EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 7.12.2011 
SEK(2011) 1470 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, 
millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend 
{KOM(2011) 840 lõplik} 
{SEK(2011) 1469 lõplik}  
 
ET 2   ET 1. PROBLEEMI MÄÄRATLEMINE  
Vaesus on arenguriikides jätkuva lt suur probleem. Võitluses vaesusega on küll toimunud oluline 
edasiminek, kuid enamik arenguriike ei tee aasta tuhande arengueesmärkide täitmisel edusamme 
ega saa jätkusuutlikust arengust kasu. Peale selle kerkib jätkuvalt esile üleilmseid probleeme ja 
arenguriike mõjutasid tugevalt hilj utised kriisid, mistõttu on te kkinud sotsiaalne ja majanduslik 
ebastabiilsus, sundränne, toiduainetega kindlus tamatus ja suurem vastuvõtlikkus välismõjule. 
Jätkusuutlikuks majanduskasvuks ja vaesuse vähendamiseks peetakse üha olulisemaks 
keskkonnaressursse ja loodusvarasid.  Lisaks raskendavad kliimamuut used, kui neid ei käsitleta 
asjakohaselt, niigi ebakindlat olukorda veelgi ja  ähvardavad nullida osa saavutatud edust. EL 
pühendub jätkuvalt arenguriikide aitamisele, et v aesust vähendada ja lõpuks see kaotada. 
Selle eesmärgi saavutamiseks loodi ajavah emikuks 2007–2013 arengukoostöö rahastamisvahend, 
mille esmatähtis põhieesmärk on kaotada vaesus pa rtnerriikides ja -piirkondades. See on lisaks 
Euroopa Arengufondile ning Euroop a naabrus- ja partnerlusinst rumendile üks olulisemaid ELi 
vahendeid Euroopa-välistele r iikidele arenguabi andmiseks. Arengukoostöö rahastamisvahend on 
jaotatud kolme programmikategooriasse: i) kahepoolsed ja piirkondlikud geograafilised 
programmid, mis hõlmavad koostööd Aasia, Ladina -Ameerika, Kesk-Aasia, Lähis-Ida ja Lõuna-
Aafrikaga; ii) temaatilised programmid, mis hõl mavad järgnevaid teemasid: investeerimine 
inimkapitali, keskkond ja loodusvarade sääste v majandamine, valitsusvälised osalejad ja 
kohalikud ametiasutused, toiduaineteg a kindlustatus ning rände- ja varjupaigaküsimused ning iii) 
suhkrusektori meetmed. 
Arvestades uusi probleeme ja Euroopa 2020. aasta  strateegias seatud eesmärke, tegi komisjon 
ettepanekud ELi arengupoliitika läbivaatamiseks ja kohandamiseks teatis ega „ELi arengupoliitika 
mõju suurendamine: muutuste kava”. Mitm esugused läbivaatamised on toonud esile ka 
arengukoostöö rahastamisvahendi paljud puudused, t unnustades samas selle üldist lisandväärtust 
ja panust aastatuhande eesmärki de saavutamisse. Eespool nimeta tu põhjal on kindlaks määratud 
praeguse arengukoostöö rahastamisvahendi määruse järgmised probleemid: 
(1) arengukoostöö rahastamisvahendis ei võeta täielikult arvesse ELi arengupoliitika 
uusimate suundumuste eesmärke; 
(2) maailm on alates 2007. aastast muutunud ni ng mitu arengukoostöö rahastamisvahendist 
abi saajat on sellest ajast peale uute maa ilma suurriikidena esile kerkinud ja ise 
rahastajateks saanud. Käesolev arengukoostöö rahastamisvahend ei taga sellest abi 
saajate piisavat eristatust partnerriikide ma janduslike ja sotsiaalse te erinevuste põhjal; 
(3) arengukoostöö rahastamisvahendis ei võeta pi isavalt arvesse part nerriikide edusamme 
demokratiseerimisel ja peamiste inimõiguste austamisel; 
(4) piirkondadevaheliste või terv et maailmajagu hõlmavate algatuste toetamine on osutunud 
keeruliseks, arvestades välisabi vahendite prae gust struktuuri, eelkõige seoses Aafrika ja 
ELi ühisstrateegia rakendamisega; 
 
ET 3   ET (5) temaatilised programmid ei ole piisavalt paindlikud ning on liiga killustunud, et 
reageerida hiljutistele üleilmsetele kriiside le või kõige kõrgemal poliitilisel tasandil 
võetud rahvusvahelistele kohustustele;  
(6) praeguses arengukoostöö rahastamisvahendis ei ole käsitletud kriisi-,  kriisijärgses ja 
ebakindlas olukorras olevate riikide erivajadus i ning seega ei ole ELil kiiresti arenevates 
olukordades alati võimalik kiiresti reageerida; 
(7) arengukoostöö rahastamisvahend kannatab paind likkuse üldise puudumise all, sest seal 
ei nähta ette kavandamata toetuste kasutamist  ettenägematutele vajadustele reageerides; 
(8) arengukoostöö rahastamisvahendi praegune pr ogrammide koostamise protsess on liiga 
keeruline ja jäik. Näiteks ei võimalda see ELi  programmitsükli ja partnerite strateegia 
vastavusse viimist ning samuti ei hõlbusta see piisavalt liikmesriikide ühist kavandamist, mida abi tõhususe kavas nõutakse; see ei a nna piisavat õiguslikku alust uuenduslike abi 
andmise meetmete kasutamiseks, nagu lae nu- ja toetusepõhise abi kombineerimise 
mehhanismid või avalik-õiguslik partnerlus. 
2. S
UBSIDIAARSUSE ANALÜÜS  
Maailma suurima rahastajana annavad EL ja liik mesriigid üle poole (56 %) üleilmsest abist 
arenguriikidele. EL annab abi kõi ge vaesematele inimestele ül e 150 riigist kogu maailmas ja on 
pühendunud aastatuhande arengueesmärkide õigeaeg sele saavutamisele 2015. aasta lõpuks. 
Ainuüksi Euroopa Komisjoni hallatav ametlik arenguabi moodustab umbes 20 % ELi abist. EL 
on ainulaadselt neutraalses ja erap ooletus positsioonis, et juhtid a välistegevust liikmesriikide 
nimel ja koos nendega, muutes sellise tegevuse r iikides, kus ta tegutseb, usaldusväärsemaks. Oma 
27 liikmesriigiga, kes tegutsevad ühise poliitika ja  strateegiate kohaselt, on ELil piisavalt suur 
osakaal, et reageerida ülemaailmsetele probl eemidele ja eelkõige saavutada aastatuhande 
arengueesmärgid.  
3. ELI ALGATUSE EESMÄRGID  
Arengukoostöö rahastamisvahendi üldeesmärg id on jätkuvalt keskenduda i) vaesuse 
vähendamisele ja pikemas perspektiivis kaotamisele partnerriikides ja -piirkondades ning ii) demokraatia, õigusriigi, inimõiguste ja hea va litsemistava edendamisele. Kavandatava muudetud 
ELi arengupoliitika kohaselt on kolmas üldeesmärk iii) toetava kaasava ja kasvule suunatud säästva majanduse juurutamine. 
Arengukoostöö rahastamisvahendi järglane toet ub olemasolevale vahendile, mis on näidanud 
oma asjakohasust võitluses vaesuse vähendamise ja pikemas perspektiivis vaesuse kaotamise vastu, lahendades samal ajal 1. osas tuvastatud probleeme.  
4. P
OLIITIKAVALIKUD  
Esimene vaadeldud võimalus on arengukoostöö rahastamisvahendi säilitamine ilma seda 
muutmata (1. valik = ei muudeta). 
 
ET 4   ET 2. valiku kohaselt (arengukoostöö rahastamisvahe ndi määrust muudetakse) kaaluti hetkel 
valitseva olukorra puhul kahte alternatiivset stsenaariumi: 
• viia arengukoostöö rahastamisvahendi eesmärg id vastavusse ELi arengupoliitika uute 
suundumustega, võttes arvesse Lissaboni lepingu s sätestatud arengupolii tika tõhustamist 
ja arengupoliitika uus imaid suundumusi; 
• tagada piisav eristamine, keskendudes ELi koostööle piiratud arvu riikidega, eristades 
neid eraldatud toetuste kaudu ja  muutes abistamist vastaval t kehtestatud kriteeriumidele; 
• tõhustada hea valitsemistava, demokraatia, in imõiguste ja õigusriigi kaasamist toetuste 
jaotuse mehhanismi; 
• luua arengukoostöö rahastamisvahendi raames üleaafrikaline programm; 
• suurendada paindlikkust ja vä hendada temaatiliste programmide killustatust, vähendades 
nende arvu; 
• võimaldada kriisi-, kriisijärgses või eb akindlas olukorras olevatele riikidele 
paindlikumat programmide (taas)koostamis e protsessi, nende olukorda arvestavaid 
erakorralisi läbivaatamis i ja erirakenduskorda; 
• muuta arengukoostöö rahastamisvahendi to etuste jaotus paindlikumaks uute 
mehhanismidega, nagu kavandamata reserv; 
• muuta programmide koostamise protsess pain dlikumaks ja lihtsam aks, et hõlbustada 
ühist kavandamist ning partnerriikide pr ogrammitsükliga vastavusse viimist. 
5. MÕJU HINDAMINE  
1. valik, millega säilitatakse hetkel valitsev olukord, ei la henda varasematest kogemustest 
tulenevaid probleeme, mis on nimetatud 1. jaos. 
2. valik ehk arengukoostöö rahastamisvahendi edasiarendamine võimaldab järgnevat:  
• viia arengukoostöö rahastamisvahendi järgla se eesmärgid vastavusse ELi arengupoliitika 
uute suundumustega; 
• kohaldada partnerriikide suhtes selget er istamist, selleks et võidelda tõhusamalt 
vaesusega ning anda ELile rohkem mõju riikides, kus tema abi kõige enam vajatakse; 
• kaasata ELi abisse hea valitsemistava, demokr aatia, inimõigused ja õigusriik, selleks et 
tagada partnerriikidega tõhusam koostöö ja dialoog nimetatud väärtuste osas; 
• hõlbustada Aafrika ja ELi ühisstrateegia tõhusamat rakendamist, hõlbustades nii ELi 
poliitiliste eesmärkide saavutamist Aafrika mandril; 
 
ET 5   ET • toetada temaatilisi programme, et võimaldad a ELile vajalikku paindlikkust üleilmsetele 
probleemidele reageerimiseks; 
• võtta kasutusele paindlikud mehhanismid, et hõlbustada ELi t õhusamat reageeringut 
kiiresti arenevas kriisi- ja kriisijärgses olukorras olevates ja eb akindlates riikides; 
• suurendada toetuste jaotuse paindlikkust,  et arvestada välismaailmas poliitiliste 
tingimuste, kriiside või uute probleemide tõttu arenevaid olukordi; ning 
• suurendada ELi abi tõhusust, lihtsustades programmide koostamist ja rakenduskorda 
ning muutes need paindlikumaks, selleks et võimaldada nii ühist kavandamist ja 
partnerriikide programmitsüklite vastavusse  viimist kui ka edendada uuenduslike 
abiandmise meetmete kasutamist. 
6. POLIITIKAVALIKUTE VÕRDLUS  
Esimene võimalus ei võimaldada ELil täita 3. jaos kirjeldatud eesm ärke. 2. valiku kohaselt 
eelistatakse iga erieesmärgi korral alternatiivset vari anti B variandile A, se st sellega lahendatakse 
kõik tuvastatud probleemid ja reageeritaks e asjakohasemalt 3. jaos kindlaksmääratud 
eesmärkidele. See võimaldab lisada ELi ar engupoliitika muudetud suundumused arengukoostöö 
rahastamisvahendi järgsesse vahendisse, suure ndades nii veelgi ELi abi tõhusust ja mõju 
arenguriikidele. 
7. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
Arengukoostöö rahastamisvahendi määrus on määrus, millega võimaldatakse kehtestada olulised 
sätted ja alus ELi sekkumiseks. Erimeetmed m ääratakse mitmeaastaste programmide koostamise 
ja iga-aastaste tegevuskavade kaudu, milles täpsustatakse ELi meetmed, kaasa arvatud vastavate meetmetega taotletavad eesmärgid ja oodatavad tu lemused. Sel hetkel fikseeritakse erinäitajad, 
pidades silmas konkreetse meetme erisusi. 
Aastatuhande arengueesmärkide ja kliimameetmete rahvusvahelised eesmärgid ning näitajad on 
juba teada. Põhieesmärgi – vähendada ja pikemas pe rspektiivis kaotada vaesus partnerriikides ja -
piirkondades – saavutamiseks võib näiteks ka sutada esimese aastatuhande arengueesmärgi 
näitajaid. 
Kulutusi, millega edendatakse nii kliimameetm eid ja energiatõhusust kui ka bioloogilise 
mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitset ning sääs tvat majandamist, jälgitakse OECD meetodi (nn 
Rio markerid) põhjal.