ET Euroopa Liidu Teataja C 248/37

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Kodanikuühiskonna panus idapartnerlusse”

2011/C 248/06

Raportöör: Gintaras MORKIS

15. novembri 2010. aasta kirjas palus Euroopa Liidu Nõukogu vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel koostada ettevalmistav arvamus järgmises küsimuses:

„Kodanikuühiskonna panus idapartnerlusse”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav välissuhete sektsioon võttis arvamuse vastu 25. mail 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 472. istungjärgul (16. juuni istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 133, vastu hääletas 1, erapooletuks jäi 1 liige.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee peab idapartnerlust kui strateegilist vajadust ja ELi poliitilist investeeringut, millest Euroopa Liidu kodanikud ja partnerriigid tulevikus kasu saavad, väga tähtsaks. Vahemere piirkonnas toimunud sündmused on andnud tõendust, et kodanikuühiskond etendab jätkuvalt keskset osa demokraatiale üleminekus, põhiseaduse reformimisel ja institutsioonide loomisel. Seetõttu tuleb kodanikuühiskonna tegutsemist idapartnerluse arendamiseks toetada ja asjakohaselt arvesse võtta, et tagada kõnealuse protsessi kordaminek.

1.2 Komitee kiidab heaks 2009. aasta maikuus ametlikult alustatud idapartnerluse algatuse rakendamisel saavutatud edusammud. Kõik idapartnerluses osalevad riigid on assotsiatsioonilepinguid, vabakaubandustsoone, viisanõuete leevendamist ja energiajulgeoleku alast koostööd ning teisi küsimusi käsitleva dialoogi kaudu oma suhteid ELiga parandanud ja tihendanud. (Kahjuks tegi Valgevene 2010. aasta detsembri presidendivalimistele järgnenud sündmuste tõttu suure sammu tagasi oma suhetes ELiga.)

1.3 Kodanikuühiskonna panus idapartnerluse mitmepoolsetesse suhetesse

1.3.1 Idapartnerluse valitsustevahelistel temaatilistel platvormidel osalemine

1.3.1.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed on kutsutud osalema neljast idapartnerluse raames loodud valitsustevahelisest temaatilisest platvormist kolmel ning komiteel on võimalus vahendada kõnealustel platvormidel kodanikuühiskonna seisukohti. Sellegipoolest palub komitee komisjonil kutsuda komiteed osalema kolmanda, energiajulgeolekut käsitleva temaatilise platvormi töös, arvestades komitee asjaomaseid ekspertteadmisi.

1.3.1.2 Komitee arvates tuleks idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi asjaomaste töörühmade esindajatele anda võimalus osaleda valitsustevaheliste temaatiliste platvormide koosolekutel.

1.3.2 Idapartnerluse kodanikuühiskonna foorum

1.3.2.1 Komitee väljendab ühtlasi heameelt 2009. aasta novembris aset leidnud idapartnerluse kodanikuühiskonnafoorumi asutamise üle. Komitee käsitab idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi riiklikke platvorme igati sobiva vahendina idapartnerluse rakendamiseks partnerriikides kodanikuühiskonda kaasates, kuid avaldab kahetsust, et riikides ei kaasata tööandjaid, ametiühinguid ega teisi sotsiaal-majanduslikke organisatsioone (põllumajandustootjad, tarbijad) riiklike platvormide tegevusse või et seda tehakse üksnes vähesel määral.

1.3.2.2 Kuna sotsiaalpartnerid ei ole idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumil praegu asjakohaselt esindatud, kutsub Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee üles foorumi kodukorda läbi vaatama, eelkõige selles osas, mis reguleerib valikumenetlust, et nii ELi kui ka partnerriikide tööandjate ja töötajate ning teiste huvigruppide esindajate osalemist foorumil oleks võimalik märkimisväärselt suurendada.

1.3.2.3 Komitee kutsub üles foorumi kontseptsiooni uuesti läbi mõtlema, et muuta selle tegevus tulemuslikumaks, tagades ühtlasi olemasolevate rahastamisvahendite tõhusa kasutamise. Pearõhk tuleks suunata jätkuvale ja projektipõhisele tegevusele (foorumi töörühmades ja riiklikel platvormidel).

1.3.2.4 Komitee soovitab suurendada ELi esindajate arvu, et ergutada kogemuste vahetamist ja edendada lähendamist Euroopa väärtushinnangutele. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on oma 344 ELi kodanikuühiskonda esindava liikmega väga pädev organ etendama aktiivset osa idapartnerluse eesmärkide saavutamisel kodanikuühiskonna foorumi raames, kui foorumi reeglid võimaldaksid komitee senisest ulatuslikumat ja püsivat kaasamist foorumisse ja selle juhtkomiteesse.

1.3.2.5 Kodanikuühiskonna foorumi ja eelkõige riiklike platvormide tegevusvaldkonna kasvavat mõjupiirkonda arvestades on komitee valmis aitama tõhustada foorumi toimimist. Ühtlasi peab ta vajalikuks sekretariaadi loomist, eelkõige pidades silmas juhtkomitee tööd.

1.3.2.6 Kui foorumi tegevuses jääksid kõrvaldamata struktuurilised puudujäägid, tasuks komitee arvates kaaluda muid viise idapartnerluse riikide sotsiaal-majandusvaldkonna osalejate kaasamiseks idapartnerluse eesmärkide saavutamisse.

1.4 Partnerriikide kodanikuühiskonna tugevdamine ja panus idapartnerluse kahepoolsetesse suhetesse

1.4.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee jälgib suure tähelepanuga sündmusi Vahemere lõunarannikul. Komitee on veendunud, et EL peaks demokratiseerimis- ja stabiliseerimisprotsessi selles piirkonnas toetama. Samal ajal kutsub komitee üles lõuna- ja idanaabrite suhtes pikaajaliselt tasakaalustatud tegutsemisele, sealhulgas seoses rahalise toetusega poliitilistele ja majandusreformidele, ELi standarditega kohandamisele ja kodanikuühiskonna tugevdamisele.

1.4.2 Komitee arvates võib ebapiisav rahastamine kaasa tuua idapartnerlusele kui Euroopa väärtushinnangutele lähendamise olulisele vahendile esitatud ootuste petmise. Eelöeldut arvestades peab komitee komisjoni ettepanekut Euroopa naabruspoliitika läbivaatamiseks üldjoontes kiiduväärseks, kuid avaldab kahetsust selle üle, et teatises „Uus lähenemisviis muutuvale naabrusele” ei nõuta kodanikuühiskonna konsultatsioonide mehhanismide loomist Euroopa naabruspoliitika riikides ning ei viidata mingil moel ELi enda kodanikuühiskonna institutsioonile ega Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võimalikule rollile selles protsessis.

1.4.3 Komitee toetaks ettepanekut luua Euroopa demokraatia sihtkapital ja kodanikuühiskonna rahastamisvahend. Sellegipoolest kutsub komitee komisjoni üles õppima Lääne-Balkani riikide kodanikuühiskonna rahastamisvahendist saadud kogemustest, et vältida teatavate vigade tegemist.

1.4.4 Komitee peab koostööd partnerriikide sõltumatute organisatsioonidega äärmiselt oluliseks. Siiski tuleb teha koostööd olemasolevate valitsusest sõltuvate organisatsioonidega, toetades samal ajal sõltumatute ametiühingute ja tööandjate organisatsioonide loomist, et nad saaksid osaleda tõelises sotsiaaldialoogis, levitada demokraatia, inimõiguste ja töötajate õiguste ideid ning püüelda idapartnerluse algatuse muude eesmärkide suunas.

1.4.5 Komitee arvates on valitsuste ja kodanikuühiskonna vahel liikmesriigi tasandil peetava dialoogi tõhustamine idapartnerluse riikide ühiskondade demokratiseerimise ja nende Euroopa väärtushinnangutele lähendamise eeltingimus. Eriti vaja on tugevdada kodanikuühiskonna osa Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade koostamisel ja rakendamisel.

1.4.6 Komitee kutsub üles looma kõigis idapartnerluse riikides kodanikuühiskonnaga konsulteerimise süsteemi, näiteks majandus- ja sotsiaalnõukogu või muu samalaadse organisatsiooni, võttes arvesse iga partnerriigi konkreetseid olusid. Mõnes idapartnerluse riigis võiksid idapartnerluse kodanikuühiskonnafoorumi olemasolevad riiklikud platvormid moodustada sobiva aluse kõnealuse protsessi arendamiseks. Komitee on valmis jagama oma kogemusi idapartnerluse riikide kodanikuühiskonnale.

1.4.7 Komitee on arvamusel, et ELi ja partnerriikide vahel peetavate läbirääkimiste käigus välja töötatavatesse assotsiatsioonilepingutesse tuleks lisada sätted ühiste kodanikuühiskonna struktuuride moodustamise kohta, kelle ülesandeks oleks kõnealuste lepingute rakendamise jälgimine.

1.4.8 Põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu üle peetavate läbirääkimiste ja selle sõlmimise osas leiab komitee, et nii ELi kui ka partnerriikide kodanikuühiskond peaksid olema kaasatud läbirääkimistele eelnevasse jätkusuutlikkuse mõjuhinnangu koostamisse ning et kodanikuühiskonna mehhanismid tuleks lisada tulevasesse põhjalikku ja laiaulatuslikku vabakaubanduslepingusse, et jälgida säästva arenguga seotud sätete rakendamist.

1.5 Komitee loodab, et 2011. aasta saab olema idapartnerluse jaoks otsustava tähtsusega, kuna Ungari ja eriti Poola peaksid andma nõukogu eesistujatena algatusele uut hoogu.

1.6 Komitee pöördub käesolevate soovitustega riigipeade ja valitsusjuhtide poole lootuses, et 2011. aasta sügisel Poolas toimuval idapartnerluse tippkohtumisel antakse asjakohast tunnustust kodanikuühiskonna viimase kahe aasta panusele ja tehtud edusammudele, ent antakse ka kriitiline hinnang puudujääkidele seoses sotsiaalpartnerite tagasihoidliku kaasatuse ja kodanikuühiskonna foorumi vajakajäämistega.

2. Kodanikuühiskonna panus idapartnerluse mitmepoolsetesse suhetesse

2.1 Euroopa Liidu jaoks on äärmiselt oluline, et tema idapoolseid naaberriike iseloomustaksid stabiilsus, head valitsemistavad, prognoositav poliitika ja majanduskasv. Ida-Euroopa ja Lõuna-Kaukaasia riigid soovivad omakorda vägagi arendada tihedamaid ja aktiivsemaid suhteid ELiga. Tähtsaim eeldus kõnealuste riikide edukaks kohanemiseks ELi nõudmistega on nende väärtushinnangud ning seaduste ja eeskirjade lähendamine. Seetõttu tuleks idapartnerlust käsitada ELi poliitilise investeeringuna Euroopa Liidu kodanike tulevaseks hüvanguks ja partnerriikide üldise arengu soodustamiseks.

2.2 Idapartnerluse valitsustevahelistel temaatilistel platvormidel osalemine

2.2.1 Euroopa Komisjoni idapartnerlust käsitlevas teatises osutatakse sellele, et kodanikuühiskonna osalemine tuleb seada erilisele kohale. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed on kutsutud osalema neljast idapartnerluse raames loodud valitsustevahelisest temaatilisest platvormist kolmel (1. platvorm – demokraatia, hea valitsemistava ja stabiilsus, 2. platvorm – majanduslik integratsioon ja lähenemine ELi valdkondlikele poliitikatele ning 4. platvorm – inimestevahelised kontaktid) ning komiteel on võimalus vahendada kõnealustel plattvormidel kodanikuühiskonna seisukohti. Ent vaatamata sellele, et komitee on väga aktiivselt osalenud energiaalaste küsimuste arutamisel, ei ole komiteed kutsutud osalema energiajulgeolekut käsitleval olulisel temaatilisel platvormil.

2.2.2 Komitee hinnangul on platvormidel tehtud edusamme idapartnerluse algatuse eesmärkide saavutamise poole püüdlemisel, ent komitee väljendab kahetsust kodanikuühiskonna osalemise piiratuse üle. Komitee arvates tuleks idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi asjaomaste töörühmade esindajatele anda võimalus osaleda valitsustevaheliste platvormide koosolekutel. Sel viisil saaks kodanikuühiskond teavet platvormide töö kohta ja koostada asjakohasemaid ja konkreetsemaid soovitusi. Komitee kutsub komisjoni üles alustama läbirääkimisi partnerriikidega eesmärgiga teha muudatusi valitsustevaheliste platvormide töökorras, et anda kodanikuühiskonna foorumile alalise osaleja staatus kõnealustel platvormidel.

2.2.3 Komitee arvates võiks platvormid siduda kodanikuühiskonnale huvi pakkuvate projektidega. Kõnekaks näiteks ettevõtjate ühenduste idapartnerlusse kaasamise kohta võib pidada Euroopa kaubandus- ja tööstuskodade katusühenduse Eurochambres poolt ühiselt koos idapoolsete partnerriikide partneritega läbi viidud programmi EAST-INVEST. Tegemist on uue kolmeaastase, idapartnerlusele suunatud projektiga, mille eesmärk on kauplemise hõlbustamine idapoolsete naaberriikide piirkonnas ning majandusarengu ja investeerimise edendamine. Projekti on kaasatud 21 kaubandus- ja tööstuskoda ELi liikmesriikidest, rakendades 2. platvormi (majanduslik integratsioon ja lähenemine ELi poliitikatele) eesmärke. Projekti eelarve kogumaht on 8,75 miljonit eurot, millest 7 miljonit eraldab Euroopa Komisjon. Jääb üle loota, et kõnealuse projektiga saavutatakse seatud eesmärgid ja et see annab olulise panuse idapartnerluse eesmärkide teostamisse. Toodud näidet saaks kasutada ELi ja partnerriikide organisatsioonide vahelisteks konkreetseteks projektideks teistes valdkondades nagu põllumajandustootjad, tarbijad, keskkonnaorganisatsioonid jne.

2.2.4 Komitee leiab ühtlasi, et ettevõtete kindel kaasamine VKEde juhtalgatusse 2. platvormi raames ja ettevõtete omavahelised koosolekud võiksid viia idapartnerluse ärifoorumi korraldamiseni, tänu millele suureneks äriorganisatsioonide toetus põhjalike ja laiaulatuslike vabakaubanduslepingute üle peetavatele läbirääkimistele.

2.2.5 Komitee juhib tähelepanu sellele, et sotsiaaldialoogi ei kaasatud ühegi platvormi töösse, kuigi see on osa ühenduse õigustikust.

2.3 Idapartnerluse kodanikuühiskonna foorum

2.3.1 Komisjoni ettepanek kodanikuühiskonna foorumi loomiseks leidis laialdast heakskiitu.

2.3.2 Sellegipoolest on enamiku idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi liikmete puhul tegemist mõttekodade ja valitsusväliste organisatsioonidega, kes ei esinda kodanikuühiskonna kogu mitmekesisust. Väga vähesed partnerriikide organisatsioonidest esindavad ettevõtjate ja töötajate huvisid ning sotsiaalpartnereid, s.o ettevõtete ühendusi ja ametiühinguid või teisi sotsiaal-majanduslikke huvisid (põllumajandustootjad, tarbijad, teadus- ja akadeemilised ringkonnad jne).

2.3.3 17 liikmest koosnevas juhtkomitees on partnerriikidest pärit sotsiaalpartnerid sootuks esindamata.

2.3.4 Viimase pooleteise aasta jooksul on kõikides partnerriikides loodud idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi riiklikud platvormid, kus saavad idapartnerluse eesmärkide rakendamiseks kokku vastavate riikide kodanikuühiskonna organisatsioonid.

2.3.5 Komitee kiidab täielikult heaks idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi riiklike platvormide loomise ja nende panuse, mille nad on andnud idapartnerluse protsessi. Tasub esile tõsta mitmeid näiteid:

— Valgevene platvorm koostas 2010. aasta juulis dokumendi „Idapartnerluse tegevuskavad Valgevenele”;

— Aserbaidžaani platvormile tuginedes toimusid arvukad üritused riigi ja kodanikuühiskonna jaoks aktuaalsetel teemadel, nt Aserbaidžaani liitumine WTOga, alternatiivsed ja taastuvad energiaallikad ja energiatõhusus ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete olukord;

— enne platvormi ametlikku loomist Moldova riikliku platvormina toiminud riiklik osalemisnõukogu sai osaleda kõigil Moldova valitsuskabineti istungitel, et esitada oma seisukoht valitsuse otsuste ja kavandatud poliitiliste meetmete kohta.

Komitee peab siiski kahetsusväärseks, et ka kõnealustel platvormidel ei kaasata riikide tasandil sotsiaalpartnereid riiklike platvormide tegevusse või tehakse seda üksnes piiratud ulatuses, mistõttu platvormidel jääb sotsiaalõiguste valdkond hõlmamata.

2.3.6 Komitee on välja selgitanud mitu kitsaskohta foorumi töökorralduses ja teinud ettepaneku teha koostööd juhtkomiteega, et tõhustada foorumi tulemuslikkust.

2.3.7 Foorumi praegune koosseis ei vasta komisjoni kontseptuaalsele dokumendile, kus on kirjas: „Idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi liikmelisus peab olema avatud kõikidele kodanikuühiskonna organisatsioonidele, s.t kodanike organisatsioonidele, ametiühingutele, tööandjate ühendustele, kutseühendustele, valitsusvälistele organisatsioonidele, mõttekodadele, mittetulundusühingutele, riiklikele ja rahvusvahelistele kodanikuühiskonna organisatsioonidele/võrgustikele ning teistele idapoolsete partnerriikide kodanikuühiskonna, aga ka ELi liikmesriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonide/võrgustike asjaomastele osalejatele. Kaasata võib ka kolmandate riikide kodanikuühiskonna organisatsioone. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning partnerriikide võrreldavad asutused peavad etendama olulist osa, eelkõige seoses ettevõtjate, tööhõive, töö ja sotsiaalküsimustega.” Euroopa suurimad töötajate ja tööandjate organisatsioonid väljendasid muret kõnealuse olukorra pärast oma 19. mai 2010. aasta kirjas foorumi liikmetele. Komitee ja Euroopa Komisjoni kõrgetasemelised esindajad arutasid foorumi koosseisuga seonduvat ja tõika, et mõned idapartnerluse eesmärkidest, iseäranis need, mis on seotud majandusintegratsiooniga, on saavutatavad üksnes siis, kui foorumi töösse on kaasatud kõik asjaomased partnerid.

2.3.8 Komitee arvates tuleks arvestatavalt suurendada ka ELi kodanikuühiskonna organisatsioonide rolli foorumis. Nende esindatus on seni jäänud piiratuks ning selle põhjuseks ei ole üksnes ELile eraldatud suhteliselt väike foorumi kohtade arv (230st Berliinis toimunud kodanikuühiskonna foorumile kutsutud osalejast vaid 80 oli EList) ja juhtkomitee kohtade arv (7 kohta 17st). ELi kodanikuühiskonna osalemine jääb piiratuks ka geograafiliselt: domineerivad mõne idapiiri ligiduses asuva liikmesriigi organisatsioonid. Vaid üksikutel ELi kodanikuühiskonna organisatsioonidel on idapartnerluse jaoks spetsiaalsed projektid või programmid.

2.3.9 Komitee on valmis kasutama oma oskusi, kogemusi, oskusteadmisi ja kontakte, et aidata kaotada praegu kodanikuühiskonna foorumis esinevaid tasakaalunihkeid. Komitee 344 liikmes peitub tohutu potentsiaal, mida saab kasutada idapartnerluse idee tutvustamiseks ELi institutsioonides, kõikides liikmesriikides ja kodanikuühiskonna igas sektoris, eelkõige sotsiaalpartnerite hulgas.

2.3.10 Et komitee saaks täita oma ülesannet, peab ta olema kodanikuühiskonna foorumil sobivalt esindatud. Praeguse korra kohaselt ei ole võimalik kaasata komiteed alaliselt ja tõhusalt kodanikuühiskonna foorumi tegevusse ning seepärast tuleks korda muuta, et komitee saaks foorumi töös alaliselt ja aktiivsemalt osaleda.

2.3.10.1 Komitee ja teiste sotsiaal-majandusvaldkonna osalejate ulatuslikum kaasatus aitaks ka tasakaalustada esindatust kodanikuühiskonna foorumi töörühmades. Praegu tegutseb enamik organisatsioone demokraatia, hea valitsemistava ja stabiilsuse töörühmas ning inimestevaheliste kontaktide töörühmas. Samal ajal ei ole majandusintegratsiooni ja ELi poliitikale lähenemise töörühmal ning keskkonna, kliimamuutuste ja energiajulgeoleku töörühmal piisavalt liikmeid, mis on vastuolus neis käsitletavate teemade olulisusega idapartnerluse edukaks elluviimiseks. Komitee saaks selles aspektis anda oma panuse.

2.3.10.2 Komitee arvates peaks foorumi tegevus olema rohkem projektidele suunatud. Mõni töörühm, näiteks majandusintegratsiooni ja ELi poliitikale lähenemise töörühm, on püüdnud välja töötada konkreetseid projekte, kuid see on puuduliku rahastamise ja liiga väheste partnerite tõttu edutuks jäänud. Komitee potentsiaal ja haldussuutlikkus võiksid osutuda kasulikuks konkreetsete projektide väljatöötamisel. Ka ühiselt koostatud uuringud ja projektid võiksid aidata suurendada kodanikuühiskonna panust idapartnerlusse.

2.3.10.3 Komitee soovitab valida kaheks aastaks juhtkomitee, et parandada foorumi tõhusust ning anda piisavalt aega projektide ja ideede elluviimiseks. Lisaks peab komitee vajalikuks luua juhtkomiteele sekretariaat.

2.3.11 Kui foorumi juhtimine jääb endiselt ebarahuldavaks, tasuks komitee arvates kaaluda muid viise sotsiaal-majandusvaldkonna osalejate kaasamiseks idapartnerluse eesmärkide saavutamisse.

3. Partnerriikide kodanikuühiskonna tugevdamine ja panus idapartnerluse kahepoolsetesse suhetesse

3.1 Hiljutised sündmused Põhja-Aafrikas ja Lähis-Idas on näidanud, et režiimid võivad kokku variseda ka juhul, kui neil on piirkonna julgeoleku ja stabiilsuse seisukohast küll oluline osa ning nad saavad rahalist toetust demokraatlikelt lääneriikidelt, kuid jätavad sealjuures hooletusse elanike majandusliku ja sotsiaalse olukorra ning rikuvad inimeste õigusi ja vabadusi. Maailma üldsusel jääb üle vaid murelikult jälgida piirkonna poliitilist arengut ja teha oletusi üleilmsete tagajärgede kohta. Kõnealuse piirkonna hiljutisi sündmusi tuleb hoolikalt analüüsida, hinnata nendest saadud õppetunde ja teha nende põhjal järeldused.

3.1.1 Idapartnerlusse kaasatud riigid on poliitiliste olude ja kodanikuühiskonna organisatsioonide olukorra poolest üsnagi erinevad. Nende areng demokraatia, inimõiguste ja kodanikuvabaduste valdkonnas on ebaühtlane ning majandusliku ja sotsiaalse arengu tase ja isegi nende geopoliitiline orientatsioon on erinev. Sama suurel määral erinevad ka nende riikide jõupingutused ELile lähenemise ja nende eesmärkide osas, mille nimel nad idapartnerluses osalevad. Samuti ei ole kõikide partnerriikide kodanikuühiskonnal ühesuguseid võimalusi idapartnerluses osalemiseks. Seetõttu on vaja asjaomaseid partnerriike esmalt ükshaaval analüüsida, enne kui saab hinnata, milliseid edusamme nad on teinud, kui ulatuslikult on kodanikuühiskond kõnealusesse algatusse kaasatud ja millised võimalused on talle avatud.

3.2 Idapartnerluse riikidest on partnerluse potentsiaali teatud valdkondades õppinud kasutama eelkõige Ukraina, Moldova ja Gruusia. Kui lõhe nende kolme riigi ja teiste idapartnerluses osalevate riikide vahel peaks veelgi suurenema, võib idapartnerluse kui Ida-Euroopa piirkondliku projekti pikaajaline jätkusuutlikkus kahtluse alla sattuda. Sellega seoses peavad Euroopa Komisjon ja kodanikuühiskond andma ülejäänud kolmes riigis olulise panuse lõhe edasise süvenemise vältimisse. Kõige suuremaid probleeme tekitab kahtlemata Valgevene, kuid just selle riigi erilist sisepoliitilist olukorda silmas pidades ei tohiks tema kaasamist idapartnerlusse kahtluse alla seada.

3.3 Komitee möönab, et idapartnerluse raames on piirkondliku julgeoleku, stabiilsuse, majandusintegratsiooni, keskkonnakaitse, energiajulgeoleku, inimestevaheliste kontaktide alaste ja teiste ülesannete täitmine mõeldav ainult juhul, kui partnerriikides austatakse inimõigusi ja ühinemisvabadust ning toimub tegelik sotsiaalne ja kodanikuühiskonna dialoog. Seetõttu tulekski neile küsimustele suuremat tähelepanu pöörata, eriti just Valgevenes, kuigi üldiselt esineb ka teistes partnerriikides selles valdkonnas probleeme.

3.4 On üsna selge, et idapartnerluse riikides puudub tegelik sotsiaaldialoog ja süsteemid kodanikuühiskonnaga konsulteerimiseks. Sageli loetakse sotsiaal- ja kodanikuühiskonna dialoogi partneriteks üksnes valitsuse loodud ja hallatavaid organisatsioone. Komitee mõistab, et koostöö partnerriikide sõltumatute organisatsioonidega on äärmiselt oluline. Siiski tuleb teha koostööd ka olemasolevate valitsuse tunnustatud ja mõnikord valitsusest sõltuvate organisatsioonidega, toetades nende arengut ning asutades samal ajal sõltumatuid ametiühinguid ja tööandjate organisatsioone kohtades, kus need puuduvad, et nad saaksid osaleda tõelises sotsiaaldialoogis, levitada demokraatia, inimõiguste ja töötajate õiguste ideid ning püüelda idapartnerluse algatuse muude eesmärkide suunas.

3.5 Ühelt poolt võiks kodanikuühiskonna aktiivsem kaasamine kiirendada idapartnerluse eesmärkide saavutamist partnerriikides, teiselt poolt võiksid idapartnerlus ja kodanikuühiskonna kaasamine aidata kaasa kodanikuühiskonna tugevdamisele. Haldussuutlikkuse suurendamise programmide kavandamisel tuleks riiklikule sektorile selgitada kodanikuühiskonna ja sotsiaalpartnerite tähtsust ning tutvustada ELi ja liikmesriikide kogemusi seoses kodanikuühiskonna kaasamisega otsuste langetamisse. Ida-Euroopa riikide organisatsioonide kogemused võivad osutuda idapartnerluse riikide valitsus- ja valitsusväliste organisatsioonide suutlikkuse suurendamisel äärmiselt kasulikuks. Komitee on valmis jagama idapartnerluse riikide valitsustega oma oskusteavet eesmärgiga luua sotsiaal- ja kodanikuühiskonna dialoogiks sobiv õigusraamistik.

3.6 Eelöeldut arvestades peab komitee komisjoni ettepanekut Euroopa naabruspoliitika läbivaatamiseks üldjoontes kiiduväärseks, kuid avaldab kahetsust selle üle, et teatises „Uus lähenemisviis muutuvale naabrusele” ei nõuta kodanikuühiskonna konsultatsioonide mehhanismide loomist Euroopa naabruspoliitika riikides ning ei viidata mingil moel ELi enda kodanikuühiskonna institutsioonile ega Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võimalikule rollile selles protsessis.

3.7 Komitee toetab ka demokraatia sihtkapitali ja kodanikuühiskonna rahastamisvahendi loomise ettepanekut, sest see aitab kahtlemata kaasa kodanikuühiskonna osalemisele poliitilises elus. Samal ajal kutsub komitee komisjoni üles õppima ka kodanikuühiskonna rahastamisvahendi kasutamisel ja kodanikuühiskonnale muus vormis ühinemiseelse abi andmisel saadud kogemustest. Komitee on koostanud dokumendi komisjonil praegu käsil oleva ELi poolt Lääne-Balkani ja Türgi kodanikuühiskonnale antava toetuse läbivaatamise kohta, rõhutades selles vajadust pöörata suuremat tähelepanu sotsiaalpartneritele, eelkõige ametiühingutele, kes on mõnel juhul täiesti kõrvale jäetud. Konkreetsemalt tähendab eelöeldu seda, et keskenduda ei tule mitte üksnes projektidele, vaid ka institutsioonide arendamisele ja organisatsioonide üldisele jätkusuutlikkusele.

3.8 Selleks et välja selgitada, millises ulatuses kodanikuühiskonna organisatsioone idapartnerlusse kaasatakse ja kuidas nad riikide valitsustega peetavate dialoogide tulemustest osa saavad, palus komitee kõnealustel organisatsioonidel täita lühikese küsimustiku. Küsitluse tulemused näitavad, et riikide valitsuste ja kodanikuühiskonna organisatsioonide dialoog on puudulik, seda ka assotsiatsioonilepingute ja naabruspoliitika tegevuskavade rakendamise osas. Valitsused konsulteerivad organisatsioonidega idapartnerlust puudutavates küsimustes liiga vähe. Peamiselt saadakse selles valdkonnas teavet Euroopa Komisjoni esindustelt asjaomastes riikides ja meediast. Olukord on riigiti loomulikult erinev. Ametiasutuste ja kodanikuühiskonna dialoog on kõige kaugemale arenenud Moldovas, ent kõige keerulisem olukord selles osas on Valgevenes. Komitee kutsub üles looma kõigis idapartnerluse riikides kodanikuühiskonnaga konsulteerimise süsteemi, näiteks majandus- ja sotsiaalnõukogu või muu samalaadse organisatsiooni. Sellesse võiks kaasata idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi praegu tegutsevad riiklikud platvormid. Komitee on valmis toetama partnerriikide kodanikuühiskonda, et asutada kodanikuühiskonna dialoogi pidamiseks institutsioonid, kasutades viimaste laienemiste käigus saadud kogemusi.

3.9 Komitee on arvamusel, et ELi ja partnerriikide vaheliste läbirääkimiste käigus (praegu on käimas läbirääkimised kõigi partnerriikidega peale Valgevene) välja töötatavatesse assotsiatsioonilepingutesse tuleks institutsioonide osas lisada sätted ühiste kodanikuühiskonna struktuuride moodustamise kohta, et anda kodanikuühiskonnale võimalus lepingute täitmist jälgida. Nende struktuuridega konsulteeriksid assotsiatsioonilepingutega loodud assotsiatsiooninõukogud või siis esitaksid need soovitusi omal algatusel. Ideaalis osaleksid nad assotsiatsiooninõukogu kohtumistel vaatlejana. Nende koosseisu peaksid kuuluma kodanikuühiskonna esindajad ning samuti peaksid olema kaasatud sotsiaal-majanduslikud partnerid ja valitsusvälised organisatsioonid. Ka komitee peaks olema sobival viisil esindatud.

3.10 Euroopa Komisjon on juba alustanud läbirääkimisi Ukrainaga põhjalike ja ulatuslike vabakaubanduslepingute üle ning kui läbirääkimistingimused on täidetud, ootavad läbirääkimised Gruusia, Armeenia ja Moldovaga. Kõnealused lepingud võivad märkimisväärselt mõjutada partnerriikide ettevõtluskeskkonda ja sotsiaalseid tingimusi. Sellepärast on äärmiselt oluline pidada läbirääkimiste vältel kodanikuühiskonnaga alalist dialoogi.

3.11 Kõnealuste lepingute läbirääkimiste ja sõlmimise osas peab komitee vajalikuks kaasata kodanikuühiskond läbirääkimistele eelnevasse jätkusuutlikkuse mõjuhinnangu koostamisse. See aitab avalikkusele tutvustada sellistest lepingutest tulenevat kasu. Samuti tuleks lisada tulevastesse põhjalikesse ja ulatuslikesse vabakaubanduslepingutesse kodanikuühiskonna mehhanismid, et jälgida säästva arenguga seotud sätete rakendamist.

3.12 Peaaegu kaks aastat pärast idapartnerluse algatamist on endiselt ebaselge, kuidas peaks see täiendama Musta mere sünergia algatust (2007), arvestades, et mõlemas algatuses osalevad peaaegu samad partnerriigid. Kodanikuühiskonna tasandil võiks algatada koostöö idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi ja Musta mere piirkonna valitsusväliste organisatsioonide foorumi vahel.

3.13 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee panus idapartnerlusse

3.13.1 Komitee peab idapartnerlust väga tähtsaks, kuna see on strateegiliselt vajalik ning kujutab endast ELi poliitilist investeeringut, millest Euroopa Liidu kodanikud ja partnerriigid tulevikus kasu saavad.

3.13.2 Komitee on juba viis aastat käsitlenud eri vaatenurkadest kõikide partnerriikide kodanikuühiskonna olukorda, pidades muu hulgas silmas ühinemisvabadust, registreerimiskorda, maksueeskirju ja -menetlusi, sõnavabadust ja kolmepoolsete konsultatsioonide toimimist. Komitee on koostanud selleteemalisi arvamusi ja esitanud rea soovitusi: „Suurem Euroopa – naabrus: uus raamistik suhetele meie ida- ja lõunanaabritega”, (1)„Valgevene kodanikuühiskond”, (2)„Organiseeritud kodanikuühiskonna roll Euroopa Liidu ja Moldova suhetes”, (3)„Euroopa Liidu ja Ukraina suhted: kodanikuühiskonna uus dünaamiline roll”, (4)„Kodanikuühiskonna organisatsioonide võrgustike loomine Musta mere piirkonnas”, (5)„Kodanikuühiskonna osalemine Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade elluviimisel Lõuna-Kaukaasia riikides” (6). Eesistujariigi Tšehhi Vabariigi taotlusel koostas komitee ettevalmistava arvamuse teemal „Kodanikuühiskonna kaasamine idapartnerlusse”.

3.13.3 Komitee on loonud kontaktid idapartnerluse riikide kodanikuühiskonna organisatsioonidega ning korraldanud rea olulisi seminare, kus on käsitletud sotsiaaldialoogi ja kodanikuühiskonnaga konsulteerimise küsimusi. Neil seminaridel on komitee samuti rõhutanud vajadust kaasata kodanikuühiskond Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade rakendamisse.

3.13.4 Komitee korraldab igal aastal Ukrainas koostöös Ukraina Riikliku Kolmepoolse Sotsiaal- ja Majandusnõukoguga seminare ühist huvi pakkuvatel teemadel ning loodab, et selliste iga-aastaste ürituste tava kujundatakse eelseisvatel aastatel välja ka teiste idapartnerluste riikidega. Komitee on valmis aitama kaasa iga-aastaste kodanikuühiskonna seminaride korraldamisele kõigis partnerriikides, et hinnata Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade elluviimisel saavutatud edu.

3.13.5 Komitee kiidab heaks selle, et praegune eesistujariik Ungari ja tulevane eesistujariik Poola on seadnud idapartnerluse prioriteediks, ning toetab seda omalt poolt kahe arvamusega: „Energiavarustus: millist naabruspoliitikat on vaja ELi varustuskindluse tagamiseks?” ning „Idapartnerlus ja ELi poliitika idamõõde, pöörates erilist tähelepanu ELi põllumajanduspoliitikale”. Komitee avaldab lootust, et kolm idapartnerluseteemalist arvamust saavad laialdase toetuse osaliseks ning aitavad kaasa mõnede idapartnerluse eesmärkide ja sihtide saavutamisse.

Brüssel, 16. juuni 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) ELT C 80, 30.3.2004, lk 148–155.

(2) ELT C 318, 23.12.2006, lk 123–127.

(3) ELT C 120, 16.5.2008, lk 89–95.

(4) ELT C 77, 31.3.2009, lk 157–163.

(5) ELT C 27, 3.2.2009, lk 144–151.

(6) ELT C 277, 17.11, 2009, lk 37–41.