Jätkuvalt on tehtud edusamme, et saavutada kalavarude tasemed, mis oleksid kooskõlas FMSY tasemega. Kõigis lubatud kogupüügiga hõlmatud piirkondades on FMSY taset ületava püügi määr tunduvalt vähenenud. 2015. aastal oli kalapüük FMSY tasemega võrreldes 99 % (2003. aastal oli see 158 % ja 2008. aastal 129 %). Üldiselt on liigkasutus kõikides piirkondades oluliselt vähenenud (välja arvatud Vahemeri ja Must meri).

Vaatamata nendele edusammudele on vaja teha veelgi rohkem tööd eelkõige selleks, et vähendada Vahemerel toimuva ülepüügi kõrget taset ja selliste üksikute kalavarude arvu, mida kasutatakse Atlandi kirdeosas üle FMSY taseme, ning et rakendada lossimiskohustust.

-Maksimaalse jätkusuutliku saagikuse eesmärgi täitmine. Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) viimase, 2015. aasta andmetel põhineva hinnangu kohaselt kasutatakse Atlandi kirdeosas hinnatud 66 kalavarust 39 kalavaru sellise kalastussuremuse piires, mis tagab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse (FMSY) (st 59 %, eelneval aastal 52 %). Keskmine kalastussuremus on stabiliseerunud ja on nüüd ligikaudu 1,0. Kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemega kehtestatud lubatud kogupüük kasvas 2017. aastal 44ni, moodustades 61 % Atlandi kirdeosa kogupüügist.

Käesolevas teatises antakse ülevaade ühise kalanduspoliitika (ÜKP) olukorrast. Teatises antakse aru edusammudest, mis on tehtud säästva kalapüügi saavutamiseks ja selle tagamiseks, et mere bioloogiliste ressursside kasutamisel taastatakse ja säilitatakse püütavate liikide populatsioonid maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tagamiseks vajalikust kõrgemal tasemel, mis omakorda aitab saavutada 2020. aastaks Euroopa meredes hea keskkonnaseisundi. Teatises vaadeldakse kalavarude seisundi muutusi, ELi laevastiku olukorda, lossimiskohustuse järkjärgulist kasutuselevõttu ja detsentraliseerimise edenemist. Samuti on teatises esitatud põhimõtted, millest lähtuti 2018. aasta kalapüügivõimalusi käsitlevate komisjoni ettepanekute koostamisel. Liikmesriikidel, nõuandekomisjonidel, muudel sidusrühmadel ja üldsusel palutakse esitada ettepanekud nende poliitikasuundade kohta.

Kalavarude puhul, mille üle peavad rannikuriigid konsulteerima, suurenes hariliku makrelli lubatud kogupüük 2016. aastal 14 %. Osaliste (EL, Norra ja Fääri saared) vahel kokku lepitud pikaajalise majandamiskava kohaldamise tulemusel said kõik kalapüügist huvitatud osalised kalapüügivõimalused, mis on veidi üle 1 miljoni tonni. Käesoleval aastal tehakse võrdlusanalüüs. Põhjaputassuu lubatud kogupüük kehtestati kooskõlas FMSY tasemega ja see tõusis järsult 1,3 miljoni tonnini. Asjaomased rannikuriigid leppisid kokku põhjaputassuud käsitlevas uues strateegias, mis on kooskõlas FMSY tasemega. Atlandi-Skandinaavia heeringa puhul leppisid kõik osalised kokku üldises püügi piirnormis, mis jääb FMSY tasemest allapoole (kooskõlas strateegiaga, mis kehtib alates 1999. aastast). See võimaldas suurendada Atlandi kirdeosa lubatud kogupüüki märkimisväärselt ehk peaaegu 650 000 tonnini.

Läänemere 2017. aasta lubatud kogupüügi puhul on järgitud mitmeaastast kava. Heeringa ja atlandi merilesta lubatud kogupüük on kooskõlas FMSY tasemega; kilu ja lõhe lubatud kogupüük on FMSY tasemest allpool. Lääneosa tursavaru olukord annab põhjust muretsemiseks ja seepärast vähendati selle lubatud kogupüüki 2017. aastaks 56 %. Kõnealuse kalavaru taastamiseks on võetud muid kõrvalmeetmeid. Lubatud kogupüügi vähendus võeti vastu idaosa tursavaru puhul (25 %) ja Soome lahe lõhevaru puhul (20 %) ettevaatusprintsiibi alusel ning Riia lahe räimevaru puhul (11%). Põhibasseini lõhe puhul on lubatud kogupüük kooskõlas maksimaalse jätkusuutliku saagikusega ja jäänud viimastel aastatel samaks; koos teatamata püügikoguste vähendamise ja jõgedega seotud riiklike meetmetega on see aidanud suurendada tagasipöörduvate kudekalade arvu.

Põhjamere kalavarude olukord paraneb jätkuvalt: 59 % lossitavatest kogustest pärineb säästlikult majandatud kalavarudest. Kooskõlas FMSY tasemega on hariliku merikeele lubatud kogupüük suurenenud 21 % ja salehomaaride lubatud kogupüük on suurenenud 46 %. Põhjaatlandi süsikat püütakse allpool FMSY taset; selle lubatud kogupüük on 53 % suurem. Kooskõlas FMSY -alase nõuandega vähendati kilttursa lubatud kogupüüki 45 %. Eeldatakse siiski, et tänu juurdekasvu paranemisele viimastel aastatel see kalavaru suureneb. Nii turska kui ka merlangi püütakse jätkuvalt veidi üle FMSY taseme, kuid kõnealused püügitasemed on kooskõlas näitajaga MSY BTRIGGER. Merilesta ja harilikku merikeelt püütakse alla FMSY taseme.

Loodepiirkonna vetes suureneb jätkuvalt põhjapoolse merluusi varu ja lubatud kogupüük on kasvanud 10 % kooskõlas FMSY tasemega. Kõnealune kalavaru ulatub nüüdseks kaugemale Põhjamerre. Keldi mere ja Iiri mere heeringavarud on ohututes bioloogilistes piirides, kuid nende lubatud kogupüüki on vastavalt 6 % ja 10 % kärbitud, mis kajastab kõnealuste varudega seotud suundumusi. Salehomaaride lubatud kogupüük VII püügipiirkonnas on suurenenud 9 % ja suurim kasv on 68 % Porcupine’i madalal. Hariliku merikeele lubatud kogupüük La Manche’i idaosas on vähenenud 16 % kooskõlas kalandussektori esitatud kalavarude majandamise mudeliga, mille STEFC on heaks kiitnud; kõnealuse püügi kohta on kehtestatud täiendavad kaitsemeetmed. Läänepoolse stauriidivaru lubatud kogupüük on langenud 23 %.

Šotimaa läänepoolsetes vetes pärineb 63 % lossitud kogustest säästlikult majandatud kalavarudest. Iiri meres on see näitaja 55 %. Viimase puhul esineb endiselt tõsiseid probleeme, kuna nii tursa- kui ka merlangivarud on oluliselt vähenenud. Tursa kalastussuremus ületab tunduvalt FMSY taset. Merlangi püütakse nüüd tublisti alla FMSY taseme, kuid see varu ei näita veel mingeid taastumise märke.

Keldi mere puhul on 37 % lossitud kogustest jätkusuutlikes piirides. Tursa, kilttursa ja merlangi segapüük on kalapüügivõimaluste kehtestamisel jätkuvalt probleem. Merlangi ja kilttursa lubatud kogupüük on kasvanud vastavalt 21 % ja 7 %, samas kui tursa lubatud kogupüük on vähenenud 38 %. Merlangi püütakse alla FMSY taseme ja kiltturska üle FMSY taseme, kuigi kalavaru seisund ületab näitajat MSY BTRIGGER. Keldi mere tursavaru on vähenenud ja seda püütakse üle FMSY taseme. Keeruline on see, et turska püütakse mitmesuguse segapüügi käigus, kus tursa selektiivne püük tähendaks ka teiste sihtliikide väiksemat püüki.

Ibeeria ranniku ja Biskaia lahe puhul pärineb 68 % lossitud üldkogustest säästlikult majandatud kalavarudest. Euroopa merikuradi lubatud kogupüük on suurenenud 54 % kooskõlas FMSY-alase nõuandega. Juba mõned aastad on Biskaia lahe hariliku merikeele suhtes kohaldatud kalandussektori esitatud kalavarude majandamise mudelit, mis on STECFi hinnangul jätkusuutlik. Tänu sellele kalandussektori algatusele ei muudeta 2017. aasta lubatud kogupüüki. Megrimi puhul (Biskaia laht ja läänepiirkonna veed), mille kohta Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) andis FMSY-alast nõu esimest korda, vähendati lubatud kogupüüki veerandi võrra. Uusmeremaa merluusi lubatud kogupüük on veidi vähenenud, kuid seda kalavaru püütakse endiselt üle FMSY taseme. Euroopa anšoovist püütakse Biskaia lahes säästvalt ja stauriidivaru on IX püügipiirkonnas ohututes bioloogilistes piirides; selle lubatud kogupüük on kasvanud 7 %.

Süvamere kalavarude püügi võimalused moodustavad ELis lossitud üldkogustest vähem kui 1 %. Need kehtestatakse kaheaastase tsüklina ning 2017. ja 2018. aasta lubatud kogupüük on juba kindlaks määratud. Kalju-tömppeakala lubatud kogupüük loodepiirkonna vetes on kindlaks määratud vastavalt FMSY tasemele. Kõikide muude kalavarude puhul on andmed ja hinnangud piiratud. Mõne varu puhul esineb tõsiseid probleeme, võttes arvesse nende madalat saagikust.

Vahemere ja Musta mere puhul on FMSY taseme saavutamine endiselt keeruline mitmel põhjusel:

– suur arv väikesemahulise püügiga tegelevaid laevu, mille puhul on saagiga (lossimised ja tagasiheide) seotud kontrollimise, nõuete täitmise tagamise, järelevalve ja aruandluse meetodid ebapiisavad;

– kalanduse liigirohkus;

– kalavarude jagamine liikmesriikide ja mitteliikmesriikide vahel, mis muudab ÜKP eesmärkide järgimise keerulisemaks, ja