ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
6.1.

Kogukonna juhitud kohalik areng peab aitama kodanikel arendada asjakohaselt ja järjepidevalt oma kogukondi ja linnu. Tänu sellele arengule võivad kodanikud otseselt osaleda oma kogukonna elukvaliteedi parandamises. Tegemist on tõeliselt kaasava majanduskasvuga, mille tulemused on nähtavad kohalikul tasandil. Iseenesestmõistetavalt on selle arengu kohandamise raames vaja eraldada vahendeid suutlikkuse suurendamise jaoks, et kõigil partneritel oleks võimalik oma rolli täiel määral täita, et mitte jääda selle protsessi raames lihtsalt vaatlejateks, vaid täielikult osaleda valdkonnaüleses partnerluses mitmetasandilise valitsemise vaimus. Lisaks sellele tuleb toetada suuremate kogemustega ekspertide ja osalejate pakutavat toetust ja juhendamist. Siin vaadeldavas ettepanekus tuleb samaaegselt analüüsida ja selgitada LEADERi lähenemisviisi tulemuslikkuse ja edu põhjuseid ning seda, miks laiendada kogukonna juhitud kohaliku arengu lähenemisviisi kõigile Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidega seonduvatele programmidele, et ühtekuuluvuspoliitikat edukalt ellu viia.
6.2.

Lisaks nähtub teatud arvnäitajatest, et need VKEd, kelle arengustrateegiad hõlmavad intellektuaalomandit, on majanduslikult edukamad kui nende konkurendid. Nii on Prantsusmaa intellektuaalomandi instituudi 2010. aasta innovatsiooniauhinna 32 laureaati VKEde kategoorias loonud alates 2006. aastast 614 töökohta, kasvatades ajavahemikus 2006–2009 oma käivet viis korda ja kahekordistades oma ekspordi. Samal ajal on need äriühingud pööranud suuremat tähelepanu oma teadus- ja arendustegevuse alastele jõupingutustele, suurendades oma selle valdkonna eelarvet 65,6 % võrra (12).
1.6.3.

Komitee pooldab ühtse e-turu paketi (6) täiustamist, et astuda otsustav samm strateegia „Euroopa 2020” digitaalarengu juhtalgatuse rakendamise suunas. Euroopa Liidu digitaalse tuleviku kindlustamine on üks peamine alustala, mis toetab Euroopa majanduse konkurentsivõimet ja määrab keskkonnasõbraliku Euroopa ühiskonna säästva arengu. Komitee nõuab meetmeid, mille abil saaks tagada, et digitaalsete rakendusalade tugev kasv kõigile Euroopa inimestele ka tööalaselt positiivset mõju avaldaks. Komitee kordab oma toetust vahendite eraldamisele, et katta selle valdkonna alarahastamist tulenevalt Euroopa Ülemkogu otsusest lairiba- ja digitaalvõrkude laiendamise kohta 2014.–2020. aasta mitmeaastases finantsraamistikus (7).
5.2.6.

Komitee tunneb heameelt selle üle, et sotsiaalmajandus on praeguses Euroopa investeerimiskavas investeerimisprioriteet, ja nõuab, et komisjon seda sätet täiel määral kasutaks. Esmajoones tuleks käsitleda kapitalimahukaid investeeringuid, näiteks tervishoidu ja sotsiaalhoolekandesse. Kõikide investeeringute puhul on oluline lisada investeeringute reitingusse ja valikusse üldhuvi kriteerium, et sotsiaalset lisaväärtust paremini kajastada.
4.8.

Komitee arvates tõmbaks teistsugune kulustruktuur ELi 13 uues liikmesriikides ettevõtjaid ligi. Iseenesest ei kujuta see endast probleemi siseturu seisukohast. Tuleb siiski märkida, et juhul, kui ettevõtete tegevuskoht on väidetavalt mõnes ELi 13 uuest riigist, ent nad on tegelikult asutatud varifirmadena, mis reaalselt ei tegutse ELi 13 uues liikmesriigis, võib tegemist olla sotsiaalse dumpingu juhtumiga. 2013. aastal, mil Euroopa Komisjon plaanis kabotaažieeskirju liberaliseerida, andsid Euroopa autoveosektori sotsiaalpartnerid Euroopa Transporditöötajate Föderatsioon (EFT) ja Rahvusvaheline Maanteevedude Liit (IRU) märku, et turg ei ole valmis riigisisese autokaubaveo avamiseks konkurentsile ja seda just ELis esinevate sotsiaal- ja maksuvaldkonna erinevuste tõttu (21). IRU ja EFT nõudsid, et muutmise asemel jõustataks eeskirju tõhusamalt.
4.4.1.

Euroopa naabruspoliitika läbivaatamine peab stimuleerima paremat teavitamist ELi huvidest ja väärtustest nii ELis kui ka partnerriikides. See on eriti tähtis, kuivõrd terrorirühmituste ja Venemaa propaganda üha võimendub (17). Euroopa Liit on kohustatud edastama Euroopa naabruspoliitika riikide kodanikele selge sõnumi, et see poliitika puudutab inimesi, nende julgeolekut ja heaolu. See eeldab selliste uute vahendite loomist, millega on võimalik jõuda ametiasutuste, meedia ja valitsusväliste organisatsioonideni.
6.1.

Taastuvatest energiaallikatest saadud katkendliku loomuga energia suurema osakaalu puhul on vaja suuremat võrgustikuvõimsust, nagu ka eesmärgi puhul vähendada tippkoormuse ja varuvõimsuse kulusid. Vajadus suurema ülekandevõimsuse järele on paljudel juhtudel ilmne, isegi hädavajalik. On hämmastav, et paljudel juhtudel ollakse 10 % eesmärgi saavutamisest veel nii kaugel. Teatises väljapakutud meetmed on kiiduväärt. Komitee on käsitlenud seda teemat ka varem, sealhulgas hiljutises omaalgatuslikus arvamuses Euroopa koostöö kohta energiavõrkude valdkonnas.
5.15.

Ent mõned Euroopa peamised kaubanduspartnerid ei poolda süsinikdioksiidi kompenseerimise meetmeid piiridel sellisel kujul, nagu praegu arutatakse. Seda küsimust tuleb arutada Maailma Kaubandusorganisatsioonis. Leping lubab selliste nn kaubandusega mitteseotud küsimuste käsitlemist. Siinkohal ei tohiks alahinnata selle keerukust CO2-heite maksustamist käsitleva üldise kokkuleppe puudumise tõttu. Need mured saaks lahendada piiridel toimuva süsinikdioksiidi kompenseerimise meetmete parema kavandamisega. Põhiline on see, et CO2-heite maksu kompenseerimine piiridel ei ole dumpinguvastane vahend, vaid panus maailma säästvasse kliimapoliitikasse, eeldusel et see on hästi kavandatud (18).
5.4.

Võrdse tasustamise osas püsib soolise segregatsiooni tõttu transpordisektoris ka sooline palgalõhe. Mehed on koondunud tehnilistele töökohtadele, mida peetakse suuremaid oskusi nõudvaks, samas kui naised on ülekaalus haldusalal ja klienditeeninduses. Meeste tööpäevad on pikemad ja nad töötavad transpordisektoris rohkem täisajaga, sellal kui naised kalduvad valima paindlikuma töökorralduse, mis piirab nende võimalusi. Transpordisektoris on meestel paremad karjäärivõimalused kui naistel. Juurdepääs töökohtadele, kus mehed on ülekaalus, on endiselt problemaatiline, ehkki nii meestel kui ka naistel on võrdne juurdepääs kutseõppele. See viib olukorrani, kus tehnilistel erialadel koolituse saanud naised ei leia tööd, mis vastab nende kvalifikatsioonile. Kõik see aitab süvendada naiste ja meeste palgalõhet transpordisektoris.
1.6.

Komitee soovitab Euroopa Komisjonil tõhustada jõupingutusi Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni tasandil peetavate läbirääkimiste raames, et kehtestada maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise standard ja et see hõlmaks direktiivi eelnõus sisalduvaid sätteid. Maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise standard ning Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) standard kohustusliku automaatse teabevahetuse kohta on kõige tõhusamad vahendid ülemaailmses võitluses maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastu.
3.6

Hülgetoodete turulelaskmine on lubatud üksnes juhul, kui need tooted on saadud inuittide ja muude põlisrahvaste kogukondade jahil kütitud hüljestest, eeldusel et täidetud on kõik järgmised tingimused: a) jahti peab traditsiooniliselt kogukond; b) jaht aitab kogukondadel saada elatist ning seda ei peeta peamiselt kaubanduslikul eesmärgil; c) jaht on korraldatud viisil, mis vähendab kütitavate loomade valu, stressi, hirmu või muid kannatusi võimalikult suures ulatuses, võttes arvesse kogukondade traditsioonilist eluviisi ja elatise teenimise vajadust.
5.2.5.

Komitee on seisukohal, et kvalifitseerimata töötajate oskuste arendamine ja täiskasvanute hariduse edendamine on esmatähtis ning oskusi tuleb paranda selleks, et paremini vastata tööturu vajadustele. Liikmesriigid peavad andma väljaõppevõimaluse kõikidele töötutele ja töötajatele. Selleks tuleb käesolevas suunises kaaluda ja nõuda selliseid meetmeid nagu kutseharidusse tehtud avaliku ja erasektori investeeringute näitajate kehtestamine ning töötajate õigus tasustatavale puhkusele koolituse eesmärgil. Väga oluline on ka koolituse edendamine ameti õppimiseks ja õppekavade moderniseerimine, et hõlbustada üleminekut koolist tööle, mistõttu tuleb tõsta ettevõtjate teadlikkust väljaõppe olulisusest.
7.5

Komitee kordab 2011. aastal tegevuskava kohta koostatud arvamuses (16) väljendatud kahetsust, et linnatransport ei kuulu ELi seadusandlike volituste hulka, ning on seisukohal, et linnade teemaksude sisseseadmise ja kasutamise kriteeriume puudutavaid meetmeid ning saastavate sõidukite juurdepääsu piiramise kavasid tuleks ühtlustada ning need peaksid moodustama lahutamatu osa linnalise liikumiskeskkonna tegevuskavadest, mis omakorda tuleks muuta suurematele linnadele kohustuslikuks. Nende elementide ühtlustamine tooks kasu nii keskkonnale kui ka siseturu toimimisele.
ET Euroopa Liidu Teataja C 291/60

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse määruses (EL) nr 1306/2013 sätestatud otsetoetuste kohandamise määra kehtestamist 2015. kalendriaastaks”

[COM(2015) 141 final — 2015/0070 COD]

(2015/C 291/09)

7. aprillil 2015 otsustas nõukogu vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 2 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse määruses (EL) nr 1306/2013 sätestatud otsetoetuste kohandamise määra kehtestamist 2015. kalendriaastaks”

[COM(2015) 141 final – 2015/0070 COD].

Kuna komitee on kõnealuses küsimuses juba oma seisukohta väljendanud 22. mail 2013 vastu võetud arvamuses ELT C 271, 19.9.2013, lk 143 (1) ja 5. juunil 2014 vastu võetud arvamuses ELT C 424, 26.11.2014, lk 73 (2), otsustati täiskogu 507. istungjärgul 22. ja 23. aprillil 2015 (22. aprilli istungil) loobuda sel teemal uue arvamuse koostamisest ning viidata eelnimetatud dokumentides väljendatud seisukohale. Poolt hääletas 152, vastu hääletas 2 ja erapooletuks jäi 7.

Brüssel, 22. aprill 2015 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Henri MALOSSE

(1) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse määruses (EÜ) nr 73/2009 sätestatud otsetoetuste kohandamise määra kehtestamist 2013. kalendriaastaks”, ELT C 271, 19.9.2013, lk 143.

(2) Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse määruses (EÜ) nr 73/2009 sätestatud otsetoetuste kohandamise määra kehtestamist 2014. kalendriaastaks”, ELT C 424, 26.11.2014, lk 73.
3.3

Need on kõrged nõudmised ning vastata tuleb kasvavale skeptilisusele ELi suutlikkuse suhtes saavutada võrdväärne ja tõhus energiasüsteemi ümberkujundamine. Seepärast vajab juhtimisprotsess ise selget raamistikku, mille on heaks kiitnud kõik osalejad. Komitee on seisukohal, et eespool nimetatud eesmärke ei ole võimalik täita tavapärase juhtimisprotsessi abil ilma kogu Euroopa kodanikuühiskonna kaasatuse ja toetuseta. Seda tunnistatakse energialiidu visioonis: „Kõige olulisem on see, et meie arusaama kohaselt peaks energialiidu keskmes olema ELi elanikud, kes võtavad vastutuse energiasüsteemi ümberkujundamise eest” (2).Seepärast peaks usaldusväärse ja läbipaistva mehhanismi arendamine energia- ja kliimavaldkonna eesmärkide ja energialiidu elluviimiseks toimuma paralleelselt mitmetasandilisel dialoogil põhineva protsessiga, mille keskmes on kõigi sidusrühmade teavitamine ja kaasamine. See on väga oluline element. Selleks et energiaüleminek oleks õiglane, tuleb arvesse võtta töömaailmas toimuvaid muutusi, aga samas vältida negatiivseid sotsiaalseid tagajärgi.
2.3.

2014. aasta detsembris oli noorte töötuse määr 28-liikmelises ELis 21,4 % ja euroalal 23,0 % (3), siiski püsib teatavates riikides noorte töötuse määr lubamatult kõrge – üle 40 või isegi 50 %. Kuigi need määrad on aeglaselt vähenenud, on need ikkagi palju kõrgemad kui kriisieelsel ajal ning noored ei ole kriisist veel üle saanud. Üle poole Euroopa noortest tunneb, et nende koduriigi noored on kriisi tõttu tõrjutud ning majanduslikust ja ühiskondlikust elust kõrvale jäetud (4).
1.3.

Komitee arvates ei ole võimalik ellu viia majanduskasvu kava, milles toetatakse töökohtade loomiseks võetavaid meetmeid ilma investeeringuteta. Seepärast on Euroopa jaoks esmatähtis luua asjakohased tingimused nii era- kui avaliku sektori partnerlusel põhinevate investeeringute jaoks. Esitatud poliitikameetmete tõhus ühendamine annab õige signaali investeeringute jaoks otsustava tähtsusega usalduse suurendamiseks. Komitee peab suureks puuduseks seda, et investeerimiskavas, mis on iseenesest tervitatav, on komisjon keskendunud eelkõige erainvesteeringutele, eirates suurel määral vajadust avaliku sektori investeeringute järele. Komitee toetab Euroopa Komisjonis peetavat arutelu nn finantseerimise kuldreegli kohaldamise üle, st jätta tulevased avaliku sektori investeeringud majandus- ja rahaliidu eelarve-eeskirjade raamistikus riikliku netopuudujäägi arvutamisel välja (3). Komitee rõhutab samuti, et sõltumata sellest, kes investeeringuid haldab, peitub edu võti investeeringuliigi selges määratluses ning investeeringute edasises jätkusuutlikkuses. Selles kontekstis annavad suuremad pikaajalised investeeringud haridus- ja koolitussüsteemidesse tõelise panuse tööturgu ning võimaldavad eurooplastel mõista kõnealuse väljakutse sotsiaalset mõõdet. Vajalik on asjakohane lähenemisviis, et võidelda noorte töötusega, millest on saanud Euroopa kurb reaalsus, ja liikmesriigid peavad ühendama oma riiklikud poliitikameetmed, et vältida tõrjutust ning edendada ebasoodsas olukorras olevate rühmade integreerimist tööturule.
4.6.9.

Suurem kohalik tootmine ja otseturustus on tervitatav ka seetõttu, et seeläbi on võimalik võrgukadu vähendada. Saksamaa võrguagentuur Bundesnetzagentur on märkinud järgmist (10): „On selge, et elektrisüsteemi muutmine õnnestub kõige paremini kõigi osaliste tihedas koostöös. [–-]. Tervitatavad on algatused kasutada võimalikult palju energiat selle tootmise kohas. Lõppude lõpuks on see alati olnud energiavarustuse põhimõte, kuna aitab hoida võrgukadu minimaalsena.”
4.3.6.

Ent komisjon ei määratle oma teatises omatootmist ja -tarbimist piisavalt. Teatisele lisatud töödokumendis esitatud näidetest (13) ilmneb pigem, et komisjoni arusaam omatootmisest ja -tarbimisest on liiga piiratud. Komitee leiab, et seda tuleks mõista laiemalt, mitte näha vaid võrguarvesti taga oma seadme abil omatoodetud elektrit, hõlmates näiteks katusel asuvate päikesepaneelide abil toodetud päikeseenergiat, s.t elektrienergiat, mille saamiseks või ülekandmiseks ei kasutata avalikku võrku. Tuleb loobuda senisest lähtekohast, et seadme käitaja ja lõpptarbija on sama isik, sest sellega käsitatakse vaid üht omavarustuse erivormi.
5.9.

Komitee rõhutab vajadust vaadata läbi mõned üleminekuperioodi aspektid, mis on vajalik toodete klassifikatsiooni muutmiseks. Määrusega nähakse ette, et kuue kuu lõppedes piisab ühest nädalast, et minna kahekordse märgistuse süsteemilt üle üksnes uue märgistusega toodetele. See periood on tõenäoliselt liiga lühike ja ebarealistlik, mistõttu palutakse seda pikendada 30 päevani, mis on tavaliselt ettevõtjatele antav aeg toodete loendi koostamiseks.
4.1.2.

Valdkonnas tegutsevate ettevõtjate järgitavate suuniste näitena on toodud Motorola juhtum (22), mis on üks nutitelefonide patendisõja episoodidest. Selles juhtumis tegi komisjon otsuse, et Motorola, mis on GPRS-standardi jaoks oluliste patentide omanik, kasutas ära oma turgu valitsevat seisundit, proovides esitada Apple’i vastu rikkumise lõpetamise hagi Saksamaa kohtus ja lasta see rakendada. Kõnealuseid patente nimetatakse olulisteks, kuna need on vajalikud GSM-standardi rakendamiseks. Olulisi patente omavatel ettevõtjatel võib olla märkimisväärne turujõud ja standardiorganisatsioonid nõuavad sageli, et nad väljastaksid kõnealustele olulistele patentidele litsentsid õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel tingimustel (fair, reasonable and non-discriminatory – FRAND), et tagada kõigile turul tegutsejatele juurdepääs kõnealusele standardile.
2.2.

Tegevuskaval on neli eesmärki, millega soovitakse edendada uut lähenemist äriühingute maksustamisele Euroopa Liidus. Need on järgmised: taasluua maksustamise ja majandustegevuse toimumise koha vaheline seos, tagada, et liikmesriigid saavad õigesti hinnata nende jurisdiktsioonis toimuvat äriühingute tegevust, luua kooskõlas Euroopa poolaasta raames tehtud soovitustega ELis konkurentsivõimeline ja majanduskasvu soodustav äriühingute maksustamise keskkond, mis muudab ettevõtlussektori vastupanuvõimelisemaks, ning kaitsta ühtset turgu ja tagada tugev ELi käsitlus liidu välistest äriühingute maksustamise küsimustest, sh meetmed OECD maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise vastase võitluse projekti rakendamiseks.
4.5.2.

Euroopa Inimõiguste Kohtu süüdimõistvate otsuste arv 2014. aastal asjaomaste riikide vastu ei kajasta inimõiguste tegelikku olukorda ettepanekus märgitud riikides. Enamik 2014. aastal tehtud kohtuotsuseid puudutab üsna palju aastaid tagasi aset leidnud sündmusi, tulenevalt nii Euroopa Inimõiguste Kohtu enda viivitustest kui ka vajadusest ammendada riigisisesed õiguskaitsevahendid enne Euroopa Inimõiguste Kohtusse pöördumist. Komisjoni läbiviidud andmete analüüs võib tekitada segadust. Komisjon võrdleb süüdimõistvaid kohtuotsuseid kõigi asjaomase riigi kohta tehtud Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtuotsuste arvuga, tegemata vahet sellel, kui paljudes neist kohtuotsustest on käsitletud kohtuasja sisuliselt, see tähendab, kuivõrd on järgitud inimõigusi. Näiteks Türgi puhul jõuti Euroopa Inimõiguste Kohtusse esitatud 2 899 kohtuasjast, mida komisjon arvesse võtab (kuigi ei ole märgitud nende kohtuasjade ajalist ulatust ega nende lahendamise aega), tegelikult sisulise lahendini ainult 110 kohtuasjas ja Euroopa inimõiguste konventsiooni rikkumine tuvastati 94 kohtuasjas, see tähendab 93 % juhtudest (2). Bosnia ja Hertsegoviina puhul tehti 2014. aastal sisuline otsus seitsmes kohtuasjas, millest viiel juhul tuvastati inimõiguste rikkumine (71 %) (3). Montenegro puhul on see 100 % (4), Serbia puhul 88 % (5), Makedoonia puhul 66 % (6) ja Albaania puhul 66 % (7). Samuti ei viidatud sellele, milliseid inimõigusi rikuti, ega nende kohtuasjade sisule, mis on oluline teave selleks, et hinnata, kas esineb tagakiusamist põhjustel, mille korral tuleb anda rahvusvaheline kaitse.
3.6.

Komisjon on alustanud kõigi kehtivate õigusaktide põhjalikku analüüsimist, et tuvastada valdkonnad, kus kohandused ja parandused on võimalikud. Komisjon on juba saanud arvamusi liikmesriikidelt, Euroopa Parlamendi liikmetelt ja põllumajandusorganisatsioonidelt üle kogu Euroopa Liidu. Tasub märkida, et ettepanekuid on praeguseks kogunenud juba üle 1 500 lehekülje. Dokumente analüüsides selgus, et ettepanekud jagunevad kahte ulatuslikku kategooriasse: — bürokraatia vähendamine põllumajandustootjate jaoks, — toetusmeetmed „keskkonnasäästlikumaks muutmise eesmärkide” saavutamiseks.
4.5.

Uuringud näitavad, et kokkuvõttes panustavad rändajad majandusse rohkem, kui nad sealt võtavad, et nende mõju maksusüsteemidele on minimaalne ning et nad aitavad Euroopal tegeleda selle demograafilise defitsiidiga ja stimuleerida majanduskasvu. Ränne ei mõjuta siiski kõiki Euroopa piirkondi ühtmoodi ja rände mõju kohalikul tasandil tuleb põhjalikult hinnata. Lisaks sellele on selgelt erinevad rändajate korrakohane saabumine poliitika rakendamise tulemusena ning tuhandete rändajate ootamatu sissevool, millega oleks keeruline tegeleda ja mis koormaks üle kohalikud, piirkondlikud ja riiklikud struktuurid, nagu on juhtunud viimastel nädalatel.
2.2.

Euroopa varjupaigasüsteem on mitme kriisi tõttu tõsise surve all. Põhjuseks on nii 2000. aastate rahvusvaheline poliitika kui ka majandus- ja finantskriisi tagajärjed. Araabia kevad, Liibüa poliitiline ebastabiilsus ja Süüria kodusõda on viimased näited kriisidest, mis on otseselt viinud pagulaste arvu märkimisväärse suurenemiseni.
4.2.

Komitee märgib, et kuigi tehakse vahet rändajate ebaseaduslikul üle piiri toimetamisel ja inimkaubandusel, ei eristata rändajaid ja varjupaigataotlejaid. See on oluline. Ka ÜRO peasekretär tuletas Euroopa otsustajatele meelde, et „valdav enamik inimesi, kes võtavad ette sellise raske ja ohtliku reisi, on pagulased Süüriast, Iraagist ja Afganistanist. Rahvusvahelises õiguses on sätestatud ja riigid on seda ammu tunnistanud, et pagulastel on õigus kaitsele ja varjupaigale. Varjupaigataotluste läbivaatamisel ei saa riigid teha vahet usu või muude tunnuste alusel, samuti ei saa nad inimesi tagasi saata kohta, kust nad on põgenenud põhjendatud kartuses tagakiusamise või rünnakute ees. See ei ole vaid rahvusvahelise õiguse küsimus, see on ka meie kui inimeste kohustus.” Ta jätkas: „Ma kutsun kõiki asjaomaseid valitsusi üles võtma ulatuslikke meetmeid, laiendama turvalisi ja seaduslikke rändekanaleid ning tegutsema inimlikkuse ja kaastundega ning kooskõlas oma rahvusvaheliste kohustustega” (15). Komitee soovitab, et kõiki inimesi, kes võtavad ette eluohtliku reisi Euroopasse, tuleks käsitada pagulastena vastavalt 1951. aasta Genfi konventsioonile ja selle 1967. aasta protokollile, kuni ei ole tõendatud vastupidist.
1.1.

Majanduslikku ja sotsiaalset olukorda Kreekas iseloomustavad jätkuvalt suured ja tõsised probleemid, kuna majanduskasv on ikka veel aeglane ja jätkuvalt napib majanduskasvu hoogustamiseks vajalikke avaliku sektori vahendeid. Olukorra põhjused on tuntud ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on neid viimastel aastatel ja kuudel korduvalt esile toonud. Kõnealustel probleemidel on märkimisväärsed tagajärjed ka nende vahendite kättesaadavusele, mis on vajalikud, et käivitada struktuurifondide toetusel elluviidavad programmid perioodil 2014–2020, ning programmiperioodist 2007–2013 järelejäänud vahenditele.
4.5.1.

Oluline on välja arendada uuenduslikud lähenemisviisid Euroopa 2014.–2020. aasta struktuuri- ja investeerimisfondide ning teiste otse juhitavate Euroopa programmide vahelise koostoime ja täiendavuse väärtustamiseks, nagu on kirjeldatud Euroopa Komisjoni dokumendis „Enabling synergies between European Structural and Investment Funds and Horizon 2020” (17).
2.6.

Tänasele Euroopale on iseloomulik ka kodanike vähene usaldus ELi institutsioonide vastu ning väga kriitiline suhtumine traditsioonilisse demokraatlikku poliitikasse. See peegeldub eelkõige riikide tasandil, mida on näidanud meile ka hiljutised valimistulemused. See mõju on väga tuntav ka Euroopa tasandil. 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel said ligikaudu veerandi kohtadest Euroopa projekti või teatavate Euroopa poliitikameetmete suhtes skeptiliste parteide kandidaadid. Vaatamata liikmesriikide vastutusele tekkinud kriisi eest on kodanikel tunne, et just Euroopa on vastutav sotsiaal-majanduslike probleemide eest või et ELi institutsioonid ei tee piisavaid jõupingutusi kodanike igapäevaelu parandamiseks. Sellest hoolimata toetab märkimisväärne enamus valijaid endiselt Euroopa edasist integratsiooni.
2.3.

Komisjon esitab oma teatise ja selle saatedokumendid uue algusena. Ettepanekuid tuleb pidada kahtlemata ambitsioonikateks. Komitee soovib aga ka märkida, et parem õigusloome pole uus teema, vaid seda on arutatud ja edasi arendatud juba aastaid. Seeläbi tehtud edusammud on kaasa aidanud asjaolule, et ELi kodanikke, ettevõtjaid, tarbijaid ja töötajaid teeniv ELi õigus on üldiselt kvaliteetne. Komitee on seisukohal, et võrreldes siseriiklike seadusandjate või rahvusvahelise tasandiga toimivad ELi tasandi mehhanismid ja kehtestatud menetlused hästi ning tagavad kõrgetasemelise õigusloome (3). Nagu käesolev aruanne näitab, on arenguruumi aga veelgi. Komitee tunnistab siiski, et parema õigusloome kaasabil on juba palju tehtud ja ka saavutatud.
3.1.

Kalandusandmete kogumise raamistik on liiga keeruline nii õigusraamistiku kui ka rakenduskorra seisukohast. Ühe asjaoluna muudab süsteemi keerukaks ja ebatõhusaks see, et kalandusandmete kogumise raamistiku ja muude ELi õigusaktide (näiteks kontrolli määrus (4) ja spetsiaalsed statistikamäärused (5)) kohased andmenõuded on samad. Teiseks keerukuse ja ebatõhususe põhjuseks on see, et samad töötlemata andmed tuleb erinevatele lõppkasutajatele saata erineval viisil koondatuna.