SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Käesolev ettepanek moodustab osa mahukast välisinvesteeringute kavast, mis esitati komisjoni 7. juuni 2016. aasta teatises Euroopa rände tegevuskava alusel uue ELi ja kolmandate riikide partnerlusraamistiku loomise kohta. välisinvesteeringute kava algatuse kiitis seejärel 28. juunil 2016. aastal heaks Euroopa Ülemkogu ja selle eesmärk on kõrvaldada rände algpõhjused, aidates kaasa säästva arengu eesmärkide saavutamisele. Käesolev ettepanek võimaldab Euroopa Investeerimispangal (edaspidi „EIP“) toetada välisinvesteeringute kava, laiendades EIP välislaenude andmise volitusi nii kvantitatiivselt kui ka kvalitatiivselt. See võimaldab EIP-l kiiresti toetada välisinvesteeringute kava eesmärke, eelkõige tagades erasektori abisaajatele täiendava rahastamise. Koos allpool loetletud täiendavate osadega („sammastega“) esitatakse käesolevas ettepanekus EIP poolt välisinvesteeringute kavale pakutava toetuse põhielemendid.

EIP välistehingute ELi tagatise üldine ulatus ning üldtingimused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsustes. Kõige hiljutisem otsus, mis käsitleb EIP finantstehinguid väljaspool liitu ajavahemikul 2014–2020, on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta otsus nr 466/2014/EL (edaspidi „otsus“).

EIP välistehingutele ELi eelarvetagatise andmise vajadus tuleneb EIP põhikirjas sätestatud kohustusest tagada kõigile oma laenutehingutele piisav tagatis ning üldisemalt tuleneb see vajadusest kaitsta EIP krediidivõimelisust. ELi tagatis on olnud peamine vahend, mille abil tagada kooskõla EIP finantsstruktuuri – mis on muude rahvusvaheliste finantseerimisasutuste struktuuridest oluliselt suuremal määral võimendatud – ja kolmandatele riikidele laenamisega kaasneva oluliselt suurema riski vahel, võttes arvesse vajadust hoida ära EIP reitingu langemine allapoole taset AAA, samal ajal piirates EIP kapitali sidumise vajadust.

Liit annab EIP-le eelarvetagatise, mis katab liidu välispoliitika eesmärkide toetuseks väljaspool liitu tehtud finantstehingutega seotud riigiriski ja poliitilised riskid. Peale selle rahastab EIP omal riisikol väljaspool liitu toimuvaid investeerimisjärgu tehinguid, samuti tegevust erivolituste alusel, näiteks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikides.

Kõnealuse otsuse artikli 19 kohaselt peab komisjon koostöös EIPga esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule vahehindamise aruande kõnealuse otsuse esimeste kohaldamisaastate kohta (2014–2016). Vajaduse korral lisatakse aruandele ettepanekud kõnealuse otsuse muutmiseks. Vahehindamise aruanne koostatakse sõltumatu välishindamise ja EIP panuse alusel. Eelkõige esitatakse aruandega ettepanek rahastamiskõlblike riikide loetelu muutmiseks.

Tuginedes volituse kogu kestuse ajal piirkonnas laenude andmist käsitlevale EIP prognoosile, on komisjon seisukohal, et EIP välisfinantseerimise tagamisel ELi tagatise alusel tekivad käesoleva finantsperspektiivi (2014–2020) ülejäänud aastatel raskused. Kui lisaks sellele arvestada riikide riskiastmeid (nt idanaabruses), on EIP omal riisikol põhinevatele vahenditele tuginemise võimalused piiratud. Lisaks sellele kutsus Euroopa Ülemkogu 18. märtsil 2016. aastal EIPd üles esitama oma juuni kohtumisel „spetsiifiline algatus, mille eesmärk on võtta kiiresti kasutusele täiendav rahastamine jätkusuutliku majanduskasvu, elutähtsa taristu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse toetuseks lõunanaabruses ja Lääne-Balkani riikides“. 16. juunil 2016 toimus EIP juhatuses vastusena Euroopa Ülemkogu 18. märtsi 2016 järeldustele arutelu dokumendi üle, mis moodustab EIP poolt Euroopa Ülemkogule esitatava ettepaneku aluse. Oma 28. juuni 2016. aasta järelduses väitis Euroopa Ülemkogu, et „Euroopa Investeerimispanga algatus lõunanaabruses ja Lääne-Balkani riikides kui esimene samm uues koostööraamistikus aitab soodustada investeeringute tegemist partnerriikides ning me toetame seda täielikult“. EIP dokument põhineb kolmel sambal: