Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 seoses teatavate sätetega, mis käsitlevad finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või sellises ohus olevate teatavate liikmesriikide finantsjuhtimist /* KOM/2011/0481 lõplik - 2011/0209 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ettepaneku taust · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Jätkuva finants- ja majanduskriisi tagajärjel muutuvad liikmesriikide rahalised vahendid vähem kättesaadavaks, kuna riigid vähendavad oma eelarveid. Selles olukorras on eriti tähtis tagada maaelu arengu programmide tõrgeteta rakendamine, et seeläbi reaalmajandust rahaliselt toetada. Eelarvepiirangutest tulenevate likviidsusprobleemide tõttu on aga programme sageli keeruline rakendada. Eriti on see nii kriisist kõige enam mõjutatud liikmesriikides, kes on saanud rahalist abi maksebilansi mehhanismi (euroala välised liikmesriigid) või Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (euroala riigid) programmi kaudu. Praeguseks on kuus riiki taotlenud nende mehhanismide kaudu rahalist abi ja leppinud komisjoniga kokku makromajandusliku kohandamisprogrammi. Ungari sai rahalist abi alates 2009. aastast, kuid lõpetas toetusmehhanismi kasutamise 2010. aastal. Ülejäänud viis riiki on maksebilansi mehhanismi kasutavad Rumeenia ja Läti ning Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kasutavad Portugal, Kreeka ja Iirimaa (edaspidi „programmi osalisriigid”). Selleks et aidata neil liikmesriikidel programme rakendada ja projekte rahastada, sisaldab käesolev ettepanek sätteid, millega lubatakse EAFRD panuse määra kõnealuste riikide maaelu arengu programmides suurendada kuni 95 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikes piirkondades, äärealadel ja väiksematel Egeuse mere saartel ning 85 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest muudes piirkondades seni, kuni need kasutavad kõnealuseid toetusmehhanisme. Sellega tagatakse liikmesriikidele rahalised lisavahendid ja tehakse neile programmide rakendamise jätkamine lihtsamaks. · Üldine taust Mitmes liikmesriigis süvenev finantskriis mõjutab kahtlemata oluliselt reaalmajandust, sest võlad on suured ja valitsustel on keeruline turult raha laenata. Komisjon on väga aktiivselt esitanud ettepanekuid selle kohta, kuidas oleks kõige parem reageerida praegusele finantskriisile ja selle sotsiaal-majanduslikele tagajärgedele. Eelkõige pani ta detsembris 2008 majanduse elavdamise paketi raames ette mitu õigusnormide muudatust, et suurendada EAFRD panuse määra 2009. aastal maaelu arengu programmidest tulenenud kuludes. Eespool nimetatud riikidest kasutasid seda võimalust Kreeka, Läti ja Ungari. · Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Nõukogu määruses (EÜ) nr 1698/2005 maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta on sätestatud programmitöö ühiseeskirjad ning programmide juhtimise ja seire ning projektide hindamise kord. Maaelu arengu programmid vaadatakse uuesti läbi ja neid kohandatakse ülejäänud programmiperioodi ajaks, kui see on vajalik kooskõla tagamiseks ühenduse strateegiasuunistega, riigi strateegiakavaga ning määrusega (EÜ) nr 1698/2005 vastavalt selle artiklitele 18 ja 19. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1290/2005 artikli 26 lõike 1 kohaselt arvutatakse vahemaksed, kohaldades iga prioriteedi kaasrahastamise määra selle prioriteedi raames tõendatud avalike kulude suhtes. · Kooskõla Euroopa Liidu muude põhimõtete ja eesmärkidega Ei kohaldata. 2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE · Konsulteerimine huvitatud isikutega Ettepanek on kooskõlas muude ettepanekute ja algatustega, mis Euroopa Komisjon on finantskriisiga toimetulekuks vastu võtnud. · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Välisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada. · Mõjuanalüüs Ettepaneku kohaselt võib komisjon heaks kiita EAFRD panuse suurema määra asjaomastes riikides seni, kuni need kasutavad toetusmehhanisme. Lisaeelarvet ei ole vaja, sest fondidest riikidele ja programmidele 2007.–2013. aasta programmiperioodil eraldatav kogusumma ei muutu. 3. Ettepaneku õiguslik külg · Ettepaneku kokkuvõte · Tehakse ettepanek muuta nõukogu määruse (EÜ) nr 1698/2005 artiklit 70, et lubada suurendada EAFRD panuse määra asjaomaste riikide maaelu arengu programmides kuni 95 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikes piirkondades, äärealadel ja väiksematel Egeuse mere saartel ning 85 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest muudes piirkondades seni, kuni need kasutavad toetusmehhanisme. Pärast seda, kui nõukogu on vastu võtnud otsuse toetusmehhanismi kasutavale liikmesriigile abi andmise kohta, esitab asjaomane liikmesriik komisjonile oma maaelu arengu programmi muutmise ettepaneku EAFRD kaasrahastamise määra suurendamiseks. Suuremat toetust antakse pärast kõnealuse muudatuse heakskiitmist esitatud maksete suhtes. See on ajutine meede, mis peatatakse siis, kui liikmesriik lõpetab toetusmehhanismi kasutamise. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 üldpõhimõtete kohaselt võib suuremat kaasrahastamismäära kohaldada üksnes selliste maksete suhtes, mis tehakse pärast seda, kui komisjon on vastavad maaelu arengu programmid, sh uued finantskavad heaks kiitnud. · Õiguslik alus Nõukogu 20. septembri 2005. aasta määruses (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta on sätestatud programmitöö ühiseeskirjad ning programmide juhtimise ja seire ning projektide hindamise kord. Määruse (EÜ) nr 1698/2005 muutmise ettepanek peaks põhinema Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklitel 42 ja 43. · Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega, kuivõrd selle eesmärk on anda EAFRD kaudu suuremat toetust teatavatele liikmesriikidele, kes on sattunud tõsistesse raskustesse või keda ähvardavad raskused, nagu majanduskasvu ja finantsstabiilsuse puudumine ning suurenev eelarvepuudujääk ja võlakoormus, seda ka rahvusvahelise majandus- ja rahanduskeskkonna tõttu. Seepärast on vaja Euroopa Liidu tasandil luua ajutine mehhanism, mis võimaldab Euroopa Komisjonil EAFRD kaudu hüvitada tõendatud kulud, kasutades suuremat kaasrahastamismäära. · Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. Ettepanek on proportsionaalne, sest sellega püütakse oluliselt suurendada EAFRD toetust liikmesriikidele, kes on sattunud temast olenematute erandlike juhtumite põhjustatud raskustesse või keda sellised raskused ähvardavad ja kes vastavad nõukogu määruse (EL) nr 407/2010 (millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism) tingimustele, või kes on suurtes maksebilansiraskustes või keda sellised raskused ähvardavad ja kes vastavad nõukogu määruse (EÜ) nr 332/2002 tingimustele. Kreeka jaoks jõustus euroala riikide laenukorralduslepinguga (Euro Area Loan Facility Act) ühel ajal sõlmitud kreeditoridevaheline leping 11. mail 2010. Laenukorralduslepingu kohaselt lõpeb kasutusperiood kolm aastat pärast lepingu kuupäeva. · Õigusakti valik Kavandatud õigusakt: määrus. Muud vahendid ei oleks asjakohased järgmis(t)el põhjus(t)el. Komisjon on uurinud õigusraamistiku pakutavat tegevusruumi ja peab saadud kogemustele tuginedes vajalikuks teha ettepanek muuta nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005. Läbivaatamise eesmärk on lihtsustada veelgi projektide kaasrahastamist, et kiirendada nende rakendamist ja seega investeeringute mõju reaalmajandusele. 4. Mõju eelarvele Mõju kulukohustuste assigneeringutele puudub, kuna programmiperioodiks 2007–2013 ettenähtud rakenduskavades sätestatud EAFRD toetuse ülemmäära ei ole kavas muuta. Asjaomasel ajavahemikul hüvitab komisjon tõendatud kulud, kasutades suuremat kaasrahastamismäära. Selle tulemusel tehakse viivitamata lisamakseid asjaomastele liikmesriikidele kulude eest, mille need on komisjonile deklareerinud pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva ja maaelu arengu programmide läbivaatamist. Asjaomaste liikmesriikide poolt praeguseks komisjonile esitatud kuluprognooside põhjal võidakse 2011. aasta eelarvest ettepaneku õigeaegse heakskiitmise korral maksta täiendavalt 90 miljonit eurot ning 2012. aasta eelarvest võidakse maksta 470 miljonit eurot, juhul kui liikmesriigid otsustavad kasutada suurimat lubatud kaasrahastamismäära. Selle põhjal, mil määral liikmesriigid soovivad meedet kasutada ja kuivõrd nad esitavad vahemaksete hüvitamise taotlusi, kontrollib komisjon 2012. aastal, kas täiendavaid maksete assigneeringuid on vaja ning teeb vajaduse korral eelarvepädevale institutsioonile asjakohaste meetmete kohta ettepaneku. 2011/0209 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 seoses teatavate sätetega, mis käsitlevad finantsstabiilsuse säilitamisega tõsistes raskustes või sellises ohus olevate teatavate liikmesriikide finantsjuhtimist EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 42 ja 43, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[1], võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[2], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Enneolematu ulatusega ülemaailmne finantskriis ja majanduslangus on oluliselt pärssinud mitme liikmesriigi majanduskasvu ja kahjustanud finantsstabiilsust ning seega järsult halvendanud nende finants- ja majandusseisundit. Teatavad liikmesriigid on sattunud tõsistesse raskustesse või neid ähvardavad raskused, nagu majanduskasvu ja finantsstabiilsuse puudumine ning suurenev eelarvepuudujääk ja võlakoormus, seda ka rahvusvahelise majandus- ja rahanduskeskkonna tõttu. (2) Kuigi peamised meetmed kriisi negatiivse mõju tasakaalustamiseks on juba võetud, sealhulgas õigusraamistiku muudatused, muutub finantskriisi mõju reaalmajandusele, tööturule ja kodanikele laialdaselt tuntavaks. Riikides raskeneb rahanduslik olukord ja selle olukorra leevendamiseks tuleks võtta lisameetmeid Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (edaspidi „EAFRD”) vahendite maksimaalse ja optimaalse kasutamise kaudu. (3) Lähtudes asutamislepingu artikli 122 lõikest 2, millega nähakse ette ELi rahalise abi andmise võimalus liikmesriigile, kes on raskustes või kellel on tõsine oht sattuda suurtesse raskustesse, mida põhjustavad temast olenematud erandlikud juhtumid, on nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism,[3] kehtestatud kõnealune mehhanism ELi finantsstabiilsuse säilitamiseks. (4) Iirimaale anti sellist ELi rahalist abi nõukogu 7. detsembri 2010. aasta rakendusotsusega 2011/77/EL[4] ja Portugalile nõukogu 30. mai 2011. aasta rakendusotsusega 2011/344/EL[5]. Kreekat olid tõsised finantsstabiilsusega seotud raskused tabanud enne määruse (EL) nr 407/2010 jõustumist ja ta sai rahalist abi muu hulgas muudelt euroala riikidelt. (5) Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem,[6] loodi vahend, mille kaudu nõukogu korraldab vastastikuse abi andmist euroala välistele liikmesriikidele, kes on suurtes maksebilansiraskustes või keda ähvardab tõsine oht sellistesse raskustesse sattuda. (6) Ungarile anti sellist rahalist abi nõukogu 4. novembri 2008. aasta otsusega 2009/201/EÜ,[7] Lätile nõukogu 20. jaanuari 2009. aasta otsusega 2009/290/EÜ[8] ja Rumeeniale nõukogu 26. juuni 2009. aasta otsusega 2009/459/EÜ[9]. (7) Ajavahemik, mil Iirimaale, Ungarile, Lätile, Portugalile ja Rumeeniale abi antakse, on sätestatud igat riiki käsitlevas nõukogu otsuses. Ungarile lõpetati abi andmine 4. novembril 2010. (8) Kreeka jaoks jõustus euroala riikide laenukorralduslepinguga (Euro Area Loan Facility Act) ühel ajal sõlmitud kreeditoridevaheline leping 11. mail 2010. Laenukorralduslepingu kohaselt lõpeb kasutusperiood kolm aastat pärast lepingu kuupäeva. (9) Euroala 17 riigi rahandusministrid kirjutasid 11. juulil 2011 alla Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingule. Kõnealune leping sõlmiti Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta otsuse põhjal. Kava kohaselt hakkab Euroopa stabiilsusmehhanism 2013. aastaks täitma praeguseid Euroopa finantsstabiilsusvahendi ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi funktsioone. (10) Euroopa Ülemkogu väljendas 23. ja 24. juuli 2011. aasta järeldustes heameelt komisjoni kavatsuse üle tõhustada Kreeka laenuprogrammi ja ELi fondide koostoimet ja toetas jõupingutusi, et suurendada Kreeka suutlikkust ELi vahendeid majanduskasvu ja tööhõivet edendamise eesmärgil ära kasutada, suunates neid vahendeid konkurentsivõime parandamisse ja töökohtade loomisse. Peale selle väljendas Euroopa Ülemkogu oma järeldustes heameelt selle üle, et komisjon koostab koos liikmesriikidega terviklikku programmi Kreekale antava tehnilise abi kohta, ning toetas seda algatust. Käesoleva määrusega toetatakse neid koostoime saavutamiseks tehtavaid jõupingutusi. (11) Selleks et lihtsustada ELi rahastamise juhtimist, kiirendada investeeringute tegemist liikmesriikides ja piirkondades ning suurendada rahastamise mõju majandusele, on vaja lubada suurendada EAFRD panuse määra kuni 95 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikes piirkondades ning 85 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest muudes piirkondades, keda ähvardab oht sattuda tõsistesse finantsstabiilsusega seotud raskustesse. (12) Määruse (EÜ) nr 1698/2005 üldpõhimõtete kohaselt võib suuremat kaasrahastamismäära kohaldada üksnes selliste maksete suhtes, mis tehakse pärast seda, kui komisjon on vastavad maaelu arengu programmid, sh uued finantskavad heaks kiitnud. Seepärast on vaja kindlaks määrata kord, mille alusel võivad liikmesriigid seda võimalust kasutada, samuti mehhanism, mille kaudu see kord tagatakse. (13) Seepärast tuleks nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrust (EÜ) nr 1698/2005 (Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta)[10] vastavalt muuta, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: Artikkel 1 Määruse (EÜ) nr 1698/2005 artikli 70 lõike 4b järele lisatakse järgmine lõige: „4c. Erandina lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud ülemmääradest võib EAFRD toetusmäära suurendada kuni 95 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest lähenemiseesmärgi alusel abikõlblikes piirkondades, äärealadel ja väiksematel Egeuse mere saartel ning 85 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest muudes piirkondades. Neid toetusmäärasid kohaldatakse selliste uute abikõlblike kulude suhtes, mille liikmesriigid on deklareerinud igas tõendatud kuludeklaratsioonis ajavahemikul, mil liikmesriik vastab ühele järgmistest tingimustest: a) talle antakse rahalist abi vastavalt nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusele (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism,* või talle on rahalise abi kättesaadavaks teinud muud euroala liikmesriigid enne kõnealuse määruse jõustumist; b) talle antakse keskmise tähtajaga rahalist abi vastavalt nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrusele (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem;** c) talle antakse rahalist abi vastavalt Euroopa stabiilsusmehhanismi asutamislepingule. Esimeses lõigus sätestatud erandit kasutada sooviv liikmesriik esitab komisjonile oma maaelu arengu programmi vastava muutmise taotluse. Erandit hakatakse kohaldama siis, kui komisjon on programmi muutmise heaks kiitnud, ja kohaldamine lõpetatakse, kui liikmesriik ei vasta enam ei esimese lõigu punktis a, b ega c sätestatud tingimusele. Liikmesriik saadab seejärel komisjonile programmi muutmise ettepaneku, sealhulgas uue rahastamiskava kooskõlas enne erandi kohaldamist kehtivate maksimummääradega. Kui liikmesriik ei esita komisjonile oma maaelu arengu programmi muutmise ettepanekut, sealhulgas uut rahastamiskava kuupäevaks, mil ta lakkab vastamast käesoleva lõike esimese lõigu punktis a, b või c sätestatud tingimusele, või kui esitatud rahastamiskava ei ole kooskõlas käesoleva artikli lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud maksimummääradega, kohaldatakse neid automaatselt alates kõnealusest kuupäevast. * ELT L 118, 12.5.2010, lk 1. ** EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.” Artikkel 2 Käesolev määrus jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval. Määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel president eesistuja FINANTSSELGITUS FINANTSSELGITUS || AGRI/I1/Ares/2011/880294 Rev 1 (JGS/dz) 6.20.2011.6 || KUUPÄEV: 26.7.2011 1. || EELARVERUBRIIK: 05 04 05 01 || ASSIGNEERINGUD 2011: CA: EUR 14 407 971 311 PA: EUR 11 900 560 340 2. || PEALKIRI: Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1698/2005 Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta seoses fondist teatavatele liikmesriikidele antava rahalise toetusega. 3. || ÕIGUSLIK ALUS: - 4. || EESMÄRGID: Muuta määrust (EÜ) nr 1698/2005, et võimaldada teatavates liikmesriikides, keda ähvardab oht sattuda tõsistesse finantsstabiilsusega seotud raskustesse, suurendada EAFRD panuse määra kuni 95 %-ni abikõlblikest avaliku sektori kuludest. 5. || FINANTSMÕJU (1) || 12-KUULINE PERIOOD (miljonites eurodes) || JOOKSEV EELARVEAASTA 2011 (miljonites eurodes) || JÄRGMINE EELARVEAASTA 2012 (miljonites eurodes) 5.0 || KULUD - EÜ EELARVEST MAKSTAVAD (jooksevhindades) - RIIGIASUTUSED - MUUD || - || Kulukohustuste assigneering - Maksete assigneering + 90 || Kulukohustuste assigneering - Maksete assigneering + 470 5.1 || TULUD - EÜ OMAVAHENDID (MAKSUD/TOLLIMAKSUD) - RIIKLIKUD || - || - || - || || 2011 || 2012 || 2013 5.0.1 || KAVANDATUD KULUD (jooksevhindades) CA PA || - +90 || - +470 || - - 5.1.1 || KAVANDATUD TULUD || - || - || - 5.2 || ARVUTAMISMEETOD:- 6.0 || KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA JOOKSVA EELARVE ASJAKOHASES PEATÜKIS KIRJENDATUD ASSIGNEERINGUTEST? || JAH EI 6.1 || KAS PROJEKTI SAAB RAHASTADA ASSIGNEERINGUTE ÜMBERPAIGUTAMISEGA JOOKSVA EELARVE PEATÜKKIDE VAHEL? || JAH EI 6.2 || KAS ON VAJA LISAEELARVET? || JAH EI 6.3 || KAS TULEVASTESSE EELARVETESSE ON VAJA KIRJENDADA ASSIGNEERINGUID? || JAH EI 6.4 || MUU || MÄRKUSED 1) Kulukohustuste assigneeringute osas ei ole määruse (EÜ) nr 1698/2005 muudatustel finantsmõju, kuna maaelu arengu jaoks ettenähtud vahendite hulk ja nende jaotumine aastas jäävad samaks. Suurem kaasrahastamise määr võib asjaomaste liikmesriikide jaoks tähendada maksete suuremat hüvitamist. Juhul kui ettepanek kiidetakse heaks selleks ajaks, et uut määra saab kohaldada 2011. aasta kolmanda kvartali maksetaotluste suhtes, on kõnealuse aastal hinnanguliselt vaja 90 miljonit euro ulatuses täiendavaid maksete assigneeringuid. Vajaduse korral lahendatakse selline olukord 2011. aastal koondümberpaigutuse kaudu. Hinnanguliselt tuleb 2012. aastal teha lisamakseid 470 miljoni euro ulatuses. Selle põhjal, mil määral liikmesriigid soovivad meedet kasutada ja kuivõrd nad esitavad vahemaksete hüvitamise taotlusi, kontrollib komisjon 2012. aastal, kas täiendavaid maksete assigneeringuid on vaja ning teeb vajaduse korral eelarvepädevale asutusele asjakohaste meetmete ettepaneku. Juhul kui erandlike asjaolude tõttu on suuremad kaasrahastamismäärad jätkuvalt õigustatud, võetakse selle tagajärgi arvesse eelarvemenetluses ja seetõttu ei ole 2013. aasta hinnangulisi lisamakseid välja arvutatud. Kuna EAFRD vahendite kogusumma ei muutu, toovad 2011. ja 2012. aasta lisamaksed kaasa võrdväärse maksete vähendamise perioodi lõpus. [1] ELT L , , lk. [2] ELT L , , lk. [3] ELT L 118, 12.5.2010, lk 1. [4] ELT L 30, 4.2.2011, lk 34. [5] ELT L 159, 17.6.2011, lk 88. [6] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1. [7] ELT L 37, 6.2.2009, lk 5. [8] ELT L 79, 25.3.2009, lk 39. [9] ELT L 150, 13.6.2009, lk 8. [10] ELT L 210, 31.7.2006, lk 25.