P6_TA(2006)0051

Sõidukite konfiskeerimine Kreeka võimude poolt

Euroopa Parlamendi resolutsioon sõidukite konfiskeerimise kohta Kreeka võimude poolt (2005/2005(INI))

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse neid paljusid petitsioone, mida saadeti Euroopa Parlamendile sõidukite konfiskeerimise kohta Kreeka võimude poolt, samuti olulist arvu komisjonis registreeritud ametlikke kaebusi;

- võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 21, mille kohaselt on igal liidu kodanikul vastavalt artiklile 194 õigus esitada Euroopa Parlamendile petitsioon;

- võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklit 194, mille kohaselt on igal liidu kodanikul ning igal liikmesriigis elaval või seal ametlikku aadressi omaval füüsilisel ja juriidilisel isikul õigus esitada üksinda või koos teiste kodanike või isikutega Euroopa Parlamendile petitsioon küsimuste osas, mis kuuluvad ühenduse tegevusvaldkonda ja mõjutavad otseselt seda isikut;

- võttes arvesse nõukogu 28. märtsi 1983. aasta direktiivi 83/182/EMÜ ühest liikmesriigist teise ajutiselt imporditud teatavate transpordivahendite maksuvabastuse kohta ühenduse piires [1];

- võttes arvesse Euroopa Ühenduste Kohtu 12. juuli 2001. aasta otsust kohtuasjas C 262/99 Louloudakis [2];

- võttes arvesse 26. märtsil 2004. aastal Euroopa Ühenduste Kohtusse esitatud hagi kohtuasjas C-156/04 komisjon v Kreeka [3];

- võttes arvesse kodukorra artikli 192 lõiget 1;

- võttes arvesse petitsioonikomisjoni raportit (A6-0394/2005),

A. arvestades petitsioonide esitajate poolt tõstatatud olulisi küsimusi ja tõsiseid probleeme ning märkides ära Euroopa Ühenduste Kohtu tähelepaneku mõju kohta, mida avaldab mootorsõiduki juhtimise õigus isikute vaba liikumisega seotud õiguste tegelikule kasutamisele Euroopa Liidus [4];

B. arvestades, et petitsioonide esitajad vastasid direktiivis 83/182/EMÜ sätestatud maksuvabastuse kriteeriumidele, eriti käibemaksust, aktsiisimaksust ja muudest tarbimismaksudest vabastamise osas mootorsõidukite ajutisel impordil teise liikmesriiki, kuna nende alaline elukoht, s.t koht, kus nad elavad igal kalendriaastal isiklikel või tööga seotud põhjustel vähemalt 185 päeva, ei olnud Kreekas, vaid teises liikmesriigis;

C. arvestades, et petitsioonide esitajad suutsid kohaselt tõendada oma alalist elukohta kas ID-kaardi või muu kehtiva dokumendiga;

D. arvestades, et eraldi haldustrahvi kohaldamine, eriti ühetaoliste trahvide kohaldamine vaid sõiduki kubatuuri alusel, võtmata arvesse selle vanust ja suuremat maksu, mis võib olla tollimaksust kuni kümme korda suurem, ei ole kooskõlas ühenduse proportsionaalsuspõhimõttega;

E. pidades meeles Euroopa Liidu ja liikmesriikide institutsioonide kohustusi nende kodanike ees, nagu on kirjas asutamislepingutes,

1. on väga mures selle pärast, et vähemalt petitsioonides käsitletavate juhtumite puhul ei kohaldanud Kreeka võimud direktiivis 83/182/EMÜ sätestatud maksuvabastust;

2. märgib, et vaatamata sellele väitis Kreeka toll, et petitsioonide esitajad on süüdi maksudest kõrvalehiilimises või selle katses ega täitnud Kreeka tollikoodeksi nõudeid; märgib samuti, et petitsioonide esitajad pidid maksma maksu, mis ületas tollimaksu kuni kümme korda;

3. arvab, et haldusmeetmed, mida Kreeka on otsustanud kohaldada tollirikkumiste puhul ja mis on vähemalt petitsioonide esitajate puhul viinud sõiduki algsest ostuhinnast mitu korda suuremate trahvideni, takistavad kaupade ja isikute vaba liikumist;

4. on teadlik sellest, et kuna trahvide kohaldamist reguleerivad ühenduse õigusaktid on ühtlustamata, siis nendes õigusaktides sätestatud tingimuste mittejärgimisel on liikmesriikidel õigus kehtestada trahve oma äranägemisel; arvab siiski, et liikmesriigid peavad seda õigust kasutama kooskõlas ühenduse õiguse ja üldpõhimõtetega, järgides seega proportsionaalsuspõhimõtet;

5. on teadlik sellest, et trahvide määramine teatud transpordivahendite ajutise importimisega seotud rikkumiste puhul kuulub riikliku õiguse alla nagu ka see, kas võtta arvesse rikkuja heauskset käitumist; arvab siiski, et asutamiselepingutega kindlustatud vabaduste võimaldamiseks tuleb trahvi määramisel arvesse võtta rikkuja heauskset käitumist, kui probleeme on tekitanud kohaldatavate eeskirjade tuvastamine;

6. märgib, et oluline arv sõidukeid on arestitud, konfiskeeritud ja oksjonitel maha müüdud, mis on parlamendi arvates vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, eriti selle VI peatükiga (Õiglus) ja rikkumise raskusastet arvestades ei saa seda õigustada viitega õigusaktide täitmise tagamise ja ennetamise vajadusele; märgib, et kohus on varem märkinud, et sõiduki "ebatavalisel" kasutamisel teises liikmesriigis on võimalik kohaldada muid karistusi kui konfiskeerimine;

7. arvab, et sõidukite konfiskeerimine ja see, et petitsioonide esitajad ei saa sõidukeid kasutada mitu aastat, on vastuolus õigusega omandile ja liikumisvabadusele, ning et petitsioonide esitajatel on õigus kohasele kompensatsioonile, võttes arvesse elatiseteenimisele ja mainele tekitatud kahju;

8. nõuab tungivalt, et Kreeka võimud täidaksid viivitamatult asutamislepingus sätestatud Kreeka Vabariigi kohustusi ja järgiksid ühenduse õigusaktides, eriti direktiivis 83/182/EMÜ sätestatud reegleid, et komisjon võiks hagi tagasi võtta;

9. palub komisjonil jätkata viivitamatult Kreeka Vabariigi vastu algatatud kohtuasja, kui Kreeka võimud eelmainitud nõuet ei täida;

10. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon koos vastutava parlamendikomisjoni raportiga nõukogule, komisjonile ning Kreeka valitsusele ja parlamendile.

[1] EÜT L 105, 23.4.1983, lk 59. Direktiivi on viimati muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

[2] [2001] EKL I-5547.

[3] ELT C 106, 30.4.2004, lk 47.

[4] Kohtuotsus kohtuasjas C-193/94 Skanavi ja Chryssanthakopoulos [1996] EKL I-929, lõige 36.

--------------------------------------------------