ET Euroopa Liidu Teataja C 188/26

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

(2017/C 188/18)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

„CAPÓN DE VILALBA“

No UE ES-PGI-0005-01355 – 24.7.2015

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus

„Capón de Vilalba“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Kaitstud geograafiline tähis „Capón de Vilalba“ hõlmab selliste liiki Gallus domesticus kuuluvate isaslindude liha, kes on kirurgiliselt kastreeritud enne suguküpsuse saavutamist. Linnud kuuluvad tõugu Galiña de Mos või eri liinidesse, mille ühisnimetaja kõnealuse tõuga on lindude vastupidavus, mis võimaldab kasvatada neid vabas õhus asjaomase piirkonna ilmastikutingimustes. Nii nagu tõugu Galiña de Mos, peavad ka kõnealustesse liinidesse kuuluvad linnud olema keskmise kaalu ja aeglase kasvuga ning nende sulestik peab olema punakaspruuni värvusega.

Linnud tapetakse vähemalt 150 päeva vanusena pärast seda, kui neid on kastreerimise järgselt kasvatatud ja nuumatud vähemalt 77 päeva vältel. Nuumamise lõppetapp ehk nuumamisrežiim leiab aset suletud ruumides ja kestab vähemalt 25 päeva. Jõuluajal turustatakse toodet erikategooriana lisamärgisega „Capón de Nadal“, mida kohaldatakse selliste lindude suhtes, kes tapetakse vähemalt 210 päeva vanusena.

Rümp on pärlendav-kollaka värvusega ning nahk on õhuke ja elastne. Kaal peab olema vähemalt 2,5 kg. Lindude „Capón de Nadal“ miinimumkaal on 4 kg. Liha iseloomustab peenekoelisus, mahlakus ja õrnus. Tekstuur on kiuline ja rohke rasvakiht, eelkõige lindude „Capón de Nadal“ puhul, on valkjas-kollaka värvusega.

Toodet „Capón de Vilalba“ turustatakse tervete rümpadena. Rümpasid võib siiski turustada ka tükeldatuna, eelkõige on lubatud tükeldamine müügipunktides, tingimusel, et on olemas asjakohane kontrollisüsteem, mis tagab toote jälgitavuse.

Toodet „Capón de Nadal“ turustatakse traditsioonilisel viisil, mis tähendab, et rümp on koos pea ja jalgadega ning rümba sisse asetatakse väike kasepuidust kepike, millega selja alaosa võimalikult sirgena hoida ja hiljem rasva kinnitada. Tiivanukid pööratakse ülespoole, nii et need jäävad vastu selga. Lõpetuseks pannakse rasv (ensunlla) samuti selja mõlemale küljele ja kinnitatakse väikeste pulgakestega.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Lindudele antav sööt võimaldab tasakaalustatud ja suhteliselt aeglast kasvu. Nuumamise esimeses etapis põhineb lindude sööt peamiselt aedikust saadavatel taimedel, mida täiendatakse maisi ning muude teraviljade ja taimset päritolu söödaga (lehtkapsas, kartulikoored, kastanid jne), mis üldjuhul saadakse samast põllumajandusettevõttest. Nimetatud sööta võib täiendada segasöödaga, mis sisaldab vähemalt 70 % teravilja.

Nuumamise lõppetapp leiab aset suletud ruumides, enamasti puurides (capoeiras). Selles etapis täiendatakse eelmise etapi sööta kördiga (amoado), mis koosneb jahvatatud maisi ja keedetud kartuli segust, kuigi kartuli võib täielikult või osaliselt asendada kastanitega.

3.4. Täpsustage tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Linde tuleb määratletud geograafilises piirkonnas vähemalt alates kastreerimisest (kaasa arvatud) kasvatada, nuumata, tappa ja märgistada kaitstud geograafilisele tähisele osutava lisamärgisega.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Kaitstud geograafilise tähisega „Capón de Vilalba“ toote iga müügiühik peab olema varustatud geograafilisele tähisele vastava märgisega (lisamärgis), millel on kontrolliasutuse järelevalve all kasutatav vastava nummerdusega tähtnumbriline kood ning kaitstud geograafilise tähise ametlik logo, mis on esitatud alljärgnevalt:

Nii iga põllumajandustootja kasutataval märgisel kui ka kaitstud geograafilise tähise lisamärgisel peab kohustuslikus korras olema esitatud tekst „Indicación Geográfica Protegida „Capón de Vilalba““. Märgisel peab olema esitatud ka Euroopa kaitstud geograafiliste tähiste logo. Tootele „Capón de Nadal“ tuleb lisada vastavasisuline märge.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud geograafilise tähise „Capón de Vilalba“ geograafiline piirkond hõlmab Galicia autonoomse piirkonna Lugo provintsi piirkonda Terra Chá, kuhu kuuluvad järgmised omavalitsusüksused: Muras, Xermade, Vilalba, Abadín, A Pastoriza, Guitiriz, Begonte, Cospeito ja Castro de Rei.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Kõnealuse geograafilise tähise registreerimine põhineb nii toote teatavatel eriomadustel, mis on seotud keskkonnaga (looduslike ja inimteguritega), kui ka omandatud mainel.

Määratletud geograafilises piirkonnas on arvukalt väikesi karjakasvatusega tegelevaid pereettevõtteid, kelle jaoks on kohikukkede kasvatamine olnud tavapäraselt kõrvaltegevus, millega täiendatakse ettevõtte sissetulekut. Mahedate suvede ja väheste temperatuurikõikumistega niiske kliima soodustab selliste taimede kasvu, mis on kohikukkede põhisööt, eelkõige karjamaa söödataimed ja teravili, millest kõige olulisem on mais. Külmem periood hõlmab ajavahemikku novembrist märtsini, mil kuu keskmised temperatuurid on 5–10 °C. Sel perioodil välditakse kohikukkede traditsioonilist kasvatamist, mis algab aprillis-mais ja lõpeb detsembris, kuigi viimasel kuul on linnud juba siseruumides ega käi väljas.

Väikesed pereettevõtted rakendavad jätkuvalt traditsioonilisi linnukasvatus- ja käitlemismeetodeid. Nii lindlates kui ka õuedes, kus linnud veedavad suure osa oma päevast, on loomkoormus väike, tänu millele on lindudel rohkelt liikumisvõimalust. Nimetatud tingimused mõjutavad ka otseselt liha organoleptilisi omadusi.

Keskmise kaalu ja aeglase kasvuga ning kõnealuse keskkonna ja kasvatussüsteemiga sobivate lindude kasutamine on samuti asjaolu, mis mõjutab toote omadusi.

Lisaks mõjutab liha omadusi ja rümba kollakat värvust sööt, mis põhineb teraviljal ja milles maisil on eriline roll. Väikestes põllumajandusettevõtetes kasutatakse nuumamise lõppetapis erisööta, milles eelmise etapi põhisööta täiendatakse kördiga (amoado) (mida valmistatakse kohaliku meetodi kohaselt, segades jahvatatud maisi ja keedetud kartuleid ja/või keedetud kastaneid), ning ka see on märk piirkonna tootjate erilisest oskusteabest, mis mõjutab otseselt toote omadusi. Tuleb märkida, et piirkonnas kasvatatakse palju maisi, kartuleid ja kastaneid, mis koos hein- ja liblikõieliste taimedega, mida linnud otseselt niitudel ja karjamaadel söövad, moodustab söödarežiimi alustala. Seepärast on suurem osa söödaks kasutatavast toorainest pärit samast piirkonnast või isegi samast põllumajandusettevõttest.

Rümba välimus ning liha peenekoelisus, mahlakus ja õrnus sõltuvad nii kasutatava linnu tüübist, kasvatusmeetodist kui ka antud söödast. Mitmed teadusuuringud on kinnitanud sellise kasvatusmeetodi ja lindude käitlemise mõju liha kvaliteedile ja organoleptilistele omadustele. Sellistes tingimustes kasvatatud loomade liha on punasem, tihedama konsistentsi, suurema valgusisalduse ja intensiivsema lõhnaga.

Toote „Capón de Nadal“ eriline turustamisvorm (nagu on osutatud punktis 3.2) on veel üks näide toote erilisusest, mis on saavutatud piirkonna elanike oskusteabe abil.

Nimetatud kohikukkede head mainet tunnustati nimetuse lisamisega põllumajandus-, kalandus- ja toiduaineministeeriumi 1996. aasta väljaandesse „Inventario Español de Productos Tradicionales“.

Maine põhineb pikkadel traditsioonidel. Esimesed teated kohikukkede kasvatamise ja tarbimise kohta Galicias pärinevad keskajast. Sellest ajast on säilinud palju üüridokumente, mille alusel üürnikud kohustusid maksma osa üürist kohikukkedega. Ka palju hilisemast ajast on võimalik leida viiteid selle kohta, et jätkuvalt oli levinud tava kasutada maksevahendina kohikukki, mis annab omakorda tunnistust sellest, kui kõrgelt hinnati piirkonnas nimetatud toodet eri aegadel.

Juba 20. sajandi alguses avaldati mitmeid trükiseid, milles nimetati nii kohikukkesid kui ka Vilalba laata, kus neid põhiliselt turustati. Nii on viiteid ajalehtedes, nagu El Eco de Villalba, milles kirjeldati 1908. aastal tava tasuda makse kohikukkedega, või El Regional, kus ilmus 1927. aastal viiteid Vilalbas peetavatele kohikukelaatadele ja kõnealust toodet saatvale edule.

Samuti on palju galeegi kirjanike viiteid kõnealuse tootega seotud kommetele ja traditsioonidele, nagu ka tsitaate, milles tunnustatakse piirkonna kohikukkede kvaliteeti.

Üks piirkonna suurimaid poeete Manuel María on oma raamatus Terra Chá (1954) meile jätnud mõned värsid, samuti Vilalba laata käsitlevad tekstid.

Mitmekülgne Álvaro Cunqueiro, kes on üks galeegi kirjanduse suurkujusid ja mainekas kulinaariaekspert, ülistab oma kuulsas teoses La Cocina Gallega (1973) ülevoolavalt Terra Chá eri omavalitsusüksustes kasvatatavaid ja Vilalba laatadel turustatavaid kohikukkesid.

Teine silmapaistev galeegi kultuuri tundja Ramón Otero Pedrayo viitab Vilalba kohikukkedele oma reisi San Andrés de Teixidosse (teoses Pelegrinaxes, aastast 1929) kirjeldavas loos.

Nagu juba mainitud, on toode ja selle maine tihedalt seotud Vilalbas korraldatava laadaga. Ajalooliste viidete kohaselt korraldati nimetatud laata juba 200 aastat varem, kuid linnavalitsuse dokumentides on nende kohta teavet aastast 1835. Nimetatud aastal märgiti keskmiseks hinnaks „en la cantidad de 10 reales el par“ (10 reaali paari eest). 1840. aasta ametlikust hinnaloendist nähtub, et kaks kohikukke maksis sama palju kui hea ja puhas lammas (12 reaali), ning et kohikukelaatasid peeti lisaks jõuluajale ka veel jaanuaris ja veebruaris, mis erineb tänapäeval toimuvast. Aastatel 1900–1947 tõusis kahe kohikuke hind 10 peseetalt 100 peseetale. 1949. aastal maksti nende eest 200 peseetat ja hind tõusis vähehaaval kuni aastani 1974, mil kuulduste kohaselt maksti kahe kohikuke eest 8 000 peseetat, mis on tõeliselt hämmastav, kuna keskmine hind oli sel ajal vahemikus 4 000–6 000 peseetat. Toote „Capón de Vilalba“ keskmine hind Vilalba laadal on viimasel kümnel aastal kõikunud 80 ja 120 euro vahel ühe linnu kohta ning võib ka juhtuda, et mõne eksemplari eest makstakse kuni 140 eurot. Ligikaudu viiekiloste rümpade puhul tähendab see pea 20-eurost kilohinda, samas kui muude piirkondade tavapärane kohikukk võib maksta ligikaudu 10–14 eurot/kg. Galicia ja kogu Hispaania kommunikatsioonivahenditega kogutakse iga aasta jõulude paiku rohkelt teavet pühade tähistamise ja makstavate hindade kohta, nagu on võimalik tõdeda internetiotsingute põhjal. Kõnealuse toote nimetuse otsingumootorisse sisestamisel saadavate tulemuste arv ning toote eest makstav kõrge hind on veel üks tõend toote praegusest mainest.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(Viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

http://mediorural.xunta.gal/fileadmin/arquivos/alimentacion/produtos_calidade/2017/Pliego_de_condiciones_CAPON_de_VILALBA_febrero_2017_C.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.