Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2015. aastaks /* COM/2014/0552 final - 2014/0254 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid 11. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1380/2013 (ühise kalanduspoliitika kohta) kohaselt taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikust tasemest kõrgemal. Tähtis vahend nende eesmärkide saavutamiseks on lubatud kogupüüki (TAC), kvoote ja püügikoormuse piiranguid hõlmav iga-aastane kalapüügivõimaluste kindlaksmääramine. Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks liikmesriikide 2015. aasta kalapüügivõimalused seoses majanduslikult kõige tähtsamate Läänemere kalavarudega. Iga-aastast lubatud kogupüüki ja kvoote käsitlevate otsuste lihtsustamiseks ja selgitamiseks määratakse kalapüügivõimalused Läänemeres alates 2006. aastast kindlaks eraldi määrusega. · Üldine taust Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) edastas 2014. aasta mais ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) 2014. aasta juunis teadusnõuanded Läänemere kalavarude kohta 2015. aastaks. Ettepanek koosneb kahest osast, mis on olulised 2015. aastal Läänemere kalavarude majandamiseks kalapüügivõimaluste kaudu: ühes osas määratakse kindlaks lubatud kogupüügid ja kvoodid, teisega piiratakse püügikoormust, kehtestades kalalaevade tegevusele piirangud (lubatud merepäevade arv). · Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Kalapüügivõimalusi ja nende eraldamist liikmesriikidele reguleeritakse kord aastas. Kõige hiljutisem õigusakt on nõukogu 19. novembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1180/2013, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2014. aastaks. Läänemere kalavarude haldamise seisukohast on oluline ka nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1434/98 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 88/98. Nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1098/2007, millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava ning muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 779/97, on esitatud kõnealuste tursavarude taastamiseks kohaldatavad kontrolli- ja seiremeetmed. Lisaks on selles määruses sätestatud lääne- ja idaosa tursavarude lubatud kogupüükide kehtestamise eeskirjad ning asjaomased püügikoormuse piirangud. · Kooskõla ELi muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja eeskirjadega ning liidu säästva arengu poliitikaga. 2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega on konsulteeritud Teadusorganisatsioonid, kellega konsulteeriti, on Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). Euroopa Liit palub ICESilt ning STECFilt igal aastal teadusnõuandeid tähtsate kalavarude kohta. Saadud nõuanded hõlmavad kõiki Läänemere kalavarusid, mille kohta tehakse lubatud kogupüügi ettepanek. · Konsulteerimine huvitatud isikutega Läänemere nõuandekomisjoni (BSAC) põhjalähedaste ja pelaagiliste kalavarude ühistöörühma koosolekul juunis 2014 peeti konsultatsioone ICESi poolt kalavarudele antud hinnangu alusel. Ettepaneku teadusliku põhjenduse andsid ICES ja STECF. Kaaluti kõiki asjaomaste kalavarude kohta esitatud esialgseid seisukohti ja võeti neid ettepanekus arvesse nii palju kui võimalik, minemata vastuollu olemasoleva poliitikaga või põhjustamata ohustatud varude olukorra halvenemist. Teadusnõuannet püügipiirangute kohta arutati ka BALTFISHi foorumil. · Mõju hindamine Läänemeres 2015. aastaks kavandatud kalapüügivõimalused kokku (tonnides) suurenevad 2014. aastaga võrreldes 12 % ja määratakse kindlaks tasemel, mis ulatub ligikaudu 629 tuhande tonnini[1]. Kalavarude põhjal arvestades täheldatakse nelja räimevaru lubatud kogupüügi suurenemist keskmiselt 31 %, samas väheneb lääneosa tursavaru püük 48 %, kilupüük 17 % ja kahe lõhevaru püük 15 % (isendites arvestatuna). Võttes aluseks kaheksas Läänemere-äärses riigis 2012. aastal lossitud kala keskmise hinna,[2] suureneb räimevarude püügivõimaluste väärtus 2015. aastal ligi 80 miljoni euro võrra, koguväärtuseni 164 miljonit eurot. Kõige suuremat langust täheldatakse lääneosa tursavarude lubatud kogupüügis, st 32 miljonilt eurolt 2014 aastal 14 miljonile eurole 2015. aastal. Võttes aga arvesse asjaolu, et 2013. aastal kasutati tursakvoodist ära ainult 60 %, ja oletades, et püügitase jääb 2014. ja 2015. aastal samaks, ei ole kvoodi väärtuse vähenemine nii oluline. Käesolevas ettepanekus ei kajasta ainult lühiajalisi probleeme, vaid see on ka osa pikemaajalisest strateegiast, mille kohaselt kalapüüki vähendatakse pikemas perspektiivis järk-järgult säästva tasemeni ja seejärel hoitakse sellel. Ettepaneku strateegia järgimine viiks seega keskmises või pikas perspektiivis stabiilse püügikoormuseni ja suuremate kvootideni. Strateegia rakendamisega kaasnevad pikas perspektiivis loodetavasti jätkusuutlikum kalapüük ja kasvav lossimismaht. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG · Kavandatud meetme kokkuvõte Ettepanekuga soovitakse kehtestada ELi kalapüügi suhtes kohaldatavad püügipiirangud, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärk taastada ja hoida püütavate liikide populatsioonid mere bioloogiliste ressursside kasutamise kaudu maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemest kõrgemal. · Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 43 lõige 3. · Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. · Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu asjakohase määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikeid 6 ja 7 ja artiklit 17, on liikmesriikidel õigus jaotada need kalapüügivõimalused piirkondadele või ettevõtjatele vastavalt nimetatud artiklites sätestatud kriteeriumidele. Seega on liikmesriikidel piisavalt manööverdamisruumi selliste otsuste tegemisel, mis on seotud neile eraldatud kalapüügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikuga. Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise konkreetse määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. · Õigusakti valik Kavandatav õigusakt: määrus. See on ettepanek kalavarude majandamiseks ELi toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel. 4. MÕJU EELARVELE Käesolev ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. 5. LISATEAVE · Lihtsustamine Ettepanekuga lihtsustatakse jätkuvalt (ELi või liikmesriikide) ametiasutuste haldusmenetlusi, kuna selles sisalduvad Läänemere 2014. aasta püügivõimalusi käsitleva määrusega sarnased sätted. · Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel Ettepanek käsitleb iga-aastast määrust 2015. aasta kohta ega sisalda seetõttu läbivaatamisklauslit. · Üksikasjalik selgitus Ettepanekuga määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2015. aastaks. Lossimiskohustust hakatakse teatavat liiki püügiga hõlmatud kalavarude suhtes kohaldama alates 1. jaanuarist 2015. Läänemeres hõlmab selline püük kalavarusid, mille suhtes on käesoleva määrusega kehtestatud lubatud kogupüük ja kvoodid, nimelt väikeste pelaagiliste liikide püüki (räime- ja kiluvarud), lõhepüüki (lõhevarud), samuti tursapüüki (tursavarud), ning mille püük on määratletud liigi põhjal. Selliste liikide suhtes, mille põhjal ei määratleta püüki, kuid mille suhtes on kehtestatud lubatud kogupüük (nt merilest), kohaldatakse Läänemeres lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2017. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 2 kohase lossimiskohustuse kehtestamisega toimub muutus, kavandatavad kalapüügivõimalused kajastavad lossitud kalavarude asemel püütud kalavarusid. Seda tehakse asjaomaste kalavarude püügi kohta saadud teaduslike nõuannete põhjal, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1. Kalapüügivõimalused tuleb kindlaks määrata ka artikli 16 lõike 1 kohaselt (osutab suhtelise stabiilsuse põhimõttele) ja artikli 16 lõike 4 kohaselt (osutab ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja mitmeaastastes majanduskavades sätestatud eesmärkidele ). Kavandatavad numbrilised kogused kajastavad teadusnõuandeid ja konsultatsioone Läänemere nõuandekomisjoniga. Selleks et vajaduse korral kehtestada ELi kvoodid Vene Föderatsiooniga ühiste kalavarude jaoks, arvati varude vastavad kogused maha ICESi soovitatud lubatud kogupüügist. Komisjoni eesmärk on tagada kalavarude säästev kasutamine vastavalt liidu poliitikale ja võetud rahvusvahelistele kohustustele ning säilitada samas stabiilsed püügivõimalused, mistõttu lubatud kogupüügi iga-aastased muudatused on võimalikult väikesed, võttes arvesse konkreetse kalavaru seisukorda. Lubatud kogupüük ja liikmesriikide vahel jaotatud kvoodid on esitatud käesoleva määruse I lisas. Kõiki Läänemere viit pelaagilist varu (neli räimevaru ja üks kiluvaru) ja lääneosa tursavaru püütakse 2015. aastal maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel, seepärast vastab kavandatud lubatud kogupüük maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagavale kalastussuremusele. Lõhe ja merilesta lubatud kogupüük Soome lahes vastab ICESi väljatöötatud lähenemisviisile, mida kasutatakse väheste andmetega kalavarude puhul. Lõhe lubatud kogupüük mere põhiosas vastab Läänemere lõhevarude majandamise mitmeaastases kavas sätestatud püügikontrollieeskirjale (KOM(2011) 470 (lõplik)). Idaosa tursavaru käsitleva nõuande ja lubatud kogupüügi kohta oodatakse alles ICESi[3] selgitust. Tagasiulatuv analüüs lääneosa tursavaru kohta näitab, et tegelik kalastussuremus on olnud suurem kui Läänemere tursavarude majandamise mitmeaastases kavas osutatud eesmärk ning seda tuleb vähendada 10 % kooskõlas mitmeaastase kava artikliga 6. ICES aga ei pea sellist vähendamist ettevaatuspõhimõttele vastavaks ja peab oma soovituses vajalikuks suuremat vähendamist, mis põhineb maksimaalset jätkusuutlikku saagikust püüdleval lähenemisviisil. Mitmeaastase kava artikli 7 kohaselt võib nõukogu kehtestada lubatud kogupüügi, mis on väiksem kui artikli 6 kohaldamisest tulenev lubatud kogupüük. Püügikoormuse suhtes ei ole sellist erandit võimalik kehtestada ning seepärast tuleb lubatud merepäevi artikli 8 lõike 4 kohaselt vähendada 10 %. Idapoolse tursavaru bioloogiliste muutuste tõttu ei esitanud ICES selle kalavaru bioloogilisi võrdluspunkte, st tegelikku kalastussuremust. Kava on välja töötatud eeldusel, et tursa kasv jääb stabiilseks, kuid nii see enam ei ole. ICESi tähelepanekute kohaselt on idapoolse tursavaru kasv viimastel aastatel olulisel määral vähenenud ning bioloogilisi võrdluspunkte ei ole enam võimalik kehtestada. ICESi sõnul ei saa seepärast anda idapoolse tursavaru kohta soovitusi Läänemere tursavarude mitmeaastase kava põhjal ja ICES soovitab määrata lubatud kogupüük väheste andmetega kalavarude puhul kasutatava lähenemisviisi põhjal. See muudab mitmeaastase kava artiklite 6, 7 ja 8 kohaldamise idapoolse tursavaru suhtes 2015. aastal võimatuks, kuna kavas olevad lubatud kogupüügi ja püügikoormuse kehtestamise eeskirjad põhinevad kõnealustel võrdluspunktidel. Seepärast on asjakohane määrata Läänemere uue mitmeaastase kava ettepaneku ootuses kalapüügivõimalused kindlaks vastavalt kava artikli 5 lõikele 1 ja ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 ICESi poolt väljatöötatud lähenemisviisi põhjal, et takistada idapoolse tursavaru ülepüüki lubatud kogupüügi kehtestamata jätmise tõttu. Nõukogu määrusega (EÜ) nr 847/96 kehtestati lubatud kogupüügi haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, sealhulgas artikli 3 kohased paindlikkust käsitlevad sätted ja artikli 4 kohased ettevaatusprintsiibi või analüütilise lubatud kogupüügi põhjal majandatavad kalavarud. Nimetatud määruse artikli 2 kohaselt otsustab nõukogu lubatud kogupüügi kehtestamisel, milliste kalavarude suhtes ei kohaldata artikleid 3 ja 4, võttes aluseks eelkõige kalavarude bioloogilise seisundi. Hiljuti lisati paindlikkusmehhanism kõigi selliste kalavarude jaoks, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohane lossimiskohustus. Selleks et vältida liigset paindlikkust, mis kahjustaks mere bioloogiliste elusressursside mõistliku ja vastutustundliku kasutamise põhimõtet ja takistaks ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamist, tuleks selgitada, et määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4 kasutatakse ainult siis, kui liikmesriik ei kasuta määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast ühest aastast teise ülekandmist. 2014/0254 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2015. aastaks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013[4] kohaselt tuleb kehtestada meetmed, millega reguleeritakse juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästvat kalandustegevust, võttes arvesse kättesaadavaid teaduslikke, tehnilisi ja majanduslikke nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruannet ning asjaomastes geograafilistes piirkondades või pädevusvaldkondades loodud nõuandekomisjonidelt saadud nõuandeid. (2) Nõukogu peab vastu võtma meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavarude ja kalavarurühmade kaupa, lisades vajaduse korral teatavad nendega funktsionaalselt seotud tingimused. Vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõigetele 1 ja 4 eraldatakse kalapüügivõimalused liikmesriikidele selliselt, et iga kalavaru või püügiviisi puhul oleks tagatud kõikide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus ning järgitaks artikli 2 lõikes 2 osutatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. (3) Seepärast tuleks lubatud kogupüügid kehtestada kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ja võtta seejuures arvesse põhjenduses 1 märgitud põhimõtteid. (4) Väikeste pelaagiliste liikide (räim ja kilu), tursa ja lõhe püügil Läänemeres kohaldatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 osutatud lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015. Kõnealuse määruse artikli 16 lõikes 2 on sätestatud, et kalavarule lossimiskohustuse kehtestamise korral võetakse kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisel arvesse muutust, mis tuleneb üleminekust kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiselt lossimise põhjal kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisele saagi põhjal. (5) Lisaks tuleks kalavarudele, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikele 4, kehtestada kalapüügivõimalused kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Seega tuleks alarajoonides 22–24 kehtestada tursavarude püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud vastavalt nõukogu määruses (EÜ) nr 1098/2007[5] sätestatud Läänemere tursavarude majandamise kavale. (6) Hiljutistest teadusnõuannetest nähtub, et Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) ei suutnud kindlaks määrata alarajoonide 25–32 tursavaru bioloogilisi võrdluspunkte ning tegi selle asemel ettepaneku määrata kõnealuse tursavaru lubatud kogupüük kindlaks väheste andmetega kalavarude puhul kasutatava lähenemisviisi põhjal. Bioloogiliste võrdluspunktide puudumine muudab võimatuks järgida alarajoonide 25–32 tursavaru lubatud kogupüügi ja püügivõimsuse taseme kindlaksmääramise eeskirju. Kuna püügivõimaluste määramata jätmine võiks kujutada tõsist ohtu kõnealuse kalavaru jätkusuutlikkusele, on asjakohane määrata selle tursavaru lubatud kogupüük kindlaks tasemel, mis vastab ICESi väljatöötatud lähenemisviisile väheste andmetega kalavarude puhul. (7) Arvestades teadusnõuandeid, saab Läänemere alarajoonide 22–24 tursavarude suhtes kohaldatava püügikoormuse reguleerimise muuta paindlikuks, ohustamata Läänemere tursavarude haldamise kava eesmärkide saavutamist ja põhjustamata kalastussuremuse suurenemist. Selline paindlikkus võimaldaks püügikoormust tõhusamalt korraldada, kui kvoote ei jaotata liikmesriigi laevastiku vahel võrdselt, ning see hõlbustaks kvoodivahetuste korral kiiret reageerimist. Seetõttu peaks liikmesriigil olema lubatud eraldada tema lipu all sõitvale laevale sadamast äraoleku lisapäevi, kui sama arv sadamast äraoleku päevi võetakse ära teistelt asjaomase liikmesriigi lipu all sõitvatelt laevadelt. (8) Käesolevas määruses sätestatud püügivõimalusi kasutatakse vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009,[6] eelkõige vastavalt selle artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse saagi ja püügikoormuse registreerimist ning teavet kalapüügivõimaluste ammendumise andmete kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta. (9) Nõukogu määrusega (EÜ) nr 847/96 on kehtestud lubatud kogupüükide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel, sealhulgas artikli 3 kohased paindlikkust ning ja artikli 4 kohased ettevaatusprintsiipi või analüütilist lubatud kogupüüki käsitlevad sätted. Nimetatud määruse artikli 2 kohaselt otsustab nõukogu lubatud kogupüügi kehtestamisel, milliste kalavarude suhtes ei kohaldata artikleid 3 ja 4, võttes aluseks eelkõige kalavarude bioloogilise seisundi. Hiljuti lisati paindlikkusmehhanism kõigi selliste kalavarude jaoks, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohane lossimiskohustus. Selleks et vältida liigset paindlikkust, mis kahjustaks mere bioloogiliste elusressursside mõistliku ja vastutustundliku kasutamise põhimõtet, takistaks ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamist ja halvendaks kalavarude bioloogilist seisundit, tuleks sätestada, et määruse (EÜ) nr 847/96 artikleid 3 ja 4 kohaldatakse ainult siis, kui liikmesriik ei kasuta määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast ühest aastast teise ülekandmist. (10) Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, on oluline avada käesoleva määrusega hõlmatud püügipiirkonnad alates 1. jaanuarist 2015. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I peatükk Üldsätted Artikkel 1 Reguleerimisese Käesoleva määrusega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2015. aastaks. Artikkel 2 Reguleerimisala Käesolevat määrust kohaldatakse Läänemerel tegutsevate liidu kalalaevade suhtes. Artikkel 3 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: 1. „ICES” – Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu; 2. „Läänemeri” – ICESi IIIb, IIIc ja IIId püügipiirkonnad; 3. „alarajoon” – Läänemeres paiknev ICESi alarajoon, mis on määratletud nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005[7] I lisas; 4. „kalalaev” – laev, mille seadmestik on ette nähtud mere bioloogiliste ressursside ärieesmärgil kasutamiseks; 5. „liidu kalalaev” – liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev; 6. „püügikoormus” – kalalaeva võimsus korrutatuna püügil oldud päevade arvuga; kalalaevade rühma püügikoormus on rühma kõigi laevade püügikoormuste summa; 7. „varu” – mere bioloogiline ressurss teataval majandamisalal; 8. „lubatud kogupüük” (TAC) – igast kalavarust kogus, mida võib: i) püüda aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus; või ii) lossida aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes ei kehti määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus; 9. „kvoot” – liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist. II peatükk Kalapüügivõimalused Artikkel 4 Lubatud kogupüük ja selle jaotamine Lubatud kogupüük, kvoodid ning vajaduse korral nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas. Artikkel 5 Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira: a) määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist; b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohaseid mahaarvamisi ega ümberjaotamisi; c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 või määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast lubatud lisakoguste lossimist; d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist või määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast ülekandmist; e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105, 106 ja 107 kohaseid mahaarvamisi. Artikkel 6 Lossimiskohustuseta saagi ja kaaspüügi saagi lossimise tingimused Siht- ja kaaspüügina püütud lestasaaki võib pardal hoida või lossida ainult juhul, kui saagi on püüdnud selle liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud. Artikkel 7 Püügikoormuse piirangud Püügikoormuse piirangud on esitatud II lisas. III peatükk Lõppsätted Artikkel 8 Andmete edastamine Kui liikmesriigid saadavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmeid kalavarude püütud või lossitud koguste kohta, kasutavad nad käesoleva määruse I lisas sätestatud kalavarude koode. Artikkel 9 Paindlikkus 1. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse lubatud analüütilist kogupüüki. 2. Nimetatud artikleid ei kohaldata siiski juhul, kui liikmesriigid kasutavad määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast paindlikku ühest aastast teise ülekandmist. Artikkel 10 Jõustumine Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] Välja arvatud idapoolne tursavaru ja kaasa arvatud lõhevarude saagi konverteeritud kaal (1 kala on keskmiselt 4,5 kg). [2] EUMOFA, iga-aastased andmed, saadud järgmiselt veebilehelt http://ec.europa.eu/fisheries/market-observatory/home 22.5.2014. [3] STECF, 2015. aasta teadusliku nõuande läbivaatamine, – 1. osa. Teadusnõuanded Läänemere kalavarude kohta (STECF-14-10), lk 12. [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013, 11. detsember 2013, ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22–61). [5] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1098/2007, 18. september 2007, millega kehtestatakse Läänemere tursavarude majandamise mitmeaastane kava ning muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 779/97 (ELT L 248, 22.9.2007, lk 1–10). [6] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, 20. november 2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1). [7] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2187/2005, 21. detsember 2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil (ELT L 349, 31.12.2005, lk 1). LISAD järgmise dokumendi juurde: Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2015. aastaks I LISA LIIDU KALALAEVADELE LUBATUD KOGUPÜÜK PIIRKONDADES, KUS LUBATUD KOGUPÜÜK ON KEHTESTATUD LIIKIDE JA PIIRKONDADE KAUPA Järgmistes tabelites sätestatakse lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid (eluskaalu tonnides, kui ei ole sätestatud teisiti) kalavarude kaupa ning nendega funktsionaalselt seotud tingimused. Viited püügipiirkondadele on viited ICESi püügipiirkondadele, kui ei ole kindlaks määratud teisiti. Kalavarudele viidatakse liikide ladinakeelsete nimetuste tähestikulises järjekorras. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmises vastavustabelis esitatud tavanimetusi ja ladinakeelseid nimetusi. Teaduslik nimetus || Kolmetäheline kood || Tavanimetus Clupea harengus || HER || Räim Gadus morhua || COD || Tursk Pleuronectes platessa || PLE || Atlandi merilest Salmo salar || SAL || Lõhe Sprattus sprattus || SPR || Kilu Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoonid 30–31 || || || Clupea harengus || || HER/3D30.; HER/3D31. Soome || 152 932 || || Rootsi || 33 602 || || || || || Liit || 186 534 || || || || || TAC || 186 534 || || Analüütiline TAC Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoonid 22–24 || Clupea harengus || || HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. || Taani || 3 115 || || Saksamaa || 12 259 || Soome || 2 || || Poola || 2 891 || Rootsi || 3 953 || || || || Liit || 22 220 || || || || TAC || 22 220 || || Analüütiline TAC Määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata. Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata. || || || Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoonide 25–27, 28.2, 29 ja 32 ELi veed || Clupea harengus || || HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32. Taani || 3 744 || || Saksamaa || 993 || || Eesti || 19 120 || || Soome || 37 321 || || Läti || 4 718 || || Leedu || 4 968 || || Poola || 42 400 || || Rootsi || 56 921 || || || || || Liit || 170 185 || || || || || TAC || Ei kohaldata || Analüütiline TAC Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoon 28.1 || Clupea harengus || || HER/03D.RG || || || Eesti || 17 908 || || Läti || 20 872 || || || || || Liit || 38 780 || || || || || TAC || 38 780 || || Analüütiline TAC || || || Liik || Tursk || Püügipiirkond: || Alarajoonide 25–32 ELi veed || Gadus morhua || || COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. Taani || pm || || Saksamaa || pm || || Eesti || pm || || Soome || pm || || Läti || pm || || Leedu || pm || || Poola || pm || || Rootsi || pm || || || || || Liit || pm || || || || || TAC || Ei kohaldata || Ennetuslik TAC Määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata. Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata. || || || Liik: || Tursk || || Püügipiirkond: || Alarajoonid 22-24 || || Gadus morhua || || COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. Taani || 3 838 || || Saksamaa || 1 877 || || Eesti || 85 || || Soome || 75 || || Läti || 318 || || Leedu || 206 || || Poola || 1 027 || || Rootsi || 1 367 || || || || || Liit || 8 793 || || || || || TAC || 8 793 || || Analüütiline TAC Määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata. Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata. || || || Liik: || Atlandi merilest || || Püügipiirkond: || Alarajoonide 22–32 ELi veed || || Pleuronectes platessa || || PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. Taani || 2 327 || || Saksamaa || 259 || || Poola || 487 || || Rootsi || 176 || || || || || Liit || 3 249 || || || || || TAC || 3 249 || || Ennetuslik TAC Liik: || Lõhe || Püügipiirkond: || Alarajoonide 22-31 ELi veed || Salmo salar || || SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. Taani || 20 290 || (1) || Saksamaa || 2 257 || (1) || Eesti || 2 062 || (1) || Soome || 25 300 || (1) || Läti || 12 905 || (1) || Leedu || 1 517 || (1) || Poola || 6 155 || (1) || Rootsi || 27 425 || (1) || || || || Liit || 97 911 || (1) || || || || TAC || Ei kohaldata || Analüütiline TAC Määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ei kohaldata. Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata. __________ || || || (1) Väljendatakse isendite arvuna. Liik: || Lõhe || Püügipiirkond: || Alarajooni 32 ELi veed || Salmo salar || || SAL/3D32. || || || Eesti || 1 029 || (1) || Soome || 9 005 || (1) || || || || Liit || 10 034 || (1) || || || || TAC || Ei kohaldata || Ennetuslik TAC __________ || || || (1) Väljendatakse isendite arvuna. Liik: || Kilu || || Püügipiirkond: || Alarajoonide 22–32 ELi veed || || Sprattus sprattus || || SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. Taani || 19 691 || || Saksamaa || 12 475 || || Eesti || 22 866 || || Soome || 10 308 || || Läti || 27 617 || || Leedu || 9 990 || || Poola || 58 608 || || Rootsi || 38 067 || || || || || Liit || 199 622 || || || || || TAC || Ei kohaldata || || Analüütiline TAC II LISA PÜÜGIKOORMUSE PIIRANGUD 1. Liikmesriigid annavad oma lipu all sõitvatele liidu kalalaevadele õiguse olla kuni 132 päeva sadamast ära, ICESi alarajoonides 22–24 (välja arvatud ajavahemikul 1.–30. aprill, mil kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punkti a), mis püüavad kala: a) traalide, ankurdatud põhjanootade või muude samalaadsete püügivahenditega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem; b) nakkevõrkude, põhja kinnitatud võrkude või abaratega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, c) põhjapüügivahendite ja õngejadadega, v.a triivõngejadade, ridvata õngede ja taglasõngejadadega. 2. Erandina punktist 1, ning kui see on vajalik kalapüügivõimaluste tõhusaks haldamiseks, võivad liikmesriigid eraldada oma lipu all sõitvatele liidu kalalaevadele sadamast äraoleku lisapäevi, kui: a) sama arv sadamast äraoleku päevi võetakse ära teistelt tema lipu all sõitvatelt laevadelt samas piirkonnas, kus kehtib püügikoormuse piirang; ning b) kui iga doonorlaeva püügivõimsus kilovattides on võrdne või suurem kui päevi juurde saava laeva püügivõimsus. 3. Punkti 2 kohaselt päevi juurde saavate laevade koguarv ei tohi ületada 15 % kõikidest asjaomase liikmesriigi laevadest, millele on osutatud punktis 1.