Pandeemiale järgnenud ulatuslikud sotsiaalsed ja majanduslikud häired kujutavad endast aga ühiskonnale suurt väljakutset. EL on reageerinud taastumise kindlustamiseks ja vastupanuvõime suurendamiseks enneolematult jõuliselt, kuid majandus on endiselt habras.

COVID-19 pandeemia on eelkõige tervisekriis. EL ja selle liikmesriigid on võitluses pandeemiaga tegutsenud kooskõlastatult ja otsustaval viisil. On oluline, et kõigil oleks võrdne ja õigeaegne juurdepääs COVID-19 taskukohastele testidele, kaitsevahenditele, ravile ja tulevastele vaktsiinidele, samuti kõigile vajalikele ennetavatele ja raviteenustele . Komisjon kehtestas hiljuti täiendavad reageerimismeetmed, et aidata piirata koroonaviiruse levikut, kaitsta inimeste elu ja suurendada vastupanuvõimet kõigis liikmesriikides. Kriisiolukorras oluliste toodete ja teenuste puhul tuleb tagada tarbijatele põhiõiguste kaitse, meditsiinieetika järgimine, eraelu puutumatus ja isikuandmete kaitse üldmääruse kohane andmekaitse.

Näide. Veebipõhised tarbijapettused on kriisi ajal märkimisväärselt hoogustunud. Petturid on mänginud tarbijate hirmudele, et müüa ebavajalikke, kasutuid ja võimalik, et suisa ohtlikke tooteid, viidates eksitavalt nende kasulikkusele tervisele, näiteks turustades tõestamata kaitseomadustega kaupu või müües maske, mis ei vasta asjakohastele nõuetele. Komisjon ja tarbijakaitseasutused on võtnud vaatluse alla müügiplatvormid ja saavutanud sadade miljonite ebaseaduslike pakkumiste ja reklaamide kõrvaldamise. Suure ebakindluse ja masenduse foonil vajavad tarbijate õigused ja ohutus jätkuvat kaitset.

Tegevuskava on lähenemisviisilt hõlmav, puudutades ühekorraga paljusid liidu poliitikavaldkondi, mis on tarbijate jaoks eriti olulised. Selles rõhutatakse vajadust võtta muude poliitikasuundade ja meetmete väljatöötamisel ja rakendamisel arvesse tarbijakaitse nõudeid. See täiendab muid ELi algatusi, nagu Euroopa roheline kokkulepe, ELi ringmajanduse tegevuskava ja Euroopa digituleviku kujundamise poliitika . Samuti võetakse selles arvesse asjakohaseid rahvusvahelisi instrumente, nagu ÜRO kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 ja ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon.

Tagades piisava tähelepanu neile prioriteetidele, on tegevuskava juhiseks, kuidas rakendada ühtse turu programmi uue mitmeaastase finantsraamistiku alusel. Edendades meetmeid, millega muuta ühtset turgu keskkonnahoidlikumaks, digitaalsemaks ja õiglasemaks, on tegevuskava eesmärgiks suurendada usaldust tarbijate seas, kelle kulutused moodustavad 54 % ELi SKPst ja stimuleerivad seeläbi majanduse taastamist nõudluse poolelt. Seetõttu on ettevõtteid ja eelkõige väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid toetades vaja tagada ka tarbijate huvide tulemuslik kaitse .

Uues tarbijakaitse tegevuskavas (edaspidi „tegevuskava“) esitatakse ELi tarbijapoliitika visioon aastateks 2020–2025, tuginedes 2012. aasta tarbijakaitse tegevuskavale (mis aegub 2020. aastal) ja 2018. aasta uuele kokkuleppele tarbijatega . Samuti on selle eesmärk rahuldada tarbijate esmased vajadused seoses käimasoleva COVID-19 pandeemiaga ja parandada nende toimetulekuvõimet. Pandeemia on tekitanud olulisi probleeme, mis mõjutavad tarbijate igapäevaelu, eelkõige seoses toodete ja teenuste kättesaadavuse ja juurdepääsetavusega ning reisimisega ELi sees ja väljapoole ELi.

Euroopa tarbijatel kõikjal ELis on püsiv õigustatud ootus saada täielikult osa ühtse turu eelistest ning teha rohe- ja digipöörde käigus teadlikke valikuid ja etendada selles aktiivset rolli. Kodanikud ootavad, et neil oleks vaba juurdepääs kaupadele ja teenustele kogu ELis ning kindlustunne, et nende kui tarbijate õigused on vanadest ja uutest probleemidest hoolimata kaitstud.

Samuti muudab pandeemia silmanähtavalt inimeste tarbimis- ja liikuvusharjumusi. Liikumispiirangute taustal sai selgeks digitehnoloogia oluline roll inimeste elus, kuna see võimaldas osta hädavajalikke kaupu, mis muidu ei oleks olnud kättesaadavad, ning pääseda vaatamata piirangutele ligi teenustele. Täheldatud suundumuste hulka kuulub kodulähedaste müügipunktide eelistamine ja reiside lühemaajalisem broneerimine, aga samuti e-teenuste sagedasem kasutamine. Mõned muudatused, mis on seotud otse rahvatervise olukorraga, on ilmselt ajutised (nt kasutatakse vähem ühistransporti), samas kui teised, eelkõige digipöördega seotud muudatused (nt toidu ostmine interneti teel või rohkemate veebipõhiste voogedastusteenuste kasutamine kodutingimustes, sealhulgas kultuuri- ja spordiüritustel jälgimiseks) võivad tähendada struktuurset nihet .

Kriis on mõjutanud tarbijate elu paljusid tahke ja toonud ilmsiks kõrgetasemelise tarbijakaitse ning ELi ja liikmesriikide ametiasutuste vahelise tiheda koostöö olulisuse. Siiski on ilmnenud ELi tarbijakaitseraamistikus teatavad lüngad.

ELi tarbijad ootavad õigustatult, et vedajad ja reisikorraldajad austavad nende õigust ettemaksete täielikule tagasimaksmisele. Siiski seisavad tarbijad selle õiguse jõustamisel silmitsi märkimisväärsete raskustega, mis on tingitud sektori likviidsusprobleemidest ja reisijateveo vaat et katkemisest pandeemia ajal. Komisjon ja liikmesriigid on omalt poolt asunud tegutsema tarbijate õiguste kaitse tagamiseks, pakkudes kooskõlas kohaldatavate eeskirjadega välja praktilisi lahendusi . Pandeemiast ja varasematest sündmustest, nagu Thomas Cooki pankrot 2019. aastal, saadud kogemused nõuavad põhjalikumat analüüsi selle kohta, kas praegune pakettreise reguleeriv raamistik ja muu hulgas selle maksejõuetusevastast kaitset käsitlev osa, on endiselt piisav igal ajal kindla ja tervikliku tarbijakaitse tagamiseks, võttes arvesse ka reisijate õiguste valdkonnas toimunud arenguid .

Teine probleemne valdkond, mis on pandeemia ajal jõuliselt esile kerkinud, hõlmab tarbijapettusi, eksitavate turundusvõtete kasutamist ja internetiostudega seotud kelmust, mille ohvriks on langenud ja mille ohvriks langeb jätkuvalt üha rohkem tarbijaid . Selliste petturlike kaubandustavade vastu võitlemine on nõudnud tihedat koostööd komisjoni ja riiklike täitevasutuste vahel. Arvestades suurte veebiplatvormide keskset rolli e-kaubanduses, tihendas komisjon kontakte nende esindajatega, mis andis neile tõuke tõhusate meetmete võtmiseks, et asjaomast ebaseaduslikku sisu ennetada ja sellele reageerida . Et parandada vastupanuvõimet avalikku huvi ohustavatele massikahju juhtumitele, peaksid pädevad asutused jätkama koostööd peamiste sidusrühmadega, nagu platvormid, ettevõtjate ühendused, reklaamijad ja tarbijaorganisatsioonid. Samal ajal on vaja tähelepanelikult jälgida veebipettusi ja veelgi suurendada koostööd teiste asjaomaste võrgustikega, sealhulgas õiguskaitseasutuste, domeeniregistrite ning rahvusvahelise tarbijakaitsevõrgustikuga (ICPEN).

Muutuvad tarbimisharjumused tekitavad uusi probleeme. Muu hulgas on leidnud aset ühekordselt kasutatavate pakendite ja plastist isikukaitsevahendite jäätmete mahu hüppeline suurenemine, millele komisjon ka 2020. aasta aprillis kiiresti reageeris . Pandeemia paljastas ka ohu, et teatavad tarbijate kategooriad, eelkõige need, kellel puuduvad vahendid või oskused aktiivseks osalemiseks kiiresti muutuval turul, mis on pealegi kolinud internetti, võivad jääda kõrvale. See nõuab veelgi suuremat keskendumist algatustele, millega toetatakse tarbijate lõimimist, kaasamist, teadlikkuse tõstmist ja harimist.

Et hinnata ELi vastupanuvõimet tulevastele võimalikele vapustustele, on oluline luua ettekujutus, kuidas kohandub tarbijate käitumine pikemas perspektiivis pärast pandeemiat, ning töötada välja vajalik tulevikusuundade analüüs, mille najal edasist tegevust planeerida, võttes arvesse tarbijate käitumist käsitlevatest uuringutest saadud andmeid ja teadmisi.

·Meede 1: komisjon kavatseb teha 2022. aastaks analüüsi selle kohta, mil määral on pakettreiside direktiiv hiljutiste kriiside taustal endiselt asjakohane, tuginedes 2021. aasta aruandele selle direktiivi kohaldamise kohta. ·Meede 2: komisjon kavatseb võtta tulevikusuundade analüüsis 2022. aastaks vaatluse alla COVID-19 pikaajalise mõju ELi inimeste tarbimisharjumustele, et kujundada selle põhjal oma tulevasi algatusi. ·Meede 3: komisjon toetab ja hõlbustab koostööd tarbijakaitsealase koostöö võrgustiku ning muude võrgustike ja sidusrühmade vahel, et võidelda tarbijapettuste, ebaausate turundusvõtete ja kelmuste vastu .

3.Peamised prioriteetsed valdkonnad

3.1. Rohepööre

Näide. Toodete kahjulik keskkonnamõju ja lühike kasutusiga tekitavad ELi tarbijatele üha suuremat muret, nii et sageli kurdetaksegi, et ostetud kaubad ei pea kaua vastu ja neid toodetakse keskkonda kahjustaval viisil; 85 % inimestest sooviks saada ostuotsuse tegemisel rohkem teavet kauba vastupidavuse kohta. Uuringud näitavad, et kui tarbijad sellist teavet saavad, võib kõige vastupidavamate versioonide müük peaaegu kolmekordistuda; tarbijad on isegi valmis vastupidavamate kaupade eest rohkem maksma .

Tarbijad üle terve Euroopa on näidanud üles kasvavat valmidust aidata isiklikult kaasa kliimaneutraalsuse saavutamisele, loodusvarade ja bioloogilise mitmekesisuse säilitamisele ning vee-, õhu- ja pinnasereostuse vähendamisele . Nüüd on vaja selle potentsiaali ära kasutamiseks kujundada meetmed, mis võimaldaksid igal tarbijal olenemata tema rahalisest olukorrast aktiivselt rohepöördes osaleda ja isegi suunaks ja innustaks neid seda tegema, surumata samas peale mõnda kindlat elustiili ja hoides ära sotsiaalset diskrimineerimist. Kestlike toodete kättesaadavus ei tohiks sõltuda sissetuleku suurusest ega inimese elukohast, vaid peaks olema tagatud kõigile.

Euroopa rohelise kokkuleppega nähakse ette terviklik strateegia, mille abil luua ELis õiglane ja jõukas ühiskond, rakendades kliimaneutraalset, ressursitõhusat, puhast ja ringlusel põhinevat majandusmudelit, nii et kasv oleks lahutatud ressursside kasutusest ning mõju loodusvaradele ja bioloogilisele mitmekesisusele väike. See nõuab harjumuste ja käitumise põhjalikku ja kiiret muutumist, et väheneks meie ökoloogiline jalajälg kõigis valdkondades, alates eluasemest ja toidust kuni liikuvuse ja vaba aja veetmiseni.

Praeguseks on käimas mitmeid algatusi, millega tagada, et ELi tarbijatele pakutavad tooted, sealhulgas nii kaubad kui ka teenused, vastaksid eespool nimetatud eesmärkidele. Nimetada tuleks järgmisi:

üstrateegia „Talust taldrikule“ ja ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia, millega kuulutati välja peamised meetmed ja algatused ELi toidusüsteemide keskkonna- ja kliimamõju vähendamiseks ning tarbijatele võimaluse andmiseks teha teadlikke, tervislikke ja kestlikke toiduvalikuid;

ühiljuti avaldatud tegevuskava 2021. aasta nullsaaste tegevuskavajaoks . Sellega nähakse olulise tegevusvaldkonnana tarbekaupadest lähtuva saaste vähendamist ja uuritakse viise, kuidas innustada tarbijaid tegema puhtamaid valikuid;

ükestlikkust toetav kemikaalistrateegia, millega on muu hulgas nähtud ette meetmed, millega suurendada tarbijatele kättesaadavat teavet kemikaalide kohta, kaitsta neid kõige kahjulikumate ainete eest ning edendada ohutuid ja keskkonnasäästlikuks kavandatud kemikaale;

ütulevane uuendatud kestliku rahastuse strateegia, milles püütakse 2018. aasta tegevuskavale tuginedes pakkuda tarbijatele uusi võimalusi kestliku majanduse saavutamisele kaasa aitamiseks, tagades selle, et neile antakse finantstoodete kohta, millesse nad investeerivad, usaldusväärset, täielikku ja kindlat teavet; ning