EUROOPA KOMISJON Brüssel,22.9.2021 COM(2021) 579 final 2021/0297(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EL) nr 978/2012 {SEC(2021) 330 final} - {SWD(2021) 266 final} - {SWD(2021) 267 final}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Euroopa Liit (EL) on üldiste tariifsete soodustuste kava (GSP) raames võimaldanud arengumaadele kaubandussoodustusi alates 1971. aastast. See on osa ELi ühisest kaubanduspoliitikast ja kooskõlas ELi välistegevust käsitlevate üldsätetega. GSP on üks peamisi ELi kaubandusmeetmeid, millega aidatakse arenguriikidel integreeruda maailmamajandusse, vähendada vaesust ning toetada kestlikku arengut põhiliste inim- ja tööõiguste, keskkonnakaitse ja hea valitsemistava edendamise kaudu. GSP koosneb kolmest korrast: ·standardne GSP: väikse ja keskmisest väiksema sissetulekuga riikide puhul vähendatakse tollimakse või kaotatakse need täielikult kahe kolmandiku ELi tariifiridade ulatuses; ·GSP+: kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriv erikord, mille alusel vähendatakse tariife 0 %-ni üldjoontes samade tariifiridade osas nagu standardse GSP puhul. Seda võimaldatakse haavatavatele väikse ja keskmisest väiksema sissetulekuga riikidele, kes rakendavad 27 rahvusvahelist konventsiooni, mis on seotud inimõiguste, töötaja õiguste, keskkonnakaitse ja hea valitsemistavaga; ·EBA („Kõik peale relvade“): vähim arenenud riikide suhtes kohaldatav erikord, mille alusel võimaldatakse neile täielikult tollimaksu- ja kvoodivaba pääs ELi turule kõikide toodetega peale relvade ja laskemoona. Praegune kava kehtib 31. detsembrini 2023. Kui uut määrust vastu ei võeta, lõpetatakse standardse GSP korra ja GSP+ korra kohaldamine 1. jaanuaril 2024. Standardse GSP ja GSP+ raames soodustatud arenguriikidest pärit impordi suhtes hakataks seega kohaldama kõrgemaid tollimaksumäärasid. Vähim arenenud riikidest pärit impordi suhtes kohaldataks aga edasi EBA korda, millel ei ole lõpptähtaega. Uue GSP määruse ettepaneku eesmärk on pikendada kava kohaldamist veel kümneks aastaks. GSP on ELi kaubanduspoliitika meetmepaketi väljakujunenud osa. Selle läbivaatamise eesmärk on täiustada GSP toimimist ning suurendada selle tõhusust ja tulemuslikkust. Seega on valitud poliitikavariandid, mis on kindlaks määratud ja mida on täiendavalt analüüsitud ka välisuuringu ja mõju hindamise raames, väga üksikasjalikud. Nendega taotletakse konkreetseid ja piiratud hulgal täiustusi, et tagada üldiselt GSP jätkuv asjakohasus ning saavutada selle arengu- ja kestlikkuseesmärgid. ELi üldeesmärgid GSP määruse läbivaatamisel on säilitada kehtiva määruse olulised taotlused, nimelt vaesuse kaotamine ning kestliku arengu ja hea valitsemistava toetamine, ilma et seejuures seataks ohtu ELi huve. Samas püütakse suurendada GSP üldist tõhusust ja tulemuslikkust, et reageerida tulevikuprobleemidele: (a)lihtsustada juurdepääsu GSP+ korrale kasvava arvu vähim arenenud riikide jaoks, kes EBA staatuse kaotavad; (b)kohandada toodete astmestamise piirmäärasid, et keskenduda soodustuste võimaldamisel paremini vähem konkurentsivõimelistele toodetele ja riikidele; (c)kajastada arenevaid prioriteete, nagu Euroopa rohelise kokkuleppe aluseks olevad prioriteedid, laiendades negatiivse tingimuslikkuse kohaldamist ka keskkonnaalastele ja hea valitsemistava konventsioonidele; (d)ajakohastada rahvusvaheliste konventsioonide loetelu sihipärasel ja hallataval viisil, ohustamata seejuures järelevalveprotsessi; (e)muuta soodustuste kohaldamise peatamise protsessi nii, et see võimaldaks kiireloomulistel juhtudel kiiremini reageerida; (f)tõhustada GSP+ raames võetud kohustuste järelevalvet ja rakendamist, näiteks suurendades läbipaistvust ja asjaomaste sidusrühmade osalust, sealhulgas nõuetele mittevastavust puudutavate kaebuste käsitlemiseks hiljuti loodud ühtse kontaktpunkti mehhanismi kaudu. See on õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) kuuluv algatus. •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega GSP üldeesmärgid on kooskõlas komisjoni 18. veebruari 2021. aasta teatise „Kaubanduspoliitika läbivaatamine – avatud, kestlik ja jõuline kaubanduspoliitika“ analüüsi ja vaatenurgaga. Kaubanduspoliitika läbivaatamise teatises kinnitatakse GSP läbivaatamise eesmärki suurendada arenguriikide kaubandusvõimalusi vaesuse vähendamiseks ja töökohtade loomiseks, tuginedes rahvusvahelistele väärtustele ja põhimõtetele. Veel märgitakse selles ELi huvi toetada haavatavaid arenguriike maailmamajandusse integreerumisel ja mitmepoolsuse toetamisel ning universaalsete väärtuste järgimise tagamisel, pöörates rohkem tähelepanu kliima- ja keskkonnaprobleemidele ning säilitades seejuures valmisoleku oma huvide kaitseks jõuliselt tegutseda.

Algatus on kooskõlas kaubandusvaldkonna juhtiva järelevalveametniku ametikoha ja ühtse kontaktpunkti loomise, käimasoleva tarneahelaga seotud hoolsuskohustust käsitlevate õigusaktide väljatöötamise, hiljuti kehtestatud kogu maailmas rakendatava inimõiguste rikkujate vastase ELi sanktsioonirežiimi ning käimasoleva arengukoostöö kavandamisega. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega GSP jätkamine on osa ELi poliitilisest kohustusest toetada kestlikku arengut kogu maailmas, nagu kajastub Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) kestliku arengu tegevuskava 2030 ja kestliku arengu eesmärkide rakendamises – sellega seotud kohustusi on võtnud kõik Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) liikmed. GSP eesmärgid on kooskõlas ka ELi poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõttega kui peamise sambaga, millele EL tugineb oma jõupingutustes suurendada arengukoostöö positiivset mõju ja tõhusust. Samuti on see kooskõlas aluslepingu sätetega, milles käsitletakse kestliku arengu ja inimõiguste edendamist välistegevuse kaudu, importi reguleerivate kaubandussätete, ELi rohelise kokkuleppe algatuste ning ELi inimõiguste ja demokraatia tegevuskavaga. 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Uue GSP määruse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 207, milles sätestatakse ELi ühine kaubanduspoliitika. •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul) Ühine kaubanduspoliitika on loetletud ELi toimimise lepingu artiklis 3 liidu ainupädevusse kuuluvate valdkondade hulgas. Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ei kohaldata subsidiaarsuse põhimõtet valdkondade puhul, mis kuuluvad ELi ainupädevusse. •Proportsionaalsus Proportsionaalsuse põhimõtet on järgitud, kuna ettepanek hõlmab üksnes piiratud hulgal kohandusi, mis on seotud tõhususe ja tulemuslikkusega. Käesolevale ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, milles käsitletakse proportsionaalsust peatükkides 3 (Miks peaks EL tegutsema?), 6 (Millised on poliitikavariantide mõjud?) ja 7 (Millised on variandid üksteisega võrreldes?). Algatuse praktilisi tagajärgi on käsitletud käesolevale seadusandlikule ettepanekule lisatud mõjuhinnangu 3. lisas (Keda ja kuidas see mõjutab?). Ettepaneku poliitilisi valikuid on kirjeldatud lisatud mõjuhinnangu 8. peatükis (8. peatükk „Eelistatud variandid“) ja need on kokkuvõttes järgmised: –säilitada praegune kolmest korrast koosnev ülesehitus; –muuta GSP+ haavatavuse (majanduslik abikõlblikkus) kriteeriume, et võimaldada vähim arenenud riikidel, kes vähim arenenud riigi staatuse kaotavad, ühineda GSP+ kavaga; –vaadata läbi toodete astmestamise piirmäärad; –laiendada negatiivse tingimuslikkuse kohaldamist keskkonnaalastele ja hea valitsemistava konventsioonidele ning vaadata läbi rahvusvaheliste konventsioonide loetelu. –laiendada ja parandada peatamismenetlust (teha sotsiaal-majandusliku mõju hindamine, näha ette kiirreageerimismehhanism, mida saab kasutada erakordselt raskete rikkumiste korral, laiendada vahendi kohaldamisala, et see hõlmaks ka keskkonnaalaste ja hea valitsemistava konventsioonide ning muude valdkondade põhimõtteid, näiteks rändega seonduvaid); –suurendada läbipaistvust ja edendada kodanikuühiskonna kaasamist ning ühtlustada järelevalvetsüklit (aruandlus iga kolme aasta tagant). •Vahendi valik GSP määrus on ainus asjakohane meede, mida liit saab võtta, et kehtestada arenguriikidele ühepoolne, mittevastastikune soodusjuurdepääs liidu turule. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Praeguse GSP määruse vahehindamine jõudis lõpule 2018. aastal. Vahehindamise tulemusena järeldati, et üldiselt täidab GSP oma eesmärke ja et puudub vajadus määrust muuta enne selle kehtivuse lõppemist 31. detsembril 2023. Vahehindamise tulemusena anti siiski mitu soovitust kava tulemuslikkuse ja tõhususe suurendamise kohta. Nendele soovitustele tuginedes määrati kindlaks probleemid, mida on üksiksajalikult kirjeldatud käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangu punktis 2. Vahehindamise projektimeeskond esitas järgmised soovitused: 1) suurendada ELi GSP ja GSP+ järelevalvega seotud läbipaistvust ja teadlikkust; 2) kasutada tulemuslikumalt kaitsemeetmeid; 3) kasutada tulemuslikumalt tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise võimalust; 4) ajakohastada põhilisi inim- ja tööõigusi ning keskkonna- ja hea valitsemistava põhimõtteid käsitlevate konventsioonide loetelu; 5) hinnata standardse GSP korra kui GSP+ korrast erineva ja eraldiseisva korra kohaldamise jätkamise asjakohasust ning kaaluda konventsioonidega seotud tingimuslikkuse kohaldamise laiendamist; 6) võtta arvesse WTO vähim arenenud riikide suhtes kohaldatavat teenuseid käsitlevat erandit ning 7) kaaluda GSP ja vabakaubanduslepingute/sooduskaubanduslepingute alusel kohaldatavate kordade vahelise sidususe küsimust. GSP määruse rakendamise käigus käsitleti mitut neist aspektidest, eelkõige läbipaistvust ja teadlikkust puudutava GSP keskuse projekti kaudu. Kaitse- ja peatamismehhanisme kohaldati ka pärast vahehindamist; nende kohaldamisest õpitu on esitatud käesolevale ettepanekule lisatud mõju hindamise aruandes. •Konsulteerimine sidusrühmadega GSPd ja kavandatud reformimisvõimalusi käsitlev avalik konsultatsioon oli avatud 11. märtsist kuni 15. juulini 2020. Sidusrühmadega konsulteerimise üksikasjalik kokkuvõte on esitatud ettepanekule lisatud mõjuhinnangu 2. lisas. Avaliku konsultatsiooni käigus esitati 512 vastust. Vastajatest 54 % on ELi sidusrühmad, 41 % GSPga hõlmatud riikidest ja ülejäänud 5 % muudest riikidest (sealhulgas Ühendkuningriigist). Kui vaadelda vastajate liike, siis tuleb suurim osa vastustest äriühingutelt/ettevõtlusorganisatsioonidelt (28 %), neile järgnevad ettevõtjate ühendused (24 %) ja ELi kodanikud (17 %), avalik sektor (12 %), kodanikuühiskond (valitsusvälised organisatsioonid, keskkonna- ja tarbijaorganisatsioonid ning akadeemilised ringkonnad; 8 %) ja teised (sealhulgas ametiühingud; 7 %). Enamik, s.t umbes 70 % vastanutest leiab, et rahvusvaheline kaubandus võib märkimisväärselt kaasa aidata arenguriikides vaesuse kaotamisele, ning 10 % arvab, et see võib aidata kaasa vähesel määral; 17 % arvab, et see ei aita kaasa vaesuse leevendamisele. GSPga hõlmatud riikide seisukohad kaubanduse vaesust leevendava rolli kohta on selgelt positiivsemad: nende puhul arvab 92 % vastanutest, et kaubanduse panus võib olla oluline, ELi vastajate puhul arvab seda vaid 52 %; 19 % ELi vastajatest ei usu, et kaubandus võib aidata vaesust kaotada, GSPga hõlmatud riikide puhul ei usu seda 2 % vastajaist. Vastates küsimusele, kuidas kaubandus aitab vaesust leevendada, märkis enamik vastajaist ära töökohtade loomise ja pikas perspektiivis oskuste arendamise ekspordi kaudu. Üldiselt nähakse, et GSP avaldab positiivset mõju kõigis kestliku arengu valdkondades. 86 % vastanutest peab oluliseks, et EL jätkaks järelevalvet 27 rahvusvahelise konventsiooni rakendamise taseme üle GSP+ raames soodustatud riikides; seda peab ebaoluliseks 8 % vastanutest. Vastajad leiavad, et komisjonil on rahvusvaheliste konventsioonide rakendamise üle järelevalve tegemiseks võimalik saada kasulikku teavet paljudest teabeallikatest. Ülekaalukalt kõige asjakohasemaks allikaks peetakse konventsioonide järelevalveasutuste, st ÜRO, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) ja muude rahvusvaheliste organisatsioonide aruandeid, millele järgneb soodustatud riikide äri- ja sotsiaalpartnerite ning valitsusväliste organisatsioonide esitatud teave. Saadud tagasisidet võeti arvesse ettepanekule lisatud mõjuhinnangus, eelkõige probleemide kindlaksmääramise (2. peatükk), algatuse üld- ja erieesmärkide (4. peatükk) ning võimalike poliitikavariantide (5. peatükk) osa koostamisel. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Et saada teavet mõjuhinnangu koostamiseks, telliti välisuuring (edaspidi „uuring“), mille tegi BKP Economic Advisors GmbH. Uuringu lõpparuanne avaldati 2021. aasta mais ja see on kättesaadav kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil. Uuringus lähtuti vahehindamise järeldustest ja keskenduti mitmele poliitikavariandile, mis võiksid parandada GSP õigusakti üldeesmärkide saavutamist. Selles võeti arvesse olemasolevat kirjandust ja eespool kirjeldatud avaliku konsultatsiooni tulemusi. Uuringu soovitusi käsitlev kommenteeritud kokkuvõte on kättesaadav kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil. Toetava uuringu tulemused esitati GSP eksperdirühmale 20. oktoobril 2020, 7. detsembril 2020 ja 23. jaanuaril 2021 ning INTA-le 12. aprillil 2021 kinnisel tehnilisel esitlusel. Käesoleva ettepaneku põhiaspekte arutati GSP ekspertidega täiendavalt 19. aprillil 2021 ja 14. juunil 2021. •Mõjuhinnang Ettepanekupaketi osana on kättesaadav lisatava mõjuhinnangu kokkuvõte. Õiguskontrollikomitee esitas mõjuhinnangu kohta 9. novembril 2021. aastal positiivse arvamuse. Mõju hindamise raames analüüsiti poliitikavariante viies teemavaldkonnas: 1) GSP korrad ja soodustatud riigid, 2) hõlmatud tooted ja toodete astmestamise mehhanism, 3) tariifsete soodustuste saamise/säilitamise tingimused, 4) GSP rakendamise läbipaistvus ja 5) kaitsemeetmed. Iga teemavaldkonna puhul hinnati mitut poliitikavarianti, võttes võrdlusaluseks praeguse GSP kava säilitamise. (1)GSP korrad ja soodustatud riigid (riikide staatuse muutumine) Selles teemavaldkonnas vaadeldakse GSP raames soodustatud riikide arvu pidevat vähenemist. Riigid võivad kaotada juurdepääsu GSP-le, kui nad sõlmivad ELiga vabakaubanduslepingu või liiguvad keskmisest suurema sissetulekuga riikide kategooriasse. Mõju hindamise raames vaadeldakse võimalusi muuta GSP kolmeastmelist struktuuri ja riikide hõlmatust. Analüüsi kohaselt puudub mõjuv põhjus GSP praeguse struktuuri või riikide hõlmatuse muutmiseks, kuna kava tähelepanu keskmes on juba kõige enam abi vajavad riigid ja kolmeastmeline struktuur vastab soodustatud riikide erinevatele arenguvajadustele. Kõige enam toetab üldist eesmärki aidata kaasa vaesuse kaotamisele ja erieesmärki laiendada arenguriikidest pärit eksporti poliitikavariant, mis näeb ette GSP+ majandusliku haavatavuse kriteeriumide muutmise. Selle variandiga püütakse leevendada olulisi negatiivseid tagajärgi, mis kaasnevad EBA soodustuste kaotamisega pärast vähim arenenud riigi staatuse kaotamist.

GSP (eelkõige GSP+) jätkuv kättesaadavus on oluline suhteliselt suurele arvule vähim arenenud riikidele, kes eelduste kohaselt lähiaastatel oma EBA staatuse kaotavad. Toetavas uuringus leitakse, et 12 riigist, kes tõenäoliselt oma EBA staatuse järgmise määruse kehtivusaja jooksul kaotavad, seisavad kuus tõenäoliselt silmitsi märkimisväärsete majanduslike mõjudega – eelkõige kehtib see Bangladeshi puhul. Seetõttu soovitatakse toetavas uuringus ja mõjuhinnangus järgmisi poliitikavariante, tagamaks, et kõik EBAga hõlmatud riigid, kes eeldatavasti vähim arenenud riigi staatuse kaotavad, saaksid üle minna GSP+ korrale: 1) säilitada praegune kolmest korrast koosnev ülesehitus ja 2) muuta haavatavuse (abikõlblikkuse) kriteeriume, et hõlbustada juurdepääsu GSP+ korrale suurema arvu riikide jaoks, kes oma vähim arenenud riigi staatuse kaotavad. (2)Hõlmatud tooted ja toodete astmestamise mehhanism Toetavas uuringus ja mõjuhinnangus analüüsiti, kas toodete astmestamise mehhanism on piisavalt hästi suunatud kõige konkurentsivõimelisematele toodetele ja kõige konkurentsivõimelisematele riikidele (variant laiendada toodete astmestamise mehhanismi kohaldamist standardse GSP raames soodustatud riikidelt GSP+ või EBA raames soodustatud riikidele). Lisaks hinnati neis, kas hõlmatud toodetega kajastatakse GSP raames soodustatud riikide ekspordipotentsiaali. Sotsiaal-majandusliku analüüsi tulemusena leiti, et astmestamismehhanismi praeguse määratluse võiks säilitada ja seda võiks jätkuvalt kohaldada vaid standardse GSP suhtes. Nähtavasti poleks sellel märkimisväärset majanduslikku ja sotsiaalset mõju, kui toodete astmestamise kohaldamist laiendataks GSP+ või EBA raames soodustatud riikidele või kui hõlmatud toodete hulka arvataks uusi sektoreid ja tooteid. Seega teeme ettepaneku säilitada toodete astmestamine ainult standardse GSP puhul, kuid vaadata läbi toodete astmestamise piirmäärad. Teeme ettepaneku säilitada praegune jaotistepõhine astmestamismeetod ja vähendada toodete astmestamise piirmäärasid 10 protsendipunkti võrra. (3)Tariifsete soodustuste saamise/säilitamise tingimused GSP tingimuslikkus on jätkuvalt üks peamisi ELi vahendeid, millega edendatakse GSP raames soodustatud riikides inimõiguste ja rahvusvahelise humanitaarõiguse austamist, töötaja õigusi, keskkonnakaitset ja head valitsemistava: riigile ei peaks võimaldama kaubanduse sooduskorda, kui ta tegutseb viisil, mis on vastuolus rahvusvaheliste normide ja põhimõtetega ning seega ka tema enda arenguvajadustega. Mõjuhinnangus vaadeldakse võimalusi laiendada positiivse ja negatiivse tingimuslikkuse kohaldamist, muuta GSP raames asjakohaste konventsioonide loetelu ja muuta soodustuste kohaldamise peatamise protsessi. Vahehindamisele ja toetavale uuringule tuginev peamine järeldus on, et negatiivse tingimuslikkuse (st kehtiva GSP määruse (EL) nr 978/2012 artikli 19 lõike 1 punkti a kohased peatamissätted) kohaldamist tuleks laiendada ka keskkonnaalastele ja hea valitsemistava konventsioonidele (praegu puudutab see ainult põhilisi inim- ja tööõigusi käsitlevaid ÜRO/ILO konventsioone). Teine eesmärk on aidata GSPga veelgi jõulisemalt kaasa kestlikule arengule, ajakohastades rahvusvaheliste konventsioonide loetelu ja parandades peatamismenetlust. Praegu inim- ja tööõiguste konventsioonide suhtes kohaldatavate GSP järelevalve- ja peatamismehhanismidega seoses saadud kogemused näitavad, et negatiivse tingimuslikkuse kohaldamise laiendamine keskkonnaalastele ja hea valitsemistava konventsioonidele looks GSP raames soodustatud riikidele sarnaseid võimalusi asjaomaste küsimustega tegelemiseks, et toetada ÜRO kestliku arengu eesmärke ja panustada ELi rohelisse tegevuskavasse. Senised kogemused GSP peatamismenetlusega on näidanud, et sellise menetlusega võib lõpliku otsuseni jõudmine olla aeganõudev; kõigi möödunud peatamismenetluste lõpuleviimiseks on kulunud kuni kaks aastat, mis hõlmab ka peatamisega seotud uurimise algatamisele eelnevaid ettevalmistavad etappe. Erakordselt raskete rikkumiste puhuks on aga komisjonil vaja vahendeid, selleks et reageerida viivitamata. Seetõttu teeme ettepaneku kohaldada kiirreageerimismehhanismi, võttes arvesse soodustatud riigi konkreetseid olusid. Kogemused, mis saadi EBA soodustuste kohaldamise ajutise ja osalise peatamisega Kambodžas 2020. aastal, kinnitavad vajadust hinnata hoolikalt soodustuste tühistamise sotsiaal-majanduslikku mõju asjaomastele tootmissektoritele, et vältida elanikkonna kõige haavatavamale osale kahju tekitamist. (4)GSP raames võetud kohustustega seotud järelevalve ja rakendamise läbipaistvus 2020. aasta juulis nimetas komisjon ametisse kaubandusvaldkonna juhtiva järelevalveametniku, kelle ülesanne on tagada kaubanduspoliitika parem rakendamine. Sellega seoses käivitas komisjon 2020. aasta novembris uue kaebuste käsitlemise mehhanismi – ühtse kontaktpunkti –, mis on osa täiendavatest jõupingutustest tugevdada kaubanduskohustuste täitmise tagamist ja rakendamist. Ühtse kontaktpunkti kaudu saab komisjon kaebusi mitmesuguste kaubanduspoliitikaga seotud küsimuste kohta, sealhulgas GSP raames võetud kohustuste rikkumise kohta. Seega on vaja see uus kaebuste esitamise süsteem integreerida GSP määruse raamistikku, eelkõige peatamismenetluse osas. Sidusrühmad, kellega 2018. aasta vahehindamise ja 2021. aasta mõju hindamist toetava uuringu ettevalmistamise raames konsulteeriti, juhtisid tähelepanu vajadusele parandada läbipaistvust ja teabevahetust GSP järelevalve ja rakendamise eri etappides. See võiks aidata muuta järelevalvesüsteemi tugevamaks ja tõhustada dialoogi soodustatud riikidega ning suurendada sidusrühmade osalust GSPs. Mõju hindamise raames on vaadeldud võimalusi parandada järelevalveprotsessi ja kodanikuühiskonna kaasamist ning kohandada GSP+ järelevalvetsüklit. Seetõttu teeme ettepaneku avaldada suunised halduspraktika käigus välja töötatud järelevalveprotsessi, hõlmatud osalejate ja kodanikuühiskonna kaasamise võimaluste kohta. Seadusandlikus ettepanekus selgitame täiendavalt, mida mõeldakse teabeallikate ulatusliku hõlmamise all GSP+ järelevalve tarvis, ja teeme ettepaneku muuta GSP järelevalvetsükli kestust kahelt aastalt kolmele. (5)Kaitsemeetmete kohaldamine Toetavas uuringus ja mõjuhinnangus kaalutakse automaatsete kaitsemeetmetega seoses kaht liiki laiendamist: laiendatakse toodete hõlmatust ja GSP raames soodustatud riikide hõlmatust. Järeldus on, et mitte kummagagi ei kaasneks selle mehhanismi sagedasem kohaldamine. Seega paistab, et kaitsemehhanismi ei ole vaja palju muuta. Seega nähakse ettepanekuga ette ainult mõned tehnilised kohandused ja parandused, mille eesmärk on viia automaatsed kaitsemeetmed paremini vastavusse toodete astmestamisega, nimelt: 1) võtta GSP jaotise tasemel impordi kasvu arvutamisel aluseks impordi koguse asemel impordi väärtus, tulenevalt jaotistesse kuuluvate toodete heterogeensusest; siis kajastuks ELi tööstust kahjustada võiv impordi suurenemine paremini; 2) ühtlustada automaatsete kaitsemeetmete ja toodete astmestamise piirmäärasid, et need üksteist täiendaksid. Eelistatud poliitikavariantide üldine mõju Kavandatud poliitikavariantide üldine majanduslik ja mittemajanduslik mõju (sotsiaalne, keskkonnaalane, inimõigustealane) on piiratud, kuna ettepaneku kohaselt säiliks praegune kolmeastmeline GSP struktuur. Selline valik on tehtud selleks, et piirata täpselt reaalse SKP, heaolu, ELi suunatud koguekspordi ja valitsemissektori tulude eeldatavat vähenemist võrreldes praeguse lähtetasemega, mis võib osaks saada standardse GSP või GSP+ korraga hõlmatud riikidele, kui praegust struktuuri muudetaks. Teatavates sektorites, nagu tekstiili- ja rõiva-, naha- ja jalatsi-, põllumajandus- ja toiduainete-, keemia-, kummi- ja plastitööstus, väheneb standardse GSP ja/või GSP+ kohaldamise lõpetamise korral eksport eeldatavasti märkimisväärselt. Toetava uuringu raames on tehtud majandusanalüüs, kasutades arvutusliku üldise tasakaalu mudeli põhiseid simulatsioone. See on näidanud (kõikide muude stsenaariumide puhul peale GSP praeguse ülesehituse säilitamise) negatiivset mõju SKP-le ja kaubandusele nii ELi kui ka GSP raames soodustatud riikide jaoks (mõned neist võivad olla rohkem mõjutatud) ning toetab põhivalikut jätkata kava kohaldamist ja säilitada selle praegune struktuur.

Valik luua GSP+ korrale üle minemise võimalus vähim arenenud riikide jaoks, kes EBA staatuse kaotavad, (muutes GSP+ majandusliku abikõlblikkuse kriteeriume) toetab järjepidevuse valikut ja vähendab negatiivset mõju, mis oleks võinud vähim arenenud riikidele osaks saada. Tingimuslikkuse aktiivsem kohaldamine seoses võimalike (osaliste või valdkondlike) peatamistega avaldab eeldatavasti GSP kava tõhususele positiivset mõju: see edendaks veelgi GSP kestliku arengu eesmärgi täitmist. Samuti oleks see sidus muu ELi poliitikaga, eelkõige arengukoostöö, inimõiguste edendamise ja sotsiaalküsimuste valdkonnas ning seoses ELi panustamisega kestliku arengu tegevuskavasse 2030. Üldine mõju poliitilistele suhetele Jätkates GSP kohaldamist kavandatud sihipäraste muudatustega, annab EL arenguriikidest partneritele olulise julgustava signaali, säilitades olulise platvormi soodustatud riikidega suhtlemiseks, et kutsuda esile muutusi, mis on kooskõlas ELi väärtuste tegevuskava ja poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõttega. Eelistatud poliitikavariantide puhul tuleb peamiselt arvestada poliitilist mõju. Selles valdkonnas on analüüs kvalitatiivne ning põhineb ametlikel ja mitteametlikel konsultatsioonidel. Eeldame, et soodustatud riigid ja arenenud riikidest WTO partnerid tervitavad valikut säilitada praegune GSP ülesehitus. See on kooskõlas üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) volitusklausli pikaajalise põhimõttega, mille kohaselt tehakse arenenud riikidele püsiv erand enamsoodustusrežiimi põhimõttest (mittediskrimineerimine), et ühepoolselt kaotada või vähendada nende arenguriikide impordi suhtes kohaldatavaid tollimakse, kellel on samad kaubandus-, rahastamis- ja arenguvajadused. GSP kohaldamise jätkamine on kooskõlas ELi poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõttega (mis sisaldub Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 208) kui peamise sambaga, millele EL tugineb oma jõupingutustes suurendada arengukoostöö positiivset mõju ja tõhusust. Lisaks on see osa ELi poliitilisest kohustusest toetada kestlikku arengut kogu maailmas, nagu kajastub ÜRO kestliku arengu tegevuskavas aastani 2030 ja kestliku arengu eesmärkide rakendamises, millega seotud kohustusi on võtnud kõik WTO liikmed. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Saadava kasu ja kulude täielikud tabelid on esitatud ettepanekule lisatud mõjuhinnangu 3. lisas. Kavandatud eesmärkidest saadavat võimalikku kasu on raske kvantifitseerida, kuna see hõlmab sageli GSP raamistiku olemasoleva struktuuri ja sätete tehnilist täiustamist, et maksimeerida selle tõhusust ja tulemuslikkust ning suurendada soodustatud riikide kestliku majandusarengu potentsiaali. Ettepaneku kohaselt säilitatakse praegune olukord alati, kui puudub mõjuv põhjus teha muudatusi, et tagada süsteemi prognoositavus ja stabiilsus. Kavandatud muudatuste puhul on algatuse praktilised tagajärjed, sellest saadav kasu ja sellega seotud kulud lähtetasemega võrreldes ning teemavaldkonna kaupa järgmised. (g)Korrad ja riikide hõlmatus. Kõik riigid, kes EBA staatuse kaotavad, oleksid a priori abikõlblikud GSP+ alusel, kui nende ametiasutused soovivad korra kohaldamist taotleda. See on leevendusmeede: tulu ei eeldata, kuid selle eesmärk on vältida kahju tekitamist ja suurt negatiivset majanduslikku mõju nendele riikidele, kes vähim arenenud riigi staatuse kaotamise tõttu kaotaksid EBAst tulenevad soodustused. Lisaks toetab see GSP arengueesmärki, tagades kõige enam abi vajavatele riikidele jätkuvalt võimaluse kavas osaleda. Sellega kaasneks ka süsteemi mõningane lihtsustamine ning asjakohaste kriteeriumide näitajate arvutamisest ja jälgimisest tingitud halduskoormuse vähenemine. (h)Hõlmatud tooted ja toodete astmestamine. Toodete astmestamise piirmäärade muutmise eesmärk on võtta toodete astmestamise mehhanismis paremini sihikule konkreetsed konkurentsivõimelised tooted. Eeldatavasti aitaks see fokuseerida kava paremini nendele toodetele ja riikidele, mis abi kõige enam vajavad. (i)Tingimuslikkus. Negatiivse tingimuslikkuse kohaldamise laiendamine aitab kaasa kliimamuutuste vastu võitlemisele, andes GSP raames soodustatud riikidele tõuke parandada kliima- ja keskkonnakonventsioonide rakendamist, ning hea valitsemistava edendamisele kõigis soodustatud riikides. GSP roll võib olla märkimisväärne, kuna keskkonnaseisundi halvenemise mõjud on tavaliselt rängimad arenguriikide jaoks, kus valmistatakse ulatuslikult tooteid, mis sõltuvad loodusvaradest (näiteks tekstiil), ning kus on sageli täheldatud piisavate keskkonnakaitsealaste õigusaktide ja programmide puudumist. Rahvusvaheliste konventsioonide loetelu ajakohastamisega suurendatakse mõju ja tähelepanu peamistele inimõigustele (nt puuetega inimeste õigused, laste õigused) ja standarditele (nt töötingimuste järelevalve) ning toetatakse võitlust kliimamuutuste vastu seeläbi, et lisatakse loetellu Pariisi kliimakokkulepe (ja jäetakse välja aegunud Kyoto protokoll). Nõue viia enne soodustuste kohaldamise peatamist läbi mõju hindamine võimaldab tasakaalustada GSP üldeesmärke aidata kaasa vaesuse vähendamisele ja toetada kestlikku arengut. Eelkõige tagatakse sellega, et võimalikku peatamist kohandatakse asjaomases riigis valitseva olukorra, sealsete majandusliku arengu vajaduste ja peatamismeetmete sotsiaal-majandusliku mõju järgi. Kiirema peatamismenetluse kehtestamisega nähakse ette erivahend selliste eriolukordade käsitlemiseks, mille puhul rikkumised on erakordselt rasked ja mis nõuavad viivitamata reageerimist. See suurendab ka peatamise tõhusust, avaldades soodustatud riikidele suuremat survet, et nad tuvastatud probleemidele reageeriksid. (j)Läbipaistvus. GSP+ järelevalvetsükli pikendamine suurendab tõhusust ja tulemuslikkust, viies GSP+ järelevalvetsükli kestuse vastavusse asjaomaste järelevalveorganite rahvusvaheliste konventsioonide järelevalvetsükli kestusega ning andes soodustatud riikidele rohkem aega konventsioonide rakendamisega seotud probleemide lahendamiseks. (k)Kaitsemeetmed. Kavandatud tehniliste muudatustega tagatakse kooskõla meetmete vahel, mille eesmärk on kaitsta ELi tööstust, ning nähakse ette automaatse kaitsemeetmete kohaldamise menetluse lihtsustamine ja halduskoormuse vähendamine. Digitehnoloogia GSP määruse arengut eeldatavasti märkimisväärselt ei mõjuta. Ettepaneku rakendamisel võib EL kasutada olemasolevaid äriprotsesse ja -lahendusi, mille puhul töödeldakse teavet turvaliselt elektrooniliselt (st teabe vahetamine soodustatud riikide ametiasutuste, rahvusvaheliste konventsioonide järelevalveorganite ja kodanikuühiskonnaga; avatud avalikud konsultatsioonid; REX-süsteemi (registreeritud eksportijate süsteem) deklaratsioonid kolmandatest riikidest pärit impordi kohta jne). •Põhiõigused Põhiõiguste austamise toetamine GSP raames soodustatud riikides on osa GSP määruse üldeesmärkidest, milleks on 1) aidata arenguriike vaesuse vähendamisel ja 2) edendada head valitsemistava ja kestlikku arengut. Seetõttu on lisatud mõjuhinnangu puhul peetud alati silmas asjakohaseid aspekte ja mõju põhiõigustele. Erilist tähelepanu on pööratud inimõigusi ja töötaja õigusi käsitlevatele rahvusvahelistele instrumentidele, mis on ka osa käesoleva ettepaneku VI lisas esitatud konventsioonide loetelust. Kõnealuse ettepanekuga seoses on konsulteeritud komisjoni asjaomaste talituste (SJ, DG JUST, HOME, EMPL, INTPA) ja Euroopa välisteenistusega ning sellel on eeldatavasti üldine positiivne mõju põhiõigustele. 4.MÕJU EELARVELE Kavandatava määrusega ei kaasne ELi jaoks eelarvelisi kulusid. Selle kohaldamise tulemusena vähenevad aga tollitulud. Viimaste kättesaadavate andmete põhjal (2019) vähenevad kavandatava GSP määruse alusel ELi tulud nendest soodustustest tingituna 2 977,6 miljoni euro võrra. Uue määrusega jätkataks suures osas juba kehtivate soodustuste kohaldamist, kuid karmistataks üksikute tootejaotiste astmestamise tingimusi. Sellest tulenevalt oleks tulude vähenemine uue määruse puhul praeguse määrusega võrreldes mõnevõrra väiksem. Lisaks aitaks tulude kahanemist vähendada võimalus, et riigid jäävad kava kohaldamisalast välja keskmisest suurema sissetulekuga riigi staatuse saavutamise või ELiga vabakaubanduslepingu sõlmimise tõttu. Üksikasjalik finantsselgitus on esitatud alljärgnevas ettepanekus.

Üldine mõju halduskuludele Ettepaneku rõhuasetus on järjepidevusel ning selle üldise hinnangu kohaselt on mõju halduskoormusele ELis ja soodustatud riikides mõõdukas. Eelistatud poliitikavariantide puhul avaldub selline mõju kõige tõenäolisemalt seoses tingimuslikkust käsitlevate ettepanekute ja sellest tulenevalt vajalike suuremate järelevalvealaste jõupingutustega. Tingimuslikkuse teemavaldkonna (mida kirjeldatakse üksikasjalikult mõjuhinnangu punktis 6.3.1) puhul võivad täiendavad halduskulud kaasneda eelkõige järgmiste poliitikavariantidega: uute konventsioonide lisamine GSP soodustuste jätkumise eeltingimusena; negatiivse tingimuslikkuse kohaldamise laiendamine keskkonnaalastele ja hea valitsemistava konventsioonidele; peatamismenetluse kestuse lühendamine erandlikel asjaoludel; sotsiaal-majandusliku mõjuhinnangu koostamine täiendava etapina pärast GSP kohaldamise peatamise menetluse algatamist või soodustatud riigile pandud oma kodanike tagasivõtmise kohustusega seotud elementide lisamine suurendaks halduskulusid (peamiselt töötajate kaasamisega seoses). Halduskoormuse (mida on hinnatud mõjuhinnangu tabelis 6) vältimiseks loobutakse variandist laiendada positiivse tingimuslikkuse kohaldamist (s.t kehtestada konventsioonide ratifitseerimise kohustus ja ulatuslikud järelevalvekohustused) standardse GSP ja EBA raames soodustatud riikidele. Järelevalvega seotud poliitikavariantidel (mida on üksikasjalikult kirjeldatud mõjuhinnangu punktis 6.4) on samuti otsene mõju halduskuludele. Eelkõige võivad nendega kaasneda täiendavad haldusülesanded ELi jaoks. Seda on aga raske kvantifitseerida, kuna see tähendab juba kehtestatud tavade kodifitseerimist. Lisaks täidetaks muudatusega sidusrühmade, näiteks ametiühingute ja valitsusväliste organisatsioonide nõudmine osaleda aktiivsemalt järelevalveprotsessis. Kulud kaasneksid ka ELi tehnilise abi ja toega, mida ta pakub GSPga hõlmatud riikidele selleks, et suurendada nende institutsioonilist suutlikkust ratifitseerida ja rakendada rahvusvahelisi konventsioone. Neid kuluelemente on praeguses etapis asjakohase teabe puudulikkuse tõttu aga väga raske hinnata. Järelevalvetsükli pikendamine kahelt aastalt kolmele aastale peaks nii ELi kui ka soodustatud riikide halduskoormust vähendama. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Kuna käesoleva ettepanekuga nähakse ette minimaalsed muudatused, mille eesmärk on parandada tõhusust ja tulemuslikkust, saab GSP määruse rakendamist pärast selle jõustumist jätkata oluliste kohandusteta, tuginedes praegustele tavadele. Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande määruse rakendamise kohta iga kolme aasta järel alates 1. jaanuarist 2027. Komisjon esitab määruse rakendamise kohta korrapäraselt aruande komisjoni GSP eksperdirühmale ja nõukogu töörühmale. Määruse vahehindamise tähtajaks on välja pakutud 1. jaanuar 2030 ehk siis, kui kava viis aastat tegelikult kohaldatud. •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul) Ei kohaldata. •Ettepaneku konkreetsete sätete üksikasjalik selgitus Üksikasjalik vastavustabel on esitatud käesoleva ettepaneku VIII lisas. Alljärgnevalt on esitatud kommentaarid konkreetsete sätete kohta peatükkide kaupa. I peatükk. Üldsätted. Artiklis 2 on lisatud kaebuse (13) ja piirkondliku (14) ning laiendatud (15) kumulatsiooni mõisted. Artikli 3 lõikes 2 on lisatud võimalus ajakohastada abikõlblike riikide loetelu nende kaubandus- ja arenguvajaduste muutumise alusel. Muid sisulisi muudatusi pole kavandatud. II peatükk. Standardkord (standardne GSP). Artikli 4 lõige 3 on välja jäetud, kuna see oli 2012. aasta määruse üleminekuklausel. Muid sisulisi muudatusi pole kavandatud. III peatükk. Stimuleeriv erikord (GSP+).

Artikli 9 lõike 1 punktis d on lisatud nõue, et GSP+ kandidaatriigid peavad GSP+ kohaldamise osana esitama tegevuskava GSP raames asjakohaste konventsioonide tõhusaks rakendamiseks. Artikli 9 lõige 2 on välja jäetud, kuna see on seotud GSP+ ekspordialase konkurentsivõime haavatavuse kriteeriumiga, mis ettepaneku kohaselt jäetakse välja, tuginedes toetavale uuringule ja mõjuhinnangule. Artiklis 10 on lisatud lõige 8, et näha ette üleminekukord praegustele GSP+ alusel soodustatud riikidele, kes peaksid esitama uue taotluse GSP+ uute nõuete täitmiseks (ratifitseerima kuus täiendavat konventsiooni, mis lisatakse ettepaneku kohaselt GSP+ raames asjakohaste konventsioonide loetellu). Artiklis 14 on aruandlusperiood muudetud kolme aasta pikkuseks, et tagada suurem ühtsus ja kooskõla järelevalveasutuste aruannetega. Artikli 15 lõikes 9 on lisatud säte, mille kohaselt võtab komisjon soodustuste kohaldamise peatamise ettepaneku tegemisel arvesse tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise sotsiaal-majanduslikku mõju soodustatud riigis. Artiklis 16 nähakse ette võimalus laiendada peatamismeetmete kohaldamisala täiendavate põhjuste või rikkumiste ilmnemise korral. IV peatükk. Erikord (EBA). Artikli 18 lõiked 2 ja 3 on välja jäetud, kuna need pole enam vajalikud. V peatükk. Ajutine peatamine. Artikli 19 lõike 1 punktis c on ette nähtud peatamismenetlus seoses oma kodanike tagasivõtmisega. Artikli 19 lõikes 10 on lisatud säte, mille kohaselt võtab komisjon soodustuste kohaldamise peatamise ettepaneku tegemisel arvesse tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise sotsiaal-majanduslikku mõju soodustatud riigis. Artiklis 19 on lisatud lõige 14, et suurendada paindlikkust peatamise kohaldamisala läbivaatamiseks, selle kohaldamise edasilükkamiseks või kohaldamise peatamiseks erandlike asjaolude korral, nagu üleilmne tervishoiu- või sanitaaralane hädaolukord. Artiklis 19 on lisatud lõiked 16 ja 17, millega nähakse ette peatamise kiirmenetluse kohaldamine GSP raames asjakohaste konventsioonide raskete rikkumiste korral, mil soodustatud riigi konkreetset olukorda silmas pidades on vaja kiiresti reageerida. Artiklis 20 nähakse ette võimalus laiendada peatamismeetmete kohaldamisala täiendavate põhjuste või rikkumiste ilmnemise korral. VI peatükk. Kaitse ja järelevalve. Artikli 29 lõikes 1 on välja jäetud säte, mille kohaselt määratakse kaitsemeetmete piirmäärad kindlaks impordi koguste põhjal, ja selle asemel on ette nähtud impordi väärtusel põhinev arvutus. VII peatükk. Üldsätted. Artiklis 33 nähakse lõigetega 3 ja 4 ette konkreetne protsess, millega tagatakse, et kumulatsioon vastab taotleva riigi arengu-, rahastamis- ja kaubandusvajadustele. Artiklis 40 pikendatakse parlamendile ja nõukogule aruande esitamise tähtaega kahelt aastalt kolmele aastale. VIII peatükk. Lõppsätted.

Lisade loetelu I lisa. Ühesainsas lisas esitatakse loetelu abikõlblikest riikidest koos korraga, mille raames nad soodustust saavad, asendades endise GSP määruse I lisa ning II, III ja IV lisa positiivsed osad. Abikõlblike riikide loetelust jäetakse välja need riigid, keda ei käsitata GSP raames arenguriikidena (Venemaa, Hiina, Hongkong, Aomen), tagamaks, et GSP soodustuste võimaldamisel piirdutaks arenguriikidega, kellel on sarnased kaubandus-, rahastamis- ja arenguvajadused. II lisa. Esitatakse üks koondloetelu riikidest, kelle suhtes GSP soodustuste kohaldamine on peatatud, asendades endistes lisades II, III ja IV esitatud vastavad eraldi loetelud. III lisa. Esitatakse standardse GSP ja GSP+ korraga hõlmatud toodete loetelu. IV lisa. (Endine VI lisa) Toote astmestamise ja kaitsemeetmete piirmäärasid alandatakse 10 %, et võtta paremini sihikule konkurentsivõimelised tooted. V lisa. (Endine V lisa) Välja jäetakse ekspordialase konkurentsivõime haavatavuse kriteerium, nagu eespool mainitud. VI lisa. (Endine VIII lisa) Lisatakse kuus täiendavat rahvusvahelist konventsiooni, tuginedes toetavale uuringule ja mõjuhinnangule. VII lisa. Esitatakse ainult GSP+ korraga hõlmatud toodete loetelu. VIII lisa. (Endine X lisa) Esitatakse vastavustabel. 2021/0297 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, mis käsitleb üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EL) nr 978/2012 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 1, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Ühendus on üldiste tariifsete soodustuste kava (edaspidi „GSP“) raames võimaldanud arenguriikidele kaubandussoodustusi alates 1971. aastast.

(2)Liidu ühine kaubanduspoliitika juhindub Euroopa Liidu lepingu (ELi leping) artiklis 21 sätestatud liidu välistegevust käsitlevates üldsätetes esitatud põhimõtetest ning täidab neis seatud eesmärke. (3)Liidu ühine kaubanduspoliitika peab olema kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 208 sätestatud arengukoostöö valdkonna poliitiliste eesmärkidega, milleks on eelkõige vaesuse kaotamine ning kestliku majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase arengu ja hea valitsemistava edendamine arenguriikides, ning neid eesmärke toetama. See peab olema kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) nõuetega, eelkõige üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) alusel 1979. aastal vastu võetud otsusega, mis käsitleb arenguriikide diferentseeritud ja soodsamat kohtlemist, vastastikkust ja täielikumat osalemist (volitusklausel) ning mille kohaselt võivad WTO liikmed kohaldada arenguriikide suhtes diferentseeritud ja soodsamat kohtlemist. (4)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 978/2012 on ette nähtud üldiste tariifsete soodustuste kava (edaspidi „kava“) kohaldamine kuni 31. detsembrini 2023, välja arvatud vähim arenenud riikide suhtes kohaldatava erikorra puhul, millel sellist lõpptähtaega ei ole. Pärast seda peaks GSP kohaldamine jätkuma 10 aasta jooksul alates käesoleva määrusega sätestatud soodustuste kohaldamise alguskuupäevast, välja arvatud vähim arenenud riikide suhtes kohaldatava erikorra puhul, mille kohaldamine peaks jätkuma tähtajatult. (5)GSP üldeesmärgid on aidata kaasa vaesuse kaotamisele selle kõigis vormides kooskõlas kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030 ja kestliku arengu eesmärgiga 17.12 ning edendada kestliku arengu tegevuskava, vältides seejuures ELi tööstuse huvide kahjustamist. GSP 2018. aasta vahehindamise ja käesoleva määruse aluseks oleva mõjuhindamise toetuseks tehtud 2021. aasta uuringu tulemusena jõuti järeldusele, et määruse (EL) nr 978/2012 kohane GSP raamistik on täitnud nõukogu määruse (EÜ) nr 732/2008 2012. aasta läbivaatamise keskmes olnud põhieesmärke. (6)Need eesmärgid on praeguses üleilmses kontekstis endiselt asjakohased ning kooskõlas komisjoni hiljutise teatise „Kaubanduspoliitika läbivaatamine – avatud, kestlik ja jõuline kaubanduspoliitika“ analüüsi ja vaatenurgaga. Kaubanduspoliitika läbivaatamise teatises on öeldud, et liidul on strateegiline huvi toetada haavatavate arenguriikide suuremat integreerumist maailmamajandusse ning et liit peab täielikult ära kasutama oma avatusest ja ühtse turu atraktiivsusest tulenevat tugevust, selleks et toetada mitmepoolsust ja tagada universaalsete väärtuste järgimine. Konkreetselt GSPd käsitledes osutatakse kaubanduspoliitika läbivaatamise teatises selle olulisele rollile põhiliste inim- ja tööõiguste austamise edendamisel ning seatakse GSP jaoks eesmärk suurendada veelgi arenguriikide kaubandusvõimalusi vaesuse vähendamiseks ning luua töökohti rahvusvahelistele väärtustele ja põhimõtetele tuginedes. Lisaks peaks kava aitama soodustatud riikidel COVID-19 mõjust taastuda ja oma majandust kestlikult taastada, sealhulgas seoses rahvusvaheliste inimõiguste, tööalaste, keskkonnaalaste ja hea valitsemistava standarditega. Tagatud peaks olema sidusus GSP ja selle eesmärkide ning soodustatud riikidele antava abi vahel kooskõlas ELi poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõttega kui peamise sambaga, millele liit tugineb oma jõupingutustes suurendada arengukoostöö positiivset mõju ja tõhusust. (7)Võimaldades soodustingimustel juurdepääsu liidu turule, peaks kava aitama arenguriike nende jõupingutustes vähendada vaesust ning saavutada ja edendada head valitsemistava ja kestlikku arengut, aidates neil teenida rahvusvahelisest kaubandusest lisatulu, mille nad saavad seejärel reinvesteerida oma arengu hüvanguks, ja mitmekesistada oma majandust. Kava alusel tariifsete soodustuste võimaldamisel peaks keskenduma nendele arenguriikidele, kelle arengu, kaubandus- ja finantsvajadused on kõige suuremad. (8)Kava peaks koosnema üldkorrast (edaspidi „standardne GSP kord“) ja kahest erikorrast, nimelt kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleerivast erikorrast (GSP+) ning vähim arenenud riikide suhtes kohaldatavast erikorrast (EBA). Seega säilitatakse selle eelmise kümne aasta struktuur, mida peetakse edukaks, kuna sellega keskendutakse kõige enam abi vajavatele riikidele ja käsitletakse soodustatud riikide erinevaid arenguvajadusi. (9)Standardset GSP korda tuleks kohaldada kõigi nende arengumaade suhtes, kellel on ühesugused arenguvajadused ja kes on sarnases majandusarengu etapis. WTO tasemel mõistet „arenguriik“ määratletud pole ning GSP alusel abikõlblike arenguriikide loetelu üle otsustamine on jäetud soodustusi andvate riikide ülesandeks. Riike, kus üleminek tsentraliseeritud majanduselt turumajandusele on edukalt lõpule viidud ning kellel on võimas majandus ja tugev positsioon rahvusvahelises kaubanduses, nagu Hiina, Hongkong, Aomen ja Venemaa, ei tohiks käsitada GSP raames arenguriikidena ning nad tuleks seega abikõlblike riikide loetelust välja arvata. Maailmapanga poolt suure või keskmisest suurema sissetulekuga riikideks liigitatud riikides on sissetuleku tase elaniku kohta selline, mis võimaldab saavutada kõrgemal tasemel mitmekesisuse ka ilma kava raames pakutavate tariifsete soodustusteta. Nad on erinevas majandusarengu etapis ning seega ei ole nende arengu-, kaubandus- ja finantsvajadused samasugused kui väiksema sissetulekuga või haavatavamatel arenguriikidel. Põhjendamatu diskrimineerimise vältimiseks tuleb neid kohelda erinevalt; seetõttu ei võimaldata neile standardse GSP korra kasutamist. Kava raames võimaldatavate tariifsete soodustuste kasutamine suure või üle keskmise sissetulekuga riikides suurendaks ka konkurentsisurvet vaesematest ja haavatavamatest riikidest pärit ekspordile ning võiks seega panna haavatavamatele arenguriikidele põhjendamatu koormuse. Standardse GSP korra puhul tuleks arvesse võtta asjaolu, et arengu-, kaubandus- ja finantsvajadused muutuvad, ning tagada, et kord on taas kättesaadav, kui riigi olukord peaks muutuma. (10)Järjepidevuse huvides ei tuleks standardse GSP korra raames võimaldatavaid tariifseid soodustusi laiendada arenguriikidele, kelle suhtes kohaldatakse liidu turule pääsu sooduskorda, millega võimaldatakse kavaga võrreldes vähemalt samal tasemel tariifseid soodustusi peaaegu kogu kaubavahetuse ulatuses. Selleks et soodustatud riigil ja ettevõtjatel jääks piisavalt kohanemisaega, tuleks aga standardse GSP korra kohaldamist jätkata kahe aasta jooksul alates turulepääsu sooduskorra kohaldamise alguskuupäevast. (11)Kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriv erikord (GSP+) põhineb kestliku arengu tervikkontseptsioonil, mida tunnustatakse sellistes rahvusvahelistes konventsioonides ja dokumentides nagu ÜRO arenguõiguse deklaratsioon (1986), Rio keskkonna- ja arengudeklaratsioon (1992), Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) tööalaste aluspõhimõtete ja põhiõiguste deklaratsioon (1998), ÜRO aastatuhande deklaratsioon (2000), Johannesburgi kestliku arengu deklaratsioon (2002), ILO sajanda aastapäeva deklaratsioon töö tuleviku kohta (2019), ÜRO kestliku arengu tippkohtumise lõppdokument „Muudame oma maailma: kestliku arengu kava aastani 2030“ (2015), ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtted ning ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni alusel vastu võetud Pariisi kliimakokkulepe. Seega tuleks kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra alusel ette nähtud täiendavaid tariifseid soodustusi võimaldada neile arenguriikidele, kes on mitmekesisuse puudumise tõttu majanduslikult haavatavad ning on ratifitseerinud olulisemad inim- ja tööõigusi, kliimat ja keskkonnakaitset ning head valitsemistava käsitlevad rahvusvahelised konventsioonid ja võtnud kohustuse tagada nende tõhus rakendamine. Kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriv erikord peaks aitama neil riikidel täita kõnealuste konventsioonide ratifitseerimise ja tõhusa rakendamisega kaasnevaid lisakohustusi. GSP raames asjakohaste konventsioonide loetelu tuleks ajakohastada, et kajastada paremini peamiste rahvusvaheliste vahendite ja standardite arengut ning rakendada kestliku arengu suhtes ennetavat lähenemisviisi kooskõlas kestliku arengu eesmärkidega ja kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030. Sellega seoses lisatakse järgmised konventsioonid: Pariisi kliimakokkulepe (2015), millega asendatakse Kyoto protokoll; puuetega inimeste õiguste konventsioon (CRPD); lapse õiguste konventsiooni fakultatiivprotokoll laste kaasamise kohta relvastatud konfliktidesse (OP-CRC-AC); ILO konventsioon nr 81 töötingimuste järelevalve kohta; ILO konventsioon nr 144 kolmepoolse konsultatsiooni kohta ja ÜRO konventsioon rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise kohta. (12)Riike, kes ÜRO määratletud vähim arenenud riikide kategooriast välja arvatakse, tuleks stimuleerida jätkama liikumist kestliku arengu poole. Selleks tuleks määrusega (EL) nr 978/2012 võrreldes muuta leebemaks majandusliku haavatavuse kriteeriume, mille alusel saab kohaldada kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleerivat erikorda, et hõlbustada juurdepääsu suuremale arvule vähim arenenud riikide kategooriast välja arvatavatele riikidele. (13)Soodustused tuleks kavandada selliselt, et need edendaksid edasist majanduskasvu ja vastaksid kestliku arengu vajadustele. Seega tuleks kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra puhul peatada väärtuseliste tollimaksude kohaldamine asjaomaste soodustatud riikide suhtes. Samuti tuleks peatada koguselise tollimaksu kohaldamine, välja arvatud juhul, kui seda kohaldatakse koos väärtuselise tollimaksuga. (14)Riikidele, kes vastavad kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra abikõlblikkuse kriteeriumidele, tuleks võimaldada täiendavaid tariifseid soodustusi, kui komisjon teeb neilt taotluse saamise järel kindlaks, et asjaomased tingimused on täidetud. (15)Riigid, kelle suhtes kohaldatakse kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleerivat erikorda kooskõlas määrusega (EL) nr 978/2012, peaksid esitama uue taotluse kahe aasta jooksul pärast käesoleva määruse kohaldamise alguskuupäeva. Selleks aga, et tagada ettevõtjatele järjepidevus ja õiguskindlus, tuleb määrusega (EL) nr 978/2012 ette nähtud kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra alusel võimaldatud tariifsed soodustused säilitada ajavahemikul, mil nende taotlust hinnatakse. Taotlevate riikide tehnilise ja rahalise abi taotlusi, mis on seotud konventsioonide ratifitseerimise ja rakendamisega, võib kaaluda soosivalt. (16)Komisjon ja vajaduse korral Euroopa välisteenistus peaksid jälgima inim- ja tööõigusi, keskkonnakaitset ja head valitsemistava käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimise seisu ning seda, kas neid rakendatakse tõhusalt, analüüsides asjakohast teavet, eelkõige kõnealuste konventsioonide alusel loodud asjaomaste järelevalveasutuste järeldusi ja soovitusi, kui need on kättesaadavad. Komisjon peaks iga kolme aasta tagant esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande asjaomaste konventsioonide ratifitseerimise seisu, soodustatud riikide poolt nende konventsioonide alusel võetud aruandekohustuste täitmise ning nende konventsioonide praktikas rakendamise seisu kohta. (17)Rakendamise jälgimiseks ja vajaduse korral tariifsete soodustuste kohaldamise peatamiseks on asjaomaste järelevalveasutuste aruanded väga olulised. Selliste aruannete täiendusena võib siiski kasutada ka muud komisjonile kättesaadavat teavet, sealhulgas kahe- või mitmepoolsete tehnilise abi programmide raames ja muudest teabeallikatest saadud teavet, tingimusel et see on täpne ja usaldusväärne. See võib hõlmata teavet, mis saadakse Euroopa Parlamendilt ja nõukogult, valitsustelt, rahvusvahelistelt organisatsioonidelt, kodanikuühiskonnalt, sotsiaalpartneritelt või ühtse kontaktpunkti kaudu esitatud kaebustest, kui need vastavad asjakohastele nõuetele. Teave järelevalveprotsessi käigus tuvastatud puuduste kohta võib aidata komisjonil tulevast arenguabi sihipärasemal viisil kavandada. (18)Juulis 2020 nimetas komisjon ametisse kaubandusvaldkonna juhtiva järelevalveametniku, kelle ülesanne on tagada kaubanduseeskirjade täitmine. Sellega seoses käivitas komisjon 2020. aasta novembris uue kaebuste käsitlemise mehhanismi – ühtse kontaktpunkti –, mis on osa täiendavatest jõupingutustest tugevdada kaubanduskohustuste täitmist ja rakendamist. Ühtse kontaktpunkti kaudu saab komisjon kaebusi mitmesuguste kaubanduspoliitikaga seotud küsimuste kohta, sealhulgas GSP raames võetud kohustuste rikkumise kohta. Selline uus kaebuste süsteem tuleks integreerida käesoleva määruse raamistikku. (19)Vähim arenenud riikide suhtes kohaldatav erikord peaks jätkuvalt tagama tollimaksuvaba pääsu liidu turule kõigi vähim arenenud riikidest (mida ÜRO on sellisena liigitanud ja tunnustanud) pärit toodete puhul peale relvade. Riigi jaoks, keda ÜRO enam vähim arenenud riigiks ei liigita, tuleks kehtestada üleminekuperiood, et leevendada kõnealuse korra alusel võimaldatud tariifsete soodustuste kohaldamise peatamisest tulenevat kahjulikku mõju. Vähim arenenud riikide suhtes kohaldatava erikorra alusel võimaldatud tariifseid soodustusi tuleks võimaldada edasi nendele vähim arenenud riikidele, kelle suhtes kohaldatakse muud liidu turule pääsu sooduskorda. (20)Standardse GSP korra puhul tuleks säilitada mittetundlike toodete tariifsete soodustuste ja tundlike toodete tariifsete soodustuste eristamine, et võtta arvesse samu tooteid tootvate sektorite olukorda liidus. (21)Mittetundlike toodete suhtes kehtivate ühise tollitariifistiku tollimaksude kohaldamine peaks jätkuvalt olema peatatud ning tundlike toodete suhtes kohaldatavaid tollimakse tuleks vähendada, et tagada piisav kasutamise määr ja võtta seejuures arvesse liidu vastavate tööstusharude olukorda.

(22)Selline tollimaksuvähendus peaks olema piisavalt suur, et see motiveeriks ettevõtjaid kasutama kava raames pakutavaid võimalusi. Seetõttu peaks väärtuseliste tollimaksude puhul üldiselt vähendama enamsoodustusrežiimi tollimaksumäära kindlal määral ehk 3,5 protsendipunkti võrra, tekstiili ja tekstiiltoodete puhul tuleks aga selliseid tollimakse vähendada 20 %. Koguselisi tollimakse tuleks vähendada 30 %. Kui kehtestatud on tollimaksu alammäär, ei peaks seda alammäära kohaldama. (23)Tollimaksude kohaldamine tuleks täielikult peatada juhul, kui üksiku impordideklaratsiooni puhul on soodusrežiimist tulenevalt väärtuseline tollimaks kuni 1 % või koguseline tollimaks kuni kaks eurot, kuna selliste maksude kogumise kulud võivad ületada neist saadava tulu. (24)Toodete astmestamine peaks põhinema ühise tollitariifistiku jaotiste ja gruppidega seotud kriteeriumidel. Astmestamist tuleks kohaldada kõigi jaotiste ja alajaotiste suhtes, et vähendada juhtumeid, mille puhul astmestatakse heterogeenseid tooteid. Jaotistel ja alajaotistel (mille moodustavad grupid) põhinevat astmestamist tuleks kohaldada soodustatud riigi suhtes juhul, kui jaotis vastab astmestamiskriteeriumidele kolme järjestikuse aasta jooksul, et suurendada astmestamise prognoositavust ning läbipaistvust, kõrvaldades suurte ja erandlike kõikumiste mõju impordistatistikas. Toodete astmestamist ei tuleks kohaldada kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra (GSP+) alusel soodustatud riikide suhtes ning vähim arenenud riikide suhtes kohaldatava erikorra (EBA) alusel soodustatud riikide suhtes, sest need riigid on väga sarnase majandusprofiiliga, mis muudab nad väikesemahulise ja üheülbalise ekspordi tõttu rohkem haavatavaks. Käesoleva määrusega ette nähtud tariifseid soodustusi kohaldatakse soodustatud riikidest pärit toodete suhtes kooskõlas päritolureeglitega, mis on sätestatud liidu tolliseadustikus ja selle seadustikuga antud volituste alusel vastu võetud õigusaktides, täpsemalt delegeeritud määruses (EL) 2015/2446 ja komisjoni rakendusmääruses (EL) 2015/2447. Erinevatesse piirkondlikesse rühmadesse kuuluvate soodustatud riikide vahelist piirkondlikku kumulatsiooni ja laiendatud kumulatsiooni tuleks võimaldada tingimusel, et taotlev soodustatud riik esitab piisavad tõendid selle kohta, et kumulatsioon vastab tema arengu-, rahastamis- ja kaubandusvajadustele ning aitab seega muu hulgas kaasa majanduskasvule, vaesuse kaotamisele, ekspordi mitmekesistamisele ja industrialiseerimisele, ning tingimusel, et see ei avalda negatiivset mõju teiste riikide, eelkõige EBA raames soodustatud riikide olukorrale. Hinnates, kas kumulatsiooni võimaldamine on vastavuses taotleva riigi arengu-, rahastamis- ja kaubandusvajadustega, peaks komisjon võtma arvesse soodustatud riigi sõltuvust tarnivast riigist ning kõnealuste toodetega seotud tulevikuväljavaateid. (25)Et aidata kaasa põhilisi inimõigusi (sealhulgas teatavaid rahvusvahelistes inimõigustealastes konventsioonides sätestatud rahvusvahelise humanitaarõiguse põhimõtteid), töötajate õigusi, kliimat ja keskkonnakaitset ning head valitsemistava käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide eesmärkide saavutamisele, peaks kavakohaste sooduskordade kohaldamise ajutise peatamise põhjuste hulka kuuluma nendes konventsioonides sätestatud põhimõtete raske ja süstemaatiline rikkumine. Kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra tariifsete soodustuste kohaldamine tuleks ajutiselt peatada juhul, kui soodustatud riik ei täida oma siduvat kohustust tagada asjaomaste konventsioonide ratifitseerimine ja tõhus rakendamine või vastavate konventsioonidega kehtestatud aruandluskohustusi, või juhul, kui soodustatud riik ei tee liiduga koostööd käesolevas määruses sätestatud järelevalvemenetluse raames. Ajutine peatamine peaks jätkuma seni, kuni kehtivad seda õigustavad põhjused. Olukordades, kus rikkumised on erakordselt rasked, peaks komisjonil olema õigus reageerida kiiresti ja kehtestada meetmeid lühema ajavahemiku jooksul. Lähtudes liidu nulltolerantsist lapstööjõu kasutamise suhtes, peaks ajutise peatamise põhjuste hulka kuuluma ka selliste kaupade eksport, mis on valmistatud rahvusvaheliselt keelatud lapstööjõu kasutamise teel, samuti sunniviisilise töö, sealhulgas orjapidamise ja vangide töö teel VI lisas nimetatud asjakohastes konventsioonides sätestatud tähenduses. (26)Korrapärane rahvusvaheline ränne võib tuua rändajate päritolu- ja sihtriikidele olulist kasu ning aidata kaasa nende kestliku arengu vajaduste täitmisele. Kaubandus-, arengu- ja rändepoliitika omavahelise sidususe suurendamine on oluline, tagamaks, et rändest saaksid vastastikku kasu nii päritolu- kui ka sihtriigid. Sellega seoses on oluline, et nii päritolu- kui ka sihtriigid tegeleksid ühiste probleemküsimustega, nagu koostöö tõhustamine oma kodanike tagasivõtmisel ja nende kestlik taasintegreerimine päritoluriiki, eelkõige selleks, et vältida päritoluriikides aktiivse elanikkonna pidevat äravoolu, millel on pikaajalised tagajärjed arengule, ning et tagada rändajate väärikas kohtlemine. (27)Tagasisaatmine, tagasivõtmine ja taasintegreerimine on liidu ja tema partnerite ühine probleemküsimus. Täpsemalt on igal riigil kohustus võtta oma kodanikud tagasi vastavalt rahvusvahelisele tavaõigusele ja mitmepoolsetele rahvusvahelistele konventsioonidele, nagu Chicagos 7. detsembril 1944 allkirjastatud rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsioon. Kestliku taasintegreerimise parandamine ja suutlikkuse suurendamine hoogustaks märkimisväärselt partnerriikide kohalikku arengut. (28)Määruse (EL) nr 978/2012 ja sellele eelnenud õigusaktide kohaselt on teatavate inim- ja tööõiguste konventsioonide põhimõtete raske ja süstemaatilise rikkumise tõttu tariifsete soodustuste kohaldamine peatatud Valgevenest (täielik peatamine) ja Kambodžast (osaline peatamine) pärit toodete impordi suhtes. Soodustuste kohaldamise peatamist õigustavad põhjused kehtivad endiselt, mistõttu tuleks ajutist peatamist Valgevene ja Kambodža suhtes käesoleva määruse alusel jätkata. (29)Selleks et saavutada tasakaal ühelt poolt paremal tasemel sihiasetuse, sidususe ja läbipaistvuse tagamise vajaduse ning teiselt poolt ühepoolsete kaubandussoodustuste kava kaudu kestliku arengu ja hea valitsemistava tõhusama edendamise vajaduse täitmise vahel, peaks komisjonile kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 290 delegeerima õiguse võtta vastu õigusakte käesoleva määruse lisade muutmiseks ja tariifsete soodustuste kohaldamise ajutiseks peatamiseks juhtudel, kui asjaomastes inim- ja tööõigusi, kliimat ja keskkonnakaitset ning head valitsemistava käsitlevates konventsioonides sätestatud põhimõtteid on raskelt ja süstemaatiliselt rikutud, või muudel käesolevas määruses sätestatud alustel, samuti seoses kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaselt võimaldatavate tariifsete soodustuste saamiseks taotluste esitamise korraga ning ajutise peatamise ja kaitsemeetmetega seotud uurimiste läbiviimisega, et kehtestada ühtne ja üksikasjalik tehniline kord. Eriti oluline on, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid peetaks kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Et tagada võrdsel tasemel osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. Selleks et tagada ettevõtjatele stabiilne raamistik, tuleks ELi toimimise lepingu artikli 290 kohaselt delegeerida komisjonile õigus võtta vastu õigusakte, millega otsus soodustuste kohaldamise ajutise peatamise kohta tunnistatakse kehtetuks kiirmenetluse kohaselt, enne kui kõnealust tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise otsust hakatakse kohaldama, juhul kui ajutist peatamist õigustanud põhjused enam ei kehti. Komisjonil peaks ka olema õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et lükata edasi sellise õigusakti kohaldamise alguskuupäeva, millega kehtestatakse ajutine peatamine, või muuta selle kohaldamisala põhjustel, mis on seotud üleilmse sanitaaralase hädaolukorraga või muude erandlike asjaoludega. (30)Et tagada ühetaolised tingimused käesoleva määruse rakendamiseks, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (31)Nõuandemenetlust tuleks kasutada selliste rakendusaktide vastuvõtmise korral, mis käsitlevad soodustatud riigi suhtes teatavate GSP jaotiste puhul kehtivate tariifsete soodustuste kohaldamise peatamist ja ajutise peatamise menetluse algatamist, võttes arvesse kõnealuste õigusaktide olemust ja mõju. (32)Kontrollimenetlust tuleks kasutada selliste rakendusaktide vastuvõtmise korral, mis käsitlevad kaitsemeetmetega seonduvaid uurimisi ja tariifsete soodustuste korra kohaldamise peatamist olukorras, kus import võib põhjustada liidu turul tõsiseid häireid. (33)Kava õiglase ja nõuetekohase toimimise tagamiseks peaks komisjon vastu võtma viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, kui see on vajalik nõuetekohaselt põhjendatud eriti kiireloomulistel juhtudel, mis on seotud tolliprotseduuride ja tolliga seoses võetud kohustuste mittetäitmisest tuleneva ajutise peatamisega. (34)Ettevõtjatele stabiilse raamistiku tagamiseks peaks komisjon maksimaalselt kuue kuu jooksul vastu võtma viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, kui see on vajalik nõuetekohaselt põhjendatud eriti kiireloomulistel juhtudel, mis on seotud tolliprotseduuride ja tolliga seoses võetud kohustuste mittetäitmisest tuleneva ajutise peatamise kohaldamise lõpetamise või pikendamisega. (35)Komisjon peaks vastu võtma viivitamata kohaldatavad rakendusaktid ka juhul, kui see on vajalik kaitsemeetmetega seonduvate uurimistega seotud nõuetekohaselt põhjendatud juhtudel eriti kiireloomuliste asjaolude tõttu, mis puudutavad liidu tootjate majandusliku ja/või finantsolukorra halvenemist, mida oleks raske heastada. (36)Komisjon peaks asjaomaste institutsiooniliste komisjonide kaudu andma Euroopa Parlamendile ja nõukogule korrapäraselt aru käesoleva määruse kohase kava mõju kohta. Komisjon peaks 1. jaanuariks 2030 esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule käesoleva määruse kohaldamise kohta vahearuande ning hindama kava läbivaatamise vajadust. Aruanne on vajalik, et analüüsida kava mõju soodustatud riikide arengu-, kaubandus- ja finantsvajaduste täitmisele, kahepoolsele kaubandusele ning liidu tariifitulule, pöörates seejuures eritähelepanu kestliku arengu eesmärkidele. (37)Määrus (EL) nr 978/2012 tuleks seetõttu kehtetuks tunnistada, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK Üldsätted Artikkel 1

1.Üldiste tariifsete soodustuste kava (edaspidi „kava“ või „GSP“), mille alusel liit võimaldab oma turule soodustingimustel juurdepääsu, kohaldatakse kooskõlas käesoleva määrusega. 2.Kava alusel nähakse ette järgmised tariifsete soodustuste korrad: (a)standardkord (edaspidi „standardne GSP“); (b)kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriv erikord (edaspidi „GSP+“); (c)vähim arenenud riikide suhtes kohaldatav erikord („Kõik peale relvade“ (edaspidi „EBA“)). Artikkel 2 Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1)„riigid“ – riigid ja territooriumid, kellel on olemas tolliasutus; (2)„abikõlblikud riigid“ – I lisas loetletud arenguriigid; (3)„Standardse GSP raames soodustatud riigid“ – standardkorra kohaselt soodustatud riigid, mis on loetletud I lisas; (4)„GSP+ raames soodustatud riigid“ – kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaselt soodustatud riigid, mis on loetletud I lisas; (5)„EBA raames soodustatud riigid“ – vähim arenenud riikide suhtes kohaldatava erikorra kohaselt soodustatud riigid, mis on loetletud I lisas; (6)„ühise tollitariifistiku maksumäärad“ – nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 I lisa teises osas sätestatud tollimaksumäärad, välja arvatud tariifikvootide raames ette nähtud maksumäärad; (7)„jaotis“ – ühise tollitariifistiku jaotis vastavalt määrusele (EMÜ) nr 2658/87; (8)„grupp“ – ühise tollitariifistiku grupp vastavalt määrusele (EMÜ) nr 2658/87; (9)„GSP jaotis“ – jaotis, mis on loetletud III lisas ja mille aluseks on ühise tollitariifistiku jaotised ja grupid; (10)„turulepääsu sooduskord“ – soodustingimused liidu turule pääsuks mõne ajutiselt või jätkuvalt kohaldatava kaubanduslepingu alusel või liidu võimaldatavate ühepoolsete soodustustena; (11)„tõhus rakendamine“ – VI lisas loetletud rahvusvaheliste konventsioonide raames võetud kohustuste täielik rakendamine, mis tagab kõigi nendes sätestatud põhimõtete järgimise, eesmärkide täitmise ja õiguste austamise kogu soodustatud riigi territooriumil; (12)„kaebus“ – ühtse kontaktpunkti kaudu komisjonile esitatud kaebus; (13)„erinevatesse piirkondlikesse rühmadesse kuuluvate soodustatud riikide vaheline piirkondlik kumulatsioon“ – delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 artikli 55 lõikes 5 osutatud päritolu kumulatsioon;

(14)„laiendatud kumulatsioon“ – delegeeritud määruse (EL) 2015/2446 artikli 56 lõikes 1 osutatud päritolu kumulatsioon. Artikkel 3 1.Abikõlblike riikide loetelu on esitatud I lisa veergudes A ja B. 2.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I lisas esitatud tabeli veergude A ja B muutmiseks, et võtta arvesse riikide rahvusvahelise staatuse või klassifikatsiooni, majandusliku arengu või nende kaubandus-, rahastamis- ja arenguvajaduste muutusi. 3.Komisjon teavitab asjaomast abikõlblikku riiki kõigist asjakohastest muudatustest temale kava raames omistatavas staatuses. II PEATÜKK Standardkord Artikkel 4 1.Abikõlbliku riigi suhtes kohaldatakse artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud standardkorra alusel tariifseid soodustusi, välja arvatud juhul, kui: (a)riik on Maailmapanga liigituse kohaselt suure või keskmisest suurema sissetulekuga riik kolmel järjestikusel aastal vahetult enne soodustatud riikide loetelu ajakohastamist või (b)riigil on liiduga kokkulepe soodustingimustel turulepääsu kohta, mis näeb sisuliselt kogu kaubavahetuse ulatuses ette samad tariifsed soodustused nagu kava või veelgi soodsamad tingimused. 2.Lõike 1 punkte a ja b ei kohaldata Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kindlaks määratud vähim arenenud riikide suhtes. Artikkel 5 1.Artiklis 4 sätestatud kriteeriumidele vastavate standardse GSP raames soodustatud riikide loetelu on esitatud I lisas (märge veerus C). 2.Pärast käesoleva määruse jõustumist vaatab komisjon iga aasta 1. jaanuariks I lisa läbi. Et standardse GSP raames soodustatud riigil ja ettevõtjatel oleks aega riigile kava raames omistatud staatuse muutumisega kohaneda: (a)kohaldatakse vastavalt käesoleva artikli lõikele 3 ja artikli 4 lõike 1 punkti a alusel tehtud otsust soodustatud riigi standardse GSP raames soodustatud riikide loetelust välja jätmise kohta alates selle aasta 1. jaanuarist, mis järgneb ühe aasta möödumisele kõnealuse otsuse jõustumise kuupäevast; (b)kohaldatakse vastavalt käesoleva artikli lõikele 3 ja artikli 4 lõike 1 punkti b alusel tehtud otsust soodustatud riigi standardse GSP raames soodustatud riikide loetelust välja jätmise kohta alates selle aasta 1. jaanuarist, mis järgneb kahe aasta möödumisele turulepääsu sooduskorra kohaldamise alguskuupäevast. 3.Käesoleva artikli lõigete 1 ja 2 kohaldamiseks on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I lisa veeru C muutmiseks artiklis 4 sätestatud kriteeriumide alusel. 4.Komisjon teavitab asjaomast standardse GSP raames soodustatud riiki kõigist temale kava raames omistatava staatuse muudatustest. Artikkel 6

1.Artikli 1 lõike 2 punktis a osutatud standardkorraga hõlmatud tooted on loetletud III lisas. 2.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte III lisa muutmiseks, et teha muudatused, mis tulenevad kombineeritud nomenklatuuri muutmisest. Artikkel 7 1.Ühise tollitariifistiku tollimaksude kohaldamine III lisas loetletud mittetundlike toodete suhtes peatatakse täielikult, välja arvatud põllumajanduslike komponentide osas. 2.III lisas loetletud tundlike toodete puhul vähendatakse ühise tollitariifistiku väärtuselise tollimaksu määra 3,5 protsendipunkti võrra. III lisa GSP jaotiste S-11a ja S-11b alla kuuluvate toodete korral on see vähendus 20 %. 3.Kui käesoleva määruse jõustumise kuupäeval kohaldatavad määruse (EL) nr 978/2012 artikli 7 lõike 3 kohaselt arvutatud ühise tollitariifistiku väärtuselise tollimaksu soodusmäärad näevad käesoleva artikli lõikes 2 osutatud toodete puhul ette tollimaksumäära vähendamise rohkem kui 3,5 protsendipunkti võrra, kohaldatakse kõnealuseid tollimaksu soodusmäärasid. 4.III lisas loetletud tundlike toodete puhul vähendatakse ühise tollitariifistiku koguselist tollimaksu 30 %, välja arvatud tollimaksu alam- või ülemmäära suhtes. 5.Kui III lisas loetletud tundlike toodete suhtes kohaldatavad ühise tollitariifistiku maksud hõlmavad väärtuselisi ja koguselisi tollimakse, siis koguselisi tollimakse ei vähendata. 6.Kui lõigete 2 ja 4 kohaselt vähendatavate tollimaksude puhul nähakse ette tollimaksu ülemmäär, siis kõnealust ülemmäära ei vähendata. Kui selliste tollimaksude puhul nähakse ette tollimaksu alammäär, siis kõnealust alammäära ei kohaldata. Artikkel 8 1.Artiklis 7 osutatud tariifsete soodustuste kohaldamine peatatakse standardse GSP raames soodustatud riigist pärit GSP jaotisesse kuuluvate toodete puhul, kui sellest soodustatud riigist liitu imporditavate asjaomaste toodete keskmine impordiväärtus kolmel järjestikusel aastal ületab IV lisas loetletud piirmäärasid. Piirmäärad arvutatakse protsendina kõigist GSP raames soodustatud riikidest liitu imporditavate samade toodete impordi koguväärtusest. 2.Enne käesoleva määruse alusel võimaldatavate tariifsete soodustuste kohaldamist võtab komisjon vastu rakendusakti, millega koostatakse artikli 39 lõikes 2 osutatud nõuandemenetluse kohaselt GSP jaotiste loetelu, mille puhul artiklis 7 osutatud tariifsete soodustustuste kohaldamine standardse GSP raames soodustatud riigi suhtes peatatakse. Nimetatud rakendusakti kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2024. 3.Komisjon vaatab käesoleva artikli lõikes 2 osutatud loetelu läbi iga kolme aasta tagant ning võtab kooskõlas artikli 39 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega vastu rakendusakti, millega artiklis 7 osutatud tariifsete soodustuste kohaldamine peatatakse või kehtestatakse uuesti. Nimetatud rakendusakti kohaldatakse otsuse jõustumisele järgneva aasta 1. jaanuarist. 4.Käesoleva artikli lõigetes 2 ja 3 osutatud loetelu kehtestatakse läbivaatamise aasta 1. septembri seisuga kättesaadavate ja sellele kuupäevale eelneva kahe aasta andmete põhjal. Arvesse võetakse sel ajal kehtivas II lisas loetletud GSP raames soodustatud riikidest pärit importi käsitlevaid andmeid. Arvesse ei võeta nendest GSP raames soodustatud riikidest pärit impordi väärtust, kelle suhtes pärast peatamise kohaldamise alguskuupäeva enam artikli 4 lõike 1 punkti b kohaseid tariifseid soodustusi ei kohaldata. 5.Komisjon teavitab asjaomast riiki lõigete 2 ja 3 kohaselt vastu võetud rakendusaktist. 6.Kui artiklis 4 sätestatud kriteeriumide alusel muudetakse I lisa, on komisjonil õigus võtta artikli 36 kohaselt vastu delegeeritud õigusakte IV lisa muutmiseks, kohandamaks selles lisas loetletud tingimusi nii, et proportsionaalselt säiliks nende GSP jaotiste kaal, mille suhtes tariifsete soodustuste kohaldamine käesoleva artikli lõike 1 kohaselt on peatatud. III PEATÜKK Kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriv erikord Artikkel 9 GSP raames soodustatud riigile võidakse artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra alusel võimaldada tariifseid soodustusi, kui täidetud on järgmised tingimused:

(a)seda riiki käsitatakse V lisas määratletud tähenduses haavatavana mitmekesisuse puudumise tõttu; (b)see riik on ratifitseerinud kõik VI lisas loetletud konventsioonid (edaspidi „asjaomased konventsioonid“) ja komisjon ei ole tuvastanud kõnealuste konventsioonide tõhusas rakendamises tõsiseid puudusi, tuginedes kättesaadavale teabele, eelkõige nende konventsioonide alusel tegutsevate järelevalveasutuste viimati esitatud järeldustele; (c)see riik ei ole esitanud ühegi asjaomase konventsiooni kohta reservatsiooni, mis on mõne nimetatud konventsiooniga keelatud või mida peetakse käesoleva artikli kohaldamisel nimetatud konventsiooni sisu ja eesmärgiga vastuolus olevaks. Käesoleva artikli kohaldamisel peetakse reservatsioone konventsiooni sisu ja eesmärgiga vastuolus olevaks järgmistel juhtudel: i)konventsiooniga sõnaselgelt sel eesmärgil kehtestatud menetlusega on nii otsustatud; ii)sellise menetluse puudumise korral on liit, kui ta on konventsiooni osaline, ja/või konventsiooni osalisteks olevad liikmesriigid kvalifitseeritud häälteenamusega vastavalt oma aluslepingutes sätestatud pädevustele esitanud reservatsiooni kohta vastuväite põhjendusel, et see on vastuolus konventsiooni sisu ja eesmärgiga, ning olnud vastu konventsiooni jõustumisele nende ja reservatsiooni esitanud riigi vahel vastavalt 23. mail 1969 Viinis allkirjastatud rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni sätetele; (d)see riik võtab siduva kohustuse säilitada asjaomaste konventsioonide ratifitseeritus ja tagada nende tõhus rakendamine ning esitab ühtlasi asjaomaste konventsioonide tõhusa rakendamise tegevuskava; (e)see riik nõustub reservatsioonita iga asjaomase konventsiooniga kehtestatud aruandluskohustustega ning võtab siduva kohustuse nõustuda nende konventsioonide korrapärase järelevalvega ja rakendamisel tehtud edusammude läbivaatamisega asjaomaste konventsioonide sätete kohaselt; (f)see riik võtab siduva kohustuse osaleda artiklis 13 osutatud liidu aruandlus- ja järelevalvemenetluses ja teha selle raames koostööd. Artikkel 10 1.Kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleerivat erikorda kohaldatakse juhul, kui on täidetud järgmised tingimused: (a)GSP raames soodustatud riik on esitanud vastava taotluse; (b)komisjon leiab taotluse läbivaatamise tulemusena, ettaotlev riik vastab artiklis 9 sätestatud tingimustele. 2.Taotlev riik esitab oma taotluse komisjonile kirjalikult. Taotluses tuleb esitada täielik teave asjaomaste konventsioonide ratifitseerimise kohta ning see peab sisaldama artikli 9 punktides d, e ja f osutatud siduvaid kohustusi. 3.Pärast taotluse saamist teavitab komisjon sellest Euroopa Parlamenti ja nõukogu. 4.Pärast taotluse läbivaatamist on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmiseks, et kohaldada taotleva riigi suhtes kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleerivat erikorda, lisades kõnealuse riigi GSP+ raames soodustatud riikide loetellu. 5.Kui GSP+ raames soodustatud riik ei vasta enam artikli 9 punktis a või c sätestatud tingimustele või tühistab mõne artikli 9 punktides d, e ja f osutatud siduvatest kohustustest, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmiseks, et arvata see riik GSP+ raames soodustatud riikide hulgast välja. 6.Komisjon teavitab taotlevat riiki käesoleva artikli lõigete 4 ja 5 kohaselt tehtud otsusest pärast seda, kui I lisa muutev delegeeritud õigusakt on Euroopa Liidu Teatajas avaldatud. Kui kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise taotlus rahuldatakse, teatatakse taotluse esitanud riigile vastava delegeeritud õigusakti kohaldamise alguskuupäev. 7.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat määrust, kehtestades kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra võimaldamise menetlusega seonduvad eeskirjad, eelkõige sellega seonduvad tähtajad ning taotluste esitamise ja menetlemise korra. 8.Riigid, kes 31. jaanuaril 2023 on määruse (EL) nr 978/2012 alusel GSP+ raames soodustatud riigid, saavad taotleda GSP+ korra kohaldamist käesoleva määruse alusel kuni 31. detsembrini 2025. Määruse (EL) nr 978/2012 kohase GSP+ korra kohaldamist jätkatakse nende taotlevate riikide puhul kuni kõnealuse tähtajani ja ajavahemikul, mil komisjon nende taotlust hindab, ning vajaduse korral ajavahemikul, mil Euroopa Parlament ja nõukogu vaatavad läbi artikli 36 lõikes 5 sätestatud korras vastu võetud delegeeritud õigusakti, millega muudetakse I lisa.

Artikkel 11 1.Kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorraga hõlmatud tooted on loetletud III ja VII lisas. 2.Ilma et see piiraks artikli 6 lõike 2 kohaldamist, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte VII lisa muutmiseks, et võtta arvesse kombineeritud nomenklatuuri muudatusi, mis mõjutavad selles lisas loetletud tooteid. Artikkel 12 1.Ühise tollitariifistiku väärtuseliste tollimaksude kohaldamine peatatakse kõigi III ja VII lisas loetletud toodete suhtes, mis on pärit GSP+ raames soodustatud riigist. 2.Ühise tollitariifistiku koguseliste tollimaksude kohaldamine lõikes 1 osutatud toodete suhtes peatatakse täielikult, välja arvatud toodete puhul, mille suhtes kohaldatavate ühise tollitariifistiku tollimaksude hulka kuulub ka väärtuselisi tollimakse. Kombineeritud nomenklatuuri koodiga 1704 10 90 hõlmatud toodete puhul on koguselise tollimaksu ülemmääraks 16 % tolliväärtusest. Artikkel 13 1.Komisjon jälgib kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaste tariifsete soodustuste võimaldamise kuupäevast alates iga GSP+ raames soodustatud riigi puhul asjaomaste konventsioonide ratifitseerimise ja tõhusa rakendamise seisu ning GSP+ raames soodustatud riigi koostööd asjaomaste järelevalveasutustega. Seejuures analüüsib komisjon kogu asjakohast teavet, eelkõige asjaomaste järelevalveasutuste järeldusi ja soovitusi. 2.GSP+ raames soodustatud riik teeb komisjoniga koostööd ning esitab kogu teabe, mis on vajalik, et hinnata artikli 9 punktides d, e ja f osutatud siduvate kohustuste täitmist ning riigi olukorda seoses artikli 9 punktidega b ja c. Artikkel 14 1.Komisjon esitab 1. jaanuariks 2027 ning seejärel iga kolme aasta tagant Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande asjaomaste konventsioonide ratifitseerimise seisu, GSP+ raames soodustatud riikide poolt nende konventsioonide kohaselt võetud aruandekohustuste täitmise ning nende tõhusa rakendamise seisu kohta. 2.Aruanne peab sisaldama järgmist: (a)asjaomaste järelevalveasutuste järeldused või soovitused iga GSP+ raames soodustatud riigi kohta ning (b)komisjoni ja vajaduse korral Euroopa välisteenistuse järeldused selle kohta, kas iga GSP+ raames soodustatud riik on täitnud siduvaid kohustusi aruandekohustuste osas, teinud kooskõlas asjaomase konventsiooniga koostööd asjaomaste järelevalveasutustega ning taganud nimetatud konventsioonide tõhusa rakendamise. Aruanne võib sisaldada igasugustest allikatest pärinevat igasugust teavet, mida komisjon asjakohaseks peab. 3.Asjaomaste konventsioonide tõhusa rakendamise kohta järelduste tegemisel analüüsib komisjon ja vajaduse korral Euroopa välisteenistus asjaomaste järelevalveasutuste järeldusi ja soovitusi, samuti Euroopa Parlamendi või nõukogu ning kolmandate poolte, sealhulgas valitsuste ja rahvusvaheliste organisatsioonide, kodanikuühiskonna ja sotsiaalpartnerite esitatud teavet, ilma et see välistaks muude teabeallikate kasutamist. Artikkel 15 1.Kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamine peatatakse ajutiselt kõigi või teatavate GSP+ raames soodustatud riigist pärit toodete suhtes, kui asjaomane riik ei täida tegelikult artikli 9 punktides d, e ja f osutatud siduvaid kohustusi või kui GSP+ raames soodustatud riik on esitanud reservatsiooni, mis on mõne asjaomase konventsiooniga keelatud või mis on vastuolus nimetatud konventsiooni sisu ja eesmärgiga, nagu on sätestatud artikli 9 punktis c. 2.Kohustus tõendada artikli 9 punktides d, e ja f osutatud siduvate kohustuste täitmist ning samuti tõendada artikli 9 punktis c osutatud olukorda lasub GSP+ raames soodustatud riigil. 3.Kui komisjonil tekib artiklis 14 osutatud aruande järelduste või kättesaadavate tõendite, sealhulgas kaebusega esitatud tõendite alusel põhjendatud kahtlus, et teatav GSP+ raames soodustatud riik ei täida artikli 9 punktides d, e ja f osutatud siduvaid kohustusi või on esitanud reservatsiooni, mis on mõne asjaomase konventsiooniga keelatud või mis on vastuolus nimetatud konventsiooni sisu ja eesmärgiga, nagu on sätestatud artikli 9 punktis c, võtab komisjon kooskõlas artikli 39 lõikes 2 nimetatud nõuandemenetlusega vastu rakendusakti, millega algatatakse kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra alusel antavate tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise menetlus. Komisjon teatab sellest Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

4.Komisjon avaldab teate Euroopa Liidu Teatajas ja teavitab asjaomast GSP+ raames soodustatud riiki. Teates: (a)esitatakse lõikes 3 osutatud põhjendatud kahtluse alused, mis võivad seada kahtluse alla GSP+ raames soodustatud riigi õiguse saada edasi kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra alusel tariifseid soodustusi; (b)määratakse kindlaks ajavahemik (kuni kolm kuud teate avaldamise kuupäevast), mille jooksul GSP+ raames soodustatud riik peab esitama oma märkused. 5.Komisjon tagab asjaomasele GSP+ raames soodustatud riigile kõik võimalused lõike 4 punktis b osutatud ajavahemiku jooksul koostööd teha. 6.Komisjon hangib kogu teabe, mida ta vajalikuks peab, sealhulgas asjaomaste järelevalveasutuste järeldused ja soovitused. Järelduste tegemisel hindab komisjon kogu asjakohast teavet. 7.Kolme kuu jooksul pärast teates sätestatud ajavahemiku lõppemist teeb komisjon otsuse: (a)lõpetada ajutise peatamise menetlus; (b)peatada ajutiselt kestlikku arengut ja head valitsemistavastimuleeriva erikorra alusel võimaldatavate tariifsete soodustuste kohaldamine. 8.Kui komisjon leiab, et tulemused ei õigusta ajutist peatamist, võtab ta kooskõlas artikli 39 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega vastu rakendusakti, millega lõpetatakse ajutise peatamise menetlus. See rakendusakt peab muu hulgas põhinema saadud tõenditel. 9.Kui komisjon leiab, et tulemused õigustavad ajutist peatamist käesoleva artikli lõikes 1 osutatud põhjustel, on tal õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I ja II lisa muutmiseks, et ajutiselt peatada artikli 1 lõike 2 punktis b osutatud kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra alusel võimaldatavate tariifsete soodustuste kohaldamine. Delegeeritud õigusakti vastuvõtmisel võib komisjon vajaduse korral võtta arvesse tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise sotsiaal-majanduslikku mõju soodustatud riigis. 10.Kui komisjon teeb otsuse ajutise peatamise kohta, hakatakse asjaomast delegeeritud õigusakti kohaldama kuus kuud pärast selle vastuvõtmist. 11.Kui ajutise peatamise põhjused kaotavad kehtivuse enne käesoleva artikli lõikes 9 osutatud delegeeritud õigusakti kohaldamise alguskuupäeva, on komisjonil õigus vastu võetud õigusakt, mis käsitleb tariifsete soodustuste kohaldamise ajutist peatamist, artiklis 37 osutatud kiirmenetluse kohaselt kehtetuks tunnistada. 12.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat määrust, kehtestades kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kohaldamise ajutise peatamise menetlusega seonduvad eeskirjad, eelkõige sellega seonduvad tähtajad, poolte õigused, konfidentsiaalsuspõhimõtted ja läbivaatamise tingimused. Artikkel 16 Kui komisjon leiab, et artikli 15 lõikes 1 osutatud tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise põhjused on kehtivuse kaotanud, on tal õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I ja II lisa muutmiseks, et taaskehtestada kestlikku arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra alusel võimaldatavad tariifsed soodustused. Kui mõned artikli 15 lõikes 1 osutatud põhjused, mille tõttu ajutise peatamise otsus on tehtud, jäävad kehtima, samal ajal kui mõned teised enam ei kehti, või kui lisaks ajutist peatamist õigustanud põhjustele hakkavad kehtima muud põhjused, kohandatakse artikli 15 lõike 9 kohaselt vastu võetud meetmeid vastavalt. IV PEATÜKK Vähim arenenud riikide suhtes kohaldatav erikord Artikkel 17 1.Abikõlblik riik saab artikli 1 lõike 2 punktis c osutatud vähim arenenud riikide suhtes kohaldatava erikorra alusel tariifseid soodustusi, kui Ühinenud Rahvaste Organisatsioon on selle riigi tunnistanud vähim arenenud riigiks.

2.Komisjon vaatab EBA raames soodustatud riikide loetelu, mis on esitatud I lisas (märge veerus C), kõige uuemate kättesaadavate andmete põhjal pidevalt läbi. Kui EBA raames soodustatud riik ei vasta enam käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tingimustele, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmiseks, et arvata selline riik EBA raames soodustatud riikide hulgast välja kolmeaastase üleminekuaja järel alates kuupäevast , mil EBA raames soodustatud riik ei täida enam käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tingimusi. 3.Kuni äsja iseseisvunud riigi Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni poolt vähim arenenud riigiks tunnistamiseni võtab komisjon kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmiseks ajutise meetmena, et lisada selline riik EBA raames soodustatud riikide loetellu. Kui Ühinenud Rahvaste Organisatsioon ei tunnista sellist äsja iseseisvunud riiki vähim arenenud riigiks nimetatud riikide kategooria esimese võimaliku läbivaatamise ajal, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 36 kohe vastu delegeeritud õigusakte I lisa muutmiseks, et jätta selline riik nimetatud lisast välja ilma käesoleva artikli lõikes 2 osutatud üleminekuaega kohaldamata. 4.Komisjon teavitab asjaomast EBA raames soodustatud riiki kõigist temale kava raames omistatava staatuse muudatustest. Artikkel 18 Ühise tollitariifistiku tollimaksude kohaldamine peatatakse täielikult kõigi toodete suhtes, mis kuuluvad kombineeritud nomenklatuuri gruppidesse 1–97 (v.a grupp 93) ja mis on pärit EBA raames soodustatud riigist. V PEATÜKK Kõikide sooduskordade puhul kehtivad ajutist peatamist käsitlevad sätted Artikkel 19 1.Artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordade kohaldamine võidakse ajutiselt peatada kõigi või teatavate soodustatud riigist pärit toodete suhtes järgmistel põhjustel: (a)VI lisas loetletud konventsioonides sätestatud põhimõtete raske ja süstemaatiline rikkumine; (b)rahvusvaheliselt keelatud lapstööjõu kasutamise ja sunniviisilise töö, sealhulgas orjade ja vangide töö tulemusena toodetud kaupade eksport; (c)tõsised puudused tollitegevuses narkootikumide (keelatud ainete või lähteainete) väljaveo või transiidi kontrollimisel või seoses soodustatud riigi enda kodanike tagasivõtmise kohustuse täitmisega või terrorismivastast võitlust ja rahapesu tõkestamist käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide põhimõtete raske rikkumine; (d)ulatuslik ja süstemaatiline ebaausate kaubandustavade kasutamine (sh selliste, mis mõjutavad toormaterjalide tarneid), millel on kahjustav mõju liidu tööstusele ning mille kõrvaldamiseks soodustatud riik ei ole midagi ette võtnud. Niisuguste ebaausate kaubandustavade puhul, mis on WTO lepingute alusel keelatud või vaidlustatavad, kohaldatakse käesolevat artiklit, tuginedes pädeva WTO organi eelnevalt tehtud vastavasisulisele otsusele; (e)piirkondlike kalastusorganisatsioonide poolt või rahvusvaheliste kokkulepetega, mille osaline liit on, kehtestatud kalavarude kaitse ja majandamise alaste eesmärkide raske ja süstemaatiline eiramine. 2.Lõike 1 punkti d ei kohaldata soodustatud riigi nende toodete puhul, mille suhtes kohaldatakse dumpinguvastaseid või tasakaalustusmeetmeid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2016/1036 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) 2016/1037. 3.Kui komisjon kaebuse alusel või omal algatusel tegutsedes leiab, et artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskorra alusel võimaldatavate tariifsete soodustuste kohaldamise ajutine peatamine käesoleva artikli lõikes 1 osutud põhjustel on piisavalt põhjendatud, võtab ta kooskõlas artikli 39 lõikes 2 nimetatud nõuandemenetlusega vastu rakendusakti, millega algatatakse ajutise peatamise menetlus. Komisjon teatab kõnealuse rakendusakti vastuvõtmisest Euroopa Parlamendile ja nõukogule. 4.Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas teate ajutise peatamise menetluse algatamise kohta ja teavitab sellest asjaomast soodustatud riiki. Teates: (a)esitatakse piisavad põhjused, mille alusel võeti vastu rakendusakt lõikes 3 osutatud ajutise peatamise menetluse algatamiseks;

(b)märgitakse, et komisjon jälgib ja hindab olukorda asjaomases soodustatud riigis lõikes 5 osutatud järelevalve- ja hindamisperioodi jooksul. 5.Komisjon tagab asjaomasele soodustatud riigile kõik võimalused teha koostööd järelevalve- ja hindamisperioodil, mis kestab kuus kuud alates teate avaldamise kuupäevast. 6.Komisjon hangib kogu teabe, mida ta vajalikuks peab, sealhulgas asjaomaste järelevalveasutuste kättesaadavad hinnangud, märkused, otsused, soovitused ja järeldused, ning vajaduse järgi asjakohase teabe muudest allikatest, sealhulgas tõendid, mis on esitatud kaebusega või mille on esitanud kolmandad pooled. Komisjon hindab järelduste tegemisel kogu asjakohast teavet. 7.Kolme kuu jooksul lõikes 5 osutatud ajavahemiku lõppemisest esitab komisjon asjaomasele soodustatud riigile aruande oma tulemuste ja järelduste kohta. Soodustatud riik võib aruande kohta märkusi esitada. Märkuste esitamiseks on aega kuni üks kuu. 8.Kuue kuu jooksul lõike 4 punktis b osutatud ajavahemiku lõppemisest teeb komisjon otsuse: (a)lõpetada ajutise peatamise menetlus; (b)peatada ajutiselt artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordade alusel võimaldatavate tariifsete soodustuste kohaldamine. 9.Kui komisjon leiab, et tulemused ei õigusta ajutist peatamist, võtab ta kooskõlas artikli 39 lõikes 2 osutatud nõuandemenetlusega vastu rakendusakti, millega lõpetatakse ajutise peatamise menetlus. 10.Kui komisjon leiab, et tulemused õigustavad ajutist peatamist käesoleva artikli lõikes 1 osutatud põhjustel, on tal õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I ja II lisa muutmiseks, et ajutiselt peatada artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordade alusel võimaldatavate tariifsete soodustuste kohaldamine. Delegeeritud õigusakti vastuvõtmisel võib komisjon vajaduse korral võtta arvesse tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise sotsiaal-majanduslikku mõju soodustatud riigis. 11.Mõlemal lõigetes 9 ja 10 osutatud juhul peab vastu võetud õigusakt põhinema muu hulgas kogutud ja saadud tõenditel. 12.Kui komisjon teeb otsuse ajutise peatamise kohta, hakatakse asjaomast delegeeritud õigusakti kohaldama kuus kuud pärast selle vastuvõtmist. 13.Kui ajutise peatamise põhjused kaotavad kehtivuse enne käesoleva artikli lõikes 10 osutatud delegeeritud õigusakti kohaldamise alguskuupäeva, on komisjonil õigus vastu võetud õigusakt, mis käsitleb tariifsete soodustuste kohaldamise ajutist peatamist, artiklis 37 osutatud kiirmenetluse kohaselt kehtetuks tunnistada. 14.Kui komisjon leiab, et erandlikel asjaoludel, nagu üleilmne tervishoiu- või sanitaaralane hädaolukord, loodusõnnetus või muu ettenägematu sündmus, on asjakohane ajutise peatamise kohaldamisala läbi vaadata, ajutise peatamise kohaldamine edasi lükata või selle kohaldamine peatada, siis on komisjonil õigus delegeeritud õigusakti muuta kooskõlas artiklis 37 osutatud kiirmenetlusega. 15.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat määrust, kehtestamaks kõikide sooduskordade kohaldamise ajutise peatamise menetlusega seotud eeskirju, eelkõige vastu võetavate meetmetega seotud tähtaegu, poolte õigusi, konfidentsiaalsust ja läbivaatamist käsitlevaid eeskirju. 16.Kui komisjon leiab, et lõike 1 punktis a sätestatud põhjusel ajutise peatamise õigustamiseks on piisavalt tõendeid ja et rikkumiste erakordse raskuse tõttu ning abisaaja riigi konkreetseid asjaolusid silmas pidades on vaja kiiresti reageerida, algatab ta ajutise peatamise menetluse vastavalt lõigetele 3–15. Lõike 4 punktis b osutatud tähtaega lühendatakse kahe kuuni ja lõikes 8 osutatud tähtaega lühendatakse viie kuuni. 17.Kui komisjon otsustab vastavalt käesoleva artikli lõikele 16 algatada ajutise peatamise, võetakse sellekohane delegeeritud õigusakt vastu kooskõlas artikliga 37 ja seda hakatakse kohaldama üks kuu pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Artikkel 20 Kui komisjon leiab, et artikli 19 lõikes 1 osutatud tariifsete soodustuste kohaldamise ajutise peatamise põhjused on kehtivuse kaotanud, on tal õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte I ja II lisa muutmiseks, et taaskehtestada artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordade alusel võimaldatavad tariifsed soodustused. Kui mõned artikli 19 lõikes 1 osutatud põhjused, mille tõttu ajutise peatamise otsus on tehtud, jäävad kehtima samal ajal kui mõned teised enam ei kehti, või kui lisaks ajutist peatamist õigustanud põhjustele hakkavad kehtima muud põhjused, kohandatakse artikli 19 lõike 10 kohaselt vastu võetud meetmeid. Artikkel 21

1.Käesolevas määruses sätestatud sooduskordade kohaldamise võib ajutiselt peatada kõigi või teatavate soodustatud riigist pärit toodete puhul pettusejuhtumite, rikkumiste või toodete päritolu ja sellega seotud menetlusi käsitlevate eeskirjade süstemaatilise täitmata jätmise või nende täitmise tagamata jätmise korral ning artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordade rakendamiseks ja kontrolliks vajaliku halduskoostöö tegemata jätmise korral. 2.Lõikes 1 nimetatud halduskoostöö eeldab muu hulgas, et soodustatud riik: (a)esitab komisjonile päritolureeglite rakendamiseks ja seotud kontrolliks vajaliku teabe ning ajakohastab seda; (b)abistab liitu, tehes liikmesriikide tolliasutuste taotlusel kauba päritolu järelkontrolli, ning edastab tulemused aegsasti komisjonile; (c)abistab liitu, võimaldades komisjonil kooskõlastatult ja tihedas koostöös liikmesriikide pädevate asutustega täita kõnealuses riigis liidu haldus- ja uurimiskoostööga seotud ülesandeid, et kontrollida artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordade võimaldamiseks vajalike dokumentide ehtsust või andmete täpsust; (d)viib läbi või korraldab asjakohaseid uurimisi päritolureeglite rikkumise tuvastamiseks ja vältimiseks; (e)järgib piirkondlikku kumulatsiooni käsitlevaid päritolureegleid või tagab nende järgmise, kui kõnealune riik neist kasu saab. (f)abistab liitu selliste toimingute kontrollimisel, mille puhul võib eeldada päritoluga seotud pettust, kusjuures pettust võib eeldada juhul, kui nende toodete import, mille suhtes on käesoleva määruse kohaselt kehtestatud sooduskord, ületab oluliselt soodustatud riigi tavalist eksporditaset. 3.Kui komisjon leiab, et on piisavalt tõendeid, mis õigustavad ajutist peatamist käesoleva artikli lõigetes 1 ja 2 esitatud põhjustel, võtab ta artikli 39 lõikes 4 osutatud kiirmenetluse kohaselt vastu viivitamata kohaldatavad rakendusaktid, et artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordade alusel võimaldatavate tariifsete soodustuste kohaldamine kõigi või teatavate soodustatud riigist pärit toodete suhtes ajutiselt peatada. 4.Enne selliste aktide vastuvõtmist avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas teate, sedastades, et lõigete 1 ja 2 täitmise suhtes esineb põhjendatud kahtlusi, millega seoses võib muutuda küsitavaks soodustatud riigi õigus saada edasi käesoleva määruse alusel võimaldatavaid soodustusi. 5.Komisjon teavitab asjaomast soodustatud riiki igast kooskõlas lõikega 3 vastu võetud aktist enne selle kohaldamise alguskuupäeva. 6.Sooduskorra kohaldamine peatatakse ajutiselt kuni kuueks kuuks. Hiljemalt selle ajavahemiku lõppedes võtab komisjon artikli 39 lõikes 4 osutatud menetluse kohaselt vastu viivitamata kohaldatava rakendusakti, et ajutise peatamise kohaldamine lõpetada või ajutise peatamise kohaldamise kestust pikendada. 7.Liikmesriigid edastavad komisjonile kogu asjakohase teabe, mis võib õigustada tariifsete soodustuste kohaldamise ajutist peatamist, peatamise pikendamist või selle lõpetamist. VI PEATÜKK Kaitse- ja järelevalvemeetmed I jagu Üldised kaitsemeetmed Artikkel 22 1.Kui artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskorra raames soodustatud riigist pärit toodet imporditakse kogustes või hindadega, mis põhjustavad või ähvardavad põhjustada tõsiseid raskusi samasuguste või otseselt konkureerivate toodete tootjatele liidus, võidakse kõnealuse toote suhtes täielikult või osaliselt taaskehtestada tavapärased ühise tollitariifistiku maksumäärad. 2.Käesolevas peatükis tähendab mõiste „samasugune toode“ toodet, mis on vaatlusaluse tootega identne, see tähendab täiesti sarnane, või sellise toote puudumise korral muud toodet, mis ei ole vaatlusaluse tootega küll täiesti sarnane, kuid on omadustelt väga sarnane.

3.Käesolevas peatükis tähendab mõiste „huvitatud isikud“ isikuid, kes on seotud lõikes 1 osutatud imporditavate toodete ning samasuguste või otseselt konkureerivate toodete tootmise, levitamise ja/või müügiga. 4.Komisjonil on õigus võtta kooskõlas artikliga 36 vastu delegeeritud õigusakte, et täiendada käesolevat määrust, kehtestamaks üldiste kaitsemeetmete vastuvõtmisega seotud menetluse eeskirjad, eelkõige meetmetega seotud tähtaegu, poolte õigusi, konfidentsiaalsust, avalikustamist, kontrolli, kontrollkäike ja läbivaatamist käsitlevad eeskirjad. Artikkel 23 Artikli 22 lõikes 1 osutatud tõsised raskused loetakse ilmnenuks, kui liidu tootjate majanduslik ja/või rahaline olukord halveneb. Olukorra halvenemise väljaselgitamisel võtab komisjon muu hulgas arvesse järgmisi liidu tootjatega seotud asjaolusid, kui sellekohane teave on kättesaadav: (a)turuosa; (b)toodang; (c)varud; (d)tootmisvõimsus; (e)pankrotid; (f)tulusus; (g)tootmisvõimsuse rakendamine; (h)tööhõive; (i)import; (j)hinnad. Artikkel 24 1.Kui komisjon leiab, et artikli 22 lõikes 1 sätestatud tingimuste täidetuse kohta on piisavalt prima facie tõendeid, uurib ta, kas tavapärased ühise tollitariifistiku maksumäärad tuleks täielikult või osaliselt taaskehtestada. 2.Uurimine algatatakse liikmesriigi, juriidilise isiku või liidu tootjate huve esindava juriidi