P8_TA(2018)0333

Loodusvarade läbipaistev ja vastutustundlik majandamine ning metsad arenguriikides

Euroopa Parlamendi 11. septembri 2018. aasta resolutsioon loodusvarade läbipaistva ja vastutustundliku majandamise ning metsade kohta arenguriikides (2018/2003(INI))

(2019/C 433/09)

Euroopa Parlament,

— võttes arvesse metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse (FLEGT) tegevuskava (september 2001) ning FLEGTi vabatahtlikke partnerluslepinguid kolmandate riikidega,

— võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (ELi toimimise leping) ja selle artiklit 208,

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrust (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (1) (ELi puidumäärus),

— võttes arvesse 2011. aasta Busani tulemusliku arengukoostöö partnerlust,

— võttes arvesse ÜRO 2015.–2030. aasta kestliku arengu eesmärke,

— võttes arvesse ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste 21. konverentsil (COP21) sõlmitud Pariisi kokkulepet,

— võttes arvesse komisjoni lõpparuannet pealkirjaga „ELi tarbimise mõju metsade raadamisele: põhjalik analüüs ELi tarbimise mõju kohta metsade raadamisele“ (2013),

— võttes arvesse komisjoni keskkonna peadirektoraadi tellitud teostatavusuuringu kavandit, milles käsitletakse võimalusi tõhustada ELi tegevust metsade raadamise vastu võitlemisel (2017),

— võttes arvesse komisjoni 17. oktoobri 2008. aasta teatist „Toimetulek metsade raadamisest ja metsade seisundi halvenemisest tulenevate probleemidega, et võidelda kliimamuutuste ja bioloogilise mitmekesisuse hävimise vastu“ (COM(2008)0645),

— võttes arvesse 2010. aasta tarbekaupade foorumit (jaemüüjate, tootjate ja teenusepakkujate ülemaailmne tööstusvõrgustik), kus püstitati eesmärk viia aastaks 2020 foorumi liikmete tarneahelates metsaraadamise netotulemus nulli,

— võttes arvesse 2011. aasta Bonni väljakutset, mis seisneb püüdes taastada 2020. aastaks kogu maailmas 150 miljonit hektarit ning 2030. aastaks 350 miljonit hektarit raadatud ja rikutud alasid,

— võttes arvesse partnerlust „Tropical Forest Alliance 2020“,

— võttes arvesse 2014. aasta New Yorgi deklaratsioon metsade kohta ja tegevuskava,

— võttes arvesse nõukogu 2016. aasta järeldusi metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahalduse ja puidukaubanduse kohta,

— võttes arvesse Amsterdami deklaratsiooni „Teeme lõpu Euroopa riikide põllumajandustoorme tarneahelatest tingitud metsaraadamisele“ (detsember 2015),

— võttes arvesse komisjoni strateegiat „Kaubandus kõigile“ (2015),

— võttes arvesse raadamisest ja metsade seisundi halvenemisest tulenevate heitkoguste vähendamist käsitlevat ÜRO programmi (REDD+),

— võttes arvesse ÜRO metsanduse strateegilist kava aastateks 2017–2030, milles määratakse kindlaks kuus ülemaailmset metsandusalast eesmärki ja 26 nendega seotud sihti, mis tuleb saavutada aastaks 2030,

— võttes arvesse 17. juunil 1994. aastal vastu võetud ÜRO konventsiooni, mis käsitleb kõrbestumise tõkestamist,

— võttes arvesse ÜRO Arenguprogrammi (UNDP) arendatavaid riiklikke kestlikke toormeplatvorme,

— võttes arvesse metsaõigusnormide täitmise järelevalve ja metsahalduse kahepoolse koostöö mehhanismi Hiinaga (2009),

— võttes arvesse 1966. aasta kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelist pakti,

— võttes arvesse 1966. aasta majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelist pakti,

— võttes arvesse 1969. aasta Ameerika inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni,

— võttes arvesse 1987. aasta inimõiguste ja rahvaste õiguste Aafrika hartat,

— võttes arvesse Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) 1989. aasta konventsiooni nr 169 põlisrahvaste ja hõimurahvaste kohta,

— võttes arvesse ÜRO 2007. aasta põlisrahvaste õiguste deklaratsiooni,

— võttes arvesse ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) 2012. aasta vabatahtlikke suuniseid maaomandi vastutustundliku majandamise kohta,

— võttes arvesse FAO 2014. aasta põhimõtteid toidu- ja põllumajandussüsteemidesse vastutustundlikult investeerimise kohta,

— võttes arvesse viimast aruannet Maa taluvuspiiride kohta,

— võttes arvesse ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise 1973. aasta konventsiooni (CITES),

— võttes arvesse 1992. aasta bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni ning sellega seotud 2000. aasta Cartagena bioohutuse protokolli ja 2010. aasta geneetilistele ressurssidele juurdepääsu ja nende kasutamisest saadava tulu õiglase ja erapooletu jaotamise Nagoya protokolli,

— võttes arvesse jätkusuutliku rahastamise kõrgetasemelise eksperdirühma lõpparuannet,

— võttes arvesse ÜRO Inimõiguste Nõukogu poolt 2011. aastal heaks kiidetud äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtteid ja 2011. aastal ajakohastatud OECD suuniseid rahvusvahelistele ettevõtetele,

— võttes arvesse oma 4. aprilli 2017. aasta resolutsiooni palmiõli ja vihmametsade hävitamise kohta (2),

— võttes arvesse oma 25. oktoobri 2016. aasta resolutsiooni juriidilise isiku vastutuse kohta inimõiguste raskete rikkumiste puhul kolmandates riikides (3),

— võttes arvesse 2018. aasta aprillis tehtud kodanikuühiskonna esindajate avaldust ELi rolli kohta metsade ja õiguste kaitsel,

— võttes arvesse ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastu võitlemise büroo üleilmset kava võitluseks looduslike liikide ja metsade suhtes toimepandavate kuritegude vastu,

— võttes arvesse oma 12. septembri 2017. aasta resolutsiooni rahvusvahelise kaubanduse ja ELi kaubanduspoliitika mõju kohta ülemaailmsetele väärtusahelatele (4),

— võttes arvesse kodukorra artiklit 52,

— võttes arvesse arengukomisjoni raportit ja keskkonna-, rahvatervise- ja toiduohutuse komisjoni ning rahvusvahelise kaubanduse komisjoni arvamusi (A8-0249/2018),

A. arvestades, et liigirikkad metsad aitavad märkimisväärselt kliimamuutuste tagajärgi leevendada ja nendega kohaneda ning elurikkust säilitada;

B. arvestades, et metsades elab 300 miljonit inimest ning 1,6 miljardi inimese, sealhulgas enam kui 2 000 põlisrahvastikurühma elatis sõltub vahetult metsast; arvestades, et metsadel on suur tähtsus kohaliku arengu seisukohalt; arvestades, et metsad on koduks hinnanguliselt 80 %-le maismaaliikidest, mistõttu nad kujutavad endast tähtsat elurikkuse varamut; arvestades, et FAO andmetel hävib igal aastal umbes 13 miljonit hektarit metsa;

C. arvestades, et metsaraadamine ja metsade seisundi halvenemine leiab aset peamiselt lõunapoolkeral ja troopikametsades;

D. arvestades, et metsad takistavad mulla degradeerumist ja kõrbestumist ning vähendavad sellega põua-, üleujutuste ja maalihete ohtu;

E. arvestades, et metsad on väga tähtsad kestliku põllumajanduse jaoks ning parandavad inimeste toitumist ja toiduga kindlustatust;

F. arvestades, et metsad pakuvad ka olulisi ökosüsteemiteenuseid, mis soodustavad kestlikku põllumajandust tänu veeringe reguleerimisele, mullakatte stabiliseerimisele, mullaviljakuse säilitamisele, kliima reguleerimisele ning looduslike tolmeldajate ja põllukultuuride kahjureid hävitavate liikide jaoks sobivate elupaikade võimaldamisele;

G. arvestades, et metsast saadavad tooted annavad umbes ühe protsendi maailma SKPst;

H. arvestades, et metsade taastamine on üks võimalus, mis aitab hoida globaalse soojenemise 1,5 kraadi piirides; arvestades, et kõik valitsused peaksid tunnistama oma vastutust ja võtma meetmeid, et vähendada oma riikides kasvuhoonegaasidest põhjustatud kulusid;

I. arvestades, et metsaraadamine ja metsade seisundi halvenemine on tähtsuselt teine inimtekkelise CO2-heite põhjustaja ning annab 20 % kõigist maailma kasvuhoonegaaside heitkogustest;

J. arvestades, et küttepuu on arengumaades endiselt peamine metsast saadav toode ning paljudes Aasia ja Aafrika riikides tähtsaim energiaallikas; arvestades, et Sahara-taguses Aafrikas kasutab neli inimest viiest toiduvalmistamisel ikka veel küttepuid;

K. arvestades, et põlismetsades on suur elurikkus ning nad talletavad majandusmetsade või kahjustatud metsadega võrreldes 30–70 % rohkem süsinikku;

L. arvestades, et selge, põhjalik ja ajakohastatud teave metsasuse kohta on väga tähtis tulemusliku seire ja õiguskaitse seisukohalt;

M. arvestades, et kuigi FLEGTi vabatahtlikud partnerluslepingud on osutunud metsahalduse parandamisel väärtuslikuks abiks, on neil siiski palju puudusi;

N. arvestades, et FLEGTi vabatahtlikes partnerluslepingutes keskendutakse tööstuslikule metsaraiele, kuid ülekaalukalt suurim osa ebaseaduslikust raiest on väikesemahuline ja maaelanike küttepuiduvajaduse katmiseks tehtav raie;

O. arvestades, et FLEGTi vabatahtlikes partnerluslepingutes on mõiste „ebaseaduslik“ liiga kitsalt määratletud ega hõlma teinekord olulisi maaomandi ja kohalike elanike õigustega seotud küsimusi;

P. arvestades, et FLEGTi vabatahtlikes partnerluslepingutes on REDD+ ja sertifitseerimine jäänud teineteisest eraldatud algatusteks, mida tuleb täiendavalt kooskõlastada;

Q. arvestades, et FLEGTi eesmärkide täitmine sõltub suurel määral sellistest suurtest puitu tootvatest, töötlevatest ja sellega kauplevatest riikidest nagu Hiina, India, Jaapan, Lõuna-Korea ja Venemaa ning nende tahtest võidelda ebaseadusliku metsaraie ja ebaseaduslikult raiutud puidust valmistatud toodetega kauplemise vastu, ning et seni on kahepoolsed dialoogid nende partnerriikidega andnud vähe tulemusi;

R. arvestades, et ELi puidumääruse eesmärk on tagada, et ELi turule ei lastaks ebaseaduslikult raiutud puitu; arvestades, et ELi puidumääruse läbivaatamisel 2016. aastal jõuti järeldusele, et määruse rakendamine ja jõustamine on olnud puudulik; arvestades, et käesoleva aasta algul käivitati avalikud konsultatsioonid ELi puidumääruse kohaldamisala võimaliku muutmise teemal;

S. arvestades, et igasuguse looduslike liikide kaitse strateegilise käsitluse keskmes peaksid olema kaitsealad; arvestades, et need peaksid toimima turvaliste ja kaasavate majandusarengu keskmetena, mis tuginevad kestlikule põllumajandusele, energeetikale ja turismile, ning aitama arendada head valitsemistava;

T. arvestades, et Sahara-taguses Aafrikas on loodusparkide kestlikul arendamisel suur osa avaliku ja erasektori partnerlustel, mille raames tunnustatakse metsakogukondade õigusi;

U. arvestades, et metsade kaitset ja säilitamist takistab oluliselt korruptsioon ja institutsioonide nõrkus; arvestades, et ÜRO Keskkonnaprogrammi (UNEP) ja Interpoli 2016. aasta ühisaruandes (5) märgitakse, et metsaga seotud kuriteod (metsakuriteod) on üks viiest peamisest probleemist, mis takistavad kestliku arengu eesmärkide saavutamist, ning väidetakse, et ebaseadusliku metsaraie maht on 15–30 % kogu maailma seaduslikust puidukaubandusest; arvestades, et Maailmapanga andmetel kaotavad riigid, kus toimub ebaseaduslik raie ja puidukaubandus, selle tõttu igal aastal 15 miljardit USA dollarit;

V. arvestades, et metsakuriteod võivad esineda mitmel kujul, näiteks väärtuslike (CITESis loetletud) metsaliikide ebaseadusliku ekspluateerimise näol; ebaseadusliku raiena, et saada materjali ehituseks ja mööblitootmiseks; ebaseadusliku raiena, et tarnida paberitööstusele puitmassi, ja puidu nö puhtakspesemisena istandus- ja põllumajanduse varifirmade kaudu; ning kaitsealadel ja neist väljaspool tehtavate ebaseaduslike raietena suurel määral reguleerimata küttepuu- ja puusöekaubanduse kattevarju all;

W. arvestades, et linnastumine, halb valitsemine, suuremahuline põllumajanduslik metsaraadamine, kaevandamine ja taristute arendamine põhjustavad tõsiseid inimõiguste rikkumisi, millel on hävitav mõju metsarahvastele ja kohalikele kogukondadele – näiteks maade hõivamise, elanike sunniviisilise minemaajamise, politsei poolt ahistamise, meelevaldsete vahistamiste ning kogukonnajuhtide, inimõiguslaste ja aktivistide kurjategijatena kohtlemise näol;

X. arvestades, et ÜRO 2030. aasta tegevuskavas seatakse eesmärk peatada 2020. aastaks raadamine ja metsade seisundi halvenemine ning anda neile protsessidele tagasikäik; arvestades, et see eesmärk sisaldub ka Pariisi kliimakokkuleppes ning selles ei tohiks järeleandmisi teha;

Y. arvestades, et 15. kestliku arengu eesmärgis mainitakse sõnaselgelt metsade hea majandamise vajalikkust, ning metsad aitavad olulisel määral mitmeid teisi säästliku arengu eesmärke täita;

Z. arvestades, et REDD+ on toonud paljudele arengumaadele nii ökoloogilist kui ka sotsiaalset kasu, mis ulatub elurikkuse kaitsest maaelu arengu ning metsade parema haldamiseni; arvestades, et samas on programm saanud palju kriitikat metsakogukondade survestamise pärast;

AA. arvestades, et on üha rohkem tõendeid selle kohta, et kogukonna omandiõiguste kindlustamine aitab raadamist vähendada ja metsade majandamist säästvamaks muuta;

AB. arvestades, et 80 % maailma metsaraadamise põhjuseks on põllumajandus; arvestades, et metsaraadamise taga on, eriti troopikamaades, eeskätt loomakasvatus ning suured tööstuslikud soja- ja õlipalmiistandused ning seda põhjustab arenenud ja kasvava majandusega riikide kasvav nõudlus nende toodete järele ning tööstusliku põllumajandustootmise kiire areng kogu maailmas; arvestades, et komisjoni 2013. aasta uuringus leiti, et aastatel 1990–2008 oli EL maailma suurim metsaraadamist põhjustanud toodete netoimportija; arvestades, et selle tõttu on ELil otsustav osa võitluses raadamise ja metsade seisundi halvenemise vastu, eriti arvestades sealset nõudlust ja tema hoolsuskohustuse nõudeid põllumajandustoorme suhtes;

AC. arvestades, et sojakasvatuse laienemine on tekitanud selliseid sotsiaalseid ja keskkonnaprobleeme nagu mullaerosioon, veevarude ammendumine, pestitsiididega saastamine ja inimeste sunniviisiline ümberasustamine; arvestades, et kõige rohkem on kannatanud põlisrahvaste kogukonnad;

AD. arvestades, et õlipalmiistanduste laienemine on põhjustanud metsade ulatuslikku hävitamist ja sotsiaalseid konflikte, kus istandusettevõtjad on vastamisi kohalike kogukondade ja põliselanikega;

AE. arvestades, et viimasel ajal on erasektor ilmutanud kasvavat huvi metsade kaitse vastu ning enam kui 400 ettevõtet on kooskõlas metsi käsitleva New Yorgi deklaratsiooniga kohustunud mitte põhjustama oma toodete ja tarneahelatega metsaraadamist, kusjuures keskendutakse eriti sellistele toodetele nagu palmiõli, soja, puit ja loomaliha; arvestades, et sellele vaatamata on põllumajandustoodetele suunatud avaliku sektori meetmed seniajani suhteliselt haruldased;

1. tuletab meelde, et kestliku arengu tegevuskavas aastani 2030 tunnistatakse, et bioloogiliselt mitmekesistel metsadel on suur tähtsus nii kestliku arengu kui ka Pariisi kokkuleppe jaoks; kinnitab, et kestlik ja kaasav metsamajandus ning metsatoorme vastutustundlik kasutamine on kõige odavamad ja tulemuslikumad looduslikud süsiniku sidumise ja salvestamise meetodid;

2. palub, et EL aitaks lisada metsarikaste arengumaade riiklikult kindlaksmääratud panuste hulka metsade ja maade haldamise eesmärgid;

3. tuletab meelde, et Pariisi kokkulepe nõuab kõigilt osalistelt meetmeid süsinikusidujate, sh metsade säilitamiseks ja nende seisundi parandamiseks;

4. märgib, et metsade raadamise ja nende seisundi halvenemise peatamine ning metsade taastumise võimaldamine moodustaks vähemalt 30 % leevendusmeetmetest, mida on vaja selleks, et globaalne soojenemine ei ületaks 1,5 °C ( 6 )

5. märgib, et metsade raadamine põhjustab 11 % kõigist maailma inimtekkeliste kasvuhoonegaaside heitkogustest, mis ületab kõigi sõiduautode põhjustatud summaarse heite;

6. kinnitab metsamajanduse tüübi olulisust troopikapiirkonna süsinikubilansi jaoks, nagu rõhutatakse hiljutistes uuringutes ( 7 ) , mis näitasid, et mitte ainult ulatuslik metsaraadamine, nagu varem arvati, vaid ka leebemad metsade seisundi halvendamise viisid võivad tekitada suuri süsiniku heitkoguseid – enam kui poole koguheitest;

7. märgib, et taasmetsastamine, olemasolevate metsade seisundi parandamine ja metsastunud alade laiendamine põllumajandusmaastikel agrometsanduse kaudu on ainsad reaalsed heitkoguste vähendamise allikaid, mis võivad oluliselt aidata Pariisi kokkuleppe eesmärke täita;

8. tuletab meelde nn Bonni väljakutset ( 8 ) , mille eesmärk – taastada 2030. aastaks 350 miljonit hektarit halvenenud seisundiga ja raadatud maad – võib tuua aastas kasu umbes 170 miljardi USA dollari ulatuses valglate kaitse ja põllukultuuride saagikuse ja metsasaaduste koguste suurenemise kaudu ning siduda aastas kuni 1,7 gigatonni süsinikdioksiid-ekvivalenti;

9. kutsub komisjoni üles järgima ELi rahvusvahelisi kohustusi, sealhulgas kohustusi, mis on võetud COP21, ÜRO metsandusfoorumi (UNFF), ÜRO bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni, metsi käsitleva New Yorgi deklaratsiooni ning kestliku arengu eesmärgi 15, konkreetsemalt eesmärgi 15.2 raames, mille kohaselt tuleb 2020. aastaks edendada kõigi metsatüüpide säästvat majandamist, peatada metsaraadamine, taastada halvenenud seisundiga metsad ning üleilmselt oluliselt suurendada metsastamist ja taasmetsastamist;

10. tuletab eraldi meelde, et liit on kohustunud järgima bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Aichi eesmärke, mille kohaselt tuleb 2020. aastaks kaitse alla võtta 17 % kõigist elupaikadest, taastada 15 % kahjustatud ökosüsteemidest ning viia metsade hävimine peaaegu nulli või vähemalt vähendada seda poole võrra;

11. märgib, et lennundussektor loodab suurel määral süsinikdioksiidi kompenseerimismehhanismile, mis hõlmab ka metsi; rõhutab samas, et mõtet metsadest kui kompenseerijast on tõsiselt kritiseeritud, sest selle mõju on raske mõõta ja võimatu garanteerida; on veendunud, et Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon (ICAO) peaks metsad rahvusvahelise lennunduse süsinikdioksiidi kompensatsiooni ja vähendamise mehhanismist (CORSIA) välja jätma;

12. toonitab, et metsaraadamise käivitajad ei hõlma üksnes metsandusvaldkonda, vaid seonduvad paljude selliste probleemidega nagu maa omandiõigused, põlisrahvaste õiguste kaitse, põllumajanduspoliitika ja kliimamuutused; kutsub komisjoni üles jõulisemalt tegutsema FLEGTi vabatahtlike partnerluslepingute täieliku ja tulemusliku rakendamise nimel ning tegelema raadamise probleemiga terviklikult ja ühtse poliitikaraamistiku kaudu, mis tähendab metsast sõltuvate kogukondade maaomandiõiguste sisulist tunnustamist ja austamist, eeskätt seoses ELi arenguabi rahastamisega ning FLEGTi vabatahtlike partnerluslepingute sõelkontrolli teostamisega, ning tegema seda nii, et metsandus annaks kohalikele kogukondadele elatist üheaegselt ökosüsteemide kaitsega;

13. palub, et komisjon avaldaks iga kahe aasta tagant FLEGTi tegevuskava täitmise aruande; rõhutab, et aruanne peaks hõlmama vabatahtlike partnerluslepingute täitmise hindamist, tähtaegadest kinnipidamist, kogetud raskusi ja võetud või kavandatud meetmeid;

14. märgib, et vabatahtlike partnerluslepingute edukas täitmine on tõenäolisem, kui neis nähakse ette puiduvarude majandamisega seotud kaitsetumate rühmade (väiketalunikud, mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, „mitteametliku“ sektori sõltumatud ettevõtjad) sihipärasem toetamine; rõhutab vajadust tagada, et sertifitseerimisprotsessis järgitakse metsa majandamisega tegelevate kaitsetumate elanikerühmade huve;

15. rõhutab troopilise puiduga ebaseadusliku kaubitsemise vastase võitluse tähtsust; soovitab, et komisjon võtaks edaspidi ELi riikidesse eksporditavatele kontrollitud ja seaduslikele puittoodetele väljastatavate FLEGTi ekspordilitsentside üle peetavatel läbirääkimistel arvesse 2016. aastast jõustunud Indoneesia süsteemiga saadud kogemusi; nõuab, et komisjon koostaks Indoneesia puidu õiguspärasuse kontrollimise süsteemi rakendamise kohta sõltumatu mõjuhinnangu, mis tuleks esitada mõistliku aja jooksul;

16. kutsub komisjoni ja liikmeriike tegelema konfliktipiirkondadest pärit puidu ohuga ning tagama, et vabatahtlike partnerluslepingute menetluses loetaks see ebaseaduslikult raiutud puiduks; on veendunud vajaduses laiendada puidu õiguspärasuse kontrollimise süsteemis õiguspärasuse määratlust nii, et see hõlmaks kõigi vabatahtlike partnerluslepingute puhul ka inimõigusi ja eelkõige kogukondade omandiõigusi;

17. palub komisjonil ja liikmesriikidel kavandatud FLEGTi struktureeritud dialoogi käigus nõuetekohaselt hinnata metsanduses valitsevat korruptsiooniriski ning korruptsioonivastase strateegia raames välja töötada meetmed osalemise, läbipaistvuse, aruandekohustuse ja usaldusväärsuse suurendamiseks;

18. nõuab, et EL töötaks välja keskkonnahoidliku puiduhankepoliitika, et toetada kogu maailmas metsaökosüsteemide kaitset ja taastamist;

19. märgib murega, et metsasektorit võib eriti kahjustada halb valitsemistava, sealhulgas korruptsioon, pettus ja suurel määral karistamatult toimiv organiseeritud kuritegevus; taunib asjaolu, et isegi hea metsaseadusandlusega maades on nende seaduste täitmine puudulik;

20. tunnistab, et metsakuritegude, nt ebaseadusliku metsaraie maht oli 2016. aastal hinnanguliselt 50–152 miljardit USA dollarit ning on seega 2014. aasta tasemega (30–100 miljardit USA dollarit) võrreldes tõusnud ja see on ülemaailmselt kõige tulusam keskkonnakuritegude liik; märgib, et ebaseaduslikul raiel on kaalukas osa organiseeritud kuritegevuse rahastamisel ning et saamata jäänud tulu tõttu muudab see valitsusi, rahvaid ja kohalikke kogukondi oluliselt vaesemaks ( 9 )

21. on mures inimõiguste rikkumiste, maade hõivamise ja põlisrahvastelt maa äravõtmise laienemise pärast, mida põhjustab taristute laiendamine ning istanduste rajamine toiduainete, küttepuu ja kiudainete tootmiseks, metsaraie ning selline tegevus CO 2 -heite vähendamiseks nagu biokütuste või maagaasi tootmine või suurte hüdroelektrijaamade rajamine;

22. märgib murega, et umbes 300 000 Kesk-Aafrika vihmametsade elaniku (pügmeed või batwad) maad, metsaressursid ja ühiskonnad on langenud ennenägematu surve alla, mida põhjustab metsade raiumine, põllumaaks raadamine või muutmine looduskaitsealadeks, kus ei lubata inimtegevust;

23. nõuab tungivalt komisjoni järelmeetmeid seoses Euroopa Parlamendi 25. oktoobri 2016. aasta resolutsioonis juriidilise isiku vastutuse kohta inimõiguste raskete rikkumiste puhul kolmandates riikides ( 10 ) tõstatatud küsimustega, muu hulgas metsaga seotud tegevusvaldkondade puhul; nõuab, et komisjon eelkõige rakendaks selles resolutsioonis nõutud meetmeid, et niisuguste rikkumiste eest vastutajad välja selgitada ja neid karistada, kui rikkujateks on otseselt või kaudselt mõne liikmesriigi jurisdiktsiooni all tegutsevad rahvusvahelised korporatsioonid;

24. märgib, et ebaseadusliku raie tõttu jäävad arengumaadel maksutulud saamata; taunib eriti asjaolu, et nagu Panama dokumentidest ja nn paradiisipaberitest ( Paradise Papers ) nähtub, kasutatakse raadamisega seostatavate suurte tselluloosi-, raie- ja kaevandusettevõtete varifirmade ja tütarettevõtete rahastamisel offshore -maksuparadiise ja maksustamise vältimise skeeme, seda olukorras, kus rahandusvaldkonna reguleerimata globaliseerumise tagajärjed võivad kahjustada metsade kaitset ja ökoloogilist kestlikkust; nõuab veel kord tungivalt, et EL ilmutaks nii liidus kui ka kolmandates riikides maksude vältimise ja maksudest kõrvalehoidumise vastu võideldes otsustavust ja tugevat poliitilist tahet;

25. kiidab heaks komisjoni keskkonna peadirektoraadi tellitud kauaoodatud teostatavusuuringu ( 11 ) avaldamise, milles käsitletakse võimalusi tõhustada ELi tegevust metsaraadamise vastu võitlemisel; märgib, et selles uuringus keskendutakse peamiselt seitsmele metsa ohustavale tootele (palmiõli, soja, kautšuk, veiseliha, mais, kakao ja kohv), ning tunnistatakse, et „EL on selgelt üleilmse raadamise probleemi osa“;

26. nõuab tungivalt, et komisjon algataks viivitamata põhjaliku mõjuhindamise ja sisulised konsultatsioonid sidusrühmadega, eriti naiste ja kohalike elanikega, eesmärgiga koostada sisukas raadamise ja metsade seisundi halvendamise vastane ELi tegevuskava, mis hõlmaks konkreetseid ja sidusaid reguleerivaid meetmeid, sealhulgas seiremehhanismi, tagamaks et ükski ELiga seotud tarneahel ega finantstehing ei põhjustaks raadamist, metsade seisundi halvenemist ega inimõiguste rikkumist; kutsub üles edendama selle tegevuskavaga suurema tehnilise ja finantsabi andmist tootjariikidele, konkreetse eesmärgiga kaitsta, säilitada ja taastada metsi ja olulisi ökosüsteeme ning parandada metsast sõltuvate kogukondade toimetulekut;

27. tuletab meelde, et metsaökosüsteemide kaitsmisel on eriti tähtsad naissoost põllumajandustootjad ja põlisrahvaste naispool; märgib aga murega, et loodusvarade haldamisse ei kaasata naisi ega suurendata nende mõjuvõimu kohe sugugi mitte; taunib metsandushariduse puudumist; on veendunud, et kestliku metsamajanduse keskne küsimus on sooline võrdõiguslikkus metsandushariduses ning et see peaks kajastuma ELi tegevuskavas;

28. võtab teadmiseks avaliku arutelu käivitamise puidumäärusega hõlmatava tootevaliku teemal; on seisukohal, et küsimustikus pakutud võimalus piirata määruse kohaldamisala tootevaliku osas ei ole õigustatud, kuna ebaseaduslik kaubitsemine lokkab määruse kogu praeguse kohaldamisala ulatuses; märgib lisaks, et Euroopa Puidutööstuse Liidul ( European Confederation of the Woodworking Industries ) on hea võimalus laiendada puidumääruse kohaldamisala kõigile puittoodetele;

29. märgib, et ELi puidumääruse läbivaatamisel 2016. aastal (SWD(2016)0034) ei olnud võimalik hinnata, kas liikmesriikide poolt sätestatud karistused on tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad, kuna siiani on kohaldatud väga vähesel arvul karistusi; seab kahtluse alla mõningate liikmesriikide poolt määratud sanktsioonide jaoks rakendatud kriteeriumi „riigi majandustingimused“, kuna kõnealusel kuriteol on rahvusvaheline aspekt ja see on maailmas keskkonnakuritegu number üks;

30. kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesriike üles ELi puidumäärust täielikult rakendama ja jõustama ning soovib, et puidumäärus hõlmaks kõiki tooteid, mida puidust tehakse või saab teha ning mis puitu sisaldavad või võivad sisaldada; rõhutab piisavate ja tulemuslike kontrollide, sh keerukate tarneahelate ja töötlevatest riikidest teostatava impordi kontrollimise vajalikkust, ning nõuab jõuliste ja hoiatavate sanktsioonide kehtestamist kõigile majandusosalejatele, kuna tegemist on rahvusvahelise kuriteoga, mis annab sellistest kuritegudest suurimaid tulusid;

31. märgib, et on selgunud, et FLEGTi ekspordilitsentsid võimaldavad ebaseaduslikult raiutud puitu segada seadusliku puiduga ning sellist puitu saab seega ELi puidumääruse kohaselt ELi eksportida ( 12 )

32. kutsub komisjoni üles ajakohastama ELi puidumääruse suuniseid konfliktipiirkondadest pärit puidu osas, ning jõustamise tugevdamiseks soovitama põhjalikumaid riskimaandusmeetmeid, sh konflikti- või riskipiirkondadest importivate osalejate hoolsuskohustuse suurendamist, tarnijatega sõlmitavatesse lepingutesse altkäemaksuvastaste tingimuste lisamist ning korruptsioonivastaste õigusnormide, auditeeritud finantsaruannete ja korruptsioonivastaste auditite rakendamist;

Maa ja metsa majandamine

33. tunnustab olulist tööd, mida on ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UNECE) ja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni (FAO) juhtimisel tehtud ülemaailmse säästva metsamajanduse vallas, millel on metsandustoodete kestlikus kaubanduses oluline roll;

34. kutsub ELi üles tegema tihedamat koostööd ja looma tõhusaid partnerlussuhteid peamiste puitu tarbivate riikide ja rahvusvaheliste sidusrühmadega, nagu ÜRO (eriti FAO), Rahvusvaheline metsandusuuringute keskus ( Centre for International Forestry Research , CIFOR) ja Maailmapanga metsade programm (PROFOR), et kogu maailmas tulemuslikumalt piirata ebaseaduslikult raiutud puiduga kauplemist ning metsi üldiselt paremini majandada;

35. rõhutab, et sekundaarsed metsad, mis põlismetsade suurte inimtekkeliste või looduslike häiringute järel suures osas looduslikult taastuvad, pakuvad põlismetsade kõrval samuti olulisi ökosüsteemi teenuseid, puitu ja kohalikule rahvastikule elatusvahendeid; on seisukohal, et kuna ka sekundaarsete metsade säilimist ohustab ebaseaduslik raie, peaksid kõik metsamajanduse läbipaistvust ja aruandekohustust suurendavad meetmed olema põlismetsade kõrval suunatud ka sekundaarsetele metsadele;

36. rõhutab vajadust soodustada kaasavat ja kogukondlikku metsamajandust ning selleks ulatuslikumalt kaasata kodanikuühiskonda metsanduspoliitika ja -projektide kavandamisse ja elluviimisesse, tõsta inimeste teadlikkust ning tagada, et kohalikud kogukonnad metsarikkustest kasu saaksid;

37. märgib murega, et metsarahvaste kogukondliku maaomandi ebakindlus on raadamise piiramisel peamine takistus;

38. tuletab meelde, et maa- ja metsaomandi vastutustundlik haldamine on ühiskonna stabiilsuse, kestliku keskkonnakasutuse ja kestlikku arengusse tehtavate vastutustundlike investeeringute seisukohast hädavajalik;

39. võtab teadmiseks, et on olemas kogukondliku metsamajanduse ja kollektiivse tavapärase omandiõiguse mudelid, millega võib kaasneda hulk hüvesid ( 13 ) , näiteks metsapindala ja kättesaadavate veevarude suurenemine, ebaseadusliku metsaraie piiramine tänu selgete puidule juurdepääsu eeskirjade kehtestamisele, ning tugev metsaseire süsteem; teeb ettepaneku pakkuda kogukondliku metsamajanduse õigusraamistike arendamiseks rohkem uuringuid ja toetust;

40. nõuab tungivalt, et partnerriigid tunnustaksid ja kaitseksid metsast sõltuvate kohalike kogukondade ja põlisrahvaste ning eelkõige nende naiste õigust oma maid, territooriume ja loodusrikkusi omada ja kontrollida, nagu on sätestatud sellistes inimõigusi käsitlevates rahvusvahelistes õigusaktides nagu majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvaheline pakt, ÜRO põlisrahvaste õiguste deklaratsioon ning ILO konventsioon nr 169; nõuab, et EL toetaks partnerriike sellises tegevuses ning vaba, eelneva ja teadliku nõusoleku põhimõtte kohaldamisel suurte maa-alade omandamise korral;

41. mõistab hukka kodanikuühiskonna ja kohalike kogukondade sõnavabaduse ahenemise metsahaldust puudutavates küsimustes ja rünnakud selle vastu;

42. palub, et komisjon muudaks FAO maaomandi vastutustundliku majandamise suunised välisinvesteeringute kava puhul kohustuslikuks; rõhutab, et suunistest kinnipidamine nõuab tulemuslikku sõltumatut seiret ja jõustamist, sealhulgas asjakohaseid vaidluste lahendamise ja kaebuste käsitlemise mehhanisme; nõuab, et projektide kavandamisel, järelevalvel ja aastaaruannetes tuleb järgida maa omandiõiguse norme ning need tuleb muuta kogu ametlikust arenguabist rahastatava ELi välistegevuse jaoks kohustuslikuks;

43. nõuab, et komisjon ja liikmesriigid viivitamatult looksid ametliku arenguabi vahenditest rahastatud meetmetest põhjustatud inimõiguste rikkumiste ja muude kahjulike mõjude ohvritele tõhusa halduskaebuste käsitlemise mehhanismi uurimis- ja lepitusprotsesside algatamiseks; juhib tähelepanu asjaolule, et see mehhanism peaks sisaldama standardmenetlusi, olema halduslikku laadi ja seega täiendama kohtumehhanisme, ning peaks lähtuma ELi delegatsioonidest;

44. nõuab, et EL võtaks vastu eeskirjad sellise raadamist käsitleva teabe kohustusliku avalikustamise kohta, mis annab tõendust metsi ohustavate kaupade tootmise või töötlemisega seotud finantsinvesteeringutest;

45. tuletab meelde, et komisjoni aruanne läbipaistvusdirektiivi (2013/50/EL) toimimise kohta, mis sisaldab nõuet avalikustada maavarade kaevandamise ning looduslike ja poollooduslike põlismetsade raiega tegelevate börsil noteeritud ja suurte noteerimata äriühingute maksed valitsustele, tuleb parlamendile ja nõukogule esitada 27. novembriks 2018; märgib veel, et sellele aruandele tuleks lisada seadusandlik ettepanek; seoses direktiivi võimaliku läbivaatamisega kutsub komisjoni üles kaaluma sellise kohustuse laiendamist ka teistele metsi mõjutavatele tegevusvaldkondadele ja muudele kui põlismetsadele;

46. taunib asjaolu, et paljudes riikides on kohalike elanike osalemine puudulik ning metsakogukondadega ei ole sõlmitud lepinguid kontsessioonide andmise ja maakasutuse tsoneerimise kohta; on seisukohal, et raiutud puidu seaduslikkuse kontrollimise süsteemid peaksid hõlmama kogukondi võimestavaid menetluslikke kaitsemeetmeid, mille eesmärk oleks vähendada maade korruptiivse eraldamise või üleandmise tõenäosust;

47. rõhutab läbipaistvate andmete, parema kaardistamise, sõltumatu seire, auditivahendite ja teabe jagamise tähtsust juhtimistavade parandamise, rahvusvahelise koostöö ja raadamise kaotamiseks võetud kohustuste täitmise hõlbustamise seisukohalt; nõuab, et EL nende eesmärkide saavutamiseks tõhustaks partnerriikidele antavat rahalist ja tehnilist abi ning aitaks neil arendada kohalike metsahaldusstruktuuride ja aruandekohustuse täiustamiseks vajalikku oskusteavet;

Vastutustundlikud tarneahelad ja rahastamine

48. märgib, et puidu ja puittoodete importi tuleks ELi piiridel põhjalikumalt kontrollida, et tõepoolest tagada imporditud toodete vastavus ELi sisenemiseks kehtestatud nõuetele;

49. märgib, et enam kui pool toodetud ja maailmaturule lastud toodetest on saadud ebaseadusliku metsaraadamise tulemusena; juhib tähelepanu asjaolule, et kui võtta arvesse metsaga seotud põllumajanduslikke riskitooteid, siis on 65 % Brasiilia ja 9 % Argentiina loomaliha ekspordist ning 41 % Brasiilia, 5 % Argentiina ja 30 % Paraguai sojaekspordist tõenäoliselt seotud ebaseadusliku metsaraadamisega; märgib lisaks, et ELi tootjad impordivad arengumaadest suurel hulgal valke ja loomasööta ( 14 )

50. juhib tähelepanu erasektori kesksele tähtsusele metsaga seotud rahvusvaheliste eesmärkide, sealhulgas metsade taastamise eesmärgi täitmisel; rõhutab samas vajadust tagada, et ülemaailmsed tarneahelad ja rahavood toetaksid üksnes kestlikku tootmist, mis ei põhjusta raadamist ega inimõiguste rikkumist;

51. väljendab heameelt selle üle, et olulised (sageli EList pärit) erasektori osalejad on lubanud raadamise oma tarneahelatest ja investeeringutest kõrvaldada; märgib samas, et EL peab toetama erasektori jõupingutusi strateegiate ja asjakohaste meetmete kaudu, luues kõigile äriühingutele ühised võrdlusnäitajad ja võrdsed võimalused; on seisukohal, et see innustaks võtma kohustusi, tekitaks usaldust ja suurendaks äriühingute vastutust oma kohustuste täitmise eest;

52. tuletab meelde vajadust järgida ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtteid; toetab käimasolevaid läbirääkimisi, mille eesmärk on luua rahvusvaheliste korporatsioonide ja teiste äriettevõtete jaoks siduv inimõigusi käsitlev ÜRO vahend, ning rõhutab, kui tähtis on ELi aktiivne osalemine selles protsessis;

53. õhutab ettevõtteid tegutsema korruptsiooni tõkestamiseks oma äritegevuses, eelkõige seoses maa omandiõigustega, ning hõlmama oma välisseiresüsteemidega ka tööõiguse normid, nii et need hõlmaksid metsaraadamisega seotud laiemaid kohustusi;

54. nõuab, et EL kehtestaks finantssektorile kohustuslikud nõuded täita rahaliste ja mitterahaliste keskkonna-, sotsiaalsete ja juhtimisriskide hindamisel kindlalt hoolsuskohustust; nõuab ka hoolsuskohustuse täitmise menetluse avalikustamist vähemalt investorite aastaaruannetes;

55. nõuab, et EL maailmas metsaraadamise piiramiseks reguleeriks metsa ohustavate toodetega (näiteks soja, palmiõli, eukalüpt, loomaliha, nahad ja kookospähklid) kauplemist ja nende tarbimist Euroopas, lähtudes kogemustest, mida on andnud FLEGTi tegevuskava, puidumäärus, konfliktimineraale käsitlev määrus, muud kui finantsaruandlust käsitlev direktiiv, ebaseaduslikku, teatamata ja reguleerimata kalapüüki käsitlevad õigusaktid ja muud tarneahelaid reguleerivad ELi algatused;

56. on seisukohal, et sellise õigusraamistikuga tuleks a) kehtestada kohustuslikud kriteeriumid kestlikele ja raadamist mittepõhjustavatele toodetele; b) kehtestada metsa ohustavate kaupade tarneahelates tootmisahela eelnevate ja järgnevate etappide ettevõtjatele kohustuslikud hoolsuskohustuse nõuded; c) jõustada kaupade jälgitavuse ja läbipaistvuse nõuded kogu tarneahela ulatuses; d) nõuda, et liikmesriikide pädevad asutused uuriksid tootjariikides maakasutuse ebaseaduslikust muutmisest kasu saavaid ELi kodanikke ja ELis asuvaid ettevõtteid ja võtaksid nad vastutusele; e) järgida rahvusvahelisi inimõigustealaseid õigusakte, austada maaomandi vastutustundlikku majandamist käsitlevates vabatahtlikes suunistes esitatud tavaõigusi ja tagada, et toote kogu olelusringi vältel kohaldatakse kõigi potentsiaalselt mõjutatud kogukondade suhtes vaba, eelneva ja teadliku nõusoleku põhimõtet;

57. nõuab, et EL tagaks, et kehtestatud meetmed ja õigusraamistik ei põhjustaks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele põhjendamatut koormust ega takistaks nende juurdepääsu turgudele ja rahvusvahelisele kaubandusele;

58. nõuab, et EL edendaks sarnast siduvat õigusraamistikku ka rahvusvahelisel tasandil ning võtaks metsadiplomaatia oma kliimapoliitikasse, et innustada riike, kes töötlevad ja/või impordivad suurtes kogustes troopikapuitu (nt Hiina ja Vietnam) võtma vastu tulemuslikke õigusakte, millega keelustatakse ebaseaduslikult raiutud puidu import ning nõutakse, sarnaselt ELi puidumäärusega, ettevõtjatelt hoolsuskohustuse täitmist; selleks palub, et komisjon muudaks BCM-FLEGTi raames Hiinaga peetavad kõnelused ja nendega seotud meetmed läbipaistvamaks;

59. taunib Kongo DV valitsuse otsust peatada moratoorium, mis kehtestati riigi troopilistes vihmametsades metsa langetava kahe Hiina ettevõtte raielubade uuendamisele; nõuab moratooriumi pikendamist seniks, kuni raiefirmad, valitsus ja metsast sõltuvad kohalikud kogukonnad on alade rahuldavat ökoloogilist ja sotsiaalset haldamist tagavate protokollide osas kokkuleppele jõudnud;

60. nõuab, et EL kehtestaks ühise põllumajanduspoliitika (ÜPP) reformi käigus loomasööda nõuetelevastavuse kriteeriumid selle tagamiseks, et avalik sektor subsideeriks kestlikult ja raadamiseta toodetud loomasööta, et valgurikaste söödakultuuride ja kariloomade import väheneks ning kodumaine söödarikaste kultuuride tootmine suureneks ja muutuks mitmekesisemaks, samuti selleks, et ELi tulevases toidu- ja põllumajanduspoliitikas ei toetataks ei otseselt ega kaudselt metsi ohustavate toodete (nt mais ja soja) importimist;

61. rõhutab, et uus ÜPP tuleb ühitada ELi rahvusvaheliste kohustustega, sealhulgas kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030 ja Pariisi kliimakokkuleppega;

62. nõuab, et kestliku arengu eesmärkide näitajaid tuleb kasutada ÜPP välismõjude hindamiseks, nagu soovitas OECD;

63. tuletab meelde, et suurimad palmiõli tootjad on Malaisia ja Indoneesia, kes annavad hinnanguliselt 85–90 % ülemaailmsest toodangust, ning et kasvav nõudlus selle kauba järele põhjustab raadamist, seab surve alla maakasutuse ja mõjutab tugevalt kohalikke kogukondi, inimeste tervist ja kliimamuutusi; rõhutab sellega seoses, et Indoneesia ja Malaisiaga kaubanduslepingute sõlmimiseks peetavaid läbirääkimisi tuleks kasutada kohapealse olukorra parandamiseks;

64. tunnistab palmiõli osas praeguste sertifitseerimiskavade soodsat mõju, kuid täheldab kahetsusega, et ei jätkusuutliku palmiõli ümarlaua (RSPO), Indoneesia jätkusuutliku palmiõli (ISPO) ega Malaisia jätkusuutliku palmiõli (MSPO) kavad ega ka kõik teised suuremad tunnustatud sertifitseerimiskavad ei suuda tulemuslikult takistada neis osalejaid vihmametsi või turbaalasid palmiistandusteks muutmast; on seepärast seisukohal, et nimetatud suured sertifitseerimiskavad ei piira tulemuslikult istanduste rajamisel ja ekspluateerimisel tekkivaid kasvuhoonegaaside heitkoguseid ning järelikult ei ole need suuri metsa- ja turbamaatulekahjusid ära hoidnud; palub Euroopa Komisjonil tagada nimetatud sertifitseerimiskavade sõltumatu auditeerimine ja järelevalve, kindlustamaks, et ELi turule lastav palmiõli vastaks kõigile vajalikele normidele ja oleks säästvalt toodetud; märgib, et palmiõli sektori säästvuse küsimust ei saa lahendada üksnes vabatahtlike meetmete ja tegevuspoliitikate abil, vaid palmiõli tootvatele ettevõtetele tuleb kehtestada ka siduvad eeskirjad ja kohustuslik sertifitseerimiskava;

65. rõhutab vajadust suurendada vabatahtlike sertifitseerimiskavade usaldusväärsust märgistamise teel, eesmärgiga tagada kooskõlas Euroopa Parlamendi 25. oktoobri 2016. aasta resolutsiooniga juriidilise isiku vastutuse kohta inimõiguste raskete rikkumiste puhul kolmandates riikides ( 15 ) , et ELi turule jõuaks ainult selline palmiõli, mille tootmine ei põhjusta raadamist, metsade seisundi halvenemist, maa ebaseaduslikku omastamist ja muid inimõiguste rikkumisi, ning et sellised süsteemid nagu jätkusuutliku palmiõli ümarlaud (RSPO) hõlmaksid kõiki palmiõli lõpptarbijaid; rõhutab lisaks, et tarbijaid tuleb paremini teavitada palmiõli mittesäästva tootmise kahjulikust keskkonnamõjust, et lõppkokkuvõttes palmiõli tarbimist oluliselt piirata;

66. nõuab, et Euroopa Komisjon ja kõik liikmesriigid, kes ei ole seda veel teinud, tegutseksid selle nimel, et võtta endale kogu ELi hõlmav kohustus hankida 2020. aastaks üksnes säästvalt toodetud palmiõli, ning selleks muu hulgas allkirjastaksid ja rakendaksid Amsterdami deklaratsiooni „Teeme lõpu Euroopa riikide põllumajandustoorme tarneahelatest tingitud metsaraadamisele“, samuti tegutseksid kogu tööstust hõlmava kohustuse kehtestamise nimel, sealhulgas allkirjastades ja rakendades Amsterdami deklaratsiooni, millega toetatakse täiel määral säästva palmiõli tarneahela saavutamist aastaks 2020;

Poliitikavaldkondade arengusidusus

67. tuletab meelde, et kestliku arengu eesmärke on võimalik saavutada vaid juhul, kui tarneahelad muutuvad säästvaks ja tekitatakse sünergia eri poliitikavaldkondade vahel; on mures selle pärast, et ELi suur sõltuvus imporditud loomasöödast sojaubade näol põhjustab teistes riikides metsaraadamist; on mures Euroopa kasvava biomassiimpordi ja suurel määral ELi säästva energia sihteesmärkidest põhjustatud kasvava puidunõudluse keskkonnamõju pärast, palub ELil järgida poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõtet, mis on sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 208 ning on oluline osa ELi panusest 2030. aasta tegevuskava, Pariisi kokkuleppe ja Euroopa arengukonsensuse täitmisse; nõuab seepärast, et EL tagaks oma arengu-, kaubandus-, põllumajandus-, energia- ja kliimapoliitika kooskõla;

68. kutsub komisjoni üles lihtsustama, seostama ja paremini kooskõlastama ELi eri poliitikavaldkondade raames võetavaid ebaseadusliku metsaraie vastaseid meetmeid ja poliitikavaldkondadega seotud teenuseid; kutsub komisjoni üles pidama läbirääkimisi puiduimpordi nõuete lisamiseks tulevastesse kahe- või mitmepoolsetesse kaubanduslepingutesse, et mitte õõnestada FLEGTi tegevuskava abil saavutatud edu puitu tootvates riikides;

69. tuletab meelde, et põlisrahvaste ja kohalike kogukondade traditsioonilised maad ja territooriumid hõlmavad 80 % metsadest; märgib murega, et põlisrahvaste õigustega tegelev ÜRO eriraportöör on teatanud, et temani jõuab aina rohkem teateid olukordadest, kus kliimamuutuste leevendamise projektid on põlisrahvaste õigusi kahjustanud – selle silmatorkavad näited on taastuvenergia projektid, näiteks biokütuste tootmine ja hüdroelektrijaamade tammide rajamine; rõhutab vajadust tagada kohalike metsakogukondade maaomandiõigused, ka tavapärased õigused; juhib tähelepanu tulemuspõhistele maksetele ja REDD+-le, mis võimaldavad metsahaldust, maaomandiõigusi ja elatise saamise võimalusi parandada;

70. rõhutab põlisrahvaste suurt tähtsust loodusvarade säästval majandamisel ja elurikkuse säilitamisel; tuletab meelde, et ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioonis kutsutakse osalevaid riike üles austama põlisrahvaste teadmisi ja õigusi kui REDD+ rakendamise tagatisi; nõuab tungivalt, et partnerriigid võtaksid meetmeid põlisrahvaste tulemuslikuks kaasamiseks kliimamuutustega kohanemise ja nende leevendamise meetmetesse;

71. nõuab ELilt ja liikmesriikidelt FLEGTi vabatahtlike partnerluslepingute ja REDD+ vahelise sünergia tugevdamist;

72. väljendab sügavat muret seoses üha laieneva metsade tööstusliku monokultuurse kasutamisega energia tootmiseks, mis kiirendab maailma elurikkuse kadu ja kahjustab ökosüsteemi teenuseid;

73. tuletab meelde, et ELi biokütuste poliitika peaks olema kooskõlas kestliku arengu eesmärkide ja poliitikavaldkondade arengusidususe põhimõttega; rõhutab, et EL peaks hiljemalt 2030. aastaks järkjärgult loobuma kõigist agrokütuste tootmist stimuleerivatest poliitikameetmetest;

74. peab kahetsusväärseks, et taastuvenergia direktiivi (RED II) praeguse läbivaatamise käigus ei ole siiani kehtestatud sotsiaalse kestlikkuse kriteeriumeid ega võeta arvesse maakasutuse muid kaudseid tagajärgi ega maade hõivamise ohtu; tuletab meelde, et nimetatud direktiiv peab olema kooskõlas omandiõiguse rahvusvaheliste normidega, s.t ILO konventsiooniga nr 169 ning FAO vabatahtlike suunistega maa omandiõiguste kohta ning toidu- ja põllumajandussüsteemidesse vastutustundliku investeerimise põhimõtetega; rõhutab samavõrra vajadust kehtestada rangemad metsa biomassi kriteeriumid, et mitte edendada bioenergeetikat, mis võiks põhjustada teistes riikides metsade raadamist;

75. märgib, et on üheselt tõendatud, et troopikametsade muutmine põllumajandusmaaks, istandusteks ja muul otstarbel kasutatavaks maaks põhjustab liigirikkuse ja eriti metsas elavate liikide arvu olulist vähenemist; ühe kliimamuutuste pidurdamise ja elurikkuse kaitsmise viisina rõhutab bioloogiliselt mitmekesiste loodusmetsade taastamist kooskõlas 2030. aasta tegevuskava eesmärkide ja eelkõige 15. eesmärgiga; on veendunud, et metsataastamisprogrammide puhul tuleks tunnustada kohalike elanike tavapäraseid õigusi maale, tegutseda kaasavalt ja kohapealseid tingimusi arvestades ning edendada looduslikke lahendusi, näiteks metsamaastike taastamist, et saavutada tasakaalustatud maakasutus, mis hõlmab kaitsealasid, agrometsandust, põllumajandust, väikseid istandusi ja inimasulaid; palub komisjonil ja liikmesriikidel tagada, et ELi tarbimise mõju metsaraadamisele kolmandates riikides käsitletaks kooskõlas eesmärkidega, mis on kehtestatud ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegias aastani 2020;

76. kutsub ELi üles toetama metsarikaste arengumaade algatusi, mille eesmärk on leida vastukaal põllumajandustootmise ja kaevandustegevuse piiramatule laienemisele, mis on kahjustanud metsamajandust ning põlisrahvaste elatusvahendeid ja kultuuri, sotsiaalset stabiilsust ja põllumajandustootjate sõltumatust toiduga varustamisel;

77. kinnitab, et säästvalt majandatud metsadest, ka säästvatest metsaistandustest ja pereistandustest saadud kestliku puidu väärtusahelad võivad oluliselt aidata täita kestliku arengu eesmärke ja kliimamuutuste leevendamiseks võetud kohustusi; rõhutab, et olukorras, kus troopiliste ökosüsteemide süsinikukaost langeb 68,9 % metsade häirimise või kahjustamise arvele ( 16 ) , ei tohiks kliimameetmete või arengu rahastamiseks kasutatavatest avaliku sektori vahenditest kunagi toetada põllumajandustootmise laiendamist, tööstusliku mahuga metsaraiet, maavarade kaevandamist ega taristute laiendamist puutumatutele metsaaladele, ning kogu avaliku sektori rahastamise suhtes tuleks kohaldada rangeid kestlikkuskriteeriumeid; ning nõuab, et EL ja liikmesriigid kooskõlastaksid selles suhtes oma abiandmispoliitikat ( 17 )

78. on seisukohal, et tegevus raadamise peatamiseks peab hõlmama seniste põllumaade tõhusaima kasutamise toetamist, mida tuleks rakendada kooskõlas aruka küla käsitlusega; tunnistab, et agroökoloogilised meetodid on oluline võimalus ökosüsteemi funktsioonide ja vastupanuvõime maksimeerimiseks mitmekesiste segataimede istutamise, agrometsanduse ja püsikultuuri tehnikate abil, mis on olulised ka palmiõli, kakao ja kautšuki tootmisel ning annavad lisaks sotsiaalset kasu ja aitavad tootmist mitmekesistada ja tootlikkust tõsta ilma metsamaad muuks kasutusotstarbeks raadamata;

Metsakuriteod

79. märgib, et ÜRO Keskkonnaprogrammi ja Interpoli andmetel on ebaseaduslik metsaraie ja puidukaubandus üks viiest peamisest keskkonnakuritegude liigist ning selles kasvab üha rahvusvaheliste organiseeritud kuritegelike rühmituste roll;

80. rõhutab, et võitlus rahvusvahelise ebaseadusliku kaubitsemise vastu eeldab kaasavaid ja kooskõlastatud meetmeid metsade hävitamise, raadamise, ebaseadusliku raie, pettuste ja metsloomade tapmise tõkestamiseks ning metsatoorme ja looduslike liikide järele valitseva nõudluse piiramiseks;

81. toonitab, et metsakuriteod, mis ulatuvad ebaseaduslikust või reguleerimata söepõletamisest kuni puidu-, paberi- ja tselluloosifirmde suuremahuliste kuritegudeni, mõjutavad tugevalt ülemaailmseid heitkoguseid, veevarusid, kõrbestumist ja sademete jagunemist;

82. märgib murelikult, et ÜRO Keskkonnaprogrammi ja Interpoli andmetel loetakse paljude riikide keskkonnakuritegude vastaseid õigusakte puudulikuks, muu hulgas töötajate ja oskusteabe puudumise, madalate trahvide ja kriminaalkaristuste puudumise jms pärast, mis kõik takistab tulemuslikku võitlust selliste kuritegude vastu;

83. rõhutab, et ebaseadusliku raie ja puidukaubanduse tõkestamiseks on väga tähtis kehtestada tootjariikides tõeliselt hoiatavad ja mõjusad karistused;

84. palub komisjonil laiendada direktiivi 2008/99/EÜ (keskkonna kaitsmise kohta kriminaalõiguse kaudu) ( 18 ) kohaldamisala ka ebaseaduslikule metsaraiele;

85. soovitab ELil pakkuda abi raadamise ja ebaseadusliku tegevuse üle teostatava järelevalve tugevdamiseks;

86. rõhutab vajadust tegeleda keskkonnakuritegude selliste süvapõhjustega nagu vaesus, korruptsioon ja halb valitsemine, rakendades ühtset ja terviklikku käsitlust, soodustades piiriülest koostööd finantsküsimustes ning kasutades kõiki asjakohaseid vahendeid võitluseks rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu, muu hulgas kuritegelikul teel saadud vara arestimist ja konfiskeerimist ning rahapesu vastaseid meetmeid;

87. rõhutab vajadust tugevdada siseriiklikke õigusraamistikke, toetada riiklike õiguskaitsevõrgustike rajamist ning tõhustada läbipaistvat ja vastutustundlikku metsade majandamist edendavate asjakohaste rahvusvaheliste õigusaktide rakendamist ja jõustamist, muu hulgas parimate tavade vahetamise, teabe range avalikustamise, usaldusväärsete säästvuse mõjuhinnangute ning seire- ja aruandlussüsteemide abil, mille juures võetakse arvesse vajadust kaitsta metsavalvetöötajaid; nõuab riikliku ja rahvusvahelise, valdkondade- ja ametkondadevahelise koostöö, eriti Interpoli ja ÜRO uimastite ja kuritegevuse vastu võitlemise bürooga tehtava koostöö tõhustamist, sealhulgas luureandmete jagamist ja kohtute koostööd ning Rahvusvahelise Kriminaalkohtu jurisdiktsiooni laiendamist keskkonnakuritegudele;

88. tuletab meelde, et ELi siseneva impordi tolliandmete parem kättesaadavus suurendaks üleilmse väärtusahela läbipaistvust ja vastutust; palub komisjonil tolliandmetele esitatavaid nõudeid laiendada ning lisada kohustuslike tolliandmete hulka eksportija ja tootja andmed, mis parandaks üleilmsete väärtusahelate läbipaistvust ja jälgitavust;

Kaubandusküsimused

89. rõhutab, et liidu kaubandusläbirääkimised peaksid olema kooskõlas liidu kohustusega võtta meetmeid raadamise ja metsade seisundi halvenemise piiramiseks ning metsade süsinikuvarude suurendamiseks arengumaades;

90. rõhutab vajadust laiendada ja tugevdada ELi kahe- ja mitmepoolsete vabakaubandus- ja investeerimislepingute keskkonnale ja inimõigustele avalduva mõju piiramise, jälgimise ja kontrollimise korda, sealhulgas kontrollitavate näitajate ning sõltumatute kogukonnapõhiste seire- ja aruandlusalgatuste abil;

91. kutsub ELi üles alati lisama oma kaubandust ja kestlikku arengut käsitlevatesse peatükkidesse siduvaid ja jõustatavaid sätteid ebaseadusliku metsaraie, raadamise, metsade seisundi halvenemise ja maade hõivamise ning muude inimõiguste rikkumiste takistamiseks, mille puhul kehtivad asjakohased ja mõjusad vaidluste lahendamise mehhanismid, ning kaaluma erinevate jõustamismeetodite hulgas sanktsioonipõhise mehhanismi ja õigusnormide kasutamist, et tagada õigus omandile, eelnev konsulteerimine ja teadev nõusolek; kutsub komisjoni üles lisama sellised sätted, eriti kohustuse täita tulemuslikult Pariisi kliimakokkulepet, läbivaatamisklausli abil ka juba sõlmitud vabakaubanduslepingutesse; rõhutab nende sätete järelevalve tähtsust ja vajadust alustada juhul, kui kaubanduspartnerid neid nõudeid ei täida, viivitamatult valitsuste konsultatsioonimenetlusi ja käivitada kehtivad jõustamismehhanismid, näiteks vabakaubanduslepetes ette nähtud vaidluste lahendamise mehhanismid;

92. palub, et komisjon lisaks kõigisse ELi kaubandus- ja investeerimislepingutesse kaugeleulatuvad metsi käsitlevad klauslid; rõhutab, et need klauslid peavad olema kohustuslikud ja jõustatavad tänu tulemuslikele seire- ja karistusmehhanismidele, mis võimaldavad üksikisikutel ja kollektiividel nii ELis kui ka kolmandates riikides hüvitust nõuda;

93. rõhutab, et ELi kaubanduspoliitikas tuleks käsitleda ebaseadusliku metsaraiega seotud korruptsiooni; nõuab tungivalt, et komisjon lisaks oma vabakaubanduslepingutesse ebaseadusliku raiega seotud korruptsiooni tõkestavad sätted, mis on jõustatavad ning mida tuleb tulemuslikult ja täies mahus rakendada;

94. nõuab tungivalt, et komisjon lisaks vabakaubanduslepingute korruptsioonivastastesse jõustatavatesse sätetesse sellised ebaseaduslikud metsandustavad nagu puidu allahindamine kontsessioonilepingutes, kaitsealuste puude raiumine äriühingute poolt, metsandustoodete ebaseaduslik piiriülene salakaubandus ning ebaseaduslik, ilma loata teostatav metsaraie ja metsatoorme töötlemine;

95. märgib, et metsavarude kaitsmise ja vastutustundliku majandamise osas on üldiste tariifsete soodustuste kava (GSP) määruse kohaldamisala piiratud; partnerriikide metsade kaitsmiseks kutsub komisjoni üles tagama GSP ja GSP+ kavade metsandusega seotud konventsioonide nõuetekohase järelevalve, mida teostaksid muu hulgas vabaühendused, kusjuures see kaitse näeks ette ka võimalust luua huvitatud osapoolte kaebuste nõuetekohase käsitlemise mehhanism; rõhutab, et sellise mehhanismi puhul tuleb eriti arvestada põlisrahvaste ja metsast sõltuvate kogukondade õigustega ning vajaduse korral ILO konventsioonist nr 169 (põlisrahvaste ja hõimurahvaste kohta) tulenevate õigustega;

96. tuletab meelde, et kõigi õigusaktide või algatuste tõhususe tagamiseks peavad loodusvarasid eksportivates riikides olema rikkumisest teatajatele kättesaadavad asjakohane õiguskaitse, õiguskaitsevahendid ja tõhus kaitse;

o

o o

97. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.

(1) ELT L 295, 12.11.2010, lk 23.

(2) Vastuvõetud tekstid, P8_TA(2017)0098.

(3) ELT C 215, 19.6.2018, lk 125.

(4) Vastuvõetud tekstid, P8_TA(2017)0330.

(5) Peatoimetaja C. Nellemann; toimetajad Henriksen, R., Kreilhuber, A., Stewart, D., Kotsovou, M., Raxter, P., Mrema, E., ja Barrat, S. „The Rise of Environmental Crime – A Growing Threat to Natural Resources, Peace, Development And Security, A UNEP-INTERPOL Rapid Response Assessment“ (Keskkonnakuritegevuse kasv ohustab üha enam loodusvarasid, rahu, arengut ja julgeolekut. UNEPi ja Interpoli kiirreageerimishinnang.) ÜRO Keskkonnaprogramm ja RHIPTO Rapid Response. Norra globaalanalüüside keskus, www.rhipto.org, 2016.

(6) Goodman, R.C. ja Herold, M., „Why Maintaining Tropical Forests is Essential and Urgent for Maintaining a Stable Climate“ (Troopiliste metsade säilitamise olulisus stabiilse kliima säilitamise seisukohalt). November 2014. Töödokument 385. Centre for Global Development, Washington DC, 2014; McKinsey & Company, „Pathways to a Low-Carbon Economy“ (Tee vähese süsihappegaasiheitega majanduseni), 2009; McKinsey & Company, „Pathways to a Low-Carbon Economy: Version 2 of the Global Greenhouse Gas Abatement Cost Curve“ (Tee vähese süsihappegaasiheitega majanduseni. Ülemaailmse kasvuhoonegaaside heite piiramise kulukõvera versioon nr 2), 2013.

(7) Baccini, A. jt. „Tropical forests are a net carbon source based on aboveground measurements of gain and loss“ (Maapinnal teostatud kasude-kahjude mõõtmiste põhjal on troopikametsad kokkuvõttes süsihappegaasi emiteerijad). Science, kd 358, nr 6360, 2017, lk 230-234.

(8) Vt https://www.iucn.org/theme/forests/our-work/forest-landscape-restoration/bonn-challenge

(9) Peatoimetaja Nellemann, C.; toimetajad Henriksen, R., Kreilhuber, A., Stewart, D., Kotsovou, M., Raxter, P., Mrema, E., ja Barrat, S. „The Rise of Environmental Crime – A Growing Threat to Natural Resources, Peace, Development And Security, A UNEP-INTERPOL Rapid Response Assessment“ (Keskkonnakuritegevuse kasv ohustab üha enam loodusvarasid, rahu, arengut ja julgeolekut. UNEPi ja Interpoli kiirreageerimishinnang.) ÜRO Keskkonnaprogramm ja RHIPTO Rapid Response. Norra globaalanalüüside keskus, www.rhipto.org, 2016.

(10) ELT C 215, 19.6.2018, lk 125.

(11) http://ec.europa.eu/environment/forests/pdf/feasibility_study_deforestation_kh0418199enn_main_report.pdf

(12) Keskkonnauuringute Agentuuri (EIA) ja Indoneesia Metsade Seirevõrgu (Jaringan Pemantau Independen Kehutanan/JPIK) 2014. aasta aruandes Permitting Crime (Kuritegude soodustamine) leiti, et mõned puidu õiguspärasuse kontrollimise süsteemide litsentsitud äriühingud tegelevad „puidupesuga“, mis tähendab ebaseaduslikult hangitud puidu segamist seadusliku puiduga. Praegu võidakse sellist puitu ELi eksportida FLEGTi litsentsiga puiduna. Vt http://www.wri.org/blog/2018/01/indonesia-has-carrot-end-illegal-logging-now-it-needs-stick; esmaallikas https://eia-international.org/wp-content/uploads/Permitting-Crime.pdf.

(13) Näide Nepalist, mille on esitanud ClientEarth, vt https://www.clientearth.org/what-can-we-learn-from-community-forests-in-nepal/.

(14) Forest Trendsi aruandeseeria. Consumer Goods and Deforestation: An Analysis of the Extent and Nature of Illegality in Forest Conversion for Agriculture and Timber Plantations (Tarbekaubad ja metsaraadamine. Metsa ebaseaduslikult põllumajandusmaaks ja puiduistandusteks muutmise ulatuse ja iseloomu analüüs), 2014.

(15) ELT C 215, 19.6.2018, lk 125.

(16) Baccini, A. jt. „Tropical forests are a net carbon source based on aboveground measurements of gain and loss“ (Maapinnal teostatud kasude-kahjude mõõtmiste põhjal on troopikametsad kokkuvõttes süsihappegaasi emiteerijad). Science, kd 358, nr 6360, 2017, lk 230–234, http://science.sciencemag.org/content/early/2017/09/27/science.aam5962.

(17) Baccini, A. jt, op. cit.

(18) ELT L 328, 6.12.2008, lk 28.