ET Euroopa Liidu Teataja C 376/19

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Euroopa noorte põllumajandustootjate tulevik” (omaalgatuslik arvamus)

2011/C 376/04

Raportöör: Pedro NARRO

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee otsustas 20. jaanuaril 2011 vastavalt oma kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse teemal:

„Euroopa noorte põllumajandustootjate tulevik”

(omaalgatuslik arvamus).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis arvamuse vastu 21. juuni 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 474. istungjärgul 21.–22. september 2011 (22. septembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 136, erapooletuks jäi 6.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Statistilised andmed näitavad selgelt, et noorte põllumajandustootjate arv on üldiselt vähenemas ja põllumajandustegevusest loobutakse. Selle peatamatu nähtuse ees, mis on karjuvas vastuolus vajadusega lahendada toiduga seotud probleemid, soovib Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, et noorte põllumajandustootjate toetamise poliitika muutuks Euroopa ja riikide institutsioonide tõeliseks prioriteediks.

1.2 Komitee tunnistab, et maapiirkond pakub neis piirkondades elavatele noortele kasulikke uusi võimalusi. Põllumajandustegevus on üha keerulisem, tehnoloogilisem ja nõuab üha suuremat ettevalmistust. Noored on eelisolukorras, kuna nad suudavad põllumajandustegevust näha kui moodsat ettevõtluskontseptsiooni, mis on kohandatud uutele tehnoloogiatele. Asjakohaste vahendite ja õigusliku raamistiku olemasolul suudab noorenenud põllumajandussektor kõige paremini lahendada toiduga kindlustatuse probleemi, tootes kvaliteetseid toiduaineid, kasutades samas loodusvarasid ratsionaalselt.

1.3 Noorte põllumajandustootjate põhiprobleemid seisnevad raskes juurdepääsus maale ja krediidile. Selles suhtes tuleks kiireloomuliselt edendada uusi maale juurdepääsu süsteeme ja tagada Euroopa tagatissüsteemi kaudu võimalused krediidi saamiseks.

1.4 Komitee teeb ettepaneku luua Euroopa vaatluskeskus, mis analüüsib ja hindab ettevõtte asutamise ja üleandmisega seotud probleeme ning üldiselt kõiki põllumajandustootmist puudutavaid küsimusi.

1.5 Toetus noortele põllumajandustootjatele ei tohi piirduda ainult maaelu arendamisega. Praeguses ühise põllumajanduspoliitika läbivaatamise kontekstis tuleks ühise põllumajanduspoliitika esimeses sambas luua uus spetsiaalselt noortele mõeldud toetuste haru. Ühise põllumajanduspoliitika teise samba raames tuleb stardiabi muuta kohustuslikuks kogu Euroopa Liidus.

1.6 Üks ülesannetest, millega Euroopa praegu tegelema peab, on põllumajandusettevõtete noortele üleandmise lihtsustamine. Komitee on seisukohal, et nende poliitikameetmete edu sõltub olulisel määral pensionite suurendamisest, et see võimaldaks põllumajandustootjatel vastuvõetavatel tingimustel töölt lahkuda.

1.7 Noortele põllumajandustootjatele kättesaadav haridus ja uued tehnoloogiad on ettevõtlusvaimu arendamise põhitingimused. Ei piisa teoreetilisest ja vähe ajakohastatud haridusest, noored vajavad pidevat ja professionaalset nõustamist, mis vastab nende tegevuse tegelikele vajadustele. Komitee teeb ettepaneku luua uus noorte põllumajandustootjate vahetusprogramm „Erasmus farmer” ja kohandada programmi Leonardo ning nõuab seoses sektori vananemisega noorte jaoks uusi võimalusi põllumajandusühistutes ja -organisatsioonides osalemiseks. Edendada tuleks spetsiaalselt maapiirkondade lastele mõeldud koolitusi ja haridusprogramme, sh suvelaagreid ja mitmesuguseid üritusi.

1.8 Euroopa Liidul on noorte põllumajandustootjatega seoses suur vastutus, aga siiski on tingimata vajalik, et ka liikmesriigid teeksid neile oma pädevuste raames maksusoodustusi, leevendaksid bürokraatiat, investeeriksid infrastruktuuridesse ja avalikesse teenustesse maapiirkondades, edendaksid lühikesi tarneahelaid, toetaksid tootmise mitmekesistamist ja aitaks muuta maapiirkonnad elamiseks ja töötamiseks atraktiivseteks kohtadeks.

2. Noored põllumajandustootjad Euroopas

2.1 Komitee koostas oma viimase arvamuse noorte põllumajandustootjate kohta (1) 10 aastat tagasi. Kahjuks on arvamuses avaldatud kartused osutunud põhjendatuks: mitte ainult ei ole jätkunud noorte põllumajandustootjate arvu järsk langus, vaid läbi raskuste sektorisse jäänute ees paistab ka kümme aastat hiljem pigem tume tulevik kui valgus tunneli lõpus.

2.2 Euroopas on üks alla 35–aastane põllumajandustootja üheksa üle 55–aastase põllumajandustootja kohta. Mõnes liikmesriigis, nagu Portugal, Hispaania, Itaalia, Ühendkuningriik või Bulgaaria, on noorte põllumajandustootjate osakaal tõeliselt väike (ainult üks noor põllumajandustootja 20 üle 55–aastase kohta). Aga riikides nagu Poola, Austria või Saksamaa on pilt teine: üks noor põllumajandustootja kolme üle 55–aastase kohta. Need erinevused on põhiliselt seletatavad sellega, et mõnes riigis on soodne õiguslik raamistik, mis on osanud põllumajandusettevõtete üleandmist soodustuste kaudu toetada põlvkondade vahetumist maal.

2.3 Põllumajandusstruktuuride analüüs näitab, et põllumajandustootjate arv väheneb süstemaatiliselt, ehkki erineva intensiivsusega, ja et vananemisprotsess on palju suurem kui teistes majandussektorites. Alates 2000. aastast võib täheldada põllumajandustootjate vähenemist 9 % võrra ja noorte põllumajandustootjate vähenemist 45 % võrra.

2.4 Aktiivse elanikkonna kadu ei saa pikas perspektiivis korvata tootlikkuse suurendamisega. Toorainehindade väga muutlikes oludes omandavad erilise tähtsuse sellised strateegilised lähenemisviisid nagu toiduga kindlustatus ja sellealane sõltumatus (2), mida komitee on oma arvamustes mitmel korral käsitlenud. Keskkonnakaitse ja teiste ühiskondlike hüvede kaitse on üldised huvid, mida ei saa importida, sellepärast on põllumajandustootjate funktsioon pelgalt majandustegevusest kaugemaleulatuv. Euroopa 2020. aasta strateegia, mis põhineb keskkonnahoidlikul, arukal ja jätkusuutlikul majanduskasvul, oleks ilma põllumajandustootjateta vaid utoopia.

2.5 Kuigi põllumajanduse strateegilises tähtsuses ei kahtle keegi, siis ei paista põllumajandustegevuse hülgamine lõppevat. Ühise põllumajanduspoliitika reformi raames on vaja kiiresti hakata põhjalikult arutlema selle üle, kuidas põllumajandust atraktiivsemaks ja tasuvamaks muuta. Olukord on eriti kriitiline loomakasvatuses. Kui noortele ei võimaldata põllumajandustootja elukutse jaoks soodsaid tingimusi, on kõik erimeetmed ja head kavatsused ettevõtete asutamise, väljaõppe, omandi üleandmise, maksustamise jne alal asjatud.

3. Euroopa noorte põllumajandustootjate probleemid

3.1 Euroopa põllumajanduses toimuvad muutused. Paljude jaoks on tegemist üleminekuga uuele põllumajandusmudelile. Noortel põllumajandustootjatel tuleb toime tulla uute väljakutsetega ja suunata oma põllumajandustegevus kindlaks määratud eesmärkidele. Stabiilse ja pikaajalise poliitika puudumine on tekitanud sektoris sellist ebakindlust ja ebastabiilsust, mis on mõjutanud põllumajandustootjate majanduslikku kavandamist.

3.2 Põllumajandustootjad on paradoksaalses olukorras, kus nad kannavad suuremat riski, teevad rohkem investeeringuid, kannavad suuremaid tootmiskulusid, on paremini haritud ja sellele vaatamata on nende toodete eest makstav hind madalam kui eales varem. Arutelu noortele põllumajandustootjatele mõeldud vahendite ja eripoliitikate üle ei saa varjata asjaolu, et kui põllumajandustootjatele ei suudeta tagada nende toodete minimaalset tasuvust ja õiglast hinda, siis Euroopa põllumajandustegevus väheneb paratamatult. Selleks et põllumajandustootjad võiksid oma töö viljadest ära elada, teeb komitee ettepaneku reguleerida põllumajandustoodete turgu, võttes aluseks põllumajandustoodete turgude läbipaistvuse ning toiduainekaubanduse sellise korralduse, mis tagaks sõltumatuse toiduainetega varustamisel koos suurte tootmis- ja kaubanduspiirkondade loomisega põllumajanduses. Kuna WTO eeskirjad ei sobi põllumajandusele, tuleks kaaluda just seda valdkonda käsitlevate organite loomist, nagu soovitab MOMAGRI (Mouvement pour une Organisation Mondiale de l’Agriculture).

3.3 Tasakaalustamatus toiduainete tarneahelas võtab noortelt julguse põllumajandustegevusega tegeleda. Toiduainete tarneahelale on iseloomulikud suured erinevused põllumajandustootjale makstavas hinnas ja tarbija makstavas lõpphinnas, läbipaistmatus ja kuritarvitused (3).

3.4 Euroopa Liit on üleni haaratud ambitsioonikasse kaubanduse liberaliseerimise protsessi Vahemere piirkonnas, Lõuna-Ameerika lõunaosa ühisturul (Mercosuris), Kanadas jne. Noored põllumajandustootjad küsivad endalt, kuidas nad saavad viia tootmise vastavusse kõrgete kvaliteedi-, keskkonna- ja sotsiaalstandarditega ning konkureerida odava importkaubaga, mis jääb ühenduse tootmisnormidest väga kaugele. See protsess soosib tootmise koondumist konkurentsivõimelisematesse piirkondadesse ja määrab väga olulise osa maapiirkonnast hülgamisele (4).

3.5 Ühise põllumajanduspoliitika reform on veel üks võimalus suunata toetus noorte põllumajandustootjate vajadustele ja koondada toetus põllumajanduskaupade tootmisele. Noorte toetamine ei tähenda vanemate olijate marginaliseerimist, tegemist on sidusa toetuste raamistiku otsimisega, mis võimaldaks muuta põllumajandustegevuse elujõuliseks.

3.6 Tavapäraselt on ELi seadusandja põllumajandusettevõtte asutamise poliitikas keskendanud jõud noorte põllumajandustootjate valdkonnale. Aeg on käsitleda uusi meetmeid, mis soodustaksid noorte tegevust ühise põllumajanduspoliitika esimese ja teise samba kaudu. Uue mudeli aluseks peab olema abirahade eraldamisel prioriteetide seadmine.

3.7 Riigivõimud peavad asuma otsustavalt põllumajandustööd väärtustama ja edendama. Vaatamata tohutul arvul märgistamis-, kvaliteedi- ja reklaamialastele Euroopa normidele, täheldatakse olulist teadmatust ja kasvavat ükskõiksust selle suhtes, mida tähendab tervisliku ja kvaliteetse toidu tootmine (5). Euroopa tarbijad kulutavad oma eelarvest toidule vaid 14 %. Komitee tunnustab põllumajanduse kutseorganisatsioonide töö üliolulist tähtsust riikide ja Euroopa tasandil, teadvustades ja reklaamides pedagoogilises vormis teabe kaudu põllumajandustootja tööd ja toidusektori strateegilist rolli.

3.8 ELi juhtlauset „põllult lauale”, nn „jälgitavust”, tuleb tarbijale ühtsel viisil edasi anda. Tootekvaliteedi strateegia on väga oluline ettevõtete konkurentsivõimele ja tarbijate tervisele; seetõttu tuleks seda tõhusalt laiendada ka kolmandatest riikidest ELI imporditavatele toodetele, et tõkestada ja ära hoida ebaausaid kaubandusvõtteid.

3.9 Eelarve on alati igasuguse strateegia põhielement, aga komitee tunnistab, et paljud põllumajanduse elujõulisuse tagamiseks vajalikud meetmed ei sõltu mitte lisavahenditest, vaid poliitilisest tahtest panustada muutusesse ja sidusasse ja pikaajalisse strateegiasse, mis muudab maapiirkonna atraktiivseks (6).

4. Tegevusvaldkonnad

Maaelu arendamine – põllumajandusettevõtte asutamine

4.1 Tavapäraselt on Euroopa arutelu noorte põllumajandustootjate ja loomakasvatajate tuleviku teemal keskendunud põllumajandusettevõtte asutamise poliitikale. Statistika, ehkki vähene ja osaline, näitab selgelt, kuidas prioriteedid ja noorte abistamise intensiivsus on Euroopa lõikes väga ebaühtlased. Kui riigid nagu Prantsusmaa pühendavad ligikaudu 10 % maaelu arendamise eelarvest noorte põllumajandusse asutamisele, siis teistes riikides nagu Hollandis, Maltal, Iirimaal, Slovakkias jt ei ole eri põhjustel meetmeid põllumajandusse asumise soodustamiseks. Kogu ELis on eelarveperioodil 2007–2013 maaelu arengu vahenditest noortele määratud 3 %. Põllumajandusse asuvate noorte keskmine vanus on 28 aastat. Komitee leiab, et arvestades noorte põllumajandusse asumise strateegilist tähtsust kogu ELi jaoks, oleks õige lisada see meede kohustuslikuna maaelu arengu kavadesse ja määrata kindlaks kohustuslik toetuste miinimumprotsent.

4.2 Komitee leiab, et ELis kehtiv põllumajandusettevõtete asutamise kord peab olema paindlik, eriti tähtaegade osas, eesmärgiga soodustada sektorisse integreerumist. Süsteemi keerukus ja tohutu bürokraatia on piduriks. Mõnel juhul peaksid liikmesriigid ette nägema eri kestusega ja seega diferentseeritud rahastamisega põllumajandusettevõtete asutamise erinevad kavad. Paljudes riikides kehtiv nõue, et põllumajandusse asumisel tuleb kohustus võtta vähemalt viieks aastaks, raskendab noorte otsustamist sellesse sektorisse asuda. Stardiabi peaks olema struktureeritud eri tasemel. Tegelikult oleks kohane eristada abi selle järgi, kas noored põllumajandustootjad töötavad täiskohaga või osalise tööajaga. Samuti tuleks ELi uues õiguslikus raamistikus võtta arvesse mitte ainult noori, kes asuvad sektorisse alates 2014. aastast, vaid ka neid, kes on sinna varem asunud.

Noorte osa ühise põllumajanduspoliitika esimeses sambas

4.3 Käimasoleva ühise põllumajanduspoliitika reformi käigus tuleks pöörata erilist tähelepanu noorte põllumajandustootjate olukorrale uue otsetoetuste mudeli raames. Komisjoni uus suunitlus otsemaksete valdkonnas peaks pooldama prioriteetset toetust noortele. See toetus võiks olla liigendatud toetuse lisaprotsendina teatavatele prioriteetsetele põllumajandustootjatele, kelle hulka kuuluksid noored. Veel üks võimalus oleks luua spetsiaalselt noortele mõeldud eritoetus, mis ei oleks pindalapõhine, vaid seda antaks selliste kriteeriumide alusel nagu tööhõive, põllumajandusettevõtte liik või tehtud investeering. Komitee toetab käimasolevaid arutelusid tegeliku põllumajandustootja kui toetuste saaja mõiste üle ja märgib vajadust käsitleda tegeliku ühistu mõistet.

Noorte osa ühise põllumajanduspoliitika teises sambas

4.4 Ühise põllumajanduspoliitika teine sammas peab sarnaselt esimesele sambale andma noortele põllumajandustootjatele suurel hulgal toetust ja innustust nende tegevuses.

4.4.1 Ühise põllumajanduspoliitika teise samba meetmed saavad ja peavad looma eeltingimused, mis võimaldavad noortel põllumajandustootjatel neid meetmeid kasutada, nii et nappide eelarvevahendite korral arvestataks kõikide taotlejatega.

4.4.2 Teise samba raames tuleb luua noorte põllumajandustootjate jaoks vajalikud toetusstruktuurid, muu hulgas nõuandeteenus ja loomakasvatusettevõtete jaoks mõeldud tugiteenus. Kuna loomad nõuavad oma kasvatajatelt hoolt ja tööd ühegi puhkepäevata, tuleks liikmesriikides võtta vastavad poliitikameetmed ja luua organisatsioonid, mis tagavad põllumajandustootja asendamise tema haiguse ja puhkuse ajal. Loomakasvatusettevõtete tugiteenuse olemasolu oleks oluline tegur noorte otsuses pereettevõtet jätkata või mitte. Tänapäeval ei ole noored enam valmis asuma põllumajandusettevõtet juhtima, teades, et terve oma elu peavad nad töötama 365 päeva aastas ilma puhkuseta. Arvestades, et paljudes liikmesriikides sellist tugiteenust veel ei ole, tuleb ühise põllumajanduspoliitika teises sambas sätestada kohustuslikud meetmed, mis võimaldavad loomakasvatusettevõtjatel oma haiguse korral (sh ka rasedus- ja sünnituspuhkus) ning samuti vabadel päevadel ja/või aastapuhkuse ajal kõnealust teenust kasutada.

Väljaõpe – uued tehnoloogiad

4.5 Tulevaste põllumajandustootjate väljaõpe on üks põllumajandustegevuse edu põhikomponente. Kui mõnes riigis pakutakse asjakohast väljaõpet, siis teistes võib täheldada tohutut lõhet riigi pakutava väljaõppe ja põllumajandustootjate tegelike vajaduste vahel. Noorte väljaõpetamises tuleb arvesse võtta põllumajandusorganisatsioone. Noortele on vaja kvaliteetset väljaõpet, mida annavad kõrge kvalifikatsiooniga õpetajad ning noore põllumajandustootja vajadustele orienteeritud ajakohastatud ainetes. Koolituskursused kujunevad mõnikord bürokraatlikuks formaalsuseks, eesmärgiga saada toetusi, ning neid ei arendata piisavalt. Sellest tingitud motivatsiooni puudumine tekitab probleeme, eriti kui on olemas vajalikud tingimused, et teha väljaõppest noorte põllumajandustootjate jaoks väga kasulik töövahend. Väljaõppe praktiline otstarve on tingimata vajalik. Taani mudelis on osatud edukalt ühendada teoreetiline õpe ja praktika põllumajandusettevõtetes. Nn „rohelise kaardi” saamiseks kulub kolm aastat ja kaheksa kuud.

4.6 EL peaks toetama sellistele põllumajandustootjatele või -ettevõtetele suunatud Euroopa koolitusprogramme, kes võtavad vähemalt aastaks vastu viimase kahe aasta jooksul põllumajanduskoolituse lõpetanud noori. Abi saaja peaks kohustuma välja töötama väljaõppekava noore jaoks, kes võiks hiljem põllumajandusettevõtte üle võtta, aga väljaõppe käigus tooks ta põllumajandusettevõttesse oma teadmised ja uue, uuendusmeelsema mentaliteedi. Kokkuvõttes oleks tegemist toetamisega ja vajaduste katmisega, mis on noorte ja vanemate vahel sageli üksteist täiendavad. Samuti oleks hea, kui teatavates ELi programmides, nagu Leonardo, seitsmes teadusuuringute raamprogramm, noorte liikuvuse programm jne, loodaks spetsiaalsed eelarveread noorte põllumajandustootjate jaoks. Komitee arvates tuleks üliõpilastele ja noorettevõtjatele suunatud programmi Erasmus kohandada nii, et noored põllumajandustootjad saaksid selles osaleda ning täiendada oma väljaõpet teistes ELi põllumajandus- ja loomakasvatusettevõtetes.

4.7 Mahepõllumajandus on uutele sektorisse tulijatele huvitav, ent mitte ainus alternatiiv. Integreeritud tootmist või keskkonda säästvat põllumajandust tuleks samuti edendada Euroopa tasemel. Väljaõpe peab olema suunatud uutele tootmissüsteemidele, mis parandavad tulusid ja loodusvarade säästvat majandamist. Euroopas võib noortele põllumajandustootjatele uusi võimalusi pakkuda ka biotehnoloogia (7).

Ühenduses on jõud

4.8 Noori on tingimata vaja aktiivselt kaasata põllumajandusorganisatsioonidesse ja -ühistutesse, et nad tooksid sinna uusi ideid, uuendusmeelsust ja rohkem ettevõtlusvaimu. Olukorras, kus nõudlus on koondatud käputäiesse suurtesse turustuskettidesse, on hädasti vaja anda uus tõuge ühistutele, et parandada turustamist. Samuti teeb komitee ettepaneku luua põllumajandustootjate juhitavad müügikeskused, et tasakaalustada jõuvahekordi suurte jaemüügikettide võimsate sisseostukeskustega. Selles suhtes tuleks edendada noorte esindatust ühistute juhatustes ja kaasata nad otsustusprotsessidesse, kasutades ära nende haridust ja ettevõtlusnägemust. Prantsusmaa põhilisel põllumajandusühistul Terrena on mitu noorte komiteed, mis tutvustavad ja annavad noortele väljaõpet keerukas põllumajandusühistute valdkonnas.

Euroopa teised poliitikavaldkonnad

4.9 EL peab kasutama Euroopa eri poliitikavaldkondade vahendeid, et kõigepealt luua maal atraktiivne elukeskkond ja teiseks tugevdada majandustegevust, mis koos põllumajandusega maapiirkondade sotsiaal-majandusliku keskkonna selgroog. Selliselt peavad ELi keskkonnaalased, teadusuuringute ja ettevõtlusalased projektid looma spetsiaalseid tugiliine noortele üldiselt ja noortele põllumajandustootjatele konkreetselt. Eeskujuks tuleb võtta mõned ELi positiivsed kogemused selles valdkonnas: üks hea näide oli noorte ja täiskasvanute koolitusprogrammi PEJA vahetusprojekt, mis võimaldas kogu Euroopa noortele põllumajandustootjatele väärtuslikku koolitusperioodi teistes ELi põllumajandusettevõtetes, ja õppeprogramm Tellus (Euroopa noorte põllumajandustootjate nõukogu CEJA ja Euroopa Komisjoni koostöö vili), mille eesmärk oli tutvustada õpilastele tundmatut põllumajandustootja tööd. Põlvkondade vahetumine maal peab olema üks ELi nähtav eesmärk. Selles suhtes võiks hea alus uutele õigusloomealgatustele olla Euroopa vaatluskeskuse loomine noorte põllumajandustootjate olukorra ja vajaduste analüüsimiseks. Tegemist ei ole uute bürokraatlike organite loomisega, vaid vahenditega, millel on selged ja konkreetsed ülesanded ning mis analüüsiksid põlvkondade vahetumist Euroopa maapiirkondades ning annaksid selle kohta asjakohast teavet ja statistikat.

Riikide algatused

4.10 Noori põllumajandustootjaid puudutavate Euroopa poliitikameetmetega peavad kaasnema erialgatused, mille vastuvõtmine on riikide ülesanne. Noorte põhimureks on pärimine, maaomandi saamine või maksustamine. Hädasti on vaja võtta tõhusaid meetmeid, mis on põllumajandustootja sektorisse asumise stiimuliks. ELi eri liikmesriikides võib siiski üldiselt täheldada keerukat bürokraatiat, mis määrab paljude meetmete edu.

4.11 Liikmesriigid peaksid koondama jõud selliste mehhanismide väljatöötamisele, mis hõlbustaksid noorte põllumajandustootjate jaoks juurdepääsu maale, andes kindluse suurtes investeeringutes, mida on vaja ja mis on üheks oluliseks takistuseks sektorisse asumisele. Mõned riikide algatused näitavad mõningaid võimalusi. Prantsusmaal on ettevõttele SAFER tehtud ülesandeks piirata ühe omaniku maatükkide ümberkruntimist ja soodustada noorte juurdepääsu maatükkidele.

Brüssel, 22. september 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) EÜT C 36, 8.2.2002, lk 29–35, „Uus majandus, teadmusteühiskond ja maaelu areng: noorte talupidajate tulevikuperspektiivid”.

(2) ELT C 54, 19.2.2011, lk 20–23, „ELi põllumajandus- ja toiduainesektori varustuskindlus”.

(3) ELT C 48, 15.2.2011, lk 145–149, „Toiduainete tarneahela parem toimimine Euroopas”.

(4) ELT C 255, 22.9.2010, lk 1–9, „Kaubandus ja toiduga kindlustatus”.

(5) ELT C 18, 19.1.2011, lk 5–10, „Ühenduse põllumajandusmudel: tootmiskvaliteet ja tarbijate teavitamine kui konkurentsivõime tegurid”.

(6) ELT C 132, 3.5.2011, lk 63–70, „Ühise põllumajanduspoliitika eesmärgid 2020. aastaks: toidu, loodusvarade ja territooriumiga seotud tulevikuprobleemide lahendamine”.

(7) ELT C 100, 30.4.2009, lk 44–52, „EL ja ülemaailmne toidunappus”.