1. Kokkuvõte ja soovitused 1.1. Vastus eesistujariigi Tšehhi küsimusele on kokkuvõtlikult see, et elektrituru praeguse korralduse puhul ei saa tuumaenergial olla rolli hindade stabiilsuses. Põhjus on selles, et kehtivas turukorralduses kohaldatakse pakkumuste järjestamise meetodit (vt punkt 2.8). Ainult siis, kui turukorraldust kohandatakse lisaks erasektoripoolsele rahastamisele märkimisväärse rahalise riigiabiga, on võimalik saavutada olukord, kus tuumaenergia aitab stabiliseerida energiahinda. 1.2. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovitab eesistujariigil Tšehhil alustada ELi tasandil struktureeritud dialoogi, et leppida kokku uues elektrituru korralduses, mis tagab hindade stabiilsuse. 2. Sissejuhatavad märkused 2.1. Enne Tšehhi ELi nõukogu eesistumise (2022. aasta teine pool) algust palus tulevane eesistujariik koostada Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel ettevalmistava arvamuse teemal „Tuumaenergia roll ELi energiahindade stabiilsuse tagamisel“. 2.2. Komiteel on hea meel täita eesistujariigi Tšehhi Vabariigi palve, sest see annab võimaluse seda rolli faktiliselt ja üheselt mõistetavalt kirjeldada. 2.3. Hinnastabiilsuse saavutamine on üks eeltingimusi, et pakkuda elektri kasutajatele, nii ettevõtjatele kui ka tarbijatele, oma kulude suhtes lühikeses ja keskpikas perspektiivis kindlust. Stabiilsetel elektrihindadel on seega oluline roll Euroopa ettevõtete toimimisel ning töökohtade loomisel ja säilitamisel. 2.4. Hinnastabiilsus on vajalik ka kõigile ettevõtjatele, eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, selleks et oleks võimalik õigeaegselt esitada realistlikud hinnapakkumised ja teha realistlikke prognoose. 2.5. Et anda eesistujariigile Tšehhi Vabariigile võimalikult täpselt faktidele tuginev ja ühemõtteline vastus, ei arutata käesolevas ettevalmistavas arvamuses muid aspekte, mis on samuti huvitavad, kuid mis ei ole käesoleva ettevalmistava arvamuse küsimuses olulised. See tähendab esiteks, et komitee ei sekku ühegi liikmesriigi õigusesse teha ise otsuseid selle kohta, kuidas oma riigis elektrit toota. Ja teiseks, et komitee EI kommenteeri tuumaenergia tegelikke ja võimalikke eeliseid ja puudusi. 2.6. Varustuskindluse küsimus ei kuulu samuti käesoleva ettevalmistava arvamusega hõlmatud teemasse. See küsimus väärib eraldi arvamust. Kuid muidugi on vaieldamatu, et praeguses olukorras, kus Euroopas toimub sõda, milles gaasi ja naftat kasutatakse geopoliitiliste relvadena, on oluline hoida olemasolevad elektrijaamad töös võimalikult suures ulatuses ning kasutada tuleks paindlikkust fossiilsete ja vähese heitega kütuste ajutisel kasutamisel. Nagu juba mainitud, tunnistab komitee iga liikmesriigi õigust teha ise otsuseid selle kohta, kuidas oma riigis elektrit toota. Komitee kordab, et ta toetab kindlalt seda, mida komisjon oma kavas „REPowerEU“ kirjutab: väljakutseks on vähendada kiiresti meie sõltuvust Venemaa fossiilkütustest, kiirendades üleminekut puhtale energiale ja ühendades jõud, et saavutada vastupidavam energiasüsteem ja tõeline energialiit. 2.7. Kuigi kiusatus on arutada ka energiahindade taset, ei tee me seda, sest hindade stabiilsus ei sõltu hinnatasemest. Stabiilsus võib või ei pruugi toimida mis tahes hinnatasemel. 2.8. Alljärgnevalt selgitused mõne tehnilise termini kohta. Turukorraldus: viis, kuidas turul määratakse elektri hind. Piirkulu: summa, mille võrra kogukulu suureneb, kui äriühing toodab veel üht toodet. Hetketurg: hetketurg on kaupadega, näiteks elektrienergiaga kauplemise turg, kus tehingud tehakse kohese tasu ja kiire tarne eest. Pakkumuste järjestus: elektrijaamade järjestus piirkulude taseme alusel, alustades madalaimatest piirkuludest ja lõpetades kõrgeimate piirkuludega. Seega lisatakse suuremate piirkuludega elektrijaamu niikaua, kuni nõudlus on täidetud. Järjestus on järgmine: taastuvenergia, tuumaenergia, kivisüsi, nafta ja gaas. Praeguses elektrituru korralduses määrab hinna oma piirkuludega see elektrijaam, mis on pakkumuste järjestuses viimane (enamasti gaas). 3. Vastus küsimusele 3.1. Loomulikult on elektriturul igal elektrijaamal oma roll. Näiteks on selge, et paljude Prantsusmaa tuumajaamade hiljutised talitlushäired ja nendest tulenev vajadus importida rohkem elektrit kajastub hinna kujunemises. Kuid käesolevas ettevalmistavas arvamuses ei käsitleta neid suuremal või vähemal määral ajutisi olukordi, vaid elektrituru toimimise struktuurset külge. 3.2. Keskendutakse hetketurule, sest see määrab peamiselt hinna, mida tarbijad peavad maksma. Ja nagu mainitud, toimub turukorraldus hetketurul pakkumuste järjestamise meetodil. 3.3. Tuumaenergia roll ELi energiahindade stabiilsuses sõltub kahest muutujast, nimelt sellest, kas tuumaenergia on seotud vanade või uute tuumajaamadega, ning sellest, kas see puudutab praegust turukorraldust või on tegemist uue turukorraldusega. Kui kombineerida neid muutujaid, on neli erinevat olukorda. 3.4. Et anda võimalikult selge vastus, tuleb nende nelja olukorra puhul eristada nelja erinevat stsenaariumi, nimelt järgmisi: A : olemasolevad tuumajaamad olemasolevas turukorralduses B : olemasolevad tuumajaamad ja uus turukorraldus C : uued tuumajaamad olemasolevas turukorralduses D : uued tuumajaamad ja uus turukorraldus 3.5. A: olemasolevad tuumajaamad olemasolevas turukorralduses 3.5.1. Peaaegu kõigis liikmesriikides ei mängi praegustes tuumajaamades toodetud elektrienergia rolli elektri hinnastabiilsuses ega saagi seda teha. Selle põhjus on pakkumuste järjestamisel põhinev praegune turukorraldus – nimelt on hinna kehtestajaks kõrgeimate piirkuludega jaam (peaaegu alati gaas, isegi Prantsusmaal). ELis on üks erand: selleks on Rootsi oma energiaallikate jaotuse tõttu (peaaegu 60 % taastuvenergiat, peamiselt hüdroenergiat, ja umbes 30 % tuumaenergiat) (1). 3.6. B: olemasolevad tuumajaamad ja uus turukorraldus 3.6.1. Põhimõtteliselt on mõeldav, et tuumajaamadel on hindu stabiliseeriv mõju, näiteks turukorralduses, kus hinnakujundus põhineb keskmistel kuludel ja/või tuumaenergia ei ole kuulu pakkumuste järjestusse. Siiski on küsitav, milline peaks selline turg välja nägema ja kuidas see peaks toimima. Kuid näiteks Ühendkuningriigis rakendatakse praegu uut mudelit, mille kohaselt jagatakse turg kaheks segmendiks: dispetšjuhitav energia ja mittedispetšjuhitav energia. Dispetšjuhitav segment (peamiselt gaas ning ka kivisöejäägid ja veidi biomassi) järgiks piirhinna mudelit ning mittedispetšjuhitavas segmendis makstaks hind kogu kulu alusel (teatud liiki reguleeritud kapitalitulu hinnavahelepingu vormis, mida järgib Ühendkuningriik juba oma uue tuumajaamaga Hinkley Point C (2)). See tähendab, et riik peab asjaomaseid tuumajaamu subsideerima, kui elektrihind turul on madalam kui kokkulepitud summa, mis põhineb reguleeritud kapitalitulul. Seega koosneb selline uus turukorraldus kahest osast: turusegment, kus kohaldatakse varasemat turukorraldust (= piirkuludel põhinev pakkumuste järjestus), ja teine turusegment, kus kohaldatakse de facto ainult hinnavahelepinguid. Selle tulemusena on hinnavahelepingute raames toodetud elektrienergia hind stabiilne, mis kajastub seega stabiilsemas hinnas tarbija jaoks. Kuid hind tarbija jaoks kõigub endiselt, sest osa elektrist on endiselt hinnastatud pakkumuste järjestuse alusel. 3.7. C: uued tuumajaamad olemasolevas turukorralduses 3.7.1. Tuumajaamadel võib olla hindadele stabiliseeriv mõju, kui neid ehitatakse piisavalt, nii et tuumajaamad on pakkumuste järjestuses korrapäraselt viimased elektrijaamad. See tähendaks, et peaksime asendama fossiilkütusel töötavad elektrijaamad tuumajaamadega – see tooks Euroopasse vähemalt sadu uusi tuumajaamu! Jah, tõepoolest määraks tuumaenergia sel juhul hinnataseme, mis (vt Hinkley C) oleks umbes kaks korda kõrgem kui taastuvelektri hind. Piirhinna tõttu oleks aga vältimatu tagajärg see, et uued tuumajaamad ei suudaks end turul rahastada, mistõttu nad vajaksid subsiidiume. 3.8. D: uued tuumajaamad ja uus turukorraldus 3.8.1. Tuumajaamad ei tohiks olla hõlmatud pakkumuste järjestusega ja peaksid kuuluma kulupõhisesse (juurdehindlusega) hinnakujundussüsteemi. Juurdehindlus tuleneb asjaolust, et lisaks valitsuse finantsinvesteeringutele peab selles osalema erasektor, kel peab olema õiglane investeeringutasuvus, mistõttu tekib juurdehindlusega kulupõhine tariif. (Vt ka punkt 3.5.1.) 4. Kokkuvõte 4.1. Vastus eesistujariigi Tšehhi küsimusele on kokkuvõtlikult see, et elektrituru praeguse korralduse puhul ei saa tuumaenergial olla rolli hindade stabiilsuses. Ainult siis, kui turukorraldust kohandatakse lisaks erasektoripoolsele rahastamisele märkimisväärse riigiabiga, on võimalik saavutada olukord, kus tuumaenergia aitab stabiliseerida energiahinda. 4.2. Seepärast soovitab komitee eesistujariigil Tšehhil alustada ELi tasandil struktureeritud dialoogi, et leppida kokku uues elektrituru korralduses, mis tagab hindade stabiilsuse.