ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.5

Isikuandmete kaitse küsimuses on komitee väljendanud muret ja nõudmisi mitmes viimastel aastatel koostatud arvamustes. Komitee on seisukohal, et tuleks nõuda mitte üksnes ELi ettevõtete vaid ka kõigi teiste Euroopa turul osalejate tõsisemat suhtumist. Eelkõige seoses suhtlusvõrgustikega tuleks võtta vastu meetmeid näiteks Google'i ja Facebooki esmapilgul lihtsustamist lubava tegevuse suhtes, mis aga tegelikult osutub teatava vabaduse võtmiseks seoses kasutajate profiilidel sisalduvate isikuandmete kasutamisega ärilistel eesmärkidel. Laste puhul tuleks võtta veelgi suuremaid ettevaatusmeetmeid (10).
2.6

STORK-projektide kaudu, milles on osalenud 17 liikmesriiki, kes on tegelenud koostalitlussüsteemide arendamisega, on komisjon ja ELi liikmesriigid on tõestanud, et e-identimise piiriülene vastastikune tunnustamine toimib.
2.7

Dokumendis kirjeldatakse, et „[v]äljaspool energia- ja kliimapoliitika kaudu edendatavat taastuvenergiavaldkonda on ökoinnovatsioon seni suhteliselt aeglaselt turule jõudnud. Põhjuseks on muu hulgas olnud asjaolu, et turuhinnad ei kajasta täpselt keskkonnakulu ega -kasu, aga ka jäigad majandusstruktuurid, taristu ja käitumistavad ning kahjulikud stiimulid ja toetused.” Selle põhjal järeldatakse, et ökoinnovatsiooni tugevdamiseks tuleb keskkonda kahjustavad toetused kaotada.
1.5

Komitee on nõus, et kavandatud meede on täielikult kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. ELi meede on vajalik selleks, et kõrvaldada riiklikud takistused ja praegused piirangud, mis esinevad sihtasutustel, kui nad tegutsevad mitmes liikmesriigis. Praegune olukord annab tunnistust sellest, et riiklikud meetmed on ebapiisavad ning et probleemi riikideülene olemus nõuab Euroopa raamistikku, et tagada selliste sihtasutuste areng, kes on seadnud eesmärgiks tegutseda üleeuroopaliselt. Selle eesmärgi saavutamiseks ei piisa ühtse turu põhimõtte seisukohalt optimaalsete tulemuste tagamiseks üksnes liikmesriigi võetud meetmetest.
2.5

Nimetatud probleemide lahendamiseks esitas komisjon teatise ja sellega kaasneva soovituse, mille mõju peaks olema järgmine: — piiriüleseid pärandimaksuprobleeme on võimalik lahendada, ilma et ühtlustataks liikmesriikide pärandimaksueeskirju; — mitmekordset maksustamist vähendatakse riiklike maksuraamistike tõhusama omavahelise sobivuse tagamisega, maksude vähendamise süsteemi peaks rakendama neis liikmesriikides, kellel on õigus maksu sisse nõuda; — kinnisvara korral oleks esmane maksustamisõigus riigil, kus vara asub ning maksusoodustust peaksid kohaldama teised asjaomased liikmesriigid; — tegu on vallasvaraga, mis on seotud püsiva tegevuskohaga teises riigis, oleks esmane maksustamisõigus sellel liikmesriigil ja teised liikmesriigid kohaldaksid selle suhtes maksusoodustust, võttes aluseks esimese liikmesriigi poolt kohaldatud maksumäära; — surnud isiku liikmesriigil oleks pärija liikmesriigi suhtes pärandimaksu kohaldamise eelisõigus. Pärija liikmesriik peaks võimaldama maksusoodustust surnud isiku liikmeriigis tasutud maksu osas; — kui surnud isik või pärija on oma asukoha, elukoha või kodakondsuse tõttu seotud enam kui ühe liikmesriigiga, toimub maksustava riigi määratlemine kõige tihedama isikliku sideme määramise reegli (tie breaker rules) alusel; — maksualase diskrimineerimise juhtusid käsitletakse komisjoni talituste töödokumendis (4), mille eesmärk on teavitada kodanikke ja liikmesriike kohtupraktika näidete alusel pärandi mittediskrimineeriva maksustamise soovitud omadustest, et nad oskaksid õiguskaitsevahendeid paremini kasutada.
5.12

Kui EL soovib, et tema laevu lammutataks vastutustundlikult, siis on põhjendatud, et ta osaleb ka vajaliku infrastruktuuri ehitamises, et see saaks toimuda korrektselt. Turumajanduses ei ole midagi tasuta, kõige eest tuleb maksta. Kui laevu lammutatakse vastutustundlikult, makstakse seda hinda rahas. Vastutustundetu lammutuse korral makstakse üks osa sellest hinnast muud moodi, näiteks kohaliku keskkonnasaaste ja inimelude kaotusega. Arvestades, et me ei soovi ELis sellise „vääringu” kui seadusliku maksevahendiga nõustuda, ei saa me ka lubada, et seda kasutatakse maksetehingutes kolmandate riikidega. Komisjon võiks seda punkti rohkem rõhutada. Seetõttu leiab komitee, et komisjon oleks pidanud esitama parema, loomingulisema, kõrgelennulisema ja uuenduslikuma ettepaneku, mis vastaks paremini komisjoni varasemate dokumentide ja komitee nende kohta avaldatud arvamuste ambitsioonile.
1.1

Komitee jagab komisjoni seisukohti ja toetab kavatsust kasutada määrust selleks, et kehtestada nende mootorsõidukite registreerimise kord, mis on eelnevalt registreeritud teises liikmesriigis. See on kooskõlas nii subsidiaarsuse põhimõttega kui ka kodanike Euroopa nõudega. Samas valmistab komiteele pettumust asjaolu, et ei olnud võimalik viia sisse ühtset ELis registreerimise korda, nagu algselt kavandati. Komitee arvates on see pikas perspektiivis möödapääsmatu.
4.1

Kolm aastat pärast strateegia „Euroopa 2020” rakendama hakkamist on selge, et mitmed liikmesriigid soovivad kaasata sotsiaalpartnereid ja organiseeritud kodanikuühiskonda Euroopa poolaastasse ning on kaasanud neid partnereid juba riiklikesse protsessidesse. Kuid selle soovi rakendamine on ebaühtlane: huvi on erinev ning isegi kui huvi on olemas, erineb partnerite tegelik protsessis osalemise tase. Paljud liikmesriigid teavitavad oma partnereid ja konsulteerivad nendega, kuid tihti ei ole see protsess piisavalt kontsentreeritud ning osalejatele võib tunduda, et puudub sidusus või üldine strateegia. Komiteele ja teistele on eelkõige muret valmistanud väga lühikesed tähtajad, mis tihti ei jäta praktiliselt üldse aega korralikuks aruteluks sotsiaalpartnerite, kodanikuühiskonna organisatsioonide või riikide parlamentidega. Muret ei tuntud mitte ainult riigi tasandil, ka Euroopa tasandil on paljud organisatsioonid küsinud, kas Euroopa poolaasta protsessi ja juhtimist ning strateegia „Euroopa 2020” raames teostavat järelevalvet saaks parandada. Euroopa Parlament on teinud poliitilisi soovitusi oma rolli ning tehtava panuse paremaks määratlemiseks (2) ning Regioonide Komitee teeb ettevalmistusi, et peagi välja anda oma suunised.
3.1

Nagu oma varasemas arvamuses (12), kordab komitee ka siin vajadust omistada majanduslikele, sotsiaalsetele ja kultuurilistele õigustele suurem tähtsus Euroopa Liidu poliitikas nii üldiselt kui ka olemasolevate temaatiliste vahendite, nt kõnealune uus vahend demokraatia ja inimõiguste edendamiseks, kasutamise teel. Majanduslikud, sotsiaalsed ja kultuurilised õigused võivad sageli tõepoolest olla lähtepunktiks kodaniku- ja poliitiliste õiguste toetamisele. Nagu Euroopa Komisjon märkis (13), on üleilmastumine ja sellised sündmused nagu araabia kevad näidanud, et uued väljakutsed inimõiguste täielikul edendamisel on ebavõrdsus, diskrimineerimine ja ärakasutamine. Seepärast on ILO konventsioonides sätestatud tööõiguste ja kõigi seonduvate õiguste kaitse nüüd rohkem kui kunagi varem selle valdkonna peamine tugisammas. Sellest lähtuvalt tuleks määruses sõnaselgelt mainida ühinemisvabadust ja kollektiivläbirääkimiste õigust, samuti toetust sotsiaalpartneritele ja sotsiaaldialoogile (14), pidades silmas rahvusvaheliste töönormide rakendamise edendamist (15). Samal ajal toonitab komitee, kui tähtis on edendada vaba ettevõtluse õigust kui majanduslike ja sotsiaalsete õiguste peamist põhimõtet.
2.5

Praegused tööturunäitajad on murettekitavad – tööturu langus kriisist enim mõjutatud riikides jätkub. Euroopa Liidus oli töötuse määr augustis 10,5 % (euroalal 11,4 %), mis on kõrgem kui kunagi varem. Kahes kolmandikus liikmesriikidest võib täheldada töötuse suurenemist, iseäranis tugevalt on töötus kasvanud Hispaanias (25,1 %), Portugalis (15,9 %), ja Kreekas (24,2 %) (3). 25,46 miljonit inimest on töötud. Iseäranis negatiivne on asjaolu, et ka pikaajaline töötus on kasvanud ja see suundumus kinnistub tõenäoliselt veelgi. Üle 40 % kõigist töötutest on tööd otsinud juba üle aasta (4). Eriti murettekitav on see, et noorte tööpuudus on ELis jätkuvalt väga kõrge. See ületab 22 %. Ka siin on liikmesriikide vahel suuri erinevusi. Hispaanias ja Kreekas ületab noorte tööpuudus 50 %, mõnes liikmesriigis (Portugal, Slovakkia, Bulgaaria, Itaalia, Iirimaa) ulatub see 30 % ni. Ainult kolmes liikmesriigis (Saksamaa, Austria ja Madalmaad) jääb see alla 10 % (5).
6.3

Gottardo kohtuotsuse mõju ELi liikmesriigi A kodanik on töötanud liikmesriigis B ja kolmandas riigis C. Riikide B ja C vahel on sõlmitud kahepoolne sotsiaalkindlustuse kokkulepe, millega on hõlmatud vaid kokkuleppele alla kirjutanud riikide kodanikud. Riikide A ja C vahel ei ole aga kahepoolset kokkulepet sõlmitud. Töötaja kinnitab, et on maksnud sotsiaalmaksu 8 aastat riigis B ja 10 aastat riigis C. Riigis B on vanaduspensioni saamise eeltingimuseks 15 aastat sotsiaalmaksu maksmist. Gottardo kohtuotsuse järgi peaks ELi liikmesriik B liitma enda omadega kindlustusperioodid, mil töötaja maksis sotsiaalmaksu riigis C. Kuid selleks peab riik C tegema temaga koostööd ja esitama ametlikult kindlustusperioodid, mil sotsiaalmaksu maksti. Riik C ei ole aga Gottardo kohtuotsusega millekski kohustatud ja võib seega koostööst keelduda. Järelikult ei saa kõnealust kohtuotsust kohaldada ilma riigi C hea tahteta. Selle puuduse kaotamiseks on vaja ELi koostööd kolmandate riikidega, et saavutada kohtuotsuse täitmine. Samuti tuleks komisjonile anda järelevalve ja kooskõlastamise ülesanne, et sõlmitavatesse või uuesti läbiräägitavatesse kahepoolsetesse kokkulepetesse hõlmataks kõik ELi kodanikud.
1.4

Komitee tervitab uue määruse eelnõu eesmärki lihtsustada ja vähendada finantsabi haldamisega seonduvat halduskoormust. Siiski on komiteel kahtlusi seoses valdkondliku lähenemise kasutamisega abi eraldamisel. Seda võimalust tuleb läbimõeldult kasutada iga abisaajariigi konkreetset olukorda arvestades, pidades silmas asjaolu, et ühinemiseelse abi eesmärk on aidata kandidaatriikidel ja potentsiaalsetel kandidaatriikidel teha ettevalmistusi ühinemiseks. IPA laseb riikidel end liikmesusega seotud kohustustes n-ö proovile panna, sealhulgas selles, kuidas hallata liidu struktuuri-, ühtekuuluvus-, põllumajandus- ja maaelu arengu fonde. Seega peaks valdkondlikku lähenemist alati kasutama üksnes siis, kui on olemas asjakohased eeskirjad ja menetluskord (nt hanke-eeskirjade, huvide konflikti jne kontekstis), kui riigieelarve kuluplaan on piisavalt lai ning seda koostatakse ühe aasta kaupa. Tavaliselt on valdkondlik lähenemine seotud selliste sektoritega nagu tervishoid, haridus jne, samas on IPA abi keskmes ka korruptsioonivastane võitlus ja avaliku halduse suutlikkuse suurendamine, mille puhul on kooskõla nimetatud lähenemisega vähem tõenäoline, sest toetusesaaja ei ole üks institutsioon, vaid neid on mitmeid.
2.5

Vautšer annab õiguse saada kaupu või teenuseid või saada hinnaalandust. Ent sageli lähevad need õigused ühelt isikult üle teisele, ilma et vautšerit lunastataks. Selleks et vältida topeltmaksustamise ohtu sellise õigusega seotud teenuse maksustamisel, on vaja kindlaks määrata, et sellise õiguse andmine ja kaupade või teenuste lunastamine on üksainus tehing.
4.14

Komitee küsib, kas need sätted on ikka vajalikud ja kas need vastavad kõnealuse määruse üldisele mõttele. On selge, et delegeeritud õigusakte on palju lihtsam hallata, kuid nad peavad rangelt vastama aluslepingu sätetele. Asjaomases komisjoni teatises (6) on öeldud järgmist: „13. detsembril 2007 allakirjutatud Lissaboni lepinguga muudetud Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „uus alusleping”) artikkel 290 võimaldab seadusandjal delegeerida komisjonile õiguse võtta vastu muid kui seadusandlikke akte, mis on üldkohaldatavad ja mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi”.
3.1.3

Ühinemiste kontrollimine: komisjon volinik Joaquín Almunia teatas hiljuti ELis kehtiva ühinemiste kontrollimise süsteemi võimalikust eesseisvast reformimisest, mille eesmärk on muuseas, et komisjon saaks keskenduda ühinemisjuhtumitele, millel on kõige tõenäolisemalt mõju siseturule (2). Lühikeses perspektiivis on eesmärk lihtsustada vähem problemaatiliste juhtumite käsitlemist, tõhustades „lihtsustatud menetlust” ja vaadates läbi eelteatamismenetluse. Pikemas perspektiivis võidakse läbi vaadata ühinemiste kontrollimise süsteem ise nii, et uuritakse vähemosaluse oste ning viiakse piirmäärade ja üleandmiste osas paremini omavahel kooskõlla riikide ja ELi süsteemid.
4.3

Elektrooniliste allkirjade kasutamine on piiriüleste tehingute puhul keeruline. Seetõttu on teretulnud selliste lahenduste koostalitusvõimet lihtsustavad meetmed. Siiski on oluline märkida, et teatud riigid, näiteks Portugal, nimetavad e-hangetele üleminekuga seonduvate raskuste hulgas liiga karme e-allkirjadega seonduvaid nõudeid ja ajatempli teenuste maksumust ning e-hankeplatvormide koostalitusvõime probleemi (9).
2.3

Kõige uuem makseliik on m-maksed. Euroopa Maksenõukogu on võtnud koostöös teiste osalejatega koordineeritud meetmeid m-maksete vallas, koostades tehnilised dokumendid koostalitusvõime juhiste kohta ja mitu valget raamatut. Kuigi m-maksete areng on selgelt algetapis, on ootused m-maksete edasise arengu suhtes väga suured. Kaardi-, e- ja m-maksete areng, ulatus ja ärimudel on küll erinevad, ent siiski on Euroopa institutsioonid ja ettevõtjad ühel nõul, et nende mehhanismide integratsiooni, läbipaistvust ja konkurentsivõimelisust tuleb edasi arendada. On oht, et olemasolevates ärimudelites leitud puudused ilmnevad ka tulevases m-maksete keskkonnas.
3.5

See ressurss on sattunud tõsisesse ohtu keskkonda kahjustava majandusliku arengu tõttu, mille puhul eeldatakse, et vesi on teistega sarnaselt kasutatav loodusvara – kõik see toob nii Euroopas kui ka kogu maailmas kaasa põhjavee liigse kasutamise, maapinna, vooluveekogude ja ookeanide saastatuse, veeringluse paigast nihkumise, ressursi ökoloogilise olukorra halvenemise, mis mõjutab bioloogilist mitmekesisust. Selleks et veepoliitika oleks õiglane, tõhus ja jätkusuutlik, tuleb nõustuda, et vett ei saa käsitleda kaubana, vaid ülemaailmse kultuuripärandina, mida tuleb hoida ja kaitsta (14).
Ohutuse tõenäosuslikud hindamised„on paiguti oluliselt erinevad” (COM(2012) 571 final). Neid tuleks ühtlustada kõige rangema lähenemisviisi alusel. Vähene tõenäosus ei tohiks tekitada valeillusioone, kuna õnnetus on üldiselt väikeste järjestikuste või veelgi hullem – samaaegsete – eksimuste tulemus. Lisaks on Fukushima analüüsimine näidanud, et maavärina ja tsunami ohtusid hinnati minimaalseks, ehkki isegi asjatundjad tuletasid meelde, et need sündmused ei olnud mitte ainult võimalikud, vaid olid kolmekümnendatel aastatel ka aset leidnud. Üldine tendents oli arvata, et teatud õnnetused on „võimatud”.

Sellegipoolest oli Three Mile Island'i õnnetus juba tõestanud, et reaktorisüdamik võib üles sulada. Mitu aastat pärast õnnetust läbi viidud uuringud võimaldasid kindlaks teha, et reaktorianum oli pragunenud, ent pidas vastu. Tšernobõlis aga vastupidi levis laava (koorium) kõikjale. Fukushimas sulasid osaliselt kolm reaktorisüdamikku (nr 1, 2, 3) ja tõenäoliselt kahjustasid reaktoripõhju.
4.8

Uuritavate ravimite puhul hea tootmistava järgimisega seotud dokumentide kohta (I lisa, punkt 6) rõhutab komitee, et taotlus peab sisaldama avaldust, milles kinnitatakse, et toimik sisaldab kõiki uuritavate ravimite puhul hea tootmistava järgimisega seotud dokumente ning need on inspekteerimiseks kättesaadavad, et tagada stabiilselt patsiendi turvalisus.
4.2.6

Konkureerivad turud on kõige soodsamad, et esile saaksid kerkida ettevõtjad, kellel on vahendid pikaajaliseks eduks. Tugev konkurentsipoliitika on ühtse ja integreeritud poliitika põhikomponent, mille abil edendada Euroopa tööstusharude konkurentsivõimet. Ülemaailmse konkurentsi üks väljakutsetest on vajadus konkureerida riikidega, kus õigusraamistik on märksa leebem ning kus kulud, töötingimused ja sotsiaalkindlustuse alased õigussätted on teistsugused. Komitee märkis arvamuses CESE 1176/2011 (4), et laevaehitusele on õigustatud anda teatud riigiabi ja et näiteks keskkonnasäästlikud tehnoloogiad tuleks kaasata raamistikku. Komitee peab praegust algatust riigiabi kohta tähtsaks sammuks tööstuspoliitika uue dünaamika poole vastavuses strateegiaga „Euroopa 2020”. Seoses kasvuhoonegaaside vähendamisega, mis on üks strateegia viiest põhieesmärgist, toetab komitee Euroopa Komisjoni vastuvõetud suuniseid energiamahukate tööstuste, nt terase-, alumiiniumi-, keemia- ja paberitööstuse jaoks (5). Need riigiabimeetmed, mis on suunatud süsinikdioksiidi lekke ärahoidmisele, peaksid alates 2013. aastast kompenseerima Euroopa heitkogustega kauplemise süsteemi (EU ETS) kasutuselevõtuga kaasnevat elektrihinna tõusu ja soodustama investeeringuid suure tõhususega elektrijaamadesse.
3.1.4

Komitee märgib, et meetmetega kaasneb tarbijate jaoks netosääst; komisjoni analüüsi kohaselt on 2020. aasta sihttasemed saavutatavad ja majanduslikult mõistlikud. Prognoositavad sihttasemed on kulutõhusad, tehnoloogia on turul hõlpsalt kättesaadav ja selle rakendamine peaks andma tõuke tööhõivele, tuues kasu nii tarbijatele kui ka tööstusele.
2.1

Tursavarude pikaajalise kava (1) läbivaatamine on äärmiselt oluline teema mitte ainult kõnealuste varude heaolu huvides, vaid ka sellepärast, et mitme laevastiku puhul on see püügikoormuse kontrolli allikas (merel veedetud päevad). See sisaldab teatavatel bioloogilistel tingimustel toimuvaid automaatseid aastaseid vähendusi nii püügikoormuse kui ka lubatud kogupüügi osas. Need vähendused tehakse olenemata sellest, kas kalavarud taastuvad või mitte, oluline on, kas taastumine on rangelt vastavuses kavas sätestatud tingimustega või mitte. Püügikoormuse vähendused on olnud äärmiselt karmid: kui võtta näiteks šoti laevastik väherasvaste merekalade püügiks, siis on 2014. aastaks lubatud merelolekupäevi aluse kohta vähendatud 50 %-ni 2011. aasta tasemest. Kui püügikoormuse vähendamise eesmärk on tursa kalastussuremust vastavalt vähendada, siis merel veedetud päevade poole võrra vähendamine tähendab kogu kalastustegevuse vähendamist poole peale.
3.1.2

Ülevaatuste kuupäevad ja sagedus. Sõiduautodel (kategooria M1) (M-kategooria sõidukid on vähemalt neljarattalised sõidukid, mida kasutatakse reisijateveoks ning mis omakorda jagunevad istekohtade arvu ja maksimaalse massi järgi kolme klassi: M1 9 istekohta; M2 >9 istekohta ja < 5 t; M3 > 9 istekohta ja > 5 t. N-kategooria sõidukid on vähemalt neljarattalised sõidukid, mida kasutatakse kaubaveoks. Ka need jagunevad kolme klassi massi järgi: N1 < 3,5 t; N2 < 12 t; N3 > 12 t. O-kategooria tähistab haagisega sõidukeid ja T-kategooria ratastega traktoreid.) on esimene korraline tehnoülevaatus neli aastat pärast sõiduki registreerimist, teine kaks aastat hiljem ja seejärel igal aastal. Sõiduautod ja väikesed tarbesõidukid (N1), mille läbisõit on esimese tehnoülevaatuse kuupäevaks üle 160 000 km, peavad läbima ülevaatuse igal aastal (skeemi 4-2-1 asemel 4-1-1) ja sama kehtib ka mootorrataste kohta. Liikmesriikidele, kes juba näevad ette rakendada tihedamaid ülevaatuste kuupäevi, jääb see võimalus alles. Lõpuks jäetakse liikmesriikide endi otsustada ülevaatuste sagedus ajaloolise väärtusega sõidukite puhul, kaasa arvatud mootorrataste puhul, mis kõik uue määruse alla siiski ei kuulu. Kategooriate M2, M3, N2, N3, O3, O4 ja T5 sõidukite puhul tuleb esimene ülevaatus seevastu teha üks aasta pärast registreerimist. Sama kehtib M1-kategooria sõidukite kohta, mis on registreeritud takso või kiirabiautona.
5.5

Komitee väljendab heameelt selle üle, et komisjon järgib Euroopa innovatsioonipartnerluse „Põllumajanduse tootlikkus ja jätkusuutlikkus” rakendamisel süsteemset lähenemisviisi, mille on välja pakkunud Maailmapank algatusega Agricultural Innovation System (AIS) organisatsioonide, ettevõtjate ja isikute võrgustiku loomiseks eesmärgiga tuua turule uusi tooteid, protsesse ja organisatoorseid vorme kooskõlas institutsioonide ja poliitikameetmetega, mis mõjutavad eri sidusrühmade omavahelist lävimist, teadmiste jagamist, kasutamist, vahetamist ja väärtustamist. See lähenemisviis näitab, kui tähtis on, et tekiks vahendajaid, kes ühendavad innovatsiooniprotsessidesse kaasatud eri osalejaid. Komitee arvates sõltub Euroopa innovatsioonipartnerluse „Põllumajanduse tootlikkus ja jätkusuutlikkus” mõju seega selliste innovatsiooni vahendajate aktiivsest osalemisest, kes on võimelised looma ja kindlustama arvukate osalejate innovatsioonikoostööd.
1.3

Viimases teatises teeb komisjon ettepaneku kanda ELi teadus- ja arendustegevuse alased jõupingutused üle kolmel sambal põhinevasse strateegiasse mitte ainult teadus- ja arendustegevuse, vaid ka katsesarjade toetamiseks, et arendada välja prototüübid ja uuenduslikud tootmissüsteemid, et muuta tehnoloogiad toodeteks. Sellega seoses on komiteel kaks soovitust. Esimene soovitus on, et strateegia kahe uue samba rõhuasetus ei tohiks kahjustada ELi teadus- ja arendustegevust ega vähendada selle ulatust, kuna teadustegevus, eriti just alusuuringud, on vajalik alus tulevaste progressi võimaldavate tehnoloogiate tekkimiseks. Teine soovitus on, et kõnealust strateegiat, mis näib tuginevat uute tehnoloogiate turule lükkamisele, peaks täiendama ka turule tõmbamine pikaajalistelt tootjatelt. Sellest tulenevalt sooviks komitee näha, et suurem rõhk pannakse ELi tootmisettevõtete suutlikkuse suurendamisele.
2.6

Sel otstarbel võetakse arvamusse üle komisjoni kasutatud makropiirkonna strateegia määratlus (3), mille kohaselt on makropiirkonna strateegiaga on tegu juhul, kui piirkonda kuuluvad eri riikide ja piirkondade territooriumid, millel on ühiseid alasid, näiteks ühine mereruum või muu ala, või millel on sarnaseid probleeme, näiteks arenguprobleemid, kliimamuutused, piiratud majandus- ja kultuurivahetus jne. Makropiirkonna strateegiad on lähenemisviisid, mille käigus rakendatakse juba olemasolevaid vahendeid, programme ja rahastamist makropiirkonna konkreetsete eesmärkide elluviimiseks. Siht on integreerida nende kavandamisse nii avaliku kui ka erasektori vahendid, et olemasolevad (Euroopa, riigi ja piirkondliku tasandi) rahastamisvahendid teeniksid ulatuslikuma poliitika huve. Lisaks hõlbustavad need strateegiad piirkondade ressursside ja eri liikmesriikide ressursside koondamist, kui rakendatakse kooskõlastatud „juhtimist” ja kõik osalised saavad „vastastikust kasu”.
4.4.5

Valitsemissektori hoiuseid käsitletakse eri liikmesriikides eri viisil. Need kas kuuluvad või ei kuulu allahinnatavate kohustuste hulka, mida võidakse kohustustest vabastada, olenevalt sellest, kas need kuuluvad teatud summani kaetud hoiuste alla ja kas need on väärtpaberistatud. Lisaks on need valitsussektori hoiused, mis kuuluvad allahinnatavate kohustuste hulka ja mida on võimalik kohustustest vabastada, tegelikult maksumaksjate raha. Kuid kas kohustustest vabastamise menetlust, mille puhul kasutatakse riigi raha, saab üldse nimetada kohustustest vabastamiseks?
13.1

Ühises strateegilises raamistikus tuleb sõnaselgelt tunnistada piirkondlikke iseärasusi – eelkõige seoses majandus-, sotsiaal- ja territoriaalstruktuuride suuruse ja olemusega –, mis avaldavad mõju ühise strateegilise raamistiku fondide rakendamisele. See on ühise strateegilise raamistiku oluline aspekt, sest just sellest lähtuvalt on liikmesriikidel võimalik tagada partnerluse väljatöötamine nii, et see vastab liikmesriikide ja seega ka nende piirkondade konkreetsetele arenguvajadustele.
4.4

Komitee rõhutab, et direktiivi eelnõu vastab ühtlustamisvajadustele siseturul kooskõlas valitud õigusliku alusega ning samal ajal läbipaistvuse, õigluse ja juhtimise kontrolli nõuetele, mille on sõnastanud õiguste omajad, ning liikmete õiglase tasu nõuetele kollektiivse esindamise organisatsioonide puhul. Kuid liiga paljudel liikmetel on tunne, et nad kunagi midagi ei saa, samal ajal kui väike osa liikmetest saab lõviosa (4) sellest. Komitee rõhutab samuti, et ebavõrdsed lepingud, mis on peale surutud suurimate äriühingute poolt, kes tegelevad muusikateoste väljaandmise ja internetipõhise levitamisega, jäävad kehtima ning takistavad ka edaspidi enamikul autoritel ja õiguste omajatel oma töö eest õiglast tasu saamast. Õigusakti ettepanek on seega komitee arvates ebatäiuslik, et tagada kultuuri ning kirjandus- ja kunstiteoste tõeline edendamine autorite ja loojate korrektse tasustamise abil.