ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
5.12

Noorte töötus ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte (NEET-noored) hulk on endiselt murettekitav ning see tõuseb praegu esile kui eriti raskesti lahendatav probleem. Euroopa tööhõive ja sotsiaalarengu 2017. aasta aruandes ( 30 ) tõsteti eriti esile seda, kuidas majanduskriisil oli ebaproportsionaalselt tugev mõju noortele, ning tundub, et majanduse elavdamine ei muuda seda suundumust piisavalt. Noortegarantii, mida toetavad noorte tööhõive algatus ja Euroopa Sotsiaalfond, oli julgustav, rakendades võetud poliitilisi kohustusi võrdlemisi kiiresti reaalsetes meetmetes, kuid endiselt esineb lahendamist vajavaid küsimusi. Nagu sellistel juhtudel tihti, oli sihtotstarbelise rahastamise tase minimaalne ja suur osa rahalistest vahenditest ei olnud uued. On oluline tagada, et uued rahastamisvahendid (tööhõive algatus) hoitaks vähemalt samal tasemel. Jätkuv tähelepanu pööramine noorte töötusele on tähtis, isegi kui arvnäitajad paranevad, kuna tihti on vajalik struktuurireform, tagamaks, et noored ei ole esimene rühm, kes uue kriisi toimumisel kannatab. On vaja täiendavaid uuringuid, et selgitada välja, kas paranenud noorte tööhõive näitajate (nende olemasolu korral) ja noortegarantii raames võetud tegelike meetmete vahel on põhjuse ja tagajärje seos. Samuti tuleb seoses noortegarantiiga arvesse võtta sekkumiste kvaliteeti ja ebaühtlasi muutusi noorte töötuses. Komitee on varasemalt kutsunud üles sellele valdkonnale Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide raames jätkuvalt tähelepanu pöörama ning suurendama noorteorganisatsioonide ja sotsiaalpartnerite osatähtsust kohalikul tasandil rakendamises ( 31 )
3.10.

Euroopa Komisjon on viimastes tööhõivealastes algatustes pööranud tähelepanu üleminekutega seonduvale. Viimaste aastate üheks kõige muret tekitavamaks suundumuseks on noorte puhul ajavahemiku pikenemine õpingute lõppemise ja esimese töökoha, eriti esimese stabiilse töökoha leidmise vahel. Samuti on halvenenud pikaajaliste töötute ja pensioniikka jõudvate inimeste olukord. Komitee tunneb suurt heameelt algatuste, nagu noortegarantii ja oskuste täiendamise meetmed, ning õpipoisiõppe edendamise üle, mis on tööturule sisenemise peamine vorm Euroopa Õpipoisiõppe Liidu kaudu, ning pikaajalise tööpuuduse vastu võitlemise algatuste üle. Seepärast kutsub komitee ELi ja liikmesriikide institutsioone ja ametiasutusi üles tagama piisavad vahendid, et hõlbustada ja kiirendada üleminekuid ja vajalikku koolitamist ning tagada sobival viisil sissetulekute järjepidevus , eriti kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste ning nende jaoks, keda on raske ümber õpetada, ja seega parandada nende tööalast konkurentsivõimet. Samuti soovitab komitee luua sobivad tingimused ettevõtjate konkurentsivõime säilitamiseks, tagades sujuva ülemineku ühelt töökohalt teisele sotsiaalsete turvavõrkude ja muude välise paindlikkuse meetmete abil, milles võetakse arvesse töötajate ja ettevõtete vajadusi.
4.6

Komitee on seisukohal, et kolmandate riikidega tuleks kohaldada vastastikkuse põhimõtet, eriti kanderakettide kasutamise osas. Eelistada tuleks Euroopa kanderakette, kusjuures Euroopa koostöö tulemusena saadetakse peagi orbiidile ka kanderaketid Ariane 6 ja Vega C. Need on paindlikud kandjad, mis on täienduseks saadaolevatele võimalustele. Alates 1996. aastast kasutusel olnud Ariane 5, mis on edukalt orbiidile saadetud 82 korral, on töös kuni 2023. aastani ning valiti välja Hubble’i teleskoobi järeltulija James Webbi teleskoobi orbiidile viimiseks. Rahvusvahelisel turul valitseb tugev konkurents ja mõned protektsionistlikku poliitikat järgivate konkureerivate riikide ettevõtjad kavandavad tulevastel aastatel tellimuste saamiseks hinnadumpingut.
4.6.

Majandust, ühiskonda ja julgeolekut mõjutavate peamiste probleemide osas võib öelda, et ränne ja liikuvus võivad ühiskondi nii tugevdada ja rikastada kui ka neid destabiliseerida, kui neid nähtusi asjakohaselt ja tõhusalt ei hallata. On täheldatav, et rändevood ja ümberasumine on praegu jõudnud rekordiliselt ohtlikule tasemele, mis puudutab rändajate füüsilist puutumatust. Selles kontekstis on vajalikud ühine vastutus ja ühised lahendused, mis põhinevad kohustuste jagamisel ja solidaarsusel, mis on sätestatud poliitilises raamistikus, mis on pagulaste ja rändajate ulatusliku liikumise seisukohast määrava tähtsusega.
1.2

Komitee peab vajalikuks säilitada kriteeriumide ja meetmete vastuvõtmisel kooskõla komitee eelmistes selleteemalistes arvamustes käsitletuga. Lähtepunktiks peab olema see, et mis on ebaseaduslik reaalses maailmas, on seda ka veebis ( on-line ). Komitee rõhutab, et oluline on tehnoloogiline neutraalsus ning veebis ja väljaspool seda kohaldatavate eeskirjade sidusus võrdväärsetes olukordades, niivõrd kui see on vajalik ja võimalik.
4.11.

Komitee leiab, et nii kehtivas määruses kui ka uuesti sõnastatud määruses sätestatud võimalikke karistusmakseid tuleks kasutada selleks, et toetada sektorit ja selle töötajaid üleminekul vähese CO 2 -heitega toodetele. Hetkel on vaid vähemus autotootjatest õigel teel, et saavutada 2021. aasta heite vähendamise eesmärgid.
4.7.

Rahvusvaheline mõõde: kaubandus peab olema avatud, aga õiglane ja jätkusuutlik. Juurdepääs ülemaailmsetele turgudele ja toorainele on tööstuse jaoks ülimalt oluline ning seetõttu tuleb jätkata kaubanduslepingute võrgustiku väljaarendamist. Komitee innustab komisjoni aktiivselt kasutama olemasolevaid vahendeid võitluses ebaausate kauplemistavade vastu. Eritähelepanu tuleb osutada uutele ELi mittekuuluvate riikide protektsionismi vormidele. EL peaks kaubanduslepingute raames edendama oma keskkonna- ja sotsiaalseid norme. Seoses välismaiste otseinvesteeringute seirega on oluline tuvastada võimalikud ohud julgeolekule või avalikule korrale. Samal ajal kui edasised investeeringud ELi ettevõtetesse on vajalikud, tuleks soosida välismaiseid otseinvesteeringuid – need on samuti märgid Euroopa potentsiaalist.
4.7.4.

Komitee leiab, et sertifitseerimistegevusest ei saa välja jätta korralikku märgistamissüsteemi nii riistvara kui ka tarkvara jaoks, nagu juba tehakse paljude muude toodete (näiteks energiatooted) puhul. Sellisel vahendil oleks kolm eelist: vähendada ettevõtjate kulusid, kaotada turu praegune killustumine, mis tuleneb riiklike sertifitseerimissüsteemide erinevustest, ning aidata tarbijatel mõista ostetud toote kvaliteeti ja omadusi. Selles mõttes on oluline, et samu sertifitseerimis- ja märgistamissüsteeme rakendataks ka imporditud toodete suhtes. Lisaks usub komitee, et kasulik võiks olla ad hoc logo kasutuselevõtt, et kohe teavitada tarbijaid ja kasutajaid ostetud toote või veebipoe usaldusväärsusest või veebilehtedest, kus edastatakse tundlikke andmeid.
3.4.

Lisaks sellele leiab komitee, et muudetud ettepanek peaks: a) hõlmama selliseid eeskirju, mis võimaldavad tarbijal esitada hagi otse tootja vastu lepingu ja kauba mittevastavuse korral, nagu nõutakse mitme riigi õigusaktides; b) hõlmama sätet vastupidavusega seotud kriteeriumi kohta, mida komitee on oma arvamustes juba korduvalt taotlenud (9); c) sätestama maksimaalse ajavahemiku paranduseks (10) kooskõlas heade ametitavadega; d) näha tootjatele ette kohustus omada kauba keskmise kasutusea jooksul piisavat varuosade tagavara, nagu see on sätestatud mitme riigi õigusaktides (11); e) lisada muud müüja poolt kaupadele või teenustele pakutavad garantiid (margi või tootja garantii, varustuse kindlustus jms); f) lisada garantiilubaduse kohustuslikku sisusse üksikasjalik teave selle kohta, kas garantii on tasuta või tasuline, ning kulude ja makseviiside kohta; g) sätestada, et kauba või teenuse omandiõiguse üleandmisel ja normaalse kasutamise korral antakse terviklikult üle ka garantiist tulenevad õigused; h) sätestada tootja ja müüja otsene ja solidaarne vastutus tarbija ees juhul, kui tarbija otsustab kauba parandada või asendada, kahjustamata artiklis 16 sätestatud tagasinõude õigust ja müüja õigust eelnevale teavitusele; i) näha ette veebiplatvormide solidaarne vastutus, välistades vahendajaid, juhuks, kui tarbija ostab kauba ostuplatvormi kaudu (Marketplace), kahjustamata tagasinõude õigust.
4.2.1.1.

Ettepanek ei sisalda ühtegi Aristotelese tüüpi isikustamata andmete määratlust: parimal juhul saab kavandatud määruse preambula seitsmenda põhjenduse ja artikli 1 põhjal öelda, et esmapilgul on tegu muude kui isikuandmetega, see tähendab, et need on määratletud negatiivi kaudu.
5.5.4.

Õiglase ülemineku kontseptsioon ühendab töötajaid, kogukondi, tööandjaid ja valitsusi sotsiaalse dialoogi raames, mille eesmärk on välja töötada konkreetsed kavad, poliitikameetmed ja vajalikud investeeringud, et tagada kiire ja õiglane üleminek. Selle keskmes on töökohad ja elatusvahendid ning selle eesmärk on tagada, et võidujooksus heitkoguste vähendamise, kliima kaitsmise ning sotsiaalse ja majandusliku õigluse nimel ei jäetaks kedagi maha. Et tagada ja luua sotsiaaldialoog õiglaseks üleminekuks, on Rahvusvaheline Ametiühingute Konföderatsioon ning selle partnerid loonud õiglase ülemineku keskuse ( Just Transition Centre ). See keskus toetab liitusid, ettevõtjaid, äriühinguid, kogukondi ja investoreid sotsiaaldialoogi raames, aidates töötada välja kavasid, lepinguid, investeeringuid ja poliitikat kiireks ja õiglaseks üleminekuks süsinikdioksiidivabale majandusele ja vaesusevabale ühiskonnale.
3.20.

Komitee väljendab heameelt ka selle üle, et ettepanekute koostamisel on lähtutud Euroopa järelevalveasutuste töö käigus omandatud kogemustest, komisjoni töödest ja Euroopa Parlamendi soovitustest ning samuti kõigi sidusrühmadega peetud intensiivsest dialoogist ja laiapõhjalistest, kõiki huvirühmi hõlmanud avalikest konsultatsioonidest. Komitee arvates on selline lähenemisviis õige ja asjakohane. See lubab konkreetsete olukordade puhul pürgimist parimate võimalike tulemuste poole, mis tuginevad võimalikult laialdasel konsensusel. Seepärast soovitab komitee rõhutatult jätkata tulevikus asjaomase lähenemisviisi kasutamist nii õigusaktide korrapärasel hindamisel kui ka uute sammude astumisel lõpliku eesmärgi (vt eespool) saavutamise suunas.
4.5.3.

Seetõttu on komitee arvates vaja tagada nende meetmete range järgimine, kuna need on siduvad, ning soodustada nende suuremat rakendamist, kui tegemist on meetmetega, mida avaliku sektori hankijad võivad vabatahtlikult järgida. Komitee nõuab tungivalt kampaaniat tehnilis-regulatiivsete standardite kasutamiseks keskkonna (ISO 14000) ja sotsiaalvaldkonnas (ISO 26000, SA 8000:2014, ILO kaheksa põhikonventsiooni, ILO konventsioon nr 155 (töötervishoid ja tööohutus) ning ILO konventsioonid nr 131, 1 ja 102) ning juhtimise ja tootmise kvaliteedi (UNI 11648:2016 projektijuhi kohta, ISO 9000 tootmiskvaliteedi kohta) valdkonnas. Kõnealuste standardite ja uue põlvkonna hangete tehniliste kirjelduste kohaldamisel tuleb pakkuda suurt toetust VKEdele ja sotsiaalsetele ettevõtetele, et ära hoida nende väljalangemine ja vähendada nende kulusid.
Ühise tööhõivearuande kohaselt on palkade kasv enamikus riikides tagasihoidlik ning 2014.–2016. aastal oli reaalpalga kasv aeglasem kui tootlikkuse kasv. See on pikaajaline suundumus: aastatel 2000–2016 kasvas ELis reaalne tootlikkus ühe töötaja kohta 14,3 %, samal ajal kui reaalne töötasu töötaja kohta suurenes 10,2 % ( 10 ) . Kuigi enamikus riikides on palgakasvu määr tootlikkuse kasvu määrast madalam, on riike, kus see on kõrgem. Sellise heterogeensuse pärast rõhutab komitee, et reaalpalga, sh miinimumpalga (seal, kus see olemas on) kasv peab olema kooskõlas tootlikkuse kasvuga. Komitee on seisukohal, et tootlikkuse kasvust tulenev tulude ja rikkuse õiglane ümberjagamine peaks suurendama võrdsust ja avaldama positiivset mõju sise- ja kogunõudlusele ELis. Sisenõudlust on vaja soodustada, sest see on üks oluline eeltingimus jätkusuutliku majanduskasvu saavutamiseks, kriisist väljatulemiseks ja tööhõive hoogustamiseks. Palkade, eriti madalamate palkade suurendamine on üks kõige olulisemaid vahendeid, millega need eesmärgid Euroopa majanduses ja ühiskonnas saavutada ( 11 )
2.8.

Komisjoni ettepaneku aluseks on dialoog maksumaksja ja maksuhalduri vahel ja nende lojaalse koostöö põhimõte ühtse turu tasandil. Loodav mehhanism kujutab endast eelnevat teavitamist võimalikest agressiivse maksuplaneerimise tehingutest, mille määratlevad neli standardnäitajat (ehk tunnust), mis on sätestatud direktiivi ettepaneku lisas. Peaks olema selge, et pelgalt maksukorraldusest teavitamine ei tähenda automaatset eeldust, et tegu on agressiivse maksuplaneerimisega, vaid pigem algatab see dialoogi maksumaksja ja maksujurisdiktsiooni vahel. Seega on komisjon valinud ennetava lähenemisviisi, mis peaks vähendama karistuste ohtu maksumaksjatele.
Uuesti sõnastamine õiguslikku vahendit muutmata ( 12 ) ei saa olla kivisse raiutud. Mõnikord, eelkõige kui on nähtunud, et liikmesriigid tõlgendavad ja rakendavad direktiivi erinevalt, on just õigusliku vahendi muutmine, käesoleval juhul määruseks, kõige loogilisem lahendus. Praegusel juhul on aga juba tegu määrusega, seega peab uuestisõnastamine nüüd viima selgete ja ühtselt kohaldatavate eeskirjadeni, mis ei ole mitmeti tõlgendatavad ja mida täiendatakse uute arusaamadega – ja suures osas see just nii ongi. Alljärgnevad märkused puudutavad ülejäänuid, veel karmistamist vajavaid aspekte.
9.3.

Oluline mureallikas VKEdele on see, et nad kasutavad digitaalset siseturgu piiriülestes kaubandussuhetes vähe, eriti puudutab see mikroettevõtjaid. VKEsid tuleks julgustada selles osalema samadel turutingimustel ja võrdsetel alustel suurte rahvusvaheliste ja Euroopa internetikauplejatega. VKEdele tuleb kinnitada nende õigust valida, millisel turul tegutseda ja nende vabadust lepinguid sõlmida, et taastada nende usaldus internetipõhiste piiriüleste tehingute sõlmimise vastu.
3.12.

Komitee leiab, et pakutud sammud pangandusliidu lõpuleviimiseks on väga olulised, et kergendada liikmesriikide valitsuste eelarvete koormust ning tagada seejuures pangandussüsteemi stabiilsusest tulenev kasu üldsusele.
7.4.

Komitee tunnistab, et mõned sidusrühmad leiavad, et kõige tõhusam siseriiklike kohtute õiguste säilitamise meede oleks mitmepoolse investeerimiskohtu poole pöördumise piiramine riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu näiteks EL. Riikidevaheline vaidluste lahendamine on ühtlasi vaikimisi vaidluste lahendamise mehhanism rahvusvahelises avalikus õiguses ja seda on juba kasutatud mitmetes investeerimislepingutes. Seetõttu tuleks seda investeerimisõiguse puhul eelistada. Komitee märgib, et teised sidusrühmad leiavad, et investori ja riigi vaheliste vaidluste lahendamine on investeeringute puhul tõhusam lahendus ja võimaldab nende arvates erapooletut, poliitikavälist ja kulutõhusat vaidluste lahendamist. Alates aastakümnete tagusest loomisest on tegemist olnud vaikimisi vaidluste lahendamise süsteemiga investeeringute korral.
Arvestades, et komisjoni välja pakutud uus väikeettevõtjate suhtes kohaldatav käibemaksusüsteem aitab neid ettevõtjaid, võimaldades neil ära kasutada ühtse turu pakutavaid väljavaateid, on komitee seisukohal, et artikli 284 lõikes 1 ja artikli 284 lõike 2 punktis b kehtestatud künnised peaksid olema paremini seotud artikli 280a esimeses punktis määratletud käibemahuga. Teiste sõnadega, kui komisjoni ettepanekus kehtestatakse aastakäibeks, millest allapoole saavad mikroettevõtjad kasu direktiivi ettepanekus ette nähtud vabastustest, 85 000 eurot, siis piiriülese müügi mahu künnis on 100 000 eurot, mistõttu kohaldataks kavandatavat süsteemi pigem mikroettevõtjate suhtes. Komitee on seisukohal, et künnised tuleb kehtestada nii, et uus süsteem hõlmaks ka VKEsid. Lisaks oleks soovitatav, et VKEdele ette nähtud meetmeid saaks kasutada ka sotsiaalsete ettevõtete puhul, eeskätt siis, kui nad osutavad sotsiaal- ja haridusvaldkonnas tugiteenuseid. Lisaks leiab komitee, et on vaja ette näha täiendavad meetmed tagamaks, et ka VKEd saavad kasu halduskoormuse vähendamisest, mida komisjoni ettepanekus kavandatud süsteemi raames kohaldataks vaid mikroettevõtjate suhtes.
6.3.

Komitee soovib siiski väljendada suurt muret selle lähenemisviisi proportsionaalsuse pärast. Ettepanekus väidetakse, et see on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. Küll aga ei võeta selles üldse arvesse avaliku sektori asutuste rahalist lisakoormust ega võrrelda ettepanekut teiste tööstuspoliitika variantidega. Seega ei ole ilmne, et riigihangetega peamiselt linnadele ja valdadele kaasnev lisakoormus on kõige tõhusam viis tööstuse tegevuse ja turu arendamise stimuleerimiseks. Suurt mure on väljendanud nii kohalikud ühistranspordi organisatsioonid kui ka linnade ja valdade esindajad. Sidusrühmad tõid esile järgmised põhipunktid: — investeerimiseks on vaja juurde märkimisväärseid rahalisi vahendeid, mis käivad neile üle jõu; — paljud linnad on keskkonnasõbraliku transpordi jaoks juba palju ära teinud, kuid direktiivis neid jõupingutusi eiratakse; — eiratakse nüüdisaegseid Euro VI diiselbusse, kuigi need kehtivad uue standardina 2011. aastast (10) ja aitavad vähendada ühistranspordi heitkoguseid kulutõhusal viisil; — pistikühendusega hübriidsõidukeid ei aktsepteerita pärast 2025. aastat; — elektribusside ja -veokite laadimistaristu on üsna erinev kergsõidukite, nagu isiklike sõiduautode, laadimisest, mistõttu on koostoime võrdlemisi piiratud; — erandid tuleb näha ette tuletõrje-, politsei- ja kiirabisõidukitele; — mõnes omavalitsuses hõlmab riigihange väikest arvu sõidukeid (alla 10), millega on miinimumeesmärkide saavutamine vähe tõenäoline; — kavandatud aruandekohustust saab vastuvõetavate halduslike jõupingutustega viia ellu ainult siis, kui keskkonnasõbralike sõidukite kategooria võetaks kasutusele ametlikes sõidukiregistrites.
Komitee on teadlik, et ettevõtted analüüsivad viise, kuidas nad saavad osaleda õpipoisiõppes, et muuta need enda jaoks ligitõmbavamaks ja kasulikumaks. Lisaks toonitab komitee, et õpipoisiõppe tõhusus kujutab endast mitmetahulist kontseptsiooni ja tegu ei ole pelgalt kulude-tulude analüüsiga. Ühelt poolt tähendab tõhusus seda, et tunnustatakse, et õpipoisiõppe pakkujad investeerivad õpikogemuse loomisse ning „ootavad, et investeering tasuks end aja jooksul oskuste ja nõudluse parema sobivuse mõttes ära, mis julgustab ja soodustab õpipoisikohtade pakkumist“ ( 10 ) . Teisalt tähendab see inimeste tõhusat üleviimist tööturule kvalitatiivsel viisil.
1.5.

Kavandatavat sätet, milles nähakse ette, et rahvusvahelistele ja riigisisestele veoteenustele (sealhulgas linnasisesed ja linnalähised veod), mille sihtkoht on linnulennul vähem kui 100 kilomeetri kaugusel, võib keelata turulepääsu üksnes siis, kui osutatava teenusega ohustatakse kehtiva avaliku teenindamise lepingu majanduslikku tasakaalu, on oleks mõnel juhul keeruline ühildada üldhuviteenusega, mis peab olema taskukohase hinnaga ja nõuetekohase kvaliteediga kõikide jaoks. Austades ausat konkurentsi käsitlevaid õigusakte, on turul üksnes võimalik välja pakkuda kulupõhiselt fikseeritud hind. Siiski on mõnes liikmesriigis täielikult võib osaliselt dereguleeritud turg, kus on saavutatud mõistlikult häid tulemusi. Sellistel juhtudel võib ettepanek tähendada sammu tagasi.
2.4.

Käesolevas arvamuses käsitletud ettepanekuga muudetakse direktiivi 92/106/EMÜ, millega kehtestatakse ühiseeskirjad kaupade teatavate kombineeritud vedude kohta liikmesriikide vahel (COM(2017) 648). See sisaldab järgmisi põhielemente. — Kombineeritud veod ei pea enam olema oma olemuselt piiriülesed. Komisjoni hinnangul on riigisisestel kombineeritud vedudel liikmesriikides märkimisväärne potentsiaal. — Eemaldatakse maanteeväliste vedude miinimumpikkuse nõue. Teisest küljest näeb uus säte ette, et alternatiivi puudumise korral ei võeta arvesse mere- ja siseveetransporti. — Kombineeritud vedudel võib kasutada mis tahes laadimisüksust, mis vastab standardites ISO6346 või EN 13044 sätestatud kriteeriumidele, ja maanteesõidukit, mida saab vedada raudtee-, sisevee- või meretranspordivahendiga. — Praegust maanteetranspordi piiramise eeskirja muudetakse, nii et esimene ja/või viimane maanteeveoetapp ELis võib olla 150 km linnulennul või 20 % esimese etapi laadimiskoha ja viimase etapi mahalaadimiskoha vahemaast linnulennul. See piirang ei kehti tühjade laadimisüksuste kohta ega pealevõtmise või kohaletoimetamise paika vedamise kohta. — Liikmesriigid võivad lubada eelmises punktis märgitutest pikemaid vahemaid, et oleks võimalik jõuda lähimasse vajaliku varustuse ja mahutavusega terminali. — Et maanteevedu aktsepteeritaks kombineeritud veo osana, peab ettevõtja tõestama, et vedu on osa kombineeritud veost. Ettepanekus on öeldud, millist teavet tuleb esitada vedude kohta tervikuna ja nende eri osade kohta. Täiendavat teavet ei tohi nõuda. Teavet võib esitada mitmesuguste veodokumentide kujul, sh elektrooniliselt. Teavet peab olema võimalik esitada teel toimuva kontrolli ajal. — Põhjendatud kõrvalekaldeid kavandatud marsruudist aktsepteeritakse. — Liikmesriikidel on kohustus võtta vajalikud meetmed ümberlaadimisterminalide jaoks vajalike investeeringute toetamiseks, kooskõlastades seda naaberliikmesriikidega. — Iga liikmesriik peab määrama ühe või mitu ametiasutust, kes vastutavad direktiivi rakendamise eest ja toimivad rakendamisprobleemide korral kontaktpunktina. — Ettepanekuga nähakse ette ka aruandlusnõuded, mida liikmesriigid peavad täitma, võttes arvesse kombineeritud vedude arengut. — Praegune erand kabotaažieeskirjadest jääb kehtima maanteevedude (maanteeveoetappide) kohta, mis on osa liikmesriikidevahelisest piiriülesest veost ja toimuvad täielikult ühe liikmesriigi territooriumil. Komisjon põhjendab seda erandit, väites, et korraldatud arutelude tulemuste põhjal aitab see säte kombineeritud vedude lahendused atraktiivsemaks muuta. Komisjon viitab ka Euroopa Kohtu otsusele kohtuasjas 2/84 (komisjon vs. Itaalia), milles ollakse seisukohal, et kombineeritud vedu tuleks käsitada ühe omavahel seotud rahvusvahelise veona. — Komisjon juhib ettepaneku põhjuste hulgas tähelepanu asjaolule, et töötajate lähetamise eeskirjad kehtivad nii riigisiseste kombineeritud vedude kui ka kabotaaži kohta. Töötajate lähetamise ja rahvusvaheliste kombineeritud vedude eeskirjade kohta pole aga midagi selget öeldud.
4.9.

Komitee palub Euroopa Komisjonil eristada paremini ja selgemalt erinevaid keskkonnahoidlike sõidukite kasutuselevõtmise eesmärke. Olemas on kaks eesmärki: kliimakaitse ja kohaliku õhukvaliteedi paranemine. On oluline märkida, et teatud liiki kütused võivad aidata parandada õhukvaliteeti linnades, kuid need ei ole kliima jaoks kasulikud, näiteks kui elektrisõidukite jaoks mõeldud elekter või vesinik on pärit söeelektrijaamadest. Teisalt, biometaanist saadud maagaasil töötavad vähese heitega sõidukid on küll kliimasõbralikud, ent võivad sellest hoolimata aidata kaasa kohalikule õhusaastele. Kohaliku õhusaaste vähendamine linnades on väga pakiline vajadus ja nõuab meetmeid kohalikul ja piirkondlikul tasandil, samas kui kliimakaitse on üleilmne probleem ja muutusi on võimalik saavutada (ja jälgida) üksnes aastakümnete jooksul. Oluline on nende eesmärkide vahel selget vahet teha, et veenda inimesi tegema avaliku ja erasektori investeeringuid.
6.3

Komitee on seisukohal, et ELi tasandil euroala esindamise eest vastutava ametikoha ühendamine eurorühma esimehe, uue Euroopa Valuutafondi juhatajate nõukogu juhi ning Euroopa Komisjoni asepresidendi ametikohaga tähendaks täidesaatva võimu liigset koondumist ühe inimese kätte. Lisaks sellele leiab komitee, et ettepanek tagada eurorühma esimehele automaatselt kaks järjestikust ametiaega, et viia tema ametiaeg eurorühmas vastavusse ametiajaga Euroopa Komisjonis, on ebademokraatlik.