[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 16.3.2011

KOM(2011) 123 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

DIREKTIIVI 2000/9/EÜ (reisijateveoks ettenähtud köisteede kohta) RAKENDAMISE ESIMENE ARUANNE

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

DIREKTIIVI 2000/9/EÜ (reisijateveoks ettenähtud köisteede kohta) RAKENDAMISE ESIMENE ARUANNE

SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/9/EÜ (reisijateveoks ettenähtud köisteede kohta)[1] (edaspidi „direktiiv”) eesmärk on seada sisse köisteede ohutusseadiste ja alamsüsteemide vaba ringlus siseturul, tagades samas kõrge ja ühtse ohutustaseme.

Direktiiv jõustus 3. mail 2000 ja see on alates 3. maist 2004 täielikult kohaldatav Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriikides, st Euroopa Liidu liikmesriikides ning lisaks Islandil, Liechtensteinis ja Norras.

Käesolevas aruandes kirjeldatakse direktiivi rakendamisega seotud olulisemaid küsimusi. Komisjon esitab aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule vastavalt direktiivi artiklile 21.

Käesolevas aruandes võtab komisjon arvesse liikmesriikide pädevate asutuste ja kõigi direktiivi rakendamisega seotud osapooltega peetud konsultatsioonide tulemusi. Konsulteerimine toimus 2010. aastal küsimustiku vahendusel, mis keskendus direktiivi rakendamisega seotud erinevatele aspektidele.

DIREKTIIV 2000/9/EÜ: PÕHIPUNKTID JA ERIASPEKTID

Direktiiv põhineb EÜ asutamislepingu artiklitel 47, 55 ja 95 (praegu Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 53, 62 ja 114).

Direktiiv tugineb uue lähenemisviisi põhimõtetele, mille kohaselt peab ühtlustamine piirduma julgeoleku, rahvatervise, keskkonnakaitse ja tarbijate huvide kaitse oluliste nõuetega. Turule tohib lasta üksnes selliseid tooteid, mis vastavad direktiivis sätestatud põhinõuetele.

Kui toode vastab ühtlustatud standarditele, mille viited on avaldatud Euroopa Liidu Teatajas ja mis on üle võetud liikmesriikide õigusesse, eeldatakse, et see vastab direktiivis sätestatud põhinõuetele. Ühtlustatud standardite kohaldamine ei ole aga kohustuslik ning tootjad võivad kasutada muid tehnilisi lahendusi tingimusel, et on tagatud toodete vastavus direktiivi põhinõuetele.

Lisaks neile üldpõhimõtetele on direktiivis ette nähtud ka köisteedega seotud erinõuded. Nimelt on köisteed, välja arvatud kõige väiksemad mudelid, kohalike oludega kohandatud ainulaadsed tooted, mis koosnevad ühtaegu püsivalt paigaldatud infrastruktuurist ja mobiilsetest seadistest.

Seetõttu tehakse direktiivis vahet köisteede ohutusseadiste, alamsüsteemide ja seadmestike vahel ning sellega nähakse ette erinevad korrad ühest küljest köisteede ohutusseadiste ja alamsüsteemide jaoks ning teisest küljest seadmestike jaoks. Ohutusseadiste ja alamsüsteemide suhtes kehtivad kaupade vaba liikumise reeglid ning vastavushindamise läbiviimise ja vastavusdeklaratsiooni väljastamise kohustus, samas kui püsivalt paigaldatud seadmestikud kuuluvad liikmesriikide pädevusse ja nende puhul nõutakse pädevate riigiasutuste väljastatud ehitus- ja kasutuselevõtu luba.

Ohutusseadiste ja alamsüsteemide ning seadmestike eristamine tuleneb seega köisteede eripärast võrreldes teiste mehaanikatööstuse toodetega. Sellepärast otsustaski seadusandja võtta köisteede puhul vastu selle sektori vajadustele kohandatud õigusakti, mis erineb teistest mehaanika valdkonna tooteid reguleerivatest Euroopa tasandil ühtlustatud õigusaktidest ja eeskätt masinadirektiivist 2006/42/EÜ[2].

KÖISTEEDE TURG

Köisteed on üldjuhul ühistranspordivahendid ja nende ohutus on äärmiselt oluline nii köisteid kasutavate inimeste kui ka neid käitava ja hooldava personali jaoks.

Rõhutada tuleb ka asjaolu, et mägistes piirkondades kasutatakse köisteid tavaliselt turismikuurortides, mistõttu nende käigushoidmine on ka majanduslikult tähtis.

Köisteede turule on iseloomulik tootjate suur spetsialiseerumine. Turul tegutsevad professionaalsed ostjad, kes valivad pärast riikliku või eraviisilise konkureeriva pakkumismenetluse korraldamist välja köisraudtee ehitaja.

Olukord on kujunenud selliseks, et nii Euroopa Liidus kui ka väljaspool seda valitsevad köisteede turgu Euroopa tootjad. Viimaste aastate liitumiste tagajärjel on kerkinud esile kaks Euroopa kontserni, kellel on suur kaal nii üleeuroopalisel kui ka maailmaturul. Samas tegutseb kõnealuses sektoris vähe väikseid ja keskmise suurusega ettevõtteid.

Tänu ohutusseadiste ja alamsüsteemide vastavushindamismenetluste ühtlustamisele ja Euroopal tasandil kooskõlastatud standardite edendamisele on direktiiv võimaldanud mastaabisäästu toodete standardimise kaudu.

Eelkõige aga on direktiivi vastuvõtmine aidanud parandada asjaomase tööstussektori turupositsiooni ja nähtavust ning sellel on olnud positiivne mõju ka väljaspool Euroopa Liitu.

DIREKTIIVI 2000/9/EÜ RAKENDAMINE

Üldiselt võib nentida, et direktiivi ülevõtmine riiklikku õigusesse ei toonud kaasa erilisi probleeme ja liikmesriikide vastu ei algatatud ühtegi rikkumismenetlust.

Komisjon koostas eksperdi abiga pärast sektori sidusrühmadega konsulteerimist direktiivi rakendamisjuhendi. 2006. aastal avaldatud juhendi eesmärk oli aidata kõigil direktiivi rakendamisega seotud osapooltel seda õigusakti tõlgendada[3].

Mõisted ja kohaldamisala (artikkel 1)

Direktiiv käsitleb järgmiseid seadmeid: köisraudteed, köissõidukid, gondlid, isteliftid ja vedamisliftid. Direktiivi kohaldatakse alates 3. maist 2004 ehitatud ja kasutuselevõetud seadmestike suhtes ning alates sellest kuupäevast turule viidud alamsüsteemide ja ohutusseadiste suhtes.

Mis puudutab olemasolevate, st enne 3. maid 2004 ehitatud ja kasutuselevõetud seadmestike muutmist, siis peavad direktiivi põhinõuetele vastama vaid sellised muudatused, mis nõuavad uut kasutuselevõtu luba; muud muudatused ei kuulu direktiivi kohaldamisalasse. Sellega seoses tuleb märkida, et direktiivi kohaldamine olemasolevate seadmestike muutmise korral ei ole alati kerge, sest liikmesriikide erinevates õigusruumides on vahel keeruline eristada muudatusi, mille puhul on nõutav uus kasutuselevõtu luba.

Direktiivi artikli 1 lõikes 6 on selle kohaldamisalast muu hulgas välja jäetud liftid direktiivis 95/16/EÜ määratletud tähenduses,[4] tavapärase konstruktsiooniga köistrammid, hammasraudteed ja lõbustusparkides kasutatavad köisteed. Direktiivi rakendamise esimesed aastad on näidanud, et oleks vajalik täpsemalt määratleda direktiivi kohaldamisala seoses liftidirektiiviga 95/16/EÜ, eeskätt kaldliftide osas. Samuti ei ole alati lihtne vahet teha lõbustusparkides kasutatavatel köisteedel, mis on ette nähtud meelelahutuseks, ja köisteedel, mida kasutatakse inimeste veoks ja mis kuuluvad seetõttu direktiivi kohaldamisalasse.

Põhinõuded ja ühtlustatud standardid (artiklid 2 ja 3 ning III lisa)

Tänu direktiivi põhinõuete kohaldamisele ja järgimisele on kõikides liikmesriikides tagatud köisteede kõrge ohutustase. Võib nentida, et direktiivi vastuvõtmine on aidanud tõsta köisteede ohutustaset liikmesriikides, kus puudus ajalooliselt vastav tava.

Muu hulgas andis direktiivi vastuvõtmine tõuke Euroopa tasandi standardimise lõpuleviimiseks. Komisjon andis 2000. aastal CENile[5] ja CENELECile[6] volitused reisijateveoks ettenähtud köisteede standardimiseks vastavalt standardile M300. Köisteede alal pädev CENi tehniline komitee täitis standardimisprogrammi ajavahemikus 2000–2005. Praegu kehtib köisteede valdkonnas 23 ühtlustatud standardit. Nende viiteid avaldatakse korrapäraselt Euroopa Liidu Teatajas[7] ning nende nimekirjaga saab tutvuda ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi veebisaidil[8].

Direktiivi esimestel kohaldamisaastatel esitas vaid üks liikmesriik ametliku vastuväite ühele ühtlustatud standardile direktiivi artikli 2 lõikes 7 ettenähtud korras. See vastuväide lükati tagasi pärast seda, kui kõnealuse direktiivi ning direktiivi 98/34/CE[9] alusel loodud alalised komiteed olid arvamust avaldanud, sest miski ei viidanud sellele, nagu ei vastaks asjaomane ühtlustatud standard direktiivi põhinõuetele; seetõttu jäeti viide sellele standardile Euroopa Liidu Teatajas avaldatud standardite nimekirja[10].

Komisjoni antud standardimisvolituse raames algatas köisteede alal pädev CENi tehniline komitee hiljuti olemasolevate ühtlustatud standardite esimese läbivaatamise, et teha neisse vajalikud muudatused ja ajakohastused.

Ohutusanalüüs ja ohutusaruanne (artikkel 4 ja III lisa)

Direktiivis on sätestatud, et kõikide kavandatud seadmestike puhul tuleb teha ohutusanalüüs, milles vaadeldakse kõiki süsteemi ja selle ümbrusega seotud projekteerimise, ehitamise ja kasutuselevõtu ohutusaspekte ning mille abil on võimalik kindlaks teha riskid, mis kasutamisel võivad tekkida.

Ohutusanalüüsi alusel koostatakse ohutusaruanne, milles esitatakse soovitused nende riskidega toimetulemiseks kavandatud meetmete kohta ning millele lisatakse ohutusseadiste ja alamsüsteemide loetelu.

Ohutusanalüüs on uudne kontsept, mis osutus direktiivi rakendamisel äärmiselt oluliseks teguriks. Siiski tuleb märkida, et direktiivis on sätestatud ainult, et ohutusanalüüs tehakse peatöövõtja või tema volitatud esindaja taotlusel. Seega ei ole täpsustatud, kes peab selle analüüsi tegema, vaid ainult, kes seda taotleb. Samamoodi on ohutusanalüüsi metoodika osas direktiivis täpsustatud vaid seda, et analüüs tuleb teha tunnustatud või kinnitatud metoodika kohaselt ning et arvesse tuleb võtta praegust tehnika taset ja kõnealuse seadmestiku keerukust ning kavandatud kasutusviise. See üldine sõnastus on tekitanud direktiivi rakendamisel kohati probleeme.

Ohutusseadised, alamsüsteemid ja seadmestikud (artikkel 1 ja I lisa)

Nagu eespool selgitatud, tehakse direktiivis vahet ohutusseadiste, alamsüsteemide ja seadmestike vahel.

Ohutusseadised on direktiivis määratletud järgmiselt: põhiseadis või põhiseadiste kogum, seadmestiku alamkoost või kogukoost ja iga seade, mis on ohutuse tagamiseks lülitatud seadmestiku koosseisu ja on ohutusanalüüsis identifitseeritud.

Seadmestik on kogu püsivalt paigaldatud süsteem, mis koosneb infrastruktuurist ja alamsüsteemidest. Infrastruktuur on spetsiaalselt iga seadmestiku jaoks projekteeritud ja koosneb asendiplaanist, tarindi struktuurist ja teistest struktuuridest, kaasa arvatud vundamendid. Alamsüsteemid ei ole direktiivis täpselt määratletud, küll on aga esitatud loetelu, mis hõlmab muu hulgas järgmist: trossid ja trossühendused, ajamid ja pidurid, sõidukid, mehaaniline varustus, elektrotehnilised seadmed ja päästevarustus.

Direktiiviga on ette nähtud ohutusseadiste ja alamsüsteemide vaba liikumine siseturul ja seetõttu kehtib nende puhul vastavushindamise läbiviimise ja vastavusdeklaratsiooni väljastamise kohustus. Seadmestikud kuuluvad aga liikmesriikide pädevusse ja iga liikmesriik kehtestab oma territooriumile rajatud seadmestikele ehitus- ja kasutuselevõtu lubade andmise korra .

Seega on ohutusseadiste, alamsüsteemide ja seadmestike selge ja ühetaoline identifitseerimine direktiivi korrektse rakendamise tagamiseks äärmiselt oluline. Siiski ei olnud direktiivi rakendamise käigus lihtne vahet teha ohutusseadiste ja alamsüsteemide vahel ning samuti alamsüsteemide ja infrastruktuuri vahel.

Ohutusseadiste vastavushindamine ja vastavusdeklaratsioon (artikkel 7 ning IV ja V lisa)

Enne ohutusseadise turuleviimist peab tootja või tema liidu registrisse kantud volitatud esindaja esitama toote vastavushindamiseks.

Direktiivis kehtestatud ohutusseadiste vastavushindamismenetlus peab põhinema nõukogu otsusega 93/465/EMÜ [11] ettenähtud moodulitel, milleks on moodul B (EÜ tüübihindamine) koos mooduliga D (toodangu kvaliteedi tagamine) või koos mooduliga F (tootetõendus), moodul H (kvaliteedi täielik tagamine) ja moodul G (üksiktoote tõendus). Tootja või tema volitatud esindaja võivad valida erinevad moodulid, aga menetlusi peavad alati läbi viima sõltumatud teavitatud asutused. Kui vastavushindamismenetlus on lõpule viidud, kinnitab tootja või tema volitatud esindaja ohutusseadisele CE-vastavusmärgise ning koostab vastavusdeklaratsiooni.

Direktiivi rakendamine näitas, et ohutusseadiste vastavushindamiseks kasutatavate moodulite valik on asjakohane. Igati õigustatuks osutus ka direktiivis sätestatud nõue, et vastavushindamismenetluse peab tingimata läbi viima teavitatud asutus, ning erinevate moodulite kasutamine ei tekitanud erilisi probleeme.

Alamsüsteemide vastavushindamine ja vastavusdeklaratsioon (artikkel 10 ning VI ja VII lisa)

Ka enne alamsüsteemi turuleviimist peab tootja või tema liidu registrisse kantud volitatud esindaja esitama toote vastavushindamiseks.

Erinevalt ohutusseadiste vastavushindamisest ei nähta direktiiviga ette alamsüsteemide vastavushindamismenetluse mooduleid.

Direktiivis on sätestatud alamsüsteemide EÜ kontrollmenetlus, mille viib tootja või tema volitatud esindaja taotlusel läbi teavitatud asutus, kelle tootja või tema volitatud esindaja on selleks otstarbeks välja valinud . Pärast selle menetluse lõpuleviimist koostab tootja või tema volitatud esindaja EÜ vastavusdeklaratsiooni, kuid CE-märgise kinnitamine tootele ei ole kohustuslik.

Kuna alamsüsteemide EÜ kontrollmenetluses ei kasutata mooduleid, on selles valdkonnas vahel ette tulnud erinevaid tõlgendusi ja praktikat.

Ohutusmeetmed (artiklid 14 ja 15)

Direktiiviga on ette nähtud ohutusmeetmed, mida liikmesriik peab võtma juhul, kui ta tuvastab, et ohutusseadis, alamsüsteem või koguni seadmestik võib seada ohtu inimeste ohutuse, tervise või vara. Seda menetlust, mille kasulikkus on väljaspool kahtlust, ei ole direktiivi rakendamise esimestel aastatel veel kasutatud.

Teavitatud asutused (artikkel 16 ja VIII lisa)

Mitmed liikmesriigid on teatanud komisjonile ja teistele liikmesriikidele asutused, kes vastutavad direktiivi kohaste ohutusseadiste ja alamsüsteemide vastavushindamismenetluste läbiviimise eest[12].

On äärmiselt oluline, et erinevate liikmesriikide ametiasutused kohaldaksid direktiivis sätestatud teavitatud asutuste hindamise nõudeid rangel ja järjepideval viisil.

Kuna direktiiviga on ette nähtud teavitatud asutuste tegevuse kooskõlastamine, siis tuleb märkida, et on loodud köisteede valdkonna teavitatud asutuste rühm, mis alustas tegevust 2004. aastal. Selle rühma loomisel oli kahekordne eesmärk: käivitada kõnealuse valdkonna teavitatud asutuste koostöö ja aidata nii kaasa direktiivi kohaste vastavushindamismenetluste ühtlustamisele.

Köisteede valdkonna teavitatud asutuste rühm on seni vastu võtnud viis soovitust (nn kasutussoovitused)[13].

Teavitatud asutuste koostöö asjaomases sektoris, mis algas 2004. aastal, on olnud positiivne, kuid seda võiks veelgi tõhustada. Nimelt ei ole vastavushindamismenetluste ühtlustamist siiani lõpule viidud ning vastuvõetud kasutussoovitused (mida on vähe) käsitlevad peamiselt vormilisi ja haldusküsimusi, mitte tingimata tehnilisi aspekte.

Komitee (artikkel 17)

Direktiiviga on ette nähtud, et komisjoni abistab alaline nõuandekomitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.

Direktiivi rakendamise esimestel aastatel on see komitee kohtunud üldiselt korra aastas ega ole seni pidanud vastu võtma direktiivi rakendusmeetmeid ametliku hääletamise teel. Komitee on tegelenud rohkem direktiivi kohaldamise ja ülevõtmisega seotud tõlgenduslike küsimustega, ergutades nii pädevate riiklike asutuste vahelist koostööd ja dialoogi.

Seda arvestades on olnud väga kasulik, et neist koosolekutest on osa võtnud sektori sidusrühmad (OITAF[14], IARM[15], FIANET[16]) ja teised direktiivi kohaldamisega seotud osapooled (köisteede alal pädev CENi tehniline komitee ja köisteede valdkonna teavitatud asutuste rühm).

Turujärelevalve ja halduskoostöörühm

Turujärelevalve on üks uue lähenemisviisi põhielemente, mis kuulub liikmesriikide pädevusse. Pärast direktiivi vastuvõtmist on riiklikud ametiasutused kohustunud teostama köisteede valdkonnas turujärelevalvet, et tagada turule viidud toodete vastavus direktiivi põhinõuetele.

Turujärelevalve tugevdamiseks tuleks seada sisse halduskoostöö turujärelevalvega tegelevate riiklike asutuste vahel. Seda eesmärki silmas pidades loodigi 2008. aastal direktiivi raames halduskoostöörühm.

Halduskoostöörühm on oma tegevuse algusest peale kohtunud komitee koosolekutel. Tegemist on foorumiga, mis pakub köisteede valdkonna turujärelevalveasutustele võimaluse vahetada omavahel teavet ja häid tavasid. Halduskoostöörühma tegevus on praegu paljutõotav ning aitab luua tõhusa ja läbipaistva koostöö asjaomaste riiklike asutuste vahel.

Innovatsioon

Direktiivi artikli 11 lõikes 3 on sätestatud, et kui liikmesriik leiab, et ohutusseadise või alamsüsteemi projekteerimisel või ehitamisel on kasutatud innovaatilist lähenemisviisi, võib ta kehtestada eritingimused nende seadmestike ehitamise ja kasutuselevõtu kohta. Liikmesriik teavitab nendest eritingimustest ja põhjendustest komisjoni, kes suunab küsimuse viivitamata komiteele.

Direktiivi rakendamise esimestel aastatel ei ole seda menetlust veel kohaldatud. Seetõttu tuleks kaaluda, kas see säte pakub direktiiviga niigi ettenähtud hindamis- ja sertifitseerimismenetlustele lisandväärtust.

JÄRELDUSED JA TULEVIKUVÄLJAVAATED

Direktiivi vastuvõtmine ja rakendamine aitas saavutada soovitud eesmärgi, milleks on köisteede ohutusseadiste ja alamsüsteemide vaba ringlus siseturul ning kõrge ja ühtne ohutustase .

Ometigi kerkisid direktiivi kohaldamise käigus esile mõned konkreetsed probleemid. Komisjon uurib neid küsimusi ja võimalikke lahendusi, kuna ta plaanib direktiivi läbivaatamist, mille käigus viiakse direktiiv ühtlasi vastavusse otsusega 768/2008/EÜ[17], mis kuulub uue lähenemisviisiga seotud uude õigusraamistikku .

[1] EÜT L 106, 3.5.2000, lk 21.

[2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/42/EÜ, 17. mai 2006, mis käsitleb masinaid ja millega muudetakse direktiivi 95/16/EÜ (uuestisõnastatud versioon) (ELT L 157, 9.6.2006, lk 24) - Direktiivi 2006/42/EÜ vastuvõtmisega muutus kehtestuks varasem Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiiv 98/37/EÜ masinaid käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 207, 23.7.1998, lk 1).

[3] Juhend avaldati inglise, prantsuse ja saksa keeles ning selle elektrooniline versioon on kättesaadav inglise, prantsuse, saksa ja itaalia keeles ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi saidil: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/mechanical/documents/guidance/cableways/index_en.htm

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 95/16/EÜ, 29. juuni 1995, lifte käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta (EÜT L 213, 7.9.1995, lk 1).

[5] Euroopa Standardikomitee.

[6] Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee.

[7] Köisteedega seotud ühtlustatud standardite viited avaldati viimati 4. märtsi 2009. aasta Euroopa Liidu Teatajas, C 51, lk 9.

[8] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/mechanical/documents/standardization/cableways/index_en.htm

[9] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/34/EÜ, 22. juuni 1998, millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord. Direktiivi on muudetud direktiiviga 98/48/EÜ (EÜT L 217, 5.8.1998, lk 18).

[10] Komisjoni otsus, 26. november 2008, standardi EN 12929-2:2004 „Ohutusnõuded reisijateveoks ettenähtud köisteedel – Üldnõuded – 2. osa: Täiendavad nõuded piduriteta vagunitega kande- ja veotrossiga rippteedele” viite säilitamisest Euroopa Liidu Teatajas vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2000/9/EÜ - (K(2008)7289 (lõplik)).

[11] Nõukogu 22. juuli 1993. aasta otsus 93/465/EMÜ, mis käsitleb tehnilise ühtlustamise direktiivides kasutatavaid vastavushindamismenetluse eri etappide mooduleid ning CE-vastavusmärgise kinnitamise ja kasutamise eeskirju (EÜT L 220, 30.8.1993, lk 23). - Otsus 93/465/EMÜ tunnistati kehtestuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta otsusega 768/2008/EÜ (vt joonealune märkus n. 17).

[12] Teavitatud asutuste ajakohastatud loetelu on esitatud ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi veebisaidil: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/mechanical/documents/legislation/cableways/notified-bodies/index_en.htm

[13] Kasutussoovituste tekst on kättesaadav ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadi veebisaidil: http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/mechanical/documents/legislation/cableways/notified-bodies/index_en.htm

[14] Organizzazione Internazionale Trasporti a Fune (rahvusvaheline köisteeveo organisatsioon), kuhu kuuluvad kõik köisteede sektori sidusrühmad (tootjad, käitajad ja pädevad asutused)

[15] International Association of Ropeway Manufacturers (köisteede tootjate rahvusvaheline ühendus)

[16] Fédération Internationale des Associations Nationales d'Exploitants de Téléphériques, funiculaires et autres installations defuniculaires et autres installations de transport par cābles pour voyageurs (köisraudteede, rippteede ja muude reisijateveoks ettenähtud köisteede käitajate riiklike ühenduste rahvusvaheline föderatsioon).

[17] Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus nr 768/2008/EÜ, 9. juuli 2008, toodete turustamise ühise raamistiku kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 93/465/EMÜ (ELT L 218, 13.8.2008, lk 82).