Euroopa vajab kestlikku biomajandust, et ehitada üles CO2-neutraalne tulevik kooskõlas Pariisi kokkuleppe kohaste kliimaeesmärkidega. Näiteks võimaldab komposiitpuit ehitussektoris saada suurt keskkonnakasu ja pakub suurepäraseid majanduslikke võimalusi. Uuringute kohaselt võib ehitamisel ühe tonni betooni asemel ühe tonni puidu kasutamine vähendada süsinikdioksiidiheidet toote kogu olelusringi lõikes (sh kasutamisel ja kasutuselt kõrvaldamisel) keskmiselt 2,1 tonni võrra . Kestlik biomajandus on ühtlasi hädavajalik heitkoguste vähendamiseks Euroopa energeetikasektoris. Bioenergiaallikad, mis on praegu ELis enim kasutatavad taastuvenergiaallikad, on 2030. aastal eelduste kohaselt energiaallikate jaotuses jätkuvalt põhikomponent ning aitavad saavutada ELi eesmärki suurendada taastuvenergia osakaalu 2020. aastaks 20 protsendini ja 2030. aastaks vähemalt 32 protsendini . Kestlik esmatootmine maismaal ja merel on biomajanduse üldise kestlikkuse alus ning võimaldab kooskõlas Pariisi kokkuleppest tulenevate kohustustega saavutada „negatiivse CO2-heite“, st süsinikdioksiidi sidumise.

Biomajandus, mille käive on 2,3 triljonit eurot ja mille arvele langeb 8,2 % ELi tööjõust , on ELi majanduse eduka toimimise keskne element. Euroopa kestliku biomajanduse käivitamine tähendab töökohtade loomist esmatootjate kasvava osaluse kaudu kohalikus biomajanduses, eelkõige ranniku- ja maapiirkondades. Biotoorainepõhises tööstuses võidakse tööstusharu hinnangul luua 2030. aastaks miljon uut töökohta . Selle potentsiaali ärakasutamisel etendab juhtrolli tugev ja kiiresti kasvav idufirmade ökosüsteem biotehnoloogiasektoris.

Kestlikkus on mitte ainult juriidiline kohustus, vaid ka võimalus Euroopa kõikide piirkondade jaoks ning enamiku ELi prioriteetide lähtealus .ELil on juba praegu maailmas juhtroll loodusvarade kestlikus kasutamises tõhusa biomajanduse raames, mis on enamiku kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks hädavajalik .

Me elame piiratud ressursside maailmas. Üleilmsed probleemid, näiteks kliimamuutus ning mulla ja ökosüsteemide seisundi halvenemine koos rahvastiku juurdekasvuga sunnivad meid otsima uusi tootmis- ja tarbimisviise, mille puhul võetakse arvesse meie planeedi ökoloogilisi piire. Samal ajal on kestlikkuse saavutamise vajadus tugev stiimul meie tööstuse kaasajastamiseks ja Euroopa positsiooni tugevdamiseks väga konkurentsitihedas maailmamajanduses ning seeläbi Euroopa kodanike jõukuse tagamiseks. Nende probleemide lahendamiseks tuleb meil kestliku biomajanduse kaudu leida tõhusamad uuenduslikud viisid toidu, toodete ja materjalide tootmiseks ja tarbimiseks elujõulistes ökosüsteemides.

Euroopa kestliku biomajandusega toetatakse ELi tööstusbaasi kaasajastamist ja tugevdamist uute väärtusahelate loomise ning keskkonnahoidlikumate ja kulutõhusamate tööstusprotsesside käivitamise kaudu. Bioteaduste ja biotehnoloogia enneolematule arengule ning füüsilise, digitaalse ja bioloogilise maailma ühtesulamist võimaldavatele uuendustele tuginemine annab Euroopa tööstusbaasile võimaluse säilitada ja tugevdada oma üleilmset juhtrolli. Teadusuuringud ja innovatsioon ning uuenduslike lahenduste kasutuselevõtt uute kestlike biotoorainepõhiste toodete (nt biokemikaalide, biokütuste jms) tootmiseks suurendavad ühtlasi meie võimekust fossiilse tooraine asendamisel väga olulistes Euroopa tööstusvaldkondades (nt ehitus, pakendid, tekstiili-, keemia-, kosmeetika- ja ravimitööstus, tarbekaubad) kooskõlas tööstuspoliitika uute eesmärkidega. Tööstussektori prognooside kohaselt kasvab nõudlus tööstuslike biotehnoloogialahenduste järele järgmise kümnendi jooksul peaaegu kaks korda .

Kestlik biomajandus on taastuvallikapõhine osa ringmajandusest. See võimaldab muuta biojäätmed, jäägid ja äravisatud toidu väärtuslikuks ressursiks ning rakendada uuendusi ja stiimuleid, millega aidatakse jaemüüjatel ja tarbijatel vähendada toidujäätmete hulka 2030. aastaks 50 % võrra. Näiteks võimaldavad uuendused loomakasvatussektoris teatavate toidujäätmete üha ulatuslikumat ohutut muutmist loomasöödaks ning seejuures peetakse kinni kohaldatavatest eeskirjadest ja õigusnõuetest . Hinnanguliselt oleks võimalik maa abil, mida praegu kasutatakse loomasööda tootmiseks ja mis tänu kõnealustele uuendustele vabaneks, ära toita veel kolm miljardit inimest . Linnad peaksid muutuma ringluspõhise biomajanduse peamisteks keskusteks. Linnade ringluspõhistest arengukavadest võib tõusta märkimisväärset majanduslikku tulu ja keskkonnakasu. Näiteks on Amsterdami linna hinnangul võimalik luua suure väärtusega orgaaniliste jäätmete voogude tõhusama ringlussevõtuga 150 miljoni euro ulatuses lisandväärtust aastas, tekitada pikas perspektiivis 1200 uut töökohta ja säästa aastas 600 000 tonni süsinikdioksiidi . Euroopa 50 suurimas linnas, kus elab kokku 11 % ELi rahvastikust, oleks summaarne mõju vähemalt 50 korda suurem.

Elujõuliste ökosüsteemide toetamine on Euroopas esmatähtis. Biomajandus võib aidata kaasa ökosüsteemide taastamisele, näiteks merede ja ookeanide plastivaba seisundi saavutamisele. Euroopa Keskkonnaamet soovitab juba praegu kasutada olukorras, kus ökosüsteemis levimise risk on suur – näiteks määrdeainete, kasutamisel kuluvate materjalide ja ühekordseks kasutamiseks ette nähtud toodete puhul –, plasti asemel biotoorainepõhiseid biolagunevaid materjale .Peale selle aitab kestlik biomajandus jõuda kestliku arengu eesmärgini saavutada 2030. aastaks neutraalsus seoses mulla degradeerumisega, samuti aitab see saavutada sihti taastada 2020. aastaks vähemalt 15 % degradeerunud ökosüsteemidest .

See potentsiaal ei realiseeru iseenesest. See nõuab investeeringuid, uuendusi, strateegiate väljatöötamist ja süsteemsete muudatuste rakendamist korraga mitmes eri sektoris (põllumajanduses, metsanduses, kalanduses, vesiviljeluses, toiduainetööstuses, biotoorainepõhises tööstuses). See eeldab meilt suuremat võimekust iga liiki uuendustest tulenevate võimaluste realiseerimiseks turul uute toodete ja teenuste näol ning kohapeal uute töökohtade loomise kaudu. Ning see tähendab kõige selle saavutamist Euroopa moodi: majanduslikult tasuval viisil ning lähtuvalt eelkõige kestlikkusest ja ringluspõhisusest.

Seejuures on väga oluline maksimeerida ELi teadusuuringute ja innovatsiooni mõju . Et Euroopast saaks turgu loovate uuenduste eestvedaja, peab reguleerimine ja rahastamine olema innovatsioonisõbralik. Seda rõhutatakse ka hiljuti koostatud Euroopa uues teadusuuringute ja innovatsiooni tegevuskavas . Raamprogramm „Horisont 2020“ ja Euroopa Regionaalarengu Fond võimaldavad teineteist täiendaval viisil saavutada teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas jätkuvalt olulisi tulemusi seoses valdkonnaüleste probleemide ja võimalustega biomajanduses. Perioodi 2021–2027 hõlmavat järgmist mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevate komisjoni ettepanekute eesmärk on hoogustada märkimisväärselt süsteemseid teadusuuringuid ja innovatsiooni biomajandusega seotud valdkondades ja sektorites, eelkõige programmiga „Euroopa horisont“ hõlmatud teemavaldkonna „Toit ja loodusvarad“ jaoks ette nähtud 10 miljardi euro toel . See seisukoht kajastub ka paljudes aruka spetsialiseerumise strateegiates, kus on esitatud biomajandusega seotud prioriteedid, ning biomajandusega seotud aruka spetsialiseerumise platvormide ja partnerluste raames piirkondadevahelise koostöö toetamises eesmärgiga hõlbustada ELi piirkondade kaasamist. Biomajandusega seotud teadusuuringud ja innovatsioon on tähtis koostöövaldkond ka üleilmsel tasandil.

Siiski on vaja vaadata teadusuuringutest ja innovatsioonist kaugemale ning töötada välja strateegiline ja süsteemne lähenemisviis uuenduste kasutuselevõtuks, et biomajandusest täit majanduslikku, sotsiaalset ja keskkonnaalast kasu saada. Sellise lähenemisviisi puhul tuleks kaasata kõiki osalisi igast piirkonnast ja väärtusahelast, et kaardistada asjaomased vajadused ja võetavad meetmed. Selleks tuleb tegeleda sektoriüleste süsteemsete probleemidega, mis on muu hulgas seotud koostoimete ja kompromissidega, et võimaldada ja kiirendada ringmajandusmudelite kasutuselevõttu. Samuti tuleb selle lähenemisviisi puhul kasutada maksimaalselt ära kõiki olemasolevaid vahendeid ja poliitikameetmeid ning tagada sel eesmärgil koostoime teiste ELi ja riiklike fondide ja rahastamisvahenditega, eelkõige ühise põllumajanduspoliitika, ühise kalanduspoliitika ja ühtekuuluvuspoliitikaga ning programmi „InvestEU“ rahastamisvahenditega.

3. Biomajanduse potentsiaali vallapäästmine

2012. aasta biomajandusstrateegia eesmärk sillutada teed uuenduslikuma, ressursitõhusama ja konkurentsivõimelisema ühiskonna suunas, kus on üheaegselt tagatud nii toiduga kindlustatus, taastuvallikate kestlik kasutamine tööstuslikul otstarbel kui ka keskkonnakaitse, on asjakohane ka praegu. Kõnealuse strateegia läbivaatamisel tõdeti, et see on olnud edukas, eelkõige teadusuuringute ja innovatsiooni hoogustamisel, erainvesteeringute suurendamisel, uute väärtusahelate loomisel, riiklike biomajandusstrateegiate kasutuselevõtu edendamisel ja sidusrühmade kaasamisel. Läbivaatamise tulemusena jõuti järeldusele, et 2012. aasta biomajandusstrateegia viis eesmärki on jätkuvalt asjakohased.

Ehkki läbivaatamisel tunnustati biomajandusstrateegia panust nii ringmajandusse kui ka energialiitu, juhiti samal ajal tähelepanu asjaolule, et kooskõlas Euroopa üldiste prioriteetidega tuleb selle eesmärkide ulatust kohandada. Sellest tulenevalt oleks vaja muuta asjaomaste meetmete rõhuasetust, et maksimeerida nende mõju nimetatud prioriteetide saavutamisele, eelkõige seoses uue tööstuspoliitika , ringmajanduse tegevuskava ja kõikidele eurooplastele puhta energia tagamise paketiga .

Esimene eesmärk – toidu ja toitainetega kindlustatuse tagamine – on jätkuvalt kriitilise tähtsusega. Toidutootmis- ja põllumajandussüsteemide arvele langeb umbes kolm neljandikku biomajandussektori töökohtadest ja umbes kaks kolmandikku sektori käibest. Ometi ohustavad nende kestlikkust maailma rahvastiku kasv, muutuvad tarbimistavad ja toitumine, biomassi mittekestlik kasutamine ja jäätmete tekitamine ning kliimamuutusega seotud ohud . Üleminekut kestlikele, tervislikele, toitumispõhistele, ressursitõhusatele, vastupidavatele, ringluspõhistele ja kaasavatele toidutootmis- ja põllumajandussüsteemidele tuleb kiirendada. See hõlmab orgaanilistest jäätmetest, jääkidest ja äravisatud toidust väärtuslike ja ohutute biotoorainepõhiste toodete valmistamist, näiteks väikestes biorafineerimistehastes; nii on põllumajandusettevõtjatel, metsnikel ja kaluritel hõlpsam oma sissetulekuallikaid mitmekesistada ja tururiske maandada ning samal ajal aitab see saavutada ringmajanduse eesmärke.

Teine eesmärk – loodusvarade kestlik haldamine – on praeguses suurenevate keskkonnaprobleemide ja elurikkuse vähenemise kontekstis olulisem kui kunagi varem . Tuleb võtta õigeaegseid meetmeid, et hoida ära ökosüsteemide seisundi halvenemist, taastada ja tugevdada ökosüsteemide funktsioone, mille abil on võimalik suurendada toidu ja veega kindlustatust, ning aidata oluliselt kaasa kliimamuutusega kohanemisele ja selle mõju leevendamisele „negatiivse CO2-heite“ ja süsinikdioksiidi sidumise kaudu . Elujõuliste ökosüsteemide säilimine ja tootlikkus meredes, ookeanides, metsades ja mullas sõltub eelkõige elurikkusest. Samuti peame parandama oma võimekust seoses meie loodusvarade seisundi ja selle muutumise seire ja prognoosimisega.