[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 31.7.2007

KOM(2007) 459 lõplik

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

Aruanne põllumajanduse pikaajalise riikliku abikava rakendamise kohta aastatel 2001-2005 Soome põhjapoolsetes piirkondades vastavalt komisjoni otsusele 2002/404/EÜ

KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE

Aruanne põllumajanduse pikaajalise riikliku abikava rakendamise kohta aastatel 2001-2005 Soome põhjapoolsetes piirkondades vastavalt komisjoni otsusele 2002/404/EÜ

SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

1.1. Taust 3

1.2. Üldpõhimõtted 3

1.3. Allpiirkonnad 4

1.4. Haldus ja kontroll 4

2. Rakendamine aastatel 2001–2005 5

2.1. Komisjoni otsused 5

2.2. Soomes väljamakstud toetused 5

2.3. Ühenduse abi 5

2.4. Põhjapoolsetes piirkondades antud abi sektorite kaupa 6

2.5. Toetusega hõlmatud tootmismahud 7

3. Põllumajanduse areng põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikavaga hõlmatud aladel 7

3.1. Põhitoodete areng allpiirkondades 7

3.2. Maakasutuse areng 9

3.3. Põllumajanduse struktuuri, tootlikkuse ja tootmismeetodite arengusuundumused 9

3.4. Põllumajandustulu ja kulutasuvuse areng 11

3.5. Sotsiaalmajandusliku mõju areng 12

3.6. Keskkonnaseisund 12

3.7. Mõju toiduahelale 12

4. Kokkuvõte 13

1. SISSEJUHATUS

1.1. Taust

Vastavalt Austria Vabariigi, Soome Vabariigi ja Rootsi Kuningriigi Euroopa Liiduga ühinemise akti artiklile 142 on komisjon andnud Soomele loa anda pikaajalist riigiabi, et tagada põllumajandusliku tegevuse säilimine põhjapoolsetes piirkondades. Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi antakse eelkõige kliimaoludega looduslikult sobiva traditsioonilise esmatootmise ja -töötlemise säilitamiseks, põllumajandustoodete tootmis-, turustamis- ja töötlemisstruktuuride täiustamiseks, selliste toodete müügi soodustamiseks ning keskkonnakaitse ja maaelu alalhoidmise tagamiseks.

Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikava alla kuuluvad 62. laiuskraadist põhja pool asuvad piirkonnad ja mõned nimetatud laiuskraadiga piirnevad lõunapoolsed alad, milles sarnased kliimatingimused muudavad põllumajandusliku tegevuse eriti keerukaks. Kõnealuste piirkondade kindlaksmääramisel on arvestatud järgmisi tegureid: väike rahvastikutihedus (kuni 10 inimest/km2), põllumajanduslike kõlvikute väike osa koguterritooriumist (vähem kui 10%) ning inimtoiduks ettenähtud põllukultuuride kasvatamiseks kasutatud põllumajandusmaa väike osa põllumajanduslikest kõlvikutest. Kõnealune piirkond hõlmab kokku 1 417 000 hektarit põllumajanduslikke kõlvikuid, mis moodustab 55,5% Soome kõigist põllumajanduslikest kõlvikutest 1994. aastal.

Vastavalt artiklile 143 esitab komisjon aasta pärast ühinemist ja seejärel iga viie aasta tagant nõukogule aruande väljastatud lubade ja nende alusel antud abi tulemuste kohta. Eelmised aruanded esitati aastatel 1996 ja 2002.

Käesolev aruanne põhineb Soome ametiasutuste esitatud teabel ning selles ei ole tehtud järeldusi kava eesmärkide saavutamise kohta. Komisjon on tellinud eraldi uuringu selle teema käsitlemiseks.

1.2. Üldpõhimõtted

Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi on piirkonniti diferentseeritud ja seda antakse tootmisühikute alusel, võttes arvesse ühise turukorraldusega kehtestatud piiranguid. Lubatud tootmismahtude ülemmäärad on sektorite lõikes kehtestatud kogutasandil, samas kui selguse huvides on kehtestatud piirkondlikud ülemmäärad. Abi ei tohi olla seotud tulevase toodanguga ega põhjustada tootmise suurenemist või liikmesriigi ja ühenduse abi kogusumma suurenemist võrreldes võrdlusperioodil antud abiga.

Tuginedes koguste osas olemasolevale riiklikule statistikale, võeti põllumajandustoodangu koguseliste piirmäärade kehtestamisel võrdlusperioodiks aastad 1991–1993 enne ühinemist. Abi kogusumma arvutamisel arvestati Soome ja ühenduse (kaudsed toetused) hindade erinevust 1993. aastal ning riigi eelarvest rahastatud otsetoetuste ja ühise põllumajanduspoliitika raames võimaldatud otsetoetuste erinevust.

Komisjoni otsuses on põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi ülemmäärad määratletud toote ja sektori kaupa. Kõigi taimsete saaduste korral antakse abi hektari kohta. Loomakasvatuse puhul väljendatakse veiste, hobuste, uttede, kitsede, sigade ja kodulindude puhul abi loomühikutes ning põhjapõtrade puhul loomade arvus. Piimatootmise korral antakse abi kilogrammi kohta. Abi antakse ka puu- ja köögivilja hoiustamiseks. Noortele põllumajandustootjatele (kuni 40aastased) antakse kindlasummalist toetust heina ja teravilja kasvatamiseks kasutatud maa hektari kohta. Toetuse võib välja maksta tootjale, kes (või kelle abikaasa) on vähemalt 18aastane ja mitte vanem kui 65aastane. Toetuse saajal peab olema vähemalt kolm hektarit põllumaad või vähemalt pool hektarit aiandustoodete kasvatamiseks kasutatavat maad.

1.3. Allpiirkonnad

Soome põhjapoolne piirkond hõlmab viit allpiirkonda, st C1, C2, C2 põhjaosa (C2N) (muu hulgas kõik piirkondade C1 ja C2 saared), C3 ja C4 (joonis 1) . Kõnealune alajaotus võimaldab põllumajandustoetusi diferentseerida, võttes arvesse piirkondade põllumajanduse iseärasusi ning ebasoodsaid looduslikke tingimusi.

[pic]

Joonis 1 – Põllumajandustoetuse piirkonnad (allpiirkonnad C1 – C4 kuuluvad põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikava alla)

1.4. Haldus ja kontroll

Põllumajanduse haldamise piirkondlike organisatsioonidena tegutseb 15 piirkondlikku tööhõive ja majandusarengu keskust ( Employment and Economic Development Centres , edaspidi „EEDC”).

Omavalitsused saavad põllumajandustootjatelt abitaotlused ning salvestavad taotlustes esitatud andmed ühtsesse haldus- ja kontrollisüsteemi. Omavalitsus arvutab välja abisummad ja saadab põllumajandustootjatele teate abi lubamise kohta. EEDC ametnikud kontrollivad riigiabi saajaid samuti, nagu kontrollitakse ELi abi puhul. Igal aastal kontrollitakse kohapeal 5% kõigist taotlustest.

Soome peab igal aastal komisjonile esitama aastaaruande antud abi, sealhulgas ühenduse abi mõju kohta ning eelkõige tootmise ja abikõlblike tootmisvahendite arengu kohta, samuti asjaomaste piirkondade majanduse arengutendentsi ja keskkonnakaitsele avalduvate mõjude kohta. Komisjon kontrollib kõnealuse aruande ja muu olemasoleva teabe alusel rakendamise vastavust asjaomastele õigusnormidele.

2. RAKENDAMINE AASTATEL 2001–2005

2.1. Komisjoni otsused

Soome põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikava kinnitati komisjoni 4. mai 1995. aasta otsusega 95/196/EÜ.

Eelmisel aruandeperioodil 1996–2000 muudeti kõnealust otsust kahel korral komisjoni otsustega 97/279/EÜ ja 2000/405/EÜ. 2002. aastal asendati Soomet käsitlev otsus otsusega 2002/404/EÜ. Esiteks korrigeeriti kõnealuses otsuses vahetuskursi muutuste ja võrdlushindade erinevuste tõttu teatavaid abisummasid. Teiseks ühendati halduse lihtsustamiseks teatavad sektorid või allsektorid. Toetuse piirmäärad ühiku kohta, abi kogusumma sektori kohta ja toetusega hõlmatud ühikute arv loeti piisavaks, et hoida ära tootmise võimalikku kasvu.

Otsust muudeti hiljem otsusega K(2004) 2711, et võimaldada suurema investeeringutoetuse maksmist teatavates sektorites aastani 2007 ning võimaldada ammlehmade puhul ettenähtud toetuse maksmist ka mullikate puhul. Teine muudatus piima SLOM- summade kaasamiseks ja seotud kvootide taaskehtestamiseks alates 2005. aastast kinnitati otsusega K(2005) 122. Lõpuks vähendati otsusega K(2005) 5599 abi kogusummat 486,69 miljonilt eurolt 448,59 miljonile eurole, et võtta arvesse vähemsoodsate piirkondade riiklikult rahastatud abikava, ning kaotati vastavalt ühise põllumajanduspoliitika arengule teatavad loomkoormuse piirmäärad.

2.2. Soomes väljamakstud toetused

Perioodi alguses suurenes põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi veidi igal aastal, alates 351 miljonist eurost 2001. aastal kuni 385 miljoni euroni 2004. aastal. Langus 328,1 miljonile eurole 2005. aastal on seletatav eespool nimetatud vähemsoodsate piirkondade riiklikult rahastatud abikava juurutamisega, mida rahastati põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi vastava vähendamisega. Perioodi lõpul moodustas põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi 34% vastava abikavaga hõlmatud piirkondades makstud põllumajandustoetuste kogusummast. Kasutati ära ligikaudu 74% maksekinnitustest, mida anti aastatel 2001–2005 põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi jaoks.

2.3. Ühenduse abi

Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikavaga hõlmatud piirkondade põllumajandust toetatakse ka ELi rahastatud vahendite, näiteks ühise põllumajanduspoliitika kahe samba kaudu. Neist kahest sambast eraldatud abi (tabel 1) on alates 2001. aastast suurenenud 15% võrra. See on osalt seletatav otsetoetuste juurutamisega piimakarjakasvatussektoris 2003. aasta ühise põllumajanduspoliitika reformi tulemusena ning põllumajanduse keskkonnatoetuse oodatust suurema kasutamisega.

Tabel 1 – Teatavad ühenduse toetused aastatel 2001 ja 2005

Aasta | Ühise turukorralduse maksed, miljonites eurodes | Tasandustoetused, LFA(, miljonites eurodes | Põllumajanduse keskkonnamaksed, miljonites eurodes | Kokku miljonites eurodes |

2001 | 202 | 230 | 133 | 565 |

2005 | 254 | 234 | 162 | 650 |

( vähemsoodsad piirkonnad |

2.4. Põhjapoolsetes piirkondades antud abi sektorite kaupa

Antud abi kogusumma on jäänud kõigis sektorites alla lubatud piirmäära ( tabelid 2a ja 2b) . See on peamiselt seletatav kokkuhoidliku eelarvedistsipliiniga ning mõnes sektoris oodatust madalama tootmistasemega.

Tabel 2a – Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud loomakasvatusabi aastatel 2001 ja 2005

Toode | 2001. a antud abi kokku miljonites eurodes | 2005. a antud abi kokku miljonites eurodes | Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi lubatud ülempiir 2005, miljonites eurodes |

Veiseliha | 51,1 | 54,9 | 91,17 |

Lamba- ja kitseliha | 2,5 | 3,25 | 3,50 |

Sea- ja linnuliha | 46 | 37,03 | 61,3 |

Põhjapõdraliha | 2,7 | 3,49 | 6,16 |

Hobuseliha | 2,1 | 2,23 | 2,52 |

Piim | 182,5 | 158,9 | 225,22 |

Piima ja liha transporditoetus | 1,6 | 2,15 | 2,27 |

Kokku | 288,5 | 261,9 | 392,2 |

Tabel 2b – Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud pindalatoetus aastatel 2001 ja 2005

Toode | Antud abi kokku 2001 miljonites eurodes | Antud abi kokku 2005 miljonites eurodes | Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi lubatud ülempiir 2005, miljonites eurodes |

Suhkrupeet | 0,5 | 0,38 | 1,34 |

Tärklisekartul | 0,9 | 0,65 | 1,24 |

Teravili jm põllukultuurid | 9,9 | 12,90 | 15,14 |

Aiakultuurid | 21,4 | 21,43 | 24,69 |

Avamaa köögiviljad ja õunad | 0,8 | 0,64 | 0,90 |

Hoiustamistoetus | 1,07 | 1,00 | 2,86 |

Põllumajanduslikud kõlvikud (karjamaa, kesa jne) | 15,7 | 16,48 | 27,87 |

Noored põllumajandustootjad | 12,1 | 12,68 | 16,66 |

Kokku | 62,4 | 66,16 | 89,95 |

2005. aastal on piima-, veiseliha- ning lamba- ja kitselihasektoris antud ajutist investeeringutoetust, muu hulgas toetust sööda ja sõnniku ladustamiseks ning jalutusaedikute rajamiseks. 917 projekti on saanud toetust 14,14 miljoni euro ulatuses.

2.5. Toetusega hõlmatud tootmismahud

Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi käsitlevas otsuses on määratletud maksimaalsed tootmismahud, millele võib abi anda. Aastatel 2001–2005 on tootmismahtude ülempiiri veidi ületatud sea- ja linnuliha osas ning mõnel aastal hobuseliha osas ning abisummasid või ühikute arvu on vastavalt vähendatud. Toetust saanud põhjapõtrade arv on vähenenud, kuna kehtestati piirang 50 looma taotleja kohta.

Tabel 3a – Toetusega hõlmatud tootmismahud aastatel 2001 ja 2005, loomakasvatus

Toode | Toetust saanud lü-de arv 2001 | Toetust saanud lü-de arv 2005 | Lü võrdlustase 2005 | Ülejääk/puudujääk 2005, % |

Veiseliha | 120 344 | 130 862 | 167 274 | –22% |

Lamba- ja kitseliha | 4740 | 5668 | 5886 | –4% |

Sea- ja linnuliha | 147 764 | 133 967 | 139 200 | –4% |

Põhjapõdraliha (loomade arv) | 185 731 | 155 254 | 229 000 | –32% |

Hobuseliha | 7754 | 5593 | 6000 | –7% |

Piim (t) | 1 848 123 | 1 825 664 | 1 759129 | 4% |

Kokkuvõttes on toodang kõnealusel perioodil jäänud lubatud piiridesse kõigis taimekasvatussektorites, kuid mõnel üksikul aastal on piirmäärasid veidi ületatud ( tabel 3b) .

Tabel 3b – Toetustega hõlmatud pindalad aastatel 2001 ja 2005, taimekasvatus

Toode | Toetust saanud hektarid 2001 | Toetust saanud hektarid 2005 | Hektarite võrdlustase 2005 | Ülejääk/puudujääk 2005, % |

Suhkrupeet | 2302 | 2034 | 3750 | –46% |

Tärklisekartul | 4933 | 4546 | 6580 | –31% |

Teravili jm põllukultuurid | 304 707 | 315 975 | 557 700 | –43% |

Aiakultuurid | 216 | 190 | 203 | –6% |

Avamaa köögiviljad ja õunad | 2080 | 1774 | 2095 | –15% |

Põllumajanduslikud kõlvikud (karjamaa, kesa jne) | 421 738 | 427 022 | 848 812 | –50% |

3. PÕLLUMAJANDUSE ARENG PÕHJAPOOLSETELE PIIRKONDADELE SUUNATUD ABIKAVAGA HÕLMATUD ALADEL

Käesolevas peatükis esitatud järeldused põhinevad Soome ametiasutuste poolt ühinemisakti artikli 143 lõike 2 kohaselt esitatud teabel.

3.1. Põhitoodete areng allpiirkondades

Peamised põllumajandussektorid Soome põhjapoolsetes piirkondades on piima-, veiseliha- ja sealihatööstus. Kõnealused sektorid annavad kokku 72% turu kogutulust. Järgnevalt on kirjeldatud põhitoodete arengut eri allpiirkondades. Allpiirkondadesisest arengut ei ole olemasoleva teabe põhjal võimalik analüüsida.

Piim

Toetuspiirkonnas toodetud piim moodustab ligikaudu 77% kogu Soome piimatoodangust. Kõnealune suhe on püsinud praktiliselt samal tasemel kogu perioodi vältel. Arvestamata mõningat mahtude kõikumist ajavahemikus 2001–2005, on toodangumaht vähenenud ligikaudu 1,2%, kuigi muudatused on toetuspiirkonniti erinevad.

Tabel 4a – Piima tootmine (1 000 t) allpiirkondades aastatel 2001–2005

Abi piirkond / kvoodi periood | 2000/2001 | 2001/2002 | 2002/2003 | 2003/2004 | 2004/2005 | 2005/2006 |

C1 | 527,5 | 535,5 | 521,0 | 512,1 | 501,1 | 501,4 |

C2 | 1022,1 | 1047,4 | 1031,8 | 1026,5 | 1016,7 | 1032,1 |

C2N | 105,4 | 108,2 | 107,5 | 107,3 | 103,1 | 104,9 |

C3 | 172,6 | 177,1 | 178,4 | 174,4 | 168,8 | 170,5 |

C4 | 23,0 | 23,5 | 23,3 | 22,4 | 20,6 | 20,5 |

Kokku | 1850,6 | 1891,7 | 1862,1 | 1842,7 | 1810,4 | 1829,3 |

Märkus: Arvud näitavad piimatootmise kogumahtu põhjapoolsetes piirkondades (sh tootmine, mis ei saanud põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi). |

Veiseliha

Ka veiseliha puhul annab põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abiga hõlmatud ala ligikaudu 77% Soome kogutoodangust. Turunõudluse suurenemise tõttu kasvas tootmismaht aastatel 2003 ja 2004. Toetuspiirkondade osa veiseliha tootmises on veidi muutunud, kuigi muudatused erinevad jällegi allpiirkonniti. Tuleb märkida, et muudatused piima- ja veiselihatootmises on enam-vähem sarnased, viidates nende tootmise vahelisele seosele.

Tabel 4b – Veiseliha tootmine (1 000 t) allpiirkondades aastatel 2001–2005

Abi piirkond / aasta | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |

C1 | 19,8 | 19,9 | 20,2 | 19,6 | 18,2 |

C2 | 37,7 | 38,6 | 41,6 | 41,3 | 38,2 |

C2N | 3,7 | 3,6 | 3,9 | 3,7 | 3,6 |

C3 | 5,4 | 5,5 | 6,1 | 5,7 | 5,3 |

C4 | 0,6 | 0,5 | 0,6 | 0,6 | 0,6 |

Kokku | 67,2 | 68,1 | 72,4 | 70,9 | 65,9 |

Sealiha tootmine

Toetuspiirkond annab 43% Soome sealihatoodangust. Aastatel 2000–2005 kasvas sealihatoodang kõnealuses piirkonnas ligikaudu 22% võrra, kuid selle osakaal kogu riigi sealihatoodangus on püsinud ligikaudu samal tasemel.

Tabel 4c – Sealiha tootmine (1 000 t) allpiirkondades aastatel 2001–2005

Abi piirkond / aasta | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |

C1 | 47,9 | 50,1 | 53,5 | 55,2 | 57,9 |

C2 | 23,9 | 25,7 | 27,9 | 28,7 | 28,0 |

C2N | 1,2 | 0,9 | 1,1 | 1,2 | 1,2 |

C3 ja C4 | 1,1 | 1,0 | 1,0 | 1,0 | 1,0 |

Kokku | 74,1 | 77,7 | 83,5 | 86,1 | 88,1 |

3.2. Maakasutuse areng

2005. aastal oli kasutatud põllumajandusmaa põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikavaga hõlmatud alal kokku 1,185 miljonit hektarit, moodustades ligikaudu 52% kogu Soomes kasutatud põllumajandusmaast. Põhjapoolsete piirkondade põllumajandusmaast asub 39% C1-piirkonnas, 49% C2-piirkonnas ja 12% põhjapoolseimates piirkondades C2N–C4.

Kogu toetuspiirkonnas suurenes kasutatud põllumajandusmaa pindala aastatel 2000–2005 4,4% ehk 50 400 hektari võrra tänu umbekasvanud põldude puhastamisele ühise põllumajanduspoliitika tulevase reformi ootuses. Kõnealune pindala on komisjoni otsuses 2000/404/EÜ sätestatud maksimaalsest pindalast siiski ligikaudu 16% väiksem.

Põllumajandusmaa kasutus on jätkunud, kuid mõned äärepoolseimad põllumaad on toetuspiirkonnas tootmisest välja arvatud. Puudub soov rentida maad mis tahes hinna eest, kuna maaharimiskulu on maatükkide väiksuse ja kauguse tõttu liiga suur. Täiendava maa hinna keskmine kasv on olnud põhjas üsna tagasihoidlik, kuigi hinnatõus võib olla keskmisest järsem tänu konkurentsile karjakasvatusettevõtete läheduses asuva, müügiks või rentimiseks pakutud maade pärast.

2005. aastal oli 44% põllumajanduslikest kõlvikutest teravilja all, 40% oli rohumaa, 6% oli muude põllukultuuride all ja 10% oli söötis. Ajavahemikul 2000–2005 teravilja all olev maa ja söötis maa suurenesid ning rohumaa vähenes. Muutuse peamiseks põhjuseks oli see, et paljud põllumajandusettevõtted loobusid loomakasvatusest, samas kui söödakultuuride ja muude põllukultuuride tootmine jätkus, eriti toetuspiirkonna lõunapoolses osas, või renditi osa maast laienevatele põllumajandusettevõtetele.

3.3. Põllumajanduse struktuuri, tootlikkuse ja tootmismeetodite arengusuundumused

1990. aastail muutus põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikavaga hõlmatud aladel kiiresti põllumajanduse struktuur. Kõnealune suundumus jätkus 2000. aastate alguses, kusjuures väiksemad põllumajandusettevõtted loobusid loomakasvatusest ja hakkasid osaliselt tegelema põllukultuuride kasvatamisega või rentisid oma maa suurematele põllumajandusettevõtetele. Põllumaa rentimine on suurenenud kogu toetuspiirkonnas ja 2005. aastal renditi ligikaudu 35% tootmist jätkanud põllumajandusettevõtete põllumaast. Ajavahemikul 1995–2005 loobus tootmisest umbes kolmandik põllumajandusettevõtetest ja keskmine põllumajandusettevõtte pindala toetuspiirkonnas suurenes 19 hektarilt 31 hektarile. 2005. aastal oli toetuspiirkonnas 39 650 põllumajandusettevõtet. Põllumajandusettevõtete arvu vähenemine on olnud kõige aeglasem toetuspiirkonnas C2N ja kiireim toetuspiirkonnas C3.

Tabel 5a – Põllumajandusettevõtete arv eri allpiirkondades ja kogu riigis (2001–2005)

1995 | 2000 | 2005 | 1995 | 2000 | 2005 |

…–20 ha | 62,1 | 48,6 | 44,2 | 34,9 | 20,6 | 15,5 |

20–29 ha | 20,5 | 19,8 | 18 | 25,9 | 18,7 | 14,3 |

30–39 ha | 9,6 | 12,8 | 12,3 | 17,0 | 16,9 | 13,8 |

40–49 ha | 4,2 | 7,5 | 8,5 | 9,7 | 12,8 | 12,2 |

50–99 ha | 3,3 | 10,1 | 14,1 | 10,8 | 25,1 | 30,6 |

100–… ha | 0,3 | 1,2 | 2,9 | 1,8 | 6,0 | 13,6 |

Kokku / keskmine | 58 115 | 44 326 | 39 649 | 19,3 | 26,2 | 31,1 |

Aastatel 1995–2005 suurenes toetuspiirkonnas keskmine karja suurus piimakarjakasvatusettevõttes 12 loomalt 20 loomale. Samal ajal on vähemalt 50 lehmaga põllumajandusettevõtetes toodetud piima osakaal suurenenud 0,3%lt 8,5%le.

Muudes veisekasvatusettevõtetes on keskmine loomade arv suurenenud vastavalt 20 loomalt 50 loomale. Peaaegu kolmandikul muudest veisekasvatusettevõtetest on rohkem kui 50 veist ettevõtte kohta, samas kui 1995. aastal oli selliste ettevõtete osakaal alla kümnendiku.

Tabel 5c – Piima- ja veisekasvatusettevõtete arv ning jaotus põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abiga hõlmatud aladel aastatel 1995, 2000 ja 2005

Toetuspiirkonnad | Põllumajandusettevõtete jaotus (%) ja arv | Loomade jaotus (%), kogu- ja keskmine arv |

1995 | 2000 | 2005 | 1995 | 2000 | 2005 |

Piimakarjakasvatusettevõtted |

alla 10 lehma/ettevõte | 35 | 21,3 | 15,9 | 19,1 | 8,7 | 5,5 |

10–19 lehma/ettevõte | 54,9 | 50,2 | 44,6 | 61,4 | 44,3 | 33,1 |

20–29 lehma/ettevõte | 9,2 | 21,6 | 24,8 | 16,8 | 31 | 30,2 |

30–49 lehma/ettevõte | 0,9 | 6,2 | 12,1 | 2,4 | 13,5 | 22,7 |

50+ lehma/ettevõte | 0,1 | 0,6 | 2,5 | 0,3 | 2,5 | 8,5 |

Põllumajandusettevõtete arv | 23 442 | 16 422 | 12 335 | 288 456 | 267 654 | 240 645 |

Keskmine loomade arv põllumajandusettevõtte kohta | 12,3 | 16,3 | 19,5 |

Muud veisekasvatusettevõtted |

alla 10 veise/ettevõte | 36,8 | 24,8 | 22,1 | 8,9 | 3,4 | 2,2 |

10–19 veist/ettevõte | 27,3 | 19,6 | 18 | 18,9 | 8 | 5,1 |

20–29 veist/ettevõte | 13,7 | 13,5 | 11,8 | 16,2 | 9,3 | 5,8 |

30–49 veist/ettevõte | 13,3 | 17,5 | 16,9 | 25 | 19,3 | 13,2 |

50+ veist/ettevõte | 8,8 | 24,6 | 31,3 | 31 | 60 | 73,8 |

Põllumajandusettevõtete arv | 5436 | 3069 | 2760 | 110 353 | 108 805 | 137 438 |

Keskmine loomade arv põllumajandusettevõtte kohta | 20,3 | 35,5 | 49,8 |

Aastatel 2000–2005 on noorte, alla 40aastate põllumajandustootjate omanduses olevate põllumajandusettevõtete osakaal vähenenud 28%lt 24%le, kuid noorte põllumajandustootjate omanduses olevad põllumajandusettevõtted olid keskmisest suuremad ning need on suurenenud enam kui vanematel põllumajandustootjatel.

Toetuspiirkonnas asuvad põllumajandusettevõtted investeerisid (investeerimise kogukulu alusel) enim täiendava maa ostmisesse (97,7 miljonit eurot), seejärel piimakarjakasvatushoonete ehitamisesse (75,8 miljonit eurot), põllumajandus- (57 miljonit eurot) ja veiseliha tootmisüksuste rajamisse (27,5 miljonit eurot).

Kuigi piirkonnas kasutatakse endiselt traditsioonilisi põllumajandusliku tootmise vorme, on põllumajandusettevõtete suurenemine tinginud suurematele põllumajandusettevõtetele sobivate tootmistehnoloogiate ja -meetodite kasutuselevõtmise, mis pikaajalises perspektiivis vähendab kulusid.

3.4. Põllumajandustulu ja kulutasuvuse areng

Turul saadava tulu ja tootmiskulude suhte ebasoodsa arengu tõttu sõltub Soome põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikavaga hõlmatud ala põllumajandus suuresti põllumajandusele makstavatest tulutoetustest. Aastatel 2000–2006 kõikus põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi ja põllumajandusettevõtte lisandunud puhasväärtuse suhe vahemikus 0,4–0,5.

Põllumajandusettevõtte netolisandväärtuse aastase kasvu ja aasta tööühiku suhe oli aastatel 2000–2004 keskmiselt 1,8%. Samal perioodil suurenes peretalumajapidamise tulu pere tööühiku kohta aastas 1,3% võrra.

Aastatel 2000–2004 oli peretalumajapidamise tulu põhjapoolse piirkonna eri osades väga erinev. C2-piirkonnas oli tulu keskmine aastane kasv selgelt väiksem kui muudes piirkondades. C2-piirkonna sellise arengu üks põhjusi oli selles, et loomakasvatusest loobumise tõttu suurenes väikeste teraviljakasvatusettevõtete arv, kus põllumajandustootjal on väike tulu ja suured kulud.

Peretalumajapidamise tulu kasv pere tööühiku kohta tulenes peamiselt põllumajanduse struktuuri arengust ja suuremast tootmisefektiivsusest. Tootmise laienemine ja efektiivsuse tõstmine on olnud peretalumajapidamiste jaoks oluline vahend oma tulude säilitamiseks. Üsna suured investeeringutoetused on samuti soodustanud tootmise laiendamist ning selle efektiivsuse suurendamist.

Põllumajandusettevõtete suurenemine ja tootmise laienemine on piimandussektoris suurem kui veiselihasektoris. Veiseliha tootjahinna areng on olnud nõrk ning eriti asjaomase perioodi lõpus on kulude kasv vähendanud tulusid ja kasumlikkust.

Sea- ja teraviljakasvatusettevõtetes avaldub seevastu mastaabisääst selgemalt nii tulu kui kasumlikkuse näitajates, kuid ka kõnealustes põllumajandusettevõtetes on keskmine tulu ja kasumlikkus perioodi lõpus langenud.

3.5. Sotsiaalmajandusliku mõju areng

Põllumajandus- ja toiduainesektori roll toetuspiirkonna piirkondlikus majanduses on 1995. aastast alates vähenenud. 2003. aastal töötas Soome põhjaosas põllumajanduses 61 150 inimest ja toiduainetööstuses 13 900 inimest. Ajavahemikul 1995–2003 vähenes põllumajanduses töötavate inimeste arv enam kui 25% võrra, samas kui toiduainetööstuses töötavate inimeste arv püsis enam-vähem samal tasemel.

Soome põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abiga hõlmatud alal ja eriti selle ala äärepoolseimates osades moodustavad põllumajandustootjad siiski märkimisväärse osa maaelanikkonnast. Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikava on osa meetmetest, mida on võetud eesmärgiga hoida rahvast põhja- ja idapoolsetes piirkondades. Pikaajaline põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi on aidanud oluliselt kaasa põllumajandustootjate ja maaelanikkonna vähenemise ohjeldamisele ning selle negatiivsete tagajärgede leevendamisele.

3.6. Keskkonnaseisund

Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud toetussüsteemi üks eesmärkidest on selles, et see peab avaldama positiivset mõju keskkonnakaitse ja alalhoiu rakendamisele, sidudes abi väljamaksmise selliste tingimustega nagu põllumaa kasutus (hea põllumajandustava) ja karja suurus (maksimaalne loomkoormus). Kuna keskkonnale avaldavad mõju mitmed erinevad tegevusprogrammid, on mõne üksiku programmi mõju keeruline tervikust eristada. Maaelu arengu poliitika põllumajanduse keskkonnameetmeid kohaldatakse kõnealuses piirkonnas rohkem kui 95% põllumajandusettevõtte suhtes ning peaaegu sama protsendi põllumaa suhtes.

Lämmastiku ja fosfori näitajad põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikavaga hõlmatud ala keskkonnaseisundi kohta näitavad keskkonnaseisundi mõningat paranemist. Keskkonnale positiivset mõju avaldavate meetmete hulka kuuluvad sõnniku ladustamisvõimsuse suurendamine ja kunstväetiste kasutuse vähendamine. Kariloomakasvatuses toodetud sõnniku hulk on loomade arvu vähenemise tõttu vähenenud.

3.7. Mõju toiduahelale

Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud toetussüsteemi kuuluvate toodete hulgi- ja jaemüügi, töötlemise ning turustamise olukord on olnud kõnealusel perioodil asjaomases piirkonnas suhteliselt stabiilne. Toiduainetööstusettevõtetest on toetuspiirkonnas hindamisperioodi jooksul vähenenud põllumajanduselt toorainet ostvate meiereide ja tapamajade arv.

Kõige põhjapoolsemad piirkonnad võivad olla üleriigiliselt tegutsevate töötlemisettevõtete jaoks teataval määral probleemiks: kõnealusest piirkonnast saadava tooraine maht on selliste ettevõtete toodangu kogumahtudega võrreldes väike, transpordikulud on suured ning turud asuvad kaugel.

4. KOKKUVÕTE

Aruandes antakse ülevaade väljastatud lubadest ja saadud tulemustest. Aruanne koostati Soome ametiasutuste poolt vastavalt ühinemisakti artikli 143 lõikele 2 esitatud andmete alusel ja see esitatakse nõukogule. Aruande põhjal võib kindlaks teha järgmist:

1. Abi saanud tootmise lubatud tootmistasemeid või abi piirmäärasid ei olnud enamikus põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi saavates sektorites hindamisperioodil ületatud. Tootmistasemeid ületati kohati siiski sea- ja linnuliha-, piimandus- ja teraviljasektoris. Abisummasid ja abikõlblike ühikute arvu on vastavalt kärbitud.

2. Kontrolli teostab liikmesriik ning liikmesriigi ametiasutuste sõnul ei avastatud olulisi eeskirjade eiramisi. Kohustuslikud aruanded on ühinemisaktis sätestatud korra kohaselt komisjonile esitatud.

3. Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikava eesmärk on tagada piirkonnas põllumajandusliku tegevuse säilimine. Põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi eesmärkide saavutamise kontrollimine on keeruline, kuna kõnealuses piirkonnas kohaldatakse ka muid põllumajandusele suunatud abikavasid. Kõnealust kava, sealhulgas ei makseid ega üksikuid summasid, samuti allpiirkondade määramist, ei ole pärast kava juurutamist kunagi kontrollitud. Seetõttu on komisjon tellinud uuringu, et saada põhjalikum ülevaade kavast ning selle mõjususest ja tõhususest ning rakendamise asjakohasusest aastatel 1995–2005. Uuring korraldatakse ka ühise põllumajanduspoliitika reforme arvestades. Kõnealuse uuringu tulemused avaldatakse 2007. aasta sügisel ja neid kasutatakse põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abikava edasiarendamiseks.

Soome ametiasutuste esitatud teabe alusel leiab komisjon, et üldiselt on Soome ametiasutused kohaldanud põhjapoolsetele piirkondadele suunatud abi käsitlevaid komisjoni otsuseid 95/195/EÜ ja 2002/404/EÜ nõuetekohaselt.