ET Euroopa Liidu Teataja C 260/24

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2014/C 260/15

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

MUUTMISTAOTLUS

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

MUUTMISTAOTLUS VASTAVALT ARTIKLILE 9

„BEAUFORT”

EÜ nr: FR-PDO-0317-01097 – 22.02.2013

KGT ( ) KPN ( X )

1. Spetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

—

☒

—

☐

—

☒

—

☒

—

☒

2. Muudatus(t)e liik

—

☒

—

☐

—

☐

—

☐

3. Muudatus(ed):

Toote kirjeldus

Laabiga kalgendamise, kuumutamise ja vormimise etapid, mis ei kirjelda toodet, on üle viidud osasse „Tootmismeetod”. Rasvade ja kuivaine sisaldus on väljendatud protsendimäärana (esimese puhul on väärtus antud pärast toote täielikku kuivamist ja teise puhul pärast laagerdumist).

Juusturataste identifitseerimist käsitlev lõik on üle viidud spetsifikaadi punkti 4.4 juustude identifitseerimise kohta. Selle osa ümbersõnastamisega ei kaasne sisulist muutmist, see on vajalik osa paremaks mõistmiseks.

Geograafiline piirkond

Geograafilise piirkonna tutvustus on ümber sõnastatud tootmispiirkonna geograafilise asukoha täpsustamise huvides.

Ainuke muudatus hõlmab kommuuni Les Contamines-Montjoie, mille puhul on esitatud alpiaasade katastriosade loend.

Lisas on esitatud geograafilise piirkonna kaart.

Päritolutõend

Võttes arvesse riikide seadustes ja määrustes tehtud muudatusi, konsolideeriti osa „Tõendid selle kohta, et toode pärineb määratletud geograafilisest piirkonnast” ning selles on esitatud eelkõige deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustused, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootmistingimuste järgimine.

Kaitstud päritolunimetuse „Beaufort” spetsifikaati kontrollitakse kontrolliasutuse koostatud kontrollikava alusel.

Seda osa on lisaks täiendatud mitme sättega seoses juustu jälgitavuse tagamist võimaldavate registrite ja deklareerimisdokumentidega.

Tootjate identifitseerimine

Lisatud on lõik, milles on täpsustatud ettevõtjate identifitseerimise tingimused.

Kõik käesolevat spetsifikaati rakendavad ettevõtjad peavad esitama identifitseerimisdeklaratsiooni. Selle deklaratsiooni vormi on kinnitanud riiklik päritolu- ja kvaliteediinstituut (Institut National de l’Origine et de la Qualité) ja see edastatakse taotlejate rühmale enne neile volituste andmist.

Tootmistingimuste järgimise järelevalve

Lisatud on mitu lõiku, mis võimaldavad tagada juustu jälgitavuse ja täpsustavad tõendavaid dokumente:

— deklareerimiskohustust käsitlevate sätete täiendamine ja lisamine;

— registrite pidamist ja muude kontrolliasutustele kättesaadavaid dokumente käsitlevate sätete täiendamine ja lisamine;

— muid kontrollimeetmeid käsitlevate sätete lisamine.

Täiendatud on spetsifikaadis esitatud toodete äratundmiseks ja tootmise üle järelevalve teostamiseks vajalikke jälgitavusnõudeid ja deklareerimiskohustusi.

Toodete identifitseerimine

Osa on ümber sõnastatud ja seda on täiendatud, sellesse on üle toodud kaseiinplaate hõlmavad sätted.

Nimetuse „Beaufort” all turustatav juust on varustatud ovaalse sinisest kaseiinist plaadiga. Selle suurem läbimõõt on 100 mm ja väiksem läbimõõt 55 mm. Kõnealune plaat paigutatakse juustuketta küljele pressimisaja alguses ja sellel peavad olema esitatud musta värvi kirjaga järgmised märked:

— sõna „Prantsusmaa”,

— sõna „Beaufort”,

— tootmisüksuse tunnusandmed,

— numbritega väljendatud valmistamiskuu ja -aasta.

Mõlemal pool sinisest kaseiinist plaati peavad olema esitatud juustu valmistamise kuupäev ja kuu, see teave peab olema loetav kuni minimaalse laagerdumisaja lõpuni.

Kaseiinplaate võib ettevõtjatele väljastada ainult taotlejate rühm. Väljastamine toimub iga kuu või hooaja alguses suveperioodi toodangu jaoks.

Ettevõtjad, kelle puhul on juustu tootmine peatatud või kellelt on võetud ära juustu tootmise õigus, peavad neile väljastatud kaseiinplaadid taotlejate rühmale tagastama.

Tehtud muudatused võimaldavad täpsustada kaseiinplaatide omadusi, nende väljastamise ja tagastamise tingimusi ning ajavahemikku, mille kestel need plaadid peavad juustudele paigutatult olema loetavad.

Tootmismeetod

Suurema selguse ja parema loetavuse huvides on muudetud tootmismeetodit kirjeldavaid osi. Täpsustatud on karja mõistet, mis tähistab kõiki lakteerivaid lüpsilehmi ja kinnislehmi.

Sööt

Täpsustatud on karja söötmisega seotud korda.

— Loomasöödaks on keelatud kasutada suhkrupeedi pressimisjääke. Selline sööt võib piimale anda ebameeldiva maitse ja tuua kaasa juustu omaduste olulise halvenemise (võihappekäärimine).

— Välja on jäetud kookos- ja palmikoogid, need on asendatud kõrvitsa- ja saflooriseemnetega. Muudatus seisneb pressimisjääkidest kookide asendamises kõrge toiteväärtusega õlitaimede kõrvalsaadustega.

— Söödalisandeid hõlmavad tehnilised andmed on ümber sõnastatud vastavalt teaduslike viidetega seotud ajakohastamisele (Institut national de recherche agronomique (riiklik agronoomiauuringute instituut), INRA) ning määratletud mitmel puhul pigem vahemike kui sihtväärtustena (PDIE (Intestinal Digestible Protein permitted by Energy), PDIN (Intestinal Digestible Protein permitted by Nitrogen), UFL (Milk Feed Unit)).

— Lisatud on säte, millega lubatakse talveperioodil karjale anda ainult sama karja piimast juustu valmistamisel saadud vadakut. Tegemist on toitumisalaselt huvipakkuva söödalisandiga talveperioodiks.

— Lisatud on minimaalset karjamaal pidamise aega hõlmav säte: piimalehmi peetakse karjamaadel pärast lume sulamist alates ajast, millal pinnase kandvus seda lubab, ning karjatamine kestab seni, kuni ilmastikutingimused, pinnase kandvus ja rohu olemasolu seda võimaldavad.

— Täpsustatud on üleminekuperioodi ühelt söödarežiimilt teisele. Talveperioodi ja karjatamisperioodi vahel on varasema kevadise ja sügisese 15 päevase üleminekuperioodi asemel lubatud pidada aastas maksimaalselt 30 päeva pikkust üleminekuperioodi, sel perioodil võib karja põhisöödaks olla karjamaalt pärinev rohesööt ja hein. See muudatus võimaldab üleminekut talviselt söödarežiimilt suvisele, võttes arvesse ilmastikuolusid.

Lüpsmine

Lisatud on täpsustused, millega keelatakse kasutada teatavaid nisahooldusvahendeid ja lüpsiseadmete pesemiseks mõeldud desinfitseerimisvahendeid. Nende muudatuste eesmärk on mitte lubada tugevalt lõhnavate ja seeläbi juustule ebameeldivat maitset jätta võivate eeterlikel õlidel põhinevate toodete kasutamist. Lisaks sellele kõrvaldavad lüpsiseadmete puhastamist käsitlevad sätted senise ebaselguse seoses võimalusega kasutada desinfitseerivaid pesuvahendeid aeg-ajalt.

Piima ettevalmistamine

Täpsustatud on Beauforti juustu koostisesse kuuluvate toorainetega seotud tingimusi, eeskätt on tehtud järgmised muudatused.

— Mõisted „toorpiim” ja väljend „kalgendatakse laabiga”, mis ei sobi kokku menetluse selle etapiga, on viidud jaotises tahapoole. Ümbersõnastamine aitab sätet paremini mõista ja täpsustab piima ladustamise tingimusi ja lubatud kestust.

— Täpsustatud on kasutatava piima hulka kuuluva jahutatud piima ja jahutamata piima käitlemise nõudeid, kuivõrd laabi lisamine ainult jahutamata piimale või piimale, millest poole moodustab jahutamata piim, on päritolunimetuse „Beaufort” üks eripärasid. Kui piima saadakse vaid üks kord päevas ja kasutatav piim hõlmab nii jahutatud piima kui ka jahutamata piima, ei või suurem piimakogus ületada 135 % teisest lüpsist pärinevast piimast.

— Nõue piima kogumise kohta kahe tunni jooksul pärast lüpsmist, milles sisalduv tähtaeg on raskesti kontrollitav, on asendatud piimale laabi lisamise maksimaalse tähtajaga, mis on väga hõlpsalt kontrollitav ja tagab selle, et laap lisatakse jahutamata piimale kohe pärast juustukotta saabumist. Laabi lisamine peab toimuma enne kella 12.00 hommikuse juustuteo puhul ja enne kella 23.00 õhtuse juustuteo puhul.

— Täpsustatud on chalet d’alpage (mägitalu) lisamärkega Beauforti juustu valmistamisel lubatava maksimaalse ülekantava piima kogust. Lisamärkega chalet d’alpage varustatud juustude eritingimustele vastava Beauforti juustu valmistamine peab toimuma võimalikult kiiresti pärast lüpsi. Päeva kahest lüpsist pärinevast piimast on maksimaalselt 15 % lubatud pärast jahutamist üle kanda järgmisesse juustu valmistuskorda. Lehmade karjatamisel alpiaasadel on piimakoguste tasakaalustamiseks tavapärane ja traditsiooniline meetod väikese koguse õhtuse lüpsi piima ülekandmine järgmise päeva hommikuse lüpsi piima hulka. Muudetud säte võimaldab piirata seda tavapärast praktikat 15 % ni kahe lüpsi piima koguhulgast, muutmata samas kohustust valmistada juustu kaks korda päevas.

— Seoses päritolunimetusega toote eripärade hulka kuuluvate pärmide ja laabi valmistamisega (toorjuust, millele on lisatud kalgendatud piima, on vajalik nii piimhappebakterite arenguks kui ka laabi valmistamiseks) on kehtestatud piirang turustatava laabi kasutamisele (vajaduse korral võib see moodustada kuni 30 % nõus kalgendunud piimast).

Tootmismeetod

Osa on ümber sõnastatud nii, et see võimaldab tootmise etappide järjekorrast paremini aru saada. Piima iseloomustavad mõisted „toorpiim” ja „täispiim” on toodud sellesse lõiku. Täpsustatud on kuumutamise mõistet.

Pressimise kestus on kindlaks määratud ja see kestab vähemalt 15 tundi.

Laagerdamine

Osa on ümber sõnastatud, nii et see hõlmab paremini laagerdumise etapil lubatud temperatuure käsitlevaid sätteid. Välja on jäetud õhuniiskuse määra hõlmavad sätted. Kuivõrd need nõuded ei osutunud eriti asjakohaseks, asendati need kohustusliku tulemusega, milleks on kõva juustukooriku saavutamine.

Täpsustatud on kooriku teket, mis hõlmab üht järgmistest menetlustest:

— pärast seda, kui juustu pinnale on puistatud jämedat soola, hõõrutakse juustu soolalahusega (morge), millega on eelnevalt hõõrutud nõuetekohaselt töödeldud koorikuga juustusid;

— juustusid pööratakse, juustu koorikut kastetakse soolalahusega ja juust hõõrutakse ühtlaselt üle.

Pärast juustu kooriku hõõrumist vähemalt üks kord nädalas jätkuvad toimingud, mis võimaldavad koorikul kujuneda.

Juustude mõõtmeid silmas pidades toimub nende käitlemine laagerdumise ajal mehhaniseeritult. Seoses mehhaniseerimisega on peaaegu kõik juustukojad loobunud juustu pinna töötlemisest jämesoolaga ja asendanud selle juustu pinna soolalahusega töötlemisega. Analüüsid on näidanud, et juustu soolsus on jäänud varasemaga võrreldes sisuliselt samaks. Ülejäänud muudatused on seotud sõnastuse parandamisega ja ei hõlma tootmistavade muutmist.

Märgistus

Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse tähise paigaldamine on muudetud kohustuslikuks.

Riiklikud nõuded

Võttes arvesse riiklike õigusaktide ja eeskirjade muutusi, on osa „Riiklikud nõuded” esitatud tabeli kujul, milles on esitatud peamised kontrollitavad parameetrid, nende võrdlusväärtused ja hindamismeetodid.

Muu

Juustude analüütiline ja organoleptiline kontroll: lisatud on juustude analüütilist ja organoleptilist kontrolli hõlmavad sätted.

Viited kontrolliasutustele: spetsifikaadi selles osas on ajakohastatud kaitstud päritolunimetuse kontrollimise eest vastutava sertifitseerimisasutuse andmeid.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (3)

„BEAUFORT”

EÜ nr: FR-PDO-0317-01097 – 22.02.2013

KGT ( ) KPN ( X )

1. Nimetus

„Beaufort”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.3. Juust

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

Nimetusega „Beaufort” tähistatakse juustu, mille valmistamisel on kasutatud üksnes täislehmapiimast saadud juustumassi kuumutamist ja pressimist. Juustumassile ja juustu pinnale lisatakse sool ja juust peab seejärel laagerduma vähemalt viie kuu jooksul.

Juustumass on pehme ja kreemjas, selle värvus võib ulatuda elevandiluust kahvatukollaseni ning selles võivad olla väikesed horisontaalsed lõhed ja mõned väiksemad tühemikud (nn põldpüüsilmad). Juusturattad on lapiku kujuga, kergelt nõgusate külgedega ja kaaluvad 20–70 kilogrammi, nende läbimõõt ulatub 35–75 sentimeetrini ja kõrgus 11–16 sentimeetrini. Juustu koorik on krobeline, puhas ja kõva, sellel on ühtlane kollasest kuni pruunini ulatuv värvus. Beauforti juustu juustumass sisaldab pärast täielikku kuivamist vähemalt 48 % rasvaineid ning vähemalt 61 % kuivainet.

Nimetuse „Beaufort” all turustatav juust on varustatud ovaalse sinisest kaseiinist plaadiga ja toiduainetööstuses kasutatava tindiga kirjutatud tunnusandmetega. Beauforti juustud, mis on toodetud mägitalu (chalet d’alpage) nõuetele vastavates eritingimustes, peavad lisaks sinisest kaseiinist sildile olema varustatud juustu servale paigutatud täiendava kandilise punasest kaseiinist sildiga, mis asub sinise kaseiinist sildiga võrreldes juustuketta vastaspoolel.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Beauforti juustu valmistamiseks kasutatav piim peab pärinema üksnes kohalikesse tõugudesse, st Tarine’i (kohalik nimetus Tarentaise’i tõu kohta) ja Abondance’i tõugu kuuluvatelt piimakarjadelt või karjadelt, mille tõug vastab tõuraamatu põhiosas esitatud kriteeriumidele või mille puhul piim on läbinud identifitseerimise teadaolevatele fenotüüpidele iseloomulike tunnuste alusel.

Juustu „Beaufort” koostisesse kuuluvad toorained on järgmised:

— toortäispiim — kas jahutamata, viimasest lüpsist pärinev piim, — või kahest järjestikusest lüpsist pärineva piima segu, millesse kuuluva kõige vanema ja tootmisüksuses jahutatud piima lüpsist ei ole möödunud üle kahekümne tunni, ning kõige värskem piim on jahutamata;

— toorjuustu vadakus leotamise tulemusena saadav laap. Vajaduse korral võib lisaks kasutada turustatavat laapi kuni 30 % ulatuses nõus kalgendunud piimast;

— valdavalt piimhappebakteritest koosnevad termofiilsed pärmid. Toorjuust, millele on lisatud kalgendatud piima, on vajalik nii pärmikultuuride arenguks kui ka laabi valmistamiseks;

— sool, mis lisatakse esmalt 20–24 tunni jooksul soolalahuses hoidmise teel ja seejärel jämeda soola või soolalahuse kujul juustu pinnale laagerdumise käigus;

Muid tooraineid ei ole juustu „Beaufort” valmistamisel lubatud kasutada.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

Karja sööt hõlmab järgmisi komponente.

— Talveperioodil keskmiselt vähemalt 13 kg heina lehma kohta päevas, millele võib lisada 3 kg purustatud kuivatatud lutserni. Lisasööda kogus ei või ületada 1/3 keskmisest piimakarja sööda põhikogusest laktatsiooniperioodil. Segatud sööt on energia- ja valgurikas kontsentreeritud produkte sisaldav sööt, mille lämmastikühendite kogusisaldus on 16 %. Need peavad kuuluma geneetiliselt muundamata kindlaksmääratud ühendite ja rühmade hulka ning vastama järgmistele tehnilistele omadustele: 0,89 MFU (Milk Feed Unit) kg kohta, 95 grammi PDIN (Intestinal Digestible Protein permitted by Nitrogen) ja 125 grammi PDIE (Intestinal Digestible Protein permitted by Energy).

— Karjamaal pidamise ajal: piimalehmi peetakse karjamaadel pärast lume sulamist alates ajast, millal pinnase kandvus seda lubab, ning karjatamine kestab seni, kuni ilmastikutingimused, pinnase kandvus ja rohu olemasolu seda võimaldavad. Orualadel võib anda talveperioodil antavaga samalaadset söödalisandit keskmiselt kuni 2,5 kg lüpsilehma kohta päevas. Alpiaasadel karjatamise korral võib söödalisandi kogus olla lüpsilehma kohta keskmiselt kuni 1,5 kg päevas; enne 1. augustit võivad söödalisandid sisaldada üksnes teravilja.

— Talveperioodi ja karjatamisperioodi vahel on lubatud pidada aastas maksimaalselt 30 päeva pikkust üleminekuperioodi, mille kestel võib karja põhisöödaks olla karjamaalt pärinev rohesööt ja hein. Väljastpoolt geograafilist piirkonda pärinevat heina võib kasutada vaid lisasöödana. Vähemalt 75 % karja heina ja värskete rohttaimede vajadusest tuleb katta geograafilisest piirkonnast pärineva söödaga, rahuldamaks nõuet, et vähemalt 75 % piima tootmise aluseks peab olema geograafilisest piikonnast pärinev sööt. Vähemalt 20 % aasta jooksul piimakarja söödana kasutatavast heinakogusest peab pärinema geograafilisest piirkonnast. Aasadel toimub loomade karjatamine ja sõnniku laotamine traditsioonilisel ja loomulikul teel. Juustu „Beaufort” tootmisega seotud aasadel, karjamaadel ja alpiaasadel ei ole lubatud kasutada heitveejaamadest pärinevat muda ega tehisaineid.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Piima tootmine ning juustu valmistamine ja laagerdumine vähemalt viie kuu jooksul peab toimuma kindlaksmääratud geograafilises piirkonnas.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Kui juustu turustatakse eelnevalt pakendatud kujul, peab iga turustatav tükk olema koos kõnealusele nimetusele iseloomuliku koorikutükiga, seejuures võib juustukooriku kattekiht (morge) olla eemaldatud. Kui juustu turustatakse riivitud kujul, ei ole nimetuse „Beaufort” kasutamine lubatud.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Päritolunimetusega juustu „Beaufort” märgistus peab hõlmama:

— toote nimetust, mille tähesuurus on vähemalt kaks kolmandikku märgisel oleva kõige suurema tähesuurusega teksti tähesuurusest;

— Euroopa Liidu kaitstud päritolunimetuse tähist.

Märgistusel, reklaamides, arvetel või kaubanduslikel dokumentidel ei ole lubatud koos kõnealuse päritolunimetusega kasutada mis tahes iseloomustavat sõna või muud teavet, välja arvatud:

— konkreetsed kauba- või juustukoja märgid;

— tähised été (suvine) ja chalet d’alpage (alpitalu), mida on lubatud kasutada järgmises tähenduses:

iseloomustavat sõna été võib kasutada juustude puhul, mis on valmistatud ajavahemikul juunist kuni oktoobrini (kaasa arvatud), sealhulgas ka alpiaasadelt pärinevast piimast.

Iseloomustavaid sõnu chalet d’alpage võib kasutada juustude puhul, mida valmistatakse ajavahemikul juunist kuni oktoobrini (kaasa arvatud) kaks korda päevas ja mille valmistamiskoht asub alpitalus enam kui 1 500 meetri kõrgusel merepinnast ning mille valmistamiseks kasutatakse vaid ühe talu piimakarja.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Juustu „Beaufort” tootmispiirkond asub Savoie departemangu kõrgmäestikupiirkonnas ning hõlmab Beaufortaini, Val d’Arly, Tarentaise’i ja Maurienne’i mäemassiivide kommuune ning kaht kõrvuti asuvat Haute-Savoie piirkonda.

Piima tootmine ning juustu valmistamine ja laagerdumine peavad toimuma geograafilises piirkonnas, mis jääb järgmiste kommuunide territooriumile.

Savoie departemang

Albertville’i ringkond

Tervikuna järgmised kantonid: Aime, Beaufort, Bourg-Saint-Maurice, Bozel, Moûtiers.

Osaliselt järgmised kantonid:

Ugine’i kanton: La Giettaz, Flumet, Notre-Dame-de-Bellecombe, Crest-Voland, Cohennoz, Saint-Nicolas-la-Chapelle.

Albertville-Sudi kanton: Rognaix, La Bâthie, Cevins, Saint-Paul-sur-Isère, Esserts-Blay, Tours-en-Savoie.

Osaliselt järgmine kommuun: Albertville, katastriosade E2, E3 ja E4 ulatuses.

Saint-Jean-de-Maurienne’i ringkond

Tervikuna järgmised kantonid: La Chambre, Lanslebourg-Mont-Cenis, Modane, Saint-Jean-de-Maurienne, Saint-Michel-de-Maurienne.

Osaliselt järgmised kantonid: Aiguebelle’i kanton: Montsapey.

Haute-Savoie departemang

Bonneville’i ringkond

Osaliselt järgmised kantonid:

Sallanchesi kanton: Praz-sur-Arly.

Saint-Gervais-les-Bainsi kanton: osaliselt järgmine kommuun: Contamines-Montjoie kommuun järgmiste katastriosade ulatuses: D8 (osaliselt), E6, E7, E8 (osaliselt), F5 (osaliselt), F6 (osaliselt), F8 (osaliselt), F9, F10, F11, F12, F13.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Päritolunimetuse „Beaufort” looduslikku keskkonda iseloomustab eeskätt kuulumine Sise-Alpide piirkonna mäemassiividesse, mis hõlmavad Briançoni piirkonna kompaktseid kristallilise aluspõhjaga mäemassiive ja settekivimitest moodustunud kaljusid ning osaliselt väliseid kristallilise aluspõhjaga mäemassiive, kus võivad paljanduda pehmemad settekivimitest kaljud.

Päritolunimetuse geograafiline piirkond on ühenduslüliks Põhja-Alpide ja Lõuna-Alpide vahel kitsamas tähenduses; püsikarjamaad moodustavad seal 95 % juustusektori jaoks kasutatavast pinnast, kasutades ära piirkonna eeliseid:

— piisavalt suur (kuid mitte ülemäärane) sademete hulk ja paks mullakiht, mis võimaldavad rohket ja piimakarja jaoks piisavalt toitvat rohukasvu;

— liigirikas ja palju aromaatseid taimi sisaldav taimestik, mis on võrreldav kuivade rohumaade omaga.

Päritolunimetuse „Beaufort” geograafilisele piirkonnale, mis hõlmab Beaufortaini mägismaad, Tarentaise’i ja Maurienne orgusid ning osa Val d’Arlyst, on iseloomulik suur alpiaasade osakaal (92 % Savoie karjamaadena kasutatavatest aladest).

Inimtegurid

Kõnealustel alpiaasadel rakendatakse karjatamismeetodeid, mida täpselt sellisena või tervikuna ei kasutata sellises ulatuses mujal Alpides ja mis moodustavad unikaalse põllumajandus- ja karjakasvatussüsteemi. Selle süsteemi iseloomulik joon on erinevatel kõrgustel kasvava taimestiku kasutamine koos täiendava orupõhjade, mäenõlvade ja alpiaasade kasutamisega. Veiste liikumine järjest uutesse intensiivse taimekasvuga piirkondadesse ja inimeste igapäevane kohalolek võimaldavad lehmade lüpsmist kohapeal ja rohumaa hooldamist looduslike karjamaadena.

Selline loomakasvatussüsteem on kasutusel alates 17. sajandist ning see on aja jooksul edasi arenenud, kuid säilitanud selle aluseks olevad põhimõtted.

Alpiaasad, mida kasutatakse suveperioodil 100–110 päeva jooksul, võivad asuda:

— suurtes mägedes, kus karjatatakse suuri karju (50–150 piimalehma). Tänu alpiaasadeni viivate ja alpiaasadel olevate teenindusteede rajamisele saavad liikuvad lüpsijaamad järgneda karjale, mis liigub 1 500 – 2 500 meetri kõrgusel vastavalt rohttaimede kasvule. Kari moodustub mitme karja ühendamise teel;

— väikestes mägedes, mille suurus on tagasihoidlikum ja kõrguste erinevused väiksemad, kus karjatatakse eeskätt ühe pere karjasid. Lüpsmine toimub talus; tuleb märkida, et selline loomapidamisviis on taandumas.

Piima töötlemine võib toimuda kohapeal (eeskätt suurte mägede puhul), kuid valdavalt koguvad piima kokku vastavad orgudes asuvad töötluspunktid, kus piima töödeldakse aastaringselt (85–90 % toodangust). Neis orgudes veedavad karjad ka talveperioodi. Suvel kasutatakse orgude tühjaks jäänud karjamaid heina tootmiseks.

Orgude ja alpiaasade vahel asuvatel eelmägedel (montagnettes) peatuvad karjad lühiajaliselt talvise ja suvise perioodi vahel.

Tootmispiirkonna eripäraks on traditsiooniline veisekasvatus, mis põhineb Tarine’i (kohalik nimetus Tarentaise’i tõu kohta) ja Abondance’i tõugu lehmadel. Eriti levinud on Tarine’i tõug, mis pärineb Tarentaise’i piirkonnast. 1963. aastal esitas E. QUITTET järgmise kirjelduse: „Tarine’i tõug on oma tavapäraste elutingimuste tõttu (suveperiood möödub 1 500 – 2 000 m kõrgusel alpiaasadel) äärmiselt vastupidav ja elutingimuste suhtes vähenõudlik. Sellest tõust pärinevad loomad püsivad kaua elujõulised, vaatamata perioodilistele poegimisperioodidele. Kõnealune tõug on väga hästi suuteline toituma talveperioodil jämedast heinsöödast, säilitades samaaegselt kõrge piimaanni. Tarine’i tõug on väga hea piimatõug just karmi kliimaga piirkondade jaoks”.

Juust „Beaufort” erineb teistest kuumutatud juustumassiga pressitud juustudest suure rasvasisalduse poolest. 17. sajandi alguses välja töötatud kuumutatud juustumassiga pressitud juustude valmistamise tehnoloogia levis kiiresti kõikidesse Ida-Prantsusmaa mägipiirkondadesse. Juustu „Beaufort” tootmispiirkonna elanike jaoks võimaldas selline tehnoloogia kanda suveperioodil alpiaasadel toodetud suurte piimakoguste turustamise ja tarbimise üle talveperioodile. See tehnoloogia, mis kasvas välja elanikkonna vajadustest, omandas oma iseloomulikud jooned tänu seosele tootmiskeskkonnaga (täispiima kasutamine, laagerdumine madala temperatuuri juures).

5.2. Toote eripära

„Beaufort” eristub teistest kuumutatud ja pressitud juustumassiga juustudest eeskätt järgmiste asjaolude poolest:

— juust valmistatakse värskest täispiimast kohe pärast lüpsi;

— kasutatakse puidust Beauforti juustuketta vormiga pressi, mis annab juustule nõgusad küljed;

— kasutatakse traditsioonilisi piima töötlemise meetodeid (looduslikud pärmikultuurid, juustude vormimine linase riide ja spetsiaalse Beauforti juustuketta puitvormi (cercle à Beaufort) abil, mis tingib vajaduse juustud pressimise ajal ümber pöörata), mis hõlmavad juustumeistri kasvatatud termofiilsete piimhappebakterite lisamist;

— külmas keldris laagerdumise tõttu on juustumass täiesti või peaaegu ilma tühemiketa.

Juustu „Beaufort” organoleptiliseks eripäraks on juustumassi esialgne kõvadus suus, seejärel juustumass sulab, muutumata seejuures liiga kleepuvaks. Juustu lõhn ja maitse peavad olema nüansirohked, kuid mitte liiga tugevad.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Kirjeldatud looduskeskkonna eripärad tingivad rikkaliku taimekasvu ja erinevate taimekoosluste esinemise. Esindatud on kõik alpiaasadele iseloomulikud fütosotsioloogilised muru-, nõmme- ja niidukooslused.

Mitmed allikad – DORIOZ et al. (2000), DORIOZ 1995; INRA, 1994, DORIOZ et VAN OORT, 1991, LEGROS et al., 1987, DORIOZ, 1995, on märkinud rohumaade väga suurt mitmekesisust ja liigirikkust, mis hõlmab kokku 250–300 liiki. Karjamaade päiksevalgusele avatuse, nõlvade kallaku ja mullastiku tüübi vaheldumise tõttu võib karja sööda koosseis karjamaadel ühe päeva jooksul oluliselt varieeruda.

See eriti maitserikas taimestik annab ilmselt oma iseloomuliku aroomideseguga Beauforti juustule selle erilised ja väga tüüpilised maitseomadused (DUMONT ja ADDA, 1978, BUCHIN et al., 1999; ASSELIN et al., 1999, in DORIOZ et al., 2000).

Rakendatav karjatamissüsteem võimaldab väärtustada rikkalikku taimkatet kohalike Tarine’i ja Abondance’i tõugude abil, kusjuures loomi karjatatakse looduskeskkonnaga täielikult kohanenud viisil. Värskelt lüpstud piima töötlemine võimaldab ära kasutada taimkatte liigirikkusega seotud piima algseid häid omadusi. See piim sobib väga hästi kokku looduslike pärmide abil suure rasvasisaldusega, koorimata piimast valmistatava juustu tootmisega. Kumera küljega vormimisrõnga kasutamine võimaldab kohandada tootmist alpiaasadel toodetud varieeruva piimakogusega ning aitab vormimise ajal säilitada juustu sisetemperatuuri, andes juustule ühtlasi kompaktse kuju. Juustu laagerdumine jahedas keldris on määrava tähtsusega etapp kvaliteetse juustu saamiseks ning sobib tootmispiirkonna kliimatingimustega ja suure rasvasisaldusega juustu valmistamise nõuetega.

Juustu tootmise ja töötlemise meetodid moodustavad süsteemi, mis on otseselt seotud toote eripäradega ja mis võimaldab kanda taimestiku mitmekesise lõhnabuketi üle lõpptootele.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(määruse (EÜ) nr 510/2006 (4) artikli 5 lõige 7)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCBeaufort.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealune märkus 2.

(4) Vt joonealune märkus 2.