KOMISJONI ARUANNE Liikmesriikide vastused kontrollikoja 2011. aasta aruandele /* COM/2013/0118 final */





SISUKORD Liikmesriikide vastused kontrollikoja 2011. aasta aruandele................................................ 3 Kommenteeritud kokkuvõte..................................................................................................... 3 Liikmesriikide vastused kontrollikoja 2011. aasta aruandele................................................ 4 1. Aruandega hõlmatud valdkonnad............................................................. 4 2. Kontrollikoja 2011. aasta aruande ülesehitus ja põhisõnumid 5 3. Liikmesriikidega koostöös toimuva halduse täiustamine................................................. 6 3.1 Esmatasandi kontrollid, siseriiklikud eeskirjad ja süsteemiauditid................................ 7 3.2 Auditeerimisasutused........................................................................................ 10 3.3 Riigihanked...................................................................................................................... 11 3.4. Nõuetele vastavus........................................................................................................... 12 4. Kokkuvõte........................................................................................................................ 13 KOMISJONI ARUANNE Liikmesriikide vastused kontrollikoja 2011. aasta aruandele Kommenteeritud kokkuvõte Käesolevas aruandes analüüsitakse liikmesriikide vastuseid Euroopa Kontrollikoja 2011. eelarveaasta aruandele. Aruanne on kooskõlas Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 162 lõike 5 sätetega. 2011. aasta puhul muutis kontrollikoda täiendavalt aruande ülesehitust, peamiselt kahe uue peatüki lisamise teel. Kontrollikoda andis raamatupidamisarvestuse kohta heakskiitva arvamuse ning hindas eelarve kui terviku kõige tõenäolisemaks veamääraks 3,9 %, mis on sarnane eelmise aasta üldise veamääraga (3,7 %). Pärast kontrollikoja metoodika muutmist hõlmab 3,9 % näitaja nüüd nõuetele vastavuses esinevaid vigasid nii valdkonnas „Põllumajandus: turg ja otsetoetused” kui ka valdkonnas „Maaelu areng”. Kui jätta see muutus arvesse võtmata, oleks kõnealune näitaja 3,8 %. Enamik liikmesriikide vastuseid saadi kätte kindlaksmääratud tähtajaks[1]. Sarnaselt eelmistele aastatele kõikus vastuste kvaliteet liikmesriigiti oluliselt. Mõnel juhul oli vastuste kvaliteet väga hea, samas kui teistel juhtudel oli ilmne, et vastuste koostamisele pühendati äärmiselt vähe aega. Liikmesriigid kinnitasid taas kord oma valmisolekut teha koostööd komisjoni ja kontrollikojaga, et tagada ELi rahaliste vahendite usaldusväärne finantsjuhtimine. Näiteks on kolm neljandikku kõikidest liikmesriikidest näidanud üles huvi selle vastu, et laiendada ühtekuuluvuse poliitikavaldkonnas juba korraldatavad kolmepoolsed kohtumised ka maaelu arengu valdkonnale. Nii komisjon kui ka liikmesriigid on väljendanud oma pühendumust lahendada veamäära vähendamise eesmärgil maaelu arengu valdkonnas esinevad probleemid. Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat on käivitanud tegevuskava ning, nagu liikmesriigid oma vastustes märkisid, võtavad nad juba teatavaid parandusmeetmeid maaelu arengu küsimustega tegelemiseks. Kuigi ühtekuuluvuspoliitikas tervikuna on tehtud märgatavaid täiustusi, peavad nii liikmesriigid kui ka komisjon võtma paremate tulemuste tagamiseks konkreetsed ja püsivad meetmed. Käesoleval programmitöö perioodil jätkavad regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat sihipäraseid meetmeid, mille hulka kuuluvad auditites suurema riskitasemega valdkondadele ja finantsjuhtimises osalejatele keskendumine, riiklike ametiasutuste võetud meetmete hoolikas jälgimine, maksete katkestamine/peatamine ning, kui see on põhjendatud, finantskorrektsioonide tegemine. Järgmiseks programmitöö perioodiks on komisjon esitanud mitu meedet, mille üle käib institutsioonidevaheline arutelu. Nende meetmete hulka kuuluvad lihtsustatud kuluarvestuse laialdasem kasutamine, liikmesriikide sihtotstarbelised kvartaliaruanded komisjonile, rangemad abikõlblikkuseeskirjad ning netofinantskorrektsioonide ja ELi vahendite haldaja kinnituse kasutuselevõtmine. KOMISJONI ARUANNE Liikmesriikide vastused kontrollikoja 2011. aasta aruandele 1. Aruandega hõlmatud valdkonnad Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse artikli 162 lõikes 5 on sätestatud, et niipea kui kontrollikoda on edastanud aastaaruande, saadab komisjon asjaomastele liikmesriikidele viivitamata kõnealuses aruandes sisalduva teabe, mis käsitleb selliste vahendite haldamist, mille eest viimased vastutavad kohaldatavate eeskirjade alusel. Liikmesriigid peavad vastama komisjonile kuuekümne päeva jooksul ja komisjon edastab vastuste kokkuvõtte enne järgmise aasta 28. veebruari kontrollikojale, Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Pärast kontrollikoja 2011. eelarveaasta aruande avaldamist 6. novembril 2012 teavitas komisjon nõuetekohaselt liikmesriike aruande üksikasjadest. See teave esitati kirja ja kolme küsimustikuna (esitati kirja lisades), mis liikmesriikidel paluti täita: I lisa sisaldas küsimustikku konkreetseid liikmesriike käsitlevate aruande lõikude kohta, II lisa sisaldas küsimustikku iga konkreetse liikmesriigi audititulemuste kohta[2] ning III lisa sisaldas küsimustikku liikmesriikidega koostöös toimuva eelarve täitmise raames rakendatavate poliitikavaldkondade ja programmidega seotud üldiste leidude kohta. Käesolevas aruandes analüüsitakse liikmesriikide vastuseid ja sellele on lisatud komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab liikmesriikide vastuseid I ja III lisale[3]. 2. Kontrollikoja 2011. aasta aruande ülesehitus ja põhisõnumid Kontrollikoda tegi oma 2011. aasta aruande ülesehitusse täiendavaid muudatusi. Lisati kaks uut peatükki, millest ühes käsitletakse põllumajandust ja teises ühtekuuluvust, et üksikasjalikumalt analüüsida audititulemusi kõnealuses kahes poliitikavaldkonnas. Peatükk „Põllumajandus ja loodusvarad” asendati peatükkidega „Põllumajandus: turg ja otsetoetused” ja „Maaelu areng, keskkond, kalandus ja tervishoid”. Varem ühtekuuluvust, energeetikat ja transporti käsitlenud peatükk asendati peatükkidega „Regionaalpoliitika, energeetika ja transport” ning „Tööhõive ja sotsiaalküsimused”. Lisaks uutele peatükkidele esitas kontrollikoda ka 2010. ja 2011. aasta võrdlevad andmed kõige tõenäolisema veamäära (most likely error rate, MLE) kohta eelarve kui terviku, aga ka üksikute poliitikavaldkondade puhul. Lõpuks rõhutas kontrollikoda täiendavalt ELi tulemusjuhtimist 10. peatükis „ELi eelarvest rahastatud tegevuste tulemuslikkus”, mis esitati esmakordselt 2010. aasta aruandes. Oma kinnitavas avalduses märkis kontrollikoda, et raamatupidamisarvestuses on õiglaselt kajastatud Euroopa Liidu finantsolukorda ning tema tegevuse tulemusi ja rahavooge. Tulud ja kulukohustused ei sisaldanud olulisi vigu. Hinnangute kohaselt ei sisaldanud ka haldus- ja muud kulud olulisi vigu. Samuti ei sisaldanud olulisi vigu maksed välissuhete ja laienemise valdkonnas, välja arvatud vahe- ja lõppmaksed. Kõik ülejäänud poliitikavaldkonnad olid olulisel määral vigadest mõjutatud. Ühtlasi leidis kontrollikoda, et kõik kontrollisüsteemid olid ainult osaliselt mõjusad, välja arvatud haldus- ja muude kulude ning tulude poliitikavaldkondades, kus kontrollisüsteemid olid mõjusad. Olulisel määral olid vigadest mõjutatud järgmised poliitikavaldkonnad: „Maaelu areng, keskkond, kalandus ja tervishoid”, mille kõige tõenäolisem veamäär oli 7,7 %, ning „Põllumajandus: turg ja otsetoetused”, mille kõige tõenäolisem veamäär oli 2,9 %. Ühtekuuluvuspoliitika puhul tervikuna oli olukord oluliselt paranenud ja kõige tõenäolisem veamäär moodustas 5,1 % võrreldes 7,7 % näitajaga 2010. aastal. Sellele vaatamata olid mõlemad ühtekuuluvuspoliitika peatükid olulisel määral vigadest mõjutatud: „Regionaalpoliitika, energeetika ja transpordi” puhul oli kõige tõenäolisem veamäär 6,0 % ning „Tööhõive ja sotsiaalküsimuste” puhul oli kõige tõenäolisem veamäär 2,2 %. Teadusuuringute ja muude sisepoliitika valdkondade kõige tõenäolisem veamäär moodustas 3,0 %. Kontrollikoda määras ELi eelarve kui terviku kõige tõenäolisemaks veamääraks 2011. aastal 3,9 %, mis on võrreldav 2010. aasta näitajaga 3,7 %. Pärast kontrollikoja metoodika muutmist hõlmab 3,9 % näitaja nüüd nõuetele vastavuses esinevaid vigasid nii valdkonnas „Põllumajandus: turg ja otsetoetused” kui ka valdkonnas „Maaelu areng”. Kui jätta see muutus arvesse võtmata, oleks kõnealune näitaja 3,8 %. Alljärgnev joonis kujutab veamäära muutumist eelarve puhul tervikuna alates 2006. aastast. 1 Erinevalt eelmistest aastatest on 2011. aasta kõige tõenäolisema veamäära arvutamisel arvesse võetud nõuetele vastavuse tingimuste mittetäitmist ühise põllumajanduspoliitika maksete saajate poolt. Leitud vead vastavad umbes 0,1 protsendipunktile maksete kui terviku kõige tõenäolisemast veamäärast vastavalt kontrollikoja hinnangule. 3. Liikmesriikidega koostöös toimuva eelarve täitmise täiustamine Nagu on märgitud sissejuhatuses, saatis komisjon igale liikmesriigile peale kirja ka nõuetekohaselt kolm lisa: I lisa sisaldas küsimustikku konkreetseid liikmesriike käsitlevate aruande lõikude kohta, II lisa sisaldas küsimustikku iga konkreetse liikmesriigi audititulemuste kohta ja III lisa sisaldas küsimustikku liikmesriikidega koostöös toimuva eelarve täitmisega seotud üldiste leidude kohta 2011. aasta kinnitava avalduse jaoks. I ja II lisa puhul paluti liikmesriikidel vajaduse korral esitada vigade kõrvaldamiseks võetud meetmete üksikasjad ning meetmete ajakava, sisu ja oodatavad tulemused. Aruande käesolevas osas analüüsitakse liikmesriikide vastuseid I, II ja III lisale nelja temaatilise pealkirja all: 1) esmatasandi kontrollid, siseriiklikud eeskirjad ja süsteemiauditid, 2) auditeerimisasutused, 3) riigihanked ja 4) nõuetele vastavus. Enamik liikmesriikide vastuseid saadi kätte kindlaksmääratud tähtajaks[4]. Sarnaselt eelmistele aastatele kõikus vastuste kvaliteet liikmesriigiti oluliselt. Mõnel juhul oli vastuste kvaliteet väga hea, samas kui teistel juhtudel oli ilmne, et vastuste koostamisele pühendati äärmiselt vähe aega. Sellest hoolimata esitasid kokkuvõttes peaaegu kõik liikmesriigid aruande täiustuste saavutamiseks juba käivitatud või edaspidi käivitatavate algatuste kohta ja kirjeldasid neid. Mõni liikmesriik kinnitas taas kord oma valmisolekut teha koostööd komisjoni ja kontrollikojaga, et tagada ELi rahaliste vahendite usaldusväärne finantsjuhtimine[5]. Näiteks on kolm neljandikku kõikidest liikmesriikidest näidanud üles huvi selle vastu, et laiendada ühtekuuluvuse poliitikavaldkonnas juba korraldatavad kolmepoolsed kohtumised ka maaelu arengu valdkonnale[6] (vt joonis 1.2, kus on esitatud III lisas sisalduva küsimustiku 5. küsimusega seotud teave). Selline kolmepoolsete kohtumiste algatus on kooskõlas ka nõukogu soovitusega 2011. eelarveaasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta[7]. Joonis 1.2 Seoses 5. peatükiga „Regionaalpoliitika, energeetika ja transport” ja 6. peatükiga „Tööhõive ja sotsiaalküsimused” korraldatakse korrapäraselt kontrollikoja, komisjoni ja liikmesriikide kolmepoolseid kohtumisi. Nende peatükkide puhul on kõnealused kohtumised osutunud väga edukaks vigade hindamisega seotud vastuolude vältimisel. Põllumajanduse ja maaelu arengu valdkonnas korraldati 2012. aastal ainult üks selline kohtumine. Kas teie liikmesriik oleks huvitatud ja valmis osalema kolmepoolsetel kohtumistel seoses põllumajandust ja maaelu arengut käsitlevate peatükkidega? 3.1 Esmatasandi kontrollid, siseriiklikud eeskirjad ja süsteemiauditid Seoses esmatasandi kontrollide ja siseriiklike eeskirjadega leidis kontrollikoda oma aruandes puudusi riiklike ametiasutuste teostatavates kontrollides ning tegi kindlaks mõned juhtumid, kus riigi ametiasutused ei olnud tõhusalt hinnanud, kas deklareeritud kulud olid kohaldatavate eeskirjadega kooskõlas. Näiteks regionaalpoliitika valdkonnas oli vigadest mõjutatud tehingutest 62 % puhul „liikmesriikide ametkondadel […] küllalt teavet vähemalt osa vigade avastamiseks ja parandamiseks enne kulude komisjonile sertifitseerimist”[8]. Tööhõive ja sotsiaalküsimuste poliitikavaldkonnas tegi kontrollikoda sarnase tähelepaneku 76 % vigadest mõjutatud tehingute kohta[9]. Maaelu arengu valdkonnas leidis kontrollikoda, et kuus neljast auditeeritud liikmesriigi asutusest ei olnud tõhusalt kontrollinud, kas kulunõuded olid mõistlikud, ning et mõned makseasutused ei olnud teinud paikvaatlusi nõuetekohaselt[10]. Peale selle tegi kontrollikoda kindlaks, et siseriiklike eeskirjade täitmata jätmine on üks maksete korrektsust ohustav tegur[11]. Liikmesriikide vastused esmatasandi kontrollide piisavuse kohta olid erinevad. Austria ja Belgia väitel olid sellised kontrollid kõikidel juhtudel rahuldavad[12] ning Austria tõi selle tõenduseks asjaolu, et tema ametiasutuste auditeeritud kahe Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) programmi puhul jäid veamäärad olulisuse läve lähedale. Kaks liikmesriiki (Soome ja Läti) märkisid, et keerulised abikõlblikkuse eeskirjad ja õigusnormid tõid aeg-ajalt kaasa lahknevad tõlgendused, mis omakorda mõjutasid esmatasandi kontrollide kvaliteeti[13]. Slovakkia ja Soome nimetasid esmatasandi kontrollide ebapiisavust mõjutava tegurina ka töötajate voolavust ja sellest tulenevat eriteadmiste kadu[14]. Kreeka võttis olukorra kokku järgmiselt: „Põhjused on keerulised ja enamjaolt sõltuvad need sellest, kes esmatasandi kontrolli teostab. Esmatasandi kontrolli teostavad kas haldusasutused või selleks volitatud vahendusasutused, millel on erinev vorm”[15]. Üle poole liikmesriikidest nõustusid vajadusega lihtsustada siseriiklikke eeskirju, et kahandada halduskoormust ja vähendada selle tagajärjel vigade arvu. Siiski viitasid liikmesriigid ka sellele, et vigade vähendamise toetamiseks tuleb ühtlasi lihtsustada ELi direktiive. Olukorra kokkuvõtteks väitis Luksemburg: „Alati on võimalik lihtsustada siseriiklikke eeskirju, ent teretulnud oleks sellele eelnev (ELi) direktiivides sisalduvate eeskirjade lihtsustamine”[16]. Lõpuks väitis vaid veidi üle 40 % liikmesriikidest esmatasandi kontrollide süsteemiauditeid käsitlevale küsimusele (III lisa küsimustiku 2. küsimus ja joonis 1.3) vastates, et mõnel juhul nad juba teostavad selliseid auditeid. Näiteks Taani märkis, et nii regionaalpoliitika kui ka maaelu arengu valdkonnas on vastavalt Taani äriühingute auditeerimisasutus ning Taani põllumajandus- ja kalandusagentuuri siseauditi üksus korraldanud süsteemipõhiseid auditeid. Taani põllumajandus- ja kalandusagentuuri puhul oli siseauditi üksus juba auditeerinud maapiirkondade programmiga hõlmatud kohalike tegevusrühmade kavasid ning 2013. aastal on kavas korraldada sama programmi järelaudit[17]. Leedu, Läti, Tšehhi Vabariik ja Kreeka[18] märkisid, et süsteemiauditid moodustavad juba nende auditikavade lahutamatu osa ja neid teostatakse korrapäraselt. Teised liikmesriigid järeldasid, et konkreetsed süsteemiauditid ei ole vajalikud, sest nende vastavad auditistrateegiad on kõikehõlmavad. Saksamaa väitis, et esmatasandi kontrollide auditid moodustavad juba süsteemiauditite lahutamatu osa ja konkreetseid riskivaldkondi võib kontrollida eraldi[19]. Slovakkia võttis oma olukorra kokku samamoodi[20]. Puudused esmatasandi kontrollides ning eeskätt siseriiklike abikõlblikkuseeskirjade rikkumine on mõjutanud ühtekuuluvuse poliitikavaldkonna veamäära. Komisjon ergutab aktiivselt liikmesriike selle küsimusega tegelema. Komisjon on kehtestanud mitu meedet, mis hõlmavad riiklike ametiasutuste toetamist nende jõupingutustes lihtsustamise saavutamiseks ning haldus- ja kontrolliasutuste toetamist. Peale selle teostab komisjon ka esmatasandi kontrollide tõhusust käsitlevat temaatilist riskipõhist auditit. Joonis 1.3 Kontrollikoda annab komisjonile soovituse ergutada auditeerimisasutusi „läbi viima konkreetseid süsteemiauditeid haldusasutuste ja vahendusasutuste tehtavate esmatasandi kontrollide kohta”. (Vt nt punkt 5.73, 4. soovitus) Kas teie liikmesriik kaalub täiendavate ja konkreetsete süsteemiauditite korraldamist selles valdkonnas? 3.2 Auditeerimisasutused Oma 2011. aasta aruandes esitas kontrollikoda seitsme liikmesriigi auditeerimisasutuste hindamise tulemused. Kontrollikoda uuris auditeerimisasutuste töömeetodite mitmesuguseid tahke, sealhulgas nende ülesehitust, töödokumente ning iga-aastaseid kontrolliaruandeid ja auditiarvamusi. Kõnealuste hindamiste tulemusel leiti, et neli auditeerimisasutust olid mõjusad, kaks olid osaliselt mõjusad ning üks ei olnud mõjus. Parandamist vajavate valdkondadena tõi kontrollikoda muu hulgas välja kontrollnimekirjad, auditi kvaliteedikontrolli ja auditi metoodika[21]. Sellest tulenevalt soovitas kontrollikoda komisjonil anda auditeerimisasutustele täiendavaid juhiseid, eelkõige valimite moodustamise meetodite kohta, ning ergutada auditeerimisasutusi viima läbi rohkem süsteemiauditeid[22]. Üldiselt märkisid liikmesriigid, kelle auditeerimisasutustele oli kontrollikoda andnud negatiivse hinnangu ja kes esitasid vastuse, et kindlaks tehtud puuduste puhul on juba võetud parandusmeetmed või on need käimas. Näiteks Tšehhi Vabariik väitis järgmist: „Tšehhi Vabariigi kohta antud negatiivne hinnang põhineb 2011. aasta olukorra, sealhulgas sellise süsteemi hindamisel, mis algselt kehtestati 2007. aastal (ning mille järgnevalt kiitsid heaks nii Euroopa Komisjon kui ka audiitorühing PricewaterhouseCoopers). Euroopa Kontrollikoja auditi ajal oli juba alanud töö nimetatud süsteemi muutmiseks vastavalt kokkuleppele Euroopa Komisjoniga”[23]. Peale selle esitas kõnealune liikmesriik täiendavaid märkusi selle kohta, kuidas kontrollikoda valimeid koostab. Tema väitel „ei põhine Euroopa Kontrollikoja aruanne kõikide Tšehhi Vabariigis elluviidavate rakenduskavade kohaste projektide representatiivsel valimil (hõlmates ainult transpordi valdkonna rakenduskava ja kagupiirkonna piirkondlikku rakenduskava). Euroopa Kontrollikoja audiitorid auditeerisid kõiki mõlema nimetatud rakenduskava kohaseid projekte, mida oli vastavalt kaheksa ja neli. Auditeerimisasutus kontrollib igal aastal 650 projekti kõikidest rakenduskavadest. Seepärast ei ole Euroopa Kontrollikoja audiitorite tehtud järeldused kõikides Tšehhi Vabariigi rakenduskavades kasutatava finantskontrolli- ja auditeerimissüsteemi kohta sellise väikese valimi põhjal lõplikud (eriti statistilisest seisukohast)”[24]. Rumeenia märkis, et kontrollikoja tähelepanekuid arvesse võttes vaatas tema peamine auditeerimisasutus kontrollikoja esialgsed leiud läbi ja avaldas soovi osaleda kolmepoolselt kohtumisel (Euroopa Kontrollikoda, Euroopa Komisjon ja auditeerimisasutus), et „tutvustada Euroopa Kontrollikojale meetmeid, mida kavatsetakse võtta valdkondades, kus Euroopa Kontrollikoja audiitorid nägid vajadust teatavate täienduste järele”. Kõnealune kolmepoolne kohtumine toimus 2012. aasta juunis ja aitas selgitada olulisi probleeme[25]. Üldiselt on liikmesriigid viidanud sellele, et auditeerimisasutuste eesmärk on vajaduse korral oma töö kvaliteeti pidevalt parandada, et tagada tulemuste kooskõla kontrollikoja 2011. aasta aruandes esitatud soovitustega. 3.3 Riigihanked Kontrollikoja 2011. aasta aruandes juhiti tähelepanu riigihangetele kui ühele suuremale vigade allikale. Regionaalpoliitika valdkonnas auditeeritud 180 tehingust avastas kontrollikoda riigihanke-eeskirjade mittetäitmise 25 % puhul. Peale selle tehti 9 % auditeeritud tehingute puhul kindlaks eeskirjade tõsised rikkumised, mis moodustasid 44 % kõikidest kvantifitseeritavatest vigadest selles poliitikavaldkonnas[26]. Samamoodi suurendas riigihanke-eeskirjade mittetäitmine veamäära maaelu arengu ning tööhõive ja sotsiaalküsimuste poliitikavaldkondades[27]. Liikmesriigid tunnistavad hanke-eeskirjade täitmisel esinevate vigade tähtsust ja püüavad jätkuvalt leida meetmeid olukorra parandamiseks. Näiteks Ungari väitis järgmist: „Viimasel ajal oleme saavutanud märgatavat edu riigihangete üle järelevalve teostamisel. Alates 8. detsembrist 2010 on riiklikus arenguagentuuris kasutusel riigihangete tsentraliseeritud auditeerimissüsteem. Loodi spetsiaalne üksus – riigihangete järelevalve osakond –, mille peamine ülesanne on teostada riigihangete kohustuslikke eel- ja järelauditeid, koostada suuniseid ja pakkuda eksperdi tasandil järelevalvet esmatasandi kontrollide üle, mida vahendusasutused teostavad madalama lepingulise väärtusega riigihangete korral”[28]. Ka Hispaania esitas teavet hankeolukorra parandamiseks võetud meetmete kohta. Regionaalpoliitika valdkonnas käsitlesid viis kõnealusele liikmesriigile suunatud esialgsete leidude aruannet riigihangete puhul tehtud leide. Viiest juhust nelja puhul väitis Hispaania, et ta on juba võtnud konkreetsed meetmed olukorra parandamiseks ja et selles valdkonnas on menetlusi tugevdatud või kehtestatud uued menetlused. Viienda juhtumi näol oli tegemist nõuetele vastavust käsitleva piiratud küsimusega, millel puudus finantsmõju[29]. Seitse liikmesriiki – Austria, Leedu, Luksemburg, Poola, Prantsusmaa, Saksamaa ja Taani – rõhutasid kõik kolme põhitegurit, mis soodustavad hangetega seotud vigu[30]. Need on 1) siseriiklike riigihanke-eeskirjade keerukus; 2) ELi riigihankealaste direktiivide keerukus ja 3) ebapiisavad esmatasandi kontrollid. Luksemburg väitis peale selle, et hankemenetlused kujutavad eriti suurt probleemi projektijuhtide jaoks, kellel väga tihti puuduvad selles valdkonnas eriteadmised[31]. Teised liikmesriigid pakkusid välja veelgi konkreetsemad hangetega seotud vigade põhjused. Tšehhi Vabariik tegi järgmise märkuse: „(Hangetega seotud) vigade peamine põhjus on riigihankeid reguleerivate eeskirjade ebaselge sõnastus ning sellega seoses tellijate erinevad seisukohad kõnealuste sätete suhtes”[32]. Liikmesriigid teevad jätkuvalt jõupingutusi riigihanke-eeskirjade ja -menetluste rakendamise parandamiseks. Komisjon on vägagi teadlik probleemidest, millega liikmesriigid riigihangete puhul kokku puutuvad, ning esitas 2011. aasta detsembris ettepaneku kehtiva riigihangete direktiivi muutmiseks. Praegu on ettepanek arutusel Euroopa Parlamendis ja nõukogus. Komisjoni ettepaneku põhielementide, sealhulgas pettusevastaste meetmete, lihtsustamise ning eeskirjade ja menetluste suurema paindlikkuse osas on juba saavutatud konsensus. 3.4. Nõuetele vastavus Oma 2011. aasta aruandes võttis kontrollikoda nii valdkonna „Maaelu areng” kui ka „Põllumajandus: turg ja otsetoetused” veamäära arvutamisel esimest korda arvesse nõuetele vastavuse vigu. Mõlemas poliitikavaldkonnas keskendus kontrollikoda heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste ning valitud kohustuslike haldusnõuete täitmisele ja tegi kindlaks mõned vead. Valdkonnas „Põllumajandus: turg ja otsetoetused” uuriti kontrollikoja auditi käigus ka nõuetele vastavuse kontrollimise süsteemide ülesehitust ja rakendamist kuues liikmesriigis. Seejuures leiti, et ühes liikmesriigis kuuest olid süsteemid mõjusad, neljas osaliselt mõjusad ja ühes mittemõjusad[33]. Maaelu arengu valdkonnas avastati täpsemalt kontrollikoja uuritud 73 maksest 26 puhul nõuetele vastavusega seotud rikkumisi. Peale selle täheldas kontrollikoda olulisi nõuetele vastavuse tingimuste täitmise probleeme loomade identifitseerimisel ja registreerimisel[34]. Kõik eespool nimetatud liikmesriigid, kus auditi tulemusena leiti puudusi nõuetele vastavuse kontrollimise süsteemides, esitasid vastuse. Nad kõik rõhutasid kontrollide ajastuse tähtsust ja sellega kaasnevaid võimalikke raskusi. Soome märkis, et „Soomes seavad kliimatingimused piiranguid teatavate kohapealsete nõuetele vastavuse kontrollide ajastamisele. Näiteks tuleb heade põllumajandus- ja keskkonnatingimuste ning kohustuslike haldusnõuete kohapealset kontrolli teostada ajal, mil põllumajandusettevõtetes toimuvad maaharimistööd; teiste sõnadega korraldatakse tegelikke kontrolle ajavahemikus juunist kuni oktoobrini”[35]. Taani väitis, et nõuetele vastavuse kontrollimist alustatakse aasta lõikes varem, samas kui Hispaania täpsustas, et seal toimuvad kontrollid nüüd terve aasta jooksul[36]. Itaalia on praeguseks kaalunud võimalust muuta „2013. aasta kontrollide ajakava, et järgida Euroopa Kontrollikoja märkusi”[37] ning Ungari tundus olevat ebakindel ajastamise küsimuse mõju suhtes[38]. Peale selle esitas mõni liikmesriik muid nõuetele vastavuse vigade võimalikke põhjuseid (vt joonis 1.4, kus on nende põhjuste üksikasjad, mille liikmesriigid on esitanud nõuetele vastavuse tingimuste täitmata jätmise kohta). Näiteks Malta ja Läti[39] väitsid, et nõuetele vastavuse tingimused ei ole piisavalt selged, peale selle täpsustas Malta, „et abisaajad esitavad teatavate meetmete alusel taotluse eesmärgiga saada rahalisi vahendeid ja ei tee suuri jõupingutusi tutvumaks kohustustega, mille nad endale võtavad”. Iirimaa[40] juhtis tähelepanu sellele, et mõni liikmesriik võib käsitada teatavaid rikkumisi ebaolulistena, mille tagajärjel abi ei vähendata. Ühtlasi nimetas Iirimaa nõuetele vastavusega seotud vigade põhjusena võimalikke häireid spetsialiseerunud asutuste ja makseasutuste vahelises teabevahetuses. Joonis 1.4 Peatükis „Maaelu areng, keskkond, kalandus ja tervishoid” (punkt 4.32) leidis kontrollikoda, et kuuest auditeeritud liikmesriigist kolmes ei toonud nõuetele vastavuse tingimuste täitmata jätmine alati kaasa maksete nõutavat vähendamist. Mis on selle teie arvates põhjustanud: Hiljuti tegi komisjon seoses 2013. aasta järel kohaldatava ühise põllumajanduspoliitikaga ettepaneku veelgi lihtsustada ja ühtlustada nõuete vastavuse eeskirju ja nendega seotud kontrolle, et vähendada nõuetele vastavusega seotud vigade riski[41]. 4. Kokkuvõte Valdavas osas liikmesriikide vastustes oma viidatud, et liikmesriikide asjaomased asutused võtavad Euroopa Kontrollikoja järelduste suhtes hoolikalt järelmeetmeid. Liikmesriigid nõustuvad, et hästi toimivad esmatasandi kontrollid on määrava tähtsusega, ning pidevalt võetakse parandusmeetmeid, eelkõige seoses auditeerimisasutuste tulemuslikkusega. Kontrollikoja avastatud puudused ja vead näitavad ka seda, et lihtsustamine on kõikehõlmav protsess, mis mõjutab nii Euroopa kui ka riikide eeskirju, isegi kui mõnikord on raske kõikidel kohaldatavatel eeskirjadel vahet teha. Komisjonil on selles valdkonnas aktiivne roll: 2011. aasta detsembris esitas ta ambitsioonikad ettepanekud seoses riigihanke-eeskirjadega. Need on praegu arutusel Euroopa Parlamendis ja nõukogus. Komisjoni ettepaneku põhielementide, sealhulgas pettusevastaste meetmete, lihtsustamise ning eeskirjade ja menetluste suurema paindlikkuse osas on juba saavutatud konsensus. Üldisemalt on komisjon kehtestanud mitu meedet, mis hõlmavad riiklike ametiasutuste toetamist nende jõupingutustes lihtsustamise saavutamiseks ning haldus- ja kontrolliasutuste toetamist. Lisaks teostab komisjon ka esmatasandi kontrollide tõhusust käsitlevat temaatilist auditit. Konkreetselt maaelu arengu valdkonnas on komisjon kehtestanud tegevuskava, mis hõlmab selliseid meetmeid nagu parem teavitamine, koolitamine ja uued suunised abisaajatele ja haldusasutustele ning rangem auditikava. Peale selle on komisjon kirjalikult palunud kõikidel liikmesriikidel kehtestada konkreetsed meetmed vigade arvu vähendamiseks ja tugevdada ennetusmeetmeid veamäära alandamiseks tulevaste maaelu arengu programmide rakendamisel. Lõpuks tunneb komisjon heameelt asjaolu üle, et liikmesriigid kordasid oma valmisolekut teha koostööd kontrollikojaga, tagamaks ELi rahaliste vahendite usaldusväärne finantsjuhtimine. Näiteks on kolm neljandikku kõikidest liikmesriikidest näidanud üles huvi selle vastu, et laiendada ühtekuuluvuse poliitikavaldkonnas juba korraldatavad kolmepoolsed kohtumised (Euroopa Kontrollikoda, liikmesriigid ja komisjon) ka maaelu arengu valdkonnale. A lisa LIIKMESRIIK || Teabe edastamise kuupäev AuSTRIA || 18.12.2012 BELGIA || 21.12.2012 BULGAARIA || 14.12.2012 EESTI || HISPAANIA || 13.12.2012 IIRIMAA || 18.1.2013 ITAALIA || 13.12.2012 KREEKA || 17.12.2012 KÜPROS || 14.12.2012 LEEDU || 14.12.2012 LuKSemburg || 13.12.2012 LÄTI || 27.12.2012 MADALMAAD || 14.12.2012 MALTa || 13.12.2012 POOLA || 13.12.2012 Portugal || 13.12.2012 PRANTSUSMAA || 18.12.2012 ROOTSI || 14.12.2012 RUMEENIA || 14.12.2012 SAKSAMAA || 18.12.2012 SLOVAKKIA || 14.12.2012 SLOVEENIA || 13.12.2012 SOOME || 13.12.2012 TAANI || 11.1.2013 TŠEHHI VABARIIK || 14.12.2012 UNGARI || 17.12.2012 ÜHENDKUNINGRIIK || 28.1.2013 [1] Vt käesoleva aruande A lisa, lk 14. [2] II lisa, mis koosneb liikmesriikide vastustest esialgsete leidude aruandele, ei sisaldu komisjoni talituste töödokumendis, kuid see tehakse kontrollikojale kättesaadavaks. [3] Vt eelmine joonealune märkus. [4] Vt käesoleva aruande A lisa, lk 14. [5] Komisjoni talituste töödokument, lk 225. [6] Komisjoni talituste töödokument, vt liikmesriikide vastused III lisa 5. küsimusele. [7] COMBUD 17/13, lk 10. [8] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punkt 5.29, lk 127. [9] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punkt 6.15, lk 155. [10] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punktid 4.26–4.29, lk 104–105. [11] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, näide 5.2, lk 130; punkt 4.26, lk 104; punkt 5.29, lk 127. [12] Komisjoni talituste töödokument, lk 164, 166. [13] Komisjoni talituste töödokument, lk 179, 192. [14] Komisjoni talituste töödokument, lk 215, 179. [15] Komisjoni talituste töödokument, lk 185. [16] Komisjoni talituste töödokument, lk 198. [17] Komisjoni talituste töödokument, lk 176. [18] Komisjoni talituste töödokument, lk 195, 192, 173, 185. [19] Komisjoni talituste töödokument, lk 181. [20] Komisjoni talituste töödokument, lk 215. [21] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punktid 5.39–5.41, lk 132–133. [22] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punkt 5.73, lk 143–144. [23] Komisjoni talituste töödokument, lk 8. [24] Komisjoni talituste töödokument, lk 11. [25] Komisjoni talituste töödokument, lk 123. [26] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punkt 5.32, lk 128. [27] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, näide 3.1, lk 78, ja näide 6.3, punkt c, lk 157. [28] Komisjoni talituste töödokument, lk 3. [29] Vastus II lisale, milles on nimetatud konkreetsed esialgsete leidude aruanded. [30] Komisjoni talituste töödokument, lk 164, 176, 180, 181, 195, 198, 203. [31] Komisjoni talituste töödokument, lk 198. [32] Komisjoni talituste töödokument, lk 173. [33] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punkt 3.9, lk 75; punktid 4.16–4.18, lk 102, ja 4.30–4.31, lk 105–106. [34] Euroopa Kontrollikoja 2011. aasta aruanne, punktid 4.17–4.18, lk 102. [35] Komisjoni talituste töödokument, lk 113. [36] Komisjoni talituste töödokument, lk 112, 113. [37] Komisjoni talituste töödokument, lk 115. [38] Komisjoni talituste töödokument, lk 113. [39] Komisjoni talituste töödokument, lk 199, 192. [40] Komisjoni talituste töödokument, lk 190. [41] Määrus ühise põllumajanduspoliitika rahastamise, haldamise ja järelevalve kohta (horisontaalmäärus), sealhulgas nõuetele vastavuse eeskirjad (KOM(2011) 628 lõplik/2).