KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE /* SWD/2014/029 final */





KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumendile: Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, millega muudetakse määrust (EL) nr 1308/2013 ning määrust (EL) nr 1306/2013 haridusasutustes puu- ja köögivilja, banaanide ning piima jaotamise toetuskava osas 1. SISSEJUHATUS Koolipiima kava ja koolipuuvilja kava eesmärk on suurendada jätkusuutlikult puu- ja köögivilja ning piimatoodete osakaalu laste menüüs vanuses, mil laste toitumisharjumused on välja kujunemas. Mõlemad kavad aitavad kaasa ühise põllumajanduspoliitika eesmärkidele ning on kooskõlas rahvatervisega seotud eesmärkidega tervislike toitumisharjumuste kujundamisel. Põhjused, mis viisid kahe koolitoetuse kava väljatöötamiseni, sobivad ka praegusse konteksti, kus puu- ja köögivilja ning piimatoodete tarbimine väheneb[1] ning koos muude kaasaegsete tarbimistrendidega süüakse üha enam töödeldud toitu, millesse on lisatud märkimisväärsel hulgal suhkrut, soola ja rasvu. 2. PROBLEEMI MÄÄRATLUS Kava mitmeaastase rakendamise kogemustes ja mitmete aruannete järeldustes[2] on toodud esile praeguste kavade teatavad puudused ja nõrkused nende toimimises: (1) Oma haridusliku mõõtme kaudu on mõlema kavaga ette nähtud laste toitumisharjumuste jätkusuutlik muutmine. Kuid kavade ülesehituse ja kõnealuse eesmärgi saavutamise vahel on lõhe. Koolipuuvilja kava sisaldas haridusalast mõõdet algusest peale, kuid koolipiima kavaga ei pandud liikmesriikidele kohustust kasutada kindlaid hariduslikke vahendeid ning seos jaotatavate toodete ja kava vahel on nõrk. Samuti tuleb parandada kavade hindamissüsteeme, et nende abil kavade tõhusust hinnata. (2) Hindamissüsteemide vahel puudub kooskõlastatus ja järjepidevus ning see võib avaldada negatiivset mõju kava tõhususele tervikuna. Kõnealune probleem tuleneb erinevast õigus- ja finantsraamistikust, asjaomaste toodete turu erinevustest ning sellest, kuidas liikmesriigid neid kahte kava rakendada otsustavad. (3) Kavade toimimist iseloomustavad ka muud vajakajäämised, mis loovad takistusi kavade vahetule mõjule; puudused on kas üldise iseloomuga (suur haldus- ja korralduslik koormus) või konkreetsele kavale iseloomulikud: koolipuuvilja kava võimalustest on kasutatud ära üksnes 30 % ning jagatavate toodete hinnas on märkimisväärseid erinevusi, samas kui koolipiima kava iseloomustab tõenäoline tühimõju ning kehv kulude ja tulude suhe. 3. SUBSIDIAARSUS ELi õigused kõnealuses valdkonnas tegutsemiseks on sätestatud aluslepingu artiklites 38–44 ning sellekohased sätted on ka ühises põllumajanduspoliitikas. Mitmete üksikasjade alusel võib väita, et ELi tasandi tegevus on asjakohane ja pakub lisandväärtust: kuna enamik liikmesriike ei oleks võimelised üksnes oma ressursside varal selliseid algatusi rakendama, tagatakse ELi raamistikuga eelkõige vajalik rahastamine, mis võimaldab väärtuslikke algatusi kogu ELis ellu viia. Lisaks võib hinnangute põhjal järeldada, et tänu ELi raamistikule on usaldus kavade vastu liikmesriikides suurenenud, samuti on tõusnud ELi maine ja inimeste teadlikkust EList. ELi meetmete puudumine ja tegevuse jätkamine ainult liikmesriikide tasandil võib põhjustada diskrimineerimist nende riikide tootjate vahel, kellel ei ole koolikavade turuväljundile juurdepääsu. Lisaks juba olemasolevatele riiklikele kavadele pakub ELi kava lisandväärtust, kuna selle kaudu antakse osalevatele liikmesriikidele pidevalt edasi teadmisi, see on läbipaistev ja sellega kaasnevad kogemused. 4. EESMÄRGID Selleks et täita üldisi eesmärke, milleks on puu- ja köögivilja ning piimatoodete tarbimise suurendamine ja tervislikumate toitumisharjumuste kujundamine, on seatud ka erieesmärgid ja tegevuseesmärgid, et praegust kavade raamistikku kohandada. (1) Praegused sihid tuleb kujundada ümber pikaajalisteks eesmärkideks – mõlemale kavale tuleb lisada hariduslik meede ning noortel tuleb aidata mõista nende seotust toidu ja selle allikatega, suurendades nende teadmisi põllumajandusest ja põllumajandustoodetest. Need konkreetsed eesmärgid väljenduvad järgmistes tegevuseesmärkides: – hariduslike meetmete abil tuleb edendada ja tugevdada praeguste kavade hariduslikku mõõdet, – toodete ja kava vahel peab olema suurem seos (ELi lisandväärtus), – ELi ja liikmesriikide hindamise ning iga-aastase järelevalve jaoks tuleb välja töötada ühine metoodika. (2) Õigusraamistik ja finantsraamistik, mis praegu on teineteisest lahus, tuleb ühtlustada ning ELi osalus tuleb muuta paremini nähtavamaks. Rakenduslikud eesmärgid on: – suurendada kahe praeguse kava koosmõju ja nende juhtimise tõhusust, – muuta ELi kavad nähtavamaks. (3) Suurendada nende kulutuste tõhusust, millega edendatakse põllumajandustoodete tarbimist koolides, ning siin on rakenduslikud eesmärgid järgmised: – parandada eelarve kasutamist mõjutavaid tingimusi, – lihtsustada õigusraamistikku ja vähendada korralduslikku ja halduskoormust. 5. KOHALDATAVA POLIITIKA VARIANDID Eri võimaluste läbivaatamise käigus jäeti neli varianti[3] kõrvale ning analüüsiti põhjalikumalt järgmisi variante: 5.1. 1. variant: ühine põllumajanduspoliitika 2020 (status quo) Muutmata olukorra variandis sisalduvad ühise põllumajanduspoliitika 2020. aasta reformiga kaasnevad muudatused; alles jäävad praegu eraldiseisvad õigusraamistik ja finantsraamistik ning mõlema kava puhul heakskiidetud muudatused. Koolipuuvilja kava eelarvet suurendatakse 150 miljoni euroni aastas, ELi kaasrahastamise määr tõuseb (75 % ja vähemarenenud piirkondades 90 %), ELi kaasrahastamisega kaasnevad meetmed on abikõlblikud. Koolipiima kava puhul on liikmesriikidel kohustus töötada välja riiklikud või piirkondlikud strateegiad ja vabatahtlikud kaasnevad meetmed. Koolipiima kava rahastamise korraldamine on endine (ELi abi on 18,15 eurot 100 kg toote kohta, ELi kulutuste üldine piirmäär puudub). 5.2. 2. variant: kohandamine Selle variandi kohaselt tuleks uurida, kas eesmärgid on saavutatavad, kui raamistikud jäävad eraldiseisvateks ning rahastamine ja toodete valik toimub ühise põllumajanduspoliitika 2020 raames, või on vaja viia sisse järgmisi kohandamisi: – hakata rakendama kohustuslikke kaasnevaid meetmeid ka koolipiima kava puhul, – lähendada olemasolevaid raamistikke regulatiivsete korrigeerimiste kaudu (ühise strateegia nõue, kontrollimistega seotud ühised ja haldusnormid) ja – saada rohkem sünergiat pärast ühise põllumajanduspoliitika 2020 rakendama hakkamist. 5.3. 3. variant: uus raamistik Selle võimalusega nähakse ette ühise põllumajanduspoliitika koolikavade ühine õigus- ja finantsraamistik, mis põhineb kolmel „sambal”. i) Ühised kaasnevad meetmed, mille puhul keskendutakse hariduslikult sellele, et tuua lapsed tagasi põllumajanduse, toitumise, tervishoiu ja keskkonnaga seotud teemade juurde, aeg-ajalt võiks valdkondlike meetmete raames kavasse kuuluda ka laiem valik põllumajandustooteid (need peavad olema saanud riiklike tervishoiuasutuste heakskiidu). ii) Piirduda jagamisel üksnes värske puu- ja köögivilja (sealhulgas banaanid) ning joogipiimaga. Nii keskendutaks jagamisele piiratud eelarve raames, kajastades kõige sagedamini kasutatavat tava, vähendataks koolide organisatsioonilist koormust ja oldaks kooskõlas vajadusega aidata muuta nende kahe tooterühma üha väheneva tarbimise suundumusi. iii) Ühine finantsraamistik: - ELi üldine piiritletud eelarve (neutraalne ühine põllumajanduspoliitika 2020, mille puhul on kehtestatud ka piima ülemmäär), mille raames eraldatakse liikmesriikidele eraldiseisvad rahastamispaketid puu- ja köögivilja ning piima jaoks ning nende vahel on võimalik teha ülekandeid (eelistatud on sekkumised strateegiate raames); - ELi toetuse piiramine puu- ja köögivilja ning piima portsjonipõhise abi kaudu (mitte ELi kaasrahastamise taseme kaudu nagu praegu koolipuuvilja kava puhul); suurendada ELi piimatoetust, et vähendada tühimõju levitamist ja suurendada tulude-kulude suhet piima jaotamisel. 6. MÕJU HINDAMINE 6.1. Majanduslik mõju · Otsene, kaudne ja pikaajaline mõju nõudlusele 1. variandi puhul peaks otsene ning kaudne mõju puu- ja köögiviljatoodete nõudlusele tõenäoliselt kasvama, kuna koolipuuvilja kava eelarve suureneb ja kavaga kaasnevaid meetmeid tõhustatakse. Nõudluse kasvust saavad kohalikud tootjad rohkem kasu (koolid oleks nende toodetele täiendav müügiväljund), kui tooted on kohalikku päritolu ja nende tootmine edendab eri koostöövorme institutsiooniliste turgude nõudluse rahuldamiseks. Mõju piimatoodete nõudlusele koolipiima kava alusel jääb tõenäoliselt stabiilseks, samal ajal kui pikaajaline mõju sõltub liikmesriikidest (kui nad haridusmeetmed ellu viivad). Liikmesriikide strateegiaid tuleks käsitada halduskoormusena, mis võib koolipiima kava atraktiivsust vähendada. Kui ELi toetuse tase jääb muutumatuks, siis juhul, kui piima ja piimatoodete hinnad tõusevad, hakkab toodete maksumuse alusel arvestatav ELi toetus edaspidi vähenema. 2. variandi puhul on jaotatavate koguste võimalik maht tõenäoliselt sama, mis 1. variandi korral, kuid koolipiima kavaga kohustulikult kaasnevate meetmete tõttu peaks kaudne ja pikaajaline mõju suurenema. Kuid märkimisväärne halduskoormuse vähenemine võib osalemise taset suurendada ja võimaldada potentsiaali paremini kasutada. 3. variandi puhul eeldatav puu- ja köögivilja kava otsene mõju on võrreldav 1. variandi omaga, kuid suurem rõhk on värskel puu- ja köögiviljal. Piimakava osakaal ELi üldises eelarves ei mõjuta jaotatavate toodete mahtu, kuid see peaks suurendama joogipiima osakaalu (võrreldes muude piimatoodetega). Kui riiklikke lisatoetuseid või erasektori toetuseid ei muudeta, võib ELi toetusmäära suurendamine jaotatavaid koguseid tõenäoliselt vähendada. Kuna selle variandi puhul on kaasnevaid meetmeid täiustatud, on pikaajaline mõju siin eeldatavasti suurem. · Tarbimine 1. variandi puhul on puu- ja köögivilja otsene ning kaudne tarbimine nii lühi- kui ka pikaajalises perspektiivis koolipuuvilja kava puhul eeldatavasti suurem. Koolipiima kava puhul peaks piimatoodete tarbimine jääma stabiilseks. 2. variant avaldab mõlema kavaga kaasnevate kohustuslike meetmete ja ühise strateegilise planeerimise kaudu tarbimisele suuremat mõju. 3. variant peaks eeldatavasti avaldama suuremat otsest mõju joogipiima ning värske puu- ja köögivilja tarbimisele (praegune suundumus on negatiivne) ja avaldama kaasnevate meetmete abil kaudset mõju ka laiema tootevaliku kasutamisele. · Põllumajandustootjate sissetulek ja hinnad Koolikavadel ei ole olulist mõju põllumajandustootjate sissetulekule ja hindadele, välja arvatud tootjatele avanev võimalus arendada välja alternatiivsed turuvõimalused väljaspool kooli (vanematele suunatud tegevus jms). Orienteeritus kohalikele toodetele suurendab läbipaistvust lõpphinna kujunemisel (kui toimub vahetu ostmine). 2. variant pakub suuremaid võimalusi tegevuste mitmekesistamiseks ja tegevusega kaasnevate meetmete rakendamiseks ka koolipiima kava puhul. Lisaks sellele peaks 3. variant pakkuma võrdsemate võimalustega mänguruumi jagatava puu- ja köögivilja hinna puhul, mis võib juhul, kui tooteid ostetakse otse tootjatelt, viimaseid otse mõjutada. · Innovatsioon Koolikavade võimalused lastesõbralike toodete, pakendite ja muu sarnase väljatöötamisel, sellealases innovatsioonis ja teadusuuringutes on piiratud. · Kaubandus kolmandate riikidega Kõik variandid on kooskõlas ELi rahvusvaheliste kaubanduskohustustega, isegi kui kõnealuste kavade mõju kaubandusele ei ole oluline, kuna kogused on piiratud ning tooted on peamiselt kohalikku/piirkondlikku päritolu. 6.2. Sotsiaalne mõju · Rahvatervis Puu- ja köögivilja ning piimatoodete tarbimine on rahvatervise seisukohast kasulik. Teatavate piimatoodete mõju kehakaalu reguleerimisele sõltub tootevalikust, suurusest ja tarbimise sagedusest. 1. variandi alla kuuluva koolipiima kava kohustusliku strateegia tulemuseks on kava parem suunamine. 2. variant avaldab tõenäoliselt suuremat mõju, kuna sellega kaasnevad meetmed hõlmavad ka toitumisalast haridust. 3. variandil võib olla suurem mõju rahvatervisele, kuna piirdutakse üksnes värske puu- ja köögivilja ning piima korrapärase jaotamisega, toodete heakskiitmisesse on kaasatud riiklikud tervishoiuasutused ja ühised strateegiad on paremini suunatud. · Sotsiaalne ja territoriaalne tasakaal 1. variandiga tagatakse toodete koolides jagamise abil sotsiaalne ja territoriaalne tasakaal (liikmesriigid saavad oma strateegiate kaudu oma eelistusi seada ja erinevatele küsimustele keskenduda). Ühise põllumajanduspoliitikaga 2020 suurendatakse kaasrahastamise taset, pakkudes koolipuuvilja kava puhul vähem arenenud piirkondadele suuremat toetust (90 %). Koolipiima kava toetuse madal tase eeldab sageli märkimisväärset avaliku või erasektori poolset rahalist toetust. 2. variandi mõju on sama, mis 1. variandi puhul. 3. variant on kasulik majanduslikes raskustes olevatele piirkondadele/liikmesriikidele, kuna see sisaldab puu- ja köögiviljakava kaasrahastamise kohustuse tühistamist, samas kui kindlasummaline ülempiir portsjoni kohta oleks soodne enamikus vähem arenenud piirkondades, kus tooted on odavamad. · Tööhõive ja töökohtade loomine Koolikavad ei mõjuta oluliselt tööhõivet ega töökohtade loomist, välja arvatud tegevuse ja koostöö mitmekesistamine. 6.3. Keskkonnamõju 1. variandi puhul edendatakse toodete ostmist kohalikul tasandil ja seega koolipuuvilja kava kohalikku mõju. Paljudes liikmesriikides kasutatakse koolides puu- ja köögivilja jagamise korral korduvkasutatavaid või vähemalt ringlussevõetavaid pakendeid. Kaasnevad meetmed hõlmavad ka haridus- või keskkonnaküsimusi. 2. variandi puhul edendatakse viimaseid ka koolipiima kava puhul. 3. variandi puhul on võimalik edasine positiivne mõju ka jaotamiseks mõeldud toodete piiramise näol. 6.4. Mõju eelarvele 1. variandi puhul jääb mõju ELi eelarvele samaks nagu oli arvestatud ühise põllumajanduspoliitika 2020 reformi puhul. Koolipuuvilja kava puhul eeldab kaasrahastamise põhimõte ka liikmesriigi poolset rahastamist, kuigi mõju liikmesriigi eelarvele sõltub liikmesriikide kaasatuse viisist (vabatahtlike osalus) ja erasektori panuseid (peamiselt vanemad). 2. variant on varasema olukorraga võrreldes eelarve seisukohalt neutraalne, sisaldades küll teatavat ebamäärasust ELi eelarve suhtes, kuna puudub üldine kuluraamistik ja see piirab ELi kulutusi. 3. variant on eelarve seisukohalt neutraalne, kuid sellega piiratakse ELi kulutusi ka piima suhtes. Kui liikmesriigid tahavad oma kavade rakendamisala või osatähtsust suurendada, on vaja riiklikku kaasrahastamist. 6.5. Halduskoormus ja lihtsustamine Praeguse olukorra jätkumisel (1. variant) on loendatavate kohustuste arv hinnanguliselt 54 teatamiskohustust. Puu- ja köögivilja jagamise kava halduskulu kokku on hinnanguliselt 1,08 miljonit eurot, samas kui koolipiima kava halduskulu ulatub ligikaudu 5,27 miljonini. 2. variandi puhul väheneb halduskoormus märgatavalt, kuna 54 loendatava kohustuse asemel jääb neid 39 (30 % vähem). Täiendavat korralduslikku koormust võivad tekitada ka koolipiima kavaga kaasnevad meetmed. 3. variant peaks olema samaväärne, kuid teatavad halduskoormuse mõjud sarnanevad 2. variandiga, aga kuna jaotatavate toodete valikut on piiratud, peaks see kaasa tooma korraldusliku koormuse vähenemise. 7. VARIANTIDE VÕRDLUS 7.1. Tulemuslikkus 1. variandi puhul jääb püsima lõhe kahe kava haridusliku mõõtme pideva pikaajalise mõju vahel. Selles käsitletakse mõningaid koolipuuvilja kava puudusi, kuid see ei mõjuta mõlema kava toimimisega seotud muudele asjaoludele. 2. variandiga nähakse ette parem osalemine kavade pikaajalistes eesmärkides, kuna koolipiima kavaga edendatakse hariduslikke aspekte. Kiiduväärt on ka suurema sünergia tekitamine, kuid erinevate finantssüsteemide tõttu on see piiratud. Siiski on sellel piiratud mõju ka muudele puudustele, kuna piiratakse kulutuste otsest mõju ja potentsiaali kasutamist. 3. variandil on seatud eesmärgi saavutamiseks ilma eelarvet muutmata kõige suurem potentsiaal, kuna praeguste koolikavade suunitlus muudetakse ümber pikaajalisteks eesmärkideks. Koolikavad aitaksid paremini lahendada probleeme, mis on seotud puu- ja köögivilja ning piima vähese tarbimisega ning sellega seotud ülekaalulisusega. See võimaldab juhtimist tõhustada, olla paindlik ja seada prioriteete. Selle abil võiks tooteid paremini jaotada, kuna see on mõjutab enamusi probleeme põhjustavaid tõukejõude (mida võiks käsitleda käesolevas läbivaatamises). 7.2. Tõhusus 1. variandi puhul muudetakse rahastamiskorda ja halduskoormuse taset vähe ning seega jääb kulude ja tulude suhe selle rakendamisel endiselt madalaks. Koolipuuvilja kava puhul jäävad tõenäoliselt alles suured erinevused jaotamise tõhususes, samuti nagu säilivad koolipiima tõhusust piiravad takistused (võimalik tühimõju). 2. variant ei avalda märgatavat mõju eelarvele, kuid sisaldab teatavat ebaselgust seoses koolipiima kava rahastamisega (ELi vahenditest rahastamine ei ole piiratud). Halduskoormuse vähendamine suurendab kulude ja tulude suhet. Samas jäävad alles suured erinevused koolipuuvilja kava rakendamise tõhususes (toodete maksumuse suur erinevus) ning koolipiima kavaga kaasnev võimalik tühimõju. 3. variant võimaldab suuremat kulutõhusust, mis tuleneb toodete jaotamisest, väiksemast halduskoormusest ja rahastamise tingimustest. Piiratud eelarvega ja kindla suunitlusega jaotamine peaks mõju suurendama. Kava laialdase rakendamise ja vähese mõjuga võrrelduna võib piimatoetuste muutmine kava rakendamisala vähendada, samal ajal selle mõju suurendades. 7.3. Sidusus 1. variandil on vähe võimalusi esilekerkivaid sotsiaalseid muudatusi lahendada (käitumismustrid) ning parema õigusliku reguleerimise ja lihtsustamise horisontaaleesmärkide täitmisel on selle osakaal piiratud. Kuid riiklike strateegiate ja prioriteetide seadmise kaudu võib see anda positiivse panuse rahvatervise kontekstis (eelkõige tervisega seotud ebavõrdsus). 2. variandiga kaasneb oluline lihtsustav mõju, seega annab see suurema panuse paremasse õigusloomesse ja lihtsustamisse. Mõlemas kavas sisalduvate hariduslike meetmete näol on neil positiivne mõju ka rahvatervise eesmärkide saavutamisse, kuna aidatakse kaasa tervislikemate toitumisharjumuste tekkimisele. 3. variant avaldab suuremat majanduslikku mõju nende toodete puhul, mida on vaja edendada (värske puu- ja köögivili ning joogipiim), kuid väiksemat mõju muude piimatoodete ning töödeldud puu- ja köögivilja puhul. See on paremini kooskõlas rahvatervise eesmärkidega (kehakaalu reguleerimine, tervisealane ebavõrdsus). Samuti on sel kõige suurem lihtsustav mõju. 8. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE Hetkel on koolipuuvilja kava rakendamise järelevalve ja hindamise süsteem olemas ning seda saaks parendada ning kasutada tulevase süsteemi näidisena. Vahetute väljundite mõõtmiseks ja kaasnevate meetmete kontrolliks kasutatakse aastaaruannete alusel teostatavat järelevalvet. Hindamine hõlmab järgmist: – liikmesriikide hindamisaruanded, mis koostatakse pärast seda, kui toetuskava on viis aastat rakendatud, – kogu ELi hõlmav väline hindamine, et hinnata üldist tulemuslikkust, tõhusust, sidusust ja asjakohasust, – ELi eksperdirühm, kes annab liikmesriikidele ja komisjonile nõu rakendamise, järelevalve ja hindamise kohta, – pikaajalise mõju näitajate uuring. [1] Ühenduse Freshfel andmetel võib täheldada värske puu- ja köögivilja tarbimise langustrendi: ajavahemikul 2005–2010 vähenes puuvilja tarbimine 9,4 % ning köögivilja tarbimine 10,3 %. Aastal 2011 vähenes tarbimine eelmise ajavahemiku keskmisega võrreldes veel 3 %. Eurostati ja põllumajanduse peadirektoraadi andmetel vähenes ajavahemikul 2003–2011 joogipiima tarbimine ELis 5 %. Isegi kui teatavate piimatoodete (nt juustud) tarbimine on jäänud samale tasemele või isegi suurenenud, on piimatoodete kogutarbimine (piimaekvivalendina väljendatult) vähenenud kümne aasta jooksul elaniku kohta 5 % ja langenud 2011. aastaks 302 kilogrammilt 286 kilogrammile. [2] Euroopa Kontrollikoja eriaruanne nr 10/2011 „Kas koolipiima ja koolipuuvilja programmid on mõjusad?” Koolipiima kava ja koolipuuvilja kava välishindamised (vastavalt aastatel 2012 ja 2013), mille teostasid AFC Consulting Group AG ja Co Concept. [3] Variant „ei mingit poliitikat” jäeti kõrvale, kuna see eeldas analüüsi kohaselt pidevat koolipoolset tegevust; „ainult koolipiima jagamise kava lõpetamine” ei vastanud samuti analüüsile piima jagamise jätkamise sobivuse kohta; „uus raamistik, mille puhul keskendutakse üksnes sotsiaalmajanduslikult ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele” jäeti kõrvale, kuna sellise sekkumise jaoks on liikmesriikidel endal paremad võimalused; „uus raamistik, mille kohaselt jagatakse pidevalt laiemas valikus põllumajandustooteid” jäeti kõrvale avalike konsultatsioonide tulemusel ning selle suhtelise ja tõenäoliselt suure rakendamiskoormuse tõttu.