[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 14.3.2007

KOM(2007) 126 lõplik

2003/0168 (COD)

KOMISJONI ARVAMUS vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 kolmanda lõigu punktile c Euroopa Parlamendi muudatuste kohta nõukogu ühises seisukohas seoses ettepanekuga, milles käsitletakse

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUST LEPINGUVÄLISTELE VÕLASUHETELE KOHALDATAVA ÕIGUSE KOHTA (ROOMA II)

MILLEGA MUUDETAKSE KOMISJONI ETTEPANEKUT EÜ asutamislepingu artikli 250 lõike 2 alusel

2003/0168 (COD)

KOMISJONI ARVAMUS vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 kolmanda lõigu punktile c Euroopa Parlamendi muudatuste kohta nõukogu ühises seisukohas seoses ettepanekuga, milles käsitletakse

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUST LEPINGUVÄLISTELE VÕLASUHETELE KOHALDATAVA ÕIGUSE KOHTA (ROOMA II)

1. Sissejuhatus

EÜ asutamislepingu artikli 251 lõike 2 kolmanda lõigu punktis c on sätestatud, et komisjon peab esitama arvamuse Euroopa Parlamendis teisel lugemisel tehtud muudatusettepanekute kohta. Komisjon esitab allpool oma arvamuse parlamendi 19 muudatusettepaneku kohta.

2. Taust

Komisjon võttis ettepaneku[1] vastu 22. juulil 2003 ning edastas selle samal kuupäeval Euroopa Parlamendile ja nõukogule. Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis komisjoni ettepaneku kohta vastu arvamuse 2. juunil 2004.[2] Euroopa Parlament võttis 6. juuli 2005. aasta täiskogu istungil esimesel lugemisel vastu 54 muudatusettepanekut.[3] Komisjon võttis muudetud ettepaneku vastu 21. juulil 2006.[4] Nõukogu võttis ühise seisukoha vastu 25. septembril 2006.[5] Komisjon võttis nõukogu ühist seisukohta käsitleva teatise vastu 27. septembril 2006.[6] Euroopa Parlament võttis 18. jaanuari 2007. aasta täiskogu istungil teisel lugemisel vastu 19 muudatusettepanekut.

3. Ettepaneku eesmärk

Välisriigi kohtuotsuse rahvusvahelise kohtualluvuse, tunnustamise ja täitmise küsimusi käsitletakse määruses nr 44/2001, mida kohaldatakse nii lepingulistele kui ka lepinguvälistele võlasuhetele tsiviil- ja kaubandusasjades. Lepinguid käsitlevaid sätteid ühtlustati liikmesriikide vahel 1980. aasta Rooma konventsiooniga lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse kohta. Komisjon teeb ettepaneku asendada see Rooma I määrusega,[7] mis on praegu nõukogus ja Euroopa Parlamendis arutamisel. Ühendusel ei ole ühtlustatud eeskirja, mis reguleeriks lepinguvälistele võlasuhetele kohaldatava õiguse määramist. Komisjoni ettepanekuga soovitakse see tühimik täita.

Seepärast on ettepaneku eesmärk ühtlustada tsiviil- ja kaubandusasjadega seotud lepinguvälistele võlasuhetele (liiklusõnnetused, tootevastutus, kõlvatu konkurents jne) kohaldatavad õigussätted ning võtta vastu ühiseeskirjad, mis reguleerivad selliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse määramist kogu Euroopa Liidus.

Õigussätete ühtlustamise eesmärk on pakkuda eraisikutele ja ettevõtjatele suuremat õiguskindlust kui seni ning vältida meelepärase kohtu valimist ( forum shopping ), mis võib olenevalt juhtumi lahendamiseks valitud kohtust tuua pooltele kaasa sisuliselt erinevad kohtuotsused.

4. Komisjoni arvamus Euroopa Parlamendi muudatusettepanekute kohta

4.1. Muudatusettepanekud, mille komisjon tervikuna heaks kiidab

- Komisjon kiidab heaks muudatusettepaneku 1 . Tegemist on redaktsioonilise muudatusega, milles võetakse arvesse, et 1980. aasta Rooma konventsioon lepinguliste kohustuste suhtes kohaldatava õiguse kohta asendatakse tulevikus Rooma I määrusega, mis on praegu nõukogus ja Euroopa Parlamendis arutamisel.

- Komisjon kiidab heaks muudatusettepaneku 23 . Muudetud ettepanekus soovis komisjon kasutada sõnastust, mis väljendaks kõige selgemini, et kahjutasu määramine, mis ei ole suunatud kahju hüvitamisele, ei ole iseenesest vastuolus avaliku korraga, kui kõnealune summa on mõistlik. Siiski nõustub komisjon Euroopa Parlamendi ettepanekus esitatud sõnastusega, mis annab kohtunikule ulatusliku otsustusvabaduse.

- Komisjon kiidab heaks muudatusettepaneku 30 , milles täpsustatakse konkurentsi piiravat tegevust käsitleva erinormi kohaldamisala, lisades viite EÜ asutamislepingu artiklitele 81 ja 82. Samas huvitab komisjoni, miks otsustas Euroopa Parlament säilitada põhjenduse konkurentsi piiravat tegevust käsitleva erinormi kohta, kui ta oli otsustanud kõnealuse erinormi enda välja jätta (muudatusettepanek 17).

4.2 Muudatusettepanekud, mille komisjon täielikult heaks kiidab, kuid mis tuleb ümber sõnastada, ja muudatusettepanekud, mille komisjon osaliselt heaks kiidab

- Komisjon ei ole vastu 3. muudatusettepanekus esitatud põhjenduse lisamisele, milles tuletatakse meelde, et rangel vastutusel põhinevate kohustuste ja lepinguvälise kahjuga seotud vastutusvõime määratlemisel kohaldatakse Rooma II määrust. Samas märgib komisjon, et kuna sisuliselt on tegemist kahe erineva küsimusega, tuleks neid käsitleda kahes eri põhjenduses, et järgida määruse loogikat. Komisjon teeb esiteks ettepaneku muuta 11. põhjenduse sõnastust järgmiselt: " Lepinguväliste võlasuhete mõiste erineb liikmesriigiti . Seetõttu tuleks käesoleva määruse kohaldamisel seda käsitleda iseseisva mõistena. Mõiste peaks hõlmama rangel vastutusel põhinevaid kohustustusi. " Teiseks tuleks lisada uus põhjendus 28a järgmises sõnastuses: " Õiguskindluse huvides peab määruses olema täpselt kindlaks määratud, millist õigust kohaldatakse lepinguvälise kahjuga seotud vastutusvõime määratlemisel ."

- Muudatusettepanekus 28 esitatakse kaks redaktsioonilist muudatust. Komisjon nõustub parlamendiga, et kõikides keeleversioonides kasutatav terminoloogia peaks olema järjepidev. 19. põhjendusega soovitakse lisada kõlvatu konkurents ja vaba konkurentsi piirav tegevus, mida selgesõnaliselt nimetatakse nõukogu ühise seisukoha inglis- ja prantsuskeelse versiooni artiklis 6. Ühise seisukoha prantsuskeelse versiooni 19. põhjenduses on kõnealused valdkonnad selgesõnaliselt loetletud, kuid ingliskeelses versioonis mitte. Komisjon teeb seepärast ettepaneku, et ingliskeelne versioon viidaks prantsuskeelse versiooniga kooskõlla. Ettepanek kasutada põhjenduses terminit "turg", ei kajasta piisavalt artikli 6 eesmärki kaitsta ühteaegu nii konkurentsisuhteid kui kai tarbijate ühishuve.[8] Komisjon teeb seepärast ettepaneku kasutada järgmist sõnastust: " Üldiselt täidab neid eesmärke seos selle riigi õigusega, kus kõlvatu konkurents mõjutab või tõenäoliselt mõjutab konkurentsisuhteid või tarbijate ühishuve. "

- Komisjon on põhimõtteliselt nõus, et keskkonnakahjustusi käsitleva erinormi kohaldamisala tuleb täpsustada, kuid avaldab kahetsust, et 32. muudatusettepanekus esitatud mõiste piirab normi kohaldamisala selliselt, et seda ei saa kohaldada näiteks õhusaaste puhul. Komisjon kiidab mõiste heaks ainul juhul, kui see hõlmab kõiki keskkonnakahjustustega seotud lepinguväliseid võlasuhteid, olenemata kahjustuse iseloomust.

- Muudatusettepaneku 26 kohaselt tuleks määruse rakendusaruandes pöörata erilist tähelepanu kahele küsimusele: kuidas liikmesriikide kohtud välisriigi õigust kohaldavad (muudatusettepaneku teine ja kolmas lõige) ja millist õigust kohaldatakse liiklusõnnetuste suhtes. Komisjon kinnitas juba oma muudetud ettepanekus, et on põhimõtteliselt nõus välisriigi õiguse kohaldamist käsitleva osaga, kuid komisjon on arvamusel, et kõnealuse artikli teises lõikes nimetatud kahjutasu ei peaks antud juhul käsitlema. See teema kuulub liikmesriikide tsiviilmateriaalõiguse valdkonda ning Rooma II määrus ei ole kohane raamistik nii keerulise küsimuse käsitlemiseks. Liiklusõnnetuste osas on aga muudatusettepanekus väga täpselt kirjeldatud rakendusaruande koostamise metoodika, mida tuleb järgida. Kuna komisjoni tööd reguleeritakse väga üksikasjaliku sisekorraeeskirjaga, soovib komisjon jääda oma muudetud ettepanekus esitatud sõnastuse juurde: "Aruandes kaalutakse ka võimalust teha ettepanek liiklusõnnetuste suhtes kohaldatavat õigust käsitleva ühenduse õigusakti väljatöötamiseks."

4.3 Muudatusettepanekud, mille komisjon tagasi lükkab

- Komisjon lükkab tagasi muudatusettepaneku 4 , mis võimaldaks kohtutele tegutsemist diskretsiooni alusel, sest see on liialt üldsõnaline. Kuigi kohtunikul on teatav otsustamisvabadus artiklites 4, 5, 10, 11 ja 12 sätestatud erandite suhtes kohaldatava õiguse määramisel, ei laiene see ülejäänud normidele. Eeldades, et määrus võetakse vastu, vähendaks soovitatud sõnastus õiguskindlust. Seepärast on komisjon arvamusel, et piisab põhjendustest 16 ja 18, milles osutatakse selgesõnaliselt erandile.

- Komisjon lükkab tagasi muudatusettepanekud 9, 15 ja 19 , millega kehtestataks erinorm eraelu puutumatuse või isiklike õiguste rikkumiste suhtes. Komisjon on esimesel lugemisel juba erinormi kehtestamise ettepaneku tagasi lükanud. Võttes arvesse poliitilist ummikseisu nõukogus, eelistab komisjon jätta kõnealuse keerulise küsimuse edaspidi määruse kohaldamisalast välja (vastav ettepanek tehti ka komisjoni muudetud ettepanekus), seda enam, et kõnealuses valdkonnas on vähe rahvusvahelisi vaidlusi.

- Komisjon ei saa nõustuda muudatusettepanekuga 10 , milles käsitletakse olukorda, kus pooled jätavad tahtlikult otsustamata, millist õigust kohaldada, ning mis annaks kohtule õiguse kasutada kõnealuse otsuse tegemiseks muid põhjendusi. Ettepanekus esitatud sõnastus ei täida õiguskindluse eesmärki, mille kohaselt peab pooltele olema kindlalt tagatud õigus otsustada.

- Komisjon lükkab tagasi muudatusettepanekud 11 ja 22 , millega soovitakse sätestada, et isikukahju juhtumite korral peaks kahjutasu määra kindlakstegemisel kohaldama restitutio in integrum põhimõtet. Kuigi komisjoni arvates on ettepanek märkimisväärne ja võimaldaks parandada liiklusõnnetuses kannatanute olukorda, tuleb arvestada, et sellisel juhul tuleks ühtlustada liikmesriikide tsiviilmateriaalõigust, mida ei saa aga teha õigusaktiga, mille eesmärk on ühtlustada rahvusvahelist eraõigust.

- Muudatusettepanekuga 12 soovitakse lisada uus põhjendus, mille kohaselt oleks hagejal soovi korral võimalik tõstatada ise kohaldatava õiguse küsimus. Komisjon selgitas juba oma muudetud ettepanekus, et vaatamata soovile lihtsustada igati kohtuniku tööd rahvusvahelise vaidluse korral, ei saa eeldada, et kõik pooled (eriti kui neid ei esinda advokaat) peaksid sellise otsuse tegema. Komisjon ei saa nõustuda sellise sättega ega ka kõnealuse põhjendusega, seda enam, et tegemist on horisontaalset laadi küsimusega, mida tuleks käsitleda üldisemalt. Samas on komisjon vastavalt juba muudetud ettepanekus esitatud ettepanekule nõus käsitlema määruse rakendusaruandes välisriigi õiguse kohaldamist liikmesriigi kohtutes.

- Samadel põhjustel lükkab komisjon tagasi ka muudatusettepaneku 13 , mille kohaselt peaks kohus omal algatusel tegema kindlaks välisriigi õiguse sisu ning peaks samuti saama küsida pooltelt abi. Komisjon on arvamusel, et enamik liikmesiike ei ole praegu võimelised kõnealust sätet kohaldama, sest puudub asjakohane tõhus struktuur. Komisjon möönab siiski, et tegemist on väga huvitava mõttekäiguga, millele tuleks määruse rakendusaruandes erilist tähelepanu pöörata.

- Kuna Euroopa Parlament lükkas tagasi muudatusettepaneku lisada määrusesse uus artikkel 15a, ei saa komisjon toetada ka muudatusettepanekut 16 , milles viidatakse selgesõnaliselt välja jäetud artiklile 15a.

- Komisjon ei saa nõustuda muudatusettepanekuga 17 , millega jäetakse määrusest välja konkurentsi piiravat tegevust käsitlev erinorm. Komisjon selgitas juba oma muudetud ettepanekus, et erinorm võimaldab suurendada õiguskindlust ja kohtuotsuse prognoositavust, sest määratletakse vaidlusega seotud kahju tekkimise koht. Komisjonile jääb arusaamatuks, miks kiitis Euroopa Parlament heaks ja isegi parandas erinormi käsitlevat põhjendust (põhjendus 21), kui ta otsustas käesoleva muudatusettepaneku välja jätta. Juhul kui parlament soovib erinormi tegelikult siiski määrusesse alles jätta, on komisjon nõus 31. muudatusettepanekus (mille parlament otsustas välja jätta) esitatud sõnastusega.

- Komisjon ei saa nõustuda muudatusettepanekuga 24 , millega seostatakse Rooma II määrus jälle ühenduse muude õigusaktidega (eelkõige siseturu õigusaktidega), mis mõjutavad kohaldatavat õigust. Arvestades viimasel ajal Euroopa Parlamendis ja nõukogus muude ettepanekute läbirääkimise käigus toimunud arengut ei ole selles määruses niisugust üksikasjalikku sätet enam vaja.

5. Kokkuvõte

Komisjon muudab oma ettepanekut vastavalt eespool nimetatule EÜ asutamislepingu artikli 250 lõike 2 kohaselt.

[1] KOM (2003) 427 (lõplik), 2003/0168 (COD)

[2] ELT C 241, 28.9.2004, lk 1.

[3] A6-0211/2005.

[4] KOM (2006) 83 (lõplik).

[5] Ühine seisukoht (EÜ) 22/2006, ELT C 289 E, 28.11.2006, lk 68–83.

[6] KOM (2006) 566 (lõplik).

[7] KOM (2005) 650 (lõplik).

[8] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 1998. aasta direktiivis 98/27/EÜ tarbijate huve kaitsvate ettekirjutuste kohta kasutatakse samuti mõistet " tarbijate ühishuvid ".