KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE

Keemiliste ainete kombineeritud mõju

Keemilised segud

1. Sissejuhatus

Mõju, mida inimeste tervisele ja keskkonnale avaldab kokkupuude paljude keemiliste ainetega, on viimastel aastatel saanud üha rohkem tähelepanu. Seda mõju on nimetatud mitmeti: kombineeritud mõju, segude mõju või ka kokteiliefekt. Euroopa Parlament on pidevalt juhtinud tähelepanu vajadusele võtta seoses ELi kemikaale reguleerivate õigusaktidega arvesse eri keemiliste ainete kombineeritud mõju inimeste tervisele ja keskkonnale. Toetudes osaliselt Taani väikelaste uuringu (1. tekstikast) tulemusel tekkinud muredele, võttis nõukogu 22. detsembril 2009 vastu rea järeldusi keemiliste ainete kombineeritud mõju kohta[1].

1. tekstikast. Segud, millega puutuvad kokku inimpopulatsioonid

Taani ametiasutused avaldasid 2009. aastal uuringu[2] tulemused, milles käsitleti väikelaste (kaheaastased lapsed) kokkupuudet eri allikatest pärinevate keemiliste segudega, millest paljud kahjustavad sisesekretsioonisüsteemi. Uuriti kokkupuudet keemiliste ainetega toiduahela kaudu, siseruumide õhu ja tolmu kaudu, riiete ja jalanõude kaudu, mänguasjade, tervishoiu- ja hügieenitoodete kaudu ning selliste toodetega nagu mähkmevahetamismatid ja vannimatid kokkupuutumise kaudu. Mitmesuguste ainete ennustatavatele kontsentratsioonidele toetudes tehti uuringus järeldus, et on vaja vähendada kokkupuudet antiandrogeensete ja östrogeensete ainetega toidu, siseruumide õhu ja tarbekaupade kaudu.

Nõukogu kutsus komisjoni eelkõige üles „… hindama, kuidas ja kas asjakohastes ühenduse õigusaktides käsitletakse õigesti ohte, mida põhjustab eri teid pidi toimuv kokkupuude keemiliste ainetega, mis pärinevad paljudest eri allikatest, ja kaaluma selle põhjal sobivaid muudatusi, suuniseid ja hindamismeetodeid ning esitama selle kohta nõukogule aruande hiljemalt 2012. aasta alguses.”

Käesoleva teatise eesmärk on ametlikult vastata nõukogu üleskutsele ja eelkõige hinnata, kas praegune ELi õigus, mille loomise aluseks on olnud peamiselt üksikute ainete ja üksikute allikate hindamine, tagab asutamislepinguga nõutud kõrgetasemelise kaitse. Keemiliste segudega seotud küsimusi võetakse arvesse ka tulevaste keskkonnapoliitika prioriteetide ettevalmistamisel. Potentsiaalselt kahjulike keemiliste segudega kokkupuute vähendamiseks võetud meetmed aitavad saavutada ka programmi „Tervis majanduskasvuks”[3] eesmärke.

Käesolevas dokumendis on rohkesti kasutatud kolme teaduskomitee (edaspidi „teaduskomiteed”) ühisarvamust[4] ja võetud arvesse ka komisjoni rahastatud suuremat uuringut „State of the Art Report on Mixture Toxicity” (Segude toksilisuse koondaruanne)[5].

2. Segud[6] ELi kemikaalialastes õigusaktides

ELis nagu mujalgi maailmas tuginevad kemikaalide alased õigusaktid hinnangutele, milles käsitletakse individuaalseid keemilisi aineid. Sageli kasutatakse sellist hinnangut otsuse tegemiseks, milles käsitletakse otse asjaomast individuaalset ainet. Lisaks eeskirjadele, millega reguleeritakse individuaalsete ainete hindamist ja kasutamist, on aga ka palju ELi õigusakte, milles käsitletakse mitmesugust tüüpi segusid.

2.1 Spetsiaalselt koostatud segud

Spetsiaalselt koostatud segu koostis on hästi teada ja hinnangud põhinevad koostisainete omadustel, millele vajaduse korral lisatakse täienduseks terviktootega tehtud katsed. Seda laadi õigusaktid hõlmavad eeskirju segude klassifitseerimise, märgistamise ja pakendamise kohta,[7] eeskirjad taimekaitsevahendite lubade andmise kohta,[8] eeskirjad kosmeetikasaaduste koostise kohta,[9] eeskirjad inimtervishoiuks ettenähtud meditsiinitoodete heakskiitmise kohta[10] ning eeskirjad veterinaarravimite heakskiitmise kohta[11].

2.2 Ühestainsast allikast pärinevad segud

Toodete valmistamise, transpordi, kasutamise või kõrvaldamisega seoses satuvad keskkonda sageli keemiliste ainete segud. Kui koostis on teada või kui komponente saab analüüsimeetoditega määrata, võib komponentide teadmise põhjal teha hinnanguid. Kui koostis ei ole teada, tuleb hinnangu aluseks võtta tervikseguga tehtavad katsed. ELi õigusaktide hulgas on väga vähe selliseid, milles konkreetselt nõutakse terviksegu hindamist või katsetamist. Kuid vee raamdirektiivis[12] on esitatud nõue, et veekogude hea ökoloogilise ja keemilise olukorra saavutamiseks tuleb rõhk panna mitte üksnes üksikute keemiliste ainete kontsentratsioonile, vaid ka nende kombineeritud mõjudele.

2.3 Paljudest allikatest pärinevate keemiliste ainete mitmesugusel viisil tekkinud segu

Nõukogu tõstatatud probleemi peamine raskuspunkt on paljudest allikatest pärinevate keemiliste ainete mitmesugusel viisil tekkinud segu hindamine ja selle kohta on ELi õigusaktides vaid piiratud arv näiteid. Seoses REACHi määrusega[13] on töötatud välja suunised, milles käsitletakse paljude allikate kaudu ühe ainega ja erijuhtudel mitme sarnase ja sarnaselt toimiva ainega (näiteks sama metalli eri soolad või rida orgaanilise aine lähedasi derivaate) kokkupuute hindamist[14]. Nõutakse, et tööandjad korraldaksid töökohtadel ohtlike kemikaalide hindamist, sealhulgas on nad kohustatud hindama ohte, mida kõik sellised keemilised mõjurid avaldavad ühiselt[15]. Seoses maksimaalse taseme kehtestamisega pestitsiidijääkidele taimses ja loomses toidus ja söödas või nende pinnal[16] töötas Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) taimekaitsetoodete eksperdirühm välja lähenemisviisi, kuidas võtta arvesse kumulatiivset mõju ja sünergiat sarnase toimega pestitsiidide piirnormide kehtestamisel[17]. EFSA töötab välja ka meetodit, mida saab kohaldada erineva toimega pestitsiididega kutsealase kokkupuute puhul[18].

2.4 Kokkuvõte

Kokkuvõtteks, kui ELi õiguses hinnatakse ja reguleeritakse keemilisi segusid, on enamasti tegemist teadaoleva koostisega keemiatoodetega. Kontrollile on allutatud ka mõned keerulised segud, mida lastakse või heidetakse keskkonda ühest allikast (tehas, käitis jne). On mõned näited hindamise ja kontrollimise kohta, mida teostatakse seoses eri allikatest pärineva mitme aine ja eri kokkupuuteteedega, kuid need on oma ulatuselt piiratud. Praegu ei ole ELi õigustikus mehhanismi segude mõju süstemaatiliseks, igakülgseks ja terviklikuks hindamiseks, milles võetakse arvesse eri kokkupuuteteid ja eri tootetüüpe. Seega ei saa hiljuti Taanis läbiviidud uuring (vt 1. tekstikast), milles rõhutati muret, mida tekitab väikelaste kokkupuude mitmesuguste sisesekretsioonisüsteemi kahjustajatega, põhjustada ulatuslikku hindamist ELi õigustiku raames.

3. Kas kokkupuude eri ainete madalate kontsentratsioonidega võib avaldada negatiivset mõju?

Me nägime punktis 2, et on väga palju õigusakte, mille eesmärk on tagada, et selliste keemiliste ainete kontsentratsioon, millega inimesed või loomad kokku puutuvad, oleks ohututes piirides. Kui õigusnõudeid täidetakse, tähendab see, et kuigi inimesed (ja ka loomad ja taimed) puutuvad kokku paljude keemiliste ainete madalate kontsentratsioonidega, ei tohiks ükski neist kemikaalidest olla kõrgemas kontsentratsioonis, kui on tema individuaalne ohutu piirmäär. Seda arvestades ja selleks, et vastata nõukogu poolt väljendatud murele, peame me uurima, kas keemiliste ainete segu, mis pärineb eri allikatest ja millega puututakse kokku eri teid pidi ning milles iga aine kontsentratsioon on väga madal, võib avaldada negatiivset mõju inimeste tervisele või keskkonnale.

Teaduskomiteed osutasid, et teatavates tingimustes toimivad segus olevad kemikaalid ühiselt sellisel viisil, et see mõjutab üldist toksilisuse taset. Eelkõige võivad ühesuguse toimeviisiga[19] kemikaalid koos toimides avaldada kombineeritud mõju, mis on suurem kui segu iga komponendi eraldi avaldatav mõju. Erineva toimeviisiga (sõltumatult toimivate)[20] ainete kohta tegid teaduskomiteed järelduse, et ei ole kindlaid tõendeid, mis näitaksid, et kokkupuude selliste keemiliste ainete seguga võiks kahjustada tervist, kui individuaalsete keemiliste ainete kontsentratsioon on tasemel, millel mõju puudub, või on sellest madalam. Selle kohta, kas kokkupuude keemiliste ainete seguga võiks tekitada muret (seoses mõjuga inimese tervisele), tegid teaduskomiteed järelduse, et „kui iga üksiku keemilise aine puhul saavutatakse kavandatud kaitsetase, tuleks eri toimemehhanismiga ainete segu toime ohtlikkust pidada ebaoluliseks.”

Seoses ökoloogilise mõjuga on olukord siiski vähem selge ja teaduskomiteed tegid järelduse, et „kokkuvõttes tuleks ökoloogilise mõju puhul arvestada, et kokkupuude eri toimemehhanismiga ainete seguga, milles ainete kontsentratsioonid on madalad, kuid võivad siiski olla asjakohased, võib olla ohtlik, isegi kui iga aine kontsentratsioon on allpool ennustatavat mõju puudumise kontsentratsiooni (Predicted No Effects Concentration, PNEC). Järelikult on vaja täiustada praegusi teadmisi ja meetodeid ning arendada realistlikes tingimustes toimivate keemiliste ainete ökoloogilise riski hindamise terviklikku lähenemisviisi.”

4. Teaduslik probleem

4.1. Prioriteetide kindlaksmääramine

Nagu eelmises punktis näidatud, võib kokkupuude keemiliste ainete segudega, isegi kui need ained on madalal (reaalsel) kontsentratsioonil, anda põhjust muretsemiseks. Kuid praegu kaubastatavate kümnete tuhandete keemiliste ainete võimalike kombinatsioonide arv on astronoomiline ja riskihindajate tähelepanu tuleks keskendada olukordadele, kus negatiivse mõju võimalus on kõige suurem. Teaduskomiteed nägid ette selged kriteeriumide ja meetodite tunnused, mida võiks kasutada selliste keemiliste ainete kombinatsioonide/segude kindlakstegemiseks, mis edasise hindamise seisukohast vajavad erilist tähelepanu (vt 2. tekstikast).

2. tekstikast. Väljavõte teaduskomiteede üksikasjalikest soovitustest erilist tähelepanu vajavate segude kindlakstegemiseks

Arvestades inimese ja keskkonna bioloogiliste liikidega kokkupuutuvate keemiliste ainete võimalike kombinatsioonide peaaegu lõpmatut arvu, on vaja mingit esialgset filtrit, mis võimaldaks keskenduda segudele, mis võivad olla ohtlikud. Kaalumiseks esitatakse järgmised kriteeriumid:

1. Inimese ja/või keskkonna kokkupuude on olulisel tasemel.

2. Keemilised ained, mida toodetakse ja/või turustatakse paljukomponendiliste ainete või kaubanduslike segudena, mis sisaldavad mitut komponenti ja/või aktiivset toimeainet ja/või ohtlikku ainet.

3. Üks komponent, mis võib tõenäolisel kokkupuutekontsentratsioonil avaldada olulist kahjulikku mõju, või mitu sellist komponenti.

4. Inimpopulatsioonide või keskkonna sagedase või ulatusliku kokkupuute võimalikkus.

5. Keemilise aine püsivus kehas ja/või keskkonnas.

6. Olemasolev teave võimalike interaktsioonide kohta inimese või keskkonna kokkupuutekontsentratsioonil.

7. Prognostiline teave keemiliste ainete sarnase toime kohta.

8. Erilist tähelepanu tuleks pöörata segudele, mille ühel või mitmel komponendil oletatakse mõju avaldumise läve puudumist.

4.2. Keemiliste ainete kombinatsioonide/segude teaduslik hindamine

Teaduskomiteed andsid ka üksikasjalikud soovitused praegu kättesaadavate meetodite kohta, mida saab kasutada keemilise segu toksilisuse hindamiseks/ennustamiseks juhul, kui konkreetne keemiline segu tunnistatakse edasise hindamise jaoks prioriteetseks (vt 3. tekstikast).

3. tekstikast. Väljavõte teaduskomiteede üksikasjalikest soovitustest hindamise kohta

Kuna inimeste kokkupuude keemiliste segudega on väga mitmekesine, on varem vaikimisi võetud eelduseks, et keemilised ained üldiselt toimivad erineval viisil. Juhul kui on olemas andmeid, et toimeviis võib olla sarnane, on sobiv kasutada annuse/kontsentratsiooni liitmise lähenemisviisi. Annuste/kontsentratsioonide liitmine, kui seda kohaldatakse keemilise segu komponentidele, mille toimeviis ei ole teada, võib tulemuseks anda toksilisuse ülehindamise; sõltumatu toimemehhanismi eeldamisega võidakse aga toksilisust alahinnata. Seepärast tuleb tundmatu toimeviisi korral eelistada annuse/kontsentratsiooni liitmist, et tagada vajalik kaitse tase.

Ökotoksikoloogias tuleb iga lähenemisviisi korral viidata konkreetsetele hindamiskriteeriumidele ja organismide kindlatele taksonoomilistele rühmadele. […] Komponendipõhise lähenemisviisi kasutamist piirab oluliselt see, et see on võimalik ainult segude korral, mille põhikomponendid on teada.

4.3. Teadmis- ja andmelüngad

Teaduskomiteed andsid palju nõuandeid kõige ohtlikumate segude kindlakstegemise ja selliste segude hindamise meetodite kohta, kuid juhtisid tähelepanu ka paljudele teadmis- ja andmelünkadele, mis ei võimalda osutatud meetodite süstemaatilisemat ja tõhusamat kasutamist (vt 4. tekstikast).

4. tekstikast. Väljavõte teaduskomiteede üksikasjalikest soovitustest, milles käsitletakse teadmislünki

Üks suuremaid teadmislünki keemiliste segude hindamise puhul on praegusel ajal teadmiste puudumine selle kohta, kus, kui sageli ja millises ulatuses puutuvad inimesed ja keskkond kokku teatavate keemiliste segudega ja kuidas see kokkupuude muutub ajas. On vaja paremini mõista inimeste ja keskkonna kokkupuudet selliste segudega ning selleks tuleb kasutada seiret ja modelleerimist.

Paljude keemiliste ainete puhul ei ole head teavet toimeviisi kohta. Praegu ei ole ei tunnustatud ülevaadet toimeviisidest ega määratletud kriteeriume, kuidas iseloomustada või ennustada toimeviisi vähe uuritud keemiliste ainete puhul või kuidas rühmitada keemilisi aineid hindamisrühmadesse.

Segudes olevate keemiliste ainete interaktsioone[21] on raske ette näha, eriti seoses pikaajaliste mõjudega. On vaja uuringuid, et määratleda kriteeriumid, millega ennustada mõju võimendumist või sünergiat.

Ökotoksikoloogias on probleem veelgi keerulisem. Raske või isegi võimatu on saada teada kõiki võimalikke toimeviise, mis võivad esineda eri tüüpi organismide puhul keerulises bioloogilises koosluses. Teisest küljest tuleb arvestada, et ökoloogiliselt olulised mõjud on sageli laialdasemad ja mitte nii spetsiifilised (näiteks mürgisus konkreetse organi suhtes jne) kui inimtoksikoloogias. Tuleb koostada täielik kirjanduse ülevaade, et valmistada ette tänapäeva teaduse tasemele vastav alus segude biolagundamise modelleerimiseks.

Teaduskomiteed osutasid ka, et „REACHi määrusega luuakse ajaloo suurimat keemiliste ainete andmebaasi ja et seda teavet võiks kasutada mõne praeguse ebamäärasuse vähendamiseks.

4.4. Kas ELi õiguses saaks keemiliste segude hindamist teostada süstemaatilisemal viisil?

Teaduskomiteede arvamuse põhjal näib, et kui konkreetne keemiline segu on tunnistatud edasise hindamise seisukohast prioriteetseks, siis on olemas teaduslikud meetodid selliste hindamiste teostamiseks, kuigi praegu on palju teadmis- või andmelünki, mis võivad takistada nende meetodite kasutamist. Seepärast jääb püsima küsimus, kas praegune teadmiste seis on piisav, et toetada keemiliste segude süstemaatilisemat hindamist ELi õiguse raames. Teaduskomiteed andsid selged soovitused ka selle küsimuse kohta (vt 5. tekstikast).

5. tekstikast. Väljavõte teaduskomiteede soovitustest seoses võimalusega asuda ELi õiguse raames segusid süstemaatilisemalt hindama

Paljudel juhtudel on teadmised ebapiisavad tõsikindla teadusliku analüüsi jaoks. Kui toksikoloogiliselt olulised interaktsioonid on võimalik välistada, kui segu komponendid võib kindlaks teha ja olemasolev teave osutab teadaolevale toimeviisile, tuleks kasutada kas annuste liitmist või sõltumatu toimeviisi mudelit. Selline hulk teavet on inimese toksikoloogias siiski harva kättesaadav ja selle saamine on enamasti väga kulukas ja töömahukas.

Ökotoksikoloogias peaks toimeviis olema teada kõigi vee- ja maismaa ökosüsteemide asjakohaste taksonoomiliste rühmade kohta. Seega on teabe kättesaadavus veel enam piiratud; lisaks võivad indiviidi tasemel erinevana käsitatavad toimeviisid mõjutada populatsiooni tasemel üht ja sama asjakohast hindamiskriteeriumi ning seepärast võib annuste/kontsentratsioonide liitmise mudel olla populatsiooni tasemel kohasem mõjude ennustamiseks.

Keemiliste segude ohtlikkuse hindamise eesmärgil järjestamiseks on kõigepealt vaja kaaluda, kas inimeste või keskkonna kokkupuude segu või selle komponentidega on oluline. Kui ei ole tõendeid olulise interaktsiooni kohta, võiks kasutada annuste/kontsentratsioonide liitmise mudelit, kui segu komponendid avaldavad oma bioloogilist toimet ühe ja sama või lähedase toimeviisi/toimemehhanismi kaudu. Kui segu komponendid toimivad erinevalt, tuleks kasutada sõltumatu toime mudelit. Peale selle näib olevat põhjendatud, et kui ei ole teavet ei toimeviisi ega annuse-mõju sõltuvuse kohta, tuleks standardse lähenemisviisina kasutada annuste/kontsentratsioonide liitmise lähenemisviisi, et tagada hindamisel vajalik konservatiivsus.

Lisaks 5. tekstikastis viidatud soovitustele esitasid teaduskomiteed ka otsustamisskeemi (nn otsustuspuu), mida võiks kasutada keemiliste segudega tegelemisel (lähemad üksikasjad vt teaduskomiteede arvamus).

5. Järeldused

5.1. Praeguse olukorra kohta

(1) Praegu ei nähta ELi õigustikus ette eri keemiliste ainete eri kokkupuuteteede kaudu avalduvate kumulatiivsete mõjude igakülgset ja terviklikku hindamist. Juhul kui ohtlik segu on kindlaks tehtud ja see sisaldab keemilisi aineid, mida reguleeritakse ELi mitme õigusaktiga, ei ole praegu olemas mehhanismi, millega saaks edendada eri õigusakte arvestavat terviklikku ja kooskõlastatud hindamist.

(2) Sõltumatult toimivate keemiliste ainete puhul näib individuaalsete ainete hindamise põhjal inimese tervise jaoks „ohutu taseme” kehtestamine andvat piisava tagatise segude/kombinatsioonide võimalike negatiivsete mõjude vastu.

(3) Kuid kui keemiliste ainete toimeviisid on sarnased, võib selliste ainete segul (isegi kui iga aine kontsentratsioon on allpool selle aine „ohutut taset”) esineda kumulatiivseid efekte, ja siis on eelistatav kasutada kontsentratsioonide/annuste liitmist, et tagada vajalik kaitse tase.

(4) Looduslikele liikidele ja ökosüsteemidele avaldatava mõju puhul on olukord ebaselgem ja kombinatsiooni/segu efektide võimalikkust tuleb kaaluda nii sõltumatult toimivate keemiliste ainete kui ka sarnase toimeviisiga ainete puhul.

(5) On olemas meetodid võimalike ohtlike segude kindlakstegemiseks ja ka hindamiseks. Kuid on olemas ulatuslikud teadmis- ja andmelüngad (mis peamiselt on seotud toimeviisiga ja kokkupuudet käsitlevate andmetega), mis piiravad segude nõuetekohase hindamise võimalusi. ELi õigusaktide, eelkõige REACHi määruse alusel kogutav teave aitab vähendada praegust ebaselgust.

(6) Vaatamata teadmis- ja andmelünkadele on võimalik hinnata segude toksilisust ELi õigustiku taustal süstemaatilisemalt. Kui teave toimeviisi ja annuse-mõju sõltuvuse kohta ei ole kättesaadav või on ebaselge, annab vaikimisi tehtav eeldus annuste või mõjude liitmise kohta kõrgema kaitse taseme, kuid sellega on võimalik negatiivset mõju ka üle hinnata. Sellised piirangud ja sellega seotud võimalikud lisakulud võetakse arvesse juhul, kui kaalutakse võimalikke juhtimismeetmeid.

(7) Kuigi teaduskomiteed seda oma arvamuses konkreetselt ei käsitlenud, tuleb keemilisi segusid hinnates järgida põhimõtet, et selgroogsetega tehtavate katsete arvu tuleb vähendada, katsed peavad olema planeeritud katselooma säästvamalt ja võimaluse korral tuleb sellised katsed asendada muude meetoditega.

5.2. Töö edasise korraldamise kohta

Eespool esitatud järeldusi arvestades komisjon:

(1) moodustab asjakohaste talituste, nendega seotud ametite ja asutuste (Euroopa Toiduohutusamet (EFSA), Euroopa Kemikaaliamet (ECHA), Euroopa Ravimiamet (EMEA) ja Euroopa Keskkonnaamet (EEA)) ajutise töörühma, et tugevdada õigustiku eri õigusaktide vahelist kooskõla ja edendada terviklikku hindamist segude puhul, mis inimese ja keskkonna kokkupuute seisukohast nõuavad erilist tähelepanu. Ajutine töörühm kooskõlastab andmete koondamist ja jälgib erilist tähelepanu nõudvate segude terviklikku hindamist. Edasisi meetmeid võetakse vastavalt õigusaktile, mille kohaselt iga ainet praegu reguleeritakse;

(2) töötab teaduskomiteede arvamust arvestades 2014. aasta juuniks välja tehnilised suunised, mille eesmärk on edendada järjekindlat lähenemisviisi erilist tähelepanu nõudvate segude hindamisele ELi õigustiku eri dokumentides. Sellised suunised ei asenda praegusi eeskirju, kui need on olemas, ega pane ettevõtjatele lisakohustusi ega koormust. Osutatud suuniste väljatöötamist kooskõlastab eespool punktis 1 viidatud ajutine töörühm;

(3) toetab parema ettekujutuse saamist keemilistest segudest, millega praegu puutuvad kokku inimpopulatsioonid ja looduslik keskkond, ning selleks:

(a) vaatab asjaomaste ametitega nõu pidades läbi seireandmed, mida praegu kogutakse vastavalt ELi õigustikule või saadakse ELi rahastatavate teadusprojektidega[22];

(b) edendab kooskõlalisemat lähenemisviisi keemiaalaste seireandmete hankimisele, kogumisele, säilitamisele ja kasutamisele seoses inimeste ja keskkonna kaitsega ning loob selleks keemiaalaste seireandmete platvormi. See aitab kindlaks teha kokkupuute ja epidemioloogiaandmete vahelisi seoseid, et uurida võimalikke bioloogilisi mõjusid ja aidata tugevdada tervishoidu;

(4) uurib võimalusi mõnede muude teadmislünkade täitmiseks, eelkõige seoses: i) ainete toimemehhanismidega; ii) kemikaalide kategooriatesse või hindamisrühmadesse liigitamisega; iii) interaktsioonide ennustamisega ning iv) selliste keemiliste ainete kindlakstegemisega, mis on keemiliste segude toksilisuse peamised põhjustajad. Osutatud meetmeid võidakse osaliselt toetada ELi tulevase teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi Horisont 2020 kaudu;

(5) edendab järjekindlat ja teadusepõhist lähenemisviisi keemiliste segudega seotud riskide hindamisele ülemaailmsel tasandil ning osaleb sellekohases rahvusvahelises tegevuses. See aitab kaitsta tervist ja keskkonda ning tõsta Euroopa tööstuse konkurentsivõimet;

(6) avaldab 2015. aasta juuni lõpuks aruande keemiliste segude hindamise kohta, milles vaatab läbi eespool punktides 1–5 esitatud meetmete edenemise ja saadud kogemused.

Eespool punktides 1–5 esitatud meetmete rakendamisel teeb komisjon koostööd liikmesriikide ja muude sidusrühmadega. Sellise koostöö viisid tuleb määratleda ja kasutada alati kui võimalik juba olemasolevaid struktuure.

[1] Nõukogu järeldused keemiliste ainete kombineeritud mõju kohta. 2988. keskkonnanõukogu istung, Brüssel, 22. detsember 2009.

[2] Survey and Health Assessment of the exposure of 2 year olds to chemical substances in consumer products (Ülevaade 2-aastaste laste kokkupuutest laiatarbekaupades esinevate keemiliste ainetega ja selle mõjust tervisele). Taani keskkonnaministeerium, Taani keskkonnakaitseamet (2009).

[3] Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse programm „Tervis majanduskasvuks”, ELi kolmas mitmeaastane tegevusprogramm tervishoiu valdkonnas aastateks 2014–2020 (KOM(2011) 709 (lõplik)).

[4] Toxicity and Assessment of Chemical Mixtures (Toksilisus ja keemiliste segude hindamine). Tervise ja keskkonnariskide teaduskomitee (SCHER), tekkivate ja hiljuti avastatud terviseriskide teaduskomitee (SCENHIR) ja tarbijaohutuse komitee (SCCS) ühisarvamus, vastu võetud 14. detsembril 2011. http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/environmental_risks/opinions/index_en.htm.

[5] Euroopa Komisjoni keskkonna peadirektoraadi veebisait http://ec.europa.eu/environment/chemicals/effects.htm.

[6] Sageli kasutatakse vaheldumisi termineid „keemilised segud”, "keemilised kokteilid” ja „keemiliste ainete kombineeritud mõju”. Selguse mõttes kasutatakse käesolevas dokumendid terminit „keemilised segud”.

[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1272/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb ainete ja segude klassifitseerimist, märgistamist ja pakendamist. ELT L 353, 31.12.2008, lk 1.

[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1107/2009, 21. oktoober 2009, taimekaitsevahendite turulelaskmise kohta. ELT L 309, 24.11.2009, lk 1.

[9] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1223/2009, 30. november 2009, kosmeetikatoodete kohta. ELT L 342, 22.12.2009, lk 59.

[10] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/83/EÜ, 6. november 2001, inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta. EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67.

[11] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/82/EÜ, 6. november 2001, veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta. EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1.

[12] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2000/60/EÜ, 23. oktoober 2000, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.

[13] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1907/2006, 18. detsember 2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH), ELT L 136, 29.5.2007, lk 1.

[14] http://echa.europa.eu/documents/10162/13632/information_requirements_part_e_en.pdf

[15] Nõukogu direktiiv 98/24/EÜ, 7. aprill 1998, töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta keemiliste mõjuritega seotud ohtude eest tööl, EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.

[16] Määrus (EÜ) nr 396/2005, ELT L 70, 16.5.2005, lk 1.

[17] EFSA Journal 2008; 704: 1-85 http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/doc/705.pdf ja EFSA Journal 2009; 7: 1167. http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/1167.htm

[18] http:www.efsa.europa.eu/en/supporting/pub/232e.htm

[19] Teaduskomiteede väite kohaselt on toimemehhanism tõenäoline hüpotees mõõdetavate oluliste sündmuste kohta, mille kaudu keemiline aine avaldab bioloogilist mõju. Ühine toimemehhanism EFSA määratluse kohaselt „hõlmab samu olulisi sündmusi, mille kaudu ühend, toimides oma bioloogilisele sihtmärgile (bioloogilistele sihtmärkidele), kahjustab tervise seisundit."

[20] Teaduskomiteede väite kohaselt on sõltumatu toimega tegemist siis, kui toimemehhanism ja tõenäoliselt, kuid mitte tingimata, toksilise toime laad ja mõjumiskoht on igal segus oleval keemilisel ainel erinev ning üks aine ei mõjuta teise toksilisust.

[21] Teaduskomiteed osutasid, et termin „vastastikune koostoime” kirjeldab kahe või enama keemilise aine kombineeritud mõju, kui see on tugevam (sünergiline, võimendav või superkumulatiivne) või nõrgem (antagonistlik, pidurdav, subaditiivne), kui võiks oodata annuste/kontsentratsioonide liitmise põhjal.

[22] Seejuures võetakse arvesse Euroopa keskkonna- ja tervishoiu tegevuskava (SEK(2004) 729) /* KOM(2004) 416 (lõplik).