2011. AASTA ÜLDEELARVE PARANDUSEELARVE PROJEKT nr 7

KULUDE EELARVESTUS JAGUDE KAUPA III jagu – Komisjon

Võttes arvesse:

– Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 314, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,

– nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust,[1] eriti selle artiklit 37,

– 15. detsembril 2010 vastuvõetud Euroopa Liidu 2011. aasta üldeelarvet[2],

– 6. aprillil 2011 vastuvõetud paranduseelarve projekti nr 1/2011[3],

– 5. juulil 2011 vastuvõetud paranduseelarve projekti nr 2/2011[4],

– 14. juulil 2011 vastuvõetud paranduseelarve projekti nr 3/2011[5],

– 28. septembril 2011 vastuvõetud paranduseelarve projekti nr 4/2011,

– 25. oktoobril 2011 vastuvõetud paranduseelarve projekti nr 5/2011,

– 18. oktoobril 2011 vastuvõetud paranduseelarve projekti nr 6/2011[6]

esitab Euroopa Komisjon eelarvepädevatele institutsioonidele 2011. aasta eelarve paranduseelarve projekti nr 7.

TULUDE JA KULUDE EELARVESTUSE MUUDATUSED EELARVEJAGUDE KAUPA

Tulude ja kulude eelarvestuse muudatused eelarvejagude kaupa on kättesaadavad Eur-Lexis (http://eur-lex.europa.eu/budget/www/index-et.htm). Teadmiseks on lisatud nende muudatuste ingliskeelne versioon, mis moodustab eelarve lisa.

SISUKORD

1. Sissejuhatus.. 3

2. Euroopa Liidu solidaarsusfondi kasutuselevõtmine. 3

2.1 Hispaania.. 3

2.2 Itaalia.. 5

3. Rahastamine. 7

4. Koondtabel finantsraamistiku rubriikide kaupa.. 8

1. Sissejuhatus

2011. aasta paranduseelarve projekti (PEP) nr 7 sisuks on ELi Solidaarsusfondi kasutuselevõtmine 37 979 875 euro ulatuses kulukohustuste assigneeringute ja maksete assigneeringutena seoses Hispaanias Murcias toimunud maavärina (21 070 950 eurot) ja Itaalias Venetos toimunud üleujutustega (16 908 925 eurot).

2. Euroopa Liidu solidaarsusfondi kasutuselevõtmine

2.1 Hispaania

11. mail 2011 tabas Lorca linna kaks järjestikust 5,2 pallist maavärinat, mille tagajärjel hukkus 9 ja sai kannatada ligikaudu 300 inimest. 10 000 inimest evakueeriti ja ligi 30 000 inimest pidi veetma esimese maaväringujärgse öö tänaval. Lisaks põhjustas maavärin ulatuslikke kahjustusi elumajadele, ettevõtetele, üldkasutatavatele hoonetele, kultuuripärandiga seotud paikadele ning teedevõrgule ja põhitaristule.

(1) Komisjon sai taotluse 20. juulil kümnenädalase tähtaja jooksul alates esimeste kahjustuste registreerimisest 11. mail 2011. Taotluse ajakohastatud versioon saadi kätte 1. augustil 2011.

(2) Tegemist oli loodusõnnetusega ja see kuulub solidaarsusfondi rakendamisalasse.

(3) Katastroof mõjutas kogu Lorca omavalitsusüksust, mis kuulub Murcia autonoomsesse piirkonda. Hispaania ametiasutused on kogukahju hinnanud 843 miljonile eurole. Nimetatud summa hõlmab aga ka 162 000 euro ulatuses hüvitist, mida riik maksis ohvrite peredele. Seda hüvitist ei saa käsitada otsese kahjuna. Seepärast leiab komisjon, et otsene kahju ulatub 842,838 miljoni euroni.

(4) Kuna kahjusumma moodustab Hispaania puhul kohaldatavast tavalisest fondi kasutuselevõtu künnisest (3,535 miljardit eurot)[7] vaid 23,8 %, esitasid Hispaania ametisasutused taotluse nn erakorralise piirkondliku katastroofi kriteeriumi alusel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 2012/2002 artikli 2 lõike 2 viimases lõigus, milles määratakse kindlaks solidaarsusfondi kasutuselevõtu tingimused „erandlikel asjaoludel”. Kõnealuse kriteeriumi alusel võib piirkond erandkorras fondilt abi saada, kui kõnealune piirkond on kannatanud erakorralise katastroofi, eeskätt loodusõnnetuse tõttu, mis on tõsiselt ja püsivalt mõjutanud elanikkonna valdava osa elutingimusi ja piirkonna majanduslikku stabiilsust. Määruses kutsutakse keskenduma kõrvalistele ja isoleeritud piirkondadele, näiteks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349 kindlaksmääratud saared ja äärepoolseimad alad. Määruses nõutakse „suurimat rangust” erakorralise piirkondliku katastroofi kriteeriumi alusel esitatud taotluste hindamisel. Murcia autonoomset piirkonda ei saa käsitada kõrvalise ega isoleeritud piirkonnana.

(5) Solidaarsusfondi aastaaruandest (2002–2003)[8] võib lugeda, et komisjon on seisukohal, et piirkondlike loodusõnnetuste erikriteeriumide mõttekuse tagamiseks riigi tasandil tuleb teha vahet tõsiste piirkondlike ja kohaliku mõjuga sündmuste vahel. Subsidiaarsuspõhimõtte kohaselt vastutavad viimaste eest riigi ametiasutused, samal ajal kui esimeste puhul võib kaaluda abistamist solidaarsusfondist. Maavärin mõjutas oluliselt kogu Lorca omavalitsusüksust, kuid kahe 11. mail toimunud maavärina mõju oli tunda ka valdavas osas Murcia piirkonnast, sealhulgas Cartagenas, Águilas, Murcias, Mazarrónis ja mitmes Albacete, Jaéni, Almerías ja Alicante provintsi linnas. Lorca on Murcia piirkonnas suuruselt kolmas linn.

(6) Määruses (EÜ) nr 2012/2002 on muu hulgas sätestatud solidaarsusfondi erakorralise kasutamise tingimus, mille kohaselt katastroof peab olema mõjutanud valdavat osa suurõnnetuse piirkonna elanikkonnast. Hispaania ametisasutuste esitatud taotlus hõlmab Murcia autonoomses piirkonnas kogu Lorca omavalitsusüksust, kus elab kokku 92 694 inimest (Murcia autonoomses piirkonnas elab kokku 1 461 979 inimest). Loodusõnnetus mõjutas kogu Lorca (ja selle läheduses asuvat) elanikkonda. Maavärin nõudis üheksa inimese elu, kannatada sai ligi 300 ja evakueeriti umbes 10 000 inimest. Ligikaudu 30 000 inimest pidi veetma esimese öö tänaval. Ülejäänud linnaelanikud läksid varju omavalitsuse äärealadele või rannikule. Punane Rist püstitas kolm välihaiglat ning kolmes laagris sai peavarju üle 5 000 inimese. Välja jagati 15 000 magamiskomplekti. Lisaks selgub taotlusest, et hinnanguliselt 80 % hoonetest sai kannatada ning ajutiselt tuli sulgeda ärid ja koolid. Taotluses esitatud teabe põhjal saab järeldada, et tingimus, mille kohaselt peab mõjutatud olema valdav osa suurõnnetuse piirkonna elanikkonnast, on täidetud.

(7) Mis puutub tõsistesse ja püsivatesse tagajärgedesse piirkonna elutingimustele ja majanduslikule stabiilsusele, siis viidatakse taotluses, et märkimisväärset kahjustusi tekkis põhitaristule ja rajatistele, elumajadele, ettevõtetele ja tööstustele ning liiklus oli häiritud kohalikes teedevõrkudes. Maavärina tagajärjel said kahjustada ka mitmed riigikoolid, raamatukogu ja konservatoorium. Edastatud teabest nähtub, et Lorca tervishoiuteaduste ülikoolilinnak ei suuda majutada septembris uue õppeaasta alguses saabuvaid uusi üliõpilasi. Viimased on aga olulised piirkonna majandusele. Kahjustused linna arhitektuurimälestistele mõjutavad märkimisväärselt piirkonnale olulist turismisektorit. Kahju hõlmab ligi 708 poodi, 50 käsitööettevõtet, 482 teenindusettevõtet ning 210 hotelli ja restorani. Järsk langus turismis on piirkonna jaoks oluliseks probleemiks. Lisaks oli Lorca enne maavärinat nii ettevõtluse, tervishoiu, hariduse kui ka kultuuritegevuse seisukohalt piirkonna keskus, mis teenindas üle veerand miljonit muude omavalitsusüksuste elanikku. Seetõttu mõjutas õnnetus rängalt ka kogu piirkonna sotsiaal-majanduslikku olukorda, sest majandustegevus vähenes märkimisväärselt või peatus sootuks. Taotlus sisaldab üksikasjalikku analüüsi maavärina mõju kohta ja hinnangulise kogukahju jaotust valdkondade kaupa.

(8) Määruse (EÜ) nr 2012/2002 artikli 3 lõike 2 kohaste abikõlblike meetmete maksumus on hinnanguliselt 104 miljonit eurot ja need jagunevad nelja kategooriasse: A) infrastruktuuri kasutatavuse otsene taastamine, B) ajutine majutus ja päästeteenused, C) kaitseinfrastruktuur ja kultuuripärandi otsene kaitse ning D) loodusõnnetuspiirkonna korrastamine.

(9) Mõjutatud piirkonda võib 2007.–2013. aasta struktuurifondidest toetada kui piirkonda, kus abi andmine on kavas järk-järgult lõpetada. Hispaania ametiasutused ei ole komisjoni teavitanud kavatsusest kasutada maavärina tagajärgede likvideerimiseks muid ühenduse rahastamisallikaid.

(10) Hispaania ametiasutused teatasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

2.2 Itaalia

Ajavahemikus 31. oktoober – 2. november 2010 tabasid Kirde-Itaalias asuvat Veneto maakonda paduvihmad. Paduvihmade mõju raskendas Vahemerelt puhuv soe tuul (siroko), mis sulatas lähedal asuvates mägedes lund. Selliste ilmastikuolude tagajärjel tõusid jõed üle kallaste, ujutades üle suured piirkonnad, kahjustades teid ja taristuvõrke, põllumajandust, ettevõtteid ja elumajasid. Laialdasi kahjustusi registreeriti kõikjal Venetos. Bacchiglione valgala, sealhulgas Vicenza ja Padova linnapiirkonnad, said eriti rängalt kannatada.

(11) Taotlus saabus komisjonile 7. jaanuaril 2011 kümnenädalase tähtaja jooksul alates esimeste kahjustuste registreerimisest 31. oktoobril 2010. 11. augustil 2011 saadi taotluse oluliselt muudetud versioon, mis sisaldas ajakohastatud ja üksikasjalikumat kahjuhinnangut ja oluliselt erinevaid arvnäitajaid.

(12) Tegemist oli loodusõnnetusega ja see kuulub solidaarsusfondi peamisse rakendamisalasse.

(13) Jaanuaris esitatud esialgne taotlus põhines nn erakorralise piirkondliku katastroofi kriteeriumil, mis on sätestatud nõukogu määruse (EÜ) nr 2012/2002 artikli 2 lõike 2 viimases lõigus. Seepärast piirdus taotlus loodusõnnetuse keskmesse jäänud Bacchiglione jõe äärse alaga, mille kahjusid hinnati kokku 994,9 miljonile eurole. Taotlus oli aga puudulik ega sisaldanud tõendeid suurema osa kahjude kohta. Seetõttu ei olnud võimalik taotluse hindamist lõpuni viia.

(14) Vastuseks komisjoni talituste nõudele edastasid Itaalia ametiasutused 11. augustil ajakohastatud taotluse, milles olid esitatud kahjude kohta uued andmed ja uus hinnang. Uus esitatud kahjusumma hõlmas kogu Veneto piirkonda ja ulatus kokku 3,717 miljardi euroni. Kõnealune summa ületab 182 miljoni euroga Itaalia puhul 2011. aastal kohaldatava tavalise solidaarsusfondi kasutuselevõtu künnise (3,536 miljardit eurot, s.o 3 miljardit eurot 2002. aasta hindades). Nende esitatud andmete alusel saaks loodusõnnetust käsitada määruses (EÜ) nr 2012/2002 sätestatud nn suure loodusõnnetuse kriteeriumi alusel.

(15) Lisaks nn suure katastroofi kriteeriumi alusel esitatud andmetele sisaldab 11. augusti muudetud taotlus ajakohastatud teavet nn erakorralise piirkondliku katastroofi kriteeriumi kohaldamiseks. Kuigi taotluses ei ole seda konkreetselt märgitud, näib see teave olevat esitatud juhuks, kui taotlus lükatakse nn suure katastroofi kriteeriumi alusel tagasi.

(16) Itaalia ametiasutused on suure katastroofi all esitatud kahjusummad jaganud nelja põhikategooriasse: 1) avalik-õiguslike üksuste (omavalitsusüksused, provintsid, prefektuurid, piirkondlik metsaamet jne) deklareeritud kahju: 588 miljonit eurot; 2) hilisemate maalihete tagajärjel tekkinud kahju: 124 miljonit eurot; 3) hüdraulilise turvasüsteemi taastamise maksumus: 2 732 miljonit eurot; 4) täiendavad rakenduskulud: 273 miljonit eurot. Kui punktide 1 ja 2 all esitatud kahju näib usutav, siis punktid 3 ja 4 sisaldavad ilmselgelt suures osas kulusid, mis on seotud veemajandussüsteemi ajakohastamisega, et tagada kõrgem kaitstus, mille vajalikkust üleujutused näitasid. Üksnes väike osa nendest kuludest on seotud otseselt üleujutustest põhjustatud kahjude taastamisega. Solidaarsusfondi taotluste hindamisel ei või ennetavate meetmetega seotud kulusid aga arvesse võtmata. Kuigi esitatud andmete põhjal ei ole võimalik täpselt kindlaks määrata, kui suur osa taotluses esitatud kuludest hõlmab pigem ennetavat tegevust kui taastamist, ei ole kahtlust, et see ületab oluliselt 182 miljonit eurot. Seepärast jääb otsene kahju allapoole eespool nimetatud künnist ja komisjon leiab, et Veneto üleujutusi ei saa käsitada suure katastroofina.

(17) Kuna kahjusumma on tavapärasest künnisest madalam, käsitletakse taotlust nn erakorralise piirkondliku katastroofi kriteeriumi alusel, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 2012/2002 artikli 2 lõike 2 viimases lõigus, milles määratakse kindlaks solidaarsusfondi kasutuselevõtu tingimused „erandlikel asjaoludel”. Nende kriteeriumide alusel võib fondilt erandkorras abi saada piirkond, mis on kannatanud erakorralise katastroofi, eeskätt loodusõnnetuse tõttu, mis on tõsiselt ja püsivalt mõjutanud elanikkonna valdava osa elutingimusi ja piirkonna majanduslikku stabiilsust. Määruses kutsutakse keskenduma kõrvalistele ja isoleeritud piirkondadele, näiteks Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349 kindlaksmääratud saared ja äärepoolseimad alad. Veneto piirkond sellesse kategooriasse ei kuulu. Määruses nõutakse „suurimat rangust” erakorralise piirkondliku katastroofi kriteeriumi alusel esitatud taotluste hindamisel.

(18) Nagu eespool nimetatud, esitasid Itaalia ametiasutused ka tõendeid, mis hõlmasid üksnes kõige rängema löögi alla sattunud piirkonda Bacchiglione jõe valgala ääres. Nende tõendite eesmärk oli taotleda abi nn piirkondliku katastroofi kriteeriumi alusel, kui see suure katastroofi kriteeriumi alusel ei õnnestu. Itaalia ametiasutuste hinnangul ulatub sellele piirkonnale üleujutusest põhjustatud otsese kahju summa 1 156,86 miljoni euroni. Kogu kahjusumma koosneb järgmisest: 1) kohalike omavalitsuste esitatud kahju (sealhulgas kahju eraomandile, ettevõtetele, põllumajandusele, ajutine majutus, kultuuripärand ja hädaolukorrameetmed): kokku 178,612 miljonit eurot, 2) kahju kommunaalteenustele: 2,035 miljonit eurot, 3) tsiviilehitustööd: 50,562 miljonit eurot, 4) kahju kiirteele A4: 1,308 miljonit eurot; 5) inimeste ja loomade tervisega seotud meetmed: 0,639 miljonit eurot, 6) kodanikukaitse vabatahtlike tasud: 1,800 miljonit eurot ja 7) turvameetmete kulud mõjutatud piirkondades: 921,912 miljonit eurot. Punktides 1–6 esitatud kahjusummad näivad usutavad, samal ajal kui punkt 7 sisaldab sarnaselt suurte katastroofide all esitatule meetmeid, mis ei ole seotud üksnes otseste kahjustuste taastamisega, vaid üldise veemajandussüsteemi kaitstuse parandamisega (sealhulgas metsad ja kaitse maalihete vastu). Samal ajal on kulud eristatud selle alusel, kas tegemist on „edasilükkamatute”, „väga kiireloomuliste”, „kiireloomuliste” või „vajalike” toimingutega. Võib järeldada, et „edasilükkamatuteks” ja „väga kiireloomulisteks” liigitatud toimingud vastavad üleujutuste põhjustatud kahjude viivitamatuks taastamiseks võetud meetmetele. Nendesse kategooriatesse kuuluvate kulude summa on 492,506 miljonit eurot (sealhulgas 51,105 miljonit eurot, mis hõlmab tsiviilehitustööde kulusid, mida on juba arvesse võetud omavalitsusüksuste kuludes ja mis tuleb seetõttu maha arvestada.) Sellest lähtuvalt hindab komisjon otsese kahju suuruseks 676,357 miljonit eurot. Kõnealune summa moodustab 19 % Itaalia puhul 2011. aastal kohaldatavast tavapärasest solidaarsusfondi kasutuselevõtu künnisest.

(19) Määruses (EÜ) nr 2012/2002 on muu hulgas sätestatud solidaarsusfondi erakorralise kasutamise tingimus, mille kohaselt katastroof peab olema mõjutanud valdavat osa suurõnnetuse piirkonna elanikkonnast. Piirkonda kuuluvad 14 kohaliku omavalitsuse osad. Nimetatud 14 kohalikus omavalitsuses on registreeritud 28 391 elanikku, samal ajal kui 20 068 inimest (s.t 70,6 % elanikkonnast) väidab, et on üleujutuste tõttu oluliselt kannatanud. Registreeritud on ligi 2 800 ajutiselt ümberasustatud isikut. Üleujutused on kahjustanud üle 2 000 maja, paljusid garaaže ja 450 autot. Taotluses kirjeldatakse, kuidas elanikkond kannatas isikliku kahju, äritegevuse katkemise, häiritud kommunaalteenuste, telekommunikatsioonide ning teedevõrgu katkestuste tulemusena. Seega võib järeldada, et üleujutused puudutasid valdavat osa elanikkonnast.

(20) Mis puutub üleujutuste mõjusse ja tagajärgedesse ning nõudesse tõendada tõsiseid ja püsivaid tagajärgi piirkonna elutingimustele ja majanduslikule stabiilsusele, siis nimetatakse taotluses looduskeskkonna ja majandusstabiilsuse destabiliseerimist Veneto piirkonnas tervikuna. Veneto majandusstruktuur koosneb väikese ja keskmise suurusega ettevõtetest, millest paljud on pereettevõtted ja peamiselt suunatud ekspordile. Esitatud andmete põhjal kaotas 2 500 VKEd oma taristu, masinad ja töövahendid. Kogu Venetos ulatub üleujutuse tagajärjel ohus olevate ettevõtete arv 40 400ni. Nendest 9 900 on väikesed ettevõtted, kus töötab kokku ligi 250 000 inimest. Põllumajanduses anti teada kariloomade kaotusest ja põllumaa on jäänud muda alla.

(21) Solidaarsusfondi aastaaruandest (2002–2003)[9] võib lugeda, et komisjon on seisukohal, et piirkondlike loodusõnnetuste erikriteeriumide mõttekuse tagamiseks riigi tasandil tuleb teha vahet tõsiste piirkondlike ja kohaliku mõjuga sündmuste vahel. Subsidiaarsuspõhimõtte kohaselt vastutavad viimaste eest riigi ametiasutused, samal ajal kui esimeste puhul võib kaaluda abistamist solidaarsusfondist. Itaalia ametiasutuste esitatud tõenditest nähtub, et üleujutused mõjutasid oluliselt Veneto piirkonda ning et kahjude raskuskese oli koondunud Bacchiglione valgalale.

(22) Määruse (EÜ) nr 2012/2002 artikli 3 lõike 2 kohaste abikõlblike meetmete maksumus on hinnanguliselt 779,06 miljonit eurot ja need jagunevad nelja kategooriasse: A) infrastruktuuri kasutatavuse otsene taastamine, B) ajutine majutus ja päästeteenused, C) kaitseinfrastruktuur ja kultuuripärandi otsene kaitse ning D) loodusõnnetuspiirkonna korrastamine. Arvestades, et vaid osa deklareeritud kahjust saab käsitada otsese kahjuna (vt eespool punkt 18), tuleb abikõlblike meetmete maksimaalset summat korrigeerida 573,225 miljonile eurole.

(23) Mõjutatud piirkondi võib 2007.–2013. aasta struktuurifondidest toetada kui konkurentsivõime ja tööhõive piirkondi. Itaalia ametiasutused ei ole komisjoni teavitanud kavatsusest kasutada üleujutuse tagajärgede likvideerimiseks muid ühenduse rahastamisallikaid.

(24) Itaalia ametiasutused teatasid, et abikõlblikel kuludel ei ole kindlustuskatet.

3. Rahastamine

Solidaarsusfondi aasta kogueelarve on 1 000 miljonit eurot. Et fondi loomise keskne põhjus oli solidaarsus, on komisjon seisukohal, et sellest antav abi peab olema progresseeruv. See tähendab, et senise tava kohaselt peaks abi osatähtsus olema suurem künnise (0,6 % kogurahvatulust või 3 miljardit eurot 2002. aasta hindades, olenevalt sellest, kumb on madalam) ületava kahju puhul kui kahju puhul, mis künniseni ei küündi. Seni suurõnnetuste puhul assigneeringute määramiseks kasutatud määr on 2,5 % kogu otsesest kahjust, kui see on fondi kasutuselevõtmise künnisest allpool, ning 6 %, kui see künnist ületab. Solidaarsusfondist antava abi arvutamise metoodika esitati solidaarsusfondi aastaaruandes (2002–2003) ning metoodika kiitsid heaks nõukogu ja Euroopa Parlament.

Tehakse ettepanek paigutada maksete assigneeringud ümber eelarverealt 05 04 05 01 „Maaelu arengu programmid”, kuna 2011. aasta novembris esitatud maksedeklaratsioonid erinevad 2011. aasta septembris ajakohastatud liikmesriikide maksete prognoosidest.

Tehakse ettepanek rakendada seniseid protsendimäärasid ka käesoleval juhul ja määrata järgmised abisummad:

|| || || || || (eurodes)

|| Heakskiidetud otsene kahju || Künnis || 2,5 % põhinev summa || 6 % põhinev summa || ELi kavandatava abi kogusumma

Hispaania – maavärin Lorcas || 842,838 miljonit || 3 536 miljonit || 21 070 950 || - || 21 070 950

Veneto üleujutus || 676,357 miljonit || 3 536 miljonit || 16 908 925 || - || 16 908 925

Kokku || || || || || 37 979 875

4. Koondtabel finantsraamistiku rubriikide kaupa

Finantsraamistik Rubriik/alamrubriik || 2011. aasta finantsraamistik || 2011. aasta eelarve (sh PEd nr 1–5 ja PEP nr 6) || PEP nr 7/2011 || 2011. aasta eelarve (sh PEd nr 1–5 ja PEPd nr 6-7/2011

Kulukohustuste assigneeringud || Maksete assigneeringud || Kulukohustuste assigneeringud || Maksete assigneeringud || Kulukohustuste assigneeringud || Maksete assigneeringud || Kulukohustuste assigneeringud || Maksete assigneeringud

1. JÄTKUSUUTLIK KASV || || || || || || || ||

1a. Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks || 12 987 000 000 || || 13 520 566 270 || 11 523 944 758 || || || 13 520 566 270 || 11 523 944 758

1b. Ühtekuuluvus majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks || 50 987 000 000 || || 50 983 843 784 || 42 060 394 626 || || || 50 983 843 784 || 42 060 394 626

Kokku || 63 974 000 000 || || 64 504 410 054 || 53 584 339 384 || || || 64 504 410 054 || 53 584 339 384

Varu[10] || || || -30 410 054 || || || || -30 410 054 ||

2. LOODUSVARADE KAITSE JA MAJANDAMINE || || || || || || || ||

millest: turuga seotud kulud ja otsesed maksed || 47 617 000 000 || || 42 868 061 900 || 42 788 499 841 || || || 42 868 061 900 || 42 788 499 841

Kokku || 59 688 000 000 || || 58 659 248 389 || 56 378 918 184 || || -37 979 875 || 58 659 248 389 || 56 340 938 309

Varu || || || 1 028 751 611 || || || || 1 028 751 611 ||

3. KODAKONDSUS, VABADUS, TURVALISUS JA ÕIGUS || || || || || || || ||

3a. Vabadus, turvalisus ja õigus || 1 206 000 000 || || 1 180 030 263 || 857 199 845 || || || 1 180 030 263 || 857 199 845

3b. Kodakondsus || 683 000 000 || || 879 831 486 || 842 903 486 || 37 979 875 || 37 979 875 || 917 811 361 || 880 883 361

Kokku || 1 889 000 000 || || 2 059 861 749 || 1 700 103 331 || 37 979 875 || 37 979 875 || 2 097 841 624 || 1 738 083 206

Varu[11] || || || 26 072 737 || || || || 26 072 737 ||

4. EL KUI ÜLEMAAILMNE PARTNER[12] || 8 430 000 000 || || 8 759 300 431 || 7 242 528 574 || || || 8 759 300 431 || 7 242 528 574

Varu || || || -70 439 377 || || || || -70 439 377 ||

5. HALDUS[13] || 8 144 000 000 || || 8 172 839 289 || 8 171 544 289 || || || 8 172 839 289 || 8 171 544 289

Varu || || || 53 160 711 || || || || 53 160 711 ||

KOKKU || 142 125 000 000 || 133 440 000 000 || 142 155 659 912 || 127 077 433 762 || 37 979 875 || 0 || 142 193 639 787 || 127 077 433 762

Varu || || || 1 112 135 628 || 6 544 566 238 || || || 1 112 135 628 || 6 544 566 238

[1] EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1.

[2] ELT L 68, 15.3.2011, lk 1.

[3] ELT L 172, 30.6.2011, lk 1.

[4] ELT L 213, 19.8.2011, lk 1.

[5] ELT L 251, 27.9.2011, lk 1.

[6] KOM(2011)674 (lõplik).

[7] St 3 miljonit eurot 2002. aasta hindades.

[8] Aastaaruanne 2002–2003 ja uue vahendi esimesest kasutusaastast saadud kogemuste aruanne (KOM(2004)397 (lõplik), 26.5.2004).

[9] Aastaaruanne 2002–2003 ja uue vahendi esimesest kasutusaastast saadud kogemuste aruanne (KOM(2004) 397 (lõplik), 26.5.2004).

[10] Alamrubriigi 1a 500 miljoni euro suuruse varu arvutamisel ei ole arvestatud Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi. Ettenähtud piirmäära ületavad 34 miljonit eurot saadakse paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise teel.

[11] Euroopa Liidu solidaarsusfondi summa on kantud eelarvesse suuremana, kui vastavate rubriikide puhul on ette nähtud, nagu on sätestatud 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelises kokkuleppes (ELT C 139, 14.6.2006).

[12] Rubriigi 4 all olevas 2011. aasta varus ei ole arvestatud hädaabireserviga seotud assigneeringuid (253,9 miljonit eurot). Ettenähtud piirmäära ületavad 71 miljonit eurot saadakse paindlikkusinstrumendi kasutuselevõtmise teel.

[13] Rubriigis 5 ülemmäära suhtes jääva varu arvutamiseks on võetud arvesse aastate 2007–2013 finantsraamistiku joonealuses märkuses 1 nimetatud 82 miljonit eurot töötajate sissemakseid pensionikavasse.