ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
Õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 43 lõige 2, millega kehtestatakse ühine kalanduspoliitika, ja ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 6, milles sätestatakse, et nõukogu peab läbirääkija ettepanekul võtma vastu otsuse lepingu sõlmimise kohta.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

•Proportsionaalsus

Ettepanek on proportsionaalne ühist kalanduspoliitikat käsitleva määruse (EL) nr 1380/2013 artiklis 31 kehtestatud eesmärgiga luua õiguslik, keskkonnaalane, majanduslik ja sotsiaalne juhtimisraamistik liidu kalalaevade püügitegevuseks kolmanda riigi vetes. Ettepanek vastab nimetatud sätetele ja sama määruse artiklile 32, milles on käsitletud kolmandale riigile antavat finantsabi.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

•Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

Komisjon tegi 2021. aastal Mauritiusega sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli (2017–2021) järelhindamise ja protokolli võimaliku uuendamise eelhindamise.

Protokolli (2017–2021) hindamisel jõuti järeldusele, et see täiendas muid piirkonnas sõlmitud juurdepääsukokkuleppeid, võimaldades ELi laevadel optimeerida pika rändega kalavarude püüki, järgides India Ookeani Tuunikomisjoni kehtestatud piirkondlikke eeskirju. See oli ELi sidusrühmade vajaduste seisukohast asjakohane, kuna andis ELi laevaomanikele prognoositava juurdepääsu produktiivsele püügipiirkonnale, kus on palju sihtliike. Juurdepääs Mauritiuse vetele annab Réunionis asuvatele ELi triivõngelaevadele võimaluse laiendada püügipiirkondi naabervetesse. ELi tuunipüügilaevastiku tegevus Mauritiuse vetes ja India ookeanis laiemalt on avaldanud Mauritiusele märkimisväärset positiivset sotsiaal-majanduslikku mõju ning ELi rahaline toetus on üldjoontes kooskõlas kasutatud kalapüügivõimalustega. Valdkondliku toetuse osas märgiti hindamises, et programmi rakendati viivitustega ja tulevase valdkondliku toetusprogrammi eesmärk peaks olema eelkõige tugevdada Mauritiuse suutlikkust täita oma rahvusvahelisi kohustusi, eelkõige neid, mis on seotud teaduslike vaatluste, püügiproovide võtmise ja sadamate inspekteerimisega. Tulevane valdkondlik toetusprogramm võiks ka aidata arendada riiklikku kalandussektorit, toetades väikekalureid ja pooltööstusliku sektori arengut. Hindamise käigus soovitati ka eraldada osa olemasolevatest vahenditest välise tehnilise assistendi töölevõtmiseks, et koordineerida ja hõlbustada valdkondliku toetusprogrammi rakendamist.

ELi jaoks on oluline säilitada vahend, mis võimaldab tihedat valdkondlikku koostööd riigiga, kes on oluline majanduspartner ja ELi kalatoodete tarnija, kelle sidusrühmad on tegusad rahvusvahelisel areenil ja kellel on ELi laevastikule huvi pakkuvad püügipiirkonnad.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu määrusega (EL) 2022/109 on määratud 2022. aastaks kindlaks teatavate kalavarude püügi võimalused, mida kohaldatakse liidu vetes ja liidu kalalaevade suhtes teatavates vetes väljaspool liitu. Neid kalavarude püügi võimalusi on kohaldamisaja jooksul mitu korda muudetud, et võtta arvesse uusimaid teaduslikke nõuandeid ja arenguid.
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel Euroopa Liidu ja Singapuri Vabariigi vahelise vabakaubanduslepinguga (edaspidi „leping“) moodustatud kaubanduskomitees võetav seisukoht kaubanduskomitee töökorra vastuvõtmise küsimuses.

2.Ettepaneku taust

2.1.Euroopa Liidu ja Singapuri Vabariigi vaheline vabakaubandusleping

Euroopa Liidu ja Singapuri Vabariigi vahelise vabakaubanduslepingu (edaspidi „leping“) eesmärk on liberaliseerida ja hõlbustada lepinguosaliste vahelist kaubandust ja investeeringuid. Leping jõustus 21. novembril 2019.

2.2.Kaubanduskomitee

Kaubanduskomitee tagab lepingu nõuetekohase toimimise, kontrollib ja hõlbustab lepingu rakendamist ja kohaldamist ning edendab selle üldiste eesmärkide saavutamist, teostab järelevalvet kõigi lepingu alusel moodustatud erikomiteede, töörühmade ja muude organite tegevuse üle, otsib võimalusi lepinguosalistevaheliste kaubandussidemete tihendamiseks, otsib võimalusi lepinguga hõlmatud valdkondades tekkida võivate probleemide lahendamiseks ning arutab kõiki muid lepinguga hõlmatud valdkondadega seotud huvi pakkuvaid küsimusi. Kaubanduskomitee tuleb kokku iga kahe aasta järel vaheldumisi liidus ja Singapuris või põhjendamatute viivitusteta lepinguosalise taotluse korral. Kaubanduskomiteed juhivad ühiselt Euroopa Komisjoni kaubandusvolinik ja Singapuri kaubandus- ja tööstusminister või nende esindajad. Otsused tehakse ühehäälselt. Liitu ja selle liikmesriike teavitatakse pidevalt lepingu toimimisest kaubanduspoliitika komitee kaudu ja kaubanduskomitee otsuste suhtes kohaldatakse ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 sätestatud menetlust.

2.3.Kaubanduskomitee kavandatav akt

Lepingu artikli 16.1 lõike 4 punkti f kohaselt võtab kaubanduskomitee vastu otsuse oma töökorra kohta (edaspidi „kavandatav akt“).

Töökorra kavandi üle peetavatel konsultatsioonidel kulus konsensuseni jõudmiseks kaua aega ja need ei olnud veel lõppenud kaubanduskomitee esimeseks koosolekuks, mis toimus 7. detsembril 2021.

Kavandatava akti eesmärk on anda ametlik vorm kaubanduskomitee toimimisele.

Kavandatav akt muutub lepinguosalistele siduvaks kooskõlas lepingu artikli 16.4 lõikega 1, milles on sätestatud, et lepinguosalised võivad teha kaubanduskomitees või erikomiteedes otsuseid, kui see on lepinguga ette nähtud. Nendes komiteedes tehtud otsused on lepinguosaliste jaoks siduvad ning lepinguosalised võtavad otsuste rakendamiseks vajalikud meetmed.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Liidu nimel tuleks võtta seisukoht, et lepinguga ettenähtud kaubanduskomitee töökord võetakse vastu.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus

4.1.1.Põhimõtted

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, millega kehtestatakse „lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku“.
•Proportsionaalsus

Ettepanek on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega, sest ÜKP on ühine poliitika, nii et iga ELi piirkondlik mereala (nt Läänemeri, Vahemeri) on kalapüügivõimalusi käsitleva määrusega hõlmatud, et tagada seega võrdsed võimalused ühise kalanduspoliitika rakendamisel. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kindlaksmääramise ja eraldamise kohta.

Ettepaneku kohaselt eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. ÜKP alusmääruse artiklite 16 ja 17 kohaselt on liikmesriikidel õigus jaotada kõnealused kalapüügivõimalused oma äranägemisel nende lipu all sõitvate laevade vahel. Seetõttu on neil ulatuslik kaalutlusõigus selliste otsuste tegemisel, mis on seotud püügivõimaluste kasutamisega vastavalt nende sotsiaalsetele ja majanduslikele mudelitele.

Ettepanek ei sisaldaks liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi.
•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

Artiklis 1 on selgitatud kavandatud rakendusotsuse kohaldamisala. Lõigetes 1 ja 2 on täpsustatud, et seda kohaldatakse ainult selliste Gambia kodanike suhtes, kellelt nõutakse viisat, ja mitte nende suhtes, kes on määruse (EL) 2018/1806 artikli 4 või 6 alusel viisanõudest vabastatud.

Lõikes 3 on sätestatud, et otsust ei kohaldata alla 12-aastaste laste suhtes, nagu on sätestatud viisaeeskirja artikli 16 lõikes 2a.

Lõikes 4 on selgitatud, et otsust ei kohaldata selliste viisataotlejate suhtes, kelle puhul on kooskõlas viisaeeskirja artikli 16 lõikega 4 või lõike 5 punktiga a või c viisatasu nõudmisest loobutud. Viisatasu nõudmisest ei saa siiski loobuda Gambia diplomaatilise passi ja teenistuspassi omanike puhul, kuna viisaeeskirja artikli 16 lõike 5 punkti b kohaldamine on nõukogu rakendusotsusega 2021/1781 peatatud. Kõnealuste passidega Gambia kodanike suhtes kohaldatakse seega kavandatud rakendusotsust ja suuremat viisatasu.

Lisaks sellele on lõikes 5 täpsustatud, et otsus ei piira viisaeeskirja artikli 16 lõikega 6 ette nähtud võimalust üksikjuhtudel viisatasu nõudmisest loobuda või seda vähendada.

Lõikega 6 on kavandatud otsuse kohaldamisalast välja arvatud viisataotlejad, kes on direktiivi 2004/38/EÜ kohaldamisalasse kuuluvate liidu kodanike või selliste kolmandate riikide kodanike pereliikmed, kellel on ühelt poolt liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt kolmanda riigi vahelise lepingu alusel vaba liikumise õigus, mis on samaväärne liidu kodanike vastava õigusega.

Lõikes 7 on täpsustatud, et kavandatud otsus ei piira liikmesriikide rahvusvaheliste kohustuste täitmist ning lõikes 8 on juhitud tähelepanu sellele, et kavandatud rakendusotsus ei mõjuta selliste viisameetmete kohaldamist, mis juba kehtivad Gambia suhtes kooskõlas nõukogu rakendusotsusega (EL) 2021/1781.

Artiklis 2 on sätestatud, et kavandatud otsuse kohaldamisalasse kuuluvatelt Gambia kodanikelt nõutakse 120 euro suurust viisatasu.

Artikkel 3 sisaldab kavandatud otsuse adressaatide, s.o asjaomaste liikmesriikide loetelu.
Rahvusvahelisi lennundussuhteid liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel on tavapäraselt reguleeritud liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete lennunduslepingute, nende lisade ja muude seonduvate kahe- või mitmepoolsete kokkulepetega.

Samas on liikmesriikide kahepoolsete lennunduslepingute tavapärased määramissätted vastuolus liidu õigusega. Need võimaldavad kolmandal riigil keelduda tegevus- või muude lubade andmisest liikmesriigi määratud lennuettevõtjale, kelles ei kuulu enamusosalus või tegelik kontroll kõnealusele liikmesriigile või selle kodanikele, samuti on võimalik sellised tegevus- või muud load tühistada või peatada. On leitud, et sellega diskrimineeritakse ELi lennuettevõtjaid, kes on asutatud ühe liikmesriigi territooriumil, kuid kuuluvad mõne teise liikmesriigi kodanike omandusse ning on nende kontrolli all. See on vastuolus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 49, millega tagatakse asutamisvabadust kasutanud liikmesriikide kodanikele asukohaliikmesriigis selle liikmesriigi kodanikega samaväärne kohtlemine.

Komisjon on pidanud horisontaalsete volituste lisas sätestatud menetluste ja suuniste kohaselt Jaapaniga läbirääkimisi, et sõlmida leping, millega asendatakse liikmesriikide ja Jaapani vaheliste kehtivate kahepoolsete lennunduslepingute teatavad sätted. Lepingu artikliga 2 asendatakse tavapärased määramissätted ELi määramissättega, mis võimaldab kõigil ELi lennuettevõtjatel asutamisõigusest kasu saada.

Kuna lepingu üle peetavad läbirääkimised on edukalt lõpule viidud, tuleks leping Euroopa Liidu nimel allkirjastada. Käesolevaga esitatakse sellekohase otsuse ettepanek.
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu XI lisa „Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“ ja protokolli nr 37 (mis sisaldab artikliga 101 ettenähtud loetelu) muutmist.

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) on EMP kodanikele ja ettevõtjatele tagatud võrdsed õigused ja kohustused siseturul. Sellega on ette nähtud nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis: ELi liikmesriikides, Norras, Islandil ja Liechtensteinis. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ja kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. EMP leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Liit koos liikmesriikidega on EMP lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Ühiskomitee on foorum, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Ühiskomitee otsused võetakse vastu konsensuse alusel ja need on lepinguosalistele siduvad. ELi poolel vastutab EMP küsimuste koordineerimise eest Euroopa Komisjoni peasekretariaat.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomiteel on kavas vastu võtta EMP ühiskomitee otsus (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu XI lisa „Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“ ja protokolli nr 37 (mis sisaldab artikliga 101 ette nähtud loetelu).

Kavandatava õigusaktiga inkorporeeritakse EMP lepingusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. juuli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/1148 meetmete kohta, millega tagada võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse ühtlaselt kõrge tase kogu liidus.

EMP lepingu artiklite 103 ja 104 kohaselt muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Vastu võetud seisukoht tuleks esitada EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu kohaselt antakse EMP EFTA riikidele õigus osaleda direktiiviga (EL) 2016/1148 loodud koostöörühma töös. See läheb kaugemale sellest, mida saab pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus

4.1.1.Põhimõtted

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmist.

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) on EMP kodanikele ja ettevõtjatele tagatud võrdsed õigused ja kohustused siseturul. Sellega on ette nähtud nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis: ELi liikmesriikides, Norras, Islandil ja Liechtensteinis. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ning kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. EMP leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Liit koos liikmesriikidega on EMP lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Ühiskomitee on foorum, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Ühiskomitee otsused võetakse vastu konsensuse alusel ja need on lepinguosalistele siduvad. ELi poolel vastutab EMP küsimuste koordineerimise eest Euroopa Komisjoni peasekretariaat.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomiteel on kavas vastu võtta EMP ühiskomitee otsus (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

Kavandatava õigusaktiga laiendatakse EMP lepingu osaliste koostööd nii, et see hõlmaks määrust (EL) 2019/128, millega asutatakse Euroopa Kutseõppe Arenduskeskus (Cedefop) ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 337/75.

EMP lepingu artiklite 103 ja 104 kohaselt muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Vastu võetud seisukoht tuleks esitada EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu kohaselt antakse EMP EFTA riikidele õigus osaleda Cedefopi töös. See läheb kaugemale sellest, mida saab pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

EMP EFTA riigid peaksid eespool nimetatud tegevust ka rahaliselt toetama.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus

4.1.1.Põhimõtted
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu XI lisa „Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“ ja protokolli nr 37 (mis sisaldab artikliga 101 ettenähtud loetelu) muutmist

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) on EMP kodanikele ja ettevõtjatele tagatud võrdsed õigused ja kohustused siseturul. Sellega on ette nähtud nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis: ELi liikmesriikides, Norras, Islandil ja Liechtensteinis. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ja kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. EMP leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Liit koos liikmesriikidega on EMP lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Ühiskomitee on foorum, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Ühiskomitee otsused võetakse vastu konsensuse alusel ja need on lepinguosalistele siduvad. ELi poolel vastutab EMP küsimuste koordineerimise eest Euroopa Komisjoni peasekretariaat.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomiteel on kavas vastu võtta EMP ühiskomitee otsus (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu XI lisa „Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond“ ja protokolli nr 37 (mis sisaldab artikliga 101 ette nähtud loetelu).

Kavandatava õigusaktiga inkorporeeritakse EMP lepingusse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2019. aasta määrus (EL) 2019/881, mis käsitleb ENISAt (Euroopa Liidu Küberturvalisuse Amet) ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia küberturvalisuse sertifitseerimist ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 526/2013 (küberturvalisuse määrus).

EMP lepingu artiklite 103 ja 104 kohaselt muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Vastu võetud seisukoht tuleks esitada EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu kohaselt antakse EMP EFTA riikidele õigus osaleda ENISA töös. See läheb kaugemale sellest, mida saab pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus

4.1.1.Põhimõtted

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmist.

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) on EMP kodanikele ja ettevõtjatele tagatud võrdsed õigused ja kohustused siseturul. Sellega on ette nähtud nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis: ELi liikmesriikides, Norras, Islandil ja Liechtensteinis. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ja kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. EMP leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Liit koos liikmesriikidega on EMP lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Ühiskomitee on foorum, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Ühiskomitee otsused võetakse vastu konsensuse alusel ja need on lepinguosalistele siduvad. ELi poolel vastutab EMP küsimuste koordineerimise eest Euroopa Komisjoni peasekretariaat.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomiteel on kavas vastu võtta EMP ühiskomitee otsus (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust.

Kavandatava õigusaktiga laiendatakse EMP lepingu osaliste koostööd nii, et see hõlmaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2021. aasta määrust (EL) 2021/887, millega luuakse küberturvalisuse valdkonna tööstuse, tehnoloogia ja teadusuuringute Euroopa pädevuskeskus ning riiklike koordineerimiskeskuste võrgustik.

EMP lepingu artiklite 103 ja 104 kohaselt muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjon esitab nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Vastu võetud seisukoht tuleks esitada EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu kohaselt antakse EMP EFTA riikidele õigus osaleda küberturvalisuse valdkonna tööstuse, tehnoloogia ja teadusuuringute Euroopa pädevuskeskuse ja riiklike koordineerimiskeskuste võrgustiku töös. See läheb kaugemale sellest, mida saab pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus

4.1.1.Põhimõtted

ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9 on ette nähtud otsused, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.