SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

1. Viimastel aastatel on maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumisega seotud probleemide hulk märgatavalt suurenenud ning see on muutunud suureks mureküsimuseks nii Euroopa Liidus kui kogu maailmas. Laekumata jääb miljardeid eurosid. Pettusi ja kõrvalehoidumist vähendades võiksid liikmesriigid oma maksutulusid suurendada, mis annaks neile ühtlasi täiendavaid võimalusi oma maksusüsteemi ümberkorraldamiseks nii, et see soodustaks paremini majanduskasvu, nagu kirjeldatud 2013. aasta majanduskasvu analüüsis. Arvestades probleemi ulatust, ei ole maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumiste vastase võitluse tõhustamine mitte üksnes tulude küsimus, vaid lisaks ka õigluse küsimus. Eriti praegusel majanduslikult raskel ajal ei peaks ausad maksumaksjad kannatama täiendava maksutõusu tõttu, et maksupetturite ja maksudest kõrvalehoidujate süül laekumata jäänud tulud kompenseerida.

2. Euroopa Liit (EL) on aastaid nende probleemidega aktiivselt töötanud, eelkõige võttes vastu konkreetseid õigusakte, et rakendada liidusisene automaatne teabevahetus. ELi hoiuste intresside maksustamise direktiiv tagab automaatse teabevahetuse intressitulude kohta ning praegu on nõukogus arutusel ettepanek selle reguleerimisala laiendamiseks. Halduskoostöö direktiiv tagab, et alates aastast 2015 hakkavad liikmesriigid vastavasisulise teabe kättesaadavuse korral vahetama automaatselt teavet viies tulude ja kapitali kategoorias: tööhõive; juhtide tasud; elukindlustustooted, mida ei ole käsitletud muudes direktiivides; pensionid ning kinnisvara omamine ja sellest teenitavad tulud.

3. Nüüdseks on liikmesriigid väljendanud selget tahet koostööd suurendada. 2. märtsil 2012 kutsus Euroopa Ülemkogu nõukogu ja komisjoni üles töötama kiiresti välja konkreetsed viisid, kuidas maksupettuste vastast võitlust parandada. 6. detsembril 2012 esitles komisjon maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastase võitluse tõhustamise tegevuskava[1]. Tegevuskavas tõstetakse esile vajadust edendada automaatset teabevahetust maksudealase läbipaistvuse ja maksudealase teabe vahetamise Euroopa ja rahvusvahelise standardina. 14. mail 2013 võttis majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu vastu nõukogu järeldused, milles ta avaldas kiitust komisjoni tehtud tööle maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastase võitluse meetmete väljatöötamisel ning tunnistas, et komisjoni tegevuskava võib olla selle küsimusega tegelemisel väga kasulik[2].

4. 22. mail 2013 läks Euroopa Ülemkogu veelgi kaugemale, väljendades soovi, et automaatset teabevahetust laiendataks nii ELi kui ka rahvusvahelisel tasandil, pidades silmas maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastast võitlust. Seoses sellega kohustus komisjon esitama 2013. aasta juunis ettepanekud halduskoostöö direktiivi muutmiseks, et laiendada automaatse teabevahetuse kohaldamisala, ennetades sellega 2017. aastaks juba ette nähtud halduskoostöö direktiivi läbivaatamist.

5. Seetõttu on käesoleva ettepaneku eesmärk laiendada ELis automaatse teabevahetuse kohaldamisala võrreldes kohaldamisalaga, mis on sätestatud ELi olemasolevates automaatse teabevahetuse kokkulepetes. Sellega kaasataks automaatse teabevahetuse kohaldamisalasse täiendavalt ka järgmised tululiigid: dividendid, kapitalikasum, muud finantstulud ja pangakontode saldod. Nõue, et 2017. aastal tuleb halduskoostöö direktiiv läbi vaadata ja selle reguleerimisala tuleb laiendada, jääks sellele vaatamata jõusse. Kooskõlas automaatse teabevahetuse mahu suurendamise eesmärgiga kaalutaks aga nimetatud ajal teabe kättesaadavuse tingimuse tühistamist kõigi viie kehtiva kategooria suhtes koos, nii et halduskoostöö direktiiv hõlmaks kõiki erinevaid võimalikke tululiike. Lisaks kuuluksid kategooriad, mille kaasamist nimetatud ajal kaalutakse, käesolevast ettepanekust lähtuvalt muutmisele (vt allpool). Automaatse teabevahetuse kohaldamisala laiendamine aitaks ühtlasi kaasa eri liiki varade võrdse kohtlemise tagamisele ning portfellide ebasoovitava ümberjaotamise vältimisele.

6. Komisjon teeb ettepaneku jätta direktiivi artikli 8 lõikest 3 välja viide tulu suuruse künnisele, millest väiksema tulu korral võib liikmesriik võtta vastu otsuse, et ta ei soovi teistelt liikmesriikidelt sellise tulu kohta teavet saada. Aruteludest on selgunud, et selline künnis ei ole teabeesitamiskohustuslastest liikmesriikide seisukohast otstarbekas. Samas võib liikmesriik endiselt võtta vastu otsuse, et ta ei soovi saada teavet teatava tulukategooria kohta.

7. Nii siseturu toimimise kui ka tõhususe ja efektiivsuse huvides on vajalik ELi algatus:

– ELi algatus tagab sidusa, järjepideva ja kõikehõlmava üleliidulise lähenemisviisi automaatsele teabevahetusele kogu siseturul. See tähendaks ühtset lähenemisviisi teabe esitamisele kõigis liikmesriikides, mis tooks kaasa kulude kokkuhoiu nii maksuametitele kui majandustegevuses osalejatele (vt ka punkt 11 allpool);

– ELi õigusakt tagaks ELi maksuametitele ja majandustegevuses osalejatele ka kindluse;

– ELi õigusakt aitaks kaasa automaatse teabevahetuse rahvusvahelise standardi väljatöötamisele;

– halduskoostöö direktiivil põhinev ELi õigusakt hõlmaks juba kasutuses olevate või väljatöötatavate infotehnoloogialahenduste kasutamist, mis muudab halduskoostöö direktiivi ja ELi säästude direktiivi kohase teabe esitamise lihtsamaks; vastavalt neile direktiividele vahetavad ELi liikmesriigid teavet kindlates formaatides, kasutades kindlat sidekanalit (CCN/CSI süsteem). Neid formaate oleks lihtne laiendada, nii et need oleksid kasutatavad ka täiendavate teabekategooriate puhul, mida käesolevas ettepanekus soovitakse kaasata. Kuivõrd liikmesriigid on investeerinud nende formaatide väljaarendamisse märkimisväärsel hulgal aega ja raha, saavutataks sellega mastaabisääst, kui liikmesriigid vahetaksid teavet ka uute tululiikide kohta neidsamu formaate kasutades;

– lisaks võttis nõukogu juba halduskoostöö direktiivi artikli 8 lõikes 5 endale kohustuse kaaluda sobival ajal, kas automaatset teabevahetust tuleks laiendada lähtuvalt üle kogu ELi kehtestatavast õigusaktist, mis hõlmaks ka muid tulukategooriaid, nagu dividendid ja kapitalikasum. Seega on käesolev ettepanek vaid selle kohustusega seotud töö kiirendamine.

8. Täiendava tõukejõu automaatse teabevahetuse rakendamiseks maksupettustega ja maksudest kõrvalehoidumisega võitlemise viisina on andnud ka paljude riikide poolt sõlmitud või sõlmitavad lepingud USAga seoses USA välisarvetega seotud maksukohustuste täitmise seadusega (Foreign Account Tax Compliance Act − FATCA[3].

9. 9. aprillil 2013 teatasid Prantsusmaa, Saksamaa, Ühendkuningriik, Itaalia ja Hispaania oma plaanidest rakendada seoses automaatse teabevahetusega pilootmeetmeid, mille aluseks on võetud USAga kokku lepitud FATCA mudel. Samuti kutsusid need liikmesriigid Euroopat üles olema automaatse teabevahetuse edendamisel kogu maailmas teenäitajaks ning väljendasid oma tahet arutada, kuidas oleks võimalik teha ELis edusamme, et parandada maksuteabe vahetamist kõigi liikmesriikide vahel.

10. Halduskoostöö direktiivi artiklis 19 sätestatakse, et kolmanda riigiga laiemat koostööd tegev liikmesriik ei tohi keelduda sellisest laiemast koostööst mis tahes teise liikmesriigiga, kes soovib selle liikmesriigiga sellist laiemat vastastikust koostööd teha. Tõsiasi, et liikmesriigid on sõlminud või sõlmivad USAga FATCAga seotud lepinguid, tähendab, et nad teevad nimetatud sätte tähenduses laiemat koostööd.

11. Automaatse teabevahetuse laiendamise korral kogu ELis kehtestatava õigusakti alusel ei oleks liikmesriikidel enam vajadust ega põhjust halduskoostöö direktiivi artiklit 19 rakendada, et sõlmida kahepoolseid või mitmepoolseid lepinguid, mida saab asjaomaste liidu õigusaktide puudumisel pidada samas valdkonnas asjakohaseks. Stsenaarium, et nimetatud sätte alusel sõlmitakse erinevaid lepinguid, oleks tegelikult mitmes mõttes halvem kui ELi meetmega saavutatav lahendus:

– kui liikmesriigid lepivad kokku teha täiendava automaatse teabevahetuse alal koostööd erinevatel viisidel, võib see ohustada liikmesriikidevahelisi võrdseid tingimusi. See võib kaasa tuua turu moonutusi ja kunstlikke kapitalivoogusid siseturul;

– kui liikmesriikidevahelised lepingud ei ole identsed, võib see ühtlasi tekitada raskusi mitmes liikmesriigis tegutsevatele majandustegevuses osalejatele, kuivõrd sel juhul võivad nad seista silmitsi tõsiasjaga, et neil tuleb täita eri liikmesriikides erinevaid nõudeid;

– samuti võib see tähendada seda, et liikmesriigid ei saa kasutada ELis välja arendatud infotehnoloogilisi teabe esitamise süsteeme (vt eespool).

12. Selleks et saavutada kasu nii ruttu kui võimalik, on väga tähtis nõuded õigeaegselt vastu võtta ja rakendada. Selleks et tagada ühtsed tähtajad automaatse teabevahetuse rakendamiseks halduskoostöö direktiivis juba käsitletud tulu- ja kapitalikategooriate suhtes, pakutakse uute eeskirjade ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadena välja vastavalt 31. detsember 2014 ja 1. jaanuar 2015.

2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE

Lisaks Euroopa Liidu Nõukogus alates aprillist 2013 toimunud aruteludele (vt eespool punkt 1) korraldas komisjon 21. mail 2013 ka tehnilise nõupidamise liikmesriikidega, et saada kinnitust vajadusele seadusandliku ettepaneku järele ning arutada selle praktilisi meetodeid ja sisu.

Aruteludest selgus, et liikmesriigid üldiselt toetavad seisukohta, et automaatset teabevahetust on vaja laiendada ning halduskoostöö direktiivi artikli 8 lõikes 5 juba ette nähtud sama artikli 8 kohaldamisala laiendamist on vaja kiirendada.

Enamik liikmesriike soovib rakendada kiireid meetmeid automaatse teabevahetuse mahu suurendamiseks, kuid liikmesriikide koordineerimata tegevus selles valdkonnas võib kaasa tuua siseturu potentsiaalselt püsiva killustatuse. Seepärast on järjepideva ja sidusa, kogu ELi suhtes kohaldatava õigusraamistiku loomine muutunud eriti pakiliseks ning sellest tulenevalt ei ole koostatud ka mõjuhinnangut.

21. mail 2013 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni,[4] milles ta tunnustas komisjoni tegevuskava ja soovitusi, kutsus liikmesriike üles kontrollima endale võetud kohustuste täitmist ja võtma üle komisjoni tegevuskava ning rõhutas, et EL peaks võtma endale maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja maksuparadiiside teemalistes aruteludes ning eelkõige automaatse teabevahetuse propageerimisel eestvedaja rolli.

Samuti võttis Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 17. aprillil 2013 vastu oma sellekohase arvamuse[5]. Komitee kiidab komisjoni tegevuskava heaks ning toetab komisjoni jõupingutusi praktiliste lahenduste otsimisel maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vähendamiseks. Eelkõige toetab komitee punktides 4.6 ja 4.7 komisjoni algatusi seoses automaatse teabevahetuse täiustamisega.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Ettepaneku eesmärgiks on muuta praegu kehtiva halduskoostöö direktiivi artiklit 8. Parandusettepanekud on esitatud ettepaneku artiklis 1.

Esimene parandusettepanek on seotud artikli 8 lõikega 3. Ettepaneku sisuks on jätta välja viide tulu suuruse künnisele, millest väiksema tulu korral võib liikmesriik võtta vastu otsuse, et ta ei soovi teistelt liikmesriikidelt sellise tulu kohta teavet saada. Aruteludest liikmesriikidega selgus, et see künnis ei ole praktikas rakendatav. Lisaks tehakse ettepanek asendada väljendi „käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tulu ja kapitali kategooria” ees sõna „mõne” sõnaga „ühe või mitme” − see välistaks mitmeti mõistmise juhul, kui liikmesriik teatab, et ta ei soovi saada teavet ühe või mitme lõikes 1 nimetatud tulu- või kapitalikategooria kohta, samas kui ta soovib saada teavet teiste kategooriate kohta.

Samuti tehakse ettepanek kehtestada artikli 8 uue lõikega 3a automaatne teabevahetus seoses järgmisega: dividendid; kapitalikasum; mis tahes muud tulud, mis on tekkinud seoses finantskontol hoitavate varadega; mis tahes summad, mille finantseerimisasutus on kohustatud välja maksma (st mille ta on seaduse või lepingu kohaselt kohustatud välja maksma) või millega seoses ta on võlgnik, kaasa arvatud lunastamismaksed, ning pangakontode saldod. Need täiendavad tululiigid on seotud tuludega, mis on makstud otse või kaudselt füüsilisest isikust tegelikule tulusaajale, nagu määratletud direktiivi 2011/16/EL artikli 3 lõike 11 punktis a, või otseselt või kaudselt nende isikute valduses oleva kapitaliga. Samas ei tehta ettepanekut laiendada nendele uutele tululiikidele artikli 8 lõikes 1 sätestatud, praegu direktiivi kaasatud tulu suhtes kehtivat tingimust, s.o et teavet tuleb vahetada üksnes siis, kui see on „kättesaadav”. Teave nende uute tululiikide kohta saab kindlasti olema kättesaadav, sest finantsvahendajad hakkavad olema kohustatud seda maksuametitele esitama vastavalt lepingutele, mis liikmesriigid on sõlminud või sõlmivad USAga seoses FATCAga.

Artikli 8 lõike 5 osas tehakse ettepanek teha järgmised muudatused:

– esimeses lõigus osutatakse uuele lõikele 3a ning kättesaadavuse tingimuse läbivaatamine puudutab kõiki lõikes 1 loetletud viit kategooriat (ja mitte ainult kolme neist);

– teise lõigu punktist b jäetakse välja viide „dividendidele ja kasule vara võõrandamisest” kui tululiikidele, mida kaaluda kui tululiike, mida edaspidi direktiivi lisada, kuivõrd need kategooriad on nüüd lisatud uude lõikesse 3a; see asendatakse tekstiga „muid kategooriaid ja tululiike, sealhulgas litsentsitasusid” (litsentsitasud on praeguses tekstis juba nimetatud), et jätta kohaldamisala uue, 2017. aasta ettepaneku jaoks avatumaks.

Artikkel 2 kätkeb tavalist sätet, mis kohustab liikmesriike direktiivi üle võtma. Uute eeskirjade ülevõtmise ja rakendamise tähtaegadena pakutakse välja vastavalt 31. detsember 2014 ja 1. jaanuar 2015, et need vastaksid kehtiva direktiivi artikli 8 lõikes 1 nimetatud tulu- ja kapitalikategooriate suhtes kohaldatavatele kuupäevadele.

4. MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta eelarvet. See kehtib ka infotehnoloogia vahendite kasutamise osas, kuivõrd praegu väljatöötamisel olevaid vahendeid kasutatakse ka käesoleva direktiivi rakendamiseks.

2013/0188 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse direktiivi 2011/16/EL seoses kohustusliku automaatse teabevahetusega maksustamise valdkonnas

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[6],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[7],

toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1) Viimastel aastatel on maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumisega seotud probleemide hulk märgatavalt suurenenud ning see on muutunud suureks mureküsimuseks nii liidus kui üleilmsel tasandil. Deklareerimata ja maksustamata tulud vähendavad märkimisväärselt riikide maksutulusid. Seetõttu on äärmiselt oluline suurendada maksude kogumise tõhusust ja efektiivsust. Automaatne teabevahetus on selles valdkonnas oluline töövahend ning oma 6. detsembri 2012. aasta teatises, mis sisaldas maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastase võitluse tõhustamise tegevuskava,[8] rõhutas komisjon vajadust edendada jõuliselt automaatset teabevahetust kui tulevast Euroopa ja rahvusvahelist standardit maksudealase läbipaistvuse ja maksudealase teabe vahetamise alal. 22. mail 2013 väljendas Euroopa Ülemkogu soovi, et automaatset teabevahetust laiendataks nii liidu kui ka rahvusvahelisel tasandil, pidades silmas maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastast võitlust.

(2) Nõukogu 15. veebruari 2011. aasta direktiivis 2011/16/EL maksustamisalase halduskoostöö kohta ja direktiivi 77/799/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta[9] on juba sätestatud kohustuslik liikmesriikidevaheline automaatne teabevahetus teatavates tulu- ja kapitalikategooriates. Samuti kehtestatakse sellega järkjärguline lähenemisviis automaatse teabevahetuse tõhustamiseks, laiendades seda astmeliselt uutele tulu- ja kapitalikategooriatele ning jättes välja tingimuse, et teavet tuleb vahetada ainult siis, kui see on kättesaadav.

(3) Nagu Euroopa Ülemkogu taotluses rõhutatakse, on asjakohane juba direktiivi 2011/16/EL artikli 8 lõikes 5 ette nähtud automaatse teabevahetuse laiendamine ajaliselt ettepoole tuua. Liidu algatus tagab sidusa, järjepideva ja kõikehõlmava üleliidulise lähenemisviisi automaatsele teabevahetusele siseturul, mis tooks kaasa kulude kokkuhoiu nii maksuametitele kui majandustegevuses osalejatele.

(4) Tõsiasi, et mõned liikmesriigid on sõlminud lepingu või väljendanud oma kavatsust sõlmida leping Ameerika Ühendriikidega, mis on seotud Ameerika Ühendriikide välisarvetega seotud maksukohustuste täitmise seadusega (nn FATCA), tähendab, et nad teevad või hakkavad tegema direktiivi 2011/16/EL artikli 19 tähenduses laiemat koostööd ning on võtnud endale kohustuse või kavatsevad võtta kohustuse teha sellist laiemat koostööd ka teiste liikmesriikidega.

(5) Paralleelsete ja koordineerimata lepingute sõlmimine liikmesriikide poolt vastavalt direktiivi 2011/16/EL artiklile 19 võib tuua kaasa moonutusi, mis võivad kahjustada siseturu sujuvat toimimist. Automaatse teabevahetuse laiendamise korral üleliidulise õigusakti alusel ei oleks liikmesriikidel enam vajadust ega põhjust seda sätet rakendada, et sõlmida kahepoolseid või mitmepoolseid lepinguid, mida saab asjaomaste liidu õigusaktide puudumisel pidada samas valdkonnas asjakohaseks.

(6) Direktiivi 2011/16/EL artikli 8 kohaldamisala tuleks laiendada nii, et see hõlmaks ka järgmisi FATCAs ja liikmesriikide poolt sõlmitud, sellega seotud lepingutes käsitletud tululiike: dividendid, kapitalikasum, muud finantstulud ja pangakontode saldod, mida finantseerimisasutus maksab või hoiab või mille maksmise finantseerimisasutus tagab teise liikmesriigi residendist füüsilisest isikust tegeliku tulusaaja otseseks või kaudseks kasuks.

(7) Tingimust, et automaatne teabevahetus võib sõltuda direktiivi 2011/16/EU artikli 8 lõike 1 kohaselt palutud teabe kättesaadavusest, ei peaks nende uute tululiikide suhtes kohaldama, sest vastavalt Ameerika Ühendriikidega sõlmitud FATCAga seotud lepingutele peavad finantsvahendajad tegema teabe nende tululiikide kohta maksuametitele kättesaadavaks.

(8) Direktiivi 2011/16/EL artikli 8 lõikes 3 märgitud künnis tuleks direktiivist välja jätta, sest tundub, et seda künnist pole võimalik praktikas rakendada.

(9) Teabe kättesaadavuse tingimuse läbivaatamist, mis tuleb teha aastal 2017, tuleks laiendada kõigile direktiivi 2011/16/EL artikli 8 lõikes 1 nimetatud viiele kategooriale, nii et oleks võimalik käsitleda kõigi liikmesriikide teabevahetust kõigi nende kategooriate kohta.

(10) Käesolevas direktiivis austatakse põhiõigusi ning järgitakse põhimõtteid, mida on tunnustatud eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.

(11) Kuna selle direktiivi eesmärk – nimelt tõhus liikmesriikidevaheline halduskoostöö siseturu nõuetekohase toimimisega ühilduvatel tingimustel – ei ole liikmesriikide tasandil piisavalt hästi saavutatav, vaid on nõutava ühetaolisuse ja efektiivsuse tõttu kogu liidule paremini saavutatav liidu tasandil, võib liit kehtestada meetmeid vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele, nagu sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 5. Kooskõlas nimetatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei ületata käesoleva direktiiviga selle eesmärgi saavutamiseks minimaalselt vajalike meetmete piiri.

(12) Seepärast tuleks direktiivi 2011/16/EL vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 2011/16/EL artiklit 8 muudetakse järgmiselt.

a) Lõige 3 asendatakse järgmisega:

„3. Liikmesriigi pädev asutus võib teatada iga teise liikmesriigi pädevale asutusele, et ta ei soovi saada teavet ühe või mitme käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tulu ja kapitali kategooria kohta. Liikmesriik teavitab sellest komisjoni.

Liikmesriigi puhul võib eeldada, et ta ei soovi lõike 1 kohaselt teavet saada, kui ta ei teavita komisjoni ühestki kategooriast, mille kohta on talle teave kättesaadav.”

b) Lõike 3 järele lisatakse järgmine lõige:

3a. Iga liikmesriigi pädev asutus edastab mis tahes teise liikmesriigi pädevale asutusele automaatse teabevahetuse korras alates 1. jaanuarist 2014 maksustamisperioodide teabe järgmiste tulude kohta, mida finantseerimisasutus maksab või hoiab või mille maksmise finantseerimisasutus tagab selle teise liikmesriigi residendist füüsilisest isikust tegeliku tulusaaja otseseks või kaudseks kasuks:

(a) dividendid;

(b) kapitalikasum;

(c) mis tahes muud tulud, mis on tekkinud seoses finantskontol hoitavate varadega;

(d) mis tahes summa, mille finantseerimisasutus on kohustatud välja maksma või millega seoses ta on võlgnik, kaasa arvatud kõik lunastamismaksed;

(e) pangakontode saldod.

Esimest lõiku ei kohaldata sel määral, kuivõrd kõnealune teabevahetus on juba tagatud lõikega 1 või liidu mõne muu õigusaktiga.”

c) Lõige 5 asendatakse järgmisega:

„5. Komisjon esitab enne 1. juulit 2017 aruande, milles esitatakse automaatse teabevahetuse haldus- ja muu asjakohase kulu ja kasu ning sellega seotud praktiliste aspektide kohta saadud statistika ja teabe ülevaade ja hinnatakse seda. Kui see on asjakohane, esitab komisjon nõukogule ettepaneku lõikes 1 sätestatud kategooriate ja tingimuste kohta, sealhulgas tingimuse kohta, mille kohaselt peab teiste liikmesriikide residente käsitlev teave olema kättesaadav, või lõikes 3a nimetatud kategooriate kohta või mõlemate kohta.

Komisjoni esitatud ettepaneku läbivaatamisel hindab nõukogu automaatse teabevahetuse tõhususe ja toimimise täiustamise ning selle taseme tõstmise vajadust, eesmärgiga sätestada, et:

a) iga liikmesriigi pädev asutus edastab automaatse teabevahetuse teel iga teise liikmesriigi pädevale asutusele teabe maksustamisperioodide kohta alates 1. jaanuarist 2017 seoses kõnealuse teise liikmesriigi residentidega iga lõikes 1 loetletud konkreetse tulu ja kapitali kategooria kohta, nagu neid mõistetakse teavet edastava liikmesriigi siseriiklike õigusnormide alusel;

b) lõigetes 1 ja 3a sätestatud kategooriate ja tululiikide loetelu laiendatakse nii, et see hõlmaks muid kategooriaid ja tululiike, sealhulgas litsentsitasusid.”

Artikkel 2

1. Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2014. Liikmesriigid edastavad kõnealuste normide teksti viivitamata komisjonile.

Nad kohaldavad kõnealuseid norme alates 1. jaanuarist 2015.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetud põhiliste õigusnormide teksti.

Artikkel 3

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] COM(2012) 722 (final).

[2] Nõukogu 14. mai 2013. aasta järeldused maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise kohta (dok. 9549/13 – FISC 94 – ECOFIN 353).

[3] http://www.treasury.gov/resource-center/tax-policy/treaties/Pages/FATCA.aspx.

[4] Euroopa Parlamendi 21. mai 2013. aasta resolutsioon maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja maksuparadiiside vastase võitluse kohta (Kleva raport) − (2013/2025(INI)).

[5] Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 17. aprilli 2013. aasta arvamus komisjoni teatise kohta Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Tegevuskava maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastase võitluse tõhustamiseks”, COM(2012) 722 (final) (Dandea raport) – CESE 101/2013”.

[6] ELT C , , lk .

[7] ELT C , , lk .

[8] COM(2012) 722 (final).

[9] ELT L 64, 11.3.2011, lk 1.