KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

liidu rahanduse tulemuspõhise hindamise kohta

1. Sissejuhatus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 318 on sätestatud, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule liidu rahanduse hindamisaruande, mis põhineb eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu artikli 319 alusel antud juhiste rakendamise tulemustel. See on komisjoni teine aruanne, mis hõlmab 2011. eelarveaastat[1].

2010. aasta eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse raames kutsus Euroopa Parlament komisjoni „oma kuluprogrammide tulemuslikkuse hindamise süsteeme läbi vaatama, et kontrollida, kas need lisavad väärtust, annavad kulutustele vastavat tulu ja saavutavad eesmärgid, milleks nad loodi”[2]. Euroopa Parlament küsis Euroopa Kontrollikojalt arvamust, milles leiti, et aruande ulatust, eesmärki ja sisu tuleks muuta, mis võikski olla Euroopa Komisjoni, nõukogu ja Euroopa Parlamendi vahelise arutelu alguspunktiks selle kohta, kuidas eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutav institutsioon saaks kõnealusest aruandest kasu[3].

Tuginedes Euroopa Parlamendi antud juhistele ja võttes arvesse kontrollikoja arvamust, uurib komisjon, kuidas koostada ja üles ehitada aruanne selliselt, et eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutav institutsioon saaks sellest maksimaalse kasu. See hõlmab ka järjekindlate ja usaldusväärsete iga-aastaste tulemusaruannete koostamise meetodit. Lähiaja aruandes tuleb tugineda tulemuslikkust käsitlevale teabele, mis on saadud praeguse mitmeaastase finantsraamistiku ja komisjoni aruandlussüsteemide järelevalve- ja hindamisraamistikest[4]. Nagu märgitud eelmise aasta aruandes,[5] nähakse järgmise mitmeaastase finantsraamistiku koostamisel ette muudatuste tegemise võimalus, et aruannet saaks tulevikus paremaks muuta, eriti tulemuslikkust käsitleva teabe paremat esitamist silmas pidades.

Tulevaste aruannete koostamisel võetakse arvesse mitmeid eri küsimusi, mis seonduvad nende eesmärgi, ulatuse ja ajastusega :

· kulude tulemuslikkuse ja tõhususe mõttekas iga-aastane hindamine, mis esitatakse eelarvepädevatele institutsioonidele. Aruanne peaks andma teavet selle kohta, kas rahastamisprogrammide rakendamine on plaanipärane või tuleks teha kohandusi;

· programmide suuruse ja sisu suured erinevused. Et neid paremini hallata, on vaja kokkulepet ühise raamistiku kohta – peamiste eesmärkide ja näitajate kogumit ning järelevalve- ja aruandlusraamistikku programmi selliste eesmärkide ja kriteeriumidega seotud tulemuste kohta nagu tulemuslikkus, tõhusus ja ELi lisaväärtus. Kõnealune raamistik peab olema kooskõlas komisjoni iga-aastaste aruandlussüsteemide ja hindamistööga ja võtma neid arvesse;

· õigeaegne aruandlus hindamiste kohta, võttes arvesse seda, et parlamendil on aruannet vaja eelarve täitmisele heakskiidu andmise iga-aastase menetluse raames.

Artikliga 318 seostatakse hindamisaruanne eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetlusega. Kindlasti tuleb eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutava institutsiooniga veelgi täpsustada seda, kuidas koostada hindamisaruannet heakskiidu andmist käsitlevate resolutsioonide seisukohast. Ajastamise puhul tuleb rahastamisprogrammide algusaastatel, mille kohta heakskiit antakse, keskenduda rahastatavate meetmete algatamisele. Järeldusi mõju kohta saab teha hiljem. See on seepärast nii, et hindamistes kasutatakse üldjuhul vahendeid, mis võeti kasutusele vähemalt kolm kuni viis aastat varem. Et täita kontrollikoja soovi saada komisjoni järgmine aruanne n-2 eelarveaasta kohta aasta alguses, et võtta seda arvesse iga-aastases eelarve täitmisele heakskiidu andmise aruandes, lüheneb aruande koostamiseks jääv aeg veelgi.

Tuleb läbi vaadata seos aruande ettevalmistamise ja selle esitamise ajastuse ning iga-aastaste tegevusaruannete vahel. Õige tasakaalu leidmine varajase aruandluse ja tulemuslikkuse hindamise vahel on tähtis.

Kontseptuaalne töö on juba alanud ja tulevased hindamisaruanded koostatakse kokkulepitud raamistiku alusel.

Võttes arvesse terviklikumat lähenemisviisi propageerivaid parlamendi[6] ja kontrollikoja[7] juhiseid, esitatakse käesolevas aruandes tulemuslikkust käsitlev teave, mis oli kättesaadav 2011. aastal rahastamise kohta kõigi peamiste eelarverubriikide lõikes.

Aruanne hõlmab:

· ELi lisaväärtuse ning tulemuslikkuse ja tõhususe peamisi probleeme, tuues vajaduse korral välja piirangud, mis on paljudesse kättesaadavatesse hindamisaruannetesse nende vahepealse iseloomu tõttu juba sisse programmeeritud;

· teavet, mis aitab teha muudatusi programmide haldamisse ning mis aitab omakorda kaasa nende finantsmõju parandamisele;

· näiteid hindamistulemuste kohta, mis on aidanud kaasa 2014.– 2020. aasta mitmeaastast finantsraamistikku käsitlevate komisjoni ettepanekute koostamisele. Nendest näidetest on näha, kuidas hindamised on aidanud kaasa programmide lihtsustamisele, paremate järelevalve- ja hindamisraamistike koostamisele, ning seda, kuidas need on mõjutanud poliitika väljatöötamist. Komisjoni talituste töödokumendi lisas esitatakse hindamiskokkuvõtete täielik kogum iga eelarverubriigi kohta,[8] samuti esitatakse seosed iga-aastastest tegevusaruannetest[9] ja tegevusavaldustest[10] pärit hindamisalase teabega.

2. Ülevaade saavutatud tulemustest

Peamise tulemuslikkust käsitleva teabena kasutatakse aruandes 2011. aastal lõpule viidud hindamisi (kokku 118). Aruandes võetakse kokku rahastamisprogrammide hindamistulemused iga eelarverubriigi lõikes, tuues esile ELi lisaväärtuse, fokuseerituse ja sidususe, tulemuslikkuse ja tõhususe ja korralduslikud küsimused. Aruandes märgitakse ka, kui hindamises on tehtud soovitusi paranduste tegemiseks. Selles osas järgitakse 2007.–2013. aasta finantsraamistiku struktuuri.

Alamrubriik 1a – Konkurentsivõime majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks

Ettevõtlus

Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm hõlmab ettevõtluse ja uuendustegevuse programmi, info- ja sidetehnoloogia poliitika toetusprogrammi ning Euroopa aruka energiakasutuse programmi[11].

Vahehindamine[12] viidi läbi kõigi kolme osa lõikes ning selles uuriti mõju ja ELi lisaväärtust. Vahehindamises järeldatakse, et kogu programm ja selle koostisosad toimivad kõik hästi ja eesmärkide saavutamiseks plaanipäraselt[13]. Programmi hindamisel leiti, et see on väga asjakohane, nõuetekohaselt üles ehitatud, tulemuslik ja tõhus. Samas leiti, et on siiski ruumi osaprogrammide ja parema strateegilise juhtimise vahelise sünergia jaoks. Tulemustest on näha, et konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm on peamine vahend, mille kaudu toetatakse innovatsiooni. Selle abil on loodud üle 186 000 uue töökoha, samuti on selle kaudu suudetud töökohti säilitada. Programmist toetati 134 öko-uuenduslikku projekti jäätmete ümbertöötlemise, ökoettevõtluse, toiduainete ja jookide ning ehituse sektoris. Leiti, et suure kasvupotentsiaaliga ja uuenduslike VKEde süsteem (GIF) ja VKEde laenude ja mikrokrediidi tagatissüsteem on asjakohased ja vastavad VKEde vajadustele. Samuti leiti ELi lisaväärtuse seisukohast, et programmidega rahuldatakse nõudlust rahastamise järele, mis muidu oleks jäänud rahuldamata. Ajavahemikul 2007─2011 aidati programmi vahenditest üle 155 000 ettevõtja, pakkudes neile riskikapitali raames tagatisi 11,4 miljardi euro ja investeeringuid 2,2 miljardi euro väärtuses. Üle kahe miljoni VKE kasutab igal aastal Euroopa ettevõtlusvõrgustikku. Pooled neist kasutavad seda uutele turgudele juurdepääsuks või uute toodete arendamiseks.

Programmi „Erasmus[14] noortele ettevõtjatele“ vahehindamise[15] käigus leiti, et programmil on suur töökohtade loomise potentsiaal. Pool programmis osalenud noortest ettevõtjatest märkis, et nad võtavad meetme tulemusena tõenäoliselt tööle uue töötaja vaatamata sellele, et temast võib saada uus konkurent. Kulutõhususest annab märku see, et iga uue töökoha loomise kulud jäävad vahemikku 7 500–8 500 eurot. Osalemine suureneb ja taotluste töötlemine paraneb, mistõttu suureneb vahetusprogrammis osalejate arv iga kuu.

Majandus- ja rahandusküsimused

Euratomi rahastamisvahendi[16] järelhindamise käigus leiti, et selle eesmärgid on õigustatud ja kooskõlas energiavarustuskindluse eesmärkidega. Ajavahemikul 1977–2003 kaasrahastati Euratomi rahastamisvahendist 21 % uutesse ehitistesse tehtud koguinvesteeringutest ja loodi 6 000 kõrget kvalifikatsiooni nõudvat töökohta. Selle investeeringuta oleks EL pidanud täiendavalt importima 10 miljonit tonni energiat aastas. Euratomi rahastamisvahend aitas otse kaasa ohutuse tõhustamisele Bulgaarias ja Rumeenias, mille tuumarajatised viidi eraldatud vahendite abil kooskõlla rahvusvaheliste standarditega. Euratomi laenud olid stiimuliks laiemale reformile, sealhulgas tuumarajatiste tegevuse lõpetamise fondide loomisele, elektritariifide reformile jne. Euratomi rahastamisvahendi finantstulemused olid head – kõik laenud on täielikult tagasi makstud ja ELi eelarvetagatist ei ole vaja kasutada.

Liikuvus ja transport

TEN-T programmi[17] vahehindamine[18] näitas, et kuigi programmil oli tähtis ülesanne ELi transpordivõrgu ülesehitamisel ja liikuvusvajaduste täitmisel, oli selle rakendamine ajagraafikust maas. Lõpule olid viidud vaid mõned prioriteetsed projektid, kuid põhilised osad – nt piiriülesed osad – olid puudu. Hindamises märgiti, et TEN-T võrk on kaugel täielikust koostalitlusvõimelisest võrgust; pigem on tegemist riiklike võrkude kogumiga, mis on omavahel halvasti seotud. Enamik prioriteetseid projekte olid seotud raudteega,[19] kuid kõiki transpordiliike ühendavat terviklikku ja ühtset võrku ole ei saavutatud. Vaatamata sellele, et rõhuasetus oli suunatud raudteele, ei ole ühtne Euroopa raudteepiirkond ikka veel välja arendatud. Endiselt esineb koostalitusvõimet pärssivaid kitsaskohti ja takistusi. Prioriteetsete projektidega ei saavutatud oodatud mõju.

Kõnealuse hindamise alusel tegi komisjon ettepaneku ajavahemiku 2014–2020 TEN-T projektide uute suuniste kohta Euroopa ühendamise rahastu raames. Suuniste eelnõus nähakse ette standardid tõhususe, koostalitusvõime ja projekti parema kavandamise tagamiseks. Eesmärgiks on seatud, et 2030. aastaks saavutatakse Euroopa infrastruktuuri põhivõrk ja 2050. aastaks üldine võrk. Kuni 2020. aastani keskendutakse elementidele, mis tagavad suurima Euroopa lisaväärtuse: puuduvad piiriülesed ühendused, olulised kitsaskohad ja ühendussõlmed.

Programmi Marco Polo (2003–2010)[20] hindamine[21] näitas, et kuigi programm toob keskkonnale sadade miljonite eurode[22] väärtuses kasu, ei ole siiski suudetud maanteid täielikult vabastada kokkulepitud kaubatonnkilomeetritest ega kaubavedu ümber suunata, kasutades selleks lähimereveo-, mere-, raudtee- ja siseveeteede transporti. Turupõhise programmina oli Marco Polo turuolukorra ja majanduskriisi suhtes eriti tundlik. Selle ülesehitus on unikaalne ja selle rahastamine sõltub suurel määral tulemuslikkusest. Kuid samal ajal leitakse turul, et tegemist on keerulise vahendiga. 42 % programmist vahendite saajatest väitis, et nende projektid oleks kindlasti ellu viidud ka Marco Polo vahenditeta. Samas leitakse, et praegu on veel liiga vara Marco Polo II tulemuste hindamiseks, sest paljud projektid on alles rakendamisetapis.

Nende tähelepanekute tulemusena, milles võetakse arvesse programmi abil saavutatud tulemusi ja transpordipoliitika arengut, on komisjon teinud ettepaneku kõnealuse algatuse jätkamiseks uue Euroopa ühendamise rahastu ja uue TEN-T programmi raames.

Infoühiskond ja meedia

Turvalisema interneti programmi[23] vahehindamises[24] leiti, et programmil on lisandväärtus ning see võtab arvesse muutuvaid sotsiaalseid probleeme, sealhulgas sotsiaalmeedia ja küberkiusamise aspekte. Programmi kaudu toetati projekte, mida ei oleks muidu rahastatud. Programm mõjutas riiklikku ja rahvusvahelist tegevust ning selle raames toimunud teadustegevust ja saavutatud tulemusi kasutati ja nendele viidati laialdaselt. Programmile mõjuks veelgi paremini pikaajalisem rahastamisperspektiiv ja strateegilisem visioon. Programmi ettepanekus järgmise mitmeaastase finantsraamistiku (Euroopa ühendamise rahastu) kohta nähakse ELi rahastamise puhul ette terviklikum ja läbipaistvam lähenemisviis, mis pakub kindlust ja meelitab seega ligi ka rohkem erasektori poolset rahastamist.

Programmi „eContent Plus”[25] lõpphindamisel[26] leiti, et programm on aidanud kaasa digitaalse infosisu kättesaadavusele, kasutatavusele ja kasutamisele Euroopas, lihtsustades teabe loomist ja levitamist avaliku huvi valdkondades. Seoses programmi vahendite tähtsustega soovitati hindamises, et Euroopa tasandil peaks toetus jätkuma Euroopa digitaalse infosisu kättesaadavuse parandamiseks, sest Euroopa kodanike, üliõpilaste, teadlaste, VKEde ja muude ettevõtjate nõudlus kvaliteetse digitaalse infosisu järele aina suureneb. ELi lisaväärtuse suurendamiseks soovitati rahastamine suunata valdkondadesse, kus edusammud on aeglased ja juurdepääsu digitaalsele infosisule piiravad keelelised ja kultuurilised probleemid.

Energeetika

Programmi „Arukas energeetika – Euroopa II”[27] lõpphindamises[28] leiti, et see on hästi kooskõlas poliitika prioriteetidega ning aitab kaasa ELi eesmärkide saavutamisele, edendades energiatõhusust ja taastuvenergia kasutamist. Programm on keskendunud parima tava ja piiriülese tegevuse arendamisele.

Hindamises leiti, et programmi kaudu on tegeletud vajaduste ja probleemidega, mis on seotud säästva energiaga. Samas tõdeti, et ELi energiaeesmärkide saavutamise teel on ikka veel mittetehnoloogilisi probleeme. Et tulla paremini toime rahaliste probleemidega, mis takistavad säästva energia kasutuselevõttu, soovitati hindamises suurendada sellise tegevuse rahastamist, millega edendatakse innovaatilisi tehnikaid, protsesse ja tooteid. Seda tähelepanekut kinnitati ka programmile „Arukas energeetika – Euroopa II” järgneva programmi eelhindamises, mille kohaselt on kõige kulutõhusam poliitikavalik jätkata programmi suurema eelarvega ja panna suuremat rõhku tegevusele, mis toetab poliitika rakendamist, suutlikkuse arendamist ja investeeringute kasutamist. Samuti oleks programmi „Arukas energeetika – Euroopa II” mõju suurem, kui rohkem meetmeid oleks suunatud energeetikasektori väikestele ja keskmise suurusega osalejatele ning kui see oleks paremini seotud struktuurifondidega. Probleemiga tegeletakse komisjoni ettepanekus järgmise programmi kohta. Kokkuvõtteks leiti hindamises, et Konkurentsivõime ja Uuendustegevuse Täitevasutuse (EACI) tehtud jõupingutused juhtimise lihtsustamiseks võivad suurendada projektide tulemuslikkust. Samuti leiti, et EACI tegevus oli üldiselt tõhus.

Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava (EERP)[29] vahehindamises[30] märgiti, et rahastamist ei kasutatud alati nii kiiresti kui ette nähtud. Programmi üldised eesmärgid ja vahendid olid asjakohased majanduse elavdamise ja energiapoliitika seisukohast, sest sellega loodi lühiajalisi töökohti, millel oli suur potentsiaal saada pikaajalisteks töökohtadeks, ning toodi kasu konkurentsivõimele. Mõned elluviidud projektid on juba kaasa aidanud energiavarustuse kindluse, konkurentsivõime, kasvuhoonegaaside vähendamise ja ühtse turu väljakujundamise tagamisele. Mõnel juhul kulus projektide käivitamiseks kavandatust rohkem aega, mis oli eelkõige tingitud rahastamise ja suurte infrastruktuuriprojektidega kaasnevatest raskustest.

Hindamisaruandes tehtud tähelepanekutele vastas komisjon oma ettepanekus energiataristu suuniste kohta, mille eesmärk on muuta programmi rakendamine oluliselt kiiremaks. Ettepanekuga kiirendatakse loamenetlust, luues ühe riigisisese loamenetluse korraldusasutuse, kehtestades loa andmise otsuse tegemiseks kolmeaastase tähtaja ning suurendades läbipaistvust ja üldsuse osalemist.

Teadusuuringud

Teadusuuringute seitsmenda raamprogrammi (2007–2013)[31] raames töötasid 40 % heakskiidetud projektides osalejatest kõrg- ja keskhariduse sektoris, st peamiselt ülikoolides, 26 % osalejatest esindasid ettevõtteid ja 23 % teadusorganisatsioone. VKEd said eriprogrammi „Koostöö” raames vahendeid 16,3 % ulatuses,[32] kusjuures esialgseks eesmärgiks oli seatud 15 %. Raamprogrammi rahvusvahelist iseloomu näitab see, et kaasatud on 169 riiki. 2012. aasta veebruariks oli sõlmitud üle 14 000 toetuslepingu ja ellu viidud üle 1 000 projekti. Elluviidud projektide lõpparuannete kohaselt koostati iga projekti raames keskmiselt kaheksa publikatsiooni, millest neljale oli vaba juurdepääs[33]. Keskmiselt loodi seitsmenda raamprogrammi projektidega 22 täistööaja ekvivalendiga töökohta[34].

2011. aastal tehtud hindamistes[35] rõhutatakse, et raamprogrammidesse on suudetud kaasata Euroopa parimad teadlased ja teadusasutused ning et teadusuuringute kavade koostamisel on arvestatud teaduse uute valdkondadega ja suudetud säilitada ELi konkurentsivõimet. Hindamisuuringutest[36] on näha, et seitsmes raamprogramm aitab oluliselt kaasa kogu Euroopat hõlmavate partnerluste kasvule ja tugevnemisele. Mõnest hindamisuuringust leiab väärtuslikku materjali raamprogrammide panuse kohta innovaatiliste toodete, protsesside ja teenuste arendamisse, mis mõjutavad konkurentsivõimet ja töökohtade loomist.

Uuringust raamprogrammide pikaajalise mõju kohta selgus, et analüüsitud teadusvaldkondade lõikes on mõju erinev. Näiteks leiab EL uuringust kasulikku teavet selle kohta, kuidas muutuda võrreldes teiste maailma teadus- ja arendustegevuse liidritega konkurentsivõimeliseks kvanttöötlemise ja andmetöötluse valdkonnas või kuidas aidata Euroopa teadusringkondadel saada maailmas juhtiv roll stratosfääri osoonikihi uurimise valdkonnas. Lisaks rõhutatakse uuringus selliste mõjude tähtsust nagu teadusringkondade arendamine ja uute distsipliinide loomine ning teadusasutuste ja tööstusharu vahelised töötajate vahetused.

Samuti leiti, et raamprogrammide hindamised on aja jooksul paranenud, kuid nendes on endiselt liigselt sisendinäitajaid, kuid vähe väljundi- ja mõjunäitajaid. Komisjoni viimases ettepanekus programmi „Horisont 2020” kohta nähakse ette paremini välja töötatud analüütiline raamistik. Selles on programmi kui terviku ja selle eri osade jaoks ühtsem sekkumisloogika, sealhulgas programmi eesmärkide hierarhia ja põhinäitajad programmi „Horisont 2020” tulemuste ja mõju mõõtmiseks. Lisaks on ettepanek koostatud selliselt, et vähendada programmis osalejate halduskoormust, ühtlustada kohaldatavaid eeskirju ja menetlusi, tagada instrumentide vaheline järjepidevus ja kohaldada uut tasakaalu riskide ja usalduse vahel. Erilist tähelepanu pööratakse VKEde osalemise tagamisele.

Haridus ja kultuur

Elukestva õppe programmi[37] vahehindamine (2007–2013) hõlmas nelja valdkonna programme,[38] samuti ristprogrammi ja programmi Jean Monnet, mis toetavad riikidevahelist liikuvust, partnerlust ja muid elukestva õppe programmiga hõlmatud kõigi haridusvaldkondade koostööprojekte.

Hindamine kinnitas, et integreeritum lähenemisviis suurendas programmide tulemuslikkust ja tõhusust. Kasutati olulisi sünergiaid, eriti haldust ja edendamist käsitlevate meetmete puhul. Leiti, et programm on sellesse kuuluvate 70 meetme ja paljude eesmärkidega väga keeruline ning tihti puuduvad selle eri tasandite vahel seosed.

Elukestva õppe programm on eesmärkide saavutamiseks hästi toiminud. Eraldatud vahenditest kasutati rakendamise algusaastatel 96–100 %. Toetatavad institutsioonid märkisid, et nad on saanud kasu hariduse ja koolituse sisu ning praktika paranemisest. Hindamises leiti, et Euroopa lisaväärtus on märkimisväärne: saavutatud on osalevate riikide vaheline laialdasem poliitikaalane koostöö ja läbikäimine ning suurem Euroopa mõõde. Vaatamata sellele juhiti hindamises tähelepanu asjaolule, et mõned programmi kvantifitseeritud eesmärgid (nt liikuvusele ja täiskasvanuharidusele seatud eesmärgid) võivad jääda ebapiisava rahastamise tõttu saavutamata ning et tulemusi tuleks poliitikas paremini kasutada, et suurendada programmi tulemuslikkust.

Komisjoni 2014.–2020. aasta ettepanekutes võetakse neid tähelepanekuid arvesse ning elukestva õppe programmi püütakse veelgi enam integreerida programmi „Aktiivsed noored” ja muudesse rahvusvahelistesse koostööprogrammidesse. Sellega loodetakse luua üks lihtne ja ratsionaalne süsteem, mis aitaks välja töötada ühtset elukestva õppe lähenemisviisi, parandades tulemuslikkust ja kulutõhusust. Samuti kavatsetakse täielikult ära kasutada varasemate eri programmide sarnasusi ja tagada, et teatavates valdkondades toimuv tegevus saavutaks kriitilise massi, mida on vaja pikaajalise mõju saavutamiseks. Parandades paindlikkust ja stiimuleid, tuleks meetmetele, toetusesaajatele ja riikidele mõeldud eelarveeraldiste tegemisel paremini kajastada tulemuslikkust ja potentsiaalset mõju.

Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituuti[39] käsitlev hindamine hõlmas instituudi asutamist, selle töö käivitamist ja esialgset tegevust kuni 2010. aastani. Selles leiti, et Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituudi töö käimalükkamine toimus kava kohaselt ja oli esimeste teadmis- ja innovaatikakogukondade valimisel kavast isegi veidi ees. Eelarve oli piisav, kuid teadmis- ja innovaatikakogukondade sisene finantsvõimendus olid loodetust tunduvalt suurem, mis tähendab seda, et teadmis- ja innovaatikakogukonnad pidid juurde saama täiendavaid vahendeid osalejate enda ressurssidest (49 %), riiklikest ja piirkondlikest vahenditest (21 %) ja muudest ELi allikatest (7 %). Jõuti järeldusele, et Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituut pakub ELi lisaväärtust.

Alamrubriik 1b – Ühtekuuluvus majanduskasvu ja tööhõive tagamiseks

Tööhõive ja sotsiaalvaldkond

Euroopa Sotsiaalfondist soolise võrdõiguslikkuse edendamiseks antud toetuste hindamisel[40] leiti, et soolise võrdõiguslikkuse meetmete puhul algas toetuste rakendamine liikmesriikides aeglasemalt kui muude Euroopa Sotsiaalfondi rakenduskava osade puhul. Mõnes liikmesriigis peitus aeglase rakendamise põhjus majanduskriisis, mis suunas tähelepanu ja vahendid soolise võrdõiguslikkuse eesmärgist kõrvale. Vahendeid kasutati hoopis tööturupoliitikas ja töötuse vähendamiseks. Samas on kõik liikmesriigid soolise võrdõiguslikkuse küsimustega arvestanud, kuid nad on oma Euroopa Sotsiaalfondi rakenduskavades andnud neile väga erineva kaalu. Mõnel juhul nähakse Euroopa Sotsiaalfondis ette asjaomaste meetmete jaoks vaid üks rahastamisallikas. Hindamisel leiti, et kuigi Euroopa Sotsiaalfondi vahendid olid suunatud olulistele küsimustele, keskendusid liikmesriigid oluliste aspektide ja soolise ebavõrdsuse põhjuste (hariduslik segregatsioon, töökorraldus, kultuurilised ja sotsiaalsed stereotüübid) asemel pigem pakkumisega seotud meetmetele, st naiste osalemisele tööturul ja nende suutlikkusele tööturul konkureerida. Hindamises jõuti järeldusele, et programmidega loodi lisandväärtust suutlikkuse ülesehitamisel ja toetati soolise võrdõiguslikkuse küsimuse lisamist enamiku liikmesriikide poliitikakavadesse.

Euroopa Sotsiaalfondist tööturule ligipääsu laiendamiseks ja sisserändajate ja rahvusvähemuste sotsiaalseks kaasamiseks antavate toetuste (2000–2006) hindamisel sai kinnitust see, et Euroopa Sotsiaalfondi panus oli sisserändaja või rahvusvähemuse taustaga isikute toetamisel positiivne, aidates neil ületada tööturule pääsemise takistused, parandada keeleoskust ja tugevdada tööhõiveks vajalikke oskusi. Süsteemide ja struktuuride puhul tugevdati selle tulemusena riiklike institutsioonide suutlikkust edendada rahvusvähemuse taustaga isikute integratsiooni.

Selles poliitikavaldkonnas kattis Euroopa Sotsiaalfond olulise rahastamispuudujäägi. Fondi kaudu pakuti täiendavat sihtotstarbelist rahastamistoetust, mis muidu ei oleks olnud kättesaadav. Euroopa Sotsiaalfondist, eriti aga programmist EQUAL[41] toetati laiemaid sihtrühmi kui need, mis on hõlmatud riiklike eelarvetega. Ajavahemikul 2007–2013 osales sisserändajaid ja rahvusvähemusi tunduvalt rohkem kui ajavahemikul 2000–2006 (1,19 miljonit inimest ehk ligikaudu 8,7 % kõigist Euroopa Sotsiaalfondist toetuse saajatest).

Komisjoni ettepanekus järgmise põlvkonna struktuurifondide loomise kohta lihtsustatakse menetlusi ja parandatakse Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ja tulevase Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi vahelist sünergiat.

Tulevase programmi PROGRESS (Euroopa Liidu sotsiaalsete muutuste ja innovatsiooni programm) eelhindamises rõhutati, et ELi meetmete sidusust tööhõive- ja sotsiaalvaldkondades tuleb parandada, ühendades programmid PROGRESS, EURES ja Euroopa mikrokrediidirahastu „Progress” ning arendades nende ühist rakendamist. Samuti annab uus programm võimaluse lihtsustada rakendamist tänu ühistele sätetele, mis hõlmavad muu hulgas ühiseid üldeesmärke, ühist meetmete liigitust ning aruandluse ja hindamise ratsionaliseerimist.

Regionaalpoliitika

Regionaalpoliitikat teostatakse, täites eelarvet koostöös nende liikmesriikide ja piirkondadega, kes vastutavad ELi ja riiklikke vahendeid hõlmavate programmide rakendamise eest, mille eesmärk on saavutada majanduslik, sotsiaalne ja territoriaalne ühtekuuluvus. Hindamine toimub samuti jagatud vastutuse alusel. Hindamistõendeid kasutatakse siis, kui on selge ja tõenäoline, et neist on kasu poliitika muutmiseks, ning kui samasuguseid tõendeid leitakse terves reas hindamistes. Ajavahemiku 2000–2006 hindamistõendeid (programmid kestsid kuni 2009. aastani) võeti arvesse tulevastes poliitikaettepanekutes (2014–2020), 5. ühtekuuluvusaruandes (2010) ja mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekutes (2011). Varasematel aastatel kogutud tõendeid ja 2011. aastal kogutud tõendeid varasemate perioodide ja jooksva programmitöö perioodi kohta on kasutatud Euroopa Komisjoni seisukohavõttudes tulevase ühtekuuluvuspoliitika kohta igas liikmesriigis ning neid arutatakse uusi programme käsitlevate läbirääkimiste käigus. See protsess kestab kuni 2013. aasta lõpuni.

2011. aastal olid 2000.–2006. aasta programmitöö perioodi järelhindamised veel pooleli. Jooksva programmitöö perioodi (2007–2013) kohta on hindamistulemused samuti olemas. Hindamistulemused kinnitavad suunda, mille komisjon on võtnud oma ettepanekutes ajavahemiku 2014–2020 programmitöö perioodi kohta. Liikmesriikidega arutatakse üksikasjalikult läbi poliitilised veendumused, et neid oleks võimalik arvesse võtta uutes programmides, mis töötatakse välja järgmisel aastal.

Ühtekuuluvusfondi (2000–2006) järelhindamise osana viidi 2011. aastal lõpule kolme tööpaketi koostamine, mille lõpptulemused on kättesaadavad 2012. aastal. Kahes transpordi- ka keskkonnauuringus[42] kasutati mõju hindamiseks tasuvuse järelanalüüsi. Kuigi hindamises järeldati, et lõplikku mõju hinnata on liiga vara, leiti, et kasutatud meetod on asjakohane ja seda kasutatakse ka edaspidi. Kõik transpordiprojektid andsid kulutustele vastavat tulu ning Ühtekuuluvusfondi vahendite abita ei oleks soovitud tulemusi saavutatud. Keskkonnaprojektide analüüsist oli näha, et õiguslike nõuete täitmiseks viidi ellu palju keskkonna infrastruktuuriprojekte. Kulud olid saadud tuludest suuremad, kuid projektide mõju keskkonnaalase teadlikkuse suurendamise ja institutsioonilise õppimise valdkonnas oli olulise tähtsusega. Praegu on liikmesriikidega käimas arutelud nendest ja varasematest ERFist kaasrahastatud transpordi- ja keskkonnaprojektide hindamistest saadud õppetundide kohta, mida kasutatakse tulevase poliitika väljatöötamisel.

Regionaalpoliitika ettevõtlus- ja uuendustegevuse toetuste[43] hindamisel leidis kinnitust komisjoni ettepaneku õigsus jätta edaspidi ERFi üldistest toetuskavadest välja suured ettevõtjad. Leiti, et ettevõtlustoetuse mõju on suurim just väiksemate ettevõtjate puhul. Uuendustegevuse toetuse uuring Saksamaal[44] näitas, et teadus- ja arendustegevuseks antud toetused mõjutasid suurel hulgal eri valdkondi, alustades olemasolevate toodete ja protsessidega seonduvast uuendustegevusest ning lõpetades uute toodete ja protsesside väljatöötamisega. Tuleb teha täiendavaid uuringuid, et välja selgitada, kas väiksemad toetused on aja jooksul suurematega võrreldes tõhusamad, ning uurida seda, kuidas saaks toetuste asemel paremini laenusid kasutada.

Ekspertidest koosnev hindamisvõrgustik, kes annab igal aastal aru jooksva programmitöö perioodi regionaalpoliitika tulemuste kohta, märkis, et programmide rakendamisel esineb viivitusi, mis suurendab ohtu, et prioriteet nihkub tõhususelt hoopis toetuste vastuvõtmise suutlikkusele. Samas on märgata kiiremat rakendamist, samuti rohkem tõendeid saavutuste kohta ja liikmesriikide poolt tehtud hindamiste kvaliteedi paranemist. Võrgustiku koostatud taastuvenergiat ja energiatõhusust käsitlevatest poliitikadokumentidest selgub, et ELi toetus on võrreldes riikliku rahastamisega marginaalne, mis tõstatab küsimuse lisandväärtuse kohta. Sektorisse tehtavad investeeringud nõuavad iga juhtumi hoolikat analüüsi, et need oleksid rahaliselt kasulikud.

2011. aastal tehtud hindamistest saadud tõendid kinnitavad, et praeguse ja tulevase poliitika tulemustele keskendumist tuleb tugevdada ja liikmesriigid peavad koostama rohkem hinnanguid poliitika mõju kohta. Need elemendid on komisjoni tulevaste ettepanekute keskmes.

Rubriik 2 – Loodusvarade kaitse ja majandamine

Põllumajandus ja maaelu areng

Hinnati otsetoetuste[45] mõju sissetulekutele ning leiti, et otsetoetused on aidanud kaasa põllumajandusettevõtjate sissetulekute suurenemisele ja mänginud tähtsat rolli põllumajandusest tulu teenimisel. See kehtis eriti kariloomadele (veised, lambad ja kitsed) ja põllukultuuridele spetsialiseerunud põllumajandusettevõtjate, samuti segapõllumajanduse ja piimakarjakasvatuse puhul. Otsetoetused on aidanud vähendada väikeste ja suurte põllumajandusettevõtjate keskmise sissetuleku vahet tööjõuühiku kohta. Põllumajandusettevõtjatele sissetulekutoetust pakkuvate otsetoetuste tõhusus oli üsna suur, kuigi see erines piirkonniti märkimisväärselt.

Suhkrusektoris kohaldatud ÜPP meetmete hindamise tulemused[46] näitasid, et 2006. aasta suhkrureform kiirendas oluliselt kõnealuse sektori ümberkorraldamist. Saagikus paranes koos tootmise koondumisega suuremate põllumajandusettevõtjate kätte. Kuigi reformi üldised eesmärgid on saavutatud,[47] on süsteemi haldamine kvootide ja võrdlushinna alusel endiselt keeruline.

Piimasektoris kohaldatud ÜPP reformimeetmete hindamisel[48] leiti, et alates 2004. aastast aitas piimapoliitika kaasa üleliigse tootmisvõimsuse vähendamisele. Piimatoetuste kogukulu vähenes ning turg tasakaalustus. Hindamisandmetega hõlmatud ajavahemiku jooksul säilitati tootjate sissetulekute tase ning tuldi vastu tootjate huvidele tootmise paindlikkuse ja laiendamise osas. Reform tõi endaga kaasa suurema halduskoormuse ja avatuse hinnariskile. Hindamises soovitati leida paindlikumaid instrumente, et reageerida arengutele maailmaturul.

Lamba- ja kitsesektoris kohaldatud ÜPP reformimeetmete hindamisel leiti, et reform aitas kaasa tootlikkuse suurenemisele, kuid sektori üldine konkurentsivõime ei paranenud. Toetused, mis anti Itaaliale ja Kreekale kui abi eriprobleemidega sektoritele, olid väikesed ja vähese mõjuga. Lambalihasektoris peetakse maaelu arengu programmide kaudu pakutavat toetust sektori püsimajäämiseks väga oluliseks. Lisaks kaasneb tootmiskohustusega seotud toetusega mõnes piirkonnas keskkonnaalane ja sotsiaalne kasu ning see on vajalik tootmise säilitamiseks tundlikes piirkondades.

Põllumajandustoodete edendamise ja neist teavitamise meetmete hindamisel[49] leiti, et mitut riiki hõlmav tegevus või kampaaniad kolmandates riikides tõenäoliselt ei toimuks, kui ELi vahendeid ei kaasataks. Kuigi sidusrühmad on entusiastlikult meelestatud põllumajandustoodete edendamise ja neist teavitamise programmide suhtes, mis on aidanud neil parandada imagot ning suurendada kvaliteedi- ja ELi põllumajandustoodete konkreetsete tootmismeetodite alast teadlikkust, tuleb selliste programmide otsene majanduslik mõju paremini välja selgitada.

Linnuliha- ja munasektori erakorraliste turutoetusmeetmete hindamine kinnitas seda, et ELi üldine lähenemisviis tugevate turuhäiretega (kiiresti suurenev nõudlus ja hinnad, mille tingis tarbijausalduse puudumine lindude gripi tingimustes) tegelemiseks oli piisav. Kuigi meetmed ei suutnud turgu lühiajalises perspektiivis stabiliseerida, sest nende ettevalmistamise aeg oli liiga pikk, suudeti nendega siiski tagada suure osa märkimisväärsete sissetulekukahjude hüvitamine mõistliku ajavahemiku jooksul. Hindamises jõuti järeldusele, et komisjon peaks välja töötama tarbijausaldusega seonduvate kriisidega tegelemiseks sellised vahendid, mida saaks kiiresti turu stabiliseerimiseks kasutada.

Komisjon kasutas hindamistulemusi 2011. aasta oktoobris ÜPP reformiettepanekutes, näiteks seoses tootmiskohustusest lahutamise ettepanekute ja maaelu arengu poliitikaraamistiku koostamisega. Tulevikus on kavas järelevalve ja hindamine koondada ühtsesse raamistikku, et mõõta ÜPP tulemuslikkust tervikuna strateegia „Euroopa 2020” raames. Sellega seoses on alustatud poliitika eesmärkidega seonduvate ühiste näitajate väljatöötamist.

Merendus ja kalandus

Euroopa Kalandusfondi (2007–2013) vahehindamises[50] (uuringus) jõuti järeldusele, et fondi juhtimis- ja kontrollisüsteemide puhul esines probleeme nende käivitamisetapis, kuid praegu toimivad need rahuldavalt. Ühe ainsa rakenduskava kasutuselevõtt on olnud kasulik ELi tasandil, kuid on enamikus liikmesriikides suurendanud halduskulusid. Paremad auditi- ja kontrollimeetodid on vähendanud finantsriske, kuid halduskoormus on endiselt liiga suur väikeste liikmesriikide, eriti uute liikmesriikide jaoks. Järelevalve- ja hindamisraamistikud keskendusid mõju asemel toodangule ning neis puudus mõõdetavate ühikute ühine määratlus. Lisaks ei kasutatud aruandluses näitajaid ning neid ei kontrollitud süsteemselt.

Neid tähelepanekuid võeti arvesse ettepanekus ELi merenduse ja kalanduse uue fondi (2014–2020) kohta. Peamised muudatused hõlmavad finantsotsuseid, aruandlust ja järelevalvet käsitlevate eri halduseeskirjade ja –menetluste lihtsustamist ja kooskõlastamist; paremaid seoseid ühise kalanduspoliitika reformi peamiste eesmärkidega, nähes ette tingimustest kinnipidamise eeskirjad, parema kooskõlastamise teiste fondidega ning tõhusamad järelevalve- ja hindamissüsteemid, mis põhinevad kõigis liikmesriikides kasutatavatel ühistel näitajatel.

Alamrubriik 3a — Vabadus, turvalisus ja õigus

Siseasjad

Komisjoni aruandes ja Välispiirifondi vahehindamises[51] leiti, et vaatamata käivitamisetapis esinenud raskustele tegutses fond peagi vastavalt seatud eesmärkidele, milleks on ELi abi suunamine investeeringute suurendamiseks Schengeni ala piiridel ja konsulaatides. Investeeringud riiklikesse sidesüsteemidesse piirikontrolli ja Schengeni infosüsteemi (SIS II) tõhustamiseks on parandanud ELi välispiiri turvalisust. Lisaks on viisainfosüsteemi loomiseks tehtud investeeringud aidanud kaasa viisataotluste menetlemise tõhustamisele. Vaatamata fondi üldisele panusele parema piirihalduse ja uute tehnoloogiate kasutuselevõtu edendamisse, on liikmesriigid siiski seadnud küsimärgi alla mõne projekti tulemuslikkuse ja tõhususe.

Komisjoni aruandest ja Euroopa Tagasipöördumisfondi (2008–2013) vahehindamisest selgub, et fond on aidanud paljudel liikmesriikidel välja töötada ja ühtlustada tagasipöördumise korraldamist. Näiteks on fondi abiga lühendatud vastuvõtu- ja/või kinnipidamiskeskustes viibimise aega ja suurendatud selliste kolmandate riikide kodanike arvu, kes on nõustunud vabatahtliku tagasipöördumisega. Seega said need kodanikud parema kohtlemise osaliseks võrreldes olukorraga, mis oleks neile osaks langenud siis, kui neid oleks jõuga lahkuma sunnitud.

Komisjoni aruandest ja Euroopa Kolmandate Riikide Kodanike Integreerimise Fondi (2008–2013) vahehindamisest selgub, et vaatamata käivitamisetapis esinenud raskustele prognoosis enamik liikmesriike, et nad suudavad kavandatud meetmed ellu viia ja püstitatud eesmärgid täita. Olles suunatud erimeetmetele või rühmadele, mis muidu ei kuulu peavoolu rahastamisvahendite reguleerimisalasse, on fond pakkunud tõelist lisandväärtust. Mitmes liikmesriigis on fondi kaudu toetatud põhjaliku poliitikaraamistiku väljatöötamist ja eraldatud vahendeid selle rakendamiseks. Samas tuleks programmidega seonduvat halduskoormust siiski vähendada.

Raamprogrammi „Turvalisus ja vabaduste kaitse” (2007–2013)[52] vahehindamise järeldustes leiti, et programm on tõhus oma üle-Euroopalise mõõtme ja laia tegevusvaldkonna toetamise tõttu. Programmi rakendamist võisid negatiivselt mõjutada suhteliselt keerulised taotlusmenetlused. Sellele vaatamata leiti, et programmist tulenev ELi lisaväärtus on suur ja selle üldine rakendamine on piisavalt edukas. Ajavahemikuks 2014–2020 on komisjon teinud ettepaneku vähendada siseasjade fondide ja programmide arvu kuuelt kahele: Varjupaiga- ja Rändefond ning Sisejulgeolekufond. Nendes komisjoni ettepanekutes võeti arvese ühe teise hindamise tulemusi.

Õigus

Tsiviilõiguse programmi[53] vahehindamine[54] näitas, et programmi eesmärgid aitasid enamasti kaasa ELi õiguspoliitika toetamisele. Rahastatud tegevuse kaudu saavad kodanikuühiskonna organisatsioonid ja liikmesriigid tõhusalt toetada ELi õiguse väljatöötamist ja selle sujuvat rakendamist. Lisaks leiti, et programmi haldamine on tõhus, kuigi selleks ette nähtud inimressurss on piiratud. Vahehindamise raames tehti ettepanek lülitada tsiviilõiguse ja kriminaalõiguse programm uude mitmeaastasesse finantsraamistikku.

Kriminaalõiguse programmi[55] vahehindamine kinnitas seda, et toetatud meetmete kaudu tegeletakse oluliste probleemidega ja et kõnealused meetmed täiendavad riiklikke meetmeid. Samas leiti, et rahastamise tulemuslikkust tuleb suurendada prioriteetide parema määratlemise, suurema Euroopa lisaväärtuse tagamise, avalikustamise parandamise ja rakendamise lihtsustamise kaudu.

Daphne III programmi[56] vahehindamise[57] järeldustes kinnitati, et see on väga asjakohane nende probleemide lahendamiseks, mille jaoks programm loodi, ent seoseid programmi ja poliitika väljatöötamise vahel võiks tugevdada. Samuti on ruumi ELi hõlmavate partnerluste edendamiseks ja juhtivate organisatsioonide tasakaalustatud esindatuse tagamiseks. Leiti, et meetmete rakendamiseks praegu pakutavad rahalised vahendid on asjakohased, sest need võimaldavad rahastada kvaliteetseid projekte, ning samal ajal tagatakse väljavalitavate projektide vähese arvuga suur konkurents projektide vahel. Parandada võiks tulemuste levitamist. Programmi „Põhiõigused ja kodakondsus”[58] vahehindamises leiti, et lõpule viidud projektide väikese arvu tõttu on mõju kohta liiga vara järeldusi teha, kuid rahastatud projektid olid hästi kokkusobivad programmi eesmärkide ja prioriteetidega. Parandada saaks Euroopa mõõtmes ELi liikmesriikide organisatsioonide tasakaalustatumat osalemist ja tulemuste levitamist.

Programmi „Narkomaania ennetus- ja teavitustegevus[59]” vahehindamises[60] ei tehtud järeldusi tõhususe kohta, sest lõpule oli viidud vaid vähe projekte. Raskusi esines haavatavate rühmade kaasamisel ja projektide pikaajalise lisandväärtuse tagamisel. Tehti kindlaks, et vaja on täiendavaid rahalisi vahendeid, et tugevdada ELi uimastistrateegia eesmärke toetavate eri finantsinstrumentide vahelist sünergiat. Hindamises soovitati teha paremat koostööd teiste programmidega, eriti rahvatervise programmiga, et vältida dubleerimist ja võimaldada võiamlikel toetusesaajatel oma taotlusi tõhusamalt esitada.

Rubriik 3 b – Kodakondsus

Teabevahetus

Euraneti[61] vahehindamine näitas, et võrgu tulemusena on suurenenud ELi asjade kajastamine ja kaastööd on muutunud kvaliteetsemaks. ELi uudiste ja programmide laiem tootmine ja edastamine ei oleks tõenäoliselt jätkusuutlik, kui sellist rahastamist ei oleks. Samas viidati hindamises probleemidele, näiteks ELi asjade kajastamise ebaühtlasele osakaalule kogutoodangus, eri keelerühmade ebaühtlasele esindatusele osalevate partnerite lõikes, ning võrgu aeglasele arendamisele, eriti keelelise mitmekesisuse laiendamisel. Nende probleemide järelhindamisel märgiti, et seitse uut raadiojaama oli viies riigis lisanud neli uut keelt ning olid tugevdanud keskendumist ELi teemadele. Projekti järgmise etapi ülesehitust on kohandatud kooskõlas hindamise peamiste järeldustega.

Tervis ja tarbijakaitse

Rahvatervise Programmi (2003–2008)[62] järelhindamises märgiti, et isegi kui selle esimese rahvatervise programmiga ELi tasandil oleks soovitud rahastada tegevuse laiemat spektrit, on just eesmärgipärasemad jõupingutused valitud valdkondades programmi järgmise põlvkonna seisukohast olulise tähtsusega. Hindamises kutsuti paremini keskenduma Euroopa lisaväärtusele prioriteetsete valdkondade valimise kaudu iga-aastastes tööprogrammides ja kohaldamisotsustes.

Samuti leiti järgneva programmi[63] vahehindamises, et programm peaks paremini keskenduma prioriteetidele ja kasutama finantstoetust viisil, mis tagaks suurima ELi lisaväärtuse. Programmi korralduse ja haldamise kohta kinnitati, et välja on töötatud kord iga-aastastes tööprogrammides prioriteetide kindlaksmääramiseks ja nende vastavuse tagamiseks rahvatervise programmi üldiste eesmärkidega. Samas leitakse, et see kord ei ole eriti selge ega järjepidev. Rahvatervise programmi meetmed on üldjuhul vastavuses programmi eesmärkidega, kuid tulemuste ja mõju hindamiseks on praegu veel liiga vara. Leitakse, et enamikul meetmetel on olnud kogu ELi hõlmav mõju ning enamik neist oleks jäänud võtmata või neid oleks võetud väiksemas ulatuses, kui rahvatervise programmi vahendeid ei oleks eraldatud. Juhtumipõhine hindamine näitas, et ELi lisaväärtus oli kõige suurem eelkõige parima tava edendamise ja võrkude loomise valdkonnas. Tõhususe seisukohast prognoositi mastaabisäästu enamiku meetmete puhul, kuigi selle mõõtmise viise ei ole täpselt kindlaks määratud. Tervise- ja Tarbijaküsimuste Rakendusameti juhtimise allhange parandas märkimisväärselt tulemusi.

Uues terviseprogrammis tahetakse keskenduda väiksemale arvule tõendatud ELi lisaväärtusega meetmetele, mis tagavad konkreetsed tulemused ja mis on suunatud kindlakstehtud vajaduste rahuldamisele või puudujääkide kõrvaldamisele. Programmi abil soovitakse parandada liikmesriikide koostööd tervishoiu valdkonnas ning toetada sellega riiklike tervishoiupoliitikate reformi.

Maksundus ja tolliliit

Programmi „Fiscalis”[64] vahehindamises leiti, et programm on andnud positiivse panuse maksusüsteemide toimimise parandamisse siseturul ning see on asjakohane probleemide lahendamiseks, millega liikmesriikide ametiasutused silmitsi seisavad. Jõuti järeldusele, et programm pakub ELi lisaväärtust: maksualase koostöö valdkonnas edu saavutamiseks ei oleks paljusid vajalikke meetmeid võetud või need oleks võetud tunduvalt hiljem, kõrgema hinnaga või vähem optimaalsete tulemustega, kui programmi koostööraamistikku ei oleks olnud. Jõuti üldisele järeldusele, et Fiscalis annab kulutustele vastavat tulu.

Samas märgiti, et programmi tõhusus oli piiratum ELi õigusest arusaamise parandamise ja pettusevastase võitluse puhul. Samuti soovitati luua tulemustel põhinev järelevalve- ja hindamissüsteem. Programmi tulemusi tuleks paremini levitada ning programmi tegevus võidaks sellest, kui suudetaks kaasata suuremal hulgal sidusrühmasid.

Tolliprogrammi vahehindamises rõhutati programmi tõhusat panust siseturu toimimisse. Programmil oli ELi lisaväärtus, toetades meetmeid, mida muidu ei oleks võetud või mis oleks nõudnud märkimisväärselt rohkem ressursse või aega, kui EL ei oleks neid kooskõlastanud ja rahalist toetust andnud. Programm soodustas riikide tolliasutuste vahelist koostööd ja kooskõlastamist, suurendades seega teabe ja hea tava vahetamist.

Leiti, et programmi raames võetud ühismeetmete tõhusus on suur, kuigi koostöö tase teiste avalike ja eraõiguslike asutustega julgeoleku ja pettusevastase võitluse tugevdamiseks oli tunduvalt väiksem. Programmi panus kaubanduse lihtsustamisse kolmandate riikidega ei olnud väga suur. Hindamises juhiti tähelepanu sellele, et tõhusust oleks olnud võimalik suurendada tulemuste parema levitamise ning kandidaat- ja potentsiaalsete kandidaatriikide suurema kaasamise ja toetamise kaudu.

Haridus ja kultuur

Programmi „Aktiivsed noored“[65] vahehindamine[66] kinnitas seda, et seni on programm oma eesmärke edukalt täitnud, olles eelkõige suunatud nendele noortele, kellel on vähem võimalusi. Programm „Aktiivsed noored“ aitab kaasa ELi noortepoliitika eesmärkide saavutamisele ning on aidanud tagada noorte osalemise üritustel ka pärast programmi lõppemist, noorte osaluse valitsusväliste organisatsioonide töös ning suurendanud noorte liikuvust. Tegevused, mida programmi raames toetatakse, ei leiaks tõenäoliselt mujalt rahastamist. Programmis „Aktiivsed noored” osalemise tase on kõrge. Programmi halduskulud tundusid suhteliselt suured, kuid need on põhjendatavad programmi iseloomuga. Eelarveeraldised olid nõuetekohased. Sellele vaatamata tuli noorteorganisatsioonidel ja liikmesriikide asutusel taluda suhteliselt suurt halduskoormust, kuigi haldusvahendeid oli märkimisväärselt tõhustatud. Võrreldes liikmesriikides korraldatud noorteprogrammidega oli osalejate rahulolu kõrge ja rakendamisstruktuurid olid tõhusad.

Rubriik 4 − ELi ülemaailmne roll

Areng ja välissuhted

Kahes katsehindamises Tuneesia[67] ja Mali[68] eelarvetoetuse kohta leiti, et eelarvetoetus on tõhus vahend riikides, kus valitsus kasutab jõulist arengupoliitikat. Tuneesias aitas eelarvetoetus saavutada märkimisväärset majanduskasvu, kuid erasektori arendamiseks on vaja paremini suunatud vaesuse vähendamise poliitikat. Malis aitas see kaasa teatavate positiivsete tulemuste saavutamisele hariduse ja tervishoiu valdkonnas. Eelarvetoetus täiendab teisi abi vorme, eriti suutlikkuse suurendamise puhul. Sellega ei saa esile kutsuda suuremaid poliitilisi muutusi, kuid sellega saab poliitika rakendamiseks pakkuda täiendavat toetust. Selle mõju on suurem, kui see on seotud laiemate poliitiliste ja majanduslike partnerlustega.

Temaatilises hindamises[69] tööhõive elavdamise ja sotsiaalse kaasamise toetusprogrammi kohta partnerriikides[70] leiti, et kuigi programm on arengupoliitikas prioriteetse tähtsusega, oli selle kaasamine arenguprogrammidesse vähene ja programmide koostamiseks puudusid asjaomased näitajad. Mõned väljapoole kutseharidust ja –koolitust jäävad sekkumised keskendusid vaid töökohtade loomisele. Uues arengukoostöövahendis (2014–2020) võetakse üleilmsete avalike hüvede ja probleemide teemaprogrammi kaudu arvesse vajadust tegeleda inimarenguga, sealhulgas tervishoiu, hariduse, soolise võrdõiguslikkuse, tööhõive, oskuste, sotsiaalse kaitse ja sotsiaalse kaasamisega, samuti majandusarenguga seonduvate selliste aspektidega nagu majanduskasv, töökohad, kaubandus ja erasektori kaasamine.

Konfliktide ennetamiseks ja rahu tagamiseks[71] antud toetuste hindamisel[72] jõuti järeldusele, et EL on märkimisväärselt suurendanud oma haaret, tugevdanud oma poliitilist raamistikku ja töötanud välja laia valiku rahalisi ja mitterahalisi vahendeid. Komisjon pakkus lisaväärtust neutraalsuse, usaldusväärsuse (jätkuva kohaloleku), vajaliku rahalise ressursi, laiema valiku vahendite, pikaajalise kogemuse ja usaldusväärsuse vormis, edendades demokraatiat, rahu ja inimõigusi. Põhimõtteline suunitlus poliitika tasandil ei ole aga alati olnud kohane tegevustasandil. EL peaks konfliktide ennetamiseks ja rahu tagamiseks antavaid toetusi konsolideerima ja neid edasi arendama selle tagamiseks, et rahalisi toetusi täiendaksid ja võimendaksid ka mitterahalised toetused.

Ülemeremaade ja –territooriumidega toimuva koostöö[73] hindamisel[74] jõuti järeldusele, et ELi toetus on olnud kokkusobiv ELi poliitiliste eesmärkidega edendada kõnealuste maade ja territooriumide majandus- ja sotsiaalarengut ja tuua neid majanduslikus mõttes ELile lähemale. Kaubanduse puhul ei tasakaalustanud ELi eelisrežiim piisavalt majanduse mitmekesistamisel esinevaid piiranguid. Ülemeremaade ja –territooriumide kaasamine piirkondlikesse programmidesse vähenes, sest kohalikud võrgud olid isoleeritud, osalemiskulud olid kõrged ning lisaks esines keelebarjääre. Mõningaid tulemusi on saavutatud kliimamuutuste ja loodusõnnetuste kriisiohjamise valdkonnas.

Euroopa Liidu Stabiliseerimisvahendi[75] kriisile reageerimise ja valmisoleku komponentide hindamine näitas, et stabiliseerimisvahend on märkimisväärselt kaasa aidanud ELi kriisile reageerimise ja selleks valmisoleku meetmete üldisele asjakohasusele, tulemuslikkusele ja tõhususele. Samuti leiti, et vahendil on märkimisväärne roll ELi rahu, julgeoleku ja arengu ülesehitamisel ning rahu ja stabiilsuse tagamisel maailmas. Stabiliseerimisvahendi panuse juures on ülimalt oluline tema tõendatud suutlikkus reageerida kriisiolukordadele kiiresti ja õigeaegselt.

Humanitaarabi ja kodanikukaitse

2011. aastal tehtud hindamised näitasid, et komisjoni tegevus on olnud suunatud peamistele terviseohtudele, vähendades Birma põgenike suremuse määra Kambodžas haiguste parema kontrolliga, on asjakohaselt ja tõhusalt reageerinud Zimbabwe kooleraepideemiale, on aidanud kaasa asja- ja nõuetekohaste mitut sektorit hõlmavate programmide loomisele Ugandas ning on Euroopa reageeringu üldise osana kaasa aidanud Haiti maavärina tagajärgede likvideerimisele. Haitit ja Zimbabwet käsitlevates hindamistes rõhutati, et sekkumiste korral tuleks pääste-, taastamis- ja arengutegevus juba varem tõhusalt siduda. See tähelepanek kajastub ka komisjoni humanitaarabi valdkonna praegustes ettepanekutes, integreerides humanitaarsetesse interventsioonidesse pääste-, taastamis- ja arengutegevuse ning tugevdades seda.

Liidu kodanikukaitse mehhanismi ja kodanikukaitse rahastamisvahendi (2007–2009)[76] hindamisel leiti, et mõlemad on oluliselt kaasa aidanud Euroopa koostöö ja koordineerimise edasisele arengule.

Laienemine

Hindamine ühinemiseelse abi rahastamisvahendi[77] ettevalmistamise toetamiseks pärast 2013. aastat sektori, riigi ja piirkondlikul tasandil kinnitas seda, et ühinemiseelse abi rahastamisvahend on üldjuhul asjakohane. Samuti leiti, et laienemisest saadav majanduslik ja muu üldisem kasu on tunduvalt suurem kui uue rahastamisvahendiga seonduvad kulud, ning et ELi vahend võimaldab Euroopa lisaväärtust, sidudes finantstoetuse poliitiliste kriteeriumide edendamisega, võimaldades ELil tegutseda rahvusülese ja regioonidevahelise koostöö katalüsaatorina ning ELi asutuste ja ametite kogemuste vahendajana (nt mestimine).

Lisaks kinnitati hindamises, et on arvestatav põhjus luua tulevane ühinemiseelne rahastamisvahend, mis võidaks poliitikadialoogi ja finantskoostöö vahelisest paremast ühtsusest, sektoripõhisest lähenemisviisist programmitöös, mitmeaastasest kavandamisest, toetusesaajate ja sidusrühmade suuremast kaasamisest kõigis etappides ning tulemuslikkusega seotud stiimulitest.

3. Järeldused

Käesolevas aruandes esitatud hindamistulemused näitavad seda, et eri rahastamisprogrammide eesmärgid on täidetud ja neil on olnud ELi lisaväärtus. Samas kasutatakse aruandes peamiselt vahehindamiste tulemusi, mis keskenduvad eelkõige tegevusele, ning ei anna seega lõplikku ülevaadet finantstulemustest ja mõjust. Kogemustest on õpitud ning nende põhjal antakse juhiseid täiustamist vajavate valdkondade parandamiseks. Võimaluse korral on aruandes välja pakutud soovitavad parandusmeetmed, mis on mõjutanud jätkuprogramme. Aruandes märgitakse, et üldiselt on vaja paremat keskendumist, tulemuste seostamist eesmärkidega ning suuremat tähelepanu meetmete vahelisele sidususele ja järjepidevusele.

Komisjon soovib selgemalt kindlaks määrata, kuidas käesolevat aruannet tõhustada eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutava institutsiooniga peetava arutelu käigus. Samuti võtab komisjon arvesse kontrollikoja soovi saada aruanne aasta alguses.

Tuleviku aruandes kajastatakse ka ELi programmide püsimist ajagraafikus, ning tulemused ja mõju esitatakse niipea, kui vastavad andmed on kättesaadavad. Selle eesmärgi täitmiseks tuleb luua tugev ja ühtne raamistik, et tagada järelevalve programmide edukuse üle kogu nende kehtivusaja jooksul.

[1] Komisjon võttis esimese, 2010. aastat käsitleva hindamisaruande vastu 17. veebruaril 2012 (vt COM(2012)40).

[2] Euroopa Parlamendi 10. mai 2011. aasta otsus 2009. aasta ELi eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta; III jagu; punktid 71 ja 72.

[3] Euroopa Kontrollikoja arvamus nr 4/2012, mille komisjon sai 7. juunil.

[4] See on komisjoni strateegilise planeerimise ja programmitöö tsükkel – iga-aastased tegevusaruanded, eelarveselgitused jne.

[5] Järeldused, lk 16.

[6] Euroopa Parlamendi otsus 2010. aasta ELi eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta (P7_TA(2012)0153)_I osa).

[7] Euroopa Kontrollikoja arvamus nr 4/2012, mille komisjon sai 7. juunil.

[8] Hindamisuuringud võivad sisaldada tegevuse tulemuslikkuse konkreetseid aspekte ja/või keskenduda järelevalve- ja rakendamisküsimustele.

[9] Kehtivad eeskirjad 2011. aasta iga-aastase tegevusaruande koostamiseks – finantsmääruse artikli 60 lõige 7.

[10] Finantsmääruse artikkel 33.

[11] Mitmeaastane eelarve on ligikaudu 3,6 miljardit eurot.

[12] Selle aruande üldine lähenemisviis on välja selgitada vahehindamised. Kui ei ole märgitud, kas tegemist on vahe- või järelhindamisega, sisaldab aruanne mõlema elemente.

[13] Isegi kui programm hõlmab ajavahemikku 2007–2013, oodatakse viimaseid tulemusi siiski alles 2017. aastaks.

[14] Eelarve on ligikaudu 34 miljonit eurot.

[15] http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/eye_final_report_en.pdf

[16] ELi eelarvet kasutatakse vaid tagatiste jaoks.

[17] Eelarve on ligikaudu 8 miljardit eurot.

[18] TEN-T programmi eesmärk on tagada Euroopa transpordivõrgu ühtekuuluvus, vastastikune ühtsus ja koostalitusvõime ning sellele juurdepääs.

[19] 18 projekti olid seotud raudteega, kaks siseveeteedega.

[20] Viimase programmi osaline järelhindamine ja praeguse programmi osaline vahehindamine.

[21] http://ec.europa.eu/transport/evaluations/doc/2011_marco-polo-programme-2003-2010.pdf. Vahe- või järelhindamine on märkimata nende hindamiste puhul, mis hõlmavad programmide eelkäijaid või käimasolevaid programme.

[22] Ainuüksi programmi Marco Polo I eelarve on ligikaudu 417 miljonit eurot.

[23] http://ec.europa.eu/information_society/activities/sip/policy/programme/current_prog/index_en.htm

[24] Eelarve on ligikaudu 55 miljonit eurot.

[25] Eelarve on ligikaudu 149 miljonit eurot.

[26] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0548:FIN:En:PDF

[27] Eelarve on ligikaudu 730 miljonit eurot.

[28] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_iee2_programme.pdf

[29] Eelarve on ligikaudu 4 miljardit eurot.

[30] http://ec.europa.eu/energy/evaluations/doc/2011_eepr_mid_term_evaluation.pdf

[31] Eelarve on ligikaudu 55 miljardit eurot (sealhulgas Euratom).

[32] Seisuga 30. september 2012.

[33] Vaba juurdepääs tähendab tasuta juurdepääsu Internetis. Vaba juurdepääsu eesmärk on tõhustada ja edendada teadmiste levitamist, parandades seeläbi teaduslike avastuste tõhusust ja suurendades kasu, mida saadakse teadusuuringuid riiklikult rahastavate asutuste investeeringutest teadus- ja arendustegevusse.

http://ec.europa.eu/research/science-society/index.cfm?fuseaction=public.topic&id=1294&lang=1

[34] Seitsmenda raamprogrammi viies järelevalvearuanne – 2011. aasta järelevalvearuanne: http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm?pg=fp7-monitoring

[35] http://ec.europa.eu/research/evaluations/index_en.cfm

[36] Seitsmenda raamprogrammi transpordiuuringute programmi hindamine, „Teadmiste piirkonna” programmi mõju hindamise raames koostatud ülevaade ja kuuenda raamprogrammi uute tootmistehnoloogiate programmi hindamisuuring.

[37] Eelarve on ligikaudu 7 miljardit eurot.

[38] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/education/2011/llpreport_en.pdf

[39] Eelarve on ligikaudu 309 miljonit eurot.

[40] http://ec.europa.eu/social/keyDocuments.jsp?type=0&policyArea=0&subCategory=0&country=0&year=0&advSearchKey=evaluationesf&mode=advancedSubmit&langId=en

[41] Võitlus diskrimineerimise vastu tööl ja tööturul.

[42] http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/evaluation/expost2006/wpb_en.htm

[43] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#1

[44] http://ec.europa.eu/regional_policy/information/evaluations/impact_evaluation_en.cfm#2

[45] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/income/index_en.htm

[46] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/sugar-2011/index_en.htm

[47] Suhkrusektori ümberkorraldamine, turu stabiliseerimine, turusuunitluse laiendamine ja suhkruvarude kättesaadavus.

[48] http://ec.europa.eu/agriculture/evaluation/market-and-income-reports/dairy-sector-2011_en.htm

[49] http://ec.europa.eu/agriculture/eval/reports/promotion/index_en.htm

[50] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/eff_interim_evaluation_en.pdf Eelarve on ligikaudu 4,3 miljardit eurot.

[51] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:52011DC0857:EN:NOT

[52] Koosneb programmist „Kuritegevuse ennetamine ja kuritegevuse vastu võitlemine“ ja programmist „Terrorismi ning muude julgeolekuriskide ennetamine, nendeks valmisolek ja nende tagajärgede likvideerimine.”

[53] Eelarve on ligikaudu 109 miljonit eurot.

[54] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0351:FIN:EN:PDF

[55] Eelarve on ligikaudu 199 miljonit eurot.

[56] Eelarve on ligikaudu 116 miljonit eurot.

[57] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0254:FIN:EN:PDF

[58] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0249:FIN:EN:PDF Eelarve on ligikaudu 93 miljonit eurot.

[59] Eelarve on ligikaudu 21 miljonit eurot.

[60] http://eur-lex.europa.eu/Result.do?T1=V5&T2=2011&T3=246&RechType=RECH_naturel&Submit=Search

[61] Euroopa raadiovõrk.

[62] Eelarve on ligikaudu 312 miljonit eurot.

http://ec.europa.eu/health/programme/docs/ex_post_evaluation_en.pdf

[63] http://ec.europa.eu/health/programme/docs/mthp_final_report_oct2011_en.pdf

[64] Eelarve on ligikaudu 157 miljonit eurot.

http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/common/publications/studies/fiscalis2013_mid_term_report_en.pdf

[65] Eelarve on ligikaudu 885 miljonit eurot.

[66] http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/youth/2011/interimreport_en.pdf

[67] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1286_docs_en.htm

[68] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1290_docs_en.htm

[69] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1296_docs_en.htm

[70] Eelarve on ligikaudu 7,9 miljardit eurot.

[71] Ajavahemiku 2001–2010 eelarve on ligikaudu 7,7 miljardit eurot.

[72] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1291_docs_en.htm

[73] Ajavahemiku 1999–2009 eelarve on ligikaudu 286 miljonit eurot.

[74] http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2011/1294_docs_en.htm

[75] http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/evaluation/search/search.do

[76] Ajavahemiku 2007–2013 eelarve on ligikaudu 190 miljonit eurot.

[77] Ajavahemiku 2007–2013 eelarve on ligikaudu 11,5 miljardit eurot.