Eriaruanne Loomahaiguste 
tõkestamiseks mõeldud 
likvideerimis-, tõrje- ja 
seireprogrammidET 2016  nr 06
EUROOPA
KONTROLLIKODA
EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
Päringud: eca.europa.eu/et/Pages/ContactForm.aspx  
Veebisait: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2016
Print ISBN 978-92-872-4445-1 ISSN 1831-0818 doi:10.2865/773296 QJ-AB-16-006-ET-C
PDF ISBN 978-92-872-4481-9 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/713090 QJ-AB-16-006-ET-N
EPUB ISBN 978-92-872-4447-5 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/771885 QJ-AB-16-006-ET-E
© Euroopa Liit, 2016
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.
Loomahaiguste 
tõkestamiseks mõeldud 
likvideerimis-, tõrje- ja 
seireprogrammid
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287 lõike 4 
teisele lõigule)EriaruanneET 2016  nr 06
02
 Auditirühm
Kontrollikoja eriaruannetes esitatakse konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisega seotud teemasid hõlmavate tule -
mus- ja vastavusauditite tulemused. Auditite valiku ja ülesehituse juures on kontrollikoja eesmärgiks maksimeerida nende 
mõju, võttes arvesse tulemuslikkuse ja vastavuse riske, konkreetse valdkonna tulude ja kulude suurust, tulevasi arengu -
suundi ning poliitilist ja avalikku huvi.
Käesoleva tulemusauditi viis läbi loodusressursside säilitamise ja haldamise kuluvaldkondade eest vastutav I auditikoda, 
mille eesistuja on kontrollikoja liige Augustyn Kubik. Auditit juhtis kontrollikoja liige Bettina Jakobsen, keda toetasid kabi -
netiülem Katja Mattfolk, kabineti atašee Kim Storup, valdkonnajuht Colm Friel, auditijuht Armando do Jogo ning audii -
torid Xavier Demarche, Manuel Dias, Andreas Dürrwanger, Oana Dumitrescu, Laure Gatter, Mary Kerrigan, Joanna Kokot, 
Michela Lanzutti, Joachim Otto, Lucia Rosca ja Anna Zalega.
Vasakult paremale: K. Mattfolk, A. do Jogo, C. Friel, B. Jakobsen, X. Demarche.

03
 Sisukord
Punkt
 Mõisted ja lühendid
I–X Kokkuvõte
1–17  Sissejuhatus
1–2 Loomahaiguste ravimine
3–4 ELi loomatervishoiustrateegia
5–9 Loomahaiguste likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammid
10–12  Koostöö väljaspool ELi asuvate riikidega
13–17  Peamised rollid ja ülesanded
18–23  Auditi ulatus ja lähenemisviis
24–60  Audititähelepanekud
26–33  Ehkki komisjoni lähenemisviis loomahaiguste likvideerimiseks, tõrjeks ja seireks on üldjuhul 
olnud asjakohane ...
34–36  … ja liikmesriikide programmid olid üldiselt hästi üles ehitatud ja ellu viidud ...
37–47  ... on programmide kulutõhususe väljaselgitamine keeruline ...
48–60 … ja arenguruumi on
61–72  Järeldused ja soovitused
 I lisa.  Loomahaiguste alane teave
 II lisa.  Peamised ülesanded
 Komisjoni vastus
04
 Mõisted ja lühendid
ADNS : loomahaigustest teatamise süsteem.
CAC : Codex Alimentarius ’e komisjon.
ECDC : Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus.
EFSA : Euroopa Toiduohutusamet.
Esmahaigestumus ja levimus : esmahaigestumus tähendab haiguse esinemist kindlaksmääratud populatsioonis 
teatud aja vältel (uute haigusjuhtude arv). Levimus tähendab haiguse levimist kindlaksmääratud populatsioonis 
teatud aja vältel (kõigi haigusjuhtude arv).
FAO : ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon.
FVO : Toidu- ja Veterinaaramet.
OIE : Maailma Loomatervise Organisatsioon.
PAFF : alaline taime-, looma-, toidu- ja söödakomitee.
Zoonoos : haigus või nakkus, mis levib otseselt või kaudselt loomadelt inimestele.
TRACES : kaubanduse kontrolli- ja ekspertsüsteem.
WAHIS : ülemaailmne loomatervishoiu infosüsteem.
WHO : Maailma Terviseorganisatsioon.
05
 Kokkuvõte
I
Loomatervis avaldab rahvatervisele otsest mõju toiduohutuse küsimuste tõttu, samuti seetõttu, et mõningad loo -
mahaigused levivad ka inimestele. Lisaks võivad loomahaiguste puhangud kaasa tuua suuri majanduslikke kulusid, 
mis on põhjustatud ELi sise- ja ekspordituru kaotamisest ning haigustõrje otsestest kuludest ELi ja liikmesriikide 
eelarves.
II
Loomahaigused võivad levida kiiresti ja üle riigipiiride. EL rakendab aktiivset loomatervise poliitikat ning rahastab 
liikmesriikide programme teatud loomahaiguste likvideerimiseks, tõrjeks ja seireks. EL eraldas programmidele aas -
tail 2009–2014 1,3 miljardit eurot ja need hõlmasid selliseid tegevusi nagu loomade vaktsineerimine, kontrollimine 
ja hüvitise maksmine tapetud loomade eest. Sõltuvalt haiguse liigist on selle likvideerimine keeruline protsess ja 
võib kesta palju aastaid. Seetõttu tuleb ELi tasandil rakendada tõhusat lähenemisviisi ja liikmesriikides asjakohaseid 
programme.
III
Kontrollikoda uuris, kas likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammid on asjakohaselt takistanud loomahaiguste levikut, 
hinnates selleks komisjoni lähenemisviisi ning liikmesriikide programmide ülesehitust ja elluviimist. Kontrollikoda 
uuris ka seda, kas programmide kulutõhusust oli piisavalt arvesse võetud.
IV
Kontrollikoja üldjärelduse kohaselt takistasid läbivaadatud loomahaiguste programmid haiguste levikut asjakoha -
selt. Et aga haiguspuhanguid võib ikka ja jälle esineda, peaksid komisjon ja liikmesriigid säilitama valvsuse.
V
Komisjoni lähenemisviis oli kontrollikoja hinnangul kokkuvõttes tõhus ning seda toetati heatasemelise tehnilise 
nõustamise, riskianalüüsi ja ressursside järjestamise mehhanismiga. Komisjon andis liikmesriikidele juhiseid ja 
lihtsustas nendevahelist kooskõlastamist, samuti kehtestas tulemusalased miinimumkriteeriumid, millele liikmesrii -
kide programmid peavad vastama. Mõnes valdkonnas on tehtud märkimisväärseid edusamme, näiteks vähendatud 
veiste spongioosse entsefalopaatia esinemist kariloomadel, salmonelloosi lindudel ja marutaudi metsloomadel.
VI
Läbivaadatud liikmesriikide programmid olid üldjuhul hästi üles ehitatud ja ellu viidud ning liikmesriigid kasutasid 
asjakohaseid süsteeme loomahaiguste puhangute kindlakstegemiseks ja nende likvideerimise hõlbustamiseks.
06 Kokkuvõte 
VII
Programmide kulutõhususe väljaselgitamine on aga keeruline, kuna selliseks 
analüüsiks puuduvad sobivad mudelid. Leiti näiteid programmide ebapiisavast 
kontrollimisest liikmesriikide poolt ja ebamõistlikult kõrgetest kuludest. Itaalias 
oli mõnel juhul põllumajandustootjatele kompensatsiooniks makstud summade 
või komisjoni kehtestatud toetuse vähendamise stimuleeriv mõju nõrk, soodusta -
maks mõjusate bioturvalisuse meetmete ja parandusmeetmete rakendamist.
VIII
Kontrollikoda täheldas arenguruumi teatud spetsiifilistes valdkondades. Asja -
kohaste teabesüsteemidega saaks paremini toetada epidemioloogilise teabe 
vahetamist ning vaba juurdepääsu varasematele andmetele, kuid see protsess 
on täiustamisel. Samuti leiti auditiga, et mõningate programmide elluviidavad 
meetmed ja kontrollid tuleks täpsemini kindlaks määrata.
IX
Ehkki kontrollikoja hinnang spetsiifiliste veterinaarprogrammide rakendamisele 
on üldiselt positiivne, tekitas veiste brutselloosi ja tuberkuloosi ning lammaste 
ja kitsede brutselloosi likvideerimine mõnes liikmesriigis jätkuvalt probleeme. 
Kontrollikoda leidis, et ELi lähenemisviisi metsloomade haiguste käsitlemiseks 
tuleks täiendada, eriti mis puudutab tuberkuloosi, ning et mõningate vaktsiinide 
puudumine võib kahjustada programmide mõjusust.
X
Kontrollikoda soovitab komisjonil:
a) lihtsustada epidemioloogilise teabe vahetamist liikmesriikide vahel;
b) uurida, kas olemasolevaid näitajate kogumeid tuleks uuendada, et saada 
paremat teavet veterinaarkontrolli ja programmide kulutõhususe kohta;
c) juhtudel, kus see on asjakohane, käsitleda veterinaarprogrammides ka 
metsloomahaigusi;
d) toetada vaktsiinide kättesaadavust liikmesriikide jaoks, kui see on epidemio -
loogiliselt põhjendatud.
07
 Sissejuhatus
Loomahaiguste ravimine
01 
Loomatervis avaldab rahvatervisele otsest mõju toiduohutuse küsimuste tõttu, 
samuti seetõttu, et mõningad loomahaigused levivad ka inimestele. Hea looma -
tervis on ka üks ELi toiduainetööstuse põhinõuetest. Seetõttu on EL palju aastaid 
rakendanud laiaulatuslikku loomatervise kaitsemeetmete kogumit. Kui olemas -
olevad meetmed ei toimi nõuetekohaselt, võivad hädaolukordade lahendamise 
ja haiguste ravimisega seotud kulud olla märkimisväärsed, hõlmates ELi sise- ja 
ekspordituru kaotamist, haigustõrje kulusid nii ELi kui ka liikmesriikide eelarves 
ja liikmesriikide tervishoiusüsteemide kulusid seoses zoonootiliste (inimestele 
ülekanduvate) haiguste raviga. 2001. aastal Ühendkuningriigis alguse saanud ja 
sealt teistesse riikidesse levinud suu- ja sõrataudi puhangu kulude suuruseks on 
hinnatud kuni 12  miljardit  eurot. 1990. aastate veiste spongioosse entsefalopaa -
tia puhang, mille peamine levikuala oli samuti Ühendkuningriik, läks ainuüksi 
Ühendkuningriigis maksma üle 3  miljardi  euro ja alandas oluliselt nii ELi veise -
lihaekspordi mahtu kui hinda. Viimastel aastatel ei ole toimunud sellist haigus -
puhangut, mille kulud oleksid võrreldavad.
02 
Loomahaiguste liigid ja esmahaigestumusnäitajad on ELi liikmesriigiti erinevad, 
sõltudes sellistest teguritest nagu kliima, põllumajanduse liik, veterinaarravi mee -
todid ja loomade liikumine. Mõningaid peamisi loomahaigusi kirjeldatakse I lisas . 
Lisaks levisid hiljutised sigade Aafrika katku (Leedus, Eestis, Lätis ja Poolas), lindu -
de gripi (Madalmaades ja Saksamaal) ning lammaste katarraalse palaviku (hakkas 
levima Põhja-Aafrikast ning mõjutas peamiselt Kreekat, Itaaliat, Hispaaniat ja 
Portugali) puhangud kiiresti üle piiride. Mõni loomahaigus võib levida kiiresti (vt 
nt 1. joonisel  toodud lammaste katarraalse palaviku juhtum), kui neid varakult ei 
avastata ja tulemuslikult ei ravita. Efektiivsed veterinaarmeetmed aitavad selliseid 
ülinakkavaid haigusi ja vajadust erakorraliste meetmete järele ära hoida.
ELi loomatervishoiustrateegia
03 
ELi loomatervishoiu õigusraamistik on keeruline. See hõlmab sadu õigusakte, 
millest mõni on vastu võetud nii ammu kui 1964. aastal. Süstemaatiline ELi lähe -
nemisviis seoses loomahaiguste likvideerimise, tõrje ja seirega võeti mõningate 
haiguste suhtes esmakordselt kasutusele 1977. aastal1. Alates 2009. aastast on 
vastavate programmide raamistik sätestatud nõukogu otsuses2 kulutuste kohta 
veterinaaria valdkonnas, mis asendati 2014. aastal3. ELi loomatervishoiustratee -
gia4 sisaldab tervishoiu, majandusküsimuste ja põllumajandustavadega seotud 
eesmärke ning nende täitmise tegevuskava. Vt üksikasju 1. selgituses .1 Nõukogu direktiiv 77/391/
EMÜ, 17. mai 1977, millega 
kehtestatakse ühenduse 
meetmed veiste brutselloosi, 
tuberkuloosi ja leukoosi 
tõrjeks (EÜT L 145, 13.6.1977, 
lk 44).
2 Nõukogu otsus 2009/470/EÜ, 
25. mai 2009, kulutuste kohta 
veterinaaria valdkonnas (ELT 
L 155, 18.6.2009, lk 30).
3 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu määrus (EL) 
nr 652/2014, 15. mai 2014, 
millega nähakse ette sätted 
toiduahela, loomade tervise ja 
heaolu ning taimetervise ja 
taimse paljundusmaterjaliga 
seotud kulude haldamise 
kohta ning muudetakse 
nõukogu direktiive 98/56/EÜ, 
2000/29/EÜ ja 2008/90/EÜ, 
Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu määruseid (EÜ) 
nr 178/2002, (EÜ) nr 882/2004 
ja (EÜ) nr 396/2005, Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu 
direktiivi 2009/128/EÜ ja 
Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu määrust (EÜ) 
nr 1107/2009 ning 
tunnistatakse kehtetuks 
nõukogu otsused  
66/399/EMÜ, 76/894/EMÜ ja 
2009/470/EÜ (ELT L 189, 
27.6.2014, lk 1).
4 KOM(2007) 539 (lõplik), 
19. september 2007, Euroopa 
Liidu uus 
loomatervishoiustrateegia 
aastateks 2007–2013: 
„Haiguste ennetamine on 
parem kui ravi”.
08 Sissejuhatus 
ELi loomatervishoiustrateegia
ELi loomatervishoiustrateegia aastateks 2007–2013 sisaldab ELi eesmärke ja meetmeid. Strateegial on neli 
põhieesmärki:
1. tagada rahvatervise ja toiduohutuse kõrge tase, viies inimeste bioloogilise ja keemilise ohustatuse tase -
me võimalikult madalale;
2. parandada loomatervise olukorda, hoides ära / vähendades loomade haigestumist ning aidates seeläbi 
kaasa loomakasvatusele ja maapiirkondade majandusele;
3. suurendada majanduskasvu/ühtekuuluvust/konkurentsivõimet, tagades kaupade vaba liikumise ja selle -
ga proportsionaalse loomade liikumise;
4. edendada põllumajandustavasid ja loomade heaolu, mis ennetavad loomatervisega seotud ohte ja vä -
hendavad mõju keskkonnale, toetades ELi säästva arengu strateegiat.
Eesmärke täideti tegevuskava abil, mis toetub neljale sambale:
1. ELi meetmete prioriteetide kindlaksmääramine;
2. ELi loomatervishoiu raamistik;
3. ennetustegevus, järelevalve ja kriisivalmidus;
4. teadus, uuendustegevus ja teadusuuringud.1. selgitus 1. joonisLammaste katarraalse palaviku serotüübi BTV-1 puhangute arv ELis
2014 2013 2012 2011 2010 20097 000
6 000
5 000
4 000
3 000
2 000
1 000
01 3266 002
121 8 96564
Allikas:  Euroopa Komisjoni tervise ja toiduohutuse peadirektoraat.
09 Sissejuhatus 
04 
Loomahaigustega seotud riskide juhtimise eest vastutab komisjon (tervise ja 
toiduohutuse peadirektoraat). Riskide hindamise eest vastutavad liikmesriigid ja 
ELi spetsialiseeritud asutused: Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) ning Haiguste 
Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (ECDC). Alates 1982. aastast on EL rakenda -
nud teatud nakkushaiguste leviku ärahoidmiseks teavitussüsteemi. Liikmesriigid 
peavad loomahaigustest teatamise süsteemi5 (ADNS) kaudu teavitama komisjoni 
haiguspuhangust, samuti teatud nakkushaiguste likvideerimisest, et ära hoida 
nende levimist ELi kariloomade hulgas.
Loomahaiguste likvideerimis-, tõrje- ja 
seireprogrammid
05 
Varasemate haiguspuhangute likvideerimise maksumus koos olemasolevate 
või uute haiguste tulevaste puhangute likvideerimise riskiga näitab ELi veteri -
naarmeetmete tähtsust. EL rahastab loomatervishoiustrateegia esimese samba 
raames liikmesriikide veterinaarprogramme, mis hõlmavad paljusid haigusi ja 
zoonoose (vt 2. selgitus ). Programmide eesmärgid:
– loomahaiguste järkjärguline kõrvaldamine ja haiguste seiremeetmete raken -
damine nii liikmesriikides kui ka ELis tervikuna;
– loomatervise, rahvatervise ja tarbijakaitse kõrge taseme kindlustamine;
– nii loomatervise kui ka rahvatervise kõrgetasemelise kaitse tagamine, kar -
jakasvatussektori tootlikkuse tõstmise soodustamine ning loomahaiguse 
puhangust otseselt või kaudselt mõjutatud sektorite majanduslikule jätku -
suutlikkusele kaasaaitamine.5 Kehtestati nõukogu 
21. detsembri 1982. aasta 
direktiiviga 82/894/EMÜ 
loomahaigustest teatamise 
kohta ühenduses (EÜT L 378, 
31.12.1982, lk 58).
Likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammid
Likvideerimisprogrammid : eesmärk on loomahaiguse või zoonoosi bioloogiline väljajuurimine, mil -
le tulemuseks on territooriumi (nt veiste tuberkuloosist) vaba või ametlikult vaba staatus vastavalt liidu 
õigusaktidele.
Tõrjeprogrammid : eesmärk on säilitada loomahaiguse või zoonoosi (nt salmonelloosi) esinemine allpool 
tervishoiualaselt vastuvõetavat taset.
Järelevalve/seireprogrammid : eesmärk on koguda ja salvestada kindlaksmääratud populatsioonide and -
med, et hinnata haiguse (nt lindude gripi) epidemioloogilist arengut.
Allikas: komisjoni otsus 2008/341/EÜ.2. selgitus
10 Sissejuhatus 
06 
Programmid jagunevad likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammideks ning hõlma -
vad paljusid erinevaid meetmeid, nagu vaktsineerimine, loomade kontrollimine 
ning tapetud ja hukatud loomade eest hüvitise maksmine.
07 
Perioodil 2009–2014 eraldati ELi eelarvest neile programmidele 1,3  miljardit  eu-
rot (vt 1. tabel ), mis moodustab põhiosa ELi toiduohutuse eelarvest. ELi rahaline 
panus moodustab tavaliselt 50% liikmesriikide kantavatest kuludest ning on pii -
ratud maksimumsummaga. ELi rahalise toetuse saamise kriteeriumidele vastavad 
loomahaigused ja zoonoosid on loetletud nõukogu 2009. aasta otsuse I lisas ja 
alates 2014. aastast määruse (EL) nr 652/2014 II lisas. 1. tabelELi kulukohustused seoses perioodi 2009–2014 programmidega haiguste kaupa 
(miljonites eurodes)
Programm 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2009–2014 %
Sigade Aafrika katk 0,1 0,1 0,2 0,9 1,1 0,1 2,3 0,2%
Aujeszky haigus 2,8 2,3 0,0 0,0 0,0 0,0 5,2 0,4%
Lindude gripp 4,9 4,9 3,5 2,7 2,7 2,6 21,3 1,6%
Lammaste katarraalne palavik 112,0 68,2 13,4 3,7 2,5 3,8 203,5 15,4%
Veiste brutselloos 11,8 8,6 10,1 8,0 7, 3 10,3 56,0 4,2%
Veiste tuberkuloos 26,3 53,4 67,9 70,7 63,9 64,2 346,4 26,2%
Brucellosis melitensis 9,0 7,7 15,9 15,4 15,3 16,2 79,4 6,0%
Sigade klassikaline katk 5,1 4,3 3,7 3,4 3,0 2,6 22,1 1,7%
Leukoos (veiste enzootiline leukoos) 3,0 2,4 0,0 0,0 0,0 0,0 5,3 0,4%
Marutaud 11,7 15,7 20,9 23,4 19,9 20,4 112,0 8,5%
Salmonelloos 18,6 24,4 25,1 19,2 19,2 21,2 127, 8 9,7%
Sigade vesikulaarhaigus 0,5 0,3 0,7 0,9 1,1 0,8 4,3 0,3%
Transmissiivne spongioosne entsefalopaatia, 
veiste spongioosne entsefalopaatia ja skreipi61,5 81,8 74,6 54,3 38,9 24,0 335,0 25,4%
Kokku 267,4 274,1 236,0 202,3 174,9 166,1 1320,8 100,0%
Aastaeelarve osa perioodi kogueelarvest 20,2% 20,8% 17,9 % 15,3% 13,2% 12,6% 100,0%
Allikas:  tervise ja toiduohutuse peadirektoraat.
11 Sissejuhatus 
08 
Üle 50% kuludest on seotud nelja riigiga (Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia ja 
Ühendkuningriik) (vt 2. joonis ).
09 
Tegelikkuses võib loomahaiguste likvideerimine osutuda väga keeruliseks. Näi -
teks ei ole veiste tuberkuloosi ja brutselloosi mitmes liikmesriigis veel likvidee -
ritud, ehkki nende tõrje- või likvideerimismeetmeid on rakendatud üle 50 aasta. 
EL alustas nende haiguste likvideerimiseks mõeldud programmide rahastamist 
1970. aastatel ning selleks ajaks oli mõnes liikmesriigis juba palju aastaid riiklikke 
programme rakendatud. 2. tabelist  nähtub, et ametlikult taudivaba staatuse saa -
vutamine võib võtta aastakümneid, hoolimata liikmesriikide ja komisjoni jõupin -
gutustest ning teaduse ja tehnika järjepidevast arengust. Mõni riik on olnud siiski 
kiiremad kui teised. Selliste haiguste jätkuv esinemine tähendab likvideerimis -
programmide korduvat rahastamist ELi eelarvest. 2. joonisOsakaal perioodi 2009–2014 programmikuludes 
liikmesriikide kaupa
Poola; 7%
Iirimaa; 8%Saksamaa; 6%Ülejäänud; 25%
Itaalia; 10%Ühendkuningriik; 14%Prantsusmaa; 14%Hispaania; 17%
Allikas:  tervise ja toiduohutuse peadirektoraat.
12 Sissejuhatus 
Koostöö väljaspool ELi asuvate riikidega
10 
Maailma Loomatervise Organisatsioon (OIE) rõhutab oma 2014. aasta loomahai -
guste tõrje suunistes rahvusvahelise koostöö tähtsust ja märgib, et riigid peaksid 
võimaluse korral tegutsema piirkondlikult, et haigustõrje programme ühtlustada. 
See on oluline, kuna haigused võivad levida üle riigipiiride, eriti metsloomade 
kaudu. Määrustes puuduvad sätted väljaspool ELi läbiviidavate veterinaarprog -
rammide komisjonipoolse otserahastamise kohta. Liikmesriigid võivad aga 
veterinaarmeetmetes (näiteks piirialadel tehtavad vaktsineerimiskampaaniad) 
ELi mittekuuluvate naaberriikidega otse kokku leppida ja kanda vastavad kulud 
komisjoni rahastatavate veterinaarprogrammide kuludesse kui allprogrammide 
kulud. 2. tabelHaiguste likvideerimine on pikaajaline protsess
Veiste tuberkuloos Veiste brutselloos
LiikmesriikEsimene ELi rahas -
tatud programmAmetlikult tau -
divaba staatuse 
andmineAastate arv, 
mis kulus 
ametlikult 
taudivaba 
staatuse saa -
vutamiseksaEsimene ELi 
rahastatud 
programmAmetlikult tau -
divaba staatuse 
andmineAastate arv, 
mis kulus 
ametlikult 
taudivaba 
staatuse 
saavutamiseksa
Iirimaa 1978bEi ole veel taudivaba 1978 2009 31
Hispaania 1987 Ei ole veel taudivaba 1987 Ei ole veel taudivaba
Prantsusmaa 1978 2001 23 1978 2005 27
Itaalia 1980 Ei ole veel taudivabac1980 Ei ole veel taudivabac
Poola 2004 2009 5d2004 2009 5d
RumeeniaELi rahastatud prog -
rammid puuduvadEi ole veel taudivabae ELi rahastatud programmid puuduvad ja taudivaba staatus 
anti 2014. aastal
Ühendkuningriik 2000fEi ole veel taudivaba 1978 2015 37
a  Arvestamata varasemaid riiklikke programme, mida on enamikus riikides rakendatud aastakümneid enne ELi poolt vahendite eraldamist.
b  Esimene ELi rahastatud programm 1978. aastal, kuid EL lõpetas rahastamise 2004. aastal ja jätkas taas 2009. aastal.
c  Paljud piirkonnad on nüüd ametlikult taudivabad.
d  ELi kaasrahastatud programmide käivitamisel 2004. aastal oli tuberkuloosi levimus kariloomade seas ainult 0,052% ja veiste brutselloosi 
levimus 0,005%.
e  Levimus kariloomade seas on vähene.
f  Esimene ELi rahastatud programm 2000. aastal, kuid EL lõpetas rahastamise 2004. aastal ja jätkas taas 2010. aastal.
Allikas: komisjoni otsused likvideerimisprogrammide rahastamise ja ametlikult taudivaba staatuse andmise kohta auditeeritud liikmesriikides.
13 Sissejuhatus 
11 
Marutaudi programmide raames viidi 2015. aastal ellu neli allprogrammi ELi mit -
tekuuluvates riikides: Venemaa (osana Soome programmist), Valgevene (osana 
Läti ja Leedu programmidest) ja Ukraina (alates 2012. aastast osana Poola prog -
rammist). Kavandamisetapis oli veel viis: Venemaa (osana Eesti programmist), 
Ukraina (osana Ungari programmist), Moldova (osana Rumeenia programmist), 
Bosnia ja Hertsegoviina (osana Horvaatia programmist) ja Valgevene (osana Poola 
programmist). Arvestades erinevate kahepoolsete suhete keerukust, võib piisava 
koostöö tagamine allprogrammide mõjusaks elluviimiseks väljaspool ELi osutuda 
keeruliseks ülesandeks.
12 
Komisjon on võtnud teisi meetmeid haigustõrje programmide ühtlustamiseks ELi 
mittekuuluvate riikidega. Laienemise peadirektoraat ning tervise ja toiduohutuse 
peadirektoraat käivitasid 2011. aastal ühinemiseelse abi rahastamisvahendi pro -
jekti, et toetada loomahaiguste (nt marutaudi ja sigade klassikalise katku) tõrjet ja 
likvideerimist seitsmes Lääne-Balkani abisaajariigis: Albaanias, Bosnia ja Hertse -
goviinas, Horvaatias, endises Jugoslaavia Makedoonia vabariigis, Montenegros, 
Serbias ja Kosovos. Projektile eraldati umbes 100 miljonit eurot.
Peamised rollid ja ülesanded
13 
Komisjon (tervise ja toiduohutuse peadirektoraat) haldab ADNSi ja koordineerib 
nakkava loomahaiguse puhangu korral erakorralisi meetmeid. Komisjon haldab 
veterinaarprogrammide kulusid otsese eelarve täitmise raames. Tervise ja toidu -
ohutuse peadirektoraadi alla kuuluv Toidu- ja Veterinaaramet (FVO) kontrollib 
toidu ohutust ja kvaliteeti ning veterinaarmeetmeid puudutavate ELi nõuete 
täitmist.
14 
Komisjoni 2008. aasta otsuses6 määratakse kindlaks kriteeriumid, millele liikmes -
riikide programmid ELi rahastamise saamiseks vastama peavad. Selle kohaselt on 
programmid liikmesriikides keskveterinaarasutuste kontrolli all. Programmid pea -
vad sisaldama eesmärke, mitmeaastased programmid ka aastaseid vahe-eesmär -
ke; kehtestada tuleb asjakohased näitajad (nagu esmahaigestumus ja levimus) 
ja neist aru anda. Programmide üksikasjalik rakendamine ja haldamine, sealhul -
gas võimalik ülesannete jagamine avaliku ja erasektori vahel, on liikmesriikide 
pädevuses.6 Komisjoni otsus 2008/341/EÜ, 
25. aprill 2008, millega 
kehtestatakse ühenduse 
kriteeriumid, millele peavad 
vastama teatavate 
loomahaiguste ja zoonooside 
riiklikud likvideerimis-, tõrje- ja 
seireprogrammid (ELT L 115, 
29.4.2008, lk 44).
14 Sissejuhatus 
15 
Liikmesriigid võivad esitada komisjonile programmiettepanekuid programmiaas -
tale eelneva aasta 31. maiks7. Programmid võivad hõlmata üht või mitut aastat. 
Enamik programme on aastased.
16 
Komisjon hindab liikmesriikide programmiettepanekute kvaliteeti kindlaksmää -
ratud kriteeriumide alusel ja edendab omavahel piirnevate liikmesriikide vahelist 
koostööd, kui see on epidemioloogiliselt põhjendatud. Alates 2013. aastast on 
komisjon kasutanud hindamisel ekspertide abi. Programmide nimekiri esitatakse 
liikmesriikidele alalises taime-, looma-, toidu- ja söödakomitees (PAFF). Komisjon 
kohandab igal aastal haigustele ja liikmesriikidele tehtavaid rahaeraldusi vasta -
valt tekkinud vajaduste hindamisele. Kõiki muudatusi arutatakse PAFFi kaudu 
liikmesriikidega. Komisjoni hinnang põhineb liikmesriikide esitatud andmetel, 
FVO aruannetel, finantsauditi aruannetel ja liikmesriikide ekspertidest koosneva 
spetsiaalse rakkerühma töö tulemustel. Rohkem üksikasju peamiste ülesannete 
kohta on toodud II lisas .
17 
Komisjoni 2008. aasta otsuses8 määratakse kindlaks liikmesriikide poolt komis -
jonile edastatava aruandluse standardnõuded, sealhulgas aruandevormid ja 
aruannete esitamise tähtajad. Programmide elluviimise jooksul saadavad liikmes -
riigid komisjonile vahearuande, mille hindamise tulemusel võidakse programmi 
eesmärke ja kulusid muuta ning rahalisi ressursse programmide vahel ümber ja -
gada. Lõpparuanded ja maksetaotlused koos saavutatud tulemuste hindamise ja 
üksikasjaliku kuluaruandega tuleb komisjonile esitada järgmise aasta 30. aprilliks.7 Määruse (EL) nr 652/2014 
artikkel 12.
8 Komisjoni otsus 2008/940/EÜ, 
21. oktoober 2008, millega 
sätestatakse aruandluse 
standardnõuded teatavate 
loomahaiguste ja zoonooside 
riiklike ühenduse 
kaasrahastatavate 
likvideerimis-, tõrje- ja 
seireprogrammide jaoks (ELT 
L 335, 13.12.2008, lk 61).
15
 Auditi ulatus 
ja lähenemisviis
18 
Auditis uuriti, kas loomahaiguste likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammid takista -
vad asjakohaselt loomahaiguste levikut.
19 
Täpsemad küsimused olid:
i) kas komisjon rakendas loomahaiguste likvideerimiseks, tõrjeks ja seireks asja -
kohast lähenemisviisi;
ii) kas liikmesriigid kavandasid ja rakendasid loomahaiguste likvideerimiseks, 
tõrjeks ja seireks asjakohaseid programme;
iii) kas programmides võeti vajalikul määral arvesse kulutõhusust.
20 
Audit viidi läbi komisjonis (tervise ja toiduohutuse peadirektoraadis) ja seitsmes 
liikmesriigis (Iirimaa, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Poola9, Rumeenia ja Ühend -
kuningriik), kelle kulutused moodustavad valdkonna kogukulutustest kokku 72% 
ja mis annavad läbilõike paljudest eri haigustest10. Arvestati ka peamiste sidusrüh -
made (põllumajandustootjad, veterinaarteenistused ja laborid) organisatsioonide 
ning kontrollikoja moodustatud eksperdirühma seisukohti.
21 
Auditi käigus vaadati üle menetlused, mida komisjon kasutab strateegia kindlaks -
määramiseks ning liikmesriikide esitatud ühe- ja mitmeaastaste riiklike program -
mide heakskiitmiseks. Selle raames vaadati läbi komisjoni talituste (sh Toidu- ja 
Veterinaarameti), regulatiivkomiteede (PAFF, rakkerühm) ja spetsialiseeritud asu -
tuste (EFSA) asjakohased arvamused ja teatised ning komisjoni algatusel tehtud 
eksperdihinnangud.
22 
Lisaks eelmainitud programmidele rahastab EL ka erakorralisi meetmeid, mida 
rakendatakse loomahaiguste tõsiste puhangute korral. Selliseid meetmeid auditis 
ei uuritud, kuna nendega seotud kulutused moodustavad likvideerimis-, tõrje- ja 
seireprogrammide kulutustest umbes 10%.9 Poolas viidi audit läbi koostöös 
Poola riigikontrolliga.
10 Kokku vaadati läbi 24 
liikmesriigi programmid 
seoses järgmiste haigustega: 
veiste tuberkuloos, veiste 
brutselloos, lammaste ja 
kitsede brutselloos, 
transmissiivne spongioosne 
entsefalopaatia, lammaste 
katarraalne palavik, marutaud, 
sigade klassikaline ja Aafrika 
katk, lindude gripp ja 
zoonootiline salmonelloos. 
Taustateavet nimetatud 
haiguste kohta leiab I lisast .
16 Auditi ulatus ja lähenemisviis 
23 
Liikmesriikide tasandil auditeeriti loomahaiguste likvideerimise, tõrje ja seire riik -
likke strateegiaid, liikmesriikide poolt programmide väljatöötamiseks kasutatud 
kriteeriume ja programmide tegelikku elluviimist. Külastati liikmesriikide päde -
vaid veterinaarasutusi ja asjaomaseid piirkondlikke ametiasutusi. Audit hõlmas 
ka substantiivset testimist, et kontrollida, kas rahastatud tegevused viidi ellu 
plaanipäraselt ja kulud olid mõistlikud.
17
 Audititähelepanekud
24 
OIE11 hinnangul peaks haigustõrjeprogrammi soovitud eesmärk olema algusest 
peale kindlaks määratud. Ehkki paljude haigustõrjeprogrammide eesmärk on 
tavapäraselt olnud haiguse likvideerimine, ei ole see alati teostatav. Programmi 
edukuse huvides tuleks kindlaks määrata täpsemad eesmärgid ja näitajad. 3. joo -
nisel  on toodud haigustõrjeprogrammi koostamise etapid.11 OIE loomahaiguste tõrje 
suunised, 2014.3. joonisHaigustõrjeprogrammi koostamise etapid
Programmi 
kavandamineStrateegiline siht ja 
eesmärgidPõhimõtete 
kindlaksmääramine
Seire, hindamine ja ülevaatamineRakendamine
Allikas:  OIE loomahaiguste tõrje suunised, 2014.
25 
Arvestades loomahaiguste keerulist ja ebaühtlast olukorda ELis, on oluline, et 
komisjon rakendaks tõhusat raamistikku rahastamisprioriteetide seadmiseks, liik -
mesriikide jõupingutuste koordineerimiseks, suuniste andmiseks ja parima tava 
lihtsustamiseks. See peaks hõlmama nõuetekohast tulemusalast aruandlust.
18 Audititähelepanekud 
Ehkki komisjoni lähenemisviis loomahaiguste 
likvideerimiseks, tõrjeks ja seireks on üldjuhul olnud 
asjakohane ...
26 
Auditiga leiti, et komisjoni lähenemisviis zoonooside ja teiste loomahaiguste 
likvideerimiseks, tõrjeks ja seireks oli üldjuhul asjakohane ning seda toetasid va -
jalik tehniline nõustamine ja riskianalüüs, et esilekerkivate riskide / puhangutega 
toime tulla.
27 
ELi loomatervise poliitika on hästi välja töötatud, sisaldades eeskirju loomade 
identifitseerimise, jälgitavuse, heaolu, haiguspuhangute ja sanitaarkontrolli koh -
ta. See on oluline ka kaubanduse soodustamiseks. Loomatervise valdkonnas kuu -
lub praegu kehtivasse ELi õigusraamistiku aga ligikaudu 50 põhidirektiivi ja -mää -
rust ning umbes 400 teisest õigusakti, millest mõni on vastu võetud nii ammu kui 
1964. aastal. See keeruline õigusraamistik on kavas koondada ja asendada uue 
loomatervise määrusega12, mille suhtes saavutati poliitiline kokkulepe 2015. aasta 
juunis. Alates 2007. aastast kuulusid ELi likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammid 
ELi loomatervishoiustrateegia alla, mis kehtis kuni 2013. aastani ja mida ei ole 
asendatud, oodates uue loomatervise määruse vastuvõtmist
28 
Kontrollikoda leiab, et komisjoni lähenemisviis, mis põhineb liikmesriikide ta -
sandil prioriteetsete likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammide rahastamisel, on 
üldjuhul asjakohane. Ressursside loomahaiguste programmidele suunamise raa -
mistik tugineb komisjoni iga-aastastel hindamistel, mis käsitlevad liikmesriikide 
ekspertidega arutatud prioriteetide rahastamist (võttes arvesse näiteks mõju rah -
vatervisele, tootmiskadu ja kaubandusküsimusi). Komisjonil on ka tõhus süsteem 
liikmesriikide kavandatud programmide kvaliteedi hindamiseks, mille raames 
kasutatakse ülevaatlikke hindamiskriteeriume, mis hõlmavad näiteks selliseid 
aspekte nagu programmieesmärkide selgus ja juhtimine, asjaomase haiguse va -
rasem kulg, teaduslik põhjendus ja kavandatud meetmete tõhusus. Kriteeriumid, 
mille alusel haigused ressursside eraldamisel tähtsuse järjekorda seada, ei olnud 
auditeeritud programmides piisavalt välja töötatud. Aastate 2016–2017 mitme -
aastaste tööprogrammide vastuvõtmisega ja tänu komisjoni vastavatele juhistele 
muutuvad ressursside jagamise põhimõtted aga üha selgemaks.12 COM(2013) 260 final, 6. mai 
2013, ettepanek: Euroopa 
Parlamendi ja nõukogu 
määrus loomatervise kohta. 
Ettepanek hõlmab nii 
maismaa- kui ka veeloomi ja 
sisaldab nõudeid järgmistes 
valdkondades: haiguste 
ennetamine, bioturvalisus, 
haigustealane teadlikkus, 
loomade jälgitavus, haiguste 
seire, tõrje ja likvideerimine 
ning erakorralised meetmed. 
Selles nähakse ette praeguste 
eeskirjade ülevaatamine 
hobuste ja teiste liikide 
identifitseerimise puhul, mille 
suhtes praegu spetsiifilisi 
nõudeid ei kehti. Samuti 
nähakse ettepanekus ette ELi 
ühtne vaktsineerimispoliitika, 
mis hõlmab antigeeni-, 
vaktsiini- ja 
diagnostikapankade 
raamistikku ELi tasandil. 
1. juunil 2015 sõlmisid Euroopa 
Parlament ja nõukogu 
ettepaneku üle poliitilise 
kokkuleppe.
19 Audititähelepanekud 
29 
Loomahaiguste levikut riigipiirid ei tõkesta. Haigus võib levida põllumajandus- 
ja metsloomade liikumise ning muude siirutajate kaudu. Programmidele tuleks 
seetõttu kasuks parem riikidevaheline koordineerimine, kui see on epidemio -
loogiliselt põhjendatud. Liikmesriikidel ei ole aga õiguslikku kohustust esitada 
koordineeritud programme ega nende rakendamisel koostööd teha.
30 
Kontrollikoda leidis, et üldjuhul annab komisjon liikmesriikidele asjakohast nõu ja 
lihtsustab nendevahelist koordineerimist.
– Regulaarselt korraldatakse komisjoni ja liikmesriikide vahelisi alalise taime-, 
looma-, toidu- ja söödakomitee kohtumisi13 ning liikmesriikide juhtivate vete -
rinaarametnike omavahelisi kohtumisi.
– Rakkerühmad14 koondavad liikmesriikide vastavate valdkondade eksperte ja 
annavad soovitusi veterinaarprogrammide parandamiseks.
– Komisjon kasutab väliseksperte, kes hindavad kavandatud programme põhja -
like hindamiskriteeriumide alusel.
– Komisjoni Toidu- ja Veterinaaramet teeb liikmesriikides auditeid.
– Loomahaigustest teatamise süsteem võimaldab haiguspuhangutest kiiresti 
teada anda.
– ELi referentlaborid15 tegelevad meetodite standardiseerimise ja 
parandamisega.
– Komisjon korraldab koolitusi16 liikmesriikide ametnikele.
– Alates 2014. aastast on tervise ja toiduohutuse peadirektoraat andnud juhi -
seid uue veebipõhise rakenduse kasutamiseks ning määrustega liikmesriiki -
dele kasutamiseks ette nähtud standardvormid tagavad teatava ühtsuse ja 
kvaliteedi.13 Igas kuus toimub vähemalt 
üks alalise taime-, looma-, 
toidu- ja söödakomitee (PAFFi 
komitee) kohtumine, kus 
liikmesriigid ja komisjon 
arutavad veterinaariaküsimusi, 
sealhulgas 
veterinaarprogrammide 
tulemusi.
14 Rakkerühma üldkoosolek 
loomahaiguste likvideerimise 
teemal peetakse kord aastas ja 
sellel on osalema kutsutud 
kõik liikmesriigid; lisaks 
moodustatakse regulaarselt 
töörühmi konkreetsete 
haigustega tegelemiseks (nt 
salmonelloosi töörühm) ja 
nende kohtumised toimuvad 
mitu korda aastas.
15 Iga ELi referentlabori ülesanne 
on standardiseerida meetodid 
ELi tasandil, koordineerida 
liikmesriikidega 
diagnostikameetodite 
kasutamist, teha 
võrdlusanalüüse ning 
korraldada riiklikele 
referentlaboritele iga-
aastaseid töötube, kus 
liikmesriikide eksperdid 
saavad võrgustikke luua, 
teadmisi uuendada ning 
teavet ja parimaid tavasid 
vahetada.
16 „Parem koolitus ohutuma 
toidu nimel”.
20 Audititähelepanekud 
31 
ELi kaasrahastamisraamistiku olemasolu annab liikmesriikidele loomahaiguste 
(k.a zoonooside) likvideerimiseks lisastiimuli ja selles vallas on toimunud mõ -
ningaid märgatavaid edusamme. See avaldab positiivset mõju ka rahvatervise 
olukorrale, mis omakorda aitab kulusid kokku hoida. Näiteks hindas EFSA 2012. 
aastal17 salmonelloosist tingitud üldise majandusliku koormuse suuruseks koguni 
3 miljardit  eurot aastas. Viimastel aastatel on haigestumisjuhtude arv oluliselt 
vähenenud, nagu on näidatud 4. joonisel . EFSA järelduse18 kohaselt tuleneb see 
eeskätt liikmesriikide edukatest tõrjeprogrammidest seoses kanade ( Gallus gallus ) 
salmonelloosiga, mis on vähendanud Salmonella  esinemist munades.17 Allikas:  EFSA teabeleht 
Salmonella  kohta.
18 EFSA/ECDC ELi koondaruanne 
zoonooside, zoonoossete 
haigusetekitajate ja 
toidutekkeliste 
haiguspuhangute kohta, 2012. 
3 miljardit  eurot on hinnangu 
ülempiir.4. joonisZoonootiline salmonelloos. Haigestunud inimeste arv ELis 
ja auditeeritud liikmesriikides
Juhtumite arv auditeeritud liikmesriikidesJuhtumite arv ELis
2013 2012 2011 2010 2009120 000
100 000
80 000
60 000
40 000
20 000
020 000
18 000
16 000
14 000
12 000
10 000
8 000
6 000
4 000
2 000
083 94890 88396 682101 589110 179
EL
IirimaaPrantsusmaa
Hispaania
ItaaliaPoola
RumeeniaÜhendkuningriik
Allikas:  tervise ja toiduohutuse peadirektoraat.
21 Audititähelepanekud 
32 
Veel ühe näitena võib tuua marutaudi, mille puhul on haigusjuhtumite koguarv 
ELis oluliselt vähenenud: 3708 juhtumilt 2005. aastal 305 juhtumini 2014. aastal 
EU-28 riikides.
33 
Komisjoni poolt veiste spongioosse entsefalopaatia ELis likvideerimiseks raken -
datud meetmed on olnud eriti edukad. Haigusjuhtude arv on vähenenud enam 
kui 2000 juhult 2001. aastal 10 juhule 2014. aastal, nagu näidatud 5. joonisel . Pea -
mised võetud meetmed hõlmavad määratletud riskiteguriga materjali19 eemal -
damist sööda- ja toiduahelast, imetajate liha ja kondijahu veistele, lammastele 
ja kitsedele söötmise keeldu ning miljonite veiste kontrollimist igal aastal. Tänu 
õigusaktide sagedasele ajakohastamisele viimastel aastatel ning teadusuuringute 
rahastamisele on veiste spongioosse entsefalopaatia kontrollimine nüüd piiritle -
tum ja paremini suunatud. Komisjon koordineerib hästi tegevust rahvusvahelisel 
tasandil, eriti koostööd OIEga, mis puudutab liikmesriikide kategoriseerimist vas -
tavalt veiste spongioosse entsefalopaatia esinemise geograafilisele riskitasemele. 
Ka veiste tuberkuloosi likvideerimisprogrammid järgivad pikaajalist lähenemisvii -
si ning enamikus liikmesriikides on haiguse levimus vähenemas. Nendele kahele 
haigusele kulub ligikaudu pool ELi programmikuludest (vt 1. tabel ).19 Tegemist on loomsete 
kudedega (nt ajud ja seljaaju), 
kus nakkusetekitaja esinemise 
risk on kõige suurem. 
Täpsemaid üksikasju veiste 
spongioosse entsefalopaatia 
kohta vt I lisast .5. joonisVeiste spongioosse entsefalopaatia juhtumite arv ELis
2014 2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 2002 20012 500
2 000
1 500
1 000
500
010 7 11 28 45 67 125 1753205618641 3762 137 2 175
Allikas:  tervise ja toiduohutuse peadirektoraat.
22 Audititähelepanekud 
… ja liikmesriikide programmid olid üldiselt hästi üles 
ehitatud ja ellu viidud ...
34 
Liikmesriikide ülesanne on ette valmistada haiguste likvideerimis-, tõrje- ja sei -
reprogrammid, mis on suunatud asjakohaste näitajate alusel kindlaks määratud 
loomahaiguste alastele prioriteetidele. Enamikul juhtudel on liikmesriikidel erine -
vate loomahaigustega võitlemise alal aastatepikkused kogemused. Komisjon võib 
paluda liikmesriikidel programme välja pakkuda ja strateegiat muuta, kuid ei saa 
neid selleks kohustada. Lisaks peavad liikmesriigid piiriülese nakkusohuga hai -
guspuhangu korral rakendama valdkondlike õigusaktidega ette nähtud spetsiaal -
seid meetmeid, olenemata sellest, kas EL neid meetmeid kaasrahastab või mitte.
35 
Liikmesriikide programmid peavad ühenduse rahastamise saamiseks vastama 
komisjoni kehtestatud miinimumnõuetele20. Nende nõuete kohaselt peavad 
programmid sisaldama teavet muu hulgas eesmärkide, kestuse, sihtarvude, näita -
jate (nt haiguse esmahaigestumus ja levimus), loomade kontrolli, vaktsineerimise 
ja haldusküsimuste kohta. Programmide keerukus on tihedalt seotud asjaomase 
haiguse epidemioloogilise iseloomuga. Programmid võivad sisaldada paljusid eri 
meetmeid, nagu põhjalik järelevalvesüsteem, vereproovid, erimeetmed reagee -
rijate21 kindlakstegemiseks, tapajärgne kontroll, laboratoorne analüüs, põlluma -
jandustootjatele hüvitise maksmise kord, eluslooduse jälgimine ning haiguste 
kontrolli ja tõrje arvutisüsteemid.
36 
Kontrollikoda leidis, et liikmesriikide läbivaadatud programmid olid üldjuhul hästi 
üles ehitatud ja vastasid epidemioloogilisele olukorrale. Heakskiidetud prog -
rammid täitsid nõutavad kriteeriumid, andsid tavaliselt hea ülevaate võetavatest 
meetmetest, järgisid komisjoni standardvorme ja viisid üldjuhul positiivsete tu -
lemusteni (vt 3. selgitus ). Liikmesriigid kasutavad asjakohaseid süsteeme looma -
haiguste puhangute kindlakstegemiseks kariloomade hulgas ja haiguste likvi -
deerimise hõlbustamiseks. ELi kaubanduse kontrolli- ja ekspertsüsteem (TRACES) 
loomade identifitseerimiseks ja liikumise kontrollimiseks on hästi välja töötatud 
ja lihtsustab haiguste tõrjet.20 Komisjoni otsus 2008/341/EÜ.
21 Reageerija on nakatunud 
loom, kes annab haiguse 
kontrollimisel positiivse 
tulemuse.
23 Audititähelepanekud 
... on programmide kulutõhususe väljaselgitamine 
keeruline ...
37 
Veterinaaria valdkonna kulutusi puudutava nõukogu otsuse22 kohaselt peab ko -
misjon iga nelja aasta tagant esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruan -
de loomatervise olukorra ja veterinaarprogrammide rakendamise kulutõhususe 
kohta.
38 
OIE suuniste23 kohaselt tuleb kõige sobivama sekkumismeetme valimisel arvesse 
võtta konkreetse haigustõrjemeetmete kogumi kulutõhusust, zoonootilist po -
tentsiaali ja edu saavutamise tõenäosust.22 Nõukogu otsuse 2009/470/EÜ 
artikkel 41.
23 OIE loomahaiguste tõrje 
suunised, mai 2014.Ühe liikmesriigi programmi head tulemused
Transmissiivse spongioosse entsefalopaatia programme rakendatakse ja kaasrahastatakse ELi poolt kõigis 
liikmesriikides ning auditeeritud perioodil kulus neile suur osa veterinaarprogrammidele eraldatud ELi vahen -
ditest (vt 1. tabel ).
Iirimaal sai programm aastail 2009–2014 kokku 17 miljonit eurot. Ehkki ELi vahendid on vähenenud 4,7 miljo -
nilt eurolt 2010. aastal 0,8  miljoni  euroni 2014. aastal, on saavutatud häid tulemusi, eelkõige tänu järgnevale:
 οaktiivsed ja passiivsed jälgimissüsteemid, mille eesmärk on veiste spongioosse entsefalopaatia juhtude 
kindlakstegemine;
 οhaigusjuhu tuvastamisel tehakse epidemioloogiline uuring ning kohordi loomad ja nakatunud looma järg -
lased hukatakse;
 οpõllumajandusloomade loomset päritolu söödaga toitmise keelustamine.
2014. aastal ei olnud Iirimaal ühtki veiste spongioosse entsefalopaatia juhtu. 2012. ja 2011. aastal oli juhtumeid 
kolm ning haigestumise kõrgaeg oli 1990ndatel, mil registreeriti üle 400 juhtumi.3. selgitus
24 Audititähelepanekud 
39 
Nagu 1. tabelis  näidatud, on veterinaarprogrammide otsekulud ELi eelarves suu -
rusjärgus 200  miljonit  eurot aastas. Liikmesriigid kulutavad veel suurema summa, 
et katta oma osalus rahastatud programmide kuludes ja rahastada teisi veteri -
naarmeetmeid, mida nad vajalikuks peavad. Lisaks kannavad põllumajandustoot -
jad ja toiduainesektor kulusid, mis on seotud veterinaarkontrolli, karja uuendami -
se, tootmise vähenemise, loomade liikumise piirangute ja turgude kaotamisega. 
Programmide võimalikud kasutegurid võib jagada kahte peamisse rühma24:
– nii rahva- kui ka loomatervise paranemine, haiguste esmahaigestumuse/le -
vimuse vähenemine, rahvatervise kaitse (zoonoosi korral), peamise haiguste 
ennetamis-/tõrjevahendi rolli täitmine ELi loomatervishoiustrateegia raames;
– majanduskasu ELi jaoks tervikuna: sektori väärtuse säilitamine, turu stabiil -
suse soodustamine, ohutu kaubanduse tagamine, liiduvälise kaubavahetuse 
suurendamine ja rahvatervise kulude vähendamine.
40 
ELi eelarve täitmisel peab komisjon järgima usaldusväärse finantsjuhtimise 
põhimõtteid25 ning rahastatud tegevus peab olema säästlik, tõhus ja mõjus. See 
osutab sellele, et programmi tulemused peaksid vastama selle kuludele. Kont -
rollikoda tunnistab, et väga keeruline on rahas väljendada loomatervise poliitika 
poolt tervisele avaldatavat positiivset mõju, eriti zoonooside puhul, kus peamine 
mõju seisneb inimeste nakatumise vältimises ja mõnel juhul elude päästmises.
Likvideerimisprogrammide kulutõhususe hindamiseks 
puuduvad sobivad mudelid
41 
Auditiga leiti, et puuduvad mudelid ja majanduslikud näitajad, mille alusel saaks 
komisjon kavandatud programmide kulutõhusust analüüsida, mistõttu komisjon 
sellist analüüsi ka ei tee. Oma uusimas aruandes (2014) loomatervise olukorra ja 
veterinaarprogrammide kulutõhususe kohta, mis on nõutav programmide alu -
seks oleva nõukogu otsusega, esitas komisjon teavet kulude ja tulemuste kohta. 
Komisjon tunnistas aruandes, et veterinaaria valdkonna kulutuste kulutõhusust 
tuleks paremini väljendada.24 Komisjoni poolt 2014. aastal 
Euroopa Parlamendile ja 
nõukogule ELi kaasrahastatud 
programmide tulemuste 
kohta esitatud aruande 
järelduste põhjal.
25 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 25. oktoobri 2012. 
aasta määruse (EL, Euratom) 
nr 966/2012 (mis käsitleb 
Euroopa Liidu üldeelarve 
suhtes kohaldatavaid 
finantseeskirju ning millega 
muudetakse nõukogu 
määrust (EÜ, Euratom) 
nr 1605/2002) artikkel 30 
(ELT L 298, 26.10.2012, lk 1).
25 Audititähelepanekud 
42 
Heakskiidetud programmides ja järgnevates rakendusaruannetes antakse ük -
sikasjalikku teavet kulude kohta, samuti tegevuse ja tulemuslikkusega seotud 
näitajate kohta. Kui enamik kulusid (proovide võtmine, laborianalüüsid, veteri -
naararstide töötasu, hüvitamiskulud jne) ja nende kvalitatiivne mõju (rahvatervis, 
paremad ekspordivõimalused jne) oli programmides ära toodud, siis rahastatud 
tegevuse kulutõhususe hindamiseks puudusid nii vastavad mudelid kui ka teave. 
Näiteks aitas ELi reageerimine veiste spongioosse entsefalopaatia kriisile päästa 
elusid, parandas toiduohutust, tõstis kontrollide kvaliteeti ja taastas tarbijate 
usalduse, kuid programmi kulutõhusust ei ole võimalik hinnata.
43 
Kontrollikoda uuris ka seda, kas auditeeritud programmide kulude mõistlikkuse 
kohta leidus tõendeid. Auditiga tuvastati mõningad komisjoni poolt varem kind -
laks tehtud juhtumid, kus osa kuludest oli ebamõistlikult kõrge või liikmesriikide 
poolt ebapiisavalt kontrollitud, nagu kirjeldatakse 4. selgituses . Neil juhtudel 
võttis komisjon parandusmeetmeid.
Meetmete ebapiisav kontroll või suured kulud
1. Poolas hangiti iga-aastastes marutaudi likvideerimisprogrammides kasutatavad vaktsiinid kohalikul 
tasandil. Aastail 2002–2009 vähenes rebastel tuvastatud marutaudijuhtumite arv oluliselt: 884-lt kuuele. 
2010. ja 2011. aastal tõusis tuvastatud juhtumite arv aga taas kiiresti, olles vastavalt 117 ja 103. Juhtumid 
koondusid Väike-Poola ja Podkarpacie piirkondadesse. Ühe Poolas 2011.–2013. aastal rebaste vaktsi -
neerimiseks ostetud vaktsiini keskmine hind oli tunduvalt kõrgem kui ELi keskmine hind, ehkki Poolale 
tarnitud vaktsiinikogused olid ELi suurimad (üle 10 miljoni doosi igal aastal). Mastaabisäästu seisukohalt 
ei tundu see loogiline. Komisjon rakendas finantskorrektsioone ja nõudis Poola riigiasutustelt meetmete 
võtmist liiga kõrge vaktsiinihinna alandamiseks, korraldades selleks ühtse üleriigilise hankekonkursi.
2. Rumeenias ei kontrollinud riiklikud ametiasutused nõuetekohaselt 2013. aastal rebaste marutaudivakt -
siinide õhust jaotamist käsitlevate lepingute täitmist ning laiali jagati liiga väike kogus vaktsiine. Lisaks 
ei võtnud riiklikud ametiasutused piisavalt proove, et kontrollida vaktsineerimiskampaania mõjusust 
(menetlusi parandati 2014. aastal). Sellest tulenevalt ei hüvitanud komisjon vaktsineerimiskampaaniat.4. selgitus
26 Audititähelepanekud 
Mõnel juhul oli hüvitiseks makstud summa või toetussumma 
vähendamise stimuleeriv mõju piiratud
44 
Põllumajandustootjatele haiguse likvideerimise programmi raames hävitatud 
loomade eest makstav hüvitis ei tohi õigusnormide kohaselt ületada tervete 
loomade turuhinda26. Selle eesmärk on tagada õiglane konkurentsitase, hoida ära 
pettusi ja julgustada põllumajandustootjaid programmis osalema. ELi õigusak -
tides ei täpsustata aga, kuidas turuhinna alusel hüvitissumma suurus määrata – 
seda otsustavad liikmesriigid vastavates õigusaktides. Näiteks ei nõuta liikmesrii -
kidelt hüvitissummade arvutamist ühenduse rümpade klassifitseerimisskaalade 
ning nendest tulenevate hindade alusel27. Ülemäärane hüvitamine võib pärssida 
bioturvalisuse meetmete mõjusat rakendamist.
45 
Itaalias oli veterinaarprogrammide raames hävitatud loomade eest makstud hü -
vitise määr mõnikord kõrgem kui tervete loomade turuhind. Näiteks 2012. aastal 
said põllumajandustootjad iga likvideerimisprogrammide raames hävitatud lam -
ba eest keskmiselt 87 eurot ja maksimaalselt 111 eurot, kuid tervest peast tapetud 
lammaste rümpade keskmine turuhind oli sel ajal alla 60  euro28. Juhtudel, mil hü -
vitis turuhinda ületas, võib loomahaiguste tuvastamist põllumajandusettevõttes 
käsitleda kui ootamatut võimalust karja uuendamiseks. Lisaks võib see vähenda -
da selliste põllumajandustootjate, kes muul juhul oleksid väärtustanud taudivaba 
staatuse saavutamisest, huvi rakendada mõjusaid bioturvalisuse meetmeid.
46 
Ühendkuningriigis põhineb Inglismaal veiste eest makstava hüvitise summa eel -
mise kuu keskmisel turuhinnal. Põhja-Iirimaal ja Walesis arvutatakse veiste eest 
makstav hüvitis individuaalsete hindamiste alusel, mille tulemuseks on üldjuhul 
kõrgem hüvitise määr kui Inglismaal ning mis võib vähendada põllumajandus -
tootjate huvi rakendada mõjusaid bioturvalisuse meetmeid.
47 
Pärast negatiivset hinnangut ühe Itaalia piirkonna (Sitsiilia) veiste ja lammaste 
brutselloosi likvideerimisprogrammide tehnilistele tulemustele kehtestas komis -
jon aastateks 2005–2012 toetuste vähendamise summas üle 7 miljoni euro. 2011. 
aastal hinnati Sitsiilia brutselloosiprogramm tervikuna rahastamiskõlbmatuks, 
kuna vaktsineerimisplaani ei täidetud. Riikliku süsteemi rakendamisel, millega 
jaotatakse ressursid eri piirkondade vahel, ei edastanud Itaalia ametiasutused 
kõnealust vähendamismäära aga Sitsiilia piirkondlikele asutustele, vaid jagasid 
selle kõigi Itaalia piirkondade vahel (kellest enamik oli likvideerimisprogrammi 
nõuetekohaselt täitnud). Seetõttu ei avaldanud toetuste vähendamine Sitsiilia 
ametiasutustele veterinaarmeetmete parandamiseks kuigi stimuleerivat mõju.26 Määruse (EL) nr 652/2014 
artikkel 11.
27 Komisjoni määrus (EÜ) 
nr 1249/2008, 10. detsember 
2008, milles sätestatakse 
ühenduse looma-, sea- ja 
lambarümpade 
klassifitseerimisskaalade ning 
kõnealuste 
klassifitseerimisskaalade 
kohastest hindadest teatamise 
üksikasjalikud 
rakenduseeskirjad (ELT L 337, 
16.12.2008, lk 3).
28 Euroopa Komisjon 
(põllumajanduse ja maaelu 
arengu peadirektoraat, 2014. 
aasta põllumajandusturgude 
statistika: http://ec.europa.eu/
agriculture/markets-and-
prices/market-statistics/
index_en.htm ).
27 Audititähelepanekud 
… ja arenguruumi on
48 
Järgmistes punktides tuuakse ära valdkonnad, kus kontrollikoja hinnangul saaks 
komisjoni lähenemisviisi ja liikmesriikide programme parandada.
Loomahaigustest teatamine ja sellealase teabe vahetamine
49 
Euroopa loomahaigustest teatamise süsteemi (ADNS) eesmärk on anda standard -
teavet haiguspuhangute kohta. Seda ei kavandatud epidemioloogilise kontrolli 
tegemiseks ega varasemate perioodide andmete esitamiseks ning andmete 
analüüsimiseks. Seetõttu annab süsteem vähe lisaväärtust OIE ülemaailmsele loo -
matervishoiu infosüsteemile (WAHIS), mida kõik liikmesriigid kasutama peavad. 
Mõlemad süsteemid annavad teavet uute puhangute arvu ja asukoha kohta, kuid 
nende vahel puudub liides, mis võimaldaks automaatset teabevahetust. Looma -
tervise ohtude paremaks ohjamiseks on liikmesriigid välja töötanud enda süstee -
mid, mis käsitlevad epidemioloogilisi andmeid. Puudub aga ühine süsteem, mille 
abil teabevahetust lihtsustada ning kontrollitegevust liikmesriikide vahel paremi -
ni koordineerida.
50 
2012. aastal käivitati komisjoni ja OIE ühisprojekt, mille eesmärk on ühendada 
ADNS ja WAHIS läbi ühisliidese, mis kannab nimetust loomahaiguste teabesüs -
teem (ADIS)29.29 Aruanne ADNSi (versioon 1.4) 
analüüsi kohta OIE-WAHISe/
WAHIDi liidesega ühendatud 
Euroopa Liidu loomahaiguste 
teabesüsteemi (ADIS) 
IT-prototüübi arendamise 
raames: „Põhjalikumaks 
analüüsiks puuduvad 
viiteandmed, nagu piirkonnas 
asuvate 
põllumajandusettevõtete ja 
loomade arv. Põhjalikumaks 
analüüsiks ruumis ja ajas oleks 
vaja täiendavat teavet, nagu 
kõigi olemasolevate 
epidemioloogiliste üksuste 
asukoht. Et süsteem oleks 
asjakohasem haiguste 
tõkestamise või otsuste 
tegemise vahend, oleks vaja 
lisateavet haiguste kontrolli 
meetmete kohta /…/ ADNSi 
nimekiri „Liigid” sisaldab 
peamiste 
põllumajandusloomade liike ja 
üksnes üldnimetust 
„Metsloomad”. Tundub 
otstarbekas laiendada 
teabepäringut kõigi haiguste 
diagnoosimeetoditele /…/”.
28 Audititähelepanekud 
Tulemus- ja juhtimisalane teave
51 
Komisjoni 2008. aasta otsuses30 on kindlaks määratud väljundinäitajad, mil -
le kohta peavad liikmesriigid aru andma. Lisaks koostas komisjon metoodika 
tulemusnäitajate kehtestamiseks, mille kohaselt peavad liikmesriigid parandama 
oma tulemusi haiguste levimuse / esmahaigestumuse vallas minimaalse protsen -
dimäära võrra teatud perioodi jooksul. Komisjon töötas liikmesriikidele kasutami -
seks välja ka mahuka, üle 100 näitajast koosneva kogumi31. See hõlmab väljundi- 
ja tegevusalaseid näitajaid, nagu vaktsineeritud loomade ja tehtud kontrollide 
arv, samuti tulemustega seotud näitajaid, nagu muutused esmahaigestumuses 
või levimuses. Tunnistades, et näitajate kogum on mahukas, leiab kontrollikoda, 
et seda saaks täiustada, eriti seoses programmide tehnilise rakendamisega32. Puu -
duvad majandusnäitajad, mis võimaldaksid analüüsida kavandatud programmide 
kulutõhusust (vt punktid 41 ja 42).
52 
Komisjon nõuab liikmesriikidelt veterinaarprogrammide koostamisel standard -
vormi kasutamist. See hõlmab teavet haiguse arengu kohta viimastel aastatel. 
Lisaks puudutab üks komisjoni poolt programmikavandite hindamiseks kasutatav 
kriteerium (vt punkt 28) nende andmete kvaliteeti, mis näitavad haiguse aren -
gut viimase viie aasta jooksul. Kontrollikoda tuvastas, et enamikul juhtudel olid 
sellised varasemate perioodide andmed kättesaadavad, kuid 24-st auditeeritud 
liikmesriikide programmist kolme puhul olid komisjoni sõltumatud hindajad 
leidnud, et viimased programmikavandid ei sisalda piisavaid varasemate perioo -
dide andmeid33. Neil juhtudel edastas asjaomane liikmesriik komisjoni taotlusel 
asjakohase teabe. Auditi läbiviimise ajal töötas komisjon välja teabesüsteemi, mis 
võimaldaks varasemate perioodide andmete kerget leidmist liikmesriigi eelmis -
test programmidest ja nende analüüsimist, ning võttis kasutusele standardse 
elektroonilise aruandlussüsteemi liikmesriikide veterinaarprogrammide põhi -
dokumentide34 saatmiseks35. Need sammud peaksid programmide analüüsimist 
tulevikus lihtsustama.30 Komisjoni otsus 2008/940/EÜ, 
mis on asendatud komisjoni 
12. mai 2014. aasta 
rakendusotsusega  
2014/288/EL, milles 
käsitletakse aruandluse 
standardnõudeid teatavate 
loomahaiguste ja zoonooside 
riiklike liidu kaasrahastatavate 
likvideerimis-, tõrje- ja 
seireprogrammide jaoks ning 
tunnistatakse kehtetuks otsus 
2008/940/EÜ (ELT L 147, 
17.5.2014, lk 88).
31 Nõukogu dokument WD 
SANCO/12 915/2012.
32 Näiteks kontrollide sagedus, 
nende puhangute osakaal, kus 
nakkusallikas on kindlaks 
tehtud; brutselloosi puhul 
kariloomade jälgimine, kelle 
suhtes ei ole kontrolli tehtud, 
vaktsineeritud loomade 
osakaal 
põllumajandusettevõtetes ja 
nende 
põllumajandusettevõtete 
osakaal, kus vaktsineerimine 
on tehtud; 
veterinaarteenistuste 
koolituse, kulude ja 
suutlikkuse näitajad; lammaste 
ja kitsede brutselloosi puhul 
brutsellatüve 
genotüpiseerimise tulemused.
33 Ühendkuningriigi veiste 
tuberkuloosi 2015. aasta 
kavandatud programm, 
Hispaania lammaste 
katarraalse palaviku 2015. 
aasta kavandatud programm 
ja Itaalia lammaste katarraalse 
palaviku 2014. aasta 
kavandatud programm.
34 Programmikavandid, 
vahearuanded, lõpparuanded 
ja maksetaotlused.
35 Komisjoni rakendusotsus 
2014/288/EL.
29 Audititähelepanekud 
Veterinaarkontrolli käsitlemine programmides
53 
Enamikus programmides põhjendati võetavaid meetmeid ja saavutatavaid tu -
lemusi. Kontrollikoda leiab aga, et veterinaarmeetmeid, samuti Toidu- ja Veteri -
naarameti soovituste ja rakkerühma nõuannete põhjal võetud meetmeid tuleks 
mõningates programmides paremini kirjeldada. 24-st liikmesriikide auditeeri -
tud programmist kahe kohta tegid komisjoni sõltumatud hindajad sarnaseid 
märkusi36.
Programmid, mille edenemine on aeglane
54 
Teatud haiguste likvideerimisprogrammid võivad mõnes liikmesriigis kesta aas -
takümneid (vt punkt 9). Veiste tuberkuloosi levimus Ühendkuningriigis ja Iiri -
maal küll väheneb, kuid on teiste liikmesriikidega võrreldes siiski suhteliselt suur 
(vt  6. joonis )37. Ühendkuningriigis on tuberkuloosi kontrollide sagedust alates 
2013. aastast vähese esmahaigestumuse piirkondades suurendatud ja kontrolli 
tehakse varasema nelja-aastase intervalli asemel igal aastal, mis on tuvastatud 
juhtumite arvu suurendanud. Ühendkuningriigi tuberkuloosi likvideerimisprog -
rammis esineb aga siiski olulisi puudusi ja mõningates piirkondades on esmahai -
gestumuse näitaja väga kõrge.36 Itaalia lammaste katarraalse 
palaviku 2014. aasta 
programm, Iirimaa veiste 
tuberkuloosi 2014. aasta 
programm.
37 2014. aastal oli veiste 
tuberkuloosi levimus 
kariloomadel 
Ühendkuningriigis, Iirimaal, 
Hispaanias ja Itaalias vastavalt 
9,04%, 3,8%, 1,72% ja 0,81%. 
Prantsusmaa ja Poola on 
ametlikult taudivabad ning 
Rumeenias on levimus väike.6. joonisVeiste tuberkuloos Iirimaal ja Ühendkuningriigis
2014 2013 2012 2011 201020
15
10
5
03,80 4,07 4,45 4,37 4,849,0410,1116,20
14,05
11,61
Levimus karjades
(Ühendkuningriik), %
Levimus karjades
(Iirimaa), %
Allikas:  tervise ja toiduohutuse peadirektoraat.
30 Audititähelepanekud 
55 
Itaalias on lammaste ja kitsede brutselloosi keeruline likvideerida, kuna mõnes 
piirkonnas ei tee põllumajandustootjad täiel määral koostööd. Sellele lisandub 
suuremahuline toetussüsteem (vt punkt 45). Riigi tasemel levimus aga väheneb 
ja on langenud 3,7 protsendilt 2008. aastal 1,2 protsendini 2014. aastal. Samal 
perioodil langes levimus Sitsiilias 11,9 protsendilt 3,4 protsendile.
56 
Kontrollikoda märgib, et ka komisjon nentis oma 2014. aasta aruandes38 parla -
mendile ja nõukogule ELi kaasrahastatud veterinaarprogrammide tulemuste 
kohta, et Ühendkuningriigi veiste tuberkuloosi programmi ja Itaalia brutselloosi 
programmide tulemused on muret tekitavad. Samuti märgib kontrollikoda, et 
komisjon julgustab liikmesriike võtma sellistel juhtudel meetmeid vastavalt rak -
kerühma ning Toidu- ja Veterinaarameti soovitustele.
Metsloomade käsitlemine
57 
Otsesed või kaudsed kontaktid metsloomade ja koduloomade vahel võivad põh -
justada haiguse levimist või raskendada loomahaiguste programmide mõjusat 
elluviimist. Näiteks rebased võivad levitada marutaudi ning mägrad, metssead 
ja hirved veiste tuberkuloosi. Metsloomade haiguste kohta on ilmunud mitu OIE 
väljaannet39 ja haigustest teatamise kohta on sõlmitud rahvusvaheline kokkule -
pe. Metsloomade marutaudivastaste vaktsiinide ostmine sisaldub liikmesriikide 
programmides, kuid ELil puudub eraldi lähenemisviis metsloomade tuberkuloosi 
vastu võitlemiseks.
58 
Muude kui veiste (nt metssead ja muud metsloomad) tuberkuloosi likvideerimi -
seks ei ole ELi tasemel õigusnorme kehtestatud. Näiteks Ühendkuningriigis on 
mägrad riiklike õigusaktidega kaitse all, mis võib raskendada veiste tuberkuloosi 
likvideerimisprogrammi mõjusat rakendamist.38 COM(2014) 115 final, 
5. märts 2014, komisjoni 
aruanne Euroopa 
Parlamendile ja nõukogule: 
Euroopa Liidu kaasrahastatud 
programmide tulemused 
loomahaiguste ja zoonooside 
likvideerimisel, tõrjel ja seirel 
ajavahemikul 2005–2011, 
punkt 3.3.
39 OIE metsloomade haiguste ja 
järelevalve koolitusjuhend, 
2010.
31 Audititähelepanekud 
Teatud vaktsiinide kättesaadavus
59 
OIE hinnangul40 on sobivate veterinaarsete vaktsiinide ja antigeenide kiire kätte -
saadavus loomatervishoiuprogrammide jaoks keskse tähtsusega41. Paljud ELi al -
gatused ja teadusuuringute projektid on suunatud uute viiruste kindlakstegemi -
sele ja vaktsiinide kättesaadavuse parandamisele42. Olenevalt haigusest võib ELis 
kasutamiseks kättesaadaval olla väga vähe või mitte mingeid vaktsiine. Ometi on 
vaktsineerimine üks peamistest moodustest põhimõtte „haiguste ennetamine 
on parem kui ravi” mõjusaks elluviimiseks. Põhjused, miks vaktsiinid alati kätte -
saadavad ei ole, on keerulised. Viimaste uuringute43 tulemused viitavad sellele, 
et lisaks vaktsiinide arendamise tehnilisele keerukusele ei ole ravimitööstus 
majanduslikult huvitatud loa taotlemisest teatud vaktsiinide kasutamiseks ELis. 
5. selgituses  on toodud mõni praktiline probleem, mis on põhjustatud sobivate 
vaktsiinide puudumisest.
60 
Euroopa tasandil puudub õigusraamistik vaktsiinide ühishankeks, samuti vaktsii -
nivarude ühispank. Vaktsiinide ostmine liikmesriikide hankekonkursside raames 
võib võtta kuid ja samal ajal võib viiruse levik loomapopulatsioonis jätkuda. 
Kontrollikoda märgib, et praegu seadusandjate poolt arutatav uus loomatervise 
määrus laiendaks komisjoni võimalusi vaktsiinipankade loomiseks.40 OIE maismaaloomade 
diagnostiliste testide ja 
vaktsiinide käsiraamat, 2014.
41 OIE loomahaiguste tõrje 
suunised, mai 2014.
42 Näiteks on ELi teadusfondidest 
toetatud projekte 
tuberkuloosi (NEWTBVAC), 
brutselloosi (BRU-VAC) ja 
sigade klassikalise katku 
(CSFV-GODIVA) vaktsiinide 
väljatöötamiseks.
43 Videnova, K., ja Mackay, DKJ. 
„Availability of vaccines 
against major animal diseases 
in the European Union”.
Probleemid, mis on põhjustatud sobivate vaktsiinide puudumisest
Lammaste katarraalsel palavikul (mäletsejaliste viirushaigus, mida levitavad putukad) on üle 20 variandi 
(serotüübi).
Itaalias on kindlaks tehtud kuus varianti. Ühtki mitmevalentset vaktsiini (avaldab toimet mitmele viirustüvele) 
ei ole ELis praegu tunnustatud. Seetõttu on keeruline sellistel juhtudel vaktsiinide kasutamist kavandada.
Prantsusmaal olid 2008. aasta lammaste katarraalse palaviku puhangu ajal vaktsiinivarud piiratud. Seetõttu 
pidid Prantsuse ametivõimud kiiresti lisavarusid hankima. See oli kulukas ja aeganõudev ning ametiasutuste 
hinnangul oleks Ile et Villaine’is avastatud 520 juhtu saanud ära hoida, kui vaktsiinid oleksid varem kättesaa -
davad olnud.
Lammaste katarraalse palaviku serotüübi S4 esimese puhangu ajal Hispaanias (Extremadura piirkonnas) ei 
olnud selle serotüübi vastu saada piisavalt vaktsiine. Sellest tulenevalt lükati vaktsineerimiskampaania edasi 
järgmisse aastasse, et takistada haiguse levikut viiruse järgmisel võimalikul levikuperioodil.5. selgitus
32
 Järeldused ja soovitused
61 
Loomahaigused toovad kaasa suuri majanduslikke kulusid ning ohustavad nii loo -
ma- kui ka rahvatervist. Haigused võivad levida üle piiride ja varasemad haigus -
puhangud on maksma läinud miljardeid eurosid. Seetõttu püüab EL loomatervist 
kaitsta ning rahastab liikmesriikide programme spetsiifiliste loomahaiguste 
likvideerimiseks, tõrjeks ja seireks. Programmid hõlmavad selliseid meetmeid 
nagu proovide võtmine, laboratoorsed analüüsid, hüvitised hävitatud loomade 
eest ja vaktsineerimiskampaaniad. ELi kulutused on viimastel aastatel vähenenud 
ning 2001. aasta suu- ja sõrataudipuhanguga võrreldavat kriisi ei ole viimasel ajal 
toimunud. EL peab aga võimalike tulevaste kriiside lahendamiseks valmis olema 
ja võib võtta palju aastaid, enne kui likvideerimisprogrammide abil taudivaba 
staatus saavutatakse.
62 
Auditis uuriti, kas loomahaiguste likvideerimis-, tõrje- ja seireprogrammid ta -
kistavad asjakohaselt loomahaiguste levikut. Selle käigus uuriti, kas komisjoni 
lähenemisviis oli asjakohane, kas liikmesriigid kavandasid ja viisid ellu sobivaid 
programme ja kas programmide kulutõhusust oli piisavalt arvesse võetud.
63 
Kontrollikoja üldise järelduse kohaselt takistasid läbivaadatud loomahaiguste 
programmid haiguste levikut asjakohaselt. Et aga haiguspuhanguid võib ikka ja 
jälle esineda, peaksid komisjon ja liikmesriigid säilitama valvsuse.
64 
Loomahaiguste programmide suhtes rakendatud komisjoni strateegia oli kok -
kuvõttes tõhus: komisjoni tegevust toetas heatasemeline tehniline nõustamine, 
loomatervise poliitika oli hästi välja töötatud ning eelarveressursside eraldami -
seks prioriteetsetele programmidele oli kehtestatud kindel raamistik. Eriti edukas 
on olnud veiste spongioosse entsefalopaatia likvideerimiseks väljatöötatud 
strateegia. Headeks näideteks on ka zoonootilise salmonelloosi ja marutaudi juh -
tude vähenemine. Õigusaktid on endiselt keerulised, kuid haiguste järjestamine 
ressursside eraldamisel paranes järk-järgult (punktid 26–33).
65 
Kontrollikoda leidis, et liikmesriikide programmid olid üldjuhul hästi üles ehitatud 
ja ellu viidud. Programmid täitsid nõutud kriteeriumid ning liikmesriigid kasu -
tasid asjakohaseid süsteeme loomahaiguste puhangute kindlakstegemiseks ja 
nende likvideerimise hõlbustamiseks (punktid 34–36).
33 Järeldused ja soovitused 
66 
Ehkki komisjon peab Euroopa Parlamendile ja nõukogule veterinaarprogram -
mide kulutõhususe kohta aru andma, ei ole selleks piisavalt sobivaid mudeleid. 
Heakskiidetud programmides ja järgnevates rakendusaruannetes antakse kulude 
ja tulemuste kohta teavet, kuid programmide kulutõhususe väljaselgitamine on 
keeruline (punktid 37–42).
67 
Seoses kuludega märgib kontrollikoda, et esines mõningaid ebapiisavalt kontrol -
litud või ebamõistlikult kõrgete kulude juhtumeid, mis komisjon oli varasemalt 
kindlaks teinud. Itaalias oli mõnel juhul põllumajandustootjatele kompensatsioo -
niks makstud summade või komisjoni kehtestatud toetuse vähendamise stimu -
leeriv mõju nõrk, soodustamaks mõjusate bioturvalisuse meetmete ja parandus -
meetmete rakendamist (punktid 43–47).
68 
Kontrollikoda täheldas teatud valdkondades arenguruumi. Epidemioloogilise 
teabe vahetamist liikmesriikide vahel saaks infosüsteemidega paremini toetada 
(punktid 49 ja 50).
69 
Komisjon kehtestas üksikasjalikud programmiväljundite miinimumnäitajad, mida 
liikmesriigid peavad kasutama. Kontrollikoda leidis, et mõningate liikmesriikide 
programmides tuleks paremini kirjeldada teavet veterinaarmeetmete, samuti 
Toidu- ja Veterinaarameti ja rakkerühma varasemate soovituste põhjal võetud 
meetmete kohta. Auditi toimumise ajal ei olnud alati kättesaadaval piisavat 
teavet haiguste arengu kohta varasematel perioodidel. Väljatöötamisel oli aga 
andmebaas tehniliste programminäitajate salvestamiseks ja komisjon oli kasutu -
sele võtnud uue elektroonilise aruandlussüsteemi (punktid 51–53).
70 
Kontrollikoda tuvastas, et mõne programmi puhul, nagu veiste tuberkuloosi 
likvideerimine Ühendkuningriigis ja Iirimaal ning lammaste ja kitsede brutselloosi 
likvideerimine Lõuna-Itaalias, on edenemine aeglane (punktid 54–56).
34 Järeldused ja soovitused 
71 
Metsloomad võivad levitada haigusi koduloomadele (nagu ka inimestele), 
mistõttu tuleb seda loomatervise ja loomahaiguste programmide rahastamise 
lähenemisviisi väljatöötamisel arvesse võtta. Kontrollikoda leidis, et ELi lähene -
misviisi metsloomade haiguste käsitlemiseks tuleks täiendada, eriti mis puudutab 
tuberkuloosi (punktid 57 ja 58).
72 
Vaktsiinid on mõningate likvideerimisprogrammide põhivahendiks. Kontrollikoda 
leidis, et olenevalt haigusest võib kättesaadaval olla väga vähe või mitte mingeid 
vaktsiine. Täpsemalt tuvastati, et vaktsiinide puudumine lammaste katarraalse 
palaviku raviks mõjutas negatiivselt programmide elluviimist Itaalias, Prantsus -
maal ja Hispaanias. Lisaks puudus auditi läbiviimise ajal Euroopa tasandil õigus -
raamistik vaktsiinide ühishankeks, samuti vaktsiinivarude ühispank (punktid 59 
ja 60).
Soovitused
Loomahaiguste likvideerimise, tõrje ja seire parandamiseks peaks komisjon:
a) lihtsustama epidemioloogilise teabe vahetamist liikmesriikide vahel;
b) uurima, kas olemasolevaid näitajate kogumeid tuleks uuendada, et saada 
paremat teavet veterinaarkontrolli ja programmide kulutõhususe kohta;
c) juhtudel, kus see on asjakohane, käsitlema veterinaarprogrammides ka 
metsloomahaigusi;
d) toetama vaktsiinide kättesaadavust liikmesriikide jaoks, kui see on epidemio -
loogiliselt põhjendatud.
I auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Augustyn KUBIK, võttis käesoleva 
aruande vastu 3. veebruari 2016. aasta koosolekul Luxembourgis.
 Kontrollikoja nimel
 president
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA

35
 Lisad I lisaLoomahaiguste alane teave
Mis see on? Kuidas see levib?Millist ohtu see 
rahvatervisele 
avaldab?Mis on kliinilised 
tunnused?Kuidas seda 
diagnoositakse?Kuidas saab seda ära 
hoida või tõrjuda?
Lindude grippLindude gripp, mida 
põhjustab gripiviirus A, 
võib ohustada mitmeid 
toiduks tarvitatavaid 
linnuliike (kanad, kal -
kunid, vutid, pärlkanad 
jne), samuti lemmik -
linde ja metslinde, 
kusjuures mõned tüved 
põhjustavad suurt 
suremust. Viirust on 
isoleeritud ka imetajate 
liikidelt, nagu inimesed, 
rotid, hiired, kärplased, 
tuhkrud, sead, kassid, 
tiigrid ja koerad.Lindude gripi viiruste levikule 
võib kaasa aidata mitu tegu -
rit, nagu üleilmastumine ja 
rahvusvaheline kaubandus 
(nii seaduslik kui ka eba -
seaduslik), kauplemisviisid 
(eluslindude turud), põllu -
majandustavad ja viiruste 
esinemine metslindudel. 
Lindude gripi viirused võivad 
levida vahetul kokkupuutel 
nakatunud lindude eritistega, 
eriti väljaheitega, või saastu -
nud sööda, vee, sisseseade ja 
riiete kaudu.Lindude gripp on pea -
miselt lindude haigus, 
kuid võib üle kanduda 
ka inimestele. Lindude 
gripi viirused on väga 
liigispetsiifilised, kuid 
on üksikutel juhtudel 
ületanud liigi piirid ja 
nakatanud inimesi. 
Viiruse ülekandu -
mine inimesele on 
toimunud tiheda 
kontakti korral naka -
tunud lindudega või 
äärmiselt saastunud 
keskkonnaga.Kergemal juhul võivad 
sümptomiteks olla vaid 
turris suled, munatoot -
mise vähenemine või 
väiksemad hingamis -
elundite probleemid. 
Haiguse raskemas 
vormis ei mõjuta viirus 
mitte üksnes hinga -
misteid, nagu kergema 
vormi puhul, vaid levib 
mitmetesse elunditesse 
ja kudedesse, mis võib 
põhjustada raskekujulist 
sisemist verejooksu.Lindude grippi 
võib kahtlustada 
kliiniliste tunnuste 
ja haigusele 
viitavate sündmuste 
põhjal. Diagnoosi 
kinnitamiseks tuleb 
teha laboratoorsed 
uuringud.Kogu maailmas on kehtes -
tatud järelevalvemeetmed 
nakkuse tuvastamiseks kodu -
lindudel vastavalt OIE lindude 
gripi järelevalvestandarditele.
Sigade 
Aafrika katkSigade Aafrika katk 
on äärmiselt nakkav 
hemorraagiline haigus, 
mis esineb sigadel, 
tüügassigadel ning 
Euroopa ja Ameerika 
metssigadel. Kõik vanu -
serühmad on haigusele 
ühtviisi vastuvõtlikud. 
Viiruse suure virulentsu -
sega vormide puhul on 
sigade Aafrika katkule 
iseloomulik suur pala -
vik, isupuudus, naha ja 
siseelundite verejooks 
ning surm keskmiselt 
2–10 päeva jooksul. 
Suremuse määr võib 
ulatuda 100 protsendini.Tüügassead võivad toimida 
viiruse loodusliku reservuaa -
rina, ilma et neil haigustun -
nused avalduksid. Neilt levib 
viirus edasi pehme toesega 
puukide ( Ornithodoros 
moubata ) kaudu. Puugid 
neelavad viirust verd imedes 
ja kannavad seda edasi, toi -
tudes vastuvõtlike loomade 
verest. Viirus levib vastuvõt -
likele loomadele ka puukide 
ja kärbeste allaneelamise 
ning saastunud ruumide, 
sõiduvahendite, sisseseade ja 
riiete kaudu.Sigade Aafrika katk ei 
ole inimesele ohtlik.See, kui tõsised 
kahjustused on ja kus 
need paiknevad, sõltub 
viiruse virulentsusest. 
Haiguse ägedaid 
vorme iseloomustab 
kõrge palavik ja surm 
keskmiselt 2–10 päeva 
jooksul. Suremuse 
määr võib ulatuda 100 
protsendini. Kliinilisteks 
tunnusteks võivad olla 
ka isupuudus, depres -
sioon, kõrvade, alakõhu 
ja jalgade punetus, 
hingamispuudulikkus, 
oksendamine, nina ja 
pärasoole verejooks 
ning mõnel juhul 
kõhulahtisus. Puhangu 
esimese tunnusena või -
vad loomadel toimuda 
abordid.Sigade Aafrika katku 
võib kahtlustada 
kliiniliste tunnuste 
põhjal ja diagnoosi 
kinnitamiseks tuleb 
teha ettenähtud 
laboratoorsed 
uuringud, eelkõige 
haiguse eristami -
seks sigade klassika -
lisest katkust.Sigade Aafrika katk ei ole 
ravitav ning vaktsiin selle 
vastu puudub. Kõik edukad 
likvideerimisprogrammid 
on hõlmanud haiguse kiiret 
diagnoosimist, nakatunud 
põllumajandusettevõtte 
kõigi loomade hukkamist ja 
kõrvaldamist, põhjalikku pu -
hastamist ja desinfitseerimist, 
desinsekteerimist, liikumise 
kontrolli ja järelevalvet.
36 Lisad 
Mis see on? Kuidas see levib?Millist ohtu see 
rahvatervisele 
avaldab?Mis on kliinilised 
tunnused?Kuidas seda 
diagnoositakse?Kuidas saab seda ära 
hoida või tõrjuda?
BrutselloosBrutselloos on kariloo -
made nakkushaigus, 
mille majanduslik mõju 
on märkimisväärne. 
Haigust põhjustavad 
erinevad Brucella  
perekonda kuuluvad 
bakterid, mis nakatavad 
eelkõige teatud looma -
liike. Enamik Brucella  
liike on aga võimelised 
nakatama ka teisi 
loomaliike. Haigusele on 
vastuvõtlikud veised, si -
galased, lambad, kitsed, 
kaamelid, hobuslased ja 
koerad. See võib nakata -
da ka teisi mäletsejalisi, 
mõningaid mereimeta -
jaid ja inimesi.Brutselloos levib tavaliselt 
looma abordi või sünnituse 
käigus. Nakatunud looma 
sünnitusvetes leidub suurel 
määral baktereid. Bakterid 
võivad säilida mitu kuud väl -
jaspool looma, eriti jahedates 
ja niisketes tingimustes. Nad 
võivad nakatada teisi loomi, 
kes nakatuvad bakterite 
allaneelamise teel. Bakterid 
võivad levida ka udarasse ja 
nakatada piima. Brutselloosi 
esineb ka metsloomadel: 
sellesse võivad nakatuda 
uluksead, piisonid, põdrad 
ja halljänesed. Metsloo -
made toimimine haiguse 
reservuaarina raskendab selle 
likvideerimist.Brutselloos on 
zoonoos, mis on 
inimesele äärmiselt 
nakkav, põhjustades 
haigust, mida sageli 
nimetatakse korra -
päratuks ehk malta 
palavikuks. Inimestel 
on haigussümptomi -
teks vahelduv või eba -
korrapärane palavik, 
peavalu, nõrkus, tugev 
higistamine, külmavä -
rinad, kaalulangus ja 
üldine valulikkus. Esi -
neda võib siseelundite 
(nt maksa ja põrna) 
põletikku. Haigusse 
nakatumise oht on 
veterinaararstidel, 
põllumajandustoot -
jatel ja tapamajade 
töötajatel, kuna nad 
puutuvad kokku 
nakatunud loomade 
ning aborteerunud 
loodete või platsenta -
dega. Inimesed võivad 
haigusse nakatuda ka 
nakatunud loomade 
pastöriseerimata 
piima tarbides.Tavaliselt kulgeb haigus 
kergelt ja nakatunud 
loomal esineb vähe 
haigustunnuseid, kuni 
toimub abort. Isasloo -
madel võib esineda 
munandite turset ja 
mõningatel juhtudel 
võivad bakterid levida 
liigestesse, põhjustades 
artriiti. Brutselloos on 
tõsine haigus, kuna see 
halvendab paljunemis -
võimet, mida põhjus -
tavad abordid, viljatus, 
platsenta retentsioon, 
surnultsünd ja nõrkade 
järglaste sünd. See teki -
tab suurt majanduslikku 
kahju piimatootjatele 
ning lamba-, kitse- ja 
seakasvatajatele.Haigust võib kaht -
lustada kliiniliste 
tunnuste põhjal, 
nagu abordid, 
kuid diagnoosi 
kinnitamiseks tuleb 
teha seroloogilised 
testid ja seejärel 
ettenähtud labora -
toorsed uuringud, et 
bakterid isoleerida 
ja kindlaks teha.Sõeluuringuteks võib kasu -
tada nii seroloogilisi teste kui 
ka piimateste, nagu ringtest, 
ja neil meetmeil on haiguse 
likvideerimise kampaaniates 
oluline roll. Samuti kontrol -
litakse loomi individuaalselt, 
seda nii kaubanduse kui ka 
haigustõrje eesmärkidel.I lisa
37 Lisad 
Mis see on? Kuidas see levib?Millist ohtu see 
rahvatervisele 
avaldab?Mis on kliinilised 
tunnused?Kuidas seda 
diagnoositakse?Kuidas saab seda ära 
hoida või tõrjuda?
Lammaste 
katarraalne 
palavikLammaste katarraalne 
palavik on mittenak -
kav viirushaigus, mis 
esineb mäletsejalistel 
kodu- ja metsloomadel 
(peamiselt lammastel, 
aga ka veistel, kitsedel, 
pühvlitel, antiloopidel, 
hirvedel, põtradel ja 
kaamelitel) ja mida 
kannavad edasi 
putukad, peamiselt 
Culicoides ´e perekonda 
kuuluvad habesääsed. 
Haigust põhjustav 
viirus kuulub Reoviridae  
sugukonda. Kindlaks on 
tehtud 24 serotüüpi ja 
iga tüve võime haigusi 
tekitada on erinev. Väga 
vastuvõtlike lammaste 
puhul võib suremus olla 
kuni 100%.Loomade vahel kannavad 
viirust edasi putuksiirutajad, 
kes nakatuvad viirusesse, 
imedes nakatunud loomade 
verd. Ilma siirutajata ei saa 
haigus loomalt loomale üle 
kanduda.Lammaste katarraalne 
palavik ei kujuta ohtu 
inimeste tervisele.Nakatunud lammaste 
kliinilisteks tunnusteks 
võivad olla palavik, 
suu ja nina limaskesta 
veritsus ja haavandid, 
äge kõhulahtisus, ok -
sendamine, kopsupõle -
tik, tsüanoosi tagajärjel 
tursunud, nn sinine keel 
(harva), tiinetel uttedel 
võib toimuda abort.Lammaste katar -
raalset palavikku 
võib kahtlustada 
tüüpiliste kliiniliste 
tunnuste põhjal ja 
putuksiirutajate ole -
masolu korral, eriti 
piirkondades, kus 
haigus on endee -
miline. Diagnoosi 
kinnitamiseks tuleb 
teha laboratoorsed 
uuringud.Endeemilistes piirkondades 
kontrollitakse järelevalve -
programmide raames 
aktiivselt sentinellkarjade 
loomi viiruse olemasolu kind -
lakstegemiseks. Vaktsineeri -
mine on kõige efektiivsem ja 
praktilisem moodus haigusest 
tingitud kahjude vähenda -
miseks ja viiruse nakatunud 
loomalt putuksiirutajale 
ülekandmise tsükli potent -
siaalseks katkestamiseks. 
Oluline on kasutada vaktsiini, 
mis on välja töötatud kaitse 
andmiseks viiruse konkreetse 
tüve (või tüvede) vastu teatud 
piirkonnas.
Veiste 
tuberkuloosVeiste tuberkuloos on 
krooniline loomahai -
gus, mida põhjustab 
bakter nimega 
Mycobacterium bovis , 
mis on lähedalt seotud 
inimeste ja lindude 
tuberkuloosi põhjusta -
vate bakteritega. Haigus 
võib esineda peaaegu 
kõigil imetajaliikidel, 
põhjustades üldist halba 
enesetunnet, köha ja 
lõpuks surma.Haigus on nakkav ja see levib 
kokkupuutel nakatunud 
kodu- ja metsloomadega. 
Tavaliselt nakatutakse, hin -
gates sisse kopsudest välja 
köhitud nakkust sisaldavaid 
piisku. Vasikad ja inimesed 
võivad nakatuda ka nakatu -
nud lehma toorpiima juues.Inimesed võivad na -
katuda nii nakatunud 
lehma toorpiima 
juues kui ka nakkust 
sisaldavaid piisku sisse 
hingates. Mõningates 
riikides on hinnangu -
liselt kuni 10 protsenti 
inimeste tuberkuloo -
sist põhjustatud veiste 
tuberkuloosist.Tuberkuloos kulgeb 
tavaliselt aeglaselt ja 
sümptomite tekkeks 
kulub kuid või aastaid. 
Tüüpilisteks kliinilisteks 
tunnusteks on nõrkus, 
isupuudus, kaalukaotus, 
kõikuv palavik, vahelduv 
raiuv köha, kõhulah -
tisus ja suurenenud 
lümfisõlmed.Tuberkuloosi 
kindlakstegemise 
standardmeetod on 
tuberkuliiniproov. 
Selle käigus süsti -
takse nahasse väike 
kogus antigeeni 
ja mõõdetakse 
immuunreakt -
siooni. Diagnoosi 
kinnitamiseks tuleb 
baktereid laboris 
kasvatada, mis võ -
tab aega vähemalt 
kaheksa nädalat.Tuberkuloosi tavaline tõrje -
meede on loomade kontroll 
ja hukkamine. Haigusjuhtude 
vähendamisel ja likvideerimi -
sel on väga edukaks osutunud 
haiguse likvideerimisprogram -
mid, mis hõlmavad tapajärgset 
liha kontrollimist, tihedat 
järelevalvet, sh põllumajan -
dusettevõtete külastamist 
kohapeal, veiste süstemaatilist 
individuaalset kontrollimist, 
nakatunud ja mittekontaktse -
te loomade eemaldamist ning 
liikumise kontrolli.
Nakatunud loomade piima 
pastöriseerimine temperatuu -
ril, mis on bakterite hävita -
miseks piisav, on tõkestanud 
haiguse levimist inimeste seas.I lisa
38 Lisad 
Mis see on? Kuidas see levib?Millist ohtu see 
rahvatervisele 
avaldab?Mis on kliinilised 
tunnused?Kuidas seda 
diagnoositakse?Kuidas saab seda ära 
hoida või tõrjuda?
Veiste 
spongioosne 
entsefalo -
paatiaVeiste spongioosne 
entsefalopaatia on 
veiste närvisüsteemi 
progresseeruv, surmaga 
lõppev haigus. Haiguse 
peiteaeg on pikk, 4–5 
aastat, ning ravi ega 
vaktsiini selle vastu ei 
ole. Veiste spongioosne 
entsefalopaatia kuulub 
transmissiivsete spon -
gioossete entsefalopaa -
tiate rühma. Sellesse 
rühma kuuluvad veel 
lammastel esinev 
skreipi, hirvedel ja 
põtradel esinev kroo -
niline kurnatustõbi 
ja inimestel esinev 
Creutzfeldt-Jakobi tõbi. 
Veiste spongioosset 
entsefalopaatiat, nagu 
ka teisi transmissiivseid 
spongioosseid entsefa -
lopaatiaid, iseloomustab 
ebahariliku nakkusliku 
valguosakese ehk prioo -
ni esinemine närvikoes. 
Sellest põhjustatud aju 
käsnja degenereerumise 
tagajärjeks on tõsised 
neuroloogilised tunnu -
sed ja sümptomid, mis 
lõpevad surmaga.Teadlaste hinnangul põh -
justab haiguse levikut veiste 
seas nende söötmine nakatu -
nud veistest või lammastest 
valmistatud söödaga. Prioo -
nid on resistentsed tavapä -
rase inaktiveerimisprotsessi 
suhtes, nagu kuumutamine, 
mis tähendab, et nad ei 
pruugi jäätmekäitlusprotses -
sis täielikult hävida.On viiteid sellele, et 
haiguse inimestel 
esinev variant, 
Creutzfeldt-Jakobi 
tõbi, võib olla põhjus -
tatud selliste veiseli -
hatoodete tarbimisest, 
mis on saastunud 
nakatunud närvikoest, 
või kokkupuutumisest 
selliste meditsiini -
seadmetega, mis on 
toodetud nakatunud 
loomset päritolu 
kudedest.
Piima ja piimatooteid 
peetakse ohutuks.Et looma priooni naka -
tumisest kuni kliiniliste 
tunnuste avaldumiseni 
kulub tavaliselt neli 
kuni viis aastat, leitakse 
veiste spongioosse ent -
sefalopaatia kliinilised 
tunnused täiskasvanud 
loomadel. Sümptomid 
võivad kesta kaks kuni 
kuus kuud, enne kui 
loom sureb.Veiste spongioosset 
entsefalopaatiat 
võib kahtlustada 
kliiniliste tunnuste 
põhjal. Diagnoosi 
saab kinnitada 
üksnes ajukudede 
mikroskoopilise 
uuringuga.Kliinilise neuroloogilise hai -
guse juhtude aktiivne seire; 
veiste spongioosse entsefa -
lopaatia leidudest teatamise 
läbipaistvus; ohutusmeetmed 
elusate mäletsejaliste ja 
nende toodete importimisel 
kooskõlas OIE maismaaloo -
made tervise koodeksiga; 
määratletud riskiteguriga 
materjali (aju, selgroog) 
eemaldamine tapmise käigus 
ja rümpade töötlemine; 
määratletud riskiteguriga 
materjali loomasöödas ka -
sutamise keeld, tänu millele 
kõrvaldatakse potentsiaal -
selt saastunud materjal 
toiduahelast; kõigi saastunud 
söödaga kokku puutunud 
haigusekahtlusega ja sellele 
vastuvõtlike loomade hu -
maanne hävitamine; rümpade 
ja kõigi loomsete toodete 
nõuetekohane kõrvaldamine; 
loomade identifitseerimine 
haigusekahtlusega loomade 
efektiivseks seireks ja 
kindlakstegemiseks.I lisa
39 Lisad 
Mis see on? Kuidas see levib?Millist ohtu see 
rahvatervisele 
avaldab?Mis on kliinilised 
tunnused?Kuidas seda 
diagnoositakse?Kuidas saab seda ära 
hoida või tõrjuda?
Sigade 
klassikaline 
katkSigade klassikaline katk 
on kodu- ja metssigade 
nakkuslik viirushaigus. 
Haiguse tekitajaks on 
sugukonna Flaviviridae  
perekonda Pestivirus  
kuuluv viirus, mis on 
lähedalt seotud veiste 
viirusdiarröad ja lam -
maste border-haigust 
põhjustavate viirustega. 
Viirusel on ainult üks 
serotüüp (CSFV).Haiguse kõige sagedasem 
ülekandumise viis on 
otsekontakt tervete ja 
viirusesse nakatunud sigade 
vahel. Viirust antakse edasi 
sülje, ninaeritiste, uriini ja 
väljaheidete kaudu. Haigus 
võib levida ka kokkupuutes 
saastunud sõiduvahendite, 
kirjutusvahendite, sööda ja 
riietega. Loomadel, kes on 
haiguse kroonilised kandjad 
(püsivalt nakatunud), ei 
pruugi kliinilised tunnused 
avalduda, kuid nad võivad 
viirust oma väljaheitega 
edasi anda. Nakatunud emis -
te põrsad võivad nakatuda 
emakas ja viirust mitme kuu 
jooksul levitada. On tõesta -
tud, et Euroopa mõningates 
piirkondades võib haiguse 
levikus teatud rolli mängida 
metssigade populatsioon.Inimesi viirus ei ohus -
ta. Sigalased on ainus 
teadaolevalt haigusele 
vastuvõtlik liik.Haiguse ägedas vormis 
esineb kõigi vanuserüh -
made loomadel palavik, 
haigete loomade ko -
barasse kogunemine, 
isutus, loidus, nõrkus, 
silmapõletik, kõhu -
kinnisusele järgnev 
kõhulahtisus ja vaaruv 
kõnnak. Mitu päeva 
pärast kliiniliste tun -
nuste avaldumist võivad 
kõrvadele, kõhule ja 
jäsemete sisekülgedele 
tekkida punased laigud. 
Haiguse ägeda kulu 
korral sureb loom 1–2 
nädala jooksul. Raskes 
vormis on haigus väga 
sarnane sigade Aafrika 
katkuga.Kuna kliinilised 
tunnused ei ole 
omased üksnes 
sigade klassikali -
sele katkule ja on 
väga varieeruvad, 
tuleb antikehade 
või viiruse enda 
tuvastamiseks 
teha laboratoorsed 
uuringud.Sigade klassikalist katku ei 
ravita. Piirkondades, kus 
haigus on endeemiline, võib 
vaktsineerimine selle levikut 
tõkestada. Kui haigus on 
kontrolli alla saadud, lõpeta -
takse vaktsineerimine ning 
jätkatakse seiret.
Taudivabades piirkondades 
rakendatakse tõrjepoliiti -
kat, mis näeb ette haiguse 
varajast avastamist, liikumise 
kontrolli, rümpade nõueteko -
hast kõrvaldamist, ning pu -
hastamist ja desinfitseerimist. 
Selle poliitika abil on sigade 
klassikaline katk Põhja-Amee -
rikas ja suures osas Lääne-Eu -
roopast likvideeritud.I lisa
40 Lisad 
Mis see on? Kuidas see levib?Millist ohtu see 
rahvatervisele 
avaldab?Mis on kliinilised 
tunnused?Kuidas seda 
diagnoositakse?Kuidas saab seda ära 
hoida või tõrjuda?
MarutaudMarutaud on viirushai -
gus, mis kahjustab pü -
sisoojaste loomade, sh 
inimeste kesknärvisüs -
teemi. Haigusel on pikk 
peiteaeg (kuus kuud) ja 
pärast nakatumist võib 
sümptomite ilmnemise -
ni kuluda mitu nädalat. 
Kui sümptomid on 
aga avaldunud, lõpeb 
marutaud alati looma 
surmaga.Marutaud levib nakatunud 
looma süljega. Tavaliselt 
nakatutakse haigestu -
nud looma hammustuse 
tagajärjel või tema sülje 
sattumisel lahtisele haavale 
või suu, ninaõõne või silma 
limaskestale. Dokumenteeri -
tud on ka nakatumist viiruse 
sissehingamise kaudu, näi -
teks tihedalt asustatud nahk -
hiirekoobaste keskkonnas. 
Viirus jääb tavaliselt mõneks 
ajaks punkti, mille kaudu ta 
organismi sisenes, levides 
sealt närvisüsteemi kaudu 
ajju. Ajus paljuneb viirus 
kiiresti, mille tagajärjel aval -
duvad kliinilised tunnused. 
Seejärel liigub viirus ajust 
närvisüsteemi vahendusel 
süljenäärmetesse. Aeg, mille 
jooksul avalduvad nakatunud 
loomal kliinilised tunnused, 
sõltub viiruse tüvest ja 
organismi sisenemise kohast. 
Seetõttu on oluline mõista, 
et nakatunud loom võib enne 
kliiniliste tunnuste ilmnemist 
sülje kaudu haigust teistele 
loomadele või inimestele 
edasi anda.Marutaudi peetakse 
üheks maailma oluli -
simaks zoonootiliseks 
haiguseks (haigus, 
mis esineb peamiselt 
loomadel, kuid võib 
esineda ka inimestel). 
Iga kodu- või mets -
looma hammustust 
tuleb uurida. Marutau -
dis metsloomad 
kaotavad oma tavalise 
inimpelguse, mis 
suurendab nendega 
kokkupuutumise riski. 
Loomadel avaldunud 
kliiniliste tunnuste 
(suurenenud süljevoo -
lus, neelamisraskused) 
tõttu võivad inimesed 
tahtmatult riskida 
nakatumisega, otsides 
koerte ja karilooma -
de suu sisemusest 
võõrkeha või püüdes 
neile paljaste kätega 
ravimit manustada. 
Hammustuse korral 
tuleb haava kohe vee 
ja seebiga pesta ning 
pöörduda arsti poole 
või traumapunkti.Marutaudi kliinilised 
tunnused avalduvad 
loomadel erinevalt, 
sõltuvalt sellest, 
millist mõju viirus ajule 
avaldab. Tüüpilisteks 
tunnusteks on käitu -
mise järsk muutus ja 
progresseeruv halvatus, 
mis lõpeb surmaga. 
Mõnel juhul sureb loom 
kiiresti, ilma nähtavate 
kliiniliste tunnusteta. 
Inimeste puhul võivad 
esimesteks tunnusteks 
olla palavik või peavalu. 
Haiguse süvenedes 
võib esineda peataolek, 
norutamine, uimasus, 
erutus või näo, kõri ja 
kaela halvatus. Surma 
põhjustab tavaliselt 
progresseeruv halvatus.Haigust võib kaht -
lustada kliiniliste 
tunnuste põhjal, 
kuid diagnoosi 
kinnitamiseks tuleb 
teha laboratoorsed 
uuringud. Surnud 
loomalt võetud 
proov tuleb saata 
pädevasse laborisse 
analüüsimiseks.Riikides, kus haigus on 
endeemiline, rakendatakse 
meetmeid vastuvõtlike 
populatsioonide (metsloo -
mad, hulkuvad loomad ja 
koduloomad) nakatumise riski 
vähendamiseks ning puhvri 
loomiseks nakkusallikaks 
olevate loomade ja inimeste 
vahel. Meetmeteks on 
koduloomade vaktsineerimis -
programmid ja metsloomade 
marutaudi tõrjeprogram -
mid, sh vaktsineerimine 
(kinnipüüdmine-vaktsinee -
rimine-vabakslaskmine või 
suukaudne vaktsineerimine).I lisa
41 Lisad 
Mis see on? Kuidas see levib?Millist ohtu see 
rahvatervisele 
avaldab?Mis on kliinilised 
tunnused?Kuidas seda 
diagnoositakse?Kuidas saab seda ära 
hoida või tõrjuda?
SalmonelloosSalmonella  on bakter, 
mis võib põhjustada 
haigust nimega 
salmonelloos.
Salmonella ` t esineb 
sagedasti tervete 
lindude ja imetajate 
siseelundites. Toidus 
leidub seda kõige sage -
damini munades ning 
toores sea-, kalkuni- ja 
kanalihas.Inimene võib haigusesse 
nakatuda saastunud 
toidu kaudu. Toore liha ja 
muude tooreste toiduainete 
ohutu käitlemine, põhjalik 
töötlemine ja hoolikas toi -
duhügieen võivad saastunud 
toidust tingitud riski ära 
hoida või vähendada.Salmonelloos on 
zoonoos, st haigus 
või nakkus, mis võib 
inimeste ja loomade 
vahel otse või kaudselt 
üle kanduda. Kui 
nakkus jõuab vere -
ringesse, võib haigus 
lõppeda surmaga.Inimestel ilmneb tavali -
selt palavik, kõhulahti -
sus ja kõhukrambid.
Lindudel on sümptomi -
teks muu hulgas turris 
suled, janu, tahtmatus 
liikuda ja vedel kollane 
väljaheide.Lindudel võib 
haigust kahtlus -
tada kliiniliste 
tunnuste põhjal, 
kuid diagnoosi 
kinnitamiseks tuleb 
teha laboratoorsed 
uuringud.Tänu ELi koordineeritud 
lähenemisviisile zoonootiliste 
haigustega tegelemiseks 
vähenes inimeste salmonel -
loosi nakatumine ELis viie aas -
taga (2004–2009) ligi poole 
võrra. 2003. aastal käivitas 
EL zoonooside laiendatud 
tõrjeprogrammi, mille üks 
prioriteete oli salmonelloos. 
Kõigis ELi liikmesriikides 
rakendati lindude tõhus -
tatud salmonelloositõrje 
programme. Seati eesmärgid 
Salmonella  vähendamiseks 
linnukarjades (nt munakanad, 
broilerid, kalkunid) ja sigadel. 
Samuti kehtestati piirangud 
nakatunud karjast pärit 
toodetega kauplemisele.
Allikad:  OIE ja EFSA.I lisa
42 Lisad 
Peamised ülesanded
01 
Komisjon (tervise ja toiduohutuse peadirektoraat) vastutab liikmesriikide programmikavandite kooskõlas -
tamise, hindamise ja heakskiitmise ning neile finantstoetuse andmise eest otsese eelarve täitmise korras. 
Veterinaarmeetmete eest vastutab direktoraat G (veterinaaria ja rahvusvahelised küsimused).
02 
Alates 2000. aastast tegutsev rakkerühm annab liikmesriikidele haiguste likvideerimise alal eksperdijuhiseid. 
See koosneb liikmesriikide ja komisjoni esindajatest ning jaguneb kõiki olulisemaid loomahaigusi katvateks 
allrühmadeks. Rakkerühm ja selle allrühmad annavad liikmesriikide ekspertidele ja komisjonile võimaluse 
omavahel parimaid tavasid jagada. Allrühmade koosolekute põhjal esitab rakkerühm konkreetseid soovitusi 
liikmesriikide programmide parandamiseks. Rakkerühma täiskoosseis koguneb kord aastas.
03 
Tervise ja toiduohutuse peadirektoraat haldab loomahaigustest teatamise süsteemi (ADNS) ja koordineerib 
nakkava loomahaiguse puhangu korral erakorralisi meetmeid. Lisaks haldab tervise ja toiduohutuse pea -
direktoraat ELi kaubanduse kontrolli- ja ekspertsüsteemi (TRACES), mille kaudu toimub loomade ja teatud 
loomsete toodete impordist, ekspordist ja ELi-sisesest piiriülesest kaubandusest teavitamine ning nende 
kinnitamine ja järelevalve.
04 
ADNS on elektrooniline teavitussüsteem, mille abil registreeritakse ja dokumenteeritakse loomade oluliste 
nakkushaiguste olukorra arengut. Selle eesmärk on edastada viivitamatult nn hoiatusteateid ja üksikasjalikku 
teavet loomahaiguste puhangute kohta liikmesriikides ja teistes süsteemiga liitunud riikides. Andmed sises -
tatakse riigi tasandil. Komisjon kooskõlastab andmed ja edastab igapäevaselt liikmesriikide veterinaarasu -
tustele teavet esmaste ja teiseste haiguskollete kohta. See võimaldab liikmesriikide veterinaarasutustel riske 
hinnata ja vajalikke meetmeid võtta.
05 
Toidu- ja Veterinaaramet on tervise ja toiduohutuse peadirektoraadi direktoraat F. Selle peamine ülesan -
ne on kontrollida ühenduse õigusaktide järgimist, mis puudutab toidu, veterinaar- ja fütosanitaartoodete 
ohutust ja kvaliteeti. Amet teeb auditeid 28 liikmesriigis ja kolmandates riikides, mis ekspordivad kaupa ELi 
või soovivad seda teha. See koosneb veterinaarala professionaalidest ning selle kontrolli-/auditiülesanded 
on osa aasta tööprogrammist, mis koostatakse riskianalüüsi põhjal. Ameti töö hõlmab süsteemide hindamist 
ja substantiivset testimist. Iga auditi põhjal koostatakse aruanne, mis sisaldab järeldusi ja soovitusi. Auditee -
ritavatel palutakse esitada tegevuskava kõigi leitud puuduste kõrvaldamiseks. Kava elluviimist jälgitakse ja 
hinnatakse. Amet avaldab oma auditiaruanded ja kokkuvõtva aastaaruande tervise ja toiduohutuse pea -
direktoraadi veebisaidil.II lisa
43 Lisad 
06 
Liikmesriigid teostavad programmide tegelikku haldamist ja rakendamist asjakohase riikliku asutuse kaudu. 
Föderaalsete või detsentraliseeritud riikide puhul võib rakendamine olla delegeeritud kohalikule tasandile 
(nt Suurbritannias krahvkondadele, Saksamaal liidumaadele). Iga liikmesriik esitab komisjonile ühe hüvita -
mistaotluse ja lõpparuande.
07 
Liikmesriigid vastutavad oma programmide juhtimise eest ning komisjoni teavitatakse võetud meetmetest 
ametlikult aastaaruandes ja väljamaksetaotluses.
08 
Alaline taime-, looma-, toidu- ja söödakomitee (PAFF) koosneb ELi liikmesriikide valitsuste esindajatest. Komi -
tee mandaat hõlmab üldiseid loomatervise riske ja kogu toidutarneahelat talust toidulauani. Selle tööd juhib 
Euroopa Komisjoni esindaja. Komisjon võib meetmete suhtes, mida kavatseb võtta, asjaomase komiteega 
nõu pidada. Seejärel võib komitee komisjoni töö kohta arvamuse esitada.
09 
Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) ülesanne on toiduohutuse riske hinnata ja komisjoni neist teavitada. EFSA 
ei vastuta riskijuhtimise eest. Amet teeb tihedat koostööd siseriiklike ametiasutustega ja annab teaduslikke 
nõuandeid toiduohutusega seotud küsimustes. Selle teaduslikud nõuanded on oluline riskialase teabe allikas 
ja keskne element komisjoni riskijuhtimise käsitlusviisi väljatöötamisel. Loomahaiguste valdkonnas osaleb 
EFSA peamiselt haiguste likvideerimist puudutavates teadusuuringutes. Lisaks võib ametilt nõu küsida era -
korraliste meetmete kohta tõsise haiguspuhangu ajal.
10 
Muud organisatsioonid, nimelt Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus (ECDC), OIE ning ÜRO Toidu- ja 
Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) ja Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) asutatud Codex Alimentarius ’e 
komisjon (CAC), hindavad inim- ja loomatervisega seotud küsimusi.II lisa
44 Komisjoni  
vastus
Kokkuvõte
VII
Komisjon märgib, et arvutute tõendite kohaselt on veterinaarprogrammid üldiselt kulutõhusad, sest võimaldavad 
näiteks vältida inimeste nakatumist ja mõnikord ka päästa elusid. Nende programmide eripära tõttu ei ole nende 
kulutõhususe analüüsimise mudelit kuskil olemas.
Komisjon nõustub, et liigne kompenseerimine võib vähendada liikmesriigi huvi võtta tõhusaid bioturvameetmeid, 
kuid tema arvates ei ole sellised juhtumid laialdaselt levinud.
Komisjoni kehtestatud maksete vähendamise selgituseks lisab komisjon, et komisjoni määratud rahaliste karistuste 
määramine kuulub üksnes liikmesriigi pädevusse ja seda tehakse liikmesriigi õigusnormide kohaselt.
VIII
Liikmesriikide programmide paremaks toetamiseks jätkab komisjon olemasolevate IT-vahendite arendamist.
IX
Komisjon kohandab oma lähenemisviisi vastavalt konkreetsele haigusele. Metsloomad on hõlmatud ainult epide -
mioloogiliselt põhjendatud juhtudel, näiteks lindude gripi, sigade klassikalise ja Aafrika katku ning marutaudi puhul. 
Komisjon nõustub, et veiste tuberkuloosile tuleb pöörata rohkem tähelepanu ja metsloomade suhtes rakendada 
sihtmeetmeid, võttes arvesse keskkonda. Näiteks võib tuua mägrapopulatsiooni, mis Ühendkuningriigis on kujune -
nud probleemiks, kuid mandril mitte; mõnes muus liikmesriigis võib probleemiks kujuneda mõni muu liik, näiteks 
hirved.
X a)
Komisjon on soovitusega nõus.
X b)
Komisjon on soovitusega nõus.
X c)
Komisjon on nõus tagama, et liikmesriigid hakkaksid vajaduse korral metsloomadega seotud aspekte oma veteri -
naarprogrammides järjekindlalt arvesse võtma.
X d)
Komisjon on soovitusega nõus.
Komisjoni vastus 45
Sissejuhatus
05
Alates 2007. aastast käsitatakse ELi veterinaarprogramme igakülgse ELi loomatervishoiustrateegia 
poliitikavahendina.
09
Teatavate loomahaiguste eripära tõttu on nende likvideerimine pikaldane protsess. Veiste tuberkuloos ja veiste 
brutselloos on enamikus liikmesriikides likvideeritud. Ka nendes liikmesriikides, kus neid haigusi veel esineb, on osa 
piirkondi juba tunnistatud haigusvabaks. Teatavate loomahaiguste likvideerimine on keeruline, mille tõttu tuleb ELi 
eelarvest veterinaarprogramme pidevalt toetada.
Audititähelepanekud
27
Alates 2007. aastast käsitatakse ELi veterinaarprogramme igakülgse ELi loomatervishoiustrateegia 
poliitikavahendina.
41
Komisjon rõhutab, et maailmas ei ole olemas mudeleid nende meetmete kulutõhususe analüüsimiseks. Samuti 
märgib komisjon, et arvutute tõendite kohaselt on veterinaarprogrammid üldiselt kulutõhusad, sest võimaldavad 
näiteks vältida inimeste nakatumist ja mõnikord ka päästa elusid.
4. selgitus. Meetmete ebapiisav kontroll või suured kulud
1. Vastavalt komisjoni taotlusele korraldasid Poola ametiasutused 2015. aastal esimese riigi tasandil hanke, mis andis 
soovitud tulemuse: vaktsiini keskmine hind langes poole võrra.
2. Rumeenia puhul on tegemist näitega sellest, kuidas komisjon avastas nõuete eiramise ja reageeris viivitamatult, 
jättes programmi kulud hüvitamata. Komisjon palus Rumeenial võtta mitu parandusmeedet. Veendumaks, et Ru -
meenia ametiasutused on asjakohased meetmed võtnud, auditeeris toidu- ja veterinaaramet (mis on tervise ja 
toiduohutuse peadirektoraadi direktoraat) Rumeenia 2014. aasta marutaudivastase võitluse programmi. Seejärel 
võttis Rumeenia komisjoni nõutud parandusmeetmed.
44
Komisjon nõustub, et liikmesriikidelt ei nõuta hüvitissummade arvutamist ühenduse rümpade klassifitseerimisskaa -
lade alusel. See tuleneb sellest, et tabel kajastab ainult kaubanduslikul eesmärgil tapetavaid lihaloomi. Veterinaar -
programmide raames tapetud loomad on sageli aretusloomad või loomad, kes on kaubanduslikul eesmärgil tapmi -
seks liiga noored. Seetõttu ei saa alati tabelist lähtuda.
Komisjon rõhutab, et vajalikke bioturvameetmeid eiravaid põllumajandustootjaid võivad tabada mitmesugused 
tagajärjed. Haiguspuhangu korral tuleb sellisel põllumajandustootjal kanda kulusid, mida talle ei hüvitata. Nii näi -
teks võib kanda majandusliku kahju loomade suhtes kehtestatud liikumispiirangute, loomade tootmise vähenemise, 
ärimaine kaotuse ning karja uuendamise, puhastamise ja desinfitseerimise kulude tõttu. Need kulud võivad üles 
kaaluda võimaliku liigse hüvitamise.
Komisjoni vastus 46
45
Komisjon märgib, et turuhinda ja hüvitamisväärtust on raske võrrelda (vt komisjoni vastus punktile 44). Itaalias on 
haiguste korral makstava hüvitise määr üksikasjalikult seadusega reguleeritud1.
Lisaks ei kajasta kontrollikoja osutatud põllumajandusturgude statistika tervete elusloomade turuhinda, vaid lamba -
liha turuhinda.
Komisjoni teostatud Itaalia veterinaarprogrammide finantsauditite aruannetes on esitatud järeldus, et hüvitise mää -
rad olid kooskõlas ettenähtud hüvitamisväärtusega.
46
Toidu- ja Veterinaaramet auditeeris Ühendkuningriigi tuberkuloosi likvideerimisprogrammi2 ja leidis, et Walesis on 
Walesi tuberkuloosimäärusega ettenähtud hüvitis seostatud hea põllumajandustava järgimise, sealhulgas bioohu -
tusmeetmete võtmisega.
47
Komisjoni arvates on ta võtnud vajalikud meetmed riiklikus programmis leitud puuduste kõrvaldamiseks. Komisjoni 
kohaldatud rahaliste karistuste määramine kuulub üksnes liikmesriigi pädevusse ja seda tehakse liikmesriigi õigus -
normide kohaselt.
51
Komisjon nõustub ning kavatseb koos liikmesriikidega näitajad läbi vaadata ja välja selgitada, milliseid uusi näitajaid 
tuleks kasutada programmide elluviimise hindamiseks. Ms puudutab kulutasuvust, siis uurib komisjon koos liikmes -
riikidega võimalusi määrata kindlaks veterinaarprogrammide kulutasuvuse hindamiseks sobivad näitajad.
55
Komisjon osutab oma Itaalia veterinaarprogrammide finantsauditite järeldustele, mille kohaselt Itaalias makstud 
hüvitis oli õiguspärane ning tema soovitust hüvituse määrade kohta on arvesse võetud (vt ka komisjoni vastused 
punktidele 44 ja 45). Selle kohta, et hüvitised ja likvideerimise aeglus Itaalias oleksid omavahel seotud, puuduvad 
tõendid.
57
Komisjonil on olemas haiguste jälgimise, seire ja tõrje strateegia, milles on arvestatud iga haiguse eripärasid. Mets -
loomad on hõlmatud ainult epidemioloogiliselt põhjendatud juhtudel, näiteks lindude gripi, sigade klassikalise ja 
Aafrika katku ning marutaudi puhul. Komisjon nõustub, et veiste tuberkuloosile tuleb pöörata rohkem tähelepanu 
ja metsloomade suhtes võtta sihtmeetmeid, võttes arvesse keskkonda. Näiteks võib tuua mägrapopulatsiooni, mis 
Ühendkuningriigis on kujunenud probleemiks, kuid mandril mitte; mõnes muus liikmesriigis võib probleemiks kuju -
neda mõni muu liik, näiteks hirved.
1 Viide: 28. mai 1981. aasta seadus nr 296 e artikkel 6 (viimati muudetud 11. augusti 2015. aasta määrusega).
2 Tervise ja toiduohutuse peadirektoraadi toidu- ja veterinaarameti auditiaruanne „United Kingdom 2011-6057”, http://ec.europa.eu/food/fvo/
audit_reports/index.cfm
Komisjoni vastus 47
Komisjoni ühine vastus punktidele 59 ja 60
Komisjon rõhutab, et vaktsiini- ja antigeenipank on loodud juba kahe haiguse, suu- ja sõrataudi ning sigade katku 
jaoks. Selleks et välja selgitada kõige tõenäolisemalt Euroopas levivad tüved, teostati riskianalüüs, ning nimetatud 
pangad loodi vastavalt selle tulemustele.
Järeldused ja soovitused
66
Nende programmide kulutõhususe analüüsimise mudelit ei ole kuskil olemas, kuid komisjon märgib, et arvutute 
tõendite kohaselt on veterinaarprogrammid üldiselt kulutõhusad, sest võimaldavad näiteks vältida inimeste nakatu -
mist ja mõnikord ka päästa elusid.
67
Komisjon nõustub, et liigne kompenseerimine võib vähendada liikmesriigi huvi võtta tõhusaid bioturvameetmeid, 
kuid tema arvates ei ole sellised juhtumid laialdaselt levinud. Komisjon on seisukohal, et ta on võtnud vajalikke 
meetmeid riiklikus programmis leitud puuduste kõrvaldamiseks. Komisjoni kohaldatud rahaliste karistuste määra -
mine kuulub üksnes liikmesriigi pädevusse ja seda tehakse liikmesriigi õigusnormide kohaselt.
69
Komisjon rõhutab, et teave oli kättesaadav enne komisjoni teostatud hindamise lõppu, sest kolm asjaomast liik -
mesriiki esitasid puuduva teabe, kui komisjon seda taotles. Kuna see küsimus puudutab vaid kolme liikmesriiki 24st, 
peab komisjon seda üksikjuhtumiks.
70
Teatavate loomahaiguste eripära tõttu on nende likvideerimine pikaldane protsess. Tuberkuloosi ja brutselloosi 
puhul on see tavaline.
71
Komisjonil on olemas haiguste jälgimise, seire ja tõrje strateegia, milles on arvestatud iga haiguse eripärasid. Mets -
loomad on hõlmatud ainult epidemioloogiliselt põhjendatud juhtudel, näiteks lindude gripi, sigade klassikalise ja 
Aafrika katku ning marutaudi puhul. Komisjon nõustub, et veiste tuberkuloosile tuleb pöörata rohkem tähelepanu 
ja metsloomade suhtes rakendada sihtmeetmeid, võttes arvesse keskkonda. Näiteks võib tuua mägrapopulatsiooni, 
mis Ühendkuningriigis on kujunenud probleemiks, kuid mandril mitte; mõnes muus liikmesriigis võib probleemiks 
kujuneda mõni muu liik, näiteks hirved.
72
Komisjon rõhutab, et vaktsiini- ja antigeenipank on loodud juba kahe haiguse, suu- ja sõrataudi ning sigade katku 
jaoks. Selleks et välja selgitada kõige tõenäolisemalt Euroopas levivad tüved, teostati riskianalüüs, ning nimetatud 
pangad loodi vastavalt selle tulemustele.
Komisjoni vastus 48
Soovitused
a) Komisjon on soovitusega nõus.
b) Komisjon on soovitusega nõus.
c) Komisjon on nõus tagama, et liikmesriigid hakkaksid vajaduse korral metsloomadega seotud aspekte oma veteri -
naarprogrammides järjekindlalt arvesse võtma.
d) Komisjon on soovitusega nõus.
KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?
Tasuta väljaanded:
  üksikeksemplarid:  
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);
  rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:  
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),  
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)  
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).
Tasulised väljaanded:
 EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).
Loomahaigused võivad kiiresti levida, tuues kaasa suuri 
majanduslikke kulusid ning ohustades nii looma- kui ka 
rahvatervist. EL rakendab aktiivset loomatervise poliitikat 
ning rahastab liikmesriikide programme teatud 
loomahaiguste likvideerimiseks, tõrjeks ja seireks. 
Kontrollikoda uuris kõnealuseid programme ja tegi 
järelduse, et komisjoni lähenemisviis ja liikmesriikide 
programmid olid üldjuhul tõhusad. Haiguste 
likvideerimisel on tehtud suuri edusamme, kuid see on 
keeruline protsess ja võib kesta palju aastaid. Mitmes 
valdkonnas tuleb võtta parandusmeetmeid. Kontrollikoda 
esitab komisjonile mitu soovitust, mis puudutavad 
epidemioloogilise teabe vahetamist liikmesriikide vahel, 
veterinaarkontrolli ja kulutõhususe hindamiseks 
kasutatavaid näitajaid, metsloomahaiguste käsitlemist ja 
vaktsiinide kättesaadavust.
EUROOPA
KONTROLLIKODA