KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Innovatsioon säästva tuleviku rajamiseks - ökoinnovatsiooni tegevuskava /* KOM/2011/0899 lõplik */





1. SISSEJUHATUS Vastusena majandus- ja finantskriisile suurendatakse Euroopa 2020. aasta strateegiaga[1] ELi suutlikkust tagada arukas, jätkusuutlik ja kaasav majanduskasv. Strateegia eesmärke täidetakse mitme põhiprobleeme käsitleva juhtalgatuse kaudu. Juhtalgatusega „Innovatiivne liit”[2] tagatakse innovatiivsete ideede muutmine toodeteks ja teenusteks, mis aitavad luua majanduskasvu ja töökohti ning lahendada Euroopa peamisi ühiskonnaprobleeme. Selle ülesande täitmiseks võeti kõnealuse juhtalgatuse raames kohustus koostada ökoinnovatsiooni tegevuskava, milles järgitakse innovatiivse liidu põhimõtet ning keskendutakse konkreetsetele kitsaskohtadele, probleemidele ja võimalustele innovatsiooni kasutamisel keskkonnaeesmärkide saavutamiseks. Ökoinnovatsiooni tegevuskavaga täiendatakse ka muid Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatusi. Rohelisele majandusele ülemineku oluline abivahend on juhtalgatus „Ressursitõhus Euroopa”[3] ja selle tegevuskava,[4] mille abil luuakse ja suurendatakse nõudlust ökoinnovatsiooni ja sellega seotud investeeringute järele. Juhtalgatuse „Üleilmastumise ajastu uus tööstuspoliitika”[5] järgi on ökoinnovatsiooni tegevuskava üks vahend, mille abil saab kindlaks teha ja rakendada meetmeid tähtsaima keskkonnatehnoloogia kasutuselevõtmiseks, parandada ELi ja liikmesriikide vahelist koordineerimist ja koostööd ning suurendada teadlikkust uue tehnoloogia potentsiaalist. Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava[6] kohaselt tuleks ökoinnovatsiooni tegevuskavas toetada säästva arengu jaoks vajalikke pädevusi, edendada asjakohaste oskuste arendamist ning kõrvaldada oskuste ja vajaduste lahknevus. Seepärast on ökoinnovatsiooni tegevuskava keskne ülesanne ergutada innovatsiooni, mille tulemus või eesmärk on, et väheneb keskkonnakoormus ning kaovad innovatsiooni ja turu vahelised käärid. Muu hulgas arendatakse käesolevas tegevuskavas edasi teatavaid ressursitõhususe tegevuskavas kindlaksmääratud meetmeid. Ökoinnovatsioon[7] on mis tahes liiki innovatsioon, mille tulemus või eesmärk on säästva arengu märkimisväärne ja nähtav edendamine, vähendades keskkonnamõju, suurendades vastupanuvõimet keskkonnakoormusele või tagades loodusvarade tõhusama ja vastutustundlikuma kasutamise. Ajavahemiku 2007–2013 mitmeaastase finantsraamistiku alusel toetab Euroopa Komisjon ökoinnovatiivse tehnoloogia ja selle turuleviimise uurimis- ja näidisprojekte 1) teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse seitsmenda raamprogrammi, 2) konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi (ökoinnovatsiooni katsetamise ja turustamise projektid), 3) Euroopa ökoinnovatsiooni platvormi ning 4) programmi LIFE+ keskkonnaosa kaudu. Koos nende programmidega võivad liikmesriigid ja piirkonnad ökoinnovatsiooni jätkuvaks kasutamiseks ja turustamiseks kasutada ka ühtekuuluvuspoliitika toetusi. Komisjon märkis 2020. aasta eelarvet käsitlevas teatises,[8] et teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamine on üles ehitatud kolme üksteist toetava teema ümber: 1) tipptasemel teadusbaas, 2) ühiskonnaprobleemide lahendamine ning 3) juhtpositsiooni saavutamine tööstuses ja konkurentsivõime raamistike loomine. Ühtlasi on komisjon seadnud kohustuseks võtta ELi rahastamisprogrammides läbivalt arvesse kliimameetmeid ning suunata vähemalt 20 % ELi eelarvest kliimaga seotud eesmärkide saavutamisele. Teadusuuringute ja innovatsiooni 2014.–2020. aasta raamprogrammiga Horisont 2020[9] suurendatakse ökoinnovatsioon osatähtsust ja tagatakse piisavad finantsvahendid käesoleva tegevuskava rakendamiseks pärast 2013. aastat. Eriti asjakohased on meetmed, mis võimaldavad ühiskonnaprobleemi „Kliimakaitse, ressursitõhusus ja toorained” lahendamiseks vajalikku üleminekut vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupidavale majandusele. Teadustöös ja innovatsioonitegevuses partnerluspõhimõtet järgides[10] viivad innovatiivsed uuringud kiiremini turukõlblike lahendusteni. 2. ÖKOINNOVATSIOON KUI VÄLJAKUTSE Ökoinovatsiooni tuleb kiirendada nii, et suureneks ressursitootlikkus, tõhusus ja konkurentsivõime ning kaitstaks keskkonda. Üha tõsisemate keskkonnaprobleemide ja ressursipiirangute tõttu suureneb maailmas nõudlus keskkonnatehnoloogia, -toodete ja -teenuste järele ning kerkib esiplaanile roheline tööstus (vt 1. lisa). Ökoinnovatsiooni kiirema turuleviimise ja laialdase kasutuselevõtmisega parandatakse keskkonnatoimet ja suurendatakse vastupanuvõimet kõigis majandusharudes ning samal ajal tuuakse kulutõhususe kaudu kasu nii ettevõtjatele kui ka kogu ühiskonnale. 3. Ökoinnovatsiooni VKEdes soodustavad ja takistavad tegurid Väljaspool energia- ja kliimapoliitika kaudu edendatavat taastuvenergiavaldkonda on ökoinnovatsioon seni suhteliselt aeglaselt turule jõudnud. Põhjuseks on muu hulgas olnud asjaolu, et turuhinnad ei kajasta täpselt keskkonnakulu ega -kasu, aga ka jäigad majandusstruktuurid, taristu ja käitumistavad ning kahjulikud stiimulid ja toetused. Lisaks takistavad ökoinnovatsiooni levikut piiratud teadmised ja vähene kindlus turgudel. Kuigi paljude selliste tõketega seisavad silmitsi kõik innovatiivsed ettevõtjad, on esmajoones ökoinnovatsiooniga tegelevatel ettevõtjatel neid sageli raskem ületada. Teatavate tõkete kõrvaldamiseks kehtestas Euroopa Komisjon juba 2004. aastal keskkonnatehnoloogia tegevuskava[11]. Hiljutine Eurobaromeetri uuring VKEde suhtumisest ökoinnovatsiooni[12] andis hea ülevaate sellest, millised on ettevõtjate arvates ökoinnovatsiooni soodustavad ja takistavad tegurid. Tegurid, mis takistavad ettevõtjaid ökoinnovatsiooni kiiremini kasutusele võtmast ja arendamast Tegurid, mis võiksid kiirendada ökoinnovatsiooni kasutuselevõttu ja arendamist Uuringu kohaselt on kaks põhitõket ebakindlus turunõudluse ja investeeringutasuvuse osas ning peamised soodustavad tegurid on kõrged energia- ja materjalihinnad, uued eeskirjad ja standardid ning juurdepääs teadmistele. Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatustele ja keskkonnatehnoloogia tegevuskava rakendamisel saadud kogemustele tuginedes saab EL hästi suunatud poliitika ja meetmete abil ökoinnovatsiooni kiirendada. Eelkõige õigusnormidega loodavaid stiimuleid, erasektori ja riigihankeid ning standardeid ja tulemuseesmärke käsitlevate meetmetega saab aidata luua suurema ja püsivama turunõudluse ökoinnovatsiooni järele. Ökoinnovatsiooni investeerimiseks tuleb eraldada rahalisi lisavahendeid ning ettevõtjatele ja investoritele kaasnevate riskide vähendamiseks ja ohjamiseks on vaja poliitikameetmeid. Ökoinnovatsiooni pikaajaline partnerluspõhine strateegia tugevdab ökoinnovatsiooni seeläbi, et suurendab innovatsiooniks vajalikku kriitilist massi ning aitab vahetada ideid ja häid tavasid ning luua võrgustikke ja ärisuhteid. 4. Ökoinnovatsiooni võimalused ja ELi meetmed Ökoinnovatsioon on tihedalt seotud sellega, kuidas me kasutame loodusvarasid, toodame ja tarbime. Ökoinnovatsiooni laialdane kasutuselevõtt võib tuua märkimisväärset keskkonna-, ühiskonna- ja majanduskasu. Euroopa ökotööstus on juba praegu oluline majandussektor, mille hinnanguline aastakäive on 319 miljardit eurot ehk ligikaudu 2,5 % ELi sisemajanduse koguproduktist (SKP)[13]. Viimasel kahel aastal on 45 % Euroopa tootmis-, põllumajandus-, vee- ja toiduettevõtetest tegelenud ökoinnovatsiooniga ja ökoinnovatsioonist kasu saanud. Ökoinnovatsiooni tegevuskavaga toetatakse ELi praeguse finantsraamistiku alusel ajavahemikul 2012–2013 keskkonnatehnoloogia viimist turule ja seal levitamist, eelkõige näidisprojektide edendamise kaudu. Nii rajatakse teed ulatuslikumate järelmeetmete võtmiseks Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatuste ja Horisont 2020 raames. Keskpikas ja pikas perspektiivis (2012–2020) tuleks ökoinnovatsiooni jaoks kasutada uusi ELi vahendeid, mis tulenevad juhtalgatustest „Innovaatiline liit” ja „Ressursitõhus Euroopa” ning 2013. aasta järgsest ühtekuuluvuspoliitikast ja programmist „Horisont 2020”. Näiteks on komisjon teinud ettepaneku suurendada 2014.–2020. aasta ühtekuuluvuspoliitikas innovatsiooni osatähtsust ja on liikmesriikidele selles valdkonnas ette näinud konkreetsed tingimused. Probleemide ja võimaluste edasise analüüsimise tulemusel töötatakse välja täiendavad ökoinnovatsiooni kiirendamise meetmed. Seda tööd peaks tegema partnerluses tegutsev eri sidusrühmi hõlmav töörühm alates 2012. aastast. 5. Ökoinnovatsiooni tegevuskava Tegevuskavas on sihtmeetmed nõudluse ja pakkumise, teaduse ja tööstussektori ning poliitika- ja rahastamisvahendite kohta. Neid meetmeid rakendatakse sidusrühmade, avaliku ja erasektori ning Euroopa Komisjoni vahelises partnerluses. Komisjon edendab ökoinnovatsiooni turuleviimist soodustavaid põhitegureid järgmiselt: · kasutab ökoinnovatsiooni toetamiseks keskkonnapoliitikat ja -õigusakte (1. meede); · toetab näidisprojekte ja partnerlussuhteid, et viia turule paljutõotavad, arukad ja laiahaardelised kasutusvalmid tehnoloogialahendused, mida on seni vähe kasutusele võetud (2. meede); · töötab välja uued ökoinnovatsiooni soodustavad standardid (3. meede); · võtab kasutusele VKEdele ettenähtud rahastamisvahendid ja toetusteenused (4. meede); · edendab rahvusvahelist koostööd (5. meede); · toetab uute oskuste ja töökohtade loomist ning sellega seotud koolitusprogrammide arendamist vastavalt tööturu vajadustele (6. meede); · edendab ökoinnovatsiooni juhtalgatuse „Innovatiivne liit” kohase Euroopa innovatsioonipartnerluse kaudu (7. meede). 5.1. 1. meede:ökoinnovatsiooni toetamine keskkonnapoliitika ja -õigusaktide kaudu ELi keskkonnaalased õigusaktid on alati olnud üks olulisemaid tegureid, mis soodustab ökoinnovatsiooni ning tugeva Euroopa tööstuse arendamist õhusaaste vähendamise, jäätmekäitluse, ringlussevõtu, kliimamuutuste leevendamise ja vee valdkonnas. Keskkonnapoliitika abil saab suunata teadus- ja arendustegevust ning kujundada tehnoloogiaarengu tempot. Näiteks on kemikaalimääruses REACH[14] loetletud väga ohtlikud ained, mis tuleb asendada, kui on olemas ohutumad tehniliselt kõlblikud ja majanduslikult tasuvad asendusained. See annab tõuke aktiivseks alternatiivide otsimiseks ning selliseks teadus- ja arendustegevuseks, mille eesmärk on töötada välja konkureerivad ohutumad asendusained. Ühtlasi on kemikaalimäärus näide sellest, et ELi poliitikameetmete abil saab edendada innovatsiooni kõikjal maailmas. Kogu maailma keemiaettevõtetes järgitakse nimetatud määrust ELi turu nõuetele vastavate toodete arendamisel. Teisalt võib aga ökoinnovatsiooni takistada õigusraamistik, millega nähakse ette selliste standardite või tehnoloogialahenduste kasutamine, mis ei ole piisavalt edasiviivad või on aegunud. Seepärast tuleks õigusnormid läbi vaadata ja neid täiustada, et luua tugevad ja püsivad stiimulid ökoinnovatsiooni edendamiseks ja investoritele piisava prognoositavuse pakkumiseks. Juhtalgatuse „Innovatiivne liit” kohaselt vaatab komisjon läbi keskkonnaalase õigusraamistiku. Ta selgitab välja võimalikud puudused ning vaatab läbi kehtivad ja rakendab uued eeskirjad, et tagada ökoinnovatsiooni toetav sidus õigusraamistik. Näiteks tuleks keskkonnaalaste õigusaktide ja keskkonnapoliitika edaspidisel kujundamisel, läbivaatamisel ja rakendamisel silmas pidada järgmist: (a) keskkonda paremaks muutva innovatsiooni võimaldamine, lubades näiteks piisavat paindlikkust ettenähtud tehnoloogialahenduste osas või jättes ruumi rangemate ja jõulisemate keskkonnastandardite jaoks (et vältida sõltuvust teatavast tehnoloogiast); (b) innovatsiooni tõkked keskkonnaalastes õigusaktides ja nende rakendamisel; (c) vajadus hõlbustada uute majanduslikult tasuvate toodete või tavade loomist; (d) vajadus kiirendada ökoinnovatsiooni kasutuselevõttu kõigis poliitikavaldkondades. Koos OECDga on juba tehtud väärtuslikku tööd,[15] mille käigus jõuti äratundmisele, et ökoinnovatsiooni paremaks toetamiseks on vaja täiustatud poliitikameetmeid, milles võetakse arvesse turudünaamikat, tehnoloogia arengusuundi ning eri poliitikavahendite kooskõla ja järjepidevust. Teetähised · Tehtud töö põhjal koostab komisjon 2012. aastal metoodika selleks, et hinnata, kuidas võivad keskkonnaalased õigusaktid ja seadusandlikud algatused ning keskkonnapoliitika takistada, soodustada ja mõjutada ökoinnovatsiooni, samuti selleks, et aidata ökoinnovatsioonil võimalikult laialdaselt turule jõuda. · Kehtiva veepoliitika, õhukvaliteedi- ja heitenormide, ehitusstandardite ning praeguste jäätmetekke vältimise, jäätmete korduskasutuse, ringlussevõtu, taaskasutamise ja prügilasse ladestamise vältimise eesmärkide läbivaatamisel 2012., 2013. ja 2014. aastal vastavalt ressursitõhususe tegevuskavale võtab komisjon arvesse ökoinnovatsiooni eesmärke. · Transpordi-, energia-, ehitiste ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia taristute kehtivate standardite läbivaatamisel tuleks erilist tähelepanu pöörata ökoinnovatsiooni potentsiaalile ja püüda ühtlasi suurendada vastupidavust kliimatingimustele. · Jäätmete raamdirektiivi ja muude jäätmealaste õigusaktide rakendamise meetmete väljatöötamisel 2012. aastal võiks komisjon teha näiteks järgmist: – edendada ökodisaini romusõidukite direktiivi, elektroonikaromude direktiivi, ohtlike ainete kasutamise piiramise direktiivi, patareide ja akude direktiivi ning pakendidirektiivi rakendamisel; – töötada vase, paberi, klaasi, plastmassi, komposti ja võib-olla ka muude jäätmevoogude jaoks välja jäätmete raamdirektiivi artikli 6 kohased kriteeriumid selle määramiseks, millal jäätmed lakkavad olemast jäätmed. Need kriteeriumid koostatakse selleks, et luua nõudlus sekundaarse tooraine järele ja usaldus selle vastu ning toetada ja edendada innovatiivset jäätmete kogumis-, sortimis- ja käitlemistehnoloogiat kvaliteetsete sekundaarmaterjalide tootmiseks; – koostada ELi tasandil jäätmete raamdirektiivi artikli 27 kohased jäätmetöötlustoimingute miinimumstandardid, mis on kulutõhusad ning milles võetakse arvesse parimat võimalikku tehnikat ja innovatiivseid lahendusi. 5.2. 2. meede: ökoinnovatsiooni edendamise näidisprojektid ja partnerlussuhted Vaatamata olemasolevatele rahastamisprogrammidele ja -meetmetele on käärid uute tehnoloogialahenduste ja nende turustamiskõlblikuks muutmise vahel endiselt suured. Niisugune on olukord näiteks innovatiivse reovee- ja veepuhastustehnoloogiaga[16] (nt membraanitehnoloogia) või projekti ICON raames arendatud uue tehnoloogiaga ammooniumi bioloogiliseks eemaldamiseks[17],[18]. Progressi võimaldava tehnoloogia kõrgetasemeline eksperdirühm toonitas 28. juunil 2011. aastal komisjonile esitatud lõpparuandes,[19] kui oluline on tagada toodete arendamiseks ja tutvustamiseks rahastamisvõimalused, et kaotada käärid tehnoloogia ja selle turuleviimise vahel ning suurendada seeläbi Euroopa konkurentsivõimet. Alates 2012. aastast toetab komisjon sihipäraseid ökoinnovatsiooni näidisprojekte ja spetsiaalseid partnerlussuhteid, mille kaudu võetakse kasutusele selline innovatiivne tehnoloogia, mis ei ole vaatamata suurele keskkonna- ja äripotentsiaalile turule jõudnud. Eelisjärjekorras toetab ta tehnoloogiat, mis aitab tõhusalt ja tulemuslikult täita praegustest keskkonnastandarditest rangemaid, arukamaid ja kaugeleulatuvamaid standardeid. Meetme üldeesmärk on näidata sellise tehnoloogia turukõlblikkust. Alates 2014. aastast jätkatakse selliste näidisprojektide ning tehnoloogilise ja sotsiaalse innovatsiooni rakendamise projektide toetamist programmi Horisont 2020 alusel. Teetähised · Kõnealused tehnoloogia näidisprojektid valitakse välja 2012. aasta lõpuks seitsmenda raamprogrammi viimase projektikonkursi raames. Konkurss on avatud kõigile tööstussektoritele. Võimalikud valdkonnad on lammutuspraht (suurim jäätmevoog), mulla tervendamine ning setete ja pinnavee seisundi parandamine, reovee ja reoveesette puhastamine, pestitsiidid ja väetised põllumajanduses, olmeprügist kasulike materjalide eraldamine, elektri- ja elektroonikaseadmete romud, sh haruldased keemilised elemendid ja kuld, ning kliimamuutustega kohanemine. · Alates 2014. aastast valitakse välja tehnoloogilise ja sotsiaalse innovatsiooni näidisprojektid, mida võiks toetada ja rakendada programmi Horisont 2020 alusel. 5.3. 3. meede: oluliste kaupade, protsesside ja teenuste ökoloogilise jalajälje vähendamise standardid ja tulemuseesmärgid Uued kõrged standardid ja tulemuseesmärgid on mõjuv innovatsiooni toetamise, tootlikkuse suurendamise ja ühtse turu võimaluste avamise vahend. Nende kõrval võivad toote keskkonnatoimet näitavad märgisesüsteemid olla tõhusaks ökoinnovatsiooni kasulikkusest teavitamise vahendiks. Nii on kodumasinate turul pärast energiatõhususpoliitika ja energiamärgistuse direktiivi[20] vastuvõtmist toimunud pööre energiatõhusate toodete suunas, säästes seega 700 TWh[21] energiat ja muutes Euroopa tööstuse konkurentsivõimelisemaks. Standardimispaketile[22] tuginedes tagab komisjon koostöös sidusrühmadega, et uute või muudetud standarditega luuakse jäikuse ja teatavast tehnoloogiast sõltuvuse asemel tugevad innovatsioonistiimulid ning et neis võetakse arvesse ressursitõhusust ning kliimamuutuste ja keskkonnaga seotud küsimusi. Teetähised Euroopa Komisjon loob koos liikmesriikidega ja koostöös rahvusvaheliste standardimisasutustega interaktiivse menetluse selliste valdkondade kindlakstegemiseks ja tähtsustamiseks, kus saaks standardite ja tulemuseesmärkide väljatöötamise kaudu ökoinnovatsiooni kõige paremini edendada. Näiteks võidakse alates 2012. aastast kaaluda järgmisi valdkondi: · jäätmete iseloomustamise kohapealne kontroll; · joogiveevarustus- ja reoveekogumissüsteemi torud; · jäätmete raamdirektiivi artikli 27 kohased jäätmetöötlustoimingud; · säästvad ehitus- ja isolatsioonimaterjalid ehitiste energiatõhususe direktiivi[23] rakendamise toetamiseks. 5.4. 4. meede: VKEdele ettenähtud rahastamisvahendid ja toetusteenused Avaliku sektori poolne rahastamine ökoinnovatsiooni kiirendamiseks erasektoris, eriti VKEdes, on vajalik ja õigustatud. Kuna asjaomane turg ei ole väga arenenud, on ökoinnovatsiooniga tegelevatel väikeettevõtetel eriti raske rahalisi vahendeid leida, sest nende äririski peetakse muude ettevõtetega võrreldes suuremaks. Finantseerijad ja investorid kipuvad ökoinnovatsiooni puhul järgima sama investeerimisloogikat, mis muudegi investeeringute puhul, st nad ootavad samasugust kasumit ja on nõus võtma sama suuri riske. Pealegi ei võta nad arvesse keskkonnakoormuse vähendamisest tulenevat lisandväärtust ning see tegur on investeerimisotsuste tegemisel vähetähtis. Poliitikameetmete abil saab luua soodsamad rahastamis- ja paindlikumad riskijagamistingimused. VKEde toetamiseks tuleb kasutusele võtta lisavahendid, et parandada koostöövõrgustike loomise võimalusi ning suurendada investeerimisvalmidust ja turu usaldust ökoinnovatsiooni suhtes. Keskkonnatehnoloogia tegevuskava ning muude Euroopa poliitikameetmete ja algatuste (nt ühtekuuluvuspoliitika) raames on juba astutud samme ökoinnovatsiooni jaoks rahaliste vahendite kättesaadavaks tegemiseks. Jõupingutused selliste rahaliste vahendite kättesaadavaks tegemiseks jätkuvad praeguse mitmeaastase finantsraamistiku (2007–2013) alusel ning neid tugevdatakse Horisont 2020 eriprogrammidega „Ühiskonnaprobleemide lahendamine” ning „Juhtpositsiooni saavutamine tööstuses ja konkurentsivõime raamistike loomine”. Komisjon kaalub kõnealuse valdkonna erilise rahastamisraskuse ületamiseks spetsiaalsete ökoinnovatsiooni jaoks mõeldud rahaliste vahendite eraldamist. Teetähised Praeguse mitmeaastase finantsraamistiku alusel teeb komisjon järgmist: · laiendab koostöös ettevõtlusvõrgustikuga „Enterprise Europe”[24] tegevust programmi raames, mis on loodud VKEde abistamiseks keskkonnanõuete järgimisel. Programmiga aidatakse VKEdel ära kasutada ökoinnovatsiooniga kaasnevaid ettevõtlusvõimalusi, tugevdatakse keskkonnaga arvestamise põhimõtteid VKEdes, suurendatakse VKEde teadlikkust ning hõlbustatakse oskuste omandamist, et soodustada ökoinnovatsiooni; · loob 2012. aastal ökoinnovatsiooni finantseerijate ja investorite ühendamiseks Euroopa võrgu, et teha paremini kindlaks, milliseid poliitikameetmeid neil on kiiremaks investeerimiseks ja rahastamiseks vaja; · hõlbustab ökoinnovatiivsete Euroopa ettevõtete juurdepääsu maailmaturule. Ettevõtlusvõrgustik „Enterprise Europe”, väljaspool Euroopat asuvad Euroopa tehnoloogiakeskused ja ELi välisesindused toetavad lisaks messidel ja kaubandusvisiitidel osalemist, sidemete loomist VKEde toetamiseks Euroopas ja mujal asuvate võrgustike vahel ning turu-uuringuid ja tehnoloogiavajaduste hindamist; · töötab keskkonnatehnoloogia kontrollimise vabatahtliku katseprogrammi (mille põhimõtteid ja kasu on kirjeldatud käesoleva tegevuskavaga kaasnevas komisjoni talituste töödokumendis) tulemuste põhjal välja algatused, et suurendada usaldust ELi ja maailma turule jõudvasse uude keskkonnatehnoloogiasse ja uutesse ökoinnovatiivsetesse lahendustesse. Alates 2014. aastast esitab komisjon algatused järgmise mitmeaastase finantsraamistiku, sh programmi Horisont 2020 ja ühtekuuluvuspoliitika alusel selleks, et · koostöös liikmesriikide ja piirkondadega kaasata ökoinnovatsioon ühtekuuluvuspoliitika 2014.–2020. aasta rakenduskavadesse, kasutades eeskätt aruka spetsialiseerumise piirkondlikke innovatsioonistrateegiaid, mis seatakse eeltingimuseks; · töötada välja kaks rahastamisvahendit: ELi laenu- ja garantiiteenus ning omakapitalivahend teaduse ja innovatsiooni jaoks. Esimene sisaldab nii nõudlus- kui ka poliitikapõhist komponenti, mis hõlmab ka ökoinnovatsiooni. Teise keskmes on ettevõtete käivitamis- ja kasvuetapp ning selle temaatiline eesmärk on seotud ökoinnovatsiooniga. Mõlema vahendiga pakutakse spetsiaalseid investeerimisstiimuleid erasektori rahaliste vahendite suunamiseks ökoinnovatsiooni; · koostada tehnilise abi kavad, et aidata VKEdel ja finantssektoril välja töötada äratasuvad projektid, hinnata nende projektide tasuvust ning rakendada riskirahastatud projekte. · Programmiga Horisont 2020 suurendatakse ökoinnovatsiooni osatähtsust ja toetatakse muu hulgas ökoinnovatiivseid VKEsid turuletuleku varases etapis. 5.5. 5. meede: rahvusvaheline koostöö Ökoinnovatsioonil on võtmeroll üleilmsel säästvale arengule üleminekul majanduse rohelisemaks muutmise kaudu. Seda silmas pidades on komisjon teatises Rio+20 kohta[25] muu hulgas rõhutanud vajadust võtta kasutusele turumeetmed ja õigusnormid, millega edendatakse ökoinnovatsiooni kõikjal maailmas, ning tagada nende jõustamine. Teatises „Rahvusvahelist teadus- ja tehnoloogiakoostööd käsitlev euroopa strateegiline raamistik”[26] on komisjon pakkunud välja meetmed Euroopa teadusruumi tugevdamiseks teadusinvesteeringute ja teadustöö ulatuslikuma lõimimise ja piiriülese kooskõlastamise kaudu. Muu hulgas on teatise eesmärk tuua Euroopasse teadus- ja innovatsiooniinvesteeringuid. Loodud on rahvusvahelise teadus- ja tehnoloogiakoostöö strateegiline foorum, et edendada koostööd Euroopa teadus- ja innovatsioonipartnerluse raames. Foorumil määratakse kindlaks liikmesriikide ja komisjoni ühisalgatused kolmandate riikidega või nende jaoks, ning koordineeritakse neid. Algatused võivad hõlmata ökoinnovatsiooni ja ökoinnovatsioonisuutlikkuse suurendamist vastavalt asjaomaste riikide vajadustele. Tärkava majandusega riikides, nagu Hiinas, Indias, Brasiilias ja Venemaal, ootavad Euroopa ökoinnovaatoreid ees suured turu- ja partnerlusvõimalused. Ometi on neile turgudele raske pääseda suurte ja teadmata riskide, investeeringukaitse puudumise ning intellektuaalomandiõiguse nõrga kaitse tõttu. Turulepääsu ja partnerlussuhete toetamiseks esitab komisjon asjakohased algatused, et täita järgmised ülesanded: · edendada keskkonnatoodete ja -teenuste ning toodete keskkonnatoime suhtes kehtestatud standardite ja nõuete võrdlemist ja ühtlustamist. Tuleks innustada selle aspekti käsitlemist tärkava majandusega riikidega peetavatel kahepoolsetel ja piirkondlikel dialoogidel. Säästva tootmise ja tarbimise edendamise programme toetatakse koostööprogrammide, nt programmi SWITCH-Asia[27] kaudu. Uuritakse selliste programmide muudesse (eelkõige Aafrika ja Ladina-Ameerika) piirkondadesse laiendamise võimalusi; · edendada kahe- ja mitmepoolsetes poliitilistes dialoogides ning kaubandusläbirääkimistel ja kaubanduslepetes ökoinnovatsiooniga seotud poliitikameetmete vahetamist, sh keskkonnatoodete ja -teenustega kauplemise liberaliseerimise, VKEsid üleilmsetes väärtusahelates osalemast takistavate kulude kõrvaldamise ning investeeringukaitse ja intellektuaalomandiõiguse kaitse meetmed. Samuti edendatakse investorite, finantseerijate ja ettevõtjate vaheliste koostöövõrgustike loomist; · kaasata keskkonnatehnoloogia ja ökoinnovatsiooni valdkond naaberriikidega tehtavasse koostöösse, nt idapartnerlusse,[28] partnerlusse Vahemere lõunapiirkonnaga demokraatia ja ühise heaolu nimel ning Musta mere sünergiasse; · tugevdada koostöös ÜRO Keskkonnaprogrammi ja ÜRO Tööstusarengu Organisatsiooniga riiklike keskkonnasäästliku tootmise keskuste võrku. Nende keskuste kaudu hõlbustatakse parimate ökoinnovatsioonitavade levitamist ning koostöövõrgustike loomist arenenud riikide ja tärkava majandusega riikide ökoinnovaatorite vahel. Teetähised · Euroopa Komisjon töötab 2012. aastal välja poliitikameetmed ennast tõestanud keskkonnatehnoloogia ja -lahenduste tehnosiirde toetamiseks. · Rio+20 ettevalmistusprotsessi raames aitab komisjon koos rahvusvaheliste partneritega koostada raamistiku ökoinnovatsiooni kaasamiseks rahvusvahelisse säästvust käsitlevasse dialoogi ja 2020. aastal toimuva Rio+20 tippkohtumise tulemustesse, et niimoodi kiirendada üleminekut rohelisele majandusele. 5.6. 6. meede: uued oskused ja töökohad Rohelisemale majandusele ülemineku hõlbustamiseks ja selleks ettevõtetele paremate oskustega tööjõu tagamiseks on vaja uusi oskusi. Uute oskuste ja töökohtade tegevuskavas on toonitatud vajadust kindlustada oskuste vastavus tööturu vajadustele, seda eriti selliste uute ja arenevate oskuste puhul, mida on vaja roheliste ja rohelisemate töökohtade jaoks. Luuakse Euroopa sektorinõukogu roheliste ja rohelisemate tööde oskuste kohta, et hõlbustada liikmesriikide teabevahetust seoses olemasolevate ja puuduvate oskustega ning koolitusprogrammidega keskkonnatoodete ja -teenuste tööstuses ning muudes asjakohastes tööstusharudes. Teetähised · Komisjon loob 2012. aastaks ELi oskuste ülevaate, millest saab teavet praeguste ja tulevaste oskuste ning oskuste ja vajaduste lahknevuste kohta, ning soodustab seeläbi suuremat liikuvust tööturul. Erilise tähelepanu all on roheliste töökohtade jaoks vajalikud oskused. 5.7. 7. meede: Euroopa innovatsioonipartnerlus Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatuse „Innovatiivne liit” raames algatatakse Euroopa innovatsioonipartnerlus. Selle eesmärk on koondada osalejad ja vahendid teenima ühist eesmärki, et kiirendada konkreetsete ühiskonnaprobleemide lahendamiseks vajaminevaid innovatsiooniläbimurdeid seal, kus on olemas ka suur turupotentsiaal ELi ettevõtetele. Seal, kus Euroopa innovatsioonipartnerlust praegu kaalutakse, on esmaeesmärk ressursitõhusus, eelkõige tooraine, säästva põllumajanduse ja vee valdkonnas. Ökoinnovatsioon aitab luua sillad ressursitõhusama majanduse, kõrgete keskkonnaeesmärkide ja ettevõtlusvõimaluste vahel ning on seega oluline vahend kõnealuse partnerluse toetamiseks. Teetähised · Meetmed võivad hõlmata roheliste riigihangete ja erasektori hangete katsetamist ökoinnovatsiooni edendamiseks. Võib luua avaliku ja erasektori hankijate ja ostjate võrgustikke, samuti katsetada hanketingimusi ning neid avalikus ja erasektoris laialdaseks kasutamiseks arendada. · Kaaluda võib veel selliseid paljutõotavaid valdkondi nagu biogaasi tootmine biojäätmetest, säästev keemia ja ökosüsteemiteenused. Komisjon selgitab tihedas arutelus sidusrühmade ja liikmesriikidega välja parimad võimalused nõudlus- ja pakkumispoolsete meetmete kombineerimiseks kõnealustes valdkondades. 6. Juhtimine ja teadlikkus 6.1. Juhtimisstruktuur Selleks et suurendada teadmisi ja teadlikkust ökoinnovatsioonist, seatakse juhtalgatuse „Innovatiivne liit” ja programmi Horisont 2020 raames sisse juhtimisalaste koostöövõrgustike loomise meetmed ja kavad. Kavas on luua lihtsad ja paindlikud süsteemid, milles osalevad peamised sidusrühmad paljudest eri valdkondadest[29]. Selleks luuakse keskkonnatehnoloogia tegevuskava kohase kõrgetasemelise töörühma headele kogemustele tuginedes ökoinnovatsiooni käsitlev eri sidusrühmi hõlmav kõrgetasemeline juhtrühm, et kaasata ökoinnovatsioon kõigisse poliitikavaldkondadesse, hõlbustada üksteise poliitikast õppimist, anda võetud meetmetele vastastikuseid eksperdihinnanguid ning jälgida käesoleva tegevuskava rakendamist. Lisaks vahetavad liikmesriigid teavet spetsiaalses kõrgetasemelises töörühmas, et anda ELi ja riikide tasandil paremaid poliitilisi orientiire. Keskkonnatehnoloogia tegevuskava sidusrühmade foorumil, mis ühendab eri sektorite sidusrühmi ja hõlbustab nendevaheliste koostöövõrgustike loomist, keskendutakse rohkem ettevõtlusküsimustele ning töötatakse välja sihipärased ja hõlpsasti järgitavad soovitused ELi ja riikide poliitika jaoks. Teetähised · Kõnealune eri sidusrühmi hõlmav kõrgetasemeline juhtrühm, mis koosneb liikmesriikide, ettevõtjate ja tööstusettevõtjate (eriti VKEde), teadusringkondade ning muude peamiste sidusrühmade esindajatest, toetab alates 2012. aastast ökoinnovatsiooni kasutuselevõttu ning loob selleks vajaduse korral eri sidusrühmade ekspertidest koosnevad temaatilised töörühmad. 6.2. Komisjoni ja liikmesriikide koostöö Liikmesriigid ja piirkonnad peavad korrapäraselt vahetama ökoinnovatsioonipoliikaga seotud teavet ja häid tavasid. Ökoinnovatsiooni edendamiseks Euroopas ja asjakohaste poliitikameetmete väljatöötamiseks on vaja ka paremaid teadmisi keskkonnaga seotud mureküsimuste, poliitikameetmete ja turgude ning keskkonnatoodete ja -teenuste tööstuse kohta. Teetähised · Keskkonnatehnoloogia tegevuskava raames koostatud tegevuskavade kogemustest lähtuvalt lepitakse liikmesriikidega kokku vabatahtlikud riiklikud tegevuskavad, et teha kindlaks kõige tõhusam poliitika, hõlbustada liikmesriikidel üksteise poliitikast õppimist ning määrata kindlaks ökoinoovatsiooni soodustavate tingimuste loomiseks vajalik rakendamise tase. Neis tegevuskavades tuginetakse olemasolevatele keskkonnatehnoloogia edendamise algatustele, kuid pannakse suuremat rõhku ökoinnovatsioonile avalikus ja erasektoris ning võetakse arvesse üleilmseid säästvuseesmärke, et aidata kaasa nende saavutamisele. · Komisjon teeb koostööd asjakohaste riiklike ja piirkondlike ametiasutustega, et kaasata ökoinnovatsioon ühtekuuluvuspoliitika ja maaelu arengu poliitika innovatsioonialgatustesse. Selleks aitab piisavat juhtimissuutlikkust luua praegu väljaarendatav aruka spetsialiseerumise platvorm[30]. · Ökoinnovatsiooni tulemustabeli[31] kogemustele tuginedes ja muude asjakohaste ökoinnovatsiooninäitajate põhjal jälgib komisjon liikmesriikide ja ELi meetmeid ja vaatab need läbi. · Heade tavade kiiremaks kasutuselevõtmiseks liikmesriikides tugevdatakse ökoinnovatsioonipoliitika kujundamise parimate tavade väljaselgitamise algatust „Ökoinnovatsioonipoliitika kiirem rakendamine”[32]. 6.3. Teadlikkuse suurendamine ökoinnovatsiooni kasust ja võimalustest Üks ökoinnovatsiooni kiire kasutuselevõtu põhitõkkeid on ebakindlus turunõudluse osas. Seepärast on vaja suurendada üldsuse toetust ökoinnovatiivsetele tehnoloogialahendustele, protsessidele, teenustele ja toodetele. Seda on võimalik teha siis, kui kõik huvitatud asjaosalised, sh liikmesriigid, kohalikud ja piirkondlikud ametiasutused ning tööstusharud ja kodanikuühiskond püüavad suurendada teadlikkust ökoinnovatsioonist. Ka komisjon võtab meetmeid, et selgitada ökoinnovatsiooni tähtsust rohelisema ja säästvama majanduse suunas liikumise peamise tõukejõuna, eriti selle potentsiaali luua majanduskasvu ja uusi töökohti. Need meetmed tuginevad teavitusmeetmetele, mida Euroopa Komisjon juba praegu oma teavitustegevuse raames võtab, näiteks ressursitõhususe valdkonnas. 7. LÕPPMÄRKUSED Viieaastane kogemus ELi keskkonnatehnoloogiaalase poliitika rakendamisel ja dünaamiliste roheliste ettevõtete teke ELis on näidanud ökoinnovatsiooni potentsiaali Euroopas uute ettevõtlusvõimaluste ja töökohtade loomisel ning majanduskasvu suurendamisel. Teha tuleb aga rohkem ning selleks on vaja tugevamaid ja ulatuslikumaid meetmeid. Seepärast tuleb praegusi meetmeid tõhustada, olemasolevaid vahendeid optimaalsemalt kasutada ja täiendavad rahalised vahendid kasutusele võtta. Käesolev tegevuskava aitab edendada ökoinnovatsiooni, annab selge suuna edasiseks tegevuseks ning on seega keskkonnatehnoloogia tegevuskava loogiline jätk. Samuti aitab ELi laiahaardeline ökoinnovatsiooni tegevuskava paremini toime tulla üleilmsete keskkonnaprobleemidega ja ära kasutada maailmaturu võimalusi kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkidega. Tegevuskavaga nähakse Euroopa Komisjonile ja liikmesriikidele ette uued vahendid Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide saavutamiseks ning luuakse ökoinnovatsiooni edasine raamistik. Uue finantsperspektiivi vaheläbivaatamine on sobiv võimalus käesoleva tegevuskava eesmärkide saavutamise hindamiseks. 1. lisa: Ökoinnovatsioon on kasulik ettevõtlusele ja keskkonnale Meil ei ole muud valikut, kui kohandada maailma majandust keskkonna- ja ressursipiirangutega, ning selleks on vaja ökoinnovatsiooni. Ühtlasi võib seda tehes aidata luua töökohti ja suurendada majanduskasvu, mis on majanduse konkurentsivõime jaoks äärmiselt tähtis, seda eriti Euroopas, kus majanduskasvu alus on varem olnud intensiivne ressursside kasutamine. ELil on head eeldused täita oma roll üleilmsel säästvamale majandusele üleminekul Euroopa keskkonnapoliitika ja suurenevate üleilmsete keskkonnaprobleemide valguses on Euroopas välja kujunenud märkimisväärne ja konkurentsivõimeline keskkonnatoodete ja -teenuste sektor. Näiteks on Euroopa ökotööstus juba praegu oluline majandussektor, mille hinnanguline aastakäive on 319 miljardit eurot ehk ligikaudu 2,5 % ELi sisemajanduse koguproduktist (SKP)[33]. Seega on nimetatud sektor suurem kui terase-, ravimi- või autotööstus. Viimasel ajal on ökotööstus kasvanud umbes 8 % aastas. Selle peamised valdkonnad on jäätmekäitlus (30 %), veevarustus (21 %), reoveekäitlus (13 %) ja ringlussevõetud materjalid (13 %). Sektor annab otse tööd 3,4 miljonile inimesele ehk ligikaudu 1,5 %-le tööga hõivatud Eurooplasele. Aastatel 2004–2008 loodi juurde umbes 600 000 töökohta. Ökotööstuse kõigis valdkondades kokku suurenes tööhõive 2000.–2008. aastal ligilähedaselt 7 % aastas. Euroopa ettevõtted on teadvustanud ökoinnovatsiooni võimalusi Ettevõtlusringkonnad on teadvustanud ökoinnovatsiooni võimalusi. Viimasel kümnendil on Euroopas riskikapitali investeeringud[34] oluliselt suurenenud. 2010. aastal investeeriti kõnealusesse sektorisse ligikaudu 1,3 miljardit eurot riskikapitali võrreldes 0,3 miljardi euroga 2004. aastal. Vaatamata kasvavale ebakindlusele turul oli see näitaja üksnes 7 % väiksem 2009. aasta omast, mis annab tunnistust sektori suurest vastupanuvõimest ja potentsiaalist. Kõige rohkem tehakse riskiinvesteeringuid energiatootmise ja -tõhususe valdkonnas. Neisse kahte sektorisse läks 71 % 2009. aasta viimasel kvartalil investeeritud kapitalist. Keskkonnale ohutud ning energia- ja ressursitõhusad tooted, protsessid ja teenused annavad paljudele ettevõtetele ja sektoritele üha suurema konkurentsieelise. Tootmisettevõtted on hakanud nn toruotsatehnoloogia kasutamise asemel rakendama ringluskasutust, mis tähendab, et minimeeritakse materjali- ja energiavoogusid, muutes tooteid ja tootmismeetodeid ning kasutades jäätmeid uue tootmisvahendina. Kõik see vähendab kulusid. Sellise potentsiaali täit ärakasutamist takistavad aga endiselt kitsaskohad ja tõkked. Palju võimalusi pakub ka vajadus kaitsta ennast kliimamuutuste mõju ja ilmastikuga seotud katastroofide eest. Alates 1980. aastast on Euroopas 95 % katastroofide tõttu saadud majanduskahjust tekkinud ilmastiku ja kliima tõttu ning see tendents süveneb kliimamuutuste tagajärjel veelgi. Kliimamuutustega kohanemise ja katastroofiohu ennetamise valdkonnas tekib üha rohkem investeerimisvõimalusi ning vaja on kliimatingimustele vastupanu tagamise süsteeme. Ka kindlustussektorit ootavad ees uued katsumused ja võimalused. Tulevased üleilmsed võimalused tuleb ära kasutada ELis on olemas tehnoloogiline potentsiaal saada üheks olulisemaks jõuks roheliste kaupade, protsesside ja teenuste valdkonnas. ELis tehakse väga edukalt teadustööd ja tal on paljudes valdkondades tehnoloogiline juhtpositsioon. Sellest annab märku ELi juhtroll maailmakaubanduses, nagu on näidatud allpool (arvesse ei ole võetud ELi-sisest kaubandust). Euroopa ökotööstus on maailmas heal positsioonil[35] Keskkonnaga seotud tööstusharude üleilmse turu väärtus oli 2007. aastal 1 triljon eurot ning suure osa sellest moodustas energiatõhusa tehnoloogia valdkond (450 miljardit eurot). Euroopa turuosa erineb sektoriti. Näiteks on Euroopa turuosa automaatse materjalide eraldamise ja päikeseenergiajaamade valdkonnas üle 70 % koguturust. Sünteetiliste biokütuste, päikeseenergial töötavate jahutussüsteemide ning energiasalvestustehnoloogia valdkonnas on Euroopa tööstusettevõtted teadus- ja arendustegevuse esirinnas. Jäätmekäitluse ja ringlussevõtu, elektritootmise, säästva liikuvuse, energiatõhususe ja säästva veemajanduse valdkonnas oli Euroopa ettevõtete keskmine tuurosa üle 30 %. Nende toodete ja teenuste üleilmne turg kasvab 5 % aastas ja eeldatavasti see kolmekordistub aastaks 2030 (kasvuprognoosid on allpool esitatud joonisel). EL moodustab umbes kolmandiku maailmaturust ning on netoeksportija. Maailmas on aga esile kerkimas uued konkurendid. Tuuleenergiasektoris on turgu valitsevate ELi tootjate kõrval asunud tegutsema uued turuosalised, kes soovivad üleilmsest kliimamuutuste piiramise püüdlusest kasu saada. EL peab oma potentsiaali ära kasutama ja edasiviivaid tegureid tugevdama, et kindlustada oma juhtpositsioon ja haarata kinni uutest võimalustest. Ökotööstuse üleilmse turu kasv[36] ELi VKEd peavad üleminekuga kaasnevaid võimalusi ära kasutama Ökotööstuses erineb suur- ja väikeettevõtete vahekord sektorite kaupa. Näiteks jäätmekäitluse, mulla tervendamise ning tuule- ja taastuvenergia valdkonnas langeb peaaegu 80 % käibest umbes 10 % ettevõtete arvele. Väikeettevõtted on aga edukamad uute õigusnormidega reguleeritavatel turgudel, nt ökoehituse ja taastuvenergia valdkonnas. Samuti tasub märkida, et SMEde potentsiaali teha ökoinnovatsiooni ja suurendada seeläbi ressursitootlikkust hinnatakse suurettevõtete omast kõrgemaks. Saksamaal tehtud juhtumiuuringutest on selgunud, et igas uuritud ettevõttes säästeti keskmiselt ligikaudu 200 000 eurot ja peaaegu pooltes ettevõtetes jäid investeerimiskulud alla 10 000 euro[37]. Üldkokkuvõttes iseloomustab ökotööstust arvukate VKEde osalus. Neis ettevõtetes on ligikaudu pool kõigist töökohtadest. Seepärast peavad VKEd koos tööstusharudega üha rohkem uut tehnoloogiat innoveerima ja seda tehnoloogiat kasutama. Avaliku sektori poliitika ja meetmetega tuleb luua paremad tingimused ökoinnovatsiooni jaoks. [1] KOM(2010) 2020: komisjoni teatis „EUROOPA 2020. AASTAL. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”. [2] KOM(2010) 546: komisjoni teatis „Euroopa 2020 – strateegiline juhtalgatus Innovaatiline liit”. [3] KOM(2011) 21: komisjoni teatis „Ressursitõhus Euroopa – Euroopa 2020. aasta strateegia kohane juhtalgatus”. [4] KOM(2011) 571(lõplik). [5] KOM(2010) 614: komisjoni teatis „Üleilmastumise ajastu terviklik tööstuspoliitika. Jätkusuutlikkus ja konkurentsivõime kesksele kohale” [6] KOM(2010) 682(lõplik): „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava. Euroopa panus täieliku tööhõive saavutamisse”. [7] Allikas: otsus nr 1639/2006/EÜ, millega kehtestatakse konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm. [8] KOM(2011) 500: „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve”, II osa „Poliitikavaldkonnad”. [9] KOM(2011) 808/3(lõplik): komisjoni teatis teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Horisont 2020” kohta. [10] KOM(2011) 572(lõplik): komisjoni teatis „Partnerlus teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas”. [11] KOM(2004) 38(lõplik): komisjoni teatis „Säästvaks arenguks vajaliku tehnoloogia edendamine: Euroopa Liidu keskkonnatehnoloogia tegevuskava”. [12] Flash Eurobarometer 315: „Attitudes of European entrepreneurs towards eco-innovation”, märts 2011. [13] IDEA Consulting ja Ecorys „Study on the competitiveness of the EU eco-industry”, 2009; Roland Berger „Innovative environmental growth markets from a company perspective”, 2007. [14] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1907/2006, mis käsitleb kemikaalide registreerimist, hindamist, autoriseerimist ja piiramist (REACH). [15] OECD „OECD studies on Environmental Innovation – Better policies to support eco-innovation”, 2011. [16] „EIO Thematic Report: Water Innovation”, Eco-Observatory, mai 2011. [17] http://tnw.tudelft.nl/en/about-faculty/departments/biotechnology/research/research-cooperation/icon/ [18] http://ec.europa.eu/research/water-initiative/pdf/4th_wwf_brochure_en.pdf [19] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/key_technologies/kets_high_level_group_en.htm [20] Nõukogu direktiiv 92/75/EMÜ kodumasinate energia ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses. [21] Hinnanguline energiasääst vahemikus 1996–2020 tänu külmutusseadmete ning nõudepesu- ja pesumasinate energiamärgistusele. [22] KOM(2011) 311(lõplik): komisjoni teatis „Euroopa standardeid käsitlev strateegiline visioon: Euroopa majanduse jätkusuutliku kasvu edendamine ja kiirendamine 2020. aastaks”. [23] Direktiiv 2002/91/EÜ ehitiste energiatõhususe kohta. [24] http://www.enterprise-europe-network.ec.europa.eu/index_en.htm. [25] KOM(2011) 363(lõplik): komisjoni teatis „Rio+20: rohelise majanduse ja juhtimise parandamise suunas”. [26] KOM(2008) 588(lõplik): komisjoni teatis „Rahvusvahelist teadus- ja tehnoloogiakoostööd käsitlev euroopa strateegiline raamistik”. [27] Programm SWITCH-Asia on toetusprogramm, mida rahastatakse ELi arengukoostöö rahastamisvahendist, mis loodi määrusega (EL) nr 1905/2006 (ELT L 378, lk 41), http://ec.europa.eu/europeaid/where/asia/regional-cooperation/environment/switch_en.htm. [28] KOM(2008) 823(lõplik): komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Idapartnerlus”. [29] SEK(2011) 1028(lõplik) „Täisväärtusliku eluperioodi pikendamist käsitleva Euroopa innovatsioonipartnerluse katseprojekt. Esimesed kogemused seoses juhtimise ja toimimisega”. [30] http://ipts.jrc.ec.europa.eu/activities/research-and-innovation/s3platform.cfm [31] Vt ELi rahastatud projekt „Ökoinnovatsiooni vaatluskeskus”: http://www.eco-innovation.eu/. [32] Vt ELi rahastatud projekt „Ökoinnovatsioonipoliitika kiirem rakendamine”: http://www.ecopol-project.eu/. [33] IDEA Consulting ja Ecorys „Study on the competitiveness of the EU eco-industry”, 2009; Roland Berger „Innovative environmental growth markets from a company perspective”, 2007. [34] Organisatsiooni Cleantech Group 7. jaanuari 2010. aasta pressiteade Cleantechi riskikapitali investeeringute kohta 2010. aastal. Andmed on esitatud Cleantechi investeeringute kohta Euroopa/Iisraeli piirkonnas. [35] Allikas: IDEA Consulting ja Ecorys „Study on the competitiveness of the EU eco-industry”, 2009; Keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse ministeerium, 2009: „Greentech – Made in Germany 2.0”. [36] Allikas: IDEA Consulting ja Ecorys „Study on the competitiveness of the EU eco-industry”, 2009; Keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse ministeerium, 2009: „Greentech – Made in Germany 2.0”. [37] Ökoinnovatsiooni vaatluskeskuse 2010. aasta aruanne „Business perspective: Saving material costs”.