Põllumajandustoodete ja toiduainete sektoris kasutatava kaitstud päritolunimetusega või kaitstud geograafilise tähisega toote spetsifikaadi heakskiidetud standardmuudatuse (nagu on osutatud komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 artikli 6b lõigetes 2 ja 3) avaldamine

(2022/C 492/04)

Käesolev teade on avaldatud vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) nr 664/2014 (1) artikli 6 lõikele 5.

Liikmesriigist pärit kaitstud päritolunimetuse või kaitstud geograafilise tähise tootespetsifikaadis tehtava standardmuudatuse heakskiitmise teade (Määrus (EL) nr 1151/2012)

„Volailles du Maine“

ELi nr: PGI-FR-0148-AM01, 28.9.2022

KPN ( ) KGT (X)

1. Toote nimetus

„Volailles du Maine“

2. Liikmesriik, kuhu geograafiline piirkond kuulub

Prantsusmaa

3. Standardmuudatusest teavitav liikmesriigi ametiasutus

Institut National de l’Origine et de la Qualité (INAO) (riiklik päritolu- ja kvaliteediinstituut) Arborial, 12 rue Rol-Tanguy TSA 30003, 93555 Montreuil Cedex Tel +33 0173303800 Faks +33 0173303804 E-post: info@inao.gouv.fr

4. Heakskiidetud muudatus(t)e kirjeldus

Tootespetsifikaadi muudatusi on kirjeldatud allpool ja need on seotud järgmiste punktidega.

Punkt „Toote kirjeldus“

Kaitstud geograafilise tähisega toodete puhul on muudatusega ette nähtud järgmiste täiendavate liikide tootmine:

— kollane kana,

— must kana,

— 100-päevane kana,

— pärlkana,

— kohikukk ja minikohikukk,

— noor nuumkana,

— part,

— hani,

— kana.

Taotlejate rühm toodab liike, mida on geograafilises piirkonnas toodetud palju aastaid.

Punkti on täiendatud iga liigi või toote vastavuskriteeriumide ja organoleptilise kirjeldusega.

Tootespetsifikaadi kohaldamisala on laiendatud rupsile. Rups on maks, pugu ja süda. KGTd võib kanda ainult väljavalitud kodulinnurümpadelt pärit rups. Lisatud on valikukriteeriumide ja turustusmeetodite loetelu (säilitatud terviklikkus, ühtlane värvus, turustamine värskelt või külmutatuna).

Osa „Tootmismeetod“

Kuna tootespetsifikaati lisati palju liike, on tootmismeetodit ulatuslikult täiendatud. See on jagatud kaheks osaks: esimene osa käsitleb lihalinde ja teine munakanu.

Alapunktid 5.1 ja 5.5 „Kasutatud tõuliinid“

Nõue, et 90 % liigi Gallus tulevastest aretuslindudest peab olema sündinud ja kasvatatud piirkonnas, jäetakse välja, kuna haudejaamade paiknemine ja spetsialiseerumine ei võimalda linnukasvatajatel hankida aretuslinde ainult geograafilisest piirkonnast. On lisatud ka tabel iga liigi fenotüübi kohta. Lihalindude puhul kasvavad kõik tõuliinid aeglaselt, need on kohandatud pikale kasvatusperioodile ja välitingimustes pidamisele. Kanade puhul on tõuliinid vastupidavad ja sobivad vabapidamiseks.

Alapunktid 5.2 ja 5.6 „Kasvatusviis“

Kasvatusviisi „fermier-élevé en plein air“ („kasvatatud talus vabas õhus“), mis on ette nähtud praeguses tootespetsifikaadis, on täiendatud märkega „fermier-élevé en liberté“ („kasvatatud talus vabapidamisel“). Lisatud on vabapidamise kord: lihalindude puhul kella üheksast hommikul kuni pimedani, munakanade puhul kella üheteistkümnest hommikul kuni pimedani. Lisatud on ka tabel, milles on näidatud iga liigi maksimaalne vabapidamise vanus ja minimaalne kasvatusaeg.

Alapunktid 5.3.1 ja 5.7.1 „Hooned“

Seda osa on täiendatud. Esiteks on kõikide lihalindude ja kanade puhul reegliks kasvatamine püsihoones ja ühe karjana. Seejuures on üksikasjalikumalt esitatud hoonete sisustamise kriteeriumid olenevalt linnuliigist.

Lihalindude puhul kehtib järgmine

On määratud kindlaks lindlate kasulik kogupind iga üksiku ettevõtte kohta, et piirata ettevõtete suurust (1 600 m2). Seejärel on näidatud maksimaalne pindala hoone kohta (480 m2), kusjuures kalkunitele ja hanedele kehtib erand (500 m2). Luukide laius ja kõrgus olenevalt sellest, kas kasvatusmeetod on „kasvatatud talus vabas õhus“ (vähemalt 0,35 m) või „kasvatatud talus vabapidamisel“ (vähemalt 0,40 m), on kindlaks määratud tabelis. Luukide ette asetatakse vähemalt ühe meetri laiune kõnnitee. Kanade ja pärlkanade puhul on kohustus paigaldada õrred. Nende pikkus on kümme jooksvat meetrit hoone iga 100 m2 kohta ning need antakse lindude käsutusse hiljemalt siis, kui nad on nelja nädala vanused.

Selle osa täiendamiseks on esitatud tabel, milles on näidatud loomade maksimaalne tihedus hoone kohta.

Maksimaalne lindude arv m2 kohta hoones Kanad 11 Pärlkanad 13 Kalkunid 6,25 (kuni seitsmenädalased – 10) Pardid 10 – emased / 8 – isased Haned 5 (kuni kuuenädalased – 10)

Kanade puhul kehtib järgmine

On kehtestatud noorkanade vastuvõtmise maksimaalne vanus (22 nädalat). On esitatud kanade arv hoone kohta (kuni 6 000 kana). Esitatud on hoonete sise- ja välissisustuse kriteeriumid. Hoonetel peavad olema aknad, mis lasevad sisse loomuliku valguse, mida täiendatakse kunstvalgusega nii, et valgust on ligikaudu 16 tundi ööpäevas ja öine puhkeaeg kestab vähemalt kaheksa tundi. Väljumisluugid, mille minimaalne pikkus on neli meetrit 100 m2 põrandapinna kohta, hõlbustavad kodulindude pääsu välja. Tihedus hoones on üheksa kana ruutmeetri kohta.

Alapunktid 5.3.2 ja 5.7.2 „Vabapidamisalad“

Kehtivas tootespetsifikaadis ei olnud vabapidamisalade kirjeldust. Üldiselt peavad vabapidamisalad olema püsirohumaadest koosnevad rohu ja puudega alad. On esitatud üksikasjalik teave aladele istutatud taimede kohta (hekkide liigid, puuliigid ja puude arv), kusjuures need on lihalindude ja kanade puhul erinevad. Iga linnuliigi puhul on näidatud vabapidamisala minimaalne pindala isendi kohta, kusjuures noorte nuumkanade, kohikukkede ja minikohikukkede puhul on seda muudetud alates päevast, mil osa neist minema viiakse. Lisatud on ajavahemik, mille jooksul peab ala enne uue karja saabumist olema sanitaarsetel kaalutlustel tühi, ja vabapidamisalade hooldamise viis.

Alapunktid 5.4 ja 5.8 „Sööt“

Sööta käsitlev osa on täielikult läbi vaadatud ja seda on täiendatud, tehes vahet lihalindude ja kanade vahel.

Lihalindude puhul kehtib järgmine

teravilja osakaal väheneb 75 %-lt 70 %-le söödavalemi massist.

Seda piirmäära on täiendatud loeteluga toorainetest, mida võib söödana anda. Kodulindude vanus nuumamisperioodi alguses on esitatud tabelis. Lõpuks on lisatud kruusa (peenike kruus, mida antakse kodulindudele, et soodustada toidu jahvatamist pugudes) kättesaadavaks tegemine – linnud peavad seda nokkima alates nelja nädala vanuseks saamisest.

Kanade puhul kehtib järgmine

See osa on lisatud. Lisatud on minimaalsed määrad 60 % teravilja ja teraviljasaadusi ning 5 % mineraalaineid ning sööda koostises lubatud toorainete loetelu.

Alapunkt 5.9 „Äraviimise, veo ja tapmise tingimused“

See alapunkt asendab punkti „Töötlemine“. Lisatud on viietunnine paastuaeg. Lindude heaolu huvides on kindlaks määratud, et äraviimise ja tapmise vahele tohib jääda kuni 12 tundi, kusjuures vedu tohib kesta maksimaalselt kolm tundi. On lisatud ka 30-minutiline tapamajas taastumise aeg.

Alapeatükk „Töötlemine“ on välja jäetud, sest see ei toimu ainult geograafilises piirkonnas, samuti on välja jäetud tapaeelsed tingimused. Välja on jäetud ka linnukasvatajate koolitust puudutav peatükk ja peatükk, mis käsitleb keeldu kasvatada muid kodulinde peale nende, mille on kindlaks määranud tähise saanud rühm või rühmad.

Punkt „Seos piirkonnaga“

Kehtiva tootespetsifikaadi peatükki „Seos geograafilise päritoluga“ on põhjalikult muudetud. See on ümber korraldatud ja jaotatud kolmeks osaks, mis võimaldavad eristada geograafilise piirkonna, toote ja põhjusliku seose eripärasid. Sõnastus on ülevaatlikum ning paljud ajaloolised näited ja viited on välja jäetud.

Punkt „Geograafiline piirkond“

Piirkonda on muudetud peamiselt halduslike muudatuste tõttu, kuna kehtivas tootespetsifikaadis esitatud piirkonnas on kommuune liidetud või välja jäetud.

Tootespetsifikaadis on sätestatud, et kasvatamine peab toimuma geograafilises piirkonnas ning see algab:

— lihalindude puhul alates tibude saabumisest põllumajandustootja juurde hiljemalt kolme päeva vanuselt;

— kanade puhul alates noorkanade saabumisest munemiskanalasse hiljemalt 22 nädala vanuselt.

Punkt „Üksikasjad, mis tõendavad toote päritolu geograafilisest piirkonnast“

Lisatud on järgmised osad:

— geograafilises piirkonnas tegutsevate ettevõtjate kategooria;

— identifitseerimisdeklaratsioon, mille eesmärk on anda ettevõtjatele luba enne asjaomase tegevuse algust;

— ülevalt alla ja alt üles jälgitavuse tabel.

Punkt „Märgistus“

Praegune lõik on välja jäetud ja asendatud lausega, milles osutatakse kohustuslikele regulatiivsetele elementidele.

Redaktsioonilisi muudatusi on tehtud ka järgmistes punktides.

Punkti „Liikmesriigi pädev asutus“ on vastavalt määrusele (EL) nr 1151/2012 lisatud Prantsusmaa riikliku päritolunimetuste instituudi (Institut national de la qualité et de l’origine, INAO) kui liikmesriigi pädeva asutuse kontaktandmed.

Pealkirja „Taotlejate rühm“ all on märgitud SYVOL QUALIMAINE’I kontaktandmed ja õiguslik vorm.

Punktis „Kontrollistruktuur“ on nüüd nimetatud Prantsusmaa tasandil kontrollivate pädevate asutuste kontaktandmed: riiklik päritolu ja kvaliteedi instituut (Institut national de l’origine et de la qualité, INAO) ning konkurentsi, tarbijakaitseküsimuste ja pettusevastase võitluse amet (Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes, DGCCRF). Sertifitseerimisasutuse nimetus ja kontaktandmed on esitatud INAO veebisaidil ja Euroopa Komisjoni andmebaasis.

Punkt „Riiklikud nõuded“ on esitatud tabeli kujul, milles on näidatud peamised kontrollitavad punktid ja nende hindamise meetod.

Kaitstud geograafilise tähise „Volailles du Maine“ koonddokument koosneb praegu kõnealuse toote registreerimise taotlusest, mis on esitatud nõukogu määruse (EMÜ) nr 2081/92 artikli 17 alusel.

Selle dokumendi kõiki punkte on põhjalikult muudetud, et see vastaks komisjoni rakendusmääruse (EL) nr 668/2014 (millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) rakenduseeskirjad) I lisale.

Heakskiidetud standardmuudatuste tulemusena tuleb seega muuta koonddokumendi kõiki punkte.

Kõik kirjeldatud ja põhjendatud muudatused ei hõlma kaitstud geograafilise tähise nimetuse muutmist ega kaitstud geograafilise tähise kasutamise muutmist, need ei ole niisugused, et võiksid hävitada artikli 5 lõike 2 punktis b silmas peetud seose, ega too kaasa uusi piiranguid toote turustamisel. Need muudatused vastavad seega standardmuudatuse määratlusele.

Sellel 12. juuni 1996. aasta määruse (EÜ) nr 1107/96 alusel kaitstud ja registreeritud geograafilisel tähisel ei olnud koonddokumenti, vaid infoleht, milles oli esitatud kokkuvõte põhiteabest, sealhulgas liikmesriigi pädevad asutused, taotlejate rühm, toote nimetus, toote liik ja tootespetsifikaadi kirjeldus. Seetõttu asendatakse see dokument koonddokumendiga.

KOONDDOKUMENT

„Volailles du Maine“

ELi nr: PGI-FR-0148-AM01, 28.9.2022

KPN ( ) KGT (X)

1. Nimetus(ed)

„Volailles du Maine“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Toodet „Volailles du Maine“ turustatakse toore värske või külmutatud liha kujul:

— rümpadena (rupsiga või ilma),

— jaotustükkidena,

— jaotustükkide tükkidena,

— rupsina.

Need kuuluvad järgmistesse perekondadesse ja tooteliikidesse:

— Gallus: noorkana, noor nuumkana, kohikukke, minikohikukk, kana;

— Numida meleagris: pärlkana, pärlkana kohikukk;

— Meleagris gallopavo: kalkun;

— Cairina muschata: part;

— Anser anser: hani.

Toote „Volailles du Maine“ liha vastab lihalindude puhul kodulinnulihale, mille rinnakukiil on painduv (mitteluustunud) ja mis kujutab endast röstitavat või pannil praetavat liha, ning kanade puhul kodulinnulihale, mille rinnakukiil on jäik (luustunud) ning mida küpsetatakse madalal kuumusel, aeglaselt ja kaua või keedetakse.

Toodet „Volailles du Maine“ iseloomustab järgmine:

— hea lihakus;

— vastupidavad luud;

— liha on palju, rinnak on hästi arenenud, lai, pikk ja lihakas, kintsud on lihakad, v.a kanadel.

— Rasvasusklass: Tootmine Rasvasusklass Kanad, röstimiskalkunid, tükeldatud kalkunid Õhuke rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel Pärlkanad Väga õhuke rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel Kohikuked, minikohikuked, noored nuumkanad, pärlkana kohikuked Paks rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel Haned Mõõdukas rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel Pardid Mõõdukas rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel Kanad Mõõdukas rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel

Toode „Volailles du Maine“ vastab järgmistele kvaliteedikriteeriumidele.

— Rümbad: klass A ja miinimumkaal: Miinimumkaal pärast siseelundite eemaldamist ilma rupsita (g) Miinimumkaal osaliselt puhastatuna (g) Kanad 950 – 81 /84 päeva 1 150 – 100 päeva 1 300 – 81 /84 päeva 1 500 – 100 päeva Kanad 900 – Kohikuked 2 400 2 900 Minikohikuked 1 600 2 000 Noored nuumkanad 1 550 1 900 Pärlkanad 800 1 100 Pärlkana kohikuked 1 300 1 800 Röstimiskalkunid 2 300 – emased 3 100 – isased 2 700 – emased 3 600 – isased Tükeldatavad kalkunid 2 800 – emased 4 100 – isased – Pardid 1 250 – emased 2 300 – isased 2 900 – emased 1 600 – isased Haned 2 700 3 100

— Tükeldamiseks ja jaotustükid: klass A ja saadud miinimumkaalule vastavatest rümpadest

— rupsi puhul (maks, pugu, süda): säilinud terviklikkus, ühtlane värvus.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Antav söödakogus peab lihalindude nuumamisetapis sisaldama vähemalt 70 % teravilja ja teraviljasaadusi, arvutatuna kaalutud keskmise tarbimisena.

Kanade puhul sisaldab antav sööt vähemalt 60 % teravilja ja teraviljasaadusi ning 5 % mineraalaineid.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Geograafilises piirkonnas tehakse järgmised toimingud: lindude kasvatamine.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

–

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Märgistusel on samas vaateväljas nimetus „Volailles du Maine“ ja Euroopa Liidu kaitstud geograafilise tähise sümbol.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Toote „Volailles du Maine“ geograafiline piirkond on määratletud klimaatiliste ja ajalooliste kriteeriumide põhjal. Piirkond koosneb Sarthe’i ja Mayenne’i departemangust ning nendega piirnevatest aladest, mida kuivendavad Marne’i jõgikond ja selle lisajõed: Loir, Sarthe ja Mayenne ning neid ühendavad jõed.

— Sarthe’i (72) ja Mayenne’i (53) departemang tervikuna

— Eure-et-Loir (28): — järgmised kantonid: Nogent-le-Rotrou; — järgmised kommuunid: Authon-du-Perche, Beaumont-les-Autels, Béthonvilliers, Chapelle-Guillaume, Chapelle-Royale, Charbonnières Coudray-au-Perche, Frazé, Friaize, La Bazoche-Gouet, Le Thieulin, Les Autels-Villevillon, Les Étilleux, Luigny Miermaigne, Montigny-le-Chartif, Moulhard, Saint-Bomer.

— Indre-et-Loire (37): — järgmised kantonid: Château-Renault, Langeais, Saint-Cyr-sur-Loire, Vouvray; — järgmised kommuunid: Neuillé-le-Lierre, Noizay, Tours (ainult Loire’i jõe põhjaosas).

— Loir-et-Cher (41): — järgmised kantonid: Montoire-sur-le-Loir, Perche, Vendôme; — järgmised kommuunid: Epiais, Oucques La Nouvelle, Rhodon.

— Maine-et-Loire (49): — järgmised kantonid: Angers, Angers 2, Angers 3, Angers 4, Angers 5, Angers 6, Angers 7, Beaufort-en-Anjou, Longué-Jumelles, Segré-en-Anjou Bleu, Tiercé; — järgmised kommuunid: Bécon-les-Granits, Champtocé-sur-Loire, Erdre-en-Anjou (endise La Pouèze’i kommuuni territoorium), Ingrandes-Le Fresne sur Loire, La Possonnière, Les Ponts-de-Cé (ainult Loire’i jõe põhjaosas), Saint-Augustin-des-Bois, Saint-Georges-sur-Loire, Saint-Germain-des-Prés, Saint-Sigismond, Saumur (ainult Loire’i jõe põhjaosas), Val d'Erdre Auxence.

— Orne (61): — järgmised kantonid: Alençon, Alençon 1, Alençon 2, Bagnoles de l'Orne Normandie, Bretoncelles, Ceton, Damigny, Écouves, L'Aigle, Mortagne-au-Perche, Tourouvre au Perche; — järgmised kommuunid: Aube, Aunou-sur-Orne, Avrilly, Bagnoles de l'Orne Normandie (endise Saint-Michel-des-Andaines’i kommuuni territoorium), Beaufai, Beauvain, Belfonds, Boitron, Chahains, Chailloué, Champsecret Domfront en Poiraie, Écorcei, Fay, Godisson, Joué-du-Bois, L'Orée-d'Écouves, La Chapelle-près-Sées, La Chaux, La Ferrière-Béchet, La Ferté Macé, La Lande-de-Goult, La Motte-Fouquet, Le Bouillon, Le Cercueil, Le Champ-de-la-Pierre, Le Ménil-Scelleur, Les Monts d'Andaine, Lonlay-l'Abbaye, Lonlay-le-Tesson, Macé Magny-le-Désert, Mahéru, Méhoudin, Mortrée, Neauphe-sous-Essai, Rai, Rouperroux, Saint-Bômer-les-Forges, Saint-Brice, Saint-Clair-de-Halouze, Saint-Ellier-les-Bois, Saint-Gervais-du-Perron, Saint-Gilles-des-Marais, Saint-Martin-des-Landes, Saint-Martin-l'Aiguillon, Saint-Ouen-le-Brisoult, Saint-Patrice-du-Désert, Saint-Pierre-des-Loges, Saint-Sauveur-de-Carrouges, Saint-Symphorien-des-Bruyères, Sainte-Marguerite-de-Carrouges, Sainte-Marie-la-Robert, Sées, Tanville.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Seos KGT „Volailles du Maine“ päritoluga põhineb Maine’i piirkonna looduslikel ja inimteguritel, mis võimaldavad kasvatada eriliste omadustega kodulinde (kanad, noorkanad, kalkunid, pardid, pärlkanad, noored nuumkanad, kohikuked ja haned). Tänu nendele omadustele on kõnealune toodang aja jooksul ära teeninud ja saavutanud suure tuntuse.

Geograafiline piirkond hõlmab Sarthe’i ja Mayenne’i departemangu ning teatavaid nende kahe departemanguga piirnevaid alasid. See vastab enam-vähem ajaloolisele Maine’i provintsile.

KGTga „Volailles du Maine“ toote geograafiline piirkond on erinevate geoloogiliste formatsioonide kokkupuute- ja üleminekupiirkond. Lääneosa, mis vastab Armorikaani mägismaa idapoolsele servale, iseloomustavad happelised mullad, mis on kujunenud eelkambriumi kiltkivil ja moodustanud kergete orgudega reljeefi. Põhjaosas, mis on pisut kaldus, on sügavamad, suure veemahutavusega mullad. Idaosa, mis on ala, kus Armorikaani mägismaa sulab kokku Pariisi nõo sekundaarsete formatsioonidega, on üleminekuala, kus leidub nii liiva- kui ka lubjakivimuldi. Lõunas on lammiala, mille on tekitanud Maine’i lisajõgesid ümbritsev tihe looduslik hüdrograafiline võrgustik. Kõrgus merepinnast on tavaliselt 25–100 meetrit. Piirkonna kõrgeim tipp on 416-meetrine Avaloirs’i mägi.

Territooriumil tervikuna on seega kaks peamist mullatüüpi: happerikkad mullad, mis on väga soodsad looduslike rohumaade kasutamiseks, ning teravilja kasvatamiseks sobivad lubjarikkad mullad.

Geograafilist piirkonda iseloomustab ookeanilise kallakuga parasvöötmeline kliima, mille puhul on sademete hulk üsna ühtlane (650–800 mm/m2) ja temperatuurikõikumine aasta arvestuses väike. Kuu keskmine temperatuur on ühtlane ja jääb vahemikku 4–18 °C. Temperatuurierinevused aastaaegade, aga ka päeva ja öö vahel on pigem väikesed.

Kliima, mis on tervikuna mahe ja mille puhul tuleb ette vähe erakorralisi ilmastikuolusid (äärmuslik temperatuur, suur sademete hulk või liiga ere päikesepaiste), soodustab kodulindude laialdast väljasviibimist.

Geograafilise piirkonna looduslik hüdroloogiline võrgustik on tihe. See koosneb kolmest suurest jõest, milleks on Mayenne, Sarthe ja selle peamine lisajõgi Loir. Need jõed tagavad piirkonnas veevarustuse ning veepuuduse ohtu ei ole. Need lõpevad nii, et moodustavad Angers’ist põhja pool Maine’i. Maine suubub Loire’i jõkke, mis tähistab piirkonna lõunapiiri.

Toote „Volailles du Maine“ geograafiline piirkond on traditsiooniliselt olnud polükultuuriline ja loomakasvatuspiirkond, kus kodulindudel on kindel koht. Selle piirkonna loomakasvatustraditsioonid ei ole ka tänapäeval kuhugi kadunud ning neid iseloomustab traditsiooniline oskusteave selle kohta, kuidas linde vabapidamisel kasvatada, mis on Maine’i linnukasvatuse keskmes. Nuumaperioodil lasevad tootjad linnud suurtele vabapidamisaladele, mis on kaetud rohu ja puudega ning kus linnud võivad olla alates kella üheksast hommikul kuni pimedani. Kodulinde söödetakse peamiselt teraviljaga. Pidupäevaroaks mõeldud ja üle 100 päeva vanuste kanade puhul on ette nähtud ka viimistlus.

Juba 1960. aastal olid Maine’i jõgikonna linnukasvatajad kodulindude kvaliteedi tagajate eelkäijate hulgas. Nad koostasid spetsifikaadid, mida kontrollis eri linnuliikide puhul sõltumatu organ, et tagada vastavus linnatarbijate vajadustele, sest nemad soovisid kvaliteetseid talulinde. Mõned aastakümned hiljem lisasid tootjad spetsifikaatidesse kaks toodet: pärlkana kohikuke ja minikohikuke. Toote „Volailles du Maine“ spetsifikaatides oli juba tookord ette nähtud kohustus lasta linde välja.

Lisaks võimaldab põllumajandusettevõtete ja karjade väiksus linnukasvatajatel säilitada sideme inimeste ja loomade vahel. Nagu eelkäijatel on ka praegustel linnukasvatajatel tehnilised teadmised, mida on nõuetekohaseks linnukasvatuseks vaja. See aastate jooksul saadud kogemus on võimaldanud säilitada kvaliteetsete kodulindude tootmist pikas perspektiivis ning samal ajal seda arendada ja teha edusamme, et võtta arvesse mõningaid ühiskondlikke vajadusi, näiteks lindude heaolu.

Toote „Volailles du Maine“ valmimisel mängib seega kaasa hulk looduslikke tegureid, mis võimaldavad vabapidamisalasid väljas maksimaalselt ära kasutada.

Kergelt künklik maastik ning mullad, mis kuivavad üldiselt vähe ja on happelised, loovad vabapidamisalasid, mida on kerge kasutada ning mis võimaldavad seega lindudel leida niisugust lisatoitu nagu rohi, vihmaussid või putukad.

Sademetest, aga ka hüdrograafilisest võrgustikust pärinev vesi, mida on kogu aasta vältel piisavalt, võimaldab korrapäraselt kasvatada taimi ja teravilja, mis on toote „Volailles du Maine“ sööda ajalooline ja muutumatu alus. See regulaarne veevaru on varem hõlbustanud ja hõlbustab praegugi niisuguste igahaljaste taimede kasvatamist nagu puud ja karjamaid eraldavad hekid. Viimased on kodulindude jaoks atraktiivsed, kui nad tahavad vabapidamisalal ringi uidata. Samuti pakuvad need vabapidamisalal varju ja kaitset võimalike röövloomade eest.

Ookeaniline parasvöötmeline kliima soodustab rohu kasvu kogu aasta vältel, kuid võimaldab ka loomi kella üheksast hommikul kuni videvikuni välja lasta – ja seda olenemata aastaajast.

Lindudel „Volailles du Maine“ on kõikide liikide puhul hea lihakus, vastupidavad luud, liha on palju, rinnak on hästi arenenud, lai, pikk ja lihakas, kintsud on lihakad (viimase kriteeriumi puhul kanad välja arvatud).

Nende rasvasusklass võimaldab saada ka:

— noorkanu ja kalkuneid, kellel on õhuke rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel;

— pärlkanu, kellel on väga õhuke rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel;

— kohikukki, minikohikukki, noori nuumkanu ja pärlkana kohikukki, kellel on paks rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel;

— hanesid, kellel on mõõdukas rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel;

— parte ja kanu, kellel on mõõdukas rasvakiht rinnal, seljal ja kintsudel.

Toodet „Volailles du Maine“ iseloomustab noorkanade, kalkunite, pärlkanade, kohikukkede, minikohikukkede, noorte nuumkanade, pärlkana kohikukkede, hanede ja partide puhul rümbad, millel on painduv (mitteluustunud) rinnakukiil, ning kanade puhul rümbad, millel on jäik (luustunud) rinnakukiil.

Maine’i linnukasvatajate oskusteave on keskendatud järgmisele:

— niisuguste aeglase kasvuga tõuliinide kasutamine, mida on võimalik kasvatada pikka aega;

— vabapidamisalade optimaalne haldamine, kasutades kodulinde, keda lastakse tänu ilmastikutingimusele ja soodsale väliskeskkonnale välja;

— teraviljapõhine sööt.

Vanad tootmisviisid, mida praegugi veel kasutatakse, on loonud tootele „Volailles du Maine“ selle maine.

Näiteks paljud kirjanikud (Racine, Scarron) ja gastronoomid (Grimaud de la Reynière, Brillat-Savarin) on toote „Volailles du Maine“ kvaliteeti kõrgelt hinnanud. Kuulus prantsuse kirjanik Racine kirjutas 1668. aastal komöödias „Protsessijad“: „Et ta sõi seal ühe hea Maine’i kohikuke“, kuid teraviljaga toidetud noorkanade, kalkunite, hanede jm kvaliteet ei jäänud samuti alla. Louis XIV, Colbert ja Madame de Sévigné kinnitavad, et nautisid neid väga.

18. ja 19. sajandil oli Maine’i kodulindude maine samaväärne Bresse’i kodulindude omaga, nagu tõendavad ajaloolised viited.

Aastatel 1950–1980 oli Maine’i piirkonnas palju eluslinnuturge, millest kõige olulisemad olid Mans’, La Flèche’i, Loué ja Château-Gontier’ turg. Need väga kuulsad turud meelitasid ligi ostjaid kogu Prantsusmaalt, aga ka naaberriikidest, näiteks Belgiast.

Maine’i piirkonnas vabapidamisel kasvatatud kodulindude toodang moodustab veel praegugi 20 % selle piirkonna põllumajandustoodangu väärtusest ning 20 % Prantsusmaa kvaliteedimärgi ja päritolutähisega kodulindude toodangust, mis teeb Maine’ist riigi ühe suurima tootmispiirkonna.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-78268bb4-b7f5-43e3-878e-b93def80193d

(1) ELT L 179, 19.6.2014, lk 17.