2016. aastal lisati komisjoni dokumentide registrisse 18 523 uut dokumenti (vt lisa tabel 1), mis kuuluvad kategooriasse C, COM, JOIN, OJ, PV, SEC või SWD. 2016. aastal ei koostanud ega saanud komisjon ühtegi neisse kategooriatesse kuuluvat tundliku sisuga dokumenti.

See aruanne on koostatud määruse 1049/2001 artikli 17 lõike 1 kohaselt. Aruandes antakse ülevaade sellest, kuidas komisjon kohaldas 2016. aastal eeskirju, mis käsitlevad juurdepääsu dokumentidele. Aruanne põhineb statistilistel andmetel, mis on kokkuvõtvalt esitatud lisas. Statistika kajastab 2016. aastal saadud taotluste arvu ja neile antud vastuseid. See ei kajasta taotletud ega (osaliselt) avaldatud dokumentide arvu, mis oli palju suurem. Kuigi taotlejad võivad taotleda juurdepääsu ühele dokumendile, taotlevad nad sagedamini juurdepääsu paljudele dokumentidele või isegi konkreetset teemat või menetlust käsitlevatele tervetele toimikutele. Statistika näitab dokumentidele juurdepääsu õiguse olulisust komisjoni üldises läbipaistvuspoliitikas. Esialgsete taotluste puhul avaldati dokumendid täielikult või osaliselt 81,3 % juhtudest ning kordustaotluste läbivaatamisel anti ulatuslikum või täielik juurdepääs 52 % juhtudest.

Läbipaistvusregistri tulevikku käsitleva avaliku konsultatsiooni tulemusi arvestades võttis komisjon 2016. aasta septembris vastu institutsioonidevahelise kokkuleppe ettepaneku kohustusliku läbipaistvusregistri kohta, mis on oluline samm ELi tasandi ühise ja kohustusliku läbipaistvuskorra poole. Komisjon on kutsunud Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles alustama võimalikult kiirelt läbirääkimisi sellise registri loomiseks, mis hõlmab kõiki kolme institutsiooni.

Pärast otsuste C(2014) 9048 ja 9051 vastuvõtmist 2014. aasta novembris on veebisaidil Europa avalikult kättesaadavaks tehtud teave enam kui 11 000 kahepoolse kohtumise kohta komisjoni liikmete, kabinettide liikmete, peadirektorite ja huvide esindajate vahel. Üldjuhul võivad need kohtumised toimuda vaid huvide esindajatega, kes on registreeritud läbipaistvusregistris. Register on pidevalt suurenenud ja sisaldab praegu 11 000 kannet ning alates 2016. aasta jaanuarist on selles registreerunud rohkem kui 3 500 uut liiget.

2016. aastal jätkas komisjon oma parema õigusloome tegevuskava elluviimist, eesmärgiga on panna Euroopa Liit töötama paremini ja läbipaistvamalt, keskendudes vaid kodanike jaoks olulistele küsimustele ning lihtsustades asjaajamist. Komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga (REFIT) on endiselt tagatud, et ELi õigusaktid annavad kodanikele ja ettevõtjatele tulemusi mõjusalt, tõhusalt ning võimalikult väikeste kuludega. 2016. aasta jaanuaris avati ametlikult REFITi platvorm, mis võimaldab riikide ametiasutustel, kodanikel ja muudel sidusrühmadel osaleda läbipaistval moel ELi õigusaktide täiustamises.

Komisjon on võtnud olulisi meetmeid, et suurendada oma õigusloome ja poliitika rakendamise protsesside läbipaistvust, sealhulgas oma suhetes sidusrühmade ja lobistidega.

2016. aastal jätkas komisjon oma läbipaistvuse ja vastutuse suurendamise kohustuse täitmist. Komisjon püüab seda teha muu hulgas sellega, et soodustab ELi institutsioonide valduses olevatele dokumentidele juurdepääsu õiguse tõhusat rakendamist. See õigus on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 42, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 15 lõikes 3 ja määruses (EÜ) nr 1049/2001 üldsuse juurdepääsu kohta Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni dokumentidele.

2016. aastal vähenes esialgsete taotluste arv peaaegu 10 % (6 077 võrreldes 6 752ga 2015. aastal). Määruse 1049/2001 alusel esitatud esialgsete vastuste arv seevastu suurenes enam kui 2 % (5 819-lt 2015. aastal 5 944-le 2016. aastal – see on suurim vastuste arv viimase viie aasta jooksul).

2016. aastal muudeti pärast kordustaotluse esitamist igal teisel juhul (täielikult või osaliselt) seisukohta esialgse keeldumise kohta (see on märkimisväärne tõus 41,3 %-lt 2015. aastal 52 %ni 2016. aastal). 47 %-l juhtudest anti ulatuslikum (kuigi mitte täielik) juurdepääs kui esialgse taotluse alusel (see on märgatav tõus võrreldes 31,7 %ga 2015. aastal). Kordustaotluste puhul kinnitati esialgset täielikku keeldumist vaid 48 % juhtudest (võrreldes 58,7 %ga 2015. aastal).

Neljandale ja viiendale kohale jäid vastavalt erandid, mis on seotud ärihuvide kaitsega (15,9 % võrreldes 13,1 %ga 2015. aastal) ning kohtumenetluste ja õigusnõustamisega (5,6 % võrreldes 4,9 %ga 2015. aastal).

5.Euroopa Ombudsmanile esitatud kaebused

2016. aastal lõpetas ombudsman komisjoni peale esitatud 21 kaebuse uurimise, mis olid seotud dokumentidele juurdepääsu taotluste läbivaatamisega. Neist kuus lõpetati lisa- või kriitiliste märkustega. Võrdluseks: 2015. aastal lõpetas ombudsman 23 kaebuse uurimise, millest kuus olid kriitilise märkusega.

2016. aastal algatas ombudsman 12 uut uurimist, kus kaebuse pea- või kõrvalteema oli juurdepääs dokumentidele (väike kasv võrreldes 2015. aastaga, kui algatati 11 uut uurimist).

6.Kohtulik läbivaatamine

2016. aastal tegid ELi kohtud olulisi uusi otsuseid, mis mõjutavad määruse 1049/2001 kohast komisjoni praktikat.

6.1.Euroopa Kohus

Euroopa Kohus langetas otsuse apellatsioonkaebuse kohta kolmes kohtuasjas, kus menetluse üks osapool oli komisjon.

Internationaler Hilfsfondsi kohtuasjas juurdepääsu kohta humanitaarabilepinguga seotud toimikule kinnitas Euroopa Kohus Üldkohtu määrust, millega viimane jättis rahuldamata apellandi hagi komisjoni vastu.

Sea Handlingi kohtuasja otsuses kinnitas Euroopa Kohus üldist eeldust, et riigiabi uurimise haldustoimiku dokumentide avalikustamine kahjustab uurimistegevuse eesmärgi kaitset. Kohus otsustas ka, et võimalik huvi saada kohtumenetluse tarbeks dokument ei kujuta endast ülekaalukat üldist huvi, mis avalikustamist õigustaks. Lisaks selgitas kohus, et oma juurdepääsuõiguse ja õiglase kohtumenetluse õiguse kasutamiseks võib taotleja hilinenud vastuse korral esitada kaebuse ombudsmanile või esitada kahju hüvitamise hagi.

Oma otsuses Stichting Greenpeace Nederlandi kohtuasjas otsustas Euroopa Kohus, et määruse 1367/2006 kohane mõiste „heitmed keskkonda“ ei hõlma üksnes tegelikke heitmeid, vaid ka etteaimatavaid heitmeid keskkonda toote või aine tavalise või realistliku kasutamise korral. Kohus täpsustas lisaks, et teabe all, mis „on seotud heitmetega keskkonda“, on silmas peetud teavet, „milles on niisuguseid heitmeid käsitletud või mis neid heitmeid puudutab, mitte aga teavet, millel on otsene või kaudne seos keskkonda eraldatud heitmetega“.

6.2.Üldkohus

Üldkohus tegi 12 dokumentidele juurdepääsu õigusega seotud kohtuotsust, kus menetluse üks osapool oli komisjon. Kahes kohtuasjas otsustas Üldkohus, et komisjoni otsuse vastu esitatud tühistamishagi oli vastuvõetamatu. Ühes kohtuasjas otsust ei tehtud.

Kuues kohtuasjas jättis Üldkohus rahuldamata hageja tühistamishagi komisjoni kinnitava otsuse vastu dokumentidele juurdepääsu kohta, kinnitades komisjoni seisukohta. Kolmes kohtuasjas tühistas Üldkohus osaliselt komisjoni otsuse.

Seoses isikuandmetega otsustas Üldkohus, et komisjon ei saa kõrvaldada hageja isikuandmeid, kui on selge, et viimane on nende avalikustamise poolt. Ühtlasi selgitas kohus, et institutsioon ei pea kontrollima, kas on alust karta andmesubjekti õigustatud huvide kahjustamist, kui hageja ei esita ühtegi selget ja õiguspärast veenvat argumenti, mis tõendaks nende isikuandmete edastamise vajadust.

Seoses ärihuvidega tuletas Üldkohus meelde üldist eeldust, et pakkujate pakkumusi riigihankemenetlustes ei avalikustata, sest nende avalikustamine kahjustaks eduka pakkuja ärihuve ja pakkujate ausat konkurentsi.

Seoses uurimise eesmärgiga kinnitas Üldkohus üldist eeldust juurdepääsu puudumise kohta OLAFi uurimisdokumentidele, mis on seotud käimasolevate ja – teatavatel juhtudel – lõpetatud uurimistega. Kohus märkis ka, et konfidentsiaalse teabe lubamatute lekete esinemine pole piisav õigustus nende dokumentide määruse 1049/2001 kohaseks avalikustamiseks. Ühtlasi leidis Üldkohus, et isegi kui taotletud dokumendid (või nende osad) on taotleja valduses, ei või komisjon keelduda tema taotluse määruse 1049/2001 kohasest lahendamisest.

Lisaks kinnitas Üldkohus veel kord üldise eelduse olemasolu, mille kohaselt ei avalikustata kohtueelse menetluse etapis dokumente, mis kuuluvad rikkumismenetluse toimikusse, sest nende avalikustamine võib uurimise eesmärgi kaitset kahjustada.