Seiremehhanismi määrust muudeti 2014. aastal seoses Kyoto protokolli tehnilise rakendamisega. Selle muudatusega anti komisjonile täiendav volitus võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses Kyoto protokolli teise kohustusperioodi tehnilise rakendamisega liidus, nagu on ette nähtud seiremehhanismi määruse artikli 10 lõigetega 5 ja 6. Artikli 25 lõike 2a kohaselt anti komisjonile artikli 10 lõigetes 5 ja 6 osutatud õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte alates kuupäevast, mil liit sõlmis Kyoto protokolli Doha muudatuse, kuni Kyoto protokolli teise kohustusperioodi kohustuste täitmiseks ette nähtud täiendava perioodi lõpuni. Kuna see õigus anti komisjonile kindlaksmääratud ajavahemikuks, mida ei saa pikendada, ja sellele ei ole osutatud artikli 25 lõikes 2, siis seda käesolevas aruandes ei käsitleta.

Käesoleva aruande esitamise kohustus on sätestatud seiremehhanismi määruse artikli 25 lõikes 2. Artikli 25 lõike 2 kohaselt on komisjonil õigus võtta viie aasta jooksul alates 8. juulist 2013 vastu artiklites 6 ja 7 ning artikli 10 lõikes 4 osutatud delegeeritud õigusakte. Komisjon peab esitama kõnealuste delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist.

Kliima-alase seiremehhanismi määrusega kehtestati kindel läbipaistvusraamistik kasvuhoonegaaside heite ja kliimamuutusi käsitleva muu teabe jaoks. See hõlmab elemente, mis on vajalikud selleks, et jälgida edusamme ELi kliimaõiguse, eelkõige jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse rakendamisel ning ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonist ja Kyoto protokollist tulenevate rahvusvaheliste kohustuste täitmisel.

Artikli 6 lõikega 2 antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte liidu inventuurisüsteemi suhtes kohaldatavate sisuliste nõuete kohta, et täita kohustusi, mis tulenevad Kyoto protokolli osaliste koosolekuna käsitatava Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi otsusest 19/CMP.1, milles sätestati riiklikke süsteeme käsitlevad suunised, mida osalised peaksid kohaldama. 12. märtsil 2014 võttis komisjon vastu delegeeritud määruse (EL) nr 666/2014. Selles määruses sätestatakse liidu inventuurisüsteemi käsitlevad eeskirjad, et täita otsusest 19/CMP.1 tulenevad rahvusvahelised kohustused. Seega tagatakse määruse abil ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni sekretariaadile esitatavate heitearuannete õigeaegsus, läbipaistvus, täpsus, kooskõlalisus, võrreldavus ja terviklikkus. Määruses sätestatakse liidu inventuurisüsteemi nõuded ning täpsustatakse eeskirju, mis käsitlevad liidu kasvuhoonegaaside inventuuri koostamist ja haldamist, sealhulgas eeskirju liikmesriikidega tehtava koostöö kohta iga-aastases aruandlusprotsessis ja ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kohasel inventuuriandmete läbivaatamisel.

Seiremehhanismi määruse artikli 7 lõike 6 punktiga b antakse komisjonile õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, et võtta arvesse globaalse soojendamise potentsiaali väärtuste ja rahvusvaheliselt kokkulepitud inventuurisuuniste muudatusi kooskõlas ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli kohaste organite vastu võetud asjaomaste otsustega või nendest tulenevate või neile järgnevate kokkulepetega. Komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 666/2014 võetakse neid muudatusi arvesse ja sätestatakse eeskirjad seoses globaalse soojendamise potentsiaali väärtuste ja rahvusvaheliselt kokkulepitud inventuurisuunistega, mida liikmesriigid ja komisjon peavad kasutama kasvuhoonegaaside inventuuriandmete koostamisel ja esitamisel, tagades nii ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli seire- ja aruandlusnõuete järjepideva rakendamise.

Komisjon jälgib jätkuvalt seda, kas rahvusvahelisel tasandil võetakse vastu uusi otsuseid, millest tulenevalt tuleks teha muudatusi. Vajaduse korral seab ta eesmärgiks asjaomaste delegeeritud õigusaktide vastuvõtmise.

2.2. Seiremehhanismi määruse I ja III lisa (artikli 7 lõike 6 punkt a)

Seiremehhanismi määruse artikli 7 lõike 6 punktiga a antakse komisjonile õigus lisada kõnealuse määruse I lisa kasvuhoonegaaside loetellu uusi aineid või jätta teatavad ained sellest loetelust välja või lisada, jätta välja või muuta kõnealuse määruse III lisas toodud näitajaid kooskõlas ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli või nendest tulenevate või neile järgnevate kokkulepete kohaste organite vastu võetud asjaomaste otsustega. Komisjon on seisukohal, et ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja Kyoto protokolli kohased organid ei ole võtnud vastu otsuseid, millest lähtuvalt peaks komisjon kõnealusele õiguslikule alusele tuginema. Seega ei ole komisjon seda õigust veel kasutanud. Komisjon jätkab rahvusvahelisel tasandil toimuva jälgimist ja koostab vajaduse korral asjaomased delegeeritud õigusaktid.

2.3. Liidu registri loomine (artikli 10 lõige 4)

Komisjoni määruses (EL) nr 389/2013 on sätestatud registrite süsteem, mis tagab liidu heitkogustega kauplemise süsteemi (ELi HKS), Kyoto protokolli ja jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse kohaselt tehtavate tehingute täpse arvestuse. Registrimääruse õiguslik alus on sätestatud kolmes õigusaktis: ELi heitkogustega kauplemise süsteemi direktiivis (artikkel 19), seiremehhanismi määruses (artikli 10 lõige 4 ning lõiked 5 ja 6 seoses Kyoto protokolli teise kohustusperioodiga) ning jõupingutuste jagamist käsitlevas otsuses (artikli 11 lõige 3). Kuna registrimäärus võeti vastu enne seiremehhanismi määruse jõustumist, põhines registrimäärus viimase eelkäijaks olnud seiremehhanismi otsusel (artikli 6 lõige 1). Seiremehhanismi määruse artikli 10 lõikega 4 nähakse ette registrimääruse jätkuv õiguslik alus seoses Kyoto protokolliga. Komisjon ei ole veel vastu võtnud uut delegeeritud õigusakti seiremehhanismi määruse artikli 10 lõike 4 alusel. Registrimääruse läbivaatamine on aga pooleli ja selle muudatus hõlmab eeldatavasti Kyoto protokolli esimese kohustusperioodiga seotud sätteid. Seega on kõnealust õiguslikku alust kavas kasutada.

3. Kokkuvõte

Viimase viie aasta jooksul on komisjon vastu võtnud ühe delegeeritud õigusakti, millega kehtestati liidu inventuurisüsteemi käsitlevad sisulised nõuded ja võeti arvesse globaalse soojendamise potentsiaali ja rahvusvaheliselt kokku lepitud inventuurisuuniste muudatusi. Komisjon jätkab rahvusvahelisel tasandil toimuva jälgimist ja koostab vajaduse korral delegeeritud õigusakte järjepidevuse tagamiseks. Samuti jätkab komisjon vastuvõetud delegeeritud määruste rakendamise jälgimist ja näeb ette eeskirjade muutmise, kui seda on praktiliste muutuste tõttu vaja.