ET Euroopa Liidu Teataja C 75/9

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase muutmistaotluse avaldamine

(2015/C 75/05)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„HUILE D’OLIVE DE NYONS”

EÜ nr: FR-PDO-0217-01199-20.2.2014

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

—

☐

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Muudatus(t)e liik

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Muudatus(ed)

3.1. Punkt „Toote kirjeldus”

Pärast päritolunimetuse tunnustamist tehtud kontrollide põhjal täiendati organoleptilist kirjeldust, et toodet paremini määratleda.

Vaba happe maksimumsisaldust vähendati 0,8 grammile 100 grammi kohta, mis vastab paremini Nyonsi töötlemistavadele: oliivid jahvatatakse kiiresti pärast saagikoristust.

Peroksiidiarv õlide esmakordsel turustamisel on 16 mekv O2/kg, et säilitada toote kvaliteet tarbijani jõudmisel.

Õli mõrudus ja teravus puudub või on vaevutuntav. Mõrudus ja teravus jääb rahvusvahelise oliivinõukogu väärtusskaalal (0–10) vahemikku 0 kuni 2. Soovitatud tase vastab seega hästi oliiviõli „Huile d’olive de Nyons” omadustele, kuna tänu oliivide koristamisele sobivas küpsusastmes on õli maheda maitsega.

Algses tootespetsifikaadis oli õli värvus „kuldkollane”. Kuna õli värvus toote elutsükli jooksul muutub (turustusperioodi alguses on selles rohelist helki), täiendati oliiviõli värvuse kirjeldust järgmiselt: „Õli värvus võib olla rohelise helgiga kollasest kuldkollaseni.”

3.2. Punkt „Päritolutõend”

Võttes arvesse riikide seadustes ja määrustes tehtud muudatusi, konsolideeriti osa „Tõendid selle kohta, et toode pärineb määratletud geograafilisest piirkonnast” ning selles on esitatud eelkõige deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustused, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootmistingimuste järgimine.

Sellega seoses on eelkõige ette nähtud ettevõtjate heakskiitmine kontrolliasutuse poolt, millega tunnistatakse, et ettevõtjad suudavad täita kõnealuse nimetuse tootespetsifikaadi nõudeid, mida nad soovivad kasutada.

Seda osa on lisaks täiendatud mitme sättega registrite ja deklareerimisdokumentide kohta, mis võimaldavad tagada toodete jälgitavuse ja kontrollida nende vastavust tootespetsifikaadi nõuetele.

3.3. Punkt „Tootmismeetod”

Oliivitootmine

Lisati säte, milles käsitletakse vanust, alates millest hakkavad päritolunimetusega oliivipuud vilja kandma. Tootmise kontrollimise lihtsustamiseks määrati selleks vanuseks viis aastat. Alates viie aasta vanusest hakkavad oliivipuud vilja kandma, oliivisalusid kontrollitakse ja nende toodangut võetakse arvesse lubatud maksimumsaagikuse arvutamisel.

Seoses oliivisaludes tolmlevatesse sortidesse kuuluvate oliivipuude lubatud maksimaalse osakaaluga (5 %), lubatakse väga väikestes oliivisaludes (alla 20 puu) ainult üks tolmlevasse sorti kuuluv oliivipuu, kuna sellistel oliivisaludel on raske nimetatud osakaalu saavutada. Ühtlasi täpsustati, et nimetatud sorte võib õli valmistamisel kasutada tingimusel, et nende osakaal ei ületa 5 % töödeldavast oliivimassist.

Lisatud on oliivipuude lõikamist ja hooldamist käsitlevad sätted, et tagada Nyonsi piirkonna oliivisalude laitmatu hooldus. Nimetatud sätete abil on võimalik vältida olukorda, kus oliivisalud on hooldamata (kohustus, millega nähakse ette iga-aastane hooldus, taimkatte kontroll ja kohustuslik lõikamine iga kahe aasta tagant), ja vähendada terviseriske (lõigatud okste ära viimine).

10. jaanuaril 1994. aastal välja antud KPNi tunnustamist käsitleva algse dekreedi sätete põhjal lisati tootespetsifikaati sätted, milles käsitletakse istutustihedust (vähemalt 24 m2 puu kohta, minimaalne kaugus puude vahel 4 m) ja millega keelatakse mitmeaastaste vahekultuuride kasvatamine. Muudatuse eesmärk on tagada kvaliteedi säilimine ja traditsiooniliste viljelusmeetodite järgimine.

Niisutamine

Oliivipuude niisutamine võimaldab saada korrapärasemaid saake ega halvenda oliiviõli kvaliteeti. Liiga hilist niisutamist tuleb vältida, et võimaldada oliivide küpsemist heades tingimustes. Oliivipuude lubatud niisutamise lõppkuupäev varieerub vastavalt kasutatavale niisutusmeetodile (vihmutuse puhul kuni 31. augustini ning tilkkastmise ja juurte kastmise puhul 30. septembrini).

Saagikus

10. jaanuaril 1994. aastal välja antud KPNi tunnustamist käsitleva algse dekreediga nähti ette, et oliivisalude saagikust piiratakse 6 tonnini hektari kohta. Erakordsetel aastatel võib seda suurendada 8 tonnini hektari kohta. Pärast päritolunimetuse tunnustamist on oliivikasvatajad tõdenud, et saagikus on kasvanud. See on seotud asjaoluga, et tänu päritolunimetuse edule hooldatakse oliivisalusid korrapärasemalt, samuti on paranenud tehniline järelevalve. Paljud oliivisalud on korda tehtud. Lisaks sellele ei ole alates 1985. aastast esinenud karmi talvekülma, mistõttu puud on kasvanud suuremaks ja annavad paremat saaki. Keskmine maksimumsaagikus põllumajandusliku majapidamise kohta on seega kasvanud 10 tonnini hektari kohta. Nimetatud näitaja on paremas vastavuses kohaliku põllumajandusliku potentsiaaliga. Saagikuse arvutamisel võetakse arvesse kõiki oliivikoguseid, olenemata nende sihteesmärgist.

Korjamine/saagikoristuse kuupäev

10. jaanuaril 1994. aastal välja antud KPNi tunnustamist käsitleva algse dekreediga nähti ette, et saagikoristuse algus määratakse kindlaks igal aastal. Täpsustati, et pädevad asutused määravad selle kuupäeva kindlaks pärast seda, kui tootjarühm on teinud oliivide küpsuse analüüsi, et tagada enne saagikoristuse lubamist oliivide üldine sobiv küpsusaste.

Küpsusaste

Määratleti oliivide küpsusaste saagikoristuse ajal: vähemalt 65 % oliividest ei ole enam rohelised, et täpsustada algselt esitatud määratlust „heas küpsusastmes saak”.

Määratleti oliivide korjamismeetodid, et võtta arvesse tehnika arengut: lisaks üksnes käsitsi puudelt korjamisele lubati ka mehaaniliste seadmete kasutamist okste ja puude raputamiseks. Keelatud on kasutada aineid, mis soodustavad viljade oksa küljest irdumist. Ühtlasi on keelatud korjata oliive, mis on ise puu otsast maha kukkunud, kuna need halvendavad oliiviõli kvaliteeti. Sätetes täpsustatakse ka tavasid, mida järgitakse siis, kui oliivide kvaliteedi säilitamiseks on kasutusel korjevõrgud.

Ladustamine

Korjatud oliivide omaduste säilitamiseks soovis tootjarühm täpsustada, et oliive transporditakse kuni 20 kg mahutavates kastides.

Õli pressimine

10. jaanuaril 1994. aastal välja antud KPNi tunnustamist käsitleva algse dekreediga määrati kindlaks ajavahemikud saagikoristuse ja transportimise ning saagikoristuse ja õli pressimise vahel. Et tagada õli vastavus päritolunimetuse omadusi käsitlevatele tingimustele, vähendati nimetatud ajavahemikke järgmiselt: kuni kolm päeva saagikoristuse ja transportimise vahel, kuni neli päeva transportimise ja õli pressimise vahel ning kuni kuus päeva saagikoristuse ja õli pressimise vahel.

Pressimiseks kasutatavate oliivide kvaliteeti käsitlevaid nõudeid täpsustati, vähendades külmakahjustustega ja kahjurite poolt vigastatud oliivide osakaalu 10 %-le, et selgitada täpsemalt varem esitatud „tervete” oliivide määratlust.

Lisati kohustus eemaldada enne oliivide pressimist lehed, et vältida oliiviõlis häirivate maitsenüansside teket.

Et säilitada toote algsed iseloomulikud omadused, alandati oliivimassi maksimumtemperatuuri (mis on määratletud KPNi tunnustamise algses dekreedis) 30 °C-lt 27 °C-le. Nimetatud kohustus hõlmab ka vett, mida võib oliivide pesuks kasutada.

Varasemad pressimismeetodeid käsitlevad sätted (üksnes mehaaniline pressimine muude abiaineteta kui vesi) jäeti alles, kuid täpsustati lubatud meetodite loetelu (oliivide peenestamine, oliivimassi segamine, pressimisjääkide ja vedela osa eraldamine, oliiviõli ja taimemahla eraldamine, vajaduse korral filtreerimine). Loetelus esitatakse kõik geograafilises piirkonnas praegu kasutatavad meetodid ja need on lisatud tootespetsifikaati, et vältida uute töötlemismeetodite kasutuselevõttu, võtmata eelnevalt arvesse toote omadustele avalduvat mõju.

Õli ladustamine

Et kaitsta õli oksüdatsioonist tuleneva kvaliteedi halvenemise eest, lisati: „Oliiviõli „Huile d’olive de Nyons” ladustatakse ja pakendatakse viisil, mis aitab vältida õli kokkupuudet õhuga.”

3.4. Punkt „Märgistus”

Päritolunimetust hõlmavad märked toote märgisel viidi vastavusse määruse (EL) nr 1151/2012 sätetega: lisati Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol. Päritolunimetusega toodete märgisel tuleb kohustuslikus korras esitada ka märge „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus).

3.5. Riiklikud nõuded

Seoses riiklike õigusaktide ja eeskirjade arenguga esitatakse punkt „Riiklikud nõuded” tabelina, milles on loetletud peamised kontrollimist vajavad üksikasjad, nende viiteandmed ja hindamismeetod.

3.6. Muud punkti „Kontrolliasutustega seotud viited” ajakohastamine ja maatükkide kindlakstegemise korraga seotud täpsustused

Ajakohastati pädevate kontrolliasutuste andmeid, et võtta arvesse kontrollieeskirjades tehtud muudatusi.

Punktis „Geograafiline piirkond” täpsustati maatükkide kindlakstegemise korda vastavalt uutele riiklikele menetlustele.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (3)

„HUILE D’OLIVE DE NYONS”

EÜ nr: FR-PDO-0217-01199-20.2.2014

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Huile d’olive de Nyons”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Huile d’olive de Nyons” on oliiviõli, mida iseloomustab rohelise õuna lõhn, kuivatatud puuviljade aroom ja võine maitse, mida täiendavad metspähkli- ja/või värskelt niidetud rohu noodid. Tegemist on täidlase õliga, mida degustaatorid nimetavad „rasvaseks” õliks, mis vastandub teatavatele nn voolavatele õlidele. Õli värvus võib olla rohelise helgiga kollasest kuldkollaseni.

Õli ei ole kuigivõrd mõrkjas ega vänge, saades rahvusvahelise oliivinõukogu organoleptilisel skaalal kuni 2 punkti 10st.

Oleiinhappena väljendatud vaba happe sisaldus on kuni 0,8 grammi 100 grammi kohta. Peroksiidiarv õlide esmakordsel turustamisel on 16 mekv O2/kg.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Vähemalt 95 % kasutatavatest oliividest on sordist „Tanche”, ülejäänud oliivid saadakse tolmlevatesse sortidesse kuuluvatelt oliivipuudelt.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik toimingud alates tooraine tootmisest kuni oliivide õliks töötlemiseni peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Lisaks oliiviõlide märgistamist käsitlevate eeskirjadega ette nähtud kohustuslikule teabele, peavad oliiviõli „Huile d’olive de Nyons” märgisel olema järgmised andmed:

— kaitstud päritolunimetus „Huile d’olive de Nyons” ja märge „appellation d’origine protégée” (kaitstud päritolunimetus) või „A.O.P.” (KPN). Need tähistused paigutatakse ühel märgisel nähtavale samale väljale;

— Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse sümbol.

Need märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustutamatute ja piisava suurusega tähtedega, et need eristuksid selgelt taustal, millele need on trükitud, ja et märge oleks selgelt eristatav kõikidest muudest märgetest ja joonistest.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Geograafiline tootmispiirkond asub

— Ventoux’ mäest põhja pool kuivade eel-Alpide piirkonnas;

— Alpi mäestiku jalamist lõuna pool 1 000 – 1 300 m kõrgusel mistraali eest varjus;

— Rhône’i jõe orust idas.

Piirkond hõlmab 53 omavalitsusüksust Drôme’i ja Vaucluse’i departemangus:

— Drôme’i departemang: Nyonsi kanton tervikuna, välja arvatud Chaudebonne’i, Sainte-Jalle’i, Valouse’i kommuunid. Järgmised kommuunid: Beauvoisin, Bénivay-Ollon, Buis-les-Baronnies, Eygaliers, Mérindol-les-Oliviers, Mollans-sur-Ouvèze, Montréal-les-Sources, Le Pègue, La Penne-sur-l’Ouvèze, Pierrelongue, Plaisians, Propiac, La Roche-sur-le-Buis, Rousset-les-Vignes, Sahune, Saint-May, Saint-Pantaléon-les-Vignes, Tulette, Vercoiran, Villeperdrix,

— Vaucluse’i departemang: Vaison la Romaine’i kanton tervikuna. Järgmised kommuunid: Brantes, Entrechaux, Malaucène (sektsioon AI), Valréas, Visan.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Nyonsi ja Baronnies’ oliivisalud, kus toodetakse oliiviõli „Huile d’olive de Nyons” on Prantsusmaa kõige põhjapoolsem oliivikasvatuspiirkond, mis asub 44. põhjalaiuskraadil. Sealt kaugemal ei saa viljad sügisese ja talvise õhutemperatuuri tõttu enam korralikult valmida.

Sellises geograafilises asukohas Vahemere viljeluspiirkonna äärealal ohustavad oliivisalusid hallad. Kuid asukoht looduslikus nõos kaitseb oliivipuid karmide tuulte (mistraal) ja külma eest. Nyonsi nimetatakse „väikeseks Nice’iks”, kuna seal on rohkelt päikesepaistet (2 500 tundi aastas), kvaliteetne (kuiv ja tervistav) õhk ning mahe õhutemperatuur.

„Provence’i hiiglase” (st Ventoux’ mäe) asetsemine mere ja tootmispiirkonna vahel vähendab lõunast tulevaid tugevaid vihmasid ja sellega seoses nimetatakse piirkonda kuivadeks eel-Alpideks. Lisaks moodustavad 1 000 – 1 300 m kõrgused mäeahelikud mistraalile tõkke ja vähendavad seega tuule intensiivsust.

Kliima on vahemereline, sademeid on napilt (aastatel 1961–1990 keskmiselt 773 mm aastas) ja sajab peamiselt sügisel, mil kolmandik sademetest sajab maha äikesevihmana. Suved on kuivad ja kuumad, talvine õhutemperatuur on suhteliselt madal ja puhub peamiselt põhjatuul. Madalaim temperatuur on talvel keskmiselt 6,4 °C ja külmad ilmad saabuvad järk-järgult talve jooksul.

Päritolunimetuse geograafilise piirkonna oliivisalud on istutatud soodsatele aladele mäejalami küngastel, mis on avatud ja suunaga päikese poole (sinna ei teki varju), soodustades õhuvahetust, mis eemaldab kogu seisva niiskuse, ning vett läbilaskvale kivisele pinnasele, mis on piisavalt sügav ja võimaldab põhjavee kogunemist.

Inimtegur

Nyonsi piirkonnas on oliive toodetud juba ammustest aegadest. Esmalt foiniiklased, seejärel kreeklased õpetasid Eygues’ jõe kaldal elutsevatele inimestele lisaks viinapuude kasvatamisele ka oliivipuude viljelemist.

Sajandite vältel toimus tihe kauplemine õli ja oliividega ja nende tootmine moodustas piirkonna maastikupildi ja majanduse lahutamatu osa.

Raskused, millega oliivitootjad 20. sajandil silmitsi seisid (eelkõige 1956. aasta hallad), sundisid tootjaid organiseeruma ja kaitsma oma traditsioonilist elatise teenimise viisi. Nad asutasid 1964. aastal tsunfti Confrérie des chevaliers de l’olivier ja hakkasid korraldama traditsioonilisi pidustusi (Olivades, Alicoque ja fête de l’Olive piquée jne).

Nende jõupingutused ja järjepidevus viisid selleni, et 24. aprillil 1968 tunnustati päritolunimetust Valence’i kohtu otsusega. Sellele järgnes kontrollitud päritolunimetuse tunnustamine 10. jaanuari 1994. aasta dekreediga.

Kohalikel tootjatel kujunes välja looduslikele tingimustele vastav oskusteave. Nad valisid kohaliku sordi („Tanche”), mis sobib eriti hästi nimetatud piirkonna tingimustega.

„Tanche” on sort, mida võib kasutada nii lauaoliivide tootmiseks kui ka oliiviõli pressimiseks. Traditsiooniliselt liigitatakse oliivid vastavalt suurusele pärast saagikoristust ja kõik väikesemõõdulised oliivid saadetakse pressimisettevõttesse.

Oliivid koristatakse sobivas küpsusastmes ja purustatakse kiiresti. Kasutatakse pressimist või ekstraheerimist, mis aitavad säilitada toote terviklikkust (massi temperatuur kuni 27 °C, keelatud on kasutada muid abiaineid peale vee).

5.2. Toote eripära

Õli „Huile d’olive de Nyons” saadakse sorti „Tanche” kuuluvatest oliividest, mis koristatakse väga küpsetena.

Organoleptilisest vaatenurgast iseloomustab õli „Huile d’olive de Nyons” vähene mõrudus ja teravus (kuni 2 punkti 10-st), kreemjas konsistents, rohelise õuna lõhn, kuivatatud puuviljade aroom ja võine maitse, mida täiendavad värske metspähkli ja/või värskelt niidetud rohu noodid.

Analüütilisel skaalal peab oliiviõli „Huile d’olive de Nyons” olema mõõdukalt happeline.

Lisaks tuleb märkida, et nimetatud õli märkimisväärne oleiinhappesisaldus (üle 80 %) ning delta-5-avenasterooli ja kampesterooli suhe (mis on tublisti üle 3) on sordi „Tanche” iseloomulikud omadused.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Nyonsi ja Baronnies’ tootjad on juba ammustest aegadest pidanud kohandama oliivikasvatust kohalike kliimatingimustega, istutades sordi, mis talub küllaltki hästi mõõdukat külma, ja valides sordist kõige vastupidavamad eksemplarid. Valitud sordiks osutus „Tanche”, mida peetakse Nyonsi ja Baronnies’ valgalade omamaiseks sordiks.

Keskkonnatingimused sobivad suurepäraselt sordi „Tanche” jaoks vajalike tingimustega ja see on ainus nimetatud piirkonnas kasvatatav sort (lisaks teatavatele tolmeldavatele puudele). Nimetatud sort vajab külma talve, et tagada korrapärasem saak, ja on tundlik tuule mõju suhtes.

Väga vanad (kohati üle 1 000 aasta vanused) puud annavad tunnistust sordi pikaajalisest kasutusest ja keskkonnaga sobitumisest. Sordi erivajadused on piiranud selle levikut geograafilisest piirkonnast väljapoole.

Tänu geograafilise piirkonna erilistele kliimatingimustele (kuiv õhk, päikesepaiste, vähene tuul ja õhutemperatuuri järkjärguline langemine) saavutab kõnealune nõudlik oliivisort sobiva küpsusastme ja seda on võimalik koristada valminult.

Võimalus kasvatada oliive ja saavutada nende sobiv küpsusaste just selles piirkonnas annab oliiviõlile „Huile d’olive de Nyons” selle eripära ja iseloomulikud omadused.

Inimeste oskusteave, mis väljendub eelkõige sobivas küpsusastmes oliivide korjamises ja nende kiires jahvatamises, on aidanud saada mahedat (mõrkjate ja teravate nootideta) vähehappelist oliiviõli, millel on rohelise õuna lõhn, kuivatatud puuviljade aroom ja võine maitse.

Seda oliiviõli, mida tunnustati Prantsusmaal esimese kontrollitud päritolunimetusega õlina, kasutatakse gastronoomias, sealhulgas ka parimates restoranides. Õli on kantud Prantsusmaa kulinaarse pärandi loetellu, mille Conseil National des Arts Culinaires (riiklik kulinaarianõukogu) andis Rhône-Alpes’i piirkonnas jaoks välja 1995. aastal.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (4) artikli 5 lõige 7)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCHuileOliveNyons2014.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(4) Vt joonealune märkus 3.