EUROOPA KOMISJON Brüssel,31.10.2017 COM(2017) 636 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondi tegevuse kohta 2015. ja 2016. aastal



·esitatud taotlused; ·tehtud otsused; ·rahastatud meetmed, sealhulgas nende meetmete vastastikune täiendavus teistest liidu rahastamisvahenditest, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) rahastatud meetmetega; ·rahaliste toetuste väljamaksmise lõpetamine. Aruandes tuleks dokumenteerida ka need taotlused, mis on piisavate rahaliste vahendite puudumise või rahastamiskõlbmatuse tõttu tagasi lükatud, ning käsitleda vaatlusperioodil lõpule viidud meetmeid, selle asemel et jälgida juhtumeid nende elutsükli jooksul. Igas aruande osas käsitletakse seega erinevaid juhtumeid. 2. EGFi 2015. ja 2016. aasta tegevuse ülevaade 2015. ja 2016. aastal sai komisjon 20 taotlust (2015. aastal 12 ja 2016. aastal 8), milles sooviti EGFilt toetust. Eelarvepädev institutsioon otsustas võtta EGFi kasutusele 17 juhtumi puhul, kolm taotlust võtsid liikmesriigid tagasi . Neis 17 taotluses taotlesid liikmesriigid EGFi vahendeid kogusummas 51 171 249 eurot (2015. aastal 35 400 623 eurot ja 2016. aastal 15 770 626 eurot). Andmed laekunud taotluste kohta on esitatud punktis 3.1 ning tabelites 1 ja 2. Eelarvepädev institutsioon tegi EGFi kasutuselevõtmise kohta 25 otsust (sh seoses kümne taotlusega, mis olid laekunud enne 1. jaanuari 2015), mis hõlmasid kokku 70 392 546 eurot EGFi 2015. ja 2016. aasta eelarvest. Andmed 2015. ja 2016. aastal määratud toetuste kohta on esitatud punktis 3.2 ning tabelites 3 ja 4. Komisjon sai 26 lõpparuannet EGFi toetuste kasutamise kohta 2015. ja 2016. aastal. Tulemusi on kirjeldatud punktis 3.4 ja tabelis 5. 2015. ja 2016. aastal lõpetati 34 EGFi juhtumit. Andmed lõpetatud juhtumite kohta on esitatud lisa tabelis 3. Komisjoni algatusel antud tehnilist abi (määruse (EL) nr 1309/2013 artikkel 11) on kirjeldatud punktides 3.6.2 ja 3.7 ning tabelites 6 ja 6.1. 2014.–2020. aasta EGFi vahehindamise tulemused avaldatakse eeldatavasti 2017. aasta keskel (vt punkt 3.7.4). Komisjoni ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ja millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2012/2002 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1305/2013, (EL) nr 1306/2013, (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1308/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014, (EL) nr 283/2014 ja (EL) nr 652/2014 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust 541/2014/EL, hõlmab muudatusi, mis tehakse määrusesse (EL) nr 1309/2013, pikendades NEET-noorte jaoks kehtestatud erandi kohaldamist (praegu kehtib erand 31. detsembrini 2017) ja kohandades otsustusprotsessi kiirendamiseks sisemenetlusi. Neid muudatusettepanekuid arutatakse praegu mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamise raames. 3. EGFi 2015. ja 2016. aasta tegevuse analüüs 3.1. Laekunud taotlused Komisjon sai 2015. ja 2016. aastal 20 taotlust järgmiselt üheteistkümnelt liikmesriigilt: Belgia, Eesti, Hispaania, Iirimaa, Itaalia, Kreeka, Madalmaad, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa ja Soome. Eesti taotles EGFi rahalisi vahendeid esimest korda, ülejäänud kümme liikmesriiki olid teinud seda ka varem. Andmed nende taotluste kohta on esitatud tabelis 1. Punktides 3.1.1–3.1.6 esitatud teave ei hõlma andmeid tagasivõetud taotluste kohta. 3.1.1. Laekunud taotlused sekkumiskriteeriumide lõikes 2015. ja 2016. aasta taotlused olid hõlmatud määrusega (EL) nr 1309/2013, kus on sätestatud kaks sekkumiskriteeriumi. 1.Maailma kaubanduses üleilmastumise tõttu toimunud olulised struktuurimuutused. Kaubanduse olukorra kriteeriumi alusel esitati 13 taotlust, millest kolme põhjendati erandlike asjaoludega.

2.Majandus- ja finantskriis. Üleilmse majandus- ja finantskriisi mõjuga seoses esitati neli taotlust. 3.1.2. Laekunud taotlused sektorite lõikes Laekunud ja vastu võetud 17 taotlust olid seotud koondamistega 12 sektoris. Suurim arv saadud taotlustest käsitles autotööstust (neli taotlust), järgnesid programmeerimine, jaekaubandus ning arvutite, elektroonika- ja optikaseadmete tootmine (igas sektoris kaks taotlust). Esmakordselt esitati taotlus koksi ja puhastatud naftatoodete tootmise sektoris. Graafik 1. 2015.–2016. aastal laekunud taotluste arv sektorite lõikes (NACE Rev. 2)* * Juhtum EGF/2016/003 EE/Petroleum and chemicals on seotud kahe sektoriga (19 ja 20) ning seetõttu on seda graafiku koostamisel arvesse võetud kaks korda. Tabel 1. 2015. ja 2016. aastal laekunud taotlused 3.1.3. Laekunud taotlused taotletud summade lõikes 2015.–2016. aastal taotlesid 11 liikmesriiki EGFilt kokku 51 171 249 eurot. Kõige suuremat summat taotles Soome (11 994 000 eurot nelja taotlusega), järgnesid Belgia (9 188 149 eurot kolme taotlusega) ja Saksamaa (6 958 623 eurot ühe taotlusega). Taotletud EGFi toetused ulatusid 442 293 eurost 6 958 623 euroni, keskmine taotletud summa oli 3 010 073 eurot taotluse kohta ja 4 651 932 eurot liikmesriigi kohta. Iga EGFi toetust taotlev liikmesriik peab koostama kooskõlastatud meetmete paketi, mis sobib kõige paremini kokku sihtrühma kuuluvate toetusesaajate profiiliga, ning otsustama taotletava toetuse suuruse üle. Määrusega (EL) nr 1309/2013 on kehtestatud komisjonipoolse kaasrahastamise ülemmääraks 60 %. Graafik 2. 2015.–2016. aastal EGFilt taotletud summa liikmesriikide lõikes Kogusumma, mida 11 liikmesriiki 2015.–2016. aastal EGFilt taotlesid: 51 171 249 eurot

Keskmine summa, mida liikmesriik 2015.–2016. aastal EGFilt taotles: 4 651 932 eurot 3.1.4. Laekunud taotlused sihtrühma kuuluvate toetusesaajate arvu lõikes EGFi toetuse sihtrühma kuuluvate toetusesaajate koguarv oli 19 354. Toetusesaajate arv taotluse kohta ulatus 184 toetusesaajast 4 500 toetusesaajani, kusjuures kuues taotluses taotleti toetust enam kui 1 000 toetusesaajale ja kolmes taotluses vähem kui 500 toetusesaajale. Keskmiselt hõlmas 2015. ja 2016. aastal laekunud 17 taotlusest igaüks 1 138 toetusesaajat. 19 354 toetusesaajast 18 303 olid koondatud töötajad ning 1 051 NEET-noored. Belgia taotles EGFilt toetust kõige suurema arvu töötajate jaoks (5 400), järgnesid Soome (3 962) ja Saksamaa (2 692). Keskmine sihtrühma kuuluvate töötajate arv liikmesriigi kohta oli 1 664. Need neli taotlust, kus taotleti toetust ka NEET-noortele, esitasid Belgia (kaks taotlust, mis hõlmasid kokku 400 NEET-noort), Kreeka (543 NEET-noort) ja Iirimaa (108 NEET-noort). Graafikul 3 on esitatud sihtrühma kuuluvate töötajate arv liikmesriikide lõikes. Graafik 3. Sihtrühma kuuluvate töötajate arv liikmesriikide lõikes 2015.–2016. aastal Sihtrühma kuuluvate töötajate koguarv üheteistkümnes liikmesriigis 2015.–2016. aastal: 18 303 Sihtrühma kuuluvate töötajate keskmine arv liikmesriigi kohta 2015.–2016. aastal: 1 664 Enamikus laekunud taotlustes moodustas nende meetmetega hõlmatud töötajate koguarv, mille jaoks taotleti EGFi kaasrahastamist, keskmiselt 78 % koondatute koguarvust. Selle põhjuseks on asjaolu, et liikmesriik võib otsustada suunata EGFi abi üksnes teatavale rühmale, näiteks kõige haavatavamatele töötajatele, neile, kel on eriti suuri raskusi tööturul püsimisega, ja/või neile, kes vajavad abi kõige rohkem. Mõnel juhul võib kiireks tööturule naasmiseks piisata tavapärasest toetusest, mida liikmesriikides koondatud töötajatele pakutakse, ja teinekord võivad töötajad otsustada varajase pensionile mineku kasuks. 3.1.5. Laekunud taotlused eri sektorite sihtrühma kuuluvate töötajate arvu lõikes Vaatlusperioodil vastu võetud 17 taotlust olid seotud 12 eri sektoriga. Kõige suurema arvu töötajate jaoks taotleti toetust mootorsõidukite, haagiste ja poolhaagiste tootmise sektoris (7 942), järgnesid programmeerimise, konsultatsioonide jms tegevuse sektor (2 641) ning maismaaveonduse ja torutranspordi sektor (2 132). Graafik 4. Sihtrühma kuuluvate töötajate arv sektorite lõikes (NACE Rev. 2), 2015–2016* * Juhtum EGF/2016/003 EE/Petroleum and chemicals on seotud kahe sektoriga (19 ja 20) ning seetõttu on selle raames toetatavat 800 töötajat graafiku koostamisel arvesse võetud kaks korda. 3.1.6. Laekunud taotlused ühe toetusesaaja kohta taotletud summade lõikes Iga EGFi toetust taotlev liikmesriik peab koostama kooskõlastatud meetmete paketi, mis sobib kõige paremini kokku sihtrühma kuuluvate töötajate profiiliga, ning otsustama taotletava toetuse suuruse üle. EGFi määrusega ei ole piiratud taotletava kogusumma suurust. Seepärast võib toetusesaaja kohta taotletav summa varieeruda olenevalt koondamisjuhtumi tõsidusest, asjaomase tööturu olukorrast, toetusesaaja konkreetsest olukorrast, liikmesriigi juba võetud meetmetest ja teenuste osutamise kuludest asjaomases liikmesriigis või piirkonnas.

See on põhjus, miks EGFi toetus ühe toetusesaaja kohta kõikus 2015. ja 2016. aastal 1 393 eurost 7 689 euroni (vt tabel 1). Keskmiselt taotles iga 2015. ja 2016. aastal EGFilt toetust taotlenud liikmesriik toetusesaaja kohta 2 644 eurot. Kõige suuremat summat toetusesaaja kohta taotles Itaalia (7 689 eurot), järgnesid Kreeka (5 880 eurot) ja Rootsi (4 311 eurot). Graafik 5. Suurim 2015.–2016. aastal ühe toetusesaaja kohta EGFilt taotletud summa liikmesriikide lõikes Keskmine summa, mida 11 liikmesriiki 2015.–2016. aastal EGFilt ühe toetusesaaja kohta taotlesid: 2 644 eurot 3.2. Määratud toetused 2015. ja 2016. aastal tegi eelarvepädev institutsioon 25 otsust (sh seoses kümne taotlusega, mis olid laekunud enne 1. jaanuari 2015) võtta kasutusele EGFi vahendid. Ülevaade määratud toetustest ja asjaomaste töötajate profiilist on esitatud tabelites 3 ja 4. 16 otsust tehti 2015. aastal ja 9 otsust 2016. aastal. Enamiku määratud toetuste (22) puhul oli kaasrahastamise määr 60 %. Kolme juhtumi puhul, mille suhtes kohaldati määrust (EÜ) nr 1927/2006, oli kaasrahastamise määr 50 %. Määratud 25 toetust hõlmasid 25 353 toetusesaajat (neist 1 251 NEET-noored) üheteistkümnes liikmesriigis ja EGFi antud kogusumma oli 70 392 546 eurot (keskmiselt 2 776 eurot toetusesaaja kohta). 3.2.1. EGFi toetusest rahastatud meetmed Määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 7 alusel võib rahalist toetust EGFist anda aktiivsetele tööturu meetmetele, mis moodustavad kooskõlastatud individuaalsete teenuste paketi osa, mis on kujundatud selliselt, et hõlbustada sihtrühmas olevate toetusesaajate ning eelkõige ebasoodsas olukorras olevate, vanemaealiste ja noorte töötute tööturule naasmist või füüsilisest isikust ettevõtjaks saamist. 2015. ja 2016. aastal määratud 25 EGFi toetusega seoses heaks kiidetud meetmete eesmärk oli aidata 25 353 toetusesaajal naasta tööturule. Meetmed koosnesid peamiselt järgmisest: ·intensiivne individuaalne abi tööotsimisel ja juhtumite haldamine; ·mitmesugused kutseõppe-, kõrgharidus-, keeleõppe-, oskuste täiendamise ja ümberõppe meetmed; ·mitmesugused ajutised rahalised stiimulid/toetused aktiivsete tööturumeetmete kestuse ajaks; ·toetusemeetmed seniks, kuni töötajad tegelikult tööle naasevad; ·teatav juhendamine uuel töökohal töötamise algetapis; ·muu tegevus, nagu ettevõtluse edendamine või firmade loomine, ja ·ühekordsed töö-/värbamisstiimulid. Toetuspakettide koostamisel võtsid liikmesriigid arvesse individuaalsete toetusesaajate tausta, kogemusi, haridustaset ja valmisolekut liikuda muudesse sektoritesse ning seda, millised on võimalused praegu või tulevikus asjaomastes piirkondades tööd saada. 3.2.2. EGFist ja Euroopa Sotsiaalfondist (ESF) rahastatavate meetmete vastastikune täiendavus

EGFi eesmärk on suurendada töötajate tööalast konkurentsivõimet ja tagada aktiivsete tööturumeetmete abil toetusesaajate kiire naasmine tööturule, täiendades seeläbi ESFi, mis on peamine ELi vahend tööhõive edendamiseks. Üldiselt seisneb nende kahe rahastamisvahendi vastastikune täiendavus nende suutlikkuses lahendada kõnealuseid probleeme kahes erinevas ajalises perspektiivis: kui EGF üldjuhul pakub koondatud töötajatele või füüsilisest isikust ettevõtjatele abi lühikese aja jooksul toimunud konkreetse, ulatusliku ja massilise koondamise korral, siis ESF toetab strateegilisi pikaajalisi eesmärke (nt inimkapitali suurendamine, toimetulek muutustega) mitmeaastaste programmide kaudu, mille vahendeid ei saa tavaliselt eraldada selleks, et tegeleda massilistest koondamistest põhjustatud kriisiolukordadega. EGFi ja ESFi meetmeid kasutatakse mõnikord üksteise täiendamiseks, et pakkuda nii lühiajalisi kui ka pikemaajalisi lahendusi. Otsustav kriteerium on olemasolevate vahendite potentsiaal toetusesaajaid aidata, liikmesriikide ülesanne on valida ja kavandada vahendid ja meetmed, mis sobivad taotletavate eesmärkide saavutamiseks kõige paremini. EGF võimaldab intensiivseid individuaalseid meetmeid, mis on suunatud koondatud töötajate vajadustele, samas kui ESFi toetus on tavaliselt üldisem ja suunatud laiemale elanikkonnale (nii töötavad kui ka töötud isikud). Lisaks on ESF keskendunud rohkem tööjõu nõudluse ja pakkumise (oskused, vajadused, toetusesaajate püüdlused) toetamisele terviklikult, samas kui EGF keskmes on enamasti olnud pakkumise pool. EGFi kaasrahastatav kooskõlastatud individuaalsete teenuste pakett, millega pakutakse toetusesaajatele konkreetseid individuaalseid teenuseid ja toetusesaaja vajadustele vastavat abi, peab olema tasakaalus muude meetmetega ja neid täiendama. EGFi kaasrahastatavate meetmetega võib minna palju kaugemale tavalistest koolituskursustest ja -meetmetest. Praktika on näidanud, et EGF võimaldab liikmesriikidel anda toetusesaajatele nende vajadustele vastavat ja põhjalikku abi, mida ilma EGFita ei oleks võimalik pakkuda, sealhulgas võtta meetmeid, millele neil tavaliselt juurdepääsu ei oleks (nt kesk- või kõrgharidus). EGF võimaldab liikmesriikidel pöörata erilist tähelepanu haavatavatele inimestele, nagu väiksemate oskustega või rändaja taustaga inimesed, ning pakkuda teenust rohkemate nõustajatega ja/või toetust pikema aja jooksul, kui oleks võimalik ilma EGFita. Kõik see suurendab toetusesaajate väljavaateid oma olukorda parandada. Erandina võimaldab uus EGFi määrus (EL) nr 1309/2013 kuni 2017. aasta lõpuni liikmesriikidel hõlmata toetusega ka NEET-noored piirkondades, kus noorte tööpuudus on suur. Eesmärk on toetada nõukogu 2013. aasta aprillis heaks kiidetud noortegarantii rakendamist . Nagu on nõutud määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 9 lõikes 5, peavad kõik liikmesriigid seadma sisse vajalikud mehhanismid, et vältida ELi rahastamisvahenditest topeltrahastamise ohtu. Enamikus liikmesriikides vastutab ESFi korraldusasutus ka EGFi juhtumite rakendamise eest, millega on võimalik vältida väljatõrjumisefekti. Samuti annab see võimaluse püüelda eri sekkumiste vastastikuse täiendavuse poole. Liikmesriikidel lasub eriline kohustus tagada, et ESFi rakenduskavade kaudu rahastatud meetmetega ja EGFi juhtumite hulka lisatud meetmetega ei kaasneks väljatõrjumist. Ei liikmesriikide esitatud teabest lõpparuannetes (rakendamise sünergia kohta eri fondide vahel) ega ka esialgsetest tulemustest (mis on saadud piiratud arvu lõpetatud juhtumite hindamisel) ei ilme probleeme seoses täiendavusega EGFi ja ESFi vahel. Juhtumi tasandil tugineb EGF tavaliselt olemasolevatele riigisisestele või ESFi meetmetele, täiendades neid või pakkudes teistsuguseid lisameetmeid. Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega täiendavad liikmesriikides kavandatud mitmesugused EGFi meetmed suuresti ESFi meetmeid, millega toetatakse tööturule naasmist. Otsus ESFi või EGFi vahendite kasutamise kohta tehakse liikmesriikides tingimusel, et komisjoni poolt heakskiidetud ESFi rakenduskava on kooskõlas ESFi asjaomase toetusega. Liikmesriigid võivad ESFi ja EGFi vahelist täiendavust hallata parimal võimalikul viisil, olenevalt sel ajahetkel valitsevatest kohalikest oludest. Mingeid tõendeid terviklikust lähenemisest ELi rahastamisvahendite kasutamisele juhtumi tasandil ei tundu siiski olevat. Selle põhjus on ilmselt Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide pikaajaline kavandamine. Asjaolu, et EGF tegutseb väljapool mitmeaastast finantsraamistikku, mõjutab vältimatult menetluste ajakava ning mõnel juhul kasutatakse restruktureerimisjuhtumite korral esimesena juba kavandatud ESFi meetmeid. Vahehindamise tulemused näitavad, et EGF on andnud märkimisväärset ELi lisaväärtust, toetades koondatud töötajaid individuaalsetest vajadustest lähtuvalt tänu paindlikele sätetele ja keskendudes nõustamisel kogu isikut hõlmavale lähenemisviisile. 3.3. Tagasi lükatud või tagasi võetud taotlused Komisjon ei lükanud 2015. ja 2016. aastal laekunud 20 taotlusest tagasi ühtki taotlust, küll aga võtsid kolm taotlust tagasi liikmesriigid. Taotlus EGF/2015/008 EL/Supermarket Larissa võeti tagasi tehnilistel põhjustel ja esitati uuesti 2015. aasta novembris muudetud kujul (EGF/2015/011 EL/Supermarket Larissa). Taotlused EGF/2016/006 FI/Helsinki-Uusimaa Education ja EGF/2016/007 NL/Gelderland-Overijssel Social Work võeti tagasi sellepärast, et koondamistel puudus seos üleilmastumise või üleilmse finants- ja majanduskriisiga. Neid ei ole hiljem uuesti esitatud. Tabel 2. 2015. ja 2016. aastal tagasi võetud taotlused Tabel 3. Andmed 2015. ja 2016. aastal määratud toetuste kohta (eelarvepädeva institutsiooni 2015. ja 2016. aastal allkirjastatud toetuse määramise otsused)



Tabel 4. 2015. ja 2016. aastal määratud EGFi toetused

(sihtrühma kuuluvate töötajate profiil (ei hõlma NEET-noori)) 3.4. EGFi abil saadud tulemused Peamised EGFi abil saadud tulemusi kajastava teabe allikad on liikmesriikide esitatud lõpparuanded. Neile aruannetele lisandub teave, mida liikmesriigid jagavad otsesuhtluses komisjoniga koosolekutel ja konverentsidel ning audititööde kaudu. 2015. ja 2016. aastal sai komisjon 26 lõpparuannet, milles käsitleti 12 liikmesriigis EGFi vahenditega kaasrahastatud juhtumeid, mis olid lõpetatud 2016. aasta keskpaigaks . Peamised tulemused ja andmed, mille liikmesriigid esitasid 2015. ja 2016. aastal, on kokku võetud käesolevas punktis ja tabelis 5. Kokku on komisjon saanud 121 EGFi toetuse lõpparuannet (mis hõlmavad ajavahemikku alates 2008. aastast, mil muutusid kättesaadavaks esimese EGFi juhtumi tulemused, kuni 2016. aasta detsembrini), mis moodustab 82 % kõikidest 2016. aasta lõpuks laekunud taotlustest (147). Liikmesriikide lõpparuannetes esitatud teabe põhjal võib komisjon teha järelduse, et EGF toob lisaväärtust meetmetesse, mida liikmesriigid tavaliselt võtavad eesmärgiga aidata koondatud töötajatel leida uus töö. EGF võimaldab liikmesriikidel pakkuda sihtrühma kuuluvatele toetusesaajatele kvaliteetsemaid meetmeid ja teha seda kauem, kui oleks võimalik ilma EGFi vahenditeta. 3.4.1. Kokkuvõte 2015. ja 2016. aastal esitatud tulemustest 26 lõpparuandest, mille 12 liikmesriiki 2015. ja 2016. aastal esitasid, on näha, et rakendamisperioodi lõpuks oli leidnud uue töö 9 072 töötajat ehk 47 % EGFilt abi saanud 19 434 toetusesaajast (7 601 töövõtjana, 1 471 füüsilisest isikust ettevõtjana). Umbes 3 % toetusesaajatest alles õppis või osales koolitusel, 48 % olid töötud või eri põhjustel mitteaktiivsed ja 2 % tööalane seisund ei olnud teada. Väärib märkimist, et EGFi kaasrahastatavate meetmete kaudu toetatakse isikuid, kes seisavad tööturul silmitsi kõige suuremate raskustega. Tööturule naasmise tulemusi mõjutab kohaliku ja piirkondliku tööturu üleilmse finants- ja majanduskriisi järgne vastuvõtuvõime. Rakendusperioodi lõpus registreeritud tööturule naasmise määr annab pelgalt pildi toetusesaajate tööhõive olukorrast andmete kogumise hetkel. See ei anna teavet leitud töö liigi ja kvaliteedi kohta, mis pealegi võib juba lühikese aja pärast oluliselt muutuda. Mitmelt liikmesriigilt saadud teabe kohaselt tööturule naasmise määr lõpparuande esitamisele järgnevatel kuudel üldjuhul tõuseb ning suureneb keskmise perioodi jooksul veelgi. Enamikul EGFi kaasrahastatud toetustel on pikemas perspektiivis täiendav kasulik mõju. 3.4.2. Kvalitatiivne hinnang 2015. ja 2016. aastal esitatud lõpparuannete kohta Toetusmeetmete paketid, mida 12 liikmesriiki toetusesaajatele pakkusid, sisaldasid mitmesuguseid individuaalseid tööotsimis-, töökohavahetus- ja (ümber)õppemeetmeid. Kõige suuremad summad kulutati kolmes valdkonnas: ·tööotsingutoetused: 48,8 miljonit eurot (41 % individuaalsete teenuste jaoks kulutatud kogusummast 26 teatatud juhtumi puhul); ·individuaalsete juhtumite haldamine: 24,2 miljonit eurot (20 % individuaalsete teenuste jaoks kulutatud kogusummast 26 teatatud juhtumi puhul); ·koolitus ja ümberõpe: 23,3 miljonit eurot (19 % individuaalsete teenuste jaoks kulutatud kogusummast 26 teatatud juhtumi puhul). Kutseõppe ja koolitusprogrammid olid kavandatud vastavalt toetusesaajate vajadustele ja soovidele ning neis oli arvesse võetud ka kohalikel või piirkondlikel tööturgudel valitsevat nõudlust ja paljutõotavate sektorite tulevikupotentsiaali.

2015.–2017. aastal korraldas komisjon EGFi toetuste vahehindamise, et teha kindlaks, kuidas ja mil määral saavutab EGF oma eesmärke. Kuna hindamisaruannet ei ole veel avaldatud, tuleb hindamise tulemusi lugeda esialgseteks. Hindamine hõlmas kõiki 29 EGFi juhtumit, mille kohta oli saadud 2014. ja 2015. aastal taotlus. Hindamine ei hõlmanud ühtki juhtumit, millega seoses oli esitatud taotlus eelmisel programmitöö perioodil. EGFi toetuste hindamise tulemustest on näha (nii 2007.–2013. aasta järelhindamise kui ka 2014.–2020. aasta vahehindamise puhul), et EGFi antud abi aitab tõsta intensiivse juhendamise ja nõustamise, eeskätt aga toetusesaajate vajadustele vastavate koolitusmeetmete kaudu toetusesaajate (koondatud töötajate või NEET-noorte) enesehinnangut. Samuti võimaldab EGF sageli toetusesaajatel neis meetmetes osaleda, pakkudes sellist abi nagu liikuvustoetused või toetades lapsehoiuteenuse pakkumist. Kuigi hindamise käigus kindlaks tehtud tõenditest on näha, et EGFi toetusesaajate tööturule naasmise määrad võrreldes eelmise rahastamisperioodiga tõusid (49 %-lt 56 %-le), tuleb nendesse tulemustesse suhtuda ettevaatusega, sest rakendusperiood on nüüd varasemast kaks korda pikem. Lisaks viitavad tõendid sellele, et kõnealused määrad on vägagi juhtumipõhised, sõltudes näiteks asjaomase piirkonna majanduslikust olukorrast. Seepärast on keeruline võrrelda eri juhtumite tööturule naasmise määrasid ja raske on leida ka teisi sobivaid võrdlusaluseid sarnaste meetmete võrdlemiseks. NEET-noorte jaoks kehtestatud erandit kasutati kahe juhtumi puhul (EGF/2014/001 EL/Nutriart ja EGF/2014/006 IE/Andersen Ireland), mille kohta on saadud 2015.–2016. aastal lõpparuanne. Tõenditest on näha, et sihtrühma kuulunud noored võtsid pakutud abi, mida nad muidu ei oleks saanud, enamjaolt vastu. Samas on EGFi rakendajad sageli küsinud, kas EGF ikka on õige mehhanism sellise abi andmiseks. See viitab sellele, et NEET-noortele võiks olla kasulikum, kui antav abi ei oleks seotud EGFiga hõlmatud koondamiste esinemisega asjaomases piirkonnas, vaid mis tahes olulise ümberkorraldusega. EGFi edukuse suurendamisel on ülioluline liikmesriikide institutsiooniline suutlikkus ja kogemused, mis on seotud abi andmisega ümberkorralduste korral. Kui liikmesriikidel kogemused puuduvad või on need tagasihoidlikud, oleks neil aga EGFist suur kasu, kui selle vahendite kasutamise mehhanismid on järele proovitud ja sisse seatud. Teine väga oluline edutegur on see, mil määral toetusesaajad või nende esindajad on kaasatud kohe algusest EGFi abi kavandamisesse ja rakendamisesse. 3.5. Mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamine – määrus (EL) nr 1309/2013 Määrusega (EL) nr 1309/2013 võeti taas kasutusele kriisi kriteerium, nii et EGFi taotlust on võimalik põhjendada praeguse või tulevase majandus- ja finantskriisiga. Samuti laiendati sellega EGFi kohaldamisala, muutes toetuskõlblikuks ka ajutise töölepinguga töötajad ja füüsilisest isikust ettevõtjad. Et toetada noortegarantii rakendamist, sisaldab määrus (EL) nr 1309/2013 2017. aasta lõpuni kehtivat erandit, mis võimaldab kaasata noorte tööhõive algatuse alusel rahastamiskõlblikes piirkondades NEET-noori. Ehkki EGF ei ole osa mitmeaastasest finantsraamistikust, on see hõlmatud komisjoni ettepanekuga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ja millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2012/2002 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EL) nr 1296/2013, (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013, (EL) nr 1304/2013, (EL) nr 1305/2013, (EL) nr 1306/2013, (EL) nr 1307/2013, (EL) nr 1308/2013, (EL) nr 1309/2013, (EL) nr 1316/2013, (EL) nr 223/2014, (EL) nr 283/2014 ja (EL) nr 652/2014 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust 541/2014/EL. Komisjon on teinud ettepaneku pikendada EGFi määruses NEET-noorte suhtes kehtestatud erandi kohaldamist ja teha teatavad muudatused, mis lihtsustavad EGFi kasutuselevõtmisega seotud eelarvemenetlust. Tabel 5. 2015. ja 2016. aastal laekunud lõpparuanded (*) Tabelis esitatud töötajate seisund tööturul kajastab olukorda rakendusperioodi lõpul; mõnel juhul kajastavad esitatud andmed siiski olukorda paar kuud hiljem. (**) „Mitteaktiivne“ võib tähendada seda, et isik ei soovi erinevatel isiklikel põhjustel, näiteks pensionikka jõudmise tõttu, enam tööturul osaleda. (*) Tabelis esitatud töötajate seisund tööturul kajastab olukorda rakendusperioodi lõpul; mõnel juhul kajastavad esitatud andmed siiski olukorda paar kuud hiljem. (**) „Mitteaktiivne“ võib tähendada seda, et isik ei soovi erinevatel isiklikel põhjustel, näiteks pensionikka jõudmise tõttu, enam tööturul osaleda. 3.6. Rahaliste vahendite kasutamine

3.6.1. EGFi toetused 2015. ja 2016. aastal kiitis eelarvepädev institutsioon heaks 25 EGFi toetust kogusummas 70 392 546 eurot (vt tabel 2), millest 42 754 375 eurot võeti kasutusele 2015. aastal ja 27 638 171 eurot 2016. aastal. Nõukogu 2. detsembri 2013. aasta määruse (EL, Euratom) nr 1311/2013 (millega määratakse kindlaks mitmeaastane finantsraamistik aastateks 2014–2020) artikliga 12 on kehtestatud aastateks 2014–2020 iga-aastane rahastamise ülemmäär, mille kohaselt on lubatud kasutada EGFi vahendeid aastas kuni 150 miljoni euro ulatuses (2011. aasta hindades). Seepärast tehti kulukohustuste assigneeringud 2015. aastal summas 162 365 000 eurot ja 2016. aastal summas 165 612 000 eurot kättesaadavaks EGFi reservi eelarvereal. Mõlemal aastal määratud toetuste kulukohustuste assigneeringud kanti reservist üle EGFi eelarvereale pärast seda, kui eelarvepädev institutsioon oli EGFi kasutuselevõtmise taotlused vastu võtnud. Maksekohustuste assigneeringute osas kanti EGFi eelarvereale 2015. ja 2016. aastal üle kokku 105 923 969 eurot. 2015. aastal tehti ettemakseid kogusummas 78 285 798 eurot ja 2016. aastal maksti vastuvõetud EGFi kasutuselevõtmise taotlustega seoses kokku 27 638 171 eurot. Osa nendest vahenditest oli pärit summadest, mis nõuti tagasi pärast seda, kui liikmesriigid olid teatanud juhtumite lõpetamisel vahendite alakasutamisest. 3.6.2. Tehnilise abiga seotud kulud Määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 11 lõike 1 alusel võib komisjoni algatusel anda EGFi määruse rakendamiseks vajalike ettevalmistus-, järelevalve- ja teabemeetmete, teadmistebaasi loomise, haldus- ja tehnilise toe ning auditi-, kontrolli- ja hindamistegevuse rahastamiseks tehnilise abina kõige rohkem 0,5 % konkreetsel aastal kättesaadavatest fondi vahenditest (2015. aastal 811 825 eurot ja 2016. aastal 828 060 eurot). Eelarvepädev institutsioon tegi komisjoni ettepanekute põhjal tehnilise abi jaoks kättesaadavaks 2015. aastal 630 000 eurot ja 2016. aastal 380 000 eurot. Tabel 6. Tehnilise abiga seotud kulud 2015. aastal Tabel 6.1. Tehnilise abiga seotud kulud 2016. aastal 3.6.3. Teatatud rikkumised 2015. ja 2016. aastal ei teatatud komisjonile ei määruse (EÜ) nr 1927/2006 ega määruse (EL) nr 1309/2013 alusel ühestki rikkumisest. 3.6.4. EGFi rahaliste toetuste väljamaksmise lõpetamine EGFi rahaliste toetuste väljamaksmise lõpetamise menetlused on sätestatud määruse (EL) nr 1309/2013 artiklis 18. 2015. ja 2016. aastal lõpetati aastatel 2009–2015 rakendatud toetuse maksmine 34 juhtumiga seoses. Andmed lõpetatud juhtumite kohta on esitatud lisa tabelis 3.

EGFi juhtum on lõpetatud, kui komisjonile on saadetud kogu nõutavat teavet sisaldav lõpparuanne, kõik tasumata tagasimaksed on tehtud ja liikmesriik või komisjon ei pea võtma edasisi meetmeid peale kohustuse hoida kõik tõendavad dokumendid kolm aastat komisjoni või kontrollikoja jaoks kättesaadavana (määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 21 lõige 5). Keskmine eelarve täitmise määr lõpetatud juhtumite puhul oli 57,6 %, kõikudes 9 %st kuni eelarve täieliku täitmiseni. Komisjonile nende 34 juhtumiga seoses tagasi makstud kasutamata vahendite kogusumma oli 60 573 926 eurot (42,4 % nende juhtumite jaoks eraldatud EGFi toetustest). Komisjon jätkab liikmesriikidele suuniste andmist, et tõsta eelarve täitmise määra. Põhjused, miks liikmesriigid eraldatud toetussummasid täielikult ära ei kasutanud, on erinevad. Kuigi liikmesriike on kutsutud korduvalt üles esitama kooskõlastatud individuaalsete teenuste paketi kohta realistlik eelarveprojekt, võib eelarve kavandamisel täpsust ja teavet vajaka jääda. Esialgsed arvutused sisaldasid liiga suurt varu, mis osutus hiljem tarbetuks. Kavandatud meetmes osaleda soovivate töötajate arvu on kavandamisetapis üle hinnatud. Mõni töötaja eelistas kallimatele meetmetele odavamaid meetmeid või pikaajalistele meetmetele lühiajalisi meetmeid, mõni leidis uue töökoha varem kui esialgu prognoositud. Lisaks olid rahaliste vahendite vähese kasutamise põhjuseks viivitused meetmete käivitamisel ja asjaolu, et individuaalsete teenuste paketi rakendamisel ei kasutatud võimalust summasid erinevate eelarvepunktide vahel ümber paigutada. Meetmete kulude eelarvestamine ja töötajate osalemise prognoosimine 24 kuu jooksul kogemuste lisandudes eeldatavasti paraneb. Komisjon näeb arengut ka EGFi rahastamisvahendite mõjutatud piirkonda jõudmise ajastamises, erinevate koordineerimis- ja rakendusstruktuuride võimekuses ning liikmesriikide ja piirkondliku/kohaliku tasandi vahelise teabevahetuse kvaliteedis. Liikmesriigid kasutavad paremini ära võimalust neile eraldatud eelarved läbi vaadata ning kulutused erinevate meetmete ja/või kuluartiklite vahel ümber paigutada. Komisjon kutsub liikmesriike üles vaatama eelarve läbi ka selle täitmise etapis. Ja veel – ELi institutsioonid teevad suuri jõupingutusi otsustamismenetluse ja EGFi vahendite väljamaksmise kiirendamiseks, et meetmete rakendamiseks ettenähtud aega ja vahendeid saaks kasutada optimaalselt. Määruses (EL) nr 1309/2013 on kehtestatud EGFi taotluste hindamise ja eelarvemenetluse jaoks ranged tähtajad, et rahalised vahendid muutuksid kättesaadavaks varem. Rahalise toetuse piires võivad liikmesriigid ka eelarve uuesti koostada ja võtta komisjoni nõusolekul rakendusperioodil kasutusele uusi rahastamiskõlblikke meetmeid. 3.7. Komisjoni võetud tehnilise abi meetmed 3.7.1. Teave ja selle avaldamine: veebisait Vastavalt määruse (EL) nr 1309/2013 artikli 12 lõikele 2 on komisjonile tehtud ülesandeks luua ja käigus hoida veebisaiti, mis on kättesaadav kõikides ühenduse keeltes ja millel antakse teavet EGFi kohta, juhiseid taotluste esitamiseks ning ajakohastatud teavet vastu võetud ja tagasi lükatud taotluste kohta, rõhutades eelarvepädeva institutsiooni rolli. Komisjoni EGFi veebisaiti ajakohastati 2015. ja 2016. aastal korrapäraselt asjakohase teabega. 3.7.2. Kohtumised riigiasutuste ja EGFi sidusrühmadega 2015. aasta märtsis ja oktoobris ning 2016. aasta märtsis ja oktoobris toimusid EGFi kontaktisikutest (EGFi esindajad liikmesriikides) koosneva eksperdirühma 15., 16., 17. ja 18. koosolek. Neil koosolekutel käsitleti menetletavaid ja kavandatavaid EGFi taotlusi, ühise fondide haldamise süsteemi (SFC2014), EGFi vahehindamist aastatel 2014–2020, õigus- ja auditiküsimusi ning mitmesuguseid muid päevakorrapunkte. 2015. ja 2016. aastal korraldati kolm kontaktide loomise seminari. Seminaride teemadeks olid EGFi tehnilise abi kasutamine, EGFi vahehindamine aastatel 2014–2020 ja riigiasutuste roll selles protsessis ning koondatud töötajate motiveerimise strateegiad. Seminare täiendasid projektikülastused, mis andsid asjaosalistele võimaluse vahetada kogemusi ja kohtuda toetusesaajatega. Kõigil kolmel seminaril oli kohal arvukalt liikmesriikide, sidusrühmade ja EGFi rakendusasutuste esindajaid. 3.7.3. Teadmistebaasi loomine 2014. aastal püüdis komisjon lihtsustada menetlusi veelgi, lisades EGFi komisjoni ja liikmesriikide IT-põhisesse kommunikatsioonisüsteemi – ühise fondide haldamise süsteemi (SFC2014). Alates 2015. aasta aprillist kasutavad liikmesriigid seda süsteemi, et esitada taotlusi juhendatud taotlemisprotsessis elektrooniliselt. Tänu sellele süsteemile peaksid esitatavad taotlused olema korrektsemad ja täielikumad, sest süsteem võimaldab liikmesriikidel jagada komisjoniga andmeid isegi enne taotluse ametlikku esitamist. Süsteem lihtsustab andmete kogumist ja töötlemist ning kiirendab EGFi tulemustest teatamist. Täiustatud menetlus on aidanud vähendada aega, mis jääb liikmesriigi taotluse esitamise ning Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitatud komisjoni ettepaneku vastuvõtmise vahele. Alates 2016. aasta augustist on olnud kasutusel ka kõnealuse süsteemi EGFi lõpparuande moodul ja liikmesriigid on juba hakanud esitama SFC2014 kaudu programmitöö perioodi 2014–2020 lõpparuandeid. Peale selle võimaldab SFC2014 välja töötada aruandlusmooduli (Infoview) ja taotluse tagasi võtta ning SFC2014 leiduvad andmed annavad komisjonile võimaluse koostada Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse vastuvõtmise ettepaneku ja komisjoni rakendusotsuse eelnõu. 3.7.4. EGFi vahehindamine aastatel 2014–2020 Vastavalt määruse (EL) nr 1309/2013 artiklile 20 peab komisjon tegema 30. juuniks 2017 omal algatusel EGFi vahehindamise. 2015. aastal valis komisjon raamlepingu raames korraldatud hankemenetluse tulemusel välja välise teenuseosutaja. Kõnealusele teenuseosutajale anti ülesanne teha 2016. aasta jooksul hindamisuuring ning koostada aruanne, kus on antud tulemuste, järelduste ja soovituste vormis vastused hindamisküsimustele. Aruandega pidid kaasas olema ka lisad, mis sisaldavad teavet konkreetsete juhtumite kohta (juhtumipõhised aruanded). Aruandes on tuginetud järelduste tegemisel mitmesugusele eri teabeallikatest saadud kvalitatiivsele ja kvantitatiivsele teabele. Komisjon kiitis kõnealuse aruande lõppversiooni heaks 2016. aasta detsembris. Hindamise lõpptulemused avaldatakse väliskonsultantide esitatud aruande põhjal koostatavas komisjoni talituste töödokumendis.

Määrusega (EL) nr 1309/2013 on ette nähtud EGFi tõhususe ja jätkusuutlikkuse hindamine. 2015. aastal vastu võetud parema õigusloome suunistega lisandus sekkumise tulemuslikkuse, sidususe, asjakohasuse ja ELi lisaväärtuse kriteerium. Korraldatud EGFi vahehindamine oli kavandatud kohe algusest hõlmama kõiki eespool nimetatud kriteeriume ja oli seega täielikult kooskõlas parema õigusloome suuniste nõuetega. Kogu protsessi jooksul konsulteeriti ulatuslikult sidusrühmadega, kasutades veebipõhist avalikku konsultatsiooni, sihipäraseid konsultatsioone ja kontaktide loomise seminari. 4. 2007.–2016. aasta andmed Igal aastal muutub kättesaadavaks üha rohkem andmeid, mis võimaldavad kindlaks teha taotluste puhul esinevad suundumused ja saada ülevaade fondi tegevusest. Järgmistel graafikutel ning lisa tabelites 1 ja 2 esitatud andmed puudutavad 147 taotlust, mille liikmesriigid esitasid aastatel 2007–2016 . Seni on taotletud 140 545 toetusesaaja huvides võetavate meetmete jaoks kokku 592 894 194 eurot. Graafik 6. 2007.–2016. aastal laekunud taotluste arv Määrus (EÜ) nr 546/2009, millega võeti kasutusele kriisi kriteerium, mõjutas märkimisväärselt komisjonile laekunud taotluste arvu: alates 2009. aastast (mil asjakohane muudatus hakkas kehtima) kuni 31. detsembrini 2011 suurenes taotluste arv oluliselt. Aastatel 2007–2016 sai komisjon 77 kriisiga seotud taotlust ja 70 kaubanduse olukorraga seotud taotlust. Taotluste koguarv aastate lõikes kõigub, keskmiselt laekus aastas umbes 15 taotlust. Nagu on näidatud lisa tabelis 2, on liikmesriikidest kõige rohkem taotlusi esitanud Hispaania (21), järgnevad Madalmaad (17), Itaalia (13) ja Belgia (12). 2016. aasta lõpu seisuga ei olnud seitse liikmesriiki – Horvaatia, Küpros, Luksemburg, Läti, Slovakkia, Ungari ja Ühendkuningriik – EGFi toetust veel taotlenud.



Graafik 7. 2007.–2016. aastal EGFilt taotletud summa liikmesriikide lõikes Kogusumma, mida liikmesriigid EGFilt taotlesid: 592 894 194 eurot Keskmine summa, mida liikmesriik EGFilt taotles: 29 644 710 eurot

2007.–2016. aastal taotlesid EGFilt toetust 20 liikmesriiki kogusummas 592 894 194 eurot. Kõige suuremat EGFi kaasrahastust (89 760 859 eurot kaheksa taotlusega) taotles Prantsusmaa, järgnesid Iirimaa (67 720 204 eurot kümne taotlusega), Taani (63 680 782 eurot kümne taotlusega) ja Itaalia (60 537 811 eurot 13 taotlusega). Andmed taotluste kohta on esitatud aastate ja liikmesriikide lõikes lisa tabelis 2. Graafik 8. Sihtrühma kuuluvate töötajate arv liikmesriikide lõikes 2007.–2016. aastal Sihtrühma kuuluvate töötajate koguarv liikmesriikides: 137 601 Sihtrühma kuuluvate töötajate keskmine arv liikmesriigis: 6 880 2007.–2016. aastal 20 liikmesriigilt saadud taotlused (v.a tagasi võetud või tagasi lükatud taotlused) hõlmasid 137 601 töötajat. Viimase kümne aasta jooksul on kõige suurema arvu töötajate jaoks taotlenud toetust Prantsusmaa (17 586), järgnevad Saksamaa (14 517), Hispaania (14 468) ja Belgia (14 162). Üheksa taotlust, mille kolm liikmesriiki esitasid aastatel 2014–2016, hõlmasid 2 944 NEET-noort. Liikmesriigid, kes taotlesid toetust NEET-noorte jaoks, olid Belgia (kaks taotlust, 400 NEET-noort), Kreeka (neli taotlust, 2 098 NEET-noort) ja Iirimaa (kolm taotlust, 446 NEET-noort). Andmed taotluste kohta on esitatud aastate ja liikmesriikide lõikes lisa tabelis 2.



Graafik 9. 2007.–2016. aastal laekunud taotluste arv sektorite lõikes (NACE Rev. 2)* * Juhtum EGF/2016/003 EE/Petroleum and chemicals on seotud kahe sektoriga (19 ja 20) ning seetõttu on seda graafiku koostamisel arvesse võetud kaks korda. Sektorite arv kokku: 34