ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
33.

Kohalik toiduaine 1. toodetakse kohalikult või piirkondlikult; 2. annab panuse kohaliku või piirkondliku maaelu arendamise strateegiasse; 3. müüakse tarbijale mõistliku, tõhusa ja kaudu: ahelasse ei kuulu muid lülisid kui a) tootja või kohalik tootjaorganisatsioon, b) pakkumise ja nõudluse ühitamise eest vastutav partner või partnerite ühendus ja c) tarbija; 4. seda saab müüa kohalikus punktis või avaturul kohaliku lepingu alusel, aga seda ei saa müüa – kohaliku toiduaine sildi all – jaemüügipunktide kokkuostukeskusele; 5. on suunatud tarbijale ühe või enama alusel: maitse, värskus, kvaliteet, kultuuriline põhjendus, kohalik traditsioon, kohalik tüüpiline toode, loomade heaolu, hind, keskkonnakaitse, terviseaspektid või säästvad tootmistingimused; 6. müüakse võimalikult , mõistlikult ja tõhusalt: kaugusenäitaja võib sõltuda tootest, piirkonnast ja tingimustest, aga põhiküsimus taandub järgmisele: kas müügipunkt on lähim, millele tarbijal on juurdepääs (kaugus võib olla 1 ja 50 km vahel); 7. on seotud .
4.

Siinkohal tuleks rõhutada Euroopa turismisektori tohutut kasvupotentsiaali ja tihedat seost haldus- ja sotsiaal-majandusliku struktuuri ning piirkonna logistikaga, eelkõige seoses transpordisektori arenguga ehk täpsemalt öeldes turismisihtkohtade ühenduse parandamisega, piirkondlike lennujaamade arenguga ning meresõiduühenduste soosimisega, mis edendavad mitmeliigilist transporti ja tagavad selle säästvuse. Eriti tuleks arvestada saarte, äärealade ja äärepoolseimate piirkondade eriomast olukorda, kuna need sõltuvad täielikult õhu- ja veetranspordist ning paljudele neist on teenusesektor, mis on üles ehitatud turismil, peamine rikkuse ja majandustegevuse allikas. Euroopal on mitmeid konkurentsieeliseid: mitte ainult maastikuline rikkus, vaid ka turismi suured kasvuvõimalused, mis põhinevad (kultuurilisel, gastronoomilisel, religioossel, spordi- jm) pärandil. Kasvupotentsiaali on ka olulise tähtsusega üritus-, koosoleku- ja äriturismi valdkonnas. Piirkondade pärandipõhine väärtus muutub turismi arengu jaoks strateegiliseks teguriks ning Euroopa on selles mõttes eriti rikas, kuna Euroopas on palju piirkondi, mille turismipotentsiaal on väga suur, kuigi nad on turismi arendamisel alles algjärgus, või kus on märkimisväärselt arendatud turismiga seotud tegevusi. Eriti tuleks mõelda turismile spetsialiseerunud piirkondadele, mis kinnistunud turismisihtkohtadena vajavad ümberkorraldusi ja pakkumise muutmist, et suuta kvaliteedi ja innovatiivsuse poolest konkureerida rahvusvahelisel tasandil tärkava majandusega riikide üha aktiivsema tegevusega selles valdkonnas. Sihtkohtades tuleb eakate ja puudega reisijatega arvestamiseks teha teatud kohandusi ja kaotada senised takistused.
8.

märgib, et ehkki biomassi valdkond on kiirelt arenev sektor, iseloomustab siiski ka seda ajakohastatud teabe puudumine biomassi tootmise ja kasutamise kohta. Eelkõige imporditud biomassi üha suuremat osakaalu silmas pidades leiab komitee, et poliitika kujundamine ilma usaldusväärsete, põhjalike ja ajakohastatud andmete abita on problemaatiline, kui sellele lisaks ei kaitsta nõuetekohaselt bioloogilist mitmekesisust, kohalikke kogukondi ja põlisrahvaste õigusi ega arvestata kogu kliimamõju, sh ümberpaigutamismõju;
6.

tervitab asjaolu, et Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi eraldis Ukrainale vastavalt riiklikule näidisprogrammile perioodiks 2007–2010 sisaldas 494 miljonit eurot assotsieerimiskava peamiste poliitiliste eesmärkide toetamiseks ning et Euroopa Komisjoni 2010. aasta märtsis tehtud otsuse alusel on kavandatud suunav eraldis summas 470,1 miljonit eurot Ukrainaga tehtava koostöö toetamiseks perioodil 2011–2013. Lisaks kahepoolsele eraldisele osaleb Ukraina ka neljas Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi piiriülese koostöö programmis, kus programmidele antavate eraldiste kogumaht perioodil 2007–2013 on 401,163 miljonit eurot. Komitee rõhutab siiski, kui vajalik on erinevate algatuste ja programmide kooskõlastamine, et erinevad olemasolevad ühenduse programmid, projektid ja vahendid omavahel haakuksid, vältimaks tegevuste dubleerimist ning tagamaks Euroopa liidu ja Ukraina vaheliste piiriüleste koostööprogrammide tõhususe ja edu;
32.

soovib, et sellise avaliku poliitika elluviimiseks oleks kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel suurem ja laiem juurdepääs ELi fondidele (Euroopa Sotsiaalfond, Euroopa Regionaalarengu Fond, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond), mida võiks kasutada romade kaasamise programmide arendamiseks; samuti soovib ta, et paraneks kohalike ja piirkondlike omavalitsuste võime koostada ja viia ellu kaasamist soodustavat poliitikat ning rõhutab, et selliste protsesside toetamiseks tuleb pakkuda teavet ja tehnilist abi, seda muu hulgas selleks, et ei võetaks killustatud ja üksikuid meetmeid, millel ei ole probleemile struktuurilist mõju;
52.

rõhutab vajadust tagada kohaliku elanikkonna toetus energiavarustuse detsentraliseerimisele ning eelkõige see, et nad mõistavad, et praeguste tootmismeetoditega saadud taastuvenergia on sageli kallim kui tavaallikatest toodetud energia, mistõttu tuleks senisest rohkem edendada hajutatud energiatootmist (päikese- ja tuuleenergia) väikese võimsusega seadmetes (alla 100 kW). Lisaks sellele on sageli vajalik teavitada kohalikku elanikkonda uute energia ülekandeliinide rajamisest. Keskkonnahoidlikel valitsusvälistel organisatsioonidel ja ühingutel võib siinkohal olla oluline vahendav roll kodanikuühiskonna ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste vahel, et toetada viimaseid ja teha nendega koostööd energia- ja kliimamuutuste kavade ja projektide juures ning teavitada üldsust. Varustuskindluse eeliseid pikas perspektiivis tuleks selgitada põhjalikumalt;
39.

toetab komisjoni rõhuasetust võtmepädevuste arendamisele ja on arvamusel, et kirjaoskuse, arvutamisoskuse ja teiste põhioskuste, samuti IT- ja keeleoskuse arendamine on äärmiselt oluline haavatavate ja riskirühmade, sealhulgas sisserännanud töötajate kaasamisel, pidades eelkõige silmas seda, et ligikaudu 20 % ELi kodanike kirjaoskus on vähene (6);
—

sedastab, et eelkõige kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused kui kõige kodanikulähedasemad organid, on kohustatud ellu viima poliitilise osaluse põhimõtteid, nii nagu need on sätestatud riikide ja piirkondade põhiseadustes ning Lissaboni lepingus. Komitee teeb seetõttu muuhulgas ettepaneku analüüsida võimalusi laiendada ELi kodanike valimisõigust nende elukohariigis;
2.

on seisukohal, et Euroopa Komisjoni ettepanek on piisavalt põhjendatud ning et selle eesmärk on mobiliseerida täielikult ja tõhusalt Lissaboni lepingus ette nähtud majandusjuhtimise vahendid;
61.

rõhutab, et korraldusasutustel on vaja kiirendada lepingu sõlmimise kinnitamise ja toetuslepingute allkirjastamisega seotud formaalsusi, et vähendada kohalike ja piirkondlike omavalitsuste ajalist survet projekti rakendamisel.
—

rõhutab, et Euroopa 2020. aasta strateegia suurprojektide – digitaalse tegevuskava ja teiste algatuste – edukas rakendamine eeldab julget innovatiivsust ning siinkohal on loomemajanduse ülesanne toimida eelkõige interdistsiplinaarsete ja mitmekultuuriliste lahenduste loojana. Seepärast on Euroopal vaja eelarvamustevabasid teerajajaid kohalikul ja piirkondlikul tasandil, et luua ühiskondlikke uuendusi ja nende abil tekkivat globaalset äritegevust.
3.

viitab sellele, et idapartnerluse edusamme idapartnerluses osalevates eri riikides tuleks hinnata erinevalt ja individuaalselt, just seetõttu, et ei ole universaalset valemit riikide demokratiseerimiseks, eriti Ida-Euroopa endiste kommunistlike riikide puhul, kellel on oma ajaloos vähe kogemusi õigusriikluse, sotsiaalse liikuvuse ja turumajanduse vabaduste osas. Regioonide Komitee mõistab, et igal riigil on oma ajalugu ning vastavalt sellele tuleb neile kultuuriliseks, sotsiaalseks ja majanduslikuks arenguks võimaldada sobiv tempo;
45.

arvab, et ELi esindajad peaksid endiste sotsialismimaade külastamisel saadud isiklike kogemuste mõjul lähtuma tõdemusest, et nõukogude totalitarismi tingimustes sai harjumuseks seaduste mittetäitmine, mistõttu on vajalikud uued, demokraatlikud seadused, kuid on tark pöörata tähelepanu just uute seaduste kasutamisele ja täitmisele, mis annab võimaluse koolitada neid, keda seadus puudutab, ja teha ühtaegu selgeks see, mis on seadusekuulekus ja õigusriik.
48.

toetab täielikult Euroopa 2020. aasta strateegia nn 20-20-20 kliima- ja energiaeesmärke, sh kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise eesmärgi tõstmist 30 %ni teatud eeltingimuste täitmisel. Enne kui võetakse ühepoolne kohustus seada eesmärgiks 30 %, on vaja põhjalikku analüüsi, et teha kindlaks, ega see ei vähenda Euroopa ettevõtete konkurentsivõimet. Komitee arvates on eesmärgi tõstmine 30 %ni väga oluline küsimus, mille üle tuleb otsustada detailsete aruannete alusel, mis tõestavad selle keskkondlikku ja majanduslikku mõttekust. Komitee tunneb muret sellepärast, et kuigi läbiviidud uuringud on tehniliselt korrektsed, on nad vaid makromajanduslikud uuringud. Komitee arvates on väga oluline, et neil uuringutel oleks ka valdkondlik mõõde, et vajadusel saaks täiendavaid meetmeid täpsemalt määratleda. Uuringute läbiviimisel tuleks arvestada liikmesriikide erinevaid tingimusi, eelkõige riigi tasandist allpool / piirkondlikul tasandil;
41.

rõhutab, et vaja on võimaldada struktuurifondide kasutamist, et vähendada tervisealast ebavõrdsust;
64.

juhib tähelepanu sellele, et ELi toetus Gruusia kohalikele omavalitsustele ja regionaalarengule on äärmiselt tähtis, sest riik asub poliitiliselt ebastabiilses piirkonnas, kus toimuvad sageli võimuvahetused ja kus on pärast Nõukogude Liidu lagunemist toimunud vähemalt tosinajagu relvastatud või külmutatud konflikti. Gruusia asub piirkonnas, mis on etniliselt, keeleliselt, usuliselt ja ajalooliselt äärmiselt mitmekesine ning kus seni puudusid euroopalikud demokraatlikud traditsioonid. Seetõttu on investeeringud kohalike omavalitsuste ja asutuste arendamisse ja tugevdamisse ning regionaalarengusse Gruusias keskse tähtsusega nii elanike elatustaseme parandamise kui ka Gruusia demokratiseerimise vaatepunktist. Need aitavad ka edendada euroopalikke väärtusi ning suurendada Gruusia elanike usaldust ELi vastu;
11.

väljendab taas muret selle üle, et halduskoormust käsitlev töörühm ja Euroopa Komisjon keskenduvad peaaegu eranditult otsesele koormusele, mida ELi õigusaktid põhjustavad väikeettevõtetele. Kuigi komitee tunnistab, et see on suur majanduskasvu takistus, tuletab ta meelde, et riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste koormavad aruandluskohustused tekitavad omakorda halduskoormust kodanikele ja ettevõtetele nii riiklikul kui ka sellest allpool asuvatel tasanditel. Seega tuleks komitee arvates tegeleda ka kohalike ja piirkondlike ametiasutuste koormuse küsimusega ja koormust vähendada;
73.

on seisukohal, et EL peaks rõhutama oma tugevaid külgi, mida on arendatud Euroopa tööstuse konkurentsivõime huvides: ELil on tugev tehnoloogiline ja teaduslik alus, kõrgetasemelised ülikoolid ning kvalifitseeritud ja spetsialiseerunud tööjõud; oleme loonud ühtse turu, kus kaubanduse ja töötajate vaba liikumise teelt on kõrvaldatud takistused; lisaks on loodud tugevad klastrid ja koostöövõrgustikud ning EL on olnud teerajajaks keskkonnasäästlike lahenduste juurutamisel;
34.

märgib, et aastaaruandel on täita tähtis roll vahendina, mis aitab hinnata inimõiguste vallas tehtud töö konkreetseid tulemusi liikmesriikides. Siinkohal võiks toetuda kohaliku ja piirkondliku tasandi hinnangutele selle kohta, kuidas põhiõiguste tagamine toimub. Näiteks on Ühendkuningriigis töötatud välja vahend võrdõiguslikkuse ja inimõiguste mõõtmiseks (Equality Measurement Framework) ning Rootsis käib töö kohaliku ja piirkondliku tasandi inimõiguste näitajate kallal. Isegi ELi Põhiõiguste Amet ja Euroopa Nõukogu Kohalike ja Piirkondlike Omavalitsuste Kongress on asunud näitajaid välja töötama;
114.

tunneb heameelt selle üle, et detsentraliseerimisprotsess Kosovos on silmnähtavalt edenenud ja et koostöö EULEXiga on muutunud aktiivsemaks, samuti selle üle, et Euroopa tegevuskava ja reformipoliitika elluviimisel on tehtud teatud edusamme;
4.

märgib, et viimastel kümnenditel on loodud järjest rohkem õiguslikke vahendeid vähemuskeelte kaitsmiseks ja arendamiseks rahvusvahelises õiguses, nt ÜRO 1992. aasta deklaratsioon rahvuslikesse või etnilistesse, usulistesse ja keelelistesse vähemustesse kuuluvate isikute õiguste kohta ning arvukad läbi aegade vastu võetud UNESCO deklaratsioonid, konventsioonid ja soovitused, millest kõige hiljutisem on 2005. aasta konventsioon kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise kohta;
45.

rõhutab seoses eesmärgiga 4 (tugevdada turvalisust piiride halduse kaudu) kõigepealt seda, kui oluline on teatises sisalduv selge viide solidaarsusele ja jagatud vastutusele (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 80), mis on esmatähtsad põhimõtted probleemi tõhusaks lahendamiseks, ning soovib samuti, et need põhimõtted väljenduksid konkreetsetes toetusmeetmetes liikmesriikidele ja nende piirkondadele, kus kõnealune probleem kõige sagedamini esineb;
64.

tuletab meelde, et riigiabi eeskirjad on sageli väga keerulised, ja nõuab, et 2011. aastal kavas olev läbivaatamine annaks selguse, milliseid innovatsioonivorme on võimalik asjakohaselt toetada; märgib, et selline selgus võib luua võimaluse toetada konkreetse piirkonna innovaatilisi ettevõtteid;
5.

on veendunud, et sihtotstarbeline abi, mida süstemaatiliselt jälgitakse ja hinnatakse, on rahastajate jaoks tegelikult kasulik investeering. See on investeering vabadusse ja õiglusse, kuna see aitab muuta ühiskonda õiglasemaks ja kinnistab inimõiguste tunnustamist. See on investeering arengu ja heaolu võimalustesse, sest üksteisest sõltuvas maailmas soodustab ühtede riikide areng teiste riikide stabiilsust ja dünaamilisust. See on ka investeering julgeolekusse, sest vähenevad pinged ja paraneb rahvusvahelise süsteemi juhitavus;
74.

leiab, et läbirääkimiste pidamine ELi eelarve üle ainult liikmesriikide netopanuse põhjal ei ole kooskõlas Euroopa Liidu loomise põhimõtte ega ELi 2020. aasta strateegia eesmärkidega. On oht, et selline lähenemisviis toob kaasa nõudmised, et poliitikavaldkonnad uuesti riigi tasandile viidaks, millele Regioonide Komitee on kindlalt vastu;
58.

nõustub vajadusega kehtestada uued tulemustega seostud rahastamise (nn sisemised) tingimused. Komitee leiab siiski, et struktuuriliste tingimuste süsteemi asjakohase toimimise tagamiseks on absoluutselt vajalik kehtestada kriteeriumid, et oleks võimalik otsustada, kas teatud tingimus on täidetud. Need kriteeriumid peavad olema üldised, õiglased ja proportsionaalsed ning põhinema võrdse kohtlemise põhimõttel. Kvantitatiivseid eesmärke tuleb kasutada programmitöö strateegiliseks juhtimiseks, ilma et see tooks kaasa põhjendamatult suuri kulusid. Piiratud arvu tulemuslikkuse ja tulemuste näitajate abil määratletud eesmärgid peavad võimaldama mõõta tehtud edusamme võrreldes esialgse olukorraga ja eesmärkide mõjusust prioriteetse suuna elluviimisel. Nende suhtes ei tohi kohaldada sanktsioone, kui oodatavaid tulemusi täielikult ei saavutata. Nagu tuletasid meelde Liège’is 22. ja 23. novembril 2010 kokku tulnud ühtekuuluvuspoliitika eest vastutavad ministrid, on olulised tingimused praegu täidetud ja need on oma tõhusust tõestanud. Tegemist on automaatse kohustusest vabastamise eeskirja, lõpetamise eeskirjade, kontrolli- ja auditeerimissüsteemi heakskiitmise, täiendavuspõhimõtte ja kaasrahastamispõhimõttega jne. Nende sisemisi tingimusi võib seega jätkata ja parandada;
40.

rõhutab asjaolu, et üldiselt on praktikameetmete hindamised võimaldanud mõõta koolituspoliitika tõhusust tööhõive seisukohast kuue kuu kuni ühe aastasel perioodil ning mõningates spetsiifilisematel juhtudel on need väga selgelt näidanud integreeritud koolitus- ja/või teadusuuringute programmide tähtsust koos otsese kogemusega ettevõttes või teaduskeskuses;
32.

tuletab meelde ohtu, et kriisi mõju tagajärjel võib noortest saada kadunud põlvkond, mille tõenduseks on noorte tööpuuduse kasv ligikaudu 21 %-ni 2010. aastal; kordab siiski, et noorte tööpuudus, mis aastatel 2000–2008 kõikus vahemikus 14,5 %–18 %, on püsivalt jätkuv probleem; märgib, et need näitajad varjavad olulisi erinevusi ELi piires, liikmesriikide vahel ja liikmesriikides ning nendest allpool kuni väikeste kogukondade tasandini;
5.

Seega on loogiline, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused peavad olema kaasatud ja andma oma panuse algatustesse, millele pannakse alus riigi ja Euroopa tasandil. Ent loogiline on ka see, et nad töötavad – kui nad seda soovitavaks peavad – välja oma liiklusohutuse strateegiad, mis on suunatud kohalike probleemide lahendamisele ning lähtuvad kohalikest oludest.
54.

leiab, et on vaja kiiresti tegutseda selleks, et suurendada ja parandada halduskoostööd ning heade tavade alast teabevahetust pädevate asutuste vahel, et ELi kodanikud saaksid oma õigusi ja kohustusi vabalt kasutada;
56.

rõhutab, et kohalike ja piirkondlike omavalitsuste roll ühtsel turul on kahene: oma volituste, pädevuste ja poliitikaga on neil esmalt oluline roll ühtse turu elluviimisel. Teiseks on nad elanikkonnale teenuseid pakkudes ELi kodanikele kõige lähemal. Seega on nad suutelised tuvastama vääritimõistmisi ühtse turu osas ja vahendama kodanike ootusi. Kohalikke ja piirkondlikke omavalitsusi ei tohiks seega pidada üksnes ühtse turu vahendajateks suunaga ülevalt alla (ühtse turu elluviimine). Nad peavad toimima ka vahendajatena suunaga alt üles (kodanike ootuste edastamine), et aidata kaasa ühtse turu parima tasakaalu määratlemisele ja tagada kodanike toetus. Seda tuleks arvesse võtta nii ühtse turu elavdamist käsitleva üldise strateegia määratlemisel kui ka hiljem kõigi nende 50 ettepaneku läbivaatamisel, mille komisjon on lubanud esitada;
12.

tuletab meelde, et noorte liikuvus on rohkem takistatud nende puhul, kes ei õpi ülikoolis ja on üles kasvanud ebasoodsates ühiskonnaoludes ning kellel oma piirkonna geograafilise asukoha tõttu ei ole samasugust juurdepääsu liikuvusele. Komitee tuletab meelde, et EL peab tagama, et liikuvusprogrammid oleksid võrdsetel tingimustel avatud kõigile noortele. Seetõttu soovitab komitee toetada geograafilise eripäraga piirkondi, näiteks äärepoolseimaid piirkondi või saari, kus on liikuvuspoliitika edendamine tõsiselt raskendatud piirkonna kauguse ja geograafilise isoleerituse tõttu Mandri-Euroopast. Seepärast tuleb võtta ennetavad erimeetmed, et ka nende piirkondade noored saaksid eurooplaste liikuvuse programmidest täit kasu. See puudutab eelkõige eri sihtrühmadele kohandatud teavitusmeetmeid, aga ka vastavat finantsabi, et rahalised vahendid ei oleks enam nende rühmade liikuvusele takistuseks;
15.

rõhutab, et kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused on ühtsete halduspiirkondadena kõige sobivam tasand selleks, et hinnata igas piirkondlikus kontekstis geneetiliselt muundatud põllukultuuride kasutuselevõtmise mõju, et kavandada samaaegse viljelemise meetmeid, mis on kooskõlas säästva arengu põhimõttega, ning et lepitada kohalikke huvisid ning reguleerida kõige sobivamaid lahendusi;
43.

teeb ettepaneku lihtsustada ja laiendada teadusuuringute programmide kooskõlastamisel Euroopa teadusruumi võrgustike (ERA-NET) algatust ning suurendada piirkondlike organite kaasatust, sest piirkondade arvates on see liiga piirav; on veendunud, et piirkondadele tuleb anda võimalus töötada välja keskvalitsustele ühise kavandamise raames pakutavatega sarnaseid algatusi.
5.

märgib, et 2008. aastal abistati toiduainete jaotamise programmi kaudu enam kui 13 miljonit inimest, ning leiab, et see programm on tulevikus jätkuvalt üks peamisi elemente enim puudustkannatavate isikute esmasel kaitsmisel;
34.

märgib, et lisaks võimalusele kasutada Euroopa Liidu struktuurifonde marginaliseeritud elanikkonnarühmade eluasemeküsimuste lahendamiseks – meede, mis tuleks järgmisel programmeerimisperioodil jätkata, kuna see vastab vajadusele kõrvaldada elamiskõlbmatud eluasemed – on vaja Euroopa Liidu struktuurifonde ka paremini integreerida (ESF/ERF), et toetada ebasoodsas olukorras linnaosade säästvat arengut (9). Komitee juhib tähelepanu asjaolule, et linnaosade taaselustamisega ei tohi siiski kaasneda gentrifikatsiooni nähtust, ja et ellu tuleb viia sotsiaalse mitmekesisuse kavasid, et tagada sotsiaalne ühtekuuluvus;
3.

on seisukohal, et kohalike ja piirkondlike omavalitsuste rolli tugevdamine ELi laienemises, naabruspoliitikas ja välissuhetes ning eelkõige arenguabis detsentraliseeritud koostöö kaudu, nagu on kirjeldatud Regioonide Komitee arvamuses „Kohalikud omavalitsused: arenguprotsessi osalised”, (4) eeldab inimressursside kohandamist, et nad suudaksid mõista Euroopa poliitikameetmeid ja nendeks valmistuda;
29.

leiab, et mere vesikond on määratluse järgi ühine ressurss, mis ühendab omavahel sellega külgnevaid riike ja piirkondi ning on ka nende ühine vara, mida kõik peavad hoidma. Meri nõuab siiski ka ühist sekkumist, et luua heaolu ja tagada areng. Meri on habras süsteem, eriti Aadria meri ja Joonia meri, mis on sisemered, mille vee uuenemise määr on madal ja mis on ühendatud Vahemerega, mis on omakorda poolsuletud meri. Aadria mere ja Joonia mere keskkonna säilitamiseks tuleks Aadria mere ja Joonia mere strateegiasse kaasata asjakohased merestrateegiad;
84.

kinnitab, et ökosüsteemi teenuste tõhus kasutamine, kaitsmine ja taastamine, nagu liikmesriigid on need 2020. aastaks seatud bioloogilise mitmekesisuse uue eesmärgi raames määratlenud ja mis on esitatud dokumendis „ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia aastani 2020” (14), on ressursitõhususe seisukohast väga olulised;
20.

meenutab, et on mitmeid näiteid mitmetasandilise valitsemise alastest kokkulepetest, mis on suunatud liikumisele territoriaalse arengu jagatud eesmärkide poole integreeritud ja kooskõlastatud poliitikakujunduse abil. Need näited on väga erinevad, kajastades nii erinevaid eesmärke kui ka asjaomaste riikide tegelikke erinevusi ja nende sotsiaal-majanduslikku, kultuurilist, institutsioonilist ja keskkonnaalast mitmekesisust. Võimalikud näited hõlmavad muu hulgas nt Austrias (territoriaalsed tööhõivepaktid), Hispaanias (Kataloonia territoriaalsed paktid maapiirkondadele), Belgias (pakt „Flanders in Action 2020” ja „Plan Marshall 2.vert” Valloonia jaoks), Ühendkuningriigis (Nottinghami partnerlusleping The Greater Nottingham Partnership), Prantsusmaal (territoriaalne kaasamispakt, riigi ja piirkondade vahelised planeerimislepingud) ja Saksamaal (BMBF uuendustegevuse algatus ettevõtluspiirkondade alal) eksisteerivaid kokkuleppeid. Komitee kordab, et on pühendunud kogemuse võimalikult ulatusliku levitamise propageerimisele, et julgustada vastastikuse õppimise protsessi (6). Komitee juhib tähelepanu ka ühistele tegevustele, mille eesmärk on tugevdada ja arendada naaberlikke kontakte kahe või enama naaberriigi kogukondade ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste vahel. See tugineks kahepoolsetele või mitmepoolsetele koostöökokkulepetele huvitatud poolte vahel;
76.

tuletab meelde, et praeguseni olid vabaühenduste algatused LIFE+-programmi kohta teabe levitamiseks suunatud vaid Brüsselis asuvate Euroopa vabaühenduste rahastamisele. 2007. aastal rahastati kogu ELis sel moel 30 vabaühendust, 2008. aastal 33 ja 2009. aastal 32 vabaühendust. Kuigi enamikul neist on võrgustikstruktuurid, on see ilmselgelt ebapiisav. Seepärast on väga tähtis liikmesriikides ja eelkõige kohalikul tasandil tegutsevaid organisatsioone rohkem toetada, sest just nemad teavad tavaliselt kõige paremini, millised on vajadused kohapeal;
39.

kinnitab oma soovi, et elanikud kaasataks otsustusprotsessi juba alates projektide uurimise esimestest etappidest. Nad tuleks kaasata selgelt, avatult ja konkreetselt, nii et tagatud oleks läbipaistvus, mis on vajalik selleks, et elanikud ühisprojekti toetaksid. Ajakava tuleks tutvustada võimalikult ulatuslikult, et igaüks võiks avaldada oma arvamust ja saada oma küsimustele vastused;