Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2014. aastaks /* COM/2013/0598 final - 2013/0286 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Kooskõlas nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) tuleb võtta meetmeid, et tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Tähtis vahend nende eesmärkide saavutamiseks on lubatud kogupüüki (TAC), kvoote ja püügikoormuse piiranguid hõlmav iga-aastane kalapüügivõimaluste kinnitamine. Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks liikmesriikide 2014. aasta kalapüügivõimalused seoses majanduslikult kõige tähtsamate Läänemere kalavarudega. Iga-aastast lubatud kogupüüki ja kvoote käsitlevate otsuste lihtsustamiseks ja selgitamiseks määratakse kalapüügivõimalused Läänemeres alates 2006. aastast kindlaks eraldi määrusega. · Üldine taust Komisjoni teatises 2014. aasta kalapüügivõimalusi käsitlevate konsultatsioonide kohta (COM(2013) 319 final) kirjeldatakse ettepaneku tausta. Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) edastas 2013. aasta mais ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) 2013. aasta juunis teadusnõuanded Läänemere 2014. aasta kalavarude kohta. Käesolevas ettepanekus on kaks osa, mis on olulised Läänemere kalanduspiirkondade haldamisel püügivõimaluste kaudu 2014. aastal: esimeses osas sätestatakse lubatud kogupüük ja kvoodid ning teises osas sätestatakse püügikoormuse piirangud kalalaevade tegevuse piiramise kaudu (merel viibitud päevade arv). · Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Kalapüügivõimalusi ja nende eraldamist liikmesriikidele reguleeritakse kord aastas. Kõige hiljutisem õigusakt on nõukogu 20. novembri 2012. aasta määrus (EL) nr 1088/2012, millega määratakse kindlaks Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2013. aastaks. Läänemere kalavarude haldamise seisukohast on oluline ka nõukogu 21. detsembri 2005. aasta määrus (EÜ) nr 2187/2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1434/98 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 88/98. Nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruses (EÜ) nr 1098/2007, millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava ning muudetakse määrust (EMÜ) nr 2847/93 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 779/97, on esitatud kõnealuste tursavarude taastamiseks kohaldatavad kontrolli- ja seiremeetmed. Lisaks on selles määruses sätestatud lääne- ja idaosa tursavarude lubatud kogupüükide kehtestamise eeskirjad ning asjaomased püügikoormuse piirangud. · Kooskõla ELi muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja eeskirjadega ning liidu säästva arengu poliitikaga. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega on konsulteeritud Teadusorganisatsioonid, kellega konsulteeriti, on Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) ning kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). Euroopa Liit palub ICESilt ning STECFilt igal aastal teadusnõuandeid tähtsate kalavarude kohta. Saadud nõuanded hõlmavad kogu Läänemere kalavaru, mille kohta esitatakse lubatud kogupüük. · Konsulteerimine huvitatud isikutega Läänemere piirkondliku nõuandekomisjoni (BSRAC) põhjalähedaste ja pelaagiliste kalavarude ühistöörühma koosolekul juunis 2013 peeti konsultatsioone kalapüügivõimalusi käsitleva komisjoni teatise alusel. ICES ja STECF esitasid ettepaneku teadusliku põhjenduse. Nimetatud koosolekul tutvustati 2014. aasta lubatud kogupüügi ja kvootide määramisel rakendatavaid eeskirju. Kaaluti kõiki asjaomaste kalavarude kohta esitatud esialgseid seisukohti ja võeti neid ettepanekus arvesse nii palju kui võimalik, minemata vastuollu olemasoleva poliitikaga või põhjustamata ohustatud varude olukorra halvenemist. Teatavatel juhtudel toetab Läänemere piirkondlik nõuandekomisjon komisjoni püüet kehtestada teadusnõuannetega rohkem kooskõlas olev lubatud kogupüük ning tursavarude mitmeaastase kava rakendamist lubatud kogupüügi kehtestamisel. See on siiski vastuolus merel tursapüügipäevade arvu vähendamisega. · Mõju hindamine Läänemere lääneosa tursa lubatud kogupüüki on vähendatud 15 % ja idaosa tursa lubatud kogupüüki suurendatud 7 %. Ettepanekuga nähakse ette, et viiest pelaagilistest liigist kolme liigi lubatud kogupüüki suurendatakse, ülejäänud kahe liigi kogupüüki aga vähendatakse. Üldiselt suureneksid kavandatud meetmete tulemusel ELi laevade kalapüügivõimalused Läänemerel kõikide kalavarude puhul (välja arvatud lõhevarud) kokku 10 %, kuni 644 000 tonnini. Lõhevarude püügivõimalused vähenevad 7 %, st kuni 116 000 isendini. Võttes aluseks kaheksas Läänemere-äärses riigis 2011. aastal täheldatud lossitud kala keskmist hinda, suureneb kalapüügivõimaluste väärtus 2014. aastal 12 miljoni euro võrra koguväärtuseni 412 miljonit eurot. Ettepanek ei kajasta ainult lühiajalisi probleeme, vaid on ka osa pikaajalisest strateegiast, mille kohaselt kalapüüki vähendatakse pikemas perspektiivis järk-järgult säästva tasemeni. Ettepaneku strateegia järgimine viiks seega keskmises või pikas perspektiivis stabiilse püügikoormuseni ja suuremate kvootideni. Strateegia rakendamisega kaasnevad pikas perspektiivis loodetavasti jätkusuutlikum kalapüük ja kasvav lossimismaht. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG · Kavandatud meetme kokkuvõte Ettepaneku eesmärk on kehtestada püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud, mida kohaldatakse ELi püügipiirkondades, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärk tagada kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt säästev maht. · Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artikli 43 lõige 3. · Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. · Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu asjakohase määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõiget 3, on liikmesriikidel otsustusvabadus nende püügivõimaluste jaotamisel piirkondadele või ettevõtjatele. Seega on liikmesriikidel piisavalt manööverdamisruumi selliste otsuste tegemisel, mis on seotud neile eraldatud kalapüügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikuga. Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise konkreetse määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. · Õigusakti valik Kavandatav õigusakt: määrus. Tegemist on ettepanekuga kalavarude haldamiseks ELi toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel ja see on kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikliga 20. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet. 5. TÄIENDAV TEAVE · Lihtsustamine Ettepanekuga lihtsustatakse jätkuvalt (ELi või liikmesriikide) ametiasutuste haldusmenetlusi, kuna selles sisalduvad Läänemere 2013. aasta püügivõimalusi käsitleva määrusega sarnased sätted. · Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel Ettepanek käsitleb iga-aastast määrust 2014. aasta kohta ega sisalda seetõttu läbivaatamisklauslit. · Üksikasjalik selgitus Ettepanekuga määratakse kindlaks Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2014. aastaks. Esitatud arvud kajastavad olemasolevaid teadusnõuandeid, konsulteerimist Läänemere piirkondliku nõuandekomisjoniga ning lubatud kogupüügi ja kvootide kehtestamise raamistikku, mis on esitatud komisjoni teatises kalapüügivõimalusi käsitlevate konsultatsioonide kohta. Selleks et vajaduse korral kehtestada ELi kvoodid Vene Föderatsiooniga ühiste kalavarude jaoks, arvati varude vastavad kogused maha ICESi soovitatud lubatud kogupüügist. Komisjoni eesmärk on tagada kalavarude säästev kasutamine vastavalt liidu poliitikale ja rahvusvahelistele kohustustele ning säilitada samas stabiilsed püügivõimalused, mistõttu lubatud kogupüügi iga-aastased muudatused on võimaluse piires limiteeritud, võttes arvesse konkreetse kalavaru seisukorda. Lubatud kogupüük ja liikmesriikidele eraldatud kvoodid on esitatud käesoleva määruse I lisas ja püügikoormuse piirangud II lisas. Tursavarude puhul on kavandatud lubatud kogupüük ja püügikoormuse piirangud kooskõlas Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastase kava nõuetega. Kõnealuse kava peaeesmärk on kalastussuremuse järkjärguline vähendamine pikas perspektiivis säästva tasemeni, et tagada varude taastamine ning suur ja stabiilne saak. Pärast tursavarude hindamiseks kasutatud andmete ja meetodite läbivaatamist analüüsiti ja muudeti vastavalt tegeliku kalastussuremuse ja maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagava kalastussuremuse andmeid. Kõnealust uut teavet arvesse võttes on vaja vähendada mõlemale tursavarule rakendatavat püügikoormust – 10 % Läänemere lääneosa ja 8,5 % idaosa tursavaru puhul. Kõiki Läänemere pelaagilisi kalavarusid (v.a Läänemere lääneosa räim) võiks 2014. aastal püüda maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tasemel; seetõttu vastab kavandatud lubatud kogupüük maksimaalset jätkusuutlikku saagikust tagavale kalastussuremusele. 2013/0286 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2014. aastaks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut ning arvestades järgmist: (1) Nõukogu määruse (EÜ) nr 2371/2002[1] kohaselt tuleb kehtestada meetmed, millega reguleeritakse juurdepääsu vetele ja kalavarudele ning säästvat kalandustegevust, võttes arvesse kättesaadavaid teaduslikke, tehnilisi ja majanduslikke nõuandeid ning eelkõige kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) koostatud aruannet ja piirkondlikelt nõuandekomisjonidelt saadud mis tahes nõuandeid. (2) Nõukogu on kohustatud vastu võtma meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavaru või kalavarurühma kaupa ja vajaduse korral ka teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalapüügivõimalused tuleks jaotada liikmesriikide vahel nii, et kõikidele liikmesriikidele oleks tagatud kõikide kalavarude puhul kalandustegevuse suhteline stabiilsus, võttes asjakohaselt arvesse määruses (EÜ) nr 2371/2002 kehtestatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. (3) Lubatud kogupüük tuleks kehtestada olemasolevate teadusnõuannete põhjal ja arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte ning tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise, pidades silmas ka arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus, eelkõige kohtumistel asjaomaste piirkondlike nõuandekomisjonidega. (4) Kalavarudele, mille suhtes kohaldatakse mitmeaastast kava, tuleks kalapüügivõimalused kehtestada kooskõlas kõnealustes kavades sätestatud eeskirjadega. Seega tuleks kehtestada Läänemere tursavarude püügipiirangud ja püügikoormuse piirangud kooskõlas nõukogu määruses (EÜ) nr 1098/2007 (millega kehtestatakse Läänemere tursavarude ja nende varude püügi mitmeaastane kava)[2] (edaspidi „Läänemere tursavarude majandamise kava”) sätestatud eeskirjadega. (5) Arvestades teadusnõuandeid, saab Läänemere tursavarude suhtes kohaldatava püügikoormuse reguleerimise muuta paindlikuks, ohustamata Läänemere tursavarude haldamise kava eesmärkide saavutamist ja põhjustamata kalastussuremuse suurenemist. Selline paindlikkus võimaldaks püügikoormust tõhusamalt korraldada, kui kvoote ei jaotata liikmesriigi laevastiku vahel võrdselt, ning see hõlbustaks kvoodivahetuse korral kiiret reageerimist. Seetõttu peaks liikmesriigil olema lubatud eraldada tema lipu all sõitvale laevale sadamast äraoleku lisapäevi, kui sama arv sadamast äraoleku päevi võetakse ära teistelt asjaomase liikmesriigi lipu all sõitvatelt laevadelt. (6) Käesolevas määruses sätestatud püügivõimalusi tuleks kasutada vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009,[3] eelkõige vastavalt selle artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse püügi ja püügikoormuse registreerimist ning teavet kalapüügivõimaluste ammendumise andmete kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta. (7) Nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96[4] artikli 2 kohaselt tuleb kindlaks määrata, milliste kalavarude puhul kehtivad kõnealuses artiklis kindlaks määratud meetmed. (8) Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, on oluline avada käesoleva määrusega hõlmatud püügipiirkonnad alates 1. jaanuarist 2014. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I peatükk Üldsätted Artikkel 1 Sisu Käesoleva määrusega määratakse kindlaks teatavate Läänemere kalavarude ja kalavarurühmade püügivõimalused 2014. aastaks. Artikkel 2 Reguleerimisala Käesolevat määrust kohaldatakse Läänemerel kala püüdvate ELi laevade suhtes. Artikkel 3 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: a) Rahvusvahelise Mereuurimise Nõukogu (ICES) püügipiirkonnad on nõukogu määruse (EÜ) nr 2187/2005[5] I lisas täpsustatud geograafilised piirkonnad; b) „Läänemeri” – ICESi alarajoonid 22–32; c) „ELi laev” – liikmesriigi lipu all sõitev ja ELis registreeritud kalalaev; d) „lubatud kogupüük” (TAC) – igast kalavarust aastas püüda lubatav kogus; e) „kvoot” – liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist; f) „sadamast äraoleku päev” – mis tahes 24 tunni pikkune katkematu ajavahemik või osa sellest, mille kestel laev ei ole sadamas. II peatükk Kalapüügivõimalused Artikkel 4 Lubatud kogupüük ja selle eraldamine Lubatud kogupüük, kvoodid ning vajaduse korral nendega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud I lisas. Artikkel 5 Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted 1. Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira: a) määruse (EÜ) nr 2371/2002 artikli 20 lõike 5 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist; b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohast ümberjaotamist; c) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 3 kohast lubatud lisakoguste lossimist; d) määruse (EÜ) nr 847/96 artikli 4 kohast koguste kinnipidamist; e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 37, 105, 106 ja 107 kohast mahaarvamist. 2. Kui käesoleva määruse I lisas ei ole ette nähtud teisiti, kohaldatakse määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse ennetuslikku lubatud kogupüüki, ning kõnealuse määruse artikli 3 lõikeid 2 ja 3 ning artiklit 4 selliste kalavarude suhtes, mille suhtes kohaldatakse analüütilist lubatud kogupüüki. Artikkel 6 Saagi ja kaaspüügi lossimise tingimused Kalavarusid, mille suhtes on kehtestatud püügi piirnorm, võib pardal hoida või laevalt lossida ainult juhul, kui saagi ja kaaspüügi on püüdnud sellise liikmesriigi laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud. Artikkel 7 Püügikoormuse piirangud 1. Püügikoormuse piirangud on esitatud II lisas. 2. Lõikes 1 osutatud piiranguid kohaldatakse ka ICESi alarajoonide 27 ja 28.2 suhtes, välja arvatud juhul, kui komisjon on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 29 lõikega 2 otsustanud jätta need alarajoonid kõnealuse määruse artikli 8 lõike 1 punktis b, artikli 8 lõigetes 3, 4 ja 5 ning artiklis 13 sätestatud piirangute kohaldamisalast välja. 3. Lõikes 1 osutatud piiranguid ei kohaldata ICESi alarajooni 28.1 suhtes, välja arvatud juhul, kui komisjon on otsustanud kooskõlas määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 29 lõikega 4, et määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punktis b ning artikli 8 lõigetes 3, 4 ja 5 sätestatud piiranguid kohaldatakse kõnealuse alarajooni suhtes. III peatükk Lõppsätted Artikkel 8 Andmete edastamine Kui liikmesriigid saadavad komisjonile püütud koguste lossimisandmeid määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt, tuleb selleks kasutada käesoleva määruse I lisas sätestatud kalaliikide koode. Artikkel 9 Jõustumine Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Seda kohaldatakse 1. jaanuarist 2014. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja I LISA ELi LAEVADE LUBATUD KOGUPÜÜGID PIIRKONDADES, KUS KEHTIVAD LUBATUD KOGUPÜÜGID KALALIIKIDE JA PIIRKONDADE KAUPA Järgmistes tabelites sätestatakse lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid (eluskaalu tonnides, kui ei ole sätestatud teisiti) kalavarude kaupa ning vajaduse korral lubatud kogupüügi ja kvootide haldamisega seotud tingimused. Viited püügipiirkondadele on viited ICESi püügipiirkondadele, kui ei ole sätestatud teisiti. Kalavarudele viidatakse liikide ladinakeelsete nimetuste tähestikulises järjekorras. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmist ladinakeelsete nimetuste ja tavanimetuste vastavustabelit: Teaduslik nimi || Kolmetäheline kood || Tavanimetus Clupea harengus || HER || Räim Gadus morhua || COD || Tursk Pleuronectes platessa || PLE || Atlandi merilest Salmo salar || SAL || Lõhe Sprattus sprattus || SPR || Kilu Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoonid 30–31 || || || Clupea harengus || || HER/3D30.; HER/3D31. Soome || 116 963 || || Rootsi || 25 699 || || || || || Euroopa Liit || 142 662 || || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || 142 662 || || Analüütiline TAC Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoonid 22–24 || Clupea harengus || || HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. || Taani || 2 769 || || Saksamaa || 10 900 || Soome || 1 || || Poola || 2 570 || Rootsi || 3 514 || || || || Euroopa Liit || 19 754 || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || 19 754 || || Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. || || || || || Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoonide 25–27, 28.2, 29 ja 32 ELi veed || Clupea harengus || || HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.2; HER/3D29.; HER/3D32. Taani || 3 157 || || Saksamaa || 837 || || Eesti || 16 122 || || Soome || 31 469 || || Läti || 3 979 || || Leedu || 4 189 || || Poola || 35 752 || || Rootsi || 47 995 || || || || || Euroopa Liit || 143 500 || || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || Ei kohaldata || Analüütiline TAC Liik: || Räim || || Püügipiirkond: || Alarajoon 28.1 || Clupea harengus || || HER/03D.RG || || || Eesti || 14 186 || || Läti || 16 534 || || || || || Euroopa Liit || 30 720 || || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || 30 720 || || Analüütiline TAC || || || Liik || Tursk || Püügipiirkond: || Alarajoonide 25–32 ELi veed || Gadus morhua || || COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. Taani || 15 147 || || Saksamaa || 6 025 || || Eesti || 1 476 || || Soome || 1 159 || || Läti || 5 632 || || Leedu || 3 710 || || Poola || 17 440 || || Rootsi || 15 345 || || || || || Euroopa Liit || 65 934 || || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || Ei kohaldata || Analüütiline TAC || || || Liik: || Tursk || || Püügipiirkond: || Alarajoonid 22–24 || || Gadus morhua || || COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. Taani || 7 436 || || Saksamaa || 3 636 || || Eesti || 165 || || Soome || 146 || || Läti || 615 || || Leedu || 399 || || Poola || 1 990 || || Rootsi || 2 650 || || || || || Euroopa Liit || 17 037 || || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || 17 037 || || Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. || || || Liik: || Atlandi merilest || || Püügipiirkond: || Alarajoonide 22–32 ELi veed || || Pleuronectes platessa || || PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. Taani || 2 151 || || Saksamaa || 239 || || Poola || 450 || || Rootsi || 162 || || || || || Euroopa Liit || 3 002 || || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || 3 002 || || Ennetuslik TAC Liik: || Lõhe || Püügipiirkond: || Alarajoonide 22–31 ELi veed || Salmo salar || || SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. Taani || 22 467 || (1) || Saksamaa || 2 500 || (1) || Eesti || 2 283 || (1) || Soome || 28 015 || (1) || Läti || 14 290 || (1) || Leedu || 1 680 || (1) || Poola || 6 816 || (1) || Rootsi || 30 370 || (1) || || || || Euroopa Liit || 108 421 || (1) || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || Ei kohaldata || Analüütiline TAC Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3. Ei kohaldata määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4. __________ || || || (1) Väljendatakse isendite arvuna. Liik: || Lõhe || Püügipiirkond: || Alarajooni 32 ELi veed || Salmo salar || || SAL/3D32. || || || Eesti || 744 || (1) || Soome || 6 512 || (1) || || || || Euroopa Liit || 7 256 || (1) || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || Ei kohaldata || Ennetuslik TAC __________ || || || (1) Väljendatakse isendite arvuna. Liik: || Kilu || || Püügipiirkond: || Alarajoonide 22–32 ELi veed || || Sprattus sprattus || || SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. Taani || 21 909 || (1) || Saksamaa || 13 880 || (1) || Eesti || 25 441 || (1) || Soome || 11 469 || (1) || Läti || 30 727 || (1) || Leedu || 11 115 || (1) || Poola || 65 207 || (1) || Rootsi || 42 354 || (1) || || || || Euroopa Liit || 222 102 || || || || || Lubatud kogupüük (TAC) || Ei kohaldata || || Analüütiline TAC __________ (1) Vähemalt 92 % lossitud saagist võrreldes selle kvoodiga peab olema kilu. Räime kaaspüüki tuleb arvestada kvoodi ülejäänud 8 % alusel (HER/*3BCDC). II LISA PÜÜGIKOORMUSE PIIRANGUD 1. Liikmesriigid tagavad, et nende lipu all sõitvatel laevadel, mis kalastavad traalide, ankurdatud põhjanootade või muude samalaadsete püügivahenditega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, nakkevõrkude, põhja kinnitatud võrkude või abaratega, mille võrgusilma suurus on 90 mm või suurem, põhjapüügivahendite ja õngejadadega, v.a triivõngejadade, ridvata õngede ja taglasõngejadadega, on õigus kuni: a) 147 sadamast äraoleku päevale ICESi alarajoonides 22–24, välja arvatud ajavahemikul 1.–30. aprillini, mil kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punkti a, ning b) 146 sadamast äraoleku päevale ICESi alarajoonides 25–28, välja arvatud ajavahemikul 1. juulist kuni 31. augustini, mil kohaldatakse määruse (EÜ) nr 1098/2007 artikli 8 lõike 1 punkti b. 2. Aasta jooksul sadamast äraoleku päevade maksimumarv, mil laev võib viibida kahes punkti 1 alapunktides a ja b osutatud piirkonnas, kalastades punktis 1 osutatud püügivahendiga, ei või olla suurem kui ühele neist kahest piirkonnast eraldatud sadamast äraoleku päevade maksimumarv. 3. Erandina punktidest 1 ja 2 ning kui see on vajalik kalapüügivõimaluste tõhusaks haldamiseks, võivad liikmesriigid eraldada nende lipu all sõitvatele laevadele sadamast äraoleku lisapäevi, eeldusel et sama arv sadamast äraoleku päevi võetakse ära nende lipu all sõitvatelt teistelt laevadelt samas piirkonnas, kus kehtib koormusepiirang ning kus püügivõimsus kilovattides iga doonorlaeva puhul on suurem kui asjaomase päevi juurde saava laeva püügivõimsus või sellega võrdne. Päevi juurde saavate laevade koguarv ei tohi ületada 10 % kõikidest asjaomase liikmesriigi laevadest, millele on osutatud punktis 1. [1] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2371/2002, 20. detsember 2002, ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta (EÜT L 358, 31.12.2002, lk 59). [2] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1098/2007, 18. september 2007, millega kehtestatakse mitmeaastane kava (ELT L 248, 22.9.2007, lk 1). [3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, 20. november 2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1). [4] Nõukogu määrus (EÜ) nr 847/96, 6. mai 1996, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3). [5] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2187/2005, 21. detsember 2005, mis käsitleb Läänemere, Suur- ja Väike-Belti ning Sundi kalavarude kaitsmist tehniliste meetmete abil (ELT L 349, 31.12.2005, lk 1).