeb ta aga ettepaneku 
tõhustada poliitikat mitmete reformide läbiviimis e teel. Esiteks tuleks programmitöös toetada 
strateegilisemat lähenemisviisi. Teiseks tuleks usaldada veel gi suurem vastutus kohalikele 
partneritele liikmesriikides, piirkondades ja koh alikes ametiasutustes. Kolmandaks tuleks 
tõsta kaasrahastatavate programmide tulemusl ikkust ja kvaliteeti täpsemini määratletud 
partnerluse ning selgem ate ja rangemate järelevalveme hhanismide kaudu. Neljandaks tuleks 
suurema läbipaistvuse, diferentseerimise ja proportsionaalsuse  teel lihtsustada 
juhtimissüsteemi, tagades seejuures mõistliku finantsjuhtimise. 
5.1. Strateegilisema suunitl usega ELi prioriteedid 
Komisjon teeb ettepaneku, et nõukogu võtaks enne uut programmitöö perioodi vastu 
ühtekuuluvuspoliitika üldstrat eegiat käsitleva dokumendi. S ee peaks toimuma komisjoni 
ettepaneku põhjal, kus on selgelt määratletud liik mesriikide ja piirkondade prioriteedid, ja 
pärast seda, kui parlament on esitanud oma arvamuse.  
Kõnealune strateegiline lähenemisviis suunaks poliitika rakendamist ja suurendaks sellest 
tulenevat poliitilist vastutust. See aitaks  konkreetsemalt täpsustada, milline peaks olema 
ühtekuuluvuspoliitika ning Lissaboni ja Göte borgi istungjärkude p äevakorra vahelise 
koostoime soovitav tase, ning tagaks suurema ühtluse majanduspoliitika üldsuuniste ja Euroopa tööhõivestrateegiaga.  
Euroopa Liidu institutsioonid uurivad igal aas tal komisjoni aruande põhjal, kus on võetud 
kokku liikmesriikide arenguaruanded, strateegiliste  prioriteetide alal tehtud edusamme ja 
saavutatud tulemusi.  
Lisaks teeb komisjon ettepaneku süsteemi täie ndavaks lihtsustamiseks mitmes olulises 
valdkonnas.  
5.2. Programmitöö 
Programmitöö süsteemi lihtsustatakse järgmiselt: 
Poliitika tasandil: iga liikmesriik valmista b nõukogus vastuvõetud strateegiliste suuniste 
alusel ette riikliku raam dokumendi oma arengustrateegia kohta, mis peaks toimuma 
komisjoniga peetavate läbirääkimiste teel ja  looma raamistiku val dkondlike ja piirkondlike 
programmide ettevalmistamiseks, kuid ei kujut aks endast haldusvahendit nagu olemasolev 
ühenduse abi raamprogramm. 
Toimingute tasandil: komisjon võtab poliitika dokumendi alusel vastu iga liikmesriigi 
siseriiklikud ja piirkondlikud programmid. Programmid määratle takse üksnes tervikuna või 
 
ET 9   ET prioriteetide tasandil, osutades  kõige olulisematele toimingutel e. Loobutakse täiendavatest 
üksikasjadest, mida praegu kajastatakse nn programmitäiendis, ja meetmepõhisest 
haldamisest. 
Olemasolevast kuuest rahastusallikast jäetak se alles kolm (ERF, ESF ja Ühtekuuluvusfond).  
Erinevalt olemasolevatest mitmest fondist ra hastatavate programmide st püütakse tulevikus 
ERFi ja ESFi meetmete puhul kasutada iga pr ogrammi puhul ainult üht fondi. Seoses sellega 
muutuks kõigi fondide tegevus se lgemaks, kui ESFist ja ERFist  lubataks rahastada ülejäänud 
meetmeid, mis on seotud vastavalt ainelise ja inimkapitaliga. Kõnealuste meetmete 
rahastamine piirduks kummagi fondi peamis te tegevusvaldkondadega  ja oleks nendega 
otseselt seotud. See võimaldaks programmit ööd nii lihtsustada kui ka tõhustada. 
Ühtekuuluvusfond ja ERF lähtuvad transpordi ja keskkonnainfrastruktuuride puhul ühest ja 
samast programmitöö süsteemist. Olulisemad pr ojektid võtab komisjon va stu eraldi, kuid neid 
hallatakse asjaomaste programmide raames. 
5.3. Finantsjuhtimine ja -kontroll 
Programmitöö perioodi 2007-2013 regul eerivate õigusaktide üks pe aeesmärke ühise juhtimise 
raames on piiritleda olemasolevate õigusaktide  kogemuse põhjal täpselt vastutuse raamistik, 
laad ja jaotus erinevate isikute vahel, kes on seotud ühenduse eelarve täitmisega. Viimaste 
hulka kuuluvad ühelt poolt liikmesriigid ja rakendusorganid ning teiselt poolt komisjon. 
Lihtsustamine aitab sel puhul suurendada süsteem i tõhusust, mõjusust ja üldist tasakaalu. 
Juhtimis- ja kontrollisüsteem 
Määruse eelnõuga, millega nähakse ette üldsät ted ERFi, ESFi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, 
muudetakse nimetatud fondide juhtimis- ja kontro llsüsteemi üldine ülesehitus ühtlasemaks ja 
selgemaks: 
– Ühtlasemaks, kuna on vaja määratleda selgem alt kõigis protsessi etappides kontrolli- 
ja auditisüsteemi suhtes kohaldatavad  miinimumnõuded ning erinevate isikute 
ülesanded ja kohustused. 
– Selgemaks, kuna on vaja, et kontrollimisega seotud erinevad isikud teadvustaksid iga 
osa kontrollimise tulemusi, suurendamaks süsteemi tõhusust, mõjusust ja üldist 
tasakaalu. 
Määruse eelnõus on määratletud miinimumnõuete ühine alus, mida peab järgima mis tahes 
juhtimis- või sisekontrollisüsteem, mis on se otud kõnealuste fondide haldamisega, ning 
liikmesriikide ja komisjoni kohustused mõistliku finantsjuhtimise põhimõttest kinnipidamise tagamisel. Selleks peavad liikmesriigid andma juhtimis- ja kontrollsüsteemide kohta 
kinnituse: 
– perioodi alguses süsteemi kohta koostatud sõltumatu auditeerimisorgani aruande 
näol; 
– igal aastal auditeerimisasutuse arua nde näol, mida toetab iga-aastane 
kontrollaruanne, ning 
– perioodi lõpus lõpliku kulu aruande kinnitamise näol. 
 
ET 10   ET Kui komisjon saab omaenda ja siseriikliku aud iti põhjal kinnituse siseriiklike juhtimis- ja 
kontrollsüsteemide olemasolu ja mõistliku finantsjuhtimise kohta, on tal võimalik kinnitada deklareeritud kulude seaduslikkust ja nõuetekoha sust siseriikliku kon trollimise tulemuste 
põhjal. Seega ei ole tal vaja viia läbi kohapealseid kontro lle muidu kui erandjuhtudel. 
Sarnaselt eelmainitule tehakse üldsätetes ette panek, et ühenduse sekkumise määr juhtimisel, 
hindamisel ja kontrollimisel sõ ltuks muuhulgas tema toetuse s uurusest. Üldmääruse eelnõus 
lubatakse liikmesriikidel kohaldada omaenda eeski rju ning juhtimis- ja kontrollstruktuure, kui 
riikliku toetuse ülekaal  on märkimisväärne. Kõnealune või malus kehtib ainult juhul, kui 
komisjon on saanud kinnituse sise riikliku juhtimis- ja  kontrollsüsteemi usaldusväärsuse kohta. 
Täiendavuse põhimõte, mille kohaselt ELi vahendid peaksid pigem täiendama kui asendama 
siseriiklikke vahendeid, jääb  ühtekuuluvuspoliitika üheks peamiseks põhimõtteks. Vastavalt 
proportsionaalsuse põhimõttele kontrollib komisjon selle kohaldamist siiski üksnes 
lähenemise eesmärgi raames. Piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive ja Euroopa 
territoriaalse koostöö programmide raames vast utavad täiendavuse põhimõtte tagamise eest 
liikmesriigid. 
Finantsjuhtimine 
Lihtsustatakse finantsjuhtimissüsteemi kaht olulist tahku. Näiteks maksetega tegeletakse 
prioriteedi, mitte enam meetme tasandil, nagu see on tavaks praegu. Lisaks arvestatakse ühenduse toetust üksnes avaliku sektori kulude p õhjal. Maksesüsteem (ositi- ja tagasimaksed) 
ja automaatse kulukohustustest vabastamise põhimõte jäävad samaks. 
Samuti tehakse määruse eelnõus ettepanek kehtes tada maksete edasilükkamise, kinnipidamise 
ja peatamise kord juhtudel, kui vahemakset aotluse esitamise ajal ilmnevad tõsised 
probleemid. 
Finantsjuhtimise lihtsustamiseks teeb komis jon ettepaneku lubada osaliselt lõpetada 
programmid, mille toimingud on lõpule viidud. Lõpetamise ajakava kohta teeb otsuse iga 
liikmesriik ise. 
Kulude abikõlblikkus määratakse üldiselt kindl aks siseriiklike eeskirjadega, v.a piiratud arvul 
juhtudel, nagu näiteks käibemaks, mille puhul  kohaldatakse jätkuvalt ühenduse eeskirju. 
5.4. Vahendite koondamine 
Suurem osa vahendeid peaks olema jätkuvalt koo ndatud kõige vaesematele liikmesriikidele ja 
piirkondadele, pöörates eriti tähelepanu uutele li ikmesriikidele. Iga arenguprogrammi raames 
tuleb vahendite koondamise saavutamiseks keske nduda Lissaboni ja Göteborgi prioriteetidele 
ning lähenemise piirkondades institutsioonilise suutlikkuse suurendamisele.  
Piirkondliku konkurentsivõime programmide puhul on vahendite koondamist praeguse 
rõhuasetuse tulemusena (vastavalt eesmärgile 2), mille alusel abikõlblikud alad jagatakse 
tsoonideks omavalitsusüksuste või nende osade tasandil, valdavalt mõistetud ainult väikestes geograafilistes mastaapides. Kuigi vahendite ge ograafiline koondamine kõige enam mõjutatud 
kolletesse või aladele peab jä äma tulevaste jõupingutuste ol uliseks osaks, tuleb samuti 
tunnistada, et selliste alade väljavaated sõltuva d suurel määral piirkonna  kui terviku edust.  
Nagu paljudes piirkondades on mõistetud, nõuab see ühtse strateegia väljatöötamist kogu 
piirkonna jaoks, et käsitleda sell e kõige nõrgemate osade vajadusi. Seetõttu tehakse ettepanek 
 
ET 11   ET loobuda tulevikus olemasolevast väikesteks tsoonideks jagami se süsteemist, mis võimaldaks 
määrata kindlaks sobiva tasakaalu geograafil ise ja muud laadi vahendite koondamise vahel 
piirkondliku konkurentsivõime programmide koo stamise käigus koostöös komisjoniga. 
See ei tohiks vähendada ELi rahaliste vahendite jaotamisel  tehtavaid jõupingutusi. Iga 
piirkondliku konkurentsivõime rakenduskava puhul  tuleks vahendite  geograafilist, 
valdkondlikku ja rahalist koondamist põhjendada. 
Seoses partnerlusega vastutavad esmajoone s piirkonnad rahaliste vahendite koondamise eest 
vajalikesse valdkondadesse, et kõrvaldada ma janduslikud, sotsiaalsed ja piirkondlikud 
erinevused piirkonna tasandil. Kui komisjon teeb programmide  kohta otsuse, kontrollib ta 
tegevuse ühtsust ja kinnitab selle.  
Kasutamata summade puhul kehtivale kul ukohustustest vabastamise põhimõtte (“N+2 
reegel”) tõttu, mida rakendata kse ainult piirkondlikus ja üht ekuuluvuspoliitikas, püsib tugev 
stiimul programmide tõhusaks ja kiireks elluviimiseks. 
5.5. Suurem rõhk tulemuslikku sele ja kvaliteedile 
Ühtekuuluvuspoliitika tõhustamiseks  tuleb keskenduda selle mõjule  ja tulemuslikkusele ning 
määratleda täpsemalt saavutatavad tule mused. Ühtekuuluvuspoliitika tõhusus paraneks 
üldiselt, kui loodaks iga-aastane dialoog Euroop a institutsioonidega, m ille käigus arutataks 
komisjoni aastaaruande põhjal ri iklike ja piirkondlike programmi de edusamme ja tulemusi, et 
suurendada läbipaistvust ja aruandekohustust institu tsioonide ja kodanike ees. 
Et säiliks kvaliteet, jääb kogu te gevuses oluline koht e nne ja pärast programme ja nende ajal 
toimuvale hindamisele. Lisaks teeb komisjon ettepaneku luua ühenduse tulemusreserv, mille 
põhieesmärk oleks premeerida liikmesriike ja  piirkondi, kelle edusammud kokkulepitud 
eesmärkide saavutamisel on kõige suuremad.  
Lõpuks teeb komisjon ettepaneku, et liikmesriigid  looksid riiklike eraldiste raames väikese 
reservi, mis võimaldaks neil kiirelt reageeri da ootamatutele valdkond likele või kohalikele 
probleemidele, mis tulenevad tööstuse ümberkorraldamisest või kaubanduskokkulepete 
mõjust. Kõnealust reservi kasutataks lisato etuse pakkumiseks mõju tatud töötajatele ja 
majandustegevuse mitmekesistamisele asjaomastel aladel nii, et see tä iendaks riiklikke ja 
piirkondlikke programme, mis peaks olema põhi vahend majanduslikke muutusi ennetavate 
ümberkorralduste tegemiseks.  
Nimetatud muudatusettepanekute tulemusena  peaks poliitika rakendamine muutuma 
läbipaistvamaks, tehes selle kodanike ja äriühi ngute jaoks ligipääsetavamaks, mis suurendaks 
esitatavate projektide arvu ning aitaks toetus ele tekkiva suurema konkurentsi teel kaasa 
kvaliteedi ja hinna suhte paranemisele. 
6. R AHALISED VAHENDID  
Ühtekuuluvuspoliitikale eralda tud rahalised vahendid peeg eldavad laienenud ELi soovi 
toetada majanduskasvu ja töökohtade loomist eb asoodsamas olukorras olevates piirkondades. 
Perioodil 2007-2013 teeb komisjon ettepaneku eraldada uue ühtekuuluvuspoliitika kolme 
prioriteedi toetuseks 336,1 milja rdit eurot (mis võrdub 373,9 miljardi euroga enne ülekandeid 
ettepanekus mainutud ühtsele maaelu ja  kalanduse rahastamisvahendile).  
 
ET 12   ET Kõnealune summa soovitatakse jagada uue pol iitika kolme eesmärgi vahel järgmiselt: 
– Umbes 78% lähenemise eesmärgile (vähemarenenud piirkonnad, Ühtekuuluvusfond 
ja laienemise statistilise mõju piir konnad), pannes rõhku kaheteistkümne uue 
liikmesriigi aitamisele. Ühtekuuluvuspoliitika raames mis tahes liikmesriigile tehtavate rahaliste ülekannete piirmääraks (“piiristamine”) jääb praegu kehtiv 4% riigi SKTst, mille hulka arvatakse maael u arengu ja kalanduse vahendite raames 
eraldatud summad. Statisti lise mõju piirkondadele antakse lähenemise eesmärgi 
raames spetsiaalset, kahanevat toetust, et lihtsustada selle järkjärgulist kaotamist. 
– Umbes 18% piirkondliku konkurentsivõime  ja tööhõive eesmärgile. ERFist 
rahastatavaid piirkondlikke pr ogramme ja ESFist rahastat avaid riiklikke programme 
peaks olema võrdne arv, v.a piirkondade puhul, kus alustatakse järkjärgulist toetamist.  
– Umbes 4% Euroopa territoriaa lse koostöö eesmärgile.  
Komisjon teeb ettepaneku kasutada rahalist e vahendite jagamiseks liikmesriikide vahel 
objektiivsetel kriteeriumidel põhinevat meetodit,  mida kasutati Euroopa Ülemkogu Berliini 
istungjärgu (1999) ajal lähenemise  prioriteedi puhul, pidades silm as laienemise statistilistest 
tulemustest mõjutatud piirkondade ausat kohtlemist. 
Piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive vahe ndid jaotab komisjon liikmesriikide vahel 
ühenduse majanduslike, sotsiaalsete ja  piirkondlike kriteeriumide alusel. 
Euroopa piirkondliku koostöö eesmärgi vahendite  jaotamisel lähtutakse abikõlblike 
piirkondade elanikkonna ja asjaomase li ikmesriigi kogurahvastiku suurusest. 
 
ET 13   ET 2004/0163 (AVC) 
Ettepanek: 
NÕUKOGU MÄÄRUS, 
millega nähakse ette üldsätted Euroopa Re gionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi 
ja Ühtekuuluvusfondi kohta 
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, 
võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutam islepingut, eriti selle artiklit 161, 
võttes arvesse komisjoni ettepanekut,1 
võttes arvesse Euroopa Parlamendi nõusolekut,2 
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,3 
võttes arvesse regioonide komitee arvamust,4 
võttes arvesse Euroopa Kontrollikoja arvamust ning arvestades järgmist: (1) Asutamislepingu artiklis 158 on sätest atud, et ühendus taotleb majandusliku ja 
sotsiaalse ühtekuuluvuse tugevdamiseks er i regioonide arengutaseme ühtlustamist 
ning mahajäämuse vähendamist kõige ebasoods amates piirkondades või saartel, kaasa 
arvatud maapiirkonnad. Artiklis 159 on ette  nähtud, et seda tegevust toetatakse 
struktuurifondide, Euroopa Investeerimis panga (EIP) ja muude olemasolevate 
rahastamisvahendite kaudu. 
(2) Euroopa Ülemkogu Lissaboni ja Götebor gi istungjärkudel määratletud ühenduse 
säästva arengu prioriteetide kaasamise teel  peaks ühtekuuluvuspo liitika aitama kaasa 
majanduskasvu, konkurentsivõime ja  tööhõive suurendamisele.  
(3) Majanduslikud, sotsiaalsed ja piirkondli kud erinevused on laienenud ELis kasvanud 
nii ka piirkondlikul kui riiklikul tasa ndil. Seepärast tu leks tõsta kogu ELi 
konkurentsivõimet ja tööhõivet. 
(4) ELi maismaa- ja merepiiri kasv ja te ma territooriumi laienemine peaks tõstma 
piiriülese, riikidevahelise ja piirkondadeva helise koostöö lisandväärtust liidus.  
                                                
 
1 ELT C […], […], lk […]. 
2 ELT C […], […], lk […]. 
3 ELT C […], […], lk […]. 
4 ELT C […], […], lk […]. 
 
ET 14   ET (5) Ühtekuuluvusfondi töö tuleks kaasata st ruktuuriabi kavandamisse, et saavutada eri 
fondide vahel suurem kooskõla. 
(6) Vastavalt nõukogu 21. juuni 1999. aasta m ääruse (EÜ) nr 1260/99 (millega nähakse 
ette üldsätted str uktuurifondide kohta)5 artiklile 55 vaat ab nõukogu komisjoni 
ettepanekul kõnealuse otsuse uuesti läbi hiljemalt 31. detsembr iks 2006. Käesolevas 
määruses ettepandud fondide reformi läbiviimiseks tuleks määrus (EÜ) nr 1260/99 tunnistada kehtetuks. 
(7) Nende eri vahendite roll, millest toetatakse  maaelu arengut, eelkõige määrus (EÜ) nr 
[…] ja kalandussektori puhul eel kõige määrus (EÜ) nr […],
6 tuleks täpsustada ning 
need tuleks kaasata ühise põllumaja nduspoliitika ja ühise  kalanduspoliitika 
vahenditesse. Esimesed vahendid tuleks ühtekuuluvuspoliitika raames kooskõlastada 
viimastega. 
(8) Seega antakse ühtekuuluvuspoliitika raames  toetust üksnes Euroopa Regionaalarengu 
Fondist (ERF), Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) ja Ühtekuuluvusfondist. Iga fondi 
suhtes kohaldatavad eeskirjad täpsustata kse rakendusmäärustes, mis võetakse vastu 
vastavalt asutamislepin gu artiklitele 148, 161 ja 162. 
(9) Et suurendada ühenduse ühtekuuluvuspoliitik a lisandväärtust, tule ks struktuurifondide 
ja Ühtekuuluvusfondi tööd keske ndada ja lihtsustada. Seetõt tu tuleks uuesti määratleda 
määruses (EÜ) nr 1260/99 esitatud eesmärg id. Eesmärkideks tuleks kehtestada 
liikmesriikide ja piirkondade lähenemine, piirkondlik konkurentsivõime ja tööhõive ning Euroopa territoriaalne koostöö. 
(10) Kõnealuse kolme eesmärgi raames tule ks võtta piisavalt arvesse majanduslikke, 
sotsiaalseid ja piirkondlikke erisusi. 
(11) Äärepoolseimatele piirkondadele tuleks ke htestada erimeetmed ja pakkuda täiendavat 
toetust, et tasakaalustada asutamisle pingu artikli 299 lõikes 2 osutatud teguritest 
tulenevaid piiranguid. 
(12) ELi hõredalt asustatud põhjaalad nõuavad s obivat finantskohtlemist, et tasakaalustada 
kõnealuste piirangute mõju. 
(13) Pidades silmas linnade tähtsust ja eelkõige keskmise  suurusega linnade panust 
piirkondlikule arengule, tuleks  pöörata neile suuremat tähelepanu, suurendades linnade 
taaselustamise edendamiseks nende rolli programmitöös. 
(14) Fondid peaksid võtma lisaks Euroop a Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) 
ja Euroopa Kalandusfondi (EFF) meetmetele er i- ja täiendavaid meetmeid, et toetada 
majandustegevuse mitmekesistamist maapiirkondades ja kalandusest sõltuvates piirkondades. Lisaks tuleks  piirkondades, mis on oma arengus mahajäänud, toetada 
fondidest saadavat abi nimetatud meetmetega , et abi jääks sama suureks kui perioodil 
2000-2006. 
                                                
 
5 EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1. Määrust on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga. 
6 ELT L […], […], lk […]. 
 
ET 15   ET (15) Ebasoodsate looduslike tingimustega piirkondades, s.t teat avatel saartel, 
mägipiirkondades ja hõredalt asustatud piir kondades, tuleks tugevdada meetmeid, et 
nad tuleksid toime oma konkree tsete arenguraskustega. Sama tuleks teha laienemise 
tõttu teatavatel ühenduse piirialadel. 
(16) Tuleks määrata kindlaks objektiivsed kr iteeriumid abikõlblike piirkondade ja alade 
määramiseks. Selleks tuleb esmatähtsate piirkondade ja alade kindlaksmääramisel 
võtta ühenduse tasandil aluseks ühine p iirkondade klassifitseerimise süsteem, mis on 
loodud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26.  mai 2003. aasta määrusega (EÜ) nr 
1059/2003, millega kehtestatakse ühine statis tiliste territoriaalü ksuste liigitus 
(NUTS).7 
(17) Lähenemise eesmärgi alla kuuluvad liikmesriigid ja piirkonnad, mis on oma arengus 
maha jäänud. Lähenemise eesmärk on suunatud piirkondadele, mille ostujõu 
pariteetides väljendatud sisemajanduse kogut oodang (SKT) inimese kohta on alla 75% 
ühenduse keskmisest. Seetõttu antakse pi irkondadele, millele ELi laienemisest 
tuleneval ühenduse keskmise langusel on  negatiivne statistiline mõju, 
lähenemisprotsessi lõpuleviimiseks märk imisväärset üleminekutoetust. Kõnealune 
toetus lõpeb 2013. aastal ja sellele ei järgne enam täiendavat üleminekuperioodi. 
Ühtekuuluvusfondist saavad abi lähenemise eesmärgiga hõlmatud liikmesriigid, kelle rahvamajanduse kogutoodang (RKT) inimese kohta on alla 90% ühenduse keskmisest. 
(18) Piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärk on mõeldud lähenemise eesmärgi 
alt välja jäävatele ühenduse aladele. Toetus t võidakse anda nii piirkondadele, mis ei 
vasta enam programmitöö perioodi 2000- 2006 eesmärgi 1 raames piirkondliku 
lähenemistoetuse saamise tingimustele ja s aavad seetõttu üleminekutoetust, kui ka 
kõigile teistele ühenduse piirkondadele.  
(19) Euroopa territoriaalse  koostöö eesmärk on mõeldud maismaa- ja merepiiriga 
piirkondadele, integreeritud territoriaalset arengut soodustavate meetmete raames 
määratletud riikidevahelise koostöö piirkond adele ning piirkondadevahelise koostöö ja 
kogemustevahetuse võrgustike toetamiseks. Koostöö parandamise ja lihtsustamise 
juurde ühenduse välispiiril kuulub Eu roopa naaberluse ja partnerluse 
rahastamisvahendi kasutamine vastavalt m äärusele (EÜ) nr […] ja ühinemiseelse 
rahastamisvahendi kasutamine vastavalt määrusele (EÜ) nr […]. 
(20) Fondide tegevus ja toimingud, mille rahast amist neist toetatakse, peaksid olema selged 
ja kooskõlas muude ühenduse tegevust ega ja täitma ühenduse õigusnorme. 
(21) Ühenduse tegevus peaks täiendama liikmesriikide tegevust või püüdma sellele kaasa 
aidata. Partnerluse tugevdamiseks tuleks kehtestada kord eri liiki partnerite, eriti piirkondade osalemiseks, pida des täielikult kinni liikmesr iikide institut sionaalsest 
korraldusest. 
(22) Mitmeaastane programmitöö peaks olem a suunatud vajalike ra haliste vahendite 
olemasolu ning ühenduse ja liikmesriikide ühismeetmete ühtsuse ja järjepidevuse 
tagamise teel fondide eesmärkide saavutamisele. 
                                                
 
7 ELT L 154, 21.6.2003, lk 1. 
 
ET 16   ET (23) Vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele võib 
ühendus astuda samme lähenemise, piirkondl iku konkurentsivõime ja tööhõive ning 
Euroopa territoriaalse koostöö eesmärkide to etamiseks. Erinevuste ulatuslikkuse ja 
rahaliste vahendite piiratuse tõttu liikme sriikides ja piirkondades, mis vastavad 
lähenemise eesmärgi raames toetuse saamis e tingimustele, ei suuda liikmesriigid 
kõnealuseid eesmärke ise rahuldavalt saavut ada. Seetõttu on nimetatud eesmärke 
ühenduse tasandil lihtsam saavutada mitmek s aastaks tagatud ühendus rahastamise 
teel, mis võimaldab keskenduda ühtekuuluvu spoliitikas ühenduse prioriteetidele. 
Vastavalt eelmainitud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttele ei minda 
käesoleva määrusega kaugemale, kui on vaja lik nimetatud eesmärkide saavutamiseks. 
(24) Struktuurifondide ja Ühtekuuluvusfondi meetme te subsidiaarsust ja proportsionaalsust 
on kohane tugevdada. 
(25) Vastavalt asutamislepingu artiklile 274 tuleb seoses ühisjuhtimisega täpsustada 
tingimusi, mille puhul komisjonil on õigus täita oma ülesandeid Euroopa Ühenduse 
üldeelarve rakendamisel, ning selgitada  liikmesriikide koostöökohustusi. Kõnealuste 
tingimuste kohaldamise teel on komisjoni l võimalik veenduda, et liikmesriigid 
kasutavad fonde seaduslikul ja nõuetekohase l viisil ning kooskõlas finantsmääruses 
sätestatud mõistliku finantsjuhtimise põhimõttega. 
(26) Struktuurifondide toetus ei tohi vastavalt käesoleva määruse tingimustele asendada 
liikmesriikidepoolseid avaliku sektori kulusid, et tagada tegelik mõju majandusele. Lähenemise eesmärgi alla kuul uvatele piirkondadele eral datud rahaliste vahendite 
hulga tõttu tuleks tä iendavuse põhimõttest kinnipidamise kontrollimisel partnerluse 
kaudu keskenduda nimetatud piirkondadele ning, kui täiendavuse põhimõtet ei ole 
järgitud, võib see tuua kaas a finantskorrektsiooni. 
(27) Ühendus toetab majandusliku ja sotsia alse ühtekuuluvuse soodustamiseks tehtavate 
jõupingutuste raames naiste ja meeste ebavõrdsuse kaotamise ja nende 
võrdõiguslikkuse edendamise eesmärki, mis on sätestatud asutamis lepingu artiklites 2 
ja 3. 
(28) Lähenemise eesmärgile tuleks koondada rohkem rahalisi vahendeid, kuna laienenud 
ELis erinevused suurenevad. Jõupingu tused, mida tehakse piirkondliku 
konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi nime l, aidates tõsta konkurentsivõimet ja 
tööhõivet ülejäänud ELis, peaksid säilima. Euroopa territoriaalse  koostöö vahendeid 
tuleks suurendada, pidades silm as selle erilist lisandväärtust. 
(29) Olemasolevate vahendite jagamise kohta tu leks kehtestada sätted. Vahendeid jagatakse 
igal aastal, kusjuures tuleb tagada, et  märkimisväärne osa neist oleks koondatud 
piirkondadele, mis on oma arengus maha j äänud, sealhulgas neile piirkondadele, mis 
saavad statistilise mõju tõttu üleminekutoetust. 
(30) Liikmesriigile fondist eral datavatele aastastele assigneeri ngutele kehtib piirmäär, mis 
kinnitatakse vastavalt riigi kasutamisvõimele. 
(31) Komisjon peaks kehtestama objektiivse ja selge metoodika alusel olemasolevate 
kulukohustuste assigneeringute suunava jaot use. 3% lähenemise ning piirkondliku 
konkurentsivõime ja tööhõive eesmärkide raames struktuurifondidest liikmesriikidele 
 
ET 17   ET eraldatud assigneeringutest tuleks pa igutada kvaliteedi ja tulemuslikkuse 
premeerimiseks ettenähtud ühenduse reservi. 
(32) Struktuurifondide kasutada olevad a ssigneeringud tuleks programmitöö eesmärgil 
siduda ühtse indeksiga. 
(33) Et suurendada ühtekuul uvuspoliitika strateegilist sisu selle sidumise teel ühenduse 
prioriteetidega ja muuta s ee seeläbi läbipaistvamaks, peaks nõukogu võtma komisjoni 
ettepanekul vastu strateegilised suunised  ning kontrollima komisjoni aruande põhjal 
nende rakendamist liikmesriikides. 
(34) Iga liikmesriik peaks valmistama nõukogus  vastuvõetud strateegi liste suuniste põhjal 
ette siseriikliku viitedokumendi oma are ngustrateegia kohta ja pidama selle üle 
läbirääkimisi komisjoniga, kes teeb sell e kohta otsuse. Nimetatud viitedokument 
moodustab rakenduskavade ettevalmistamise raamistiku. 
(35) Struktuurifondide kavandamist ja juhtim ist tuleks lihtsustada, võttes arvesse nende 
konkreetseid omadusi ja sätestades, et rake nduskavasid rahastat aks kas ERFist või 
ESFist, võimaldades samas kummastki täienda valt ja piiratud määral rahastada teise 
fondi alla kuuluvaid meetmeid. 
(36) Vastastikuse täiendavuse suurendami seks ja rakendamise lihtsustamiseks 
kavandatakse Ühtekuuluvusfondi ja ERFi toetus eid transporti ja keskkonda käsitlevate 
rakendusekavade puhul ühiselt. 
(37) Kavandamine peaks tagama, et fondid on kooskõlas üksteisega, muude olemasolevate 
rahastamisvahenditega, Euroopa I nvesteerimispangaga ja Euroopa 
Investeerimisfondiga. Kõnealune kooskõlas tamine peaks hõlmama ka keerukamate 
rahastamiskavade koostamist ning ava liku ja erasektori partnerlust. 
(38) Programmitöö periood kestab seitse aasta t, et säiliks määruses (EÜ) nr 1260/1999 
määratletud juhtimissüsteemi lihtsustamine. 
(39) Liikmesriigid ja korraldusasutused peaksid looma ERFiga kaasrahastatavate 
rakenduskavade raames piirkondadevahel ise koostöö korra ja võtma arvesse 
ebasoodsamate looduslike tingimustega piirkondade erisusi. 
(40) Et võtta arvesse lihtsustamise ja detsentraliseerimise vajadust, peaks programmitöö ja 
finantsjuhtimine toimuma üksnes prioriteetide tasandil ning tuleks lõpetada määruses (EÜ) nr 1260/1999 ettenähtud ühenduse abiraamprogrammi ja programmitäiendi kohaldamine. 
(41) Liikmesriigid, piirkonnad ja korraldusas utused peaksid lähenemise ning piirkondliku 
konkurentsivõime ja tööhõive eesmärkide raames ERFist kaasrahastatavate rakenduskavade puhul korraldama vastutuse de legeerimise linnavalitsustele linnade 
taaselustamist käsitlevate prioriteetide osas. 
(42) Äärepoolseimate piirkondade lisakul ude hüvitamiseks mõeldud täiendavad 
assigneeringud tuleks kaas ata rakenduskavadesse, mida  ERF rahastab kõnealustes 
piirkondades. 
 
ET 18   ET (43) ERFist rahastatava Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi elluviimiseks tuleks luua 
eraldi kord. 
(44) Komisjonil peaks olema võimalik, vaja duse korral koostöös EIPga, kiita heaks 
rakenduskavas sisalduvad suurpr ojektid, et hinnata nende eesmärki, mõju ja ühenduse 
vahendite kavandatud kasutamist. 
(45) Fondid peaksid toetama tehnilise abi raam es hindamist, fondide juhtimisega seotud 
haldussuutlikkuse tõstmist, uuringuid, katsep rojekte ja kogemuste vahetamist, mille 
eesmärgiks on eelkõige uuenduslike lähenemi sviiside ja tavade edendamine. 
(46) Fondidest saadava abi mõjusus sõltub samuti usaldusväärse hindamise kaasamisest 
programmitöösse ja järelevalvesse. Seoses se llega tuleks täpsustada liikmesriikide ja 
komisjoni ülesanded. 
(47) Lähenemise ning piirkondliku konkurents ivõime ja tööhõive eesmärkide raames 
peaksid liikmesriigid nägema oma riiklikest assigneeringutest ette väikese reservi, et 
reageerida kiiresti ootamatutele val dkondlikele ja kohalikele probleemidele, mis 
tulenevad sotsiaal-majanduslikest ümberkorraldustest või kaubanduskokkulepete mõjust. 
(48) On vaja määrata kindlaks kord, mille alusel muuta fondide os alust rakenduskavades. 
Et tugevdada ühenduse vahendite mitmekords et mõju, on seega vaja võtta arvesse 
asjaomaste piirkondade probleemide iseloom u ja tõsidust, ühenduse prioriteetide, 
sealhulgas keskkonnakaitse ja parandamise rakendamist ning eras ektori vahendite 
kasutuselevõttu rakenduskavades avaliku ja  erasektori partnerluse kaudu. Samuti on 
selleks vaja määratleda tulu sa projekti mõiste ning määr ata kindlaks fondide osaluse 
arvestamise alus kõnealust liiki projektides. 
(49) Vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele ja ilma, et sellega piirataks erandite kohaldamist, 
mis on sätestatud määruses (EÜ) nr […] Euroopa Regionaalarengu Fondi kohta, 
määruses (EÜ) nr […] Euroopa Sotsiaal fondi kohta ja määruses (EÜ) nr […] 
Ühtekuuluvusfondi kohta, tuleks kehtestada  siseriiklikud eeskirjad, mis käsitleksid 
kulude abikõlblikkust. 
(50) Fondide tegevuse mõjususe, aususe ja püs iva mõju kindlustamisek s tuleks näha ette 
sätted, mis tagaksid äriühingutesse tehtavat e investeeringute pik aajalisuse ja hoiaksid 
ära fondide kasutamise ebaausa konkurentsi loomise eesmärgil. On vaja tagada, et 
fondide toetusel tehtud inve steeringud saaks kanda pärast piisavalt pika aja möödumist 
kuludesse. 
(51) Liikmesriigid peavad võtma juhtimis- ja kontrollsüsteemide nõuetekohase toimimise 
tagamiseks vajalikud meetmed. Selleks  on vaja kehtestada üldpõhimõtted ja 
ülesanded, mida kõigi rakenduskavade  süsteemid peavad täitma vastavalt 
programmitöö perioodi 2000-2006 suhtes ke htivatele ühenduse  õigusaktidele. 
(52) Seetõttu on vaja jätkuvalt määrata iga meetme puhul korraldusasutus ning täpsustada 
korraldusasutuse ja auditeerimisasutuse ül esanded. Samuti on vaja tagada, et kulude 
kinnitamine ja maksetaotlused vastaksid enne komisjonile edastamist ühtsetele 
kvaliteedinõuetele. On vaja täpsustada kõn ealuste taotluste aluseks olevate andmete 
laad ja kvaliteet ning selleks tuleb kehtes tada sertifitseerimi sasutuse ülesanded. 
 
ET 19   ET (53) Rakenduskavasid on vaja jälgida, et tagada nende kva liteetne rakendamine. Selleks 
tuleb määratleda järelevalvekomiteede ülesan ded, komisjonile edasta tav teave ja selle 
kontrollimise raamistik. 
(54) Vastavalt subsidiaarsuse ja proportsi onaalsuse põhimõtetele kannavad liikmesriigid 
esmavastutust meetmete rakendamise ja kontrolli eest. 
(55) Rakenduskavade tõhusa ja nõuetekohase ra kendamise tagamiseks tuleks täpsustada 
liikmesriikide kohustused seoses juhtimis- ja kontrollsüsteemidega, kulude kinnitamisega ning eeskirjade eiramise ja ühenduse õiguse rikkumise ennetamise, 
avastamise ja kõrvaldamisega.  Eriti juhtimise ja  kontrolli puhul on liikmesriikide jaoks 
vaja kehtestada kord, mille alusel kinni tada süsteemide olemasolu ja nõuetekohast 
toimimist. 
(56) Ilma et sellega piirataks komisjoni vo litusi finantskontrolli alal, tuleks nimetatud 
valdkonnas tugevdada liikmesriikide ja komi sjoni vahelist koostööd ning kehtestada 
kriteeriumid, mille põhjal komisjonil ol eks võimalik vastavalt oma siseriiklike 
süsteemide kontrollimise strateegiale teha ki ndlaks liikmesriikide auditeerimisasutuste 
kindlusaste. 
(57) Ühenduse kontrollimise ulatus ja intensii vsus peaks sõltuma tema toetuse suurusest. 
Kui programmi pearahastaja on sisuliselt liikmesriik, on kohane anda talle võimalus korraldada teatav osa kontrollimisest vastava lt siseriiklikele eeskirjadele. Sellisel juhul 
on vaja sätestada, et komisjon lahutaks vahendid, mille abil liikmesriik täidab kulude kinnitamise ülesannet ning juhtimis- ja kontrollsüsteemi kontrollimise ülesannet ning 
kehtestaks tingimused, mille puhul komisjon ei pea ise auditit läbi viima ja võib 
piirduda siseriikliku ametiasutuse kinnitusega. 
(58) Rakenduskavade alguses tehtav eelmakse  tagab korrapärase rahavoo, mis lihtsustab 
rakenduskava elluviimisel maksete tegemist abisaajatele. Seepärast tehakse 
rakenduskavade elluviimise kiirendami seks struktuurifondide puhul 7% ja 
Ühtekuuluvusfondi puhul 10,5% suurune eelmakse. 
(59) Lisaks maksete peatamisele puuduste avas tamise korral juhtimis- ja kontrollsüsteemis 
tuleks kehtestada meetmed, mis võimaldaksid volitatud eelarvevahendite käsutajal peatada maksed, kui kõnealuste süsteem ide nõuetekohase toim imise suhtes on 
kahtlusi, või komisjonil vähendada makseid, kui asjaomane liikmesriik ei ole rakendanud kõiki parandusmeetmeid. 
(60) Automaatse kulukohustustest vabastamis e eeskiri aitab kiir endada programmide 
rakendamist ja tugevdada mõistlikku finantsjuhtimist. Selleks on kohane määratleda kõnealuse eeskirja kohaldamise kord ja eelarvelised kulukohustused, mille puhul sellest võib teha erandi, ee lkõige kui viivitused meetme te rakendamisel tulenevad 
asjaoludest, mis ei sõltu erandi t taotlevast isikust ja on eb atavalised või ettearvamatud 
ning mille tagajärgi isikul ei ole hoolikusele vaatamata võimalik vältida. 
(61) Lõpetamismenetlust tuleks lihtsustada, võimaldades vastavalt valitud ajakavale 
liikmesriikidel rakenduskava lõpuleviidud toimingute osas soovi korral osaliselt 
lõpetada. Selleks tuleks nä ha ette sobiv raamistik. 
 
ET 20   ET (62) Käesoleva määruse rakendamiseks vaja likud meetmed on vaja va stu võtta vastavalt 
nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/E Ü, millega kehtestatakse komisjoni 
rakendusvolituste kasutamise menetlused,8 
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: 
I JAOTIS 
EESMÄRGID JA TOETAMISE ÜLDEESKIRJAD  
I PEATÜKK 
KOHALDAMISALA JA MÄÄRATLUSED  
Artikkel 1 
Objekt 
Käesoleva määrusega nähakse ette Euroopa  Regionaalarengu Fondi (ERF), Euroopa 
Sotsiaalfondi (ESF) (edaspidi “struktuurifo ndid”) ja Ühtekuuluvusfondi reguleerivad 
üldeeskirjad, ilma et sellega piirataks ERFi, ESFi ja Üh tekuuluvusfondi käsitlevates 
määrustes ettenähtud erisätteid. 
Käesolevas määruses määratletakse ee smärgid, mida struktuurifondidest ja 
Ühtekuuluvusfondist (edaspidi “f ondid”) toetatakse, liikmesrii kide ja piirkondade suhtes 
kohaldatavad kõnealustest fondidest toetuse sa amise kriteeriumid, olemasolevad rahalised 
vahendid ja nende ja otamise kriteeriumid. 
Määruses määratletakse ühtekuuluvuspolii tika kohaldamisala, sealhulgas ühenduse 
strateegiliste suuniste kehtestamise viis ühtekuuluvuspoliitika puhul, riiklik strateegiline 
raamistik ja iga-aastane kont rollimine ühenduse tasandil. 
Määruses sätestatakse partnerl ust, kavandamist, hindamist, juht imist, k.a finantsjuhtimist, 
järelevalvet ja kontrollimist kä sitlevad põhimõtted ja eeskirjad, mis põhinevad liikmesriikide 
ja komisjoni ühise vastutuse põhimõttel. 
                                                 
8 EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. 
 
ET 21   ET Artikkel 2  
Määratlused 
Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi määratlusi: 
1) rakenduskava  – liikmesriigi esitatud ja komisjoni vastuvõetud strateegilise 
raamistiku osa moodustav dokument, kus on esitatud arengustrateegia omavahel 
seotud prioriteetidega, mille saavutamis eks taotletakse fondi või lähenemise 
eesmärgi puhul Ühtekuuluvusfondi ja ERFi toetust; 
2) prioriteet  – üks rakenduskavasse kuuluva stra teegia prioriteete, mis koosneb 
omavahel seotud ja konkreetsete mõõdeta vate eesmärkidega toimingute rühmast; 
3) toiming  – projekt või rühm projekte, mis on valitud välja rakenduskava 
korraldusasutuse poolt või tema vastutusel vastavalt järelevalvekomitee sätestatud tingimustele ning mida rakendab üks või enam  abisaajat, et saavutada sellega seotud 
prioriteedi eesmärgid; 
4) abisaaja  – toimingute algatamise ja/või rake ndamise eest vastutav  avalik-õiguslik 
või eraõiguslik ettevõtja, organ või äri ühing. Toetuskavade puhul on abisaajad 
vastavalt asutamislepingu artiklile 87 avalik-õiguslikud või eraõiguslikud äriühingud, 
kes viivad ellu teatud tegevust ja saavad riigiabi; 
5) avaliku sektori kulud  – toimingute rahastamiseks mõeldud avaliku sektori panus, 
mis on pärit riigi, piirkonna või kohaliku ametiasutuse eelarvest, Euroopa ühenduste 
eelarvest seoses struktuu rifondide või Ühtekuuluvusf ondiga, või mis tahes muu 
sarnane kulu. Igasugust toimingute rahastamiseks mõeldud panust, mis on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ (ehitustööde 
riigihankelepingute, as jade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute 
sõlmimise korra kooskõlastamise kohta)
9 mõistes pärit avalik-õ igusliku organi või 
ühest või mitmest piirkondlikust või kohalikus t ametiasutusest või avalik-õiguslikust 
organist koosneva ühenduse eelarvest, loetakse avaliku sektori panuseks; 
6) vahendusasutus  – mis tahes avalik-õiguslik või eraõiguslik asutus, mis tegutseb 
korraldus- või sertifitseerimisasutuse all uvuses või täidab nende nimel ülesandeid, 
mis on seotud toiminguid läbiviivate abisaajatega. 
                                                 
9 ELT L 134, 30.4.2004, lk 114. 
 
ET 22   ET II PEATÜKK 
EESMÄRGID JA ÜLESANDED  
Artikkel 3 
Eesmärgid 
1. Vastavalt asutamislepingu artiklile 158 võe tavate meetmete eesmärk on tugevdada 
laienenud ühenduse majanduslikku ja sotsiaal set ühtekuuluvust, et toetada ühenduse 
ühtlast, tasakaalustatud ja säästvat are ngut. Kõnealuseid meetmeid võetakse fondide, 
Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja m uude olemasolevate rahastamisvahendite 
toetusel. Meetmete eesmärk on lahenda da probleemid, mis on seotud eelkõige 
vähemarenenud riikides ja piirkondades tekkinud majanduslike, sotsiaalsete ja 
piirkondlike erinevustega, majanduslike ja  sotsiaalsete ümberkorralduste 
kiirenemisega ja elanikkonna vananemisega. 
Ühenduse säästva arengu prioriteedid kaasat akse riiklikul ja pi irkondlikul tasandil 
fondidest rahastatavatesse meetmete sse majanduskasvu, konkurentsivõime ja 
tööhõive, sotsiaalse hõlvatuse ning keskkonna kaitse ja kvaliteedi parandamise teel. 
2. Sel eesmärgil toetavad ERF, ESF, Üh tekuuluvusfond, Euroopa Investeerimispank 
(EIP) ja muud olemasolevad ühenduse raha stamisvahendid sobival viisil järgmise 
kolme eesmärgi saavutamist: 
a) lähenemise eesmärgi ülesanne on kiirendada vähemarenenud liikmesriikide ja 
piirkondade lähenemist, parandades ai nelisse ja inimkapitali tehtavate 
investeeringute suurendamise ja nende  kvaliteedi tõstmise, innovatsiooni ja 
teadmistepõhise ühiskonna arendamise, majandusliku ja sotsiaalse kohanemisvõime, keskkonnakaitse ja -p arandamise ning haldussuutlikkuse 
suurendamise teel majanduskasvu ja tööhõive tingimusi. Kõnealune eesmärk 
on fondide prioriteet; 
b) piirkondliku konkurentsivõime ja t ööhõive eesmärgi ülesanne on tõsta 
väljaspool vähemarenenud piirkondi asuvate alade konkurentsivõimet, 
atraktiivsust ja tööhõivet,  ennetades majanduslikke ja  sotsiaalseid muutusi, 
sealhulgas kaubavahetuse laienemisega  seotud muutusi, innovatsiooni ja 
teadmistepõhise ühiskonna toetamise,  ettevõtluse, keskkonnakaitse ja -
parandamise, ligipääsetavuse suure ndamise, töötajate ja äriühingute 
kohanemisvõime ning mittediskrimin eeriva tööturu arendamise kaudu; 
c) Euroopa territoriaalse koostöö eemärgi  ülesanne on tugevda da ühiste kohalike 
algatuste kaudu piiriülest koostööd: riik idevahelisel tasandil meetmete kaudu, 
mis soodustaksid ühenduse prioriteetideg a seotud integreerit ud territoriaalset 
arengut, ning sobival piirkondli kul tasandil ko ostöövõrkude ja 
kogemustevahetuse kaudu. 
 
ET 23   ET 3. Nimetatud kolme eesmärgi rahastamisel võetakse fondi olemusest sõltuvalt arvesse 
ühest küljest konkreetseid majanduslikke ja  sotsiaalseid tunnusjooni ning teisest 
küljest konkreetseid piirkondlikke tunnusjoon i. Sobival viisil toetatakse linnade 
taaselustamist, eriti piirkondliku arengu osana, ning maapiirkondade ja kalandusest 
sõltuvate piirkondade uuenemist majandustege vuse mitmekesistamise kaudu. Samuti 
toetatakse piirkondi, mille arenguprobleeme raskendavad ebasoodsamad geograafilised või loodus likud tingimused, eriti äär epoolsemaid piirkondi 
(Guadeloupe, Guyana, Martinique, Réunion, Assoorid, Madeira ja  Kanaari saared), 
väga hõreda asustusega põhjaalasid, teatav aid saari ja saarel iikmesriike ning 
mägipiirkondi. 
Artikkel 4 
Vahendid ja ülesanded 
1. Iga fond toetab vastavalt se lle tegevust reguleerivatele erisätetele järgmise kolme 
eesmärgi saavutamist: 
a) lähenemise eesmärk: ERF,  ESF ja Ühtekuuluvusfond; 
b) piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärk: ERF ja ESF; c) Euroopa territoriaals e koostöö eesmärk: ERF. 
2. Fondid toetavad liikmesriikide ja komisj oni algatusel tehnilis e abi rahastamist. 
III PEATÜKK 
ABIKÕLBLIKKUSE GEOGRAAFILISED TINGIMUSED  
Artikkel 5 
Lähenemine 
1. Lähenemise eesmärgi raames võib stru ktuurifondidest toetada piirkondi, mis 
vastavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta määruse (EÜ) nr 
1059/2003 tähenduses statistiliste territoriaa ljaotuste nomenklatuuri II tasandile 
(NUTS II tasand), mille ostujõu pariteetides väljendatud SKT inimese kohta [kuupäev] kättesaadavate ühenduse viimase kol me aasta andmete põhjal on alla 75% 
ühenduse keskmisest. 
2. NUTS II tasandi piirkonnad, mille ostujõu pariteetides väljendatud SKT inimese 
kohta [kuupäev] kättesaadavate ühenduse viimase kolme aasta andmete põhjal on 75% - […]% ühenduse keskmisest, võivad saada üleminekuperioodil struktuurifondidest er iviisilist toetust. 
 
ET 24   ET 3. Ühtekuuluvusfondist võib toetada liikmesriik e, kelle ostujõu pari teetides väljendatud 
rahvamajanduse kogutoodang (RKT) inimese kohta [kuupäev] kättesaadavate ühenduse viimase kolme aasta andmete põhjal  on alla 90% ühenduse keskmisest ja 
kellel on programm asutamislepingu ar tiklis 104 määratletud majandusliku 
lähenemise tingimuste täitmiseks. 
4. Äärepoolseimad piirkonnad (Guadeloupe, Guyana, Martinique, Réunion, Assoorid, 
Madeira ja Kanaari saared) saavad ERFist eritoetust, et lihtsustada nende integreerimist siseturgu ja hüvitada neid  mõjutavad konkreetsed piirangud, ilma et 
sellega piirataks käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohaldamist. 
5. Komisjon võtab kohe pärast käesoleva m ääruse jõustumist vastavalt artikli 104 
lõikes 2 osutatud menetlusele vastu käesolev a artikli lõigete 1 ja 2 kriteeriumidele 
vastavate piirkondade ja sama artikli lõike 3 kriteeriumidele vastavate liikmesriikide 
loetelu. Loetelu kehtib alates 1. j aanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013. 
Artikkel 6 
Piirkondlik konkurentsivõime ja tööhõive 
1. Piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive ees märgi raames võib struktuurifondidest 
toetada piirkondi, mis ei kuulu artikli 5 lõigete 1 ja 2 alla.   Artiklis 25 osutatud riikliku strateegilise r aamistiku esitamisel peab iga asjaomane 
liikmesriik märkima NUTS I ja NUTS II p iirkonnad, mille kohta ta esitab ERFile 
rahastamiseks programmi. 
2. NUTS II tasandi piirkonnad, mis on m ääruse (EÜ) 1260/1999 raames aastal 2006 
täielikult hõlmatud eesmärgiga 1 ning millele ei ole osutatud artikli 5 lõigetes 1 ja 2, võivad üleminekuperioodil saada strukt uurifondidest eriviisilist toetust. 
3. Komisjon võtab kohe pärast käesoleva m ääruse jõustumist vastavalt artikli 104 
lõikes 2 osutatud menetlusele vastu käesoleva artikli lõike 2 kriteeriumidele 
vastavate piirkondade loetelu. Loetelu ke htib alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. 
detsembrini 2013. 
Artikkel 7 
Euroopa territoriaalne koostöö 
1. Piiriülese koostöö eesmärgil võib rahastada sisemaismaapiiri ja teatavatel juhtudel 
välismaismaapiiri ääres asuvaid NUTS III taseme ühenduse piir kondi ning teatavaid 
merepiiriga NUTS III taseme ühenduse piirkond i, mis ei asu üldjuhul üksteisest üle 
150 km kaugusel, võttes arvesse võimalikke kohandusi, mis on vajalikud koostöömeetmete sidususe ja järjepidevuse tagamiseks. 
 
ET 25   ET Komisjon võtab kohe pärast käesoleva määr use jõustumist vastavalt artikli 104 
lõikes 2 osutatud menetlusele vastu abikõl blike piirkondade loet elu. Loetelu kehtib 
alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013. 
2. Riikidevahelise koostöö eesmärgil võtab komisjon artiklites 23 ja 24 osutatud 
ühenduse strateegiliste suuniste põhjal va stavalt artikli 104 lõikes 2 osutatud 
menetlusele vastu abikõlb like riikidevahelise koostöö piirkondade loetelu. Loetelu 
kehtib alates 1. jaanuarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013. 
3. Koostöövõrkude ja kogemusevahetuse eesmärgil võib saada toetust kõikjal 
ühenduses. 
IV PEATÜKK 
TOETAMISE PÕHIMÕTTED  
Artikkel 8 
Vastastikune täiendavus, kooskõ la ja vastavus õigusnormidele 
1. Fondid pakuvad toetust, mis täiendab siseriiklikke, piirkondikke ja kohalikke 
meetmeid, ühendades need ühenduse prioriteetidega. 
2. Komisjon ja liikmesriigid tagavad, et fondidest ja liikmesriikidelt saadavad toetused 
oleksid kooskõlas ühenduse tegevuse, po liitika ja prioritee tidega. Kõnealune 
kooskõla sätestatakse eelkõige ühenduse st rateegilistes suunistes, riiklikes 
strateegilistes raamistikes ja rakenduskavades. 
3. Fondidest rahastatavad toimingud peavad vastama asutamislepingu sätetele ja nende 
põhjal vastu võetud õigusnormidele. 
Artikkel 9 
Programmitöö 
Fondide eesmärke viiakse ellu mitmeaastase programmitöö süsteemi raames, mille hulka 
kuuluvad prioriteedid ning mitmeetapiline juht imis-, otsustus- ja rahastamisprotsess. 
Artikkel 10 
Partnerlus 
1. Komisjon teeb otsuse fondidest toetus e andmise kohta tihedas koostöös (edaspidi 
“partnerlus”) liikmesriikidega. Liikmesriigid korraldavad vastavalt siseriiklikele eeskirjadele ja tavadele partnerluse järgmi ste enda määratud asutuste ja organitega: 
a) pädevad piirkondlikud, kohalikud ja linnavalitsusasutused ja teised 
riigiasutused; 
 
ET 26   ET b) majandus- ja sotsiaalpartnerid; 
c) mis tahes teine kodanikuühiskonda, ke skkonnapartnereid, valitsusväliseid 
organisatsioone või meeste  ja naiste võrdõigusli kkust toetavaid organeid 
esindav asjakohane asutus. 
Iga liikmesriik määrab siseriiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil kõige 
paremini majandus-, sotsiaal- ja muid valdkondi esindavad partnerid (edaspidi 
“partnerid”). Liikmesriik tagab vastavalt siseriiklikele eeskirjadele ja tavadele kõigi asjaomaste organite laiaulatusliku ja te geliku osalemise, võttes arvesse vajadust 
edendada meeste ja naiste  võrdõiguslikkust ning keskkonna kaitse ja -parandamise 
nõuete kaudu säästvat arengut.  
2. Partnerluse käigus järgitakse täielikul t kõikide partnerite institutsioonilisi, 
seaduslikke ja fina ntsilisi volitusi. 
Partnerlus hõlmab riikliku strateegilise r aamistiku ettevalmistamist ja järelevalvet 
ning rakenduskavade ettevalmistamist, ra kendamist, järelevalvet ja hindamist. 
Liikmesriik kaasab asjaomased partneri d, eriti piirkonnad, ettenähtud tähtajaks 
programmitöö eri etappidesse. 
3. Komisjon konsulteerib igal aastal fondidest toetuse saam ise osas Euroopa tasandil 
sotsiaalpartnereid esindava te organisatsioonidega. 
Artikkel 11 
Subsidiaarne ja proportsionaalne tegevus 
1. Artiklis 23 osutatud rakenduskavade el luviimise eest vastutab vastavalt iga 
liikmesriigi konkreetsele institutsioonilisele süsteemile tema asjakohane piirkondlik 
tasand. Vastutamine toimub vastavalt käesolevale määrusele. 
2. Vahendid, mida komisjon ja liikmesriik kasutavad järelevalvesätete raames, sõltuvad 
ühenduse toetuse suurusest. Samuti on erine vusi sätetes, mis käsitlevad hindamist, 
komisjoni osalemist artiklis 62 osutatud järelevalvekomiteedes ja rakenduskavade 
aastaaruandeid. 
Artikkel 12 
Ühine juhtimine 
1. Ühenduse eelarvest fondidele eraldatud osa täidetakse vastavalt nõukogu määruse 
(EÜ, Euratom) nr 1605/2002
10 artikli 53 lõike 1 punktile  b liikmesriikide ja 
komisjoni vahelise ühise juhtimise raames , v.a artiklis 43 osutatud tehnilise abi 
puhul.  
                                                 
10 EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1. 
 
ET 27   ET Liikmesriigid ja komisjon tagavad mõistliku finantsjuhtimise põhimõtte järgimise. 
2. Komisjon kasutab oma volitusi Euroopa ühenduste üldeelarve täitmisel järgmiselt: 
a) komisjon kontrollib vastavalt artiklites 69 ja 70 kirjeldatud korrale juhtimis- ja 
kontrollsüsteemide olemasolu ja nõuete kohast toimimist liikmesriikides; 
b) komisjon lükkab edasi, peab kinni või peatab vastavalt ar tiklitele 89, 90 ja 91 
kõik maksed või osa neist, kui siseriik likud juhtimis- ja kontrollsüsteemid ei 
toimi, ning kohaldab vast avalt artiklites 101 ja 102 kirjeldatud korrale mis 
tahes muid vajalikke finantskorrektsioone; 
c) komisjon kontrollib ositimaksete tagasi maksmist ning vabastab artikli 81 lõikes 
2 ja artiklites 93 ja 96 sätestatud korras automaatselt eelarvelised kulukohustused. 
Artikkel 13 
Täiendavus 
1. Struktuurifondide toetus ei asenda liik mesriigi avaliku sektori või samaväärseid 
struktuurilisi kulusid. 
2. Lähenemise eesmärgi alla kuuluvate piirkondade puhul määr avad komisjon ja 
liikmesriik kindlaks taseme, millel liikmesr iik hoiab programmitöö perioodi jooksul 
avaliku sektori või samaväärsed stru ktuurilised kulud kõigis asjaomastes 
piirkondades.  
Liikmesriik ja komisjon lepivad kulude suhtes kokku artiklis 25 osutatud riikliku 
strateegilise raamistiku raames. 
3. Lõikes 2 osutatud kulude tase peab olema vähemalt võrdne eelmise programmitöö 
perioodi tegelike keskmiste aastaste kulude summaga. 
Kulude tase määratakse kindlaks rahast amise üldiste makromajanduslike tingimuste 
põhjal ja võttes arvesse majanduslikke eriol ukordi, näiteks privatiseerimist ja avaliku 
sektori struktuuriliste või samaväärsete kul ude erandlikku taset liikmesriigis eelmisel 
programmitöö perioodil. 
4. Komisjon viib lähenemise eesmärgi puhu l koostöös iga liik mesriigiga läbi 
täiendavuse vahekontroll i 2011. aastal ja järelkont rolli 30. juuniks 2016.  
Kui liikmesriik ei suuda 30. juunil 2016 tõen dada, et ta on pidanud kinni riikliku 
strateegilise raamistiku r aames kokkulepitud täiendavusest, teeb komisjon vastavalt 
artiklis 101 sätestatud korra le finantskorrektsiooni. 
 
ET 28   ET Artikkel 14 
Meeste ja naiste võrdõiguslikkus  
Liikmesriigid ja komisjon tagavad, et fondide kasutamisel toetataks eri etappides meeste ja 
naiste võrdõiguslikkust ja  kaasataks sooküsimused. 
V PEATÜKK 
FINANTSRAAMISTIK  
Artikkel 15 
Koguvahendid 
1. Perioodil 2007-2013 fondidest kulukohustust e täitmiseks saadaolevad vahendid on 
2004. aasta hindades 336,1 miljardit eurot vastavalt I lisas aastate kaupa esitatud jaotusele.  
Esimeses lõigus nimetatud summade kasutamiseks programmitöös ja nende 
edasiseks Euroopa ühenduste üldeelarvesse lülitamiseks seotakse need summad iga-
aastase 2%-lise indeksiga. 
Eelarvelised vahendid jaotatakse artikli 3 lõikes 2 määratletud eesmärkide vahel nii, 
et neist märkimisväärne osa oleks koonda tud lähenemise eesmärgi piirkondadele.  
2. Komisjon esitab vastavalt ar tiklites 16, 17 ja 18 sätestatud  kriteeriumidele aastate 
kaupa vahendite soovitusliku jaotuse liikmesriikide vahel, ilma et sellega piirataks artiklites 20 ja 21 osutat ud sätete kohaldamist. 
Artikkel 16 
Lähenemise eesmärgi vahendid  
1. Lähenemise eesmärgi koguvahendid moodusta vad 78,54% artikli 15 esimeses lõigus 
nimetatud vahenditest (ehk kokku 264,0 miljardit eurot) ja jaotatakse eesmärgi eri osade vahel järgmiselt: 
a) 67,34% artikli 5 lõikes 1 osutatud toetus tele, kasutades liikmesriikidevahelise 
soovitusliku jaotuse arvutamisel krit eeriumidena abikõl bliku elanikkonna 
suurust, piirkonna jõukust, riigi jõukust ning töötust; 
b) 8,38% artikli 5 lõikes 2 osutatud eriv iisilistele ülemine kuperioodi toetustele, 
kasutades liikmesriikidevahelise soovitusliku jaotuse arvutamisel 
kriteeriumidena abikõlb liku elanikkonna suurust, piirkonna jõukust, riigi 
jõukust ning töötust; 
 
ET 29   ET c) 23,86% artikli 5 lõikes 3 osutatud toetus tele, kasutades liikmesriikidevahelise 
soovitusliku jaotuse arvutamisel kriteeriumidena toetuse saamise tingimustele vastava elanikkonna suurust, rahva majanduse kogutoodangut elaniku kohta, 
võttes arvesse riigi jõukuse kasvu ee lmise perioodil, ja pindala; ning 
d) 0,42% artikli 5 lõikes 4 osutatud toet ustele, kasutades li ikmesriikidevahelise 
soovitusliku jaotuse arvutamisel kriteeri umina abikõlbliku elanikkonna suurust. 
2. Lõike 1 punktis b osutatud assigneeringute jaotus aastate kaupa kahaneb alates 1. 
jaanuarist 2007. Assigneeringud on 2007. aas tal väiksemad kui 2006. aastal, v.a 
sellistes piirkondades, mis ei kuulunud va stavalt määrusele (EÜ) nr 1260/1999 1. 
jaanuaril 2000 täielikult eesmärgi 1 alla ja mille suhtes 2007. aasta assigneerinud peavad olema objektiivsed ja ausad. 
Artikkel 17 
Piirkondliku konkurentsivõime ja  tööhõive eesmärgi vahendid  
1. Piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõi ve eesmärgi koguvahendid moodustavad 
17,22% artikli 15 esimeses lõigus nimetatud vahenditest (ehk kokku 57,9 miljardit eurot) ja jaotatakse eesmärgi eri osade vahel järgmiselt: 
a) 83,44% artikli 6 lõikes 1 osutatud toetus tele, kasutades liikmesriikidevahelise 
soovitusliku jaotuse arvutamisel krit eeriumidena abikõl bliku elanikkonna 
suurust, piirkonna jõukust, töötust, tööhõi ve määra ja rahvastikutihedust; ning 
b) 16,56% artikli 6 lõikes 2 osutatud erivii silistele üleminekuperioodi toetustele, 
kasutades liikmesriikidevahelise soovitusliku jaotuse arvutamisel 
kriteeriumidena abikõlb liku elanikkonna suurust, piirkonna jõukust, riigi 
jõukust ning töötust. 
2. Lõike 1 punktis a nimetatud assigneeringud jaot atakse ERFist ja E SFist rahastatavate 
rakenduskavade vahel võrdselt. 
3. Kuni 50% lõike 1 punktis b osutatud saadao levatest assigneeringut est antakse ESFist 
rahastatavatele rakenduskavadele. Selleks peab neil olema konkreetne prioriteet. 
4. Lõike 1 punktis b osutatud assigneeringute jaotus aastate kaupa kahaneb alates 1. 
jaanuarist 2007. Assigneeringud on 2007. aas tal väiksemad kui 2006. aastal, v.a 
sellistes piirkondades, mis kuuluvad vastav alt määrusele (EÜ) nr 1260/1999 alates 
2004. aastast eesmärgi 1 alla ja mille suhtes 2007. aasta assigneeringud peavad olema objektiivsed ja ausad. 
 
ET 30   ET Artikkel 18 
Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi vahendid  
Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi  koguvahendid moodustavad 3,94% artikli 15 
esimeses lõigus nimetatud vahenditest (ehk kokku 13,2 miljardit eurot) ja jaotatakse eesmärgi 
eri osade vahel järgmiselt: 
a) 35,61% artikli 7 lõikes 1 osutatud pi iriülese koostöö toetustele, kasutades 
liikmesriikidevahelise soovitusliku jaotuse arvutamisel kriteeriumina abikõlbliku 
elanikkonna suurust. 
 12,12% ERFi toetusteks Euroopa naaberlu se ja partnerluse rahastamisvahendi 
piiriülese koostöö harule va stavalt määrusele (EÜ) nr […] ning ühinemiseelsele 
rahastamisvahendile vastavalt määrusele (EÜ) nr […]. Kõnealustes määrustes on 
sätestatud, et nimetatud rahastamisvahend ite toetus liikmesr iikide piiriülesele 
koostööle on võrdne ERFi vastava toetusega. 
b) 47,73% artikli 7 lõikes 2 osutatud riikidevahelise koost öö toetustele, kasutades 
liikmesriikidevahelise soovitusliku jaotuse arvutamisel kriteeriumina abikõlbliku 
elanikkonna suurust. 
c) 4,54% artikli 7 lõikes 3 osutatud koostöövõrkude ja kogemusevahetuse toetustele. 
Artikkel 19 
Vahendite ülekandmise keeld  
Liikmesriigiti fondide eesmärki de raames eraldatud assigneer ingute kogusumma või selle osa 
ei ole ülekantav.   Erandina võib liikmesriigi kaupa Euroopa terr itoriaalse koostöö eemärgi raames eraldatud 
summade jaotus kõikuda kuni 10% p iiriülese koostöö ja riikidev ahelise koostöö osade vahel. 
Artikkel 20 
Tulemuslikkuse ja kvaliteedi reservi vahendid 
Artikli 16 lõike 1 punktides a ja b ning artikli 17 lõikes 1 osutatud vahenditest 3% eraldatakse 
vastavalt artiklile 48. 
 
ET 31   ET Artikkel 21 
Tehnilise abi vahendid 
Artikli 15 lõikes 1 osutatud vahe nditest 0,30% eraldatakse komisj onile artiklis 43 määratletud 
tehnilise abi andmiseks. 
Artikkel 22 
Vahendite piirmäär 
Komisjon tagab, et vastavalt käesolevale mä ärusele mis tahes liikmesriigile fondidest 
eraldatud aastaste assigneeringu te kogusumma, sealhulgas ERFi to etus Euroopa naaberluse ja 
partnerluse rahastamisvahendi pi iriülese koostöö harule vastavalt määrusele (EÜ) nr […] ja 
ühinemiseelsele rahastamisvahendile vastava lt määrusele (EÜ) nr […], Euroopa Maaelu 
Arengu Põllumajandusfondi toetus, mis pärineb vastavalt määrusele (EÜ) nr [...] EAGGFi 
arendusrahastust, ning määrusel (EÜ) nr […] põhinev Euroopa Kala ndusfondi toetus, mis 
aitavad kaasa lähenemise eesmärgile, ei ületaks institutsioonidevahelise kokkuleppe 
vastuvõtmise ajal antud hinnangul 4% kõnealuse liikmesriigi SKTst. 
Eelnevas lõigus mainitud rahastamisvahendei d, v.a fonde käsitlevad määrused peavad 
sisaldama sarnast sätet. 
II JAOTIS  
STRATEEGILINE LÄHENEMINE ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKALE  
I PEATÜKK 
ÜHENDUSE STRATEEGILISED SUUNISED 
ÜHTEKUULUVUSPOLIITIKA ALAL  
Artikkel 23 
Sisu 
Nõukogu kehtestab ühenduse tasandil majandusli kku, sotsiaalset ja territoriaalset 
ühtekuuluvust käsitlevad strateegilised suuni sed, millega määratakse kindlaks fondide 
tegevusraamistik. 
Kõnealuste suuniste kaudu viia kse iga fondide eesmärgi puhul ellu ühenduse pr ioriteedid, 
pidades silmas tasakaalustatumat, ühtlasemalt ja säästvamat arengut. 
 
ET 32   ET Suuniste koostamisel on võetud arvesse maja nduspoliitilistes üldsuunistes sisalduvat 
keskmise tähtajaga majandus poliitilist strateegiat. 
Tööhõive ja inimressursside valdkonnas lähtutakse Euroopa tööhõivestrateegiast, võttes 
arvesse piirkondlikku ja kohalikku eripära. 
Artikkel 24 
Vastuvõtmine ja läbivaatamine 
Vastavalt asutamislepingu artiklis 161 sätest atud korrale võetakse artiklis 23 osutatud 
ühenduse strateegilised suunised vastu hilj emalt kolm kuud pärast käesoleva määruse 
vastuvõtmist. Otsus avaldataks e Euroopa Liidu Teatajas. 
Vajaduse korral vaadatakse ühenduse strateegilised suunised vastavalt asutamislepingu 
artiklis 161 sätestatud korrale va hepeal läbi, et võtta eelkõige arvesse ühenduse prioriteetides 
toiminud muutusi. 
II PEATÜKK 
RIIKLIK STRATEEGILINE RAAMISTIK  
Artikkel 25 
Sisu 
1. Liikmesriigid esitavad riikliku stra teegilise raamistiku, mis tagab ühenduse 
struktuuriabi kooskõla ühenduse strateegiliste suunisteg a, ning määrab kindlaks 
ühenduse prioriteetide, säästvat arengut toetavate siseriikli ke ja piirkondlike 
prioriteetide ning riiklike tööhõive  tegevuskavade va helised seosed. 
Raamistik kujutab endast fondide progr ammitöö ettevalmistamise vahendit. 
2. Iga riiklik strateegiline raamistik peab sisaldama liikmesriigi strateegia ja selle 
meetmete elluviimise lühikirjeldust. 
3. Riikliku strateegilise raamistiku strateegia  osas tuleb täpsustada lähenemise ning 
piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärkide raames valitud strateegiad ning tõestada arengutaseme erinevuste, nõr kade külgede ja eelkõige Euroopa ja 
maailma majanduse eeldatavate muudatusteg a seotud potentsiaali analüüsi põhjal, et 
nimetatud valikud on kooskõlas ühenduse stra teegiliste suunistega. Kõnealuses osas 
tuleb täpsustada: 
a) valdkondlikud ja piirkond likud prioriteedid, sealhulga s linnade taaselustamise 
ning maapiirkondade ja kalandusest sõltuvate piirkondade majanduse 
mitmekesistamise puhul; 
 
ET 33   ET b) üksnes lähenemise eesmärgi puhul tegevus, mida kavandatakse liikmesriikide 
haldussuutlikkuse tugevdamiseks, k.a seos es fondide juhtimisega, ja artikli 46 
lõikes 1 osutatud hindamiskava; 
c) üksnes piirkondliku k onkurentsivõime ja tööhõi ve puhul piirkondliku 
konkurentsivõime raames välja valitud piirkondade loetelu, millele on osutatud artikli 6 lõike 1 teises lõigus. 
Järelevalve võimaldamiseks peaksid punktis a osutatud prioriteetide põhieesmärgid 
olema mõõdetavad ning tuleks määrata kindla ks piiratud arv tulemuslikkuse ja mõju 
näitajaid. 
4. Lähenemise eesmärgi ja piirkondliku konkur entsivõime ja tööhõi ve eesmärgi puhul 
peab toimingute osa sisaldama järgmist: 
a) rakenduskavade loetelu ja iga fond i soovituslik aastaer aldis rakenduskava 
kaupa, milles on tagatud piisav tasakaal piirkondlike ja valdkondlike meetmete vahel. Kõnealune loetelu peab sisald ama artiklis 49 viidatud siseriikliku 
ettenägematute kulude reservi summat; 
b) rakenduskavade ja fondide vahelise  kooskõlastamise tagamise mehhanismid; 
c) muude rahastamisevahendite, eriti EIP toetus ja nende kooskõlastamine 
fondidega. 
5. Lähenemise eesmärgi piirkondade puhul peab toimingute osa samuti sisaldama 
järgmist: 
a) Euroopa Maaelu Arengu Põllumaja ndusfondi ja Euroopa Kalandusfondi 
raames ettenähtud iga-aastaste  assigneeringute kogusumma; 
b) artiklis 13 nimetatud täiendavuse põhimõttest kinnipidamise eelkontrolliks 
vajalikud andmed. 
6. Riiklikus strateegilises raamistikus sisalduvas teabes võetakse arvesse iga 
liikmesriigi konkreetset institutsioonilist korraldust. 
Artikkel 26 
Ettevalmistamine ja vastuvõtmine  
1. Liikmesriik valmistab riikliku strateegilise raamistiku ette vastavalt oma 
institutsioonilisele ülesehitusele ja tiheda s koostöös artiklis 10 osutatud partneritega. 
Raamistik hõlmab perioodi 1. jaanua rist 2007 kuni 31. detsembrini 2013. 
2. Iga liikmesriik saadab komisjonile riikli ku strateegilise raamis tiku kohta ettepaneku 
võimalikult kiiresti pärast ühenduse st rateegiliste suuniste vastuvõtmist. 
Liikmesriigid võivad teha otsuse esitada artiklis 31 osutatud rakenduskavad samal 
ajal. Komisjon peab partnerluse raames kõnealuse ettepaneku üle läbirääkimisi. 
 
ET 34   ET 3. Olles konsulteerinud artiklis 105 osutatud kom iteega, teeb komisj on vastavalt artikli 
104 lõikes 2 osutatud korrale enne artikli s 36 osutatud rakenduskavade vastuvõtmist 
otsuse, milles käsitletakse järgmiseid küsimusi: 
a) fondide toetuse andmiseks valitud stra teegia ja valdkondlikud prioriteedid ning 
nende järelevalve kord; 
b) rakenduskavade loetelu ja vahendite s oovituslik jaotus rakenduskava kaupa iga 
fondide eesmärgi puhul, sealhulgas artiklis 49 osutatud siseriikliku 
ettenägematute kulude reservi summa; 
c) üksnes lähenemise eesmärgi puhul kulude tase, mis tagab kinnipidamise 
artiklis 13 osutatud tä iendavuse põhimõttest, ning  haldussuutlikkuse ja 
mõistliku finantsjuhtimise tugevdamiseks kavandatavad meetmed. 
Kõnealune otsus ei piira ar tiklis 32 osutatud muudatuste tegemist rakenduskavades. 
III PEATÜKK 
STRATEEGILINE JÄRELEVALVE  JA IGA-AASTANE ARUTELU  
Artikkel 27 
Liikmesriikide iga-aastased aruanded 
1. Iga liikmesriik esitab esimest korda 2008. aas tal ja seejärel hiljemalt iga aasta 1. 
oktoobriks komisjonile aruande, mis käsitle b tema strateegia elluviimisel ja 
eesmärkide saavutamisel tehtud edusamme, võ ttes eriti arvesse kehtestatud näitajaid, 
panust lähenemist käsitlevate ühenduse stra teegiliste suuniste toetamisel ning 
olemasolevaid hindamisi. 
Aruandes tuleb viidata siseriik likule tööhõive tegevuskavale. 
2. Siseriiklikus tööhõive tegevus kavas kirjeldatakse igal aasta l, kuidas igas liikmesriigis 
viiakse ellu Euroopa töö hõivestrateegia suuniseid. 
Artikkel 28 
Komisjoni iga-aastased aruanded 
1. Komisjon võtab esimest korda 2009. aastal ja seejärel iga aasta alguses vastu 
aastaaruande, milles tehakse kokkuvõte ühendus e strateegiliste suuniste ja riikliku 
strateegilise raamistikuga seotud peamistest arengutest, tendentsidest ja probleemidest. 
 
ET 35   ET 2. Aruanne põhineb artiklis 27 osutatud  liikmesriikide iga-aastaste aruannete 
läbivaatamisel ja hindamisel komisjoni  poolt ning muul olemasoleval teabel. 
Aruandes nimetatakse järelmeetmed, mida liikmesriigid ja komisjon võtavad selle hindamistulemusi silmas pidades. 
Artikkel 29 
Iga-aastane läbivaatamine 
1. Artiklis 28 osutatud komisjoni iga-aas tane aruanne saadetakse nõukogule koos 
majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise aruande, ühise tööhõivearuande ja siseturu strateegia rakendamise arua ndega, pidades silmas Euroopa Ülemkogu 
kevadist istungjärku. 
Aruanne saadetakse arvamuse saamisek s Euroopa Parlamendile, majandus- ja 
sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele. 
2. Nõukogu vaatab igal kevadel komisj oni iga-aastase aruande läbi koos 
majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise aruande, ühise tööhõivearuande ja siseturu strateegia rakendamise aruandega. 
3. Nõukogu võtab komisjoni ettepanekul artik lis 28 osutatud komisjoni iga-aastase 
aruande põhjal vastu ühenduse strateegi liste suuniste rakendamist käsitlevad 
järeldused. Komisjon tagab järeldustest  tulenevate meetmete elluviimise. 
Artikkel 30 
Ühtekuuluvusaruanne 
Asutamislepingu artikli 159 teis es lõigus nimetatud komisj oni aruanne peab sisaldama 
järgmist: 
a) majandusliku ja sotsiaalse ühte kuuluvuse, sealhulgas piirkondade 
sotsiaalmajandusliku olukorra ja arengu ning ühenduse prioriteetide kaasamisega 
seotud edusammude kirjeldus; 
b) fondide, EIP ja muude rahastamisvahendi te rolli ning mõju kirjeldus, mida muu 
ühenduse ja siseriiklik poliitika on avaldanud tehtud edusammudele. 
Aruanne peab sisaldama vajaduse korral ettepa nekuid ühenduse meetmete  ja poliitika kohta, 
mis tuleks võtta vastu majandusliku ja sotsia alse ühtekuuluvuse tugevdamiseks. Samuti tuleb 
selles vajaduse korral esitada ettepanekud, mi s käsitlevad ühtekuuluvus strateegiliste 
suunistes sisalduvate ühenduse uute po liitiliste algatuste kohandamist. 
Ühtekuuluvusaruanne asendab selle esitamise aasta l artiklis 28 osutatud komisjoni aruannet. 
Selle üle toimub vastavalt artiklis 29 sätestatud korrale iga-aastane arutelu. 
 
ET 36   ET III JAOTIS  
PROGRAMMITÖÖ  
I PEATÜKK 
ÜLDSÄTTED STRUKTUURIFOND IDE JA ÜHTEKUULUVUSFONDI 
KOHTA  
Artikkel 31 
Rakenduskavade ettevalmistamine ja heakskiitmine 
1. Fondide tegevus liikmesriikides toimub rakenduskavade kaudu vastavalt riiklikule 
strateegilisele raamistikul e. Iga rakenduskava hõlmab 1. jaanuari 2007 ja 31. 
detsembri 2013 vahelist perioodi. Iga ra kenduskava hõlmab ainult üht kolmest 
eesmärgist, millele on osutatud artiklis 3, v. a juhul, kui komisjon ja liikmesriik on 
leppinud kokku vastupidises. 
2. Iga rakenduskava koostavad liikmesriik ja tema määratud asutus, tehes tihedat 
koostööd artiklis 10 osutatud partneritega. 
3. Liikmesriik esitab rakenduskava kohta komisjonile ettepaneku, mis sisaldab kõiki 
artiklis 36 nimetatud osasid, võimalikult kiiresti pärast artiklis 26 nimetatud 
komisjoni otsust või üheaegselt artiklis 26 ni metatud riikliku strateegilise raamistiku 
esitamisega. 
4. Komisjon hindab esitatud rake nduskava ettepanekut, et te ha kindaks, kas see aitab 
kaasa riikliku strateegilise raamistiku ees märkidele ja prioriteetidele ning ühenduse 
strateegilistele suunistele. Kui komisjon leiab, et rakenduskava ei ole ühenduse 
strateegiliste suuniste või riikliku strateegili se raamistikuga kooskõlas, palub ta 
liikmesriigil teha esitatud rakenduskava  ettepanekus vastavad parandused. 
5. Komisjon võtab iga rakenduskava vastu võimalikult kiiresti pärast seda, kui 
liikmesriik on selle ametlikult esitanud. 
Artikkel 32 
Rakenduskavade läbivaatamine 
1. Rakenduskavad vaadatakse läbi liikmesr iigi või komisjoni algatusel pärast 
järelevalvekomitee heakskiitu ning va jaduse korral tehakse nendes ülejäänud 
programmitöö perioodiks parandus ed, kui on toimunud märkimisväärsed 
sotsiaalmajanduslikud muutused või tahetaks e võtta rohkem või muul viisil arvesse 
ühenduse prioriteete, eriti nõukogu järeldusi silmas pidades. Samuti võib vaadata 
rakenduskavad läbi hindamise või rakendus raskusete tagajärjel. Vajaduse korral 
 
ET 37   ET vaadatakse rakenduskavad läbi pärast ar tiklites 48 ja 49 nimetatud vahendite 
eraldamist. 
2. Komisjon võtab otsuse rakenduskavad e parandamise taotluste kohta vastu 
võimalikult kiiresti pärast liikmesriigi ametliku taotluse esitamist. 
Artikkel 33 
Fondide eripära 
1. Rakenduskavasid rahastatakse  ainult ühest fondist, v.a lõ ikes 3 sätestatud juhtudel. 
2. Ilma et sellega piirataks konkreetsetes  fonde käsitlevates määrustes ettenähtud 
erandite kohaldamist, võib ERFist ja ESFist rahastada täiendavalt ja iga 
rakenduskava prioriteedi puhul  kuni 5% ulatuses meetme id, mis kuuluvad teise fondi 
kohaldamisalasse, tingimusel et need  on vajalikud toimi ngu nõuetekohaseks 
elluviimiseks ja se llega otseselt seotud. 
3. Ühtekuuluvusfondist toetust saavates  liikmesriikides toetavad ERF ja 
Ühtekuuluvusfond ühiselt transpordiin frastruktuuri ja keskkonnaalaseid 
rakenduskavasid, sealhulgas suurprojekte. 
Artikkel 34 
Kohaldamisala geograafiline ulatus 
1. Lähenemise eesmärgi raames esitatav ad rakenduskavad koostatakse asjakohasel 
geograafilisel tasandil, vähemalt piirkondlikul NUTS II tasandil.  
 Lähenemise eesmärgi raames esitatav ad rakenduskavad, mida toetatakse 
Ühtekuuluvusfondist, koostatakse riiklikul tasandil. 
2. Kui piirkonda rahastatakse ERFist, koostatakse piirkondliku konkurentsivõime ja 
tööhõive eesmärgi raames esitatavad ra kenduskavad piirkondlikul NUTS I ja NUTS 
II tasandil vastavalt konkreetse  liikmesriigi inst itutsioonilisele süsteemile, v.a juhul, 
kui komisjon ja liikmesriik on leppinud kokku vastupidises. Kui rakenduskavasid 
rahastatakse ESFist, koostab need asjaomasel tasandil liikmesriik. 
3. Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi raames esitatavad rakenduskavad, mis 
käsitlevad piiriülest koos tööd, koostab iga p iiri või piiride r ühma, sealhulgas 
enklaavide puhul NUTS III tasandi asjaoman e rühm. Euroopa territoriaalse koostöö 
eesmärgi raames esitatavad rakenduskavad, mis käsitlevad riikid evahelist koostööd, 
koostatakse riikidevahelise koostöö piir konna tasandil. Koostöövõrkude kavad on 
seotud kogu ühenduse territooriumiga. 
 
ET 38   ET Artikkel 35 
Euroopa Investeerimispanga ja Eur oopa Investeerimisfondi osalemine 
1. Euroopa Investeerimispank (EIP) ja Eur oopa Investeerimisfond (EIF) võivad osaleda 
fondide toetuse kavandamisel vastavalt nende põhikirjas sätestatud korrale. 
2. EIP ja EIF võivad liikmesriikide palvel osal eda riiklike strateegiliste raamistike ja 
rakenduskavade ettevalmistamisel ning te gevuses, mis on seotud suurprojektide 
ettevalmistamise, rahastamise korraldamise ni ng avaliku ja erasekto ri partnerlusega. 
Kokkuleppel EIPiga ja EIFiga või b liikmesriik koondada saadud laenud 
rakenduskava ühele või mitmele prioriteedil e, eriti innovatsiooni ja teadmistepõhise 
majanduse valdkonnale, inimkapitalile, keskkonnale ja põhii nfrastruktuuri 
projektidele. 
3. Komisjon võib konsulteerida EIPiga ja EI Figa enne siseriik like strateegiliste 
raamistike ja rakenduskavade vastuvõtmi st. Kõnealune konsulteerimine on eelkõige 
seotud rakenduskavadega, milles loetletud soovituslikud suurprojektid ja programmid on oma prioriteetide olemuse tõttu sobivamad laenude ja muud liiki 
turumajandusliku rahastamise kasutamiseks. 
4. Kui komisjon peab seda suurprojektide hi ndamise eesmärgil kohaseks, võib ta EIPil 
paluda vaadata läbi kõnealuste projektide tehniline kvaliteet ning majanduslik ja rahaline elujõulisus, eriti seoses rakendatavate või väljatöötatavate finantskorraldusvahenditega. 
II PEATÜKK 
PROGRAMMITÖÖ SISU  
1. JAGU  
RAKENDUSKAVAD  
Artikkel 36 
Lähenemise eesmärgi ja piirkondliku konk urentsivõime ja tööhõive eesmärgi 
rakenduskavad 
1. Lähenemise eesmärgiga ja piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgiga 
seotud rakenduskavad peavad sisaldama järgmist: 
a) tugevate ja nõrkade külgede anal üüs ning olukorra lahendamiseks valitud 
strateegia; 
b) valitud prioriteetide põhjendus, võttes arvesse ühenduse strateegilisi suuniseid, 
riiklikku strateegilist raamistikku ja nendest tulenevaid rakenduskava prioriteete, ning eeldatav mõju vastava lt artiklis 46 osutatud eelhindamisele; 
 
ET 39   ET c) teave prioriteetide ja nende konkreet sete eesmärkide kohta. Kõnealuste 
eesmärkide rakendamist, tulemusi ja mõju  peab olema võimalik mõõta piiratud 
arvu näitajate abil,  võttes arvesse proportsionaal suse põhimõtet. Näitajad 
peavad võimaldama mõõta edasiminekut , võrreldes esialgse olukorraga, ja 
eesmärkide mõjusust prioriteetide elluviimisel; 
d) toetuse valdkondade jaotus kategoor ia kaupa vastavalt käesoleva määruse 
üksikasjalikele rakenduseeskirjadele; 
e) rahastamiskava järg mise kahe tabeliga: 
i) tabel, kus igast fondi st toetuseks kavandatavate  rahaliste assigneeringute 
kogusumma jaotus on esitatud aasta ka upa vastavalt arti klitele 50-53. 
Rahastamiskavas märgitakse struktuuri fondide kogutoetuse raames eraldi 
ära üleminekutoetust saavatele pi irkondadele eraldatud assigneeringud. 
Igal aastal fondidest eraldata v kogutoetus peab olema kooskõlas 
kohaldatava finantsperspektiiviga ja võt ma arvesse artikli 16 lõikes 2 ja 
artikli 17 lõikes 4 sätestatud järkjärgulist vähendamist; 
ii) tabel, kus iga prioriteedi puhul on kogu programmitöö aj aks täpsustatud 
ühenduse toetuse ja vastava riigi av aliku sektori toetuse rahaliste 
assigneeringute kogusumma ning f ondide toetuse määr. Tabelis 
märgitakse teavitamise eesmärgil ära EIP ja muude rahastamisvahendite toetus; 
f) teave täiendavuse kohta seoses Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondist 
ja Euroopa Kalandusfondist rahastatavate meetmetega; 
g) rakenduskava rakendussätted, mis sisaldavad järgmist: 
i) kõigi artiklis 58 nimetatud üksuste või, kui liikmesriik valib artiklis 73 
sätestatud võimaluse, muude organite ja korra määramine liikmesriigi 
poolt vastavalt artiklis 73  sätestatud eeskirjadele; 
ii) järelevalve- ja hindamissüsteemid e kirjeldus ning järelevalvekomitee 
koosseis; 
iii) finantsvoogude kasutuse levõtu- ja kasutamismenetluse määratlus, et 
tagada nende selgus ja arusaadavus; 
iv) rakenduskava avalikustamise tagamiseks kehtestatud sätted; 
v) komisjoni ja liikmesriigi vahe l kokkulepitud elektrooniliste andmete 
vahetuse korra kirjeldus, mille eesmärk on täita käesolevas määruses sätestatud maksmise, järelevalve ja hindamise nõudeid; 
h) artiklis 70 osutatud vastavushindamisasutuse määramine; i) artikli 38 tähenduses s uurprojektide soovituslik loetelu, mis esitatakse 
programmitöö jooksul ja sisaldab iga-aastast soovituslikku ajakava. 
 
ET 40   ET Komisjon võtab punkti d rake nduseeskirjad vastu vastav alt artikli 104 lõikes 2 
osutatud korrale. 
2. ERFist ja Ühtekuuluvusfondist ühiselt ra hastatavate transpordi  ja keskkonnaalaste 
rakenduskavade suhtes kohaldatakse kumma gi fondi konkreetseid prioriteete ja 
toetust. 
3. Igas piirkondliku konkurentsivõime ja  tööhõive eesmärgi raames toimuvas 
rakenduskavas tuleb põhjendada valdkondade ja geograafiliste piirkondade valimist 
ja rahaliste vahendite jaotamist. 
ERFist rahastatavate rakenduskavade  puhul rajaneb põhjendus järgmisel: 
a) kontrollitav seos piirkonna tasaka alustatud arenguga seotud eesmärgi ja 
valitud prioriteetide vahel; 
b) piisavatest rahalistest vahenditest ja  märkimisväärsest abisaajate hulgast 
tulenev laiem mõju asjaomase piirkonna peamistele prioriteetidele, eriti 
innovatsiooni valdkonnas. 
ESFist rahastatavate rakenduskavade  puhul rajaneb põhjendus järgmisel: 
a) valitud prioriteetide panus liikmesriikide tööh õivepoliitika rakendamist 
käsitlevate nõukogu soovituste elluviimisesse; 
b) laiem mõju Euroopa tööhõivestrateeg ia põhilistele pr ioriteetidele ja 
eesmärkidele ja ühenduse eesmärkidele sotsiaalse hõlva tuse valdkonnas. 
4. ERFist rahastatavad tegevuskavad, mi s on seotud lähenemise eesmärgi ning 
piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive ees märgiga, peavad lisaks sisaldama 
järgmist: 
a) iga piirkondliku programmi puhul piir kondadevahelise koostöö meetmed, mida 
rakendatakse koos vähemalt ühe piir konnaga teises liikmesriigis; 
b) linnaküsimustele lähenemist käsitlev teave, sealhulgas välja valitud linnade 
loetelu ja menetlused volituste võimalikuks edasidelegeerimiseks 
linnavalitsustele ül dise toetuse kaudu; 
c) meetmed piirkondliku majanduse enne tavaks kohandamiseks muutustega 
Euroopa ja rahvusvahelises majanduskeskkonnas; 
d) konkreetsed prioriteedid äärepoolseimaid  piirkondi toetavate tegevuskavadega 
seotud meetmete puhul, mida rahastatakse  artikli 16 esimese lõigu punktis d 
osutatud täiendavate a ssigneeringute raames. 
5. Erandina lõikest 1 peavad iga liikmesr iigi esitatud rakenduskava d artiklis 49 osutatud 
ettenägematute kulude reservi puhul sisaldama vastavalt artiklile 31 üksnes lõike 1 punkti e alapunktis i ning punktides g ja  h esitatud teavet ning järgmist: 
a) olukorra analüüs ohualdi ste valdkondade ja sellis te valdkondade puhul, mida 
võivad mõjutada kaubanduse laienemise tagajärjed; 
 
ET 41   ET b) osutamine prioriteetidele, mis on se otud töötajate kohanemisega, kes võivad 
olla mõjutatud, ning piirkondliku majanduse mitmekesistamisega.. 
6. Kui toimub artiklis 49 osutatud ettenägematu sündmus, taotleb liikmesriik 
komisjonilt vastavalt artikl ile 32 rakenduskava läbivaatamist, lisades lõike 1 punktis 
c ja punkti e alapunktis ii osutatud teabe. 
Artikkel 37 
Euroopa territoriaalse koos töö eesmärgi rakenduskavad 
Ilma et sellega piirataks artik li 36 kohaldamist, sätestatakse  Euroopa territoriaalse koostöö 
eesmärgi raames toimuva programmitöö erieeskirjad Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr […] Euroopa  Regionaalarengu Fondi kohta. 
2. JAGU  
SUURPROJEKTID  
Artikkel 38 
Sisu 
ERFist ja Ühtekuuluvusfondist võib rahastada selliste toimingute kulusid, mis seisnevad 
ehitustöödes, meetmetes ja teenustes, mille eesmärk on viia ellu täpse majandusliku ja 
tehnilise olemusega ühtne ülesanne, millel on selgelt määratletud eesmärgid ja mille 
kogumaksumus ületab keskkonnaalaste meetmete puhul 25 miljonit eurot ja teiste valdkondade puhul 50 miljonit eurot (edaspidi “suurprojektid”). 
Artikkel 39 
Komisjonile esitatav teave 
Korraldusasutus esitab komisjonile suurprojektide kohta järgmise teabe: 
a) teave rakendamise eest vastutava organi kohta; b) teave investeeringu laadi, kirjel duse, rahalise mahu ja asukoha kohta; 
c) teostatavusuuringu tulemused; d) projekti rakendamise ajakava ja eelda tavalt programmitöö pe rioodist pikema 
rakendamisperioodiga toimingu puhul etapid, mille jaoks programmitöö perioodil 2007-2013 taotletakse ühenduse kaasrahastamist; 
 
ET 42   ET e) kulude-tulude analüüs, mis sisaldab riskia nalüüsi ja eeldatavat mõju asjaomasele 
valdkonnale ja sotsiaalmaja nduslikule olukorrale liikmesriigis ja/või piirkonnas ning 
võimaluse korral teistes ühenduse piirkondades; 
f) tagatis ühenduse õigus est kinnipidamise kohta; 
g) keskkonnamõju analüüs; h) riikliku toetuse põhjendus; i) rahastamiskava, milles on märgitud är a rahaliste vahendite kavandatav kogumaht 
ning kavandatav toetus fondidest, EI Pist, EIFist ja muudest ühenduse 
rahastamisallikatest ja mis sisaldab projekti iga-aastast ajakava. 
Artikkel 40 
Komisjoni otsus 
1. Konsulteerides vajaduse korral välisekspe rtide, sealhulgas EIPiga, annab komisjon 
suurprojektile hinnangu, pidades silmas artiklis 39 osutatud tegureid, projekti 
kooskõla rakenduskava prioriteetidega, selle panust nimetatud prioriteetide eesmärkide saavutamisele ja ühtsust muu ühenduse poliitikaga. 
2. Komisjon toetab liikmesriike metoodika alal ja lepib nendega kokku kulude-tulude 
analüüsi põhiliste parameetrite kontrollväärtustes. 
3. Komisjon võtab otsuse vastu võimalikult ki iresti pärast seda, kui liikmesriik või 
korraldusasutus on esitanud artiklis 39 osutatud teabe. Kõnealuses otsuses 
määratakse kindlaks füüsiline objekt, summa, mille suhtes kohaldatakse prioriteedi kaasrahastamise määra, ja iga-aastane ajakava. 
4. Kui komisjon keeldub suurproj ekti rahaliselt toetamast, te atab ta liikmesriigile oma 
põhjustest. 
3. JAGU  
ÜLDISED TOETUSED  
Artikkel 41 
Üldsätted 
1. Korraldusasutus võib usaldada rakenduskava  osa juhtimise ja rakendamise ühele või 
mitmele enda poolt määratud vahendusasutusele, milleks võivad olla kohalikud ametiasutused, regionaalarengu asutused või  valitsusvälised or ganisatsioonid ning 
mis tagab ühe või mitme toimingu läbiv iimise vastavalt korraldusasutuse ja 
kõnealuse organi vahel sõlmitud kokkuleppe sätetele.  
 
ET 43   ET Selline delegeerimine ei piira korraldusasut use ega liikmesriikide finantsvastutust. 
2. Üldise toetuse kasutamise eest vastutav vahendusasutus peab andma tagatise oma 
maksevõime ning haldus- ja finantsjuhtimis alase pädevuse kohta. Ta peab määramise 
hetkel tavaliselt asuma võ i olema esindatud rakenduskavaga hõlmatud piirkonnas või 
piirkondades. 
Artikkel 42 
Rakenduseeskirjad 
Korraldusasutuse ja vahendusasutuse vahel sõlmitavas kokkuleppes tuleb eelkõige esitada 
järgmised üksikasjad: 
a) läbiviidavad toimingud; b) abisaajate valiku kriteeriumid; c) fondide toetuse määrad ja seda re guleerivad eeskirjad, sealhulgas kogunenud 
intresside kasutamise kohta; 
d) artikli 58 lõikes 1 osutatud üldise toetus e järelevalve, hindamise ja finantskontrolli 
tagamise kord, mida kohaldatakse ko rraldusasutuse suhtes, sealhulgas 
põhjendamatult makstud summade tagasinõud mise ja raamatupidamisaruannete 
esitamise kord; 
e) finantstagatise või sama väärse vahendi kasutamine. 
4. JAGU  
TEHNILINE ABI  
Artikkel 43 
Tehniline abi komisjoni algatusel 
1. Komisjoni algatusel ja/või nimel võidaks e fondidest 0,30% piires nende vastavatest 
iga-aastastest vahenditest rahastada k äesoleva määruse rakendamiseks vajalikke 
ettevalmistus-, järelevalve-, haldus-, tehnilise abi, hindamis-, auditeerimis- ja kontrollimeetmeid. Kõnealused meetmed v iiakse läbi vastavalt määruse (EÜ, 
Euratom) nr 1605/2002 artikli 53 lõikele 2 ja  muudele kõnealuse määruse sätetele ja 
rakenduseeskirjadele, mida kohaldatakse nimetatud liiki eelarve täitmise suhtes. 
Kõnealused meetmed hõlmavad järgmist: a) uuringud, mis on seotud ühenduse strateegiliste suuniste koostamisega, 
komisjoni aastaaruandega ja iga kolme aasta järel koostatava 
ühtekuuluvusaruandega; 
 
ET 44   ET b) hindamised, ekspertide aruanded, statis tika ja uuringud, sealhulgas üldist laadi 
ja sellised, mis käsitlevad fondide toimimist; 
c) partneritele, fondidest abi saajatele ja üldsusele suunatud meetmed, sealhulgas 
teavitamisega seotud meetmed; 
d) teabe levitamise, koostöövõrkude, teadvustamise, koostöö ja 
kogemustevahetuse toetamisega seotud meetmed kogu ELis; 
e) juhtimiseks, järelevalveks, kontro llimiseks ja hindamiseks kasutatavate 
arvutisüsteemide paigaldamine, kasutamine ja omavahel ühendamine; 
f) hindamismeetodite parandamine ja teabevahetus kõnealuse valdkonna tavade 
kohta. 
2. Kui ERFist või Ühtekuuluvusfondist on ette  nähtud toetus, võtab komisjon lõikes 1 
loetletud meetmete kohta vastu otsuse vast avalt artikli 104 lõikes  2 osutatud korrale. 
3. Kui ESFist on ette nähtud toetus, võtab komisjon lõikes 1 loetletud meetmete kohta 
vastu otsuse pärast seda, kui ta on vast avalt artikli 104 lõikes 2 osutatud korrale 
konsulteerinud artiklis 1 05 osutatud komiteega. 
Artikkel 44 
Tehniline abi liikmesriikide algatusel 
1. Liikmesriikide algatusel võidakse fondi dest järgmistes piirides rahastada 
ettevalmistus-, haldus-, järelevalve-, hindamis-, teavitamis- ja kontrollimeetmeid ning meetmeid fondide rakendamiseks va jaliku haldussuutlikkuse tugevdamiseks: 
a) 4% kogusummast, mis on eraldatud igal e rakenduskavale lähenemise eesmärgi 
ning piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi raames; 
b) 6% kogusummast, mis on eraldat ud igale rakenduskavale Euroopa 
territoriaalse koostöö eesmärgi raames. 
2. Lähenemise eesmärgi puhul võib kuni 4% assigneeringute kogusummast rakendada 
eraldi rakenduskavade kuju l tehnilise abi meetmeteks. 
 
ET 45   ET IV JAOTIS 
MÕJUSUS  
I PEATÜKK  
HINDAMINE 
Artikkel 45 
Üldsätted 
1. Ühenduse strateegilised suunised, riiklik  strateegiline raamistik ning rakenduskavad 
kuuluvad hindamisele. 
Hindamiste eesmärk on tõsta fondide toetus e kvaliteeti, mõjusust ja kooskõla ning 
rakenduskavade rakendamist. Samuti hinnatakse toetuse mõju ühenduse strateegilistele eesmärkidele ja asutam islepingu artiklile 158 ning asjaomaste 
liikmesriikide ja piirkondade konkreetsetele struktuurilistele probleemidele, võttes arvesse säästva arengu vajadusi ning ühe nduse keskkonnamõju ja strateegilist 
keskkonna hindamist käsitlevat asjaomast seadlusandlust. 
2. Hindamine võib iseloomult olla strateegil ine, et uurida kava või kavade rühma 
arengut ühenduse ning riiklike prior iteetide suhtes. Toetamaks rakenduskava 
järelvalvet, võib see olla rakendusliku is eloomuga. Hindamisi viiakse läbi enne 
programmitöö perioodi, sell e ajal, ja pärast seda. 
3. Lõikes 1 osutatud hindamistegevused teos tatakse vajaduse korral liikmesriikide või 
komisjoni vastutusel kooskõl as proportsionaalsuse põhimõ ttega ning liikmesriigi ja 
komisjoni vahelise partnerl use alusel. Hindamised viivad  läbi sõltumatud hindajad. 
Tulemused avalikustatakse, välja arva tud juhul, kui hindamise eest vastutav 
ametiasutus esitab selgesõnalise vastuväit e vastavalt määrusele (EÜ) nr 1049/2001 
juurdepääsu kohta dokumentidele.
11 
4. Hindamisi rahastatakse tehnilise abi eelarvest. 
5. Komisjon kehtestab kasutatavad hindamis meetodid ja –nõuded va stavalt artikli 104 
lõikes 2 osutatud korraga. 
                                                 
11 EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43. 
 
ET 46   ET Artikkel 46 
Liikmesriikide kohustused 
1. Liikmesriigid peavad pakkuma hindamiste läbiviimiseks vajalikud inim- ja rahalised 
vahendid, korraldama vajalike andmete lo omise ja kogumise ning kasutama 
järelvalvesüsteemi antud eri teabeliike.  
Samuti tuleb lähenemiseesmärgi alusel koostada hindamiskava, millega parandada 
rakenduskavade juhtimist ning nende hindamisvõimet. Kõnealuses kavas esitatakse suunavaid hindamistegevused, mida liikmesr iik kavatseb rakendamise eri etappides 
ellu viia. 
2. Liikmesriigid korraldavad riikliku raamis tiku eelhindamise, et hinnata kavandatavate 
meetmete mõju ning ühenduse strateegilis te suuniste ja valitud piirkondlike 
prioriteetide ühtsust. 
3. Liikmesriigid korraldavad iga lähene miseesmärgi rakenduskava eelhindamise.  
Piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi puhul tuleb korraldada kas kõiki 
rakenduskavu hõlmav hindamine, iga fondi hi ndamine, iga prioriteedi hindamine või 
iga rakenduskava hindamine. 
Eelhindamise eesmärgiks on optimeerida rakenduskavadega seotud eelarveliste 
vahendite eraldamist ja parandada progr ammitöö kvaliteeti. See peab kindlaks 
tegema keskmised ja pikemaaegsed vajadused, seatud eesmärgid, eeldatavad tulemused, mõõdetavad eesmärgid, vajadus e korral piirkonna jaoks kavandatud 
strateegia sidususe, ühendus e lisandväärtuse, mil m ääral on arvestatud ühenduse 
prioriteetidega, eelnevatest kavade st saadud kogemused ning rakendamist, 
järelvalvet, hindamist ja finantsjuhtimis t käsitleva korra kvaliteedi ning hindama 
eelnimetatut. 
4. Hindamaks programmitöö edusamme pe rioodi alguses võetud kohustuste, ühenduse 
strateegiliste suuniste kohane mise ning riikliku strateegi lise raamistiku suhtes, peab 
iga liikmesriik hiljemalt 2010. aastaks ko rraldama hindamise, mis hõlmab kas iga 
eesmärgi kõiki rakenduskavu, või hindama iga rakenduskava. 
5. Programmitöö perioodil korraldavad liikmesriigid ühekordse, rakenduskavade 
järelvalvega seotud hindamise, kui ka vade järelvalve tulemusena ilmneb 
märkimisväärne erinevus esialgsetest eesmärkidest ning kui tehakse ettepanek rakenduskavade parandamiseks. Tulemused saadetakse rakenduskava järelvalvekomiteele ja komisjonile. 
Artikkel 47 
Komisjoni kohustused 
1. Komisjon korraldab hindamisi, et valm istada ette ning kontrollida ühenduse 
strateegilisi suuniseid. 
 
ET 47   ET 2. Komisjon võib omal algatusel või partnerluses asjaomase liikmesriigiga korraldada 
artikli 46 lõikes 5 osutatud ühekordseid hindamisi. 
3. Komisjon korraldab iga eesmärgi järe lhindamise koostöös liikmesriigi ja 
korraldusasutusega, kes kogub kõik vajalikud andmed.  
Järelhindamine hõlmab iga eesmärgi kõi ki rakenduskavu ning uurib kasutatud 
vahendite kasutamise ulatust, fondi programmitöö mõjusust ja tõhusust, 
sotsiaalmajanduslikku mõju ning mõ ju ühenduse prioriteetidele.  
Iga eesmärk kuulub järelhindamisele üles andega teha järe ldusi majanduslikku, 
sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuu luvust käsitleva poliitika seisukohast.  
Järelhindamine peab tuvastama tegurid, mi s viisid rakenduskava de õnnestumise või 
ebaõnnestumiseni, sealhulgas säästvuse seisukohast ning määratlema head tavad.  Järelhindamine peab olema viidud lõpule 31. detsembriks 2015. 
II PEATÜKK 
RESERVID  
Artikkel 48 
Ühenduse kvaliteedi ja tulemuslikkuse reserv 
1. Artiklis 29 osundatud iga-aastase ar uteluga seoses peab nõukogu aastal 2011 
kooskõlas asutamislepingu artiklis 161 sätest atud korraga jagama artiklis 20 osutatud 
reservi liikmesriikide vahel, premeerida ne id algse olukorraga võrreldes saavutatud 
arengu eest: 
a) lähenemiseesmärgi puhul järg miste kriteeriumide alusel: 
i) sisemajanduse kogutoodangu kasv inimese kohta, võrreldes ühenduse 
keskmisega NUTS II tasemel, põhinedes ajavahemikul 2004-2010 
kättesaadavatel andmetel; 
ii) tööhõive määra kasv NUTS II ta semel, põhinedes ajavahemikul 
2004-2010 kättesaadavatel andmetel; 
b) piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi puhul järgmiste 
kriteeriumide alusel: 
i) proportsionaalse lt piirkondadele, mis kulutas id ajavahemikul 2007-2010 
vähemalt 50% oma ERF-i assigneer ingutest innovatsiooniga seotud 
tegevusele nagu osutatud määruse (E Ü) nr [...] artikli 5 lõikes 1; 
ii) tööhõive määra kasv NUTS II tasemel, põhinedes ajavahemiku 
2004-2010 kohta kättesaadavatel andmetel. 
 
ET 48   ET 2. Iga liikmesriik eraldab asjaomased su mmad rakenduskavade vahel, võttes arvesse 
eelmises lõikes osutatud tingimusi. 
Artikkel 49 
Riiklik ettenägematute kulude reserv 
1. Liikmesriik peab reserveerima 1%  aastasest strukt uurifondi toetusest 
lähenemiseesmärgile ning 3% aastases t struktuurifondi to etusest piirkondliku 
konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgile, et  lahendada ettenägematuid kohalikke ja 
valdkondlikke kriise, mis on seotud  majanduslike ning sotsiaalsete 
ümberkorraldustega või kaubavahetu se laienemise tagajärgedega.  
Kõnealusest reservist toetatakse asja omaste töötajate kohanemisvõimet ning 
asjaomaste piirkondade majanduslikku  mitmekesistamist täiendusena 
rakenduskavadele.  
2. Iga liikmesriik esitab konkreetsed rake nduskavad eelarvelisteks kulukohustusteks, 
mis hõlmavad kogu perioodi, et olla valmis  eelmises lõikes viidatud kriisideks. 
V JAOTIS 
RAHALINE TOETUS FONDIDELT  
I PEATÜKK 
FONDIDE TOETUS  
Artikkel 50 
Osalusmäärade muutmine 
Fondide osalust muudetakse, pidades silmas järgmist: 
a) konkreetsete, eriti majanduslikku, sotsiaalse t või territoriaalset laadi probleemide 
tõsidus; 
b) iga prioriteedi olulisus ühenduse prioriteetidele, nagu esitatud ühenduse 
strateegilistes suunistes; 
c) keskkonna kaitsmine ja parandami ne, eriti läbi ettevaatuspõhimõtte, 
ennetusmeetmete põhimõtte ning põhimõtte, et  saastaja peaks maksma, rakendamise; 
d) erafinantseerimise määr, eriti avaliku-  ja erasektori koostö ös, kõnealustel aladel. 
 
ET 49   ET Artikkel 51 
Fondide osalus  
1. Rakenduskava vastuvõtu otsus määrab  fondi osaluse maksimummäära ja 
maksimumsumma igale rakenduskavale iga pr ioriteedi raames. Otsuses tuleb osutada 
eraldi sellistele eraldistele, mis antakse üleminekutoetust saavatele piirkondadele. 
2. Fondide osamaksed tuleb arvutad a avaliku sektori kogukulude alusel. 
3. Fondide osaluse piirmäärad ig a prioriteedi puhul on järgmised: 
a) 85% avaliku sektori kuludest k aasfinantseeritud Ühtekuuluvusfondist; 
b) 75% avaliku sektori kuludest kaas finantseeritud ERFist või ESFist 
rakenduskavade raames piirkondades , mis on abikõlblikud seoses 
lähenemiseesmärgiga; 
c) 50% avaliku sektori kuludest kaas finantseeritud ERFist või ESFist 
rakenduskavade raames piirkondades, mis on abikõlblikud piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi raames; 
d) 75% avaliku sektori kul udest kaasfinantseeritud ERFi st Euroopa territoriaalse 
koostöö eesmärgi rakenduskavade raames; 
e) kaasfinantseerimise määr konkreetset e meetmete puhul, mida rahastatakse 
artikli 5 lõikes 4 osutatud äärepoolseima te piirkondade lisaeraldiste raames, on 
50% avaliku sektori kuludest. 
Erandina punktis b sätestatule võib ühenduse osalus ühtekuuluvusfondi alla 
kuuluvate liikmesriikide piirkondadele põh jendatud erandjuhtude l tõusta kuni 80% 
ERFist ja ESFist kaasrahast atud avaliku sektori kuludest. 
4. Fondide maksimaalne osalus võib lähenemiseesmärgi ja piirkondliku 
konkurentsivõime ja tööhõive eesmärgi puhul  äärepoolseimates piirkondades ning 
lähenemiseesmärgi puhul äärealadel asuva tel Kreeka saartel t õusta kuni 85%-ni 
teostatavate rakenduskavade avaliku sektori kuludest. 
Artikkel 52 
Osamakse suurendamine 
1. Olenemata artiklis 51 esitatud piirmäärades t, võidakse ERF-i osalust rakenduskavade 
prioriteetides suurendada: 
a) 10 protsendi võrra lähenemiseesmärg i ning piirkondliku konkurentsivõime ja 
tööhõive eesmärgi puhul, kui on tegemist artikli 36 lõike 4 punktis b osutatud 
piirkondadevahelise koostööga; 
 
ET 50   ET b) 5 protsendi võrra piirkondliku konkur entsivõime ja tööhõive eesmärgi puhul, 
kui kõnealune prioriteet on seotud eel kõige geograafilisel t või looduslikult 
ebasoodsate piirkondadega, mis on määratletud järgmiselt: 
i) Ühtekuuluvusfondi toetust saavad saareliikmesriigid ja muud saared, 
välja arvatud saared, millel asub liikmesriigi pealinn või millel on püsiühendus maismaaga; 
ii) liikmesriigi siseriiklikes õigusaktides määratletud mägipiirkonnad; iii) hõredalt asustatud (alla 50 elanikku r uutkilomeetri kohta) ja eriti hõredalt 
asustatud (alla 8 elanikku ruutkilomeetri kohta) alad; 
iv) alad, mis olid ühenduse välisp iiriks 30. aprillil 2004, kuid pärast 
kõnealust kuupäeva enam mitte. 
Osaluse suurendamine geograafiliselt või looduslikult ebasoodsat e piirkondade puhul 
ei tohi viia selleni, et teatavate prioriteetide jaok s eraldatud kogutoetus on rohkem 
kui 60% prioriteedi avaliku sektori kuludest. 
2. Olenemata artiklis 51 esitatud piirmääradest, võib lähenemiseesmärgi ning 
piirkondliku konkurentsivõime ja tööhõive ees märgi rakenduskavade prioriteetidele 
määratud ESFi osalust suurendada 10 protse ndi võrra piirkondade ja riikidevahelise 
koostöö raames. Need meetmed peavad olema konkreetse prioriteedi osad. 
Artikkel 53 
Muud sätted 
1. Fondide osalus igas prioriteedis on vähemalt 20% avaliku sektori kuludest. 
2. Komisjoni algatusel või ko misjoni poolt rakendatavaid tehnilise abi meetmeid võib 
rahastada 100% ulatuses. 
3. Artikli 55 lõikes 1 osutatud to etuskõlbulikul perioodil võib: 
a) ühte prioriteeti korraga toetada vaid ühest fondist; 
b) ühte toimingut korraga toetada f ondist ainult ühe rakenduskava raames. 
4. Rakenduskavade osana äriühingute toetusek s määratud riigi abi peab pidama kinni 
riikliku toetuse ülemmääradest. 
5. Fondidest kaasfinantseeritud kulud ei saa toetust ühenduse teistest 
rahastamisvahenditest. 
 
ET 51   ET II PEATÜKK 
TULUSAD PROJEKTID  
Artikkel 54 
Tulusad projektid 
1. Käesoleva määruse puhul tähendab tulus pr ojekt mistahes projekti, mis sisaldab 
infrastruktuuri, mille kasutamise eest tasuvad vahetult kasutajad, ning maa või hoonete müügist või rendist tulenevat mis tahes toimingut. 
2. Tulusate projektide avaliku se ktori kulud arvutatakse, lahutades 
investeerimiskuludest investeeringu puhastulu jooksva väärtuse konkreetse 
võrdlusperioodi jooksul. Arvutuses tule b võtta arvesse kõnealuse investeeringu 
kategooria tavaliselt prognoositavat kulutas uvust ja saastaja maksab põhimõtte 
rakendamist ning vajadusel vastava liikme sriigi suhtelise jõukusega seotud võrdsuse 
põhimõtet. 
3. Lõiked 1 ja 2 ei kohaldu projektide suhtes, mille suhtes kehtivad asutamislepingu 
artiklis 87 toodud riigiabi eeskirjad. 
4. Kui toiminguga kaasneb tulusid tootev tä ielik või osaline müük, tuleb tulud maha 
arvestada korraldusasutuse poolt komisj onile teatatud abikõlbulikkuse määra 
arvutamise alusest. 
III PEATÜKK 
KULUDE ABIKÕLBLIKKUS  
Artikkel 55 
Kulude abikõlblikkus 
1. Kulud võivad saada toetusi fondidest, kui need on abisaajale tekitatud toimingu 
teostamisel perioodil 1. jaanuar 2007 - 31. detsember 2015. Kaasrahastatud toimingud ei tohi olla lõpule viidud enne abikõlbulikkuse alguskuupäeva.  
 Suurprojektidega seotud kulud on abi kõlbulikud alates komisjonile esitamise 
kuupäevast. 
2. Kuludele saab fondide toetust määrata ainult juhul, kui need on tekkinud kõnealuse 
rakenduskava korraldusasutuse otsusel või se lle vastutusel ellu  viidud toimingute 
tulemusena, kooskõlas järelvalvekomit ee kehtestatud kriteeriumidega. 
 
ET 52   ET Uued kulud, mis on lisatud artik lis 32 osutatud rakenduskava muutmishetkel, on 
abikõlbulikud alates päevast, mil komis jon on vastu võtnud rakenduskava muutmise 
taotluse. Käesolevat sätet ei kohaldata ar tikli 36 lõikes 5 osutatud rakenduskavade 
suhtes. 
3. Kulude abikõlblikkuseeskirjad määratakse  riigi tasandil, välja  arvatud iga fondi 
konkreetses määruses sätestatud era ndite korral. N eed hõlmavad kõik 
rakenduskavade raames deklareer itud avaliku se ktori kulud. 
4. Käesoleva artikli lõiked 1, 2 ja 3 ei  piira artiklis 43 osutatud kulutusi. 
IV PEATÜKK 
TOIMINGUTE KESTVUS  
Artikkel 56 
Toimingute kestvus 
1. Liikmesriik või korraldusasutus tagab, et fondi toetus jääb to imingule alles ainult 
juhul, kui seitsme aasta jooksul alates pä deva riigiasutuse või korraldusasutuse 
otsusest fondide osaluse kohta ei tehta kõnealuses toimingus  olulisi muudatusi, mis: 
a) a) mõjutavad tegevuse olemust või rakendamistingimusi või annavad mõnele 
äriühingule või avalik-õiguslikule as utusele põhjendamatuid eeliseid; 
b) tulenevad infrastruktuuri oma ndisuhetes toimunud muutustest või 
tootmistegevuse lõpetamisest. 
2. Korraldusasutus teatab kõigist sellistest  muudatustest komisjonile. Komisjon teavitab 
teisi liikmesriike. 
3. Alusetult makstud summad nõutakse tagasi vastavalt artiklitega 99 – 103. 
4. Liikmesriigid ja komisjon tagavad, et äriühingutele, kelle lt nõutakse või on nõutud 
tagasi toetust vastavalt lõikele 3 tootmist egevuse ümberpaigutamise eest liikmesriigi 
sees või teise liikmesriiki, ei maksta toetusi fondidest. 
 
ET 53   ET VI JAOTIS 
JUHTIMINE , JÄRELEVALVE JA KONTROLL  
I PEATÜKK 
JUHTIMIS- JA KO NTROLLSÜSTEEMID  
Artikkel 57 
Juhtimis- ja kontrolls üsteemide üldalused 
1. Liikmesriikide kehtestatud juhtimis- ja  kontrollsüsteemide rakenduskavades nähakse 
ette: 
a) juhtimis- ja kontrollorga nite ülesannete selge määr atlus ja nende ülesannete 
selge organisisene jaotus; 
b) juhtimise, kontrolli ning  kulude tõendamisega seotud organite omavaheliste ja 
organisiseste ülesannete selge eristamine; 
c) organitele määratud ülesannete  täitmiseks vaja likud vahendid; 
d) tõhus siseauditi kord; e) usaldusväärsed raamatupidamis-, järele valve- ja finantsaruandlussüsteemid 
elektroonilisel kujul; 
f) tõhus aruandlus- ja järelevalvesüsteem , kui ülesannete täitmine delegeeritakse; 
g) ülesannete täitmiseks vajalike menetlusjuhiste olemasolu; h) tõhus kord süsteemi nõuetekohase toimimise auditeerimiseks; i) süsteemid ja kord, et ta gada piisav kontrolljälg; 
j) rikkumiste ja põhjendamatult makstud summade tagasinõudmise aruandlus- ja 
järelevalvemenetlus.  
2. Lõike 1 punktides b, c, d, f ja h sätestat ud meetmed peavad olema proportsionaalsed 
asjaomase rakenduskava avaliku sektori kuludega. 
 
ET 54   ET Artikkel 58 
Ametiasutuste määramine 
1. Iga rakenduskava jaoks määravad liikmesriigid järgmised ametiasutused: 
a) korraldusasutus: liikmesriigi määratud ametiasutus või avalik või eraõiguslik 
riiklik, piirkondlik või kohalik organ; liikmesriik võib ise rakenduskava 
juhtimisel korraldusasutuse ülesannet täita. 
b) sertifitseerimisasutus: liikmesriig i määratud kohalik, piirkondlik või riiklik 
organ või asutus, kes tõendab kuludeklar atsioone ja maksetaotlusi enne nende 
komisjonile saatmist; 
c) auditeerimisasutus: oma toimingutes korraldusasutusest ja 
sertifitseerimisasutusest sõltumatu organ, kelle liikmesriik määrab iga 
rakenduskava jaoks ja kes vastutab j uhtimis- ja kontrollsüsteemi nõuetekohase 
toimimise eest. 
2. Lisaks eelmises lõikes nimetatud asutuste le määravad liikmesriigid pädeva asutuse 
komisjonilt laekuvate maksete vastuvõtmiseks ja organi või organid, kes vastutavad 
abisaajatele maksete tegemise eest. 
3. Liikmesriik kehtestab eeskirjad, mis regul eerivad suhteid kõnealuste asutuste ja 
organitega ning nende suhteid komisjoniga.  
Ilma et see piiraks käesoleva määruse kohaldamist, sätestab liikmesriik kõnealuste 
asutuste omavahelised suhted; need asut used täidavad oma ülesandeid täielikus 
kooskõlas asjaomase liikmesriigi institutsioonilise, õigus- ja finantssüsteemidega. 
4. Artikli 57 lõike 1 punkti b kohaselt võib üks ja sama organ täita mitut või kõiki 
juhtimis-, makse-, sertifits eerimis- ja kontrollülesandeid. 
5. Euroopa territoriaalse koostöö eesmärgi rakenduskavadele sätestatakse määruses 
(EÜ) nr […] juhtimise ja kontrolli erieeskirjad.  
6. Komisjon võtab vastu üksikasjalikud eeski rjad artiklite 59, 60 ja 61 rakendamiseks 
vastavalt artikli 104 lõikes 3 märgitud korrale. 
Artikkel 59 
Korraldusasutuse ülesanded 
Korraldusasutuse ülesanne on rakenduskava tõhu salt, tulemuslikult ja  nõuetekohaselt juhtida 
ja rakendada, eelkõige: 
a) tagada rahastamiseks va litud toimingute vastavus asjaomase rakenduskava suhtes 
kohaldatavatele nõuetele ja kohaldatavat e ühenduse ja sise riiklike eeskirjade 
järgimine kogu rakendamisperioodi jooksul; 
 
ET 55   ET b) kontrollida kaasrahastatud toodete üleandmis t ja teenuste osutamist ning toimingute 
puhul deklareeritud kulude vastavust te gelikult kantud kuludele ning ühenduse ja 
siseriiklike eeskirjade järgimist; 
c) tagada üksikasjaliku raamatupidami sdokumentatsiooni registreerimis- ja 
säilitamissüsteemi olemasolu elektroonilisel kujul asjaomase rakenduskava iga toimingu jaoks ning finantsjuhtimiseks, järe levalveks, kontrolliks ja hindamiseks 
vajalike rakendamist käsitlevate andmete kogumine; 
d) tagada, et abisaajad ja rakendamises osalevad muud organid kasutaksid eraldi 
raamatupidamissüsteemi või vastavaid r aamatupidamiskoode kõigi toimingutega 
seotud tehingute kohta; 
e) tagada artiklis 46 nimetatud rakendus kavade hindamine käesolevas määruses 
sätestatud tähtaja jooksul kooskõlas komi sjoni ja liikmesriigi vahel kokkulepitud 
kvaliteedistandarditega; 
f) kehtestada kord, mis tagab piisava kontro lljälje tagamiseks nõutavate kõikide kulusid 
ja auditeid käsitlevate dokumentide säilitamise kooskõl as artiklites 88 ja 98 
sätestatud nõuetega; 
g) tagada, et sertifitseerimisasutus saab kogu sertifitseerimiseks vajaliku teabe kuludega 
seotud korra ja auditeerimise kohta; 
h) juhtida järelevalvekomiteed ja esitada talle dokumendid, mida nõutakse 
rakenduskava teostamise kvaliteedi jä relevalveks asjaomase rakenduskava 
konkreetseid eesmärke silmas pidades; 
i) koostada ja esitada komisjonile rake ndamise aasta- ja l õpparuanded pärast 
järelevalvekomitee heakskiidu saamist;  
j) tagada artiklis 68 sätestatud teavit amis- ja avalikustamisnõuete täitmine; 
k) esitada komisjonile andmed, mis võimaldavad suurprojekte hinnata. 
Artikkel 60 
Sertifitseerimisasutuse ülesanded 
Rakenduskava sertifitseerimisasu tuse ülesanne on eelkõige: 
a) koostada ja esitada ko misjonile tõendatud kuluaru anded ja maksetaotlused 
elektroonilisel kujul; 
b) tõendada, et: 
i) kuluaruanne on õige ja koostatud kont rollitavatel tõendavatel dokumentidel 
põhinevatest usaldusväärsetest ra amatupidamissüsteemidest lähtudes; 
 
ET 56   ET ii) deklareeritud kulud vast avad kohaldatavatele ühenduse ja siseriiklikele 
eeskirjadele ning on tehtud seoses rahastamiseks valitud toimingutega 
kooskõlas asjaomase rakenduskava s uhtes kohaldatavate nõuetega ning 
ühenduse ja riiklike eeskirjadega; 
c) tagada sertifitseerimise eesmärgil p iisava teabe saamine korraldusasutuselt 
kuluaruandes märgitud kulusid käsitle va korra ja auditeerimise kohta; 
d) võtta arvesse sertifitseerimise eesmärgil kõ ik auditeerimisasutuse poolt või vastutusel 
teostatud auditite tulemused; 
e) säilitada komisjonile deklareer itud kulude raamatupidamisdokumendid 
elektroonilisel kujul; 
f) tagada ühenduse rahalise toetuse tagasinõudmine, vajadu sel koos intres siga, kui see 
on avastatud rikkumisi silmas pidades al usetult makstud; pidada arvestust 
tagasinõudmisele kuuluvate summade kohta ja maksta tagasinõutud summad 
komisjonile, arvates need võimaluse ko rral järgmisest kuluaruandest maha. 
Artikkel 61 
Auditeerimisasutuse ülesanded 
1. Rakenduskava auditeerimisas utuse ülesanne on eelkõige: 
a) tagada, et rakenduskava juhtimis- ja kontrollsüsteemi tõhusa toimimise 
tõendamisel oleks auditeerimine kooskõlas rahvusvaheliste auditeerimisnormidega;  
b) tagada, et auditeerimin e deklareeritud kulude tõendami seks tehakse asjakohase 
toiminguvalimi alusel;  
c) esitada komisjonile kuue kuu jooksul al ates rakenduskava heakskiidu saamisest 
punktides a ja b nimetatud auditeid  läbiviivaid organeid hõlmav 
auditeerimisstrateegia, kasutatavad meetodid, valimi määramise meetodid 
toimingute auditeerimiseks ja auditeer imise esialgne kava, et kindlustada 
peamiste organite auditeerimine ja a uditite ühtlane jaot us kogu programmitöö 
perioodi vältel; 
d) kui ühist korda kohaldatakse rohke m kui ühes rakenduskavas, võib punktis c 
esitada ühtse koondauditi strateegia; 
e) aastail 2008–2016 iga aasta 30. juuniks: 
i) kehtestada iga-aastane kontrollaruanne, milles esitatakse eelmise aasta 
jooksul rakenduskava suhtes vastav alt auditistrateegiale läbiviidud 
auditite tulemused; anda aru juh timis- ja kontrollsüsteemis avastatud 
puudustest. Andmed aastate 2014 ja 2015 kohta võib lisada 
lõpparuandesse koos kehtivusdeklaratsiooniga; 
 
ET 57   ET ii) esitada arvamus, kas juhtimis- ja  kontrollsüsteem toimib tõhusalt ja 
kinnitab piisavalt komisjonile kõneal usel aastal esitatud kuluaruannete 
õigsust ja nende aluseks olnud tehing ute seaduslikkust ja nõuetekohasust. 
f) esitada andmeid auditeerimise ja arvamuste kohta, mida võib koondada ühte 
aruandesse, kui mitmes rakenduska vas kohaldatakse ühtset süsteemi; 
g) esitada rakenduskava lõpetamisel deklaratsioon, milles antakse hinnang 
lõppmaksetaotluse kehtivus ele ja lõplikus kuluarua ndes käsitletavate tehingute 
seaduslikkusele ja nõuetekohasusele ning millele on lisatud lõplik kontrollaruanne. 
2. Kui punktides a ja b nimetatud aud iteid teostab mõni muu organ peale 
auditeerimisasutuse, siis peab auditeerim isasutus tagama, et need organid oleksid 
oma tegevuses piisavalt sõltumatud ja järgiksid rahvusvah eliselt tunnustatud 
auditeerimisstandardeid. 
II PEATÜKK 
JÄRELEVALVE  
Artikkel 62 
Järelevalvekomitee 
Liikmesriik asutab pärast os apooltega konsulteerimist ja kok kuleppel korraldusasutusega iga 
rakenduskava jaoks järelevalvekomitee.  
Järelevalvekomitee asutatakse  kolme kuu jooksul pärast ra kenduskava heakskiiduotsust. 
Järelevalvekomitee koostab ja  võtab kokkuleppel korraldusas utusega vastu oma töökorra 
asjaomase liikmesriigi institutsioonilises, õigus- ja finantsraamistikus. 
Artikkel 63 
Koosseis 
1. Järelevalvekomitee eesistu jaks on liikmesriigi või ko rraldusasutuse esindaja.  
Järelevalvekomitee koosseisu otsustab liikmesriik ja sellesse kuuluvad artiklis 10 
nimetatud osapooled ja korraldusasutus. 
2. Komisjoni esindaja võib omal alga tusel järelevalvekomitee tööst nõuandva 
pädevusega osa võtta. Euroopa Investeerimi spanga ja Euroopa Investeerimisfondi 
esindajad võivad nõuandva pädevusega osaleda nende rakenduskavade puhul, millele nad toetust maksavad. 
 
ET 58   ET Artikkel 64 
Ülesanded 
Järelevalvekomitee veendub rakendu skava teostamise tulemuslikkus es ja kvaliteedis vastavalt 
järgmistele sätetele: 
a) vaatab nelja kuu jooksul pärast rakendus kava heakskiitmist läbi rahastatavate 
tegevuste valiku kriteeriumid ja kiidab n eed heaks. Valikukrit eeriumid vaadatakse 
läbi vastavalt vajaduse le programmitöö käigus; 
b) hindab regulaarselt ra kenduskava konkreetsete eesmärkide saavutamiseks tehtud 
edusamme korraldusasutuse esitatud dokumentide põhjal;  
c) vaatab läbi rakendamistulemused, eel kõige iga prioriteedi jaoks kavandatud 
eesmärkide saavutamise ja artikli 46 lõikes 5 nimetatud hindamised; 
d) vaatab läbi artiklis 66 nimetatud rakendamise aasta- ja lõpparuanded ning kiidab 
need enne komisjonile saatmist heaks; 
e) järelevalvekomiteed  teavitatakse iga-aasta sest kontrollaruandest ja märkustest, mida 
komisjon võib teha pärast aruande läbivaatamist; 
f) järelevalvekomiteed võib liikmesriigi algatusel teavitada artiklis 27 nimetatud 
aastaaruandest; 
g) võib teha korraldusasutusele ettepane kuid läbi rakenduskava kohandamiseks või 
läbivaatamiseks, kui see parandab võimalus i saavutada artiklis 3 nimetatud fondide 
eesmärke või parandada rakenduskava juht imist, sealhulgas finantsjuhtimist; 
h) vaatab läbi ettepanekud muuta fondide os alust käsitleva komisjoni otsuse sisu ja 
kiidab need heaks. 
Artikkel 65 
Järelevalve kord 
1. Korraldusasutus ja järelevalvekomitee ta gavad rakenduskava teostamise kvaliteedi. 
2. Korraldusasutus ja järelevalvekomitee teostavad järelevalvet finantsnäitajate ja 
rakendusnäitajate ning rakenduskavas määrat letud tulemuste ja mõju alusel.  
 Kui abi laad seda võimaldab, jagatakse statistilised andmed soo järgi ja abi saava ettevõtte suuruse järgi. 
3. Komisjon koos liikmesriikidega vaatab läbi rakenduskava järelevalveks ja 
hindamiseks vajalikud näitajad. 
 
ET 59   ET Artikkel 66 
Rakendamise aasta- ja lõpparuanne 
1. Korraldusasutus saadab komisjonile esim est korda 2008. aastal ja seejärel iga aasta 
30. juuniks aastaaruande rakenduskava teos tamise kohta. Korraldusasutus saadab 
komisjonile lõpparuande rakenduskava  teostamise kohta 30. juuniks 2016. 
2. Lõikes 1 nimetatud aruanded sisaldavad ra kenduskava teostamise st selge ülevaate 
saamiseks järgmist teavet: 
a) rakenduskava ja prioriteetide te ostamise ulatus nende konkreetseid 
kontrollitavaid eesmärke silmas pidades,  võimaluse korral kvantifitseerides 
materiaalseid ja rakendusnäitajaid ning tulemuste ja mõju näitajaid asjaomase prioriteedi suhtes; 
b) rakenduskava rahastamine, esitades  üksikasjalikult ig a prioriteedi kohta 
abisaaja tehtud kulutused ja nendele vastava avaliku sekt ori finantseeringu, 
kõik komisjonilt saadud maksed, kvantifit seerides artikli 65 lõikes 2 nimetatud 
finantsnäitajad; 
c) vajaduse korral esitatakse ülem inekutoetust saavate piirkondade 
rahastamisandmed iga rakenduskava kohta eraldi; 
d) abistamise valdkonnajärgne rahast amiskord, mille komisjon on vastu võtnud 
artikli 104 lõikes 3 märgitud korra kohaselt; 
e) korraldusasutuse ja järelevalveasutu se võetud meetmed rakendamise kvaliteedi 
ja tõhususe tagamiseks, eelkõige: 
i) järelevalve- ja hindamismeetme d, sealhulgas andmete kogumise kord; 
ii) kokkuvõte rakenduskava teostamisel tekk inud olulistest probleemidest ja 
võetud meetmetest, sealhulgas reag eerimine artikli 67 alusel tehtud 
märkustele; 
iii) tehnilise abi kasutamine; 
f) rakenduskavast teavitamiseks ja se lle avalikustamiseks võetud meetmed; 
g) deklaratsioon selle kohta, et rake nduskava teostamisel on järgitud ühenduse 
õigust ning vajadusel osutatud tekkinud pr obleemidele ja nende lahendamiseks 
võetud meetmetele; 
h) suurprojektide ja üldiste toet uste kulgemine ja rahastamine; 
i) andmed toetuse rahastamise s ooduskorda käsitlevat e eeskirjade kohta 
ebasoodsate looduslike tingi mustega piirkondades; 
j) korraldusasutusele või mõnele muule ametiasutusele rakenduskava teostamise 
jooksul tagasimakstud abi kasutamine.  
 
ET 60   ET Komisjonile edastatavate andmete hulk on proportsionaalne asjaomase rakenduskava 
avaliku sektori kulude kogumahuga. 
3. Aruanded loetakse vastuvõetavateks, kui n eed sisaldavad kõiki lõikes 2 loetletud 
andmeid. Komisjon langetab otsuse aas taaruande vastuvõeta vuse kohta 10 tööpäeva 
jooksul. 
4. Komisjon langetab otsuse korraldusasutus e esitatud rakendamise aastaaruande sisu 
kohta kahe kuu jooksul. Rakenduskava lõppa ruande puhul on tähtaeg viis kuud. Kui 
komisjon ei vasta ettenäht ud tähtaja jooksul, loetak se aruanne vastuvõetuks. 
Artikkel 67 
Iga-aastane rakenduskavade läbivaatamine 
1. komisjon ja korraldusasutus vaatavad rake ndamise tõhustamiseks igal aastal pärast 
artiklis 66 nimetatud rakendamise aasta aruande esitamist läbi rakenduskava 
kulgemise, eelmise aasta peamised tulemused, rahastamise ja muud tegurid, kooskõlastades kehtestatavad nõuded liikmesriigi ja asjaomase korraldusasutusega. 
Samuti võidakse läbi vaadata mistahes juhtimis- ja kontrollsüsteemi aspekt, mida 
artikli 61 lõike 1 punktides e ja i märgitud ig a-aastases kontrollaru andes nimetatakse. 
2. Pärast lõikes 1 nimetatud läbivaatamist võib komisjon teha märkusi liikmesriigile ja 
korraldusasutusele, kes teatab sellest jä relevalvekomiteele. Liikmesriik teatab 
komisjonile nende märkuste suhtes võetud meetmetest. 
3. Kui programmitöö perioodil 2000–2006 antud abi järelhindamise tulemused on 
teada, vaadatakse üldtulemused läbi järgmisel aastal. 
III PEATÜKK 
TEAVITAMINE JA AVALIKUSTAMINE  
Artikkel 68 
Teavitamine ja avalikustamine 
Liikmesriigid annavad teavet kaasrahastat avate rakenduskavade ja toimingute kohta ning 
avalikustavad need. Teave suunatakse Euroopa kodanikele ja abisaajatele. Selle eesmärk on 
esile tuua komisjoni roll ja ta gada fondide abi läbipaistvus. 
Rakenduskava korraldusasutuse ülesanne on ra kenduskava avalikustada kooskõlas käesoleva 
määruse rakenduskorraga, mille komisjon on vastu võtnud artikli 104 lõikes 3 sätestatud korras.
 
ET 61   ET IV PEATÜKK 
KONTROLLID  
1. JAGU 
LIIKMESRIIKIDE  VASTUTUS  
Artikkel 69 
Usaldusväärne finantsjuhtimine 
1. Liikmesriigid vastutavad rakenduskavade usaldusväärse finantsjuhtimise ja nende 
aluseks olevate tehingute seaduslikkus e ja korrektsuse tagamise eest. 
2. Nad tagavad, et korraldus-, sertifitseeri mis-, vahendus-, auditeerimis- ja muid 
asjaomaseid asutusi juhendatakse artik lites 57-61 nimetatud juhtimis- ja 
kontrollsüsteemide loomisel piisavalt, ki ndlustamaks ühenduse rahaliste vahendite 
tõhus ja nõuetekohane kasutamine.  
3. Liikmesriigid peavad eeskirjade eiramisi  vältima, avastama ja kõrvaldama. Nad 
teatavad nendest ja juhtimis- ja kohtumenetluse kulgemisest nõuetekohaselt komisjonile. 
Kui abisaajale põhjendamatult tehtud makseid ei ole võimalik tagasi saada, vastutab 
liikmesriik kaotatud summade Euroopa ühenduste eelarvesse tagasimaksmise eest, kui ta ei suuda tõendada, et kahju ei ole tekkinud te ma eeskirjade eiramise või 
hooletuse tagajärjel. 
4. Lõigete 1, 2 ja 3 kohaldamise üksikasja likud eeskirjad võetakse vastu artikli 104 
lõikes 3 sätestatud korras. 
Artikkel 70 
Juhtimis- ja kontrollsüsteem  
1. Liikmesriigid tagavad enne rakenduskava vastuvõtmist, et rakenduskavade juhtimis- 
ja kontrollsüsteemid on kehtestatud koos kõlas artiklitega 57–61. Nad vastutavad 
selle eest, et süsteemid toimivad  tõhusalt kogu programmitöö vältel.  
2. Kolme kuu jooksul alates iga rakenduskava  heakskiitmisest es itavad liikmesriigid 
komisjonile süsteemide kirjelduse, mis hõl mab eelkõige korraldus-, sertifitseerimis- 
ja vahendusasutuste ning kõnealustes asut ustes, auditeerimisasutustes ja muudes 
nende vastutusel auditeid läbiviivates as utustes rakendatavate siseauditisüsteemide 
korraldust ja menetlusi. 
 
ET 62   ET 3. Kirjeldusele lisatakse vasta vushindamisasutuse aruanne, milles esitatakse kõnealuste 
süsteemide hindamistulemused ja arvamu s artiklite 57–61 järgimis e kohta. Juhul kui 
arvamus sisaldab reservatsioone, tuua kse aruandes välja puudused ja nende 
raskusaste. Liikmesriik koostab komisjoni nõusolekul kava, milles nähakse ette 
võetavad parandusmeetmed ja nende rakendamise ajakava. 
Vastavushindamisasutus määratakse hiljemalt rakenduskava vastuvõtmise ajal. 
Komisjon võib vastavushindamisasut useks määrata vajaliku pädevusega 
rakenduskava auditeerimisasutuse. Vast avushindamisasutusel peab olema oma 
tegevuses vajalik sõltumatus ja see peab  tegutsema vastavalt rahvusvahelistele 
auditistandarditele. 
4. Kui süsteeme kasutatakse rohkem kui ühe rakenduskava puhul, võib ühiste 
süsteemide kirjelduse esitada vastava lt lõigetele 2 ja 3 ühes aruandes. 
5. Lõigete 1–4 kohaldamise üksikasjalikud eeskirj ad võetakse vastu artikli 104 lõikes 3 
sätestatud korras. 
2. JAGU 
KOMISJONI  VASTUTUS  
Artikkel 71 
Komisjoni vastutus 
1. Komisjon veendub iga-aastaste kontrolliaruanne te ja oma auditite põhjal ning artiklis 
70 sätestatud menetluste kohaselt, et liikmesriigid on loonud artiklitele 57–61 vastavad juhtimis- ja kont rollsüsteemid ja et need toimivad tõhusalt kogu 
rakenduskava rakendamise vältel. 
2. Ilma et see piiraks liikmesriikide korraldatud auditeid, võivad komisjoni ametnikud 
või komisjoni volitatud esindajad korraldad a vähemalt ühepäevase etteteatamisajaga 
kohapealseid auditeid, sealhulgas audite id rakenduskavas sisalduvate toimingute 
kohta, et kontrollida juhtimis- ja kontroll süsteemide tõhusat toimimist. Sellistes 
auditites võivad osaleda ka liikmesriigi ametnikud või volitatud esindajad. 
3. Komisjon võib asjaomaselt liikmesriigilt nõuda kohapealset kontrolli, et kontrollida 
süsteemide nõuetekohast toimimist või tehingu või tehingute nõuetekohasust. Sellistes auditites võivad osaleda ka kom isjoni ametnikud või komisjoni volitatud 
esindajad. 
Artikkel 72 
Koostöö liikmesriikide  kontrolliasutustega 
1. Komisjon teeb oma kontrollikavade ja auditeerimismeetodite kooskõlastamiseks 
koostööd rakenduskavade auditeerimisasutuste ga ning vahetab viivitamata juhtimis- 
 
ET 63   ET ja kontrollsüsteemide auditite tulemusi , et kasutada võimalikult hästi ära 
kontrollimisressursse ja vält ida tarbetut topelttööd.  
Komisjon ja auditeerimisasutused kohtuva d korrapäraselt, reeglina vähemalt kord 
aastas, et kontrollida koos artikli 61 kohaselt esitatud iga-aastast 
auditeerimisaruannet ja vahetada arvamu si muudes rakenduskavade juhtimise ja 
kontrollimise parandamisega seotud küsimustes.  
Komisjon esitab oma märkused artikli 61 ko haselt esitatud audi tistrateegia kohta 
hiljemalt kolme kuu pärast või esimesel  strateegia vastuvõtmisele järgneval 
koosolekul. 
2. Oma auditistrateegia määratlemisel valib komisjon välja need rakenduskavad, mille 
puhul arvamus artiklis 61 sätestatud süsteem ile vastavuse kohta on reservatsioonideta 
või reservatsioonid on pärast parandusm eetmete võtmist tühistatud, mille puhul 
auditeerimisasutuse auditistrateegia on rahuldav ning mille puhul on komisjoni ja 
liikmesriigi auditite tulemuste põhjal saa dud piisavalt kinnitust selle kohta, et 
juhtimis- ja kontrollsüsteemid toimivad tõhusalt  
3. Nende rakenduskavade puhul võib komisjon t eatada asjaomastele liikmesriikidele, et 
ta toetub deklareeritud kulude nõuetekoha suse, seaduslikkuse ja õigsuse osas 
põhiliselt auditeerimisasutuse arvamusele ja korraldab oma kohapealseid kontrolle 
üksnes erakorralistel asjaoludel. 
3. JAGU 
KONTROLLIDE  PROPORTSIONAALSUST  KÄSITLEVAD  SÄTTED  
Artikkel 73 
Proportsionaalne kontrollikord 
1. Rakenduskavade puhul, mille ühenduse vahend itest kaasrahastamise tase ei ületa 
33% rakenduskava avaliku sektori kuludest  ja rahalised vahe ndid ei ületa 250 
miljonit eurot, ei kohaldata artikli 61  punkte c ja d ega punkti e alapunkti i. 
2. Lõikes 1 nimetatud rakenduskavade puhul võ ib liikmesriik kasutada võimalust luua 
artikli 59 punktis b ja artiklites 60 ja  61 sätestatud ülesannete täitmiseks oma 
siseriiklike eeskirjade kohaselt asutusi ja kehtestada menetlusi. Kui liikmesriigid kasutavad seda võimalust, artikli 58 lõik e 1 punkte b ja c ni ng artikli 60 lõike 1 
punkti c ei kohaldata. 
Kui komisjon võtab vastu artiklite 59, 60 ja  61 rakendamise eeskirjad, täpsustab ta 
need sätted, mida ei kohaldata nende liikmesriikide suhtes, kes kasutavad esimeses lõigus nimetatud võimalust. 
3. Kui liikmesriik kasutab lõike 2 esimeses  lõigust nimetatud võimalust, kohaldatakse 
artikli 70 lõiget 3 mutatis mutandis . 
 
ET 64   ET 4. Sõltumata sellest, kas liikmesriik kasu tab lõikes 2 nimetatud võimalust, võib 
komisjon kõikide lõikes 1 nimetatud ra kenduskavade puhul teatada asjaomasele 
liikmesriigile, et ta toetub deklareeritud kulutuste nõuetekohasuse, seaduslikkuse ja 
õigsuse osas põhiliselt auditeerimisasutuse või, kui ta on seda võimalust kasutanud, 
selle liikmesriigi määratud asutuse arvamusele ja korraldab oma kohapealseid 
kontrolle üksnes erakorralistel asjaoludel, kui arvamus süsteemile vastavuse kohta on 
ilma reservatsioonideta või reservatsioonid on pärast  parandusmeetmete võtmist 
tühistatud. 
Kui on ilmnenud eeskirjade eiramisi, mida sise riiklikud auditeerimisasutused ei ole 
õigel ajal avastanud või mille suht es ei ole rakendatud asjakohaseid 
parandusmeetmeid, võib komisjon nõuda, et liikmesriik viiks läbi auditi vastavalt artikli 71 lõikele 3, või viia läbi oma auditi vastavalt artikli 71 lõikele 2, et saada kinnitust deklareeritud kulude nõuetekoha suse, seaduslikkuse ja õigsuse kohta. 
VII JAOTIS  
FINANTSJUHTIMINE  
I PEATÜKK 
FINANTSJUHTIMINE 
1. JAGU 
EELARVELISED  KULUKOHUSTUSED  
Artikkel 74 
Eelarvelised kulukohustused 
1. Rakenduskavaga seotud ühenduse eelarvelised kulukohustused (edaspidi 
„eelarvelised kulukohustused”) täidetakse igal aastal iga fondi puhul ajavahemikus 1. 
jaanuar 2007 – 31. detsember 2013. Esimen e eelarveline kulukohustus täidetakse 
enne, kui komisjon on võtnud vastu rakenduska va heakskiitva otsuse. Iga järgmise 
kohustuse täidab komisjon artiklis 31 nimeta tud fondide toetust käsitleva otsuse 
põhjal.  
2. Kui liikmesriik ei tee ettepanekut artikli 36 lõikes 5 nimetatud rakenduskavade 
muutmiseks või ühtegi makset ei ole teht ud, võib liikmesriik hi ljemalt aasta n 30. 
septembrini taotleda riikli ke ettenägematute kulude reserviga seotud rakenduskavade 
kulukohustuste ülekandmist teistele rakendus kavadele. Liikmesriik täpsustab oma 
taotluses need rakenduskavad, millele kõnealused ülekanded tehakse. 
 
ET 65   ET 2. JAGU  
MAKSEID KÄSITLEVAD ÜHISED EESKIRJAD  
Artikkel 75 
Makseid käsitlevad ühised eeskirjad 
1. Komisjon teeb fondide toetuse osamakseid kooskõlas eela rveliste kulu kohustustega. 
Kõik maksed kirjendatakse varaseim ale avatud eelarvelisele kulukohustusele. 
2. Maksed tehakse eel-, vahe ja lõppmaksetena. Need tehakse liikmesriigi määratud 
asutusele. 
3. Liikmesriigid saadavad hiljemalt iga aas ta 31. jaanuariks komisjonile käesoleva 
eelarveaasta ja järgneva eelarveaasta maksetaotluste  ajakohastatud prognoosid. 
4. Kogu komisjoni ja liikmesriiki de määratud asutuste vahelisi  finantstehinguid käsitlev 
teabevahetuse toimub elektroonilise lt kooskõlas rakenduseeskirjadega, mille 
komisjon on artikli 104 lõikes 3 sätestatud korras vastu võtnud.  
Artikkel 76 
Vahemakse ja lõppmakse arvutamise eeskirjad 
Vahemaksete ja lõppmaksete arvutamisel kohaldat akse iga prioriteedi kaasrahastamise määra 
nende kõnealuse prioriteedi avaliku sekt ori kulude suhtes, mis on kinnitatud 
sertifitseerimisasutuse tõendatud kuluaruandega. 
Artikkel 77 
Kuluaruanne 
1. Kuluaruanded sisaldavad iga prioriteedi osas kulutusi, mis abisaajad on toiminguid 
tehes kandnud, ja vastavat riik likest vahenditest saadud to etust. Abisaajate tehtud 
kulutused tõendatakse maksekviitungi tega või samaväärse tõendusjõuga 
raamatupidamisdokumentidega.   Asutamislepingu artiklis 87 sätestatud toet uskavade puhul loetakse komisjonile 
tõendatavateks kuludeks abisaajate tehtud kulutusi, millega seotud maksed on teinud 
toetust andev asutus. 
2. Kuluaruandes märgitakse iga rakenduska va puhul tehtud kulutused, mis on seotud 
üleminekuabi saavate piirkondadega. 
3. Finantskorraldusmeetmete, eelkõige riskikapitalifondide, tagatisfondide ja 
laenufondide puhul loetakse komisjonile tõ endatavateks kuludeks nende fondide 
 
ET 66   ET loomisel tehtud kulutusi. Rakenduskava lõppe des määratakse kulutused siiski igast 
fondist tehtud tegelike maksete ja  abikõlblike juhtimiskulude põhjal. 
Artikkel 78 
Eelmaksete ja vahemak sete akumulatsioon 
1. Eel- ja vahefinantseerimise kumulatiivne  üldkogus ei ületa 95% fondide toetusest 
rakenduskavale. 
2. Kui see ülemmäär on saavutatud, jätkab sert ifitseerimisasutus komisjonile n aasta 31. 
detsembril tehtud tõendatud kulutuste ja ig a fondi puhul aasta j ooksul tagasimakstud 
summade edastamist kuni hiljema lt aasta n+1 31. jaanuarini.  
Artikkel 79 
Abisaajatele tehtavate maksete täielikkus 
Liikmesriigid peavad veenduma, et maksete tege mise eest vastutav asutus tagab, et abisaajad 
saavad avaliku sektori vahenditest antava toet use kogusumma kätte võimali kult kiiresti ja täiel 
määral. Sellest summast ei arvata midagi ma ha ega peeta kinni, samuti ei kehtestata 
täiendavaid erimakse ega muid samaväärse toimega makse, mis võiksid neid summasid 
abisaajate jaoks vähendada. 
Artikkel 80 
Euro kasutamine 
Komisjoni otsused rakenduska vade kohta, komisjoni kohus tused ja väljamaksed ning 
liikmesriikide tõendatud kulutused ja maksetaotlus ed väljendatakse ja tehakse eurodes artikli 
104 lõikes 3 sätestatud korras. 
3. JAGU 
EELFINANTSEERIMINE  
Artikkel 81 
Maksmine 
1. Pärast komisjoni otsust, millega kiidetakse heaks fondidest rakenduskavale antav 
toetus, teeb komisjon liikmesriigi määrat ud asutusele ühe eelmakse. See eelmakse 
moodustab 7% rakenduskavale struktuurif ondidest antavast toetusest ja 10,5% 
Ühtekuuluvusfondist antavast toetusest.  Eelmakse võib vastavalt eelarveliste 
vahendite kättesaadavusele jaot ada kahele rahandusaastale. 
 
ET 67   ET 2. Kui rakenduskavaga seotud maksetaotlus t ei ole saadetud kahekümne nelja kuu 
jooksul alates kuupäevast, ku i komisjon tegi eelmakse esimese osamakse, maksab 
liikmesriigi määratud asutus kogu eelmaksena  makstud summa komisjonile tagasi.  
Artikkel 82 
Intress 
Eelmakse tagajärjel kogunenud intressid kirjen datakse asjaomases rakenduskavas ja tuleb 
maha arvata lõplikus kuluaruandes dekl areeritud avaliku sekt ori kulude summast. 
Artikkel 83 
Bilansist väljakandmine 
Eelmaksena tehtud summad kantakse pärast rakenduskava lõpetamist bilansist välja. 
4. JAOTIS 
VAHEMAKSED  
Artikkel 84 
Vahemaksed 
1. Vahemakseid tehakse iga rakenduskava puhul.  
2. Komisjon teeb vahemakseid pärast seda, kui ta on saanud piisavalt kinnitust, et 
liikmesriikide loodud rakenduskavade juhtimis- ja kontrollsüsteemid vastavalt artiklitele 58–61. Kõnealune kinnitus põhine b artiklis 70 nimetatud sõltumatu 
auditeerimisasutuse aruandel.  
Artikkel 85 
Maksetaotluste vastuvõetavus 
1. Komisjon teeb vahemakseid juhul, kui järgmised tingimused on täidetud: 
a) komisjonile on vastava lt artiklile 75 saadetud maks etaotlus ja kuluaruanne; 
b) ühelegi prioriteedile ei ole eraldatud perioodi jooksu l fondidest rohkem toetust 
kui maksimumsummade ulatuses;  
c) korraldusasutus on saatnud komisjon ile nõutavaks tähtajaks viimase iga-
aastase rakendusaruande vastav alt artikli 66 lõikele 3; 
 
ET 68   ET d) artiklis 91 sätestatud makseid ei ol e peatatud ja komisjon ei ole esitanud 
toimingute kohta, millega seoses asja omasele maksetaotlusele vastavad 
kulutused on tekkinud, asutamislepi ngu artiklis sätestatud 226 põhjendatud 
arvamust rikkumise suhtes.  
2. Kui üks lõikes 1 nimetatud tingimustest ei ole täidetud, teatab komisjon võimalikult 
kiiresti liikmesriigile ja se rtifitseerimisasutusele, et ma ksetaotlus ei ole vastuvõetav. 
Artikkel 86 
Maksetaotluste esitamise kuupäev ja makseviivitused 
1. Sertifitseerimisasutus tagab, et rake nduskavade vahemaksete taotlused koondatakse 
ja saadetakse komisjonile võimaluse korra l aasta jooksul kolmes jaos. Et komisjon 
saaks makse teha asjaomasel aastal, peab maksetaotluse esitama hiljemalt 31. oktoobriks. 
2. Vabade vahendite olemasolu korral teeb  komisjon vahemakse hiljemalt kaks kuud 
pärast artiklis 85 sätestatud tingimustel e vastava maksetaotluse registreerimise 
kuupäeva. 
5. JAGU 
LÕPPMAKSE  JA RAKENDUSKAVA  LÕPETAMINE  
Artikkel 87 
Lõppmakse tegemise tingimused 
1. Komisjon teeb lõppmakse tingimusel, et  ta on 30. juuniks 2016 saanud järgmised 
dokumendid: 
a) lõppmakse taotlus ja arti klile 75 vastav kuluaruanne; 
b) rakenduskava lõplik rakendusaruanne, s ealhulgas artiklis 66 sätestatud teave; 
c) artikli 61 punktis g sä testatud lõppmakse taotluse  kehtivusdeklaratsioon ja 
lõplik auditeerimisaruanne; 
Lõppmakse tegemise tingimuseks on, et l õplik auditeerimisaruanne ja lõppmakse 
taotluse kehtivusdeklaratsioon võetakse vastu. 
2. Kui hiljemalt 30. juuniks 2016 on mõni eelmises lõikes nimetatud dokumentidest 
jäänud komisjonile saatmata, vabastat akse lõppmaksega seotud kulukohustus 
automaatselt vastavalt artiklile 92. 
 
ET 69   ET 3. Vabade vahendite olemasolu korral teeb komisjon lõppmakse hiljemalt nelikümmend 
viis päeva pärast kuupäeva, kui ta lõpliku auditeerimisaruande ja lõppmakse taotluse 
kehtivusdeklaratsiooni vastu on võtnud. Ilma  et see piiraks lõike 5 kohaldamist, 
vabastatakse eelarvelise  kulukohustuse lõppmakse kuus kuud pärast maksmist. 
4. Pärast 30. juunit 2016 ei või kuluaruandele  lisada kulusid, mida pole enne kõnealust 
kuupäeva tõendatud.  
5. Sõltumata komisjoni või Euroopa Kontroll ikoja tehtud auditite  tulemustest võib 
komisjoni poolt rakenduskavale tehtud l õppmakset muuta üheksa kuu jooksul alates 
lõppmakse tegemise kuupäevast või, kui lõppmak se on negatiivne ja liikmesriik peab 
selle tagasi maksma, üheksa kuu jooksul alates võlateate väljaandmise kuupäevast. 
Artikkel 88 
Dokumentide säilitamine 
Korraldusasutus tagab, et kõik asjaomase rakenduskava kulutuste ja audititega seotud 
täiendavad dokumendid on komisjonile ja kontro llikojale kättesaadavad. Dokumente peab 
kättesaadavana säilitama vähemalt kolme aasta jooksul pärast rakenduskava lõpetamist, ilma 
et see piiraks riigiabi regul eerivate eeskirjade kohaldamist. Dokumente säilitatakse kas 
originaalina või originaalile vastavaks t unnistatud koopiana üldtunnusta tud andmekandjatel. 
Kõnealune periood katkestatakse kohtumenetluse või komisjoni põhjendatud taotluse korral. 
6. JAGU 
MAKSETE  EDASILÜKKAMINE,  KINNIPIDAMINE  JA PEATAMINE  
Artikkel 89 
Edasilükkamine 
1. Määruses (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 ni metatud volitatud eelarve vahendite käsutaja 
lükkab maksetähtaja edasi maksimaalselt kuue  kuu võrra, kui tekib kahtlus juhtimis- 
ja kontrollsüsteemide nõuetekohase toimim ise suhtes või kui eelarvevahendite 
käsutaja nõuab iga-aastase läbivaat use raames tehtud tähelepanekute 
järelevalveprotsessi käigus siseriiklikelt asutustelt täiendavat  teavet või kui ta 
kahtlustab, et deklareerit ud kulutustega on seotud avasta tud või oletatavad tõsised 
eeskirjade eiramised. 
Komisjon teatab liikmesriigile ja sertifitsee rimisasutusele viivitamata edasilükkamise 
põhjustest. Liikmesriigid võtavad võimali kult kiiresti olukorra parandamiseks 
vajalikud meetmed.  
 
ET 70   ET 2. Kui osutub vajalikuks võtta va stavalt artiklitele 90 ja 91 ni ng käesoleva ar tikli lõikele 
1 vastu otsus, pikendatakse eespool ni metatud perioodi maks imaalselt kuue kuu 
võrra. 
Artikkel 90 
Kinnipidamine 
1. Komisjon otsustab pidada vahemaksetest kinni 20% komisjoni tagasimakstavatest 
summadest, kui artikli 70 lõikes 3 nimeta tud parandusmeetmete kava olulised osad 
on rakendatud ja artikli 61 punkti e alapunktis i nimetatud rakenduskava 
auditeerimisasutuse koostatud aasta- aruandes märgitud tõsised puudused on 
kõrvaldatud, kuid on vaja veel teha parandus i, et anda komisjonile juhtimis- ja 
kontrollsüsteemide osas piisavat kindlust. 
2. Komisjon teeb kinnipidamist käsitleva otsuse pärast seda , kui ta on andnud 
liikmesriigile võimaluse esitada kahe kuu jooksul tähelepanekuid. 
3. Vahemaksete saldo makstakse pärast kõi kide nõutavate meetmete võtmist. Muudel 
juhtudel võib kohaldada finantskorre ktsiooni vastavalt artiklile 100. 
Artikkel 91 
Peatamine 
1. Komisjon võib peatada kõik prioriteetide või  kavade tasandil tehtavad vahemaksed 
või osa nendest, kui: 
a) rakenduskava juhtimis- ja kontro llsüsteemis on tõsiseid puudusi, mis 
mõjutavad maksete tõendamismenetluse us aldusväärsust ja mille suhtes ei ole 
võetud parandusmeetmeid; või 
b) tõendatud kuluaruandes sisalduvad kulud on seotud tõsise eeskirjade 
eiramisega, mida ei ole kõrvaldatud; või 
c) liikmesriik ei ole täitnud artiklit est 69 ja 70 tulenevaid kohustusi. 
2. Komisjon võib otsustada peatada vahema ksed pärast seda, kui ta on andnud 
liikmesriigile võimaluse esitada kahe kuu jooksul oma tähelepanekuid. 
3. Komisjon lõpetab vahemaksete peatamise,  kui ta leiab, et liikmesriik on võtnud 
peatamise lõpetamiseks vajalikud meet med. Kui liikmesriik ei ole nõutavaid 
meetmeid võtnud, võib komisjon võtta va stu otsuse vähendada netosummat või 
lõpetada rakenduskavale ühenduse toet use andmise kooskõlas artikliga 100. 
 
ET 71   ET 7. JAGU  
AUTOMAATNE  KULUKOHUSTUSTEST  VABASTAMINE  
Artikkel 92 
Põhimõtted 
1. Komisjon vabastab automaatselt kõik  need rakenduskava eelarvelised 
kulukohustused, mida ei ole kasutatud eel- või vahemaksete tegemiseks või mille suhtes ta ei ole saanud artiklis 85 määratletud va stuvõetavat maksetaotlust 
rakenduskava eelarveliste kulukohustust e aastale järgneva  teise aasta 31. 
detsembriks. 
2. 31. detsembril 2015 veel avatud kulukohustuste osa vabastatakse automaatselt, kui 
komisjon ei ole saanud selle kohta 30. j uuniks 2016 vastuvõetavat maksetaotlust. 
3. Kui käesolev määrus jõustub pärast 1. jaanuari 2007, pikendatakse ajavahemikku, 
pärast mida võib lõikes 1 nimetatud es imest automaatset kohustustest vabastamist 
rakendada, nende kuude arvu võrra, mis jäävad 1. jaanuari 2007 ja esimese 
eelarvelise kulukohustuse kuupäeva vahele. 
Artikkel 93 
Suurprojektide ja abikavade tähtajad 
Kui suurprojektile või abikavale loa andmis eks on vaja komisjoni edaspidist otsust, 
korrigeeritakse võimalikke artik li 92 lõikes 1 nimetatud auto maatsetest kulukohustustest 
vabastamisega seotud iga-aastaseid summasid liikmesriigi poolt esialgu edastatud suurprojekti või abikava ajakava ja selle ajakava vaheli se erinevuse võrra, mi s on koostatud seoses 
suurprojekti või abikava käsitle va komisjoni otsuse tegemise ga. Iga-aastast ajakava võib 
erandlikel ja nõuetekoha selt põhjendatud juhtudel muuta artik li 40 lõikes 3 sätestatud korras. 
Artikkel 94 
Kohtumenetluste ja halduskae buste tähtaja edasilükkamine 
Artikli 92 lõikes 1 nimetatud automaatse kohustustest vabastamise tähtaeg lükatakse 
asjaomaste toimingutega seotud summade osas kohtumenetluste või peatava toimega halduskaebuste ajaks edasi, tingimusel et li ikmesriik saadab komisjonile aasta n+2 31. 
detsembriks asjaomased põhjendused.  
 
ET 72   ET 31. detsembril 2015 veel avatud kohustuste osa puhul lükatakse artikli 92 lõikes 2 nimetatud 
tähtaeg edasi samadel tingimustel kui asja omaste toimingutega seotud summade puhul. 
Artikkel 95 
Erandid automaatsest ko hustustest vabastamisest 
Automaatse kohustustest vabastamise arvutamise puhul ei võeta arvesse järgmisi tegureid: 
a) eelarveliste kulukohustuste osa, mille kohta maksetaotlus on tehtud, kuid mille 
tagasimaksmise on komisjon aasta n+2 31. de tsembril artiklite 89, 90 ja 91 kohaselt 
edasi lükanud, kinni pidanud või peatanud. See, kas neid summasid lõpuks arvesse 
võetakse, sõltub makse kinnipidamisest, ed asilükkamisest või peatamisest tuleneva 
probleemi lahendusest; 
b) eelarveliste kulukohustuste osa, mille kohta maksetaotlus on tehtud, kuid mille 
tagasimaksmist on takistanud eelkõige  eelarveliste vahendite vähesus;  
c) eelarveliste kulukohustuste osa, mille puhul  ei ole olnud võimalik teha vastuvõetavat 
maksetaotlust vääramatu jõu tõttu, mis mõju tab oluliselt rakenduskava elluviimist. 
Vääramatule jõule apelleerivad  siseriiklikud asutused peav ad tõendama selle otsest 
mõju rakenduskava või selle osa elluviimisele. 
Artikkel 96 
Menetluskord 
1. Komisjon teatab liikmesriigile ja asjaom astele asutustele õigeaegselt artiklis 92 
sätestatud automaatse kulukohustustest vabastamise kohaldamise võimalusest. 
Komisjon teatab liikmesriigile ja asjaomastele asutustele summa, millega automaatne kulukohustustest vabastamine tema valdus es oleva teabe põhjal on seotud.  
Liikmesriikidel on kõnealuse teabe saam isest alates kaks kuud aega summaga 
nõustuda või esitada oma tähelepane kuid. Komisjon vabastab kulukohustused 
automaatselt üheksa kuu jooksul pärast  artiklis 92 nimetatud tähtaega. 
2. Fondi toetust rakenduskavale vähendatakse asjaomase aasta puhul automaatselt 
vabastatud kulukohustuste summa võrra. Liikmesriik koostab parandatud rahastamiskava, et jagada vähendatud toetussumma rakenduskava prioriteetide vahel. Kui kava ei koostata, vähendab komisjon igal e prioriteedile eraldatavaid summasid 
proportsionaalselt. 
 
ET 73   ET 8. JAGU 
OSALINE  LÕPETAMINE  
Artikkel 97 
Osaline lõpetamine 
1. Rakenduskavade osaline lõpetamine võib to imuda liikmesriigi valitud ajavahemike 
jooksul. 
Osaline lõpetamine on seotud lõpuleviidud toimingutega, mille puhul abisaajale on 
lõppmakse tehtud hiljemalt aasta n-1 31. detsembril. Käesoleva määruse 
kohaldamisel loetakse toimingud lõpulev iiduks, kui nendega seotud tööd on 
tegelikult sooritatud ja abisaaja on s aanud lõppmakse või abisaaja on esitanud 
korraldusasutusele samaväärse toimega dokumendi.  
2. Lõpuleviidud toimingutele vastavate ma ksete summa esitatakse kuluaruandes. 
Osaline lõpetamine toimub tingimusel, et ko rraldusasutus saadab komisjonile aasta n 
30. juuniks järgmised dokumendid: 
a) kõnealuste toimingutega seotud kuluaruanne;  b) artiklis 61 nimetatud rakenduskava auditeerimisasutuse väljaantud tõend 
kuluaruandes käsitletud tehingute se aduslikkuse ja korrektsuse kohta. 
Artikkel 98 
Dokumentide säilitamine 
1. Korraldusasutus hoiab komisjonile kätt esaadavana nende lõpuleviidud toimingute 
nimekirja, mille puhul lõppmakse on tehtud.  
2. Korraldusasutus tagab, et kõik asjaomaste toimingute kulutuste ja  audititega seotud 
täiendavad dokumendid on komisjonile ja kontrollikojale kättesaadavad. Dokumente 
peab kättesaadavana säilitama vähemalt kol me aasta jooksul pärast rakenduskava 
osalist lõpetamist, ilma et see piiraks riig iabi reguleerivate eeskirjade kohaldamist. 
Dokumente säilitatakse kas originaalina või  originaalile vastavaks tunnistatud 
koopiana üldtunnustatud andmekandjatel. Kõnealune periood katkestatakse 
kohtumenetluse või komisjoni põhjendatud taotluse korral. 
3. Osaliselt lõpetatavate toimingutega se otud artiklite 99 ja  100 kohaselt tehtud 
finantskorrektsioonid on ne tofinantskorrektsioonid. 
 
ET 74   ET II PEATÜKK 
FINANTSKORREKTSIOONID  
1. OSA 
LIIKMESRIIKIDE  TEHTAVAD  FINANTSKORREKTSIOONID  
Artikkel 99 
Liikmesriikide tehtavad finantskorrektsioonid 
1. Liikmesriikidel lasub esmane vastutus ees kirjade eiramise uurimise eest, meetmete 
võtmise eest abi laadi või selle rakendamise  ja kontrollimise tingimusi käsitlevate 
suuremate muudatuste avastamise korral ning nõutavate finantskorrektsioonide 
tegemise eest. 
2. Liikmesriik teeb toimingutes või rakenduskavades avastatud üksiku või 
süstemaatilise eeskirjade eiramisega seoses nõutavad finantskorrektsioonid. 
Liikmesriigi tehtavad korre ktsioonid sisaldavad ühenduse toetuse täielikku või 
osalist tagasimaksmist. Liikmesriik võtab arvesse eeskirjade eiramise olemust ja raskust ning fondi rahalist kahju.  
Sel viisil vabanenud ühenduse vahendeid võivad liikmesriigid asjaomase 
rakenduskava puhul kuni 31. detsembrini 2015 uue sti kasutada lõikes 3 sätestatud 
korras.  
Liikmesriigid lisavad komisjonile artiklite  61 ja 66 kohaselt saadetud iga-aastastele 
rakendus- ja kontrolliaruannetele asjaomas el aastal algatatud tühistamismenetluste 
loetelu. 
3. Fondide antud toetust, mis on lõike 2 kohaselt tühistatud, ei  või taaskasutada 
korrektsiooni objektiks olnud toimingu või to imingute suhtes ega selle prioriteedi 
toimingute suhtes, mille puhul on ilmne nud süstemaatilisi eksimusi, juhul kui 
finantskorrektsioon on tehtud sü stemaatilise eksimuse puhul.  
Liikmesriigid teatavad komisjonile artiklis  66 osutatud aruandes sellest, kuidas nad 
on otsustanud või kavandavad tühistatud summasid taaskasutada ning vajaduse 
korral muuta rakenduskava finantseerimisprogrammi. 
4. Süstemaatilise eeskirjade eiramise korral laiendab liikmesriik uuringuid, et need 
hõlmaksid kõiki toiminguid, mida eeskirjade eiramine mõjutada võib. 
 
ET 75   ET 2. JAGU  
KOMISJONI TEHTAVAD FINANTSKORREKTSIOONID  
Artikkel 100 
Korrektsioonide kriteeriumid 
1. Komisjon võib finantskorrektsioonide tegemisel rakenduskavale antud ühenduse 
toetuse täielikult või osaliselt tühistada, kui ta leiab pärast vajalike kontrollide 
tegemist, et: 
a) rakenduskava juhtimis- ja kontrollsüs teemis on tõsiseid puudusi, mis ohustab 
programmile juba antud ühenduse toetust; 
b) tõendatud kuluaruandes sisalduvad kulud on seotud eeskirjade eiramisega, 
mida liikmesriik ei ole enne käesolevas lõikes sätestatud korrektsioonimenetluse al ustamist kõrvaldanud; 
c) liikmesriik ei ole täitnud artiklist 69 tulenevaid kohustusi enne käesolevas 
lõikes sätestatud korrektsioonimenetluse alustamist. 
2. Komisjon teeb finantskorrektsioone vastav alt igale avastatud ee skirjade eiramise 
juhule, otsustades eiramise süstemaatilis use põhjal, kas tuleks kohaldada ühtse 
määraga või ekstrapoleeritud korrektsi oone. Kui eeskirjade eiramine on seotud 
kuluaruandega, mille puhul iga-aastases kont rolliaruandes on artikli 61 lõike 1 punkti 
e alapunkti ii kohaselt antud eelnevalt positii vne hinnang, eeldatakse , et tegemist on 
süstemaatilise probleemiga, mille suhtes  tuleks kohaldada ühtse määraga või 
ekstrapoleeritud korrektsioone, kui liikmesr iik ei suuda kahe kuu jooksul esitada 
tõendeid selle eelduse ümberlükkamiseks. 
3. Komisjon võtab korrektsiooni summa üle ot sustades arvesse eeskirjade eiramise 
olulisust ja asjaomases rakenduskavas leit ud puuduste rahaliste tagajärgede ulatust. 
4. Kui komisjon võtab oma seisukoha aluseks selliste audiitorite kindlakstehtud 
tõsiasjad, kes ei ole tema talituste teenistuses, teeb ta oma järeldused rahaliste tagajärgede suhtes pärast seda, kui on läbi vaadanud asjaomase liikmesriigi poolt 
artikli 70 alusel võetud meetmed, määruse (EÜ) nr 1681/94 alusel esitatud aruanded 
ja liikmesriikide vastused. 
5. Kui liikmesriik ei täida artikli 13 lõikes 4 nimetatud kohustusi, võib komisjon 
finantskorrektsioone tehes asjaomasele liikmesriigile antud ühenduse toetuse 
täielikult või osaliselt tühistada. 
 
ET 76   ET Artikkel 101 
Menetluskord 
1. Enne finantskorrektsiooni suhtes otsu se tegemist algatab komisjon menetluse, 
teatades liikmesriigile oma esialgsed järeldus ed ja nõudes, et liikmesriik esitaks kahe 
kuu jooksul oma märkused. 
Kui komisjon teeb ettepaneku finantskorre ktsioonide tegemiseks ekstrapolatsiooni 
või ühtse määra põhjal, antaks e liikmesriigile võimalus nä idata asjaomaste toimikute 
läbivaatamise abil, et eeskirjade eiramise  tegelik ulatus oli komisjoni hinnatust 
väiksem. Kokkuleppel komisjoniga võib liik mesriik piirata toimikute läbivaatamise 
ulatust üksnes asjaomaste toimikute asjakoh ase osaga või pisteliste väljavõtetega. 
Välja arvatud nõuetekohaselt põhjendatud juht udel, ei ole selliseks läbivaatamiseks 
lubatud aega rohkem kui kaks kuud pärast  eespool nimetatud kahekuulise tähtaja 
lõppu.  
2. Komisjon võtab arvesse kõiki  liikmesriigi poolt selle ajavahemiku jooksul esitatud 
tõendeid. 
3. Kui liikmesriik ei aktsepteeri komisjoni esialgseid järeldusi, kutsub komisjon 
liikmesriigi ärakuulamisele, kus pooled püüavad partnerlusel põhinevas koostöös jõuda kokkuleppele tähelepanekute ja nendest tehtavate järelduste suhtes. 
Kokkuleppe puudumisel teeb komisjon finant skorrektsioonide koht a otsuse kuue kuu 
jooksul alates kõnealusest ärakuulamise st. Kui ärakuulamist ei toimu, algab 
kuuekuuline ajavahemik kuupäevast, kui komisjon saab liikmesriigilt ärakuulamise kutsest keelduva vastuse. 
Artikkel 102 
Tagasimaksmine 
1. Tagasimaksed komisjonile tuleb teha enne tähtaega, mis on näidatud Euroopa 
ühenduste üldeelarve suhtes kohaldat ava finantsmääruse rakenduseeskirjade
12 artikli 
81 alusel koostatud sissenõudekorral duses. See tähtaeg on korralduse 
väljastamiskuule järgneva teise kuu viimane päev. 
2. Iga hilinenud tagasimakse puhul makstakse viivist, mida hakatakse arvestama alates 
kõnealusest tähtajast ja mis lõpeb makse te geliku teostamise päeval. Sellise viivise 
määr on poolteist protsenti kõrgem kui m äär, mida Euroopa Keskpank kohaldab oma 
põhiliste refinantseerimistehingute puhul selle kuu esimesel kuupäeval, kuhu tähtaeg 
langeb. 
                                                 
12 Määrus (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, EÜT L 357, 31.12.2002. 
 
ET 77   ET Artikkel 103 
Liikmesriikide kohustused 
Komisjoni tehtav finantskorrekt sioon ei piira liikmesriigi kohus tust nõuda tagasimaksed sisse 
artikli 100 alusel ja nõuda tagasi riigiabi  määruse (EÜ) nr 659/1999 artikli 14 alusel. 
VIII  JAOTIS 
KOMITEED  
I PEATÜKK 
ERF, ÜHTEKUULUVUSFOND JA  FONDE KOORDINEERIV 
KOMITEE  
Artikkel 104 
Komitee ja menetluskord 
1. Komisjoni abistavad ERF, Ühtekuuluvus fond ja fonde koordineeriv komitee 
(edaspidi „komitee”). 
2. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artiklis 3 
sätestatud nõuandemenetlust vastav alt selle artikli 7 lõikele 3. 
3. Kui viidatakse käesolevale lõikele, kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artiklis 4 
sätestatud korralduskomitee menetlust va stavalt selle artikli 7 lõikele 3. 
Otsuse 1999/468/EÜ artikli 4 lõikes 3 ni metatud tähtajaks kehtestatakse üks kuu. 
4. Komitee koostab oma protseduurireeglid.  5. EIP ja EIF nimetavad komiteesse  oma hääleõiguseta esindaja. 
 
ET 78   ET II PEATÜKK 
ASUTAMISLEPINGU ARTIKLI 147 ALUSEL MOODUSTATUD 
KOMITEE 
Artikkel 105 
Asutamislepingu artikli 147 alusel moodustatud komite e 
1. Asutamislepingu artikli 147 alusel moodustatu d komitee, mis abistab komisjoni ESFi 
juhtimisel, koosneb ühest valitsuse esinda jast, ühest töötajat e organisatsiooni 
esindajast ja ühest tööandjate organisatsiooni esindajast igast liikmesriigist. Komitee juhatamise eest vastutav komisjoni liige võib selle vastutuse delegeerida mõnele komisjoni vanemametnikule. 
2. Iga liikmesriik nimetab iga eelmises lõikes nimetatud esindajakategooria kohta ühe 
asendusliikme. Liikme puudumise korral saab asendusliige automaatselt õiguse komitee tööst osa võtta. 
3. Liikmed ja asendusliikmed määrab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal kolmeks 
aastaks. Neid võib sellele kohale tagasi  nimetada. Nõukogu püüab tagada asjast 
huvitatute võrdse esindatuse  komitee koosseisus. EIPi ga ja EIFiga seotud 
päevakorraküsimuste puhul võib EIP või EIF nimetada komiteesse oma 
hääleõiguseta esindaja. 
4. Komiteega konsulteeritakse järgmiste küsimuste arutamisel: 
a) riiklikke strateegilisi raamistikke käsitlevate komisjoni otsuste eelnõud;  
b) ESFist saadava toetuse puhul artiklis  43 nimetatud tehnilise abi meetmete 
kategooriad. 
5. Komisjon võib komiteega konsulteerida ka muudes kui lõikes 4 nimetatud 
küsimustes. 
IX JAOTIS 
LÕPPSÄTTED  
Artikkel 106 
Üleminekusätted 
1. Käesolev määrus ei mõjuta nõukogu või  komisjoni poolt määruste (EMÜ) nr 
2052/88, (EMÜ) nr 4253/88, (EÜ) nr 1164/94 ja (EÜ) nr 1260/1999 või mis tahes 
 
ET 79   ET muude 31. detsembril 2006 kõnesoleva abi suhtes kehtivate õigusaktide alusel 
heakskiidetud abi jätkamist ega muutmist, s ealhulgas täielikku või osalist tühistamist. 
2. Komisjon võtab ühenduse toetuse kavanda misel arvesse kõiki meetmeid, mille 
nõukogu või komisjon on enne käesoleva määr use jõustumist heaks kiitnud ja mis 
avaldavad selle toetusega hõlmatud aj avahemikul finantsilist mõju.  
3. 2000. aasta 1. jaanuari ja 2006. aasta 31. detsembri vahel komisjoni poolt 
heakskiidetud toetusele määratud summade osad, mille kohta ei ole komisjonile 
lõpparuande esitamise tähtajaks toetuse lõpetamiseks nõutavaid dokumente saadetud, 
vabastab komisjon automaatselt kohustu stest hiljemalt 31. detsembril 2010 ning 
alusetult makstud summad tuleb tagasi maksta. 
Toetuse lõpetamiseks nõutavad dokumen did on lõppmaksetaotlus, lõplik 
rakendusaruanne ja korraldusasutusest sõ ltumatu isiku või talituse koostatud 
deklaratsioon, milles võetakse kokku läbiviidud auditite järeldused ning antakse hinnang lõppmaksetaotluse kehtivusele ja lõplikus kuludeklara tsioonis käsitletud 
tehingute seaduslikkusele ja korrektsuse le vastavalt määruse (EÜ) nr 1260/1999 
artikli 38 lõike 1 punktile f.   
Kohtumenetluste või peatava toimega haldus kaebuste tõttu peatatud toimingute või 
rakenduskavadega seotud summasid ei võe ta automaatselt vabastatud kulukohustuste 
summa arvutamisel arvesse. 
Artikkel 107 
Läbivaatamisklausel 
Nõukogu vaatab käesoleva määruse läbi hilj emalt 31. detsembriks 2013 asutamislepingu 
artiklis 161 sätestatud korras. 
Artikkel 108 
Kehtetuks tunnistamine 
Määrus (EÜ) nr 1260/99 t unnistatakse kehtetuks al ates 1. jaanuarist 2007. 
Viiteid määrusele (EÜ) nr 1260/99 tõlgenda takse viidetena käesolevale määrusele. 
Artikkel 109 
Jõustumine 
Käesolev määrus jõustub kahekümnenda l päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu 
Teatajas . 
Seda kohaldatakse alat es 1. jaanuarist 2007. 
 
ET 80   ET Käesolev määrus on tervikuna siduv ja va hetult kohaldatav kõiki des liikmesriikides. 
Brüssel,  
 Nõukogu nimel 
 eesistuja 
 
ET 81   ET LISA  
STRUKTUURIFONDID JA ÜHTEKUULUVUSFOND 
Kulukohustuste assigneeringute jaot us aastate kaupa aastateks 2007–2013 
(artikkel 15)  
(miljonites eurodes – 2004. aasta hindades) 
2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 
46 333 47 168 47 879 48 024 48 163 48 923 49 704 
 
ET 82   ET LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT  
Policy area(s): Cohesion for growth and employment 
Activit(y/ies): 
 
TITLE OF ACTION : COUNCIL REGULATION LAYING DOWN GENERAL PROVISION FOR THE 
STRUCTURAL FUNDS AND THE COHESION FUND  
1. BUDGET  LINE(S)  + HEADING(S) 
2. OVERALL  FIGURES   
2.1. Total allocation for action (Part B): 336 194 € million for commitment  
2.2. Period of application: 
1 January 2007 – 31 December 2013 
2.3. Overall multiannual esti mate of expenditure: 
(a) Schedule of commitment appropriati ons/payment appropria tions (financial 
intervention) (see point 6.1.1) 
 € million ( to three decimal places) 
 
  
Year 
[n]  
[n+1]  
[n+2]  
[n+3]  
[n+4] [n+5 and 
subs. 
Years]  
Total 
Commitments 49 021 50 903 52 704 53 921 55 159 116 373 378 082
Payments 16 611 29 483 33 468 38 808 45 042 98 296 261 709
(b) Technical and administrative a ssistance and support expenditure (see point 6.1.2)  
Commitments 148 153 159 162 166 350 1 138
Payments 50 89 101 117 136 296 787
 
Subtotal a+b        
Commitments 46 169 51 056 52 863 54 083 55 325 116 723 379 219
Payments 16 661 29 572 33 570 38 924 45 178 98 591 262 496
(c) Overall financial impact of human res ources and other admini strative expenditure 
(see points 7.2 and 7.3) 
Les besoins en ressources humaines et administra tives seront couverts à l’intérieure de la 
dotation allouée à la DG gestionn aire dans le cadre de la pr océdure d’allocation annuelle. 
 
ET 83   ET L'allocation de postes dépendra d'une part de  l'organisation interne de la prochaine 
Commission et d'autre part d'une  éventuelle réallocation de pos tes entre services suite aux 
nouvelles perspectives financières. 
TOTAL a+b+c        
Commitments    
Payments        
2.4. Compatibility with financial progr amming and financial perspective 
[X] Proposal is compatible with existing financial programming. 
 
Cette proposition est compatible avec la  proposition de la Commission pour les 
perspectives financiers 2007-2013 [COM(2004)101 final du 10.02.2004]. Elle 
s’inscrit dans le cadre de la r ubrique 1 « Croissance durable ». 
 Proposal will entail reprogramming of th e relevant heading in the financial 
perspective. 
 Proposal may require application of th e provisions of the Interinstitutional 
Agreement. 
2.5. Financial impact on revenue:13 
[X] Proposal has no financial implications  (involves technical aspects regarding 
implementation of a measure) 
OR  Proposal has financial impact – th e effect on revenue is as follows: 
(NB All details and observations relating to the method of calculating the effect on 
revenue should be shown in a separate annex.) 
(€ million to one decimal place)
 
  Situation following action 
Budget line Revenue Prior to
action 
[Year 
n-1]  [Yea
r n]  [n+1] [n+2] [n+3
] [n+4]  [n+5]  
a) Revenue in absolute terms         
b) Change in revenue  ∆       
(Please specify each budget line involved, adding the appropriate number of rows 
to the table if there is an effect  on more than one budget line.) 
                                                 
13 For further information, see separate explanatory note. 
 
ET 84   ET 3. BUDGET  CHARACTERISTICS 
Type of expenditure New EFTA 
contribution Contributions 
form applicant 
countries Heading in 
financial 
perspective 
Non-comp  Diff YES  NO NO No [1b] 
4. LEGAL  BASIS   
Article 161 
5. DESCRIPTION  AND  GROUNDS 
Voir document « Analyse d'impact étendue de la proposition de paquet législatif portant 
révision des règlements applicables à la gesti on des fonds structurel s et de cohésion ». 
6. FINANCIAL  IMPACT 
6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire pr ogramming period) 
(The method of calculating the total amounts set out in the table below must be explained by 
the breakdown in Table 6.2. ) 
6.1.1. Financial intervention 
Commitments (in € million to three decimal places) 
Breakdown [Year 
n] [n+1]  [n+2]  [n+3]  [n+4]  [n+5 
and 
subs. 
Years]  Total 
A c t i o n  1         
A c t i o n  2         
e t c .         
TOTAL 49 021 50 903 52 704 53 921 55 159 116 373 378 082 
 
ET 85   ET 6.1.2. Technical and administrative assistance,  support expenditure  and IT expenditure 
(commitment appropriations) 
 [Year 
n] [n+1]  [n+2]  [n+3]  [n+4]  [n+5 
and 
subs. 
years]  Total 
1) Technical and 
administrative assistance        
a) Technical assistance 
offices       
b) Other technical and 
administrative assistance: 
- intra muros: 
- extra muros: of which for construction 
and maintenance of 
computerised management systems        
Subtotal 1        
2) Support expenditure        
a) Studies        
b) Meetings of experts        
c) Information and 
publications        
Subtotal 2        
TOTAL  148 153 159 162 166 350 1 138 
 
ET 86   ET 6.2. Calculation of costs by measure en visaged in Part B (over the entire 
programming period)14 
(Where there is more than one action, give suffici ent detail of the specific measures to be 
taken for each one to allow the volume and costs of the outputs to be estimated.) 
Commitments (in € million to three decimal places) 
Breakdown  Type  
of outputs 
(projects, files ) Number of 
outputs 
(total for years 
1…n)  Average unit 
cost Total cost 
(total for years 
1…n)  
 
 1 2 3 4=(2X3) 
Action 1  
- Measure 1 
- Measure 2   
Action 2  
- Measure 1 
- Measure 2 
- Measure 3 etc. 
  
    
TOTAL COST     
If necessary explain th e method of calculation 
7. IMPACT  ON  STAFF  AND  ADMINISTRATIVE  EXPENDITURE   
7.1. Impact on human resources 
Staff to be assigned to management of the 
action using existing and/or additional 
resources Description of tasks deriving from the 
action 
Types of post 
Number of 
permanent posts Number of 
temporary posts Total 
 
Officials or 
temporary staff A 
B 
C     
If necessary, a fuller description of the 
tasks may be annexed. 
Other human resources     
Total     
                                                 
14 For further information, see separate explanatory note. 
 
ET 87   ET 7.2. Overall financial impact of human resources 
Type of human resources Amount (€) Method of calculation *  
Officials 
Temporary staff  
  
Other human resources 
(specify budget line)   
Total   
The amounts are total expend iture for twelve months. 
7.3. Other administrative expenditu re deriving from the action 
Budget line 
(number and heading) Amount € Method of calculation 
Overall allocation (Title A7) 
A0701 – Missions 
A07030 – Meetings 
A07031 – Compulsory committees 1 
A07032 – Non-compulsory committees 1 
A07040 – Conferences 
A0705 – Studies and consultations 
Other expenditure (specify)  
  
Information systems (A-5001/A-4300)    
Other expenditure - Part A (specify)   
Total   
The amounts are total expend iture for twelve months. 
1 Specify the type of committee and the group to which it belongs. 
I. Annual total (7.2 + 7.3) 
II. Duration of action III. Total cost of action (I x II) € 
years € 
(In the estimate of human and administrative re sources required for the action, DGs/Services 
must take into account the decisions taken by  the Commission in its orientation/APS debate 
and when adopting the preliminary draft budget (PDB ). This means that DGs must show that 
human resources can be covered by the indicative pre-allocation made when the PDB was adopted.  
 
ET 88   ET Exceptional cases (i.e. those where the action co ncerned could not be foreseen when the PDB 
was being prepared) will have to be referred  to the Commission for a decision on whether 
and how (by means of an amendm ent of the indicative pre-allo cation, an ad hoc redeployment 
exercise, a supplementary/amending budget or a letter of amendment to the draft budget) implementation of the proposed action can be accommodated.) 
8. FOLLOW-UP
 AND  EVALUATION 
8.1. Follow-up arrangements 
Un comité de pilotage est créé pour chaque programme opérationnel par l'État membre, en 
accord avec l'autorité de gestion après consulta tion des partenaires. Le comité de pilotage 
s'assure de l'efficacité et de la qualité de la  mise en oeuvre de l'intervention. Il examine et 
approuve les critères de sélec tion des opérations financées, éval ue périodiquement les progrès 
réalisés pour atteindre les objectifs spécifiques du programme opérationnel, examine les 
résultats de la mise en œuvre et examine et approuve le rapport annuel d'exécution et le 
rapport final d'exécution avant leur envoi à la Commission 
L'autorité de gestion et le comité de pilotage assurent le suivi au moyen d'indicateurs de 
résultat, y compris les indicateurs  physiques, d’impact et financie rs définis dans le programme 
opérationnel. Ces indicateurs se réfèrent au carac tère spécifique du sect eur de l’Etat membre 
et aux objectifs poursuivis. La Commission en partenariat avec les Etats membres et en 
conformité avec le principe de proportionnalité ex amine les indicateurs nécessaires au suivi et 
à l’évaluation du progr amme opérationnel.  
L'autorité de gestion envoie un rapport annue l d'exécution et de contrôle du programme 
opérationnel à la Commission, dans les six mois suiv ant la fin de chaque année civile entière 
de mise en oeuvre. Avant leur  transmission à la Commission, chaque rapport est examiné et 
approuvé par le comité de pilotage.  
8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation 
Les programmes opérationnels des Etats membre s pour la mise en œuvre du Fonds font 
l’objet d’une évaluation ex-ante, d’une évaluation intermédia ire et d’une évaluation ex-post. 
L’évaluation ex-ante vise à optimiser l’alloca tion des ressources budgét aires des programmes 
opérationnels et améliorer la qualité de la  programmation. Elle est conduite sous la 
responsabilité de l’Etat membre. 
L’évaluation intermédiaire vise à examiner l’ efficacité des programmes opérationnels en vue 
de leur adaptation pour améliorer la qualité des in terventions et leur mise en œuvre. Elle est 
réalisée lorsque le suivi des programmes font apparaître que le s réalisations s’écartent de 
manière significative des objectifs initiale ment prévus ou lorsque des modifications 
substantielles sont proposées. Elle  est organisée à l’in itiative de l’autori té de gestion, en 
concertation avec la Commission ou à l’initiat ive de la Commission en concertation avec 
l’autorité de gestion.  
 
ET 89   ET L’évaluation ex-post est conduite sous la resp onsabilité de la Commission en concertation 
avec l’Etat membre et l’autorité de gestion qu i doit assurer la collecte des données nécessaires 
à sa réalisation. Elle est finalisée au plus  tard deux ans à la fi n de la période de 
programmation, les principaux résultats sont in tégrés dans les rapports de clôture des 
programmes.  
9. ANTI-FRAUD  MEASURES 
La Commission s’assure de l’existence et du bon fonctionnement dans les Etats membres des 
systèmes de gestion et de contrôle. Elle se ba se également sur les rappor ts annuels de contrôle 
et sur ses propres contrôles su r place pour vérifier le bon fonctionnement des ces systèmes. La 
Commission coopère avec les autorités nationa les d’audit des programmes opérationnels, avec 
lesquelles elles se réunit au  moins une fois par an.  
En cas de défaillance des systèmes de gestion et de contrôle nationaux, la Commission 
interrompt, retient ou réduit tout ou partie des paiements. 
La Commission peut effectuer de s corrections financière en a nnulant tout ou partie de la 
contribution communautaire pour un programme opé rationnel lorsqu’elle c onstate qu’il existe 
des déficiences dans les systèmes de gestio n et de contrôle qui mettent en péril les 
contributions communautaires déjà octroyées, que les déclarations des dépenses sont 
irrégulières et n’ont pas fait l’objet de mesure s de correction par les Etats membres ou que les 
Etats membres n’ont pas donné suite aux observa tions formulées par la Commission sur le 
rapport annuel d’exécution et de contrôle  établit par l’auto rité de gestion.