[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 12.4.2011

KOM(2011) 176 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Aruanne põhineb nõukogu 6. detsembri 2007. aasta otsuse 2007/845/JSK (mis käsitleb kriminaaltulu jälitamise talituste vahelist koostööd kuritegelikul teel saadud tulu või kuritegevusega seotud muu vara jälitamise ja tuvastamise valdkonnas) artiklil 8

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Aruanne põhineb nõukogu 6. detsembri 2007. aasta otsuse 2007/845/JSK (mis käsitleb kriminaaltulu jälitamise talituste vahelist koostööd kuritegelikul teel saadud tulu või kuritegevusega seotud muu vara jälitamise ja tuvastamise valdkonnas) artiklil 8

SISSEJUHATUS

1.1. Taustteave

Nõukogu otsusega 2007/845/JSK[1] (edaspidi „otsus”) kohustatakse liikmesriike looma või määrama riiklikud kriminaaltulu jälitamise talitused riiklike kontaktpunktidena, kes aitavad tugevdatud koostöö kaudu hõlbustada kuritegelikul teel saadud tulu võimalikult kiiret jälitamist kogu ELis. Otsusega võimaldatakse kriminaaltulu jälitamise talitustel olenemata nende staatusest (haldus-, õiguskaitse- või õigusasutus) vahetada teavet ja parimaid tavasid nii taotluse alusel kui ka omal algatusel. Otsuses sätestatakse, et kriminaaltulu jälitamise talitused vahetavad teavet raamotsuses 2006/960/JSK[2] (edaspidi „Rootsi algatus”) ettenähtud tingimustel ja kooskõlas kohaldatavate andmekaitsesätetega.

Otsuse eesmärk on toetada ka kriminaaltulu jälitamisega tegelevate ametiasutuste vahelist Camdeni võrku (CARIN), mis kujutab endast selle valdkonna töötajate ja ekspertide üleilmset võrku, mille raames edendatakse seadusvastaselt omandatud vara piiriülese tuvastamise, külmutamise, arestimise ja konfiskeerimise meetodite ja tehnika vastastikust tundmaõppimist.

1.2. Liikmesriikide saadetud teave

Otsuse artikli 8 lõikes 1 nõutakse, et liikmesriigid edastaksid 18. detsembriks 2008 nõukogu peasekretariaadile ja komisjonile oma siseriikliku õiguse mis tahes selliste sätete teksti, mis võimaldavad neil täita otsusest tulenevaid kohustusi.

Komisjon sai kõnealuse teabe järgmiselt 21 liikmesriigilt: Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Iirimaa, Kreeka, Küpros, Leedu, Luksemburg, Läti, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Slovakkia, Soome, Taani, Tšehhi, Ungari ja Ühendkuningriik.

Hispaania saatis teabe ainult nõukogu peasekretariaadile, mitte aga komisjonile.

Teavet ei saadud Maltalt, Itaalialt, Portugalilt, Rumeenialt ja Sloveenialt .

Liikmesriikide saadetud teave sisaldas enamasti üksikasju nende määratud kriminaaltulu jälitamise talituse või talituste kohta (otsusega lubatakse liikmesriikidel soovi korral määrata kuni kaks kriminaaltulu jälitamise talitust) ning mõnel juhul ka viidet kohaldatavatele siseriiklikele sätetele. Belgia, Kreeka ja Iirimaa edastasid asjaomaste siseriiklike sätete täieliku teksti.

1.3. Hindamismeetod ja -kriteeriumid

Otsuse artikli 8 lõikes 3 sätestatakse, et komisjon koostab 18. detsembriks 2010 kirjaliku aruande selle kohta, kuidas liikmesriigid on otsust järginud.

Otsuses kindlaksmääratud kuupäevaks saatis teabe ainult kaheksa liikmesriiki. Lisaks sellele sisaldas enamiku liikmesriikide edastatud teave ainult üht otsusega ettenähtud aspekti, milleks oli kriminaaltulu jälitamise talituste määramist käsitlevate sätete rakendamine ( artikkel 1 ). Saadetud teave ei sisaldanud viiteid selliste sätete rakendamisele, mis käsitlevad kriminaaltulu jälitamise talituste koostööd ( artikkel 2 ), kriminaaltulu jälitamise talituste vahelist teabevahetust, mis toimub taotluse alusel ( artikkel 3 ), kriminaaltulu jälitamise talituste vahelist teabevahetust, mis toimub osapoolte omal algatusel ( artikkel 4 ), andmekaitse-eeskirjade järgimist ( artikkel 5 ) ja parimate tavade vahetamist kriminaaltulu jälitamise talituste vahel ( artikkel 6 ).

Seetõttu tuli ametlikult saadud teavet kombineerida muu teabega, et hinnata vähemalt otsuse õiguslike miinimumnõuete rakendamist.

Teavet kõnealuste nõuete rakendamise kohta, samuti selle kohta, missuguseid edusamme on liikmesriigid teinud kriminaaltulu jälitamise talituste määramisel, koguti ELi kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames toimunud kohtumistel. Platvormi raames on kohtumised toimunud korrapäraselt alates 2009. aasta algusest ning neil osalevad liikmesriikide määratud kriminaaltulu jälitamise talitused ja sellised ametiasutused, kes osalevad kriminaaltulu jälitamise talituste kujundamises või kes täidavad ajutiselt kõnealuste talituste ülesandeid.

Platvormi raames 2010. aasta märtsis ja mais toimunud kohtumistel avaldasid kriminaaltulu jälitamise talitused soovi, et komisjon koostaks rakendamisaruande, mis sisaldaks peale otsuse sätete rakendamise hindamise veel muid aspekte, näiteks määratud kriminaaltulu jälitamise talituste struktuur, volitused ja teabele juurdepääsu võimalused, edusammud turvalise teabevahetussüsteemi arendamisel ja talituste peamised probleemid.

Teavet eespool nimetatud aspektide kohta saadi tabelist, milles on ära toodud määratud kriminaaltulu jälitamise talituste põhiandmed, ja talituste vastustest lühikesele täiendavale küsimustikule, mille saatis neile komisjon (2010. aasta septembrist novembrini vastas küsimustikule 17 kriminaaltulu jälitamise talitust). Lisateavet saadi ka 6.–7. detsembril 2010 Brüsselis toimunud üleeuroopalisel konverentsil, millel käsitleti kriminaaltulu jälitamise talitustega seotud küsimusi.

2. HINDAMINE

Artikkel 1 – Kriminaaltulu jälitamise talitused

Kooskõlas otsuse artikli 8 punktiga 1 on kriminaaltulu jälitamise talitusteks määratud järgmised asutused:

Austrias Föderaalne Kriminaalpolitseiamet ( Bundeskriminalamt – Referat „Vermögensabschöpfung” ) .

Belgias 26. märtsi 2003. aasta seadusega asutatud arestimise ja konfiskeerimise keskasutus ( Organe Central pour la Saisie et la Confiscation ).

Bulgaarias määrati kaks kriminaaltulu jälitamise talitust: kuritegelikul teel saadud vara tuvastamise komisjon (CEPACA, hiljem CAPAIA) ja riiklik kassatsiooniprokuratuur.

Küprosel rahapesu vastu võitlemise üksus (MOKAS-FIU Cyprus).

Tšehhis korruptsiooni ja finantskuritegude vastase võitluse üksuse (UOKFK) rahvusvahelise koostöö osakond ja jõustati seadus nr 273/2008.

Taanis tõsiste majanduskuritegudega tegelev riigiprokurör ( Statsadvokaten for Særlig Økonomisk Kriminalitet ).

Eestis Politsei- ja Piirivalveameti kriminaalpolitseiosakonna menetlusbüroo V teenistus.

Soomes keskkriminaalpolitsei kriminaalteabe talitus / sidekeskus.

Prantsusmaal kriminaaluurimise keskdirektoraat ( Plateforme d'Identification des Avoirs Criminels – PIAC). Prantsusmaa määras hiljuti ka teise kriminaaltulu jälitamise talituse: arestitud ja konfiskeeritud vara haldamise amet (AGRASC). Komisjonile saadetakse selle kohta teave.

Saksamaal on määratud kaks kriminaaltulu jälitamise talitust: Föderaalne Kriminaalpolitseiamet ( (Bundeskriminalamt – Referat SO 35 „Vermögensabschhöpfung” ) ja Föderaalne Justiitsamet ( Bundesamt für Justiz ).

Kreekas kooskõlas seadusega nr 3842/2010 rahandusministeeriumi finants- ja majanduskuritegude üksus.

Ungaris riiklik uurimisbüroo ( Nemzeti Nyomozó Iroda ).

Iirimaal 2005. aasta asjaomase seadusega asutatud kuritegelikul teel saadud vara büroo ( Criminal Assets Bureau ).

Lätis keskkriminaalpolitsei osakonna majanduspolitsei talitus.

Leedus on määratud kaks kriminaaltulu jälitamise talitust: kriminaalpolitseiamet ( Lietuvos kriminalines policijos biuras ) ja riigiprokuratuur ( Lietuvos Respublikos generaline prokuratura ).

Luksemburgis Parquet du Tribunal d'Arrondissement de Luxembourg, Section éco-fin.

Madalmaades kriminaaltulu konfiskeerimisega tegelev prokuratuur ( Bureau Ontnemingswetgeving Openbaar Ministerie – BOOM ).

Poolas politsei peakorteri juurde loodud kriminaalpolitseile alluv kriminaaltulu jälitamise üksus.

Slovakkias politseipresiidiumi juurde loodud organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise büroo finantsteabe üksus.

Hispaanias määrati kaks kriminaaltulu jälitamise talitust: organiseeritud kuritegevuse vastane jälituskeskus (CICO) ja narkootikumidevastase võitluse eriprokuratuur ( Fiscalia Especial Antidrogas ) justiitsministeeriumi juures.

Rootsis määrati kaks kriminaaltulu jälitamise talitust: riiklik kriminaalteabe talitus politsei juures ja riiklik majanduskuritegude büroo ( Ekobrottsmyndigheten ).

Ühendkuningriigis määrati kaks kriminaaltulu jälitamise talitust: raske organiseeritud kuritegevuse vastane amet ( Serious Organised Crime Agency – SOCA) Inglismaal, Walesis ja Põhja-Iirimaal ning Šotimaa kuritegevuse ja narkootikumide vastane amet ( Scottish Crime and Drug Enforcement Agency – SCDEA) Šotimaal.

Ülejäänud liikmesriigid esitasid nende riigis kriminaaltulu jälitamise talituse määramisel tehtud edusammude kohta järgmise teabe:

Malta sõnul määratakse riiklikuks kriminaaltulu jälitamise talituseks riiklik pettustevastane talitus.

Portugal märkis, et tulevase kriminaaltulu jälitamise talituse struktuuri väljakujundamise ülesanne on antud justiitsministeeriumi juurde asutatud erirühmale.

Rumeenia teatas, et kriminaaltulu jälitamise talitus asutatakse justiitsministeeriumi juurde. Talitus hõlmaks mitut valdkonda ja neid õiguskaitsestruktuure, kes on seni ajutiselt täitnud talituse ülesandeid. Asjaomased töötajad, sealhulgas CARINi kontaktisik, lülitatakse tulevase kriminaaltulu jälitamise talituse koosseisu.

Sloveenia mainis, et kriminaaltulu jälitamise talitus plaanitakse luua riigiprokuratuuri juurde.

Itaalia omakorda mainis, et tema kriminaaltulu jälitamise talitus plaanitakse luua siseministeeriumi juurde. Praegu kavandatakse ministeeriumisiseseks määramiseks vajalikke sätteid.

Seni on otsuse artikli 1 lõikes 2 pakutud võimalust nimetada kaks kriminaaltulu jälitamise talitust kasutanud seitse liikmesriiki ( Bulgaaria, Hispaania, Leedu, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa ja Ühendkuningriik ). Seega on Euroopa Liidus praegu 28 määratud kriminaaltulu jälitamise talitust.

Seni on kriminaaltulu jälitamise talitused asutatud peamiselt õiguskaitsetalituste juures. Ülejäänud jagunevad peaaegu võrdselt õigusasutuste juures asutatud kriminaaltulu jälitamise talitusteks ja mitut valdkonda hõlmavateks kriminaaltulu jälitamise talitusteks.

Kuna otsusega püütakse luua ka struktuurid CARINi võrgu raames toimuva tegevuse toetamiseks, on oluline märkida, et peaaegu kõik määratud kriminaaltulu jälitamise talitused hõlmavad ka CARINi kontaktpunkti/kontaktpunkte[3].

Artikkel 2 – Kriminaaltulu jälitamise talituste vaheline koostöö

Selle artikliga kohustatakse liikmesriike tagama, et nende kriminaaltulu jälitamise talitused teevad omavahel koostööd kuritegelikul teel saadud tulu või kuritegevusega seotud muu vara jälitamise ja tuvastamise valdkonnas, vahetades teavet ja parimaid tavasid nii taotluse alusel kui ka omal algatusel. Teabe- ja parimate tavade vahetus kriminaaltulu jälitamise talituste vahel peaks toimuma olenemata nende staatusest (haldus-, õiguskaitse- või õigusasutus).

Kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames toimunud kohtumistel peetud arutelude käigus väljendasid talitused üldiselt rahulolu teiste talitustega tehtud koostöö ja parimate tavade vahetuse ulatuse üle.

Üheltki kriminaaltulu jälitamise talituselt ei ole saadud teateid selle kohta, et mõni teine kriminaaltulu jälitamise talitus oleks keeldunud tegema koostööd tema staatuse tõttu.

Seega võib järeldada, et käesoleva artikli sätteid üldiselt rakendatakse.

Artikkel 3 – Kriminaaltulu jälitamise talituste vaheline teabevahetus taotluse alusel

Käesolevas artiklis selgitatakse, et kriminaaltulu jälitamise talitused esitavad oma teabenõuded vastavalt Rootsi algatuses ja selle rakenduseeskirjades sätestatud tingimustele. Rootsi algatuses on kehtestatud tähtajad, mille jooksul õiguskaitseasutused peavad vastama teabetaotlusele, mille teine õiguskaitseasutus on neile esitanud kriminaaluurimise või jälitusmenetluse raames.

Raskeid kuritegusid[4] käsitlevat teavet või jälitusteavet käsitlevatele kiireloomulistele taotlustele vastatakse kaheksa tunni jooksul, kui taotletud teavet või jälitusteavet hoitakse andmebaasis, millele õiguskaitseasutusel on vahetu juurdepääs.

Raskeid kuritegusid käsitlevat teavet või jälitusteavet käsitlevatele taotlustele, mis ei ole kiireloomulised, vastatakse ühe nädala jooksul, kui taotletud teavet või jälitusteavet hoitakse andmebaasis, millele õiguskaitseasutusel on vahetu juurdepääs.

Muudel juhtudel (kui andmebaasile puudub vahetu juurdepääs ja/või kui tegemist ei ole raske kuriteoga) vastatakse taotlusele kahe nädala jooksul.

Neid rangeid tähtaegu kohaldatakse ainult juhul, kui taotluse esitanud ametiasutus on täiendanud oma taotlust Rootsi algatusele lisatud taotlusvormis nõutavate võimalikult täpsete andmetega (taotluse esitamise eesmärk ja põhjused, menetluste laad, andmed jälgitava või otsitava vara ning kuriteoga oletatavasti seotud isikute kohta). Lisaks selle on kõiki eespool loetletud tähtaegu võimalik edasi lükata.

Määratud kriminaaltulu jälitamise talitused märkisid, et nad on üldiselt võimelised eespool loetletud tähtaegadest kinni pidama. Jaatavalt vastasid eelkõige Austria , Hispaania (üks talitustest), Leedu , Madalmaad , Saksamaa , Tšehhi ja Ungari . Belgia ja Hispaania (teine talitus) suudavad tähtaegadest kinni pidada enamikul juhtudel; Küprosel sõltub tähtajast kinnipidamine taotletud teabe laadist. Läti märkis, et ta ei pruugi olla võimeline pidama kinni kaheksatunnisest tähtajast, kuna tema kriminaaltulu jälitamise talitus ei tööta ööpäev läbi ja kõikidel nädalapäevadel, ning Iirimaa teatas, et ei saa alati tähtaegadest kinni pidada seetõttu, et teiste talituste edastatud teave on sageli puudulik ja seda tuleb täiendavalt kontrollida.

Otsuse artikli 3 lõikes 2 viidatakse Rootsi algatusele lisatud teabevahetusvormile ja selle täitmise kohustuslikkusele. Kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames kõnealuse punkti üle peetud aruteludel andis nõukogu peasekretariaat teada, et liikmesriigid leppisid Rootsi algatuse rakendussuuniste alusel kokku, et kõnealuse vormi täitmist ei tuleks käsitada kohustuslikuna.

Enamik kriminaaltulu jälitamise talitusi ( Austria, Belgia, Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Iirimaa, Küpros, Leedu, Läti, Madalmaad, Saksamaa, Tšehhi, Ungari ) kasutab taotluste saatmisel teistele kriminaaltulu jälitamise talitustele siiski veel Rootsi algatusele lisatud vormi, ühendades selle mõnikord muude vahenditega[5].

Kriminaaltulu jälitamise talitused saadavad teistele kriminaaltulu jälitamise talitustele teabetaotlusi, aga paljud neist kasutavad teabe saamiseks ka muid kanaleid, näiteks CARIN ( Belgia, Hispaania, Madalmaad, Saksamaa ), Interpoli kontaktametnikud ( Austria, Hispaania, Saksamaa, Tšehhi ), Europol ( Hispaania, Tšehhi ), riiklike õiguskaitseasutuste kontaktametnike võrgustik ( Austria, Hispaania, Madalmaad, Saksamaa, Tšehhi, Ungari ), riiklikud finantsteabe üksused ( Kreeka, Leedu ) või Kagu-Euroopa koostööalgatuse kontaktametnikud ( Ungari ). Enamik kriminaaltulu jälitamise talitusi (vähemalt Austrias, Belgias, Eestis, Hispaanias, Iirimaal, Küprosel, Lätis, Madalmaades, Saksamaal, Tšehhis ja Ungaris ) kajastab teiste kriminaaltulu jälitamise talitustega toimunud teabevahetuse statistikas. Kasutatud kategooriate ja näitajate vahel on siiski suured erinevused. Andmete kogumist statistika eesmärgil hõlbustaks turvalisema teabevahetussüsteemi juurutamine.

Vaatamata võrreldavate andmete vähesusele, on kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames peetud arutelud näidanud, et alates otsuse vastuvõtmisest on kriminaaltulu jälitamise talituste vahel esitatud teabetaotluste arv märkimisväärselt suurenenud ja saadud vastuste kvaliteet üldiselt paranenud.

Kriminaaltulu jälitamise talituste arvamused vastuste kvaliteedi kohta on siiski erinevad. Mõned ( Austria, Tšehhi ) leidsid, et saadud teave oli väga hea, teiste ( Belgia, Eesti, Läti ) arvates oli see hea, kolmandate ( Hispaania, Iirimaa, Leedu, Saksamaa, Ungari ) arvates aga kesine (ehkki uurimise alustamiseks piisav).

Paljud kriminaaltulu jälitamise talitused rõhutasid oma vastustes ja platvormi raames peetud kohtumistel, et oluline on esitada paremat teavet taotluse saatmisel.

Kuna Rootsi algatusega ettenähtud tähtaegu enamasti järgitakse, sellele lisatud vorm on laialdaselt kasutusel ja vastuste kvaliteet on vähemalt rahuldav, võib järeldada, et käesoleva artikli sätteid üldiselt rakendatakse.

Artikkel 4 – Kriminaaltulu jälitamise talituste vaheline omaalgatuslik teabevahetus

Käesoleva artikliga nähakse ette, et üks kriminaaltulu jälitamise talitus võib saata teisele talitusele teavet ilma eelneva taotluseta.

Kriminaaltulu jälitamise talituste töötajatega peetud aruteludel on saadud viiteid mõnele spontaanse teabevahetuse juhtumile (nt Belgia ja Madalmaade vahel), aga sellise teabevahetuse sageduse kohta ei ole statistikat esitatud. Olemasolev teave ei võimalda teha käesoleva artikli rakendamise kohta piisavaid järeldusi.

Artikkel 5 – Andmekaitse

Kogutud andmed ei osuta ühelegi kohaldatavate andmekaitsesätete rikkumisele 2008. aasta raamotsuse tähenduses[6].

Vaatamata erinevustele riiklikes andmekaitseseadustes ja tavades, ei tundu, et kavandatud süsteem (kohaldatavad andmekaitsesätted on teabe saanud kriminaaltulu jälitamise talituse siseriiklikud sätted) mõjutaks märkimisväärselt teabe saatmise ja saamise võimalust. Enamik kriminaaltulu jälitamise talitusi märkis, et kehtivad andmekaitsesätted ei mõjuta teabevahetust teiste talitustega.

Artikkel 6 – Parimate tavade vahetamine

Kooskõlas käesoleva artikliga peaksid kriminaaltulu jälitamise talitused vahetama omavahel parimaid tavasid selle kohta, kuidas suurendada vara jälitamise tõhusust.

Kriminaaltulu jälitamise talitused tõid teiste talitustega saadud kogemuste põhjal mitmesuguseid näiteid parimate tavade kohta. Paljud neist on seotud CARINi soovituste rakendamisega (kõnealustest soovitustest endist on välja kujunenud parimad tavad). Mõned on seotud koostööga teatavate vara jälitamise kahepoolsete juhtumite korral ja mõned hõlmavad tegevust, mis ei ole seotud vara jälitamisega (nt täiendav õiguskaitsealane toetus pärast vara tuvastamist). Tagasiside kriminaaltulu jälitamise talituste koostöö kohta on üldiselt positiivne. Mõningaid tavasid vahetatakse korrapäraselt ELi kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames toimuvatel kohtumistel.

Artikkel 7 – Seos kehtiva koostöökorraga

Käesolevat sätet ei ole tarvis üle võtta.

3. KRIMINAALTULU JÄLITAMISE TALITUSTE PEAMISED PROBLEEMID

Selleks et mõista kriminaaltulu jälitamise talituste peamisi probleeme, tuleb määratud talituste puhul meeles pidada järgmist:

- Enamikul kriminaaltulu jälitamise talitustel on võrdlemisi väike personal. Ainult kuuel 28-st määratud talitusest on 10 või enam töötajat.

- Kriminaaltulu jälitamise talituste põhiülesanne on jälitada ja tuvastada vara koduriigi territooriumil. Paraku puudub enamikul talitustel (otsene või kaudne) juurdepääs kõigile asjaomastele andmebaasidele ning seega võimalus oma ülesannet tõhusamalt täita.

- Kõigil kriminaaltulu jälitamise talitustel on küll juurdepääs äriregistritele, aga mõnes liikmesriigis puudub ikka veel kinnistusraamat. Riigi pangakontode registrile on juurdepääs ainult ühel kriminaaltulu jälitamise talitusel ning selline register on olemas ainult viies riigis.

- Kriminaaltulu jälitamise talitused vahetavad tundlikku teavet (nt pangakontode numbrid) e-kirja või faksiga ning neil puudub täielikult turvatud teabevahetussüsteem.

- Ainult mõned kriminaaltulu jälitamise talitused kujutavad endast riigi tasandi keskseid kontaktpunkte, kellele teiste liikmesriikide ametiasutused võivad saata vara jälitamisega seotud vastastikuse õigusabi taotlusi.

- Ainult vähesed kriminaaltulu jälitamise talitused tegelevad külmutatud vara haldamisega.

- Ligikaudu pooltel kriminaaltulu jälitamise talitustel puudub juurdepääs vara külmutamist ja konfiskeerimist käsitlevale kohtustatistikale.

Talitused märgivad, et juurdepääsu puudumine finantsteabele (nimelt pangakontode andmetele) on nende suurim probleem. Teine suur probleem on turvalise teabevahetussüsteemi puudumine. Lisaks sellele mainisid kriminaaltulu jälitamise talitused probleemidena veel finantsuurijate vähest eriväljaõpet ning üldisemalt ka ressursside vähesust.

Kriminaaltulu jälitamise talitused nimetasid ka muid probleeme, sealhulgas riikide õigusaktide erinevusi talitustele kättesaadavaks tehtava teabe osas, talituste piiratud suhteid vara haldamisega tegelevate ametiasutustega, talituste hindamise süsteemi puudumist, andmekaitset või pangasaladust käsitlevaid sätteid ja asjaolu, et kõigis liikmesriikides ei ole pangakontode registrit.

Turvalise teabevahetussüsteemi arendamine kriminaaltulu jälitamise talituste jaoks

Otsuses ei ole täpsustatud kriminaaltulu jälitamise talituste operatiivkoostöö kanaleid. Kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames toimunud kohtumistel on põhiprobleemina nimetatud vajadust operatiivteabe vahetamise turvalisema vahendi järgi. Praegu edastatakse tundlikku teavet sageli e-kirjaga ning sellega võib kaasneda teatav turvarisk.

Komisjon õhutab Europoli oma teatises organiseeritud kuritegevusest saadud tulu kohta[7] täitma riiklike kriminaaltulu jälitamise talituste tegevuse kooskõlastaja ülesannet. Seoses sellega nõustus Europoli kuritegelikul teel saadud vara büroo (inglise keeles Europol Criminal Assets Bureau – ECAB)[8] uurima võimalust kasutada kriminaaltulu jälitamise talituste kahepoolseks teabevahetuseks Europoli SIENA süsteemi[9]. Seda ideed tunnustati kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames toimunud kohtumisel, kus lepiti kokku järgmised punktid:

- Selgelt on tunda vajadust kriminaaltulu jälitamise talituste otsese teabevahetuse turvalise kanali järele.

- SIENA on juba toimiv tehniline lahendus, mis võimaldab vahetada õiguskaitsealast teavet kindlal õiguslikul alusel ja kõrgeimate turvastandarditega.

- SIENA kujutaks endast majanduslikult soodsat lahendust, kuna see põhineb olemasoleval võrgul; seetõttu ei oleks tarvis rahalist toetust uue võrgu rajamiseks.

- Juhul kui SIENA valitakse kriminaaltulu jälitamise talituste teabevahetuskanaliks, peaks see toetama talituste vahelist otsest kahepoolset suhtlust. Liikmesriigid peaksid nimetama SIENA ja Rootsi algatuse raames oma kriminaaltulu jälitamise talitused pädevateks asutusteks. Samuti peaksid nad looma tehnilise seose oma kriminaaltulu jälitamise talituste ja Europoli riiklike üksuste[10] vahel.

Europol otsustas 2009. aasta septembris alustada huvitatud kriminaaltulu jälitamise talituste osalusel katseetappi. SIENA kui talitustevahelise teabevahetussüsteemi katsetamises nõustus osalema 11 riiki ( Bulgaaria, Eesti, Hispaania, Madalmaad, Poola, Prantsusmaa, Rootsi, Slovakkia, Taani, Ungari ja Ühendkuningriik ).

2010. aasta juulis osales kaheksa kriminaaltulu jälitamise talituste töötajat (Bulgaariast, Eestist, Madalmaadest, Poolast, Taanist, Ungarist ja Ühendkuningriigist) SIENA koolitusel, mis toimus Europoli peakorteris. Katseetapp algas 2010. aasta juulis ja kestis septembri lõpuni. Praegu hinnatakse selle tulemusi.

Kui tulemused hinnatakse edukaks, võivad esimesed kriminaaltulu jälitamise talitused luua ametliku ühenduse SIENAga 2011. aastal. Talituste ühendamist SIENA-ga jätkatakse ning eesmärk on ühendada süsteemiga enamik talitusi.

4. JÄRELDUSED

Kuna otsuse põhisätted on seotud kriminaaltulu jälitamise talituste loomise või määramise ning talitustevahelise teabevahetusega, võib otsuse rakendamise taset liikmesriikides käsitada üsna rahuldavana. Kriminaaltulu jälitamise talitused on määratud 22 liikmesriigis ning komisjonile on neist (vähemalt mitteametlikult) teatatud 2010. aasta lõpuks, otsuses kindlaksmääratud tähtajast kaks aastat hiljem.

Komisjoni teatises sisejulgeoleku strateegia toimimise kohta[11] kutsutakse liikmesriike üles looma 2014. aastaks kriminaaltulu jälitamise talitused, millel on vajalikud vahendid, volitused ja väljaõpe, samuti suutlikkus vahetada teavet, ning märgitakse, et komisjon töötab 2013. aastaks välja ühised näitajad, mille põhjal liikmesriigid peaksid hindama nende talituste toimimist.

Esialgsed ettepanekud kriminaaltulu jälitamise talituste suhtes kohaldatavate tõhususnäitajate kohta tehti 2010. aasta detsembris toimunud üleeuroopalisel konverentsil, millel käsitleti kriminaaltulu jälitamise talitustega seotud küsimusi. Samuti tehti ettepanek hinnata talituste toimimise tõhusust (talituste toimimist vastavalt näitajatele) korrapäraselt teiste liikmesriikide ekspertide mitteametlike külastuste käigus ning arutada tulemusi kriminaaltulu jälitamise talituste mitteametliku platvormi raames.

Kavandamisel on ka muudatused vara konfiskeerimist käsitlevas kehtivas õiguslikus raamistikus. Teatises sisejulgeoleku strateegia toimimise kohta teatas komisjon oma kavatsusest teha 2011. aastal õigusakti ettepanek, millega tugevdada ELi õigusraamistikku konfiskeerimise valdkonnas[12]. Otsus, mis kujutab endast kriminaaltulu jälitamise talituste vahelise teabevahetuse õiguslikku raamistikku, ei näi märkimisväärseid puudusi sisaldavat. Uus õigusakt võimaldaks komisjonil, Euroopa Parlamendil ja nõukogul siiski kehtestada vajaduse korral uusi sätteid kriminaaltulu jälitamise talituste volituste laiendamiseks või nende teabele juurdepääsu võimaluste avardamiseks.

Komisjon kutsub kõiki liikmesriike üles analüüsima käesolevat aruannet ning esitama kooskõlas otsuse artikliga 8 komisjonile ja nõukogu sekretariaadile kogu asjakohane lisateave.

Viis liikmesriiki ei ole veel oma kriminaaltulu jälitamise talitust määranud. Kuna iga võrgustik on täpselt nii nõrk nagu on selle nõrgim lüli, võib see oluliselt vähendada liikmesriigi suutlikkust jälitada seadusvastaselt omandatud vara kogu Euroopa Liidu territooriumil. Komisjon ootab, et kõik liikmesriigid, kes ei ole seni veel otsust rakendanud, teeksid seda viivitamata.

[1] ELT L 332, 18.12.2007, lk 103.

[2] ELT L 386, 29.12.2006, lk 89.

[3] CARINi puhul on ette nähtud kaks operatiivset kontaktpunkti (üks õiguskaitse- ja üks õigusasutus) igas riigis. CARINit toetavad komisjon ja Europol (Europoli juures asub CARINi alaline sekretariaat) ning võrgu raames toimuvas tegevuses osalevad eksperdid üle 50 riigist ja jurisdiktsioonist, sealhulgas 26 ELi liikmesriigist.

[4] Näiteks Euroopa vahistamismäärust käsitleva raamotsuse 2002/584/JSK artikli 2 lõikes 2 loetletud kuriteod.

[5] Näiteks e-kiri, kui tegemist on lihtsama taotlusega, või vorm, mida kasutavad teabe vahetamiseks CARINi kontaktpunktid.

[6] Võttes arvesse otsuse sätteid, mis käsitlevad andmete kasutamist teabe saanud liikmesriigis, peaksid kohaldatavad andmekaitsesätted olema 27. novembri 2008. aasta raamotsuse 2008/977/JSK (kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta, ELT L 350, 30.12.2008, lk 60) sätted. Otsuses selline viide puudub, sest nimetatud raamotsus võeti vastu alles aasta pärast otsuse vastuvõtmist.

[7] KOM(2008) 766 (lõplik), 20.11.2008.

[8] ECAB abistab finantsuurijaid kriminaaltulu jälitamisel muudes riikides. 2007. aastal aitas ECAB toimetada 133 uurimist.

[9] Europoli turvaline teabevahetusvõrk (SIENA) on uue põlvkonna andmeedastusvahend, mis on kujundatud võimaldama liikmesriikidel, Europolil ja kolmandatel osapooltel, kellega Europol on sõlminud koostöölepingu, vahetada kiiresti, turvaliselt ja kasutajasõbralikul viisil operatiiv- ja strateegilist teavet kuritegude kohta, samuti jälitusteavet.

[10] Kesksed riiklikud kontaktpunktid teabe vahetamiseks Europoliga.

[11] KOM(2010) 673, 22.11.2010.

[12] Eelkõige selleks, et lubada rohkem kolmandate isikute vara konfiskeerimist ja laiendatud konfiskeerimist ning et hõlbustada selliste konfiskeerimiskorralduste vastastikust tunnustamist liikmesriikide vahel, mis antakse välja süüdimõistva kohtuotsuseta.