P6_TA(2006)0086

Sundprostitutsioon rahvusvaheliste spordiürituste raames

Euroopa Parlamendi resolutsioon sundprostitutsiooni kohta rahvusvaheliste spordiürituste raames

Euroopa Parlament,

- võttes arvesse rahvusvahelise naistepäeva tähistamist 8. märtsil 2006;

- võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat [1] ning eelkõige selle artikli 5 lõiget 3, milles täpsustatakse, et "inimkaubandus on keelatud";

- võttes arvesse 4. jaanuaril 1969. aastal jõustunud rahvusvahelist konventsiooni rassilise diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta;

- võttes arvesse 18. detsembri 1979. aasta ÜRO konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta;

- võttes arvesse komisjoni hiljutist teatist "Võitlus inimkaubandusega — terviklik lähenemisviis ja ettepanekud tegevuskava kohta" (KOM(2005)0514);

- võttes arvesse hiljutist nõukogu ELi tegevuskava inimkaubanduse tõkestamise ja selle vastase võitluse heade tavade, standardite ning korra kohta [2];

- võttes arvesse oma 17. jaanuari 2006. aasta resolutsiooni seksuaalse kuritarvitamise suhtes kaitsetute naiste ja lastega kaubitsemise ennetusstrateegiate kohta [3];

- võttes arvesse Euroopa Nõukogu konventsiooni inimkaubanduse vastase tegevuse kohta;

- võttes arvesse ÜRO konventsiooni lapse õiguste kohta ja ILO konventsiooni lapstööjõu kasutamise halvimate vormide kohta;

- võttes arvesse kodukorra artikli 108 lõiget 5,

A. arvestades, et inimkaubandus, eriti naiste ja lastega kauplemine seksuaalse kuritarvitamise või muul eesmärgil on üks inimõiguste raskemaid rikkumisi, ning et inimkaubandus suureneb koos organiseeritud kuritegevuse arenemise ja selle tasuvusega;

B. arvestades, et sundprostitutsioon kui naiste ja laste kuritarvitamise vorm on suur probleem, mis ei kahjusta mitte ainult asjassepuutuvaid naisi ja lapsi, vaid kogu ühiskonda tervikuna;

C. arvestades kogemusest lähtuvalt, et iga suure spordiürituse ajal, kuhu koguneb suur hulk inimesi, on täheldatud tähelepanuväärset seksiteenuste nõudluse ajutist kasvu;

D. arvestades, et enamik inimkaubanduse ohvritest naisi on sellesse langenud organiseeritud kuritegevuse võrgustike kaudu valedokumentide abil töölevõtmise, tööpakkumiste abil meelitamiste ja sageli õigusliku töö kohta antud valelubaduste näol ning on seejärel sunnitud prostituutidena töötama;

E. arvestades, et kõikide liikmesriikide ühine tegevus, nagu teabevahendite tõhus kasutamine ning ühtlustatud teavitamiskampaaniate rakendamine meedia ja spordimaailma kuulsuste osalusel võiks rahva mõtteviisi ja käitumise muutumist positiivselt mõjutada,

1. tervitab Saksa naiste nõukogu kampaaniat ning kutsub üles tegema rahvusvahelist koostööd ja vahetama häid tavasid; rõhutab vajadust üleeuroopalise ühtlustatud kampaania järele; kutsub seetõttu liikmesriike kampaaniat algatama ja edendama tihedas koostöös kõikide huvitatud pooltega, st asjaomaste valitsusväliste organisatsioonide, politsei, õiguskaitseorganite, spordiühenduste ja -organisatsioonide, kirikute ning sotsiaal- ja meditsiiniteenistustega;

2. kutsub Saksamaad ja teisi liikmesriike looma mitmekeelset abitelefoni koos nähtava teabekampaaniaga, et pakkuda vajalikku teavet, nõustamist, turvalist majutust ning õigusabi prostitutsioonile sunnitud naistele, lastele ja teistele ohvritele ning et teavitada teisi ohvreid, kes on sageli eraldatud elamukvartalitesse või tööstuspiirkondadesse ega räägi transiidi- või sihtriigi keelt ning kellel puudub põhiline teave, mis võimaldaks neil teada, kelle poole pöörduda või mida teha;

3. kutsub Rahvusvahelist Olümpiakomiteed ja spordiorganisatsioone, st Rahvusvahelist Jalgpalliföderatsiooni, Euroopa Jalgpalliliitu ja Saksamaa jalgpalliühendust, samuti muid spordiorganisatsioone ja sportlasi toetama punase kaardi kampaaniat ning mõistma tugevalt hukka inimkaubandust ja sundprostitutsiooni;

4. kutsub komisjoni ja liikmesriike algatama rahvusvaheliste spordiürituste ajal läbi viidavat Euroopa tasandi kampaaniat üldiselt, mille eesmärk on avalikkuse, eriti sportlaste, pealtvaatajate ja toetajate teavitamine ning harimine probleemi osas, sundprostitutsiooni ja inimkaubanduse ulatuse osas, kuid eelkõige nõudluse vähendamine võimalike klientide teavitamise abil;

5. kutsub komisjoni ja liikmesriike algatama võimalikele ohvritele suunatud ennetuskampaaniat, teavitades neid inimkaubanduse võrgustikku langemisega seonduvatest riskidest ja ohtudest ning seeläbi sundprostitutsiooni ja seksuaalse kuritarvitamise ohvriks langemisest, samuti edastades neile teavet nende õiguste kohta ja abi saamise võimaluste kohta sihtriikides;

6. kordab oma palvet kehtestada juba sel aastal inimkaubanduse vastane päev, mis aitaks suurendada teadlikkust inimkaubanduse probleemi kõikidest aspektidest, samuti palvet seada sisse tasuta abitelefonid; tuletab meelde vajadust koguda ELi tasandil andmeid inimkaubanduse kohta, samuti vajadust Europoli ja Eurojusti tiheda koostöö järele probleemiga võitlemisel;

7. palub kõikidel liikmesriikidel ratifitseerida Euroopa Nõukogu konventsioon inimkaubanduse vastase tegevuse kohta, milles kehtestatakse seksuaalse kuritarvitamise eesmärgil inimkaubanduse ohvriks sattunute kaitse miinimumnõuded, samuti rakendama nõukogu direktiivi 2004/81/EÜ [4] elamisloa väljaandmise kohta inimkaubanduse ohvritele;

8. palub liikmesriikidel, kes ei ole järginud 1. augustiks 2004 seatud tähtaega nõukogu raamotsuse 2002/629/JSK [5] (inimkaubanduse vastu võitlemise kohta) rakendamiseks, võtta koheselt vastavad meetmed, ning kutsub komisjoni ja nõukogu üles koostama kiiresti hinnanguaruannet, nagu on raamotsuses ette nähtud;

9. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile ning liikmesriikide valitsustele, Saksa jalgpalliliidule, kandidaatriikide ja ühinejariikide valitsustele.

[1] EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1.

[2] ELT C 311, 9.12.2005, lk 1.

[3] Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0005.

[4] ELT L 261, 6.8.2004, lk 19.

[5] ELT L 203, 1.8.2002, lk 1.

--------------------------------------------------