SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Komisjon teeb ettepaneku pidada läbirääkimisi, et teha Euroopa ühenduste ja Maroko Kuningriigi vahelisse kalandusalasesse partnerluslepingusse muudatus ning sõlmida kõnealuse lepingu rakendamise protokoll, et lepingu rakendamine vastaks liidu laevade vajadustele ning oleks kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

Käesolev ettepanek põhineb otsusel, mille Euroopa Liidu Kohus tegi 27. veebruaril 2018 juhtumis C-266/16 (Western Sahara Campaign UK) ja milles ta leiab, et Lääne-Sahara territooriumi ümbruse veed ei kuulu kõnealuses kalanduslepingus osutatud kalapüügipiirkonda.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Kehtiv Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline kalandusalane partnerlusleping jõustus 28. veebruaril 2007. Seda partnerluslepingut rakendati kahe sellele järgnenud protokolliga, mille alusel võimaldati liidu laevadel püüda pelaagilisi ja põhjalähedasi liike Maroko kalapüügipiirkonnas kuni 14. detsembrini 2011, mis on teise rakendusprotokolli denonsseerimiskuupäev, sest parlament ei andnud oma nõusolekut protokolli sõlmimiseks. Euroopa Parlament seadis kahtluse alla kavandatava vahendi jätkusuutlikkuse, kulutõhususe ja rahvusvahelise õiguspärasuse. Kolmas protokoll, milles võeti arvesse Euroopa Parlamendi tõstatatud küsimusi, sõlmiti 2014. aastal ja selle kehtivus lõpeb 14. juulil 2018.

Kalandusalane partnerlusleping Marokoga võimaldab 11 liikmesriigi laevadel püüda kuude püügikategooriasse kuuluvaid kalu, sh väikseid pelaagilisi, põhjalähedasi ja pika rändega liike. Maroko kalapüügipiirkond on põhjapiir C-rühma väikeste pelaagiliste liikide levikualale, mis hõlmab Mauritaania, Senegali ja Guinea-Bissau vesi; kõik need riigid on kaasatud kahepoolsete säästva kalapüügi partnerluslepingute võrgustikku.

Säästva kalapüügi partnerluslepingud aitavad saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke rahvusvahelisel tasandil ning tagada, et liidu püügitegevus liidu vetest väljaspool põhineb samadel põhimõtetel ja nõuetel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel. Samuti aitavad säästva kalapüügi partnerluslepingud tugevdada Euroopa Liidu positsiooni rahvusvahelistes ja piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, eelkõige Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT). Säästva kalapüügi partnerluslepingud tuginevad parimatele olemasolevatele teadusnõuannetele ja aitavad parandada rahvusvaheliste meetmete järgimist, sh võitluses ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu.

Erilist tähelepanu pööratakse Marokole kalavarude säästvaks majandamiseks antava rahalise toetuse kasutamisele, võttes eelkõige arvesse Euroopa Kontrollikoja 2015. aasta 11. eriaruandes säästva kalapüügi partnerluslepingute kohta esitatud soovitusi.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Läbirääkimised Maroko Kuningriigiga sõlmitava säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli üle on kooskõlas naaberriikide suhtes võetavate ELi välispoliitiliste meetmetega ning vastavad liidu eesmärkidele austada demokraatlikke põhimõtteid ja inimõigusi.

Arvestades Euroopa Liidu Kohtu eelnimetatud otsust, tuleb täpsustada lepingu geograafilist kohaldamisala.

EL on seisukohal, et kahepoolseid lepinguid Marokoga on teatavatel tingimustel võimalik laiendada Lääne-Saharale. Samas ollakse arvamusel, et mis tahes kokkulepe on ajutine, kuni asjaomane konflikt lahendatakse ÜROs ja kooskõlas asjakohaste ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega.

Kogu läbirääkimisprotsessi käigus konsulteeritakse kõigi komisjoni huvitatud talitustega, Euroopa välisteenistusega ja pädevate ELi delegatsioonidega.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus