KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve /* KOM/2011/0500 lõplik */





SISUKORD Põllumajandus ja maaelu areng...................................................................................................... 3 Kodanikud................................................................................................................................... 7 Kodanikukaitse............................................................................................................................. 9 Kliimameetmed........................................................................................................................... 12 Konkurentsivõime ja VKEd........................................................................................................ 17 Tolliliit ja maksundus................................................................................................................... 21 Majanduslik, sotsiaalne ja piirkondlik ühtekuuluvus...................................................................... 24 Haridus ja kultuur........................................................................................................................ 28 Tööhõive ja sotsiaalküsimused..................................................................................................... 32 Keskkond.................................................................................................................................. 37 Välistegevus................................................................................................................................ 42 Pettusevastane võitlus.................................................................................................................. 47 Tervise- ja tarbijaküsimused........................................................................................................ 49 Siseasjad.................................................................................................................................... 52 Infrastruktuur – Euroopa ühendamise rahastamisvahend............................................................... 55 Innovaatilised rahastamisvahendid................................................................................................ 75 Õigusküsimused.......................................................................................................................... 78 Kalandus- ja merenduspoliitika.................................................................................................... 80 Teadusuuringud ja innovatsioon................................................................................................... 83 Haldus........................................................................................................................................ 87 Põllumajandus ja maaelu areng 1. Poliitilised eesmärgid Põllumajandus- ja metsamaa all on suurem osa meie territooriumist ja neil on keskne roll nii maamajanduse kui ka maapiirkondade maastike seisundi kujundamisel. Põllumajandustootjatel on mitmeid eri ülesandeid alates toidu ja toiduks mittekasutatavate põllumajandustoodete tootmisest kuni maakohtade haldamise, loodushoiu ja turismini. Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) eesmärk on tagada Euroopas põllumajandussektor, mis on ajakohastatud, jätkusuutlik ja tõhus. Selle eesmärk on edendada sektori konkurentsivõimelisust, tagada toiduga piisav kindlustatus ning säilitada keskkonda ja maapiirkondi, kindlustades põllumajandusega tegelevale rahvastikuosale rahuldava elatustaseme. ÜPP on üdini Euroopa poliitika. 27 eri põllumajanduspoliitika ja -eelarve juhtimise asemel ühendavad liikmesriigid oma vahendid ühtse Euroopa eelarve alla ühtse Euroopa poliitika elluviimiseks. See tähendab ka seda, et ÜPP moodustab olulise osa ELi eelarvest. Samas on selline käsitus tõhusam ja säästlikum, kui seda oleksid erinevad, omavahel koordineerimata, riikide lähenemisviisid. Täna seisab Euroopa põllumajandus silmitsi mitme probleemiga. Viimastel aastatel on põllumajandustoodete hinnad tõusnud 50 %, kuid energia ja väetiste hinnad on kasvanud vastavalt 200 % ja 150 %. Selle tagajärjeks on oluline pikaajaline põllumajandussissetuleku vähenemine. Põllumajandussektor peab lahendama ka kliimamuutustest ja keskkonnaseisundi halvenemisest tulenevaid küsimusi ning pakilisi probleeme, mis on seotud toiduga kindlustatuse, territoriaalse tasakaalu ja jätkusuutliku majanduskasvu püüdlustega. Sellises kontekstis on ÜPP viimastel aastatel väga palju edasi arenenud. Eesseisev reform jätkab seda protsessi ja päädib ajakohasema, keskkonnahoidlikuma poliitikaga, millel on eeldused aktiivseks osalemiseks Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamisel, vallandades maapiirkondade majandusliku potentsiaali, arendades kohalikke turgusid ja töökohti, aidates kaasa põllumajanduse ümberkorraldamisele ja toetades põllumajandustootjate sissetulekuid, et säilitada jätkusuutlik põllumajandus kogu Euroopas. Reformitud ÜPP edendab arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu, edendades ressursitõhusust, et säilitada toiduainete, sööda ja taastuvenergia tootmisbaas kogu ELis, edendades meetmeid, millega leevendada kliimamuutusi ja nendega kohaneda, kaitsmaks ökosüsteeme ja võitlemaks bioloogilise mitmekesisuse vähenemisega, ning toetades majandustegevuse mitmekesistamist maapiirkondades, edendamaks tasakaalustatud territoriaalset arengut kogu Euroopas. 2. Vahendid Komisjon teeb ettepaneku säilitada olemasolev ÜPP kahesambaline struktuur: · I sammas jääb endiselt põllumajandustootjate otsetoetusteks ja turumeetmete toetamiseks. Otsetoetust ja turumeetmeid rahastatakse täies ulatuses ELi eelarvest, et tagada ühise poliitika kohaldamine kogu ühtse turu ulatuses ning võimaldada ühtse haldus- ja kontrollisüsteemi kasutamist; · ÜPP II sambast jätkatakse konkreetsete keskkonnaalaste avalike hüvede pakkumist, põllumajandus- ja metsasektori konkurentsivõime suurendamist ning majandustegevuse mitmekesistamise ja maapiirkondade elukvaliteedi parandamise edendamist. Liikmesriigid saavad ise kujundada meetmeid, mis põhinevad küll konkreetsetel riiklikel ja piirkondlikel vajadustel, kuid milles kajastuvad ELi prioriteedid. II samba meetmeid kaasrahastavad liikmesriigid, mis aitab tagada seatud eesmärkide täitmise ja tugevdada maaelu arengu poliitika võimendavat mõju. Pakkudes ELi vaesemate piirkondade jaoks kõrgema toetusmääraga kaasrahastamist, aitab II sammas kaasa ka ühtekuuluvuspoliitika eesmärkide saavutamisele. Kahesambalises struktuuris ajakohastatakse ja lihtsustatakse laiaulatuslikult poliitika kujundamist, et tagada õiglasem ja keskkonnahoidlikum poliitika kooskõlas Euroopa 2020 eesmärkidega. Reformi põhielemendid hõlmavad järgmist. · Otseste sissetulekutoetuste õiglasem jaotamine Ajaloolistel põhjustel erineb ELi põllumajandustootjatele hektari kohta makstav otsetoetuse suurus ELi eri paigus oluliselt. Näiteks on keskmine otsetoetus võimaliku toetuskõlbliku pinna puhul hektari ja toetusesaaja kohta 2013. aastal Lätis 94,7 eurot, kuid Madalmaades 457,5 eurot. EL 27 keskmine on 269,1 eurot. Reformitud ÜPP sisaldab teisendussüsteemi, et vähendada neid lõhesid ja edendada rahalise toetuse õiglasemat jaotust. Selline toetuse tasakaalustamine on reformi põhiosa, mille eesmärk on eelarvevahendite tõhusam kasutamine õiglasemate ja sihipärasemate otsemaksete kaudu ning sobib paremini kokku maaelu arengu toetuse tulevase jaotuse ja poliitika eesmärkidega. See saavutatakse järgmiselt: kõik liikmesriigid, mille otsemaksed on alla 90 % EL 27 keskmist, vähendavad asjaomase aja jooksul ühe kolmandiku võrra lõhet oma praeguse taseme ja 90% vahel ELi otsetoetuste keskmisest tasemest. Ajakohastatakse ka maaelu arengu toetuse eraldamist. Selle osatähtsus määratakse kindlaks mitme territoriaalse ja majanduskriteeriumi alusel, milles kajastuvad tulevase majandus-, sotsiaal-, keskkonna- ja territoriaalpoliitika eesmärgid. · Otsetoetuste keskkonnahoidlikuks muutmine Kohustuslik otsetoetuste keskkonnahoidlikuks muutmine on reformi tugisammas. Selle abil parandatakse sektori keskkonnatõhusust. See on hea näide, kuidas reformitud ÜPP aitab kaasa ELi prioriteetide saavutamisele laiemalt. Tulevikus on 30 % otsemaksetest rangelt seotud mitme keskkonnahoidliku tava järgimisega, mis läheb nõuetele vastavusest kaugemale. · Tegevtootjate toetus Selleks et tagada ÜPP vahendite tõhus kasutamine, antakse otsetoetust üksnes tegevtootjatele. · Suurimate põllumajandustootjate otsemaksete piiristamine Praegu saavad suured põllumajandusettevõtted ebaproportsionaalselt suure osa ÜPP otsestest sissetulekutoetustest. Reformitud ÜPPga piiristatakse mõõdukalt ja järk-järgult suurte põllumajandusettevõtete otsese sissetulekutoetuse taset, võttes seejuures nõuetekohaselt arvesse suuremate struktuuride mastaabisäästu ja nendega seotud otseseid töökohti. · Tulemustele orienteeritud maaelu arengu poliitika Selleks et maksimeerida koostoimet maaelu arengu poliitika ja ELi muude territoriaalsete arengu fondide vahel, lülitatakse Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfond (EAFRD) komisjoni ja liikmesriikide vahel sõlmitavatesse partnerluslepingutesse. Need lepingud seotakse Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidega ja riiklike reformikavadega. Neis kehtestatakse integreeritud territoriaalarengustrateegia, mida toetatakse kõikidest asjaomastest ELi struktuurifondidest, sealhulgas maaelu areng. Need sisaldavad eesmärke, mis põhinevad kokkulepitud näitajatel, strateegilistel investeeringutel ja teatavate tingimuste täitmisel. · Lihtsustatud kava väiketootjate jaoks Paljud otsetoetuste saajatest on väiketootjad. Lihtsustatud toetuse eraldamise mehhanism vähendaks oluliselt liikmesriikide ja põllumajandustootjate halduskoormust, jäädes samal ajal ELi eelarve suhtes neutraalseks. · Turukulud ja kriisimehhanismid Praegu seisab Euroopa põllumajanduse ees mitu ülesannet, eelkõige vajadus reageerida ettenägematutele olukordadele, millel on vahetu mõju põllumajandussissetulekule, või vajadus hõlbustada rahvusvahelistest kaubanduslepingutest tulenevat kohanemist/üleminekut. Selleks tehakse ettepanek restruktureerida praegu I samba alla koondatud turumeetmed, et luua väljaspool mitmeaastast finantsraamistikku kaks vahendit ja neid laiendada. Luuakse kriisiabisüsteem reageerimaks kriisiolukordadele (mis võivad tuleneda toiduohutusprobleemist või ootamatutest turuarengutest), et pakkuda põllumajandustootjatele viivitamata toetust kiirendatud korras. Selle fondi kasutuselevõtmiseks kasutatakse sama menetlust kui hädaabireservi puhulgi. Samuti tehakse ettepanek laiendada Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi sekkumisvolitusi, et pakkuda üleminekutoetust põllumajandustootjatele, hõlbustamaks neil kohanemist uue turu olukorraga, mis tuleneb üleilmastumise kaudsetest tagajärgedest. Lisaks teeb komisjon ettepaneku viia enim puudustkannatavatele isikutele mõeldud toiduabi rahastamine 1. rubriigi alla, et koondada vaesuse ja tõrjutusega võitlemise meetmed, ning panna toiduohutuse rahastamine kokku rahvatervise valdkonda käsitlevate meetmetega. 3. Rakendamine Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) ja Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi (EAFRD) loomisega restruktureeriti ÜPP õiguslikku alust ÜPP kahe samba ühtlustamiseks. 2013. aasta järgse perioodi kohta tehakse ettepanek hoida kaks fondi ühtsena nii suures ulatuses kui võimalik. Ettepanek lisada finantsmäärusesse uus artikkel eelarve täitmise kohta koostöös liikmesriikidega on kooskõlas praegu EAGF ja EAFRD suhtes kohaldatavata juhtimis- ja kontrollisüsteemiga. Ühtse ühise turukorralduse näol on ette võetud ka põllumajandusturgude korraldust käsitlevate ELi õigusaktide oluline ühtlustamine (ühise turukorralduse ühtne määrus (EÜ) nr 1234/2007), millega tuuakse ühe määruse alla kokku sätted, mis olid varem hõlmatud eri sektorite ühise turukorralduse määrustega. 2013. aasta järgse perioodi osas vaadatakse läbi kõik ÜPPd hõlmavad õiguslikud alused, et lihtsustamine jätkuks seal, kus vaja ja võimalik. 4. Eelarveassigneeringud Summad on 2011. aasta püsivhindades Kavandatud eelarve kokku aastateks 2014–2020, millest I sammas – otsemaksed ja turukulud · II sammas – maaelu areng · Toiduohutus · Enim puudustkannatavad isikud · Reserv põllumajandussektori kriisolukordade tarbeks · Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond · Toiduga kindlustatust, biomajandust ja jätkusuutlikku põllumajandust käsitlevad teadusuuringud ja innovatsioon (teadusuuringute ja innovatsiooni ühises strateegilises raamistikus) || 386,9 miljardit eurot 281,8 miljardit eurot 89,9 miljardit eurot 2,2 miljardit eurot 2,5 miljardit eurot 3,5 miljardit eurot 2,5 miljardit eurot 4,5 miljardit eurot Kodanikud 1. Poliitilised eesmärgid Lissaboni lepinguga antakse kodanikele ja kodanikuühendustele õigus osaleda täiel määral ELi demokraatias. Programm „Kodanike Euroopa” toetab piiriüleseid projekte, mis on seotud kodaniku osaluse ja Euroopa identiteediga. Kuigi paljudes poliitikavaldkondades rakendatakse erimeetmeid, on programm „Kodanike Euroopa” ainuke vahend, mis võimaldab kodanikel osaleda Euroopat käsitlevates üldküsimustes, olgu need siis seotud institutsioonidega – nt ELi lepingud või Euroopa Parlamendi valimised – või valdkondadevaheliste küsimustega. Kommunikatsioon ehk avalikkuse teavitamine ELi poliitikast on teine viis, kuidas kasvatada kodanike teadlikkust ELi küsimustest ja oma õigustest. Seepärast kasutatakse teavitamismeetmeid teadlikkuse suurendamiseks ja ELi poliitiliste prioriteetide toetamiseks. 2. Vahendid Suurim osa programmist „Kodanike Euroopa” on mõeldud eri riikide sõpruslinnade partnerluste toetamiseks. Programm pakub ka struktuuritoetust kodanikuühiskonna katusorganisatsioonidele ja eksperdirühmadele Euroopa tasandil. Nende strateegiliste partnerluse kaudu tagatakse, et Euroopas üldist huvi pakkuvad organisatsioonid saavad osaleda ELi hõlmavates aruteludes. See aitab kaasa sellele, et kodanikuühiskond ja ELi kodanikud tunnetaksid Euroopa Liitu omasena ning edendab kodanikuosaluse kultuuri, mis on kasuks nii ELile kui ka liikmesriikidele. Programm aitab ka kaasa ühise arusaamise loomisele Euroopa ajaloost (eeskätt holokaustist ja stalinismist), toetades mälestamisprojekte. · Alates 2007. aastast on ligi 1 miljon inimest osalenud otse igal aastal selle programmiga toetavates meetmetes. · Ajavahemikul 2007 kuni 2010 teostati ligi 800 kodanikuühiskonna ja mälestamisprojekti ning üle 4 000 sõpruslinna projekti. · Programmist antakse toetust ka üle 50 suuremale ELi tasandi eksperdirühmale, katusorganisatsioonile ja võrgustikule, kes on ELi institutsioonide peamised koostööpartnerid ja arvamusliidrid. Lisaks nimetatud konkreetsele programmile on vaja tõhustada laiema avalikkuse teavitamist ja komisjoni teavitamismeetmete vahelist koostoimet, tagamaks, et liidu poliitiliste prioriteetidest teavitamine oleks tulemuslik. Seepärast lisatakse igasse nn uue põlvkonna (2014–2020) õigusakti teavitamist käsitlev säte, sealhulgas majasisene teavitamine. 3. Rakendamine Programmi „Kodanike Euroopa” haldab tsentraliseeritult komisjon Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutuse (EACEA) kaudu. Neid toetab programmikomitee, mis koosneb liikmesriikide valitsuste esindajatest. „Kodanike Euroopa” kontaktpunktid on loodud enamikus programmis osalevates riikides, et aidata programmis osalejaid oma riigis ja anda Euroopa Komisjonile tagasidet programmi rakendamise kohta. Programmi raames peetakse sidusrühmadega korrapärast dialoogi. Koostoime loomine ja vahendite ühendamine teavitamist käsitlevate eri õiguslike aluste alusel tagab suurema ühtsuse, mastaabisäästu ja laiema avalikkuse teavitamismeetmete jaoks ettenähtud vahendite parema kasutamise. 4. Kavandatud eelarveassigneeringud aastateks 2014–2020 Summad on 2011. aasta püsivhindades Kavandatud eelarve kokku aastateks 2014–2020 || 203 miljonit eurot Kodanikukaitse 1. Poliitilised eesmärgid Kodanikukaitse valdkonda käsitleva ELi koostöö üldeesmärgid on tagada inimeste, keskkonna-, vara-, kultuuripärandi parem kaitse suuremate loodus-, tehnoloogia- ja inimese põhjustatud katastroofide korral. Loodus- ja inimese põhjustatud katastroofide kasvav arv, nende intensiivsus ja majanduslik mõju nõuavad süsteemset tegutsemist Euroopa tasandil, et tugevdada valmidust tõhustada reageerimisvõimet nii ELis kui ka mujal maailmas. Euroopa koostöö ja solidaarsus võimaldab ELil tervikuna olla ühiselt valmis reageerima suurematele katastroofidele ning võimaldab liikmesriikidel ja muudel osalevatel riikidel (Norra, Liechtenstein, Island ja Horvaatia) vahendeid ühendades reageerida koos, et maksimeerida katastroofile reageerimise mõju ja minimeerida inim- või materiaalseid kaotusi. Katastroofi korral ELis või kolmandas riigis on katastroofiriigi ametiasutustel võimalik saada viivitamata ja konkreetset abi ELi kodanikukaitse mehhanismi kaudu. ELi koostöö kodanikukaitse valdkonnas hõlmab järgmist: – hõlbustada katastroofidele kiiret ja tõhusat reageerimist; – tagada kodanikukaitses osalejate piisav valmidus hädaolukordadeks ning – välja töötada meetmeid katastroofide ärahoidmiseks. EL on välja töötanud integreeritud lähenemisviisi katastroofide ohjamiseks, hõlmates reageerimist, valmidust ja ennetusmeetmeid. Komisjon võttis 2010. aastal nõukogu toetusel vastu teatise „Euroopa tõhusama katastroofidele reageerimise suunas”[1]. Selle eesmärk on suurendada ELi reageerimise tõhusust, ühtsust ja nähtavust. Selle saavutamiseks toetutakse kogemustele, mis on saadud 2010. aastal Euroopas ja mujal toimunud looduskatastroofidest (näiteks torm Xynthia, üleujutused Ida-Euroopas, metsapõlenud Lõuna-Euroopas, punase muda üleujutus Ungaris, maavärin Haitis, üleujutused Pakistanis). Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse loomisel tuginetakse eeskätt liikmesriikide olemasolevale suutlikkusele, vältides seeläbi lisakulusid. Euroopa tasandil on loodud tõhustatud planeerimise ja koordineerimise funktsioonidega Euroopa hädaolukordadele reageerimise keskus, millest tõuseb kasu kogu ELile, võimaldades liikmesriikidel vahendeid kokku hoida, mis peaks üle kaaluma kulu, mis see ELile kaasa toob. Samas ei ole muidugi võimalik mõõta puhtalt rahas inimelusid, mida võimaldab katastroofile kiire ja tõhus reageerimine säästa. Komisjoni teatises ja nõukogu järeldustes[2] on kehtestatud katastroofide ärahoidmist ja nendeks valmisolekut käsitlevad poliitikameetmed. Need hõlmavad toetust koolituseks ja õppusteks, ekspertide vahetamist ja koostööprojekte, millega katsetatakse uusi strateegiaid katastroofidega seotud ohtude vähendamiseks. Erinevate organisatsioonide, sealhulgas Maailmapanga jaoks tehtud sõltumatutest uuringutest selgub, et investeeringute tasuvus katastroofide ärahoidmisel jääb vahemikku 400 % kuni 700 %. 2. Vahendid Komisjon teeb ettepaneku ajakohastada kodanikukaitse rahastamisvahendit, et tagada rahalised vahendid meetmete jaoks, mis on suunatud katastroofide ohjamise tsükli eri aspektidele: eeskätt ühtsem ja paremini integreeritud reageerimine hädaolukordadele, suurem valmidus katastroofidele reageerimiseks ja innovatiivsed meetmed katastroofidega seotud ohtude vähendamiseks. Kodanikukaitse rahastamisvahendit kasutatakse ka Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkuse loomiseks. See tugineb liikmesriikide kodanikukaitsevahendite vabatahtlikule ühendamisele, et saavutada kodanikukaitsevahendite kättesaadavuse koordineerimise kaudu suurem kulutasuvus. Läbivaadatud kodanikukaitse rahastamisvahend tugevdab ja tõhustab veelgi ELi võimet katastroofe ohjata, minnes üle süsteemidele, mis on prognoositavad ja planeeritud. See saavutatakse, kogudes katastroofide kohta laiaulatuslikumalt reaalajas teavet, kaardistades paremini liikmesriikide kodanikukaitsevahendid ning koordineerides tegevust inimeste ja varustuse kiireks kasutuselevõtmiseks katastroofipiirkonnas. See toetab ka valmidusmeetmeid, mis keskenduvad koolituse kvaliteedi parandamisele, koolituse ulatuse laiendamisele, et see hõlmaks ennetamisteemat, ning koolituse ja õppuste lõimimisele. See toetab ka liikmesriikide jõupingutusi tõhustada riskijuhtimise planeerimist ja töötada välja innovatiivsed rahastamismehhanismid (nt piirkondliku ühisreservi loomine). 3. Rakendamine Kodanikukaitse rahastamisvahendi ajakohastamisel võetakse arvesse kodanikuühiskonna sidusrühmade hindamise tulemusi ja ettepanekuid selle kohta, kuidas lihtsustada menetlusi ja rahastamismehhanisme, ning kogemusi, mis on saadud katseprojektide ja ettevalmistamismeetmete kaudu kiirreageerimiseks. Liikmesriikide kodanikukaitseasutuste rakendatavad kodanikukaitsemeetmed toetavad ja täiendavad ELi meetmeid, sealhulgas koordineerimistegevuse hõlbustamine. See võib toimuda erineval kujul, näiteks vahendite vabatahtlik ühendamine, koolitus või transpordikulude kandmine vahendite kohaletoimetamiseks hädaolukorra piirkonda. See aitab lihtsustada praeguse vahendi raames kasutatavaid menetlusi ja haldusmenetlusi, eriti toetuspiirkonnas, võttes arvesse läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise põhimõtteid. Kaalutakse valikuid, mis on seotud toetavate meetmete tüübiga – koolitus, hädaolukordadega seotud õppused, transporditugi liikmesriikidele hädaolukordades, koostööprojektid suurõnnestuste ennetamise ja nendeks valmisoleku kohta. 4. Kavandatud eelarveassigneeringud aastateks 2014–2020 Summad on 2011. aasta püsivhindades Kodanikukaitsevahendi kavandatud eelarve kokku aastateks 2014–2020, millest || 455 miljonit eurot Kodanikukaitse – ELi sisene || 245 miljonit eurot Kodanikukaitse – kolmandates riikides ja Euroopa hädaolukordadele reageerimise suutlikkus || 210 miljonit eurot Kliimameetmed 1. Poliitilised eesmärgid Üks oluline ülesanne, mille lahendamisega peavad tegelema nii Euroopa Liit kui ka tema partnerid maailmas, on võitlus kliimamuutustega. Vajadus kiireks tegutsemiseks on selgelt välja toodud Euroopa 2020.aasta strateegias ja kaugeleulatuvates ELi 20/20/20 eesmärkides, milleks on eelkõige: – vähendada kasvuhoonegaaside heitkogust 20 % (sobivate tingimuste korral 30 %); – vähendada energiatarbimist 20 % läbi suurema energiatõhususe ning – katta 20 % energiavajadustest taastuvatest energiaallikatest. Vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelise majanduse loomine võimaldab Euroopal suurendada oma konkurentsivõimet, luua uusi, keskkonnahoidlikumaid töökohti, tugevdada energiavarustuskindlust ja edendada puhtama õhu kaudu tervist. Kliima- ja energiaeesmärkide saavutamiseks aastaks 2020 ja hiljem on vaja pidevalt pingutada ja investeerida. ELil on nende eesmärkide üle järelevalve teostamisel ja nende poole pürgimisel olnud keskne koht. Näiteks tuleb 20 % energiatõhususe saavutamiseks oluliselt rohkem pingutada (praeguste prognooside kohaselt jääb saavutatu alla 10 %), et tuua kaasa kasvuhoonegaaside heitkoguste 25 % vähendamine. Komisjon on kaardistanud meetmed, millega Euroopal oleks võimalik vähendada kasvuhoonegaaside heitkogust 2050. aastaks 80 %–95 %.[3] ELi eelarvel on oluline osa, edendades kliimameetmeid kõigis Euroopa majandusvaldkondades ja soodustades konkreetseid investeeringuid, mis on vajalikud kliimaeesmärkide saavutamiseks. Need investeeringud hõlmavad mitmesugust tehnoloogiat, mis parandab energiatõhusust, taastuvaid energiaallikaid ja nendega seotud infrastruktuure ning investeeringuid kliimamuutustega kohanemiseks. Kliimamuutuste leevendamise investeeringute suurust hinnatakse 2014.–2020. aastatel 125 miljardile eurole[4] aastas ja selle peaksid katma eeskätt erainvestorid, kuid ELi eelarve saab toimida riiklike kulutuste stimulaatorina, pakkudes erainvestoritele pikaajalist prognoositavust. Kõige paljulubavamad valdkonnad hõlmavad hoonete renoveerimist, transpordi uuendamist ja uute tehnoloogiate kasutuselevõtmist, nagu arukad võrgud või taastuvenergia. Sellistel investeeringutel on tohutu potentsiaal konkurentsivõime tõstmisel ja majanduskasvu suurendamisel kõikjal ELis. ELi eelarve võib luua eriti suurt lisandväärtust, hõlbustades investeeringuid liikmesriikides, millel on heitkoguste kulutõhusaks vähendamiseks kõrge potentsiaal, kuid suhteliselt väike investeerimissuutlikkus. Investeerides kõikides liikmesriikides energiatõhususse, suurendame üldtootlikkust ja aitame kaasa energiajulgeolekule ja kütteostuvõimetusküsimuste lahendamisele. Selliste investeeringute toetamisel saab ELi eelarve kaudu oluliselt vähendada ELi kliima- ja energiaeesmärkide saavutamise maksumust. 2. Vahendid 2.1. Kliimameetmetega arvestamine Praegu on kliimameetmed lõimitud mitmesse poliitikavaldkonda ja neid viiakse ellu meetmete kaudu, mis toetavad mitmeid ELi eesmärke, näiteks bioloogilise mitmekesisuse ja kliimamuutuste leevendamise poliitika. Juba täna on osa ELi eelarvest seotud kliimameetmete rakendamisega ja seega aitab kaasa Euroopa üleminekule vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelisele ühiskonnale. Komisjonil on kavas suurendada seda osatähtsust vähemalt 20 %-le, haarates sellesse eri poliitikavaldkondi, tingimusel et see on mõjuhinnangu alusel näidustatud. Selleks et saavutada Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgid ja aidata teistel maailma osadel suurendada pingutusi kliimamuutustega võitlemisel, tuleb ELi eelarve kliimaküsimustega seotud osa oluliselt suurendada, sealhulgas investeeringuid projektidesse, mis ei ole seotud üksnes kliimaküsimustega, vaid millest kliimaelement moodustab olulise osa. Selle eesmärgi saavutamiseks võetakse kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise meetmeid arvesse kõigis peamistes ELi programmides. · Ühtekuuluvus-, energia- ja transpordipoliitika on kliimaküsimustega tihedalt seotud. Ühtekuuluvuspoliitika puhul tagab tugev orienteeritus tulemustele ja konkreetsem tingimuste esitamine, et ELi eelarvest toetatavad projektid aitavad aktiivselt kaasa ELi kliimaeesmärkide täitmisele. Liikmesriikidega sõlmitud partnerluslepinguid kasutatakse selleks, et stimuleerida ja jälgida 20/20/20 eesmärkide saavutamisele kaasaaitavate investeeringute arengut. Arvestamise eesmärk peaks olema tagada investeeringute nn kliimamuutustele vastupanuvõimeliseks muutmine. Ühtekuuluvuspoliitikal on oma tegevusprogrammide kaudu kõikjal ELis keskne roll jõupingutuste suurendamisel eesmärgiks seatud 20 % energiatõhusus saavutamiseks. · Teadustöö ja innovatsioon. Kliimameetmed on teadusuuringute ja innovatsiooni ühise strateegilise raamistiku nurgakivi. Raamistikus toetatakse meetmeid, millel on otsene või kaudne positiivne mõju kliimale sellistes valdkondades nagu transport, energia, materjaliuuringud ja jätkusuutlik biomajandus. Strateegilises energiatehnoloogia kavas hinnatakse tehnoloogiaarenduse vajadusi 2010.–2020. aastaks 50 miljardile eurole, et tegeleda kliimamuutuse küsimustega, kindlustada ELi energiavarustatus ja tagada konkurentsivõimelisus. Oluline osa eelarvest tuleks investeerida finantsinstrumentide vahendite kaudu (võlakirjad ja aktsiad), et parandada uuenduslike, vähese CO2-heitega ja kliimamuutustega kohanemise tehnoloogiate kasutuselevõtmist[5]. · Põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste keskkonnahoidlikuks muutmine on ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) reformi üks keskne teema. Lisaks olemasolevatele nõuetele vastavuse tingimustele on 30 % põllumajandustootjatele tehtavate maksete eeltingimuseks teatavate heade keskkonnatavade täitmine, mis aitab kaasa kliimasäästlikuma põllumajanduse arengule. Selliselt aitab reformitud ÜPP oluliselt kaasata ELi kliimaeesmärkide saavutamisele nii kliimamuutuste leevendamise osas (nt orgaanilise ainese suurendamine mullas, väetise ja sõnniku kasutamisest tulenevate heitkoguste vähendamine) kui ka nendega kohanemisel (nt suurendada vastupanuvõimet kahjurite suhtes, saada hakkama väiksema kättesaadava veekogusega). · Lisaks seotakse maaelu arengu poliitikat järjest rohkem kliimameetmetega. Kliimamuutuste ja keskkonnaga arvestamise teel luuakse põllumajandustootjatele tugev stiimul pakkuda ELi avalikke hüvesid ja parandada tõhusa tehnoloogia kasutuselevõtmist, et muuta põllumajandussektor keskkonnahoidlikumaks, kliimasäästlikumaks ja vastupanuvõimelisemaks. 2.2. LIFE+ programm Lisaks kliimameetmete ja keskkonnaeesmärkide arvestamisele teeb komisjon ettepaneku jätkata LIFE+ programmi ja ühtlustada seda rohkem Euroopa 2020 eesmärkidega, sealhulgas suurendada selles kliimameetmete osatähtsust. LIFE+ jääb edasi parimate tavade vahetamise platvormiks liikmesriikide vahel ja toimib tõhusamate investeeringute stimulaatorina. Sellest toetatakse kliimameetmeid, mis põhinevad altpoolt tulevatel algatustel, et arendada suutlikkuse suurendamise projekte kohalikul/piirkondlikul tasandil ja toetada erasektorit, eelkõige VKE-d vähese CO2-heitega ja kliimamuutustega kohanemise tehnoloogiate testimisel. Algkapitali on vaja nii kohanemise kui ka leevendamise katseprojektide tarbeks, et tagada poliitika tundmaõppimine ja poliitika edasiarendamine nende uute ELi prioriteetide jaoks. Kliimameetmete allprogramm keskendub katseprojektidele ja väiksemamahulistele näidisprojektidele. Kasutatakse ka integreeritud projekte, näiteks selleks, et edendada piiriüleseid kohanemisstrateegiaid piirkondades, mis on haavatavad üleujutuste suhtes. Kliimameetme allprogramm toetab eelkõige järgmiste eesmärkide saavutamist. (1) Leevendamine. Toetus kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks. Meetmed, et luua katseprojekte, mida saab kasutada innovatiivsete lähenemisviiside testimiseks, sealhulgas toetades VKEsid, parandada alusteadmisi ja hõlbustada kliimamuutust käsitleva õigustiku rakendamist. (2) Kohanemine. Toetus tegevusele, mis aitab suurendada vastupanuvõimet kliimamuutustele. Meetmed, millega toetatakse riiklike/piirkondlike/kohalike kohanemisstrateegiate arendamist ja rakendamist. Meetmed, mis aitavad otsustajatel kasutada tõhusalt kliimamuutustest tulenevat mõju käsitlevaid teadmisi ja andmeid, eelkõige sellesuunalise planeerimise kohandamiseks. (3) Juhtimine ja teadlikkus. Toetada tegevust, mis aitab suurendada teadlikkust kliimamuutuste leevendamisest ja sellega kohanemise meetmetest, parandada sellealast teavitamist, koostööd ja levitamist. Meetmed teadlikkuse kasvatamiseks ELi kodanike ja sidusrühmade hulgas, sealhulgas muutused käitumises. 2.3. Üleilmne mõõde Lissaboni lepinguga kehtestati võitlus kliimamuutusega rahvusvahelisel tasandil kui konkreetne ELi eesmärk. ELil on suurima abirahastajana maailmas ja turupõhiste mehhanismide eelkäijana ainulaadne panustamise kogemus. Rahaline panustamine ja osalemine rahvusvaheliste instrumentide ja fondide juhtorganites tagab, et EL jätkab põhitegijana tulevase rahvusvahelise kliimapoliitika kujundamisel. ELi on võtnud kindla eesmärgi täita oma rahvusvahelised kohustused seoses kliimamuutuste vastase võitluse rahastamisega. Kliimapoliitikat arvestatakse ja selle osa suurendatakse geograafilistes välistegevuse vahendites, et suurendada oluliselt kliimamuutustega seotud rahalisi vahendeid välistegevuse eelarverea all seoses arengukoostöö rahastamisvahendi temaatiliste rahastamisvahenditega. EL peaks püüdma kulutada avalike hüvede programmi vahenditest vähemalt 25 % kliimamuutuste ja keskkonnaeesmärkidele. EL toetab oma eelarvest ÜRO kliimamuutuste konventsiooni läbirääkimiste raames 2020. aastaks arengumaade jaoks ettenähtud kliimamuutustevastase võitluse rahvusvahelist rahastamist (100 miljardi USA dollariga aastas). Lisaks kliimameetmete arvestamisele välistegevuse eelarves kaalub komisjon eelarvevälise mehhanismi/fondi loomist, et ühendada liikmesriikide vahendid ja ELi eelarve. 3. Rakendamine 3.1. Arvestamine muudes poliitikavaldkondades Arvestamine maksimeerib koostoimet kliimapoliitikavaldkondade ja muude valdkondade vahel, kuid see peab olema nähtav ja tugev. Sellega kaasneb valdkondadevaheline kohustus määrata kindlaks need programmid, millega edendatakse kliimameedet või energiatõhusust, et ELil oleks võimalik teha täpselt kindlaks, kui suur osa tema kulutustest on seotud kliimameetmetega. On tehtud ettepanek kehtestada kõigi asjaomaste poliitikavahendite suhtes selged võrdlusnäitajad, järelevalve- ja aruandluseeskirjad. Raamistik peaks olema lihtne ja pragmaatiline ja selle aluseks peaks olema kaks telge: 1) kliimameetmetega seotud kulutuste ühised jälgimismenetlused ja 2) eesmärkide seadmine kõikides asjaomastes valdkondades ja tulemuste järelevalve. Kliimamuutustega seotud kulutuste jälgimine on integreeritud olemasolevasse metoodikasse, millega mõõdetakse ELi programmide tulemuslikkust. Vajaduse korral lisatakse kõikidesse asjaomastesse vahenditesse spetsiifiline kliimaküsimusega seotud eesmärk koos tulemusnäitajaga. Kõik kulutused jaotatakse kolme kategooriasse: kliimameetmega seotud kogu ulatuses (100 %), kliimameetmega seotud olulises osas (40 %) ja kliimameetmega seos puudub (0 %). Selline jaotus põhineb OECD meetodil (nn Rio näitajad), kuid selles ei välistata täpsemate meetodite kasutamist poliitikavaldkondades, kus need on olemas. Tulemuste täitmise järelevalve abil tagatakse arvessevõtmiseks tehtavate pingutuse tõhususe järgmises eelarvetsüklis. Selle abil on ka võimalik teha kindlaks eri rahastamiskavade ja nendega seotud tingimuste tõhusus. 3.2. LIFE+ Praegust LIFE + programmi haldab komisjon otse tsentraliseeritud halduse teel. Komisjon leiab, et tulevast programmi tuleks edasi hallata tsentraliseeritult, kuid haldusülesanded oleks võimalik suures ulatuses delegeerida olemasolevale täitevasutusele. Delegeerimise tingimustes tuleb arvestada, et komisjoni jaoks on oluline säilitada integreeritud projektides tugevad seosed poliitikaga. 4. Kavandatud eelarveassigneeringud aastateks 2014–2020 Summad on 2011. aasta püsivhindades. Siit on välja jäetud arvestamisega seotud rahalised vahendid, mis on hõlmatud valdkondlike rahastamisvahendite assigneeringutega. LIFE + programm (kliimameetme allprogramm) || 800 miljonit eurot Konkurentsivõime ja VKEd 1. Poliitilised eesmärgid Euroopa 2020. aasta strateegia põhieesmärgid on ELi tööstuse, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete (VKEde) konkurentsivõime edendamine ning tootmis‑ ja teenuste protsesside vähese CO2-heitega, kliimamuutustele vastupanuvõimelise ja ressursitõhusa majandusega kohanemisele kaasaaitamine. EL pingutab selle nimel, et parandada ettevõtluskeskkonda ning toetada tugeva ja mitmekülgse tööstusliku baasi arendamist, mis on konkurentsivõimeline terves maailmas. Eriliselt on vaja pingutada VKEde arendamise nimel. VKEd on ELi majanduskasvu ja töökohtade loomise oluline allikas, andes üle 67 % erasektori töökohtadest ja üle 58 % ELi kogukäibest. Vastavalt komisjoni olulisele, Euroopa 2020. aasta strateegia kohast tööstuspoliitikat käsitlevale teatisele[6] kuulub ELi majanduskasvu ja tööhõive strateegiasse VKEde arengut soodustavate tingimuste loomine. ELil on oluline osa VKEde kasvupotentsiaali avamisel, muu hulgas ELi eelarve suunatud kasutamise kaudu. Selle valdkonna meetmete eesmärk on kõrvaldada VKEde kasvu piiravad põhilised turutõrked (näiteks seoses juurdepääsuga rahastamisele) ning tagada, et VKEd suudaksid täielikult ära kasutada Euroopa ühtse turu tohutut potentsiaali. Nende eesmärkide saavutamisele aitab oluliselt kaasa ELi eelarve strateegiline ja innovatiivne kasutamine. ELi eelarvet kasutatakse innovaatilisi rahastamisvahendite abil omakapitali ja laenude rahastamiseks, millest tuntakse suurt puudust, ning ulatuslike VKEde arengu edendamise meetmete toetamiseks terves Euroopas. Need meetmed aitavad märkimisväärselt kaasa VKEde arengule. 2. Vahendid Tööstuse konkurentsivõime ja VKEde Euroopa strateegia eesmärk on võtta VKEde-sõbralikke meetmeid kõikides ELi poliitikavaldkondades ja rahastamisprogrammides ning pakkuda VKEdele tuge ja teenuseid vastavalt nende erivajadustele Euroopa tasandil. 2.1. Tööstuse konkurentsivõime ja VKEde edendamine On äärmiselt oluline, et VKEde konkreetseid huve ja tingimusi võetaks arvesse kõigi ELi poliitikate ja rahastamisprogrammide ülesehitamisel. Eelkõige ehitatakse tulevane finantsraamistik üles selliselt, et see soodustaks väikeste ettevõtete osalemist rahastamisprogrammides, näiteks lihtsustades eeskirju, vähendades osalemiskulusid, kiirendades toetuse andmise menetlusi ning luues ühe akna süsteeme eesmärgiga lihtsustada ELilt abi taotlemist. 2.2. Tööstuse konkurentsivõime ja VKEde eriprogramm Lisaks VKEde huvide eest seismisele, rahastamisprogrammide lihtsustamisele ja kooskõlastamise tugevdamisele antakse VKEdele ELi eelarvest rahalist sihttoetust. Komisjon teeb ettepaneku luua praeguse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi uuendustegevusevälise osa järeltulijana konkurentsivõime ja VKEde eriprogramm. Kogu VKEdele antav teadus‑ ja uuendustegevustoetus (sealhulgas konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi uuendustegevust käsitlev osa) lisatakse teadusuuringute ja innovatsiooni ühisesse strateegilisse raamistikku. Konkurentsivõime ja VKEde programmi raames keskendutakse peamiselt meetmetele, millega parandatakse VKEde arengusuutlikkust ja rahvusvaheliselt konkurentsivõimet. Nimetatud meetmed hõlmavad järgmist: 2.2.1. Juurdepääs rahastamisele: kasvu rahastamise vahendid Kasvu rahastamise vahendid lihtsustavad VKEde juurdepääsu rahastamisele uuenduslike rahastamisvahendite kasutamise teel. Nende vahendite raames kasutatakse täielikult ära uusi omakapitali‑ ja laenuplatvorme, et pakkuda nii omakapitali kui ka laenude tagamise vahendeid. Teadusuuringute ja innovatsiooni ühises strateegilises raamistikus nähakse ette vahendid innovaatilistesse ettevõtetesse ja VKEdesse stardietapis ja edasiarendamisel tehtavate investeeringute (eelkõige riskikapitali) rahastamiseks. Konkurentsivõime ja VKEde programmi vahendid on järgmised: (1) Omakapitalirahastu kasvufaasi investeeringuteks, mille raames pakutakse ärisektorile omakapitali tagasimaksmisele kuuluvat rahastamist, peamiselt finantsvahendajate kaudu VKEdele pakutava riskikapitali kujul. Nähakse ette kaks meedet: – investeeringud riskikapitalifondidesse, mis tegutsevad ELis piiriüleselt ja keskenduvad kasvule suunatud ettevõtetesse tehtavatele investeeringutele, toetades sellega tervet ELi hõlmava riskikapitalituru arengut. – Fondifond (või „Euroopa fond”), mis investeerib piiriüleselt riskikapitalifondidesse, mis seejärel investeerivad ettevõtetesse, eelkõige nende tegevuse laienemisel teistesse riikidesse. (2) Laenurahastu, mis pakub finantsvahendajatele otseseid või kaudseid võimalusi jagada riske, mis on seotud VKEdele antavate laenudega. Rahastu võimaldaks kaasata märkimisväärselt uusi vahendeid ning pakuks selliseid piiriüleseid või mitut riiki hõlmavaid laene, mida ei oleks ühe riigi piires kuigi kerge saada. Vastastikuse täiendavuse tagamiseks kooskõlastatakse kõnealuseid meetmeid meetmetega, mida võetakse ühtekuuluvuspoliitika raamistikus koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise raames. 2.2.2. ELi tööstuse konkurentsivõime ja jätkusuutlikkuse parandamine Konkurentsivõime ja VKEde programmi selle osaga toetatakse järgmisi meetmeid: · Euroopa konkurentsivõime parandamine: ELi kõnealuse valdkonna meetmeteta toetatakse ühtset ja järjekindlat rakendamist ning informeeritud Euroopa tasandi poliitika kujundamist. Eelkõige parandatakse sellega majandus- ja regulatiivset keskkonda võrdlusanalüüsi, parima tava levitamise ja valdkondlike algatuste kaudu. · VKEsid käsitleva poliitika arendamine ja VKEde konkurentsivõime edendamine vastavalt Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act” eesmärkidele. ELi meetmetega edendatakse „mõtle esmalt väikestele” põhimõtte järgimist ELi ja liikmesriikide poliitika kujundamises, parima tava väljaselgitamist ja levitamist, et toetada väikeettevõtlusalgatuse rakendamist, ELi poliitikasuundadele ühe juurdepääsupunkti (väikeettevõtluse portaali) haldamist ning VKEde toetamist ühtse turu võimaluste ärakasutamisel. · Turism: ELi turismi valdkonna meetmete puhul keskendutakse muu hulgas usaldusväärse teabe andmisele turisminõudluse trendide kohta Euroopa tasandil, turismivaldkonna konkurentsivõime arendamisele, turismiettevõttes IKT kasutuselevõtu edendamisele, turismi hooajalisusega võitlemisele, säästlike turismitoodete ja sihtkohtade edendamisele, sektori töövõtjate ja -andjate oskuste ja pädevuste raamistiku kasutuselevõtmisele ning parima tava levitamise ja partnerluse loomise soodustamisele. Vastavalt Lissaboni lepingu sätetele toetavad ELi turismimeetmed liikmesriikide vahelist koostööd, aidates mitmekesistada riikidevahelise turismi pakkumist, kooskõlastades riikide jõupingutusi Euroopa nähtavuse parandamisel kolmandatel turgudel ja üheskoos reklaamides uusi mittetraditsioonilisi Euroopa sihtkohti. · Kasutajate nõudmisele vastavate disainipõhiste jätkusuutlike kaupadega seotud uued ärimudelid: Selle algatuse raames keskendutakse nimetatud kontseptsioonide ja ideede ärilisele rakendamisele tekstiili, jalanõude ning spordi- ja muude tarbekaupade sektoris. 2.2.3. Juurdepääs turgudele Nimetatud meetmed hõlmavad järgnevat: · Kasvule suunatud äritoetusteenuste pakkumine ettevõtlusvõrgustiku Enterprise Europe Network kaudu: 49 riigis asuva 600 partnerorganisatsiooniga võrgustik Enterprise Europe Network pakub VKEdele ühe akna süsteemis jätkuvalt järgmisi ulatuslikke ja integreeritud teenuseid: – Teabe- ja nõustamisteenused ELi käsitlevates küsimustes; – piiriüleste partnerluste soodustamine, hallates 13 000 aktiivse taotlusega ja koostööpakkumisega andmebaasi; – ELi‑sisesed rahvusvahelistumise teenused, mille tulemusel sõlmitakse igal aastal 2500 ärikoostöö, tehnoloogia ning teadus- ja arendustegevuse partnerluslepingut; – VKEde informeerimine ELi õigusaktidest ja ELi rahastamisprogrammide (sealhulgas teadusuuringute ja innovatsiooni ühise strateegilise raamistiku) reklaamimine; – VKEde ja komisjoni vahelise kahepoolse kommunikatsioonikanali pakkumine, mida kasutab 10 000 VKEd; – VKEde finantsvaldkonna teadmiste parandamise toetamine ning – VKEdele juurdepääsu andmine energiatõhususe, kliima‑ ja keskkonna valdkonna oskusteabele. · Abi andmine VKEdele äritegevuseks ELi-välistel turgudel: Edukaks pääsemiseks kolmandate riikide turgudele peavad VKEdel olema asjaomased oskused ja teadmisel kolmandate riikide regulatiivsest raamistikust. Selle valdkonna kavandatavad meetmed hõlmavad teenuste nõudluse võrdlemist nende praeguse pakkumisega, võrguportaali loomist ning valitud juhtudel ka ELi VKEde keskuste loomist ja/või nende toetamise jätkamist koostöös Euroopa ja liikmesriikide ettevõtjate organisatsioonidega. ELi VKEde keskused pakuvad ulatuslikke tugiteenuseid väljaspool ELi asuvatel turgudel tegutsevatele VKEdele. · Rahvusvaheline tööstuskoostöö: Meetmete eesmärk on vähendada ELi ja tema peamiste kaubanduspartnerite ning Euroopa naabruspoliitikaga hõlmatud riikide regulatiivse ja ärikeskkonna erinevusi, pidades selleks valitsustevahelist dialoogi regulatiivküsimuste valdkonnas, edendades ettevõtetevahelist dialoogi ning võttes „otsemeetmeid” kolmandate riikidega, korraldades näiteks temaatilisi õpikodasid ja konverentse. 2.2.4. Ettevõtluse edendamine Selle valdkonna meetmed hõlmavad haldusmenetluste lihtsustamist ning ettevõtlusoskuse ja ‑vaimu arendamist eelkõige uute ettevõtjate, noorte ja naiste seas. Kõigil meetmetel on tugev Euroopa‑mõõde. Erasmuse ettevõtjate vahetusprogramm pakub uutele ja tulevastele ettevõtjatele võimalust töötada kuni kuus kuud teises ELi liikmesriigis tegutseva kogenud ettevõtja juures. Selle Euroopa mobiilsuskava eesmärk on edendada ettevõtlust ning toetada ELi mikro‑ ja väikeettevõtete rahvusvahelistumist ja konkurentsivõimet. 3. Rakendamine Uue konkurentsivõime ja uuendustegevuse programmi haldamine delegeeritakse suuresti ELi süsteemi välistele asutustele, eelkõige Euroopa Investeerimispanga kasvu rahastamisvahendite grupile ning VKEdega seonduv muu tegevus Konkurentsivõime ja Uuendustegevuse Täitevasutuse (EACI) järeltulijale. 4. 2014.–2020. aastaks kavandatavad eelarveassigneeringud Kõik arvandmed 2011. aasta püsivhindades. Konkurentsivõime ja VKEde programm || 2,4 miljardit eurot Tolliliit ja maksundus 1. Poliitilised eesmärgid Siseturu üks nurgakive on tolliliit. Tolliliit tagab, et kolmandatest riikidest pärit kaubad vastavad ELi sisenemisel ja seal ringlusse lubamisel kokkulepitud eeskirjadele ja võivad seega siseturul vabalt ringelda. See võimaldab toimida piirideta siseturul. Tolliliit on ka ühise kaubanduspoliitika tegevusvahend, mille abil rakendatakse kahepoolseid ja mitmepoolseid kaubanduslepinguid, kogutakse lõive ning rakendatakse kaubandusmeetmeid (näiteks päritolueeskirju), embargosid ja muid piiranguid. Lisaks on tollil jätkuvalt kaitsefunktsioon, mis annab panuse näiteks tarneahela kaitsesse, terrorismi ja rahvusvahelise kuritegevuse (nt rahapesu, narkootikumide lähteainete ja ebaseadusliku relvakaubanduse) vastasesse võitlusse ning intellektuaalomandiõiguste jõustamisse piiril. Tolliliit toetab võrdseid võimalusi, tagades, et imporditud kaubad vastavad samadele tehnilistele, tervise‑ ja ohutusstandarditele mis EList pärinevad kaubad. Rahvusvaheline kaubandus laieneb pidevalt ning tõhusad impordi- ja ekspordiprotsessid on äärmiselt tähtsad ELi majanduse konkurentsivõime seisukohast. Samal ajal suurenevad julgeoleku- ja turvariskid. Seega on ELi ees kahekordne väljakutse, mis mõjutab tema tulevikuprioriteete: soodustada seaduslike kauplejate kaubavooge, kaitstes samas kodanikke turva- ja julgeolekuohtude eest. Tolliliidu igapäevase tõrgeteta toimimise eest vastutavad liikmesriikide tolliametnikud. See nõuab tolliasutuste intensiivset operatiivkoostööd, mille raames kasutatakse muu hulgas uusimat IT‑infrastruktuuri ja süsteeme, mis võimaldavad neil toimida ühtse maailmatasemel tolliasutusena. Majanduslikult on mõttekas rahastada teatavaid meetmeid ELi eelarvest, mitte liikmesriikide eraldi programmidest. Seetõttu aitab ELi rahastatav programm (tollikoostöö programm) mitmel praktilisel viisil edendada võrgustike loomist ja koostööd. Piiriülese ettevõtlusega tegelemisel on ELi ettevõtjate ja kodanike ees mitu maksudega seonduvat takistust. Need takistused tulenevad sarnaste tehingute erinevates liikmesriikides käitlemise viisi killustatusest ja lahknevusest. See on põhjus, miks selliste takistuste kaotamine ja liikmesriikide vahelise maksuküsimuste kooskõlastamise süvendamine (täielikult austades liikmesriikide selle valdkonna pädevust) on üks ühtse turu tugevdamise ja süvendamise prioriteete. Maksupettus on olnud ja on ka tulevikus ELi ja liikmesriikide jaoks tõsine probleem. Veelgi suurem on võitlus makspettusega ajal, kui kõige tähtsam on säilitada eelarvedistsipliin. Ühtsel turul esineva maksupettustega võitlemine on seetõttu ELi maksupoliitika prioriteetide seas kõrgel kohal. Ühtsel turul esineva pettustega võitlemiseks on vaja tugevdada liikmesriikide maksuasutuste halduskoostöö korraldust ning tehinguid, ettevõtjaid ja petuskeeme käsitleva teabe tõhusat vahetamist. Näiteks käibe- ja aktsiisimaksupettuste vastases võitluses on suureks abiks süsteemid, mis lubavad asutuste vahel kiiresti infot vahetada. ELil on asendamatu roll liikmesriikide abistamisel tõhusa piiriülese koostöö vajalike süsteemide ja protsesside kehtestamisel. Sellise koostöö soodustamisel on äärmiselt tähtis eelkõige koostööprogramm Fiscalis, mis aitab veelgi suurendada liikmesriikide endi jõupingutuste väärtust. 2. Vahendid Komisjon esitab ettepanekud, mis käsitlevad uue põlvkonna tolli‑ („Customs 2020”) ja maksuprogramme („Fiscalis 2020”). Mõlemad programmid on suure tähtsusega siseturu toetamise ja tugevdamise seisukohast järgneval kümnendil. Neist on kasu kõigil sidusrühmadel, kuna tulemuseks on tõhusam ja kindlam ettevõtluskeskkond, kodanike parem turvalisus ja julgeolek ning valitsuste poliitika tõhusam ja tulemuslikum rakendamine. Need programmid võimaldavad liikmesriikide maksu- ja tolliasutustel edukamalt suhelda kaasaegsete ja tõhusate infovahetussüsteemide abil, aidates soodustada seaduslikku kaubandust ja võideldes samas pettustega. Selliseid üleeuroopalisi süsteeme on kõige tulemuslikum ja tasuvam rajada ELi tasandil. Näiteks üleeuroopaline turvaline arvutivõrgustik, mis ühendab tolli‑ ja maksuasutusi, võimaldab liikmesriikidel säästa 35 miljonit eurot aastas (kuna ELi tasandi tsentraalne süsteem maksab vaid 11 miljonit eurot). Programmide raames toetatakse järgnevaid meetmeid: · üleeuroopalised IT‑süsteemid andmete ja protsesside vahetamiseks liikmesriikide tolli- ja maksuasutuste koostalitlusvõimeliste IT‑rakenduste kaudu, mis võimaldavad asutustel teha koostööd ja „toimida ühena” ning veelgi parandada e-haldust ettevõtete ja kodanike jaoks; · tugevdatud inimvõrgustikud ja kompetentsi loomine, et edendada liikmesriikide tolliametnike, maksuametnike ja kaubandusvaldkonna esindajate vahelist praktilist koostööd, teadmiste jagamist, parima tava väljaselgitamist ja levitamist ning koolitamist; · infrastruktuuri suutlikkuse parandamine, et kaasrahastada sellise spetsiifilise operatiivvarustuse ostmist, mida on vaja tollikontrolli ja seire teostamiseks ELi välispiiridel, mis on kõigi liikmesriikide huvides. 3. Rakendamine Tolli‑ ja maksuprogramme rakendatakse prioriteedipõhiselt. Tööprogrammid pannakse paika koos sidusrühmadega, määratledes konkreetse ajavahemiku prioriteedid. Nende programmide õiguslik alus kujundatakse ümber, et muuta üheaastased tööprogrammid mitmeaastasteks ja lihtsustada kehtivat korda. Praegu kehtiv otsene tsentraliseeritud eelarve täitmine jääb alles ja see ühtlustatakse mõlema programmi puhul täielikult, et tagada maksimaalne tõhusus komisjoni ja liikmesriigi tasandil pakutava igapäevase haldustoe seisukohast ning rakenduseeskirjade parem mõistmine kõigi sidusrühmade poolt. Hankelepinguid, mis moodustavad suurima osa programmide eelarvest, täidab peamiselt komisjon vastavalt ELi õigusaktidele ühtsete kvaliteedi tagamise ja heakskiitmise eeskirjade kohaselt. Mõlemad programmid on üles ehitatud selliselt, et EL saab reageerida asjakohaselt ja kiirelt ka kiiresti muutuvas olukorras. Programmide meetmeid võimaldavad tõhusalt rakendada programmide kasutuses olevad spetsiaalselt neile loodud vahendid ning paindlik ettepanekute esitamise mehhanism. Osalemis- ja halduskulude katmiseks on õigustatud alternatiivsemate rahastamismeetodite kohaldamine. Komisjon asendab praeguse tegelike kulude hüvitamise korra (vähemalt osaliselt) ühekordsete väljamaksete süsteemiga. 4. 2014.–2020. aastaks kavandatavad eelarveassigneeringud Kõik arvandmed 2011. aasta püsivhindades. 2014.–2020. aastaks kavandatav eelarve kokku, Customs 2020 ja Fiscalis 2020 || 690 miljonit eurot Majanduslik, sotsiaalne ja piirkondlik ühtekuuluvus 1. Poliitilised eesmärgid ELi ühtekuuluvuspoliitika peamine eesmärk on vähendada Euroopa piirkondade vahelist märkimisväärset majanduslikku, sotsiaalset ja piirkondlikku ebavõrdsust, mis püsib veel tänapäeval. Suutmatus seda ebavõrdsust vähendada kahjustaks mõningaid ELi nurgakive, sealhulgas tema ühtset turgu ja tema vääringut eurot. Ühtekuuluvuspoliitikal on tähtis roll ka Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamisel terves ELis. Hästisuunatud kulutused sidususele võivad luua tõelist lisaväärtust, stimuleerides Euroopa piirkondades majanduskasvu ja luues töökohti. Kooskõlas 5. ühekuuluvusaruande[7] järeldustega teeb komisjon ettepaneku tugevdada keskendumist tulemustele ja ELi poolt lisatud väärtusele, sidudes ühtekuuluvuspoliitika süstemaatilisemalt Euroopa 2020. aasta eesmärkidega. Eelkõige teeb komisjon ettepaneku põhjalikult muuta ühtekuuluvuspoliitika ülesehitamise ja rakendamise viisi. Rahalised vahendid suunatakse väiksemale arvule prioriteetidele, kokkulepitud eesmärkide saavutamise nimel tehtavaid edusamme kontrollitakse tähelepanelikumalt ning liikmesriikidega sõlmitavates partnerlepingutes määratakse kindlaks ranged tingimused. See lubab ELi ühtekuuluvuspoliitikal anda suurima võimaliku panuse majanduslikku, sotsiaalsesse ja piirkondlikku ühtekuuluvusse ning majanduse elavdamisse ja töökohtade loomisse. 2. Vahendid 2.1. Ühtne strateegiline raamistik Komisjon teeb ettepaneku ühendada Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond ja Ühtekuuluvusfond ühtseks strateegiliseks raamistikuks, mis hõlmaks ka Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi. See võimaldab parandada rahastamisallikate tegevuse sidusust ja paremini keskenduda Euroopa 2020. aasta eesmärkidele. 2.2. Parem keskendumine Euroopa 2020. aasta eesmärkidele Ühtekuuluvusele tehtavate kulutuste tulemuslikkuse suurendamiseks suunatakse rahalised vahendid tulevikus piiratud arvule eesmärkidele, mis on seotud Euroopa 2020. aasta prioriteetidega. Ühtekuuluvuse rahastamise puhul keskendutakse jätkuvalt vähem arenenud piirkondadele ja liikmesriikidele. Võttes aga arvesse liikmesriikide raskusi struktuurifondidest eraldatavate rahaliste vahendite vastuvõtmisel ja vajalikul kaasrahastamisel, piirdub ühtekuuluvuse jaoks ettenähtud eraldis 2,5 %ga kogurahvatulust. Praeguse toetuste järkjärgulise kasutuselevõtu ja kaotamise süsteemi asendamiseks võetakse kasutusele uus piirkonnakategooria: „üleminekupiirkonnad”. See kategooria hõlmab kõiki piirkondi, mille SKP inimese kohta on 75–90 % ELi 27 riigi keskmisest, täpsemalt piirkondi, mis: · on lähenemiseesmärgi alusel praegu abikõlblikud, kuid mille SKP inimese kohta on ületanud 75 % EL 27 keskmisest. Nende piirkondade puhul säilitatakse turvavõrguna kaks kolmandikku nende praegusest eraldisest; ning · mille SKP inimese kohta on 75–90 % EL 27 keskmisest, ehkki lähenemiseesmärgi alusel nad praegu abikõlblikud ei ole. Toetuse tase varieerub sõltuvalt SKP tasemest, nii et piirkonnad, mille SKP on lähedal 90 %‑le ELi keskmisest, saavad enamarenenud piirkondadele sarnaneva osatähtsusega abi. Konkurentsivõimelised piirkonnad, mille SKP ületab 90 % ELi keskmisest, saavad ühtekuuluvuspoliitika raames ka edaspidi toetust vastavalt piiratud arvule prioriteetidele. Üleminekupiirkonnad ja konkurentsivõimelised piirkonnad peaksid suunama kogu ühtekuuluvuseraldise (välja arvatud Euroopa Sotsiaalfondi oma) peamiselt energiatõhususele ja taastuvenergiale, VKEde konkurentsivõimele ning uuendustegevusele. Nendes piirkondades moodustavad investeeringud energiatõhususse ja taastuvenergiasse vähemalt 20 %. Ühtekuuluvuspiirkonnad võivad oma eraldisi kasutada suurema arvu eesmärkide saavutamiseks, kuna arenguvajaduste ring on laiem. Ka piirkondlik koostöö täidab jätkuvalt oma rolli selles, et aidata piirkondadel üle saada nende sise- või välispiiridel paiknemisest tulenevatest puudustest, panustada ambitsioonikasse naabruspoliitikasse ning tegeleda ühiste piiriüleste ja riikidevaheliste probleemidega. Ühtekuuluvusvahendeid kasutatakse eraldiseisvate, kuid teineteist täiendavate eesmärkide taotlemiseks: · Euroopa Regionaalarengu Fond Euroopa Regionaalarengu Fondi eesmärk on tugevdada Euroopa Liidu majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust, vähendades tema piirkondade vahelist tasakaalustamatust. Euroopa Regionaalarengu Fondi raames toetatakse piirkondlikku ja kohalikku arengut, kaasrahastades teadus‑ ja arendustegevusse ning uuendustegevusse tehtavaid investeeringuid, kliimamuutuse ja keskkonna valdkonna küsimusi, VKEdele antavat ettevõtlustoetust, üldist majandushuvi pakkuvaid teenuseid, telekommunikatsiooni, energia ja transpordi infrastruktuuri, tervishoiu, hariduse ja sotsiaalinfrastruktuuri ning jätkusuutlikku linnaarengut. Erinevalt praegusest on tulevikus võimalik kõiki seda liiki investeeringuid rahastada mitte ainult toetustest, vaid ka rahastamisvahendite abil (riskikapitali riskifondidest, kohaliku arengu fondidest jne). · Euroopa Sotsiaalfond Euroopa Sotsiaalfondi eesmärk on tugevdada majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust, toetades tööhõive edendamist, investeeringuid oskustesse, haridusse ja elukestvasse õppesse, samuti sotsiaalset kaasamist ja vaesusevastast võitlust, institutsionaalse suutlikkuse parandamist ja avalikku halduse tõhustamist. Kõigi piirkonnakategooriate puhul määratletakse Euroopa Sotsiaalfondi minimaalsed osakaalud (ühtekuuluvuspiirkondade puhul 25 %, üleminekupiirkondade puhul 40 % ja konkurentsivõimeliste piirkondade puhul 52 %) ning Euroopa Sotsiaalfondi osakaalu laiendatakse selliselt, et see hõlmaks sotsiaal‑ ja inimkapitali tehtavate investeeringutega seonduva sisseseade maksumust. · Ühtekuuluvusfond Ühtekuuluvusfond aitab liikmesriikidel, kelle kogurahvatulu elaniku kohta on väiksem kui 90 % ELi 27 riigi keskmisest, teha investeeringuid TEN-T transpordivõrgustikesse ja keskkonda. Osa ühtekuuluvusfondi eraldisest (10 miljardit eurot) hoitakse eraldi põhiliste transpordivõrgustike rahastamiseks rahastamisvahendi „Euroopa ühendamine” („Connecting Europe”) raames (vt ka eraldi teabelehte). Ühtekuuluvusfondist saab toetada ka energiaga seonduvaid projekte, mis aitavad saavutada keskkonnaeesmärke, näiteks edendavad energiatõhusust ja taastuvenergia kasutamist. 3. Rakendamine 3.1. Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega Ühtekuuluvuspoliitika kaudu antava toetuse eelarvet täidavad Euroopa Komisjon ja liikmesriigid jätkuvalt koostöös, kusjuures liikmesriigid peavad projekte kaasrahastama (välja arvatud rahastamisvahendi „Euroopa ühendamine” puhul, mida juhitakse tsentraalselt). ELi toimimise lepingu artikli 136 või 143 alusel finantsabi saavate riikide puhul võib kaasrahastamise määr olla suurem. 3.2. Partnerluslepingud Komisjoni ja iga liikmesriigi vahel sõlmitavates partnerluslepingutes sätestatakse komisjoni ja partnerite kohustused (riiklikul ja piirkondlikul tasandil). Partnerluslepingud on seotud Euroopa 2020. aasta strateegia ja riiklike reformikavade eesmärkidega. Nendes sätestatakse kõigist asjaomastest ELi struktuurifondidest toetatav piirkondliku arengu integreeritud strateegia ning need hõlmavad kokkulepitud näitajatel, strateegilistel investeeringutel ja mitmetel tingimustel põhinevaid eesmärke. Neis sätestatakse ka kohustus anda igal aastal edusammudest aru ühtekuuluvuspoliitika aastaaruannetes ja teistes avalikustatavates aruannetes. 3.3. Integreeritud programmitöö Liikmesriike kutsutakse tulevikus üles kasutama mitmest fondist rahastatavaid programme, millel on ühised ettevalmistus‑, läbirääkimis‑, juhtimis‑ ja rakendusprotsessid eelkõige juhtudel, mil vajadus inimkapitali ja infrastruktuuri tehtavate investeeringute parema kooskõlastamise järele on kõige suurem. Vajadusel määratakse juhtfond, mis on seotud programmi poliitikavaldkonnaga. Juhtfondist pärit eraldisi täiendaksid muudest struktuurifondidest pärit eraldised. See võimaldab sidusalt täita ühtekuuluvuspoliitika erinevaid temaatilisi eesmärke. 3.4. Tingimuslikkus Selleks et tagada ELi poolne tulemuspõhine rahastamine, mis oluliselt stimuleeriks liikmesriike ühtekuuluvuspoliitika raames täitma Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärke, kehtestatakse rahastamise tingimuslikkuse sätted. Selleks et nõrk makrorahanduspoliitika ei kahjustaks ühtekuuluvuse nimel tehtavate kulutuste tulemuslikkust, täiendatakse igas lepingus sätestatud valdkonnapõhiseid eeltingimusi uue majanduse juhtimisega seonduva tingimuslikkusega. Tingimuslikkus väljendub nii eeltingimuste (mis peavad olema paigas enne vahendite eraldamist) kui ka järeltingimustena, millega täiendavate vahendite eraldamine muudetakse sõltuvaks eelnevalt kindlaksmääratud tulemuste saavutamisest. Selle saavutamiseks määratakse kindlaks konkreetsed eesmärgid ja näitajad ning jälgitakse edusamme rangelt aastaaruannete abil. Edusammude puudumine toob kaasa rahastamise peatamise või lõpetamise. 3.5. Tulemusvaru Selleks et keskenduda rohkem tulemustele ja Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamisele, pannakse 5 % ühtekuuluvuseelarvest kõrvale ja eraldatakse vahearuande läbivaatamise käigus liikmesriikidele ja piirkondadele, kelle programmid on täitnud kehtestatud vaheeesmärgid Euroopa 2020. aasta sihtide ja eesmärkide täitmise raames. Vaheeesmärgid kehtestatakse ühtekuuluvuspoliitikat käsitlevate määruste alusel. 3.6. Uuenduslik rahastamine Tehakse ettepanek, et märkimisväärset rahalist tulu tõotavatele ettevõtetele ja projektidele võib lisaks toetuste rahastamisele anda ühtekuuluvustoetust peamiselt uuenduslike rahastamisvahendite kaudu (vaata ka eraldi teabelehte uuenduslike rahastamisvahendite kohta). 4. 2014.–2020. aastaks kavandatavad eelarveassigneeringud Kõik arvandmed 2011. aasta püsivhindades. 2014.–2020. aastaks kavandatav eelarve kokku, millest: || 376 miljardit eurot · Ühtekuuluvuspiirkondadele · Üleminekupiirkondadele · Konkurentsivõimelistele piirkondadele · Piirkondlikule koostööle · Ühtekuuluvusfondile · Lisaeraldis kaugematele ja hõredalt asustatud piirkondadele || 162,6 miljardit eurot 39 miljardit eurot 53,1 miljardit eurot 11,7 miljardit eurot 68,7 miljardit eurot 926 miljonit eurot · Rahastamisvahend „Euroopa ühendamine” (transport, energia ning IKT) || 40 miljardit eurot pluss 10 miljardit eurot, mis hoitakse Ühekuuluvusfondi sees eraldi Haridus ja kultuur 1. Poliitilised eesmärgid Haridus ja koolitus on Euroopa majanduse arengu ja kasvu seisukohast äärmiselt tähtsad ning nende roll Euroopa 2020. aasta eesmärkide ühisel saavutamisel on ülimalt oluline. Suuremad investeeringud inimkapitali ning haridus‑ ja koolitussüsteemide ajakohastamisse aitavad ELi majanduse muuta nutikaks, jätkusuutlikuks ja kaasavaks. Suur osa investeeringutest tehakse liikmesriikide tasandil. Kuna aga järjest suurem hulk Euroopa kodanikke vaatab haridus- ja koolitusvõimalusi otsides oma liikmesriigi piirest kaugemale, peab EL aitama tagada, et ühtse turu võimalusi saaksid kasutada kõik. EL töötab hariduse ja koolituse edendamise valdkonnas mitmel suunal. Õppimisega seonduva riikidevahelise liikuvuse edendamise programmid, näiteks Erasmus, on osutunud väga edukaks, aidates inimestel omandada uusi oskusi, mida nõuavad töökohad tulevikus. Suurem mobiilsus võib anda panuse ka haridus‑ ja koolitussüsteemide reformi, soodustades ideede ja parima tava leviku teistesse riikidesse. Suunatud rahastamisprogrammide kombinatsiooni kaudu ja koos teistest rahastamisallikatest, näiteks struktuurifondidest pärit vahenditega, saab ELi eelarve pakkuda tõelist lisaväärtust, edendades liikuvust, soodustades koostööd ja parima tava levitamist ning toetades liikmesriike nende haridus‑ ja koolitussüsteemide ajakohastamisel. Euroopa kultuuriline mitmekesisus on üks meie suurimaid tugevusi, mis rikastab ja inspireerib kodanikke ning pakub tõelisi majanduslikke eeliseid. Kultuuri- ja loovtööstuse majanduslik ja sotsiaalne roll on järjest ilmsem, kuna 2008. aastal andis see 4,5 % Euroopa SKPst ja seal töötas umbes 3,8 % tööjõust. EL teeb selles valdkonnas liikmesriikidega tihedat koostööd, et kasutada ära ühtse turu potentsiaali ning tagada soodsad tingimused kultuuri- ja loovtööstuse õitsenguks. ELi eelarvest rahastatavate uue põlvkonna programmide raames tegeletakse nõrkustega, mis piiravad kõnealuse sektori kasvupotentsiaali. Võideldakse turu killustatusega, tugevdatakse kultuuri- ja audiovisuaalsektori konkurentsivõimet ning keskendutakse suutlikkuse loomise meetmetele ja kunstiteoste ringluse toetamisele. 2. Vahendid Komisjon teeb ettepaneku, et ELi eelarvest toetatakse haridus- ja kultuuripoliitikat peamiselt kahe vahendi kaudu: 2.1. Haridus-, koolitus- ja noorteprogramm „Euroopa Haridus” Kõnealune programm koondab praegu eraldiseisvad allprogrammid: elukestva õppe programm, kõrgharidusprogrammi rahvusvahelised osad, sealhulgas Erasmus Mundus ning Aktiivsed noored. See võimaldab saavutada suuremat tõhusust, tugevamat strateegilist fookust ning sünergiat, mida on võimalik tööle panna programmi erinevate osade juures. Ehkki magistrikraadid kujutavad endast uuenduslike töökohtade ja teadusuuringute seisukohast kõige tõhusamaid teaduskraade, ei ühildu ELi olemasolevad liikuvusvahendid magistriõppe üliõpilaste vajadustega. Kulutõhusaim viis selle üliõpilaste kategooriani jõudmiseks on kasutada ELi eelarve vahendite lisamine erasektorist, peamiselt liikmesriikide pankadelt pärit vahenditele, et tagada õppelaenude ja stipendiumide ülekantavus. Osana püüdest võidelda noorte tööpuudusega tugevdatakse praegu Leonardo programmist toetatavaid meetmeid ning komisjon teeb koostööd Euroopa Investeerimispangaga, et käendada nende magistriõppe üliõpilaste laene, kes soovivad magistriõppe läbida teises liikmesriigis. Uus programm keskendub järgmisele: – riikidevaheliste suunatud õppimisvõimaluste pakkumine; – oskuste ja tööturunõudluse kokkuviimine, et suurendada värvatavust, ettevõtlusvaimu ja noorte osalemist; – vabatahtlik töö ning mitteametlik ja vabaharidus ning – haridus‑ ja koolitussüsteemide ulatuslike reformide ja ajakohastamise toetamine terves Euroopas ja kaugemal. Konkreetsemalt hõlmab programm kolme peamist tegevussuunda: (1) õppimisega seonduv riikidevaheline liikuvus: igal aastal võiks kaasa aidata koguni 800 000 ELi kodaniku (peamiselt üliõpilaste) liikuvusele. (2) Hariduse ajakohastamise, uuendustegevuse ja ettevõtluse edendamiseks toetatakse haridusasutuste koostööd ja tööelu. (3) Haridusinvesteeringute tulemuslikkuse kohta tõendite kogumiseks ja liikmesriikide toetamiseks tulemusliku poliitika rakendamisel antakse poliitikaalast tuge. Väga kõrge Euroopa lisaväärtuse tagamiseks on äärmiselt oluline kehtestada ranged tingimused mobiilsuse kvaliteedile, keskenduda põhilistele poliitilistele eesmärkidele, mille puhul on võimalik saavutada kriitilist massi, ning saavutada ELi programmide vastastikune täiendavus. Euroopa Hariduse programm liidab sama vahendi alla olemasolevad rahvusvahelised programmid (Erasmus Mundus, Tempus, Alfa ja Edulink) ja koostööprogrammid tööstusriikidega ning hõlmab erinevaid eesmärke (Euroopa kõrgharidusruumi atraktiivsus, tipptasemelisus, solidaarsus ja õiglus). Selline lähenemisviis lõpetab kõrghariduse valdkonna rahvusvahelise koostöö toetamise ELi vahendite praeguse killustatuse, mis raskendab üliõpilaste ja ülikoolide juurdepääsu Euroopa kõrgharidusvõimalusi käsitlevale teabele ning halvendab ELi kõrghariduse nähtavust ülemaailmsel areenil. 2.2. Sport Euroopa Hariduse programmi alla kuuluva spordi allprogrammi raames kavatsetakse keskendutakse järgmisele: · võitlemine spordile omaste piiriüleste ohtudega nagu doping, vägivald, rassism ja sallimatus ning võistluste ja sportlaste aususe edendamine; · Euroopa spordialase koostöö arendamine, andes välja näiteks sportlaste paralleelkarjääri käsitlevad suunised ning spordiorganisatsioonide hea juhtimise juhised ning · toetuse andmine ohujuuretasandi spordiorganisatsioonide, mis võivad kaasa aidata laiemate sotsiaalmajanduslike probleemide (näiteks sotsiaalse kaasamise) lahendamisele. Kõnealune programm toob ELi lisaväärtust valdkondadesse, mis seonduvad spordi spetsiifilise iseloomuga, mobiliseerides spordivaldkonna osaliste erasektorist pärit rahalised vahendid ja toetades spordipüramiidi allosas olevaid organisatsioone, mitte tipp‑professionaalse taseme organisatsioone. 2.3. Kultuuri ja audiovisuaaltööstuse programm „Loov Euroopa” See programm ühendab praegused Culture, MEDIA ja MEDIA Mundus programmid. Sellega suunatakse toetuste andmist Euroopa 2020. aasta eesmärkide saavutamiseks ning aidatakse vabastada kultuuri- ja loovsektori töökohtade loomise potentsiaali. Programm täiendab teisi ELi programme, keskendudes konkreetselt kultuuri- ja loovsektori vajadustele, üritades toimida üle liikmesriikide piiride. Sellel on ka tugev side kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse edendamisega. Võetakse arvesse iga sektori eripärasid, sealhulgas spetsiaalsete eelarveeraldiste kaudu ning programmi kolmas osa pakub loov‑ ja kultuuritööstusele horisontaalset tuge uuenduslike rahastamisvahendite abil. 3. Rakendamine Uute programmide rakendamist lihtsustatakse oluliselt. Uus Euroopa Hariduse programm lihtsustab meetmeid ja eeskirju märkimisväärselt, kuna kaotatakse allprogrammid, vähendatakse meetmete arvu ja suurendatakse ühekordsete väljamaksete kasutamist. Loova Euroopa programmi haldab tsentraalselt Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutus (EACEA), kes praegu haldab programme Culture ja MEDIA Mõningaid meetmeid (nt Euroopa kultuuripealinnad, ELi kultuuriauhinnad, rahvusvaheliste asutustega võetavad ühismeetmed) haldab komisjon otse. Loova Euroopa programmi osi Culture ja MEDIA täiendatakse Euroopa Investeerimispanga grupi poolt hallatava uuendusliku rahastamisvahendiga, et pakkuda kultuuri- ja loovtööstusele omakapitali ja laenurahastamist. See aitab kõrvaldada üht põhilist tõket kultuuri‑ ja loovsisu arendamise teel, parandades juurdepääsu rahastamisele, ning selle raames toetatakse kultuuri- ja loovtööstuse neid osi, mida teistest ELi programmidest ei toetata. 4. 2014.–2020. aastaks kavandatavad eelarveassigneeringud Kõik arvandmed 2011. aasta püsivhindades. 2014.–2020. aastaks kavandatav eelarve kokku, millest || 16,8 miljardit eurot · Euroopa Haridus || 15,2 miljardit eurot · Loov Euroopa || 1,6 miljardit eurot Tööhõive ja sotsiaalküsimused 1. Poliitilised eesmärgid Euroopa Liidu ees seisavad märkimisväärsed tööhõive- ja sotsiaalprobleemid. Praegu on tööta peaaegu 23 miljonit inimest ja arvutuste kohaselt elab 113 miljonit inimest vaesuse või tõrjutuse ohus[8]. Sotsiaal- ja tööhõiveprobleemid valmistavad Euroopa kodanikele kõige suuremat muret ning just selles valdkonnas oodatakse ELilt aktiivsemat sekkumist. Majanduslike väljavaadete hiljutisest paranemisest hoolimata on tööhõive väljavaated keskmise pikkusega perspektiivis endiselt vastuolulised, kuna liikmesriikide olukord on erinev ja maailmamajandus avaldab survet Euroopa majanduse ümberkorraldamiseks. Töötus ja püsivalt kõrge vaesus nõuavad ulatuslikke meetmeid. Kuna ELi ees seisavad põletavad probleemid nagu oskuste vähesus, aktiivse tööturupoliitika ja haridussüsteemi toimimise puudujäägid, marginaliseeritud rühmade sotsiaalne tõrjutus ning tööjõu vähene liikuvus, tuleb senist poliitikat ajakohastada ja tugevdada. Mitutki nimetatud probleemi on teravdanud finants‑ ja majanduskriis, demograafia- ja rändetrendid ning tehnika kiire areng. Kui neid probleeme lahendada ei õnnestu, kujutavad nad endast märkimisväärset ohtu sotsiaalsele ühtekuuluvusele ja konkurentsivõimele. Peamine vastutus tööturu- ja sotsiaalpoliitika süsteemide ajakohastamise eest lasub liikmesriikidel. ELi lisab nende jõupingutustele aga väärtust, toimides reformide edendamise ja soodustamise katalüsaatorina, rahastades meetmeid eelkõige Euroopa Sotsiaalfondist ning andes jõudu juurde sotsiaalpartneritele, kodanikuühiskonna organisatsioonidele ja teistele sidusrühmadele, kellel on reformide elluviimisel keskne roll. 2. Vahendid Tööhõive ja sotsiaalse kaasamise Euroopa algatuse raames võetakse ühismeetmeid hariduse ja kutseõppe, tööhõive ja kaasamise valdkonnas. Rahastamine toimub peamiselt kolme vahendi abil, mis viiakse täielikult kooskõlla Euroopa 2020. aasta eesmärkidega ja nende tulemuslikkust parandatakse, suurendades vahendite vastastikust täiendavust vahenditega ja lihtsustades menetlusi. 2.1. Euroopa Sotsiaalfond Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) rahastatakse majandusliku, sotsiaalse ja piirkondliku ühtekuuluvuse struktuurimeetmeid. Rahastamisel keskendutakse Euroopa 2020. aasta strateegia prioriteetidele eelkõige nelja „investeerimisakna” kaudu: – tööhõive edendamine; – investeerimine oskustesse, haridusse ja elukestvasse õppesse; – sotsiaalne kaasamine ja vaesusevastane võitlus ning – institutsionaalse suutlikkuse parandamine ja avaliku halduse tõhustamine. Nende akende kaudu panustab ESF ka teistesse poliitilistesse eesmärkidesse, milleks on näiteks vähese CO2-heitega ja ressursitõhusale majandusele ülemineku soodustamine, teadus- ja uuendustegevuse edendamine eriti sotsiaalvaldkonnas, soolise võrdõiguslikkuse suurendamine ja võitlus diskrimineerimisega. Tehakse ettepanek rühmitada meetmed ümber eelkõige sotsiaalse kaasamise kasuks, viies enim puudust kannatavatele inimestele toiduabi andmise skeemi ESFi alla. 2013. aastale järgneval ajavahemikul kuulub ka ESF struktuurifondide ühisesse strateegilisse raamistikku[9]. Seda kavatsetakse rahastada liikmesriikidega läbiräägitavate partnerlepingute abil. Seatud eesmärgid viiakse kooskõlla riiklike reformikavadega ja nende kaudu muudetakse kokkulepitud eesmärgid investeerimisotsusteks. Selleks et keskenduda rohkem tulemustele, pannakse paika eelnevalt määratletud nõuete terviklikul komplektil põhinev tingimuste mehhanism, et maksimeerida ELi eelarve mõju ning käivitada ja toetada reforme liikmseriikides. Et ESF annaks tõelise panuse Euroopa 2020. aasta strateegiaeesmärkide saavutamisse, vajab ta piisavalt vahendeid nii ELi kui ka tegevusprogrammide tasandil. ESFi suunatud ühtekuuluvuspoliitikainvesteeringute minimaalselt vajalik osakaal oleneb piirkondade eri kategooriatest, võttes arvesse nende poolt saadava abi erinevat osatähtsust ja nende ees seisvaid probleeme. Selleks määratletakse igale piirkonnakategooriale ESFi struktuurifondide toetuse minimaalne osakaal, mis ühtekuuluvuspiirkondade puhul on 25 %, üleminekupiirkondade puhul 40 % ja konkurentsivõimeliste piirkondade puhul 52 %, kusjuures Ühtekuuluvusfond annab abikõlblike liikmesriikide puhul endiselt ühe kolmandiku ühtekuuluvuspoliitika (v.a piirkondliku koostöö) eraldisest. Nende osakaalude rakendamise tulemusel moodustab ESFi osakaal kokku minimaalselt 25 % ühtekuuluvuspoliitikale eraldatud eelarvest. 2.2. Tööhõive, sotsiaalpoliitika ja kaasamise ühendprogramm Tööhõive, sotsiaalpoliitika ja kaasamise ühendprogramm aitab täita Euroopa 2020. aasta strateegiat ja saavutada selle üksteist tugevdavaid peamisi eesmärke, toetades meetmeid, mille eesmärk on kõrge tööhõive ja piisava sotsiaalkaitse edendamine, sotsiaalse tõrjutuse ja vaesusega võitlemine ning töötingimuste parandamine. Programm aitab kiirendada muutusi liikmesriikides ja see, koosneb järgmistest elementidest: · tervet Euroopat hõlmav vastastikuse õppimise protsesside platvorm, mille abil luuakse reformide ülesehitamiseks ja rakendamiseks vajalikku tõenduslikku alust ning edendatakse sidusrühmade kaasamist poliitika kujundamisse, et tugevdada ELi tööhõive‑, sotsiaalpoliitika‑ ja kaasamisega seonduvate eesmärkide tunnustamist, tuginedes programmi Progress raames saadud edukale kogemusele; · tõenditel põhineva sotsiaalse uuendustegevuse edendamine, et anda hoogu liikmesriikide jõupingutustele oma riiklike sotsiaal- ja tööhõivepoliitikasüsteemide ajakohastamisel, kasutades uuendustegevuse kavandamise, rakendamise ja hindamise läbiproovitud meetodeid ning tõhustades teabelevi; · ELi-sisese tööjõu (eriti noorte) liikuvuse ja töövõimalustele juurdepääsu parandamise edendamine, tuginedes EURESi võrgustiku meetmetele; · ettevõtluse ja füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise toetamine töökohtade loomise ja sotsiaalse tõrjutusega võitlemise vahendina, parandades mikrorahastamise kättesaadavust ja selle kättesaadavust haavatavatele rühmadele, mikroettevõtetele ja sotsiaalsele majandusele, tuginedes Progressi mikrokrediidirahastule. 2.3. Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist makstakse eritoetust töötajatele, kes on koondatud suurte struktuurimuudatuste tõttu. Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kaudu pakub EL kohast abi liikmesriikidele, kes toetavad töötajatele, kes on kaotanud töö tootmise ja kaubanduse järjest ulatuslikumast üleilmastumisest tulenevate suurte struktuurimuudatuste tõttu. Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi raames tegeletakse ka ulatuslike koondamistega, mis on põhjustatud äkilise ja ootamatu kriisi poolt vallandatud kohaliku, piirkondliku või liikmesriigi majanduse tõsisest häirest. Fondi eesmärk on saavutada, et 50 % toetust saanud töötajatest leiaksid ühe aasta jooksul uue ja stabiilse töökoha[10]. Komisjon teeb ettepaneku laiendada Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi pädevust, et teatavatel juhtudel saaks maksta toetust ka teatavates põllumajandussektorites ilmnevate üleilmastumise tagajärgede eest. 2.4. Sõltumatud eelarveread Lisaks kõnealustele vahenditele ja vastavalt talle aluslepinguga antud pädevusele jätkab komisjon sõltumatute eelarveridade rakendamist[11] selleks, et: – soodustada Euroopa sotsiaaldialoogi, mis on Euroopa sotsiaalmudeli lahutamatu osa; – analüüsida ja hinnata isikute vaba liikumist käsitlevate liikmesriikide õigusaktide olulisemaid trende ning ühtlustada liikmesriikide sotsiaalkindlustussüsteeme ning – analüüsida sotsiaalset olukorda ja demograafilise muutuse mõju. 3. Rakendamine Rahastamisvahendite ja eelarveridade arvu vähendamine ning juhtimis- ja rakendusmeetodite ja ‑süsteemide ühtlustamine lubab vahendeid ulatuslikumalt integreerida ning toetuste andmist märkimisväärselt lihtsustada eelkõige abisaajate seisukohast. 3.1. Euroopa Sotsiaalfond ESFi rakendamisel keskendutakse tulemustel põhineva lähenemisviisi (mille alusel ESF kaasatakse kõikide koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise vahendite ühisesse strateegilisse raamistikku) ja liikmesriikidega läbiräägitavate partnerlepingute ühendamisele. Samuti lihtsustatakse rakendamist. Eelkõige väikeste projektide puhul kasutatakse rohkem lihtsamaid väljamaksete tegemise võimalusi, vähendades nii liikmesriikide ja piirkondade halduskoormust ning lihtsustades kohalike algatuste juurdepääsu rahastamisele. Ühised tegevuskavad võimaldavad ka väljamakseid tihedamalt siduda partnerlepingutega eelnevalt kindlaksmääratud eesmärkide saavutamisega. Edukate programmide ja meetmete premeerimiseks ning mahajääjate puhul muudatuste stimuleerimiseks luuakse tulemustel põhinevad stimuleerimismehhanismid. 3.2. Tööhõive, sotsiaalpoliitika ja kaasamise ühendprogramm (otsene haldamine) Uut tööhõive ja sotsiaalse kaasamise ühendprogrammi haldab komisjon otse. Peamised menetlused hõlmavad pakkumismenetlusi, projektikonkursse ja ühist juhtimist, eelkõige mikrokrediidirahastu rakendamisel koostöös Euroopa Investeerimisfondiga. Uue programmi raames keskendutakse suurprojektidele, millel on selge ELi lisaväärtus, et saavutada kriitiline mass ja vähendada halduskoormust. Ühtlustatakse ja lihtsustatakse eeskirju ja menetlusi, et muuta kergemaks eelkõige väikeste organisatsioonide juurdepääsu programmile. Lisaks kehtestatakse mitmeaastane programm, milles esitatakse pikaajalised poliitilised eesmärgid ning aasta rahastamiskava, tagades programmi seotuse poliitiliste eesmärkidega. Programmi rakendatakse tulemuspõhise juhtimise lähenemisviisi kaudu, mis põhineb edusammude järjepideval hindamisel konkreetsete näitajate alusel. 3.3. Koondatud töötajate toetamine Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi kasutuselevõtt nõuab jätkuvalt eelarvepädeva asutuse otsust. Komisjon püüab lihtsustada fondi toimimist ja kohandada seda majandustingimuste muutumisega. 3.4. Sõltumatud eelarveread Mõlema vahendi puhul kooskõlastatakse täielikult sõltumatute eelarveridade rakendamist, et vältida dubleerimist ja suurendada sünergiat. Kriitilise massi saavutamiseks ja halduskoormuse vähendamiseks vähendatakse sõltumatute eelarveridade arvu ja eelistatakse suuremaid projekte. 4. 2014.–2020. aastaks kavandatavad eelarveassigneeringud Kõik arvandmed 2011. aasta püsivhindades. 2014.–2020. aastaks kavandatav eelarve kokku, millest || 88,3 miljardit eurot · Euroopa Sotsiaalfond (rakendades iga regioonide kategooria suhtes 25/40/52 valemit, mis annab ühtekuuluvuse vahendite määraks 25 % ilma rahastamisvahendit „Euroopa ühendamine” arvestamata) || 84 miljardit eurot · Ühendatud tööhõive‑, sotsiaal‑ ja kaasamispoliitika || 850 miljonit eurot · Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fond || 3 miljardit eurot · Sõltumatud eelarveread || 400 miljonit eurot Keskkond 1. Poliitilised eesmärgid Euroopa Liidu keskkonnapoliitika aitab täita Euroopa 2020. aasta strateegias sätestatud nutika, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu eesmärki Investeeringud keskkonnakaitsesse on investeeringud meie ühiskonna ajakohastamisse, mis aitavad muuta Euroopa majanduse teadmistepõhiseks ja ressursitõhusaks. Keskkonna kaitsmise ja selle kvaliteedi parandamise seisukohast on need investeeringud vältimatud. Majanduse rohelisemaks muutmine hõlmab keskkonnakulude vähendamist, kasutades ressursse tõhusamalt, mis aitab edendada majanduskasvu, konkurentsivõime ja töökohtade loomist. Meie loodusliku kapitali – bioloogilise mitmekesisuse - kaitsmine ja ökosüsteemide vastupidavuse tugevdamine annab olulise panuse meie jätkusuutliku kasvuga seonduvate eesmärkide saavutamisse. Ökosüsteemid on toidu, puhta vee, toormaterjalide ja paljude teiste eeliste allikas, andes panuse tootlikkusse ja elukvaliteeti ning vähendades kulusid rahvatervisele. Ökosüsteemide taastamine ja nende pakutavad teenuste kasutamine annavad rohelisse majandusse panuse uute oskuste, töökohtade ja ärivõimaluste kaudu, elavdades uuendustegevust ning osaledes kliimamuutusega seonduvate probleemide leevendamisel ja nendega kohanemisel. Ühiste keskkonnaeesmärkide saavutamiseks tehtava Euroopa tasandi koostöö lisaväärtus on ilmne, kuna keskkonnaprobleemid ei jää ühe liikmesriigi piiresse. Tihe koostöö ELi naabrite ja arenevate majandusega riikidega on Euroopa rohelisemaks muutmise eeltingimus. Keskkonna jätkusuutlikkuse suurendamine on ka üks ELi jaoks olulisi aastatuhande arengueesmärke. Lisaks Euroopa keskkonnaalaste õigusaktide eelistele võib ELi eelarve kaasa aidata keskkonnaeesmärkide saavutamisele nii eriprogrammide kaudu kui ka tagades keskkonnaeesmärkide arvestamise kõigis ELi eelarvest toetatavates meetmetes. 2. Vahendid 2.1. Süvalaiendamine Keskkonnapoliitika prioriteedid süvalaiendatakse kõigisse tähtsamatesse ELi ühtekuuluvuse, põllumajanduse, merenduse ja kalanduse, teadus- ja uuendustegevuse rahastamisvahenditesse ning välisabi programmidesse. Selline lähenemisviis aitab suurendada keskkonnapoliitika ja teiste valdkondade vahelist sünergiat, lähtudes eeldusest, et ühtede ja samade meetmete raames võiks ja tuleks püüelda mitme teineteist täiendava eesmärgi poole. Selline lähenemisviis aitab vältida programmide arvu ja vähendada halduskoormust. · Põllumajandus. Ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) reformi oluline eesmärk on keskkonnaeesmärkide edendamine põllumajandustootjatele makstavate otsetoetuste keskkonnahoidlikuks muutmise kaudu. 30 % otsetoetustest seatakse sõltuvusse parimatest keskkonnaalatavadest kinnipidamisest (lisaks kohustusele täita juba olemasolevaid nõudeid). Täpsustatakse ka ÜPP valdkonda kuuluva maaelu arengu edendamise eesmärki pakkuda avalikke hüvesid muu hulgas põllumajandust ja keskkonda käsitlevate meetmete abil. Kõnealused meetmed aitavad tagada, et ELi põllumajandussektor oleks jätkusuutlik ning peaks silmas keskkonnaalaseid avalikke hüvesid nagu puhas vesi, elurikkus, pinnasekaitse, õhu puhtus ja maastikukaitse. See aitab täita ELi kliimamuutuse tagajärgede leevendamise ja nendega kohanemise eesmärke. · Kalandus ja merendus. Tulevase merendus- ja kalanduspoliitika keskmes on keskkonna jätkusuutlikkus. Seda edendatakse muu hulgas ülepüügi, liigse püügivõimsuse ja otseste mõjude (näiteks kaaspüügi ja merepõhjale avalduva mõju) vähendamise ning merekaitsealade toetamisega. Merestrateegia raamdirektiivi rakendamisel jätkatakse merekeskkonda mõjutava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piiride määratlemist ühendatud merenduspoliitika raames. · Ühtekuuluvuspoliitika. Ühtekuuluvuspoliitika keskendatakse senisest paremini Euroopa 2020. aasta prioriteetidele, sealhulgas ELi majanduse muutmisele ressursitõhusamaks, rohelisemaks ja konkurentsivõimelisemaks. Selleks pööratakse muu hulgas rohkem tähelepanu tulemuste saavutamisele ja tingimuslikkusele keskkonnaeesmärkide täitmisel. Need eesmärgid hõlmavad vett, prügi, merendust, nitraate, tööstusheiteid, õhukvaliteeti ja üleujutusi käsitlevate keskkonnaalaste õigusaktide rakendamise edendamist, seonduva keskkonnainfrastruktuuri rahastamist ning elurikkuse ja ökosüsteemi teenuste kaitsmist ja taastamist, muu hulgas roheliste infrastruktuuride arendamise ning kõrbestumise vähendamise ja ennetamise kaudu. Ühtekuuluvuspoliitika raames suurendatakse tähelepanu ka tegevusest tulenevate keskkonnaohtude hindamisele. · Teadus- ja uuendustegevus. Uus teadusuuringute ja innovatsiooni ühine strateegiline raamistik aitab kiirendada majanduse ressursitõhususe suurendamiseks vajalike teaduslikke ja tehniliste läbimurrete saavutamist. Nutikale ja jätkusuutlikule arengule aitab kaasa ka laiema ökoinnovatsiooni rahalise toetamise jätkamine. Innovatsioonipartnerlustel on otsene mõju ressursitõhususele, näiteks vee, ökosüsteemide, toormaterjalide ja nutikate linnade valdkonnas. · Välistegevuse valdkonnas aitab ühinemiseelne rahastamisvahend kandidaatriikidel rahastada ELi õigusaktide täitmiseks vajaliku keskkonnainfrastruktuuri ja suutlikkuse loomist. Piirkonna ja liikmesriigi tasandi poliitilise dialoogi kaudu jätkab komisjon Euroopa naabrusvahendi raames keskkonna toetamise süvalaiendamist. Keskkonnaküsimusi tuleks rohkem arvestada ka arengumaade abiprogrammides. Bioloogiline mitmekesisus ja ökosüsteemid on üliolulised ülemaailmsed avalikud hüved ning nendega seotud küsimused lisatakse kavandatavasse ülemaailmsete avalike hüvede ja probleemide temaatilisse programmi. Lissaboni leping annab ELile mitmepoolsetes keskkonnalepetes ja rahvusvahelises keskkonnajuhtimises kaalukama rolli, millega kaasneb ulatuslikum rahastamine. 2.2. Eraldi rahastamisvahend keskkonna ja kliimameetmete jaoks Lisaks süvalaiendamisele teeb komisjon ettepaneku jätkata LIFE+ programmi ja viia see paremini kooskõlla Euroopa 2020. aasta eesmärkidega. Sarnaselt praeguse programmiperioodiga hõlmab uus vahend ühte programmi mitu keskkonna ja kliimameetmete valdkonna meedet. Keskkonna allprogrammi[12] raames keskendub vahend kaht liiki projektidele: uued ühendatud projektid, mille arv ja rahaline osakaal programmitsükli jooksul järkjärgult suurenevad, ning „traditsioonilised” projektid. Komisjon on seisukohal, et ühendatud projektid täidavad olulist rolli selliste eesmärkide saavutamise kiirendamisel nagu elurikkuse ja ökosüsteemide kaitse ja taastamine, Natura 2000 võrgustiku tõhus haldamine, keskkonnajuhtimise edendamine, prügi- ja veemajandus ning nende eesmärkide nimel teiste vahendite kasutuselevõtul. Projekte valitakse endiselt nende ELi lisaväärtuse ja oskusteabe levitamise potentsiaali alusel. LIFE ühendprojektid on ellu kutsutud oluliste ELi keskkonnadirektiivide (elupaikade direktiiv ja vee raamdirektiiv) alusel algatatud keskkonnaalaste tegevuskavade[13] jätkusuutlikuks rakendamiseks. Ühendprojektidest toetatakse mitmeid konkreetseid meetmeid. Nendele projektidele hangitakse täiendavaid vahendeid teistest ELi rahastamisprogrammidest ning riiklikest, piirkondlikest ja erasektori fondidest, mis suunatakse ühiselt keskkonnaeesmärkide hüvanguks. LIFE-poolne rahastamine toimiks seega katalüsaatorina, mis tagab järjekindluse ja strateegilise keskkonnafookuse, aitab luua sünergiat. Struktureeritud koostöö teiste ELi fondidega toimub ühise strateegilise raamistiku alusel. Keskkonna allprogramm korraldatakse vastavalt järgnevatele prioriteetidele: (a) LIFE bioloogiline mitmekesisus, mis endiselt keskendub Natura 2000 programmile ning elurikkusega seonduva parima tava arendamisele ja levitamisele, hakkab hõlmama ka laiemate elurikkuse probleeme vastavalt Euroopa 2020. aasta bioloogilise mitmekesisuse strateegia eesmärgile säilitada ja taastada ökosüsteeme ning nende teenuseid. (b) LIFE Keskkond keskendub ELi keskkonnapoliitika, eelkõige Euroopa 2020. aasta ressursitõhususe eesmärkidega seonduvate keskkonnaõigusaktide (näiteks vee raamdirektiivi ja jäätmete raamdirektiivi) avaliku ja erasektori poolse rakendamise toetamisele. (c) LIFE Juhtimistava toetab parima tava levitamise platvormide loomist eesmärgiga parandada ELi keskkonnapoliitika prioriteetide täitmist ja jõustamist, poliitika arendamist ja teadmistepõhist otsustamist (nt projektide tulemuste ulatuslikku levitamist) rõhuasetusega heal haldusel. Sellest osast toetatakse ka keskkonna valdkonna vabaühendusi ning edendatakse teadlikkuse tõstmist, propagandat ja keskkonnateabe levitamist, kuna need on hea valitsemistava, täieliku rakendamise ja järgmise saavutamisega olemuslikult seotud. 2.3. Bioloogilise mitmekesisuse rahastamine ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegia aastani 2020[14] rahastamine nõuab bioloogilise mitmekesisuse süvalaiendamist kogu ELi eelarve ulatuses nii ELi peamiste rahastamisvahendite kui ka välistegevuse rahastamise puhul. ELi kulutuste tõhususe suurendamiseks on oluline saavutada sünergia ka kliimameetmete rahastamisega, rahastades ökosüsteemipõhiseid kohanemise ja leevendamise projekte, mis pakuvad ka laiemaid ökosüsteemi teenuseid nii ELis kui ka väljaspool seda. Natura 2000 kaitsealade tõhus haldamine ja taastamine on eriti oluline, et täita Euroopa Ülemkogu poolt 2010. aastal kehtestatud ja Euroopa 2020. aasta strateegiale vastav eesmärk peatada ELi liigirikkuse vähenemine ja liigirikkus taastada. ELi tasandil loob uuele Natura 2000 rahastamisstrateegiale tugeva aluse tugevdatud ühtne lähenemisviis, mille raames kasutatakse erinevaid ELi valdkondlikke fonde, tagades nende kooskõla Natura 2000 tegevuskavade prioriteetidega ning tõhustatud LIFE Elurikkuse osa. Välispoliitilises kontekstis kohustusid EL ja teised osalevad pooled 2010. aasta oktoobris Nagoyas toimunud Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osapoolte konverentsi kümnendal istungil eraldama 2020. aastaks märkimisväärselt rohkem vahendeid ülemaailmse bioloogilise mitmekesisuse eesmärkide täitmiseks. ELi eelarvest toimub rahastamine ELi välistegevusprogrammide geograafiliste ja piirkondlike assigneeringute ning ülemaailmsete avalike hüvede valdkondliku programmi kaudu. Lisaks bioloogilise mitmekesisuse süvalaiendamisele välistegevuse eelarvesse teeb komisjon ettepaneku luua ka eelarvest väljapoole jääv mehhanism või fond, et ühendada liikmesriikidelt ja ELi eelarvest pärit eraldised. 3. Rakendamine 3.1. Süvalaiendamine Süvalaiendamine toimub struktuuride ja vahendite kaudu, mida on kirjeldatud valdkondliku poliitika teabelehtedes. Tulemuste saavutamise kindlustamiseks kasutatakse kõigi asjaomaste ELi poliitiliste vahendite puhul konkreetselt määratletud eesmärke, kontrolli- ja aruandluseeskirju ühes sobivate näitajatega. Erinevate poliitiliste eesmärkide vahelise sünergia suurendamiseks nähakse ette keskkonnakulutuste kontrollimenetlus, mis sarnaneb kliimakulutuste puhul väljapakutule. Elurikkuse osas integreeritakse OECD poolt kasutusele võetud Rio markerid (mida komisjon kasutab välistegevuse vahendite juures ka praegu) ELi programmide tulemuslikkuse mõõtmiseks praegu kasutatavasse meetodisse. Need aitavad näitlikustada ka kliima- ja bioloogilise mitmekesisuse valdkonna kulutuste ühiseid eeliseid ning rõhutada kliimakulutuste bioloogilise mitmekesisuse alaseid ühiseid eeliseid REDD+ (raadamisest ja metsade seisundi halvenemisest tulenevate heitkoguste vähendamise) meetmete seisukohast. 3.2. Eraldi rahastamisvahend keskkonna ja kliimameetmete jaoks Praeguse LIFE+ programmi toimimist korraldab komisjon otsese tsentraliseeritud eelarve täitmise teel. Komisjon on seisukohal, et tulevast programmi tuleks samuti hallata tsentraliseeritult, kuid haldusülesandeid oleks võimalik suures osas delegeerida olemasolevale täitevasutusele. Delegeerimise määra ja tingimuste puhul tuleb arvesse võtta komisjoni vajadust säilitada tugevda poliitilised sidemed ühendprojektidega. 4. 2014.–2020. aastaks kavandatavad eelarveassigneeringud Kõik arvandmed 2011. aasta püsivhindades. Ei sisalda süvalaiendamise vahendeid, mis sisalduvad valdkondlike rahastamisvahendite eelarveassigneeringutes. LIFE+ programm (keskkonna allprogramm) || 2,4 miljardit eurot Välistegevus 1. Poliitilised eesmärgid Oma elanike arvust ja majanduslikust jõust tulenevalt on Euroopa Liidu ülemaailmne tähtsus suur. Tema 500 miljonit elanikku toodavad üle 25 % maailma SKPst ja annavad viiendiku ülemaailmse kaubanduse käibest. EL on ka poliitiliselt aktiivne; tal on piirkondlikud (eelkõige oma naabruses) ning ülemaailmsed julgeolekuhuvid ja vastutus. EL näitab oma solidaarsust, andes üle poole kogu rahvusvahelisest arenguabist ja olles maailma suurim humanitaarabi andja. EL osaleb aktiivselt inimõiguste kaitses, inimväärse töö propageerimises ja muude ülemaailmsete väärtuste levitamises ning rahvusvaheliste keskkonna- ja sotsiaalkonventsioonide järgimises. EL on järjest aktiivsem konfliktide ennetamisel, kriiside ohjamisel ja rahutagamisel, osaledes tema poolt juhitavatel kriisiohjemissioonidel ning kasutades ELi kriisidele reageerimise ja stabiliseerimisvahendeid. EL toetab ka ÜRO ja Aafrika Liidu rahutagamis‑ ja rahu taastamise missioone heitlikes ja sõjast räsitud riikides. Lisaks toetab EL mitmepoolset süsteemi ja selle reformi, Doha mitmepoolseid kaubanduskõnelusi, ÜRO kliimamuutuse raamkonventsiooni alusel toimuvaid kõnelusi kliimamuutuse üle, bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni alusel toimuvaid kõnelusi elurikkuse üle, kõnelusi muude mitmepoolsete lepete üle, G-8 ja G-20 reforme ja ülemaailmse juhtimise tegevuskava. Seega on välispoliitika ELi jaoks oluline tegevusvaldkond, mida on tugevdatud Lissaboni lepingu uue institutsioonilise raamistikuga. EL kasutab välissuhete rahastamisvahendeid eelkõige järgnevate välispoliitika valdkondade rakendamiseks: (1) ELi väärtuste edendamine ja kaitsmine välismaal. Asetades esiplaanile inimõigused, demokraatia ja õigusriikluse, nõuavad maailma eri osades hiljuti aset leidnud sündmused ülemineku- ja demokraatlikele protsessidele ning kodanikuühiskonnale antava ELi abi läbivaatamist. (2) ELi poliitikat kujundamine vastavalt eesmärgile lahendada selliseid ülemaailmseid põhiprobleeme nagu võitlus kliimamuutusega, bioloogilise mitmekesisuse taastamine ning ülemaailmsete avalike hüvede ja ressursside kaitsmine. Komisjon teeb ettepaneku töötada koostöös kolmandate riikidega välja ELi ja vastastike huvide ennetav tegevuskava, keskendudes eelkõige strateegilistele partneritele. (3) ELi arengukoostöö mõju suurendamine, keskendudes peamiselt vaesuse vähendamisele. EL suunab abi valdkondadele, milles tal on spetsiifiline oskusteave, eristades partnerriike ja ‑piirkondi selliselt, et abi antaks vastavalt vajadustele, suutlikkusele, huvidele ja kohustustele, parandab arengu nimel abi kooskõlastamist ja poliitika ühtsust ning tagab arengu piisava rahastamise. Aafrika ja Euroopa ühisstrateegia rakendamise toetamiseks luuakse tervet Aafrikat hõlmav vahend, mille raames keskendutakse mitut piirkonda või tervet mandrit hõlmavate meetmete konkreetsele lisaväärtusele. Vahend peaks olema piisavalt paindlik, et võtta vastu ELi liikmesriikide, Aafrika riikide, finantseerimisasutuste ja erasektori panust. (4) Investeerimine ELi naaberriikide pikaajalisse jõukusse ja stabiilsusse . Stabiilse, jõuka ja demokraatliku ala loomise eesmärgi poole püüeldakse nii sellega, et valmistatakse (võimalikke) kandidaatriike ette liikmesuseks, kui ka uuendatud naabruspoliitika kaudu. EL toetab aktiivselt demokraatlik väärtuste ja põhimõtete levikut naaberriikides ning arengu viljade õiglasemat jaotamist suurema poliitilise koostöö ning sügavama majandusintegratsiooni kaudu lõuna ja idaga. (5) Euroopa solidaarsuse suurendamine looduslike ja inimtekkeliste katastroofide järel. Austades rahvusvaheliselt kokkulepitud humanitaarõiguse põhimõtteid ning uuendades oma humanitaarabi ja kodanikukaitse valdkonna suutlikkust, toetatakse ELi eelarvest katastroofide prognoosimise, nendeks valmistumise, nende ärahoidmise ja neile kiire reageerimise meetmeid ning osaletakse paindlikumalt arengumeetmetes, et kriisist väljud ja suurendada selleks valmisolekut tulevikus. (6) Kriisiennetuse ja kriiside lahendamise parandamine. Aktiivsemaks muudetakse ELi järgnevate valdkondade meetmeid: kriisiennetus ja kriiside lahendamine, rahutagamine ja rahvusvahelise julgeoleku parandamine, sealhulgas ELi kriisideks valmisoleku alane suutlikkus. Parim viis globaliseerumise eeliste ärakasutamiseks ning seeläbi majanduskasvu kiirendamiseks ja tööhõive edendamiseks on rahvusvahelises eeskirjade raamistikus toimiv avatud Euroopa. 2. Vahendid Komisjon teeb ettepaneku kasutada ELi tulevaste välistegevuse vahendite juures järgnevat struktuuri. 2.1. Arengukoostöö Komisjon teeb ettepaneku tugineda selle geograafilise ja temaatilise kohaldamisala osas olemasolevale arengukoostöö rahastamisvahendile. Komisjon teeb ettepaneku, mille kohaselt Euroopa Arengufond, mis hõlmab koostööd AKV (Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani) riikidega ning ülemeremaade ja ‑territooriumidega, jäetakse järgmise mitmeaastase finantsraamistiku perioodil eelarvest välja. 2.2. Ühinevate riikide vahend Tehakse ettepanek võtta laienemisstrateegia rahastamise sambana kasutusele üks ühinemiseelne koondvahend, mis hõlmab sisepoliitika ja teemavaldkondade kõiki mõõtmeid. Eesmärk on tagada, et kandidaatriigid ja võimalikud kandidaatriigid on lõpuks aset leidvaks ühinemiseks täiesti valmis. Rõhk asetatakse sotsiaalmajanduslikule arengule, piirkondlikule koostööle, acquis' vastuvõtmisele ja rakendamisele ning ühinemisel sisepoliitika elluviimiseks valmistumisele. Vahendit rakendatakse abisaajatega kokkulepitud riiklike ja mitme abisaajaga programmide kaudu ning selle puhul võetakse arvesse ka struktuurifonde, ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi, sealhulgas nende ümberorienteerumist avalike hüvede pakkumisele. Lisaks on ühinevates riikides võimalik vajadusel jätkuvalt kasutada kriisiga seonduvaid poliitilisi ja rahastamisvahendeid (Makromajanduslik finantsabi, Stabiliseerimisvahend). 2.3. Euroopa naabrusvahend Euroopa naabrusvahend toob kasu ELi naaberriikidele, kes toetavad süvendatud poliitilist koostööd, tihedamat majanduslikku integratsiooni ELiga ning tulemuslikku ja püsivat üleminekut demokraatiale. Kooskõlas komisjoni teatise „Uus lähenemisviis muutuvale naabrusele” järeldustega toetub koostöö ELi naabritega põhimõttele „rohkematele ja rohkem”. Euroopa naabrusvahendist antakse suurem osa ELi poolt naabrusele antavatest vahenditest, millega kaasnevad vajadusel muud välistegevuse vahendid[15]. 2.4. Partnerlusvahend Sellest uuest programmist antakse ad hoc toetust kõigi kolmandate riikidega (arenenud ja arengumaadega) tehtavale koostööle, keskendudes eriti strateegilistele partneritele / arenevatele majandustele. Sellest rahastatakse meetmeid, millega toetatakse ELi poliitika suunamist piiri taha, kasutades kahepoolset koostööd ja ühist lähenemisviisi probleemidele, majanduspartnerlusi ja ettevõtete koostööd, avalikke diplomaatilisi samme ja võrgustikke, inimestevahelisi sidemeid, poliitkõneluste pidamist ja ühismeetmeid üksikute partnerriikidega, samuti kaubanduse ja investeeringute ning õigusnormide lähendamise edendamist strateegiliste partneritega. 2.5. Inimõiguste edendamine terves maailmas Tugevdatud demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend keskendub kahele valdkonnale. Esiteks toetatakse aktiivsemalt tekkivate kodanikuühiskondade arendamist ja nende erilist rolli muutuste esilekutsujate ning inimõiguste ja demokraatia toetajatena. Suurendatakse ELi suutlikkust kiiresti reageerida inimõiguste rikkumisele ning anda rohkem toetust rahvusvahelistele ja piirkondlikele inimõiguste kontrollijatele ja mehhanismidele. Teiseks toetatakse valimiste vaatlemise missioone ja valimisprotsesside parandamist. 2.6. Solidaarsus looduslike ja inimtekkeliste katastroofide tõttu kannatanud inimestega ning nende abistamine Humanitaarabi ja kodanikukaitset tugevdatakse ja selle puhul lähtutakse jätkuvalt vajadustel ja põhimõtetel põhinevast lähenemisviisist. – Humanitaarabivahendiga reageeritakse looduslikele ja inimtekkelistele katastroofidele, tuginedes humanitaarõiguse rahvusvahelistele põhimõtetele ning kasutades sellele spetsialiseerunud organisatsioone. – Kodanikukaitse mehhanismiga reageeritakse kolmandates riikides aset leidnud looduslikele ja inimtekkelistele katastroofidele, kooskõlastades ELi liikmesriikide kodanikukaitseasutuste tööd. 2.7. Riskide vältimine ja juhtimine ELi selle valdkonna töö koosneb mitmest osast: · Kriisidele, sealhulgas looduskatastroofidele reageerimine stabiliseerimisvahendi abil, keskendudes konfliktide ennetamisele, rahu taastamisele ja riigi ülesehitamisele. Selle pikaajalise suutlikkuse raames tegeletakse ülemaailmsete ja piirkondadevaheliste ohtudega nagu massihävitusrelvade levik, võitlus terrorismi ja organisee