Kõik liikmesriigid teatasid, et nad nõuavad, et pädevad asutused tunnustaksid vastastikku teistes liikmesriikides väljaantud lammutustõendeid.

Kõik vastanud teatasid, et on vastu võtnud meetmed selle tagamiseks, et kasutuselt kõrvaldatud sõiduki üleandmine tegevusloaga töötlemiskojale ei tekita sõiduki viimasele valdajale või omanikule mingeid kulusid. Samas ei toimu enamikus liikmesriikides kasutuselt kõrvaldatud sõidukite üleandmine tasuta juhul, kui sõidukil puuduvad põhilised osad või kui sõiduk sisaldab sellesse lisatud jäätmeid. See on kooskõlas direktiiviga.

Kõik liikmesriigid teatasid, et on kehtestanud süsteemi, mille kohaselt tuleb sõiduki kustutamiseks registrist esitada lammutustõend. Neliteist liikmesriiki kasutasid võimalust anda tootjatele, müüjatele või kogujatele luba väljastada lammutustõendeid tegevusloaga töötlemiskoja nimel, kui nad tagavad, et kasutuselt kõrvaldatud sõiduk viiakse tegevusloaga töötlemiskotta.

Kõik aruande esitanud liikmesriigid kinnitasid, et nad olid võtnud vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et ettevõtjad – enamikul juhtudel sõidukite tootjad ja/või importijad – seavad sisse kogumissüsteemid kasutuselt kõrvaldatud sõidukite ning (tehniliselt teostatavas ulatuses) sõiduautode remontimisel eemaldatud ja jäätmeteks tunnistatud kasutatud osade jaoks. Samuti kinnitasid nad meetmete võtmist selle tagamiseks, et kogumiskohad on nõuetekohaselt kättesaadavad; vähemalt kuus liikmesriiki on määranud kindlaks kogumiskohtade vahelise maksimaalse vahemaa või minimaalse kogumiskohtade arvu linna/piirkonna või elanike arvu kohta.

Kõik liikmesriigid peale ühe teatasid, et on võtnud meetmeid, millega kannustada sõidukitootjaid koostöös materjalide ja seadmete tootjatega piirama ohtlike ainete kasutamist sõidukites, et hõlbustada sõidukite demonteerimist, kordus- ja taaskasutamist ning kasutada sõidukite valmistamisel üha suuremas koguses ringlussevõetud materjale. Kõik liikmesriigid märkisid, et nende õigusaktidega on piiratud plii, elavhõbeda, kaadmiumi ja kuuevalentse kroomi kasutamist pärast 1. juulit 2003 turule lastud sõidukite materjalides ja osades, välja arvatud direktiivi II lisas loetletud erandite puhul.

Kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiiv on üle võetud kõikide liikmesriikide õigusesse. Ehkki leiti, et üldiselt oli direktiiv üle võetud hästi, oli ajavahemikus 2008–2014 seoses liikmesriikide rakendusmeetmete mittevastavusega endiselt pooleli 15 rikkumismenetlust, mille seas oli ka juhtumeid, mis olid avatud eelmisest aruandlusperioodist saati. Viie liikmesriigi suhtes algatatud kohtuasjad anti edasi Euroopa Kohtusse ja nüüdseks on need kõik lõpetatud. Alates 2015. aasta oktoobrist ei ole olnud avatud enam ühtki kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiiviga seotud rikkumismenetlust.

Võrreldes varasemate aruandlusperioodidega on käesoleva kolmanda rakendamisaruande puhul paranenud aruandluse täpsus ja kvaliteet. Aruandlusperioodi 2008–2011 kohta esitasid komisjonile rakendamisaruande kõik liikmesriigid, aruandlusperioodi 2011–2014 puhul jätsid kaks liikmesriiki aruande saatmata. Esitatud teave oli täielik ja üldiselt rahuldava kvaliteediga. Seda teavet on täiendatud lisateabega, mille komisjon on saanud näiteks kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivi ülevõtmiseks kehtestatud liikmesriikide meetmete vastavuse kontrollimisel.

Käesolev aruanne on kolmas kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivi rakendamist käsitlev aruanne ja see hõlmab kahte aruandlusperioodi: 21. aprillist 2008 kuni 20. aprillini 2011 ning 21. aprillist 2011 kuni 20. aprillini 2014. Esimene rakendamisaruanne, mis hõlmas ajavahemikku 21. aprillist 2002 kuni 20. aprillini 2005, avaldati 2007. aastal ja teine rakendamisaruanne, mis hõlmas ajavahemikku 21. aprillist 2005 kuni 20. aprillini 2008, avaldati 2010. aastal.

Kasutuselt kõrvaldatud sõidukeid käsitleva direktiivi 2000/53/EÜ peamine eesmärk on vältida sõidukitest ja nende osadest tekkivaid jäätmeid, et vähendada jäätmete lõplikku kõrvaldamist ning nende üldist keskkonnamõju. Peale selle püütakse direktiivis sätestatud meetmetega parandada sõidukite olelusringi kaasatud kõigi ettevõtjate ja eriti kasutuselt kõrvaldatud sõidukite töötlemisega vahetult tegelevate ettevõtjate keskkonnakaitsealaseid töötulemusi. Kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivis on üldiselt järgitud ringmajanduse lähenemisviisi, toetades ökodisaini, nähes ette ohtlike ainete kasutamise lõpetamise sõidukites ning püstitades kõrged korduskasutamis-, ringlussevõtu- ja taaskasutamiseesmärgid, et kasutada kasutuselt kõrvaldatud sõidukites leiduvaid väärtuslikke materjale uuesti ja jätta väärtuslikud ressursid majandusse.

Kõik aruande esitanud liikmesriigid kinnitasid, et on vastu võtnud jäätmehierarhiale vastavad meetmed, et soodustada korduskasutamiseks sobivate osade korduskasutamist, selliste osade taaskasutamist, mida ei saa korduskasutada, ja ringlussevõtu eelistamist.

Kõik aru andnud liikmesriigid olid kehtestanud meetmed selle tagamiseks, et ettevõtjad saavutavad kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivi kohased korduskasutamise/taaskasutamise ja korduskasutamise/ringlussevõtu eesmärgid. Enamik liikmesriike oli direktiivis kehtestatud eesmärgid oma õigusesse otse üle võtnud. Madalmaad kohandasid oma algul väga ambitsioonikat tähtaega, mille korral tulnuks 95 % korduskasutamine/taaskasutamine ja 85 % korduskasutamine/ringlussevõtt saavutada 2007. aastal, mitte 2015. aastal, nagu nõuti direktiivis. Bulgaarias tuli 87 % taaskasutamise ja 81 % ringlussevõtu eesmärk saavutada 31. detsembriks 2008; 2015. aastaks suurendati neid eesmärke järk-järgult 95 %-le taaskasutamise ja 85 %-le ringlussevõtu puhul. Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Läti, Poola, Portugal, Rumeenia, Slovakkia, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik kasutasid võimalust kehtestada enne 1. jaanuari 1980 toodetud sõidukite jaoks madalamad eesmärgid.

Kõik vastanud liikmesriigid peale ühe teatasid, et nad on võtnud meetmeid selle tagamiseks, et sõidukite tootjad kasutavad koostöös materjalide ja seadmete tootjatega osade ja materjalide kodeerimise standardeid, ning et nad on kohustanud osade tootjaid tegema tegevusloaga töötlemiskodadele kättesaadavaks osade demonteerimist, ladustamist ja katsetamist käsitleva teabe. Kõikides liikmesriikides peavad tootjad esitama iga uue turulelastava sõidukitüübi demonteerimisandmed. Enamik liikmesriike märkis, et nad kasutavad rahvusvahelist demonteerimisandmete süsteemi, mille tootjad lõid selleks, et anda töötlejatele kasutuselt kõrvaldatud sõidukite keskkonnahoidliku töötlemise edendamiseks põhjalikku ja pidevalt ajakohastatavat teavet.

Kõik liikmesriigid peale Rootsi teatasid, et nõuavad ettevõtjatelt – enamasti tootjatelt – sõidukite konstruktsiooni, keskkonnaohutu töötlemise, jäätmete vältimise ning taaskasutamise ja ringlussevõtu valdkonnas tehtud edusammude kohta teabe avaldamist. Rootsi andis teada, et kehtivad õigusaktid on suunatud tootjale, mitte ettevõtjatele, ja selle küsimusega tegeletakse õigusaktide käimasoleva läbivaatamise raames.

3.Teave kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivi rakendamise tavade kohta

Kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivi rakendamist käsitlevates liikmesriikide aruannetes esitati teavet ka ettevõtjate edusammude ja heade tavade kohta, mis on aidanud kaasa direktiivi rakendamisele.

Liikmesriigid on saavutanud kõrged korduskasutamise/ringlussevõtu/taaskasutamise eesmärgid peamiselt tänu sellele, et on välja töötatud uued purustusjäätmete järeltöötlemise tehnoloogiad; on oluliselt vähendatud raskmetallide kasutamist uutes autodes (nagu on näha kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivi II lisasse tehtud muudatustest); on rakendatud kodeerimisstandardeid, et hõlbustada demonteerimist ning kasutada paremini, korduskasutada ja taaskasutada osasid ja materjale; ning on suuremal arvul täiustatud töötlemiskodasid, kus järgitakse ELi keskkonnastandardeid.

Seoses jäätmete vältimisega viitas mitu liikmesriiki tegevusele autotööstuses, nagu üleilmse deklareeritavate ainete loetelu koostamine, mis hõlbustab kogu tarneahelas suhtlust ja teabevahetust seoses teatavate ainete kasutamisega autotööstuse toodetes. Samuti juhiti tähelepanu rahvusvahelise demonteerimisandmete süsteemi kohandamisele eesmärgiga teha toodete koostis nähtavaks kogu tootmisahela vältel.

Mõni liikmesriik viitas lisameetmetele, millega täiustatakse töötlemisprotsessi ning lihtsustatakse demonteerimist ja reostusohu kõrvaldamist. Näiteks Saksamaa andis teada täiustatud purustusjäätmete järeltöötlemise tehnoloogiast, mille abil eraldatakse rohkem ringlussevõetavaid osi, ning Prantsusmaa teatas, et mõni sõidukitootja oli vähendanud materjalide mitmekesisust ja lihtsustanud osade ülesehitust, et neid oleks kergem töödelda, ning oli kujundanud osade kogumiseks, taasväärtustamiseks ja korduskasutamiseks välja oma võrgustiku, et vältida jäätmete teket. Muud meetmed, millega täiustati ringlussevõttu silmas pidades sõidukite konstruktsiooni, hõlmavad autode pürotehniliste osade lihtsaks ja ohutuks eemaldamiseks pardadiagnostikavahendi väljatöötamist.

Ringlussevõetud materjalide liikide ja koguste ning turuolukorra kohta anti üksnes piiratud teavet. Liikmesriigid olid nõus, et metallikaubanduse turg toimib mustmetallide ja värviliste metallide puhul hästi. See tagab kõrged metallide ringlussevõtu määrad. Plastide ringlussevõtu turgu peetakse ebaühtlasemaks: ringlussevõetud plastmaterjale kasutatakse sõidukites endiselt võrdlemisi vähe, ehkki üha enam. Praegu on ringlussevõetud plasti osakaal sõidukite tootmisel harva suurem kui mõni protsent kogu kasutatavast plastist. Autotootjad on võtnud endale kohustuse suurendada ringlussevõetud plasti osakaalu sõidukites 20 %-ni. Saksamaa väitis, et korduskasutatavatel rehvidel ja ringlussevõetud materjalidest valmistatud toodetel (graanulitel) on positiivne turuväärtus, samal ajal kui rehvide töötlemisse saatmisel ja kõrvaldamisel tuleb tavaliselt juurde maksta.

Enamik liikmesriike täheldas, et kasutuselt kõrvaldatud sõidukitel on positiivne turuväärtus, kui need antakse üle täielikena, koos sõiduki põhiliste osadega. Portugal väitis, et demonteerimise ja purustamise tulemusel saadavate materjalide, eriti mustmetallide ja värviliste metallide väärtus on jäänud tasemele, mis tagab töötlemisahela jätkusuutlikkuse. Sellegipoolest teatas kaheksa liikmesriiki selgesõnaliselt, et ajavahemikul 2008–2014 koguti isegi selliseid sõidukeid, millel turuväärtus puudus või mille turuväärtus oli negatiivne. Ühendkuningriigis koguti need üksikud negatiivse turuväärtusega sõidukid enamasti kõrvalistes maapiirkondades, näiteks teatavatel Šotimaa saartel. Poola hinnangu kohaselt võrdub ilma väärtuseta või negatiivse väärtusega kasutuselt kõrvaldatud sõidukite arv mittetäielike sõidukite arvuga.

Kasutuselt kõrvaldatud sõidukite töötlemise taristu ajavahemikus 2008–2014 paranes. Enamikus liikmesriikides suurenes tegevusloaga töötlemiskodade arv ja liikmesriikidevahelised töötlemisvõrgustiku tiheduse erinevused on vähenenud. Tegevusloaga töötlemiskodade arv ulatub kahest töötlemiskojast Luksemburgis umbes 1 800 töötlemiskojani Ühendkuningriigis. Kokku on ELis peaaegu 13 000 töötlemiskoda ehk ligikaudu üks töötlemiskoda 40 000 elaniku kohta.

Tegevusloaga töötlemiskodadesse toimetatud sõidukite koguarv suurenes ELis järsult, kasvades 2008. aasta 6,3 miljonilt 2009. aastaks 9 miljonile. Seda kasvu tuleb seostada lammutamisstiimulite kavade kasutuselevõtuga enam kui kümnes liikmesriigis aastatel 2008 ja 2009. Kõige rohkem aitasid kasutuselt kõrvaldatud sõidukite arvu märkimisväärsele suurenemisele kaasa Saksamaa (kasv 1,4 miljonit sõidukit), Prantsusmaa (kasv 0,46 miljonit sõidukit), Itaalia (kasv 0,41 miljonit sõidukit) ja Hispaania (kasv 0,2 miljonit sõidukit). Pärast 2009. aastat vähenes tegevusloaga töötlemiskodadesse toimetatud kasutuselt kõrvaldatud sõidukite arv järk-järgult, kahanedes 2013. aastaks 6,2 miljonile sõidukile, mis vastas 2008.–2009. aasta eelsele tasemele.

Liikmesriigid pidid hiljemalt 2006. aastaks saavutama kasutuselt kõrvaldatud sõidukite direktiivi artikli 7 lõikes 2 sätestatud 80 % korduskasutamise ja ringlussevõtu määra ning 85 % korduskasutamise ja taaskasutamise määra. Liikmesriikide teatatud 2013. aasta määrad on esitatud joonisel 1 . Korduskasutamise ja ringlussevõtu eesmärgi saavutasid kõik liikmesriigid peale Eesti, kes teatas 78 % korduskasutamise/ringlussevõtu määrast, kuid oli täitnud eesmärgi 2012. aastal. Ka korduskasutamise ja taaskasutamise eesmärgi saavutasid kõik liikmesriigid, välja arvatud Itaalia, kelle saavutatud määr oli 83 %.

Joonis 1.Teatatud 2013. aasta korduskasutamise/ringlussevõtu määrad.

Joonis 2.Teatatud 2013. aasta korduskasutamise/taaskasutamise määrad.

Saksamaa ja Sloveenia teatasid korduskasutamise/taaskasutamise määradest, mis ületasid 100 %. Saksamaal olid need esmapilgul väheusutavad määrad põhjustatud varude kogunemisest, kuivõrd kasutuselt kõrvaldatud sõidukeid ei töödelda ilmtingimata aastal, mil nad toimetatakse töötlemiskotta (nt võimsuspiirangute tõttu). Saksamaa puhul võib seda nähtust seostada ka 2008.–2009. aasta lammutamisstiimulite kavaga. Sloveenias tundub teatatud kõrge määr olevat ajutine nähtus, mille põhjustas üleminek avalikul teenusel põhinevalt süsteemilt tootjavastutuse süsteemile.