SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) asutamislepingu osalised on nii Euroopa Liit kui ka Bulgaaria, Horvaatia, Hispaania, Itaalia, Küpros, Kreeka, Malta, Prantsusmaa, Rumeenia ja Sloveenia. GFCM vastutab Vahemere kalavarude kaitse ja majandamise eest. Euroopa Liit ühines Vahemere üldise kalanduskomisjoniga 1998. aastal.

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu seisukoha, mis võetakse liidu nimel piirkondlikus kalandusorganisatsioonis, kui neil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse nende institutsioonilist raamistikku.

Praegu kasutatakse sellise seisukoha kehtestamiseks piirkondlikes kalandusorganisatsioonides kaheastmelist lähenemisviisi. Nõukogu otsuses sätestatakse mitmeks aastaks liidu seisukoht, selle põhimõtted ja suunised, seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu asjakohases töörühmas.

Nõukogu 19. märtsi 2009. aasta otsusega 7265/09 nähakse ette, et liidu seisukoht Vahemere üldises kalanduskomisjonis vaadatakse läbi enne 2014. aasta aastakoosolekut. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk määrata kindlaks liidu seisukoht Vahemere üldises kalanduskomisjonis aastateks 2014–2019 ning asendada sellega nõukogu 19. märtsi 2009. aasta otsus 7265/09, mis hõlmab ajavahemikku 2009–2014.

Käesoleva läbivaatamise eesmärk on integreerida uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja suunised, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013,[1] võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta.[2] Lisaks on liidu seisukoht kohandatud Lissaboni lepinguga. Seisukohta on võimalikult suurel määral ühtlustatud, võttes arvesse eri piirkondlike kalandusorganisatsioonide eripära.

Nagu käesoleva ajahetke seisukoha väljendamisel tavaks, sisaldab järgnev läbirääkimismandaat põhimõtteid ja suuniseid. Lisaks on liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise standardmenetlus liikmesriikide soovi kohaselt inkorporeeritud hiljuti kooskõlastatud seisukohtadesse.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Ühise kalanduspoliitika väline mõõde oli ühise kalanduspoliitika reformi ettepaneku mõjuhinnangu üks osa. Ühise kalanduspoliitika jaoks kokkulepitud põhimõtted ja suunised on lihtsalt üle võetud läbivaadatud seisukohtadesse.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 43 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepanekul vastu otsuse, millega kehtestatakse seisukoht, mis tuleb liidu nimel vastu võtta lepinguga loodud organil, kui sel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha suhtes, mille komisjon peab liidu nimel võtma Vahemere üldises kalanduskomisjonis.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013[3] on õiguslik alus, millele rajatakse käesolevas läbirääkimisvolituses kajastatavad põhimõtted.

Nõukogu otsus 7265/09, mis hõlmab aastaid 2009–2014, asendatakse käesoleva otsusega, mis hõlmab ajavahemikku 2014–2019.

2014/0071 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Liidu nimel Vahemere üldises kalanduskomisjonis võetava seisukoha kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 38 koostoimes artikliga 39 on ühise kalanduspoliitika üks eesmärke tagada varude kättesaadavus.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013[4] on sätestatud, et liit tagab kalapüügi ja vesiviljeluse pikaajalise keskkonnaalase jätkusuutlikkuse ning nende majandamise sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja võtab eesmärgiks tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamisel taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemel, mis ületab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikku taset. Samuti on selles sätestatud, et liit seab eesmärgiks edendada parimate kättesaadavate teadusnõuannete põhjal selliseid püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mere ökosüsteemile ja kalavarudele, ning lõpetada järk-järgult saagi tagasiheide. Lisaks on kõnealuses määruses eraldi sätestatud, et neid põhimõtteid kohaldatakse liidu välispoliitikas.

(3) Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) asutamislepingu osalised on nii Euroopa Liit kui ka Bulgaaria, Horvaatia, Hispaania, Itaalia, Küpros, Kreeka, Malta, Prantsusmaa, Rumeenia ja Sloveenia. GFCM vastutab selle eest, et võetakse meetmed, mis on kavandatud eesmärgiga tagada GFCM lepinguga reguleeritavas piirkonnas kalavarude pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine ning kaitsta nende kalavarude elukohaks olevaid mere ökosüsteeme. Sellised kaitse- ja majandamismeetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

(4) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetav seisukoht piirkondlikus kalandusorganisatsioonis, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

(5) Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu GFCM lepinguga reguleeritavas piirkonnas ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut statistilist, bioloogilist ja muud teavet, mis esitatakse enne GFCM aastakoosolekut või selle käigus, tuleb kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab GFCMi aastakoosolekul, kui kõnealune organisatsioon peab vastu võtma õigusliku toimega akte, on esitatud käesoleva otsuse I lisas.

Artikkel 2

GFCMi aastakoosolekul võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt käesoleva otsuse II lisale.

Artikkel 3

Nõukogu annab käesoleva otsuse I lisas sätestatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt GFCMi 2019. aasta aastakoosolekuks.

Artikkel 4

Käesoleva otsusega asendatakse nõukogu 19. märtsi 2009. aasta otsus 7265/09.

Artikkel 5

Käesolev otsus jõustub XXX.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

[2] KOM(2011) 424, 13.7.2011.

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).