ET Euroopa Liidu Teataja CE 259/29

10. Euroopa Arengufondi programmitöö rakendamine

P6_TA(2008)0171

Euroopa Parlamendi 23. aprilli 2008. aasta resolutsioon 10. Euroopa Arengufondi programmitöö rakendamise kohta (2007/2138(INI))

(2009/C 259 E/06)

Euroopa Parlament,

— võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud Cotonous 23. juunil 2000 (1) (Cotonou leping);

— võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (2);

— võttes arvesse nõukogu 14. mai 2007. aasta määrust (EÜ) nr 617/2007 10. Euroopa Arengufondi rakendamise kohta AKV-EÜ koostöölepingu raames (3);

— võttes arvesse kodukorra artiklit 45;

— võttes arvesse arengukomisjoni raportit ning väliskomisjoni ja eelarvekomisjoni arvamusi (A6-0042/2008),

A. arvestades, et 10. Euroopa Arengufondi (EAF) rakendamine on seotud ratifitseerimisprotsessi lõpetamisega (kõigis ELi liikmesriikides ja 2/3 Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikides) hiljemalt 30. novembril 2007, et see jõustuks 1. jaanuaril 2008 (Cotonou lepingu artikli 93 lõige 3);

B. arvestades aegumisklauslit, mis ei võimalda enam kasutada eelmiste EAFide jääke;

C. arvestades komisjoni kavatsust siduda kõik 9. EAFi vahendid kulukohustustega hiljemalt 31. detsembriks 2007;

D. arvestades, et EAFi ei rahastata endiselt ELi eelarvest, vaatamata Euroopa Parlamendi nõudmistele seoses EAFi eelarvesse kandmisega;

E. arvestades, et tõsiasi, et Euroopa Parlament ja liikmesriikide parlamendid ei teosta mingit ametlikku kontrolli EAFi üle, kuna seda ei rahastata ELi eelarvest, on demokraatiat silmas pidades vajakajäämine,

F. arvestades komisjoni poolt 64 AKV riigis läbi viidud uuringut valitsusväliste osalejate kaasamise kohta 10. EAFi programmitöösse, mis näitas, et kuigi teavet anti kõigil juhtudel, toimus tegelik osalemine üksnes pooltes uurimisalustes riikides;

G. arvestades ELi-Aafrika tippkohtumisel Lissabonis ( 8.–9. detsembril 2007) Aafrika-Euroopa Liidu uue strateegilise partnerluse ja 2008.–2010. aasta tegevuskava käivitamist, mis mõlemad põhinevad Aafrika ühtsuse põhimõtetel, Aafrika ja Euroopa vastastikusel sõltuvusel, omavastutusel ja ühisel vastutusel, inimõiguste ning demokraatlike ja õigusriigi põhimõtete austamisel ning õigusel arengule, ning sellega seoses Euroopa Parlamendi ja üleaafrikalise parlamendi ühisdeklaratsiooni vastuvõtmist, milles kutsutakse tugevdama parlamentide rolli uues strateegias;

H. arvestades ELi ja liikmesriikide poliitilisi kohustusi arenguabi valdkonnas – eriti Aafrika arengu soodustamiseks – ning abi tõhusust;

I. arvestades ELi kohustust suurendada 2010. aastaks kaubandusabi 2 000 000 000 euroni aastas (1 000 000 000 komisjonilt ja 1 000 000 000 liikmesriikidelt);

J. arvestades 10. EAFi assigneeringute soovituslikku jaotust, mille puhul ligikaudu 30 % on mõeldud üldiseks eelarvetoetuseks, 30 % infrastruktuurile, 15 % valitsemissektorile (sealhulgas rahu ja turvalisuse tagamiseks), 8 % põllumajandusele ja maaelu arenguks, 8 % sotsiaalsektoritele ja sotsiaalseks ühtekuuluvuseks ning ülejäänud raha jaotatakse majandusarengu, institutsioonilise toetuse ja keskkonna valdkonna vahel;

K. arvestades, et haridusele ja esmasele tervishoiule eraldatud vahendite osakaal on 10. EAFis mõnevõrra väiksem kui 9. EAFis,

10. EAFi väljakutsed ja eesmärgid

1. juhib tähelepanu sellele, kui palju on kaalul seoses EAFi rakendamisega ajavahemikus 2008–2013, võttes eelkõige arvesse ELi ja liikmesriikide poliitilisi kohustusi arenguabi valdkonnas, Euroopa ja Aafrika uuendatud partnerluse väljatöötamist ja ELi panust aastatuhande arengueesmärkide saavutamiseks 2015. aastal;

2. kiidab täielikult heaks määruse (EÜ) nr 617/2007 artiklis 1 sätestatud koostöö põhieesmärgi, s.o „kaotada vaesus partnerriikides ja -piirkondades säästva arengu kontekstis, sealhulgas püüelda aastatuhande arengueesmärkide poole”; peab väga oluliseks nimetatud esmatähtsate eesmärkide konkreetset kajastumist määrusega ette nähtud rakendusmeetmetes ja menetlustes ning kahetseb asjaolu, et riikide ja piirkondade strateegiadokumente käsitlevad sätted tuginevad nende eesmärkide piiratud tõlgendamisele;

3. nõuab, et EAFi rakendamist võetaks arvesse EÜ asutamislepingu artikli 177 lõikes 3 sätestatud ELi rahvusvaheliste kohustuste raames;

4. nõuab tungivalt, et EAFi rakendamine oleks kooskõlas ÜRO Arenguprogrammi soovitustega ametliku arenguabi kasutamise valdkonnas ning et programmitööst jäetaks välja kõik meetmed, mis ei vasta Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni arenguabikomitee kehtestatud ametliku arenguabi kriteeriumidele; nõuab seetõttu määruse (EÜ) nr 617/2007 artikli 2 lõike 3 muutmist;

5. tervitab lihtsustamise ja ühtlustamise soovi EAFi uue määruse (EÜ) nr 617/2007 väljatöötamisel; on seisukohal, et ühtlustamine arengukoostöö rahastamisvahendiga (4) peab aitama tugevdada Euroopa Parlamendi rolli EAFi rakendamise seires ja järelevalves;

6. pooldab EAFi rahastamist ELi eelarvest, et suurendada arengukoostöö sidusust, läbipaistvust ja tõhusust ning tagada selle demokraatlik juhtimine; rõhutab, et EAFi lülitamine eelarvesse on asjakohane vastus korduvatele probleemidele seoses valitsustevahelise ratifitseerimisprotsessi kohmakuse ja aeglusega; kutsub nõukogu üles nägema ette EAFi rahastamine eelarvest finantsraamistiku vahekokkuvõtte tegemise raames 2009. aastal;

7. tervitab EÜ asutamislepingu artikli 179 lõike 3 (mis välistas EAFi lepingu kohaldamisalast) kavandatavat väljajätmist Lissaboni lepingust, millega luuakse võimalus EAFi viimiseks ELi eelarvesse;

8. juhib veel kord tähelepanu, et parlament toetab arengupoliitika sidusust ELi võetud kohustustega tagada, et arengupoliitika eesmärgid ei oleks vastuolus kõnealust poliitikavaldkonda mõjutavate teiste ELi poliitikavaldkondadega (kaubandus, keskkond, julgeolek, põllumajandus jne);

9. nõuab, et komisjon pööraks rohkem tähelepanu AKV riikide kvalifitseeritud tööjõu väljarändamisele ELi ning esitaks ettepaneku asjakohaste meetmete kohta, et lihtsustada kvalifitseeritud töötajate jäämist oma päritoluriiki või sinna tagasi pöördumist;

10. rõhutab veel kord toetust omavastutuse ja osaluse põhimõtetele, mis on Cotonou lepingus ja Euroopa arengukonsensuses kesksel kohal (5);

Ajakava

11. kutsub neid AKV riike, kes ei ole veel sisekokkulepet ja muudetud Cotonou lepingut ratifitseerinud, seda tegema, et 10. EAFi rakendamisega oleks võimalik alustada esimesel võimalusel;

12. võtab arvesse komisjoni võetud kohustust siduda kõik 9. EAFi vahendid kulukohustustega hiljemalt 31. detsembri 2007. aasta tähtajaks; palub komisjonil võtta kõik vajalikud meetmed selleks, et ühegi assigneeringu suhtes ei kohaldataks aegumisklauslit ning et oleks tagatud rahastamise järjepidevus;

13. rõhutab, et piirav ajakava ei ole võimaldanud piisaval määral kaasata programmitöösse kodanikuühendusi ja riikide parlamente ning nõuab, et konsulteerimisprotsessi puudujäägid parandatakse rakendusetapis;

Strateegiadokumendid ja esmatähtsad tegevusvaldkonnad

14. rõhutab, et määruse (EÜ) nr 617/2007 artiklis 1 kehtestatud eesmärkide saavutamiseks tuleb programmitöös eelistada meetmeid, mille eesmärk on vaesuse vähendamine, keskendudes konkreetselt aastatuhande arengueesmärkidega seotud valdkondadele, nagu sotsiaalvaldkond, eeskätt tervishoiu- ja põhihariduse sektor; rõhutab, et arengukoostöö rahastamisvahendi raames võetud kohustus eraldada 20 % vahenditest aastaks 2009 tervishoiu ja põhihariduse parandamisele peaks sidususe tagamiseks kehtima kõigi Euroopa arengupoliitika kulutuste, sealhulgas EAFi kulude kohta;

15. võtab teadmiseks komisjoni kavatsuse saavutada see eesmärk eelarvetoetuse kaudu, kuid avaldab kahetsust, et koostöös abisaajariikidega ei ole töötatud välja ühtegi üldstrateegiat tervishoiu- ja haridussektori lisamiseks esmatähtsate abivaldkondade hulka riikide strateegiadokumentides; nõuab 20 % eesmärgi saavutamise nimel nimetatud küsimuse ümberhindamist finantsraamistiku vahekokkuvõtte tegemise raames;

16. rõhutab, et vaesust on võimalik kestvalt vähendada üksnes jätkusuutliku majandusliku, sotsiaalse ja keskkonnaalase arengu olukorras; rõhutab ühtlasi, et kogu EAFi tegevus peab seetõttu moodustama osa arenguprotsessist, mille eesmärk on luua tugev majandus, millega tagatakse keskkonnakaitse ega jäeta kedagi ilma peamistest sotsiaalteenustest;

17. rõhutab, et jätkusuutlikku arengut ei ole võimalik kunagi täielikult saavutada sõja, tsiviilkonflikti või poliitilise ebakindluse olukorras; on seetõttu seisukohal, et prioriteetseks tuleks lugeda ka demokraatia ülesehitamine ning jõupingutused hoida või toetada rahu, õigusriiki, stabiilseid ja demokraatlikke institutsioone, samuti inimõiguste igakülgne austamine;

18. on arvamusel, et riikide strateegiadokumentide suhtes tuleks kohaldada demokraatlikku kontrolli ning sellest tulenevalt ei tuleks neid töötada välja ega kohaldada parlamentaarse kontrollita; arvab, et riikide strateegiadokumentide üleandmine AKV-ELi parlamentaarsele ühisassambleele aitab olulisel viisil täita Cotonou lepingus sätestatud omavastutuse eesmärki ning on positiivne samm asjaomasele ühisassambleele ja Euroopa Parlamendile institutsiooniliste volituste andmise suunas komiteemenetluse raames; palub komisjonil jälgida, et parlamentaarsel ühisassambleel oleksid materiaalsed vahendid strateegiadokumentidega seotud töö nõuetekohaseks teostamiseks ning et selle arvamusi arvestataks komisjoni järelaruandes;

19. avaldab kahetsust, et määruses (EÜ) nr 617/2007 ei ole sätestatud ühtegi üksikasjalikku menetlust Euroopa Parlamendi, riikide parlamentide, kohalike omavalitsuste ega valitsusväliste osalejate osalemiseks riikide strateegiadokumentide väljatöötamisel, järelevalves ja hindamises ega nendega sel eesmärgil konsulteerimiseks; palub nõukogul ja komisjonil kaasata sellised konsultatsioonid süstemaatiliselt programmitöösse;

Soolise võrdõiguslikkuse mõõde

20. väljendab kahetsust, et soolist võrdõiguslikkust ei ole kaasatud eraldi meetmete valdkonnana; nõuab selle otsuse läbivaatamist EAFi rakendamise vahekokkuvõtte raames, kui partnerriigid on sellega nõus;

21. palub komisjonil pidada soolise võrdõiguslikkuse osas kinni olulisemates poliitilistes dokumentides (nagu Euroopa arengukonsensus, ELi-Aafrika ühisstrateegia ja loomulikult Cotonou leping) võetud kohustustest ning seeläbi tagada, et soolise võrdõiguslikkuse küsimus kuulub AKV-ELi partnerluses poliitiliste prioriteetide hulka ning sellele pööratakse asjakohast tähelepanu ja antakse piisavalt rahalisi vahendeid soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamise raames, samuti nõuab tungivalt soolise võrdõiguslikkusega seotud küsimuste nähtavuse suurendamist, lisades selleks soolise võrdõiguslikkuse peatüki ja konkreetsed näitajad komisjoni koostatavasse aastaaruandesse, et teostada paremini järelevalvet ja hinnata paremini tehtud edusamme;

Eelarvetoetus

22. on seisukohal, et eelarvetoetus võib aidata tõhusalt kaasa vaesuse kaotamisele ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele, eelkõige juhul, kui vahendid suunatakse esmajoones hariduse ja esmase tervishoiu sektorisse; jagab komisjoni head tahet kasutada eelarvetoetust kõnealustele sektoritele suunatud vahendite osakaalu suurendamiseks riikide eelarvetes;

23. tuletab meelde, et eelarvetoetuse tõhusus ja õiguspärasus on sõltuvuses mitme eeltingimuse rangest täitmisest, ühelt poolt eelkõige abiandjate paremini kooskõlastatud tegevusest ja teiselt poolt demokraatlike põhimõtete austamisest abisaajariikides, headest valitsemistavadest ja riigi rahandussüsteemi haldamise kontrollimisest demokraatlikult valitud parlamendi poolt; kutsub komisjoni üles tagama enne eelarvetoetusprogrammi algatamist range kinnipidamine nimetatud eeltingimustest;

24. väljendab heameelt komisjoni algatuse üle siduda eelarvetoetus otseselt edusammudega aastatuhande arengueesmärkide saavutamisel ning edendada kõnealuste eesmärkide täitmist aastatuhande arengueesmärkide lepingutega, nähes ette tagatud rahastamise pikemaks ajaks ja aidates seeläbi tugevdada abi prognoositavust;

25. nõuab, et eelarvetoetuse hindamine usaldusväärsete, läbipaistvate ja aastatuhande arengueesmärkide elluviimisel saavutatud edusammude mõõtmist võimaldavate näitajate põhjal oleks aluseks aruandele, mis esitatakse igal aastal Euroopa Parlamendile, parlamentaarsele ühisassambleele, liikmesriikide parlamentidele ja valitsusvälistele osalejatele;

26. nõuab konkreetsete vahendite eraldamist eelarvetoetuse raames, et tõsta kõigi AKV riikide parlamentide suutlikkust eelarvekontrolli valdkonnas;

Stimuleeriv toetus

27. juhib veel kord tähelepanu sellele, et parlament toetab heade valitsemistavade edendamist ning pooldab hea valitsemise premeerimise põhimõtet Cotonou lepingu artiklis 8 määratletud poliitilise dialoogi raames tingimusel, et premeerimisvahendite eraldamise kriteeriumid ning rakenduskord on selged ja läbipaistvad;

28. märgib, et mitmed komisjoni kehtestatud kriteeriumid stimuleeriva toetuse eraldamiseks kajastavad põhjapiirkondade huve, ning taunib abi sidumist muude kui hea valitsemistava tingimusega;

29. väljendab muret majandus- ja sotsiaalhaldusega seotud kriteeriumide tõlgendamise pärast; ei poolda nn varjatud majandus- ja sotsiaalkriteeriumide kehtestamist ning leiab, et asjaomase valdkonna õigusnormide ja avaliku sektori poliitika analüüsimine ei tohi viia liberaliseerimist ja dereguleerimist käsitlevate nõudmiste esitamiseni; soovitab lisada juhtimisprofiilidele avalike teenuste olemasolu ja kvaliteediga seotud kriteeriumid; tuletab meelde, et AKV riigi või piirkonna seisukohta lõpliku otsuse tegemiseks majanduspartnerluslepingus osalemise või mitteosalemise kohta ei tohi käsitleda kriteeriumina;

30. palub komisjonil selgitada stimuleeriva toetuse vahendite eraldamisega seotud otsustamisprotsessi ning esitada ettepanekud Euroopa Parlamendi ja valitsusväliste osalejate teavitamiseks kõnealuses valdkonnas;

Piirkondlik integratsioon, kaubandusabi ja majanduspartnerluslepingud

31. tuletab meelde, et EL on võtnud endale kohustuse suurendada kaubandusabi 2 000 000 000 euroni aastas ning eraldada sellest lisaabist 50 % AKV riikide abistamiseks, rahastades seda kasvu täiendavatest vahenditest; peab väga oluliseks, et EL täidaks kaubandusabi valdkonnas võetud kohustusi, ning palub komisjonil ja nõukogul koostada aruanne praeguse olukorra kohta ELi ja liikmesriikide võetud kohustuste täitmisel;

32. nõuab, et olenemata AKV riikide või piirkondade seisukohtadest seoses lõpliku otsuse tegemisega majanduspartnerluslepingutes osalemise või mitteosalemise kohta, peab neil kõigil olema võrdne õigus rahastamisele piirkondlike integreerimisprogrammide kaudu; on vastu sellele, et integreeritud piirkondlike programmide vahendite eraldamine seotakse majanduspartnerluslepingutes osalemist puudutavate tingimustega;

33. kordab nõudmist, et AKV riikide majanduse majanduslepingutele vastavaks kohandamisega seotud erivajadusi rahastataks EAFi täiendavate rahaliste vahenditega;

Osalemine

34. rõhutab, et EAFi eelarve täitmisele heakskiidu andmise a posteriori läbivaatamine Euroopa Parlamendis on demokraatliku kontrolli seisukohast ebapiisav ning palub nõukogul anda parlamendile institutsiooniline roll kogu programmitöö järelevalve ja hindamise ajaks, kuni EAF lisatakse ELi eelarvesse;

35. avaldab kahetsust ühenduse programmitöös osalejate rolli käsitleva eeskirja liialt laialivalguva ja ebaselge sõnastuse pärast (vt määruse (EÜ) nr 617/2007 artikli 2 lõige 3); nõuab Euroopa Parlamendi, riikide parlamentide, kohalike omavalitsuste ja valitsusväliste osalejate esindajate kaasamist programmitöösse ning EAFi rakendamise kontrollimisse ja järelevalvesse;

36. kutsub ELi liikmesriikide ja AKV riikide parlamente teostama ranget parlamentaarset kontrolli täidesaatva võimu suhtes EAFi programmitöö osas; palub komisjonil tagada, et liikmesriikide parlamentidega konsulteeritaks aktiivselt strateegiadokumentide väljatöötamise ja järelevalve igas etapis;

37. kinnitab veel kord, et Euroopa Parlament toetab 2005. aasta aprillis parlamentaarse ühisassamblee 9. istungjärgul esitatud nõudmist, et asjakohane protsendimäär EAFi vahendeid eraldataks parlamendiliikmete ning juhtivate poliitika-, majandus- ja ühiskonnategelaste koolitamiseks ning poliitiliseks hariduseks, et püsivalt kindlustada hea valitsemistava, õigusriik, demokraatlikud struktuurid ning valitsuse ja opositsiooni vaheline suhtlemine vabadel valimistel põhinevates pluralistlikes demokraatlikes riikides;

Järelevalve ja tulemuste hindamine

38. nõuab Euroopa Parlamendi, riikide parlamentide ja valitsusväliste osalejatega konsulteerimist seoses EAFi rakendamise vahekokkuvõtte läbivaatamisega 2010. aastal ning Euroopa Parlamendi teavitamist investeerimisrahastu vahekokkuvõtte tulemustest;

39. tervitab komisjoni kavatsust koostada igal aastal EAFi raames eraldatud abi kohta aruanne, mille komisjon edastab Euroopa Parlamendile; jälgib aruande läbivaatamisel väga tähelepanelikult selle abi mõju vaesuse kaotamisele ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele; nõuab selle iga-aastase aruande esitamist ka parlamentaarsele ühisassambleele, riikide parlamentidele ja valitsusvälistele osalejatele;

40. väljendab heameelt komisjoni ja Euroopa Investeerimispanga kavatsuse üle hinnata tulemusi korrapäraselt, pöörates erilist tähelepanu aastatuhande arengueesmärkide elluviimisel tehtud edusammudele, ning kaasata ühenduse abi hindamise etapil asjaomased sidusrühmad, sealhulgas valitsusväliseid osalejaid, mis tähendab loomulikult ka Euroopa Parlamendi, liikmesriikide parlamentide ja parlamentaarse ühisassamblee kaasamist; palub komisjonil selgitada, millise korra alusel ja kui tihti niisuguseid hindamisi tehakse;

41. rõhutab, et kriisi või konflikti olukorras on parlamendiliikmete ja kodanikuühiskonna esindajate kogemused ja asjatundlikkus eriti väärtuslikud, ning palub komisjonil näha ette nendega konsulteerimine enne määruse (EÜ) nr 617/2007 artikli 8 lõikes 2 sätestatud erimeetmete võtmist;

Abi tõhusus

42. märgib rahuloluga, et arenguabi tõhusust käsitlev Pariisi deklaratsioon on leidnud äramärkimist, ning nõuab, et EAFi programmitöö oleks kooskõlas kõnealuse deklaratsiooni soovitustega; rõhutab samas, et tasakaalustatud ning võrdväärse ELi ja AKV partnerluse ülesehitamine ei saa põhineda üksnes rahastajate tegevuse kooskõlastamisel ja ühtlustamisel, vaid peab edendama eeskätt vastastikuseid kohustusi ning vastutust, eriti valitsemise valdkonnas;

43. julgustab komisjoni viima ellu kavatsus jälgida tähelepanelikult asjaomases valdkonnas toimunud edasiminekut ning koostama 2008. aasta septembris toimuva Accra tippkohtumise ettevalmistamise raames konkreetne aruanne; nõuab abi tõhususe hindamist Euroopa Parlamendile esitatava korrapärase aruande vormis;

44. tunnistab, et komisjoni püüdlused makseid kiirendada on aidanud EAFi täitmismäära oluliselt parandada; rõhutab siiski, et asjaomane valdkond nõuab veel palju tööd ning kutsub liikmesriike selles tegevuses aktiivselt osalema; palub komisjonil esitada Euroopa Parlamendile ja parlamentaarsele ühisassambleele kvartaliülevaade väljamaksete kohta;

45. jagab täielikult kindlat tahet suurendada abi prognoositavust EAFi rakendamise raames;

Aafrika rahutagamisrahastu

46. toetab kindlalt Aafrika rahutagamisrahastu loomist ning nõuab, et kõnealuse vahendi haldamise eeskirjas väljenduks ELi ja Aafrika Liidu poliitilise partnerluse tugevdamine kooskõlas ELi-Aafrika uue ühisstrateegia suunistega;

47. rõhutab, et Aafrika rahutagamisrahastut tuleb käsitleda ühise välis- ja julgeolekupoliitika alla kuuluva rahastamisvahendina ning et see ei kuulu vastavalt arenguabikomitee kriteeriumidele arengupoliitika alla; väljendab seetõttu tõsist kahetsust seoses nõukogu 11. aprilli 2006. aasta otsusega, milles nähakse ette rahutagamisrahastu rahastamine EAFi kaudu;

48. palub komisjonil ja nõukogul näha ette rahastamine muudest vahenditest hiljemalt pärast Aafrika rahutagamisrahastule hinnangu andmist 2010. aastal; palub, et parlamendiga konsulteeritaks selle hindamise raames;

49. nõuab Euroopa Parlamendi ja parlamentaarse ühisassambleega konsulteerimist komisjoni koostatavate 2008.–2010. aasta tegevuskava ning vahendite kasutamist käsitleva iga-aastase tegevusaruande üle;

Kaasrahastamine ja kooskõla muude rahastamisvahenditega

50. kiidab heaks 10. EAFi programmitööga antud võimaluse rahastada arenguprojekte koos liikmesriikide või teiste rahastajatega;

51. soovitab sama võimalust muude ELi rahastamisvahendite osas ning kordab üleskutset luua uus programmeeritav ja prognoositav üleaafrikaline rahastamispakett, mida finantseeritakse EAFi, arengukoostöö rahastamisvahendi temaatiliste programmide ja Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi kaudu, et rahastada ja toetada ELi-Aafrika uue ühisstrateegia rakendamist;

52. soovitab luua ELi-AKV ühisprogrammid kaasrahastamise alusel, et leida ühiseid lahendusi sellistele suurtele ülemaailmsetele väljakutsetele nagu juurdepääs ülemaailmse tähtsusega avalikele hüvedele või kliimamuutus ning aidata niiviisi tugevdada Cotonou lepingus sätestatud poliitilist partnerlust;

*

* *

53. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.

(1) EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3. Lepingut muudeti 25. juunil 2005 allkirjastatud lepinguga (ELT L 209, 11.8.2005, lk 27).

(2) ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.

(3) ELT L 152, 13.6.2007, lk 1.

(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1905/2006, millega luuakse arengukoostöö rahastamisvahend (ELT L 378, 27.12.2006, lk 41).

(5) Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate, Euroopa Parlamendi ja Komisjoni ühisavaldus: „Euroopa konsensus” (ELT C 46, 24.2.2006, lk 1).