[pic] | COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNITIES |

Brüssel 27.11.2009

KOM(2009)658 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega täiendatakse Schengeni piirieeskirju, mis käsitlevad välistel merepiiridel toimuvat patrull- ja vaatlustegevust, mis toimub liikmesriikidevahelises operatiivkoostöös, mida kooskõlastab Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur

SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

Taust

2007. aastal koostas komisjon uurimuse, milles analüüsiti välistel merepiiridel toimuva patrull- ja vaatlustegevuse rahvusvahelist õigusraamistikku ja takistusi selle tõhusal rakendamisel. Seejärel pani komisjon kokku mitteametliku rühma liikmesriikide, Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri (edaspidi „FRONTEX”, ka „agentuur”), ÜRO pagulaste ülemvoliniku büroo (edaspidi „UNHCR”) ja Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni (edaspidi „IOM”) ekspertidest, et koostada agentuuri mereoperatsioonide suunised.

2007. aasta septembris toimunud justiits- ja siseküsimuste nõukogu kohtumisel väljendati rühma suhtes toetust. Nõukogu kutsus „komisjoni, FRONTEXit ja liikmesriike üles esmatähtsana lõpule viima FRONTEXi ühisoperatsioonide seisukohast olulist mereõiguse analüüsi ning [palub] komisjonil nõukogule aru anda enne aasta lõppu”.

Rühm kohtus viiel korral 2007. aasta juulist 2008. aasta aprillini ja koostas agentuuri mereoperatsioonide suuniste eelnõu. Osalejad ei suutnud leppida kokku sellistes küsimustes nagu inimõiguste ja pagulaste õiguste mõju, agentuuri roll ja rändajate maaletoimetamise kohtade eelnev kindlaksmääramine.

Olles arvamusel, et liikmesriikidevahelised erimeelsused muudavad suuniste kehtestamise võimatuks, valmistas komisjon ette mitteametliku rühma töö tulemustel põhineva otsuse eelnõu. Eelnõu tugines Schengeni piirieeskirjade artiklile 12, millega võimaldatakse komisjonil võtta vastu patrull- ja vaatlustegevust reguleerivaid eeskirju kooskõlas komiteemenetlusega (regulatiivkomitee menetlus, kontrolliõigust teostab Euroopa Parlament).

Konsulteerimine Schengeni piirieeskirjade komiteega

Otsuse eelnõu esitati Schengeni piirieeskirjade komiteele arutamiseks 23.–24. veebruaril 2009. Mitmed liikmesriigid olid otsustavalt eelnõu vastu, peamiselt seetõttu, et selles mindi kaugemale Schengeni piirieeskirjades komisjonile antud volitustest. Teised liikmesriigid aga väljendasid tugevat toetust, eelkõige inimõiguste ja pagulaste õiguste kaitse osas. Teatavad liikmesriigid ei olnud veel lõpetanud riigisisest konsulteerimist, kuid ka neil oli eelnõu suhtes reservatsioone.

Tuginedes 2009. aasta juunis toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise järeldustele, milles rõhutati vajadust „tugevdada FRONTEXi koordineeritavaid piirikontrollioperatsioone, kehtestada selged eeskirjad ühispatrullides osalemiseks ja päästetud inimeste laevalt maale lubamiseks”, otsustas komisjon jätkata komiteemenetlust. Otsuse eelnõu läbivaadatud versioon, milles võeti arvesse teatavaid liikmesriikide väljendatud kõhklusi, esitati komiteele 19. oktoobril. Peamised muudatused on järgmised:

- Suunised taasesitati tervikuna lisas, mis moodustab osa osalevate liikmesriikide ja agentuuri koostatud operatsiooniplaanist.

- Tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõte sõnastati ümber ja seda kohaldatakse juhtudel, mille puhul on põhjendatud alus arvata, et isikut kiusatakse taga, teda piintakse või koheldakse või karistatakse ebainimlikult või inimväärikust alandavalt.

- Patrull- ja vaatlustegevuse käigus kinnipidamist ning otsingu- ja päästeolukordi käsitlevat sätet lihtsustati.

- Eelnõus antakse prioriteet maaletoimetamisele kolmandates riikides (tingimusel, et see on kooskõlas tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõttega); kui kooskõla nimetatud põhimõttega puudub, siis peaks maaletoimetamine toimuma geograafiliselt lähimas kohas.

19. oktoobri kohtumisel küsiti komitee ametlikku arvamust otsuse eelnõu kohta. Kaheksa liikmesriiki hääletasid eelnõu poolt, andes kokku 67 häält. Seitse liikmesriiki hääletasid eelnõu vastu, andes kokku 116 häält. Neli liikmesriiki ei hääletanud. Viis liikmesriiki ei olnud esindatud. Komitee arvamuse avaldamiseks vajalikku künnist (223 häält) ei saavutatud.

ETTEPANEKU PÕHJUSED JA EESMÄRGID

Käesolev ettepanek kujutab endast komiteemenetluse järgmist etappi, mille kohaselt komisjon peab viivitamata esitama nõukogule ja Euroopa Parlamendile nõukogu otsuse ettepaneku, mis sisaldab komitees hääletusele pandud eelnõu teksti.

Ettepaneku eesmärk on tagada, et rahvusvahelisi eeskirju, millega reguleeritakse välistel merepiiridel toimuvat patrull- ja vaatlustegevust, mis toimub operatiivkoostöös, mida kooskõlastab agentuur (mereõiguse konventsioon, mereohutust käsitlev konventsioon ning mereotsingute ja -pääste konventsioon, pagulasi ja põhiõigusi käsitlevad rahvusvahelised õigusaktid), kohaldavad operatsioonides osalevad liikmesriigid ühtsel viisil. Samuti püütakse luua õiguslik alus, mis on vajalik, et liikmesriik saaks teise liikmesriigi merepiiril teostada patrull- ja vaatlustegevust.

29.–30. oktoobril 2009 toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel, et vajalik on „sellise selge ühise tegutsemise korra ettevalmistamine, mis sisaldab selgeid eeskirju merel toimuvateks ühisoperatsioonideks, pöörates nõuetekohaselt tähelepanu segarändevoogudega liikuvate inimeste kaitse tagamisele, rahvusvahelise õiguse kohaselt”.

Eelnõus püütakse konkreetselt lahendada järgmisi probleeme:

- Teatavad liikmesriigid, Euroopa Parlamendi liikmed, teadlased ja ühendused on seadnud kahtluse alla, kas agentuuri operatsioonide käigus peetakse kinni põhiõigustest ja pagulaste õigustest (eelkõige seoses tagasi- ja väljasaatmise lubamatusega ning juurdepääsuga varjupaigamenetlustele). Nad soovivad teada, millist õigust sellistes olukordades, eelkõige avamerel, kohaldatakse ja mis tagab tegeliku kinnipidamise nimetatud õigustest. Tõepoolest on olemas kohustus pidada Schengeni piirieeskirjade rakendamisel kinni põhiõigustest, kuid seda ei ole seoses patrull- ja vaatlustegevusega seoses sõnaselgelt sätestatud. Tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse osas on erinevusi, kuidas liikmesriigid seda rahvusvahelise õiguse põhimõtet tõlgendavad, osad liikmesriigid näiteks ei pea seda kohaldatavaks rahvusvahelistes vetes.

- Ettepaneku eesmärk on sõnastada selgelt kohustus pidada agentuuri patrull- ja vaatlustegevuse käigus kinni põhiõigustest ja pagulaste õigustest. Veel on ettepanekule lisatud nende isikute tagasi- ja väljasaatmise keeld, keda ohustab tagakiusamine või muud ebainimliku või alandava kohtlemise viisid. See keeld kehtib sõltumata nende vete staatusest, kus isikud viibivad.

- Otsuse ettepanek loob ühenduse õiguses õigusliku aluse Schengeni piirieeskirjade artikli 12 tõhusaks kohaldamiseks vajalike volituste jaoks, nagu laevade läbiotsimine ja nende kinnipidamine. Seejärel täpsustakse tingimused, mille korral nimetatud meetmeid saab võtta erinevates merepiirkondades, sealhulgas rahvusvahelistes vetes. Nimetatud tingimused hõlmavad asjaomaseid rahvusvahelise õiguse eeskirju, panustades seeläbi nende tõhusasse ja ühtsesse rakendamisse agentuuri operatsioonide käigus (rannikuäärse riigi loa saamine, kontrollimine, kas laeval on õigus sõita teatava riigi lipu all, lipuriigi loa saamine, ilma liputa laevad, jne).

- Enamikust agentuuri kooskõlastatavatest mereoperatsioonidest saavad otsingu- ja päästeoperatsioonid. Siiski ei ole agentuur otsingu- ja päästeasutus; tema töö on toetada piirikontrollieeskirjade rakendamist. Praktikas tähendab asjaolu, et operatsioonidest saavad otsingu- ja päästeoperatsioonid, seda, et need väljuvad agentuuri kooskõlastamise ja ühenduse õiguse kohaldamisalast. Kohustust osutada abi merel ning otsingu- ja päästeasutuste tööd reguleerib rahvusvaheline õigus, kuid neid eeskirju ei tõlgenda ega kohalda liikmesriigid ühtsel viisil.

- Otsuse ettepaneku eesmärk on tagada kinnipidamine rahvusvahelisest kohustusest osutada abi ja kohaldada otsingu- ja päästesüsteemi. Selle abil sätestatakse otsingu- ja päästeasutustega tehtava koostöö põhimõtted juba enne operatsiooni algust. Samuti täpsustatakse, millise otsingu- ja päästeasutusega tuleks võtta ühendust, kui vastutav ametiasutus ei vasta, et kõik operatsioonis osalevad üksused võtaksid ühendust sama otsingu- ja päästeasutusega.

- Veel erineb liikmesriigiti selle olukorra kindlakstegemine, milles abi on vaja osutada: teatavate liikmesriikide puhul peab laev selleks olema põhja minemas; teiste liikmesriikide jaoks on piisav laeva kõlbmatus meresõiduks; teatavate liikmesriikide puhul peavad pardal olevad isikud abi paluma, teatavate liikmesriikide puhul mitte. Ettepanek tugineb otsingu- ja päästesüsteemile ja selles sätestatakse, et kohe, kui laeva või isiku ohutuse suhtes tekib kahtlusi, tuleb võtta ühendust otsingu- ja päästeasutustega ning anda neile kogu vajalik teave, et nad saaksid otsustada, kas tegu on otsingu- ja päästeolukorraga.

- Selle otsustamine, kuhu viia päästetud isikud, on keeruline küsimus ja seda peetakse otsingu- ja päästesüsteemi üheks puuduseks. 2004. aastal tehtud muudatuste kohaselt peavad kõik riigid tegema otsingu- ja päästeolukordade lahendamisel koostööd; otsingu- ja päästetsooni eest vastutav riik peab koostöös teiste riikidega otsustama, kuhu viia päästetud. Üks liikmesriik neid muudatusi heaks ei kiitnud. Erilist vastuseisu tekitas küsimus, kus tuleks päästetud isikud maale toimetada, kui otsingu- ja päästetsooni eest vastutav riik oma asjakohaseid kohustusi ei täida. Teatavad liikmesriigid on tõrksad osalema operatsioonides, sest nad kardavad, et peavad päästetud isikud oma riigis vastu võtma. Otsuse ettepaneku eesmärk on lahendada nimetatud olukorrad, täpsustades, et kui maale toimetamine ei ole kolmandas riigis võimalik, siis toimub see operatsiooni vastuvõtvas liikmesriigis.

ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Õiguslik alus

Ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006 (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad))[1] artikli 12 lõige 5, mis annab komisjonile volitused võtta vastu patrull- ja vaatlustegevust reguleerivaid lisaeeskirju vastavalt regulatiivkomitee menetlusele, kusjuures kontrolliõigust teostab Euroopa Parlament.

Ettepanekut kohaldatakse merepiiridel agentuuri operatsioonide raames toimuva patrull- ja vaatlustegevuse suhtes, agentuurile on antud volitused, mis hõlmavad liikmesriikidevahelise operatiivkoostöö hõlbustamist Schengeni piirieeskirjade rakendamisel. Need on operatsioonid, mida hõlmavad piirieeskirjad, mida koordineerib ühenduse amet ja mida rahastatakse ühenduse eelarvest. Vaatlus- ja patrulltegevust käsitlevate täiendavate eeskirjade vastuvõtmine komiteemenetlusega on sõnaselgelt sätestatud piirieeskirjade artiklis 12. Kui patrull- ja vaatlustegevus toimub merepiiridel, siis on iseenesestmõistetav, et tuleb kinni pidada rahvusvahelisest mereõigusest ja rahvusvahelisest kaubandusliku meresõidu õigusest. Samamoodi ei tohi nende operatsioonide käigus rikkuda inimõigusi, sealhulgas pagulaste õigusi, mis juba on piirieeskirjades sätestatud. Ettepanek on täielikus kooskõlas nimetatud rahvusvahelise õigusraamistikuga: selle eesmärk on tõhustada nimetatud põhimõtetest kinnipidamist operatsioonide käigus, ühtlustades samal ajal õigusraamistiku kohaldamist kõigi sellistes operatsioonides osalevate operatiivüksuste poolt.

Subsidiaarsus ja proportsionaalsus

Otsuse ettepanek on seotud valdkonnaga, mis ei kuulu ühenduse ainupädevusse ja seepärast kohaldatakse selle suhtes subsidiaarsuse põhimõtet. Ettepanek peab olema kooskõlas ka proportsionaalsuse põhimõttega.

Üksi tegutsedes ei suuda liikmesriigid ettepaneku eesmärke täielikult saavutada ja tarvis on ühenduse eeskirjade vastuvõtmist.

Ettepanekut kohaldatakse merepiiridel agentuuri operatsioonide raames toimuva patrull- ja vaatlustegevuse suhtes ja see ei ole seotud liikmesriikide üksikute või koostöös toimuvate patrull- ja vaatlusmeetmetega väljaspool nimetatud raamistikku.

Vahendi valik

Kavandatav õigusakt: nõukogu otsus.

Õigusliku vahendina valiti otsus, sest ettepaneku eesmärk on kehtestada selle adressaadiks olevate liikmesriikide suhtes kohustused, eelkõige kui nad viivad läbi välispiiridel toimuvat patrull- ja vaatlustegevust, mis toimub operatiivkoostöös, mida kooskõlastab agentuur.

Sisu

Artiklis 1 sätestatakse, et välistel merepiiridel toimuv patrull- ja vaatlustegevus, mida kooskõlastab agentuur, toimub lisas sätestatud suuniste kohaselt, mis tuleks lisada iga operatsiooni operatsiooniplaani.

- Punktis 2 on lisa sisu lühidalt kirjeldatud.

KOOSKÕLA ÜHENDUSE MUUDE TEGEVUSPÕHIMÕTETEGA

Ettepanek on kooskõlas ühenduse muude tegevuspõhimõtetega ning eelkõige Euroopa Liidu välispoliitika ja ühise transpordipoliitikaga. See on kooskõlas ka Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitikaga.

KONSULTEERIMINE JA MÕJU HINDAMINE

Väliskonsultatsioonid

Otsuse ettepanek põhineb suures osas 2007. ja 2008. aastal komisjoni korraldatud mitte-ametliku rühma kohtumiste tulemustel, millest võtsid osa liikmesriikide, agentuuri, UNHCRi ja IOMi eksperdid.

Mõju hindamine

Mõju hindamist ei toimunud, sest ettepanekuga peamiselt taasesitatakse ja selgitatakse juba kehtivaid rahvusvahelisi ja ühenduse eeskirju.

HINDAMINE

Otsuse rakendamise hindamist ei kavandata.

FINANTSMÕJU JA PETTUSERISKIDE HINNANG

Meetmega ei kaasne ühendusele rahalist või halduskoormust. Seepärast ei mõjuta ettepanek ühenduse eelarvet.

TEATAVATE LIIKMESRIIKIDE JA ASSOTSIEERUNUD RIIKIDE ERISEISUKOHAD

Käesoleva ettepanekuga arendatakse edasi Schengeni acquis ’d. Seega tuleb arvesse võtta järgmist, mitmete protokollidega seotud mõju.

- Ühendkuningriik ja Iirimaa: Käesoleva ettepaneku eesmärk on Schengeni acquis ’ nende sätete edasiarendamine, milles Ühendkuningriik ja Iirimaa vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni a cquis ’ sätetes) ja nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ’ sätetes) ei osale. Need liikmesriigid ei osale käesoleva otsuse rakendamises ning otsuse kohaldamine pole neile kohustuslik ega nende suhtes siduv.

- Taani: Käesoleva ettepanekuga asendatakse määrus (EÜ) nr 562/2006. Arvestades, et käesoleva määruse eesmärk on arendada edasi Schengeni acquis ’d Euroopa Ühenduse asutamislepingu kolmanda osa IV jaotise alusel, teavitas Taani Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artikli 5 kohaselt 8. juuni 2006. aasta kirjaga määruse ülevõtmisest oma riiklikusse õigusesse. Seega on käesoleva otsuse rakendamine rahvusvahelise õiguse kohaselt Taani suhtes siduv.

- Norra ja Island: Käesoleva ettepanekuga arendatakse edasi Schengeni acquis ’ sätteid Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu tähenduses, mis käsitleb nende ühinemist Schengeni acquis ’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega[2].

- Šveits: Käesoleva ettepanekuga arendatakse edasi Schengeni acquis ’ sätteid Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel allakirjutatud lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses[3].

- Liechtenstein: Käesolev ettepanek kujutab endast Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis ’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses.

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,

millega täiendatakse Schengeni piirieeskirju, mis käsitlevad välistel merepiiridel toimuvat patrull- ja vaatlustegevust, mis toimub liikmesriikidevahelises operatiivkoostöös, mida kooskõlastab Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrust (EÜ) nr 526/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad),[4] eriti selle artikli 12 lõiget 5,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

1. Patrull- ja vaatlustegevuse põhieesmärk on tõkestada ebaseaduslikku piiriületamist, võidelda piiriülese kuritegevuse vastu ja ebaseaduslikult piiri ületanud isikud kinni pidada või nende suhtes muid meetmeid võtta. Piiridel toimuv patrull- ja vaatlustegevus peaks olema tõhus vahend, mille abil ära hoida ja takistada isikutel piiripunktides toimuvate kontrollide vältimist ning avastada välispiiride ebaseaduslikku ületamist.

2. Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur (edaspidi „agentuur”) vastutab liikmesriikidevahelise operatiivkoostöö kooskõlastamise eest, et hõlbustada ühenduse õiguse kohaldamist, sealhulgas patrull- ja vaatlustegevust. Koostöö tugevdamiseks on tarvis täiendavaid eeskirju, millega reguleeritakse liikmesriikide laeva- ja lennuüksuste patrull- ja vaatlustegevust teiste liikmesriikide merepiiril liikmesriikidevahelises operatiivkoostöös, mida kooskõlastab agentuur.

3. Patrull- ja vaatlustegevuse käigus võetud meetmed peavad kooskõlas määrusega (EÜ) nr 562/2006 ja ühenduse õiguse üldpõhimõtetega olema proportsionaalsed oma eesmärkidega ja nende puhul tuleb täiel määral kinni pidada põhiõigustest ning pagulaste ja varjupaiga taotlejate õigustest, sealhulgas eelkõige tagasi- ja väljasaatmise keelust. Liikmesriikide territooriumil, sealhulgas piiril või transiiditsoonis esitatud varjupaigataotluste puhul on liikmesriikidele siduvad varjupaigaalaste õigusaktide sätted ja eelkõige nõukogu 1. detsembri 2005. aasta direktiiv 2005/85/EÜ liikmesriikides pagulasseisundi omistamise ja äravõtmise menetluse miinimumnõuete kohta[5].

4. 18. ja 19. juunil ning 29. ja 30 oktoobril 2009 toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumistel rõhutati vajadust tugevdada agentuuri kooskõlastatavaid piirikontrollioperatsioone ning kehtestada selged eeskirjad ühispatrullides osalemiseks ja päästetud isikute maaletoimetamiseks.

5. Arvesse tuleks võtta vajadust korraldada agentuuri kooskõlastatav patrull- ja vaatlustegevus nii, et see toimuks osalevate liikmesriikide ja agentuuri vahel kokku lepitud operatsiooniplaani ning osalevate liikmesriikide ja agentuuri esindajatest koosneva kooskõlastuskeskuse esitatud ajakava ja juhiste kohaselt, ning et enne operatsiooni algust määrataks kindlaks üks või mitu vastuvõtvat liikmesriiki, kelle piiri on kavas vaadelda. Käesolevas otsuses sätestatud suunised tuleks nimetatud operatsiooniplaani lisada.

6. Käesoleva otsuse rakendamine ei tohiks mõjutada liikmesriikide kohustusi, mis lähtuvad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioonist, rahvusvahelisest konventsioonist inimelude ohutusest merel, rahvusvahelisest mereotsingute ja -pääste konventsioonist, Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsioonist, seda täiendavast rändajate salaja üle maa-, õhu- või merepiiri toimetamist tõkestavast protokollist, pagulasseisundi konventsioonist, Euroopa inimõiguste konventsioonist ja muudest asjaomastest rahvusvahelistest õigusaktidest.

7. Kooskõlas rahvusvahelise õigusega nõuab iga riik, et tema lipu all sõitva laeva kapten, seadmata ohtu laeva, meeskonda või reisijaid, osutab abi igale merehädalisele ja suundub võimalikult kiiresti merehädalist päästma. Sellist abi antakse hoolimata abi vajavate isikute kodakondsusest või staatusest või olukorrast, milles nad viibivad. Käesolev otsus ei mõjuta otsingu- ja päästeasutuste kohustusi, sealhulgas kohustust tagada selline kooskõlastamine ja koostöö, et päästetud isikud oleks võimalik toimetada turvalisse paika.

8. Käesolevas otsuses peetakse kinni põhiõigustest ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtteid – inimväärikust, piinamise ning ebainimliku või alandava kohtlemise ja karistamise keeldu, õigust vabadusele ja turvalisusele, era- ja perekonnaelu austamist, varjupaigaõigust, tagasi- ja väljasaatmise lubamatust, mittediskrimineerimist, lapse õigusi ja õigust tõhusale õiguskaitsevahendile. Liikmesriigid peaksid käesolevat otsust kohaldama kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega.

9. Kuna kavandatava meetme eesmärki võtta vastu konkreetsed lisaeeskirjad agentuuri kooskõlastusel tegutsevate piirivalveametnike patrull- ja vaatlustegevuse reguleerimiseks merepiiridel ei suuda liikmesriigid õigusaktide ja tavade erinevuse tõttu piisavalt saavutada, ning kuna seda on operatsioonide rahvusvahelise iseloomu tõttu võimalik paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta vastu meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Osutatud artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

10. Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artikli 2 kohaselt ei osalenud Taani määruse (EÜ) nr 562/2006 vastuvõtmises, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Võttes siiski arvesse, et määrus (EÜ) nr 562/2006 arendab edasi Schengeni acquis ’d Euroopa Ühenduse asutamislepingu kolmanda osa IV jaotise alusel, teatas Taani 8. juuni 2006. aasta kirjaga ja kooskõlas nimetatud protokolli artikliga 5 nimetatud määruse ülevõtmisest oma riigi õigusesse. Seega on käesoleva otsuse rakendamine rahvusvahelise õiguse kohaselt Taani suhtes siduv.

11. Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev otsus endast Schengeni acquis ’[6] nende sätete edasiarendamist vastavalt Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelisele lepingule viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis ’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises, mis kuuluvad nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu otsuse 1999/437/EÜ[7] artikli 1 punktis A osutatud valdkonda.

12. Šveitsi puhul kujutab käesolev otsus endast Schengeni acquis ’ nende sätete edasiarendamist vastavalt Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ning Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele lepingule Šveitsi Konföderatsiooni osalemiseks Schengeni acquis ’[8] sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis A osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse asjaomast punkti tõlgendatakse koostoimes nimetatud lepingu sõlmimist käsitleva nõukogu otsuse 2008/146/EÜ[9] artikliga 3.

13. Liechtensteini puhul kujutab käesolev otsus endast Schengeni acquis ’ nende sätete edasiarendamist vastavalt Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel alla kirjutatud protokollile, mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni osalemiseks Schengeni acquis ’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis A osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse asjaomast punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/261/EÜ (nimetatud protokolli allakirjutamise ja selle teatavate sätete ajutise kohaldamise kohta)[10] artikliga 3.

14. Käesolev otsus kujutab endast nende Schengeni acquis ’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ’ sätetes[11]. Seetõttu ei osale Ühendkuningriik määruse vastuvõtmisel, see ei ole talle siduv ega kuulu tema suhtes kohaldamisele. Seetõttu ei tuleks käesolevat otsust Ühendkuningriigile adresseerida.

15. Käesolev otsus kujutab endast Schengeni acquis ’ nende sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis ’ sätetes)[12]. Iirimaa ei osale seetõttu otsuse vastuvõtmises ja see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Seetõttu ei tuleks käesolevat otsust Iirimaale adresseerida.

16. Schengeni piirieeskirjade komitee, kellega peeti nõu 19. oktoobril 2009, ei edastanud arvamust, mistõttu esitas komisjon kooskõlas otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 4 punktiga a nõukogule ettepaneku võetavate meetmete kohta ja edastas selle samal ajal Euroopa Parlamendile,

ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:

Artikkel 1

Välistel merepiiridel toimuv patrull- ja vaatlustegevus, mis toimub liikmesriikidevahelises operatiivkoostöös, mida kooskõlastab Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuur (edaspidi „agentuur”), toimub lisas sätestatud suuniste kohaselt. Nimetatud suunised moodustavad osa agentuuri iga kooskõlastatud operatsiooni operatsiooniplaanist, mille agentuur ja osalevad liikmesriigid koostavad.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud Belgia Kuningriigile, Bulgaaria Vabariigile, Tšehhi Vabariigile, Taani Kuningriigile, Saksamaa Liitvabariigile, Eesti Vabariigile, Kreeka Vabariigile, Hispaania Kuningriigile, Prantsuse Vabariigile, Itaalia Vabariigile, Küprose Vabariigile, Läti Vabariigile, Leedu Vabariigile, Luksemburgi Suurhertsogiriigile, Ungari Vabariigile, Malta Vabariigile, Madalmaade Kuningriigile, Austria Vabariigile, Poola Vabariigile, Portugali Vabariigile, Rumeeniale, Sloveenia Vabariigile, Slovaki Vabariigile, Soome Vabariigile ja Rootsi Kuningriigile.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

LISA Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri mereoperatsioonide suunised

Üldpõhimõtted

1.1 Patrull- ja vaatlustegevuse eesmärgil tuleb meetmeid võtta nii, et nendega ei seata ohtu kinnipeetud või päästetud isikuid ega osalevaid üksusi.

1.2. Kõikide operatsioonide käigus tuleks võtta arvesse laste, inimkaubanduse ohvrite, kiiret arstiabi vajavate isikute, rahvusvahelist kaitset vajavate isikute ja teiste eriti haavatavas olukorras olevate isikute erivajadusi.

1.3. Liikmesriigid peaksid käesolevaid suuniseid kohaldama kooskõlas põhiõigustega. Liikmesriigid peaksid tagama, et operatsioonis osalevad piirivalveametnikud on saanud põhiõiguste ja pagulasõiguse asjaomaste sätete alase koolituse ja neil on teadmised mereotsingute- ja pääste valdkonnas.

Kinnipidamine

2.1 Laeva või muu merealuse (edaspidi „laev”) avastamise korral tuleks laevale selle tuvastamiseks ja selle päritolu kindlakstegemiseks läheneda ning kuni edasiste meetmete võtmiseni tuleks laeva jälgida sobivast kaugusest. Teave laeva kohta tuleks viivitamatult edastada kooskõlastuskeskusele, mis on välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri mereoperatsiooni raames ja selle jaoks kindlaks määratud.

2.2 Kui laev on sisenemas või juba sisenenud operatsioonis mitteosaleva liikmesriigi territoriaalvetesse või nendega piirnevale alale, tuleks teave laeva kohta edastada kooskõlastuskeskusele, kes teavitab omakorda asjaomast liikmesriiki.

2.3. Teave muudes väljaspool operatsiooni merel toimuvates ebaseaduslikes tegevustes kahtlustatava mis tahes laeva kohta tuleks edastada kooskõlastuskeskusele, kes teavitab omakorda asjaomast/asjaomaseid liikmesriiki/liikmesriike.

2.4. Patrull- ja vaatlustegevuse käigus selliste laevade või muude veesõidukite suhtes võetavad meetmed, mille puhul on piisav alus kahtlustada, et nende pardal viibivad isikud püüavad vältida piiripunktides toimuvaid kontrolle, võivad hõlmata järgmist:

(a) laeva kuuluvust, selle registreerimist ning reisi üksikasju tõendava teabe ja dokumentide ning pardal viibivate isikute identiteeti ja kodakondsust tõendava ja muid isikuandmeid hõlmava teabe ja dokumentide nõudmine;

(b) laeva peatamine, selle pardale minemine ning laeva, selle lasti ja pardal viibivate isikute läbiotsimise korraldamine ning pardal viibivate isikute küsitlemine;

(c) pardal viibivate isikute teavitamine sellest, et neil ei ole lubatud piiri ületada ning et sõidukit juhtivatele isikutele võidakse reisi jätkamise eest ette näha karistused;

(d) laeva arestimine ja pardal viibivate isikute vahistamine;

(e) laeva kursi muutmise nõudmine, nii et laev eemalduks territoriaalvetes või nendega piirnevatel aladel asuvast sihtkohast või suunduks mõnda muusse sihtkohta, mis ei asu territoriaalvetes või nendega piirnevatel aladel, ning laeva eskortimine või selle saatmine seni, kuni laev on sellisele kursile jõudnud;

(f) laeva või selle pardal viibivate isikute toimetamine kolmandasse riiki või laeva või selle pardal viibivate isikute muul viisil üleandmine kolmanda riigi ametiasutustele;

(g) laeva või selle pardal viibivate isikute toimetamine vastuvõtvasse liikmesriiki või mõnesse teise operatsioonis osalevasse liikmesriiki.

2.5. Punktis 2.4 sätestatud meetmeid tuleks võtta järgmistel tingimustel:

2.5.1. Territoriaalveed ja nendega piirnevad aladPunktis 2.4 osutatud meetmeid tuleks võtta vastuvõtva liikmesriigi loal ja nende antavate suuniste kohaselt; luba ja suunised edastatakse operatsioonis osalevale üksusele kooskõlastuskeskuse kaudu. Selleks peaks operatsioonis osalev üksus vastuvõtvale liikmesriigile kooskõlastuskeskuse kaudu teatama, kas kinni peetud laeva kapten taotleb lipuriigi diplomaatilise esindaja või konsulaarametniku teavitamist.

2.5.2. Majandusvöönd ja avameri

2.5.2.1. Kui laev sõidab operatsioonis osaleva liikmesriigi lipu all või kui sellel on operatsioonis osaleva liikmesriigi registreerimismärk, võetakse punktis 2.4 osutatud meetmeid lipuriigi loal. Kooskõlastuskeskuses töös osaleval kõnealuse liikmesriigi ametnikul peaks olema õigus selline luba anda või edastada.

2.5.2.2. Kui laev sõidab operatsioonis mitteosaleva liikmesriigi või kolmanda riigi lipu all või kui sellel on operatsioonis mitteosaleva liikmesriigi või kolmanda riigi registreerimismärk, tuleks taotleda lipuriigilt asjakohaste kanalite kaudu kinnitust laeva registreerimise kohta; kui laeva päritolu on kinnitatud, tuleks taotleda lipuriigilt luba punktis 2.4 osutatud meetmete võtmiseks.Kooskõlastuskeskust lipuriigiga toimunud suhtlusest teavitada.

2.5.2.3. Kui välisriigi lipu all sõitva või oma lippu näitamast keelduva laeva puhul on piisav alus kahtlustada, et selle päritoluriik ühtib operatsioonis osaleva üksuse päritoluriigiga, peaks osalev üksus kontrollima laeva õigust sõita üksuse päritoluriigi lipu all. Selleks võib ta saata kahtlustatavale laevale paadi üksuse päritoluriigi ametnikuga. Kui pärast dokumentide kontrollimist jääb kahtlus püsima, peaks üksus laeva pardal võimalikult ettevaatlikult teostama täiendava kontrollimise. Asjakohaste kanalite kaudu tuleks võtta ühendust riigiga, mille lipu all laev väidetavalt sõidab.

2.5.2.4. Kui välisriigi lipu all sõitva või oma lippu näitamast keelduva laeva puhul on piisav alus kahtlustada, et selle päritoluriik on operatsioonis osalev teine liikmesriik, tuleks kontrollida kõnealuse liikmesriigi loal laeva õigust sõita selle riigi lipu all. Kooskõlastuskeskuses töös osaleval kõnealuse liikmesriigi ametnikul peaks olema õigus selline luba anda või edastada.Kui kahtlused laeva päritoluriigi suhtes osutuvad põhjendatuks, tuleks punktis 2.4 osutatud meetmeid võtta punktis 2.5.2.1. sätestatud tingimustel.

2.5.2.5. Kui on piisav alus kahtlustada, et laeval puudub päritoluriik või kui laeva võidakse käsitleda päritoluriigita laevana, peaks operatsioonis osalev üksus kontrollima laeva õigust sõita olemasoleva lipu all. Selleks võib ta saata kahtlustatavale laevale paadi üksuse päritoluriigi ametnikuga. Kui pärast dokumentide kontrollimist jääb kahtlus püsima, peaks üksus laeva pardal võimalikult ettevaatlikult teostama täiendava kontrollimise.Kui päritoluriigi puudumist hõlmavad kahtlused osutuvad põhjendatuks ja kui kooskõlas ÜRO rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise konventsiooni täiendava rändajate salaja üle maa-, õhu- ja merepiiri toimetamist tõkestava protokolliga on piisav alus kahtlustada, et laevaga toimetatakse salaja üle merepiiri rändajaid, tuleks võtta punktis 2.4 osutatud meetmeid.Laeval puudub päritoluriik või seda võidakse käsitleda päritoluriigita laevana juhul, kui ükski riik ei ole laevale andnud õigust sõita oma lipu all või kui laev sõidab kahe või enama riigi lipu all ja kasutab neid oma äranägemise järgi.

2.5.2.6. Kuni lipuriigilt loa saamiseni või lipuriigi loa puudumise korral tuleks laeva jälgida sobivast kaugusest. Ilma lipuriigi selgesõnalise loata tuleks muid meetmeid võtta ainult juhul, kui need on vajalikud inimelusid ähvardava ohu vältimiseks, nagu on sätestatud osas 3 või kui need tulenevad asjakohastest kahe- või mitmepoolsetest lepingutest või kui laev on sisenenud territoriaalvetega piirnevale alale.

2.6. Operatsioonis mitteosaleva liikmesriigi või kolmanda riigi territoriaalvetes tuleks teostada operatsioone rannikuäärse riigi loal ja tema antavate suuniste kohaselt. Kooskõlastuskeskust tuleks teavitada rannikuäärse riigiga toimunud suhtlusest ja sellest tulenevatest meetmetest.

Operatsiooni käigus tekkivad otsingu- ja päästeolukorrad

3.1. Operatsioonis osalevad üksused annavad abi mis tahes merehädas olevale alusele või isikule. Nad teevad seda sõltumata sellise isiku kodakondsusest või staatusest või isiku leidmise asjaoludest.

3.2. Kui operatsiooni käigus tekib kahtlus või kartus, et konkreetne laev või selle pardal viibivad isikud on ohus, peaks osalev üksus kogu olemasoleva teabe võimalikult kiiresti edastama hädaolukorra asukohaks oleva otsingu- ja päästetsooni vastutavale päästeasutusele.

Juhul kui asjaomase otsingu- ja päästetsooni vastutav kolmanda riigi päästeasutus ei vasta operatsioonis osaleva üksuse edastatud teatele, peaks üksus võtma ühendust selle vastuvõtva liikmesriigi päästeasutusega, mis asub hädaolukorra piirkonnale geograafiliselt kõige lähemal.

Päästeasutuse suuniseid oodates peaksid osalevad üksused võtma kõik asjakohased meetmed ohustatud isikute turvalisuse tagamiseks.

3.3. Operatsioonis osalevad üksused peaksid võtma arvesse kõiki olulisi üksikasju ja edastama vastutavale päästeasutusele oma hinnangu, mis sisaldab eelkõige järgmisi andmeid:

17. andmed abitaotluse esitamise kohta;

18. laeva merekõlblikkus ja tõenäosus, et laev ei jõua sihtkohta;

19. reisijate arv konkreetse laeva tüübi kohta (ülekoormus);

20. rannikule jõudmiseks piisavate varude olemasolu (kütus, vesi, toiduained jne);

21. kvalifitseeritud meeskonna ja laeva juhtiva isiku olemasolu;

22. ohutus-, navigatsiooni- ja sidevahendite olemasolu;

23. kiiret arstiabi vajavad reisijad laeva pardal;

24. surnud reisijad laeva pardal;

25. rasedad ja lapsed laeva pardal;

26. ilmastikutingimused ja mereolud.

3.4. Hädaolukorra olemasolu ei tohiks sõltuda sellest ning hädaolukorra olemasolu ei tohiks kindlaks määrata ainuüksi selle põhjal, kas laev on esitanud abitaotluse.

Juhul kui laev tundub olevat hädaolukorras, ent pardal viibivad isikud keelduvad abi vastu võtmast, peaks osalev üksus sellest teavitama päästeasutust ning jätkab oma vastutuskohustuse täitmist, võttes kõik vajalikud meetmed ohustatud isikute turvalisuse tagamiseks ning vältides selliste meetmete võtmist, mis võiksid olukorda halvendada või vigastuste või elukaotuse ohtu suurendada.

3.5. Operatsiooni kooskõlastuskeskust tuleks võimalikult kiiresti teavitada päästeasutusega toimunud suhtlusest ja osaleva üksuse võetud meetmetest.

3.6. Kui laeva ei saa või enam ei saa käsitleda hädaolukorras oleva laevana või kui otsingu- ja päästeoperatsioon on lõppenud, peaks osalev üksus kooskõlastuskeskusega konsulteerides jätkama operatsiooni kooskõlas osa 2 sätetega.

Maaletoimetamine

4.1. Operatsiooniplaani tuleks kooskõlas rahvusvahelise õiguse ja kõigi kohaldatavate kahepoolsete kokkulepetega kanda eeskirjad, mille kohaselt kinnipeetud või päästetud isikuid maale toimetatakse.

Kui punktid 4.2 ei ole sätestatud teisiti, tuleks maaletoimetamisel eelistada kolmandat riiki, kust isikud lahkusid, või neid territoriaalvesi või seda otsingu- ja päästetsooni, mille isikud läbisid; kui see ei ole võimalik, siis tuleks maaletoimetamiseks valida geograafiliselt lähim koht, kus on võimalik tagada isikute turvalisus.

4.2. Ühtki isikut ei tohiks toimetada maale või anda muul viisil ametiasutustele üle sellises riigis, mille puhul on põhjendatud alust arvata, et isikut seal taga kiusatakse, teda piintakse või koheldakse või karistatakse ebainimlikult või inimväärikust alandavalt, või sellises riigis, millest võidakse ta välja või tagasi saata kirjeldatud riiki. Kinnipeetud või päästetud isikuid tuleb asjakohaselt teavitada, et nad saaksid esitada mis tahes põhjendused selle kohta, miks nad usuvad, et kavandatud maaletoimetamise kohas neid selline kohtlemine ootab.

4.3. Kooskõlastuskeskust tuleks teavitada selliste isikute olemasolust punkti 4.2 tähenduses, ning kooskõlastuskeskus peaks selle teabe edastama vastuvõtva liikmesriigi pädevatele ametiasutustele.

[1] ELT L 105, 13.4.2006, lk 9.

[2] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.

[3] ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.

[4] ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.

[5] ELT L 326, 13.12.2005, lk 13.

[6] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.

[7] EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.

[8] ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.

[9] ELT L 53, 27.2.2008, lk 1.

[10] ELT L 83, 26.3.2008, lk 3.

[11] EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.

[12] EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20.