Selleks et parandada harta kohaldamist ja suurendada üldsuse teadmisi hartast, esitas Euroopa Komisjon 2020. aastal strateegia põhiõiguste harta kohaldamise tugevdamiseks (edaspidi „harta strateegia“). Vastavalt harta strateegias sätestatule kasutab komisjon nüüd oma hartat käsitlevates aastaaruannetes temaatilist lähenemisviisi, et tuua esile mõned kõige pakilisemad põhiõiguste ja harta kohaldamise küsimused valitud valdkondades.

Euroopa Liidu põhiõiguste hartasse (edaspidi „harta“) on koondatud suur hulk põhiõiguseid ning selles kinnitatakse, et Euroopa Liit on rajatud sellistele väärtustele nagu põhiõigused, demokraatia ja õigusriik. Harta siduv olemus on võimaldanud ELi õiguskorral kujuneda põhiõiguste kaitse valdkonnas suunanäitajaks.

Edusammud harta strateegia rakendamisel -Komisjon võttis vastu harta kohaldamist käsitleva 2021. aasta aruande, mis on pühendatud põhiõiguste kaitsele digiajastul. -Praeguseks on 22 liikmesriiki nimetanud harta kontaktasutuse, et edendada koostööd ja harta tulemuslikku kohaldamist; kontaktasutused kohtusid esimest korda 2022. aasta juunis. -Hinnatud on rohkem kui 400 liikmesriikide rahastamisprogrammi, et tagada, et asjaomaste liidu rahaliste vahendite kasutamisel järgitakse hartat (s.o harta tulemusliku kohaldamise ja rakendamise horisontaalne eeltingimus). -Kodanike, võrdõiguslikkuse, õiguste ja väärtuste programmist on selle esimese kahe aasta jooksul ligikaudu 260 miljoni euroga toetatud ligi 600 projekti, millega edendatakse ELi väärtusi ning võideldakse vihkamise, diskrimineerimise ja sallimatusega ELis, ning õigusprogrammi vahenditest rahastatakse ka projekte, mille eesmärk on koolitada õigusvaldkonna spetsialiste põhiõiguste valdkonnas. -Nagu on rõhutatud komisjoni teatises „ELi õiguse täitmine ja poliitika tulemuslikkus“, on komisjon hoogustanud oma tegevust, et edendada ja kaitsta rikkumismenetluste abil inimeste õigusi, põhivabadusi ja õigusriiklust. -Komisjon tugevdas koostööd liikmesriikidega konkreetsetes hartaga hõlmatud valdkondades, nagu võitlus rassismi ja diskrimineerimise ning vaenukõne ja vaenukuritegude vastu. -Hartat käsitlevad koolitused ja materjalid on kättesaadavad Euroopa e-õiguskeskkonna portaali uuel Euroopa koolitusplatvormil ning komisjon töötab välja ka koolitusi, mis aitavad ELi institutsioonide töötajatel hartat oma igapäevatöös tulemuslikult kohaldada. -Praeguseks on 15 liikmesriiki teinud Euroopa e-õiguskeskkonna portaalis kättesaadavaks oma parimad tavad harta kasutamisel ja sellest teadlikkuse edendamisel ning nad ajakohastavad teavet ka põhiõiguste interaktiivse vahendi kaudu. -Euroopa Liidu Põhiõiguste Amet (FRA) on ajakohastanud oma Charterpedia andmebaasi ja töötanud välja uued veebipõhised kursused, mis keskenduvad harta kohaldamisele. -Komisjon algatas 2021. aastal kampaania #RightHereRightNow, et suurendada inimeste teadlikkust hartast tulenevatest õigustest. Harta kohta antakse teavet ka Euroopa e-õiguskeskkonna portaali rubriigis „Teie õigused“ ja Euroopa Liidu portaali rubriigis „Teie õigused ELis“.

Komisjon võttis harta strateegias kohustuse toetada kodanikuühiskonna esindajate jaoks soodsat keskkonda ja võtta meetmeid sellise liidu õigust, sealhulgas hartat rikkuva tegevuse vastu, mis avaldab mõju kodanikuühiskonna organisatsioonidele. Harta strateegias juhiti tähelepanu ka tugevate ja sõltumatute riiklike inimõiguste asutuste loomise ja säilitamise tähtsusele.

Seepärast keskendutakse 2022. aasta aruandes kodanikuühiskonna tegutsemisruumile ja selle rollile hartas sätestatud põhiõiguste kaitsmisel ja edendamisel.

Kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad on põhiseaduslikes demokraatlikes ühiskondades olulised, et viia ellu ja kaitsta Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 ja hartas sätestatud väärtusi ja õigusi. Nad pakuvad oma eriteadmisi riikide ametiasutuste ja ELi institutsioonide poliitikakujundus- ja õigusloomealaseks tööks ning aitavad tagada, et need asutused vastutavad põhiõiguste ja õigusriigi põhimõtete järgimise eest. Nagu käesolev aruanne näitab, on liikmesriigid ja EL võtnud erineval määral meetmeid kodanikuühiskonna osalejate kaitsmiseks, toetamiseks ja võimestamiseks, pakkudes neile mitmesuguseid koostöövõimalusi. Viimastel aastatel on kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad aga üha enam seisnud silmitsi probleemidega, mis on seotud kodanikuühiskonna tegutsemisruumi ahenemisega. Nende põhivabadusi on erinevate õigus-, haldus- ja poliitikameetmetega järk-järgult piiratud, mis mõjutab nende võimet viia ELi ja liikmesriikide strateegiliste partneritena läbi põhiõigusi toetavaid tegevusi.

Hoolimata neist probleemidest on kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad ilmutanud märkimisväärset säilenõtkust oma töö jätkamisel. Mõnes liikmesriigis on neil olnud COVID-19 pandeemia ja Venemaa Ukraina-vastase agressioonisõja ajal oluline roll ning nad on olnud esirinnas selle tagamisel, et üksikisikute vajadusi mõistetaks, neist teavitataks ja neid rahuldataks ning et üksikisikute õigusi kaitstaks.

Kodanikuühiskonna organisatsioonide ja õiguste kaitsjate tähtsus kriisi ajal COVID-19 pandeemia ajal propageerisid kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad läbipaistvaid ja proportsionaalseid meetmeid tervisealase hädaolukorra lahendamiseks ning andsid teatavates liikmesriikides pandeemiast mõjutatud isikutele olulist abi . Kodanikuühiskonna organisatsioonidel on olnud oluline roll hädaolukorras desinformatsiooni vastu võitlemisel koostöös ELi, Euroopa faktide kontrollimisega tegelevate organisatsioonide ja liikmesriikide avalik-õiguslike asutustega. Alates Venemaa Ukraina-vastase agressioonisõja puhkemisest on kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad korraldanud Ukrainas riigisiseste põgenike ning liikmesriikides sinna põgenenud inimeste vastuvõtmist ja toetamist . Nad lõid spetsiaalse teenuse konflikti eest põgenedes kaduma läinud laste kokkuviimiseks nende pereliikmete ja eestkostjatega . Samuti on nad teinud tööd selle nimel, et jagada parimaid tavasid seoses Ukrainast ELi saabuvate saatjata ja vanematest eraldatud laste eestkostega. Selleks et hõlbustada teabevahetust ja algatuste kooskõlastamist kodanikuühiskonna esindajate vahel, lõi komisjon ELi tervisepoliitika platvormil tervisesektori sidusrühmade erivõrgustiku „Ukraina, naabruses asuvate ELi liikmesriikide ja Moldova toetamine“. Kodanikuühiskonna organisatsioonidel on olnud oluline osa ka jõhkrate massikuritegude dokumenteerimisel, uurides tõendeid rahvusvaheliste kuritegude ja Ukraina kodanike Venemaale küüditamise kohta. Samuti on nad tegelenud Ukraina õiguskaitse- ja kohtusüsteemide suutlikkuse suurendamisega, et võimaldada väidetavate sõjakuritegude ja inimsusevastaste kuritegude uurimist ning nende eest süüdistute esitamist, võttes arvesse teatatud juhtumite arvukust . Mõlema kriisi puhul on kodanikuühiskonna organisatsioonid olnud olulised, et edastada kohapealt teavet raskuste kohta, mida kogevad konkreetsed rühmad, nagu naised, lapsed, puuetega inimesed, LGBTIQ-inimesed, romad ja eakad, ning on seega aidanud kaasa teadlike otsuste tegemisele selle kohta, kuidas nende rühmade erivajadusi kõige paremini rahuldada.

Käesolev aruanne ilmub ELi kodanikuühiskonna tegutsemisruumi jaoks kriitilisel ajal. See on osa komisjoni püüdlustest tunnistada kodanikuühiskonna organisatsioonide ja õiguste kaitsjate panust ELi põhiväärtuste kaitsmisel ning tema kindlast tahtest toetada nende tööd nii oma sise- kui ka välistegevuses. Põhiõigustele, õigusriigi põhimõtetele ja demokraatiale rajatud liidus on kodanikuühiskonna osalejatel oluline roll hartas sätestatud põhiõiguste edendamisel ja kaitsmisel ning nad aitavad tagada harta nõuetekohast kohaldamist. Sel viisil täiendab aruanne iga-aastaseid õigusriigi olukorda käsitlevaid aruandeid, Euroopa demokraatia tegevuskava, ELi õigusemõistmise tulemustabelit ja Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti tööd kodanikuühiskonna tegutsemisruumi valdkonnas. Aruandes kinnitatakse taas, et kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad peaksid saama töötada keskkonnas, kus austatakse nende endi põhiõigusi, ning tuuakse näiteid selle kohta, kuidas seda ELi ja riiklikul tasandil saavutatakse või millised probleemid esinevad. See on vastus üleskutsetele, et EL võtaks täiendavaid meetmeid, sealhulgas Euroopa tuleviku konverentsi raames esitatud üleskutsetele.

Milline teave on käesoleva aruande aluseks? Aruanne tugineb kvalitatiivsele hinnangule komisjoni läbiviidud ja Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti analüüsitud konsultatsioonide tulemuste ning muude allikate kohta, sealhulgas: -neli sihtkonsultatsiooni i) liikmesriigiga, ii) põhiõiguste valdkonnas tegutsevate Euroopa kodanikuühiskonna organisatsioonide kuue katusorganisatsiooniga, iii) kahe rahvusvahelise organisatsiooniga ning iv) Euroopa riiklike inimõiguste asutuste võrgustiku (ENNHRI) ja Euroopa Liidu riiklike võrdõiguslikkust edendavate asutuste võrgustikuga (Equinet); -veebikonsultatsioon 150 kodanikuühiskonna organisatsiooniga Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti kodanikuühiskonna võrgustiku – põhiõiguste platvormi – kaudu; -komisjoni muude aruannete, näiteks iga-aastase õigusriigi olukorda käsitleva aruande koostamisel saadud andmed; -teiste ELi institutsioonide ja asutuste aruanded, eelkõige Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti aruanded, mis keskenduvad kodanikuühiskonna tegutsemisruumile, ning rahvusvaheliste organisatsioonide aruanded. Käesolevas aruandes toodud näited on valitud selleks, et näidata viimaste aastate olulisi arengusuundi ning tutvustada nii probleeme kui ka positiivseid aspekte, mille liikmesriikide sidusrühmad on välja toonud. Riiklike meetmete ja algatuste näited ja kirjeldused ei ole ammendavad ning on esitatud üksnes näitlikustamiseks. Konsultatsioonide kokkuvõtlikes aruannetes ja konkreetsetes arvamustes on esitatud täiendavad meetmed ja algatused. Iga peatüki teemad (mis on pühendatud kodanikuühiskonna kaitsmisele, toetamisele ja võimestamisele) valiti kodanikuühiskonna jaoks soodsa keskkonna peamiste üksteisest sõltuvate näitajatena.

2.Kodanikuühiskonna organisatsioonide ja õiguste kaitsjate esmatähtis roll

Kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad viivad liikmesriikides ja ELi tasandil läbi palju tegevusi. Kodanikuühiskonna organisatsioonide näol on tegemist mitmekesise rühmaga alates organisatsioonidest, kellel on laiaulatuslikud põhiõigustega seotud volitused, kuni nendeni, kes pakuvad konkreetsete õigustega seotud eriteadmisi või toetust. Nad võivad tegutseda kogu riigis või piirkondlikul või kohalikul tasandil. Samuti võivad nad viia ellu mitmeid erinevaid tegevusi või keskenduda ainult konkreetsetele ülesannetele, näiteks oma liikmete või abisaajate vajadustele kohandatud toetavale tegevusele või teenuste osutamisele. Sama tähtsad on riiklikud inimõiguste asutused, võrdõiguslikkust edendavad riiklikud asutused ja ombudsmani institutsioonid, kes aitavad mitmel viisil kaasa liidu õiguse ja poliitika rakendamisele.

Teadlikkuse suurendamine

Kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad suurendavad teadlikkust ning teavitavad, harivad ja koolitavad üldsust, konkreetseid rühmi ja liikmesriikide ametiasutusi sellistes küsimustes nagu põhiõigused ja nende jõustamine, demokraatlik otsustusprotsess ja õigusriigi põhimõtted. Seda tehes edendavad kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad õiguste ja demokraatliku vastutuse kultuuri ELis. Näiteks Horvaatias koolitab ombudsman ametnikke ja kohtunikke harta teemal. See hõlmab nii hartast tulenevaid kohustusi kui ka selle võimalikku kasutamist kampaaniates, teavitustegevuses ja inimõiguste rikkumiste ohvrite toetamisel. Leedus korraldasid kodanikuühiskonna organisatsioonid hiljuti interaktiivse rahvusvahelise ürituse, et suurendada noorte teadlikkust vaenukõnest ja selle tagajärgedest ühiskonnale ning koolitada ja julgustada neid arendama selle vastu võitlemise oskusi.

Lisaks annavad kodanikuühiskonna organisatsioonid ja õiguste kaitsjad teavet üldsust mõjutada võivate küsimuste kohta ja selliste meetodite kohta, mille kaudu saavad inimesed osaleda demokraatlikes otsustusprotsessides. Kodanikuühiskonna esindajad julgustavad inimesi väljendama oma seisukohti avalikult meeleavalduste, petitsioonide, rahvahääletuste ja kodanike paneelide kaudu. Nad saavad suurendada teadlikkust ja ühiselt toetada poliitikameetmeid ja õigusakte väljaspool üksikute liikmesriikide piire, edastades väärtuslikke teadmisi riiklikult tasandilt ELi või rahvusvahelise tasandi otsustajatele ja vastupidi.