Kommenteeritud kokkuvõte

Mõjuhinnang ettepaneku kohta võtta vastu määrus arestimis- ja konfiskeerimisotsuste vastastikuse tunnustamise kohta

A. Vajadus meetmete järele

Miks? Mis on lahendamist vajav probleem?

Kehtiv õigusraamistik, mis käsitleb Euroopa Liidus kuritegeliku vara tagasivõitmist, ei toimi tõhusalt juhtudel, kui kurjategijad peidavad oma vara teistes liikmesriikides. Teistes liikmesriikides pööratakse täitmisele vaid väga vähesed arestimis- ja konfiskeerimisotsused. Seetõttu arestitakse ja konfiskeeritakse Euroopa Liidus liiga vähe kuritegelikku vara, mis võimaldab kurjategijatel oma ebaseaduslikult saadud tulust kasu saada. Kahe raamotsuse vähesel kasutamisel on kindlaks tehtud mitu põhjust. Oluline küsimus on, et kaks kehtivat vastastikuse tunnustamise õigusakti ei hõlma paljusid liike arestimis- ja konfiskeerimisotsuseid, mida saab vastu võtta riigi tasandil (eriti mis puudutab konfiskeerimist ilma süüdimõistva kohtuotsuseta, aga ka laiendatud konfiskeerimist ja konfiskeerimist kolmandalt isikult). Peale selle on praegused menetlused ja tunnistused ülemäära keerukad ja ebatõhusad. Lisaks eelnimetatud probleemidele puuduvad kehtivates õigusaktides kannatanutele kahju hüvitamist või vara tagastamist käsitlevad sätted.

Mida selle algatusega loodetakse saavutada?

Ettepaneku üldised eesmärgid on järgmised: 1. arestida ja konfiskeerida piiriülestel juhtudel rohkem kuritegeliku tegevuse kaudu saadud vara, et ennetada ja tõkestada kuritegevust, sealhulgas terrorismi ja organiseeritud kuritegevust; 2. parandada piiriülestel juhtudel kannatanute õiguste kaitset. Erieesmärgid on järgmised: 1. tõhustada piiriülestel juhtudel arestimis- ja konfiskeerimisotsuste vastastikust tunnustamist, laiendades vastastikuse tunnustamise õigusakti kohaldamisala; 2. lihtsustada ja kiirendada menetlusi ja tunnistuste väljaandmist; 3. suurendada piiriülest kahjuhüvitist saavate kannatanute hulka.

Milline on ELi tasandi meetmete lisaväärtus?

Kuna kurjategijad peidavad sageli oma vara teistes liikmesriikides, on tõhus piiriülene koostöö kriminaaltulu arestimisel hädavajalik. ELi õigusaktides on juba sätestatud arestimis- ja konfiskeerimisotsuste vastastikune tunnustamine; siiski ei ole need õigusaktid mõnes liikmesriigis sammu pidanud riiklike õigusaktide viimase aja arenguga ja ELi hiljutiste õigusaktidega ühiste miinimumnormide kohta. Ettepanekuga laiendatakse koostöö ulatust, mis tähendab, et liikmesriikides saab täitmisele pöörata suuremat arvu erinevaid konfiskeerimisotsuseid. Samuti lihtsustatakse ja kiirendatakse ettepanekuga menetlusi ja tunnistuste väljaandmist. Lisaks nähakse ettepanekuga ette erieeskirjad, mis käsitlevad kannatanute võimalust nõuda piiriülestel juhtudel vara tagastamist või kahju hüvitamist.

B. Lahendused

Milliseid seadusandlikke ja mitteseadusandlikke poliitikavariante on kaalutud? Kas on olemas eelistatud variant? Miks?

Kaaluti nelja peamist poliitikavarianti: praeguse olukorra säilitamist (variant 1), pehme õiguse varianti (variant 2) ja kaht regulatiivset poliitikavarianti (variandid 3 ja 4). Praeguse olukorra säilitamisel ei võeta ELi tasandil meetmeid, samal ajal kui teised kolm alternatiivset poliitikavarianti parandavad eri määral piiriülest kriminaaltulu arestimise ja konfiskeerimise võimet. Variant 2 (mitteseadusandlikud meetmed / pehme õigus) toetaks arestimis- ja konfiskeerimisotsuste vastastikust tunnustamist, näiteks koolitamise ja heade tavade levitamise kaudu, ning piiriülese arestimise ja konfiskeerimise edendamiseks rahvusvaheliste õigusaktide kasutamise propageerimist. Siiski oleks selle variandi eeldatav mõju üsna väike ning mõne liikmesriigi puhul oleks teiste liikmesriikide teatavate taotluste alusel tegutsemine endiselt välistatud. Variantidega 3 ja 4 (seadusandlikud meetmed, mis näevad ette minimaalse kuni kõrge siduvuse aste) kaasneksid kohustused tunnustada ja täita mitmesuguseid kuritegeliku vara arestimise ja konfiskeerimise otsuseid. Variant 3 nõuaks vaid nende arestimis- ja konfiskeerimisotsuste tunnustamist, mis on sätestatud direktiiviga 2014/42/EL. Variant 4 nõuaks ilma süüdimõistva otsuseta tehtud konfiskeerimisotsuste tunnustamist. Allvariant 4a (vahepealne variant) läheks variandist 3 kaugemale ja hõlmaks kõiki kriminaalkorras konfiskeerimise liike, sealhulgas kriminaalkorras konfiskeerimist ilma süüdimõistva otsuseta. Allvariant 4b (kõige ambitsioonikam variant) sisaldaks ka ilma süüdimõistva otsuseta konfiskeerimise tsiviil- või haldusõiguslikke vorme. Eelistatud variant on allvariant 4a, kuna sellega nähakse ette uus, laiendatud kohaldamisalaga vastastikuse tunnustamise õigusakt, mis hõlmab kõiki kriminaalmenetluse raames tehtud arestimis- ja konfiskeerimisotsuseid. Seega täiendab see direktiiviga 2014/42/EL kehtestatud ühtlustamismeetmeid. Samuti nähakse sellega ette erieeskirjad kannatanu õiguste kaitseks piiriülestel juhtudel.

Kes millist varianti toetab?

Liikmesriigid tunnistavad vajadust parandada arestimis- ja konfiskeerimisotsuste vastastikust tunnustamist uue seadusandliku aktiga. Seega toetavad nad poliitikavarianti, millega kaasneksid uued õigusaktid (variant 3, 4a või 4b). Liikmesriikide seisukohad erinevad siiski selle suhtes, mis liiki meetmeid peaks õigusakt hõlmama. Variant 3 ei tekitaks liikmesriikide seas erilist muret, kuid ulatuslikuma konfiskeerimiskorraga liikmesriigid peaksid seda varianti ebapiisavaks. Varianti 4a oleks liikmesriikidel kõige lihtsam vastu võtta, kuna enamiku liikmesriikide õigusaktides on juba sätted, mis käsitlevad kriminaalkorras konfiskeerimist ilma süüdimõistva otsuseta. Variandi 4b suhtes on liikmesriigid pigem eriarvamusel. Euroopa Parlament eelistab seadusandlikku ettepanekut konfiskeerimis- ja arestimisotsuste vastastikuse tunnustamise tugevdamiseks.

C. Eelistatud poliitikavariandi mõju

Millised on eelistatud poliitikavariandi (kui see on olemas, vastasel korral peamiste poliitikavariantide) eelised?

Nõue tunnustada suuremat arvu erinevaid arestimis- ja konfiskeerimisotsuseid peaks suurendama liikmesriikide piiride üleselt külmutatud ja arestitud kuritegeliku vara hulka. Seepärast väheneks lõpuks organiseeritud kurjategijate tulu ning kurjategijatelt võetaks võimalus oma tulu edasise kuritegevuse rahastamiseks taasinvesteerida. Konfiskeerimise tõenäosuse suurendamine suurendab ka hoiatavat mõju kuritegevusele. Samuti kaotaksid liikmesriigid vähem riigitulu. Sotsiaalne mõju oleks üldiselt väga positiivne, sest konfiskeeritud kuritegeliku vara saab tagastada kannatanutele, kellelt see varastati, või kasutada seda kasulikul sotsiaalotstarbel.

Millised on eelistatud poliitikavariandi (kui see on olemas, vastasel korral peamiste poliitikavariantide) kulud?

Kasvaksid nii otsuseid tegevate kui ka täidesaatvate asutuste halduskulud, mis tulenevad arvukamatest piiriülestest menetlustest ning suurema arvu arestimis- ja konfiskeerimisotsuste täitmisest. Siiski saaksid need halduskulud (enam kui) hüvitatud tänu piiriülese vara tagasivõitmise eeldatavale kasvule. Märkimisväärne kasu tuleneks ka kuritegevuse ja terrorirünnakute ärahoidmisest, kui kurjategijatelt võetakse ära rahastamisvõimalus.

Milline on mõju ettevõtjatele, VKEdele ja mikroettevõtjatele?

Ettevõtjaid, VKEsid ja mikroettevõtjaid see ettepanek otseselt ei mõjuta. Siiski muudab kuritegeliku vara arestimine kuritegeliku äritegevuse toimimise keerulisemaks, mis peaks pikemas plaanis toetama seaduslikku äritegevust, kuna vähendab ebaseaduslike osaliste tekitatud konkurentsi.

Kas on ette näha märkimisväärset mõju riigieelarvetele ja ametiasutustele?

Nõue tunnustada ja rakendada suuremat arvu erinevaid arestimis- ja konfiskeerimisotsuseid suurendab teataval määral õiguskaitse- ja kohtuasutuste kulusid. Suurem kriminaaltulu tagasivõitmise ja asjakohastel juhtudel taaskasutamise suutlikkus peaks aga need kulud korvama.

Kas on oodata muud olulist mõju?

Kuritegeliku vara tõhusa arestimise ja konfiskeerimise ning asjakohastel juhtudel kannatanutele tagastamise võime suurendaks usaldust liikmesriikide ja üldse ELi kohtusüsteemide vastu.

D. Järelmeetmed

Millal poliitika läbi vaadatakse?