ELi AFGANISTANI-STRATEEGIA ELEMENDID

Eesmärk

Alates 2001. aastast on Euroopa Liit ja liikmesriigid arendanud Afganistani ja laiema rahvusvahelise kogukonnaga partnerlust, et võidelda ühistes strateegilistes huvides ekstremismi ja terrorismiga ning tegutseda samal ajal selle nimel, et saavutada riigis rahu ja areng.

Viimastel aastatel on aga Afganistani julgeolekuolukord halvenenud ning mässuliste ja terroristide surve kasvanud. Hoolimata mõningast arengust on demokraatlikud institutsioonid ja valimiste õigusraamistik endiselt nõrgad. Inimõiguste olukord, eriti naiste ja laste oma, on ebakindel. Afganistan on teinud edusamme majanduse ja sotsiaalvaldkonna arendamisel, kuid selle edu seavad ohtu habras majandusraamistik, puudulik infrastruktuur ja naaberriikidest tagasipöörduvate afgaanide suur arv. Ebaturvalisuse kasvu ja majandusliku edu väljavaadete puudumise tõttu on paljud afgaanid pidanud riigist lahkuma. See on suurendanud ebaseaduslikku, peaasjalikult Euroopa-suunalist rändevoogu.

Afganistani probleemidele reageerimiseks ja kooskõlas välisasjade nõukogu 18. juuli 2016. aasta järeldustega peavad EL ja liikmesriigid töötama välja tervikliku strateegia, et toetada Afganistani arengut iseseisvalt toime tulevaks ja jätkusuutlikuks riigiks saamise teel.

Uues strateegias keskendutakse sellele, et luua vajalikud tingimused poliitiliseks protsessiks, mis võiks sillutada teed konfliktile poliitilise lahenduse leidmisel. Samuti on eesmärk arendada riigi institutsioone ja majandust, et parandada tema toimetulekuvõimet ja vähendada ebakindlust, samuti lahendada rändega seotud probleeme.

1. Poliitiline kontekst

Afganistan on teinud edusamme majanduse ja sotsiaalvaldkonna arendamisel. Viimase 15 aasta jooksul on saavutatud silmapaistvaid tulemusi eelkõige põhilistele tervishoiuteenustele juurdepääsu ja alushariduse vallas ning naiste võimestamise ja esindatuse edendamisel. SKP elaniku kohta on viiekordistunud ja eeldatav eluiga on kasvanud ligi 15 aastat.

Kahjuks on ilmne, et see edu ei pruugi jätkuda. Afganistanis 2015. aastal kolmes valdkonnas (poliitika, julgeolek ja majandus) toimunud ümberkorraldused panid riigi lisasurve alla: lükkasid edasi rahu saavutamise ja seadsid ohtu senised arengusaavutused. Afganistani julgeolekuolukord on järjest ebastabiilsem ning samal ajal tuleb tal toime tulla hapra majandusolukorra ja nõrkade valitsemisstruktuuridega. Selles kontekstis on oluline roll piirkondlikul dünaamikal ning seda eriti julgeoleku, aga ka majanduse seisukohast.

Samal ajal on Afganistani naasnud (peamiselt Pakistanist ja Iraanist) seninägematul hulgal dokumentidega ja dokumentideta Afganistani kodanikke. See on pannud ühiskonna suure surve alla. Lisaks on julgeolekuolukorra halvenemine, poliitiline ebastabiilsus ja majanduskriis põhjustanud Euroopasse suunduva rände kasvu.

Nende probleemidega tegelemiseks kinnitas rahvusvaheline kogukond 2016. aastal taas oma jätkuvat toetust Afganistanile. 2016. aasta juulis Varssavis toimunud NATO tippkohtumisel kinnitati rahvusvahelist toetust rahule ja stabiilsusele ning rahalisi eraldisi julgeolekusektorile kuni aastani 2020. 2016. aasta oktoobris Brüsselis toimunud Afganistani käsitleval konverentsil kinnitas rahvusvaheline kogukond poliitilise toe jätkumist ja kohustus eraldama Afganistani arengukava raames samaks ajavahemikuks 13,6 miljardit eurot. Brüsseli konverentsil kinnitati ELi kohustust eraldada 5 miljardit eurot, mis teeb EList tervikuna Afganistani suurima arengukoostöö partneri. Piirkondlikud sidusrühmad ja rahvusvaheline kogukond kinnitasid samuti, et toetavad poliitilist protsessi leppimise ja kestva rahu saavutamiseks.

Lisaks kinnitati 18. veebruaril 2017 alla kirjutatud ELi-Afganistani partnerlus- ja arengukoostöölepingus ELi kohustust toetada Afganistani arengut nn ümberkorralduste kümnendil (2015–2024). Leping loob ELi toetuse jaoks raamistiku ja võimaldab pidada mitmes valdkonnas ametlikku dialoogi .

Kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 („tegevuskava 2030“) ja selle 17 kestliku arengu eesmärki loovad arengu- ja arenenud riikide ühiste eesmärkide jaoks uue võrdlusraamistiku, millel on mõju nii Afganistani arenguteele kui ka Euroopa sellesuunalisele toetusele. Ka uue Euroopa arengukonsensuse aluseks on tegevuskava 2030 prioriteedid ning see annab ELi ja liikmesriikide arengupoliitikale uue ühise, Afganistani seisukohast olulise lähtepunkti.

EL jätkab Afganistani poliitilist, rahalist ja julgeolekualast toetamist. Rahu, julgeolek ja areng on endiselt peamised ja omavahel seotud prioriteedid ning võetakse uue strateegia koostamisel aluseks.

2. Eesmärgid

Võttes arvesse eespool kirjeldatud probleeme ja pidades silmas seniseid saavutusi, sealhulgas ELi eelmist strateegiat, peaks EL keskenduma üksteist vastastikku tugevdavatele eesmärkidele valdkondades, kus strateegiaga saaks luua kõige rohkem lisaväärtust, nagu:

1.rahu, stabiilsuse ja piirkondliku julgeoleku edendamine;