ET Euroopa Liidu Teataja C 248/75

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele, Regioonide Komiteele ja riikide parlamentidele „ELi eelarve läbivaatamine” ”

KOM(2010) 700 lõplik

2011/C 248/13

Raportöör: Henri MALOSSE

Kaasraportöör: Gérard DANTIN

19. oktoobril 2010 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele, Regioonide Komiteele ja riikide parlamentidele „ELi eelarve läbivaatamine” ”

KOM(2010) 700 lõplik.

Komitee asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav majandus- ja rahaliidu ning majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse sektsioon võttis arvamuse vastu 31. mai 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 472. istungjärgul 15. ja 16. juunil 2011 (16. juuni istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 175, vastu hääletas 2, erapooletuks jäi 5.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 ELi eelarve läbivaatamine ei ole pelgalt arvude, vaid poliitilise projekti kasuks rakendatava vahendi küsimus. Praegu ei ole Euroopa Liidul eelarvelisi vahendeid oma poliitilise strateegia elluviimiseks ega uue Lissaboni lepinguga võetud kohustuste täitmiseks.

1.2 USAst alguse saanud majandus- ja finantskriis on Euroopat tugevalt mõjutanud ning põhjustanud üha suurenevate puudujääkide laviini enamikus liikmesriikides. Selline olukord avaldab paratamatult mõju 2014.–2020. aasta finantsperspektiivi ettevalmistamisele, kuid Euroopa Liit ei peaks olema selle ohver.

1.3 Seepärast tuleb olla loov, kui määratletakse „arukat ELi eelarvet”, mis annab Euroopa Liidule eesmärkide saavutamiseks vajalikud vahendid, suurendamata seejuures kodanike ja ettevõtjate üldist maksukoormust.

1.4 Õiglase vastutasu (juste retour) põhimõttest tuleks loobuda, sest see on vastuolus solidaarsuse väärtuste ja Euroopa integratsiooni vastastikuse kasulikkuse ideega. Selle asemel tuleks järgida subsidiaarsuse põhimõtet, tuues Euroopa tasandile need küsimused, mis riigi tasandil tegelemiseks ei ole enam mõttekad ega tõhusad. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tervitab Euroopa Komisjoni ettepanekut taastada selliste omavahendite põhimõte, mis loodaks täiesti uuesti või mis asendaks siseriiklikke makse.

1.5 ELi eelarvet tuleks tugevdada ja see peaks olema ka finantsvõimendajaks. Komitee toetab riikide ja Euroopa eelarvete täiendavuse ideed, tänu millele saaks võimalikuks mastaabisääst, et viia ellu ELi olulisi poliitilisi eesmärke. ELi algatuste tõhusust tugevdatakse ka Euroopa Investeerimispanga laenude ning avaliku ja erasektori partnerluse süstemaatilisema kasutamise ning investeeringute jaoks eurovõlakirjade loomisega.

1.6 Teisest küljest peaks Euroopa Liit näitamaks, et eurot hakatakse Euroopa tasandil paremini kasutama, algatama tõelise revolutsiooni seoses praeguste liiga koormavate menetlustega ning keskendama oma püüdlused Euroopa kodanikele nähtavatele projektidele.

1.7 Ainus viis ambitsioonika eelarve eesmärgi saavutamiseks on võita avalikkuse toetus. Seepärast loodabki komitee, et ühtse Euroopa puudumisest tulenevate kulude kohta viidaks läbi ja avaldataks uurimusi, milles toodaks esile dubleerimine liikmesriikide eelarvetes. Komitee ühineb Euroopa Parlamendi algatusega ning annab sellesse oma panuse.

1.8 Et olla Euroopa kodanike silmis usaldusväärne, peab ELi eelarve näitama eeskuju halduse, tõhususe, läbipaistvuse ja halduskulude kontrolli all hoidmise valdkonnas.

2. Uue eesmärgi otsingul

2.1 Komisjon ei varja oma teatises soovi määratleda ambitsioonikas lähenemisviis 2013. aasta järgse Euroopa Liidu finantsperspektiivi loomiseks. Komitee peab seda kiiduväärseks, sest Lissaboni leping on sillutanud teed Euroopa Liidu tugeva poliitilise identiteedi loomiseks.

2.2 Komitee nõustub komisjoniga, et õiglase vastutasu põhimõte on tänapäeval veelgi asjakohatum kui Euroopa ülesehitamise algusaegadel. Kõnealune põhimõte, mis on liiga tihti takistanud Euroopa ülesehitamist, häirides sellega seotud arutelusid, on suures osas põhjustanud Euroopa ülesehitamise ebatõhusust, hilinemisi ja läbikukkumisi. See on vastuolus liikmesriikide ja rahvaste Euroopa Liidu vaimu ning ratsionaalse majandusliku põhjendatusega. Majandus-, raha- ja poliitilise liidu pakutavad eelised ja lisaväärtus peavad tooma kasu kõigile. Euroopa Liidu saavutatud edusammud põhinevad ühiste jõupingutuste võimendaval mõjul, mis vastandub õiglase vastutasu põhimõttele.

2.3 Nendele kaalutlustele tuginedes oli komitee juba 2008. aastal seisukohal, et „eelarvet kujundades tuleb teha põhimõtteline valik: kas föderalism või valitsustevaheline süsteem. Ilmselgelt on eelarve rahastamine Euroopa integratsiooni üks mõõdupuu” (1).

2.4 Seejuures soovitab komitee tutvuda eelarve praeguse toimimise objektiivsest analüüsist saadud õppetundidega. Komisjon juhib õigustatult tähelepanu viivitustele programmide käivitumisel, süsteemi keerukusele ja rakendamise detsentraliseerimisele, mis ei ole andnud positiivseid tulemusi. Neid häireid tuleb analüüsida sügavuti kõikide sidusrühmade osalemisel, tehes sellest vajalikud järeldused vigade parandamiseks.

2.5 Komitee toetab komisjoni sätestatud nelja põhilist prioriteeti: poliitikavaldkondade prioriteetide raames tulemuste saavutamine, ELi lisaväärtuse suurendamine, tulemustele orienteeritus, solidaarsusest saadava vastastikuse kasu optimeerimine. Komitee soovib lisada veel ühe olulise aspekti: nähtavuse.

2.5.1 Euroopa Liidu eelarvemeetmete praegune olukord ei ole selles mõttes rahuldav. Selline puudujääk takistab Euroopa integratsiooni, sest see raskendab õelist kodanike toetamist ning annab liikmesriikidele argumendid, et pidurdada Euroopa Liidu eelarve kasvu. Puudujääk tuleks kõrvaldada nii eelarvemenetluse (mis on kodanike jaoks läbipaistmatu) kui ka tegevustulemuste tasandil, mis on liiga tihti konfidentsiaalsed, hajutatud väikestele projektidele või varjatud keeruliste kaasrahastamise raamistikus.

2.6 Komitee arvates tuleb ELi eelarvepoliitika selline kohandamine otseselt kaasata ühenduse meetodi taastamise eesmärgi saavutamisse, nagu komitee on selgesõnaliselt välja pakkunud oma 2010. aasta oktoobris suure häälteenamusega vastu võetud arvamuses (2).

3. Siseriikliku ja Euroopa Liidu tasandi vastastikuse täiendavuse otsingul

3.1 Komitee ei saa nõustuda asjaoluga, et Euroopa integratsiooni protsess, mis sõltub sellele eraldatavatest eelarvevahenditest, tuuakse ohvriks liikmesriikide eelarvepuudujääkide vähendamise küsimuses. Selline käsitlus seaks otseselt ohtu Lissaboni lepingust ja Euroopa 2020. aasta strateegiast tulenevad ELi poliitilised püüdlused.

3.2 Komitee teeb ettepaneku seada liikmesriikide eelarvete ja ELi eelarve vahelise vastastikuse täiendavuse keskmesse ühised eesmärgid, kasutades selleks eelkõige 2020. aasta strateegia kohaseid arengu ja investeeringute partnerluslepinguid. Seega tuleks liikmesriikide ja Euroopa Liidu vahendid arukalt ühendada, et saavutada mastaabisäästu ja võimendavat mõju ning vähendada tänu vahendite ühendamisest tulenevale positiivsele mõjule liikmesriikide eelarvete puudujääke.

3.3 Sellega seoses palub komitee komisjonil eraldada vajalikud vahendid, et viivitamatult ajakohastada Euroopa integratsiooni lõpuleviimata jätmise hind, mida ei ole arvutatud pärast Cecchini (3) raporti avaldamist 23 aastat tagasi. Komitee väljendab heameelt Euroopa Parlamendi nõusoleku üle võtta selles küsimuses algatuse tegemine enda peale. Omalt poolt kavatseb komitee täielikult osaleda selleteemalises töös ning anda selle täitmisesse aktiivselt oma panuse.

3.3.1 Euroopa kodanikel ja maksumaksjatel on tõepoolest õigus teada, kui palju nad on praegu sunnitud maksma halduse ja majanduse valdkonna jätkuvast killustatusest tulenevate tarbetute topeltkulude tõttu. Neid tuleks teavitada mastaabisäästust, millest Euroopa poliitika saaks tänu Euroopa täiendavale integratsioonile kasu. Näiteks tähendab Rooma lepingusse sisse kirjutatud Euroopa transpordivõrgu tervikuna väljaehitamisest loobumine kodanikele igapäevaseid hilinemisi ja häireid ning ettevõtjatele teatavat tootlikkuse puudujääki. Sama lugu on ka riigihangete puuduliku avamisega, kuna Cecchini raporti hinnangul oleks nende avamine Euroopa tasandil tähendanud kahe miljoni uue töökoha loomist.

3.4 Komitee rõhutab eriti majanduse stimuleerivat mõju, mis annab alust oodata ELi eelarve ümberhindamist, mille aluseks on eelpool nimetatud mastaabisääst. Tasakaalustades liikmesriikide rahanduses tehtud tõsiste ümberkorralduste pärssivat toimet tootlikkuse kasvuga, võiks ühitada vajaduse range eelarvedistsipliini eelarvepuudujäägile vastu astumise järele ning vajaduse majanduse ja ühiskonna elavdamise järele, et viia Euroopa kriisist välja ja tagada „pehme” majanduskasv.

3.5 Majanduse toetamine ja sellesse panustamine avaldaks omakorda positiivset mõju maksutulule ja seega ka riikide rahanduse paranemisele. ELi eelarve arukas ümberhindamine peaks võimaldama elavdada ja toetada soodsat majandus- ja eelarvetsüklit, mille aluseks on vastastikuse täiendavuse ühine väärtustamine. Riikliku ja Euroopa tasandi täiendavuse väärtustamine on ka Euroopa majanduskasvu ja tööhõive jätkusuutliku konsolideerimise tingimus.

4. Suurema eelarveautonoomia otsingul

4.1 Komitee on seisukohal, et ELi eelarve suurendamine ei ole mitte üksnes soovitatav, vaid ka vajalik, kui arvestada uute, ühist lahendust vajavate probleemide ulatust.

4.2 Sellega seoses toetab komitee Euroopa Komisjoni ettepanekut sellise omavahenditel põhineva süsteemi ülimuslikkuse kohta, mille tulud lähevad riiklikku tasandit läbimata otse Euroopa Liidu eelarvesse. Komitee on seisukohal, et ELi eelarvet ei saa tõhusalt reformida, kuni ei taastata sihipärased ja jätkusuutlikud sõltumatud omavahendid riikide osamaksete asemel, mis võeti kasutusse alates 1980. aastast koos konkreetse kohandusega Ühendkuningriigi kasuks ning mille kasutamist jätkati 1984. aasta Fontainebleau lepinguga, mis kinnistas õiglase vastutasu väära põhimõtet.

4.3 Komitee hindab kõrgelt komisjoni teatises esitatud mitmeid ettepanekuid seoses uute vahenditega, eelkõige neid, mis on seotud finantstehingute ja CO2-heidete vähendamisega. Otsustamata praeguses etapis uute omavahendite olemuse üle, rõhutab komitee vajadust lisada kõikidele selles valdkonnas tehtud ettepanekutele mõjuhinnang, mis võimaldab neid paremini hinnata. Komitee soovib, et analüüsitaks ka võimalust viia käibemaksumudeli eeskujul praegused riiklikud maksud või osa neist Euroopa tasandile. Sel eesmärgil võiks kaaluda ühe osa ettevõtte tulumaksu üleviimist Euroopa tasandile, kui eksisteeriks ühtne tulumaksubaas, nagu Euroopa Komisjon välja on pakkunud.

4.4 Komitee loodab, et sellise reformiga kaotatakse lõppkokkuvõttes korrigeerimine liikmesriikides, mis ei ole uuendatud ja kõigile liikmesriikidele suuremat lisaväärtust pakkuvad Euroopa eelarves enam õigustatud.

4.5 Komitee rõhutab ka kolme põhimõtet, mida ta peab ELi eelarvevahendite edukaks reformimiseks vajalikuks.

4.5.1 Omavahendite reformimise tulemusel ei tohiks tõsta maksukoormust Euroopas.

4.5.2 Võimalikud uued Euroopa maksud ei tohiks olla teatavate liikmesriikide jaoks nende omapära tõttu liialt diskrimineerivad ega häirida Euroopa Liidus asutatud ettevõtete tegevust. Ka ei tohiks need olla kodanikele, eriti kõige halvemas olukorras olijatele, liialt koormavad, nagu seda on käibemaks.

4.5.3 Reorganiseerimine peaks aitama kaasa üldise maksukoormuse mõistlikule kujundamisele ja paremale tasakaalustamisele, mis oleks kooskõlas Euroopa Liidu konkurentsivõime ja tööhõive eesmärkidega. Lisaks tuleks ELi kulutusi edaspidi koondada ELi prioriteetidele ja valdkondadele, kus on võimalik saavutada mastaabisäästu. See on komitee arvates vajalik eeltingimus ELi eelarve oluliseks suurendamiseks.

4.6 Komitee on seisukohal, et kuni Euroopa Liit on saavutanud integratsiooni kõrgema taseme, tuleks rakendada spetsiaalsete asutuste või mõne muu vormi kaudu uuenduslikke skeeme, mis ühendavad liikmesriikide eelarveid ja ELi eelarvet mitmetes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, innovatsioon, arenguabi ja suurte infrastruktuuride rahastamine. Sellised skeemid võimaldavad prioriteetide ja vahendite tegelikku integreerimist, säilitades samal ajal iga riikliku ja Euroopa poliitilise vastutuse tasandi kontrollipädevuse.

5. Paremini suunatud sekkumine seoses Euroopa lisaväärtusega

5.1 Komitee rõhutab vajadust tagada ELi eelarve vastavus Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide ja kohustustega. See tähendab lisaks vajalikele eelarvevahenditele ka selgeid seoseid kõnealuse eelarvega kavandatud meetmete ja Euroopa 2020. aasta strateegia eri sammaste vahel.

5.2 Komitee rõhutab eriti vajadust eelarve tõhusa kasutamise järele valdkondades, mis kuuluvad Euroopa Liidu vastutusalasse, eelkõige majandus- ja rahaliidu konsolideerimine, liikmesriikide solidaarsuse suurendamine ning Lissaboni lepingust tulenevate uute poliitikameetmete elluviimine energia- ja kliimavaldkonnas, justiits- ja siseküsimustes ning välispoliitikas.

5.3 Hiljutised kriisid euroalas on rõhutanud vajadust arendada eelkõige solidaarsust majandus- ja rahaliidu raames. Olemasolevad ELi eelarvevahendid on kriisiolukorras pakkunud stabiliseerimisfondi loomist ennetades kasulikku tuge. Otsus lisada kõnealune stabiilsusmehhanism lepingusse viib uude järku Euroopa solidaarsuse arengus, ent ka Euroopa poliitilise ja majandusliku integratsiooni püüdlustes eesmärgiga jätkusuutlikult konsolideerida majandus- ja rahaliitu, mis on Euroopa ülesehitamise ning selle ühtse turu majandusliku ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edukuses kesksel kohal. Muu hulgas tuleks kiiresti taaskäivitada majandusliit, mis on rahaliidust maha jäänud ja seda nõrgestanud. Ilma selle puuduse kõrvaldamiseta ei ole Euroopa 2020. aasta strateegial erilist edulootust. Sellist väljavaadet oleks tulnud komisjoni dokumendis põhjalikumalt uurida.

5.4 Veel üks peamisi ELi eelarve prioriteete on, nagu komisjon õigustatult rõhutas, globaliseerumisega seotud probleemistikus kesksel kohal oleva „maagilise kolmiku” – teadusuuringud, innovatsioon, haridus – meetmete tugevdamine.

5.4.1 Eelarvega, mille vahenditest eraldatakse Euroopa teadusuuringutele vaid 4 %, ei suudeta arvestatavalt lahendada ülemaailmseid probleeme. Tuleb leida vahendeid (eelkõige raha), et muuta Euroopa programmid Euroopa tööstuse konkurentsivõimet tõeliselt parandavateks vahenditeks.

5.4.2 Riiklike kavade ühel või teisel viisil Euroopa teadusuuringute raamprogrammiga sidumine on hädavajalik mastaabisäästu ja nn massiefekti saavutamiseks. Samuti tuleb tagada selle suunatus esmatähtsatele sektoritele, võtta arvesse riikide spetsiifilisi lähteolukordi, kõrvaldada püsivaid häireid ning eelkõige vähendada halduskoormust ja aeganõudvat bürokraatiat.

5.4.3 Euroopa innovatsioonipoliitika peab olema Euroopa teadusuuringute keskne lähtepunkt, kuigi komisjon on seda siiamaani käsitlenud teadustegevuse kõrvalsaadusena. Euroopa Komisjon pidi tegema sellise suuna muutmiseks ettepaneku, mis esitatigi komisjoni hiljutises teatises „Euroopa 2020 – strateegiline juhtalgatus. Innovaatiline liit” (KOM(2010) 546 lõplik).

5.4.4 Komitee tuletab meelde oma nõudmisi sellise palju ambitsioonikama poliitika järele, milles ühendatakse ettevõtlikkuse toetamine, takistuste kõrvaldamine riiklikelt toetusvõrgustikelt ning innovatsiooni ja Euroopa klastritepoliitika levitamine, et „riikide edulugude” asemel kerkiksid esile „Euroopa edulood”. Komitee peab kiiduväärseks otsust, mis tehti tugevdatud koordineerimise rakendamiseks, et luua ühenduse patent. See tuleb ellu viia nii kiiresti kui võimalik, et teha lõpp aastakümneid kestnud olukorrale, mis on sügavalt kahjustanud Euroopa Liidu konkurentsivõimet.

5.4.5 Hariduse valdkonnas on komitee soovitanud edasipüüdlikumaid algatusi, eelkõige kõigile avatud uute „Euroopa koolide” rajamist, mis oleks märk tugevamast Euroopa identiteedist, samuti tõeliste Euroopa ülikoolide kujundamist (4) ning Euroopa poliitikat seoses uute kutseoskustega uute töökohtade jaoks (5).

5.4.6 Euroopa Komisjon peaks pöörama rohkem tähelepanu ELi poliitikameetmete tagajärgede objektiivsetele analüüsidele ja tagama lisade andmete täpse vastavuse põhidokumendiga.

5.5 Majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse poliitika aitab otseselt arendada ka Euroopa solidaarsust. Komitee on vastu selle poliitika kui rahvaste liidu sümboli igasugusele kaotamisele. Komitee nõuab süsteemi tõhustamiseks siiski selle uuendamist, lihtsustades eelkõige selle juhtimise viise, keskendudes rohkem Euroopa prioriteetidega seotud juhtprogrammidele ning tagades majandus- ja sotsiaalvaldkonna osalejate suurema kaasatuse. Selles kontekstis peab Euroopa Liit võitlema elanikkonna kõige haavatavamate rühmade tõrjutuse vastu ning toetama kõige kaugemaid ja oma eripära tõttu kõige ebasoodsamates tingimustes olevaid riike ja piirkondi, et võimaldada neil täisväärtuslikult osaleda majanduslikus ja ühiskondlikus arengus. Arvestades eeltoodud seisukohta ja tööhõive praegust olukorda, on Euroopa Sotsiaalfond just see eelistatud vahend (eelkõige oma rahaliste vahendite kaudu), mis aitab kaasa Euroopa tööhõivestrateegia rakendamisele. See peab olema Euroopa 2020. aasta strateegias esitatud kaasava majanduskasvu algatuses kesksel kohal.

5.6 Ühenduse eelarve peamine prioriteet peab olema investeerimine Euroopa avalikesse hüvedesse, mis on otseselt seotud tõhusama, solidaarsema ja kodanikulähedasema liidu loomise eesmärgiga. Seda prioriteeti on õigustatult nimetanud ka komisjon. Seda on vaja täpsustada ja konkreetsemaks muuta. Komitee kavatseb omalt poolt teha põhjalikuma analüüsi ühiselt majandus- ja sotsiaalvaldkonna osalejatega, et täpsustada nende vajadused ja eesmärgid. Komitee rõhutab kõnealuses valdkonnas mitmeid nõudeid.

5.6.1 Esiteks rõhutab komitee vajadust arendada Euroopa tasandil välja tõelised üldhuviteenused, mis oleksid kooskõlas riikide ametiasutustega ja mida tehtaks koostöös Euroopa kasutajatega, et tagada liidu nõuetekohane korraldamine ja turvalisus valdkondades, mis on selle kollektiivse vastutuse seisukohast olulised.

5.6.1.1 Need valdkonnad hõlmavad peamiselt siseturu ja tolli korraldamist, kuid ka uusi valdkondi, milles liikmesriigid on otsustanud oma pädevused üle anda: sisserände- ja varjupaigapoliitika, justiits- ja siseküsimused, Euroopa diplomaatilise teenistuse ja välisteenistuse loomine ning välispiiride kaitsmine.

5.6.2 Samuti rõhutab komitee vajadust suurendada investeeringuid üleeuroopalistesse infrastruktuuridesse, et toetada muu hulgas Euroopa üldhuviteenuseid ning võimaldada neil nõuetekohaselt toimida. Liiga palju edasilükkamisi on kuhjunud pärast seda, kui Jacques Delors esitles 1993. aastal komisjoni valget raamatut, milles esitatud ettepanekuid ja meetodeid ei ole siiamaani järgitud. Suur osa Euroopa territooriumist, eelkõige hiljuti ELiga liitunud riigid, jäävad kõnealuste puuduste tõttu peamistest kaubandusvoogudest kõrvale. Infrastruktuuri valdkonna prioriteetide seas rõhutab komitee struktuuriprojekte, nagu ühtse Euroopa taeva projekti (6) spetsifikatsioon, kiirrongiliinid ja laevatatavad kanalid. Samuti on Euroopa tasandil vaja teha suuri investeeringuid energiapoliitikasse, et tagada suurem sõltumatus energiaga varustamisel ning investeerimisel turvalisusesse, tõhususse ja taastuvenergiasse.

5.6.3 Samuti tasub nimetada vajadust ühiste uuenduslike investeeringute järele, et toime tulla uute konkurentsivõime ning telekommunikatsioonide turvalisuse, keskkonna- ja kodanikukaitsega seotud ülesannetega.

5.7 Seoses ühise põllumajanduspoliitikaga tuletab komitee meelde oma seisukohti, (7) milles komitee on väljendanud toetust selle uuendamisele. See hõlmab kohanemist uute proovikividega, pidamata seejuures vajalikuks põllumajanduspoliitika taasnatsionaliseerimist või loobumist selle saavutatud põhimõtetest: sisemine ja välimine solidaarsus, toiduainetoodangu kvaliteet, ühendusesisese kaubanduse eelistamine, territoriaalne ühtekuuluvus maapiirkondade, eelkõige mägiste piirkondade ja saarte kasuks. Tegelikkuses on ühise põllumajanduspoliitika üks peamisi ülesandeid väärtustada eelkõige põllumajandustootjate rolli. Lisaks peab ühine põllumajanduspoliitika aitama kaasa loodusvarade säästvale haldamisele, et võimaldada konkreetselt vastata kliimamuutuse vastase võitluse, keskkonna- ja bioloogilise mitmekesisuse kaitsega seotud probleemidele (8).

5.8 Seoses välispoliitika ja kolmandatele riikidele antava arenguabiga tuletab komitee meelde oma seisukohti, milles toetatakse Euroopa Liidu ja liikmesriikide esinduste ratsionaliseerimist ning Euroopa antava abi tõhustamist, täiendades seda riikliku abi ja tihedama partnerluse kaudu otseselt seotud majandus- ja sotsiaalvaldkonna osalejatega.

5.9 Seoses arenguabiga, mille puhul tuleb tagada selle kasutamise jälgitavus, on komitee seisukohal, et praegu oleks asjakohane nii tõhususe kui ühtekuuluvuse põhjustel ühendada riiklikud ja Euroopa programmid, et muuta Euroopa antav abi nähtavamaks. Sellega seoses tuletab komitee meelde, et see idee pärineb algselt Cotonou lepingutest, milles nähti ette, et 15 % Euroopa Arengufondi antavast abist eraldatakse valitsusväliste osalejate tegevustele. Komitee teeb ettepaneku, et seda põhimõtet tuleks rakendada ja laiendada kõikidele arenguprogrammidele.

6. Tõhususe otsingul

6.1 Euroopa rahandust tabanud raskel ajal peaks ELi eelarve näitama hea halduse osas eeskuju. Laskumata demagoogiasse seoses Euroopa institutsioonide halduskuludega, mis on proportsionaalselt palju väiksemad kui riikide ametiasutuste kulud (nt Euroopa Komisjonis töötab vähem ametnikke kui Pariisi linnas), soovitab komitee võtta meetmeid, et näidata Euroopa institutsioonide nähtavat osalemist liikmesriikidele osaks saanud halduskokkuhoius. Samal ajal peavad ELi institutsioonid, sealhulgas komitee, olema tähelepanelikud, et järgida töölevõtmise ja edutamismenetluses aluslepinguga sätestatud võrdsete võimaluste ja mittediskrimineerimise põhimõtteid. Seetõttu rõhutab komitee, et hea haldus peab hõlmama ka vahendite andmist Euroopa kodanikuühiskonnale selle täielikuks kaasamiseks Euroopa arutellu.

6.2 ELi eelarvest liikmesriikidele eraldatav toetus peab vastama rangetele tingimustele, eelkõige selles osas, et abi saajad peavad kinni pidama ühenduse eeskirjadest ja Euroopa Kohtu otsustest ning et ühenduse antava toetuse puhul tuleb veenduda selle vastavuses konkurentsieeskirjadele.

6.3 Seistes majandus- ja rahaliidu raames silmitsi majanduspoliitika ühtlustamisel ette tulevate probleemidega, on samuti vaja rohkem keskenduda abi vastavusse viimisele „Euro Pluss paketi” distsipliinitingimustega.

6.4 Kolmandatele riikidele antava abi puhul peab tingimuseks olema antava abi rahaliste vahendite kasutamise jälgitavus, nendepoolsete kohustuste täitmine, eelkõige nende puhul, mis on seotud majandus- ja sotsiaalreformidega turu avanemisega kohanemisel, vastastikuste partnerluste ning ühiskondlike ja ametialaste ning kodanikuühiskonna osaliste kaasamisega.

6.5 Euro areng ning vajadus tugevdada euroala ja turgude ühtekuuluvust pakub samuti praegu vähekasutatud võimalusi innovatiivseks laenupoliitikaks Euroopa tasandil, mitmekordistades ELi eelarvest antava abi mõju. Komitee toetab eelkõige tõhustatud kooskõlastamist Euroopa Keskpanga, eurorühma ja Euroopa Investeerimispanga vahel. Komitee väljendab heameelt esimeste eurovõlakirjade julgustavate tulemuste üle ning soovib nende laiendamist hariduse, teadusuuringute, tööstuse ja Euroopa infrastruktuuride valdkonnale. Samal ajal võiks rangetel tingimustel ja range korra kohaselt kasutada nn Euroopa riigikassa loomist selleks, et ühiselt jagada suurt osa liikmesriikide võlgadest. Kõnealused vahendid kinnitaksid ELi sisemist solidaarsust ning annaksid ühtlasi tõendust liidu poliitilisest pühendumisest euro püsimajäämisele.

6.6 Komitee kutsub üles paremini määratlema projekte, mida Euroopa Liit toetab, et keskenduda rohkem nendele projektidele, mis loovad kõige suuremat Euroopa lisaväärtust. Seetõttu kutsub komitee üles tegema järeleandmisi täiendavuse põhimõtte osas, kuna projektikaupa määratlemine ei ole enam õigustatud, vaid pigem on õigustatud projektide üldine hindamine liikmesriikidega sõlmitud strateegiliste partnerluste raamistikus.

6.7 Prioriteetide kindlaksmääramise ja krediidi eraldamise menetluste kiirendamist võiks teatavatele vajadustele vastamiseks samuti lubada. Komitee on juba soovitanud uurida toetusallikate laiemat kasutamist kas spetsiaalsete asutuste või „üldiste toetuste” kaudu, mida on antud kohalikke tingimusi paremini tundvatele üksustele, nagu piirkonnad või kodanikuühiskonna organisatsioonid. Viimatimainitu, komitee eelismeetod, on ennast regionaalpoliitikas tõestanud ning seda võiks laiendada kõikidele ELi finantsmeetmetele.

6.8 Suurte investeerimisprojektide puhul tuleks julgustada Euroopa Investeerimispanga laenude ja erasektori finantsvahendite kasutamist, kuid seda tuleb teha õigusraamistikust lähtuvalt, nagu on märgitud komitee hiljutises arvamuses (9). Uue tasandi arendamine võimaldab heastada Euroopa Liidu viivitusi seoses infrastruktuuridega ja rahastada suuri tehnoloogiaprojekte, mis mõjutavad meie konkurentsivõimet globaliseeruvas maailmas.

6.8.1 Lisaks on komitee seisukohal, et hädaolukordades on vaja rohkem paindlikkust ja paremini kohandatud mehhanisme, võttes eeskuju Globaliseerumisega Kohanemise Euroopa Fondist (10).

Brüssel, 16. juuni 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Komitee arvamus teemal „Euroopa Liidu eelarve reform ja tulevane rahastamine”, ELT C 204, 9.8.2008, lk 113.

(2) Komitee arvamus teemal „Ühenduse meetodi uuendamine (suunised)”, ELT C 51, 17.2.2011, lk 29.

(3) Cecchini raport teemal „Euroopa integratsiooni lõpuleviimata jätmise hind”, Paolo Cecchini, 1988.

(4) Komitee arvamus „Ülikoolid Euroopa jaoks”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 48.

(5) Komitee arvamus teemal „Uued kutseoskused uute töökohtade jaoks”, ELT C 128, 18.5.2010, lk 74.

(6) Komitee arvamus teemal „Ühtne Euroopa taevas”, ELT C 182, 4.8.2009, lk 50.

(7) Komitee arvamus teemal „Euroopa põllumajandusliku toidutööstuse mudeli tugevdamine”, ELT C 18, 19.1.2011, lk 1.

(8) Komitee arvamus teemal „Ühise põllumajanduspoliitika tulevik”, ELT C 132, 3.5.2011, lk 63.

(9) Komitee arvamus teemal „Era- ja avaliku sektori investeeringud”, ELT C 51, 17.2.2011, lk 59.

(10) Komitee arvamus teemal „Euroopa Liidu eelarve reform ja tulevane rahastamine”, ELT C 204, 9.8.2008, lk 113.