EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 22.6.2011 
SEK(2011) 780 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE 
Lisatud dokumendile 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, 
milles käsitletakse energiatõhusust ning millega muudetakse direktiive 2004/8/EÜ ja 
2006/32/EÜ ning tunnistatakse need seejärel kehtetuks 
 
{KOM(2011) 370 lõplik} 
{SEK(2011) 779 lõplik}  
 
ET 1   ET Kulutõhusate energiasäästumeetmete kohaldam ine aitaks Euroopal vähendada 2020. aastaks 
ELi primaarenergia tarbimist 20 % võrra. Selle abil saaks muuta ELi majanduse 
konkurentsivõimelisemaks ning luua uusi töökohti ja  ettevõtlusvõimalusi. Energiatõhususe all 
mõeldakse ka otstarbekamat en ergiaressursside kasutamist ja väiksemat sõltuvust energia 
impordist. See tekitab ka vähem süsinikdioksiidi ja muid kahjulikke heiteid ning toob kaasa 
väiksema mõju ökosüsteemile ja parema elukvaliteedi kodanikele . 20 % energiasäästu 
eesmärgi saavutamine aitaks lisak s ellu viia ka ELi 2050. aasta visiooni, mida on kirjeldatud 
2050. aastaks vähese CO 2-heitega majandusele üleminemise edenemiskavas1. 
1. SISSEJUHATUS JA POLIITILINE TAUST  
ELi juhid on seadnud endale eesmärgiks  saavutada lähtestsenaariumiga2 võrreldes 
primaarenergia 20 % sääst aastaks 2020 . See tähendab 368 miljoni tonni naftaekvivalendi 
(Mtoe) primaarenergia (sisetarbimise bruto mii nus mitteenergeetilised kasutusalad) säästmist 
aastaks 2020 võrreldes selleks aasta ks prognoositud tarbimisega 1842 Mtoe.  
2006. aasta energiatõhususe tegevuskava3 oli esimene oluline samm  20% eesmärgi 
saavutamise suunas , kuid selle siht ei olnud kogu maja ndusliku potentsiaali ärakasutamine. 
Hoolimata selle rakendamisel tehtud edusammude st on tarvis uut tõuget, et olemasolevat 
potentsiaali tõhusamalt ellu viia. Selleks võeti 2011. aasta l vastu uus energiatõhususkava4. 
Mõned energiatõhususkava s kirjeldatud meetmed tuleb rakendada uute seadusandlike 
ettepanekutega . Need hõlmavad selgete polii tiliste eesmärkide seadmist, energiateenuste turu 
arengut, avaliku sektori rolli suurendami st, tarbijate teadlikkuse suurendamist 
energiatarbimisest ning energiav arustuse tõhususe suurendamist. Kõnealused meetmed on 
tihedalt seotud kahe kehtiva õigusakti reguleerimisalaga : energiateenuste direktiiv ja 
koostootmisdirektiiv5. Kuid kõnealuste direktiivide vahehindamine osutab sellele, et 
praegusel kujul ei ole need piisavad poliitilise  eesmärgi saavutamiseks ning seetõttu on need 
vaja läbi vaadata. Käesoleva mõjuhinnangu eesmärk on anda analüütilist teavet 
kõnealuste direktiivide läbi vaatamise etteva lmistuseks.  
2. MILLES PROBLEEM SEISNEB ? 
ELi poliitika 20 % suurust energiasäästu eesmärki  ei saavutata praeguse poliitikaga – seega ei 
saada ka sellega seonduvat kasu. Igas se ktoris (alates energia muundamisest kuni 
energiakasutuseni) on veel maja nduslikku potentsiaali, kuid esineb veel olulisi probleeme, 
nagu vähene poliitiline pühendumus, vähearene nud turud energiatõhususe parandamiseks, 
vähene teadlikkus stiimulitest energiatõhususe parandamiseks seoses nõudluse ja pakkumisega ning nende vähesus.  
3. EL
I TÄHTIS ROLL  
ELi õigus võtta energiatõhususe ja -säästuga seotud meetmeid on sätestatud Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artikli 194 lõikes 1. Suurem va stutus jääb küll liikmesriikide kanda, kuid 
ELil on õigus sätestatu kohaselt tegutseda, kuna energiatõhususel ja -säästul on oluline osa 
nende eesmärkide saavutamisel, mis EL  on endale seoses kliimamuutuste, 
energiavarustuskindluse, konkurentsivõime  ja keskkonnakaitsega seadnud. Osutatud 
                                                 
1 KOM(2011) 112. 
2 7224/1/07, REV 1, lähtestsenaariumiks on PRIMES 2007. 
3 KOM(2006) 545. 
4 KOM(2011) 109. 
5 Vastavalt 2006/32/EÜ ja 2004/8/EÜ. 
 
ET 2   ET eesmärkide saavutamiseks on vaja kooskõlastatud tegutsemist ning ühtset energiatõhususe ja -
säästu poliitikat.  
4. PEAMISED POLIITIKAEESMÄRGID  
ELi poliitika peamine eesmärk  seoses energiatõhususega on saavutada võrreldes 2020. aasta 
prognoosidega ELi primaarenergia tarbimises 20 % suurune energiasääst. Kuna kõnealuse 
eesmärgi suunas tehtavad edusammud on ebapiisavad, on käesoleva mõjuhindamise 
peaeesmärk aidata kaasa eesmärgini jõudmisel e, uurides meetmete rakendamist kõigis 
olemasoleva majandusliku potentsiaaliga sektorites . 
5. ANALÜÜTILINE LÄHENEMINE  
Iga poliitikavaldkonna lähteolukorra kehtestami seks kasutati üldise tasakaalu mudelit 
PRIMES. Väljavalitud poliitikavalikute üksik asjaliku majandusliku, sotsiaalse ja 
keskkonnamõju analüüsimiseks kasutati E3ME-mudelit. Üksikute energiatõhususe 
valikuvõimaluste modelleerimisel kasutatud sisendandmed ja eeldused koguti kokku paljudest 
uuringutest. 
Kui modelleerimine ei olnud võimalik, kasutati  valikute võimaliku mõju hindamiseks nn alt 
üles hinnanguid ja individuaaluuringuid.  
Parimad variandid valiti välja olemasolevate stra teegiate alusel saadud tulemustest lähtudes ja 
hinnates ületada jäänud takistusi, ELi lisandvää rtust, võimalikku mõju, tõhusust, vajalikkust 
ja ühtsust. 
6. ANALÜÜSITUD VALIKUVÕIMALUSED  
Poliitikavalikuid analüüsiti kolmel tasandil. Esimesel tasandil hinnati vajadust riiklike 
energiatõhususe eesmärkide järele  ja nende vormi. Teisel tasandil anal üüsiti konkreetsete 
poliitikameetmete laadi ja mõju. Ja lõpetuseks vaadati kolmandal tasandil läbi alternatiivsed 
poliitilised strateegiad.  
Esimese tasandi poliitikavalikud  
A: Riiklikud eesmärgid  
A1: Praeguse lähenemisviisi säilitamine  
A2: Energiateenuste direktiivi soovitusliku l õpptarbimise eesmärgi edasilükkamine 2020. aastaks  
A3: Tervikliku soovitusliku eesmärgi kehtes tamine iga liikmesriigi suhtes 2020. aastaks  
A4: Siduva eesmärgi kehtestamine iga liikmesriigi suhtes  2020. aastaks  
Teise tasandi poliitikavalikud  
B: Energiasäästu kohustus  
B1: Praeguse lähenemisviisi säilitamine  
B2: Energiateenuste direktiivi kehtivate sä tete kehtetuks tunnistamine neid asendamata  
B3: Kõikidelt liikmesriikidelt energiasäästukoh ustuse kehtestamise nõudmine, jättes selle 
kavandamise liikmesriikide otsustada  
B4: Nagu B3, kuid hõlmates peamiste kavanduselementide ühtlustamist  
C: Täiendavad meetmed lõpptarbimise tasandil potentsiaali ärakasutamiseks  
C1: Praeguse lähenemisviisi säilitamine  
C2: Energiasäästumeetmed avalik u sektori hoonete renoveerimiseks  
C2a: 3 % siduva eesmärgi kehtestamine seoses avaliku sektori hoonete renoveerimisega 
kulutõhusa taseme saavutamiseks  
C2b: 3 % siduva eesmärgi kehtestamine seoses avaliku sektori hoonete renoveerimisega 
 
ET 3   ET nullilähedase energiatarbimise taseme saavutamiseks  
C2c: Riikliku rahastamise ja tehnilise abi taristu kehtestamine avaliku sektori hoonete 
renoveerimiseks  
C3: Energiatõhususe kasuta mine kohustusliku kriteeriumina riigihangete puhul  
C4: Vabatahtlikud meetmed energiatõhus use edendamiseks riigihangete kaudu  
C5: Energiaettevõtjate kohustuste suurendamin e seoses arukate mõõtevahendite ja arvete 
esitamisega  
C6: Vabatahtlikud meetmed seoses tarbimise mõ õtmise ja selle kohta arvete esitamisega  
C7: Energiaauditite ja energiajuhtimissüst eemide nõude kehtestamine tööstuse suhtes  
C8: Vabatahtlikud süsteemid, soodustamaks ene rgiaauditite ja energiajuhtimissüsteemide 
kasutamist tööstuses  
C9: Liikmesriikide kohustamine edendama energiateenuse ettevõtjaid  
C10: Vabatahtlikud meetmed energiateenuse ettevõtjate edendamiseks  
D: Meetmed energia muundamise ja jaotamise tasandil potentsiaali ärakasutamiseks  
D1: Praeguse lähenemisviisi säilitamine  
D2: Kehtivate sätete kaotamine  
D3: Kohustusliku koostootmise ning kaugkütte ja -jahutuse nõuded uutele elektrijaamadele ning 
suure soojusnõudlusega tööstuskäitistele  
D4: Suure kasuteguriga koostootmise kohu stuslik ühendamine elektrivõrguga ja sellele 
eelisõigusega juurdepääs  
D5: Vabatahtlikud meetmed koostootmise ning kaugkütte ja -jahutuse edendamiseks  
D6: Energiatootmise tõhususe miinimumnõuded  
D7: Energiatõhususkohustuse kehtestamine energiavõrku reguleerivate asutuste suhtes  
D8: Vabatahtlikud meetmed energia muundamise, ülek ande ja jaotamise tõhususe suurendamiseks  
E: Riikide aruanded  
E1: Praeguse lähenemisviisi säilitamine  
E2: Leebes vormis aruannete nõudmine  
E3: Üksikasjalike säästuarvutuste ja meetmete hindamiste nõudmine kõigis majandusvaldkondades  
E4: Aruandlus üksnes riiklike reformikavade raames  
E5: Aruandluse ühendamine muude asjakohaste vahenditega  
Kolmanda tasandi poliitikavalikud  
1: Kahe kehtiva direktiivi (energiat eenuste direktiiv ja koostootmi sdirektiiv) säilitamine praegusel 
kujul 
2: Kahe kehtiva direktiivi t ühistamine, neid asendamata  
3: Ettepaneku esitamine kahe eraldiseisva läbivaad atud direktiivi kohta ja nende reguleerimisala 
laiendamine  
4: Kahe direktiivi ühendamine ja reguleerimisala laiendamine  
5: Määruse kui õigusliku vahendi kasutamine direktiivi asemel  
7. JÄRELDUSED : EELISTUSED SEOSES UUE STRATEEGIARAAMISTIKUGA  
7.1. Eelistatud valikuvõimalused  
Analüüsi käigus jõuti järeldusele, et praegusel hetkel ei ole vajadust kavandada siduvaid 
riiklikke eesmärke . Kuigi sellised eesmärgid võiksid rõhutada energiatõhususe olulisust ja 
seaksid selle poliitilist es programmides tähtsale kohale, ku tsuvad tõelise m uutuse esile hoopis 
 
ET 4   ET konkreetsed meetmed. Seega soovitatakse üksnes liikmesriikide kehtestatavaid soovituslikke 
eesmärke  (meede A3). Kuid tehtavaid edusamme tuleb jälgida ja hinnata. Kui 2013. aastal 
teostatav hindamine osutab, et kõnealune st rateegia ohustab üldise  energiatõhususe 20 % 
eesmärgi saavutamist, tuleb liikuda si duvate riiklike eesmärkide suunas.  
Siduvate eesmärkide asemel, kuid samade tu lemuste saavutamiseks, võiks ette panna 
järgmised meetmed.  
Energiasäästukohustus  (meede B4)  on energiatõhususe meetmete kasutuselevõtu 
suurendamiseks ja energiateenuste turu ar endamise toetamiseks võtmetähtsusega. Seega 
tehakse ettepanek võtta kasutusele riiklikud energiatõ hususkohustuste süsteemid, mille 
eesmärk on vähendada iga-aasta st energia lõpptarbimist 1,5 % . On asjakohane, et 
liikmesriigid kehtestavad sellise kohustuse om a energiaettevõtete (tarnijad või jaotajad) 
suhtes, sest neil on teavet oma klientide en ergiakasutuse kohta. Energiatõhususkohustuste 
süsteemide teatavad põhijooned (näiteks ambitsio onikus ja arvutusmeetodi d) tuleks ühtlustada 
ELi tasandil, kuid liikmesriikidel peaks olema võimalus kohandada neid  vastavalt riiklikele 
asjaoludele. Kõnealune nõue annab energiasää stule finantsväärtuse ning seob ettevõtete 
kasumi pigem energiatõhususe kui tarnit ud energia mahuga. Eeldatav sääst on 
märkimisväärne (primaarenergia sääst suur usjärgus 108–118 miljonit tonni naftaekvivalenti 
2020. aastal), samas kui üksikisiku kulud on tühised ja jaotuvad ühtlaselt energia lõpp tarbijate 
vahel. 
Avalik sektor võiks oma suurte kulude tõttu mängida olulist rolli , et turul hakataks soosima 
tõhusamaid tooteid, ehitisi ja teenuseid. Seega pa nnakse ette kaks meedet. Esiteks tuleks igal 
aastal renoveerida 3 % avaliku sektori asutustele kuuluvatest  hoonetest kulutõhusa tasemeni 
(meede C2a). See ei tooks kaasa märkimisväär set energiasäästu (ligikaudu 9 miljonit tonni 
naftaekvivalenti), kuid idee kandub edasi, sest  avalike hoonete nähtav us ühiskonnaelus on 
suur. Isegi rahaliselt väljendad es kaalub kõnealusest meetmest saadav kasu üles sellega 
seonduvad kulud: saadav energiasääst suurusjärgus 1,92 miljardit eurot kompenseerib energiaga seonduvad täiendavad investeeringud mahus 1,6 miljardit eurot aastatel 2010–2020. 
Teiseks edendab turgu see, ku i avaliku sektori asutused os tavad kõrge energiatõhususega 
tooteid ja hooneid, arvestades ol emasolevaid energiamärgiseid ja sertifikaate (meede C3). See 
tooks otseselt kaasa 9–18 miljoni tonni naftaekvivalendi suuruse säästu 2020. aastal. Meede nõuaks küll alginvesteeringute  suurendamist, kuid avalik-õ iguslike organisatsioonide 
üldkulud langeksid. 
Kuna tõhususe üks takistus on teabe puudumin e, on olulised nii kodumajapidamiste ja 
ettevõtete sage teavitamine  tegelikust energiatarbimisest  energiaarvete kaudu (meede C5) 
kui ka energiaauditite kaudu suurettevõtete teavitamine säästuvõimalustest  (meede C7). 
Analüüs on näidanud, et mõlema variandi pu hul on lõpptarbijate ja  ettevõtjate koormus 
suhteliselt väike võrreldes saadava kasuga. Mõlema variandiga kaasnev võimalik sääst on 
samuti märkimisväärne, võides ulatuda isegi kuni ligikaudu 90 miljoni tonni naftaekvivalendini meetme C5 ja kuni 30 miljo ni tonni naftaekvivalendini meetme C7 puhul. 
Säästu maht sõltub siiski tarbijate endi reag eeringutest ning koostoimest kõnealuste meetmete 
ja muude riiklike meetmete vahel, mille eesmärk on julgustada tarbijaid kasutama neile pakutavat teavet. 
Energiateenuse ettevõtjatel on tähtis roll  ning nad võiksid kanda osa koormusest, mis 
seondub energiatõhususe meetmeteks vajali ke alginvesteeringutega. Kuid isegi 
energiateenuste väljakujunenud turgudel on tehingukulud on liiga kõrged, et potentsiaalsed kliendid saaksid pakutavaid teenuseid hõ lpsalt hinnata. Seega tehakse ettepanek, et 
liikmesriigid looksid struktuurid turujäreleva lve teostamiseks ning koostaksid nimekirjad 
energiateenuste pakkujatest ja tüüplepingutest (meede C9). Liikmesriigid saaksid selleks 
 
ET 5   ET kasutada asutusi, kes on juba loodud energiat õhususe strateegia ellu viimise jälgimiseks, 
mistõttu ei tekitaks see vari ant neile olulist halduskoormust. 
Tõhusama energiatootmise, ülekande ja jaotuse  toetamiseks tehakse ettepanek kehtestada 
mitmed regulatiivsed meetmed. Nende hulgas on ka meetmed, millega tagatakse, et 
elektrienergia tootmisel, tööstustegevuse käi gus ja jäätmetest energia tootmisel tekkivat 
soojusenergia ülejääki kasutatakse kõige pealt hoonete ja ette võtete küttevajaduse 
rahuldamiseks ning et primaarenergiat kasutata kse tõhusamalt. Seda on võimalik saavutada, 
nõudes, et uue põlvkonna tootmisvõimsusega ja suure soojusnõudlusega tööstuskäitised oleks 
varustatud koostootmisseadmetega ning et nad oleks ühendatud tarbij atega kaugkütte- ja 
jahutusvõrkude kaudu (meede D3). Teiseks on ha lduskoormuse leevendamiseks ja võrdsete 
võimaluste loomiseks oluline kehtestada se lged ühenduseeskirjad ning suure kasuteguriga 
koostootmisest pärinevale elektrile eelistatu d võrkupääs (meede D4). See seaks koostootmise 
ja taastuvenergia tehnoloogia võrdsesse seisu.  
Lisaks tuleks nõuda, et energiavõrku reguleeriv ad asutused kujundaksid sellised võr gutariifid 
ja õigusnormid, mis võimaldak sid tarbijatele pakkuda ener giatõhusaid lahendusi ja 
tehnoloogiaid (meede D7). Kuna see ei suurenda ks reguleerivate asutuste ülesandeid, vaid 
annaks selged volitused sead a energiatõhusus oma ülesannete  hulgas esikohale, oleks tekkiv 
halduskoormus minimaalne. Tehakse ka ette panek, et komisjon jälgiks elektri- ja 
soojusenergia tootmise energiatõhususe vall as tehtavaid edusamme ning kui need on 
ebapiisavad, tuleks pärast üksikasjalikku an alüüsi panna ette lisameetmed (meede D6a). 
Halduskoormuse piiramiseks, tagades samas edusammude nõuetekohase jälgimise, tehakse 
ettepanek kasutada leebes vormis aruandeid  (meede E2). Selline strateegia vähendaks 
halduskoormust, kuna kaotataks kulukaimad üles anded: üksikute poliitikameetmete eel- ja 
järelhindamised. Hinnangute kohaselt vähenda ks see praegusi kulusid umbes poole võrra. 
Kolmanda tasandi poliitikavalikute analüüs näitas, et energiateenuste direktiivi ja 
koostootmisdirektiivi reguleerimisala oleks kasulik laiendada. Nende ühendamine üheks õigusaktiks tooks kaasa lihtsustamise ja parema kooskõla. 
Kõik väljapakutud meetmed on omavahel seotud ja tugevdavad üksteist . Üksnes 
kombineeritud paketina toovad meetmed kaas a energiatarbimise vajalikul määral 
vähendamise sotsiaalselt vastuvõetava hinnaga. 
7.2. Üldine mõju 
Väljapakutud vahendid hõlmavad mitmeid katt uvusi ja vastastikmõjusid. Kogu paketi 
modelleerimine näitas, et primaarenergi a nõudlus saab 2020. aastal olema 19,7 %–20,9 % 
madalam lähtestsenaariumist PRIMES 2007 ning lõppnõudlus saab 2020. aastal olema 
15,6 %–19,5 % madalam. Nõudlust enim vähendavad valdkonnad on transport ja elamusektor. Seadmete ning kütte- ja ja hutussüsteemide paranedes väheneb nõudlus 
märkimisväärselt ka teenindussektoris. Para neb ka energiatootmise tõhusus ning mõned 
energia lõppnõudluse vähendamiseks võetavad meetmed toovad kaasa elektritarbimise 
vähenemise ja seega ka tootmise vähendamise.  
Meetmed, mida võetakse sihiga saavutada 2020. aastaks 20 % energi asääst, toetavad 
kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärki, erit i heitkogustega kauplemise süsteemiga (HKS) 
hõlmamata valdkondades. 2050. aastaks vähese CO
2-heitega majandusele üleminemise 
edenemiskava kohaselt võimaldab energiatõhususe ja taastuvate energiaallikate kasutamise 
20 % eesmärkide saavutamine vähendada ka svuhoonegaaside heidet 25 % võrra. Sellega 
 
ET 6   ET seoses on komisjon lubanud jälgida, milline on  uute meetmete mõju 20 % energiatõhususe 
eesmärgi rakendamisele HKSi suhtes6.  
Mõju HKSile on esitatud 20 % tõhususega seotud  üldistes mudelarvutustes, ehkki tulemused 
erinevad palju, sõltuvalt kasutatavast m udelist. Kuigi mõlemad mudelid ennustavad 
kasvuhoonegaaside heite vähendamist, annavad need eri tulemusi seoses mõjuga HKSi hinnale: E3ME-mudelarvutus prognoosib, et HKSi hind langeb 2020. aastal nullini, kuid 
stsenaarium PRIMES ennustab palju väiksema t mõju (hind langeb 2020. aastal 16,5 eurolt/t 
14,2 euroni/t). Stsenaariumi PRIMES kohane  väiksem mõju HKSi hinnale on muu hulgas 
seletatav sellega, et kõnealune mudel hõl mas rohkem meetmeid, mis toovad HKSiga 
hõlmamata valdkondades kaasa kasvuhoonegaaside vähendamise. Seejuures lähtuti täielikust 
turuprognoosist ja saastekvootide ülekandmise p iiramatust paindlikkusest 2050. aastani. Vaja 
on jälgida kavandatud meetmete mõju HKSile. 
Kogu energiasüsteemi lisakulud suurenevad 2,6 %–4,7 % võrreldes lähtestsenaariumiga
7. 
Energiatõhususe parandamine võib lühiajaliselt tõsta elektrihinna 141 eurolt/MWh 146 eurole/MWh, sest tarvis on rahastad a energiatõhususe meetmete püsikulusid
8. Pikemas 
perspektiivis tasub see siiski  ära, sest vähenev nõudlus stabiliseerib elektrihinna.  
Seega võib kinnitada, et esitatud meetmete paketiga on võimalik saavutada 20 % eesmärk 
ja lõigata täiendavat kasu, mis ulatub 2020. aastast kaugemalegi . Lisakulud, mis 
kaasnevad 20 % üldise eesmärgi saavutamiseg a kavandatud meetmete abil on suhteliselt 
väikesed. Eespool kirjeldatud meetmete üldi ne majanduslik, sotsiaalne ja keskkonnamõju 
edendab jõuliselt ELi poliitikat ning toetab tugevalt Euroopa 2020. aasta strateegia saavutusi. 
                                                 
6 KOM(2011) 112. 
7 PRIMES 20 % lähtestsenaarium. 
8 Vt joonealune märkus nr 7.