Eriaruanne ELi eelarve täitmine 
rahastamisvahendite 
kaudu: programmitöö 
perioodil 2007–2013 
saadud õppetunnidET 2016  nr 19
EUROOPA
KONTROLLIKODA
EUROOPA KONTROLLIKODA  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
Päringud:  eca.europa.eu/et/Pages/ContactForm.aspx
Veebisait:  eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Lisateavet Euroopa Liidu kohta saab internetist Euroopa serverist (http://europa.eu).
Luxembourg: Euroopa Liidu Väljaannete Talitus, 2016
Trükis ISBN 978-92-872-5374-3 ISSN 1831-0818 doi:10.2865/10357 QJ-AB-16-019-ET-C
PDF ISBN 978-92-872-5355-2 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/138679 QJ-AB-16-019-ET-N
EPUB ISBN 978-92-872-5395-8 ISSN 1977-5652 doi:10.2865/961209 QJ-AB-16-019-ET-E
© Euroopa Liit, 2016
Allikale viitamisel on reprodutseerimine lubatud.
ELi eelarve täitmine 
rahastamisvahendite 
kaudu: programmitöö 
perioodil 2007–2013 
saadud õppetunnid
(vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 287  
lõike 4 teisele lõigule)EriaruanneET 2016  nr 19
02
 Auditirühm
Kontrollikoja eriaruannetes esitatakse konkreetseid eelarvevaldkondi või juhtimisega seotud teemasid hõlmavate tule -
mus- ja vastavusauditite tulemused. Auditite valiku ja ülesehituse juures on kontrollikoja eesmärgiks maksimeerida nende 
mõju, võttes arvesse tulemuslikkuse ja vastavuse riske, konkreetse valdkonna tulude ja kulude suurust, tulevasi arengu -
suundi ning poliitilist ja avalikku huvi.
Kõnealuse tulemusauditi viis läbi struktuuripoliitika, transpordi ja energeetika kuluvaldkondade eest vastutav II auditi -
koda, mille eesistuja on kontrollikoja liige Henri Grethen. Auditit juhtis ettekandev liige Iliana Ivanova, keda toetasid 
kabinetiülem Tony Murphy, kabineti atašee Mihail Stefanov, valdkonnajuht Niels-Erik Brokopp, auditijuht Rares Rusanescu 
ning audiitorid Agathoclis Argyrou, Marcel Bode, Viorel Cirje ja Maria Ploumaki.
Vasakult paremale:  M. Stefanov, I. Ivanova, N.-E. Brokopp, R. Rusanescu, T. Murphy, A. Argyrou.

03
 Sisukord
Punkt
 Lühendid
 Mõisted
I–VIII  Kokkuvõte
1–22 Sissejuhatus
1–4 Mis on rahastamisvahendid?
5–22 Rahastamisvahendite kasutamine ELi eelarve täitmiseks alates 2007. aastast
23–26 Auditi ulatus ja lähenemisviis
27–146 Tähelepanekud
27–61 Kas rahastamisvahendid olid turuvajaduste jaoks sobiva suurusega?
29–45 Ülemäärase kapitali tõttu madal väljamaksete määr, kulukohustustest vabastamise vältimine ja võimalik 
hüvitamine rakenduskava sulgemisel
46–54 Korraldusasutused ei hinnanud mitte alati turuvajadusi piisavalt enne rahaliste vahendite eraldamist ERFi 
ja ESFi rahastamisvahenditele
55–61 Piirkondlik suunitlus oli üheks põhjuseks, miks lõid liikmesriigid programmitöö perioodil 2007–2013 palju 
väikseid rahastamisvahendeid
62–91 Kas rahastamisvahenditega õnnestus kaasata erakapitali?
64–72 Rahastamisvahendite finantsvõimenduse mõõtmisel ei võta komisjon asjakohaselt arvesse seda, mil määral 
kaasatakse avaliku sektori vahenditega täiendavaid rahalisi vahendeid
73–91 Raskused erainvestorite kaasamisel nii koostöös liikmesriikidega kui ka tsentraliseeritult juhitavate 
rahastamisvahendite puhul
04 Sisukord 
92–105 Kas rahastamisvahenditega tagati rahalise toetuse uuenemine?
93–95 Viivitused rakendamisel lühendasid märkimisväärselt mitme ERFi ja ESFi rahastamisvahendi tegelikku 
investeerimisperioodi
96–105 ERFi ja ESFi rahastamisvahendite ringlus oli rakendamise ajal väike ning on pärast 2007.–2013. aasta 
rakenduskavade sulgemist ebaselge
106 –146 Kas rahastamisvahendid on olnud kulutõhus viis ELi eelarve täitmiseks?
108–110 Halduskulude ja -tasude kõrge tase võrreldes lõplikele toetusesaajatele tegelikult välja makstud summade 
tasemega
111–120 Halduskulusid ja -tasusid ei hüvitata ELi eelarvest rakenduskava sulgemisel üle õiguslikult kehtestatud 
ülemmäära
121–131 Komisjon ei võta halduskulude ja -tasude hindamisel nõuetekohaselt arvesse rahastamisvahendite liikide 
vahelisi erinevusi ja lõplikele toetusesaajatele tegelikult välja makstud summasid
132–141 Liikmesriikidepoolne halduskuludest ja -tasudest teavitamine on puudulik
142–146 Halduskulud ja -tasud tekivad lisaks ERFi ja ESFi rakenduskavade rakendamise halduskuludele
147–163 Järeldused ja soovitused
 I lisa.   Koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite toimimine (programmitöö 
periood 2014–2020)
 II lisa.   Mõiste „rahastamisvahendid” määratlus õiguslikus aluses (programmitöö perioodid 
2014–2020 ja 2007–2013)
 III lisa.   Ülevaade ERFi rahastamisvahenditest ELi 28 liikmesriigis: fondide arv ja kapitali suurus 
(programmitöö periood 2007–2013)
 IV lisa.   Ülevaade ESFi rahastamisvahenditest ELi 28 liikmesriigis: fondide arv ja kapitali suurus 
(programmitöö periood 2007–2013)
 V lisa.   Eelhindamisnõuete kokkuvõte (programmitöö periood 2014–2020)
 Komisjoni vastus
 Marguerite’i fondi vastus
05
 Lühendid
CEF : Euroopa ühendamise rahastu
COCOF : fondide koordineerimiskomitee
EAFRD : Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond
EaSI : Euroopa tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programm
EEEF : Euroopa Energiatõhususe Fond
EEPR : abikava majanduse elavdamiseks ühenduse finantsabi andmisega energeetikaprojektidele
EFSI : Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond
Egesif : Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide eksperdirühm
EIF: Euroopa Investeerimisfond
EIP: Euroopa Investeerimispank
EKF : Euroopa Kalandusfond
EPMF : Euroopa mikrokrediidirahastu „Progress” tööhõive ja sotsiaalse kaasamise jaoks
ERF : Euroopa Regionaalarengu Fond
ESF : Euroopa Sotsiaalfond
ESIF : Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid
Jeremie : ühine rahastamisskeem väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks
LGTT : üleeuroopalise transpordivõrgu projektide laenutagamisvahend
Marguerite’i fond : 2020. aasta Euroopa energeetika, kliimamuutuste ja infrastruktuuride fond
06 Lühendid 
PBI: projektivõlakirjade algatus
SICAR : Société d’investissement en capital à risque
SICAV : Société d’investissement à capital variable
TEN-E/T : üleeuroopalised võrgud – energeetika/transport
VKE : väikese ja keskmise suurusega ettevõtja
07
 Mõisted
Delegeeritud määrus : komisjoni 3. märtsi 2014. aasta delegeeritud määrus (EL) nr 480/2014, millega täiendatakse 
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa 
Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi 
ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, 
Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta1.
ELi vahenditelt teenitud tulu : osa kapitalist, mis on jõudnud lõplike toetusesaajateni, tagastati seejärel 
rahastamisvahendile ja on seega saadaval uue ringi investeeringute jaoks.
Erifondid : fondid, mis ei ole haldusfondid.
Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF) : fondi eesmärk on edendada Euroopa Liidu majanduslikku ja sotsiaalset 
ühtekuuluvust; selleks toetatakse fondi vahenditega taristu ehitamist ja tootlike töökohtade loomist (eelkõige 
erasektoris), et vähendada piirkondadevahelist tasakaalustamatust.
Euroopa Sotsiaalfond (ESF) : fondi eesmärk on edendada Euroopa Liidu majanduslikku ja sotsiaalset 
ühtekuuluvust; selleks suurendatakse tööhõivet ja tööleidmise võimalusi (peamiselt koolitusmeetmete abil) ning 
soodustatakse tööhõive määra suurenemist ning arvukamate ja paremate töökohtade loomist.
Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond : selle eesmärk on võtta kasutusele vähemalt 315  miljardi  euro 
ulatuses avaliku ja erasektori pikaajalisi investeeringuid kogu ELis 2015.–2017. aasta jooksul ja tagada projektide 
rahastamine järgnevate aastate jooksul. Fond on loodud Euroopa Investeerimispanga (EIP) raames piiramatu 
kestusega sihtfondina, et rahastada projektide riskantsemaid osi. EIP võetud täiendav risk kompenseeritakse 
kuni 16  miljardi  euro suuruse tagatisega, mis tagatakse ELi eelarvest. Liikmesriigid võivad teha fondi täiendavaid 
sissemakseid.
Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid : need hõlmavad viit eraldi fondi, mille eesmärk on vähendada 
piirkondadevahelist tasakaalustamatust liidus programmitöö perioodil 2014–2020.  Nendeks on Euroopa 
Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond 
ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfond.  Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide eksperdirühm : rühm 
loodi Euroopa Komisjonis eesmärgiga anda komisjonile nõu Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide määruste 
alusel vastu võetud ja rakendatud programmide elluviimisega seotud küsimuste suhtes. See on üks kahest 
rühmast, mis asendavad fondide koordineerimiskomiteed (teine on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 
koordineerimiskomitee).
1 ELT L 138, 13.5.2014, lk 5.
08 Mõisted 
Euroopa ühendamise rahastu määrus : Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus 
(EL) nr 1316/2013, millega luuakse Euroopa ühendamise rahastu, muudetakse määrust (EL) nr 913/2010 ning 
tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 680/2007 ja (EÜ) nr 67/20102.
Finantsmäärus : Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, mis 
käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust 
(EÜ, Euratom) nr 1605/20023.
Finantsvahendaja : üksus, kes tegutseb vahendajana korraldusasutuse või haldusfondi ning lõplike toetusesaajate 
vahel, kellele antakse rahalised vahendid koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite kaudu.
Fondide koordineerimiskomitee : Euroopa Komisjoni alaline järelevalvekomitee. Komitee ülesanne on 
arutada Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi reguleerivate määruste 
rakendamisega seotud küsimusi.
Haldusfond : fond, mis on loodud investeerimiseks mitmesse riskikapitalifondi, tagatisfondi, laenufondi, 
linnaarendusfondi, fondidesse või muudesse motivatsioonisüsteemidesse, mille raames antakse laene, 
tagastatavate investeeringute tagatisi ja samaväärseid vahendeid energiatõhususe suurendamiseks ja 
taastuvenergia kasutamiseks hoonetes, sealhulgas olemasolevates eluasemetes.
Kapital : summa, mis on eraldatud rahastamisvahendile (ELi eelarvest, riigieelarvest või erainvestorite poolt) selle 
tegevuse toetamiseks. See peaks kajastama rahastamisvahendi investeerimisvõimekust ja olema vastavuses turuga, 
millele see on suunatud.
Korraldusasutus : liikmesriigi määratud riiklik, piirkondlik või kohalik asutus või muu avaliku või erasektori organ, 
kelle ülesanne on rakenduskava juhtimine. Korraldusasutuse ülesannete hulka kuulub rahastatavate projektide 
valimine, järelevalve nende rakendamise üle ning komisjonile aruandluse esitamine finantsaspektide ja tulemuste 
kohta.
Laen : kokkulepe, mille kohaselt on laenuandja kohustatud tegema laenuvõtjale kättesaadavaks kokkulepitud 
summa kokkulepitud ajaks. Laenuvõtja on kohustatud pärast teatavat ajavahemikku laenu tagasi maksma. Tavaliselt 
on laenuvõtja kohustatud maksma laenu summalt intressi.
Lõplik toetusesaaja : rahastamisvahendist toetust saanud juriidiline või füüsiline isik, kes ei ole haldusfond või 
finantsvahendaja.
Omakapitaliinvesteering : investoripoolne otsene või kaudne kapitali andmine ettevõtte käsutusse ettevõtte 
täieliku või osalise omandiõiguse vastu, kusjuures omakapitaliinvestor võib lisaks osaleda teataval määral ka 
ettevõtte juhtimises ja tulevase kasumi jaotamises.
2 ELT L 348, 20.12.2013, lk 129.
3 ELT L 298, 26.10.2012, lk 1.
09 Mõisted 
Portfelli esmariski osa : kui laenuportfell on jaotatud mitmeks riskiosaks, on portfelli esmariski osa see, mis katab 
portfelli esimese järjekoha kahju (mis võib tekkida näiteks laenukohustuse täitmata jätmise tagajärjel).
Prioriteetne suund : üks rakenduskava strateegia prioriteetidest, mis koosneb üksteisega seotud tegevustest ja 
millele on seatud konkreetsed mõõdetavad eesmärgid.
Rakenduskava : rakenduskavas määratakse kindlaks liikmesriigi prioriteedid ja eesmärgid ning rahaliste vahendite 
kasutamise viis projektide rahastamiseks teatava perioodi vältel (tavaliselt seitse aastat). Projektid peavad 
kaasa aitama rakenduskavade prioriteetsetes suundades kindlaks määratud ühe või enama eesmärgi täitmisele. 
Ühtekuuluvuspoliitika iga fondi (st Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi) 
jaoks peab olema oma rakenduskava. Liikmesriigid koostavad rakenduskavad ning komisjon peab need heaks 
kiitma, enne kui võib hakata ELi eelarvest makseid tegema. Rakenduskavasid võib nende kehtivusaja jooksul muuta 
vaid mõlema poole nõusolekul.
Rakendusmäärus : komisjoni 8. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1828/2006, milles sätestatakse 
rakenduseeskirjad nõukogu määrusele (EÜ) nr 1083/2006, millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu 
Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) 
nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi4.
Riigiabi : mis tahes vormis otsene või kaudne rahaline toetus, mille avaliku sektori asutus on andnud eraettevõtjale. 
Euroopa Liidu toimimise lepingu kohaselt on riigiabi andmine ühisturul üldjuhul keelatud, kui see ei ole 
nõuetekohaselt põhjendatud. ELi riigiabi eeskirjades on kindlaks määratud, millisel juhul see toetus konkurentsi 
ei moonuta (või ei tekita moonutamise ohtu). Euroopa Komisjonil on ainupädevus hinnata, kas liikmesriigi antud 
riigiabi on kooskõlas nende eeskirjadega. Euroopa Komisjoni otsused ja meetmed vaatab läbi Üldkohus ja Euroopa 
Kohus.
Société d’investissement à capital variable  (SICAV): selline avatud investeerimisfond, mille kapital muutub 
vastavalt investorite arvule ja alusvaraks olevate investeeringute väärtusele. Fondi osakuid ostetakse ja müüakse 
fondi viimase puhasväärtuse põhjal.
Société d’investissement en capital à risque (SICAR) : mehhanism, mis on mõeldud börsivälistesse ettevõtetesse 
ja riskikapitali investeerimiseks ilma investeeringute hajutamise eeskirjade ning laenamise või finantsvõimenduse 
piiranguteta.
Tagatis : kolmanda poole (tagatise andja) võetud kohustus maksta laenuvõtja võlad, kui laenuvõtja ei ole võimeline 
neid ise maksma. Tagatise andja on kohustatud hüvitama laenuvõtja võlaga seotud puudujäägi või täitma tema 
kohustused tagatise andja, laenuandja ja/või laenuvõtja vahel sõlmitud lepingus ettenähtud tingimustel.
Tagatise ülemmäär : osakaal kogu laenuportfelli väärtusest, mida tagatis tegelikkuses katab.
Tasuvuslävi : projekti või investeeringu minimaalne tulumäär, mida nõuab haldur või investor.
4 ELT L 371, 27.12.2006, lk 1.
10 Mõisted 
Tingimuslik krediidiliin : krediidiliin, mille võis võtta kasutusele eeldusel, et eelnevalt kindlaksmääratud sündmus 
leidis aset.
Ühine rahastamisskeem väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks (Jeremie) : komisjoni algatus, mis on 
välja töötatud koostöös Euroopa Investeerimisfondiga. Sellega edendatakse finantskorraldusvahendite kasutamist, 
et parandada VKEde juurdepääsu rahastamisele struktuurifondide kaudu.
Ühissätete määrus  perioodiks 2014–2020: Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus 
(EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, 
Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja 
Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, 
Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus 
(EÜ) nr 1083/20065.
Ühtekuuluvuspoliitika : programmitöö periood 2007–2013 hõlmas Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa 
Sotsiaalfondi (st kahte struktuurifondi) ning Ühtekuuluvusfondi. Programmitöö perioodil 2014–2020 parandati 
Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidele ühiste sätete kehtestamisega koordineerimist ühtekuuluvuspoliitika ja 
muude ELi poliitikavaldkondade vahel, mis aitavad kaasa regionaalarengule, nimelt maaelu arengu ning kalandus- 
ja merenduspoliitika vahel.
Üldmäärus  programmitöö perioodiks 2007–2013: nõukogu 11. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1083/2006, millega 
nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta ning 
tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1260/19996.
5 ELT L 347, 20.12.2013, lk 320.
6 ELT L 210, 31.7.2006, lk 25.
11
 Kokkuvõte
I
Euroopa Liit seisab praegu silmitsi tõsiste proovikividega, nagu majanduse ja rahanduse elavdamine ning pagulas -
kriisi ohje. Seetõttu otsivad ELi otsustajad võimalusi, kuidas muuta ELi eelarve, mis moodustab vähem kui 1% ELi 
sisemajanduse koguproduktist, võimalikult tõhusaks ja mõjusaks.
II
Rahastamisvahendeid kasutatakse rahalise toetuse andmiseks ELi eelarvest. Rahalist toetust antakse lõplikele toe -
tusesaajatele rahastamisvahendi raames laenu, tagatise või omakapitaliinvesteeringuna.
III
Õige rakendamise korral võivad rahastamisvahendid võrreldes toetustega omada kaht eelist:
– need loovad võimaluse avaliku sektori vahendite finantsvõimenduseks (st aitavad kaasata täiendavaid avaliku ja 
erasektori vahendeid, et täiendada esialgset avaliku sektori toetust);
– nende kapital on ringlev (st samu rahalisi vahendeid on võimalik kasutada mitme tsükli vältel).
Asjaolu, et laenud tuleb tagasi maksta ning tagatised tuleb vabastada või (omakapitaliinvesteeringute puhul) 
tagastada, peaks mõjutama ka lõplike toetusesaajate käitumist, parandades avaliku sektori vahendite kasutamist ja 
vähendades tõenäosust, et lõplikud toetusesaajad jäävad avaliku sektori toetusest sõltuma.
IV
Programmitöö perioodil 2007–2013 kasutas Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF) ja Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) 
rahastamisvahendeid 28-st ELi liikmesriigist 25: kogu ELis loodi 972 ERFi ja 53 ESFi rahastamisvahendit. 2014. aasta 
lõpuks oli ERFi ja ESFi rakenduskavade raames makstud nendele rahastamisvahenditele toetustena ligikaudu 
16 miljardit  eurot. Tegemist oli märkimisväärse suurenemisega võrreldes programmitöö perioodiga 2000–2006, mil 
sellistele rahastamisvahenditele eraldati 1,3  miljardit  eurot, ja programmitöö perioodiga 1994–1999, mil eraldati 
0,6 miljardit  eurot. Samal perioodil, st 2007–2013, moodustasid toetused, mis maksti ELi eelarvest 21 rahastamisva -
hendile, mida otseselt või kaudselt juhib komisjon, kokku ligikaudu 5,5 miljardit eurot. Neid tsentraliseeritult juhita -
vaid rahastamisvahendeid on kõigis ELi liikmesriikides.
12 Kokkuvõte 
V
Käsitletava auditi raames uuris kontrollikoda, kas rahastamisvahendid oli tõhus mehhanism ELi eelarve täitmiseks 
programmitöö perioodil 2007–2013. Audit tehti ajavahemikus 2014. aasta oktoobrist kuni 2016. aasta märtsini 
ning selles käsitleti regionaal-, sotsiaal-, transpordi- ja energiapoliitikat. Analüüs hõlmas nimetatud valdkondade 
kõiki 1025 ERFi ja ESFi rahastamisvahendit, mis loodi programmitöö perioodil 2007–2013 koostöös liikmesriikidega 
toimuva juhtimise raames, ning kuut tsentraliseeritult juhitavat rahastamisvahendit. Aruandes esitatud andmete 
aluseks on viimane kättesaadav teave, mille komisjon edastas 2015. aasta septembris ja mis kajastab olukorda 
2014. aasta lõpus.
VI
Auditi raames tehti kindlaks mitu olulist probleemi, mis vähendasid rahastamisvahendite tõhusust ELi eelarve täit -
mise mehhanismina programmitöö perioodil 2007–2013:
– suur osa ERFi ja ESFi rahastamisvahendeist olid liiga mahukad ning 2014. aasta lõpus oli neil endiselt olulisi 
probleeme oma kapitali väljamaksmisega (keskmiselt oli kasutatud ligikaudu 57% kogu kapitalist, mis maksti 
rahastamisvahenditele rakenduskavadest). Ülemäärase algkapitali üks põhjus oli liikmesriikide kavatsus vältida 
kulukohustustest vabastamist kogu programmitöö perioodil 2007–2013;
– üldiselt ei suudetud ei tsentraliseeritult ega ka koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite puhul 
kaasata erakapitali;
– siiani on vaid väheste ERFi ja ESFi rahastamisvahendite puhul suudetud tagada rahalise toetuse ringlemine;
– ERFi ja ESFi rahastamisvahendite halduskulud ja -tasud on võrreldes lõplikele toetusesaajatele välja makstud 
tegelike summadega suured; halduskulud ja -tasud näivad olevat ka oluliselt suuremad kui tsentraliseeritult 
juhitavatel rahastamisvahenditel või erasektori investeerimisfondidel;  
VII
Samal ajal märgib kontrollikoda, et programmitöö perioodi 2014–2020 õigusraamistikku parandati rahastamis -
vahendite suhtes programmitöö perioodil 2007–2013 saadud teabe ja kogemuste põhjal, kuid teatud probleemid 
jäid püsima.
13 Kokkuvõte 
VIII
Kontrollikoda esitab aruandes järgnevad soovitused:
– tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite komisjonipoolne eelhindamine peaks hõlmama saadud õppe -
tundide analüüsi;
– lisaks saadud õppetundide analüüsile peaks komisjon kõigi tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite 
 vahehindamise kontekstis hindama oluliste sotsiaal-majanduslike muutuste mõju rahastamisvahendi ülesehitu -
sele ja ELi eelarvest vajaminevatele vahenditele;
– komisjon ja liikmesriigid peaksid püüdma ERFi ja ESFi erifondide suurust optimeerida, et võimaluse korral kasu -
tada fondide tegevuskulude märkimisväärset kokkuhoidu. Liikmesriikidele tuleks anda täiendavaid juhiseid selle 
kohta, kuidas luua selliseid rahastamisvahendeid liikmesriikides või liidu tasandil (mida juhib otse või kaudselt 
komisjon);
– komisjon peaks esitama finantsmääruses (ja sellest tulenevalt ka sektoripõhistes määrustes) rahastamisvahen -
dite finantsvõimenduse määratluse, mida kohaldatakse kõigis ELi eelarvevaldkondades, mis võimaldab selgelt 
eristada üksteisest rakenduskava erasektori ja riigi avaliku sektori vahendite ja/või täiendava era- või avaliku 
sektori kapitali finantsvõimendust ning milles võetakse arvesse asjaomase rahastamisvahendi liiki;
– komisjon peaks perioodi 2007–2013 ERFi ja ESFi rahastamisvahendite sulgemisel tagama, et liikmesriigid esitak -
sid täielikud ja usaldusväärsed andmed erasektori vahendite kohta, mis on makstud kapitali nii rakenduskavade 
kaudu kui ka lisaks neile;
– komisjon peaks ERFi ja ESFi rahastamisvahendite suhtes andma liikmesriikidele täiendavaid juhiseid, kuidas ko -
haldada sooduskohtlemise sätteid kõige paremini erakapitali kaasamiseks suuremal määral, võtmata sealjuures 
ülemäärast riski rahastamisvahendi kapitalis osalevate avaliku sektori partnerite suhtes;
– tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul tuleks üldised riskijagamise põhimõtted, mis võivad 
avaldada mõju ELi eelarvele, kindlaks määrata asjaomast rahastamisvahendit reguleerivates õigusaktides;
– kõigi programmitöö perioodil 2014–2020 ELi eelarvest rahastatavate rahastamisvahendite puhul peaks komisjon 
tagama, et liikmesriigid, komisjon ise ja EIP grupp rakendaksid ainult sellist maksustamiskorda, mis on kooskõlas 
komisjoni enda soovituste ja meetmetega;
– komisjon peaks võtma asjakohaseid meetmeid, mis aitavad tagada, et liikmesriigid jätkaksid vahendite ring -
levat kasutamist nõutud kaheksa aasta pikkuse perioodi jooksul pärast programmitöö perioodi 2014–2020 
rahastamis  kõlblikkusperioodi lõppu;
14 Kokkuvõte 
– komisjon peaks andma juhiseid sätete kohta, mis võimaldavad jätkata rahastamisvahendite kasutamist järgneval 
programmitöö perioodil, eriti juhul, kui fondivalitsejad on valitud riigihanke alusel;
– komisjon peaks tagama, et liikmesriigid esitavad põhjaliku teabe kuni 2017. aasta märtsini tekkinud ja makstud 
halduskulude ja -tasude kohta, pidades silmas programmitöö perioodi 2007–2013 peatset sulgemist;
– komisjon peaks täpsustama, et halduskulude ja -tasude ülemmäära tuleb kohaldada rahastamisvahendi raames 
tegelikult kasutatud kapitali suhtes, st rakenduskava raames antud vahendite suhtes, mida on kasutatud rahalise 
toetuse andmiseks lõplikele toetusesaajatele;
– Seoses fondivalitsejate tulemuspõhise tasustamisega programmitöö perioodil 2014–2020 tuleks komisjonil esi -
tada seadusandlik ettepanek eesmärgiga muuta kehtivaid ühissätete määruse norme, et suurendada selle korra 
stimuleerivat mõju;
– liikmesriikide korraldusasutused peaksid rahastamislepingute üle peetavatel läbirääkimistel laialdaselt kasuta -
ma fondivalitsejate tasustamise kehtivaid tulemuspõhiseid elemente;
– komisjon peaks programmitöö perioodil 2014–2020 tegema tagastamatute toetuste ja peamiselt rahastamis -
vahendite kaudu antava tagastatava rahalise toetuse rakendamiskulude võrdleva analüüsi, et kindlaks määrata 
nende tegelik maht. Selline teave on iseäranis oluline seadusandlike ettepanekute ettevalmistamiseks  
2020. aasta järgseks perioodiks ja tehnilise abi piisava taseme kindlaksmääramiseks.
15
 Sissejuhatus
Mis on rahastamisvahendid?
01 
Euroopa Liit seisab praegu silmitsi tõsiste proovikividega, nagu majanduse ja 
rahanduse elavdamine ning pagulaskriisi ohje. Seetõttu otsivad ELi otsustajad 
võimalusi, kuidas muuta ELi eelarve, mis moodustab vähem kui 1% ELi sisemajan -
duse koguproduktist, võimalikult tõhusaks ja mõjusaks.
Rahastamisvahendeid7 kasutatakse ELi eelarvest rahalise toetuse andmiseks laenu, 
tagatise ja omakapitaliinvesteeringuna (või kvaasiomakapitali investeeringuna), et 
toetada projektide elluviimist (vt tabel 1 )8.
I lisas  on näidatud, kuidas eri liiki rahastamisvahendid toimivad.7 Programmitöö perioodil 
2007–2013 osutati ERFi ja ESFi 
reguleerivates õigusaktides 
finantskorraldusvahenditele. 
Käesolevas aruandes on 
mõisted 
„finantskorraldusvahend” ja 
„rahastamisvahend” 
samatähenduslikud.
8 Rahvusvahelise 
raamatupidamisstandardi 32 
kohaselt on rahastamisvahend 
„igasugune leping, millega 
tekib ühele (majandus)  -
üksusele finantsvara ja teisele 
(majandus)üksusele 
finantskohustis või 
omakapitaliinstrument”.Tabel 1. Peamised ELi eelarvest toetatavad rahastamisvahendite liigid
Allikas:  Euroopa Komisjon, EIP: „FI Compass – rahastamisvahendite tooted. Laenud, tagatised, omakapital ja kvaasiomakapital”, lk 3.Laen
„Leping, mis kohustab laenuandjat andma laenuvõtja käsutusse 
kokkulepitud ajaks kokkulepitud rahasumma ning mille kohaselt on laenuvõtja kohustatud nimetatud summa kokkulepitud aja jooksul tagasi maksma“ . Rahastamisvahendi raames võib laen olla abiks juhul, kui pangad ei soovi anda laenu laenuvõtjale vastuvõetavatel tingimustel. Sellise laenu puhul võib intressimäär olla madalam, tagasimakse periood pikem või tagatise nõuded leebemad.
Omakapital
„Investoripoolne otsene või kaudne kapitali andmine ettevõtte käsutusse 
ettevõtte täieliku või osalise omandiõiguse vastu, kusjuures omakapitali-investor võib lisaks osaleda teataval määral ka ettevõtte juhtimises ja tulevase kasumi jaotamises“ .Rahaline tootlus oleneb ettevõtte kasvust ja kasumlikkusest. Seda teenitakse dividendide abil ja osaluse müügist teisele investorile (väljub investeeringust) või aktsiate esmase avaliku pakkumise kaudu.Tagatis
„Kirjalik kohustus vastutada täielikult või osaliselt kolmanda isiku võla, 
kohustuse või nimetatud kolmanda isiku kohustuse nõuetekohase täitmise eest sündmuse korral, mis tingib sellise tagatise realiseerimise, nt laenukohustuse täitmata jätmine“*.Tagatised puudutavad üldjuhul ﬁnantstehinguid, näiteks laene.
* Euroopa Komisjon (2015). Suunised liikmesriikidele rahastamisvahendite kohta.
 Sõnastik.
Kvaasiomakapital
„Omakapitali ja võla vahepeale jääv rahastamisliik, mis on suurema riskiga 
kui kõrgema nõudeõiguse järguga võlad ja väiksema riskiga kui lihtaktsiakapital.Kvaasiomakapitali investeeringuid võib struktureerida võlana, nad on tavaliselt tagamata ja allutatud ning mõnel juhul omakapitaliks vahetatavad, või eelisaktsiakapitalina“ .Riski ja tootluse proﬁil on ettevõtte kapitalistruktuuris tavaliselt võla ja omakapitali vahel.
16 Sissejuhatus 
02 
Võrreldes tagastamatute toetustega (mis on tavapärane ELi eelarvest vahendite 
eraldamise viis) võivad rahastamisvahendid õige rakendamise korral omada kaht 
eelist:
 ο need loovad võimaluse avaliku sektori vahendite finantsvõimenduseks (st 
aitavad kaasata täiendavaid avaliku ja erasektori vahendeid, et täiendada 
esialgset avaliku sektori toetust);
 ο nende kapitali ringlev olemus (st samu rahalisi vahendeid on võimalik kasuta -
da mitme tsükli vältel) võimaldab iga rahastamisvahendite kaudu eraldatud 
eurot põhimõtteliselt kasutada rohkem kui korra.
03 
Asjaolu, et laenud tuleb tagasi maksta ning tagatised tuleb vabastada või (oma -
kapitaliinvesteeringute puhul) tagastada, peaks mõjutama ka lõplike toetuse -
saajate käitumist, parandades avaliku sektori vahendite kasutamist ja vähendades 
tõenäosust, et lõplikud toetusesaajad jäävad avaliku sektori toetusest sõltuma.
04 
Rahastamisvahendite ühine määratlus esitati esimest korda 2012. aastal finants -
määruse läbivaatamise käigus; sestsaadik on määratlust kasutatud ka programmi -
töö perioodi 2014–2020 valdkondlikes määrustes (vt II lisa ).
Rahastamisvahendite kasutamine ELi eelarve 
täitmiseks alates 2007. aastast
ELi eelarvest rahastatavate rahastamisvahendite kasutamine
05 
ELi eelarvet saab täita koostöös liikmesriikidega (nagu ühtekuuluvuspoliitikas), 
otse (st komisjoni talituste või rakendusametite kaudu) või kaudselt (st usaldades 
eelarve täitmise ülesanded kolmandatele riikidele või erinevatele üksustele)9. 
Kahte viimast koos nimetatakse tsentraliseeritud eelarve täitmiseks.9 Finantsmääruse artikkel 58.
17 Sissejuhatus 
06 
Rahastamisvahendeid kasutatakse ELi eelarve eri osades:
 ο ühtekuuluvusvaldkonna rahastamisvahendid, mida juhitakse koostöös 
liikmesriikidega, luuakse peamiselt ERFi ja vähem ESFi raames. Alates prog -
rammitöö perioodist 2014–2020 saab rahastamisvahendeid kasutada ka 
Ühtekuuluvusfondi raames. Kõiki vahendeid tuleb rakendada rakenduskava 
alusel – mille üle, sealhulgas selle suuruse ja struktuuri üle – otsustavad vas -
tava rakenduskava eest vastutavad korraldusasutused10. Rahastamisvahen -
deid on kasutatud ka Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ja Euroopa 
Kalandusfondi raames;
 ο tsentraliseeritult juhitavaid rahastamisvahendeid rahastatakse mitmesuguste 
eelarvevaldkondade kaudu, nagu teadusuuringud, ettevõtlus ja tööstus, ha -
ridus ja kultuur jms. Nende rahastamisvahendite puhul osaleb komisjon koos 
oma partneritega otseselt nende kavandamises ning nende investeerimis -
strateegia ja kapitali arendamises. Selliste vahendite loomise üle otsustavad 
eelarvepädevad institutsioonid (st Euroopa Parlament ja nõukogu) komisjoni 
ettepanekul.
Rahastamisvahendite fondivalitseja valimise eeskirjad
07 
Koostöös liikmesriikidega juhitavaid rahastamisvahendeid saab luua eraldi fondi -
dena või haldusfondi allfondidena, mida nimetatakse erifondideks (vt joonis 1 ). 
Haldusfond, mida nimetatakse mõnikord ka fondifondiks, on fond, mille eesmärk 
on eri liiki rahastamisvahendite haldamine. See võimaldab ka teha makseid ühest 
või mitmest rakenduskavast ühte või mitmesse rahastamisvahendisse.
08 
Rahastamisvahendite haldurid on tavaliselt era- või avaliku sektori pangad või 
muud finantsvahendajad (näiteks pangad), mitte avaliku sektori haldusasutused. 
ERFi ja ESFi rahastamisvahendite puhul peab juhul, kui fondi juhtimiseks korral -
datakse hankemenetlus, täitma fondivalitseja valimisel ELi ja riiklikke hanke-ees -
kirju. Kui hanke-eeskirju ei kohaldata (st juhul, kui fondivalitsemise leping ei ole 
teenusleping), võib korraldusasutus määrata fondivalitseja kooskõlas asjaomaste 
riigiabi eeskirjadega (vt punktid 10–12).
09 
Euroopa Investeerimispanga grupil, mille moodustab Euroopa Investeerimisfond 
ja Euroopa Investeerimispank, on eristaatus, kuna neid saab määrata fondi -
valitsejaks ilma hankemenetluseta11. Nad haldavad ka enamikku tsentraliseeritult 
juhitavaid rahastamisvahendeid, mille fondivalitseja määratakse seadusandlikus 
ettepanekus.10 Euroopa Parlamendi liidu 
sisepoliitika peadirektoraat, 
„Financial Engineering 
Instruments in Cohesion 
policy - Study”, 2013, lk 46.
11 Üldmääruse artikli 44 punkt c.
18 Sissejuhatus 
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.Joonis 1Lihtsustatud ülevaade ERFi või ESFi rahastamisvahendite haldusfondi struktuurist
Kapitalisse makstud täienda-
vad avaliku või erasektori 
vahendid
Rakenduskavast kapitali makstud summad (ELi ja riigi avaliku sektori ning erasektori vahendid)
Haldusfondist kapitali maks-tud summad
Rahaline toetus laenude, tagatiste ja kapitaliosaluste kauduRahalise toetuse tagasimaksmineT agastamine allfondi tegevuse lõpetamisel, kaasa arvatud rakendamise ajal kogunenud dividendid/intressimaksed jmsKasutamata kapitali tagastamine sulgemisel raken-duskavale
Finants-
vahendajaFinants-
 vahendajaKorraldus-
asutusERFi või ESFi rakenduskava (RK)
Haldusfond
Allfond (makse saaja)
Lõppsaaja
19 Sissejuhatus 
Rahastamisvahendid ja ELi riigiabi eeskirjad
10 
Koostöös liikmesriikidega juhitavaid ELi fonde loetakse riigi- või piirkonna eelarve 
osaks ja nende suhtes võidakse kohaldada riigiabi kontrolli. Seetõttu peavad 
korraldusasutused rahastamisvahendi rakendamisel tagama kooskõla riigiabi 
eeskirjadega12. Asjaomased riigiabi eeskirjad on esitatud uues üldises grupierandi 
määruses13 ja komisjoni uutes suunistes riskifinantseeringute kohta14, mis hakka -
sid mõlemad kehtima 2014. aasta juulis.
11 
Iga ERFi ja ESFi rahastamisvahendi suhtes peab korraldusasutus esitama 
tõendid, et15
 ο see on kooskõlas tavapärase turutavaga (mis tegelikkuses tähendab, et fondi -
valitseja on valitud avatud, läbipaistva ja mittediskrimineeriva konkursiga); 
või
 ο selle suhtes kohaldatakse vähese tähtsusega abi käsitlevat määrust16; või
 ο on tegemist teatamiskohustusest vabastatud vahendiga, kuna see kuulub 
üldise grupierandi määruse alla või komisjoni riskifinantseerimist käsitlevate 
suuniste kohase teatatud abikava raamesse.
12 
Tsentraliseeritult juhitavad rahastamisvahendid (mille puhul ei kasutata riiklikke 
ega piirkondlikke ressursse ja mis ei ole seega osa liikmesriigi eelarvest) ei kuulu 
ELi riigiabi eeskirjade kohaldamisalasse, kuna Euroopa Liidu toimimise lepingu 
artikli 107 peamine tingimus „[---] liikmesriigi poolt või riigi ressurssidest ükskõik 
missugusel kujul antav abi” ei ole täidetud.
Taustteave rahastamisvahendite arvu ja nende kapitali kohta 
alates 2007. aastast
Programmitöö periood 2007–2013
13 
Programmitöö perioodil 2007–2013 kasutas rahastamisvahendeid 28-st ELi 
liikmes  riigist 25. Seda rahastamismehhanismi ei kasutanud üksnes Horvaatia, 
Iirimaa ja Luksemburg17. III ja IV lisas  on esitatud ülevaade ERFi ja ESFi rahasta -
misvahendite kohta liikmesriigiti.12 Ühissätete määruse artikli 37 
lõige 1: „Käesoleva jaotise 
kohaldamisel järgivad 
korraldusasutus, fondifond ja 
rahastamisvahendit 
rakendavad asutused 
kohaldatavat õigust, eelkõige 
riigiabi ja riigihankeid 
käsitlevat õigust.”
13 Komisjoni 17. juuni 2014. aasta 
määrus (EL) nr 651/2014 ELi 
aluslepingu artiklite 107 ja 108 
kohaldamise kohta, millega 
teatavat liiki abi tunnistatakse 
siseturuga kokkusobivaks 
(ELT L 187, 26.6.2014, lk 1).
14 Euroopa Komisjon „Suunised 
riskifinantseerimisinvesteerin -
gute edendamiseks antava 
riigiabi kohta” (ELT C 19, 
22.1.2014, lk 4).
15 Ühissätete määruse artikkel 37.
16 Nõukogu 13. juuli 2015. aasta 
määrus (EL) 2015/1588, milles 
käsitletakse Euroopa Liidu 
toimimise lepingu artiklite 107 
ja 108 kohaldamist teatavate 
horisontaalse riigiabi liikide 
suhtes (kodifitseeritud tekst) 
(ELT L 248, 24.9.2015, lk 1).
17 Luksemburgis on siiski loodud 
tsentraliseeritult juhitavaid 
rahastamisvahendeid. Lisaks 
on nende kaudu antud ELi 
rahalist toetust projektidele 
Iirimaal ja Horvaatias.
20 Sissejuhatus Tabel 2ERFi ja ESFi rahastamisvahendite rakendamine (2007–2013) 31. detsembri  
2014. aasta seisuga
Rahastamislepingute alusel rahasta ­
misvahenditele eraldatud summad  
(miljonites eurodes)Rakenduskavade raames rahastamis ­
vahenditele makstud summad  
(miljonites eurodes)Rahastamisvahendite raames lõplikele 
toetusesaajatele makstud summad  
(miljonites eurodes)
Rakendus ­
kava1 ELEL/raken ­
duskava %Rakendus ­
kavaELEL/raken ­
duskava %Rakendus ­
kavaELEL/raken ­
duskava %
ERF17 06110 946e.k.15 189 10 452 69% 8871 5594 63%
ESF 472 829 462 56% 318 207 65%
Kokku 17 061 11 418 67% 16 018 10 914 68% 9189 5801 63%
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni viimaste andmete põhjal 2015. aasta septembri seisuga2.
1  Komisjoni rakendusaruandes ei ole rakenduskavade summade puhul esitatud eraldi andmeid ERFi ja ESFi rahastamisvahendite kohta.
2  EGESIF_15–0027–00, „Kokkuvõte korraldusasutuste poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 punktile j esitatud andmetest 
rahastamisvahendite finantseerimise ja rakendamise seisu kohta”, programmitöö periood 2007–2013, olukord 31. detsembri 2014. aasta seisu -
ga, lk 21 ja 54.14 
Nagu näidatud tabelis 2 , oli 2014. aasta lõpuks rahastamisvahenditele ERFi 
rakenduskavade raames makstud ca 15,2  miljardit  eurot ja ESFi rakenduskavade 
raames 0,8  miljardit  eurot. Tegemist oli märkimisväärse suurenemisega võrreldes 
programmitöö perioodiga 2000–2006, mil maksti ca 1,3 miljardit  eurot, ja prog -
rammitöö perioodiga 1994–1999, mil maksti 0,6  miljardit  eurot18.
15 
Programmitöö perioodil 2007–2013 moodustas rahastamisvahenditele makstud 
ELi toetus 5% kogu ERFile makstud ELi rahalistest vahenditest sellel perioodil ja 
1% kogu ESFile makstud ELi rahalistest vahenditest. ELi eelarve moodustas vasta -
valt 69% ja 56% kogumaksetest ERFi ja ESFi rahastamisvahendite 2007.–2013. aas -
ta kapitali (vt tabel 2 ). Lõplikele toetadasaajatele makstavast rahalisest toetusest 
moodustasid ELi maksed 63% (ERF) ja 65% (ESF).18 Euroopa Komisjon, Euroopa 
Investeerimispank,  
„FI Compass: ELi majanduslike 
ja sotsiaalsete eesmärkide 
jätkusuutlik saavutamine”, lk 3.
21 Sissejuhatus Tabel 316 
Komisjoni viimaste andmete kohaselt on kogu ELis loodud 972 ERFi rahastamis -
vahendit ja 53 ESFi rahastamisvahendit. Neist 903 on ERFi erifondid ja 49 ESFi fon -
did (vt tabel 3 ). 31 ERFi rahastamisvahendit haldab EIP grupp (vt punkt 9).
17 
Peale selle rahastati 14 rahastamisvahendit Euroopa Maaelu Arengu Põllumajan -
dusfondist (EAFRD) ja kuut vahendit Euroopa Kalandusfondist (EKF). Perioodil 
2007–2013 ei olnud liikmesriigid kohustatud teavitama nende kahe fondi rahas -
tamisvahenditest ja seetõttu puuduvad nende kohta ametlikud andmed19. Kuid 
kontrollikoja koostatud andmete põhjal oli 2013. aasta lõpus EAFRD raames 
kaasrahastatud fondide kapital hinnanguliselt ligikaudu 700  miljonit  eurot ja EKFi 
raames ligikaudu 72 miljonit eurot (mõlemal juhul hõlmas see ka riiklikke mak -
seid programmidesse).19 Vt eriaruanne nr 5/2015: 
„Kas rahastamisvahendid on 
maaelu arengu valdkonnas 
edukad ja paljulubavad?”, 
punkt 82  
(http://eca.europa.eu ).
ERFi ja ESFi rahastamisvahendid erifondide liikide kaupa (2007–2013) 31. detsembri 
2014. aasta seisuga
ERF ESF
Fondide arvKapital  
(miljonites eurodes)Fondide arvKapital  
(miljonites eurodes)
Erifondid, neist:
– laenuvahendid 371 5637 31 417
– tagatisvahendid 171 2215 7 196
– omakapitaliinstrumendid 162 2006 1 70
–  segavahendid (laenude, tagatiste, omakapitali või 
muude vahendite kombinatsioon)110 2496 5 59
– muud vahendid 6 65 0 0
– liik teavitamata 83 770 5 74
Kokku 903 13 189 49 816
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni viimaste andmete põhjal 2015. aasta septembri seisuga.
22 Sissejuhatus 
18 
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul oli ELi üldine rahaline 
toetus 2007.–2013. aasta vahenditele kõigis eelarvevaldkondades ligikaudu 
5,5 miljardit  eurot20, mis jagunes 21 rahastamisvahendi vahel21. Neid rahastamis -
vahendeid kasutatakse kõigis ELi liikmesriikides.
Programmitöö periood 2014–2020
19 
ELi eelarves on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid peamine kapitaliinves -
teeringute ja taristu rahastamise allikas ning nende eelarve on programmitöö 
perioodil 2014–2020 kokku ligikaudu 450  miljardit  eurot.
20 
Euroopa Parlament ja nõukogu on alates 2011. aastast julgustanud kasutama 
rahastamisvahendeid rohkem22. Seda poliitilist tahet peegeldab ka ühissätete 
määrus, milles on rahastamisvahendite kasutamist laiendatud, et viia ellu kõik viis 
Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondi (st ka Ühtekuuluvusfond) ja kõik prog -
rammide valdkondlikud eesmärgid23.
21 
Komisjon prognoosis 2015. aasta lõpus, et kogu programmitöö perioodil 2014–
2020 eraldatakse viiest Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondist rahastamis -
vahenditele ligikaudu 21  miljardit  eurot24. Kuna ELi keskmine panus selliste 
rahastamisvahendite kogukapitali programmitöö perioodil 2007–2013 oli 
2014. aasta lõpus ligikaudu 68%25, vastab ELi eelarvest eraldatav 21  miljardit  eurot 
kontrollikoja hinnangul tõenäoliselt ligikaudu 31  miljardi  euro suurusele kogu 
eraldise summale (kui mitte arvestada täiendavaid avaliku ja erasektori rahalisi 
vahendeid, mida võidakse maksta fondidesse väljaspool Euroopa struktuuri- ja 
investeerimisfondide programme).
22 
Võrdluseks olgu märgitud, et Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) 
eesmärk on kaasata vähemalt 315  miljardi  euro ulatuses avaliku ja erasektori pika -
ajalisi investeeringuid kogu ELis 2015.–2017. aasta jooksul ja tagada projektide 
rahastamine järgnevate aastate jooksul.20 COM(2015) 565 final, 
13. november 2015, „Komisjoni 
aruanne Euroopa 
Parlamendile ja nõukogule 
üldeelarvest toetatavate 
rahastamisvahendite kohta 
vastavalt finantsmääruse 
artikli 140 lõikele 8 seisuga 
31. detsember 2014”, lk 4.
21 SWD(2015) 206 final, 
13. november 2015, 
„Rahastamisvahenditega 
seonduv tegevus”, lk 6–12.
22 Euroopa Parlament, „Viies 
ühtekuuluvusaruanne ja 
ühtekuuluvuspoliitika 
strateegia pärast 2013. aastat”; 
EUCO 169/13, Euroopa 
Ülemkogu järeldused, 
25. oktoober 2013, lk 10.
23 Määrus (EL) nr 1303/2013.
24 Euroopa Parlament, komisjon, 
„Komisjoni 2014. aasta eelarve 
täitmisele heakskiidu 
andmine – vastused volinik 
Crețule esitatud Euroopa 
Parlamendi kirjalikult 
vastatavatele küsimustele”, 
kuulamine 7. detsembril 2015, 
lk 34.
25 EGESIF_15–0027–00, 
„Kokkuvõte korraldusasutuste 
poolt vastavalt määruse (EÜ) 
nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 
punktile j esitatud andmetest 
rahastamisvahendite 
finantseerimise ja 
rakendamise seisu kohta”, 
programmitöö periood 
2007–2013, olukord 
31. detsembri 2014. aasta 
seisuga, lk 21 ja 54.
23
 Auditi ulatus 
ja lähenemisviis
23 
Kontrollikoda uuris auditi raames, kas rahastamisvahendid olid tõhus mehhanism 
ELi eelarve täitmiseks programmitöö perioodil 2007–2013. Sellest tulenevalt käsit -
letakse aruandes järgmisi auditi põhiküsimusi.
 ο Kas rahastamisvahendid olid turuvajaduste jaoks sobiva suurusega?
 ο Kas rahastamisvahenditega õnnestus kaasata erakapitali?
 ο Kas rahastamisvahenditega tagati rahalise toetuse ringlus?
 ο Kas rahastamisvahendid on kulutõhus viis ELi eelarve täitmiseks?
Iga küsimuse puhul uuris kontrollikoda, mida võiks õppida peamistest ilmnenud 
puudustest. Samuti hinnati, mil määral oli neid puudusi käsitletud programmitöö 
perioodil 2014–2020 kehtivates õigusaktides.
24 
Audit hõlmab ajavahemikku 2009–2015. Kontrollikoda keskendus regionaal-, sot -
siaal-, transpordi- ja energiapoliitikale. Konkreetsemalt käsitleb aruanne kõiki ERFi 
ja ESFi rahastamisvahendeid ning kuut tsentraliseeritult juhitavat rahastamis -
vahendit sotsiaal-, transpordi- ja energiapoliitika valdkonnas. Mitu selles aru -
andes kindlakstehtud probleemi võib aga puudutada ka teisi ELi eelarvevald -
kondi, kus niisuguseid vahendeid kasutatakse.
25 
Audititöö sisaldas järgmisi osi:
 ο ülevaade mitmesugustest komisjoni, EIP , EIFi ning kolmandate isikute ana -
lüüsidest ja väljaannetest;
 ο komisjoni viimase, 2015. aasta septembris avaldatud iga-aastase järelevalve -
aruande analüüs, mis hõlmas kõiki 1025 ERFi ja ESFi rahastamisvahendit. Ana -
lüüs, mis tugines komisjoni poolt 2015. aasta novembris esitatud andmetele, 
käsitles ka 21st tsentraliseeritult juhitavast vahendist kuut26 (mis moodustasid 
ELi panusest 789 miljonit eurot ehk 14% kõigi 21 vahendi kogusummast)27.
 ο käesolevas aruandes käsitletavates ELi eelarvevaldkondades rakendatud 
rahastamisvahendite kümme juhtumiuuringut28, sealhulgas külastus ühte 
liikmesriiki (Slovakkia);26 Nendest kuuest 
rahastamisvahendist ühte, 
2020. aasta Euroopa 
energeetika, kliimamuutuste 
ja infrastruktuuride fondi 
(Marguerite’i fond) juhitakse 
eelarve otsese täitmise raames 
(vt punkt 6).
27 SWD(2015) 206 final. Euroopa 
Komisjon, „Kokkuvõte 
korraldusasutuste poolt 
vastavalt määruse (EÜ) 
nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 
punktile j esitatud andmetest 
rahastamisvahendite 
finantseerimise ja 
rakendamise seisu kohta”, 
programmitöö periood 
2007–2013, olukord 
31. detsembri 2014. aasta 
seisuga, Brüssel, september 
2015.
28 Üleeuroopalise 
transpordivõrgu projektide 
laenutagamisvahend (LGTT), 
projektivõlakirjade algatus 
(PBI), Marguerite’i fond, 
Euroopa Energiatõhususe 
Fond (EEEF), Euroopa 
mikrokrediidirahastu 
„Progress” tööhõive ja 
sotsiaalse kaasamise jaoks 
(EPMF), Euroopa ühine toetus 
linnapiirkondade 
jätkusuutlikele 
investeeringutele (Jessica) 
Kreekas, ühine 
rahastamisskeem väikeste ja 
keskmise suurusega 
ettevõtete jaoks (Jeremie) 
Slovakkias, ettevõtlusfond 
Kreekas, Venture Finance 
Hungary (Jeremie Ungaris) ja 
Jeremie Sitsiilias.
24 Auditi ulatus ja lähenemisviis 
 ο järelkontroll 45 rahastamisvahendi suhtes, mille nõuetele vastavust on 
kontrollikoda kontrollinud alates 2009. aastast (nende tulemused on aval -
datud kontrollikoja aastaaruannetes), ja 54 rahastamisvahendi suhtes, mille 
tulemus  auditeid on kontrollikoda teinud alates 2012. aastast;
 ο rahastamisvahendite rakendamises osaleva 85 korraldusasutuse ja fondi -
valitseja küsitlus. Nendest 85 üksusest 82 on seotud ERFi ja ESFi vahenditega, 
mida juhitakse koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames, 
ja kolm sellistega, mida juhitakse tsentraliseeritult. Koostöös liikmesriikide -
ga juhitavate rahastamisvahendite kohta anti 66 vastust ja tsentraliseeritult 
juhitavate vahendite kohta kaks vastust;
 ο intervjuud rohkem kui 40 Euroopa Komisjoni, EIP ja EIFi ametniku ning roh -
kem kui 10 asjaomases valdkonnas pädeva organisatsiooni29 eksperdiga.
26 
Kontrollikoda on korraldanud rahastamisvahendite kasutamise kohta palju 
uuringuid ja teavitanud tulemustest alates 2011. aastast mitmes aastaaruandes30 
ja eriaruandes31. Peale selle on Euroopa Komisjon ise, aga ka EIP , EIF, Euroopa 
Parlament, riiklikud auditeerimisasutused ja erasektori fondivalitsejad teinud vii -
mastel aastatel kindlaks mitu probleemi, mis vähendasid programmitöö perioodil 
2007–2013 rahastamisvahendite tõhusust. Aruandes võetakse arvesse ka neid 
hinnanguid.29 Caisse des Dépôts, 
Kreditanstalt für 
Wiederaufbau (KfW) ning 
Majanduskoostöö ja Arengu 
Organisatsioon (OECD).
30 Aastaaruanne eelarveaasta 
2010 kohta, punktid 4.30–4.36 
(ELT C 326, 10.11.2011); 
aastaaruanne eelarveaasta 
2011 kohta, punkt 5.34 
(ELT C 344, 12.11.2012); 
aastaaruanne eelarveaasta 
2012 kohta, punkt 10.31 
(ELT C 331, 14.11.2013); 
aastaaruanne eelarveaasta 
2013 kohta, punktid 5.33–5.36 
(ELT C 398, 12.11.2014); 
aastaaruanne eelarveaasta 
2014 kohta, punktid 6.46–6.52 
(ELT C 373, 10.11.2015).
31 Eriaruanne nr 4/2011: „VKEde 
tagatissüsteemi audit”; 
eriaruanne nr 2/2012: 
„Euroopa Regionaalarengu 
Fondi kaasrahastatud VKEde 
finantskorraldusvahendid”; 
eriaruanne nr 5/2015: „Kas 
rahastamisvahendid on 
maaelu arengu valdkonnas 
edukad ja paljulubavad?”; 
eriaruanne nr 8/2015: „Kas ELi 
rahaline toetus vastab piisavalt 
mikroettevõtjate vajadustele?” 
(http://eca.europa.eu ).
25
 Tähelepanekud
32 Vt eelarveaasta 2013 
aastaaruanne (punkt 5.35) 
ning eelarveaasta 2014 
aastaaruanne (punkt 6.49); 
eriaruanne nr 8/2015 (punkt 
67).
33 Euroopa Komisjon, 
„Kokkuvõte korraldusasutuste 
poolt vastavalt määruse (EÜ) 
nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 
punktile j esitatud andmetest 
rahastamisvahendite 
finantseerimise ja 
rakendamise seisu kohta”, 
programmitöö periood 
2007–2013, olukord 
31. detsembri 2014. aasta 
seisuga, lk 22.Kas rahastamisvahendid olid turuvajaduste jaoks 
sobiva suurusega?
27 
Rahastamisvahendid ei ole projektid, vaid mehhanism ELi eelarvevahendite 
rakendamiseks. Ühtekuuluvuspoliitikas ei pea korraldusasutus rakenduskava toe -
tuse andmisel rahastamisvahendi kaudu otsustama niivõrd seda, kas investeerida 
rakenduskava ressursse või mitte (see on juba rakenduskavas kindlaks määratud), 
kuivõrd seda, kuidas investeerida – kas ühekordse tagastamatu toetusena või 
toetusena rahastamisvahendi kaudu, mille raames antakse tagastatavat rahalist 
toetust.
28 
Seetõttu uuris kontrollikoda, mil määral on 1025 ERFi ja ESFi rahastamisvahendi 
puhul kasutatud nende kapitali eri vormides rahalise toetuse andmiseks lõpli -
kele toetusesaajatele, ja analüüsis mitut tegurit, mille tõttu oli lõplikele toetuse -
saajatele tehtavate väljamaksete määr programmitöö perioodil 2007–2013 väike, 
nimelt vahendite algkapitali taset, seda, kas korraldusasutus hindas õigesti turu -
vajadusi, ja konkreetseid raskusi, mida kogeti piirkondlike rahastamisvahendite 
kasutamisel. Samuti analüüsiti seda, kuidas käsitleti sarnaseid aspekte tsentrali -
seeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul.
Ülemäärase kapitali tõttu madal väljamaksete määr, 
kulukohustustest vabastamise vältimine ja võimalik 
hüvitamine rakenduskava sulgemisel
29 
Rahastamisvahendite väljamaksemäära on uuritud juba kontrollikoja mitmes 
aasta aruandes ja eriaruandes32. Käesolevas aruandes analüüsis kontrollikoda 
viimaseid kättesaadavaid andmeid, mille liikmesriigid on esitanud komisjonile 
seisuga 31. detsember 2014 ja mis avaldati 2015. aasta septembris. Kontrollikoja 
analüüs nende viimaste andmete kohta näitab, et väga paljude rahastamisvahen -
dite puhul on endiselt raskusi nende kapitali kavakohase kasutamisega.
30 
Tabelis 4  on näidatud väljamaksemäärad kõigi 25 liikmesriigi kohta, kes rakenda -
sid rahastamisvahendeid programmitöö perioodil 2007–201333. Esitatud prot -
sendid on asjaomase liikmesriigi kõigi ERFi ja ESFi vahendite keskmised näitajad. 
Paljud rahastamisvahendid loodi alles 2012. aastal või hiljem.
26 Tähelepanekud 
ERFi ja ESFi rahastamisvahendite rakendamine liikmesriigiti  
31. detsembri 2014. aasta seisuga
LiikmesriikRakendus ­
kavade kulu­
kohustustega 
kaetud osalus  
(miljonites 
eurodes)neist ELi 
osalus%Rakenduskavadest rahastamis ­
vahenditele makstud summad  
(miljonites eurodes)Rakenduskavadest lõppsaajatele  
makstud summad  
(miljonites eurodes)
SummaOsakaal eraldatud 
summast (%)SummaOsakaal 
maksest (%)Osakaal eraldatud 
summast (%)
Eesti 200 125 63% 200 100% 191 95% 95%
Poola 1196 1008 84% 1190 100% 1104 93% 92%
Sloveenia 124 105 85% 124 100% 112 90% 90%
Ungari 916 778 85% 897 98% 751 84% 82%
Saksamaa 1629 1025 63% 1554 95% 1265 81% 78%
Malta 12 10 83% 12 100% 10 81% 81%
Portugal 854 531 62% 477 56% 386 81% 45%
Tšehhi Vabariik 278 171 62% 278 100% 223 80% 80%
Taani 74 35 47% 51 68% 40 80% 55%
Rumeenia 150 129 86% 150 100% 118 78% 78%
Rootsi 161 74 46% 157 97% 121 77% 75%
Leedu 507 409 81% 444 87% 331 75% 65%
Prantsusmaa 460 240 52% 419 91% 310 74% 67%
Belgia 396 159 40% 396 100% 288 73% 73%
Soome 75 35 47% 75 100% 51 68% 68%
Läti 216 160 74% 216 100% 145 67% 67%
Ühendkuningriik 1632 710 44% 1483 91% 983 66% 60%
Küpros 20 17 85% 20 100% 13 63% 63%
Bulgaaria 388 330 85% 388 100% 228 59% 59%
Austria 27 10 37% 27 100% 13 49% 49%
Madalmaad 75 20 27% 67 90% 32 47% 42%
Kreeka 1789 1477 83% 1589 89% 695 44% 39%
Itaalia 4538 2809 62% 4460 98% 1427 32% 31%
Hispaania 1233 954 77% 1234 100% 330 27% 27%
Slovakkia 112 95 85% 112 100% 23 21% 21%
Kokku 17 061 11 418 67% 16 018 94% 9188 57% 54%
Märkus:  Horvaatia, Iirimaa ja Luksemburg puuduvad loetelust, kuna nad ei kasutanud programmitöö perioodil 2007–2013 ERFi või ESFi 
rahastamisvahendeid.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta andmete põhjal.Tabel 4
27 Tähelepanekud 
31 
2014. aasta lõpuks, st vaid üks aasta enne esialgse rahastamiskõlblikkusperioo -
di lõppu (31. detsember 2015) oli lõplikele toetusesaajatele välja makstud vaid 
57% ERFi ja ESFi vahendite kapitalist. Väljamaksemäärad olid madalad eelkõige 
Slovakkia (21%), Hispaania (27%) ja Itaalia (32%) rahastamisvahenditel. Peale selle 
oli kolmes liikmesriigis (Kreekas, Madalmaades ja Austrias) välja makstud vähem 
kui pool algkapitalist.
32 
Kokkuvõttes oli 2014. aasta lõpuks 972st ERFi rahastamisvahendist 177 puhul 
(18%) ja 53st ESFi rahastamisvahendist 16 puhul (30%) välja makstud vähem kui 
üks kolmandik kapitalist. Nende 177 rahastamisvahendi kasutamata kapital moo -
dustas 31. detsembri 2014. aasta seisuga kokku 4,2 miljardit eurot. Kontrollikoja 
arvates on ebatõenäoline, et nende rahastamisvahendite olemasolevaid vahen -
deid kasutatakse vähemalt korra, ehkki komisjon pikendas rahastamiskõlblikkus -
perioodi kuni 2017. aasta märtsini (vt punkt 43). Rahastamisvahendite lõplikku 
väljamaksemäära saab aga hinnata alles nende kasutusaja lõppemise järel, eriti 
nende puhul, mis on loodud programmitöö perioodi lõpu poole.
Madalad väljamaksemäärad rahastamisvahendite liiga suure 
algkapitali tõttu
33 
Intervjuude käigus märgiti sageli, et finants- ja majanduskriis avaldas suurt mõju, 
mistõttu vähenes lõplikele toetusesaajatele tehtavate väljamaksete määr. Kuid 
arvestades probleemi ulatust, on kontrollikoda seisukohal, et see ei ole ainus ega 
peamine tegur, mille pärast on väljamaksete määrad madalad. Madalate välja -
maksemäärade põhjuseks on tegelikult eelkõige rahastamisvahendite liiga suur 
algkapital.
34 
Kontrollikoja analüüs komisjoni 2015. aastal avaldatud andmete kohta näitas, et 
liikmesriikide ERFi ja ESFi rahastamisvahendite kasutussuutlikkus ja rahastamis -
vahendite raames lõplikele toetusesaajatele välja makstud summade määrad on 
omavahel positiivses korrelatsioonis (vt joonis 2a  ja joonis 2b ). Analüüsis tuli esi -
le, et liikmesriikidel, kellel on raskusi juba ERFi ja ESFi eelarve vahendite kasuta -
misega, on sageli ka suuri probleeme rahastamisvahendile eraldatud algkapitali 
väljamaksmisega.
28 Tähelepanekud Joonis 2aERFi liikmesriikide tasandi üldise kasutussuutlikkuse ja rahastamisvahendite lõplike 
toetusesaajate tasandi väljamaksemäärade võrdlusRahastamisvahendite väljamaksemäärad
lõppsaajate tasandil – RK summad 
ERFi vahendite kasutamine liikmesriikide tasandil ERFi vahendite keskmine 
kasutussuutlikkus liikmesriikide 
tasandil (77 %)Rahastamisvahendite keskmised 
väljamaksemäärad lõppsaajate 
tasandil (58%)
100% 95% 90% 85% 80% 75% 70% 65% 60% 55% 50%100%
80%
60%
40%
20%
0%Belgia
BulgaariaTšehhi Vabariik
TaaniSaksamaaEesti
Kreeka
HispaaniaPrantsusmaa
ItaaliaKüpros LätiLeeduUngari
Malta
MadalmaadAustriaPoola
Portugal
RumeeniaSloveenia
SlovakkiaSoomeRootsi
ÜhendkuningriikSuundumus
Märkus:  ringide suurus vastab rakenduskavadest rahastamisvahenditele makstud kogusummale (vt tabel 4 ). Korrelatsioonikordaja: 0,5.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta andmete põhjal.
29 Tähelepanekud Joonis 2bESFi liikmesriikide tasandi üldise kasutussuutlikkuse ja rahastamisvahendite lõplike 
toetusesaajate tasandi väljamaksemäärade võrdlusRahastamisvahendite väljamakse-määradlõppsaajatele – RK summad 
ESFi vahendite kasutamine liikmesriikide tasandil ERFi vahendite keskmine 
kasutussuutlikkus liikmesriikide 
tasandil (79%)Rahastamisvahendite keskmised 
väljamaksemäärad lõppsaajate 
tasandil (38%)
100% 95% 90% 85% 80% 75% 70%100%
80%
60%
40%
20%
0%TaaniEesti
ItaaliaSaksamaaLäti
Leedu
PoolaSuundumus
Märkus:  ringide suurus vastab rakenduskavadest rahastamisvahenditele makstud kogusummale (vt tabel 4 ). Korrelatsioonikordaja: 0,9.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta andmete põhjal.
30 Tähelepanekud 
Rahastamisvahendite algkapitali suurendamine 25 liikmesriigist 
21s
35 
Kontrollikoda tuvastas, et 25 liikmesriigist 21s on algkapitali alates 2011. aastast 
suurendatud. Sellest ajast on perioodi 2007–2013 ERFi ja ESFi rakenduskavadest 
eraldatud rahastamisvahenditele lisaks ligikaudu 7,1  miljardit  eurot.
36 
Valdav osa rahastamisvahendite algkapitali suurendamisest toimus Itaalias 
(2,5 miljardit  eurot), Hispaanias (0,9  miljardit  eurot), Kreekas (0,9  miljardit  eurot), 
Ühendkuningriigis (0,7  miljardit  eurot) ja Ungaris (0,5  miljardit  eurot). Algkapitali 
suurendamine ainuüksi nendes viies liikmesriigis moodustab 77% kogu alg -
kapitali suurendamisest kogu perioodi jooksul. Viiest liikmesriigist nelja (Itaalia, 
Hispaania, Ühendkuningriik ja Ungari) ERFi vahendite kasutussuutlikkuse määr oli 
2014. aasta lõpus alla keskmise (vt joonis 2a ).
Programmitöö perioodi 2007–2013 õiguslikus aluses loodi 
liikmesriikidele rahastamisvahendite kasutamiseks stiimulid, mis 
võimaldavad kõrvale hoiduda ELi vahendite kulukohustustest 
vabastamise riskist
37 
Programmitöö perioodi 2007–2013 õiguslik alus võimaldas liikmesriikidel lugeda 
ERFi ja ESFi rakenduskavade ELi-poolsest kaasrahastamisest rahastamisvahendite 
kapitali eraldatud vahendid kasutatuks. Liikmesriigid võisid kasutada ELi osalust 
rahastamisvahendite kapitalis kulukohustustest vabastamise („n + 2 reegel”)34 
(vt  1. selgitus ) riskist hoidumise vahendina.34 Kulukohustustest vabastamise 
reegli (n + 2 reegli) 
automaatne kohaldamine 
aitab tasaarveldada täitmata 
kulukohustusi. Selle reegli 
kohaselt tuleb 
kulukohustustest 
automaatselt vabastada kõik 
vahendid, mida ei ole ära 
kasutatud või 
maksetaotlusega kaetud 
nende eraldamise aastast 
ülejärgmise aasta lõpuks.
ERFi ja ESFi rahastamisvahendi loomiseks tehtud maksete hüvitamine 
rahastamiskõlblike kuludena programmitöö perioodil 2007–2013
Üldmääruse kohaselt oli programmitöö perioodil 2007–2013 ainus tingimus rahastamisvahenditega seotud 
summade tõendamiseks rakenduskava rahastamiskõlblike kuludena asjaolu, et asjaomaseid summasid pidi 
kasutama fondide või haldusfondide loomiseks või sellele kaasa aitamiseks. Sellest tulenevalt hüvitatakse ERFi 
ja ESFi maksed ELi eelarvest liikmesriikidele ja neid loetakse ajutiselt kasutusele võetuks. Teisisõnu puudus 
nõue siduda rakenduskavast rahastamisvahendi algkapitaliks makstud summa lõpliku toetusesaajaga. Kapita -
lilt teenitud intress lisati samuti rahastamisvahendi kapitalile. Alles rakenduskava sulgemisel määrab komisjon 
kindlaks rahastamiskõlblikud kogukulud lõplikele toetusesaajatele antud laenude, tagatiste ja omakapitali -
investeeringute tegelike summade põhjal.1. selgitus
31 Tähelepanekud 
38 
Selline kord on loonud liikmesriikidele stiimuli paigutada vähemalt osa ELi raken -
duskavadele makstavatest summadest fonde haldavate pankade ja finantsvahen -
dajate kontodele, ilma et neid kasutataks tegelikult eesmärgipäraselt  
(vt 2. selgitus ).
Juhtumiuuring – rahastamisvahendite ülemäärane kapital Itaalias  
(Fondo regionale di cogaranzia e controgaranzia per le PMI operanti in Sardegna )
2009. aasta detsembris otsustas piirkonna omavalitsus luua 233 miljoni euro suuruse kapitaliga tagatisfondi. 
See moodustas 14% rakenduskava kogueelarvest kogu programmitöö perioodil.
Kapitali kogusumma oli mõeldud laenude tagamiseks summas 2,3  miljardit  eurot.
Kontrollikoda tegi 2010. aastal selle Itaalia tagatisfondi auditeerimisel kindlaks, et puudus turuvajaduste ana -
lüüs, mis oleks sellist eraldist põhjendanud. Lisaks puudus ajal, mil piirkondlik omavalitsus ja fondi rakendav 
piirkondlik asutus rahastamislepingu allkirjastasid, mitu teist kohustuslikku elementi (investeerimisstrateegia 
ja -kava, väljumisstrateegia kirjeldus ja tegevuse lõpetamise tingimused).
Äriplaan koostati ja kiideti heaks lõpuks alles 2010. aasta juunis, kuid selle aluseks olid ebarealistlikud 
eeldused.
Audit näitas ka seda, et suurt osa rakenduskava rahalistest vahenditest, mille korraldusasutus eraldas 
2007. aastal, ei olnud selleks ajaks kasutatud. Rahastamisvahendile suure summa eraldamine võimaldas kõr -
vale hoiduda sellel ajal kehtinud n + 2 reeglist, mille kohaselt tuleb kasutamata vahendid pärast kahte aastat 
kulukohustustest vabastada.
2014. aasta lõpuks oli korraldusasutuse andmetel 233 miljoni euro suurusest kogukapitalist lõplikele toetuse -
saajatele tagatistena eraldatud 45  miljonit  eurot. Selle järgi on väljamaksemäär 19%.
Antud tagatiste summa vastab 460  miljoni  euro suurusele laenusummale.2. selgitus
32 Tähelepanekud 
39 
Samas leidis kontrollikoda ühe juhtumi, mille puhul oli rahastamisvahendite 
kapitali vähendatud, et võtta arvesse turutingimusi ja prognoositud väljamakse -
määra, ning seda loetakse heaks tavaks. (vt 3. selgitus ).
Juhtumiuuring – programmi Jeremie fondi kapitali korrigeerimine allapoole 
kooskõlas muutunud turuvajadustega Leedus
Leedus loodi 2008. aastal programmi Jeremie (ühine rahastamisskeem väikeste ja keskmise suurusega ette -
võtete jaoks) rahastamisvahend, mille kapitali suurendati järk-järgult, kuni see oli 2009. aasta lõpus 210  miljo -
nit eurot. Kapitali suuruse aluseks oli 2007. aasta septembris koostatud turuvajaduste hinnang.
Korraldusasutus otsustas aga hilisemas etapis, pärast majanduskriisi mõju analüüsimist Leedu majandusele 
fondi kapitali vähendada. 2012. aastaks oli fondi kapitali vähendatud 170 miljoni euroni ja raha oli tagastatud 
rakenduskavale.
2014. aasta lõpuks oli fondi vähendatud 170 miljoni euro suurusest kapitalist välja makstud 121 miljonit eurot  
ja seega oli Jeremie fondi väljamaksemäär 71%, mitte 58%, mis oleks olnud väljamaksemäär ilma kapitali 
vähendamiseta. Selle muudatuseta oleks kõigi Leedu rahastamisvahendite üldine väljamaksemäär olnud 68%, 
mitte 75% (vt tabel  4).3. selgitus
40 
Rahastamisvahendite ülemäärane kapital mõjutab negatiivselt halduskulusid 
ja -tasusid, kui need on kindlaks määratud fondi makstud kapitali, mitte fondi -
valitseja tulemuste põhjal. Liiga suur kapital võimaldab fondivalitsejatel teenida 
tulu, ilma et nad tegelikult osutaksid oodatavaid teenuseid (vt punktid 116–125).
EIP grupi juhitud rahastamisvahendite iseäranis madalad 
väljamaksemäärad
41 
Kontrollikoja analüüs näitas, et Euroopa Investeerimispanga ja Euroopa Investee -
rimisfondi juhitud 31 ERFi ja ESFi rahastamisvahendi keskmine väljamaksemäär 
oli iseäranis madal – 43% võrreldes 60 protsendiga teiste fondivalitsejate juhitud 
rahastamisvahendite puhul.
33 Tähelepanekud 
Koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite 
rahastamiskõlblikkusperioodi pikendamine kuni 2017. aasta 
märtsini üksnes komisjoni juhiste kohaselt
42 
ELi eraldised kasutamata kapitaliga võrdses summas (st vahendid, mida ei ole 
rahastamiskõlblikkusperioodi lõpuks lõplikele toetusesaajatele välja makstud või 
antud tagatisena) tuleb rakenduskava sulgemisel tagastada ELi eelarvesse. Pida -
des silmas, et keskmised väljamaksemäärad on madalad, märkis kontrollikoda 
juba eelarveaasta 2014 aastaaruandes, et mitte kõigi rahastamisvahendite puhul 
ei kasutata tõenäoliselt kättesaadavaid vahendeid 2015. aasta lõpuks ära35.
43 
Komisjon avaldas 2015. aasta aprillis läbivaadatud suunised rakenduskavade 
sulgemise kohta, millega pikendati rahastamisvahenditega seotud kulude rahas -
tamiskõlblikkusperioodi 31. detsembrist 2015 kuni 31. märtsini 201736. Üldine 
rahastamiskõlblikkusperiood on aga kehtestatud üldmääruse artikli 56 lõikes 1. 
Eelarveaasta 2014 aastaaruandes väljendas kontrollikoda seisukohta, et õigusnor -
mi võib muuta üksnes samaväärse või hierarhiliselt kõrgemal asetseva õigusakti -
ga, tagamaks õigusnormide hierarhia nõuetekohane järgimine37. Seega järeldati, 
et komisjoni suunistega ei saanud muuta norme, mis võeti vastu Euroopa Parla -
mendi ja nõukogu seadusandliku menetluse raames.
44 
Toetudes analüüsile ja varasemate aastate väljamaksete lineaarsele projektsioo -
nile, jääb kontrollikoja hinnangul 2015. aasta lõpu seisuga, ilma rahastamiskõlb -
likkusperioodi pikendamiseta, kasutamata rohkem kui 5  miljardit  eurot ERFi ja 
ESFi rahastamisvahenditele eraldatud summadest. Sellest 3,9  miljardit  eurot 
moodustavad ELi eelarvest rakenduskavadele eraldatud summad. Summad, mida 
2015. aasta jaanuarist 2017. aasta märtsini tegelikult kasutatakse, selguvad alles 
kõige varem 2017. aasta lõpus.
Probleemi käsitlemine programmitöö perioodil 2014–2020
45 
Kuna nüüd tehakse rakenduskavadest makseid maksegraafiku alusel, peaks 
rahas  tamisvahendite suurus olema asjakohasem ja tänu sellele väljamaksemää -
rad kõrgemad (vt 4. selgitus ).35 Kontrollikoja aastaaruanne 
eelarveaasta 2014 kohta, 
punkt 6.50.
36 C(2015) 2771 final, 30. aprill 
2015, komisjoni otsuse C(2015) 
2771 (millega muudetakse 
otsust C(2013), millega 
kiidetakse heaks suunised 
Euroopa Regionaalarengu 
Fondist, Euroopa 
Sotsiaalfondist ja 
Ühtekuuluvusfondist antava 
abi suhtes vastu võetud 
rakenduskavade lõpetamise 
kohta (2007–2013)) lisa, lk 7.
37 Kontrollikoja aastaaruanne 
eelarveaasta 2014 kohta, 
punkt 6.52.
34 Tähelepanekud 
Korraldusasutused ei hinnanud mitte alati turuvajadusi 
piisavalt enne rahaliste vahendite eraldamist ERFi ja ESFi 
rahastamisvahenditele
46 
Kontrollikoda uuris, kas turuvajadusi hinnati piisavalt enne rahastamisvahendite  
loomist ja neile rahaliste vahendite eraldamist. Turuvajaduste hindamine või 
eelhindamine peaks võimaldama mõista turu vajadusi ja seda, millist liiki toetus 
(laen, tagatis või omakapitaliinvesteering) on kõige sobivam kindlakstehtud turu -
puuduste kõrvaldamiseks. Need hindamised peaksid aitama kindlaks määrata ka 
rahastamisvajadused ja lõppkokkuvõttes hinnata seda, kas rahastamisvahend on 
kõige parem viis kavandatava poliitikaeesmärgi saavutamiseks. Seda on toodud 
esile ka kontrollikoja varasemates eriaruannetes ja muudes uuringutes kui nii -
suguste vahendite edukuse eeltingimust38.
Turuvajaduste hindamine ei olnud programmitöö perioodil 2007–
2013 rahastamisvahendite jaoks kohustuslik
47 
Programmitöö perioodil 2007–2013 oli ainus sõnaselge õiguslik viide turuvaja -
duste hindamisele (nimetatud ka „rahastamispuudujäägi hindamiseks”) seotud 
haldusfondidega39.ERFi ja ESFi rahastamisvahendite ELi eelarvest hüvitamise kord  
(programmitöö periood 2014–2020)
Ühissätete määruse artikli 41 lõike 1 kohaselt ei tohi programmist rahastamisvahendisse tehtava makse suurus 
abikõlblikkusperioodi jooksul esitatud igal vahemaksetaotlusel ületada 25% programmist vastava rahastamis -
lepingu alusel rahastamisvahendi jaoks eraldatud maksete kogusummast. Teine ja kolmas makse ning edasi -
sed maksed tehakse siis, kui teatud protsent eelnevatest maksest on ära kasutatud.4. selgitus
38 Eriaruanded nr 8/2015 (punkt 
21), nr 2/2012 (punkt 118) ja 
nr 5/2015 (punkt 27); Euroopa 
Komisjon, EIP , „Financial 
Instruments: A Stock-taking 
Exercise in Preparation for the 
2014–2020 Programme 
period”, uuringu koostas 
Mazars/Ecorys/EPRC, lk 52, 66 
ja 73.
39 Seoses haldusfondidega 
käsitletakse vajaduste 
hindamist rakendusmääruse 
artikli 44 lõike 1 punktis a: 
„[Liikmesriigi või 
korraldusasutuse ja 
haldusfondi vahel sõlmitud] 
rahastamislepingus 
arvestatakse järgmist:  
a) finantskorraldusvahendite 
puhul, millega toetatakse 
ettevõtjaid, peamiselt VKEsid, 
sealhulgas mikroettevõtteid, 
selliste vahendite pakkumise 
ja VKEde nõudluse vaheliste 
lõhede hindamisel tehtud 
järeldusi [---]”.
35 Tähelepanekud 
48 
Kõigi muude erifondide puhul oli kuni 2009. aastani võimalik järeldada kaudset 
kohustust sellise hindamise tegemiseks vajadusest koostada iga rahastamis -
vahendi jaoks äriplaan40. Kuid 2009. aasta septembris kehtestati õigusliku aluse 
muudatustega äriplaanidele leebemad nõuded41. Alates sellest ajast on äriplaani 
esitamine küll kohustuslik, kuid peaaegu kõik konkreetsed nõuded on eemalda -
tud (nagu viitamine konkreetsetele ettevõtjatele või linnaprojektidele, kriteeriu -
mid ja tingimused nende rahastamiseks ning rakenduskavast toetamise põhjus ja 
toetuse kasutamise eesmärk). Kontrollikoda on seisukohal, et äriplaani lisaväärtus 
on sellise teabe puudumise korral väike.
49 
Turuvajaduste hindamise kohustust ei olnud ka programmitöö perioodil 2007–
2013 loodud tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul. Aruandes 
käsitletud kuue tsentraliseeritult juhitava rahastamisvahendi puhul täheldas 
kontrollikoda eri tavasid. Ehkki õiguslikku nõuet ei olnud, oli üldiselt turuvajadusi 
hinnatud mõningal määral kõigi nende puhul, näiteks mõjuhindamise, turu -
analüüsi, avaliku konsultatsiooni jms abil.
Ligi pooltes uuritavates juhtumites olid turuvajadused hinnatud 
liiga suureks
50 
Kontrollikoda on juba varasemates eriaruannetes juhtinud tähelepanu märkimis -
väärsetele puudustele turuvajaduste hindamiste usaldusväärsuses42. Turuvajadusi 
tuleb hinnata eelkõige eelduste põhjal, mis on mõistlikud ja realistlikud. Vastasel 
juhul ei pruugi rahastamisvahend olla suunatud tegelikele turuvajadustele, mille 
tagajärjeks on vahendi ülekapitaliseeritus ja/või tegeliku mõju puudumine.
51 
Turuvajaduste hindamine teenib mitut eesmärki, sealhulgas võimaldab kindlaks 
teha turutõrke ja turu suuruse. Seoses sellega näitab kontrollikoja üldanalüüs, et 
turuvajaduste hindamine ei olnud programmitöö perioodil 2007–2013 piisavalt 
põhjalik. Ehkki enamik (82%) kontrollikoja küsitlusele vastanuist märkis, et nad 
hindasid turuvajadusi, ei takistanud see ülekapitaliseerimist – peaaegu poolte 
rahastamisvahendite puhul (41st 19), mida haldasid vastajad, kes olid hinnanud 
turuvajadusi, oli 2014. aasta lõpus rahastamisvahendi kogukapitali väljamakse -
määr väiksem kui 50%. Vaid viie vahendi (12%) puhul oli algkapital täielikult ära 
kasutatud (vt joonis 3 ).40 Rakendusmääruse artikli 43 
lõige 2, esialgne redaktsioon.
41 Komisjoni 1. septembri 
2009. aasta määruse (EÜ) 
nr 846/2009 (milles 
sätestatakse 
rakenduseeskirjad nõukogu 
määrusele (EÜ) nr 1083/2006, 
millega nähakse ette 
üldsätted Euroopa 
Regionaalarengu Fondi, 
Euroopa Sotsiaalfondi ja 
Ühtekuuluvusfondi kohta, 
ning Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu määrusele (EÜ) 
nr 1080/2006, mis käsitleb 
Euroopa Regionaalarengu 
Fondi) artikkel 1 (ELT L 250, 
23.9.2009, lk 1).
42 Eriaruanded nr 8/2015 
(punktid 21 ja 22), nr 2/2012 
(punktid 33–37 ja 116–118) 
ning nr 5/2015 (punktid 27 ja 
96).
36 Tähelepanekud 
52 
Kontrollikoda juhtis juba ühes varasemas eriaruandes tähelepanu asjaolule, et 
programmitöö perioodil 2007–2013 ei kontrollinud turuvajaduste hindamise mee -
todit ega selle aluseks olevate eelduste usaldusväärsust ükski korraldusasutusest 
sõltumatu asutus. See vajakajäämine võib olla üheks põhjuseks, miks on paljude 
korraldusasutuste hinnangud liiga optimistlikud43.43 Vt eriaruande nr 2/2012 
punkt 118.Joonis 3Nende rahastamisvahendite väljamaksemäärade analüüs, mille jaoks tehti küsitluse 
kohaselt turuvajaduste hindamine
Väljamaksemäär: 30-50%
Fondide arv: 8 (20%)Väljamaksemäär: 0-30%
Fondide arv: 11 (26%)
Väljamaksemäär: 50-80%
Fondide arv: 8 (20%)Väljamaksemäär: 80-100%
Fondide arv: 9 (22%)Väljamaksemäär: 100%
Fondide arv: 5 (12%)
Märkus:  küsimustik saadeti 50 suurima ERFi rahastamisvahendi juhile/korraldusasutusele, vastuste määr oli 80%.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda küsitluse tulemuste põhjal.
37 Tähelepanekud 
Probleemi käsitlemine programmitöö perioodil 2014–2020
53 
Programmitöö perioodil 2014–2020 on koostöös liikmesriikidega juhitavate 
rahastamisvahendite põhjalik eelhindamine kohustuslik, et teha kindlaks turu -
tõrked (või ebaoptimaalsed investeerimisolukorrad) ning prognoosida avaliku 
sektori investeeringute vajaduse suurust ja ulatust. Hinnangus tuleb märkida ka 
rahastamisvahendite liigid, mis sobivad olukorra jaoks kõige paremini. Peale selle 
tuleb eelhinnang edastada teavitamise eesmärgil rakenduskava järelevalvekomi -
teele ning selle kokkuvõte tulemuste ja järelduste kohta tuleb avaldada kolme 
kuu jooksul alates selle valmimisest (vt V lisa ). Endiselt puudub aga nõue teha 
eelhindamise ja selle aluseks olevate eelduste usaldusväärsuse sõltumatu kont -
roll enne rahastamisvahendi algkapitali suuruse üle otsustamist.
54 
Alates uue finantsmääruse jõustumisest 1. jaanuaril 2013 tuleb eelhindamine teha 
ka kõigi uute tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite kohta (vt V lisa ). 
Sellele vaatamata ei hõlma eelhindamine ei saadud õppetundide analüüsi ega 
läbi  vaatamise võimalust suurte sotsiaal-majanduslike muutuste korral, nagu see 
on koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite puhul. Vahehinda -
mine (mis võiks mainitud aspekte hõlmata) tehakse enamiku, kuid mitte kõigi 
tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul.
Piirkondlik suunitlus oli üheks põhjuseks, miks lõid 
liikmesriigid programmitöö perioodil 2007–2013 palju 
väikseid rahastamisvahendeid
ERFi ja ESFi rahastamisvahendid on oluliselt väiksemad kui 
tsentraliseeritult juhitavad fondid või erainvesteerimisfondid
55 
ERFi ja ESFi rakenduskavasid rakendatakse koostöös riikliku või piirkondliku asu -
tusega, mis tähendab seda, et riiklike või piirkondlike programmide elluviimiseks 
loodud rahastamisvahendite piirid ühtivad programmi geograafiliste ja rahas -
tamiskõlblikkuse piiridega. Et projekt oleks rahastamiskõlblik, peab see asuma 
piirkonnas, mis on rahastamiskõlblik selle rakenduskava raames, millest rahasta -
misvahend on saanud oma kapitali44.44 Üldmääruse artikkel 35.
38 Tähelepanekud 
56 
Programmitöö perioodil 2007–2013 loodi ELis 952 ERFi ja ESFi erifondi (vt tabel 3 ). 
See viitab asjaolule, et enamikus piirkondades loodi mitu fondi. Kontrollikoja 
analüüs näitab, et ERFi ja eriti ESFi rahastamisvahendid on suhteliselt väikesed. 
ELi keskmine toetus ERFi rahastamisvahendile on haldusfondide puhul 80  mil -
jonit eurot ja erifondide puhul 10 miljonit eurot. ELi keskmine toetus ESFi rahas -
tamisvahendile on haldusfondide puhul 10  miljonit  eurot ja erifondide puhul 
9 miljonit eurot. Võrdluseks olgu toodud, et komisjoni esitatud andmete  
põhjal oli 2014. aasta lõpus ELi eelarve toetus tsentraliseeritult juhitavatele fondi -
dele, mis hõlmavad põhimõtteliselt kõiki liikmesriike, kuni 1,2 miljardit eurot.  
Iga börsivälistesse ettevõtetesse investeeriva fondi käsutuses on keskmiselt 
150–500  miljonit  eurot.
57 
Suurema kapitaliga fondide rakendamine võib aga aidata saavutada märkimis -
väärset mastaabisäästu ja suurendada tõhusust. Selle põhjuseks on asjaolu, et 
üldkulusid ja seotud riske saab hajutada piisavalt suure arvu lõppsaajate vahel. 
Teisisõnu ei ole ERFi ja ESFi erifondid sageli sellise suurusega, mida fondide sek -
toris loetakse piisavaks, et neid tõhusalt käitada.
Probleemi käsitlemine programmitöö perioodil 2014–2020
58 
Programmitöö perioodil 2014–2020 on liikmesriikidel rahastamisvahendite loomi -
seks paindlikumad tingimused. Näiteks võib rakenduskavade raames kombineeri -
da ERFi, Ühtekuuluvusfondi ja ESFi ühte või enamat üksteist täiendavat investee -
rimisprioriteeti ühe ja sama valdkondliku eesmärgi all45.
59 
Peale selle on kehtestatud õiguslikud tingimused oluliselt suurema kapitaliga 
rahastamisvahendite loomiseks46. Eelkõige on tagatud programmitöö perioodiks 
2014–2020 võimalus luua ELi tasandil koostöös liikmesriikidega juhitavad rahasta -
misvahendid47 (vt 5. selgitus ).45 Ühissätete määruse artikli 96 
lõige 1.
46 Ühissätete määruse artikli 38 
lõige 1.
47 See võimalus hõlmab 
erijuhtumit, mille korral saab 
ERFi rakenduskavade raames 
toetada VKEde projekte, mida 
komisjon juhib otse. Sellisel 
juhul kehtivad erinormid, mis 
on sätestatud ühissätete 
määruse artiklis 39.
39 Tähelepanekud 
60 
Liikmesriikide jaoks on olemas ka märkimisväärsed rahalised stiimulid luua 
suurema kapitaliga rahastamisvahendeid või rahastamisvahendeid, mis ulatuvad 
piirkondlikust tasandist kaugemale. Kui rakenduskava kogu prioriteetne suund 
viiakse ellu rahastamisvahendi kaudu, võib kohaldada lisatoetust, mis moodus -
tab 10% kaasrahastamise maksimaalsest määrast. Kui luuakse eraldi prioriteetne 
suund, mis viiakse ellu ELi tasandil loodud ja komisjoni poolt otse või kaudselt 
juhitud rahastamisvahendi kaudu, võib suuna kaasrahastamise määr olla 100%48.
61 
Komisjon ja liikmesriigid peaksid kasutama õiguslikus aluses ette nähtud võima -
lust ning looma võimaluse korral suuremad ERFi ja ESFi erifondid, et ära kasutada 
tänu selliste rahastamisvahendite tegevuskuludele tekkivat märkimisväärset 
säästu. Kui aga osalevaid piirkondi ja asutusi on rohkem, võib õiguslik struktuur 
olla keerukam ning see võib omakorda tekitada uusi viivitustest tulenevaid ohte, 
millega liikmesriigid peavad arvestama kõige sobivama rahastamisstruktuuri ka -
vandamisel. Perioodi 2007–2013 õigusliku aluse kohaselt oli juba võimalik toetada 
ühte ja sama rahastamisvahendit rohkem kui ühest programmist49. Sellised süs -
teemid ei ole aga seni osutunud populaarseks nende tajutava keerukuse tõttu. 
Kontrollikoja küsitlusele antud vastustest nähtub, et vaja on täiendavaid komis -
joni juhiseid ELi tasandi rahastamisvahendite loomise kohta perioodil 2014–2020.48 Ühissätete määruse artikli 120 
lõiked 5 ja 7.
49 Komisjon, fondide 
koordineerimiskomitee 
(10–0014–05) „Note on 
Financial Engineering 
Instruments under Article 44 
of the General Regulation”.ELi tasandi rahastamisvahendite loomise kord (programmitöö periood 2014–2020)
Ühissätete määruse artikli 38 lõike 1 punkti a kohaselt on võimalik anda rahalist toetust liidu tasandil loodud 
rahastamisvahenditele, mida komisjon juhib otse või kaudselt, ehkki üldiselt „[---] [peab fonde rakendama] 
liikmesriikide ja komisjoni ühisjuhtimise raamistikus vastavalt finantsmääruse artiklile 59 [---]”.5. selgitus
40 Tähelepanekud 
Kas rahastamisvahenditega õnnestus kaasata 
erakapitali?
62 
Üks rahastamisvahendi peamisi eeliseid on finantsvõimenduse võimalus, st muud 
avaliku ja erasektori fondid võivad osaleda fondi kapitalis. Finantsvõimenduse 
mõju näitab seda, mil määral aitab avaliku sektori poolne rahastamine kaasata  
täiendavaid rahalisi vahendeid. See peaks andma teavet rahastamisvahendi 
võime kohta kaasata lisaraha, olenevalt selle liigist, asukohast ja lõplikest toetuse -
saajatest, aga ka valikute kohta, mida komisjon, korraldusasutus ja/või fondi -
valitseja on teinud rahastamisvahendi loomisel. Võrreldavate rahastamisvahendi -
te puhul näitab seega suurem finantsvõimendus seda, milline vahend on parem 
täiendavate vahendite kaasamise seisukohast.
63 
Kontrollikoda uuris seetõttu, kuidas komisjon määratleb ja jälgib finantsvõi -
menduse mõju nii koostöös liikmesriikidega kui ka tsentraliseeritult juhita -
vate rahastamisvahendite puhul, ning analüüsis, kas rahastamisvahenditega 
õnnes  tus kaasata täiendavat erakapitali. Kontrollikoda analüüsis ka soodus- ja 
riskijagamise korra kasutamist erasektori partneritega ning sellega seonduvat 
maksukorraldust.
Rahastamisvahendite finantsvõimenduse mõõtmisel ei võta 
komisjon asjakohaselt arvesse seda, mil määral kaasatakse 
avaliku sektori vahenditega täiendavaid rahalisi vahendeid
Arvestatavate tulemuste saamiseks on vaja diferentseeritumaid 
finantsvõimenduse näitajaid
Raskused täiendava avaliku ja erasektori kapitali finantsvõimenduse 
kindlaksmääramisel koostöös liikmesriikidega juhitavate 
rahastamisvahendite puhul
64 
Perioodil 2007–2013 kehtinud õigusaktides ei olnud täpsustatud, kuidas mõõta 
koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite finantsvõimendust. 
Komisjon astus esimesi samme selle teema käsitlemiseks 2011. aastal, kui pakkus 
välja esimese määratluse finantsvõimenduse kohta, ja kaks aastat hiljem esitas 
selle finantsmääruses (vt 6. selgitus ).
41 Tähelepanekud 
65 
Kontrollikoda on aga seisukohal, et kõigi riigi avaliku sektori summade lugemine 
finantsvõimenduse hulka, nagu komisjon on välja pakkunud koostöös liikmesrii -
kidega juhitavate rahastamisvahendite puhul, ei ole asjakohane: kaasrahastamise 
määrad on juba täpsustatud rakenduskavade prioriteetsete suundade tasandil 
ja riiklik panus rahastamisvahendi kapitali jääb üldiselt nende määrade piiresse. 
Selles mõttes ei eristata üksteisest tavapärase riikliku kaasrahastamise vahendeid 
ja täiendavaid riiklikke vahendeid (rakenduskavade kaasrahastamismäärasid üle -
tavad vahendid). Ometi võib vaid viimaseid lugeda ELi rahastamisega kaasatud 
vahenditeks. Kontrollikoda märkis juba ühes oma varasemas aruandes, et komis -
joni tava jätta rakenduskavade kaudu antud riigi avaliku sektori toetus nimetajast 
välja põhjustab mõõdetud finantsvõimenduse määra kunstlikku suurenemist52.Mõiste „finantsvõimendus” määratlus koostöös liikmesriikidega ja 
tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul
Komisjon esitas 2011. aasta augustis oma ühises auditiraamistikus finantsvõimenduse kohta järgmise määrat -
luse: „[---] täiendavad ressursid, mis on tehtud kättesaadavaks lõplike toetusesaajate tasandil lisaks struktuuri -
fondide toetusele tavaliselt rahastamisvahendite ning muude avaliku ja erasektori investorite poolt”50. Selle 
määratluse järgi (mis ei ole siiski õiguslikult siduv) on finantsvõimendus kogu lõplikele toetusesaajatele antud 
rahalise toetuse (hõlmab kõiki lõplikesse toetusesaajatesse investeeritud ressursse, olenemata sellest, kas 
need on osa rakenduskavast või on tegemist täiendavate avaliku või erasektori vahenditega) ja rahastamis -
vahendile (rakenduskava kaudu) antud ELi toetuse suhtarv.
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite jaoks on finantsvõimendus sätestatud finantsmääruses ala -
tes 2013. aastast ja see „[---] võrdub rahastamiskõlblikele lõplikele vahendite saajatele võimaldatava rahasta -
mise summa ja liidu pakutava rahalise toetuse summa suhtega”.51
50 Euroopa Komisjoni regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat, ühine auditiraamistik, juuli 2011 (2. osa), lk 7.
51 Finantsmääruse kohaldamise eeskirjade artikkel 223.6. selgitus
52 Eriaruanne nr 2/2012, 
5. selgitus.
42 Tähelepanekud 
66 
Peale selle peaks finantsvõimendus näitama rahastamisvahendi tulemuslikkust 
täiendava avaliku või erasektori raha kaasamisel (taas lisaks sellele, mida arves -
tatakse juba rakenduskavas tervikuna). Tulemuslikkuse hindamisel on ilmselgelt 
vaja arvesse võtta sellise rahastamisvahendi rakendamise erinevusi. Otsustavat 
osa täidavad selles eelkõige riskijagamis- ja sooduskorra kasutamine erasektori 
partneritega (vt punktid 74–78). Finantsvõimenduse määr peaks olema erinev ka 
eri liiki rahalise toetuse (näiteks tagatiste puhul kõrgem kui laenude puhul), eri 
liiki investeeringute (riskantsemate investeeringute puhul madalam), eri arengu -
etapis olevate toetust saavate lõplike toetusesaajate (näiteks idufirmade puhul 
on risk suurem) ja eri geograafiliste turgude arvestuses (näiteks vähem arenenud 
piirkondades madalam).
67 
Komisjoni praegune finantsvõimenduse arvutamise viis ei anna usaldusväärset 
teavet täiendavate avaliku või erasektori vahendite kaasamise tegelike tulemuste 
kohta. Seetõttu ei ole võimalik eristada edukaid rahastamisvahendeid nendest, 
mis on vähem edukad täiendavate avaliku või erasektori rahaliste vahendite kaa -
samisel rahastamisvahendi kapitali.
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite finantsvõimenduse 
ebajärjepidev mõõtmine
68 
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite kohta näitas kontrollikoja ana -
lüüs, et komisjon kasutab eri rahastamisvahendite finantsvõimenduse mõõtmi -
seks erinevaid viise, nagu on näidatud tabelis 553.
69 
Seetõttu ei ole finantsvõimenduse määrad, mille komisjon esitas tsentraliseeritult 
juhitavate rahastamisvahendite kohta, võrreldavad ei üksteisega ega ka koostöös 
liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahenditega.53 SWD(2015) 206 final.
43 Tähelepanekud 
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite finantsvõimendus komisjoni 
esitatud andmete põhjal
RahastamisvahendRahastamis­
vahendi liikArvutamismeetodFinantsvõimenduse määr 
seisuga 31.  detsember 2014
Üleeuroopalise transpordivõr -
gu projektide laenutagamis -
vahend (LGTT)TagatisProjekti kaasatud rahaliste vahendite kogusumma ja rahastamis -
vahendile makstud ELi toetuse suhtarv57
Projektivõlakirjade algatus Tagatis Sarnane LGTTga 9
Euroopa Energiatõhususe 
FondOmakapitalFondi tasandil kaasatud vahendite kogusumma ja ELi toetuse 
suhtarv2
Marguerite’i fond OmakapitalProjekti tasandil rahastamisvahendiga kaasatud vahendite 
kogusumma (nii omakapitali kui ka laenuna) ja makstud ELi 
toetuse suhtarv157
EPMFi laenutagamisrahastu TagatisTagatisega toetatud uute mikrolaenude väärtuse ja tagatise 
maksimumsumma suhtarv7
EPMF FCP-FIS (Fonds Commun 
de Placement - Fonds d’Inves -
tissements Spécialisé)LaenudTagatisega toetatud uute mikrolaenude väärtuse ja makstud ELi 
toetuse suhtarv2
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta andmete põhjal1.
1 SWD(2015) 206 final.
54 OECD, „Methodologies to 
measure amounts mobilised 
from the private sector by 
official development finance 
interventions”,  
DCD/DAC/STAT(2015)8, 
24. veebruar 2015.Tabel 5
Arvesse ei ole võetud mitte ainult neid rahastamisallikaid, mis tulenevad 
ELi ja/või riiklikust toetusest rahastamisvahendile
70 
Mitte kõik rahastamisallikad, mis on projekti kaasatud, ei tulene ELi ja/või riik -
likust toetusest. Komisjoni finantsvõimenduse arvutamise meetodis ei ole aga 
sellele tähelepanu pööratud. OECD arenguabi komitee pakkus 2015. aastal välja 
teistsuguse arvutamisviisi, milles arvutamine sõltub rahastamisvahendi liigist 
(laen, tagatis või omakapital)54. Nende kahe käsitluse erinevused on esile toodud 
7. selgituse  näites.
44 Tähelepanekud 
Komisjoni metoodika põhjal on finantsvõimendus 39 (rahastamise kogusumma 
7,846  miljardit  eurot jagatuna ELi 200  miljoni  euro suuruse tagatisega).
Kontrollikoja hinnangul on ebarealistlik eeldada, et riiklik toetus, mis moodustab pro -
jekti rahastamisest suurima osa, on ajendatud ELi piiratud tagatisest. See probleem 
mõjutab komisjoni aruandlust nii tsentraliseeritult kui ka koostöös liikmesriikidega 
juhitavate rahastamisvahendite kohta, ehkki esimeste puhul on see nähtavam, sest 
koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite projektides on erasektori -
poolset kaasrahastamist vähem.Näide ühe transpordiprojekti rahastamise struktuuri ja erinevuste kohta 
finantsvõimenduse arvutamises komisjoni ja OECD metoodika järgi
Tulutoovat transporditaristu projekti kiirraudteeliini ehitamiseks Prantsusmaal rahastati mitmest allikast, mil -
lest riiklik toetus moodustas 52% ja pangalaen 39%. ELi toetus, mis oli ärilaenude tagatis kuni 200 miljoni euro 
ulatuses, moodustas kogu rahastamisest 2,5%.
Selles näites on finantsvõimendus OECD metoodika põhjal vaid 1, sest selles on vaid üks 200 miljoni euro suu -
rune laen, mida EL tagas projekti rahastamise struktuuris.7 . selgitus
Rahastamisallikate liigid miljonites eurodes % rahastamise kogusummast
Pangalaen 3038 39%
Riiklikud toetused 4050 52%
Omakapital 758 9%
Rahastamise kogusumma 7846 100%
Maksimaalne ELi tagatis pangalaenu suhtes 200 2,5%
45 Tähelepanekud 
Probleemi käsitlemine programmitöö perioodil 2014–2020
71 
Ühissätete määruses ei ole programmitöö perioodiks 2014–2020 koostöös 
liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite suhtes esitatud sõnaselget 
viidet finantsvõimenduse määratlusele ELi finantsmääruses. Ühissätete määruse 
artikli 37 lõike 2 punktis c esitatud määratlus on aga sisuliselt sama: „[---] rahas -
tamisvahendi abil potentsiaalselt kaasatavate täiendavate avaliku ja erasektori 
vahendite hinnanguline suurus toetuse lõppsaaja tasandil (eeldatav võimendav 
mõju)”. Seetõttu loeb komisjon riiklikku kaasrahastamist jätkuvalt rakenduskava 
ELi toetuse finantsvõimenduseks. Samuti ei ole muutunud see, kuidas erasekto -
rist kaasatud summasid mõõdetakse. Kontrollikoda on seisukohal, et komisjon 
peaks läbi vaatama oma rahastamisvahendite kaudu antavate ELi ja riigi avaliku 
sektori vahendite finantsvõimenduse arvutamise viisi, võttes arvesse teistsugust 
metoodikat, mille OECD pakkus välja 2015. aastal.
72 
Kontrollikoda märgib veel, et liikmesriigid peavad nüüdsest täpsustama iga 
rahastamisvahendi puhul selle eeldatava võimendava mõju (vt 8. selgitus ). See 
võimaldab komisjonil saada andmeid, mille põhjal jälgida tegelikku finants -
võimendust võrreldes eesmärgiks seatud finantsvõimendusega. Kuna aga komis -
jonil puudub järjepidev meetod finantsvõimenduse arvutamiseks, on kaheldav, 
kas see meede võimaldab saada arvestatavaid andmeid, mida saaks võrdluseks 
kasutada.
Iga rahastamisvahendi puhul tuleb täpsustada „eeldatav võimendav mõju” 
(programmitöö periood 2014–2020)
Rahastamisvahendite kohustuslik eelhindamine peab hõlmama ka hinnangut selle kohta, kui palju täiendavaid 
avaliku ja erasektori vahendeid võidakse rahastamisvahendiga kaasata kõigil tasanditel kuni lõplike toetuse -
saajateni. Korraldusasutuse ja fondifondi vahel sõlmitud rahastamislepingus (või strateegiadokumendis, kui 
korraldusasutus rakendab fondi otse) tuleb täpsustada rahastamisvahendi eeldatav võimendav mõju.
Korraldusasutus peab esitama igal aastal rakendamisaruande rahastamisvahendeid käsitlevate toimingute 
kohta55.
55 Komisjoni 28. juuli 2014. aasta rakendusmääruse (EL) nr 821/2014 (millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 
nr 1303/2013 rakenduseeskirjad seoses programmist tehtavate maksete ülekandmise ja haldamise ning rahastamisvahendite aruandluse 
üksikasjaliku korraga, toiminguga seotud teabe- ja teavitamismeetmete tehniliste omadustega ning andmete kirjendamise ja salvestamise 
süsteemiga) (ELT L 223, 29.7.2014, lk 7) I lisas on ära toodud punktid, mille alusel koostada aruandlus, mis hõlmab teavet rahastamisvahendi 
rahastamise allikate kohta.8. selgitus
46 Tähelepanekud 
Raskused erainvestorite kaasamisel nii koostöös 
liikmesriikidega kui ka tsentraliseeritult juhitavate 
rahastamisvahendite puhul
73 
Üks rahastamisvahendite sätestatud eesmärke on kaasata täiendavaid erasektori 
vahendeid, et need täiendaksid olemasolevaid avaliku sektori vahendeid, sest 
see võimaldab enamatel projektidel saada kasu sama suurest avaliku sektori in -
vesteeringust. Seetõttu püüdis kontrollikoda kindlaks teha, mil määral on avaliku 
sektori vahenditega kaasatud (nii koostöös liikmesriikidega kui ka tsentraliseeri -
tult juhitavatesse) rahastamisvahenditesse tulemuslikult täiendavaid erasektori 
vahendeid.
Programmitöö perioodil 2007–2013 erasektori investoritele 
rahastamisvahendi raames ette nähtud erikord ei aidanud oluliselt 
kaasata täiendavaid vahendeid
74 
Kontrollikoja intervjuud ja kirjanduse läbivaatamine kinnitavad, et programmitöö 
perioodil 2007–2013 ei olnud erasektor huvitatud investeerimisest rahastamis -
vahenditesse, sest arvati, et need on liiga rangelt reguleeritud (nt spetsiifilised ELi 
ja riiklikud õigusnormid, riigiabi, riigihanked). Siinkohal tuleb meelde tuletada, 
et poolte eesmärgid on erinevad: avalik sektor püüab rakendada konkreetset 
meedet ja täita investeerimiseesmärke, kuid erasektor peab tegutsema kasumi 
nimel. Peale selle võib mõlema poole teadmistes lünki esineda. Avalikul sektoril 
ei ole ilmtingimata põhjalikku finantstausta ning erasektor ei pruugi tunda ELi 
õigusakte. Komisjon on seisukohal, et üks erakapitali kaasamise viise on pakkuda 
erainvestoritele sooduskohtlemist ja/või riskipreemiat. Seetõttu uuris kontrolli -
koda erasektori investoritele ettenähtud konkreetset korda, et selgitada välja, kas 
avalik ja erasektor jagasid riske mõistlikul viisil.
47 Tähelepanekud 
Komisjoni juhiste puudumine sooduskohtlemise korra kehtestamiseks ERFi 
ja ESFi rahastamisvahendite raames
75 
Perioodiks 2007–2013 nähti õigusaktides ERFi ja ESFi rahastamisvahenditele ette 
võimalus jagada saadud tulu eeliskorras turumajandusliku investeerimise põhi -
mõtte kohaselt tegutsevatele investoritele56. Sooduskohtlemist võib rakendada 
näiteks lepingute kaudu, millega antakse avaliku sektori partnerile teistsugused 
õigused oma panuse tagasisaamiseks kui erasektori partnerile, või kasumi ja kah -
jumi ebavõrdse jagamise kaudu avaliku ja erasektori partnerite vahel.
76 
Sooduskohtlemine võib olla põhjendatud, kui see on vajalik erainvesteeringute 
kaasamiseks probleemsele turule, kus erasektori vahendid võivad aidata saavuta -
da avaliku poliitika eesmärke. Põhjendamata juhul võib sooduskohtlemise tõttu 
järk-järgult suureneda rahastamisvahendi algkapitali vajadus ja seega väheneda 
ELi vahendite maht, mida saaks kasutada järgmises investeerimistsüklis pärast 
rahastamisvahendi tegevuse lõpetamist. Kuid ei programmitöö perioodi 2007–
2013 õiguslikus aluses ega komisjoni suunistes pole viidatud sellele, kuidas peaks 
rahastamislepingus kindlaks määrama riskijagamise korra või kuidas kontrollida 
sooduskohtlemise asjakohasust.
Ehkki komisjon võttis endale suurema riski, on erasektori osalus 
tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite kapitalis väike
77 
Üldiselt on tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul Euroopa Par -
lamendi ja nõukogu heakskiidetud reguleerivates õigusaktides sätestatud vaid 
riskijagamise ja/või sooduskohtlemise üldtingimused. Üksikasjalik kord seoses 
komisjoni osalusega nendes rahastamisvahendites (sealhulgas riski jagamise 
osakaal) määrati hiljem kindlaks eraldi lepingus, mida eelarvepädevad institut -
sioonid ei pea heaks kiitma (vt 9. selgitus ).56 Rakendusmääruse artikli 43 
lõige 5.
48 Tähelepanekud 
Riski jagamine komisjoni ja tema partnerite vahel – juhtumiuuring, mis käsitleb 
üleeuroopalise transpordivõrgu projektide laenutagamisvahendit (LGTT) ja 
projektivõlakirjade algatust (PBI)
LGTT asutasid 2008. aastal ühiselt Euroopa Komisjon ja Euroopa Investeerimispank koostöölepingu alusel, mil -
les kumbki pool kandis 50% kohustuste täitmata jätmise riskist (nii oodatavast kui ka ettenägematust kahjust).
Rahastamisvahendiga antakse tagatis tingimusliku krediidiliini vormis, mille projekti korraldaja võib kasutu -
sele võtta projekti rakendamise esimesel viiel kuni seitsmel aastal, kui projekti tulust ei piisa kõrgema nõude -
õiguse järguga võlgade maksmiseks (st kui projekti tegelik tulu on väiksem kui prognoositud tulu).
Õigusliku aluse muutmisega kehtestati 2013. aastal portfelli esimese järjekoha kahjust tuleneva riski käsitlus -
viis, millega komisjon võttis endale riski kanda portfelli esmariski osaga seotud kahjust 95%.
Määruse (EÜ) nr 680/2007 muutmisega kehtestati uue vahendina projektivõlakirjade algatus. Projektivõlakirja -
de algatusega tagatakse krediidikvaliteedi parandamine allutatud vahendi vormis – kas laenu või tingimusliku 
vahendina –, et toetada kõrgema nõudeõiguse järguga projektivõlakirju, mille on väljastanud projektiette -
võtja. Komisjoni ja EIP vaheline riskijagamise kord on sama, mis LGTT puhul, st komisjon kannab 95% kahjust 
ja EIP kannab ülejäänud 5%.
LGTT ja PBI portfellide esmariski osa seati sellisele tasemele, et on ebatõenäoline, et tegelik kahju oleks suu -
rem kui esmariski osa. Seetõttu kannab komisjon tegelikkuses suurimat tegeliku riski osa.
Õiguslikus aluses on sätestatud, et riskijagamise aluseks on esimese järjekoha kahju, kuid selles ei nähta ette 
üksikasju esimese järjekoha kahju kindlaksmääramise viisi ega sellest käsitlusviisist tuleneva riskipositsiooni 
taseme kohta. Komisjoni talituste töödokumendis57 on märgitud, et esimese järjekoha kahju protsent seatakse 
tavaliselt nii, et see oleks varasemast keskmisest kahjust veidi kõrgem. EIP määras aga ülemmäära kindlaks nii, 
et tema oodatava riskipositsiooni netoväärtus jäi standardriski piiridesse (vähem kui 2% oodatavast kahjust), 
mitte varasemaid andmeid arvestades.
57 SEK(2011) 1237 (lõplik), komisjoni talituste töödokument, 19. oktoober 2011, mõjuhinnang dokumendi „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, 
nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Euroopa 2020 projektivõlakirjade algatuse katseetapp” 
juurde”, lk 53.9. selgitus
49 Tähelepanekud 
Juhtumiuuring – riski jagamine komisjoni ja tema partnerite vahel: Euroopa 
Energiatõhususe Fond (EEEF)
EEEF investeerib energiatõhususe, taastuvenergia ja keskkonnahoidliku linnatranspordi projektidesse. Fondi 
aktsionärid on komisjon, EIP ja kaks panka. EEEF on aktsiaselts ja tema aktsiad on jaotatud kolme klassi  
(A, B ja C), olenevalt võetud riskist ning õigusest kasumile, kusjuures A-klassi aktsiad on kõige soodsamad ja 
C-klassi aktsiad kõige vähem soodsad.
Komisjon on ainus C-klassi aktsiate omanik – esimene, kes kannab kahju, ja viimane, kes saab tulu. Tema akt -
siad võetakse kehtivusaja lõppemisel tagasi. Tagasivõtmine oleneb piisavate vahendite olemasolust fondis.
Ettevõtte kahju kannab kõigepealt komisjon. Kahju ei mõjuta A- ja B-klassi aktsiate väärtust, kui C-klassi akt -
siate väärtus on positiivne. Alles siis, kui C-klassi aktsiate väärtus kahaneb nullini, kantakse kahju A- ja B-klassi 
aktsiate arvelt. Tulevase tulu arvelt ei taastata ilmtingimata C-klassi aktsiate väärtust, sest seda kasutatakse 
kõigepealt A- ja B-klassi aktsiate dividendide maksmiseks.
C-klassi aktsiaid ei saa aga võtta tagasi enne kahe teise klassi aktsiaid.10. selgitus78 
Kontrollikoda leidis mõne tsentraliseeritult juhitava rahastamisvahendi puhul, et 
peaaegu kogu tegelik risk on jäetud komisjoni kanda (vt 10. selgitus ). Ent vaa -
tamata sellele, et komisjon võttis seda liiki rahastamisvahendite puhul endale 
suurema riski kui partnerid, näitas kontrollikoja analüüs, et erasektori osalus neis 
ei olnud märkimisväärne.
Maksuotsuseid kasutatakse mõnel juhul rahastamisvahendite 
ligitõmbavamaks muutmiseks erasektori investorite jaoks
79 
Maksuotsus on riigi maksuhalduri kirjalik otsus selle kohta, kuidas käsitletakse 
üksuse tegevuse konkreetset aspekti selle liikmesriigi kehtiva maksuõiguse koha -
selt. Niisugust menetlust võib kasutada mitmes ELi liikmesriigis, et saada kindlus -
tunne tegevuse maksustamise suhtes. Üldiselt esitavad isikud või ettevõtjad, kes 
peavad makse maksma, tõlgenduse selle kohta, kuidas maksuõigust nende või 
konkreetse tehingu või toimingu suhtes kohaldatakse, ja maksuhaldur vastab 
neile positiivse või negatiivse otsusega. Niisugused eelotsused on tavapärased ka 
fondide valdkonnas. Ehkki maksuotsused võivad olla täiesti õiguspärased ja neid 
kasutatakse paljudes jurisdiktsioonides, on neid kasutatud ka agressiivse maksu -
planeerimise hõlbustamiseks.
50 Tähelepanekud 
80 
Komisjon väljastas juba 2012. aastal liikmesriikidele suunatud soovituse agressiiv -
se maksuplaneerimise kohta58. Peamiselt julgustatakse liikmesriike muutma oma 
riigisiseseid õigusakte, et käsitleda „[---] kunstlikku võtet” ja „[---] kõnealuseid 
võtteid maksueesmärgil vastavalt nende majanduslikule sisule”. Seejärel võeti 
mitu konkreetset meedet selle küsimuse suhtes.
 ο Alates 2014. aastast on komisjon alustanud mitut uurimist, et välja selgitada, 
kas liikmesriikide maksuhaldurite otsused ettevõtjate makstava ettevõtte 
tulumaksu kohta on kooskõlas ELi riigiabi eeskirjadega59.
 ο 2015. aasta märtsis tutvustas komisjon meetmepaketti, et muuta maksu -
valdkond läbipaistvamaks ja kehtestada liikmesriikide vahel maksuotsuseid 
käsitleva teabe automaatne vahetamine60.
 ο 2015. aasta juunis võttis komisjon vastu tegevuskava ELi õiglase ja tõhusa 
äriühingute maksustamise süsteemi kohta61. Selles dokumendis arutatakse 
paljude maksustamise teemade kõrval ka meetmeid, millega võidelda mak -
sustamise vältimise ja agressiivse maksuplaneerimise vastu.
81 
Kontrollikoda tegi aga kindlaks rahastamisvahendid, mille suhtes on esitatud 
maksuotsuseid (vt 11. selgitus ).
Juhtumiuuring – maksuotsused tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite 
suhtes: Marguerite’i fond
Marguerite’i fond sai 2013. aastal äriühingu Marguerite Holdings ja oma Luksemburgi tütarettevõtjate jaoks 
Luksemburgi eelotsuse (tavapäraselt tuntud kui „maksuotsus”) ja siirdehindade eelkokkuleppe. Viimane on 
maksumaksja ja maksuhalduri vaheline kokkulepe, milles määratakse kindlaks hinnameetod, mida maksu -
maksja kohaldab oma ettevõttega seotud tehingute suhtes.
Tänu struktuurile, mida Marguerite’i fond kasutas, vähendati valdusettevõtjate poolt fondi tehtud dividendi -
maksetelt kinnipeetavat maksu, muutes dividendimaksed intressimakseteks, kasutades selleks Luksemburgi 
majandusüksuste vahel hübriidinstrumente62. Samuti on võimalik, et kirjeldatud süsteemi abil välditakse muid 
makse, näiteks kinnipeetavaid makse riikides, kus ettevõtted tegutsevad, või kapitali kasvutulu makse inves -
teeringust väljumise ajal.
62 Need on instrumendid, mida võidakse maksustamise eesmärgil käsitleda eri jurisdiktsioonides ja/või ühe jurisdiktsiooni siseselt erinevalt, näiteks 
ühes riigis laenuna ja teises omakapitalina (vt OECD, „Hybrid Mismatch Arrangements - Tax Policy and Compliance Issues”, märts 2012, lk 7).11. selgitus58 Komisjoni 6. detsembri  
2012. aasta soovitus 
agressiivse 
maksuplaneerimise kohta, 
C(2012) 8806.
59 Vt nt IP/14/663 – 11. juuni 
2014. aasta pressiteade.
60 COM(2015) 135 final, 18. märts 
2015, ettepanek võtta vastu 
nõukogu direktiiv, millega 
muudetakse direktiivi 
2011/16/E L seoses 
kohustusliku automaatse 
teabevahetusega 
maksustamise valdkonnas.
61 COM(2015) 302 final, 17. juuni 
2015, Euroopa Liidu õiglane ja 
tõhus äriühingute 
maksustamise süsteem: viis 
tähtsaimat meetmevaldkonda.
51 Tähelepanekud 
82 
Kontrollikoda märgib ka seda, et paljude perioodi 2007–2013 ERFi ja ESFi rahas -
tamisvahendite struktuuris on kasutatud üksusi Société d’investissement à ca -
pital variable (SICAV)63 või Société d’investissement en capital à risque (SICAR)64. 
Nendes süsteemides on maksuotsused tavapärane tava. Liikmesriigid ei teavita 
aga komisjoni, kas nende rahastamisvahendites kasutatakse eelnevalt tehtud 
maksuotsuseid.
Erasektori vahendid moodustavad ERFi ja ESFi 
rahastamisvahendites ligikaudu 2% koguvahenditest
83 
Kontrollikoda on varasemates aruannetes märkinud, et programmitöö perioodil 
2007–2013 oli erasektori vahendite finantsvõimenduse määr madal65. Liikmes -
riikide viimaste komisjonile esitatud andmete põhjal suudeti 1025st ERFi ja ESFi 
rahastamisvahendist 11 liikmesriigis vaid 154 puhul kaasata nende rahastamis -
struktuuri erasektori vahendeid osana rakenduskava toetusest.
84 
Rakenduskava kaudu antud erasektori rahaliste vahendite puhul, millest liikmes -
riigid on teavitanud, on ka oht, et neid arvestatakse kaks korda, sest on võimalik, 
et erifondide tasandil esitatud erasektori vahendite puhul on tegemist lihtsalt 
vahendite ülekandmisega haldusfondi poolt. Kui analüüsis arvestada vaid haldus -
fonde ja seega kõrvaldada topeltarvestamise risk, sai erasektori vahenditest kasu 
73 haldusfondist vaid üheksa (neljas liikmesriigis kokku 18 liikmesriigist, kus selli -
sed fondid olid olemas). Nende üheksa haldusfondi erasektori vahendite osakaal 
rahastamisvahendi kapitalis on 5–50%. Rakenduskavade kaudu suudeti haldus -
fondidesse kaasata kokku 325  miljonit  eurot erasektori vahendeid. Kontrollikoda 
märgib samal ajal, et olenemata esitatud andmetest peab riigiabi eeskirjade 
kohaselt erasektori kaasrahastamine moodustama VKEdesse tehtavate omakapi -
taliinvesteeringute korral olenevalt piirkonnast vähemalt 30–50%66.
85 
Arvestades 11 liikmesriigi vabatahtlikult esitatud andmeid, moodustasid rahali -
sed vahendid, mis maksti rahastamisvahendile lisaks rakenduskavast makstud 
vahenditele (nii avalikust kui ka erasektorist), 342 miljonit eurot67. Liikmesriigid 
ei ole aga kohustatud sellist teavet esitama ja vabatahtlikult edastatud andmeid 
komisjon ka ei kontrolli.63 SICAV on avatud 
investeerimisfond, mille 
kapitali suurus muutub 
vastavalt investorite arvule ja 
alusvaraks olevate 
investeeringute väärtusele. 
Fondi osakuid ostetakse ja 
müüakse fondi viimase 
puhasväärtuse põhjal.
64 SICAR on mehhanism, mis on 
mõeldud börsivälistesse 
ettevõtetesse ja riskikapitali 
investeerimiseks ilma 
investeeringute hajutamise 
eeskirjade ning laenamise või 
finantsvõimenduse 
piiranguteta.
65 Vt eriaruanded nr 2/2012 
(punktid 105–115 ja 124), 
nr 8/2015 (punktid 34 ja 35) 
ning nr 5/2015 (punktid 66 ja 
67 ja 7. selgitus).
66 Ühenduse suunised 
väikestesse ja keskmise 
suurusega ettevõtetesse 
tehtavatele 
riskikapitaliinvesteeringutele 
antava riigiabi kohta, punkt 
4.3.4 (ELT C 194, 18.8.2006, 
lk 2).
67 Euroopa Komisjon, 
„Kokkuvõte korraldusasutuste 
poolt vastavalt määruse (EÜ) 
nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 
punktile j esitatud andmetest 
rahastamisvahendite 
finantseerimise ja 
rakendamise seisu kohta”, 
programmitöö periood 
2007–2013, olukord 
31. detsembri 2014. aasta 
seisuga, lk 25.
52 Tähelepanekud 
86 
Kontrollikoda märgib veel, et programmitöö perioodi 2007–2013 reguleerivates 
õigusaktides ei olnud sätestatud, et korraldusasutuse ja fondivalitsejate vahel  
sõlmitud lepingus tuleks kindlaks määrata täiendavate erasektori vahendite  
oodatavad finantsvõimenduse määrad. Samuti ei olnud tasud üldiselt seotud  
fondivalitsejate tulemuslikkusega erainvestorite kaasamisel (vt punkt 136)68.  
Seega oli fondivalitsejal erainvestorite kaasamiseks vähe stiimuleid.
87 
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite ja eriti omakapitalipõhiste 
rahastamisvahendite puhul osutus erasektori investeeringute kaasamine raskeks, 
mida näitab 12. selgituse  juhtumiuuring.68 Rakendusmääruse artikli 43 
lõige 4.
Juhtumiuuring – raskused erainvestorite kaasamisel avaliku sektori vahenditest 
rahastatavate omakapitaliinstrumentide raames: Marguerite’i fond ja EEEF
Näited erasektori vähese kaasrahastamise kohta kahe tsentraliseeritult rahastamisvahendi puhul on esitatud 
allpool69:
 οLisaks komisjonile on Marguerite’i fondil kaheksa rahastajat, kes on kõik avaliku sektori kontrollitavad 
pangad. Need rahastajad on eraldanud kokku 710 miljonit eurot. Erainvestorite raha ei ole veel kaasatud, et 
saavutada eesmärk, milleks on 1,5  miljardi  euro suurune kulukohustuste kogusumma70.
 οEEEF toetus samuti peamiselt avaliku sektori vahenditele ning seni on suurim toetaja komisjon (125 miljo -
nit eurot 265 miljoni euro suurusest kogusummast). Ainus erasektori osaleja, Deutsche Bank, on eraldanud 
rahastamisvahendile vaid väikese summa (5  miljonit  eurot). Kogu seni eraldatud summa moodustab vähem 
kui pool rahastamisvahendi eesmärgist (700  miljonit  eurot).
69 SWD(2015) 206 final.
70 Komisjoni 25. veebruari 2010. aasta otsus Euroopa Liidu osalemise kohta 2020. aasta Euroopa energeetika, kliimamuutuste ja infrastruktuuride 
fondis (Marguerite’i fond), K(2010) 941.12. selgitus
53 Tähelepanekud 
Probleemi käsitlemine programmitöö perioodil 2014–2020
88 
Koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite puhul võimaldatakse 
programmitöö perioodi 2014–2020 õigusnormidega jätkuvalt kohaldada soodus -
kohtlemist, kuid nõutakse ka riski asjakohast jagamist avaliku ja erasektori part -
nerite vahel (vt  13. selgitus ).
Sooduskohtlemist ja riskijagamist käsitlevad normid (programmitöö periood 
2014–2020)
Ühissätete määruse artiklis 44 nõutakse riskide ja kasumi nõuetekohast jagamist avaliku ja erasektori inves -
torite vahel ning delegeeritud määruses sätestatakse, et sooduskohtlemine peab olema proportsionaalne 
investorite võetavate riskidega ning piiratud selliste investorite meelitamiseks vajaliku miinimumiga71. Eelkõi -
ge peab liikmesriikide eelhindamises olema esitatud „[---] hinnanguline vajadus erainvestorite vahendite kaa -
samiseks makstava soodustasu järele ja selle suurus ja/või mehhanismide kirjeldus, mida kasutatakse sellise 
soodustasu vajaduse ja suuruse kindlakstegemiseks [---]”72.
Soodustasusid võib rahastada rahastamisvahendile tagasimakstud vahenditest või tuludest ja muudest sisse -
tulekutest või kasumist, mis lisandub ELi fondidest saadud toetusele. Sooduskohtlemise põhimõte kehtib ka 
avaliku sektori investoritele, kes tegutsevad kooskõlas turumajanduse põhimõttega73.
Kontrollikoda märgib veel, et üldise grupierandi määrusega reguleeritavate juhtumite puhul ja „asümmeet -
rilise kahjumijagamise korral riiklike ja erainvestorite vahel piirdub riikliku investori esimese järjekoha kahju 
25%-ga koguinvesteeringust”74.
Muul juhul peab sooduskohtlemine olema kooskõlas turutingimustega või tuleb selle suhtes kohaldada riigi -
abist teatamise protsessi.
71 Komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 480/2014 artikli 6 lõike 1 punkt d.
72 Ühissätete määruse artikli 37 lõike 2 punkt c.
73 Ühissätete määruse artikli 44 lõige 1.
74 Komisjoni määruse (EL) nr 651/2014 artikli 21 lõike 13 punkt c.13. selgitus
54 Tähelepanekud 
89 
Liikmesriikide kohustust hinnata vajadust sooduskohtlemise ja riskijagamise 
korra järele ning põhjendada selle korra kohaldamist võib selgelt pidada edu -
sammudeks rahastamisvahendite tõhusama juhtimise saavutamise suunas. Oma 
küsitlusele tuginedes on aga kontrollikoda seisukohal, et komisjon peaks and -
ma liikmesriikidele juhised, kuidas kasutada sooduskohtlemist kõige paremini 
era kapitali kaasamiseks suuremal määral, seadmata sealjuures ülemäärast riski 
rahastamisvahendi kapitalis osalevatele avaliku sektori partneritele.
90 
Õigusaktides on käsitletud ka mõne tsentraliseeritult juhitava rahastamisvahen -
di võimalikku riskijagamise määra komisjoni ja tema partnerite vahel. Euroopa 
ühendamise rahastu määruses on sätestatud: „[---] riskijagamismudel [peab 
kajastuma] riskitasu asjakohases jagamises liidu ja volitatud üksuse vahel [---]” 
ja „[---] liidu eelarvega kaetud risk ei [tohi olla] suurem kui 50% sihtvõlaportfelli 
riskist võlainstrumendi raames [---]”75. Ei ole veel teada, kas nende sätete muutmi -
sest piisab, et kaasata rohkem erasektori vahendeid kui programmitöö perioodil 
2007–2013. Nagu on märgitud ühes varasemas aruandes, on kontrollikoda seisu -
kohal, et komisjoni ja tema partnerite (nt EIP) vahelise riskijagamise korra pea -
mised asjaolud peavad iga tsentraliseeritult juhitava rahastamisvahendi puhul 
olema kindlaks määratud konkreetses õigusaktis76.
91 
Maksuotsuste suhtes on olukord samasugune nagu programmitöö perioodil 
2007–2013. Kontrollikoda on seisukohal, et eelotsuste jätkuv kasutamine prog -
rammitöö perioodil 2014–2020 tsentraliseeritult ja/või koostöös liikmesriikidega 
juhitavate rahastamisvahendite puhul võib tekitada maineriski, sest võib jääda 
mulje, et need on vastuolus komisjoni enda soovituste ja tegevusega maksusta -
mise vallas.75 Euroopa ühendamise rahastu 
määruse I lisa III osa punkt 6.
76 Vt eriaruande nr 2/2013 
7. soovitus.
55 Tähelepanekud 
Kas rahastamisvahenditega tagati rahalise toetuse 
uuenemine?
92 
Üks peamisi põhjusi avaliku sektori rahaliste vahendite kasutamiseks rahastamis -
vahendi kaudu on asjaolu, et raha saab kasutada mitu korda – sellel on ringlev 
iseloom. Näiteks kui väljastatud laen makstakse kolme aasta pärast tagasi, saab 
seda raha kasutada uue laenu andmiseks. Kontrollikoda uuris seetõttu, kas see 
ringlus on tegelikkuses ka saavutatud. See, mil määral vahendeid saab tegelikku -
ses mitu korda kasutada, oleneb rahalise toetuse liigist, aga ka rahastamisvahendi 
investeerimisperioodist. Kontrollikoda analüüsis, kas rahastamisvahendite inves -
teerimisperioodid on kooskõlas tavapärase turutavaga ja millised tegurid põhjus -
tasid rahastamisvahendite tegeliku investeerimisperioodi lühenemist.
Viivitused rakendamisel lühendasid märkimisväärselt 
mitme ERFi ja ESFi rahastamisvahendi tegelikku 
investeerimisperioodi
93 
Programmitöö perioodi 2007–2013 alguses oli enamiku liikmesriikide riigiasutus -
tel vähe kogemusi ringlevate rahastamisvahendite struktureerimise ja rakendami -
sega koostöös finantsvahendajatega. Oma auditite põhjal täheldas kontrollikoda, 
et enamiku viivitustest põhjustasid rahastamisvahendite aeganõudev sisemine 
struktuur, pikalevenivad läbirääkimised eri tasandite finantsvahendajatega 
(sageli halduskulude ja -tasude üle peetavate läbirääkimiste tõttu), keerulised rii -
gihankemenetlused, ebakindlus riigiabi eeskirjade täitmise suhtes ning raskused 
erasektori vahendite kaasamisel.
94 
Paljudel juhtudel oli mitmesugustel asjaomastel asutustel vaja lühikese ajaga 
palju õppida ning see võttis kaua aega, et ühildada arvukate sidusrühmade huvid 
ja vaated ning saavutada kokkulepe rahastamisvahendi investeerimisstrateegia 
suhtes. Paljusid neist probleemidest on esile toodud ka teistes uuringutes77. Kont -
rollikoja viimaste aastate auditid näitavad, et komisjoni põhjalikumad ja varajase -
mad juhised oleksid aidanud vähemalt osa neist probleemidest ära hoida.77 Euroopa Parlamendi liidu 
sisepoliitika peadirektoraat, 
„Financial Instruments under 
Cohesion policy 2007–13: How 
have Member States and 
Selected Financial Institutions 
Respected and Preserved EU 
Financial Interests?”, lk 16; 
komisjon ja EIP, „Financial 
Instruments: A Stock-taking 
Exercise in Preparation for the 
2014–2020 Programme 
period”, uuringu korraldaja 
Mazars/Ecorys/EPRC, lk 62.
56 Tähelepanekud 
95 
Nende probleemide ilmsed tagajärjed on madalad väljamaksemäärad paljudes 
liikmesriikides ja sellest tulenevalt rahastamisvahendite piiratud võime vahen -
deid uuesti kasutusse võtta. Mõnel juhul kestsid viivitused rakendamisel mitu 
aastat, mistõttu lühenes märgatavalt aeg, mil rahastamisvahendi kapitali oleks 
saanud lõplikele toetusesaajatele välja maksta (vt  14. selgitus ).
Juhtumiuuring – viivitused programmi Jeremie haldusfondi loomisel Slovakkias
EIF ja Slovakkia valitsus allkirjastasid vastastikuse mõistmise memorandumi programmi Jeremie riikliku 
haldusfondi loomiseks 2006. aastal, st enne programmitöö perioodi 2007–2013 algust. Pärast fondide turu -
vajaduste analüüsi (lünkade hindamist) sõlmiti 2008. aastal raamleping ning 2009. aastal rahastamislepingud 
mitme ministeeriumi ja EIFi vahel.
Seejärel kulus veel aasta, enne kui sõlmiti kaks lõplikku lepingut (haldusfondi leping ja osanike leping), mis 
on samuti õiguslikud eeltingimused fondi tegeliku rakendamise alustamiseks. Haldusfondi kapitaliseerimine 
toimus lõpuks 2011. aastal. Seega kulus kokku viis aastat (2006–2011), kuni programmi Jeremie haldusfond oli 
valmis tegevust alustama.
Osalemiskutse finantsvahendajate kaasamiseks avaldati 2011., 2012. ja 2013. aastal. Seejärel kulus veel kaks 
kuni kolm aastat, kuni finantsvahendajatega sõlmiti lepingud – 2013. aastal tagatisvahendi ning 2014. aas -
tal laenu- ja omakapitaliinstrumendi jaoks. Alles seejärel hakati lõplikele toetusesaajatele rahalist toetust 
maksma.
Väljamaksemäär oli 2014. aasta lõpus haldusfondi tasandil 12%; lõplikele toetusesaajatele allfondidest välja 
makstavate summade määr oli veel madalam.14. selgitus
57 Tähelepanekud 
ERFi ja ESFi rahastamisvahendite ringlus oli rakendamise 
ajal väike ning on pärast 2007.–2013. aasta rakenduskavade 
sulgemist ebaselge
2014. aasta lõpuks oli kõigist ERFi ja ESFi rahastamisvahenditest 
vähem kui ühe kolmandiku puhul kasutatud nende vahendeid 
rohkem kui korra
96 
Kontrollikoja analüüs näitas, et 19 liikmesriigis on kokku 316 ERFi ja ESFi rahas -
tamisvahendit (valdavalt erifondid), mille kapital oli suudetud lõplikele toetuse -
saajatele 31. detsembriks 2014 täielikult välja maksta. Kuid ka nende rahastamis -
vahendite ringlev mõju ilmnes programmitöö perioodi hilises etapis. Seetõttu 
kasutatakse vaid väikest osa nende algkapitalist rohkem kui korra kuni piken -
datud rahastamiskõlblikkusperioodi lõpuni (st kuni märtsini 2017). Peale selle ei 
saavutatud 25 liikmesriigist, mis rahastamisvahendeid rakendasid, mitte üheski 
väljamakse koondmääraks 100% (vt tabel 4 ).
Ajapiirangud põhjustasid eriprobleeme omakapitaliinstrumentide puhul
97 
Kontrollikoja analüüs näitab ka seda, et omakapitaliinstrumentide puhul esines 
probleeme vahendite ringlusega. Euroopas oli 2014. aastal omakapitaliinvestee -
ringu keskmine hoidmisaeg (st aeg aktsiate omandamise ja müügi vahel) umbes 
kuus aastat78. Enamik ERFi ja ESFi omakapitaliinstrumente tegutses aga mitte 
rohkem kui kaheksa aastat (2009–2017). Isegi kui fond alustas tegevust näiteks 
2009. aasta alguses ja väljumine toimus 2014. aasta lõpus, oleks rakenduskava 
sulgemiseni vähem kui kolm aastat aega, et kasutada omakapitaliinvesteerin -
guid uuel ringil. Seega, arvestades seda, mitu aastat kulub rahastamisvahendi 
loomiseks, on ebatõenäoline, et rakenduskava omakapitaliinstrumentidele antud 
vahendeid kasutatakse programmitöö perioodil uuesti.
98 
Võrdluseks olgu toodud, et tsentraliseeritult juhitavate omakapitaliinstrumentide 
kestus on palju pikem ja see kajastab omakapitaliinstrumendi olemust paremini79 
(nt Marguerite’i fondi tähtaeg on 20 aastat, võimalusega seda kahe aasta võrra 
pikendada).78 Preqin, „Private Equity 
Spotlight”, mai 2015, lk 8.
79 SWD(2015) 206 final, lk 151 
ja 159.
58 Tähelepanekud 
Suure valikuvabaduse tõttu ERFi ja ESFi rahastamisvahendite 
rahaliste vahendite uuesti kasutamisel võib ringlev mõju 
rakenduskava sulgemise järel kaduda
99 
Perioodi 2007–2013 õigusraamistikus on koostöös liikmesriikidega juhitavate 
rahastamisvahendite kohta sätestatud, et liikmesriik võib vahendid, mida on 
sulgemise ajaks kasutatud vähemalt korra, endale jätta, kuid neid tuleb sihtrüh -
ma huvides uuesti kasutada80. Komisjoni suunistes rahastamisvahendite kohta81 
ja perioodi 2007–2013 rakenduskavade sulgemise kohta82 on märgitud, et ERFi ja 
ESFi rahastamisvahendite ressursse tuleks korduvalt reinvesteerida.
100  
Kontrollikoda on aga seisukohal, et perioodi 2007–2013 üldmäärust ei saa kor -
duva reinvesteerimise suhtes ülalmainitud viisil tõlgendada83. Õigusnormidega 
võimaldatakse näiteks ka rahastamisvahendi kapitali vähendada ja rahastamis -
vahendite ressursse tagastamatu toetusena kasutada. Pealegi on õiguslikust 
seisukohast pärast programmide sulgemist mis tahes tegevus, mis ei puuduta ELi 
eelarvet, liikmesriigi ainupädevuses ja mitte enam komisjoni järelevalve all, kui 
õiguslikus aluses ei ole sätestatud teisiti.
Probleemi käsitlemine programmitöö perioodil 2014–2020
101  
Programmitöö perioodil 2014–2020 on paljusid küsimusi, mis puudutavad 
Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendite uuesti kasutamist pärast 
rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu 2023. aastal, täpsustatud ühissätete määruse 
artiklites 44 ja 45.
102  
Samuti on programmitöö perioodi 2014–2020 reguleerivates õigusaktides sõna -
selgelt välja toodud, et rahastamisvahenditel on kavandatud ringlev iseloom 
pärast rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu, lisades sätte, mis käsitleb vähemalt 
kaheksa-aastase perioodi jooksul pärast rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu tek -
kinud ressursside uuesti kasutamist84. Selle sättega määratakse ühissätete määru -
ses kindlaks miinimumperiood rahastamisvahendile eraldatud vahendite sihtots -
tarbe määramiseks, ent ei esitata rohkem selgitusi selle kohta, kuidas seda tuleks 
teha. Kontrollikoda on seisukohal, et komisjon peaks seda asjaolu täpsustama.80 Üldmääruse artikli 78 lõige 7.
81 Euroopa Komisjon, „Revised 
Guidance Note on Financial 
Engineering Instruments 
under Article 44 of Council 
Regulation (EC) No 
1083/2006”, COCOF  
(10–0014–05), 
10. veebruar 2012, punkt 5.2.5.
82 C(2015) 2771, 30. aprill 2015, 
komisjoni otsuse C(2015) 2771 
(millega muudetakse otsust 
C(2013), millega kiidetakse 
heaks suunised Euroopa 
Regionaalarengu Fondist, 
Euroopa Sotsiaalfondist ja 
Ühtekuuluvusfondist antava 
abi suhtes vastu võetud 
rakenduskavade lõpetamise 
kohta (2007–2013)) lisa, lk 7.
83 Üldmääruse artikkel 108 
koostoimes ühissätete 
määruse artikli 152 lõikega 1 ja 
artikliga 153.
84 Ühissätete määruse artikkel 45.
59 Tähelepanekud 
103  
Otsustav tegur varasemate vigade vältimiseks on standardimine – korraldus -
asutuste võimalus kavandada rahastamisvahendeid komisjoni kehtestatud 
standardtingimuste kohaselt peaks kavandamisprotsessi oluliselt ühtlustama ja 
hõlbustama.
104  
Programmitöö perioodi 2014–2020 õiguslik alus võimaldab jätkata ka rahas -
tamisvahendite kasutamist järgneval perioodil, selle asemel et nõuda nende 
tegevuse lõpetamist ja asendamist uutega85. See võib aidata kokku hoida aega ja 
raha, kuna rahastamisvahendid on programmitöö perioodi alguses juba kasutus -
valmis ja rahastamisvahendi kapitali saab suurendada vajaduste eelhindamise 
põhjal. Kui aga fondivalitseja valitakse avatud pakkumismenetluse alusel, võib 
aja kokkuhoid olla väike, kuna uue fondivalitseja valimiseks on igal juhul vaja 
korraldada uus avatud pakkumismenetlus. Arvestades kontrollikoja küsimustikule 
antud vastuseid (vt 15. selgitus ), sooviksid fondivalitsejad hea meelega komis -
jonilt täiendavaid juhiseid selle kohta, kuidas kanda rahastamisvahendid üle 
perioodi 2014–2020.85 Ühissätete määruse artikli 38 
lõike 3 punkt b.
Vastused küsimustikule: teemad, mille kohta on vaja komisjoni täiendavaid 
juhiseid (programmitöö periood 2014–2020)
Teema Vastuste määr1
Eelneval programmitöö perioodil loodud rahastamisvahendite ülekandmine uude perioodi (2014–2020) 27%
Väljumispoliitika / tegevuse lõpetamise tingimused 21%
Eeskirjad, mida kohaldada seoses fondivalitsejate valimisega 18%
Rahastamisvahendile tagastatud vahendite uuesti kasutamine pärast rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu 17%
Rahastamisvahendite loomine ELi tasandil 9%
Muu 8%
1  Küsimustik saadeti 50 suurima ERFi rahastamisvahendi juhile/korraldusasutusele, vastuste määr oli 80%.
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda.15. selgitus
60 Tähelepanekud 
105  
Programmitöö perioodil 2007–2013 hakkas komisjon läbi viima mitmesuguseid 
ettekandeid ja töötubasid, et levitada häid tavasid ning koolitada liikmesriikide 
ametnikke. 2015. aasta jaanuaris, st üks aasta pärast programmitöö perioodi 
2014–2020 algust, käivitas komisjon tehnilise nõuandeplatvormi ( www.fi-com -
pass.eu ), et levitada oskusteavet rahastamisvahendeid puudutavate ELi õigus -
nõuete kohta.
Kas rahastamisvahendid on olnud kulutõhus viis ELi 
eelarve täitmiseks?
106  
Erinevalt tavapärasest toetusest juhivad rahastamisvahendeid fondivalitsejad 
(mitte riiklikud haldusasutused). Need on üldiselt finantsvahendajad, näiteks 
eraõiguslikud või riiklikud pangad. Rahastamisvahendi juhtimisega kaasnevad 
kulud ja fondivalitsejatel on õigus saada osutatud teenuste eest tasu. Fondi -
valitseja halduskulude (hüvitatakse kulusid tõendavate dokumentide alusel) ja 
haldustasu  de (kokkulepitud hind või tasu osutatud teenuste eest) tase on üldiselt 
kindlaks määratud iga rahastamisvahendi rahastamislepingus. Tasustamine peaks 
katma rahastamisvahendi halduskulud (sh kulud investoritega suhtlemise eest, 
õigus  kulud ja kulud audiitoritele) ja erasektori fondivalitseja puhul võimaldama 
teenida ka kasumit. Need peaksid eri finantstoodete (st tagatiste, laenude või 
omakapitali) arvestuses olema erinevad ja nende tase peaks olema seotud objek -
tiivsete kriteeriumidega (nt suure arvu väikeste laenudega kaasnevad suuremad 
halduskulud kui väikese arvu suurte laenudega).
107  
Kontrollikoda analüüsis viimaste andmete põhjal, mille liikmesriigid on esitanud 
komisjonile, nii koostöös liikmesriikidega kui ka tsentraliseeritult juhitavate rahas -
tamisvahendite tegelike halduskulude ja -tasude taset programmitöö perioodil 
2007–2013 ning uuris, kas need olid piisavalt seotud fondivalitseja tegevuse 
tulemustega. Peale selle hindas kontrollikoda programmitöö perioodi 2014–2020 
puhul seda, kas asjaolu, et järjest suurem osa vahenditest on eraldatud rahas -
tamisvahenditele (mistõttu ei halda neid üldjuhul ei riiklikud ega piirkondlikud 
haldusasutused), kajastub ka liikmesriikidele Euroopa struktuuri- ja investeerimis -
fondide rakendamise eest makstava tehnilise abi suuruses.
61 Tähelepanekud 
Halduskulude ja -tasude kõrge tase võrreldes lõplikele 
toetusesaajatele tegelikult välja makstud summade 
tasemega
Umbkaudu 2% puhul rahastamisvahenditest ületavad 
kumulatiivsed halduskulud lõplikele toetusesaajatele tehtud 
tegelikke väljamakseid
108  
Mõne rahastamisvahendi halduskulud ja -tasud olid isegi suuremad kui lõpli -
kele toetusesaajatele välja makstud tegelikud summad. Kontrollikoda analüüs 
1025 ERFi ja ESFi rahastamisvahendi kohta tõi ilmsiks 23 sellist juhtumit (2,2%) 
kaheksas liikmesriigis (Bulgaarias, Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Hispaanias, 
Prantsusmaal, Itaalias, Poolas ja Ühendkuningriigis). Nende rahastamisvahendite 
halduskulud ja -tasud moodustasid kokku 28 miljonit eurot, et maksta lõplikele 
toetusesaajatele välja 4  miljonit  eurot. Samas on sarnaseid rahastamisvahendeid, 
mille puhul ei hüvitata finantsvahendajatele üldse halduskulusid ega maksta tasu 
(vt 16. selgitus ).
Juhtumiuuring – fondivalitsejad rakendavad rahastamisvahendeid tasuta: 
ettevõtlusfond Kreekas ja programmi Jeremie haldusfond Ungaris
a) Ettevõtlusfond Kreekas
Kreeka ettevõtlusfond ei tasu finantsvahendajana tegutsevate pankade halduskulusid ega maksa neile tasu. 
Selle asemel kaasrahastavad fond ja pangad lõplikele toetusesaajatele antavaid laenusid. Nad jagavad ka 
laenukohustuse täitmata jätmisest tulenevat riski. Pankade peamine ajend rahastamisvahendis osalemiseks 
on riski jagamine. Seetõttu osalevad nad rahastamisvahendis, ilma et nõuaksid halduskulude ja -tasude 
maksmist.
b) Programm Jeremie Ungaris
Programmi Jeremie raames ei tasuta Ungaris samuti laenuinstrumentide finantsvahendajatele halduskulusid 
ega maksta tasu. Selle asemel antakse finantsvahendajatele laenud võrreldes turuga väga madala intressiga.  
Väga madal intressimäär ei kujuta endast tasu fondivalitsejale, sest seda tasakaalustab suurem risk, mille 
finantsvahendajad võrreldes ELi rahastatava fondiga võtavad. Laenukohustuse täitmata jätmise korral kanna -
vad finantsvahendajad üldiselt suurima osa kahjust.16. selgitus
62 Tähelepanekud 
Kumulatiivsed halduskulud ja -tasud moodustavad kuni 75% 
lõplikele toetusesaajatele välja makstud rahalisest toetusest
109  
Kontrollikoda analüüsis komisjoni andmeid ning vaatles selle käigus halduskulu -
de ja -tasude suhet lõplikele toetusesaajatele tegelikult makstud summadega. 
Liikmesriikide tasandi tulemusi on tutvustatud tabelis 6 .
110  
Kokku 1025st ERFi ja ESFi rahastamisvahendist 274 puhul, mida rakendati 25 
liikmesriigist kümnes (Rootsis, Austrias, Lätis, Maltal, Soomes, Leedus, Rumeenias, 
Kreekas, Ungaris ja Küprosel), leiti, et komisjonile esitatud andmed halduskulu -
de ja -tasude kohta olid kõigi rahastamisvahendite puhul kõikehõlmavad. Kuue 
liikmesriigi (Poola, Portugali, Saksamaa, Slovakkia, Bulgaaria ja Ühendkuning -
riigi) puhul esitati sellised andmed 392 rahastamisvahendi kohta, mille kapital 
moodustas 84–98% rahastamisvahenditele antud kogukapitalist. Kõigi muude 
liikmesriikide puhul esitati usutav halduskulusid ja -tasusid käsitlev teave rahas -
tamisvahendite kohta, mille kapital moodustas kogukapitalist kaks kolmandikku 
või vähem86. Paljude rahastamisvahendite kohta ei esitatud kas üldse teavet või 
ei olnud see usutav (näiteks olid teavitatud halduskulud ja -tasud kümme kor -
da suuremad kui tegelikult väljamakstud summad). Kui teavitatud halduskulud 
ja  -tasud võrdusid nulliga, võis see ka tegelikult nii olla või tuleneda sellest, et 
andmeid ei esitatud. Sellised andmed jäeti analüüsist välja.86 Sloveenia (66%), Hispaania 
(63%), Prantsusmaa (37%), 
Itaalia (28%), Taani (18%), 
Tšehhi Vabariik (16%), 
Madalmaad (10%), Belgia (1%) 
ja Eesti (0%).
63 Tähelepanekud 
ERFi ja ESFi rahastamisvahendite kumulatiivsete halduskulude ja -tasude analüüs 
liikmesriigiti 31. detsembri 2014. aasta seisuga
LiikmesriikTeavitatud hal ­
duskulud kokku  
(miljonites eurodes)Rahastamis­
vahendite arv  
(sh allfondid)Halduskulud ja  ­tasud
Osakaal rahastamisvahendile 
makstud summast (%)Osakaal lõplikele toetusesaaja­
tele makstud summast (%)
KumulatiivneAasta 
keskmineKumulatiivneAasta 
keskmine
Slovakkia 9 7 9% 2% 75% 16%
Tšehhi Vabariik 4 5 9% 3% 47% 16%
Prantsusmaa 14 120 9% 2% 19% 4%
Rootsi 21 11 13% 2% 17% 3%
Küpros 2 5 10% 2% 16% 3%
Ühendkuningriik 124 74 10% 2% 16% 3%
Hispaania 43 16 6% 1% 16% 2%
Austria 2 2 6% 1% 12% 3%
Läti 17 15 8% 2% 12% 2%
Bulgaaria 20 10 6% 1% 11% 3%
Itaalia 51 128 4% 1% 11% 2%
Malta 1 2 8% 2% 10% 2%
Poola 110 248 9% 2% 10% 2%
Taani 1 9 9% 2% 10% 2%
Leedu 29 36 7% 1% 9% 2%
Soome 4 1 6% 1% 9% 1%
Saksamaa 105 45 7% 1% 9% 1%
Madalmaad 0 11 6% 1% 8% 1%
Rumeenia 8 4 5%  1% 6% 1%
Portugal 18 56 4% 1% 5% 1%
Kreeka 29 32 2% 0% 4% 1%
Sloveenia 3 3 3% 1% 4% 1%
Belgia 0 9 4%  % 4% 1%
Ungari 17 170 2% 0% 2% 0%
Eesti 0 6 0% 0% 0% 0%
Kokku 631 1025
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta andmete põhjal.Tabel 6
64 Tähelepanekud 
87 Üldmääruse artikli 78 lõige 6.
88 Rakendusmääruse artikli 43 
lõige 4.
89 Komisjoni määruse (EÜ) 
448/2004 eeskirja 8 punkt 2.7 
ja eeskirja 9 punkt 2.6.Halduskulusid ja -tasusid ei hüvitata ELi eelarvest 
rakenduskava sulgemisel üle õiguslikult kehtestatud 
ülemmäära
Halduskulud ja -tasud olid üldiselt piiratud ülemmääraga 4% 
aastas rahastamisvahendi kogukapitalist
111 
Programmitöö perioodi 2007–2013 õiguslikus aluses olid fondivalitsejate tasus -
tamise sätted lühidalt kokku võetud üldmääruses87, kuid halduskulude ja -tasude 
ülemmäärad olid täpsustatud juba komisjoni rakendusmääruses88. Konkreetsed 
aastased ülemmäärad olid järgmised:
 ο 2% aastas rakenduskava raames haldusfondidest tagatisfondidele antud 
toetusest;
 ο 4% aastas rakenduskava raames või haldusfondist mikroettevõtetes juhitud 
mikrokrediidiprojektidele antud toetusest;
 ο 3% aastas rakenduskava raames või haldusfondist antud toetusest kõigil 
teistel juhtudel.
Komisjon määras need ülemmäärad kindlaks oma seadusandlikus ettepanekus, 
võttes arvesse programmitöö perioodil 2000–2006 saadud kogemusi. Tollal kehtis 
aktsiafondide halduskuludele ja -tasudele 5% suurune ülemmäär ning tagatisfondide 
halduskuludele ja -tasudele 2% suurune ülemmäär89.
112  
Koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite puhul peavad 
korraldus  asutused fondivalitseja tasude määramisel järgima nii struktuurifondide 
kui ka riigiabi õigusraamistikku. Peale selle peavad korraldusasutused tagama, 
et tasustamist käsitlevad normid oleksid kooskõlas rahastamisvahendi investee -
rimisstrateegiaga, mis annaks fondivalitsejale rahalise stiimuli tegutseda raken -
duskava väljakuulutatud eesmärkide nimel. Läbirääkimised rahastamisvahendi 
lepingu üle ei ole seega tähtsusetu ülesanne ja kontrollikoja küsitluse käigus 
märkisid paljud korraldusasutused, et programmitöö perioodi 2007–2013 alguses 
puudus neil selleks vajalik oskusteave.
65 Tähelepanekud 
90 Määruse (EL) nr 1303/2013 
artikli 42 lõike 1 punkt d.
91 Üldmääruse artikli 78 lõike 6 
punkt d, rakendusmääruse 
artikli 43 lõikes 4 kehtestatud 
piirides.
92 COCOF (10–0014–05), 
8. veebruar 2012, punkt 2.6.113  
Teatavatel tingimustel võib halduskulude ja -tasude õiguslikult kehtestatud ülem -
määrasid ületada (nt kui halduskulud ja -tasud vastavad turutingimustele ega ole 
suuremad kui erainvestorite makstavad tasud või kui fondivalitseja on valitud 
riigihankemenetlusega). Liikmesriikide komisjonile esitatud andmetes puudub 
teave selle kohta, kui sageli ülemmäärasid ületati.
114  
Halduskulud ja -tasud makstakse rahastamisvahendi kapitalist, neid ei tasu 
lõplikud toetusesaajad. Neid kulusid loetakse rahastamiskõlblikuks kuni fondi 
tegevuse lõpetamiseni, mis enamikul juhtudel toimub rakenduskava sulgemi -
sel90. Komisjon kontrollib programmitöö perioodil 2007–2013 ERFi ja ESFi fondide 
puhul sisse nõutud halduskulude ja -tasude rahastamiskõlblikkust alles sulgemis -
dokumentide analüüsimisel 2017. ja 2018. aastal.
Kumulatiivsed halduskulud on mõnel juhul sulgemisel õiguslikult 
sätestatud ülemmääradest tõenäoliselt suuremad
115  
Halduskulud või -tasud, mis on tekkinud ja tasutud 31. märtsiks 2017, võib tunnis -
tada selle rakenduskava ERFi ja ESFi rahastamiskõlblikeks kuludeks, mille raames 
rahastamisvahend on loodud91. Määruses on sätestatud, et halduskulud ja -tasud 
on seotud rakenduskava raames antud toetusega. Komisjoni hinnangul kehtivad 
rakendusmääruse artiklis 43 sätestatud ülemmäärad rahastamisvahendi kapitali -
sisendi kogusumma suhtes, mitte lõplikele toetusesaajatele rahalise toetuse and -
miseks kasutatud tegeliku summa suhtes. Olemasolevad suunised programmitöö 
perioodi 2007–2013 halduskulude ja -tasude kohta kinnitavad seda seisukohta92.
116  
Kontrollikoda on seisukohal, et komisjon oleks pidanud kohaldama määruses keh -
testatud sätteid, mis käsitlevad halduskulusid ja -tasusid, rakenduskava raames 
rahastamisvahendile antud tegelikult kasutatud kapitali suhtes, st selle kapitali 
suhtes, mis on kasutatud rahalise toetuse andmiseks lõplikele toetusesaajatele. 
Fondivalitsejatele ei tuleks maksta tasu rahastamisvahendi kapitali kasutamata 
jätmise eest.
66 Tähelepanekud 
93 Programmitöö perioodil 
2007–2013 avaldas komisjon 
finantskorraldusvahendite 
kohta kolm fondide 
koordineerimiskomitee 
suunist: COCOF (07/0018/01), 
COCOF (08/0002/03) ja COCOF 
(10–0014–05).
94 Euroopa Komisjon, „Revised 
Guidance Note on Financial 
Engineering Instruments 
under Article 44 of Council 
Regulation (EC) No 
1083/2006”, COCOF  
(10–0014–05), 
10. veebruar 2012, 
punkt 2.6.12.Tulemuspõhine tasustamine ei olnud programmitöö perioodil 
2007–2013 õiguslik nõue
117  
Programmitöö perioodi 2007–2013 puhul osutati rahastamisvahendi usaldusväär -
sele finantsjuhtimisele ja fondivalitseja tegelikele tulemustele kui haldus  kulude 
ja -tasude otsustavale tegurile ainult komisjoni suunistes, kuid mitte üheski 
õiguslikus aluses93.
118  
Kontrollikoda leidis oma tulemus- ja vastavusauditite põhjal, et tulemuspõhised 
tasustamissüsteemid olid pigem erand kui reegel: perioodil 2013–2015 uuritud 
üheksast rahastamisvahendist oli vaid ühes kehtestatud fondivalitsejale tulemus -
põhine tasustamissüsteem.
119  
Kui fondivalitsejate tasustamine ei ole tulemuspõhine, puudub fondivalitsejatel 
stiimul vahendid reaalselt lõplikele toetusesaajatele üle kanda. See võis kahjus -
tada rahastamisvahendite tulemuslikkust programmitöö perioodil 2007–2013. 
Lisaks muudab see ERFi ja ESFi rahastamisvahendite juhtimise huvipakkuvaks ka 
kogenematutele fondivalitsejatele (vt ka punkt 86).
120  
Komisjon soovitas 2012. aastal korraldusasutustel siduda fondivalitsejate tasu 
reaalselt tehtud investeeringute kvaliteediga, mida mõõdetakse nende panuse 
põhjal rakenduskava strateegiliste eesmärkide saavutamisse ja rahastamisvahen -
di investeeringutest tegevuseks tagastatud ressursside väärtusesse94. See soovi -
tus esitati aga fondide koordineerimiskomitee suunistes ega ole õiguslikult siduv.
67 Tähelepanekud 
95 Euroopa Komisjon, 
„Kokkuvõte korraldusasutuste 
poolt vastavalt määruse (EÜ) 
nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 
punktile j esitatud andmetest 
finantskorraldusvahendite 
finantseerimise ja 
rakendamise seisu kohta”, 
programmitöö periood 
2007–2013, olukord 
31. detsembri 2014. aasta 
seisuga, lk 29.Komisjon ei võta halduskulude ja -tasude hindamisel 
nõuetekohaselt arvesse rahastamisvahendite liikide vahelisi 
erinevusi ja lõplikele toetusesaajatele tegelikult välja 
makstud summasid
Komisjoni hinnang, mille kohaselt on kumulatiivsete halduskulude 
summa alates 2007. aastast 631  miljonit  eurot, on tõenäoliselt 
tegelikust väiksem
121  
Arvestades andmeid, mille liikmesriigid esitasid 2014. aasta kohta, hindas komis -
jon 2015. aasta detsembris, et ERFi ja ESFi rahastamisvahendite kumulatiivsed 
halduskulud ja -tasud moodustavad alates programmitöö perioodi algusest 
vähemalt 631 miljonit eurot95.
122  
Komisjoni andmete kohaselt moodustab see 4,7% rakenduskava maksetest asja -
omastele rahastamisvahenditele programmitöö perioodil 2007–2013.
123  
Kui arvutustest välja jätta haldusfondide ja nende erifondide vahel makstud 
summad, mida on juba arvestatud rakenduskava maksetena haldusfondidele, 
suureneb halduskulude ja -tasude üldmäär 6,2 protsendini. Peale selle võivad 
fondivalitsejad nõuda tasude maksmist ka lõplikelt toetusesaajatelt, ent ei pruugi 
nendest tasudest komisjoni teavitada. Seega, kuna komisjoni arvutused põhi -
nevad vaid osalistel andmetel, on tegelikud näitajad (nii kogusummana kui ka 
rakenduskava summade osakaaluna) tõenäoliselt suuremad.
Halduskulud ja -tasud ületavad tunduvalt komisjoni teatatud 
taseme, kui arvutuse aluseks võtta lõplikele toetusesaajatele 
makstud toetussummad
124  
Tabelis 6  esitatud 764 ERFi ja ESFi rahastamisvahendi põhjal leidis kontrollikoda, 
et üldiselt moodustasid kumulatiivsed halduskulud ja -tasud kuni 75% lõplikele 
toetusesaajatele antud rahalisest toetusest (aasta keskmine määr kuni 16%).
125  
Nende kümne liikmesriigi puhul, kes esitasid kõigi oma 274 ERFi ja ESFi fondi koh -
ta põhjalikud andmed, leidis kontrollikoda, et kumulatiivsed halduskulud ja -ta -
sud moodustasid 2–17% lõplikele toetusesaajatele antud rahalisest toetusest. 
Selle kohaselt on aasta keskmine määr 1–3%.
68 Tähelepanekud 
Märkimisväärsed erinevused eri liiki rahastamisvahendite 
halduskuludes ja -tasudes
126  
Halduskulude ja -tasude tase on seotud ka rahastamisvahendi liigiga. Arvestades 
komisjoni edastatud usaldusväärseid andmeid, arvutas kontrollikoda keskmised  
määrad, mis on esitatud tabelis 7 . Keskmiselt kõige madalamad on tagatis -
vahendite halduskulud ja -tasud, samas kui kõige suurem on nende osakaal 
omakapitali instrumentide puhul.
Keskmised kumulatiivsed halduskulud ja -tasud rahastamisvahendite  
liikide kaupa väljendatuna protsendina fondi kapitalist
Rahastamisvahendi liikHalduskulude ja  ­tasude keskmine kumulatiiv ­
ne osakaal 31.  detsembri 2014.  aasta seisuga
Laen 4,2%
Tagatis 2,7%
Omakapital 11,0%
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni 2015. aasta andmete põhjal1.
1  Euroopa Komisjon, „Kokkuvõte korraldusasutuste poolt vastavalt määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 punktile j esitatud  
andmetest finantskorraldusvahendite finantseerimise ja rakendamise seisu kohta”, programmitöö periood 2007–2013,  
olukord 31. detsembri 2014. aasta seisuga.Tabel 7
127  
Peale selle on haldusfondiga rakendatavaid rahastamisvahendeid üldjuhul kulu -
kam rakendada, sest halduskulusid ja -tasusid makstakse mõlemal tasandil (st 
haldusfondi ja erifondi tasandil). Kontrollikoda märgib ka seda, et programmitöö 
perioodil 2007–2013 ei sõltu halduskulude ja -tasude ülemmäärad rahastamis -
vahendi investeeringute mahust, sest neid makstakse osakaaluna rakenduskava 
toetusest (vt punkt 108).
69 Tähelepanekud 
96 Vt eriaruande nr 8/2015 
punkt 63.
97 Lane Clark & Peacock, 
„Investment management fee 
survey”, 2015, ja Morningstar, 
„Fee Study: Investors Are 
Driving Expense Ratios Down”, 
2015.
98 KfW Economic Research  No 18, 
„You get what you pay 
for – The remuneration 
structure of VC funds and its 
consequences”, 7. märts 2013.
99 Vt eriaruanne nr 8/2015, 
punktid 62 ja 72.Makstud toetussummade alusel on ERFi ja ESFi 
rahastamisvahendite halduskulud ja -tasud märkimisväärselt 
suuremad kui tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite 
või erasektori investeerimisfondide puhul
128  
Kontrollikoja analüüs näitas ka seda, et kui võtta aluseks 2014. aasta lõpu seisuga 
lõplikele toetusesaajatele makstud toetussummad, olid tsentraliseeritult juhita -
vate rahastamisvahendite ja erasektori investeerimisfondide keskmised haldus -
kulud ja -tasud oluliselt väiksemad kui ERFi ja ESFi rahastamisvahenditel:
 ο EEEFi kumulatiivsed tegevuskulud on alates selle tegevuse algusest 2011. aas -
tal olnud ligikaudu 5% kogu investeeritud summast. Sellest tulenevalt on 
aasta kulu 1,2%;
 ο EPMFi (laenu- ja tagatisvahendid kokku) puhul on komisjoni hinnangul aasta 
keskmine ELi eelarvest makstav kulu maksimaalselt 0,5–0,7% kapitalist96. 
See teeb aasta kulu suuruseks 0,2% EPMFist lõplikele toetusesaajatele antud 
tagatiste summast.
129  
Ühtlasi näitas analüüs, et isegi EIP ja EIFi halduskulud ja -tasud olid ERFi rahasta -
misvahendite puhul üldiselt suuremad kui need, mida nad nõudsid tsentraliseeri -
tult juhitavate rahastamisvahendite fondivalitsejatena tegutsedes.
130  
Kontrollikoda vaatas läbi kaks 2015. aastal avaldatud uuringut erasektori investee -
rimisfondide fondivalitsejate tasustamise kohta, millest selgus, et aasta keskmi -
ne haldustasu kõigi fondiliikide kohta (välja arvatud haldusfondid) oli 0,6–1%97. 
Mõlemad uuringud näitasid ka seda, et haldustasud on viimastel aastatel vähene -
nud. Ühes 2013. aastal avaldatud uuringus on märgitud, et era- ja riskikapitalifon -
dide aastased haldustasud on vahemikus 2–2,5%98.
131  
Kontrollikoja analüüs näitab ka märkimisväärseid erinevusi ERFi ja ESFi rahasta -
misvahendite halduskulude ja -tasude vahel. ERFi ja ESFi rahastamisvahendite te -
gelike rakenduskulude kohta kättesaadava teabe põhjal ei ole komisjonil võimalik 
hinnata, kas sellised kuluerinevused on põhjendatud. Sarnaseid tähelepanekuid 
on kontrollikoda esitanud ka ühes teises eriaruandes99.
70 Tähelepanekud 
100 Euroopa Parlamendi ja 
nõukogu 13. detsembri 2011. 
aasta määrus (EL) nr 1310/2011, 
millega muudetakse nõukogu 
määrust (EÜ) nr 1083/2006 
seoses tagasimakstavat abi, 
finantskorraldust ja 
kuluaruannet käsitlevate 
teatavate sätetega (ELT L 337, 
20.12.2011, lk 1).
101 Euroopa Komisjon, 
„Kokkuvõte korraldusasutuste 
poolt vastavalt määruse (EÜ) 
nr 1083/2006 artikli 67 lõike 2 
punktile j esitatud andmetest 
finantskorraldusvahendite 
finantseerimise ja 
rakendamise seisu kohta”, 
programmitöö periood 
2007–2013, olukord 
31. detsembri 2014. aasta 
seisuga, lk 27.Liikmesriikidepoolne halduskuludest ja -tasudest 
teavitamine on puudulik
Kõigist ERFi ja ESFi rahastamisvahenditest vaid 60% puhul 
teavitatakse komisjoni nende halduskuludest ja -tasudest
132  
Komisjon kehtestas 2011. aastal liikmesriikidele kohustuse esitada igal aastal 
andmed koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite kohta100. 
Korraldus  asutused pidid selle teabe esitama esimest korda oma 2011. aastat 
käsitlevates aruannetes. Komisjon nõudis muu hulgas andmete esitamist haldus -
kulude ja -tasudega seotud teabe kohta, mis oli ERFi ja ESFi korraldusasutustele 
vabatahtlik. 2014. aasta kohta esitati halduskulusid ja -tasusid käsitlevad andmed 
vaid rahastamisvahendite kohta, mille vahendid moodustasid 63% ERFi ja ESFi ra -
kenduskavade raames rahastamisvahenditele makstud vahendite kogusummast 
(võrreldes 50 protsendiga 2013. aastal)101.
133  
Kontrollikoda märgib veel, et halduskulude ja -tasudena tuleb teavitada vaid 
makstud summadest. Kuid on ka juhtumeid, kus kulud ja tasud on tekkinud, ent 
neid ei ole veel makstud. Need on de facto  aruandlusest välja jäetud, mistõttu 
see ei ole täielik ning komisjonile esitatud halduskulud ja -tasud on tegelikust 
väiksemad.
Probleemi käsitlemine programmitöö perioodil 2014–2020
Halduskulude ja -tasude probleemide lahendamiseks on programmitöö perioodil 
2014–2020 võetud mitu meedet.
71 Tähelepanekud 
102 Ühissätete määruse artikli 46 
lõige 1 ja artikkel 111.
103 Määruse (EL) nr 1303/2013 
artikli 46 lõike 2 punkt e.
104 Komisjoni delegeeritud 
määruse (EL) nr 480/2014 
artikkel 13.Andmete esitamise tähtajad on liikmesriikide jaoks lühemad ja komisjoni 
jaoks pikemad
134  
Programmitöö perioodil 2014–2020 peavad liikmesriigid esitama komisjonile 
iga-aastase rakendamisaruande osana aruande rahastamisvahendite rakenda -
mise kohta. See tähendab, et aruanne esitatakse kuu aega varem (31. maiks, 
võrreldes 30. juuniga eelneval programmitöö perioodil, mil aruanne ei olnud 
osa iga-aastasest rakendamisaruandest; 2017. ja 2019. aastal on tähtaeg endiselt 
30. juuni)102. Lisaks määrati komisjonipoolse liikmesriikide edastatud andmete 
läbivaatamise aja pikkuseks kuus kuud. See tähendab, et tähtaeg, mille jooksul 
peab komisjon esitama konsolideeritud aruande rahastamisvahendite rakenda -
mise kohta, on varasema 1. oktoobri asemel 30. november (välja arvatud 2017. ja  
2019. aas  tal). Selle tõttu tekib olukord, kus oluline teave rahastamisvahendite 
rakendamise kohta saab eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale 
institutsioonile kättesaadavaks veel hiljem kui praegu.
Korraldusasutused peavad esitama komisjonile andmed halduskulude 
ja -tasude kohta
135  
Perioodi 2014–2020 rahastamisvahendite puhul peavad korraldusasutused aval -
dama andmed halduskulude ja -tasude kohta rakendamise aastaaruande lisana103. 
See on oluline parandus, mis võimaldab komisjonil analüüsida ja kontrollida 
rahastamisvahendite rakendamise kulusid edaspidi tunduvalt paremini.
Halduskulude ja -tasude madalam ülemmäär, mis sõltub 
rahastamisvahendi liigist
136  
Seoses halduskulude ja -tasude ülemmääradega täheldas kontrollikoda kahte 
peamist erinevust võrreldes programmitöö perioodiga 2007–2013. Esiteks erista -
takse fondivalitsejate tasude ülemmäärasid vastavalt rahastamisvahendi liigile104 
(vt tabel 8 ).
72 Tähelepanekud 
Koostöös liikmesriikidega juhitavate eri liiki rahastamisvahendite halduskulude 
ja -tasude ülemmäärad (programmitöö periood 2014–2020)
Ülemmäär Põhitasu aastas Tulemustasu aastas
Haldusfond 7%3% esimesel 12 kuul 0,5%
1% järgneval 12 kuul 0,5%
0,5% järgnevatel aastatel 0,5%
Laenud 8% 0,5% 1%
Tagatised 10% 0,5% 1,5%
Omakapital 20%2,5% esimesel 24 kuul12,5%
1% järgnevatel aastatel22,5%
Mikrokrediit 10% 0,5% 1,5%
Muu 6% 0,5% 0,5%
1  See on seotud perioodiga pärast rahastamislepingu sõlmimist, kõrgemat määra võib kasutada ainult sellel perioodil, kuid tegelikkuses vaid 
alates programmi vahendite tegelikust maksmisest haldusfondi.
2  Omakapitali puhul on põhitasu seotud rahastamisvahendile makstud summadega. 
Allikas:  Euroopa Komisjon, „Guidance for Member States on Article 42(1)(d) CPR– Eligible management costs and fees” (EGESIF_15–0021–01), lk 8.Tabel 8
137  
Teiseks on ülemmäärad (mis on nüüd kumulatiivsed, mitte aastapõhised) märki -
misväärselt madalamad võrreldes programmitöö perioodil 2007–2013 kohaldatud 
ülemmääradega. Kontrollikoda on seisukohal, et üldiselt on madalamate ülem -
määrade kehtestamine fondivalitsejate tasude kumulatiivsele summale edu -
samm, ent komisjon ei selgitanud seda, kuidas need kindlaks määrati. Kontrolli -
koja analüüs kuni praeguseni esitatud programmitöö perioodi 2007–2013 
andmete kohta näitas, et tegelikud protsendid on väiksemad (vt punkt 120).
73 Tähelepanekud 
105 Ühissätete määruse 
põhjendus 123 ja artikkel 42.
106 Komisjoni delegeeritud 
määruse (EL) nr 480/2014 
artiklid 12, 13 ja 14.
107 Euroopa Komisjon, „Suunised 
riskifinantseerimisinvesteerin -
gute edendamiseks antava 
riigiabi kohta”, punkt 3.6.1.Fondivalitsejate tasude tulemuspõhiste elementide stimuleeriv mõju 
on väike
138  
Ühissätete määruses on perioodiks 2014–2020 ette nähtud, et halduskulude 
ja -tasude kindlaksmääramise kriteeriumiks peaks olema fondivalitseja tule -
muslikkus. Eelkõige peab kõigi sulgemisel rahastamiskõlblikuks tunnistatud 
haldus  kulude ja -tasude aluseks olema tulemuspõhine arvutamismeetod (vt ka 
tabel 6 )105.
139  
Üksikasjad tulemuspõhiste kriteeriumide kohta halduskulude ja -tasude ning 
kohaldatavate ülemmäärade kindlaksmääramiseks on sätestatud delegeeritud 
õigusaktis106.
140  
Peale selle peab komisjoni suuniste (riskifinantseerimisinvesteeringute eden -
damiseks antava riigiabi kohta)107 kohaselt tasu tulemuspõhine element olema 
olulise suurusega ja kujutama endast preemiat eelnevalt kindlaksmääratud konk -
reetsete poliitikaeesmärkide saavutamise ja fondivalitseja finantstulemuste eest. 
Viimast tuleks mõõta nii algkapitali eduka väljamaksmise või kaasatud erakapitali 
summa seisukohast kui ka investeeringutelt teenitud tegeliku tulu põhjal.
141  
Kontrollikoda märgib aga, et need uued tulemuspõhised elemendid täidavad 
fondivalitseja ELi eelarvest hüvitatava kogutasu kindlaksmääramisel teisejärgulist 
rolli, ja seda järgmistel põhjustel:
 ο arvestades haldus- või erifondi tavapärast kestust, saavutatakse komisjoni 
delegeeritud õigusaktis kindlaksmääratud ülemmäärad üldiselt kerge vaeva -
ga, ilma tasu tulemuspõhist osa saamata. Sellest tulenevalt on tulemuslikult 
tegutsev fondivalitseja saavutanud tasu maksimummäära juba varasemas 
etapis kui kehvemate tulemustega fondivalitseja ning seejärel talle tema 
teenuste eest enam tasu ei maksta;
 ο kehtestatud ei ole trahvi ebarahuldavate tulemuste eest, mis tagaks, et fondi -
valitseja kannaks osa rahastamisvahendile tekkida võivast kahjust. Tegelikult 
saavad praeguse tasustamissüsteemi kohaselt maksimumtasu taotleda isegi 
need fondivalitsejad, kelle puhul on tootlikkus negatiivne;
74 Tähelepanekud 
108 Üldmääruse artikkel 45.
109 Üldmääruse artikkel 46.
110 SEK(2011) 1141 (lõplik), 
6. oktoober 2011 (vt ka 
eriaruande nr 8/2015 punkt 56 
ja eriaruande nr 16/2013 
punktid 74 ja 75). ο reguleeriva raamistikuga ei nõuta, et korraldusasutus määraks eelnevalt 
kindlaks minimaalsed tulemusnäitajad (või tasuvusläve), mis tuleb saavutada 
enne, kui fondivalitseja saab tulemuspõhise osa tasust.
Kontrollikoda on seetõttu seisukohal, et fondivalitseja ELi eelarvest kaasrahastatava 
tasu tulemuspõhisel osal on praegu vaid väga väike stimuleeriv mõju ja see tuleks 
läbi vaadata.
Halduskulud ja -tasud tekivad lisaks ERFi ja ESFi 
rakenduskavade rakendamise halduskuludele
142  
ERFi ja ESFi rakenduskavade juhtimise, kontrollimise, järelevalve ja hindamisega 
kaasnevad kulud: see riikliku ametiasutuse halduskulu hõlmab töötajate töötasu -
sid, tegevuskulusid (nt reisi- ja koolituskulusid) ning teabe ja teavitamistegevu -
sega seotud kulusid. Nende halduskulude katmiseks on liikmesriikidel võimalik 
kasutada ERFi ja ESFi rakenduskavade raames tehnilist abi108.
143  
Programmitöö perioodil 2007–2013 võis tehniline abi moodustada kuni 4% kogu 
ERFi ja ESFi rakenduskava toetusest109. Programmitöö perioodil 2014–2020 on 
see määr jäänud samaks. See määrati kindlaks uuringu põhjal, mille komisjon 
tegi 2010. aastal oma programmitöö perioodi 2014–2020 mõjuhinnangu jaoks110. 
Selle põhjal prognoosib komisjon, et liikmesriigid saavad kogu perioodil kulutada 
tehnilisele abile kuni 13,6  miljardit  eurot.
144  
Programmitöö perioodil 2014–2020 rakendatakse ERFi ja ESFi eelarvest aga tun -
duvalt suuremat osa rahastamisvahendite kaudu (vt punkt 21). See tähendab, et 
ERFi ja ESFi rakenduskavade toetuspõhiseks rahastamistegevuseks on võimalik 
kasutada suhteliselt rohkem tehnilise abi raha, sest põhiosa rahastamisvahendite 
haldustegevusest viib ellu fondivalitseja. Selle tegevuse halduskulud ja -tasud 
nõuavad fondivalitsejad sisse otse rakenduskavast (või lõplikelt toetusesaajatelt). 
Seetõttu suurendab rahastamise suurenemine rahastamisvahendite kaudu kaud -
selt ka kogu ELi eelarvest makstavat halduskulu summat, kuna seeläbi suureneb 
tehnilise abi toetussumma, mida antakse liikmesriikidele ELi eelarvest ülejäänud 
toetuspõhise rahastamistegevuse jaoks.
75 Tähelepanekud 
111 Euroopa Komisjon,  
„Co-financing salaries, 
bonuses, top-ups from 
Structural Funds during the 
2007–2013 programme 
period”, lõpparuanne, 2014.
112 Vt eriaruande nr 5/2015 
punktid 58 ja 71.
113 Vt eriaruande nr 8/2015 
punktid 57, 63, 64, 71 ja 72 
ning 4. soovitus.145  
Kontrollikoda märgib ka seda, et programmitöö perioodil 2007–2013 ei olnud riik -
likel haldusasutustel kohustust anda aru tehnilise abi kulude kohta111. Kontrolliko -
da on juba ühes varasemas aruandes täheldanud, et komisjonil puudub võrreldav 
teave iga liikmesriigi, iga rakenduskava ja iga rahastamismehhanismi (st tagasta -
matute toetuste või rahastamisvahendite) tegelike halduskulude kohta112. Seetõt -
tu on raske hinnata, kas tehnilise abi suurus on põhjendatud, arvestades liikmes -
riigi tegelikke kulusid ERFi ja ESFi rakenduskavade rakendamisel.
146  
Seetõttu kordab kontrollikoda oma varasemat soovitust, et komisjon peaks 
programmitöö perioodil 2014–2020 tegema toetuste ja rahastamisvahendite (nii 
tsentraliseeritult kui ka koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite) 
rakendamiskulude võrdleva analüüsi, et kindlaks määrata nende tegelik suurus113. 
See teave oleks iseäranis oluline seadusandlike ettepanekute ettevalmistamiseks 
2020. aasta järgseks perioodiks.
76
 Järeldused  
ja soovitused
147  
Üldkokkuvõttes märgib kontrollikoda, et lõplikele toetusesaajatele rahastamis -
vahendite kaudu antud rahalistel vahenditel on suuri eeliseid võrreldes tagas -
tamatute toetustega, sest iga rahastamisvahendite kaudu antud eurot saab 
põhimõtteliselt kasutada rohkem kui korra. Lisaks peaks asjaolu, et laenud tuleb 
tagasi maksta ning tagatised tuleb vabastada või (omakapitaliinvesteeringute 
puhul) tagastada, mõjutama ka lõplike toetusesaajate käitumist, parandades ava -
liku sektori vahendite kasutamist ja vähendades tõenäosust, et lõplikud toetuse -
saajad jäävad avaliku sektori toetusest sõltuma.
148  
Auditi raames tehti aga kindlaks mitu olulist probleemi, mis vähendasid rahas -
tamisvahendite tõhusust ELi eelarve täitmise mehhanismina programmitöö 
perioodil 2007–2013:
 ο suur osa ERFi ja ESFi rahastamisvahendeist olid üledimensioneeritud ning 
2014. aasta lõpus oli neil endiselt olulisi probleeme oma kapitali väljamaks -
misega (keskmiselt oli kasutatud ligikaudu 57% kogu kapitalist, mis maksti 
rahastamisvahenditele rakenduskavadest). Ülemäärase algkapitali üks põhjus 
oli liikmesriikide kavatsus vältida kulukohustustest vabastamist kogu prog -
rammitöö perioodil 2007–2013;
 ο üldiselt ei suudetud ei tsentraliseeritult ega ka koostöös liikmesriikidega juhi -
tavate rahastamisvahendite puhul kaasata erakapitali;
 ο siiani on vaid väheste ERFi ja ESFi rahastamisvahendite puhul suudetud taga -
da rahalise toetuse ringlus;
 ο ERFi ja ESFi rahastamisvahendite halduskulud ja -tasud on võrreldes lõplikele 
toetusesaajatele välja makstud tegelike summadega suured; halduskulud 
ja -tasud näivad olevat ka oluliselt suuremad kui tsentraliseeritult juhitavatel 
rahastamisvahenditel või erasektori investeerimisfondidel;
149  
Samal ajal märgib kontrollikoda, et programmitöö perioodi 2014–2020 õigusraa -
mistikku parandati rahastamisvahendite suhtes programmitöö perioodil 2007–
2013 saadud teabe ja kogemuste põhjal, kuid teatud probleemid jäid püsima. 
Programmitöö perioode 2007–2013 ja 2014–2020 puudutavad põhijäreldused on 
esitatud vastavalt aruande struktuurile ning koos kontrollikoja soovitustega.
77 Järeldused ja soovitused  
Kas rahastamisvahendid olid turuvajaduste jaoks sobiva 
suurusega?
150  
Kontrollikoda on seisukohal, et suur osa rahastamisvahenditest on liiga mahukad. 
See näitab, et korraldusasutused ei hinnanud mitte alati turuvajadusi piisavalt 
enne ERFi ja ESFi rakenduskavadest rahastamisvahenditele rahaliste vahendite 
eraldamist. Seetõttu oli rahastamisvahendite algkapital nende käivitamisel liiga 
suur, mille tõttu olid väljamaksemäärad omakorda madalad. Ülemäärase algkapi -
tali üks põhjus oli liikmesriikide kavatsus hoiduda kõrvale n + 2 reeglist.
Programmitöö perioodil 2014–2020 kohustuslike eelhindamiste kehtestamine nii 
tsentraliseeritult kui ka koostöös liikmesriikidega juhitavatele rahastamisvahenditele 
aitab laiemas plaanis vältida nende liiga suure kapitali moodustumist. Selle edukus 
aga sõltub siiski sellest, kas nende aluseks on usaldusväärsed eeldused ja analüüs. 
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite etapiviisiliste maksete käsitlusega 
(mis aitab siduda maksed ELi eelarvest vahendite väljamaksmisega lõplikele toetuse -
saajatele) on võimalik lahendada ka ülemäärase kapitali probleem. Pealegi on eelhin -
damiste läbivaatamine majanduse või turukeskkonna muutuste puhul ka ühissätete 
määruses ette nähtud võimalus, kuid mitte tsentraliseeritult juhitavate rahastamisva -
hendite jaoks. Vahehindamine (mis võiks mainitud aspekte hõlmata) tehakse enami -
ku, ent mitte kõigi tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul. Eelhinda -
miste sõltumatut läbivaatamist ei ole aga ette nähtud kummagi rahastamisvahendi 
liigi puhul.
151  
Piirkondlik suunitlus oli üheks põhjuseks, miks lõid liikmesriigid programmitöö 
perioodil 2007–2013 palju väikseid rahastamisvahendeid. Sageli ei olnud ERFi ja 
ESFi erifondid sellise suurusega, mida fondide sektoris loetakse piisavaks, et neid 
tõhusalt käitada (vt punktid 27–61).
78 Järeldused ja soovitused  
1. soovitus
Seoses rahastamisvahendite eelhindamisega peaks:
a) tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite komisjonipoolne eelhinda -
mine hõlmama saadud õppetundide analüüsi;
soovituslik rakendamisaeg: uue rahastamisvahendi loomisel;
b) komisjon lisaks saadud õppetundide analüüsile kõigi tsentraliseeritult 
juhitavate rahastamisvahendite vahehindamise kontekstis hindama oluliste 
sotsiaal-majanduslike muutuste mõju rahastamisvahendi ülesehitusele ja ELi 
eelarvest vajaminevatele vahenditele.
Soovituslik rakendamisaeg: vahehindamiste tegemisel.
2. soovitus
Komisjon ja liikmesriigid peaksid püüdma ERFi ja ESFi erifonde võimaluse korral 
optimeerida, et ära kasutada fondide tegevuskulude märkimisväärset kokkuhoi -
du. Komisjon peaks andma liikmesriikidele täiendavad juhised selle kohta, kuidas 
luua selliseid rahastamisvahendeid liikmesriikides või liidu tasandil (mida juhiks 
otse või kaudselt komisjon).
Soovituslik rakendamisaeg: 2016. aasta lõpuks (komisjon); rahastamisvahendite 
loomisel (liikmesriigid).
Kas rahastamisvahenditega õnnestus kaasata erakapitali?
152  
Kontrollikoda tuvastas, et komisjonil ja liikmesriikidel on olnud programmitöö 
perioodil 2007–2013 suuri raskusi erainvestorite kaasamisega nii koostöös liik -
mesriikidega kui ka tsentraliseeritult juhitavatesse rahastamisvahenditesse. 
Täpsemalt ei aidanud erainvestorite sooduskohtlemine rahastamisvahendite 
raames oluliselt täiendavaid vahendeid kaasata. Kontrollikoda on ka seisukohal, 
et rahastamis  vahendite finantsvõimenduse mõõtmisel ei võtnud komisjon asja -
kohaselt arvesse seda, mil määral kaasatakse ELi eelarvest pärinevate avaliku 
sektori vahenditega täiendavaid rahalisi vahendeid. Lisaks ei pea liikmesriigid 
esitama komisjonile andmeid erakapitali osaluse kohta ERFi ja ESFi rahastamisva -
hendite kapitalis.
79 Järeldused ja soovitused  
153  
Praeguses etapis näib ebatõenäoline, et programmitöö perioodil 2014–2020 
õnnestuks kaasata märkimisväärsel määral erasektori vahendeid, kas siis raken -
duskavade kaudu või täiendavate maksetena. Komisjoni poolt 2014. aasta aprillis 
avaldatud suunistes ei käsitleta piisavalt programmitöö perioodil 2007–2013 tä -
heldatud häid tavasid seoses sellega, kuidas kohaldada sooduskohtlemise sätteid 
kõige paremini erakapitali kaasamiseks suuremal määral, seadmata sealjuures 
ülemäärast riski avalikule sektorile.
154  
Programmitöö perioodil 2014–2020 rahastamisvahendite suhtes eelotsuste kasu -
tamine, mis teatud tingimustel võib viia maksustamise vältimiseni, on vastuolus 
komisjoni enda sellekohase poliitikaga (vt punktid 62–91).
3. soovitus
Komisjon peaks esitama finantsmääruses (ja sellest tulenevalt ka sektoripõhistes 
määrustes) rahastamisvahendite finantsvõimenduse määratluse, mida kohalda -
takse kõigis ELi eelarvevaldkondades, mis võimaldab selgelt eristada üksteisest 
rakenduskava erasektori ja riigi avaliku sektori vahendite ja/või täiendava era- või 
avaliku sektori kapitali finantsvõimendust ning milles võetakse arvesse asja -
omase rahastamisvahendi liiki. Selles määratluses tuleks selgelt näidata, kuidas 
määrata kindlaks ELi ja riigi avaliku sektori vahendite poolt kaasatud summad, 
järgides võimaluse korral OECD sellekohaseid suuniseid.
Soovituslik rakendamisaeg: finantsmääruse läbivaatamisel ja sektoripõhiste mää -
ruste puhul vahehindamise tegemisel.
4. soovitus
Komisjon peaks programmitöö perioodi 2007–2013 ERFi ja ESFi rahastamisvahen -
dite puhul tagama, et liikmesriigid esitaksid täielikud ja usaldusväärsed andmed 
erasektori vahendite kohta, mis on makstud nii kapitali rakenduskavade kaudu 
kui ka lisaks neile.
Soovituslik rakendamisaeg: 2017. aasta lõpuks.
80 Järeldused ja soovitused  
5. soovitus
Komisjon peaks ERFi ja ESFi rahastamisvahendite suhtes andma liikmesriikidele 
täiendavaid juhiseid, kuidas kohaldada sooduskohtlemise sätteid kõige paremini 
erakapitali kaasamiseks suuremal määral, seadmata sealjuures ülemäärast riski 
rahastamisvahendi kapitalis osalevatele avaliku sektori partneritele.
Soovituslik rakendamisaeg: 2016. aasta lõpuks.
6. soovitus
Tsentraliseeritult juhitavate rahastamisvahendite puhul tuleks üldised riskijaga -
mise põhimõtted, mis võivad avaldada mõju ELi eelarvele, kindlaks määrata 
asjaomast rahastamisvahendit reguleerivates õigusaktides.
Soovituslik rakendamisaeg: uute rahastamisvahendite loomise ettepanekute 
esitamisel või olemasolevate rahastamisvahendite läbivaatamisel.
7 . soovitus
Kõigi programmitöö perioodil 2014–2020 ELi eelarvest rahastatavate rahastamis -
vahendite puhul peaks komisjon tagama, et liikmesriigid, komisjon ise ja EIP 
grupp rakendaksid maksustamisel ainult neid süsteeme, mis on kooskõlas komis -
joni enda soovituste ja meetmetega.
Soovituslik rakendamisaeg: 2016. aasta lõpuks.
Kas rahastamisvahenditega tagati rahalise toetuse ringlus?
155  
Valdava osa ERFi ja ESFi rahastamisvahendite puhul kapitali ringlust 2014. aasta 
lõpuks sisuliselt ei saavutatud. Selle põhjuseks on asjaolu, et viivitused rakenda -
misel põhjustasid programmitöö perioodil 2007–2013 raskusi ERFi ja ESFi rahas -
tamisvahendite kapitali täieliku väljamaksmisega. Rahastamiskõlblikkusperioodi 
oli vaja pikendada 2015. aasta detsembrist 2017. aasta märtsini, suurendamaks 
tõenäosust, et enamiku rahastamisvahendite puhul kasutatakse nende algkapi -
tali vähemalt korra. Peale selle otsustavad pärast rakenduskavade sulgemist 
2017. aasta märtsis rahastamisvahendite rakendamise üle liikmesriigid ning jääb 
üle vaid oodata ja vaadata, mil määral vahendite ringlus saavutatakse.
81 Järeldused ja soovitused  
156  
Programmitöö perioodi 2014–2020 õigusliku alusega vähendatakse ülemäärase 
kapitaliga rahastamisvahendite loomise ohtu ning sellest tulenevalt aidatakse 
ka suurendada vahendite ringluse saavutamise tõenäosust. See aga eeldab, et 
programmitöö perioodil 2007–2013 ilmnenud vigadest on õpitud ja et korraldus -
asutused on realistlikumad selle suhtes, kui suurt osa Euroopa struktuuri- ja 
investeerimisfonde on võimalik rakendada rahastamisvahendite kaudu.
157  
Tehtud on ka muid muudatusi, mis peaksid aitama luua rahastamisvahendeid 
tõhusamalt, kuid kontrollikoda leidis, et kahe aspekti kohta on vaja täiendavaid 
juhiseid (vt punktid 92–105).
8. soovitus
Komisjon peaks võtma asjakohaseid meetmeid, mis aitavad tagada, et liikmes -
riigid jätkaksid vahendite ringlust nõutud kaheksa aasta pikkuse perioodi jooksul 
pärast programmitöö perioodi 2014–2020 rahastamiskõlblikkusperioodi lõppu. 
See on võimalik saavutada, nõudes spetsiaalse klausli kasutamist rahastamis -
lepingus, et tagada rahaliste vahendite kasutamine eesmärgipäraselt.
Soovituslik rakendamisaeg: 2016. aasta lõpuks.
9. soovitus
Komisjon peaks andma juhiseid sätete kohta, mis võimaldavad jätkata 
rahastamis  vahendite kasutamist järgneval programmitöö perioodil, eriti juhul, 
kui fondivalitsejad on valitud riigihanke alusel.
Soovituslik rakendamisaeg: 2016. aasta lõpuks.
82 Järeldused ja soovitused  
Kas rahastamisvahendid on olnud kulutõhus viis ELi eelarve 
täitmiseks?
158  
Kontrollikoda leidis, et suurt osa ERFi ja ESFi rahastamisvahendite algkapitalist 
kasutati halduskulude ja -tasude maksmiseks. Peale selle olid tasud oluliselt suu -
remad kui tsentraliseeritult juhitavatel rahastamisvahenditel või erasektori inves -
teerimisfondidel, kui neid võrrelda lõplikele toetusesaajatele tegelikult makstud 
toetussummadega. Arvestades nende kõrget taset 2014. aasta lõpus, on suur oht, 
et paljude ERFi ja ESFi rahastamisvahendite puhul ületatakse perioodi 2007–2013 
õiguslikus aluses kindlaks määratud halduskulude ja -tasude ülemmäärad. 
Halduskulude ja -tasude kõrge tase võib osutada põhimõttelisele probleemile 
seoses selle rahastamismehhanismi rakendamise viisiga programmitöö perioodil 
2007–2013.
Halduskulud või -tasud, mis on tekkinud ja tasutud 31. märtsiks 2017, võib tunnis -
tada selle rakenduskava ERFi ja ESFi rahastamiskõlblikeks kuludeks, mille raames 
rahastamis  vahend on loodud. Määruses on sätestatud, et halduskulude ja -tasude  
ülemmäärad on seotud rakenduskava raames rahastamisvahenditele antud 
toetusega.
Komisjoni hinnangul kehtivad rakendusmääruse artiklis 43 sätestatud ülemmäärad 
rahastamisvahendi kapitalisisendi kogusumma suhtes, mitte lõplikele toetusesaaja -
tele rahalise toetuse andmiseks kasutatud tegeliku summa suhtes. Kontrollikoda on 
aga seisukohal, et rakenduskava sulgemisel tuleb määruses sätestatud ülemmäära 
kohaldada rakenduskava raames rahastamisvahendile antud tegelikult kasutatud ka -
pitali suhtes, st kapitali selle osa suhtes, mis on kasutatud rahalise toetuse andmiseks 
lõplikele toetusesaajatele. Fondivalitsejatele ei tuleks maksta tasu rahastamisvahendi 
kapitali kasutamata jätmise eest.
159  
Komisjonil puudub põhjalik ülevaade ERFi ja ESFi rahastamisvahendite rakenda -
mise kulude ning selle kohta, kuidas halduskulusid ja -tasusid kindlaks määratak -
se ja kas need on põhjendatud. Samamoodi puudub komisjonil teave iga liikmes -
riigi Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamise haldus  kulude 
kogusumma kohta programmitöö perioodil 2014–2020, sõltuvalt erinevate 
rahastamismehhanismide kasutamisest (st tagastamatute toetuste või peamiselt 
rahastamisvahendite kaudu tagasimakstava rahalise toetusena).
83 Järeldused ja soovitused  
160  
Kontrollikoda märgib ka seda, et need halduskulud ja -tasud tekivad lisaks ERFi ja 
ESFi rakenduskavade üldistele halduskuludele. Kuna halduskulusid makstakse ra -
hastamisvahendi algkapitalist, väheneb selle võrra ELi eelarve vahendite summa, 
mis on lõplikele toetusesaajatele kättesaadav.
161  
Programmitöö perioodiks 2014–2020 on liikmesriikide teabe esitamise tähtaega  
lühendatud, sest rahastamisvahendeid käsitlev aruanne tuleb esitada osana 
iga-aastasest rakendamisaruandest. Aruanne tuleb esitada komisjonile kuu aega 
varem kui eelmised rahastamisvahendite aruanded, välja arvatud aastatel 2017 
ja 2019. Samas määrati komisjoni tähtajaks, mille jooksul tuleb esitada aruanne 
eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavatele institutsioonidele, kuus 
kuud. Võrdluseks: programmitöö perioodil 2007–2013 oli komisjonil andmete 
kontrollimiseks ja rahastamisvahendite konsolideeritud rakendamisaruande 
esitamiseks kolm kuud. See tähendab, et oluline teave rahastamisvahendite 
rakendamise ja nendega seotud kulude kohta muutub kättesaadavaks hiljem kui 
eelmisel perioodil.
162  
Õiguslikku alust parandati halduskulude ja -tasude suhtes märkimisväärselt, kuna 
määrati kindlaks kumulatiivsete summade ülemmäärad, mis on madalamad kui 
programmitöö perioodil 2007–2013 kehtinud määrad. Kuid tulemuspõhised ele -
mendid ei ole veel piisavalt tugevad ja komisjon peab täpsustama, kuidas korral -
dusasutused peaksid kasutama neid sätteid rahastamislepingute üle peetavates 
läbirääkimistes (vt punktid 106–145).
10. soovitus
Arvestades programmitöö perioodi 2007–2013 tulevast sulgemist, peaks 
komisjon:
a) tagama, et liikmesriigid esitavad põhjaliku teabe kuni 2017. aasta märtsini 
tekkinud ja makstud halduskulude ja -tasude kohta;
soovituslik rakendamisaeg: 2017. aasta lõpuks;
b) täpsustama, et halduskulude ja -tasude ülemmäära tuleb kohaldada rahas -
tamisvahendi raames tegelikult kasutatud kapitali suhtes, st rakenduskava 
raames antud vahendite suhtes, mida on kasutatud rahalise toetuse andmi -
seks lõplikele toetusesaajatele.
Soovituslik rakendamisaeg: 2017. aasta märtsi lõpuks.
84 Järeldused ja soovitused  
11. soovitus
Seoses fondivalitsejate tulemuspõhise tasustamisega programmitöö perioodil 
2014–2020 tuleks:
a) komisjonil esitada seadusandlik ettepanek eesmärgiga muuta kehtivaid ühis -
sätete määruse norme, et suurendada selle korra stimuleerivat mõju;
soovituslik rakendamisaeg: 2016. aasta lõpuks;
b) liikmesriikide korraldusasutustel kasutada rahastamislepingute üle peetavatel 
läbirääkimistel ulatuslikult fondivalitsejate tasustamise kehtivaid tulemus -
põhiseid elemente. Neid võiksid täiendada lisaelemendid vabatahtlikkuse 
alusel.
Soovituslik rakendamisaeg: viivitamatult.
12. soovitus
Komisjon peaks programmitöö perioodil 2014–2020 tegema toetuste ja peamiselt 
rahastamisvahendite kaudu antava tagastatava rahalise toetuse rakendamiskulu -
de võrdleva analüüsi, et kindlaks määrata nende tegelik tase. Selline teave on 
iseäranis oluline seadusandlike ettepanekute ettevalmistamiseks 2020. aasta 
järgseks perioodiks ja tehnilise abi piisava taseme kindlaksmääramiseks.
Soovituslik rakendamisaeg: 2017. aasta lõpuks.
85 Järeldused ja soovitused  
163  
Programmitöö perioodil 2014–2020 on ülioluline ka see, et komisjon ja EIP koos -
kõlastaksid ELi eelarvest rahastatavate, koostöös liikmesriikidega ja tsentralisee -
ritult juhitavate rahastamisvahendite kasutamist Euroopa Strateegiliste Inves -
teeringute Fondiga, mida teatakse ka Junckeri investeerimiskavana. Üksnes siis 
saavad ELi eelarve rahastamisvahendid aidata kõige tõhusamal viisil kaasa väga 
vajalikele taristuinvesteeringutele ELis.
 president
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRAII auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Henri GRETHEN, võttis käesoleva 
aruande vastu 1. juuni 2016. aasta koosolekul Luxembourgis.
 Kontrollikoja nimel

86
 Lisad
Koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite toimimine  
(programmitöö periood 2014–2020)
a) LaenuvahendidI lisa
Allikas:  Euroopa Komisjon, EIP, „FI Compass – rahastamisvahendite tooted. Laenud, tagatised, omakapital ja kvaasiomakapital”, lk 5.RAHASTAMINETAGASTAMINE
TAGASTAMINELAEN
LAEN
TAGASTAMINE
KAPITALI
 TAGASIVOOL
INVESTEERING
TULU  
TAGASTAMINELAENLAENKuidas see toimib?
ESI fondide korraldusasutus (ESI fondide programm)  
 
  
LÕPPSAAJAD  
 
 LÕPPSAAJAD
  LÕPPSAAJAD  
  LÕPPSAAJAD  
  FINANTSVAHENDAJAD
+
KAASINVESTORID
87 Lisad 
Koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite toimimine  
(programmitöö periood 2014–2020)
b) TagatisvahendidI lisaRAHASTAMINE
TAGASTAMINELAEN
LAENPREEMIA
TAGASTAMINE
KAPITALI
 TAGASIVOOLTAGASTAMINE
LAEN
TAGASTAMINE
LAENKuidas see toimib?
LEND ERESI fondide korraldusasutus (ESI fondide programm)
Kohustuste 
täitmata jätmise
korralTAGATISE ANDJA + KAASTAGATISE ANDJA
LÕPPSAAJAD  LÕPPSAAJAD  LÕPPSAAJAD  LÕPPSAAJAD
Allikas:  Euroopa Komisjon, EIP, „FI Compass – rahastamisvahendite tooted. Laenud, tagatised, omakapital ja kvaasiomakapital”, lk 9.
88 Lisad 
Koostöös liikmesriikidega juhitavate rahastamisvahendite toimimine  
(programmitöö periood 2014–2020)
c) Omakapitaliinstrumendid (või kvaasiomakapitali instrumendid)I lisaRAHASTAMINE
KAPITALI 
TAGASIVOOL
 
 
 
VÄLJUMINE  
 Kuidas see toimib?   
ESI fondide korraldusasutus (ESI fondide programm)    
  
 
LÕPPSAAJAD  INVESTEERING  
OMANDATUD 
OSAKUDFINANTSVAHENDAJAD
+
Kaasinvestorid
Allikas:  Euroopa Komisjon, EIP, „FI Compass – rahastamisvahendite tooted. Laenud, tagatised, omakapital ja kvaasiomakapital”, lk 14.
89 Lisad 
Mõiste „rahastamisvahendid” määratlus õiguslikus aluses (programmitöö  
perioodid 2014–2020 ja 2007–2013)
Regionaalpoliitika  
(ERF ja ESF)Sotsiaalpoliitika  
(EaSI)Transpordi ­ ja energiapoliitika  
(CEF)
2014–2020Rahastamisvahendite määratlus on esitatud finantsmääruses ja seetõttu kehtib see kõigile eelarvevaldkondadele:
Artikkel 2
„p) „rahastamisvahendid” – liidu meetmed, millega antakse eelarvest liidu ühe või mitme konkreetse poliitikaeesmärgi saavutamiseks 
täiendavuse põhimõttel rahalist toetust. Sellised vahendid võivad olla omakapitali- või kvaasiomakapitali investeeringute, laenu, 
tagatise või muu riskijagamisvahendi vormis, mida võidakse vajaduse korral kombineerida toetusega;”
Valdkondlikku määratlust ei ole.
Ühissätete määruses osutatakse otse finants -
määruses sätestatud määratlusele.Vaatamata ühisele määratlusele 
finantsmääruses osutatakse Euroopa 
tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni 
programmi määruses „laenudele”, 
„tagatistele”, „omakapitalile” ja 
„kvaasiomakapitalile”.Vaatamata ühisele määratlusele finants -
määruses osutatakse Euroopa ühendamise 
rahastu määruses  
„omakapitali  instrumentidele”, „laenudele 
ja/või tagatistele” ning „projektivõlakirjade 
riskijagamise instrumentidele”.
Regionaalpoliitika  
(ERF ja ESF)Sotsiaalpoliitika  
(EPMF)Transpordi ­ ja energiapoliitika  
(TEN)
2007–2013Ametlikku määratlust ei ole.
Kaudsed määratlused on esitatud rakendus -
määruses ja fondide koordineerimiskomitee 
teatises.
Rakendusmääruse artikkel 43:
„Artikleid 43–46 kohaldatakse nende finants -
korraldusvahendite suhtes, mis seisnevad kas 
investeeringute tagastamises või tagastata -
vate investeeringute eest tagatise andmises 
või mõlemas:  
[---]”
Fondide koordineerimiskomitee teatis:
„1.2.12. Et rakenduskavadest makstavad 
toetused liigituksid struktuurifondide määrus -
te kohaselt finantskorraldusvahendite hulka, 
peavad need olema tagastatavate investeerin -
gute vormis, nimelt niisuguste tagastatavate 
investeeringute omakapitali, laenude ja/või 
tagatistena, mis vastavad üldmääruse  
artikli 44 esimese lõigu punktide a, b või c  
konkreetsetele sätetele.
1.2.13. Tagastatavaid investeeringuid erista -
takse tagastamatust abist või toetustest, mida 
on teatise eesmärgil „määratletud annetusena 
antava rahalise otsetoetusena”.Ametlikku määratlust ei ole.
Sellele vaatamata osutatakse Euroopa 
mikrokrediidirahastu „Progress” otsuses 
„tagatistele ja riskijagamisvahendite -
le”, „omakapitaliinstrumentidele” ja 
„võlainstrumentidele”.Ametlikku määratlust ei ole.
Sellele vaatamata osutatakse üleeuroo -
palisi võrke käsitlevas määruses „laenu -
tagamisvahendile” , „projektivõlakirjade 
riskijagamise instrumentidele” ja „inves -
teerimisfondide riskikapitali osalusele”.
Määruses, mis käsitleb abikava majan -
duse elavdamiseks ühenduse finantsabi 
andmisega energeetikaprojektidele, 
osutatakse investeerimisvahendile, milles 
ELil on osalus.
Allikas:  Euroopa Komisjon.II lisa
90 Lisad III lisaÜlevaade ERFi rahastamisvahenditest ELi 28 liikmesriigis: fondide arv ja  
kapitali suurus (programmitöö periood 2007–2013)
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni esitatud andmete põhjal, olukord seisuga 31. detsember 2014.
KüprosSPPTFR
ITBG
GRUK
DEFI SE
AT
RO
MTCYBEPL
CZ
HU
SLNLDKET
LV
LT
SK
Kreeka Itaalia MaltaRootsi Saksamaa Taani
Madalmaad Ühendkuningriik
Belgia Prantsusmaa
Portugal HispaaniaPoola Läti Soome Eesti
Slovakkia Leedu Tšehhi Vabariik
Rumeenia Ungari Bulgaaria 
Austria Sloveenia 
< 4
4 - 8
8 - 1212 - 16Selgitus
(% kogu ESFi eelarvest)41
-
21
-
17
3
-
-
838
5%5
-
2
--
3
--
13
5%11
-
-
-
11
---
72
8%
741032
-
25
7
-
-
662
12%
9
-
7
-
-
2
--
159
16%11
1
2
1
-
7
--
18
2%
120
2
341211
5
-
56
230
3%
56
38
-
33
7
-
-
376
3%16
4
2
--
10
--
950
4%
108
18
23
33
6
2
-
26
2526
12%21
-
1
----
10
2%32
4
17
245
--
1308
11%5122
-
-
-
-
17
6%1
-
--
-
1
-
-
35
4%5
-
3
--
11
-
119
6%14
1
5
161
--
146
6%227
14
110
9211
-
-
-
973
3%
34
3
22
45
-
-
-
396
12%51
3
-
-
1
--
171
1%7
1
1
--
4
-
1
95
170
1
74
20
28
47
-
-
762
6%10
211
3
3
-
-
330
10%41111
---
129
1%
2
--
1
1
-
-
10
1%31
-
1
-
1
--
105
5%Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
Fondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvestFondide arv kokku
Haldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Segafond 
Muu
Ei teavitatud
ERFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal ERFi eelarvest
91 Lisad IV lisa
Allikas:  Euroopa Kontrollikoda komisjoni esitatud andmete põhjal, olukord 31. detsembri 2014. aasta seisuga.
ITDEPLDKET
LV
LT
< 1
1 - 2
2 - 33 - 41
-
-
1
---
6
2%Eesti Läti
1
---
-
-
1
13
2%
211
---
14
1%
-Leedu
21
1
20
---
31
<1%-Poola
4
-
211
-
-
126
1%Saksamaa 
20
2
75
-
51
261
4%Itaalia4
-
1
-
-
-
3
10
4%Taani
ESFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal kogu ESFi eelarvestHaldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Ei teavitatud
SegafondFondide arv kokku  
ESFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal kogu ESFi eelarvestHaldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Ei teavitatud
SegafondFondide arv kokku  
ESFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal kogu ESFi eelarvestHaldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Ei teavitatud
SegafondFondide arv kokku  
ESFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal kogu ESFi eelarvestHaldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Ei teavitatud
SegafondFondide arv kokku  
ESFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal kogu ESFi eelarvestHaldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Ei teavitatud
SegafondFondide arv kokku  ESFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal kogu ESFi eelarvestHaldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Ei teavitatud
SegafondFondide arv kokku  
ESFi osalus (miljonites eurodes)
Osakaal kogu ESFi eelarvestHaldusfond
Laen 
Tagatis
Omakapital
Ei teavitatud
SegafondFondide arv kokku  
Selgitus
(osakaal kogu ESFi eelarvest)Ülevaade ESFi rahastamisvahenditest ELi 28 liikmesriigis: fondide arv ja  
kapitali suurus (programmitöö periood 2007–2013)
92 Lisad V lisaEelhindamisnõuete kokkuvõte (programmitöö periood 2014–2020)
ElementKoostöös liikmesriikidega juhitavad rahastamisvahendid 
ühtekuuluvuspoliitikas (programmitöö periood 
2014–2020)Tsentraliseeritult juhitavad rahastamisvahendid 
sotsiaal ­, energia ­ ja transpordipoliitikas (kehtib alates 
1. jaanuarist 2013)
Õiguslik alusÕiguslik alus:
asjaolud, mida tuleb analüüsida ja mille kohta aru anda, on 
sätestatud ühissätete määruse artikli 37 lõigetes 2 ja 3 ning need 
hõlmavad järgmisi aspekte.Õiguslik alus:
finantsmääruse artikli 140 punktis f on sätestatud, et rahastamis -
vahendite loomise aluseks peab olema eelhindamine. Selle 
hindamise elemente on kirjeldatud finantsmääruse kohaldamise 
eeskirjades1 ja need on kokku võetud allpool.
TurutõrkedTurutõrgete, ebaoptimaalsete investeerimisolukordade ja inves -
teerimisvajaduste analüüsimine.Turu puuduste või -tõrgete või ebaoptimaalsete investeerimisolu -
kordade kindlakstegemine ning investeerimisvajaduste hindami -
ne poliitikaeesmärkide seisukohast.
LisaväärtusHinnang nende rahastamisvahendite lisaväärtuse kohta, mida 
kavatsetakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 
toetada, kooskõla kohta samale turule suunatud teiste avaliku 
sektori sekkumisvormidega, kavandatud sekkumise proportsio -
naalsuse kohta ja turumoonutuste minimeerimise meetmete 
kohta. ο Vaja on näidata, et kindlakstehtud turuvajadusi ei saa 
asjakohaselt ja õigeaegselt täita turupõhiste meetmete 
ega liidu muud liiki sekkumiste kui rahastamisvahendist 
rahastamise kaudu.
 ο Vaja on näidata, et kavandatav rahastamisvahend on 
järjepidev uute ja olemasolevate rahastamisvahenditega, et 
vältida ebasoovitavaid kattumisi.
Riigiabi Võimalik riigiabi mõju; Ei kohaldata
FinantsvõimendusHinnang rahastamisvahendi abil potentsiaalselt kaasatavate 
täiendavate avaliku ja erasektori vahendite suuruse kohta lõpliku 
toetusesaaja tasandil (eeldatav võimendav mõju).Hinnang kavandatud sekkumise proportsionaalsuse kohta 
kindlakstehtud rahastamispuudujäägi seisukohast, oodatava 
finantsvõimenduse ja täiendavate kvalitatiivsete mõjude kohta.
Investeerimis -
strateegiaEsitatud investeerimisstrateegia, sealhulgas pakutavate finants -
toodete võimaluste uurimine.Rahastamisvahendi abil tulemuste saavutamiseks kõige tõhusa -
ma viisi kindlakstegemine.
TulemusedOodatavate tulemuste täpsustamine, sealhulgas näidates, kuidas 
asjaomane rahastamisvahend aitab kaasa prioriteedi eriees -
märkide ja tulemuste saavutamisele, sealhulgas sellise panuse 
näitajad.Asjakohaste tulemusnäitajate kindlaksmääramine.
Saadud 
õppetunnidHinnang samalaadsete vahendite kasutamisest ja liikmesriikide 
poolt tehtud varasematest eelhindamistest saadud kogemuste 
kohta.Õiguslikus aluses puudub võrreldav säte varasemate kogemuste 
kajastamiseks.
Läbivaatamise 
võimalusSätted, mis võimaldavad eelhindamise vajaduse korral läbi vaa -
data ja seda ajakohastada sellise eelhindamise alusel rakendata -
va rahastamisvahendi rakendamise käigus, kui korraldusasutus 
leiab rakendamisetapi ajal, et eelhindamine ei pruugi enam 
täpselt kajastada rakendamise ajal kehtivaid turutingimusi.Õiguslikus aluses puudub läbivaatamisklausel.
1  Komisjoni 29. oktoobri 2012. aasta delegeeritud määruse (EL) nr 1268/2012 (mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Eur -
atom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju) artikkel 224 (ELT L 362, 
31.12.2012, lk 1).
93 Komisjoni  
vastus
Kokkuvõte
II
Komisjon nõustub, et ELi eelarvest rahalise toetuse andmisel rahastamisvahendite kaudu on eeliseid, mistõttu 
komisjon edendab ja soodustab programmitöö perioodil 2014–2020 aktiivselt nende kasutamist.
VI
Komisjon usub, et kontrollikoja nimetatud probleemide mõju on liikmesriigiti ja rahastamisvahendite liigiti erinev 
ning et üldiselt on rahastamisvahendite kasutamine siiski tõhus ja mõjus ELi vahendite jaotamise meetod.
VI Esimene taane
Komisjoni hinnangul näitab keskmine väljamaksete määr 57% (2014. aasta lõpus) väga mitmekesist olukorda. Täie -
like väljamaksete mittesaavutamise risk rakenduskavade lõpetamisel puudutab piiratud hulka rahastamisvahendeid 
üksikutes liikmesriikides.
2014. aasta vähene väljamaksete määr tuleneb reast teguritest, sealhulgas finantskriisist, mõne liikmesriigi piiratud 
kogemusest ning mõne rahastamisvahendi hilisest käivitamisest.
VI Teine taane
Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul ei võimaldanud aruandlust puudutavad õiguslikud 
nõuded komisjonil saada ammendavaid andmeid erainvestorite osaluse kohta liikmesriikides. Sellegipoolest märgib 
komisjon, et riigiabi eeskirjad nõuavad teatavate rahastamisvahendite puhul erainvestorite miinimumosalust (näi -
teks 30% või mõnel juhul isegi 60%).
Komisjon on arvamusel, et aastatel 2007–2013 välja töötatud keskselt hallatavad rahastamisvahendid suutsid mee -
litada projektide tasandil erasektorist märkimisväärseid ressursse isegi nendel juhtudel, kui fondi tasandil (näiteks 
Marguerite’i fond) erasektori sissemakseid ei tehtud. Komisjon usub, et nende rahastamisvahenditega saadud koge -
mused aitavad tal töötada välja vahendeid, mis suudavad meelitada ligi veelgi rohkem erainvesteeringuid.
VI Kolmas taane
Komisjon on arvamusel, et fondide uuendamise sagedus rahastamiskõlblikkuse perioodil ei ole eesmärk omaette.
Peale selle peab pakutava rahastamise lõpptähtaeg vastama rahastatavate investeeringute liigile või tuleb sellega 
vastavusse viia ning mis tahes järeldusi piiratud uuendamise mõju kohta tuleks teha võrdluses rahastamisvahendi 
loomise kuupäeva, ajapikenduse, lõpptähtaja ning lõppsaajatele pakutavate makseviivituse määradega.
Komisjoni vastus 94
VI Neljas taane
Programmitöö perioodiks 2007–2013 kehtestatud eeskirjade järgi on halduskulud ja -tasud seotud rahastamisva -
henditesse sissemakstud summadega ja mitte lõppsaajatele väljamakstud summadega. Komisjon märgib, et võrdlus 
keskselt hallatavate rahastamisvahenditega on võimalik alles ERFi ja ESFi vahendite kasutamise lõpetamisel.
Ajavahemikul 2014–2020 peavad halduskulud ja -tasud olema seotud tulemustega, sealhulgas lõppsaajatele välja -
makstud summadega.
VIII Esimene soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Uue rahastamisvahendi väljatöötamisel peaks eelhindamine alati hõlmama varem sarnastest rahastamisvahenditest 
saadud õppetundide analüüsi.
VIII Teine soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Keskselt hallatavate rahastamisvahendite puhul nähakse asjakohaste õiguslike alustega ette vahekokkuvõtted 
või -hindamised.
Kõigi selliste rahastamisvahendite vahekokkuvõtete puhul tagab komisjon, et need käsitlevad saadud õppetunde 
ning kõigi oluliste sotsiaal-majanduslike muudatuste mõju rahastamisvahendi sisule ja vastavale sissemaksele ELi 
eelarvest.
VIII Kolmas soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Endaga seoses leiab komisjon, et see soovitus on rakendamisel ühissätete määruse artikli 38 lõike 1 punkti b koha -
seid rakendamisvõimalusi käsitlevate suuniste eelnõu kaudu, mida tutvustati liikmesriikidele esmakordselt 28. april -
lil 2016 ja mida nüüd viimistletakse, samuti liikmesriikidele seoses VKEde algatusega antud põhjalike selgituste ning 
liikmesriikidele suunatud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning Euroopa Strateegiliste Investeeringute 
Fondi täiendavust käsitleva brošüüri kaudu.
VIII Neljas soovitus
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Komisjon ei pea vajalikuks muuta finantsmäärust ja/või aluseks olevaid valdkondlikke eeskirju (ühissätete määrus 
ja keskselt hallatavate rahastamisvahendite valdkondlikud eeskirjad) ning leiab, et probleemi saab piisavalt hästi 
lahendada suuniste andmise teel.
Seoses sellega on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide peadirektoraadid alustanud juba aruandlust käsitle -
vate suuniste eelnõu koostamist. Kõnealust eelnõud tutvustati liikmesriikidele 28. aprillil 2016 ning see peab kava 
kohaselt sisaldama põhjalikku teavet finantsmääruses sätestatud finantsvõimenduse arvutamise kohta. Keskselt 
hallatavate rahastamisvahendite jaoks täpsustas komisjon 2015. aasta juunis finantsvõimenduse arvutamise metoo -
dika perioodi 2014–2020 rahastamisvahendite jaoks, et täita järjepidevalt ja ühtselt finantsmääruse ja selle kohalda -
miseeskirjade finantsvõimenduse suhtes kohaldatavaid nõudeid.
Komisjoni vastus 95
VIII Viies soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Liikmesriigid peavad teatama rakenduskavade lõpetamisel rahastamisvahendisse tegelikult sisse makstud riikliku 
erasektori kaasrahastamise määra ning riikliku kaasrahastamise andjad, kaasrahastamise liigi ning võimalikud kaas -
rahastamise fondid lisaks programmi ressurssidele.
VIII Kuues soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Komisjon on alustanud soodustasu käsitlevate suuniste koostamist eelnõuga, mida tutvustati liikmesriikidele 
2015. aasta oktoobris ja mille lõppversiooni praegu ette valmistatakse.
VIII Seitsmes soovitus
Komisjon nõustub soovitusega selles osas, mis puudutab komisjoni õigusaktide ettepanekuid 2020. aastale järgne -
vaks programmitöö perioodiks.
VIII Kaheksas soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul lisab komisjon ühissätete määruse artikli 38 lõike 1 
punkti b rakendamisvõimaluste suuniste lõppversiooni täiendavad soovitused nõuda rahastamisvahendite struk -
tuuride ühtlustamist komisjoni 2016. aasta jaanuari maksustamise vältimise vastase paketi teatises kindlaksmäära -
tud poliitikaga.
Keskselt hallatavate rahastamisvahendite kohta on komisjon kirjutanud juba Euroopa Investeerimispangale (EIP) 
ja Euroopa Investeerimisfondile (EIF), et rõhutada komisjoni maksustamise vältimise vastaste meetmete tähtsust 
EIP/EIFi parimate tavade jätkuva edendamise soodustajana selles valdkonnas. Komisjon peab EIP ja EIFiga selle vald -
konna vastavate põhimõtete läbivaatamisel aktiivset dialoogi.
VIII Üheksas soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Komisjon kavatseb rõhutada ühissätete määruse artikli 38 lõike 1 punkti b rakendamisvõimaluste suuniste lõpp -
versioonis seda, kui tähtis on ühissätete määruse nõue tagastatud ressursside kasutamise kohta korraldusasutuste 
sõlmitavas rahastamislepingus, ning märgib suunistes, et kõnealuse sätte piisavuse kontroll kuulub auditeerimis -
asutuste tavapärase auditeerimistöö valdkonda.
VIII Kümnes soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
2014. aasta mais vastu võetud eelhindamise suunistes selgitatakse perioodi 2014–2020 programmiressursside 
olemasolevasse rahastamisvahendisse sissemaksmise tingimusi, ning rahastamisvahendeid rakendavate asu -
tuste valikut käsitlevate komisjoni suuniste eelnõus, mida on hakatud koostama, sisaldub kava kohaselt osa, 
mis selgitab lepingu muudatuste suhtes kohaldatavaid tingimusi. Kõnealuste suuniste lõppversioon on praegu 
ettevalmistamisel.
Komisjoni vastus 96
VIII Üheteistkümnes soovitus
Komisjon nõustub soovitusega.
Rakendusprogrammide lõpetamise suunised (komisjoni otsus C(2015) 2771) näevad ette kohustusliku tekkinud ja 
makstud halduskulude ja -tasude aruandluse 2017. aasta märtsiks.
VIII Kaheteistkümnes soovitus
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Komisjon leiab, et eeskirjad on juba selgelt sätestatud õiguslikus aluses, mille kohta on välja antud üksikasjalikud 
suunised, ning et käesolevas etapis uuesti tõlgendamise võimalust ei ole.
VIII Kolmeteistkümnes soovitus
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Komisjoni arvates moodustavad ühissätete määruse artikli 42 lõikes 5 sätestatud kohustuslikud sätted tulemus -
tasu kohta ning delegeeritud õigusakti 480/2014 artiklis 12 kehtestatud üksikasjalikud tulemuskriteeriumid piisava 
aluse soovitud stimuleeriva mõju saavutamiseks ning praeguses etapis ei ole piisavalt alust muudatusettepaneku 
tegemiseks.
VIII Neljateistkümnes soovitus
Komisjon märgib, et see soovitus on suunatud liikmesriikidele.
Komisjon nõustub, et korraldusasutused peaksid olemasolevaid õiguslikke nõudeid parimal võimalikul moel 
kasutama.
VIII Viieteistkümnes soovitus
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Selle soovituse rakendamise teostatavuse ja proportsionaalsusega seoses leiab komisjon, et analüüs nõuaks kor -
raldusasutuse hallatavate toetuste ja rahastamisvahendite kulude eristamist ning mõlemat ülesannet täidaksid 
tõenäoliselt ühed ja samad töötajad. Pealegi on toetuste ja rahastamisvahendite, nagu ka koostöös liikmesriikidega 
ja keskselt hallatavate rahastamisvahendite kulude struktuurid erinevad, kuna need on poliitika elluviimise eri viisid 
ja suunatud investeeringute eri liikidele.
Sissejuhatus
02
Komisjon soovib rõhutada täiendavaid eeliseid, nagu parem oskusteave ja juurdepääs laiemale rahastamismeeto -
dite valikule poliitika elluviimisel.
Komisjoni vastus 97
08
Komisjon toonitab, et määruse nr 480/2014 artiklis 7 kindlaksmääratud fondivalitsejate valiku kriteeriume kohalda -
takse ka juhtudel, kui riigihanke-eeskirju ei kohaldata.
Ka riigiabi eeskirjades nõutakse avatud, läbipaistvat ja mittediskrimineerivat fondivalitseja valiku protsessi.
Komisjon usub, et need on kindlad meetmed, mis tagavad fondivalitsejate põhjendatud valiku.
09
Komisjon märgib, et mitte kõigi keskselt hallatavate rahastamisvahendite puhul ei määrata fondivalitsejat ametisse 
õigusakti ettepanekuga. Euroopa tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmi määruses nimetatakse näiteks EIP 
gruppi, kuid ei välistata teisi fondivalitsejaid.
22
Komisjon tuletab meelde, et EFSI-l on eesmärk kaasata vähemalt 315  miljardit  eurot 16  miljardi  euro suuruse ELi 
eelarvetagatisega ja täiendava 5  miljardi  euro suuruse riskivõtmisvõimega EIP ressurssidest.
Nimetatud tagatis peaks tooma kaasa suurema finantsvõimenduse võrreldes Euroopa struktuuri- ja investeerimis -
fondide vahenditest pakutavate eri toodetega.
Tähelepanekud
31
Võttes arvesse rahastamisvahendite elutsüklit, eeldatakse väljamaksete suurenemist viimastel rakendusaastatel 
ning järelduse väljamaksete määrade kohta saab lõplikult teha rahastamisvahendite kasutamise lõpetamisel.
32
Vt komisjoni vastus kontrollikoja 2014. aasta aruande punktile 43 ja soovitusele 5.
33
Komisjon leiab, et automaatset seost väljamaksete määra ja algkapitali vahel järgmiste tegurite tõttu ei ole.
Väljamaksete määra analüüs tugineb 2014. aasta lõpus kogutud andmetele. 2014. aastal toimunud aastane areng 
(+12% rakenduskava sissemaksete puhul rahastamisvahenditesse ning +38% lõppsaajatele tehtud maksete puhul, 
mis tõi kaasa 10 protsendipunkti suuruse kasvu üldistes väljamaksete määrades) vastab rahastamisvahendite elu -
tsüklile. Komisjon eeldab, et 2015. aasta aruandes ning aastaid 2016 ja 2017 hõlmavas rakendamise lõpparuandes on 
kasutusmäärad oluliselt kõrgemad.
Komisjon märgib, et väljamaksete määra 2014. aasta lõpus mõjutavad ka teised tegurid, näiteks 2014. aastal loodud 
uued vahendid ning rahastamisvahendite hiline arveldamine mõnes liikmesriigis aastatel 2012 ja 2013.
Vt ka komisjoni vastused punktidele 53 ja 54.
Komisjoni vastus 98
34
Komisjon usub, et üldist kasutusmäära 75% ja rahastamisvahendite väljamaksete määra umbes 60% võib pidada 
2014. aasta lõpus mõistlikuks. Nagu joonisel 2a  näidatud, täheldatakse kõrgeid kasutusmäärasid ka teatavates liik -
mesriikides, kes eraldavad rahastamisvahenditele olulisi summasid.
Nagu igas statistilises kajastuses, on ka siin erandeid:
– madal üldine kasutusmäär ning kõrge väljamaksete määr Rumeenias ja Tšehhi Vabariigis;
– suur üldine kasutusmäär ning keskmine väljamaksete määr näiteks Kreekas ja Prantsusmaal;
– üldised kasutusmäärad on madalad Itaalias, Hispaanias ja Slovakkias.
Komisjon on võtnud konkreetseid meetmeid aitamaks nõrgemate tulemustega riikidel parandada oma haldussuut -
likkust ja olla võimeline rahalisi vahendeid oma vajadustest lähtuvalt kasutama.
Komisjoni vastused punktidele 36–38
Komisjon on kontrollikoja viidatud riski kindlaks teinud (isegi kui mõnel juhul oli suurendamine turutingimustega 
põhjendatud). Perioodi 2014–2020 eeskirjad etapiviisiliste maksete kohta võtavad seda arvesse.
Komisjon juhib tähelepanu sellele, et ühelgi juhul ei kiida finantsvahendajad rahastamisvahendi rakendamise alus -
tamist heaks, ilma et vahendile oleks eraldatud sobiv summa raha.
40
Halduskulude ja -tasude korra kokkuleppimine on jäetud subsidiaarsuse põhimõttest lähtuvalt korraldusasutuse ja 
fondivalitseja ülesandeks.
Paljudel juhtudel sisaldas see kord ka tulemustasu ja/või halduskulusid ja -tasusid, mis jäävad allapoole määruses 
sätestatud piirmäärasid. Mõnel juhul ELi eelarvest halduskulusid ja -tasusid ei taotletud.
Määrus näeb ette ainult rahastamiskõlblike halduskulude ja -tasude maksimaalse määra, mille suhtes kohaldatakse 
sissemakstud kapitaliga seotud piirmäära.
41
VKEdesse investeerimiseks võeti aastatel 2013-2014 kasutusele EIFi juhitavad rahastamisvahendid ning mõne rahas -
tamisvahendi puhul eraldati 2015. aastal täiendavaid summasid. Isegi kui 2014. aastal olid väljamaksete määrad alla 
keskmise, oodatakse nende olulist suurenemist kuni rahastamiskõlblikkuse perioodi lõpuni.
Linnaarengu fondidesse investeerimiseks on EIP ja linnaarengu fondid pärast 2014. aastat investeerimistegevust olu -
liselt kiirendanud. Investeerimisprojektide aeglast käivitumist lõppsaajate tasandil selgitab taristu olemus ja sellest 
tulenev pikem tsükkel JESSICA projektide puhul, mis toob kaasa keerukamad loasaamise protsessid, riigiabi ja töö 
edendamise maksed. Mitu Lõuna-Euroopa fondi kannatas ka makromajanduse ja pangandussektori kriisi tõttu.
Komisjoni vastus 99
43
Komisjon on arvamusel, et tema rakenduskavade lõpetamise suunistes tehtud muudatused jäävad muudetud 
määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 78 lõike 6 kohaldamisalasse ega vaja õigusakti muutmist (vt ka komisjoni vastus 
kontrollikoja 2014. aasta aruande punktile 6.52 ja soovitusele 5).
44
Komisjon leiab, et väljamaksete määrade ülekandmine eelmistelt aastatelt ei ole kõige sobivam meetod väljamak -
sete määra prognoosimiseks 2015. aasta lõpus, kuna see ei võta arvesse rahastamisvahendite kogu elutsüklit ega 
konkreetse fondi loomisest möödunud aega.
Vt ka komisjoni vastus punktile 43.
48
Kogemus näitas, et äriplaani üksikasjaliku sisu reguleerimine ei olnud asjakohane. See on kooskõlas ka põhimõttega, 
mille kohaselt hallatakse teatavaid rahastamisvahendeid koostöös liikmesriikidega, ning samuti subsidiaarsuse ja 
proportsionaalsuse põhimõttega.
Üldmääruse artikli 43 lõike 2 algne sõnastus tekitas olulisi küsimusi. Näiteks ei peetud piisavaks nõuda äriplaani esi -
tamist kaasrahastamise partneritelt, kuna äriplaani (või muu sobiva dokumendi) peaks esitama ainult fondivalitseja. 
Peale selle ei tehtud artikli 43 lõikes 2 vahet haldusfondi äriplaani ning finantsvahendaja äriplaani vahel ja seetõttu 
tekitas selle sisu segadust.
Ka perioodi 2014–2020 õigusraamistikus, mis on põhjalikum, ei ole äriplaani sisu täpselt sätestatud. Rahastamis -
vahendi loomise seisukohast on kriitilise tähtsusega korraldusasutuse ja fondivalitseja vahel sõlmitav rahastamis -
leping. Rahastamisleping peab sisaldama investeerimisstrateegiat ja äriplaani ning muid asjakohaseid elemente (vt 
ühissätete määruse IV lisa).
50
Komisjon on korduvalt soovitanud liikmesriikidel lisada rahastamislepingutesse rahastamisvahenditest kapitali või -
maliku tagasivõtmise tingimused ning jätkata etapiviisiliste maksetega rahastamisvahenditesse (vt COCOFi suuniste 
FEI 10-0014-05-EN punkt 5.3).
51
Komisjon märgib, et samas riigis olid eri fondide tulemused erinevad.
Komisjoni arvates on peale turuvajaduste hindamise usaldusväärsuse muid tegureid, mis võisid rahastamisvahendi 
suuruse üleplaneerimist põhjustada (näiteks finantskriis või rahastamisvahendite hiline loomine, mis mõjutavad 
kapitali väljamaksete määra).
Peale selle on rahastamisvahendid turupõhised vahendid. Turuvajaduste hinnang näitab konkreetse turutõrke ole -
masolu või puudumist. Turutingimused aga võivad mõni aasta pärast rahastamisvahendi loomist oluliselt muutuda. 
Seetõttu näib, et rahastamisvahendi edukuse hindamisel turuvajaduste analüüsi ja väljamaksete määra seose alusel 
ei võeta kõnealust turutingimuste arengut arvesse.
Komisjoni vastus 100
52
Komisjon märgib, et perioodil 2007–2013 oli turuvajaduste hindamine õigusraamistiku kohaselt ainult kaudselt nõu -
tav. Seda arvesse võttes leiab komisjon, et 82% kontrollikoja küsitlusele vastanutest on teinud hindamise positiivselt.
53
Komisjon tuletab meelde, et perioodi 2007–2013 kaudne nõue hinnata turuvajadusi ei sisaldanud ühtki perioodi 
2014–2020 ühissätete määruse artiklis 37 eelhindamise kohta sätestatud kohustuslikku ja üksikasjalikku nõuet. 
Komisjon usub, et uus õiguslik hindamine hoiab seonduva riski ära ning et teine läbivaatamise tasand ei annaks 
lisaväärtust.
Eelhindamise tegemine on korraldusasutuse ülesanne ning selle tulemused tuleb esitada järelevalvekomiteele enne 
mis tahes otsust rahastamisvahenditesse programmimaksete tegemise kohta. Eelhindamine ei ole otsus kui selline. 
See aitab vältida dubleerimist ja vastuolusid erinevate osalejate poolt eri tasanditel rakendatavate rahastamisvahen -
dite puhul ning vältida mõnda perioodil 2007–2013 tuvastatud probleemi.
Komisjoni kogemus näitab, et perioodi 2014–2020 eelhindamisi teevad turul kogenud ja asjatundlikud üksused, 
teiste seas Euroopa Investeerimispanga grupp. Eelhindamise nõue kavandati selleks, et tagada selle sõltumatus 
ja objektiivsus. Eelhindamine läbib range avaliku kontrolli, millel on palju suurem lisaväärtus kui sõltumatul kont -
rollil tänu sellele, et see esitatakse järelevalvekomiteele ja avaldatakse kolme kuu jooksul alates lõpliku teksti 
valmimisest.
Komisjon leiab, et uus etapiviisiline maksesüsteem toimib ka turutestina ning teise kontrollitasandina. Kui välja -
maksed lõppsaajatele on oodatust väiksemad, ei jätka komisjon täiendavate hüvitiste maksmist.
54
Komisjon märgib, et „saadud õppetunde” ja „sotsiaal-majanduslikke muutusi” võetakse juba arvesse perioodi 
2014–2020 keskselt hallatavate rahastamisvahendite süstemaatilisel vahehindamisel. Seetõttu arvab komisjon, et 
eelhindamisi ei ole vaja nende aspektide arvessevõtmiseks ajakohastada.
55
Komisjon tuletab meelde, et kuigi rahastamisvahendid tuleks luua kooskõlas (riiklike/piirkondlike) programmide 
eeskirjadega, ei tähenda see seda, et igasse piirkonda tuleb luua rahastamisvahend. On võimalik teha mitme 
programmi makseid ühte rahastamisvahendisse, soodustades seeläbi nende mastaabisäästu ja kriitilise massi 
saavutamist.
Samuti toonitatakse, et rahastamisvahenditele eraldatavad summad ühes piirkonnas ei ole suvalised. Need on osa 
programmi läbirääkimistel kasutatavast programmistrateegiast ja arvestavad piirkonna vajaduste analüüsiga, mis 
kinnitatakse programmi eelhindamisega.
Komisjoni vastus 101
57
Ühtekuuluvuspoliitika raames oli eesmärk anda piisavalt erinevaid valikuvõimalusi, et tuvastatud turutõrke jaoks 
valitaks parim rakendusvõimalus, pakkudes seeläbi kõige tõhusamat toetust.
Eelhindamise alusel tuleks kavandada rahastamisvahendid nii, et välditaks dubleerimist ja tagataks täiendavus. On 
võimalik teha erinevatest piirkondadest mitme programmi makseid ühte rahastamisvahendisse, soodustades see -
läbi nende mastaabisäästu ja kriitilise massi saavutamist. Olenevalt rahastamisvahendi liigist (nt laenud ja tagatised) 
ning liikmesriikide eripärast toimivad mõned väiksemad fondid sama hästi kui suuremad või isegi paremini (näiteks 
Saksamaal, Poolas või Prantsusmaal).
Komisjon usub, et eelhindamine, mis näitab rahastamisvahendi piisavat suurust, annab usaldusväärsed ja asjakoha -
sed tulemused suurema täpsusega kui mis tahes üldine teave, mille on andnud välja ettevõtluskapitali sektor.
59
Komisjon tuletab meelde, et see võimalus ühissätete määruses ei kaota iga sissemakseid tegeva programmi geo -
graafilisi piiranguid. Geograafiline rahastamiskõlblikkus on üks ühtekuuluvuspoliitika põhiomadusi.
Vt komisjoni vastused punktidele 55 ja 57.
61
Seoses ühissätete määruse artikli 38 lõikega 1 võivad korraldusasutused teha rahalisi sissemakseid liidu tasandil 
loodud rahastamisvahenditesse, mida haldab otseselt või kaudselt komisjon.
Komisjon on andnud põhjalikke selgitusi ja teinud liikmesriikidega tihedalt koostööd seoses VKEde algatusega, mis 
on ELi tasandi rahastamisvahend. Peale selle on komisjon andnud välja brošüüri, mis juhendab liikmesriike Euroopa 
struktuuri- ja investeerimisfondide ning EFSI vahelise täiendavuse vallas. Kui töötatakse välja uusi ELi tasandi rahas -
tamisvahendeid, annab komisjon suuniseid programmi ressursside ELi tasandi rahastamisvahenditesse maksmise 
kohta liikmesriikide taotluste alusel.
64
Finantsvõimenduse määratlus tuleneb finantsmääruse kohaldamise eeskirjade artiklist 223, mis võimaldab liikmes -
riikidepoolset järjepidevat aruandlust.
Finantsvõimenduse ühise määratluse arutelu toimus kõigi komisjoni talituste vahel. Ühtne mõiste on kehtestatud 
komisjoni 19. oktoobri 2011. aasta teatise KOM(2011) 662 punktis 2.3.4.
Komisjoni vastus 102
65
Kontrollikoja ja komisjoni vahelised arutelud finantsvõimenduse määratluse üle on kestnud alates 2010. aastast. 
Nagu öeldakse komisjoni vastuses punktile 64, tuleneb finantsvõimenduse määratlus finantsmäärusest ning tagab 
liikmesriikide aruandluse järjepidevuse.
Komisjon on arvamusel, et kontrollikoja tõlgendus finantsvõimendusest läheb lahku ELi finantsmääruse kohaldamis -
eeskirjade artikli 223 määratlusest, mille kohaselt „finantsvõimendus võrdub rahastamiskõlblikele lõplikele vahen -
dite saajatele võimaldatava rahastamise summa ja liidu pakutava rahalise toetuse summa suhtega”. See tähendab, 
et finantsvõimendust tuleks mõista kui suhet rahastamisvahendile eraldatud liidu rahaliste ressursside (sisend) ja 
rahastamiskõlblikele lõppsaajatele antud (kogu) rahastamise summa (väljund) vahel.
Selline tõlgendus tagab tegelikult finantsvõimenduse mõju võrreldava käsitlemise rahastamisvahendite ja toetuste 
vahel.
Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul võimaldab liikmesriikide aruandlus komisjonil eris -
tada erasektori ning riigi avaliku sektori sissemaksete finantsvõimendust rakenduskavas ja/või täiendavate era- või 
avaliku sektori kapitalimaksete finantsvõimendust. Kaasrahastamine ei tähenda tingimata ainult rahastamist ava -
likust sektorist. Prioriteetse suuna puhul võidakse arvestada rahastamiskõlblikke avaliku sektori kulutusi või rahas -
tamiskõlblikke kogukulutusi (mis hõlmab avaliku ja erasektori kulutusi). Enamikul juhtudel arvestatakse VKEde (ja 
üldiselt erasektori) toetamiseks loodud prioriteetse suuna puhul kogukulutusi (vt ühissätete määruse artikkel 120).
Kuna Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde rakendatakse alati rakenduskavade kaudu, mida kaasrahastatakse 
avaliku ja/või erasektori ressurssidega (samal ajal kui teiste poliitikavaldkondade raames rakendatavad rahastamis -
vahendid ei nõua sellist kaasrahastamist kava tasandil), oleks asjakohatu arvestada nii, et selline kaasrahastamine ei 
tohiks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kapitali abil rakendatavate rahastamisvahendite puhul võimen -
datud ressurssidena arvesse minna.
67
Komisjon toonitab, et liikmesriikide aruanded perioodil 2014–2020 võimaldavad komisjonil muu hulgas anda rahas -
tamisvahendite finantsvõimenduse kohta teavet, mis võtab arvesse kaasrahastamise nõudeid, s.o fakti, et riiklik 
kaasrahastamine võib koosneda avaliku ja/või erasektori kulutustest.
68
Komisjon on moodustanud horisontaalse töökonna, mis annab suuniseid kehtiva finantsmääruse eeskirjade  
tõlgendamiseks seoses perioodi 2014–2020 rahastamisvahendite rakendamisega, käsitledes muu hulgas 
finantsvõimendust.
Samuti viitab komisjon oma vastustele, mille ta andis punktidele 69 ja 73.
Komisjoni vastus 103
69
Kehtiv finantsmäärus ja selle kohaldamise eeskirjad nõuavad finantsvõimendusest teatamisel ühtset lähenemisviisi. 
Komisjon on astunud samme finantsvõimenduse arvutamise meetodite täpsustamiseks, nagu on osutatud vastuses 
punktile 68.
Kuna rahastamisvahendite puhul kohaldatavad sätted jõustusid 2014. aasta jaanuaris, kohaldatakse muudetud lähe -
nemisviisi alles perioodi 2014–2020 rahastamisvahenditele.
Samuti tuleb märkida, et kõnealuste vahendite rakendamisala ei ole kaugeltki ühetaoline, mis selgitab mõningaid 
erinevusi kohaldatavas metoodikas. Seetõttu ei tohiks neid erinevusi vaadelda süstemaatiliselt järjepidetutena.
70
Komisjon nõustub, et erinevatele rahastamisvahenditele kohandatud eri meetodeid tuleks selgitada, ning märgib, 
et selleks on juba jõupingutusi tehtud.
2015. aasta juunis täpsustas komisjon finantsvõimenduse arvutamise metoodika, et täita järjepidevalt ja ühtselt 
finantsmääruse ja selle kohaldamiseeskirjade finantsvõimenduse mõju suhtes kohaldatavaid nõudeid. See metoo -
dika hõlmab käimasoleva programmitöö perioodi (2014–2020) ELi tasandi rahastamisvahendeid. Kõnealuse metoo -
dika kohaselt peab rahastamiskõlblikele lõppsaajatele antud rahastamise summa vastama rahastamiskõlblikele 
lõppsaajatele rahastamisvahendi poolt selle rahastamisahela kaudu antud vahendite mahule, sisaldades liidu makse 
osa.
Lisaks võib arvesse võtta ka väljaspool rahastamisvahendi rahastamisahelat antud vahendeid, kui neil on selge seos 
rahastamisvahendi rahastamisahela kaudu antud vahenditega. Eelnevat arvestades tuleb taristu rahastamisel võtta 
projektile antud rahastamise summas arvesse kõiki rahastamisallikaid – omakapitaliinvesteeringuid, laene ja toetusi. 
Seoses sellega tagab ELi eelarveline sekkumine tehingu rahastamisse tehingu suure kindluse ja teostatavuse ning 
selle tulemuseks on kaasatavate vahendite suurem maht.
2015 aastal algavaks aruandlusperioodiks tagab komisjon finantsvõimenduse arvutamise metoodika suurema järje -
pidevuse erinevate rahastamisvahendite ja tooteliikide puhul.
Vt ka komisjoni vastused punktidele 69 ja 73.
Komisjoni vastus 104
7. selgitus
Komisjon märgib, et OECD metoodika puudutab ametliku arenguabi rahastamise abil erasektorist kaasatud sum -
made mõõtmist.
Komisjon usub, et ELi eelarvest tehtava makse ning selle tulemusena kaasatud vahendite summa vahelist põhjus -
likku seost saab hinnata ainult juhtumipõhiselt.
Isegi väikesed ELi ja EIP toetused projektidesse võivad avaldada positiivset mõju.
– Täiendavate erasektori vahendite ligimeelitamine vähemalt EIP kõrgema nõudeõiguse järguga laenudega samas 
summas (see kehtib kõigi üleeuroopalise transpordivõrgu projektide laenutagamisvahendist tagatud projektide 
puhul, milles EIP laenud on olnud võrdsed teiste pankade laenudega).
– Finantsasjade sulgemisele viiva astme loomine erasektori finantsasutustele või riiklikele arengupankadele, mis 
tuleneb EIP tunnustatud rollist AAA-reitinguga finantsasutusena.
– Avaliku sektori asutuste koostöö EIPga pikkade tähtaegadega projektide puhul, mida ei oleks muul viisil võima -
lik ainult piirkondlikus või ka riiklikus kontekstis rahastada, kuna erainvestorite investeeringutasuvuse nõuded 
on lühiajalisemad.
Kõike eeltoodut arvestades leiab komisjon, et komisjoni ja EIP ühised sissemaksed ning EIP roll institutsioonilise 
pangana ärgitavad tõepoolest riiklikke/piirkondlikke ametiasutusi korraldama avaliku ja erasektori partnerluse 
projektide hankeid, mille raames antakse osa rahalistest vahenditest pikaajaliselt riiklikest eelarvetest koos ELi-EIP 
pikaajalise osalusega, mida ainult erasektori finantsasutused ei oleks suutnud ette võtta.
Finantsvõimenduse arvutamise metoodikat täiustati Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi (EFSI) kavandami -
sel. Seoses sellega on projekti investeeringukulusid kohandatud nii, et jäetakse välja kõik kavandatava projekti kaas -
rahastamiseks kasutatavad ELi toetuste abil tehtavad investeeringud, ELi rahastamisvahendid ja Euroopa struktuuri- 
ja investeerimisfondide toetused/rahastamisvahendid (sealhulgas seonduv riiklik avaliku sektori kaasrahastamine 
korraldusasutuste poolt).
Komisjoni vastus punktidele 71 ja 72
Ühissätete määruses sätestatakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamise raamistik. Kohalda -
takse ka teisi õigusraamistikke, näiteks riigihangete direktiive või riigiabi eeskirju, ilma et neid oleks vaja ühissätete 
määruses korrata. Samamoodi kohaldatakse finantsmäärust, eelkõige selle erisätteid, mida kohaldatakse koostöös 
liikmesriikidega toimuva haldamise suhtes.
2016. aasta aprillis andis komisjon välja aruandlusjuhendi, mis sisaldab finantsvõimenduse arvutamist, et pakkuda 
liikmesriikidele järjepidevat metoodikat. See tagab usaldusväärsed ja võrreldavad andmed oodatava ja saavutatud 
finantsvõimenduse kohta. Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul võimaldab liikmesrii -
kide aruandlus komisjonil ka anda rahastamisvahendite finantsvõimenduse kohta teavet, mis võtab arvesse nõudeid 
kaasrahastamise kohta, mis võib koosneda avaliku ja/või erasektori kulutustest.
Komisjoni vastus 105
73
Komisjon on arvamusel, et erakapitali kaasamise eesmärki ei tohiks liigselt esile tõsta, eriti suurtest turutõrgetest 
mõjutatud sektorite puhul.
Nii keskselt hallatavate kui ka koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul võivad teised 
eesmärgid sama tähtsad olla (näiteks investeerimistegevuse käimalükkamine uuel suure ELi lisaväärtusega turul 
majanduslanguse ajal; majanduskasvu, tööhõive ja konkurentsivõime toetamine kõigis liikmesriikides ja nende piir -
kondades jne). Seetõttu hõlmab rahastamisvahendite edufaktori mõõtmine enamat kui kaasatud erakapitali määra 
mõõtmist.
Komisjon rõhutab, et erakapital on keskselt hallatavate rahastamisvahendite puhul täiendav õiguslik nõue, mis 
tuleneb riigiabi õigusraamistikust.
Komisjoni vastus punktidele 74–76
Komisjon juhib tähelepanu sellele, et asjaolu, et erinevatel osapooltel on eri eesmärgid, kindlustab projektide kvali -
teedi ja võimaldab poliitika elluviimisel juurdepääsu suuremale hulgale rahastamisvõimalustele ning erasektori osa -
lusele ja teadmistele. Komisjon usub, et asjatundlike ja suure kogemusega mehhanismide kaudu antud ELi toetused 
tugevdavad Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide valitsemist ja toimimissüsteemi.
Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul peab erainvestorite või turumajanduslikel alustel 
tegutsevate avaliku sektori investorite eeliskohtlemine ning võimalik riskijagamise kord olema kooskõlas perioodi 
2007–2013 määrustes sätestatud riigiabi eeskirjadega ning piirduma nende investorite kaasamiseks minimaalselt 
vajalikuga.
Peale selle, nagu on sätestatud delegeeritud määruse nr 480/2014 artiklis 6, on erainvestorite või turumajanduse 
põhimõttel tegutsevate avaliku sektori investorite soodustasud, nagu on osutatud ühissätete määruse artikli 37 
lõike 2 punktis c ja artikli 44 lõike 1 punktis b, proportsionaalsed nende investorite võetavate riskidega ning pii -
ratud selliste investorite ligimeelitamiseks vajaliku miinimumiga, mis tagatakse tingimuste ning menetluslike 
kaitsemeetmetega.
77
Komisjon usub, et õiguslik alus peaks sisaldama üldiseid tingimusi riski ja tulu jagamise mehhanismide kohta, et või -
maldada piisavalt paindlikkust üksikasjaliku korra kokkuleppimiseks konkreetsetes komisjoni ja määratud asutuste 
vahelistes delegeerimislepingutes (vt komisjoni vastus 9. selgitusele).
9. selgitus 
Viies lõik: komisjon leiab, et tasu määr, mida komisjonil on õigus LGTT/PBI portfelli eest saada, on vastavuses võetud 
riskiga. Lisaks jääb pärast PFLP ärakasutamist jääkrisk täielikult EIP-le.
Kuues lõik: 19. oktoobri 2011. aasta komisjoni talituste töödokument oli ettevalmistav dokument, milles visandati 
väga uuendusliku ja pretsedenditu skeemi piirjooned.
Seadusandliku menetluse kohaselt teatati kaasseadusandjatele üksikasjaliku skeemi arengust, mis sai alguse komis -
joni ja EIP täiendavatest arvutustest ja riskianalüüsist. Igal juhul oli komisjoni talituste töödokumendis selgelt näida -
tud esimese järjekoha kahju jaotus 95% / 5% – riskijagamise parameeter ei muutunud.
Komisjoni vastus 106
Komisjoni vastus punktile 78 ja 10. selgitusele
Komisjon usub, et riskide jaotus uuritud keskselt hallatavates rahastamisvahendites on põhjendatud eelkõige ees -
märgiga aidata ületada erasektori vastumeelsust teatavatesse valdkondadesse investeerimisel. Esimese järjekoha 
kahjumid peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud ning rakendada tuleb teatavaid erandeid, võttes eelkõige 
arvesse sektorit ja turgu, millel rahastamisvahend tegutseb, mis võib omakorda sellist riskeerimist õigustada.
Mis puudutab Euroopa Energiatõhususe Fondi (EEEF), siis arvestades raskuseid investeeringute stimuleerimisel alg -
staadiumis, killustunud, väikesel ja kapitalimahukal energiatõhususe turul, võib investeeringute stimuleerimiseks 
olla tarvis võtta täiendavaid riskivõtmis- või muid meetmeid.
79
Eelotsuse kasutamine Luksemburgi fondisektoris on tavapärane ja vajalik, eriti investeerimisfondi SICAV puhul, et 
vähendada investorite ebakindlust, tagades selguse piiriüleste investeeringumaksude vallas.
Sellised fondid taotlevad eelotsuseid ainult turukeskkonna tõttu, milles nad tegutsevad, ning see ei ole seotud fak -
tiga, et rahastamisvahendit rakendatakse SICAVi struktuuri kaudu.
80
Komisjon märgib, et mitte ükski viidatud uurimistest ei ole SICAViga seotud. Komisjon rõhutab, et suured rahvus -
vahelised äriühingud kasutasid vaid murdosa eelotsustest ebaõiglaste eeliste saamiseks. Nõukogu direktiivi ettepa -
nek COM(2015) 135 tuleb alles seadusandjal vastu võtta ning seejärel liikmesriikide poolt siseriiklikku õigusesse üle 
võtta. Liikmesriikidele on suunatud soovitus C(2012) 8806.
Komisjoni vastus punktile 81 ja 11. selgitusele
Marguerite on Luksemburgis baseeruv Société d’investissement à capital variable (SICAV), mis tegutseb turutavade 
ja -tingimuste ning siseriikliku õiguskeskkonna raames.
Eelotsuste kasutamine on Luksemburgis asutatud rahastamisvahendajate puhul tavaline kindluse saavutamise 
vahend ja selle eesmärk on vähendada investorite ebakindlust (eriti kui fondil on eesmärk erainvestoreid kaasata).
82
Puudub õiguslik nõue, mis kohustaks liikmesriike andma komisjonile aru ERFi ja ESFi rahastamisvahendite struktuuri 
üksikasjadest. Liikmesriikidega tehtava koostöö raames ning kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega on liikmesriiki -
del kohustus tagada, et rahastamisvahendite struktuur oleks kokkusobiv kohaldatavate ELi ja siseriiklike õigusakti -
dega, et seonduvad kulutused oleksid seaduslikud ja nõuetele vastavad.
Komisjoni vastus 107
83
Komisjon tuletab meelde, et lõppsaajate tasandil puudub süstemaatiline aruandlus erakapitali tuvastamiseks.
Kontrollikoja analüüs võtab arvesse ainult Euroopa investeerimisfonde käsitlevat rakendusaruannet, mille kohta 
olid näitajad sisestatud II tulba reale 10 „Euroopa Investeerimisfondi makstud rakenduskavade maksed – riiklik 
kaasrahastamine erasektorist”. Kontrollikoda selgitab aga punktis 85, et erasektori rahastamist võidakse pakkuda ka 
rakenduskavavälistest allikatest.
85
Programmitöö perioodiks 2014–2020 on rahastamisvahendeid puudutava aruandluse nõuded sätestatud ühissätete 
määruse artiklis 46 ning komisjoni rakendusmääruse 821/2014 I lisas. Viimases on toodud rahastamisvahendite aru -
annete näidis. Aruande näidise VIII jaotises peavad liikmesriigid esitama teavet rahastamisvahendisse väljastpoolt 
Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde kogutud muude maksete summa kohta, tuues välja avaliku ja/või erasek -
tori maksed – nii rahastamislepingutega seotud kui ka lõppsaaja tasandil makstud summad. Regulatiivne raamistik 
näebki tegelikult ette, et artikli 46 kohane aruandlus rahastamisvahendite kohta peaks sisaldama ka erasektori 
makseid (seoses finantsvõimenduse hindamisega).
86
Kuigi perioodi 2007–2013 õiguslik alus ei nõudnud sõnaselgelt tulemuspõhiseid halduskulusid ja -tasusid, mää -
ratakse tasu üldiselt kindlaks korraldusasutuse ja rahastamisvahendit rakendava asutuse vahelises rahastamis -
lepingus. Näiteks on vähemalt Portugal, Ühendkuningriik ja Poola kehtestanud programmitöö perioodil 2007–2013 
mitmes ERFi ja ESFi rahastamislepingus tulemuspõhiste tasude süsteemi.
Komisjon rõhutab samuti, et paljudes laenufondides toimub erasektori kaasinvesteering fondi tasandil ja seda 
pakub fondivalitseja ise.
87
Komisjon märgib, et üks lisategur seoses rahastamisvahendite struktuuri ja täiendavat erakapitali kaasava finants -
võimendusega on kavandatud lõppsaajate riski- ja krediidiprofiil. Väärib mainimist, et Euroopa mikrokrediidirahastu 
„Progress” kavandatud lõppsaajad on kõrgema riski- ja krediidiprofiiliga.
Vt ka komisjoni vastus 12. selgitusele.
Komisjoni vastus 108
12. selgitus. Esimene lõik
Komisjoni tellimusel väliskonsultantide poolt Marguerite’i fondi kohta koostatud erakorralise auditi aruande koha -
selt ei tulenenud erasektori kaasrahastamise puudumine fondi tasandil mitte niivõrd erasektori vastumeelsusest 
investeerida avalikult rahastatavatesse vahenditesse, vaid pigem Marguerite’i vähelevinud juhtimisstruktuurist, 
küpsete projektide piiratud mahust ning keerulistest turutingimustest, milles fond on pidanud tegutsema.
12. selgitus. Teine lõik
Euroopa Energiatõhususe Fond (EEEF) loodi lühikese aja jooksul Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava 
raames, et toetada eriti riskantseid ja uuenduslikke energiatõhususe projekte – sektor, milles varem ei oldud spet -
siaalseid fonde loodud. Seetõttu nõustus komisjon olema fondi peainvestor. Sellegipoolest on veel ruumi täienda -
vatele investeeringutele, kuna praeguseks eraldatud kogusumma moodustab vähem kui pool rahastamisvahendi 
eesmärgist (700  miljonit  eurot).
89
Komisjon on alustanud soodustasu käsitlevate suuniste koostamist eelnõuga, mida tutvustati liikmesriikidele 
2015. aasta oktoobris ja mille lõppversiooni praegu sõnastatakse.
90
Komisjon usub, et tema ja ta partnerite vaheliste riskijagamise kokkulepete peamisi aspekte tuleb hinnata tulevastes 
õiguslikes alustes.
Siiski tuleb leida tasakaal, mis võimaldab õiguslikus aluses piisavalt paindlikkust, et riski ja tulu jagamise korra 
komisjoni ja volitatud üksuse vahel saaks kokku leppida konkreetses delegeerimislepingus.
91
Komisjon nõustub, et on tähtis tagada, et rahastamisvahendite suhtes ei rakendataks vastuvõetamatuid maksude 
vältimise skeeme. Seda rõhutati hiljutises komisjoni maksustamise vältimise vastast paketti käsitlevas 29. jaanuari 
2016. aasta teatises. Maksustamise eelotsuseid kui selliseid ei saa siiski pidada komisjoni enda poliitikaga vastuolus 
olevaiks.
Nii keskselt kui ka koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul, nagu on sätestatud finantsmää -
ruse artikli 140 lõikes 4 ja ühissätete määruse artikli 38 lõikes 4, ei tohi rahastamisvahendeid rakendavad asutused 
asuda territooriumidel, kus ei tehta liiduga koostööd rahvusvaheliselt kokkulepitud maksustandardite rakendamise 
valdkonnas, neil ei tohi olla ärisuhteid sellistel territooriumidel asuvate üksustega ning nad sätestavad sellised nõu -
ded valitud finantsvahendajatega sõlmitavates lepingutes. See on rahastamisvahendite rakendamisel õigusaktidest 
tulenev nõue ja tagab ELi rahaliste vahendite kasutamisele tugeva kaitse.
Komisjon on arvamusel, et maineriski ei tohiks seostada mitte maksustamise eelotsuste olemasoluga, vaid selliste 
otsuste konkreetsete sätetega.
Komisjoni vastus 109
94
Komisjon plaanib anda suuniseid õigeaegselt lähtuvalt liikmesriikide nimetatud küsimustest ja vajadustest.
Komisjoni vastus punktidele 96 ja 97
Komisjon on arvamusel, et fondide uuendamise sagedus rahastamiskõlblikkuse perioodil ei ole eesmärk omaette.
Peale selle peab pakutava rahastamise lõpptähtaeg vastama rahastatavate investeeringute liigile või tuleb sellega 
vastavusse viia ning mis tahes järeldusi piiratud uuendamise mõju kohta tuleks teha võrdluses rahastamisvahendi 
loomise kuupäeva, ajapikenduse, lõpptähtaja ning lõppsaajatele pakutavate makseviivituse määradega.
Näiteks perioodi 2014–2020 standardses energiatõhususe rahastamisvahendis „renoveerimislaen” võib määrata 
tähtajaks kuni 20 aasta pikkuse ajavahemiku.
Täielik uuenemistsükkel programmitöö perioodi vältel on sellise pikaajalise perspektiiviga vastuolus.
Komisjoni vastus punktidele 99 ja 100
Komisjon rõhutab, et korraldusasutustel on kohustus tagada nõuetekohased meetmed üldmääruse artikli 78 lõike 7 
järgimiseks ning tutvustada neid meetmeid rakenduskavade lõpetamisel. Näiteks on neil kohustus anda teavet 
ERFile ja ESFile omistatavate järelejäänud ressursside kasutamise kohta, täpsustades järelejäänud vahendite halda -
mise eest vastutava pädeva asutuse, uuesti kasutamise vormi, eesmärgi, asjaomase geograafilise ala ning ettenäh -
tud kestuse (vt rakenduskavade lõpetamise suuniste punkt 5.2.5).
Raamistik mitte ainult ei julgusta liikmesriike kasutama ressursse sama sihtrühma heaks, vaid soodustab ka nende 
uuesti investeerimist mitu korda, juhul kui turuvajadus on olemas. Viidatud sätete järgimise peavad tagama 
liikmesriigid.
102
Komisjon rõhutab, et ressursid, mis tagastatakse pärast rahastamiskõlblikkusperioodi fondile, ei ole enam mitte ELi, 
vaid riiklikud ressursid.
Ühissätete määrus nõuab liikmesriikidelt vajalike meetmete vastuvõtmist selleks, et tagada rahastamisvahenditesse 
tagasi makstud ressursside nõuetekohane kasutamine vähemalt kaheksa aasta jooksul pärast rahastamiskõlblikkus -
perioodi lõppu (vt ühissätete määruse artikkel 45 ning rahastamislepingu näidis IV lisa punkti 1 alapunktis j).
Komisjon kavatseb kontrollida rahastamislepingutega kehtestatavate meetmete sobivust siseriiklike auditeerimis -
asutuste ning komisjoni enda rahastamisvahendite talituste regulaarse auditeerimistegevuse kaudu.
Komisjoni vastus 110
104
Komisjon nõustub, et menetluse korraldamine fondivalitseja valimiseks võtab kaua aega. Paraku ei saa seda vältida, 
kuna kohaldatavaid valikueeskirju, sealhulgas riigihanke-eeskirju, peab täitma.
2015. aasta veebruaris lõpliku kuju saanud eelhindamise suunistes selgitatakse tingimusi, mille alusel on võimalik 
maksta perioodi 2014–2020 programmiressursse olemasolevatesse rahastamisvahenditesse. Peale selle on komisjon 
asunud koostama suuniste eelnõud rahastamisvahendeid rakendavate asutuste valimise kohta, mis kava kohaselt 
sisaldab jaotist, milles selgitatakse lepingu muudatuste suhtes kohaldatavaid tingimusi (näiteks rakendusperioodi 
pikendamise või rakenduskavast perioodil 2007–2013 olemasolevatesse rahastamisvahenditesse makstavate sum -
made suurendamise korral).
110
Komisjon tuletab meelde, et „nullina” teatatud tasud tähendavad paljudel juhtudel seda, et halduskulusid ja -tasusid 
ei ole välja makstud. Üle 261 fondi on teatanud, et halduskulude ja -tasude suurus on „null”.
111 Teine lõik
Perioodi 2007–2013 puhul osutati määruses siseriiklikele rahastamiskõlblikkuse eeskirjadele, mitte ELi rahastamis -
kõlblikkuse eeskirjadele (määruse 1083/2006 artikli 56 lõige 4). Selline volituste suunamine liikmesriikidele sobis 
kokku koostöös liikmesriikidega toimuva fondijuhtimise ning subsidiaarsuse põhimõttega.
Halduskulusid ja -tasusid käsitlevad rahastamiskõlblikkuse eeskirjad on üks väga vähestest õigusaktide elementi -
dest, mille puhul õiguslik alus näeb ette konkreetse kululiigi piirangu. Määrusega nähti halduskuludele ja -tasudele 
ette erinevad piirmäärad olenevalt pakutavatest finantstoodetest; need võivad olla madalamad (aga mitte kõrge -
mad) kui 4%, nimelt 2% haldus- ja tagatisfondide puhul, 3% laenu- ja omakapitalifondide puhul ning 4% mikro -
krediidi vahendite puhul. Ülemmäärade eesmärk on kaitsta ELi finantshuve.
113
Halduskulud ja -tasud on rahastamiskõlblikud ja hüvitatakse ELi poolt ainult juhul, kui neid makstakse. Seetõttu 
ei ole liikmesriigil kohustust anda aru halduskuludest ja -tasudest, mida ei maksta, kuna nende hüvitamist ei saa 
komisjonilt nõuda ning seetõttu ei rahastata neid ELi eelarvest.
Kui halduskulud ja -tasud ületavad konkurentsipõhisel menetlusel põhinevaid ülemmäärasid ja need deklareeri -
takse rakenduskavade lõpetamisel komisjonile rahastamiskõlblike kuludena, kontrollivad asjakohased asutused 
(korraldus  asutused, sertifitseerimisasutused ja auditeerimisasutused) nende kulude rahastamiskõlblikkust ning on 
rikkumiste korral kohustatud neist komisjonile teatama.
Komisjoni vastus 111
Komisjoni vastus punktidele 115–117
Komisjon leiab, et eeskirjad on juba selgelt sätestatud õiguslikus aluses, mille kohta on välja antud üksikasjalikud 
suunised, ning et käesolevas etapis uuesti tõlgendamise võimalust ei ole.
Rakendusmääruse artiklis 43 sätestatakse, et rahastamiskõlblike kulude ülemmäärasid kohaldatakse rakenduskavast 
fondi makstava kapitali suhtes, mitte aga fondi poolt lõppsaajatele toetuse andmiseks kasutatud kapitali suhtes.
Ülemmääradest tuleneb maksimaalne rahastamiskõlblike kulude summa ja need tuleb arvutada aasta keskmisena 
aja suhtes proportsionaalselt. COCOFi suunistes finantskorraldusvahendite kohta käsitletakse ning selgitatakse 
täiendavalt õiguslikku alust (vt punktid 2.6.1–2.6.17).
Perioodi 2014–2020 puhul nõuab õigusraamistik, et halduskulud ja -tasud peavad olema seotud tulemustega, seal -
hulgas lõppsaajatele väljamakstud summadega.
118
Vt komisjoni vastus punktile 86.
122
Liikmesriikide esitatud andmete põhjal olid ERFi ja ESFi rahastamisvahendite kumulatiivsed halduskulud ja -tasud 
2014. aasta lõpus 4,7% rahastamisvahenditesse makstud summadest, mis võrdub aastas vähem kui 1,0%-ga. See on 
kooskõlas kontrollikoja esitatud arvandmetega ELi eelarvest keskselt hallatavatesse rahastamisvahenditesse tehtud 
maksete kohta.
123
Komisjonile teatatud halduskulud ja -tasud on need, mida korraldusasutused on maksnud ja komisjon liikmesrii -
gile hüvitanud olenemata rakendamise tasandist, millel need halduskulud ja -tasud tekkisid. Komisjon rõhutab, et 
haldus  fondi valitseja ja rahastamisvahendi juht täidavad erinevaid ülesandeid ning neil on õigus saada oma üles -
annete eest tasu.
Lõppsaajatelt sissenõutavad tasud tuleb komisjonile deklareeritavatest rahastamiskõlblikest kuludest maha arvata, 
et vältida topeltrahastamist. Selliste tasude olemasolu ja nende õige käsitlemine on osa halduskontrollidest ja 
auditeerimistööst.
Komisjoni vastus punktidele 124–127
Tasude ja lõppsaajatele antud rahalise toetuse vaheline suhtarv kajastab rahastamisvahendite rakendamise olu -
korda 2014. aasta lõpus ning see väheneb järgmistel aastatel, kuna lõppsaajatele antav rahaline toetus eeldatavasti 
suureneb.
Komisjoni vastus 112
128
Komisjon viitab oma punkti 124 kohta antud vastusele ning märgib, et võrdlemine on võimalik alles ERFi ja ESFi 
rahastamisvahendite kasutamise lõpetamisel.
131
Koostöös liikmesriikidega toimuva vahendite haldamise korras ning kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega on 
riikide ametiasutuste ülesanne tagada, et üksiktegevusi rakendatakse kooskõlas kohaldatavate õigussätetega, seal -
hulgas hüvitamise ülemmääradest kinni pidades.
ERFi ja ESFi rahastamisvahendite puhul toonitab komisjon, et halduskulud ja -tasud määratakse kindlaks korraldus -
asutuse ja fondivalitseja vahel sõlmitavas rahastamislepingus ning komisjon ei ole selle lepingulise suhte osapool. 
Keskselt hallatavate rahastamisvahendite puhul on see teisiti, kuna komisjon on fondivalitsejaga sõlmitava lepingu -
lise suhte osapool.
133
Halduskulud ja -tasud on rahastamiskõlblikud ja EL hüvitab need ainult juhul, kui neid makstakse. Seetõttu ei ole 
liikmesriigil kohustust anda aru halduskuludest ja -tasudest, mida ei maksta, kuna nende hüvitamist ei saa komis -
jonilt nõuda ning seetõttu ei rahastata neid ELi eelarvest.
Korraldusasutuse makstavad halduskulud ja -tasud võivad ületada ka komisjoni määruse (EÜ) nr 1828/2006 artikli 43 
lõikes 4 sätestatud ülemmäärasid, kuid sel juhul ei ole need struktuurifondidest hüvitamiseks rahastamiskõlblikud.
134
Programmitöö perioodi 2014–2020 kohta peab komisjon koostama kõiki viit Euroopa struktuuri- ja investeerimis -
fondi hõlmavate andmete kokkuvõtte. Rahastamisvahendeid puudutava aruandluse jaoks on ette nähtud kuuekuu -
line ajavahemik, et võtta arvesse kõiki fondispetsiifilisi eeskirju (ning vastavaid rakendamise aastaaruande esitamise 
tähtaegu, nagu on nõutud ühissätete määruse artikli 50 lõigetes 6 ja 7), aega, mida on vaja liikmesriikide/korraldus -
asutuste poolt rakendamise aastaaruande osana esitatud andmete koondamiseks ja hindamiseks ning rahastamis -
vahendite rakendamisel toimuvate arengute üldist esitlemist kõigi viie Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondi 
lõikes.
Kui komisjon esitab rakendamise aastaaruande, sealhulgas tähelepanekud rahastamisvahendite kohta, tagastatakse 
aruanne korraldusasutustele ning kahekuuline tähtaeg katkestatakse ajani, mil muudetud teave esitatakse uuesti 
komisjonile ja kahekuulise tähtaja arvestus algab uuesti.
Seetõttu on andmeid võimalik koondada, kui komisjoni tehtav täielik hindamine on toimunud ning on olemas piisav 
kindlus korraldusasutuste esitatud andmete täpsuse ja usutavuse osas.
Komisjoni vastus 113
141 Esimene taane
Komisjon on arvamusel, et haldusfondi ja erifondi tavapärane kestus on rahastamiskõlblikkusperioodist lühem, kui 
arvestada rahastamisvahendi loomiseks vajalikku aega (vt ka punkt 93).
Komisjon rõhutab, et ühissätete määruse artikli 42 lõike 5 kohaselt on kohustuslik kasutada tulemuspõhist arvutus -
metoodikat ning tulemuslikkuse kriteeriumid on kehtestatud delegeeritud õigusakti 480/2014 artiklis 12. Rahas -
tamiskõlblike halduskulude ja -tasude üldine ülemmäär on kehtestatud delegeeritud õigusakti 480/2014 artikli 13 
lõikes 3 eesmärgiga kaitsta ELi finantshuve.
Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega on halduskulude ja -tasude maksed rahastamislepingus sätestatavad 
küsimused. Ühissätete määruses ja delegeeritud õigusaktis 480/2014 on kehtestatud ainult Euroopa struktuuri- ja 
investeerimisfondidest kaasrahastatavate rahastamiskõlblike kulude, mitte tegelikult tehtavate maksete ülemmäär. 
See kaitseb ELi finantshuve.
141 Teine taane
Komisjon on selgitanud 26. novembri 2015. aasta halduskulusid ja -tasusid käsitlevates suunistes EGESIF 15-0021-01, 
et kasutada tuleks bonus-malus  süsteemi, milles näiteks halduskulude täielik hüvitamine on seotud kokkulepitud 
eesmärkide täitmisega seoses asjakohaste tulemuslikkuse kriteeriumidega (vt suuniste punkt 2.2, lk 3).
141 Kolmas taane
Kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega võib sellise tingimuse kehtestada rahastamislepingu tasandil korraldusasu -
tuse ja rahastamisvahendit rakendava asutuse vaheliste läbirääkimiste küsimusena. Baastasu ja tulemustasu ülem -
määrade eesmärk on piirata maksimaalseid rahastamiskõlblikke kulutusi.
Komisjon rõhutab veel, et tulemuspõhiste kriteeriumide kasutamine on kohustuslik.
Tulemuspõhine tasustamine on ühissätete määruse artikli 42 lõikes 5 sätestatud kohustuslik nõue ning tulemus-
likkuse kriteeriumid on kehtestatud delegeeritud õigusakti 480/2014 artiklis 12.
Regulatiivsest vaatepunktist pidasid kaasseadusandjad seda piisavaks, et tagada rahastamisvahendite usaldus -
väärne rakendamine.
Samuti toonitatakse läbipaistvuse ja usaldusväärse finantsjuhtimise vaatepunktist, et korraldusasutus peab teatama 
järelevalvekomiteele tekkinud haldustasude või rahastamisvahendi haldustasude tulemuspõhist arvutamist käsitle -
vad sätted. Järelevalvekomitee saab igal aastal aruandeid eelmisel kalendriaastal tegelikult makstud halduskulude 
ja -tasude kohta.
Komisjoni vastus 114
144
Komisjon ei arva, et rahastamisvahendite kaudu saadava rahastamise suurenemine tegelikult suurendaks tehnilise 
abi kulude toetuse andmist liikmesriikidele, kuna tehnilisele abile eraldatavad summad põhinevad konkreetsetel 
projektidel, mis seonduvad programmide rakendamisega, mitte aga rahastamisvahendite kaudu antava rahastamise 
hulgaga.
Peale selle tuleb rahastamisvahendite rakendamisel kasutada teatavat tehnilist tuge (vt komisjoni vastus 
punktile 94).
Tehnilise abi toetuse suuruse kavandas iga liikmesriik seoses eeldatavate vajadustega, võttes arvesse programmide 
ettevalmistamise ja rakendamisega seotud tööd.
Halduskulud ja -tasud kajastavad fondivalitseja tasustamist fondi haldamise ja aruandlusnõuete tagamise eest.
Samuti ei ole mõjuta tehnilise abi kulusid tingimata toetuskavadele kättesaadavaks tehtud üldsumma, vaid muud 
tegurid, näiteks haldus- ja kontrollisüsteemi ning riiklikul või ELi tasandil rakendamisega seotud õigusaktide nõuete 
keerukus, rakenduskavade, kaasrahastatavate meetmete ja suurprojektide arv, vahendusasutuste arv jne.
145
Komisjon juhib tähelepanu sellele, et korraldusasutuse esitatavas rakendamise aastaaruandes kirjeldatakse eraldi 
jaotises konkreetsel aastal rakendatud peamisi tehnilise abi meetmeid. Lisaks kontrollib korraldusasutus või muu 
asutus komisjonile deklareeritud tehnilise abi kulusid lähtuvalt kulude jaotusest ning arvete, palgateatiste ja muude 
tõendite alusel.
Korraldusasutuse poolt valimimeetodil kontrollitud kulude deklareerimist saaksid kontrollida täiendavalt sertifitsee -
rimisasutus, auditeerimisasutus või komisjoni audiitorid.
146
Komisjon leiab, et programmi halduskulusid (tehnilise abi eelarve) ei tohiks ajada segamini programmi raames 
üksiktegevuste rakendamise kuludega (rahastamisvahendite halduskulud ja -tasud), kuna neid ei panda kokku ka 
toetatavate tegevuste rakendamisega (näiteks projekti ülevaatava inseneri tasuga, mis sisaldub projektidele eralda -
tud summades, mitte aga tehnilise abi summades).
Komisjon saab liikmesriikidelt tehnilise abi eelarve kohta aruandeid.
Samuti on erinev toetuste ja rahastamisvahendite kulude struktuur, nagu ka koostöös liikmesriikidega hallatavate ja 
keskselt hallatavate rahastamisvahendite kulude struktuur.
Komisjon avaldas 2012. aasta juulis uuringu, mis hõlmas kvantitatiivset ja kvalitatiivset teavet ELi struktuurifondide 
halduskulude ja juhtimise halduskoormuse kohta ( http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/docgener/studies/
pdf /measuring/measuring_impact_report.pdf ).
Praegu ajakohastatakse kõnealust uuringut ning see avaldatakse kava kohaselt 2016. aasta lõpus. Seda kavatsetakse 
lihtsustamisel arvesse võtta.
Komisjoni vastus 115
Järeldused ja soovitused
147
Komisjon nõustub, et ELi eelarvest rahalise toetuse andmisel rahastamisvahendite kaudu on eeliseid, mistõttu 
komisjon edendab ja soodustab programmitöö perioodil 2014–2020 aktiivselt nende kasutamist.
148
Komisjon usub, et kontrollikoja nimetatud probleemide mõju on liikmesriigiti ja rahastamisvahendite liigiti erinev 
ning et üldiselt on rahastamisvahendite kasutamine siiski tõhus ja mõjus ELi vahendite jaotamise meetod.
148 Esimene taane
Komisjoni hinnangul näitab keskmine väljamaksete määr 57% (2014. aasta lõpus) väga mitmekesist olukorda. 
Täielike väljamaksete mittesaavutamise risk lõpetamisel puudutab piiratud hulka rahastamisvahendeid üksikutes 
liikmesriikides.
2014. aasta vähene väljamaksete määr tuleneb reast teguritest, sealhulgas finantskriisist, mõne liikmesriigi piiratud 
kogemusest ning mõne rahastamisvahendi hilisest käivitamisest.
148 Teine taane
Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul ei võimaldanud aruandlust puudutavad õiguslikud 
nõuded komisjonil saada ammendavaid andmeid erainvestorite osaluse kohta liikmesriikides. Sellegipoolest märgib 
komisjon, et riigiabi eeskirjad nõuavad teatavate rahastamisvahendite puhul erainvestorite miinimumosalust (näi -
teks 30% või mõnel juhul isegi 60%).
Komisjon on arvamusel, et aastatel 2007–2013 välja töötatud keskselt hallatavad rahastamisvahendid suutsid mee -
litada projektide tasandil erasektorist märkimisväärseid ressursse isegi nendel juhtudel, kui fondi tasandil (näiteks 
Marguerite’i fond) erasektori sissemakseid ei tehtud. Usume, et nende rahastamisvahenditega saadud kogemused 
aitavad komisjonil töötada välja vahendeid, mis suudavad meelitada ligi veelgi rohkem erainvesteeringuid.
148 Kolmas taane
Komisjon on arvamusel, et fondide uuendamise sagedus rahastamiskõlblikkuse perioodil ei ole eesmärk omaette.
Peale selle peab pakutava rahastamise lõpptähtaeg vastama rahastatavate investeeringute liigile või tuleb sellega 
vastavusse viia ning mis tahes järeldusi piiratud uuendamise mõju kohta tuleks teha võrdluses rahastamisvahendi 
loomise kuupäeva, ajapikenduse, lõpptähtaja ning lõppsaajatele pakutavate makseviivituse määradega.
Komisjoni vastus 116
148 Neljas taane
Programmitöö perioodiks 2007–2013 kehtestatud eeskirjade järgi on halduskulud ja -tasud seotud rahastamis -
vahenditesse sissemakstud summadega ja mitte lõppsaajatele väljamakstud summadega. Komisjon märgib, et 
võrdlus keskselt hallatavate rahastamisvahenditega on võimalik alles ERFi ja ESFi vahendite kasutamise lõpetamisel.
Ajavahemikul 2014–2020 peavad halduskulud ja -tasud olema seotud tulemustega, sealhulgas lõppsaajatele välja -
makstud summadega.
150
Komisjon leiab, et täielike väljamaksete mittesaavutamise risk rakenduskavade lõpetamisel puudutab piiratud hulka 
rahastamisvahendeid üksikutes liikmesriikides.
Komisjon märgib, et 82% vastanutest teatas, et nad hindasid turuvajaduste puudusi hoolimata sellest, et õigusraa -
mistik nõudis seda ainult kaudselt. Seda tuleks näha positiivse küljena, kui võtta arvesse selle nõude mittesiduvat 
iseloomu perioodil 2007–2013.
151
Komisjon märgib, et olenevalt rahastamisvahendi liigist (nt laenud ja tagatised) ja liikmesriikide eripärast toimivad 
mõned väiksemad fondid sama hästi kui suuremad või isegi paremini (näiteks Saksamaal, Poolas või Prantsusmaal).
1. soovitus a)
Komisjon nõustub soovitusega.
Uue rahastamisvahendi väljatöötamisel peaks eelhindamine alati hõlmama minevikus sarnastest rahastamisvahen -
ditest saadud õppetundide analüüsi.
1. soovitus b)
Komisjon nõustub soovitusega.
Keskselt hallatavate rahastamisvahendite puhul nähakse asjakohaste õiguslike alustega ette vahekokkuvõtted 
või -hindamised.
Kõigi selliste rahastamisvahendite vahekokkuvõtete puhul tagab komisjon, et need käsitlevad saadud õppetunde 
ning kõigi oluliste sotsiaal-majanduslike muudatuste mõju rahastamisvahendi sisule ja vastavale sissemaksele ELi 
eelarvest.
Komisjoni vastus 117
2. soovitus 
Komisjon nõustub soovitusega ja nendib, et komisjon ise juba rakendab seda.
Seoses riikliku/piirkondliku tasandi rahastamisvahenditega on komisjon alustanud rakendamisvõimalusi käsitlevate 
suuniste koostamist ühissätete määruse artikli 38 lõike 1 punkti b alusel ja on tutvustanud neid 28. aprillil 2016 liik -
mesriikidele. Käsitledes rakendamiskorda ühissätete määruse artikli 38 tähenduses, tuleb eelhindamise kontekstis 
hinnata ka mastaabisäästu potentsiaali.
Mis puudutab Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide programmimakseid ELi tasandi rahastamisvahenditesse, 
siis komisjon on andnud põhjalikke selgitusi ja teinud liikmesriikidega tihedalt koostööd seoses VKEde algatusega, 
mis on ELi tasandi rahastamisvahend.
Peale selle on komisjon andnud välja brošüüri, mis juhendab liikmesriike Euroopa struktuuri- ja investeerimisfon -
dide ning EFSI vahelise täiendavuse vallas.
Kui töötatakse välja uusi ELi tasandi rahastamisvahendeid, annab komisjon suuniseid programmi ressursside ELi 
tasandi rahastamisvahenditesse maksmise kohta liikmesriikide taotluste alusel.
Rakendamisaja eesmärki silmas pidades rõhutab komisjon, et seoses komisjoni endaga on soovitus rakendamisel.
152
Komisjon on arvamusel, et erakapitali kaasamise eesmärki ei tohiks liigselt esile tõsta, eriti suurtest turutõrgetest 
mõjutatud sektorite puhul. Nii ELi tasandil kui ka koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul 
olid teised eesmärgid sama tähtsad (näiteks investeerimistegevuse käimalükkamine uuel suure ELi lisaväärtusega 
turul majanduslanguse ajal ning majanduskasvu, tööhõive ja konkurentsivõime toetamine kõigis liikmesriikides ja 
nende piirkondades). Seetõttu hõlmab rahastamisvahendite edu mõõtmine enamat kui kaasatud erakapitali.
Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul ei võimaldanud aruandlust puudutavad õiguslikud 
nõuded komisjonil saada ammendavaid andmeid erainvestorite osaluse kohta liikmesriikides. Sellegipoolest märgib 
komisjon, et riigiabi eeskirjad nõuavad teatavate rahastamisvahendite puhul erainvestorite miinimumosalust (näi -
teks 30% või mõnel juhul isegi 60%).
Komisjon on arvamusel, et aastatel 2007–2013 välja töötatud keskselt hallatavad rahastamisvahendid suutsid mee -
litada projektide tasandil erasektorist märkimisväärseid ressursse isegi nendel juhtudel, kui fondi tasandil (näiteks 
Marguerite’i fond) erasektori sissemakseid ei tehtud. Usume, et nende rahastamisvahenditega saadud kogemused 
aitavad komisjonil töötada välja vahendeid, mis suudavad meelitada ligi veelgi rohkem erainvesteeringuid.
ELi finantsmääruse kohaldamise eeskirjade artiklis 223 määratletakse finantsvõimendus kui „rahastamiskõlblikele 
lõplikele vahendite saajatele võimaldatava rahastamise summa ja liidu pakutava rahalise toetuse summa su[he]”. See 
tähendab, et finantsvõimendust tuleks mõista kui suhet rahastamisvahendile eraldatud liidu rahaliste ressursside 
(sisend) ja rahastamiskõlblikele lõppsaajatele antud (kogu) rahastamise summa (väljund) vahel. Sellisena võtab see 
valem komisjoni arvates täielikult arvesse seda, millises ulatuses kaasatakse avaliku sektori rahastamisel ELi eel -
arvest lisaressursse.
Komisjoni vastus 118
153
Komisjon on arvamusel, et perioodil 2014–2020 kaasatavate erasektori vahendite hulga kohta on praegu liiga vara 
järeldusi teha. Perioodi 2014–2020 rahastamisvahendite laiem rakendusala, nagu ka EFSIga kombineerimise võima -
lus peaks pakkuma täiendavaid võimalusi. Komisjon märgib, et 2014. aasta suunistes ei sätestanud ta soodustasu 
süsteemi mudeleid.
Rakendusmäärus nr 964/2014 perioodi 2014–2020 rahastamisvahendite standardtingimuste kohta pakub näiteid 
sellest, kuidas sooduskohtlemise tingimusi kõige paremini rakendada, et kaasata rohkem erakapitali, võtmata samas 
avalikule sektorile liigseid riske.
Lisaks tõi komisjon oma 22. veebruari 2016. aasta brošüüris näiteid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 
ja EFSI kombinatsioonidest, hõlmates erainvestorite soodustasustamise (vt http://ec.europa.eu/regional_policy/
sources/thefunds/fin_inst/pdf/efsi_esif_compl_en.pdf ).
Samuti on komisjon alustanud soodustasu käsitlevate suuniste koostamist eelnõuga, mida tutvustati liikmesriikidele 
2015. aasta oktoobris ja mille lõppversiooni praegu sõnastatakse.
154
Komisjon nõustub, et on tähtis tagada, et rahastamisvahendite suhtes ei rakendataks vastuvõetamatuid maksude 
vältimise skeeme. Seda rõhutati hiljutises komisjoni maksustamise vältimise vastast paketti käsitlevas 29. jaanuari 
2016. aasta teatises. Maksustamise eelotsuseid kui selliseid ei saa siiski pidada komisjoni enda poliitikaga vastuolus 
olevaiks. Põhimõtteliselt on eelotsuste eesmärk vähendada investorite ebakindlust.
3. soovitus 
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Komisjon ei pea vajalikuks muuta finantsmäärust ja/või aluseks olevaid valdkondlikke eeskirju (ühissätete määrus 
ja keskselt hallatavate rahastamisvahendite valdkondlikud eeskirjad) ning leiab, et probleemi saab piisavalt hästi 
lahendada suuniste andmise teel.
Koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahendite puhul on Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 
peadirektoraadid juba alustanud aruandlust käsitlevate suuniste eelnõu koostamist. Kõnealust eelnõud tutvus -
tati liikmesriikidele 28. aprillil 2016 ning see peab kava kohaselt sisaldama põhjalikku teavet finantsmääruses ja 
selle kohaldamise eeskirjades sätestatud finantsvõimenduse arvutamise kohta, käsitledes ka kaasatud summade 
kindlaksmääramise viisi. Liikmesriikide aruandlus võimaldab komisjonil eristada erasektori ning riigi avaliku sek -
tori sissemaksete finantsvõimendust rakenduskavas ja/või täiendavate era- või avaliku sektori kapitalimaksete 
finantsvõimendust.
Komisjon täpsustas 2015. aasta juunis finantsvõimenduse arvutamise metoodika perioodi 2014–2020 rahastamis -
vahendite, eelkõige keskselt hallatavate rahastamisvahendite jaoks, et täita järjepidevalt ja ühtselt finantsmääruse 
ja kohaldamise eeskirjade finantsvõimenduse suhtes kohaldatavaid nõudeid.
Komisjoni vastus 119
4. soovitus 
Komisjon nõustub soovitusega.
Rakenduskavade lõpetamise suunised (komisjoni otsus C(2015) 2771) näevad punktis 5.2.5 ette, et lõpparuandes 
tuleb lõpetamispaketi osana kirjeldada, kes on riikliku kaasrahastamise pakkujad, millist riiklikku kaasrahastamist on 
pakutud, ning nimetada võimalikud kaasinvesteerimise fondid lisaks programmi ressurssidele. Peale selle nõutakse 
I lisa vormides 1 ja 2, et liikmesriigid tooksid kohustuslikul väljal III.2.2.4 esile tegelikult rahastamisvahendisse maks -
tud riikliku erasektori kaasrahastamise.
5. soovitus 
Komisjon nõustub soovitusega.
Sooduskohtlemise sätete parimat kasutusviisi erakapitali kaasamiseks suuremal määral, võtmata sealjuures ülemää -
rast riski rahastamisvahendi kapitalis osalevatele avaliku sektori partneritele, käsitletakse 2014. aasta aprillis välja 
antud rahastamisvahendite eelhindamise üldmetoodika I köites.
Lisaks pakub rakendusmäärus nr 964/2014 perioodi 2014–2020 rahastamisvahendite standardtingimuste kohta näi -
teid sellest, kuidas sooduskohtlemise tingimusi kõige paremini rakendada, et kaasata rohkem erakapitali, võtmata 
samas avalikule sektorile liigseid riske. Samuti on komisjon alustanud soodustasu käsitlevate suuniste koostamist 
eelnõuga, mida tutvustati liikmesriikidele 2015. aasta oktoobris ja mille lõppversiooni praegu sõnastatakse.
Rakendamisaja eesmärki silmas pidades rõhutab komisjon, et seoses komisjoni endaga on soovitus rakendamisel.
6. soovitus 
Komisjon nõustub soovitusega selles osas, mis puudutab komisjoni õigusaktide ettepanekuid 2020. aastale järgne -
vaks programmitöö perioodiks.
7. soovitus 
Komisjon nõustub soovitusega.
Seoses koostöös liikmesriikidega hallatavate rahastamisvahenditega lisab komisjon ühissätete määruse artikli 38 
lõike 1 punkti b rakendamisvõimaluste suunistesse täiendavad soovitused nõuda rahastamisvahendite struktuuride 
ühtlustamist komisjoni 2016. aasta jaanuari maksustamise vältimise vastast paketti käsitlevas teatises sätestatud 
poliitikaga.
Keskselt hallatavate rahastamisvahendite kohta on komisjon kirjutanud juba Euroopa Investeerimispangale (EIP) ja 
Euroopa Investeerimisfondile (EIF), et rõhutada komisjoni maksustamise vältimise vastaste meetmete tähtsust  
EIP/EIFi parimate tavade jätkuva edendamise soodustajana selles valdkonnas. Komisjon peab EIP ja EIFiga selle vald -
konna vastavate põhimõtete läbivaatamisalast aktiivset dialoogi.
Komisjoni vastus 120
Samuti märgib komisjon, et finantsmääruse artikli 140 lõikes 4 ja ühissätete määruse artikli 38 lõike 4 teises lõigus 
nähakse ette, et rahastamisvahendeid rakendavad asutused peaksid järgima kohaldatavaid õigusakte, mis käsit -
levad muu hulgas rahapesu tõkestamist, terrorismivastast võitlust ja maksupettusevastast võitlust. Rahastamis -
vahendeid rakendavad asutused ei tohi asuda territooriumidel, kus ei tehta liiduga koostööd rahvusvaheliselt 
kokku lepitud maksustandardite rakendamise valdkonnas, ning neil ei tohi olla ärisuhteid sellistel territooriumidel 
asuvate üksustega. Korraldusasutused sätestavad sellised nõuded valitud finantsvahendajatega sõlmitavates 
lepingutes.
Maksustamislahenduste kooskõla siseriiklike õigusaktide ja ELi soovitustega on osa rahastamisvahendite raken -
damiseks kehtestatud süsteemist ja seda hõlmab ka suunistes EGESIF 14/0012/02 sätestatud halduskontrollide 
käsitlusala.
Rakendamisaja eesmärki silmas pidades rõhutab komisjon, et seoses komisjoni endaga on soovitus rakendamisel.
Komisjoni vastus punktidele 155 ja 156
Komisjon on arvamusel, et fondide uuendamise sagedus rahastamiskõlblikkuse perioodil ei ole eesmärk omaette.
Peale selle peab pakutava rahastamise lõpptähtaeg vastama rahastatavate investeeringute liigile või tuleb sellega 
vastavusse viia ning mis tahes järeldusi piiratud uuendamise mõju kohta tuleks teha võrdluses rahastamisvahendi 
loomise kuupäeva, ajapikenduse, lõpptähtaja ning lõppsaajatele pakutavate makseviivituse määradega.
Seoses rakendusperioodi lõpuga on komisjon arvamusel, et tema rakenduskavade lõpetamise suunistes tehtud 
muudatused olid muudetud määruse (EÜ) nr 1083/2006 artikli 78 lõike 6 kohaldamisala piires ega vaja õigusakti 
muutmist (vt ka komisjoni vastus kontrollikoja 2014. aasta aruande punktile 43 ning komisjoni vastus kontrollikoja 
2014. aasta aruande punktile 6.52 ja soovitusele 5). Komisjon rõhutab, et korraldusasutustel on kohustus tagada 
nõuetekohased meetmed üldmääruse artikli 78 lõike 7 järgimiseks ning tutvustada neid meetmeid rakenduskavade 
lõpetamisel, näiteks anda teavet ERFile ja ESFile omistatavate järelejäänud ressursside kasutamise kohta, täpsusta -
des eelkõige järelejäänud vahendite haldamise eest vastutava asutuse, uuesti kasutamise vormi, eesmärgi, asja -
omase geograafilise ala ning ettenähtud kestuse (vt rakenduskavade lõpetamise suuniste punkt 5.2.5).
8. soovitus 
Komisjon nõustub soovitusega.
Ühissätete määruse artikkel 45 nõuab liikmesriikidelt vajalike meetmete vastuvõtmist selleks, et tagada rahastamis -
vahenditesse tagasi makstud ressursside nõuetekohane kasutamine vähemalt kaheksa aasta jooksul pärast rahas -
tamiskõlblikkusperioodi lõppu (vt ka rahastamislepingu näidis IV lisa punkti 1 alapunktis j). Ressursid, mis tagasta -
takse fondile pärast rahastamiskõlblikkusperioodi lõppemist, ei ole enam ELi, vaid riiklikud ressursid.
Komisjon kavatseb rõhutada ühissätete määruse artikli 38 lõike 1 punkti b rakendamisvõimaluste suunistes seda, 
kui tähtis on see nõue korraldusasutuste sõlmitavas rahastamislepingus, ning märgib suunistes, et kõnealuse sätte 
piisavuse kontroll kuulub auditeerimisasutuste tavapärase auditeerimistöö valdkonda.
Rakendamisaja eesmärki silmas pidades rõhutab komisjon, et seoses komisjoni endaga on soovitus rakendamisel.
Komisjoni vastus 121
9. soovitus 
Komisjon nõustub soovitusega.
2014. aasta mais vastu võetud eelhindamiste suunistes selgitatakse tingimusi, mille alusel on võimalik maksta 
perioodi 2014–2020 programmiressursse olemasolevasse rahastamisvahenditesse.
Lisaks on komisjon alustanud rahastamisvahendeid rakendavate asutuste valimise suuniste eelnõu koostamist. Seda 
eelnõu tutvustati liikmesriikidele 2015. aasta oktoobris ning kava kohaselt sisaldab see jaotist, milles selgitatakse 
lepingu muudatuste suhtes kohaldatavaid tingimusi (näiteks rakendusperioodi pikendamise või rakenduskavast 
perioodil 2007–2013 olemasolevatesse rahastamisvahenditesse makstavate summade suurendamise korral). Suu -
niste lõppversioon on praegu ettevalmistamisel.
Rakendamisaja eesmärki silmas pidades rõhutab komisjon, et seoses komisjoni endaga on soovitus rakendamisel.
158
Kumulatiivsed halduskulud ja -tasud moodustavad 4,7% rahastamisvahenditele makstud summadest 2014. aasta 
detsembri lõpu seisuga ning see võrdub vähem kui 1%-ga aastas.
Halduskulud ja -tasud on rahastamiskõlblikud ja EL hüvitab need ainult juhul, kui neid fondivalitsejale makstakse. 
Kui makstud halduskulud ja -tasud ületavad ülemmäärasid, toimub hüvitamine nende ülemmäärade, mitte tegeli -
kult makstud suuremate summade alusel. See meede kaitseb ELi finantshuve.
Komisjon leiab, et eeskirjad on juba selgelt sätestatud õiguslikus aluses, mille kohta on välja antud üksikasjalikud 
suunised, ning et käesolevas etapis uuesti tõlgendamise võimalust ei ole.
Rakendusmääruse artiklis 43 sätestatakse, et rahastamiskõlblike kulude ülemmäärasid kohaldatakse rakenduskavast 
fondi makstava kapitali suhtes, mitte aga fondi poolt lõppsaajatele toetuse andmiseks kasutatud kapitali suhtes.
Ülemmääradest tuleneb maksimaalne rahastamiskõlblike kulude summa ja need tuleb arvutada aasta keskmisena 
aja suhtes proportsionaalselt. COCOFi suunistes finantskorraldusvahendite kohta käsitletakse ning selgitatakse 
täiendavalt õiguslikku alust (vt punktid 2.6.1–2.6.17).
Perioodi 2014–2020 puhul nõuab õigusraamistik, et halduskulud ja -tasud peavad olema seotud tulemustega, seal -
hulgas lõppsaajatele väljamakstud summadega.
Komisjoni vastus punktidele 159 ja 160
Perioodi 2007–2013 kohta teeb komisjon halduskulude ja -tasude üle järelevalvet rahastamisvahendite kokkuvõt -
vate andmete alusel, mis tuginevad liikmesriikide aruandlusele. See nõue kehtestati 2011. aastal.
Perioodil 2014–2020 on komisjonil kogu rahastamisvahendite rakendamise, sealhulgas halduskulude ja -tasude  
järelevalveks täielikum ja usaldusväärsem andmekogu.
Mõlemal perioodil vastutavad halduskulude ja -tasude rahastamiskõlblikkuse tagamise eest kooskõlas kohaldata -
vate eeskirjade ja subsidiaarsuse põhimõttega siseriiklikud asutused.
Komisjoni vastus 122
Komisjon leiab, et programmi halduskulusid (tehnilise abi eelarve) ei tohiks ajada segamini programmi raames 
üksiktegevuste rakendamise kuludega (rahastamisvahendite halduskulud ja -tasud), kuna neid ei panda kokku ka 
toetatavate tegevuste rakendamisega (näiteks projekti ülevaatava inseneri tasuga, mis sisaldub projektidele eralda -
tud summades, mitte aga tehnilise abi summades).
Komisjon soovib rõhutada, et ta vaatab läbi liikmesriikidelt tehnilise abi eelarve kohta saadavaid aruandeid. Nii oli 
see perioodil 2007–2013 ja jätkub ka perioodil 2014–2020.
161
Programmitöö perioodi 2014–2020 kohta peab komisjon koostama kõiki viit Euroopa struktuuri- ja investeerimis -
fondi hõlmavate andmete kokkuvõtte. Rahastamisvahendeid puudutava aruandluse jaoks on ette nähtud kuuekuu -
line ajavahemik, et võtta arvesse kõiki fondispetsiifilisi eeskirju (ning vastavaid rakendamise aastaaruande esitamise 
tähtaegu, nagu on nõutud ühissätete määruse artikli 50 lõigetes 6 ja 7), aega, mida on vaja liikmesriikide/korraldus -
asutuste poolt rakendamise aastaaruande osana esitatud andmete koondamiseks ja hindamiseks ning rahastamis -
vahendite rakendamisel toimuva arengu üldist esitlemist kõigi viie Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondi lõikes.
Kui komisjon esitab rakendamise aastaaruande, sealhulgas tähelepanekud rahastamisvahendite kohta, tagastatakse 
aruanne korraldusasutustele ning kahekuuline tähtaeg katkestatakse ajani, mil muudetud teave esitatakse uuesti 
komisjonile, ja kahekuulise tähtaja arvestus algab uuesti.
Seetõttu on andmeid võimalik koondada, kui komisjoni tehtav täielik hindamine on toimunud ning on olemas piisav 
kindlus korraldusasutuste esitatud andmete täpsuse ja usutavuse osas.
162
Tulemuspõhine tasustamine on ühissätete määruse artikli 42 lõikes 5 sätestatud kohustuslik nõue ning tulemus-
likkuse kriteeriumid on kehtestatud delegeeritud õigusakti 480/2014 artiklis 12.
2015. aasta novembris välja antud halduskulude ja -tasude suunistes (EGESIF_15-0021-01) andis komisjon selgitusi 
tulemuspõhise arvutusmetoodika kohta.
10. soovitus a)
Komisjon nõustub soovitusega.
Halduskuludest ja -tasudest antakse ka edaspidi aru kokkuvõtvate andmete raames ning 2015. aasta mais saadeti 
selle aruandluse kohta liikmesriikidele konkreetne juhend.
Rakenduskavade lõpetamise suuniste (komisjoni otsus C(2015) 2771) I lisa vormis 1 (kohustuslikud väljad III.4, III.6) 
ja vormis 2 (kohustuslik väli III.4) nõutakse liikmesriikidelt enne 2017. aasta maid tekkinud ja makstud halduskulude 
ja -tasude teatamist.
Komisjoni vastus 123
10. soovitus b)
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Komisjon leiab, et eeskirjad on juba selgelt sätestatud õiguslikus aluses, mille kohta on välja antud üksikasjalikud 
suunised, ning et käesolevas etapis uuesti tõlgendamise võimalust ei ole.
Rakendusmääruse artiklis 43 sätestatakse, et rahastamiskõlblike kulude ülemmäärasid kohaldatakse rakenduskavast 
fondi makstava kapitali suhtes, mitte aga fondi poolt lõppsaajatele toetuse andmiseks kasutatud kapitali suhtes.
Ülemmääradest tuleneb maksimaalne rahastamiskõlblike kulude summa ja need tuleb arvutada aasta keskmisena 
aja suhtes proportsionaalselt. COCOFi suunistes finantskorraldusvahendite kohta käsitletakse ning selgitatakse 
täiendavalt õiguslikku alust (vt punktid 2.6.1–2.6.17).
Perioodi 2014–2020 puhul nõuab õigusraamistik, et halduskulud ja -tasud peavad olema seotud tulemustega, seal -
hulgas lõppsaajatele väljamakstud summadega.
11. soovitus a)
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Komisjoni arvates moodustavad ühissätete määruse artikli 42 lõikes 5 sätestatud kohustuslikud sätted tulemustasu 
kohta ning delegeeritud õigusakti 480/2014 artiklis 12 kehtestatud üksikasjalikud tulemuskriteeriumid piisava aluse 
soovitud stimuleeriva mõju saavutamiseks ning et praeguses etapis ei ole piisavalt alust muudatusettepaneku 
tegemiseks.
Peale selle märgib komisjon, et korraldusasutus peab teatama järelevalvekomiteele tekkinud haldustasude või 
rahastamisvahendi haldustasude tulemuspõhist arvutamist käsitlevad sätted. Järelevalvekomitee saab igal aastal 
aruandeid eelmisel kalendriaastal tegelikult makstud halduskulude ja -tasude kohta.
11. soovitus b)
Komisjon märgib, et see soovitus on suunatud liikmesriikidele.
Komisjon nõustub, et korraldusasutused peaksid olemasolevaid õiguslikke nõudeid parimal võimalikul moel kasu -
tama. Samuti selgitatakse ja tõlgendatakse neid nõudeid üksikasjalikult halduskulusid ja -tasusid käsitlevates 
suunistes.
Kehtiv õiguslik alus võimaldab enamate tulemuskriteeriumide kasutamist lisaks delegeeritud õigusakti 480/2014 
artiklis 12 nimetatutele.
Komisjoni vastus 124
12. soovitus
Komisjon ei nõustu soovitusega.
Seoses selle soovituse rakendamise teostatavuse ja proportsionaalsusega leiab komisjon, et analüüs nõuaks kor -
raldusasutuse hallatavate toetuste ja rahastamisvahendite kulude eristamist ning mõlemat ülesannet täidaksid 
tõenäoliselt ühed ja samad töötajad. Samuti on erinev toetuste ja rahastamisvahendite kulude struktuur, nagu ka 
koostöös liikmesriikidega hallatavate ja keskselt hallatavate rahastamisvahendite kulude struktuur.
Sellise võrdleva analüüsi asjakohasuse kohta sooviks komisjon toonitada veel, et toetused ja rahastamisvahendid on 
kaks erinevat Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide poliitika rakendamise viisi, mis on suunatud erinevatele 
investeeringute liikidele.
163
Komisjon nõustub põhimõttega, et Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide ning EFSI rahastamisvahendite 
vahelist koordineerimist tuleks optimeerida.
22. veebruaril 2016 andis komisjon välja brošüüri, et aidata kohalikel asutustel ja projektide edendajatel EFSI ning 
Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahelist koordineerimist, sünergiat ja täiendavust täielikult kasutada. 
Kõnealused kaks vahendit on kavandatud aluspõhimõtete, ülesehituse ja õigusraamistiku poolest erinevalt, kuid 
teineteist täiendavalt. Need tugevdavad teineteist. Brošüür annab ülevaate EFSI ning Euroopa struktuuri- ja inves -
teerimisfondide võimalikest kombinatsioonidest kas projekti tasandil või rahastamisvahendi, näiteks investeerimis -
platvormi kaudu (vt http://ec.europa.eu/regional_policy/sources/thefunds/fin_inst/pdf/efsi_esif_compl_en.pdf ).
125 Marguerite’i fondi  
vastus
Vastused punktile 81 ja 11. selgitusele
Marguerite’i fondi kasutatav struktuur oma investeeringute hoidmiseks loodi eeskätt eesmärgiga võimaldada Mar -
guerite’i fondil hoida iga investeeringut eraldi tütarettevõtjas selleks, et juhtida portfelliriski (võimaldades investee -
ringute üksteisest lahus hoidmist), hõlbustada investeeringute võõrandamist tulevikus ja lihtsustada struktuurisisest 
rahavoogu (Marguerite’i fondist investeeringute tegemiseks ning seejärel investeeringutest tagasi Marguerite’i 
fondi). Maksuotsust taotleti Luksemburgi ametivõimudelt kinnituse saamiseks.
Oleme seisukohal, et Teie väites „Samuti on võimalik, et kirjeldatud süsteemi abil välditakse muid makse [---]” sisal -
duv viide maksustamise vältimisele võib olla eksitav, kuna seda terminit kasutatakse sageli skeemide kohta, mille 
eesmärk on vältida seadusjärgsete maksude maksmist. Marguerite Adviser haldab Marguerite’i fondi maksuasju, 
tagamaks, et fond täidab oma maksukohustusi ja maksab kõiki seadusega ettenähtud makse.

KUST SAAB ELi VÄLJAANDEID?
Tasuta väljaanded:
  üksikeksemplarid:  
EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu);
  rohkem eksemplare ning plakatid ja kaardid:  
Euroopa Liidu esindustest (http://ec.europa.eu/represent_et.htm),  
delegatsioonidest väljaspool ELi (http://eeas.europa.eu/delegations/index_et.htm),  
kasutades Europe Direct’i teenistust (http://europa.eu/europedirect/index_et.htm)  
või helistades infotelefonile 00 800 6 7 8 9 10 11 (kõikjalt EList helistades tasuta) (*).
(*) Antav teave on tasuta nagu ka enamik kõnesid (v.a mõne operaatori, hotelli ja telefonikabiini puhul).
Tasulised väljaanded:
 EU Bookshopi kaudu (http://bookshop.europa.eu).
Sündmus Kuupäev
Auditiplaani vastuvõtmine / auditi algus 14.1.2015
Aruande projekti ametlik saatmine komisjonile (või mõnele teisele auditeeritavale) 11.4.2016
Aruande lõplik vastuvõtmine pärast ärakuulamismenetlust 1.6.2016
Komisjoni (või mõne teise auditeeritava) vastuste saamine kõigis keeltes 5.7.2016
Rahastamisvahendeid kasutatakse järjest rohkem ELi 
eelarvest rahalise toetuse andmiseks laenude, tagatiste ja 
omakapitaliinvesteeringutena. Programmitöö perioodil 
2007–2013 eraldati ELi eelarvest rahastamisvahenditele 
ligikaudu 21,5  miljardit  eurot. Kontrollikoda jõudis 
järeldusele, et rahastamisvahendid omavad 
potentsiaalselt olulisi eeliseid ELi teiste rahastamisviiside 
ees, nagu tagastamatud toetused, kuid 
rahastamisvahendite rakendamist ohustavad tõsised 
probleemid, mis võivad nende mõjusust vähendada.
EUROOPA
KONTROLLIKODA