ET Euroopa Liidu Teataja C 60/13

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2016/C 60/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„ZAGORSKI PURAN”

ELi nr: HR-PGI-0005-01234 – 27.5.2014

KPN ( ) KGT ( X )

1. Kirjeldus

„Zagorski puran”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Horvaatia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Nimetusega „Zagorski puran” tähistatakse toodet, mis on saadud Horvaatia Zagorje pärismaist tõugu, kuue kuni kaheksa kuu vanuses tapetud kalkunitelt, keda on kasvatatud vabapidamismeetodil (karjatamine) välitingimustes.

Toode „Zagorski puran” lastakse turule värske või külmutatud roogitud rümbana (kaela ja rupsiga) või roogitud poolrümbana. Rups tähendab maksa ja töödeldud magu, mis lastakse turule koos roogitud rümbaga, samal ajal kui süda, neerud ja hingamiselundid jäävad roogitud rümba sisse. Toote „Zagorski puran” toorainena kasutatavaid kalkuneid tapetakse ajavahemikul 1. oktoobrist 30. aprillini.

Kalkun on liigina registreeritud andmebaasis FAOSTAT (http://faostat3.fao.org/home), kusjuures Zagorski puran on tõuna registreeritud FAO keskandmebaasides DAD-IS (http://dad.fao.org/) ja FABIS (http://efabis.tzv.fal.de/).

Toote iseloomulikud omadused:

— emaslindude roogitud rümpade kaal on kuni 3,5 kg ja isaslindude roogitud rümpade kaal kuni 5,5 kg;

— turule lastud roogitud rümbad peavad olema ilma nähtavate vigastusteta;

— roogitud rümbal ei tohi olla ühtegi sulejäänust;

— roogitud rümba naha kahvatu- kuni helekollane värvus peab olema ühtlane;

— roogitud rümba liha värvus on valkjasroosa ning sääretükkide värvus võib olla kuni tumeroosa;

— kaela ja kõhuõõne avause nähtavad rasvkoekihid on kollase värvusega;

— rümba kõhtmise osa lõpus kühmuna nähtav normaalse kujuga rinnak ulatub rümbast välja;

— isaslindudel on see kühm markantsem kui emaslindudel;

— nahk on tihke ja tundub puudutades kõva. Jalad on tihedalt keha vastas.

Toote „Zagorski puran” toorainena kasutatavate kalkunite liha süüakse üksnes kuumtöödeldult. Tänu lihaste suurele rasvasisaldusele ning liha õrnale ja hõlpsasti näritavale konsistentsile on kalkuniliha erakordselt mahlane. Kalkuniliha on kuumtöödeldud lihale iseloomuliku maheda ja meeldiva lõhna ning soovimatute võõrlisanditeta. Kuumtöödeldud kalkuni rinnafilee liha on valge, eesveerandi liha aga pruuni värvusega.

Hrvatsko Zagorje piirkonnas kasvatatakse nelja alamliiki Zagorje kalkuneid, kelle liha kasutatakse toote „Zagorski puran” valmistamisel: pronksi-, musta-, halli- ja heledasulise kalkuni liik.

DNA analüüsidega on kinnitatud, et Zagorje kalkuni kõigi alamliikide ovoalbumiini geen on aastate jooksul jäänud samaks ning negatiivsetel keskkonnamõjudel on nende fenotüüpilistele omadustele olnud minimaalne toime. Samamoodi ilmneb mõõtmistest ja võrdlustest, et toote „Zagorski puran” jaoks kasutatavate eri alamliiki kalkunite luu- ja lihaskonna struktuuri ja liha kvaliteedi vahel ei ole erinevusi.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Karjatamisaasta jooksul söödetakse Zagorje kalkuneid kahes etapis. Esimeses etapis (kalkunid vanuses kuni kaheksa nädalat) võib kasutada traditsioonilist sööta ja/või söödasegu. Traditsiooniline sööt koosneb sageli segust, milles on keedetud munad, kodujuust, piim, maisikruubid ja haljastaimed (nõges, lutsern jne).

Karjatamise hilisemas etapis (kalkunid vanuses kuni 32 nädalat) koosneb kalkunite sööt rohumaade haljassöödast ning täiendavast maisist ja/või segasöödast.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Toote „Zagorski puran” toorainena kasutatavate Zagorje pärismaist tõugu, tapmiseks ette nähtud ja nimetuse „Zagorski puran” all turule lastud kalkunid peavad olema uluall hoitud, kasvatatud ja söödetud määratletud geograafilises piirkonnas.

Tootmisetapid:

tibude aretamine ja kasvatamine;

Zagorje kalkunite ulualuse tagamine;

Zagorje kalkunite söötmine.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Toote pakendil peab lisaks nimetusele „Zagorski puran” olema selgelt esitatud ka pakendatud toote sisu. Isaskalkuni tervet rümpa sisaldava pakendi eraldi real esitatakse sõnad „meso purana” (isaskalkuni liha) ning emaskalkuni tervet rümpa sisaldava pakendi eraldi real esitatakse sõnad „meso purice” (emaskalkuni liha). Poolrümpi sisaldavatel pakenditel esitatakse sõnad „polovica” (poolrümp) ja „sa iznutricama” (rupsiga) või „bez iznutrica” (rupsita), millele lisanduvad sõnad „meso purana” või „meso purice”.

Nimetusele „Zagorski puran” ei ole lubatud lisada järgmisi sõnu: „domaći” (kohalik), „tradicionalni” (traditsiooniline), „pravi” (ehtne), „autohtoni” (pärismaine), „izvorni” (originaal) jne.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Hrvatsko Zagorje piirkond hõlmab Krapina-Zagorje omavalitsusüksuse kogu territooriumi, Varaždini omavalitsusüksuse kogu territooriumi ning Zagrebi omavalitsusüksusi servi, mis külgnevad Krapina-Zagorje ja Varaždini omavalitsusüksustega, konkreetselt järgmiste haldusüksustega: Brdovec, Marija Gorica, Pušća, Dubravica, Luka, Jakovlje, Bistra ja Bedenica.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Toote „Zagorski puran” maine põhineb selle toote liha heal kvaliteedil. Eelkõige on säilinud arved, mis viitavad toote „Zagorski puran” ekspordile ja mainele. Neist arvetest nähtub seos toote nimetuse (kalkuni välitingimustes karjatamisest ja vabapidamismeetoditest tingitud liha kvaliteet) ja Hrvatsko Zagorje geograafilise tootmispiirkonna vahel.

Geograafilises mõttes on Hrvatsko Zagorje rikkalikult metsaga kaetud, väikeseid künkaid täis tipitud lainjas ja laugjas org. Ilmastikutingimuste poolest on selles piirkonnas mõõdukalt soojade suvede ja külmade vihmarohkete talvedega kontinentaalne niiske kliima. Valdavalt künkliku maastiku tõttu ei sobi see ala intensiivseks põllukultuuride kasvatamiseks ega intensiivseks loomakasvatuseks. Selle asemel edendatakse seal Zagorje kalkunite kasvatamist. Teraviljadest kasvatatakse peamiselt maisi, mida kasutatakse Zagorje kalkunite söödana. Asustatud alade ülerahvastatuse ja haritava maa puuduse tõttu on Hrvatsko Zagorje põllumajanduslikud majapidamised traditsiooniliselt olnud ja on tänapäevani üldiselt väikesed.

Väikestes põllumajanduslikes majapidamistes kasvatatakse Zagorje kalkuneid traditsiooniliselt vabapidamismeetodite alusel. Zagorje kalkunite kasvatus põhineb pidamisviisil, mille puhul kodulinnud viibivad suurema osa elust välitingimustes. Lisaks karjamaadele liiguvad nad vabalt ringi aasadel, viljapuuaedades ja metsasaludes, kus nad söövad putukaid, rohutirtse ja vihmausse, mis on täiendav valguallikas.

Hrvatsko Zagorje kontinentaalsed ilmastikutingimused, millele on iseloomulikud selgelt eristatavad aastaajad, sobivad samuti kokku Zagorje kalkunite elurütmiga, millest annavad tunnistust aasta läbi kestva kasvatusperioodi eri etapid. Soojemal poolaastal – kevadel ja suvel – on tingimused soodsad kalkunitibude kasvatamiseks ja munade hautamiseks. Sellele järgneb kasvatamise „soojem etapp”, mil noorkalkuneid hoitakse sisetingimustes. See etapp kestab kuni kalkunid on saanud ligikaudu kaheksa nädala vanuseks. Kasvatajad söödavad selle etapi jooksul kodulinde ise. Sisetingimustes kasvatamise ja „sooja etapi” lõpu poole tekivad noorkalkunite peal ja kõril nahatekistena näsajad lihaskasvud, millest nähtub, et linnud muutuvad haiguste suhtes vastupanuvõimeliseks. Selle perioodi määravad kasvatajad kindlaks kodulindude kasvatamise kogemuste ja lindude vanuse põhjal, sest pärast umbes kaheksat nädalat ei määrata lindude vanust enam nädalate ja kuudega, vaid pigem nende välimuses toimuvate muutuste põhjal. Lihaskasvude tekkimise järel pannakse linnud katuseta tarandikku, kus nad saavad vabalt ringi liikudes ise toituda. Sellega algab kasvatamise „külm etapp”, mil linnud saavad hakkama iseseisvalt ega sõltu oma kasvatajast.

Kasvatamisperioodi lõpp langeb kokku kalendriaasta lõpu ja järgmise aasta alguse tähtpäevadega (jõulud ja uus aasta), mil peaaegu kõik täiskasvanud kalkunid (välja arvatud aretuskarjad) tapetakse tapamajades. Seejärel lastakse kalkuniliha turule roogitud terve või poolrümbana. See traditsiooniline, tervet aastatsüklit hõlmav kalkunite kasvatusviis on kasutusel tänapäevani.

Hrvatsko Zagorjes on Zagorje kalkuneid kasvatatud alates 16. sajandi teisest poolest. Zagrebi ülikooli loomakasvatuse teaduskonna zootehnika instituudi professori Georg Kodinetzi uuringutes Veneetsia linnavalitsuse ürikute kohta leiab kinnitust asjaolu, et esimesed Zagorje kalkunid toodi Hrvatsko Zagorjesse Itaaliast. Esimesed küpsetatud kalkunid toodi Lepoglava Püha Pauluse ordu munkade lauale 1561. aasta rukkimaarjapäeva pidusöömingu puhul; sellest ajast alates on teada kalkunikasvatuse algus selles piirkonnas.

Toote „Zagorski puran” tootmise hoogustumine on tihedalt seotud selle toote ekspordiga. Kodulindude eksportimine algas 19. sajandi lõpus ja oli kõige intensiivsem 1930ndatel aastatel.

Zagorje kalkunite vabapidamismeetod tähendab seda, et nad kasvavad suhteliselt aeglaselt, st tapaküpseks saavad need kodulinnud kuue kuu vanuselt, samal ajal kui ristandkalkunid on tapaküpsed juba pärast kolmekuist nuumamist. (Goran Kerep, diplomitöö, Regresijske analize u opisivanju rasta pura, 2014).

Kuna Zagorje kalkuneid karjatatakse välitingimustes, on kalkuni „Zagorski puran” roogitud rümba nahk heleda kuni erekollase värvusega, nahaalused rasvkoekihid on selgelt nähtavad ja kollase värvusega, samas kui Nicholasi ristandtõugu kalkuni roogitud rümba naha värvus on kahvatu kuni pigmendita hele, vähese rasvkoega või ilma selleta. Analüüsidest nähtub, et kalkuni „Zagorski puran” rinnaku rasvasisaldus on 10,32 %, samas kui kaubanduslike ristandtõugude puhul on sama näitaja 6,91 % (analüütiline aruanne, Euroinspekt Croatiakontrola, 2014).

Kuna toote „Zagorski puran” tootmiseks kasutatavaid kalkuneid karjatatakse välistingimustes ja liigile omasel viisil, on need kodulinnud vastupidava kehaehitusega ning nende liha suhteliselt suure hulga kollaka rasvkoega. Tänu suurele rasvasisaldusele on lihas suurem nahaaluse rasva kiht, nii et kuumtöödeldud toode „Zagorski puran” on tunduvalt mahlasem ja pehmem ning kergemini mälutava konsistentsiga kui hübriidkalkunite liha (analüütiline aruanne, Zagrebi ülikooli toiduainete tehnoloogia ja biotehnoloogia teaduskond, 2015).

Oma väitekirjas osutab Zlatko Janječić R. Latinovići teadustööle (1987), milles on kalkuniliha klassifitseeritud nelja kategooriasse: I (rinnafilee), II (sääretükid), III (tiivad) ja IV (selg). Kõnealuse klassifikatsiooni ja enda uurimistöö alusel tegi Zlatko Janječić kindlaks, et suurem osa toote „Zagorski puran” lihast kuulub II, III ja IV kategooriasse, samas kui Nicholasi ja Jonsoni ristandtõugu kalkuni liha kuulub peamiselt I kategooriasse. „Zagorski puran” rümbast moodustab rinnaliha 31,52 %, samal ajal kui Nicholasi ristandtõu puhul on vastav näitaja 37,58 %. Kuigi esimese kategooria liha (rinnafilee) on kõige rohkem hinnatud, ei ole toote „Zagorski puran” puhul jaotustükkide ja liha kategooriatesse liigitamine kaubanduslikult eriti oluline, kuna traditsiooniliselt küpsetatakse kalkunit „Zagorski puran” tervena. Seevastu kaubanduslik-tööstusliku tootmise jaoks valitud ristandkalkunite puhul on just rümba suurus eriti oluline. (Zlatko Janječić, väitekiri (2002), Fenotipske i genotipske odlike Zagorskih purana [„Toote „Zagorski puran” feno- ja genotüüpilised omadused”]).

Kirjanduses on tootenimetust „Zagorski puran” esimest korda nimetatud 20. sajandi alguses. Zagorje kalkun kanti 2000. aastal küll FAO tõugude registrisse tunnustatud tõuna, kuid traditsiooniliselt on nimetus „Zagorski puran” olnud üldkeeles alati kasutusel ja on seda tänapäevani (põllumajandusühistu Zadruga PZ Puran zagorskih brega valduses olevad dokumendid, Krapina, 2004–2014). Nimetust „Zagorski puran” kasutatakse kõige sagedamini ka kokaraamatutes ja erialaajakirjades sel juhul, kui viidatakse kalkunilihast valmistatud roogadele (vt ajakiri „Gastroturizam brochure”, 2011 ja ajakiri „Meso”, nr 6, 2009).

Turul on toode „Zagorski puran” olnud alati tuntud eriroana, mille liha on ainulaadse kvaliteediga ning mis on seotud Hrvatsko Zagorje piirkonna ja kodulindude vabapidamisviisiga välistingimustes. Toote „Zagorski puran” välimusele ja kvaliteedile osutavad järgmised viited.

Toote ekspordi kohta kirjutab autor Georg Kodinetz: „Eksportijate sõnul on Hrvatsko Zagorje piirkonnast pärit nimetusega „Zagorski puran” tähistatud isas- ja emaskalkunid parima kvaliteediga kaup” (Kodinetz, Beitrag zur Kenntnis der Rasse und der Entwicklung des Zagorianer Truthuhnes („Uuring Zagorje kalkuni tõu tunnustamise ja arengu kohta”) (Meleagris gallopavo) C. Kronacher, ajakirjas Zeitschrift für Tierzüchtung and Züchtungsbiologie, Berliin, 1940).

Sloveenia ajalehtedes „Slovenec” ja „Domoljub” on kirjutatud: „Horvaatias ainulaadse kvaliteedi poolest hinnatud eriroog „Zagorski puran” on kogu maailma turgudel hästi tuntud. Toodet on eksporditud Ühendkuningriiki, Šveitsi, Saksamaale, Itaaliasse, Belgiasse ja isegi Prantsusmaale, kus hoolimata sellest, et seal on olemas oma esmaklassilised kalkunid ja kalkunilihast puudust ei ole, hinnatakse kõrgelt Horvaatia kalkuni head kvaliteeti” (ajaleht „Slovenec”, „Gospodarstvo”, 1941; „Domoljub”, „Kaj je novega?”, 1941).

Toote „Zagorski puran” mainest ning seosest toote ja tootmise geograafilise piirkonnaga annavad tunnistust ka 2010. aastal korraldatud küsitluse tulemused. Küsimusele, millised omadused iseloomustavad toodet „Zagorski puran” kõige paremini, vastas suurem osa tarbijaist (90 %), et nende jaoks seostub see toode tervisliku ja kvaliteetse lihaga. Kui küsiti, millist piirkonda seostavad Horvaatia tarbijad mõistega „kalkun”, andis 61 % vastanuist vastuse „Hrvatsko Zagorje”. Tootest „Zagorski puran” oli kuulnud 87 % vastanuist (Anketa Valicon, Žnidar et al., 2011).

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(Viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

http://www.mps.hr/UserDocsImages/HRANA/PURANI/Izmijenjena%20Specifikacija%20proizvoda%20ZAGORSKI%20PURAN.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.