Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2022/C 278/08)

Käesolev teade on avaldatud vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„Fiefs Vendéens“

PDO-FR-A0733-AM02

Taotluse esitamise kuupäev: 12.5.2022

1. Kirjeldus ja põhjused

1. Ametlik geograafiaseadustik

Kirjeldus ja põhjused

Geograafilise piirkonna kommuunid on ajakohastatud vastavalt ametlikule geograafilisele koodile.

Piirkonna ulatus jääb samaks.

Muudetud on koonddokumendi punkti 6.

2. Piiritletud kasvatusalade kogupindala

Kirjeldus ja põhjused

Piiritletud kasvatusalade piire heaks kiitva pädeva riikliku komitee koosolekute loetellu on lisatud kuupäevad 9. ja 10. veebruar 2022.

Selle muudatuse eesmärk on lisada kuupäev, millal pädev riiklik asutus geograafilise tootmispiirkonna piiritletud kasvatusala muudatuse heaks kiitis. Kasvatusala piiritlemise eesmärk on määrata geograafilises tootmispiirkonnas kindlaks maatükid, mis sobivad selle kaitstud päritolunimetusega toote tootmiseks.

Need muudatused ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

3. Üleminekumeetmed

Kirjeldus ja põhjused

Aegunud üleminekumeetmed jäetakse välja.

Kaotatud on selliste maatükkide kohta registrite pidamine, mille suhtes kohaldatakse üleminekumeetmeid.

Kõnealune muudatus ei mõjuta koonddokumenti.

4. Viide kontrolliasutusele

Kirjeldus ja põhjused

Kontrolliasutuse viite sõnastus on läbi vaadatud, et ühtlustada see teiste nimetuste tootespetsifikaatide sõnastusega. Tegemist on üksnes redaktsioonilise muudatusega.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Fiefs Vendéens

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

1. Valged ja roosad veinid

LÜHIKIRJELDUS

Tegemist on süsihappegaasiga küllastamata valgete, roosade ja punaste veinidega.

Veinidel on järgmised analüütilised omadused:

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides: valged veinid 10 %, roosad veinid 10,5 %, punased veinid 10,5 %

— Minimaalne üldalkoholisisaldus mahuprotsentides: valged veinid 12 %, roosad veinid 12 %, punased veinid 12,5 %

— Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus: valged veinid 11 milliekvivalenti liitri kohta, roosad veinid 11 milliekvivalenti liitri kohta, punased veinid 13 milliekvivalenti liitri kohta

— Maksimaalne fermenteeritava suhkru (glükoos, fruktoos) sisaldus: valged veinid 3 grammi liitri kohta, roosad veinid 3 grammi liitri kohta, punased veinid 2,5 grammi liitri kohta

— Maksimaalne õunhappe sisaldus: kuni 0,4 grammi liitri kohta punaste veinide puhul.

Üldhappesus, vääveldioksiidi üldsisaldus ja üldalkoholisisaldus vastavad liidu eeskirjadega sätestatud väärtustele. Valgetele veinidele on iseloomulik tasakaalukus, milles tuleb esile värskus. Veinid on peene ja õrna maitsega, neile on omane meeldiv mineraalsus ja nende buketis on tuntavad taimede ja puuviljade nüansid.

Roosade veinide värvus varieerub kahvaturoosast lõheroosani. Veinid on kergelt happelised, neid iseloomustab värskus ja mõningane täidlus, tihti on tuntav puuviljalõhn.

Punaseid veine iseloomustab tugev puuviljalõhn, milles võib mõnikord tunda õrnu vürtside, naha ja lagritsa nüansse.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 14,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

2. Punased veinid

LÜHIKIRJELDUS

Veinidel on järgmised analüütilised omadused:

— Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides: 11 %

— Maksimaalne fermenteeritava suhkru (glükoos, fruktoos) sisaldus: 2,5 grammi liitri kohta

— Maksimaalne õunhappe sisaldus: kuni 0,4 grammi liitri kohta punaste veinide puhul.

Üldhappesus, vääveldioksiidi üldsisaldus ja üldalkoholisisaldus vastavad Euroopa eeskirjadega sätestatud väärtustele.

Punaseid veine iseloomustab tugev puuviljalõhn, milles võib mõnikord tunda õrnu vürtside, naha ja lagritsa nüansse.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides) Minimaalne üldhappesus Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta) 16,3 Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta)

5. Veinivalmistustavad

1. Veinivalmistuse eritavad

a. Veinivalmistuse eritavad

Roosade veinide puhul on aktiivsöe kasutamine veini valmistamisel nii puhtal kujul kui ka seguna keelatud.

Punaste veinide puhul on lubatud substraktiivsete rikastamistehnoloogiate kasutamine, maksimaalne osalise kontsentreerimise tase töödeldavates kogustes võib olla kuni 10 %.

Pärast rikastamist ei tohi veinide alkoholisisaldus ületada järgmisi mahuprotsente: valged veinid 12 %, roosad veinid 12 %, punased veinid 12,5 %.

Lisaks eespool esitatud sätetele tuleb veinivalmistustavade puhul kinni pidada liidu tasandi ning põllumajanduse ja merekalanduse seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

b. Viljelustavad

Puude minimaalne istutustihedus on 5 000 puud hektari kohta.

Viinapuude ridade vahekaugus võib olla kuni 1,80 meetrit ning viinapuude tüvede vaheline vahemaa samas reas võib olla 0,90–1,30 meetrit.

Viinapuude lõikamisel jäetakse tüve kohta kuni kümme õiepunga, kasutada võib järgmisi tehnikaid:

— ühe- või kaheõlaline Guyot’ vorm;

— nöörpuu vorm kuni viie võrsega.

Viljapuude lõikamine peab olema lõppenud koristusperioodile eelneva kevade 31. maiks.

c. Aktiivsüsi

Veinide valmistamiseks kohaldatav piirang

Roosade veinide valmistamisel on aktiivsöe kasutamine lubatud veinivirde ja veel kääritamisetapis oleva värske veini puhul, mille kogus ei ületa 15 % asjaomase veinivalmistaja vastava aasta saagist valmistatud roosa veini mahust, seejuures ei või maksimaalne kogus ületada 60 grammi ühe hektoliitri veini kohta.

2. Maksimaalne saagikus

a. Valged ja roosad veinid

66 hektoliitrit hektari kohta

b. Punased veinid

62 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Vastavalt riikliku päritolu- ja kvaliteediorganisatsiooni (Institut national de l’origine et de la qualité) poolt pädeva riikliku komitee 10. veebruari 2011. aasta koosolekul vastuvõetud otsusele toimub viinamarjade korjamine ja pressimine ning veini valmistamine Vendée departemangu järgmiste kommuunide territooriumil. Nimetatud piirkond hõlmab kuupäeval, kui pädev riiklik komitee kiitis käesoleva tootespetsifikaadi heaks, järgmiste kommuunide või kommuunide osade territooriume vastavalt 2021. aasta ametlikule geograafilisele koodile:

Auchay-sur-Vendée (üksnes Auzay delegeeritud kommuuni territooriumi ulatuses), Brem-sur-Mer, Bretignolles-sur-Mer, Le Champ-Saint-Père, Chantonnay, Château-Guibert, La Couture, L’Ïle-d’Olonne, Longèves, Mareuil-sur-Lay-Dissais, Les Sables d’Olonne (üksnes Olonne-sur-Meri delegeeritud kommuuni territooriumi ulatuses), Pissotte, Le Poiré-sur-Velluire, Rives de l’Yon, Rosnay, Le Tablier, Vairé, Vix.

7. Veiniviinamarjasordid

„Cabernet franc N“ (tume)

„Chardonnay B“ (hele)

„Chenin B“ (hele)

„Négrette N“ (tume)

„Pinot noir N“ (tume)

8. Seos(t)e kirjeldus

Geograafiline piirkond on põhjast piiratud Vendée metsasalude ja põldude alaga ning lõunast Luçoni teraviljakasvatustasandikuga. Armorikaani mäestiku serv ulatub idast läände alates Atlandi rannikul asuvast Sables-d’Olonne’ist kuni Fontenay-le-Comte’ini. Viinamarjaistandused on rajatud kohtadesse, kus seda mäestikunõlva läbib jõgede võrgustik, 3–5 % tõusuga mäenõlvadele, mis on valdavalt suunatud lõunasse või edelasse. Olonne’i soode alal asub „Bremi“ piirkond, sellele järgnevad piki Lay ja Yoni jõgede orge „Mareuil“ ja „Chantonnay“ piirkond ning Vendée jõe kaldal asuv „Vixi“ piirkond. See geograafiline piirkond hõlmab Vendée departemangu lõunaosas asuva 18 kommuuni territooriumi.

Geoloogiliselt on geograafiline piirkond küllaltki ühtlane, asudes Armorikaani kristalse aluspõhja serval, mis puutub kokku juuraajastu lubjakivimoodustistega. Geoloogiline aluspõhi koosneb peamiselt kiltkivist ja rüoliidist, mõnikord ka gneissist ja amfiboliidist, geograafilise tähise „Vix“ piirkonnas ka lubjakivist. Seejuures on kivimid tavaliselt kaetud jõgedest pärinevate tertsiaariajastu liiva- ja kruusasetetega. Seetõttu iseloomustavad viinamarjakoristuseks määratud kasvatusalasid peamiselt tumedad happelised mullad, milles on suur jämedamate osiste osakaal. Need mullad on täiesti erinevad metsaalade sügavatest mudase tekstuuriga muldadest ning lõunas asuva tasandiku viljakatest savimuldadest. Vendée piirkonna lõunaosa kliima on mõõdukalt ookeaniline ja märkimisväärselt soojem kui põhja pool asuvate metsaste alade kliima. Sademete hulk on väiksem ning päikesekiirgust on rohkem, suvel on sademeid vähe (Olonne’i ja La Rochelle’i piirkonnad on Atlandi ookeani ranniku kõige päikeserikkamad, juunist septembrini ulatuva 6kuulise perioodi jooksul paistab päike keskmiselt 1 430 tunni jooksul). Aasta keskmine temperatuur jääb vahemikku 12–12,5 °C, temperatuuri kõikumised on suuremad piirkonna ida- ja lääneosas, seoses kõrguse suurenemise ja ookeani mõju nõrgenemisega.

Seost väljendavate inimtegurite kirjeldus

Mitmed dokumendid, milles on nimetatud viinamarjasaaduste tootmise eest kloostritele ja abikloostritele makstavat maksu (kümnist), annavad tunnistust viinamarjakasvatuse arengust Vendée piirkonnas keskajal. Alates XI sajandist algas geograafilise nimetusega „Brem“ veinide müük Hollandisse. XII sajandist kuni XV sajandini veeti geograafilise nimetusega „Mareuil“ veine pargastel Saint-Benoist’ ja Moricq-sur-le-Lay sadamatesse ning seejärel transiitkaubana La Rochelle’i, kust vein viidi laevadega Inglismaale.

Omal ajal kasutatud veinisortidest on kirjutanud Rabelais, kes elas aastatel 1520–1528 Fontenay-le-Comte’is ja Maillezais’s. XVI ja XVII sajandil oli kõige enam kasvatatud hele viinamarjasort juba „Chenin B“ (veini „Brem“ tootmispiirkonnas oli sordi nimi „Franc Blanc“ ja veini „Vix“ tootmispiirkonnas „Blanc d’Aunis“), punaste ja roosade veinide valmistamisel olid levinumad sordid „Pinot Noir N“ ja eelkõige „Négrette N“ (veini „Brem“ tootmispiirkonnas kandis see nime „Pinot Rose“ või „Bourgogne“; veini „Mareuil“ tootmispiirkonnas „Ragoûtant“ ning veini „Vix“ tootmispiirkonnas „Chantonnay“ ja „Folle Noire“). Viinamarjasort „Cabernet Franc N“ pärineb XVIII sajandist.

Vendée piirkonna viinamarjakasvatus arenes jõudsalt XIX sajandil ning 1880. aastal ulatus viinamarja kasvatusala 18 000 hektarini. Pärast viinapuu juuretäi rünnakuid hakkasid Vendée piirkonna viinamarjakasvatajad spetsialiseeruma ning asusid päikesevalgusele avatud kasvatusaladel kasvatama ja taastama viinamarjaistandusi, pookides traditsioonilisi viinamarjasorte alustele, lisades eeskätt sellised sordid, nagu „Gamay N“, „Chardonnay B“, „Cabernet Sauvignon N“ ja sõltuvalt piirkonnast ka „Sauvignon Blanc B“ (vein „Vix“) ja „Grolleau Gris G“ (vein „Brem“).

Pärast teist maailmasõda soovisid tootjad ühendada viis traditsioonilist kasvatusala. 1953. aastal loodi kaubamärk „Anciens Fiefs du Cardinal“, mis viitab kardinal Richelieule, kes nimetati 1608. aastal Luçoni piiskopiks ja kellel olid suured teened geograafilise nimetusega veini „Mareuil“ leviku edendamisel. Tootmisega seotud eeskirjad kodifitseeriti ja koondati kokku, see võimaldas parandada veinide kvaliteeti, säilitades samas kasutatavate viinamarjasortide kohta kehtestatud nõuded. Nimetust „Vins des Fiefs Vendéens“ tunnustati tavalise päritolunimetusena 1965. aastal, piirkonnaveinina (vin de pays) 1974. aastal ning kõrgema kvaliteediga päritolunimetusena 1984. aastal. Kaitstud päritolunimetusega veinina tunnustamise menetlust alustati 1991. aastal.

2009. aastal hõlmasid viinamarjakasvandused 480 hektarit, seal töötas ligikaudu 40 viinamarjakasvatajat, kelle aastane toodang oli 27 000 hektoliitrit, millest 45 % moodustasid roosad veinid, 40 % punased veinid ja 15 % valged veinid. Valgetele veinidele on iseloomulik tasakaalukus, milles tuleb esile värskus. Veinid on peene ja õrna maitsega, neile on omane meeldiv mineraalsus ja nende buketis on tuntavad taimede ja puuviljade nüansid.

Roosade veinide värvus varieerub kahvaturoosast lõheroosani. Veinid on kergelt happelised, neid iseloomustab värskus ja mõningane täidlus, tihti on tuntav puuviljalõhn.

Punaseid veine iseloomustab tugev puuviljalõhn, milles võib mõnikord tunda õrnu vürtside, naha ja lagritsa nüansse. Geograafiliste tähistega „Brem“ ja „Pissotte“ veinide värvus ulatub üldiselt rubiinpunasest granaatpunaseni, tegemist on pehmete ja peenemaitseliste veinidega, veinid „Mareuil“, „Chantonnay“ ja „Vix“ on värviküllasemad ning nende maitse on struktureeritum. Vendée piirkonna lõunaosa pehme ja päikeseküllane kliima, millele lisandub peamiselt kiltkivi- ja rüoliidi aluspõhjaga munakividerikas pinnas, on muutnud geograafilise piirkonna pikaajaliste viinamarjakasvatuse traditsioonidega peamiselt roosa ja punase veini tootmispiirkonnaks, seda tüüpi veinid moodustavad keskmiselt 85 % kaitstud päritolunimetusega veinide toodangust.

Viinamarjakasvatuspiirkonna paiknemine Loire’i jõe oru ja kagupiirkonna vahel on tinginud ka põlvkondade jooksul välja kujunenud viinamarjasortide valiku. Viinamarjakasvatuse sordivalik on ainulaadne ning hõlmab mõjutusi Loire’i piirkonnast (Chenin, Cabernet Franc, Grolleau Gris), kontinentaalsest piirkonnast (Pinot Noir, Gamay) ja kagupiirkonnast (Négrette, Cabernet Sauvignon). Valgete veinide puhul on peamine viinamarjasort „Chenin Blanc B“, roosade veinide puhul „Pinot Noir N“ ja „Gamay N“ ning punaste veinide puhul „Pinot Noir N“, „Cabernet Franc N“ ja „Négrette“, need viinamarjasordid tagavad veini tüüpilised omadused.

Seejuures nähtub iga geograafilise nimetuse eriomasest ajaloost, et vastavad konkreetsed turustusvõrgud on toiminud juba ammustest aegadest. Nii näiteks liikusid geograafilise nimetusega „Brem“ veinid läbi Saint-Martin-de-Bremi sadama, veinid „Mareuil“ ja „Chantonnay“ Lay jõe oru kaudu ning veinid „Vix“ ja „Pissotte“ läbi Vendée jõe suudmeala. Võttes arvesse looduslike tegurite (pinnase ja kliima) vaheldumist, on tootjad aegade jooksul keskendunud eri viinamarjasortidele ja veinivalmistusviisidele, mis on tinginud veinide erinevad maitsenüansid ja on kaitstud päritolunimetusega veinide rikkaliku mitmekülgsuse aluseks. Viie erineva geograafilise üksuse veine ei ole kunagi omavahel segatud ning seda ei saa kunagi pidada soovitatavaks.

Alates 1985. aastast on kaitstud päritolunimetuse „Fiefs vendéens“ tuntus oluliselt tõusnud ning turustatavate veinide kogus on peaaegu kahekordistunud. Veinide eripära, värskus ja puuviljane lõhn on leidnud kõrge tunnustuse ka Vendée rannikut külastavate turistide seas. Veinide mitmekesisus võimaldab neid veine alati seostada piirkonna gastronoomiaga.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Märgistus

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Kaitstud päritolunimetusele lisandub üks järgmistest täiendavatest geograafilistest tähistest:

— Brem,

— Chantonnay,

— Mareuil,

— Pissotte,

— Vix,

eeldusel, et veinid vastavad tootespetsifikaadis vastavate tähiste jaoks kehtestatud tootmistingimustele.

Kaitstud päritolunimetusele võib lisada täiendava geograafilise tähise „Val de Loire“ vastavalt tootespetsifikaadis sätestatud eeskirjadele.

Kõik lisamärked esitatakse märgisel tähesuurusega, mille kõrgus, laius ja paksus moodustavad kuni poole kaitstud päritolunimetuse tähtede vastavatest mõõtmetest.

Märgistus

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus

Täiendava geograafilise tähise „Brem“, „Chantonnay“, „Mareuil“, „Pissotte“ või „Vix“ tähemärgid ei või olla kõrgemad, laiemad või paksemad märgisel esitatud kaitstud päritolunimetuse tähtedest.

Täiendava geograafilise tähise „Val de Loire“ tähemärgid ei või olla kõrgemad, laiemad või paksemad märgisel esitatud kaitstud päritolunimetuse tähtedest.

Kohustuslikke märkeid hõlmaval märgisel ei ole lubatud esitada viinamarjasordile osutavat märget.

Veini märgisel on lubatud esitada aastakäiku näitav märge, kui veini valmistamiseks kasutatud viinamarjad pärinevad üksnes kõnealusest aastakäigust.

Kaitstud päritolunimetusega „Fiefs Vendéens“ veinide märgistusel võib osutada väiksemale geograafilisele piirkonnale, kui kõnealune piirkond on: kantud katastrisse; märgitud saagideklaratsioonile; kõnealuse katastriüksuse nimetus paikneb vahetult pärast kaitstud nimetust ning esitatakse kirjas, mille kõrgus ja laius moodustavad kuni poole kaitstud päritolunimetuse tähtede suurusest. “.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-ab074c84-057d-4f28-8501-8c98876fe25a

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.