ET Euroopa Liidu Teataja C 255/1

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus teemal “Euroopa tööstuspiirkonnad ja uued teadmiste võrgustikud”

(2005/C 255/01)

1. juulil 2004 otsustas Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, vastavalt kodukorra punkti 29 lõikele 2 koostada arvamuse teemal: Euroopa tööstuspiirkonnad ja uued teadmiste võrgustikud.

Ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon, millele tehti ülesandeks komitee asjaomase töö ettevalmistamine, võttis oma arvamuse 16. märtsil 2005. Raportöör oli hr Pezzini.

Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee võttis 416. täiskogu istungil (6. aprilli 2005. aasta koosolek) vastu järgmise arvamuse 127 poolthäälega, 3 liiget jäi erapooletuks.

1. Sissejuhatus

1.1 Piirkonnad on olnud paljude arutelude teemaks kõigil tasemeil ning kõigis tööstusriikides, eriti viimase 15 aasta jooksul. Arengumaad ning Vahemere partnerriigid on samuti püüdnud matkida piirkondade süsteemi, mis on kehtestatud paljudes Euroopa riikides, edendamaks nende ettevõtlussektori arengut.

1.2 Lisaks on analüüsid näidanud piirkondade positiivset mõju tööhõivepoliitikale ning loonud mitmeid häid tavasid (1) ettevõtete sotsiaalse vastutuse osas juba aastaid enne seda, kui komisjon esitles asjaomast rohelist raamatut. (2)

1.3 Samal ajal on uued majanduslikud ja sotsiaalsed nähtused ning uued teadmistepõhised võrgustikud muutnud traditsioonilist piirkondade jaotust, juhtides tootmissüsteeme metapiirkondade (3) suunas ning vajaduse suunas luua võrgustikke üksikute majanduspiirkondade vahel.

1.4 Püüdes kõnealust laia teemat kokku võtta, käsitleb käesolev omaalgatuslik arvamus järgmisi punkte: — Peatükk 2: Määratlused ja lahendamata küsimused — Peatükk 3: Piirkondadest Euroopa teadmistepõhiste metapiirkondadeni — Peatükk 4: Piirkonnad USA-s ja rahvusvahelisel tasandil — Peatükk 5: Praegune olukord ja Euroopa Liidu olemasolevad vahendid — Peatükk 6: EL uue strateegilise lähenemise suunas teadmistepõhistele piirkondadele — Peatükk 7: Kokkuvõtvad soovitused.

1.5 Euroopa uute intelligentsete piirkondade võrgustikke (4) käsitleva käesoleva omaalgatusliku arvamuse eesmärgid on: — analüüsida olemasolevate tööstuspiirkondade, tehnoloogia-piirkondade ja “metapiirkondade” olukorda; — hinnata tingimusi uute piirkondade edukaks arendamiseks ja analüüsida nende potentsiaali Lissaboni strateegia kontekstis, nii praeguses 25-liikmelises kui tulevases 28-liikmelises Euroopa Liidus; — luua Euroopa integreeritud tegevuskava alused, edendamaks uusi Euroopa teadmistepõhiste piirkondade ja metapiirkondade võrgustikke; — rõhutada vajalikke vahendeid kõnealuse tegevuskava rakendamiseks, olemasolevate piirkondade hindamiseks ja võimalike muudatuste ja uuenduste soovitamiseks; — luua baas Euroopa võrdlusplatvormi (5) tekkimiseks Euroopa teadmistepõhiste piirkondade uuele võrgustikule 25-liikmelises Euroopa Liidus; — soodustada suurema hulga ja paremate töökohtade loomist.

1.6 Nagu Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on korduvalt rõhutanud, märkis Euroopa Ülemkogu otsus kinnitada Lissaboni strateegia eesmärgiks Euroopa muutmine “kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majanduseks maailmas, mis on võimeline jätkusuutlikuks majanduskasvuks koos rohkemate ja paremate töökohtade ning suurema sotsiaalse ühtekuuluvusega”.

1.6.1 Kasvustrateegiad peavad nüüd rohkem kui kunagi varem põhinema võimel: — ühendada võimalikult tõhusalt erinevaid arengupoliitikaid; — suurendada tööturu osapoolte kaasatust eesmärgiga saavutada täiuslikum tööhõive areng, mis soodustaks ühtlasi piirkondade arengut. — tugevdada vahetusi tehnoloogilise uurimistöö ja kohaliku tööstusliku arengu vahel; — saavutada tööstuse, koolitus- ja uurimisinstituutide, edasijõudnud VKE-de, kvalifitseeritud inimressursside, finants- ja muude teenuste, riskikapitali ja avaliku ning erasektori otsustajate kriitiline mass; — kiirendada tootmis- ja jaotussüsteemide kujunemist Euroopa püsivaks teadmistepõhiseks võrgustikuks, võimet jagada infot ja kogemusi, ning suutlikkust neid koguda, parendada ja edasi anda.

1.7 Rohkem kui neli aastat pärast Lissaboni strateegia väljatöötamist tekitab paratamatult pettumust selle eesmärkide saavutamise tagasihoidlik areng ning põhjalik vastamine kõnealusele protsessile. Isegi kõrgetasemelise rühma, mida juhatas Wim Kok, koostatud raport Lissaboni strateegia kohta võtab kokku, et “strateegia pettumust tekitava tulemuse peamiseks põhjuseks on kindlasuunalise poliitilise tegevuse puudumine” , lisades, et “programm oli ülekoormatud, koordineerimine oli nõrk ja prioriteedid vastuolulised”. (6)

1.8 Euroopa Ülemkogu kohtumisel Brüsselis 4. ja 5. novembril 2004 rõhutas Euroopa Komisjoni ametisse nimetatud president, et Kok'i raport “annab progressile realistliku, kuid murettekitava hinnangu. Raport näitab, et me peame tegutsema nüüd, et kaotatud aega tasa teha” (7). Täpsemalt rõhutas ta vajadust “prioriteedid ümber kohandada, hinnata programme ja tagada suurem vastutusvõime nende elluviimisel” (8). Komitee väljendas ühtlasi seisukohti kõnealuse teema kohta oma hiljuti vastuvõetud arvamuses (9).

1.9 Lissaboni strateegia prioriteetide uuendamine peaks Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee hinnangul käsitlema tööstuspiirkondi ja nende arengut võtmeelemendina uute teadmiste ja eelkõige suurema hulga ja paremate töökohtade loomise tähenduses. See eeldab võrgustike pakutud parimate võimaluste kasutamist, mis võib anda arvukaid ristviljastamisi teadustöö kirjapandud teadmiste ja tootmis- ning jaotussüsteemides levivate ja juurduvate kirjutamata teadmiste (10) vahel.

1.10 Kohalike algatuste soodustamine ja võime ühendada neid Lissaboni strateegia edendamiseks on esmatähtis: esiteks selleks, et julgustada uuenduslike ettevõtete loomist ja arendamist kogu liidus, eriti uutes liikmesriikides; ja teiseks selleks, et suurendada nende ettevõtete võimalusi kohtuda ja koostööd teha suurema majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse vaimus. ja teiseks selleks, et suurendada nende ettevõtete võimalusi kohtuda ja koostööd teha uue majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse vaimus.

1.11 Uued “avatud tehnoloogilised piirkonnad” võivad olla näidiseks kõigi antud alal tegutsevate osapoolte integreerimisest ja ühendamisest teiste piirkondade osapooltega.

1.12 Euroopa avatud tehnologiliste piirkondade võrgustikud on esmatähtsad järgmiste eesmärkide saavutamisel: — parema kvaliteediga töökohtade tagamine, mis avaks täielikult töötajate potentsiaali suurema vastutuse ja kaasatuse ning uue kultuurilise küpsuse kaudu; — tehnoloogiate ja oskusteabe levitamine ja uuenduslike rakenduste turueduks muutmise kiirendamine; — parema, kõrgema kvalifikatsiooniga tööjõu tagamine, mis lisab hoogu uute, mitmekesisemate erialaprofiilide väljatöötamisele; — suurema teadlikkuse edendamine keskkonna ja ümbruskonna säilitamisest ja kaitsmisest seal, kus piirkonnad tegutsevad ja nende vahendite kindlustamine, millega edendada sotsiaalset, majanduslikku ja keskkondlikku jätkusuutlikkust; — majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse suurendamine ja halduse parandamine: eesmärk on ühiseid eeskirju ja keelt kodifitseerida ja arendada ühendus, mis kasvab pidevas vastastikuse õppimise tsüklis; — konsolideerida ja arendada pidevaid ja praktilisi suhtlus- ja koostöövõrgustikke, mis ühendavad ettevõtjaid, töötajaid, leiutajaid, ühiskondi, avalik-õiguslikke ja eraettevõtteid, rahandusmaailma, ülikoole ja teisi haridusasutusi, äri- ja kaubandussüsteeme ja paljusid teisi piirkondliku arengu osapooli; — tugevdada noorte inimeste loomulikku algatusvõimet ja ettevõtlusvaimu; — arendada uue laienenud Euroopa tööstus- ja turustusstruktuure harmoonilises ja võistlevas vaimus ja kiirendada nende täit integreerumist uude suuremasse ühisturgu.

1.13 Tänases üha enam globaliseeruvas maailmamajanduses on teadmistepõhise Euroopa arendamisel suur tähendus riikliku, piirkondliku ja kohaliku elu ning rahvusvahelise tasakaalu seisukohast. Kõnealune tähendus seondub uute tehnoloogiate kiire ülevõtmise ja rakendamisega, väljaõppinud inimressursi värbamisega rahvusvahelisel tasandil ja viimaks võimalusega detsentraliseerida tootmis- ja turustusprotsessi korraldus, kindlustades samas selle seostatuks ja paindlikuks jäämise ning säilitades kõrged kvaliteedistandardid.

1.14 Globaliseerumise fenomen ja peaaegu samaaegne võrgutehnoloogiate ilmumine ja areng on toonud kaasa lühi- kesk- ja pikaajalised muutused tootmismajanduses ja eriti just piirkondade majanduses.

1.15 Olemasolevad piirkonnad on juba arendanud avatust uutele turgudele ja toetanud viimaseid muutusi, kaasa arvatud näiteks järjest sagenev tootmistegevuse ümberpaigutamine, mida teatud riikides soodustavad keskkonnatingimused ning mida toetab arvutistamise taseme tõus.

1.16 25-liikmelises Euroopa Liidus on välisturule suunatud keskeltläbi 50 % piirkonna toodangust. Seega on piirkondadel juba olemas rahvusvaheline tööstusstruktuur ja müügialased eesmärgid on üha enam suunatud rahvusvahelisele turule.

1.17 Peab liikuma rahvusvaheliselt tasandilt globaalsele tasandile: — lisaks toodete välisturgudele suunamisele peab globaliseerumine hõlmama ka erinevaid tootmisprotsessi faase; — toetamaks turuhõivamise strateegiaid ja võimalikku koostööd, peab töös hoidma traditsiooniliste ja uute turgude kohta teabe leidmise süsteemi, mis puudutab võimalikke välispartnereid ja olemasolevatest piiridest väljapoole jäävate alade potentsiaali; — mõistega “välis-” kirjeldatav valdkond tuleb muuta mitmekesisemaks, seda nii tootmiskohtade kui müügipunktide mõttes, töötades välja võrgustiku- ja ärikoostöö strateegiad selleks, et hõlmata teisi alasid ja nende erilisi tunnusjooni; seda ei ole vaja teha mitte üksnes ärilisest vaatenurgast, vaid samuti ja just eriti uuenduste, uuringute, uute projektide ja ideede tõttu, pidades alati silmas tööstuslikke, finantsilisi, organisatsioonilisi ja koolitusega seotud aspekte; — Saamaks täit kasu uute alade Euroopa võrgustikku liitumisest ja sellega integreerumisest, on oluline tähtsustada konkreetsete alade kultuurilisi eripärasid; — seadmaks uusi väljakutseid konkurentsivõimele, on üha olulisemaks muutumas jätkuõppe ja uute tööalaste oskuste arendamine (11).

1.18 Majanduslikust kasust ajendatud ja tänu tehnoloogilisele toetusele võimalikuks saanud geograafiliste piiride avardumine on nõrgendanud territoriaalset lähedust, mille kaudu varem tööstuspiirkondi määratleti ja mis oli nende tugevuse aluseks. See on esile toonud liiderettevõtted, mille taustsüsteem turu mõistes nii müügi kui hankimise osas on liikunud territoriaalselt tasandilt virtuaalsele, põhinedes peamiselt majandusliku kasu strateegiatel.

1.19 Käesoleval ajal on Euroopa tööstuspiirkonnad delikaatse faasi läbimisest tingituna tähelepanu keskpunktis. Lahendamist vajavaid probleeme on neil kahte tüüpi: — uute turgude avamine ja konkurents (kõige ohtlikumad on Aasia riigid), — vajadus tunnustada ja uuendada suhteid ettevõtjate vahel, tuues kindlasti sisse uusi tehnoloogiaid ja uusi kirjutamata või kirjapandud teadmisi.

1.20 Uus konkurentsimudelite vorm maailmaturul toob kaasa suuri muutusi. Uued integreeritud platvormid ja võrgustikud peavad tähelepanu pöörama uuringutele ja uuendustele, uute toodete väljatöötamisele ja tootmisprotsessidele, uue, oskuslikuma inimressursi ja uute materjalide haldamisele, reklaamile ja turundusele, finantsidele ja krediidile, logistikale ja turu ning klienditeeninduse korraldamisele.

1.21 Rahvusvahelisel tasandil on kõige tugevamad tööstuspiirkonna ja rühmadesse kogunemise ilmingud Põhja-Ameerikas, kus nende arv on Vaikse ookeani kaldalt Atlandini mitmekordistunud; näiteks Silicon Valley, San Diego tööstusklastrid ja Route 128. Sarnased, kuigi erineva tööstusliku tasemega, piirkonnad on ka Ladina-Ameerikas: Mehhikos (Guadalajara klaster), Brasiilias (Sinos Valley) ja Uruguais (Meat'i klaster). Mis puutub Aasiasse, siis märkimisväärseid näited võib leida Indiast (Agra klaster, Tiruppur'i klaster ja Ludhiana klaster), Pakistanist (Sialkot klaster), Lõuna-Koreast (Consumer Microelectronics Assembly klaster) ja Indoneesiast (Kesk-Java klaster). Piirkonna fenomen on jõudnud isegi Aafrikasse: mõnes Aafrika Lõuna-Sahaara riigis on neid isegi mitu.

1.22 Euroopas, väljaarvatud tosin näidet Itaalias, võib märkimisväärseimaid piirkondi leida Prantsusmaal, kus on 1998. aastal asutatud Prantsuse Tööstuspiirkondade Klubi ja Saksamaal, kus on üle 50 “Raumordnungsregionen'i” ja eriti tähtis algatus Baden-Württembergis. Ka Briti näited on olulised (eriti Cambridge' High-Tech klaster, Motor Sport'i klaster Birminghamis või Šotimaal ja muudes piirkondades olevad klastrid). Rea positiivseid näiteid saab tuua Skandinaaviast, kus on omistatud suurt tähtsust õppimisele kui arengu nurgakivile, mida toetab ka lähedus. Uutest liikmesriikidest võib märkimisväärseid näiteid leida mitmetes piirkondades Tšehhi Vabariigis, Ungaris, Poolas, Sloveenias ja Balti riikides.

2. Määratlused ja lahenduseta küsimused

2.1 Piirkondade fenomenile, mis on maailma tasandil sedavõrd varieeruv, dünaamiline ja mitmepalgeline, ei ole lihtne anda ühest definitsiooni.

2.2 Üldiselt saab tööstuspiirkonda määratleda kui kohalikku, homogeenset tootmissüsteemi, mida iseloomustab tugev, enamasti väikese ja keskmise suurusega ning väga spetsialiseeritud tootmisega tööstusettevõtete kontsentratsioon.

2.3 Euroopa Komisjoni Ettevõtluse peadirektoraadi ettevõtluse, klastrite ja võrgustike ekspertgrupi (12) lõppraportis defineeritakse piirkondi järgmiselt: “Sõltumatute äri- ja sidusühingute grupid, mis: — teevad koostööd ja konkureerivad, — on geograafiliselt koondunud ühte või mitmesse regiooni, klaster võib olla isegi ülemaailmne, — on spetsialiseerunud kindlale valdkonnale, mida ühendavad ühised tehnoloogiad ja oskused, — on kas teaduspõhised või traditsioonilised, — klastrid võivad olla nii institutsionaliseeritud (kindel klastri tegevuse korraldamine) või institutsionaliseerimata, — klaster avaldab positiivset mõju innovatsioonile ja konkurentsivõimele, kvalifikatsiooni kujunemisele ja teabele, kasvule ja pikaajalisele äritegevuse dünaamikale.”

2.3.1 Viimaste kümnendite jooksul tekkinud piirkonnad, mis on tagant tõuganud tootmistegevuse alustamist ja arendamist tööstus- ja teenindussektoris eriliste majanduslike tunnusjoontega aladel, on arenenud suuresti sõltumatult, suunates oma tegevuse konkreetsesse valdkonda, milles nad on saavutanud ja arendanud märkimisväärseid konkurentsieeliseid. Vajadus jõuda veel kõrgema kvaliteedi ja turvalisusstandarditeni sundis seejärel piirkonna ettevõtteid keskenduma üha enam konkreetsetele turuniššidele, mille tõestuseks oli nende toodete kõrge kvaliteet.

2.4 Piirkonnad ei kujuta endast üksnes ettevõtjate gruppe, mis võivad olla spetsialiseerunud ja asuda teatud paikkonnas: need on ettevõtjate grupid, mis juhinduvad meeskonnareeglitest. Iga grupp töötab projekti kallal ühiselt ja konkureerib üheskoos, samal ajal kui ka kohalik piirkond ei ole üksnes dekoratsioon, mille taustal ettevõtted tegutsevad ja toodavad, vaid loob tõelise eelise sotsiaalseks, majanduslikuks ja tootmistsüklil põhinevaks integratsiooniks. Kohalik piirkond kujutab oma põhiolemuselt tootmistraditsioonide ja praktilise teabe varamut.

2.5 Infovahetuse kiirenemine ja võimalus uurida kogu pakkumist lühikese ajaga on teinud ettevõtjate töö lihtsamaks ja sundinud neid kohanduma. Tasakaal piirkondade sees on muutunud. Uute tehnoloogiliste mudelite esiletulek ja ühinemine on hõlmanud terve tootmisahela, mõjudes ametiprofiilidele, töökorraldusele ja kasvupiirkondadele.

2.6 Üha enam on piirkonnad seotud ja integreeritud kohaliku piirkonna spetsialiseerunud teeninduskeskuste, ametikoolide, ülikoolide, tehnoparkide ja uurimiskeskustega. Pakutava toote kvaliteet, piirkonnaettevõtjate elujõulisuse ülioluline tegur, põhineb peamiselt piirkondade võimel ühitada olemasolevad tootmistavad uuendamisvajaduse ja turu väljendatud või märgatava spetsialiseerumisega.

2.7 Üha enam ja enam nõuab tootmise rahvusvaheliseks muutumine, et ettevõtted investeeriksid riigiülesesse võrgustikku. Juhtudel, mil võrgustik, milles nad oma konkurentsieelise rajada soovivad, ulatub väljapoole kohalikku sfääri, peab VKE-del ja suurtel rahvusvahelistel ettevõtetel olema samamoodi võimalik loota teadmisi koguvatele ja arendavatele piisavatele tehnoloogilistele vahenditele.

2.8 Suurenenud turuintegratsioon, mis kaldub karistama ettevõtteid, mis on harjunud tegutsema piiratud turul, pakub teistele suuri võimalusi uuteks turustamisvõimalusteks, iseäranis dünaamilisematele VKE-dele. Olulised tehnoloogilised muudatused ei ole alati suurte ettevõtete huvides. Tihti neutraliseerib võrgumajandus sellised tegurid nagu geograafiline ulatus või iseseisva jaotusvõrgu olemasolu ehk siis eemaldades mõned VKE-de tavapäraselt nõrgad kohad. Siiski peavad nad olema võimelised abi- ja teeninduskeskuste toetusel kasutama ära kõiki võimalusi, mida tehnoloogiline areng suudab pakkuda.

2.9 Internet on osaliselt ületanud geograafilised piirid. Olulised tegurid, nagu kiire teabevahetus või võimaluste jälgimine, mis varem sõltusid reisiaja pikkusest, kindlustatakse nüüd IT ühendusega.

2.10 Olgugi, et lisaks eelöeldule on veel palju muid võimalusi ja võimalikke tegevusi, ei suuda internet siiski võistelda inimestevaheliste kontaktidega. Näost-näkku teadmistel ja kogemustel põhinevad kohtumised on siiani asendamatud. Olgugi, et internet on osaliselt kaotanud geograafilised vahemaad ja muutnud piirkondade struktuure, soodustades ettevõtetel üha enam tehingute tegemist osapooltega väljaspool kohalikke (ja sageli riigi-) piire, on esmatähtsad siiski usalduslikud suhted turulosalejate vahel.

3. Piirkondadest Euroopa teadmistepõhiste metapiirkondadeni

3.1 Üha rohkem traditsioonilisi tööstuspiirkondi on ühendatud ja mõnel juhul muudetud metapiirkondadeks. Erinevalt klassikalistest piirkondadest võib neid määratleda kui integreeritud tööstusplatvorme, kus tehnoloogiasektori ettevõtted laienevad, et kaasata uusi infotehnoloogia ja rakendusteaduse keskuseid ja vaadata kaugemale oma lähinaabrusest arendamaks tootmis- ja jaotussüsteeme, mis keskenduvad jagatud väärtustele ja strateegiatele.

3.2 Tänu metapiirkondadele võivad paljud faasid toimuda geograafiliselt kaugetes paikades, mis on valitud majandustegurite ja kohalike võimaluste alusel, hoides samas tootmise taset ja tagades iseäranis töötlemise osas kvaliteedi läbi protsessi “õppimine interaktsiooni abil (learning by interaction)” , mis võimaldab ümber lülituda reaktiivsuselt proaktiivsusele.

3.3 Kuna toimub üleminek metapiirkonnale, peab piirkond üha enam toimima teadmiste laborina. Avalik-õiguslikud asutused (iseäranis kohalikud ja piirkondlikud omavalitsused), kuid eelkõige ettevõtted peavad juhtima vajalikke strateegiaid toetamaks piirkonna seisundi muutmist üleilmses plaanis; kõnealused strateegiad peavad puudutama inimressursse ja uuenduste taset protsessis, mis kaasaks täielikult avaliku ja erasektori juhtivtöötajad.

3.4 Metapiirkonnad kiirendavad võrgustike teket väikeste, keskmiste ja suurettevõtete vahel, mis mõjutavad üksteist ja tihendavad koostööd ning sidemeid kõige arenenumate teadus- ja tehnoloogiliste uurimiskeskustega. Liikumapanevateks jõududeks on siinkohal: — juhtivad ettevõtted, st need, kes on võimelised sektori arengut juhtima; — investeeringud kõrgete tehnoloogiliste standardite saavutamiseks; — koostöö ettevõtete vahel ning ettevõtete ja teadussüsteemi vahel. — tööjõu motiveerimine ja väljaõpetamine kõikidel tasanditel.

3.5 Üldreeglina on olemas neli elementi, mis võimaldavad metapiirkonda tuvastada: — mitmesektorilisus: on ahelsüsteemil põhinev lähenemine, mis hõlmab kogu teenust, uurimisvaldkonda või arendustegevust, — lokaalsus: lähtumine geograafilisest lähedusest on asendunud Euroopa partnerite kultuurilisi eripärasid silmas pidavate võrgustikuühendustega, — tähtsus: metapiirkondades esindatud sektorid on majandusele olulised ja kujutavad märkimisäärset hulka teadmistepõhiseid tootmiskeskuseid, — juhtimine: on olemas juhtivettevõtted, kes on võimelised metapiirkonda juhtima olukorras, kus väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted on tugevalt esindatud.

3.6 Piirkonna fenomeni mõistmise protsess toetuse kavandamiseks metapiirkondadele on kahtlemata palju keerukam ja mitmepalgelisem, nagu juba mainitud seoses metapiirkondade määratlemisega eesmärgiga valida katsemeetodil pädevaid tootmisalasid, millel on tugevad olemasolevad või potentsiaalsed seosed teaduse, tootmise ja uuenduse valdkonnaga. Kõnealuste fenomenide mõistmine on siiski keerukas, kuna sellel alal on tehtud vähe empiirilisi uurimusi ja leidub vähe statistilist materjali.

3.7 Planeerimisprotsess peab hõlmama kõiki vajalikke elemente metapiirkondade omaduste paremaks analüüsimiseks: — traditsiooniliste osapoolte identifitseerimine ja loendamine: ettevõtted, mis tegutsevad spetsialiseeritud tootmissektorites, mis toodavad töötlemata ja osaliselt töödeldud materjale, seadmeid või tootmisteenuseid; sektori osad; iga sektori spetsialiseerumise väljatoomine; ettevõtetevahelise tehnoloogilise ülekande mudelid; — süsteemi uute osapoolte identifitseerimine ja loendamine: ülikoolid; teadusuuringute keskused; tehnoloogilised teenused ettevõtetele; kommunikatsioon ja turundus; juhtivate osapoolte identifitseerimine; suhted ja seosed tootmisahelas; tehnoloogilise ülekande ja koostöö mudelid; — võrdlusanalüüs riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil, et tuua välja sarnased tootmissüsteemid; hinnata makrodünaamikat vastavas kontekstis; hinnata omavalitsuste rakendatud arengustrateegiaid kindlas kontekstis ja hinnata avaliku ja erasektori vaheliste ning ülikoolide, uurimiskeskuste ja ettevõtete vaheliste suhete süsteeme; — metapiirkondade sektorite konkurentsivõime ja süsteemi potentsiaali hindamine; metapiirkondade SWOT-analüüs erilise tähelepanuga nõrkadele kohtadele ja riskidele; — sekkumissuuniste kindlaksmääramine: strateegiad ja tegevused teaduse ja investeeringute valdkonnas, rahvusvaheline tegevus ja konkurentsivõime välisturgudel. — väljaõppe taseme määramine ja piirkonna töötajate kaasamine kõikidel tasanditel.

3.8 Üleminek teadmistel põhinevale süsteemile toob esile olulised haldusega seotud probleemid: — piirkonna areng avatud võrgustikuks või kohalikuks võrgustikuks, mis kuulub üleilmsesse tootmise, levitamise ja teadmiste võrgustikku, nõuab piirkonna ettevõtete üleminekut vanalt tootmispõhiselt tööjaotuse süsteemilt, mis seniajani on hästi toiminud, uuele teadmistele keskendatud süsteemile, mis puudutab kõiki töötajaid ja avaliku ning erasektori juhtivtöötajaid kõikidel tasanditel. Kui esimene keskendub võimele juhtida praktilisi tootmisoperatsioone, siis uue süsteemi kriitiline ressurss on võime juhtida üleilmseid informatsioonivooge, suhelda, kasutades teaduslikku või tehnoloogilist keelt, ja juhtida keerukaid organisatsioonimudeleid, kõik piirkondade olemusliku vajaduse taustal investeerida kutseõppesse ja struktureeritud teadmistesse; — kesksed interaktiivsed protsessid on koostööl ja usaldusel põhinevad seosed piirkonna ettevõtjate ning ettevõtjate ja töötajate vahel, tootmisprotsessi pluralistlik korraldus ja koostöösuhe ettevõtete vahel ja ettevõtete ning kohalike/piirkondlike omavalitsuste vahel. Võtmeelement on sotsiaalse kapitali mõiste piirkondade süsteemi raames (13) ja viis, kuidas strateegia vastab kõnealuse sotsiaalse kapitali järkjärgulisele kadumisele ja kohaliku interaktsiooni elava ja dünaamilise süsteemi allakäigule; — Piirkond sisaldab tervet hulka erinevaid ambitsioone ja pettumusi, võistlust, konkurentsi ja koostööd, mis määratleb terve kogukonna. See on plaanitud selliselt, et karistada ebasoodsaid praktikaid ja tasustada selliseid, mis soodustavad piirkonna arengut, andes neile oma heakskiidu.

3.9 Uued teenusestruktuurid, mis toimivad tunnetusliku liidesena kohaliku konteksti ja üleilmsete võrgustike vahel, näivad lõpuks tähtsust omandavat. Tekkivad uued agentuurid, mis on kujundatud vastavalt kohalike ettevõtete vajadustele ja konkurentsivõime ja koostöö algsetele mehhanismidele, ning mille eesmärgiks on lihtsustada tootmiskonteksti arengut.

4. Piirkonnad USAs ja rahvusvahelisel tasandil

4.1 Mõningate hinnangute kohaselt oli USAs juba 1990-ndate keskpaigas 380 piirkonda/ettevõtete kobarat e klastrit, mis tegutsesid paljudes tootmis- ja teenuste sektorites .ja moodustasid 67 % töötavast elanikkonnast ja 61 % USA tootmismahust (14). Paljud sellistest sektoritest tekkisid regionaalse tootmise kriisidest, näiteks California San Diego klaster, mis kerkis esile kaitsesektori ümberkorraldamise tagajärjel. Klastrid on kasu saanud riigi ja kohalike omavalitsuste olulisest rollist protsessi algatamisel, mille võttis edaspidi üleerasektor. Arizonas näiteks on valitsuskomisjon algatanud kohalikes ülikoolides programmi kohalike piirkondade kindlaksmääramiseks, peamiste erasektori ettevõtjate koondamiseks, edendades sellega piirkondlike organisatsioonide loomist hindamaks raskusi ja võimalusi individuaalsetele piirkondadele. Sarnaseid algatusi on tehtud teistes Ameerika osariikides, nagu New York, Minnesota, Oklahoma ja Oregon.

4.2 Kanadas on föderaalvalitsus asetanud teadmistepõhise, rahvusvaheliselt tunnustatud töötuspiirkondade loomise oma “uuendusstrateegia” keskmesse. See hõlmas peamisi föderaalseid toetusameteid, mis tegid kindlaks riigi 27 regioonis ja linnas teadustöösse tehtud investeeringud. Osana Kanada uuendusstrateegiast on föderaalse uuenduspoliitika üheks peamiseks eesmärgiks arendada aastaks 2010 välja vähemalt kümme rahvusvaheliselt tunnustatud “tehnoloogiaklastrit”. Kanadas on üsna tavaline, et tööstuspiirkonna keskuses asub suur uurimisinstituut, sageli ülikool (15).

4.3 Aasias ja Ladina-Ameerikas leidub väga erinevaid näiteid. Piirkondi on Indias ja samuti Hiinas. Pakistanis on turu liberaliseerimise ja globaliseerumisega kaasnevast konkurentsi suurenemisest tekkinud surve rõhutanud tendentsi töötada koos tööstusassotsiatsioonidega ja teenustega, mida nad pakuvad, et saavutada rahvusvaheliselt tunnustatud kvaliteedi tagamise standardeid. Brasiilias ja Mehhikos on piirkonnad pidanud olema vastamisi rahvusvahelise konkurentsiga hindade osas Hiina tugeva tungimise tulemusena Põhja-Ameerika turule. Kõnealune konkurents on viinud suurema vertikaalse integratsioonini ühelt poolt ja piirkondade eristumiseni teiselt poolt.

4.4 Uus-Meremaal on kohalikud omavalitsused võtnud ette mitmesuguseid algatusi tööstuspiirkondade edendamiseks. Samas on Austraalias olnud arvukalt altpoolt tulevaid algatusi, nagu on ette võtnud kohalikud omavalitsused Adelaide'is, Cairns'is ja Hunter Valley's, kus tuvastati ettevõtete rühmad, arendati omavahelist dünaamikat seoses asjaomaste vajadustega ning mõnel juhul tagati valitsuse stipendiumid uurimusteks, konsulteerimiseks ja sekretäriteenusteks.

5. Praegune olukord ja olemasolevad vahendid Euroopa Liidus

5.1 Paljudes Euroopa osades on tööstuspoliitika, mida kuni praeguse ajani on üldiselt suunatud sektorikeskselt, hakanud samuti suunama pilku kohalikule piirkonnale, et säilitada tingimused, mis tõid üle maailma edu märgistusele “Made in …”. Sageli kohtab kohalik tootmissüsteem siiski raskusi küllaldaste vastuste leidmisel korralduslikes ja juhtimisalastes küsimustes. See on avanud ukse uut sorti toetusele, mis ei ole enam suunatud üksikutele ettevõtetele, vaid keskendub pigem kohalikule süsteemile tervikuna.

5.2 Kohalikud ametivõimud koos ülikoolide, uurimisinstituutide, äriliitude ja krediidiasutustega panustavad toetusmeetmetesse, mille siht on levitada uuendusi, edendada kvaliteeti, tagant tõugata kohalike toodete turundust ja viimaks luua süsteemiprojekte ärisuhetele suunatud algatusvahendite kaudu.

5.3 Tööstuspiirkondi on nüüdseks õiguslikult tunnustatud mitmes Euroopa riigis (sh näiteks Itaalias seadusega 317/1991) ning neid peetakse üksmeelselt tõeliseks eduks rahvamajanduses. Iseäranis kehtib see Itaalia kohta. Vaatamata sellele ei ole tööstuspiirkondi võimalik täpselt kaardistada ja ei ole olemas ametlikke näitajaid kõnealuste piirkondade arvu või spetsialiseerumisharude kohta.

5.4 Algatusi piirkondade edendamiseks on kohalikul tasandil rakendatud Itaalias (Piemonte, Lombardia, Veneto, Emilia Romagna ja Toscana), Hispaanias (Kataloonia ja Valencia), Ühendkuningriigis (Šotimaa, Wales ja Põhja-Iirimaa) ja Saksamaal (nt. BioRegio, Exist ja InnoRegio algatused). Prantsusmaal on peaministri vastutusalas tegutsev ministeeriumitevaheline üksus DATAR (16) sõnastanud konkreetse strateegia toetamaks kohaliku tootmise süsteemi (SPL) arengut, mis on osa Prantsuse Tööstuspiirkondade Klubist. Piirkondadest leidub palju näiteid Šotimaal, Walesis ja Põhja-Iirimaal.

5.5 Põhjamaad on samuti välja arendanud omaenda lähenemise piirkondade strateegiale. Taanis on piirkondade meetodil olnud riigi majanduspoliitikale suur mõju ja Soomes on piirkondade edendamine mõjutanud mitte ainult majanduspoliitikat, vaid samuti teadusuuringuid, tehnoloogiat ja haridust.

5.6 Uutes liikmesriikides on ajavahemikul 2000-2001 käivitatud erinevaid piirkondlikke arendusprogramme, kaasaarvatud koostööprogramm Tšehhi Vabariigis ja NFT GVOP programm, mis hõlmab tööstusparkide (17) arengut, lähtudes Ungari MTÜ-st (18) nimega Tööstusparkide Ühendus. Ungaris on praegu 165 tööstusparki, mis moodustab 18 % tööstuse tööhõivest ja 28 % tööstuse ekspordist. Ajavahemikul 1997–2003 investeeris Ungari tööstusparkidesse 46 182 000 eurot (19). PGK (20)programm käivitati teisel pool Doonau läänekalda piirkonnas ja Poolas käivitati VKE-de klastrite/võrgustike programm. Aastal 2000 algatas Sloveenia piirkondade arendamise kolmeaastase programmi, mis hõlmas 500 ettevõtjat ja 50 institutsiooni. Enam kui 130 pilootprojekti ja katset on käsil Balti riikides. Maltal on kohalikud võimud rakendanud strateegiat toetamaks võtmepiirkondi sellistes majandusharudes nagu tervishoid, okeanograafia, infotehnoloogia, lennundus ja teenindus. Märkimisväärseid näiteid on ka kandidaatriikides, nagu näiteks Timisoara piirkond Rumeenias. 2001. aastal määrati Bulgaarias Phare programmi Suutlikkuse suurendamine VKE-de sektori kiirendatud kasvuks Bulgaarias osana kindlaks viis potentsiaalset piirkonda. Piirkondade edasiseks arendamiseks otsustas majandusministeerium luua riigiorgani, mille konkreetseks ülesandeks ongi mainitud arengu juhtimine.

5.7 Hollandis on piirkondade meetod otseselt lülitatud valitsuse tegevuskavadesse ja programmidesse. Austrias aga viiakse ellu konkreetseid tegevusi tugevdamaks sidemeid teadusasutuste ja erasektori vahel, vähendades regulatiivseid ja administratiivseid takistusi uuendustele, edendades konkreetseid piirkondi ja asutades kompetentsikeskusi.

5.8 Tegevused piirkondade edendamiseks nõuavad süstemaatilist ja integreeritud lähenemist, võttes arvesse sidemeid ettevõtete, tööstusharude ja lõpuks ka ettevõtete, institutsioonide ja kohalike ametivõimude vahel. Kõnealuse lähenemise kohaselt peaks erasektor olema algatuste vedavaks jõuks, sellal kui avalik sektor peaks tegutsema abivahendi ja katalüsaatorina.

5.9 “Piirkondade süsteem” on ettevõtetevahelise horisontaalse integratsiooni erinevate vormide algpõhjuseks, ulatudes seostest esmaste ja abiettevõtete vahel ning sektori sees allhangeteni. Selline integratsioon sillutab teed kõrge paindlikkuse taseme säilitamisele, ning samuti suurettevõtetele iseloomuliku majandusliku mastaabisäästu tagamisele integreeritud tootmise abil. Mitmesuguste töötlusfaaside murdmisega on piirkond võimeline sõltumatult pakkuma kõiki tootmisahela faase sektoris, milles ta tegutseb. Tootmiskulusid saab seega majandada paindlikult ja turunõudmistega kohandumine on palju lihtsam.

5.10 Edu, mille piirkondade tooted on rahvusvahelistel turgudel saavutanud, on samuti nende suure uuendusvõime ja jätkuvate toote parendamisele suunatud uuringute tulemus. Edu soodustavad konkurents iga piirkonna ettevõtete vahel ning koostöö kohalike ülikoolide ja/või teadusasutustega. Kõnealuste sünergiate tulemusena on rahvusvahelisel tasandil konkurentsivõimeliseks saanud isegi sellised majandusharud, mida üldiselt peetakse tehnoloogiliselt vähemarenenuks, nagu tekstiili- ja rõivatööstus.

5.11 Kuni tänaseni arvati tegurite hulka, mida arvestati piiritlemaks näitajaid piirkonna võimaliku olemasolu kohta, ka sellised tegurid nagu äritegevuse tihedus, harupõhine spetsialiseerumine ja töötajate suhtarv tootmissektoris. Seepärast on see alati olnud kvantitatiivsete väärtuste küsimus kooskõlas eesmärgiga langetada otsus objektiivsetel alustel. Igal juhul tuleb aga arvesse võtta ka selliseid tegureid nagu majanduslik profiil, tooteuuendus, ettevõtete koondstrateegia ja mis eriti oluline, võrgustiku olemasolu. Viimane tegur on esmatähtis piiritlemaks nii piirkonna struktuuri alget kui ka täpselt määramaks metapiirkonna tulevast tugevust, pidades silmas tihedat sidet äri ja uuringute vahel.

5.12 Euroopa Liidu tasandil saavad mitmed algatused panustada Euroopa tehnoloogiapiirkondade arengusse. Igal juhul on, tulenevalt Euroopa Ülemkogu poolt 4. ja 5. novembril 2004 nõutud Lissaboni strateegia taaskäivitamisest ning kohustusest põimida VKE-de struktuur vanades ja uutes liikmesriikides uue laienenud ühtse turuga nii kiiresti kui võimalik, rakendumas tõeliselt integreeritud tegevused edendamaks uuenduslike piirkondade võrgustiku arengut.

5.13 15-liikmelisel Euroopa Liidul oli rida ühenduse instrumente, mida sai kasutada, edendamaks teadmistepõhiste piirkondade võrgustiku arendamist ja loomist. Kõnealused instrumendid puudutasid suures osas regionaalpoliitika, teadus- ja arenduspoliitika, äri- ja innovatsioonipoliitika, infoühiskonna poliitika ja koolituspoliitika valdkondi.

5.13.1 Regionaalpoliitika — olulised eraldatud rahasummad käivitasid struktuurifondide teadus- ja innovatsioonipoliitika, et anda läbi ERDF-i artiklis 10 sätestatud uuenduslike tegevuste, RIS programmi (Regional Innovation Strategies — regionaalse uuenduslikkuse strateegiad) ja ühenduse algatuste nagu Interreg III-C, tõsine tõuge regionaalarengule. Vahepeal pakuvad Euroopa Investeerimisfond ja Euroopa Investeerimispank VKE-dele “kasvu algatust” uuenduslike võrgustike loomise vahendina.

5.13.2 Euroopa RTD poliitika — Kuues teaduse- ja arenduse raamprogramm aastateks 2002-2006 on oluline allikas teadmistepõhiste piirkondade toetamiseks, iseäranis järgmistes valdkondades: — VKE-de jaoks horisontaalsete temaatiliste prioriteetide seatud eesmärkide saavutamisele suunatud uued instrumendid, integreeritud projektid ja tippvõrgustikud; — “Uurimistöö ja uuendus”; — Marie Curie stipendiumid teise eriprogrammi all olevatele ettevõtetele; — ERA-NET koordinatsiooniskeem; — tehnoloogiliseks prognoosiks vajalik teadus- ja valitsemistegevus.

5.13.3 “Euroopale enam uuringuid: kuni 3 % SKT-st” tegevuskava rea uute tegevustega riiklikul/Euroopa tasandil. Enamgi veel, Euroopa teadmistepõhiste piirkondade toetamisalgatusi on tulevikus võimalik arendada Galileo raadionavigatsiooni- ja satelliitpositsioneerimise programmist tulenevate teenuste abil. Siiski, nagu on rõhutatud viimastes aruannetes, eriti aruandes, mis käsitleb väikeettevõtete kaasamist programmi, võib kõnealustel ettevõtetel olla raske osaleda, seda iseäranis uutes liikmesriikides (21)

5.13.4 Ettevõtluspoliitika — Ettevõtlus ja innovatsioonipoliitika puhul tuleks silmas pidada järgmist: — Innovatsiooni ja VKE-de programm; — RITTS programm (Regional Innovation and Technology Transfer Strategies — regionaalse uuenduse ja tehnoloogiaülekande strateegiad); — TRIP projektid (Trans-regional innovation projects — regioonidevahelised uuendusprojektid); — PAXIS piloottegevus, loomaks ja arendamaks uuenduslike ettevõtjate võrgustikke, samuti teised piloottegevused, mis toetavad tööstuspiirkondade harupõhiste võrgustike arengut; — Euroinfo keskuse võrgustik.

5.13.5 Huvitavad Ettevõtluse peadirektoraadi algatused, mis hõlmavad algatusi piirkonnavõrgustike arendamiseks ja IDABC programmis tehtud tööd ettevõtjate ja ettevõtjate võrgustike toetamiseks. Kohalikul tasandil rahastatud tööstuspiirkondade vahelised EMS-EMAS (Ökojuhtimine ja Auditiskeem) sertifitseerimist puudutavad koostööalgatused on eriti märkimisväärsed ühiste Keskkonna peadirektoraadi juhitavate säästva arengu meetmete kontekstis.

5.13.6 Infoühiskonna poliitika — Suur potentsiaal on piirkonnavõrgustike toetamise projektidel e-Euroopa 2005 programmi ja täpsemalt e-valitsuse, e-äri, e-kaubanduse ja e-hanke ja lairibade võrgustiku, e-kaasamise ja Go digital algatuste raames.

5.13.7 Haridus- ja koolituspoliitika — Teadmistepõhise võrgustiku alase koolituse edendamiseks saab kasutada mitmeid Socratese ja Leonardo programmide raames pakutavaid meetmeid, samuti saab algatusi planeerida e-õppe ja e-Euroopa 2005 programmide raames.

6. Uue strateegilise ELi poliitilise lähenemise suunas teadmistepõhistele piirkondadele

6.1 2004. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogul rõhutati: “Euroopa tasandil võetud meetmed on vaid osa vahenditest Lissaboni strateegia õigele rajale juhtimiseks; veel vajavad teostamist paljud reformid ja investeeringud (22), mis kuuluvad liikmesriikide vastutuse alla.” Kõnealust seisukohta kinnitati Euroopa Ülemkogul 4. ja 5. novembril 2004, mille kohta Wim Kok esitas oma aruande (23).

6.2 Kõige olulisemad väljakutsed on seotud kasvu jaoks kolme peamise tähtsusega strateegilise alaga:

6.2.1 Riikidevaheliste intelligentsete võrgustike arendamine: see tuleb saavutada, kasutades näiteks ühenduse kasvu algatust, ja pidades esmatähtsaks investeeringuid teadustöösse, uuendusse ja elukestvasse õppesse. Teine oluline element on uute erialaprofiilide määratlemine ja arendamine, võrgustiku koostöövahendite kasutamise edendamine kuuenda raamprogrammi raames.

6.2.2 Ettevõtete konkurentsivõime toetamine maailmaturul ja keskkonnaalane jätksuutlikkus: osaliselt hõlmab see lairiba- ja kiiredastusvõrkude arendamist, mis on vajalik teadustöö ja uuenduste jaoks (GEANT), Galileo programmi rakenduste katseline kasutamine ja algatuste arendamine programmi e-Euroopa 2005 raames.

6.2.3 “Naaberriikide poliitika” (24) ehitamine laienenud Euroopas: eesmärk peaks olema luua paremini juurdunud ja teadlikumaid sünergiaid Euroopa uute naabritega, et rajada heaolul ja turvalisusel põhinev ala, kehtestada koostöömehhanismid tundlikel teemadel, nagu ühiste piiride haldamine, migratsioonivoogude kontroll ja võitlus organiseeritud kuritegevuse vastu.

6.3 Kõigis EL-i riikides ja eriti uutes liikmesriikides on kasvamas teadlikkus piirkondade võrgustike ja ettevõtete klastrite tähtsusest konkurentsivõime ja tootlikkuse suurendamise vahendina, tugevdades tööhõivepoliitikat, parandades töö kvaliteeti ja aidates kaasa väikese ja keskmise suurusega ettevõtete arengule.

6.4 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee leiab, et vaja on Euroopa Liidu tasandil integreeritud strateegiat, töötamaks välja Euroopa platvormi uute Euroopa teadmistepõhiste metapiirkondade võrgustiku loomise toetamiseks.

6.5 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on veendunud, et metapiirkonnad on maailmaturul edu saavutamisevõtmeks, kuna need suudavad kindlustada VKE-de parema juurdepääsu kõrgtaseme oskustele, moodsatele jagatud teenustele ja uutele teadmistepõhistele vahenditele, samaaegselt parandades ettevõtte juhtimist ja aidates kaasa teadlikuma ja kogenuma tööjõu tekkele.

6.6 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee leiab, et Euroopa piirkondade platvormi loomine tekitaks äärmiselt vajaliku, sidusa, läbipaistva ja kergesti juurdepääsetava raamistiku VKE-dele ning vanadele ja uutele liikmesriikidele, kandidaatriikidele ja Euroopa Liidu Euroopa naabritele.

6.7 Euroopa piirkondade platvorm peaks suutma koordineerida erinevate peadirektoraatide juhitavaid strateegiaid, olemasolevaid ja kasutatavaid instrumente ja ühenduse tegevusi.

6.8 Platvormile eraldatavad vahendid peavad olema piisavad, võimaldamaks sellel toetada Euroopa Liidu tegevusi. Platvormi abil kooskõlastatud ja Lissaboni strateegia kohaselt rakendatud meetmed võivad kahtlemata aidata kaasa selliste väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete arengule, kus leidub iseäranis rohkesti sügavale juurdunud kirjutamata teadmisi. Ühenduse algatustega saaks kõnealused teadmised kodifitseerida, muuta need ühiseks rikkuseks ning kanda üle Euroopa võrgustikesse.

6.9 Euroopa piirkondade programm peaks looma programmilise raamistiku: — vajadusel uue Euroopa metapiirkondade võrgustiku algatuste jaoks konkreetsetes tööstusharudes, näiteks loomaks tehnoloogiaprogramme biokeemias, kosmosetööstuses, tekstiilitööstuses või info- ja kommunikatsioonitehnoloogia sektoris; — ühise strateegilise nägemuse arendamiseks kujundatavate uute algatuste jaoks, et uurida Euroopa tulevikuvõimalusi valdkondades, kus toote- ja tootmisprotsessi uuendusi katsetatakse, nähes ette võimalikke arenguid; — strateegilise suutlikkuse suurendamiseks mõeldud meetmed piirkondade võrgustike jaoks vanades ja uutes liikmesriikides, kandidaatriikides ja naaberriikides; — seose tuvastamiseks metapiirkondade ja tööhõivepoliitika vahel; — vahendite jaoks, millega edendada piirkondlike organisatsioonide töötajate kultuurilist arengut; — ühtlustatud hindamiskriteeriumitel ja protseduurireeglitel põhineva parima võrgustikupraktika vahetamiseks; eesmärgiks on kujundada tugev alus laienenud Euroopa teadus- ja innovatsioonialale, millega kaasneb mõjude hindamine ja võrreldav tagasiside, et koguda piisav hulk kodifitseeritud ja edasiantavaid teadmisi; — piirkondade juhtidele, ärijuhtidele ning finants- ja krediidisüsteemi juhtidele ühisteks koolitusmeetmeteks koos poliitiliste otsustuste tegijate ja avaliku sektori ametnikega ning koolitusega seotud kohalike ja piirkondlike ametivõimude juhtidega; — Jean Monnet õppetoolide (25) asutamiseks teadmistepõhistes piirkonnavõrgustikes ning Euroopa auhindade andmiseks kõige edukamatele ja ülekantavamatele Euroopa piirkondade näidetele; — piirkonna tehnoloogiaesindajatele uurimisstipendiumite süsteemi loomiseks, et rahastada piirkondadeteadlaste ja ekspertide osalemist tehnoloogiaturunduses ja järelevalves; — teadmistepõhiste piirkondade interaktiivsel portaalil põhineva tugeva teabe- ja kommunikatsioonisüsteemi arendamiseks; — ekspertiisi ja projektide juurdepääsu stimuleerimiseks Ühise Uurimiskeskuse instituutide, eriti Sevillas asuva Tuleviku Tehnoloogiauuringute Instituudi abiga; — teadmistepõhise piirkonnavõrgustiku arengu seitsmendasse RTD raamprogrammi eraldi eelarverea lisamiseks; — piirkondade arendamistegevuste toetamise programmi lisamine uude konsolideeritud 2007–2013 raamstrateegiasse.

7. Kokkuvõtvad soovitused

7.1 Kõikides arenenumates riikides on käimas deindustrialiseerimine. ELis on tertsiaarsektori lisandväärtus tõusnud 70 %-ni tervest sisemajanduse kogutoodangust (sellest 22 % moodustab tööstus, 5 % ehitus ja 3 % põllumajandus) (26). Kõnealust protsessi ei tohiks siiski tagant õhutada, kuna suur osa lisandväärtusest on suunatud ettevõtetele (27) või pärineb neist: kaubanduse ja transpordi osas 21,6 %, finants- ja äriteenuste osas 27,2 %, avaliku halduse osas (28)

7.1.1 Piirkondlikku kogemust toetav poliitika ja vastava kultuuri levitamine võivad kahtlemata aidata suures osas kaasa sellele, et võimaldada piirkondadel terves laienenud Euroopa Liidus konkureerida riikidega, kus tööjõukuludega kaasnevad lahutamatult sotsiaalpartnerite vahelise dialoogi puudumine ja tervishoiu- ning ohutusstandardite eiramine töökohas.

7.1.2 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates peaks uue poliitika eesmärgiks olema kasutada rohkem ära konkurentsieelist, mis tuleneb positiivsete sotsiaalselt vastutustundlike kogemuste rakendamisest ettevõtetes (29). See võib panna kõiki töötajaid teadlikult ja vastutustundlikult investeerima toodangusse, pidama kinni tarnetähtaegadest, kehtestama “õiglast hinda” (30) ja tagama kompetentse, täpse ja põhjaliku müügijärgse teeninduse.

7.2 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee nõuab lähenemisviisi, mis täiustaks uusi piirkondlikke võrgustikke, seda iseäranis uutes liikmeriikides, et stimuleerida teadlikku, turu juhitavat nõudlust.

7.3 Vähenev abi tuleks välja maksta kolme- või nelja-aastase perioodi jooksul, et katta teostatavus- ja algusjärgu analüüse, võrgustiku vahenduse ja jätkusuutliku arengu kulusid ning sertifitseerimisega seotud laboratooriumikulusid.

7.4 Tehnoloogiline keskkond ja ühiskondlikud suhted muutuvad kiiresti ja nõuavad uute erialaprofiilide kiiret loomist. Seega on jätkuõppe vahendid (31) vajalikud — võrguvahendajatele; — tehnoloogilise turustamise ekspertidele; — uuenduse ja tehnoloogilise ülekande võimaldajatele; ning — metapiirkondade juhtidele.

7.5 Oma kogemustele toetudes loodab Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, et riiklikele ja erasektori huvigruppidele, tööstussektorile ja muudele töötajatele, ülikoolidele ja pankadele on võimalik organiseerida metapiirkondi puudutavaid kursuseid, mis põhinevad tehnoloogilisel innovatsioonil. Siia võivad lisanduda õppestipendiumid, mis hõlmavad vahetusi riikliku ja erasektori ning ettevõtete ja teadusasutuste vahel.

7.6 Innovatsiooni peadirektoraat, mis toetab Euroopa kogemusi ülemaailmses kontekstis, peaks suurendama oma toetust korraldustele, mis seostuvad piirkondade- ja riikidevahelise tehnoloogilise ettenägelikkuse juhtimise käivitamise, järelvalve ja hindamise ning võrdlusuuringuga eesmärgiga laiendada järjekindlalt praeguste muutuste kultuurilist ja informatiivset andmebaasi ja nende mõõtmiseks kasutatud vahendeid.

7.7 Toetamaks krediidiandmist, mis on alati olnud iseäranis kriitiliseks probleemiks kõikides liikmesriikides ja liituvates riikides, peab looma kontaktpunkti Euroopa Investeerimisfondis (EIF) (32), mille vastutuse alla kuuluks tagatiste andmine pankade, finantsasutuste, konsortsiumite ja metapiirkondade ettevõtetele teenuseid pakkuvate ühistute poolt välja antud krediidilimiitidele.

7.8 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates on uus teadmistel põhinev piirkond samuti ideaalseks keskkonnaks, milles katsetada ettevõtete sotsiaalse vastutuse kõige arenenumaid vorme e-valitsuse, e-äri ja uute e-ettevõtete vaheliste suhete abil, millel on määrav tähtsus piirkondlike võrgustike riikidevaheliseks arenguks koos ühise IDABC (33) koostalitluslike võrgustike toetusega ja pöörates hoolega tähelepanu e-Euroopa programmile (34)

7.9 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee peab samuti oluliseks seda, et komisjon teeks kokkuvõtte ühisest terminoloogiast, mida kasutaksid kõik ühenduse programmidesse kaasatud piirkonnad ja koostaks Euroopa interaktiivse andmebaasi, mis hõlmaks kõiki piirkondi vastavalt nende sektorile ja tegevusvaldkonnale.

7.10 Samuti tuleks ettevõtete peadirektoraadi raames luua ühenduse keskus koordineerimiseks ja koostööks piirkondade süsteemide ja erinevate asjassepuutuvate institutsioonide vahel. Kõnealuses keskuses oleks muuhulgas võimalik luua ja ajakohastada heade tavade juhiseid regionaalsel tasandil levitamiseks.

7.11 Ettevõtete sotsiaalset vastutust toetavas kultuuris nähakse ettevõtet avalikkuse ressursina ja ei soosita bürokraatiat ja sellega kaasnevaid kulusid, mis muudavad tegevuse vähem meeldivaks. Algatus “Slid” pakuks vajalikke vahendeid SLIM programmist (35) omandatud kogemuste laiendamiseks piirkondadele.

7.12 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates oleks soovitav seada sisse kasutajatugi, et anda nõu ja abi intellektuaalse omandi ja muude piirkondlikele süsteemidele mõeldud teenuste osas, mis on kiiresti muutumas Euroopa võrgustike ja ülemaailmse turu osaks.

7.13 Samuti on vaja muuta kergemaks piirkondlike organite osalus prenormatiivsetes ja kaasnormatiivsetes projektides, mis viiakse läbi CEN, Cenelec, ETSI ja NORMAPME (36) poolt ning mis edendavad tehnoloogilist arengut.

7.14 5. mitmeaastase ettevõtluse ja konkurentsivõime programmi (37) kontekstis (2007-2013) usub Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, et tähtis on tähelepanu pöörata tööstuspiirkondade olukorrale ja vajadustele.

7.15 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamuse kohaselt, mis põhineb viimaste aastate jooksul omandatud kogemustel, iseäranis seoses Euroopa Nõukogu Lissaboni, Barcelona ja Sevilla kohtumistega, oleks kasulik luua Euroopa platvorm jätkuvaks dialoogiks, mis jaguneks sektorite ja tegevusvaldkondade järgi. Kõnealune platvorm tooks kokku piirkondade juhid, ametivõimud, sotsiaalpartnerid, finantsesindajad, uurimiskeskused ja valitsusvälised organisatsioonid.

7.15.1 Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvates tuleks kaaluda ühenduse tunnustuse andmist Euroopa teadmistel põhinevatele metapiirkondadele eesmärgiga: — kergendada vahetusi nii seespool kui väljaspool ühtset turgu; — võimaldada erinevate riikide ettevõtetel oma ressursid ühendada; — anda piirkondade projektile tõeliselt euroopalik kuju koos otsejuurdepääsuga Euroopa kavadele ja programmidele. — viia läbi Euroopa piirkonnavõrgustike hindamisi, järelvalvet ja võrdlusuuringuid.

7.15.2 Selles kontekstis arvab Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, et oleks kasulik korraldada avalik arutelu, kujundamaks käesolevat arvamust, kutsudes arutelule piirkondlikud organid ja asjahuvilised organisatsioonid erinevatest piirkondadest. Ürituse eesmärgiks peaks olema piiriülese koostöö õhutamine ja sellest tulenevate hüvede esiletõstmine järgmiselt: — poliitiliselt: piiriülene majanduskoostöö edendab ELi integratsiooni ja suutlikkust maailmaturul; — lihtsustamise osas: see võib osutada uutele moodustele juurdepääsuks kognitiivsetele, rahalistele ja tootmisressurssidele; — majanduslikus mõttes konkurentsivõime osas: Euroopa teadmistel põhinevad piirkonnad võivad moodustada Euroopa konsortsiumi, mis saab vastu võtta ELi kvaliteedimärgi; — avaliku ja erasektori vaheliste partnerlussuhete laiaulatuslikkuse osas: uutesse piirkondlikesse rühmitustesse võidakse kaasata nii eraettevõtteid kui ka kohalikke ametivõime, kuna viimased saavad etendada olulist rolli uute ettepanekute katalüsaatoritena; — ettevõtete, ülikoolide ja uurimiskeskuste kokkuviimisel, edendades seeläbi süstemaatiliselt uusi tehnoloogiaid ja uuendusi.

7.15.3 Euroopa teadmistel põhinevate piirkondade konsortsium peaks toetama ettevõtlusvaimu, sotsiaalset vastutust, uute tegevuste loomist ja jätkuõppe arendamist ning õhutama piiriüleseid partnerlussuhteid. See peaks olema: — vabalt ja kergesti ligipääsetav nii üksikisikutele kui ka riiklikele/eraasutustele; — lihtne, paindlik ja kohandatav oma liikmete erinevatele vajadustele; — võimeline kohanduma turutendentsidega; — loodud Euroopa Liidu tasandil, hõlmates suurt osa liikmesriikidest või assotsieerunud riikidest (38)

7.15.4 Olemus — Euroopa teadmistel põhinevate piirkondade konsortsium peaks olema eraettevõte ja ei tohiks seega taotleda riiklikku toetust.

7.15.5 Lähenemisviis — Euroopa teadmistel põhinevate piirkondade konsortsium peaks vastama samadele kriteeriumitele kui need, mis juhivad konsortsiumite loomist kuuendas RTD (teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise) raamprogrammis. Konsortsium peaks taotlema viieaastast (pikendatavat) tegutsemisperioodi (39) ja tuleks kanda spetsiaalsesse registrisse komisjoni koostatava Euroopa teadmistel põhinevate piirkondade platvormi raames.

7.15.6 Õiguslik seisund — ühenduse institutsioonidega suhtlemisega peaks tegelema üksainus tunnustatud Euroopa teadmistel põhinevate piirkondade koordinaator, nii nagu see toimub integreeritud projektide ja tippvõrgustike puhul RTD (teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise) raamprogrammis.

7.16 Kokkuvõttes arvab Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee, et piirkondadest — mille areng liigub nüüd teadmistel põhinevate metapiirkondade suunas — saadud kogemused annavad suurepärase võimaluse järgnevaks: — tööhõive suurendamine; — sotsiaalsete suhete parandamine tööjõuturul; — töötajate kutseoskuste laiendamine kõikidel tasanditel; — turvaliste ja tervislike töökohtade tagamine; — eetilise ja keskkondliku sertifitseerimise arendamine ja laiendamine (ISO14000 and EMAS); — krediidiprobleemide ja Basle II mõju parem hindamine; — Euroopas valmistatud toodete kvaliteedi ja konkurentsivõime parandamine; — ekspordivõimaluste toetamine ja laiendamine; — töö intensiivsuse, töötajate ja ettevõtetega seonduvate bürokraatiaprobleemide taasleevendamine.

7.17 Seega peaks kõiki ülaltoodud põhjendusi arvesse võttes toetama ja julgustama metapiirkondade arengut kõikidel tasanditel, olgu need siis kas kohalikud, riiklikud või Euroopa piirkonnad.

Brüssel, 6. aprill 2005. Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee president Anne-Marie SIGMUND

(1) Vt. Becchettini, tööstuspiirkonnad ja sotsiaalsed harud, 1995.

(2) KOM(2001) 366 (lõplik), 18.7.2001.

(3) Kreeka keeles tähendab “meta”“väljaspool”, “teisel pool” või “ületav”. Seega läheb metapiirkond kaugemale piirkonna traditsioonilisest ulatusest ja põhineb traditsioonilise piirkonna mõistel.

(4) Intelligentsed/teadmistepõhised/tehnoloogilised piirkonnad on uued piirkonnad, mis vastandina tööstuspiirkondadele kasutavad täielikult ära info- ja kommunikatsioonitehnoloogia võimalusi.

(5) Dokumendis KOM(2002) 714 lõplik, 11. detsember 2002.a. täpsustatakse, et platvorme “võiks pidada turundusalase koostöö toetajateks… ja need aitavad koostada T&A (teadus- ja arendustegevuse) spetsiifiliste tehnoloogiate pikaajalist strateegilist plaani… Nende abil kindlustatakse sünergia ametivõimude, kasutajate, reguleerijate, tööstuse, tarbijate ja kompetentsikeskuste vahel…Vajalik on kooskõlastada uurimustöö, mis võib pakkuda uusi võimalusi ja alamjooksu reguleeriv raamistik, milles on võimalik neid tehnoloogiaid arendada ja turustada”.

(6) Vastakuti väljakutsetega, Wim Koki aruanne Lissaboni strateegia kohta, mis esitati komisjonile 3. novembril 2004.a. ja Brüsseli Euroopa Ülemkogule 4. ja 5. novembril 2004.a.

(7) Komisjoni ametisse nimetatud presidendi kõne Euroopa Ülemkogul Brüsselis 4.-5. novembril 2004.

(8) Ibidem cfr. 7.

(9) Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus ELT C 120, 20.5.2005, raportöörid: Vever, Ehnmark ja Simpson

(10) Nelson, R ja Winter, S.G. (1982), Majandusliku muutuse evolutsiooniteooria. Kirjutamata teadmised pole vastandina informatsioonile ja kodifitseeritud teadmistele ametlikult vormistatud ja neid on võimalik luua vaid sotsiaalse interaktsiooni/suhtluse abil.

(11) Vt. KOM(2004)474 lõplik, 14.7.2004 ja komitee arvamust CESE/139/2005, 10.2.2005, raportöör: Koryfidis.

(12) Vt Ettevõtluse kobarate ja võrgustike ekspertgrupi lõppraport, lk 9 - Euroopa Komisjon, Ettevõtluse Peadirektoraat, 2002, projekti kavand.

(13) Piirkonna tööliste seas läbi viidud uuring tõstab esile tugevat osalust ja motivatsiooni isegi kõige madalama tasandi tööliste hulgas (Lombardia, metapiirkondade seaduse preambul, 2004).

(14) Vt OECD “Promoting Entrepreneurship and Innovative SMEs in a Global Economy” 2004 - Teine OECD Ministrite konverents VKE-de kohta, Istanbul 3.-5. juuni 2004.

(15) Vt. Kanada innovatsioonifond - J. Adam, “Teadustöö rahastamine: klastrite võti”, 2003.

(16) DATAR: Délégation ą l'aménagement du territoire et ą l'action régionale (maakorralduse ja piirkondliku tegevuse delegatsioon).

(17) Parkide jaoks on vaja pindala minimaalse suurusega 25 000 m2. Ettevõte haldab infrastruktuuri ja äritegevust. Avalik ja erasektor annavad projekti võrdse panuse; kahjuks ei kehti see pankade ja finantsasutuste kohta.

(18) MTÜ: mittetulundusorganisatsioon.

(19) Allikas: Janos Toth, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee liige.

(20) PGK: Pannon Gazdasagi Kezdemenyezes.

(21) Vt. Cordis'e pressiavaldust “EL-i projekti eesmärgiks on suurendada VKE-de osalust 6. FP-s”(14.01.2005); vt. ka Euroopa Komisjoni viieaastast hinnangut IST uurimis- ja arendustegevusele (17.01.2005).

(22) Komisjoni aruanne kevadiselt Euroopa Ülemkogult “Delivering Lisbon - Reforms for the enlarged Union” - KOM(2004) 29 lõplik, 20.02.2004.

(23) Vt märkus 2.

(24) Barcelona protsess Vahemere-piirkonnas (alates aastast 1995); Assotsieerumis- ja stabiliseerimisprotsess Lääne-Balkani aladel; koostöö ja partnerluse lepped SRÜ (endise NSVL) riikidega.

(25) Ajavahemikul 1990. aasta algusest kuni oktoobrini 2003 andis hariduse ja kultuuri peadirektoraat heakskiidu umbes 2 500 õpetamisprojektile Euroopa teemadel: need hõlmavad 82 Euroopa keskust, 601 õppetooli ja 1 560 alalist kursust ja moodulit. Rahastamispakkumised avaldatakse igal aastal järgmisel veebilehel: http://europa.eu.int/comm/education/programmes/ajm/index_en.html

(26) Allikas: Eurostat, kogulisandväärtuse struktuur, 2002.

(27) Vastavalt majandusanalüüsi büroo andmetele annab iga $1 toodetud kaubale kulutatud lõplikust nõudlusest $0.55 SKP-st tootmissektoris ja $0.45 SKP-st mittetootmissektorites. Kaubandusosakond, jaanuar 2004 (http://www.commerce.gov/DOC_MFG_Report_Complete.pdf, november 2004-TOOTMINE . EUROOPA KOMISJON

(28) Allikas: Eurostat, ibidem.

(29) Vt. Rohelist raamatut ettevõtete sotsiaalse vastutuse kohta, KOM(2001) 366 lõplik, 18.07.2001.

(30) “Õiglase hinna” põhimõttele andsid ametliku heakskiidu riigipead ja valitsusjuhid Cardiffi Euroopa Ülemkogul 1998. aastal. “Keskkonnakulu peab kajastuma toote hinnas ja seda ei tohi panna tulevaste põlvkondade arvele!” Üks kiiremaid mooduseid keskkonnaprobleemide kaasamiseks on selliste hindade kehtestamine, milles kajastuvad kaupade ja teenuste keskkonnakulud ja turuinstrumentide kasutamine positiivsete keskkonnaalaste eesmärkide saavutamiseks.

(31) Vt allmärkus 11.

(32) EIF (Euroopa Investeerimisfond) loodi 1994. aastal kahel tähtsamal eesmärgil: võrgustike toetamine ja krediidisaamise hõlbustamine VKE-dele. EIF-i osanikeks on EIB (Euroopa Investeerimispank), Euroopa Komisjon ja paljud Euroopa pangad. Paari viimase aasta jooksul on EIF üha enam toetanud väikeseid ja mikroettevõtteid.

(33) Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamus CESE/1610, 10.12.2003, (ELT C 80, 30.3.2003, raportöör: hr Pezzini). Piiriülene võrgustikutöö informatsioonitehnoloogiaid kasutades on muutunud tähtsaimaks instrumendiks haldusasutuste lähendamisel üksteisele ja selleks, et toetada nende ühiseid jõupingutusi teel kaasaegse, laienenud ja turvalise Euroopa poole. Lisaks näitavad komisjoni teostatud uuringud jätkuvalt, et kõnealusesse valdkonda tehtud investeeringud elavdavad majandust (koos suurte kasumitega). Komisjon võttis ette ühenduse algatuse teemal “Andmete vahetamine haldusüksuste vahel” ajavahemikul 1993-1995 koos IDA I-ga (1995-1999). Ajavahemikul 1999-2004 eraldati 127 miljonit eurot ühenduse ressurssidest IDA II jaoks. Sellest umbes 60 % kasutati ühist huvi pakkuvate sektorite projektide jaoks ja ülejäänud osa horisontaalmeetmete jaoks, mis on mõeldud üle-euroopaliste võrgustike koostalitlusvõime ja neile täieliku juurdepääsu tagamiseks.

(34) E-Euroopa 2005: infoühiskond kõikide jaoks. Tegevuskava, Euroopa Nõukogu kohtumine Sevillas 21. ja 22. juunil 2002. Kokkuvõte: tegevuskava eesmärgiks on pakkuda soodsat keskkonda erainvesteeringuteks ja uute töökohtade loomiseks, tootlikkuse suurendamiseks, kommunaalteenuste ajakohastamiseks; andmaks kõigile võimaluse osalemiseks ülemaailmses infoühiskonnas, on e-Euroopa eesmärgiks seega edendada turvalisi teenuseid, taotlusi ja sisu, mis põhineb laialdaselt kättesaadaval lairibainfrastruktuuril.

(35) SLIM programm käivitati 1990. aastate algul XXIII peadirektoraadi algatusel eesmärgiga kergendada tolleaegset väikeettevõtteid ümbritsevat bürokraatiat oluliselt rohkem kui praegu. SLIM programm andis andis tõuke programmile BEST.

(36) CEN: European Committee for Standardisation (Euroopa Standardikomitee); Cenelec: European Committee for Electrotechnical Standardisation (Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee); ETSI: European Telecommunications Standards Institute (Euroopa Telekommunikatsiooni Standardiinstituut); NORMAPME: European Office of Crafts, Traders and Small to Medium Sized Enterprises for Standardisation (Euroopa Käsitööliste, Ettevõtjate ja Väikese ning Keskmise Suurusega Ettevõtete Standardibüroo).

(37) Vt. KOM(2004) 781 (lõplik), 07.12.2004 ja CESE 245/2005.

(38) Vt. RTD (teadusuuringute ja tehnoloogia arenduse) raamprogrammi.

(39) Limiteeritud akrediteerimisperiood on vajalik tagamaks, et piirkonnad areneksid jätkuvalt edasi ja ei tekiks seisakut.