Käesolevas aruandes esitatakse kokkuvõte liikmesriikide vastustest. Sellele on lisatud komisjoni talituste töödokument, kus liikmesriikide vastuseid on üksikasjalikumalt kirjeldatud.

Liikmesriigid on omandanud praktilisi kogemusi lihtsustamisvõimaluste rakendamisel. Lihtsustamist on siiski vaja jätkata – eelkõige tuleks vähendada halduskoormust ja suurendada mõistliku hinnaga tehtud kontrollide tõhusust.

Eeskuju näitas siin Saksamaa, kes vastas, et ESFi riigi tasandi rakenduskavas 2014–2020 on viie abisuunise puhul arveldussüsteemi edukalt lihtsustatud, nii et individuaalselt arveldatakse ainult personalikulud ja töötasud. Kõikide muude kuluartiklite, nagu kaudse halduse ja toorainekulude puhul kohaldatakse kindlat maksumäära; personalikulud ja -tasud arveldatakse individuaalselt. Kindla maksumäära kohaldamise korral ei nõuta ka kulusid tõendavaid dokumente.

Osa liikmesriike (nt CZ, DE, DK, FI, FR, LT, LU, LV, MT, NL, PT, SI, SK, UK) märkis, et on olukorra parandamiseks otsustanud jätkata lihtsustamist, viies riiklikud toetuskõlblikkuse eeskirjad vastavusse üksnes nõutava miinimumiga ja loobudes seega ELi määrustega kaasnevast ülereguleerimisest, kasutades lihtsustatud kuluvõimalusi, ühekordseid toetusi, kaudseid kulusid, ühikukulusid või keskmisi kulusid, võttes kaudsete kulude puhul kasutusele hariliku maksumäära või kasutades õigusraamistikus ja seotud delegeeritud õigusaktides sätestatud kindlamääralisi summasid.

Mitu liikmesriiki (nt DE, EL, FR, HR, HU, PT, SE, UK) leidis, et ELi kuludega seotud suure riski ja vigade peamisteks põhjusteks on muu hulgas keerukad õigusnormid, õigusaktide ja kohtulahendite suurenev hulk, eri õigussätete ja eeskirjade erinev õiguslik ja auditialane tõlgendamine, auditite ülemäärane dokumenteerimine ja halduskoormus, haldussuutlikkuse suurendamise vajadus ning üldistest õigusnormidest ja eeskirjadest erandi tegemisega seotud raskused.

16. väide „Ebapiisavad muudatused uutes õiguslikes ja/või regulatiivsetes ja/või menetluslikes raamistikes, millel on tõenäoliselt oluline mõju vigade põhjustele“ (16 liikmesriiki – AT, BG, CY, DE, DK, EL, ES, FR, IE, LT, LU, NL, PT, RO, SE, SK).

2. väide „Kehtivate ELi õigusaktide ebaõige ülevõtmine siseriiklikku õigusesse“ (24 liikmesriiki – BE, BG, CY, DE, DK, EE, EL, ES, FI, FR, HR, HU, IE, IT, LT, LU, MT, NL, PT, RO, SE, SI, SK, UK)

12. väide „Vaja on rohkem ja paremaid vahendeid ja haldussuutlikkuse suurendamist“ (6 liikmesriiki – ES, HR, IT, PT, RO, SK)

11. väide „Vaja on teadlikkuse suurendamist ja suunatud koolitusi ning üksikasjaliku metodoloogilise abi ja suuniste väljatöötamist ja pakkumist riiklikele ja piirkondlikele ametiasutustele ja lõplikele abisaajatele“ (8 liikmesriiki – BE, BG, CY, EE, EL, PL, RO, SK) ning 18. väide „Teadmiste ja kogemuste jagamine ning heade tavade levitamine riiklikul ja/või ELi tasandil levinud puuduste, puudujääkide või vigade parandamise kohta“ (8 liikmesriiki – BE, CY, EL, LU, PT, RO, SK, UK) olid sama kaaluga.

17. väide „Vaja on rohkem algatusi, et tagada tõeline lihtsustamine toetusesaajatele ja programmide rakendamine“ (15 liikmesriiki – BE, BG, CY, DE, EE, EL, ES, FI, FR, HU, LU, PT, RO, SE, UK)

Ühise põllumajanduspoliitika ja ühtekuuluvuspoliitika valdkonna konsolideeritud vastused on kokku võetud tabelis 1, kus on esitatud neli väidet, mida liikmesriigid pidasid kõige sagedamini kas „täiesti asjakohaseks“ või „mitte asjakohaseks“. Liikmesriikide konsolideeritud vastuste ülevaade on esitatud I lisa graafikutes 1 ja 2.

Liikmesriigid märkisid, et mõistlike kuludega on võimatu vältida väiksemate vigade tekkimist.

Hispaania märkis ESFi osas, et koostatud on riskianalüüsi ja pettuste ärahoidmise süsteem, mis sisaldab enesehindamise vahendit ELi kuludega (2014–2020) seotud riskide avastamiseks ja ohjamiseks. Ungari osutas asjaolule, et korraldusasutused hindavad pettuse riski igal aastal kooskõlas komisjoni vastavasisuliste suunistega.

Küpros vastas ühtekuuluvuse valdkonna kohta, et välja on töötatud valimi moodustamise metoodika, milles võetakse arvesse kindlaks tehtud riskide hindamist ja millega rakendatakse tõhusaid, ennetavaid ja proportsionaalseid pettusevastaseid meetmeid.

Mõned liikmesriigid (nt BG, DE, FR, MT, NL) selgitasid, et riskihindamine ja -analüüs on pidev protsess, milles tuleks arvesse võtta eri kontrollide ja auditite tulemusi, et kindlaks teha eelkõige vigade algpõhjused.

Mõned liikmesriigid osutasid oma paranenud ennetusvõimele, mis oli kohandatud programmitöö perioodile 2014–2020 vastavaks. Näiteks Poola märkis, et ühtekuuluvuse valdkonnas on komisjon rakendanud korra, mille kohaselt esitatakse iga-aastane kulude eelarvestus koos liidu vahendite haldaja kinnituse ning auditite ja inspekteerimiste lõpparuannete aastakokkuvõttega. Selline kord on tõhustanud kontrolle, mis tehakse enne, kui kulud aastaaruannetes avalikustatakse.

Mitu liikmesriiki (nt CZ, LT, LV, NL, RO, SI) märkis ühise põllumajanduspoliitika kontekstis, et nad rakendavad vigade avastamise tegevuskavasid, mis saadetakse korrapäraselt komisjonile. Prantsusmaa juhtis tähelepanu asjaolule, et EAGFi ja EAFRD tegevuskavad aitavad kaasa teatavate riskide ja vigade algpõhjuste ohjamisele.

Paljud liikmesriigid (nt AT, BE, CY, LU, IE, PL, PT, SK) rõhutasid proaktiivsete ennetus-, avastamis- ja parandusmeetmete tähtsust ühises põllumajanduspoliitikas ja ühtekuuluvuspoliitikas, pöörates erilist tähelepanu näiteks pidevõppele, põhjalikele suunistele ja üksikasjalikele kontrollnimekirjadele ning ka selliste tingimuste kõrvaldamisele, mida on keeruline täita või kontrollida. Muud meetmed hõlmavad riiklike ja piirkondlike pädevate asutuste kohtumisi ELi projektide juhtide ja sidusrühmadega (eelkõige selleks, et arutada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide haldamist ja tööd, toetuskõlblikkuse eeskirju jne) ning riskihindamissüsteemi, mis võimaldaks keskenduda kontrollimisel kulude riskikategooriatele. Investeerimismeetmete osas on nimetatud uut pidevate maksete ja juba tehtud maksete arvutipõhist ristkontrolli koos abitaotluses esitatud geograafilise teabe ja kohapealsete kontrollkäikude tulemusena saadud teabe tõhustatud ristkontrolliga.

Liikmesriigid on võtnud oma ülesandeks tagada tõhusalt toimivad juhtimis- ja kontrollisüsteemid. Siiski on vaja veelgi suuremaid oskusi ja teadmisi, teadmiste jagamist ja heade tavade levitamist ELi ja riiklikul tasandil.

Kohtumiste korraldamine abisaajate, sidusrühmade ja kohalike omavalitsustega, kes on peamised toetuste ja ELi vahendite saajad, et arutada ühiseid toetuskõlblikkuse, avalike hangete, riigiabi ja muid küsimusi ning töötada välja parimad tavad.

Juhtimiskontrolli ja süsteemiauditi tegemine (eelkõige seoses avalike hangete ja riigiabi eeskirjadega) enne ELi kulude väljamaksmist ja/või enne lõppmakset, kui see on võimalik.

Mis puutub seosesse maksete aluse (kulude hüvitamise ja toetusõiguse) ja veamäärade vahel suuremates ELi kuluvaldkondades, siis siin on liikmesriikide vastustes suured erinevused.

Paljud liikmesriigid olid seisukohal, et selline seos on olemas. Näiteks Iirimaa osutas, et maksete aluse ja veamäärade vaheline seos on ilmne. Kui maksete alus eriti ei muutu, näiteks valdkondades, kus arvutuste aluseks on ajas vähe muutuvad toetusõigused, on veamäär tavaliselt madal. Keerukamate skeemide puhul, mis hõlmavad sellise teabe, nagu maksete aluseks olevate arvete ja kviitungite esitamist, on vigade tekkimise risk siiski palju suurem. ESFi kogemus näitab, et mida keerukamad on maksete alus ja makse-eeskirjad, seda suurem on selliste maksetega seotud vigade risk. ERFi puhul suureneb veamäär siiski alati, kui projekti rakendamise ja sertifitseerimise vahele jääb märkimisväärne ajaline vahe.

Teised liikmesriigid jäid põllumajandus- ja ühtekuuluvuspoliitika puhul eriarvamusele. Näiteks Läti märkis, et veamäär sõltub pigem projekti laadist kui kuludest. Investeeringu tüüpi toetusmeetmed sisaldavad palju suuremat veariski kui otsetoetuste / pindalatoetustega seotud meetmed, kuna investeerimismeetmete rakendamine on keeruline, laiaulatuslik ja pikaaegne, toetub keerukate ja üksikasjalike kontrollide tegemisele ning on tööjõukulukas.

Liikmesriikide seisukohad maksete aluse (kulude hüvitamise ja toetusõiguse) ja veamäärade vahelise võimaliku seose küsimuses on küllaltki erinevad.

2.2. ELi eelarve tulemuslikkus

Liikmesriigid tõid näiteid seoste kohta Euroopa 2020. aasta strateegia (sh „Horisont 2020“) ELi prioriteetide ja liikmesriikide prioriteetide vahel. Nad kirjeldasid meetmeid, mis on võetud selleks, et saavutada koostoimet ja vastastikust täiendavust Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning riiklike programmide vahel. Liikmesriikide vastustes pöörati erilist tähelepanu ELi poliitiliste prioriteetide ja ELi rahastatavate projektide vahelistele seostele ning samuti seotud tulemustele suunatud süsteemile ja järelevalvele.

I)ELi poliitiliste prioriteetide ja liikmesriikide prioriteetide sidumine

Mitu liikmesriiki (nt CY, CZ, EL, FR, HU, IE, LU, MT, PT, PL, SI, SK, UK) selgitas, et partnerluslepingutes on antud ülevaade iga riigi arenguvajadustest ja esitatud kokkuvõte iga valitud temaatilise eesmärgi jaoks kavandatud peamistest tulemustest (Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidest), nagu ELi õigusnormides on ette nähtud. Lepingutega suunatakse vahendid konkreetsetesse poliitikavaldkondadesse, mis aitavad kaasa Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisele. Selline täpsus saavutatakse üheteistkümnest temaatilisest eesmärgist koosneva „menüü“ abil, mis on otseselt seotud Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidega. See tagab rahastamise suunamise põhilistesse kasvuvaldkondadesse, suurendades seega ELi investeeringute mõju.

Suur hulk liikmesriike (sh CZ, CY, DE, DK, EL, FR, HU, IE, LT, RO, SI) esitas üksikasjalikke vastuseid teadus- ja arendustegevuse programmide ja seal saavutatu kohta ning kirjeldas ELi ja liikmesriikide prioriteetide vahelisi seoseid ja sidusust programmiga „Horisont 2020“.

Näiteks selgitas Iirimaa, et riiklikud teadus- ja innovatsiooniprioriteedid on kindlaks määratud teadustegevuse prioriseerimise programmis, mis hõlmab viit aastat ajavahemikul 2013–2017. Teadustegevuse prioriseerimise strateegia töötati välja aastatel 2011–2012 ning seda mõjutasid kujunemisjärgus uurimisteemad ja programmi „Horisont 2020“ struktuur. Seepärast on riiklikud ja ELi programmid tugevas kooskõlas.

Lisaks sellele tõid liikmesriigid näiteid ELi ja liikmesriikide programmide vahelise sünergia kohta. Näiteks Küpros märkis, et kõikide fondide vaheline parem koordineerimine ja suurim võimalik sünergia saavutatakse planeerimise ja strateegilise järelevalve juhtkomitee tegevuse kaudu. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning riiklike programmide sünergia ja täiendavus on võimalik seeläbi, et kõik meetmed, olenemata sellest, kas neid rahastatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest või liikmesriikide vahenditest, moodustavad osa valdkondlikest riiklikest strateegiatest (nt digitaalarengu strateegia, jäätmekäitluse strateegia, kliimamuutustega kohanemise strateegia jne).

Liikmesriigid on otsustanud keskenduda ELi poliitiliste prioriteetide (nt strateegia „Euroopa 2020“ ja programm „Horisont 2020“) ja riiklike prioriteetide sidumisele.

II)ELi rahastatavate projektide ja ELi poliitiliste prioriteetide sidumine

Mitu liikmesriiki (nt DE, PT, UK) märkis, et programmitöö perioodi 2014–2020 käsitlev ELi õigusraamistik eeldas seost ELi prioriteetide ja Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamise vahel. Sihteesmärgid on sätestatud partnerluslepingutes ja iga Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondi vastavas rakenduskavas. Näiteks Portugal on nimetanud mõne teemavaldkonna, nagu teadus- ja arendustegevuse, tööhõive ja sotsiaalse kaasatuse osa ELi prioriteetides.

Saksamaa rõhutas eriti seda, et iga ERFi rakenduskava strateegia aluseks on liidumaa panuse suurendamine aruka, säästva ja kaasava majanduskasvu saavutamiseks Euroopa Liidus ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide abiga seotud ühiste probleemide lahendamine. Iga liidumaa kehtestatud temaatilised eesmärgid ja investeerimisprioriteedid on juba seotud strateegiaga „Euroopa 2020“. Tulemusnäitajad võeti kasutusele projekti tasandil. Kuna iga prioriteetne suund ja seega iga meede on osa hindamise/tulemuslikkuse süsteemist, millega nähakse ette konkreetsete sihtväärtuste, nagu tulemusnäitajate saavutamine, on automaatselt olemas seos strateegia „Euroopa 2020“ eesmärkidega. See on (peamine) põhjus, miks täiendavat mõõtmissüsteemi ei ole kehtestatud / ei kehtestata.

Rumeenia vastas, et Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest aastatel 2014–2020 rahastatud rakenduskavad on välja töötatud nii, et arvesse on võetud strateegia „Euroopa 2020“ eesmärke, riigipõhiseid soovitusi ning asjaomaseid Euroopa valdkondlikke strateegiaid.