Sissejuhatus

Finantstehnoloogia – finantsteenuste tehnoloogiapõhine uuendamine – on viimastel aastatel märkimisväärselt arenenud ning mõjutab viisi, kuidas finantsteenuseid luuakse ja osutatakse. Finantstehnoloogia paikneb finantsteenuste ja digitaalse ühtse turu ristumispunktis. Finantssektor on digitaaltehnoloogia suurim kasutaja ning mõjutab suurel määral majanduse ja ühiskonna üleminekut digitaaltehnoloogiale. Komisjoni digitaalse ühtse turu strateegia, Euroopa Liidu küberturvalisuse strateegia, eIDASe määruse ning selliste finantsteenuste algatuste vahel nagu tarbijatele suunatud finantsteenuste tegevuskava ja kapitaliturgude liidu vahearuanne on märkimisväärne sünergia.

Kuigi uuendustegevus rahanduse valdkonnas ei ole midagi uut, on tehnoloogiasse tehtavad investeeringud ja uuendustegevuse tempo märkimisväärselt kasvanud. Kasutusele võetakse digitaalset tuvastamist, mobiilseid rakendusi, pilvandmetöötlust, suurandmete analüüsi, tehisintellekti, plokiahelat ja hajusraamatu tehnoloogiat kasutavaid finantstehnoloogia lahendusi. Uued tehnoloogiad muudavad finantstööstust ning viisi, kuidas tarbijad ja ettevõtted teenuseid kasutavad, ning annavad võimaluse pakkuda võrguühendusi kasutavatele kodanikele finantstehnoloogial põhinevate lahenduste kaudu paremat juurdepääsu rahastamisele ja kaasata neid paremini finantsvaldkonda. See tähendab, et suuna näitavad ette kliendid, toetatakse tegevuse tõhusust ja suurendatakse veelgi ELi majanduse konkurentsivõimet. Finantstehnoloogia on oluline ka kapitaliturgude liidu jaoks. See võib aidata kaasa ELi kapitaliturgude süvendamisele ja laiendamisele, integreerides digiteerimise ärimudelite muutmisesse, kasutades andmepõhiseid lahendusi näiteks varahalduse, investeeringute vahendamise ja toodete turustamise valdkonnas.

Finantstehnoloogia pakub võimalusi ja väljakutseid ka regulatiivsete nõuete täitmise ning järelevalve valdkonnas. See võib edendada, lihtsustada ning automatiseerida nõuete täitmist ja aruandlust ning parandada järelevalvet. Teenuseosutajad võivad pakkuda reguleeritud üksustele finantstehnoloogial põhinevaid nõuete täitmise teenuseid. Reguleeritud üksused vastutavad siiski ka edaspidi ise oma kohustuste täitmise eest. Näiteks üksused, kes peavad rahapesuvastase määruse alusel kohaldama kliendi suhtes rakendatavaid hoolsusmeetmeid, ei tohi delegeerida vastutust nende nõuete täitmise eest asutusevälisele teenuseosutajale.

Finantstehnoloogia põhjustab ka probleeme, näiteks küberriskid, andmete, tarbijate ja investorite kaitse küsimused ning turu usaldusväärsuse küsimused. Isikuandmete kaitse üldmääruses ja rahapesuvastases direktiivis on sätestatud põhilised kaitsemeetmed, millega kaitstakse isikuandmeid ja ELi finantssüsteemi terviklikkust rahapesu ja terrorismi rahastamise eest. Tehnoloogial põhineva ELi finantsturu eelduseks on nende põhiliste kaitsemeetmete täielik järgimine. Küberriskid vähendavad usaldust finantssüsteemi vastu ja ohustavad selle stabiilsust. Korrapärased turvarikkumised näitavad, et küberründed on üha suurem probleem. Nende rünnetega tuleks tegeleda otsustavalt, et hoida ära neist finantssektorile, selle klientidele ja tarbijatele tekkivad negatiivsed tagajärjed või leevendada nende mõju. Ülioluline on suurendada finantssektori kübervastupidavusvõimet, et tagada selle sektori hea kaitse, osutada finantsteenuseid tulemuslikult ja ladusalt kõikjal ELis ning säilitada tarbijate usaldus ja usaldus turu vastu.

Euroopa õigus- ja järelevalveraamistikud peaksid olema sellised, et ELi ühtselt turul tegutsevad ettevõtted saaksid kasutada finantsvaldkonnas tehtud uuendusi ning tagada oma klientidele kõige sobilikumad ja juurdepääsetavamad tooted. Nende raamistikega tuleks tagada ka tarbijate ja investorite kaitse kõrge tase ning finantssüsteemi vastupidavusvõime ja usaldusväärsus. Tehnoloogilise uuenduse eelised olid juba makseteenuste direktiivi ning finantsinstrumentide turgude direktiivi ja määruse muutmise aluseks.

Tehnoloogilise uuendustegevuse tulemusena on loodud uut liiki finantsvarad, näiteks krüptovarad. Need krüptovarad ja nende aluseks olev plokiahela tehnoloogia pakuvad palju võimalusi finantsturgude ja -taristute jaoks. Nende kasutamisega kaasnevad ka riskid, mida on näidanud krüptovarade väärtuse suur kõikumine, pettused ning krüptovarade vahetusplatvormide toimimisega seotud nõrkused ja haavatavused. ELi tasandil on juba võetud meetmeid, et tegeleda teatavate konkreetsete riskidega. Komisjon pidas oma aruandes rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide hindamise kohta virtuaalvääringu ning rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud ohtu ja haavatavust suureks kuni väga suureks. Euroopa seadusandjad leppisid 2017. aasta detsembris kokku, et rahapesuvastase direktiivi kohaldamisala laiendatakse virtuaalvääringute vahetusplatvormidele ja rahakotiteenuse pakkujatele. Euroopa järelevalveasutused esitasid hoiatusi virtuaalvääringute spekulatiivse turukeskkonna ja krüptovaradega seotud muude riskide kohta. Kõik hoiatused osutavad faktile, et krüptovaradesse investeerimisega kaasneb suur risk ja et investorid võivad kanda märkimisväärset kahju krüptovarade hinna kõikumise, aga ka turu ebapiisava läbipaistvuse ja usaldusväärsuse, tegevuslike nõrkuste ning teenuste ja kauplemiskohtade haavatavuste tõttu.

Komisjon tegi oma hiljutises algatuses Euroopa Finantsjärelevalve Süsteemi läbivaatamise kohta ettepaneku, et Euroopa järelevalveasutused peaksid võtma finantstehnoloogiat süstemaatiliselt arvesse kogu oma tegevuses. Uuenduslike andmepõhiste finantsteenuste nõuetekohase kasutamise seisukohast on kriitilise tähtsusega ka isikuandmete kaitse üldmäärus, mida hakatakse kohaldama alates 2018. aasta maist, ja määruse ettepanek, mis käsitleb isikustamata andmete ELis vaba liikumise raamistikku, mille eesmärk on tagada, et isikustamata andmed saavad ühtse turu piires vabalt liikuda. Lisaks sellele pakub eIDASe määruses sätestatud elektrooniliste identifitseerimisvahendite piiriülene tunnustamine kaitsemeetmeid ja maandab kujunemisjärgus tehnoloogiatega seotud riske, aidates lihtsamini täita rahapesuvastase määruse alusel kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmetega seotud kohustusi ning tagades poolte tugeva autentimise digitaalses keskkonnas.

Finantstehnoloogia on prioriteetne valdkond ka rahvusvahelisel tasandil, näiteks G20s. Komisjon osaleb poliitilistes aruteludes finantsstabiilsuse nõukogus ja teistel rahvusvahelistel foorumitel. Üha enamates jurisdiktsioonides on töötatud välja õigus- ja järelevalveraamistikud, et tegeleda finantstehnoloogia uuendamise konkreetsete vormidega. Väljaspool Euroopat on reguleerivad asutused peamiselt keskendunud makseinstrumentidele ja -teenustele ning alternatiivsetele rahastamisvormidele, näiteks ühisrahastamisele ja vastastikusele laenuandmisele. Selleks et finantstehnoloogia arendajatega tihedamalt suhelda, on mitmed järelevalveasutused (näiteks Austraalias, Kanadas, Ameerika Ühendriikides, Hongkongis, Singapuris ja Jaapanis) loonud finantstehnoloogia keskused. Mitu ametiasutust on töötanud välja ka uuenduslike ettevõtete katseraamistikud, mida nimetatakse regulatiivseteks katsetuskeskkondadeks (näiteks Austraalia, Hongkong, Singapur ja Kanada).

Komisjoni eesmärk on reageerida Euroopa Parlamendi ja Euroopa Ülemkogu üleskutsetele luua rohkem tulevikku suunatud õigusraamistik, mille puhul väärtustatakse digiteerimist ja luuakse keskkond, mis võimaldab võtta kõikjal ELis kiiresti kasutusele uuenduslikud finantstehnoloogia tooted ja lahendused, et saada kasu mastaabisäästust ühtsel turul, kahjustama finantsstabiilsust ning tarbijate ja investorite kaitset.

Lähtuvalt 2017. aasta märtsist juunini korraldatud avaliku konsultatsiooni tulemustest ja võttes arvesse juba tehtud algatusi, leiab komisjon, et argumendid, mis toetaksid ulatuslike seadusandlike või regulatiivsete meetmete võtmist või reformimist ELi tasandil, on praegu piiratud. Siiski on põhjendatud mitmed sihtotstarbelised algatused, mille abil EL saab finantssektori digiteerimist toetada.

1.Toetus uuenduslikele ärimudelitele, et need saavutaksid Euroopa mõõtme

1.1.Toetus uuenduslikele ärimudelitele, et need saaksid laieneda kogu ELis tänu selgetele ja järjepidevatele litsentsimisnõuetele

Finantssektoris väljastatakse ettevõtetele tegevuslubasid ja tehakse nende järelevalvet lähtuvalt nende tegevusest, teenustest või toodetest, olenemata sellest, kas nad kasutavad nende teenuste osutamiseks tavapäraseid või uuenduslikke meetodeid. Olenevalt pakutavatest teenustest ja toodetest saab ettevõttele tegevusloa väljastada ja tema tegevust reguleerida kas ELi või siseriikliku õiguse alusel või jääb ta mis tahes finantsteenuste alaste õigusnormide kohaldamisalast hoopis välja.

Tegevuslubade väljastamise nõuded võimaldavad teha teenuseosutajate tulemuslikku järelevalvet, et tagada turgude stabiilsus, terviklikkus ja õiglus. Nende abil tagatakse ka tarbijate ja investorite kaitse. Samal ajal võimaldavad ühtsed tegevusnõuded oma asukohaliikmesriigilt nõuetekohase tegevusloa saanud ja tema järelevalve all olevatel ELi finantsteenuste ettevõtetel saada üleeuroopalise tegevusloa. See üleeuroopaline tegevusluba võimaldab neil ettevõtetel osutada oma teenuseid kõigis liikmesriikides ja laiendada oma tegevust kogu ELi ühtsele turule.

Finantstehnoloogia konsultatsioonile vastanute hinnangul peaksid kõige uuenduslikumad ärimudelid saama toimida kehtivate ELi õigusnormide alusel, sest ELi õigusraamistik võimaldab kohaldada tegevuslubade väljastamise protsessis proportsionaalsuse põhimõtet.

Samas võivad järelevalveasutused läheneda erinevalt sellele, kuidas teha kindlaks kohaldatavad ELi õigusnormid ja kuidas kohaldada proportsionaalsuse põhimõtet uuenduslike ärimudelite litsentsimisel. Euroopa Pangandusjärelevalve on märkinud, et erinevustele tegevuslubade väljastamise ja registreerimise kordades tuleb pöörata täiendavat tähelepanu. EIOPA täheldas sarnaseid seaduspärasid. Ka Euroopa Keskpank (edaspidi „EKP“) algatas hiljuti konsultatsiooni finantstehnoloogia krediidiasutuste litsentsitaotluste hindamise juhendi kohta.

Uued finantsteenused ei ole alati täielikult hõlmatud ELi kehtiva õigusraamistikuga; see on nii näiteks idufirmadele ja kasvufirmadele mõeldud ühis- ja vastastikuse tegevusega. Mitmed finantstehnoloogia konsultatsioonile vastanutest tõid esile, et investeeringutel ja laenuandmisel või laenudel põhinevatele ühisrahastamistegevustele oleks kasuks kindel ja proportsionaalne ELi õigusraamistik. 11 liikmesriiki on juba võtnud kasutusele eriotstarbelise korra, kuid need on sageli omavahel vastuolus ja takistavad ühisrahastamise teenuste ühtse turu arengut. Ühise ELi raamistiku puudumine takistab ka ühisrahastamisteenuse osutajate võimet laiendada tegevust ühtse turu piires; peamiseks põhjuseks on vastuolud, mida esineb lähenemises siseriiklikule järelevalvele ja regulatsioonile. Käesolevas tegevuskavas välja pakutud ELi raamistik pakub turuosalistele, kes otsustavad tegutseda Euroopa ühisrahastamisteenuse osutajana, terviklikku üleeuroopalise tegevusloa andmise korda. See raamistik motiveerib ühisrahastamisteenuse osutajaid laiendama oma tegevust, tagades samal ajal investorite ja projektiomanike piisava kaitse.