ET Euroopa Liidu Teataja C 295/1

OLAFi järelevalvekomitee tegevusaruanne

Juuni 2007 – mai 2008

(2008/C 295/01)

OLAFi järelevalvekomitee liikmedLuis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZEsimeesÜlemkohtu prokurör, HispaaniaKálmán GYÖRGYIJustiits- ja korrakaitseministri peanõunik, Ungari Vabariigi peaprokurör (pensionil), UngariPeter STRÖMBERGAudiitorite koja nõukogu direktor, RootsiDiemut R. THEATOEuroopa Parlamendi endine liige, eelarvekontrollikomisjoni endine esimees, SaksamaaRosalind WRIGHTPettustevastase võitluse nõuandekomisjoni esimees, Ühendkuningriik

SISUKORD

ESIMEHE EESSÕNA JÄRELEVALVEKOMITEE TEGEVUSARUANDELE

SISSEJUHATUS

I JÄRELEVALVEKOMITEE TÖÖMEETODID

I – 1. Koosolekud

I – 2. Sekretariaat

II OLAFi JUURDLUSÜLESANDED

II – 1. OLAFi juurdlusülesannete täitmise seire: OLAFi sõltumatuse tugevdamine

II – 1.1. Korrapärane seire järelevalvekomitee algatusel (määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 1)

II – 1.2. Korrapärane seire OLAFi peadirektori poolt järelevalvekomiteele saadetud teabe põhjal (määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7)

II – 1.2.1. Juurdlused, mis on kestnud kauem kui üheksa kuud

II – 1.2.2. Soovitused institutsioonidele

II – 1.2.3. Juhtumid, mille puhul teave tuleb edastada liikmesriikide õigusasutustele

II – 1.3. Prima facie ilmselgelt asjakohatud juhtumid kui saadakse sellist teavet, mis selgelt ja üheselt ei kuulu OLAFi pädevusse

II – 1.4. OLAFi de minimis poliitika: väiksemaid rikkumisi suudavad rahuldavalt lahendada muud talitused

II – 1.5. OLAFi tegevus pettusega võitlemise valdkonnas

II – 2. OLAFi juurdlusülesannete juhtimine

II – 2.1. OLAFi juurdluste menetluseeskirjad

II – 2.2. Juurdluste juhtimine

II – 2.3. OLAFi juurdlusülesannetega seotud haldusküsimused ja personalipoliitika

III SUHTED EUROOPA PETTUSTEVASTASE AMETI, EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, OLAFi PARTNERITE JA SIDUSRÜHMADEGA

III – 1. Suhted OLAFiga

III – 2. Suhted ühenduse institutsioonide ning OLAFi partnerite ja sidusrühmadega

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

LISA 1 Järelevalvekomitee koosolekute toimumise kuupäevad

LISA 2 Järelevalvekomitee arvamuste loetelu, mis on vastu võetud ajavahemikul 1. detsembrist 2006 kuni 31. maini 2008

LISA 3 Arvamus nr 1/2008 „Ilmselgelt asjakohatud juhtumid ( prima facie non-cases )”

LISA 4 Arvamus nr 2/2008 „OLAFi 2008. aasta juhtimiskava”

LISA 5 Arvamus nr 3/2008 „OLAFi 2009. aasta esialgne eelarveprojekt”

ESIMEHE EESSÕNA JÄRELEVALVEKOMITEE TEGEVUSARUANDELE

Mul on rõõm esitada praeguse järelevalvekomitee teist aastaaruannet, mis hõlmab ajavahemikku juuni 2007 – mai 2008.

Järelevalvekomitee toetab täielikult OLAFi jõupingutusi Euroopa Ühenduse finantshuve kahjustava pettuse, korruptsiooni ja ebaseadusliku tegevuse vastu võitlemisel ja on seadnud eesmärgiks tugevdada OLAFi sõltumatust, kontrollides korrapäraselt OLAFi juurdlustegevust. Nende ülesannete täitmiseks oleme jõudnud oma ametiaja otsustavasse etappi, kus meil on hea arusaamine ja laialdased teadmised OLAFist ja tema tööst.

Sellise praktilise kogemuse omanikena oleme teinud järelevalvet OLAFi juurdlustegevuse üle ja kontrollinud suurel hulgal juhtumeid eesmärgiga tagada OLAFi sõltumatus juurdluste läbiviimisel ja tema töö kvaliteet. Käesoleva tegevusaruande kirjutamise ajal oli järelevalvekomitee lõplikult vormistamas mitmeid arvamusi väiksemate rikkumiste ehk de minimis rikkumiste kohta; üksikasjalikke analüüse kauem kui üheksa kuud kestvate juurdluste põhjuste kohta ja selliste juhtumite hindamisi, mis on kestnud kauem kui neli aastat. Juurdluste korrapärane kontrollimine on olulise tähtsusega juurdluste sõltumatu algatamise, läbiviimise ja juhtumite aruannete koostamise tagamise seisukohast. Sõltumatu komiteena on meil selle ülesande täitmiseks hea positsioon ning teeme tõsiseid jõupingutusi ja kasutame oma teadmisi selle nimel, et seda ülesannet täita.

OLAF on koostanud uue menetluseeskirjade käsiraamatu. Me vaatame selle üle ja anname konstruktiivset tagasisidet. Eelmises tegevusaruandes märkisime, et järelevalvekomitee on seoses OLAFi juurdlustega tuvastanud mitmeid küsimusi, mida saaks lahendada selgete menetluseeskirjade kaudu, millest kõigil OLAFi ametnikel tuleb kinni pidada. Eriti peab see paika nende juurdluste puhul, mille jaoks kulub liigselt aega. Loodame, et uues käsiraamatus kehtestatakse selged menetluseekirjad, sealhulgas juurdluse eri etappide lõpetamiseks ettenähtud ranged tähtajad.

Komiteel on hea meel nende OLAFi algatuste üle, mis on tehtud juurdluste tõhustamiseks. Samas tuleb veel palju teha. Loodame, et OLAF vaatab üle oma juhtimis- ja personalipoliitika ja jaotab oma ressursse edaspidi ratsionaalsemalt, et tugevdada OLAFi juurdlusülesannete täitmist.

Kõnealusel ajavahemikul oleme teinud tihedat koostööd OLAFi juhtkonnaga, sealhulgas peadirektoriga, direktorite ja üksuste juhtidega ning OLAFi kogu töötajaskonnaga. Meie koostöö OLAFiga olnud viljakas ning oleme kindlad, et see jätkub ja tugevneb tulevikus veelgi. Lisaks oleme kindlad, et komitee ja ELi institutsioonide vahelised tihedad tööalased kontaktid jätkuvad ka tulevikus.

Sõltumatu komiteena on meie esmane eesmärk aidata OLAFil suurendada tõhusust ja tugevdada sõltumatust. See on meie eesmärk ka edaspidi.

Soovin tehtud suure töö eest avaldada erilist tänu järelevalvekomitee sekretariaadile.

SISSEJUHATUS

Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) järelevalvekomitee loodi OLAFi sõltumatuse tugevdamiseks ja tagamiseks tema juurdlusülesannete täitmise korrapärase kontrollimise kaudu. Komitee esitab arvamusi OLAFi peadirektorile ning annab igal aastal oma tegevusest aru institutsioonidele. Käesolev aruanne on praeguse järelevalvekomitee teine tegevusaruanne ja hõlmab ajavahemikku 1. juunist 2007 – 31. maini 2008.

Esimeses tegevusaruandes, (1) mis võeti vastu oktoobris 2007, rõhutas järelevalvekomitee, et OLAFil tuleb rakendada tugevat ja tõhusat juhtimist, selget juurdluspoliitikat ja menetluste juhtimist ning kasutada sisekontrollimehhanisme, mis aitaksid vältida juurdluste käigus võimalikku huvide konflikti ja paindumatut personalipoliitikat; kõik need asjaolud mõjutavad otseselt juurdluste sõltumatut läbiviimist ja nende tõhusust. Samuti tegi järelevalvekomitee ettepaneku nendest juurdlustest teatamise korra muutmiseks, mis on kestnud kauem kui üheksa kuud. Käesolevat aruannet arutati järgmiste isikutega: komisjoni asepresident Siim Kallas ja komisjoni peasekretär Catherine Day. Lisaks arutati seda Euroopa Parlamendi eelarvekontrolli komitees (COCOBU) ja Sloveenia eesistumise ajal toimunud pettusevastase võitluse alases nõukogu töörühmas. Järelevalvekomiteel on hea meel positiivse tagasiside ja toetuse üle. OLAFi peadirektor Franz-Hermann Brüner märkis, et aruanne on hea vahend ühiste eesmärkide saavutamiseks.

Rosalind Wright oli järelevalvekomitee esimees kuni detsembrini 2007. Seejärel valiti komitee esimeheks üheks aastaks Luis López Sanz-Aránguez.

I. JÄRELEVALVEKOMITEE TÖÖMEETODID

I – 1. Koosolekud

Järelevalvekomitee kogunes koosolekule kord kuus ja pidas 11 kinnist plenaaristungit, millest võtsid osa kõik liikmed (2). Järelevalvekomitee koosolekud ei ole avalikud ja kõik nende dokumendid on konfidentsiaalsed; läbipaistvuse huvides ja institutsioonidele korrapärase teabe andmiseks järelevalvekomitee töö kohta võimaldatakse siiski OLAFil, Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni peasekretariaatidel koosolekute protokollidega tutvuda. Järelevalvekomitee liikmed võtsid OLAFi peadirektorile esitatud arvamused ühehäälselt vastu. Aruande esitajad (3) määratakse ka edaspidi, et suurendada järelevalvekomitee huviorbiiti kuuluvate eriküsimuste ettevalmistamise ja nende järelkontrolli tõhusust.

Nagu ka eelmisel aruandeperioodil, kutsus järelevalvekomitee OLAFi peadirektorit ja OLAFi töötajaid oma koosolekutele, et arutada järelevalvekomitee töö seisukohast asjakohaseid küsimusi ja olla nendest teadlik ning et teavitada OLAFit järelevalvekomitee tegevusest.

I – 2. Sekretariaat

Järelevalvekomitee sekretariaadi ülesanded on sätestatud järelevalvekomitee töökorras, (4) mille kohaselt peab sekretariaat toetama järelevalvekomiteed ja aitama kaasa tema ülesannete täitmisele ning tagama, et järelevalvekomitee saaks oma õigusaktidel põhinevaid volitusi täiesti sõltumatult kasutada.

Komitee esimese kahe ametiaja (5) jooksul on esinenud raskusi sekretariaadi töötajate leidmisel ja ametisse määramisel. Seepärast tegi järelevalvekomitee ettepaneku, (6) et OLAF näeks ametikohtade loetelus ette kaheksa kvalifitseeritud sekretariaadi töötajat, et edaspidi vältida järelevalvekomitee töö seiskumist, tagada komitee töö järjepidevus ja tugevdada selle sõltumatust.

II. OLAFi JUURDLUSÜLESANDED

II – 1. OLAFi juurdlusülesannete täitmise seire: OLAFi sõltumatuse tugevdamine

OLAFi peamised ülesanded on juurdluste sõltumatu algatamine ja läbiviimine ning juurdluste kohta aruannete koostamine. Oma ametiaja algusest alates on järelevalvekomitee otsustanud täielikult kasutada talle seaduseandja poolt antud õiguslikke mehhanisme, et korrapäraselt kontrollida OLAFi juurdlusülesannete täitmist.

Järelevalvekomitee on suurendanud järelevalvetegevust kauem kui üheksa kuud kestvate juurdluste puhul, samuti esmakordselt selliste juurdluste puhul, mis on kestnud kauem kui neli aastat, ning juhtumite puhul, mis on edastatud riiklikele õigusasutustele. Lisaks on järelevalvekomitee uurinud tegevuse igakuist statistikat.

II – 1.1. Korrapärane seire järelevalvekomitee algatusel (määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 1)

Järelevalvekomiteele on valmistanud muret OLAFi juurdluste liigne pikkus. OLAF leiab samuti, et vanade juhtumite menetlemise kestuse vähendamine peaks olema prioriteet (7).

Võttes arvesse OLAFi juhtivat rolli juurdluste teatavates valdkondades, milles tal on ka selge menetluslik pädevus, otsustas järelevalvekomitee kontrollida kõiki OLAFi direktoraadi A „Juurdlused ja operatiivtöö I” juhtumeid, mida on menetletud kauem kui neli aastat või mille toimik avati 2004. aastal. Aruande esitajad on kontrollinud 26 OLAFi juurdlustoimikut, hõlmates kõiki direktoraadi A sektoreid: 13 sisejuurdlust – Euroopa institutsioonid, 5 sise-/välisjuurdlust – ELi organid, 6 otsekulude ja välisabi ning 2 välisabi juhtumit.

Selle analüüsi eesmärk oli välja selgitada võimalike põhjendamatute viivituste põhjused, mis võivad mõjutada juurdluste sõltumatut läbiviimist või ohustada nende tulemusi.

Juhtumite uurimisel võttis järelevalvekomitee arvesse järgmist: OLAFi käsiraamatus sätestatud eeskirjade täitmine; juhtumite jaotamine kriminaal-, distsiplinaar- või finantsrikkumise kategooriasse; põhjendamatud viivitused; tegevusetuse perioodid ja juurdluste aegumine (aegusmistähtajad); huvide konflikt juurdluste käigus; inimõigustest ja põhivabadustest kinnipidamine; võimalikud ohud juurdluste sõltumatule läbiviimisele. Lisaks hinnati toimikute üldist kvaliteeti ning juhtumite haldussüsteemi ja paberdokumentide vahelist kooskõla.

Kuigi igal juhtumil on oma iseloomulikud jooned, oli siiski selge, et juurdluste käigus esines palju ühiseid põhjendamatuid viivitusi ja tegevusetuse perioode. Mõned „sisejuurdlusena” käsitletud juhtumid olid tegelikult kategooriasse „abistamine kriminaalasjades” kuuluvad juhtumid. Neid ja muid korrektselt sisejuurdluste kategooriasse paigutatud juhtumeid hoiti avatuna, kuigi mingit juurdlustegevust praegu ei toimu.

Peale hindamisperioodi pikkuse ei ole OLAFi käsiramatus ette nähtud selgeid tähtaegu juurdluste läbiviimiseks. See omakorda tekitab õiguslikku ebakindlust ning juurdluste aegumise (aegumistähtaegade ületamise) ohtu ning muid probleeme, mis takistavad õigusemõistmist.

Järelevalvekomitee on mures selliste tõhusate mehhanismide puudumise pärast, mis aitaksid OLAFil eespool osutatud ohte vältida. Järelevalvekomitee tunnustab ja tervitab kahe nõuniku määramist OLAFi juurdluste ja operatiivtöö direktoraatidesse, kuid nende ülesanded ei ole selgelt määratletud ning järelevalvekomitee kardab, et selgete menetluseeskirjade puudumisel on endiselt oht, et teatavad asjaolud võivad juurdluste edukat lõpuleviimist kahjustada.

Kõik aruande esitajad uurivad praegu neid OLAFi juurdlusi, mida on menetletud kauem kui neli aastat. Üldised ja üksikasjalikud järeldused tehakse lähikuude jooksul ning need esitatakse arvamuses, mis adresseeritakse OLAFi peadirektorile.

OLAFi juhtumite kontrollimise käigus kontrollis järelevalvekomitee nii paberdokumente kui ka OLAFi juhtumite haldussüsteemi andmebaasist pärinevaid elektroonseid dokumente. Järelevalvekomitee tuvastas, et OLAFi dokumentide indekseerimine ja arhiveerimine ei olnud täpne ega süsteemne. Järelevalvekomitee leiab, et üksikasjadega arvestamine on ülimalt tähtis võimalike segaduste ja juhtumite järjepidevuse kaotamise vältimiseks. Lisaks leiab järelevalvekomitee, et aja kokkuhoiu mõttes võiks uurija, kes suudab originaalkeeles koostatud dokumenti lugeda, tõlkida märkused ja juhtumi asjaolude kokkuvõte ühte komisjoni töökeelde.

II – 1.2. Korrapärane seire OLAFi peadirektori poolt järelevalvekomiteele saadetud teabe põhjal (määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7)

II – 1.2.1. Juurdlused, mis on kestnud kauem kui üheksa kuud

Järelevalvekomitee jätkas nende aruannete kontrollimist, mille puhul OLAFi juurdlusmenetlus oli kestnud kauem kui üheksa kuud. Järelevalvekomitee vaatas läbi kõik 141 aruannet seda liiki juurdluste kohta vahemikus jaanuar–detsember 2007 (78 % OLAFi algatatud juurdlustest olid kestnud kauem kui üheksa kuud) nii kuude kui ka valdkondade kaupa, pöörates erilist tähelepanu põhjustele, miks juurdlust ei oldud üheksa kuu jooksul lõpetatud. Poolte aruannete puhul põhjendas OLAF viivitusi järgmiselt: „vaatamata märkimisväärsele ressursside eraldamisele läheb juurdlustöö mahu tõttu vaja rohkem aega”.

Iga-aastases tegevusaruandes 2005–2007 soovitas järelevalvekomitee radikaalselt muuta OLAFi aruannetes sisalduvat teavet eesmärgiga üksikasjalikult põhjendada suuri viivitusi juurdluste läbiviimisel ja juhtida tähelepanu võimalikele aegumisperioodidele (aegumistähtaegadele) (8).

Lisaks soovitas järelevalvekomitee OLAFi peadirektorile, et kauem kui üheksa kuud kestnud juurdlusi käsitleva aruande kokkuvõtte formaati tuleks muuta täiendavate osade lisamise kaudu, mis võimaldavad juurdluste käigus tehtud edusamme tõhusalt hinnata. Need osad peaksid hõlmama eeskirjade eiramise õiguslikku määratlust, juurdlusega hõlmatud toimingute toimepanemise aega, „hindamisetapi” kestust enne juhtumi algatamise otsust; juurdlusega hõlmatud tegude puhul kohaldatavaid võimalikke karistusi või nende õiguslikke tagajärgi ning juurdluse all olevate tegude aegumisperioode.

Ametlikult järgis OLAFi peadirektor seda järelevalvekomitee otsust. Direktoraadi B „Juurdlused ja operatiivtöö II” juurdluste ja operatiivtöö üksused võtsid oma aruannetes arvesse järelevalvekomitee ettepenekut konkreetse teabe lisamise kohta. Direktoraadi A „Juurdlused ja operatiivtöö I” juurdluste ja operatiivtöö üksused seda soovitust aga ei järginud (9). Seega tuli järelevalvekomiteel tegeleda samade küsimustega kui eelmisel aruandeperioodil. Juurdluse mittelõpetamise põhjuseks toodi sageli nn taktikalist viivitust. Juba varem oli järelevalvekomitee soovitanud sellest põhjendusest hoiduda, sest selle selgitusega viivituse põhjusi ei olnud võimalik tuvastada. Lisaks tuleb märkida, et kolmandiku selliste juhtumite puhul ei nimetatud juurdluse lõpetamise eeldatavat tähtaega.

Järelevalvekomitee juhtis OLAFi peadirektori tähelepanu OLAFi direktoraatide lähenemisviiside erinevusele. Direktoraadi A üksused viisid oma kokkuvõtete vormi kooskõlla järelevalvekomitee soovitusega alles jaanuaris 2008. Järelevalvekomitee vaatab need aruanded (54 aruannet ajavahemiku jaanuar–mai 2008 kohta) läbi ning esitab seejärel OLAFi peadirektorile arvamuse, milles käsitletakse ka eespool osutatud 141 aruannet.

II – 1.2.2. Soovitused institutsioonidele

OLAFi peadirektor on kohustatud teavitama järelevalvekomiteed juhtumitest, kus asjaomane institutsioon, asutus või amet ei ole toiminud OLAFi soovituste kohaselt (10). Aruandeperioodil teavitati järelevalvekomiteed vaid kahest sellisest juhtumist, mida komitee seejärel analüüsis ja arutas. Sellise väikese arvu juhtumite põhjal ei saa järelevalvekomitee üldisi järeldusi teha ega soovitusi anda. Samas annavad need juhtumid põhjust muretsemiseks, et OLAF ei teinud tõhusat järelkontrolli ja ei suutnud järgida aegumisperioode, kuigi tegi palju ebavajalikku administratiivtööd. Asjaolu, et aruandeperioodil esines vaid kaks juhtumit, annab järelevalvekomiteele alust muretsemiseks süsteemse aruandluse puudumise pärast.

Järelevalvekomitee soovitab OLAFil luua süsteemne aruandlussüsteem selliste juhtumite jaoks, kus institutsioon, asutus või amet ei ole toiminud OLAFi soovituste kohaselt kooskõlas õigusliku kohustusega.

II – 1.2.3. Juhtumid, mille puhul teave tuleb edastada liikmesriikide õigusasutustele

Järelevalvekomitee eesmärk on hinnata OLAFi juurdlusaruannete kvaliteeti ja nende kasulikkust liikmesriikide õigusasutuste jaoks ning seda, et juurdluste järeldused põhineksid vaid sellistel üksikasjadel, mis omavad tõendi väärtust liikmesriigis toimuva kohtumenetluse käigus, kus selliste tõendite kasutamine on vajalik (11).

OLAFi peadirektor saadab järelevalvekomiteele nende toimikute koopiaid, mis on saadetud liikmesriikide õigusasutustele. Järelevalvekomitee kontrollis aruandeperioodi jooksul 43 sellist juhtumit. Neid juhtumeid tutvustasid järelevalvekomitee koosolekutel need OLAFi kohtu- ja õigusabiüksuse kohtunikud, kes nimetatud toimikud liikmesriikidele edastasid. Esialgse analüüsi põhjal toimuvad järelevalvekomitee ja kõnealuse üksuse esindajate vahel avatud arutelud juurdluste sisuliste ja menetluslike aspektide üle.

Järelevalvekomitee on pööranud erilist tähelepanu rikkumiste klassifitseerimisele ja nende aegumisperioodidele (aegumistähtaegadele). Samuti kontrollib järelevalvekomitee seda, et asjaolude kirjeldus oleks selge ja adressaatidele arusaadav. Lisaks on liikmed seadnud ülesandeks tagada, et aruandeid saaks asjaomase liikmesriigi õigusmenetluses kasutada vastuvõetavate tõenditena. Kui rikkumine sisaldab omavahel seotud elemente ja hõlmab mitut liikmesriiki, püüab järelevalvekomitee välja selgitada need objektiivsed põhjused, mis ajendasid OLAFit otsustama teatatava konkreetse liikmesriigi kasuks, kellele ta juhtumi esitas.

Järelevalvekomitee on tuvastanud, et mõningal juhul on lõpparuanded liikmesriikide õigusasutustele saadetud pärast juhtumite aegumistähtaega teistel juhtudel ei ole liikmesriikide ametiasutused juhtumi menetlemist asjakohasuse puudumise tõttu algatanud. Samuti märkis järelevalvekomitee, et selliseid olukordi saaks vältida OLAFi kohtu- ja õigusabiüksuse kohtunike kaasamise kaudu juurdluse varasemas etapis. OLAFi kohtunike kaasamise ulatus ja ajastus ei ole süsteemne kõigi juhtumite puhul, kus nende abi vajatakse.

Lisaks tuleb märkida, et liikmesriikide õigusasutused, kes saavad OLAFi aruandeid, ei ole kohustatud kohtumenetlust algatama (12). Nende asutuste ülesanne on võtta vastu otsused kooskõlas nende territooriumil kohaldatavate õigusaktidega ja vajadusel kriminaalpoliitika prioriteetidega.

Seda arvesse võttes ja edastatavate aruannete selguse parandamise huvides tuleks jälgida, et kõik need aruanded tugineksid samale eelnevalt kokkulepitud mudelile, et välistada väljajätmiste oht, ning et kaasata kõik asjaomased elemendid, võttes arvesse liikmesriigi õiguslikke nõudeid ja riiklikke hindamiseeskirju.

Järelevalvekomitee saab OLAFilt regulaarset teavet juhtumite kohta, mille suhtes liikmesriikide õigusasutused, sealhulgas prokuratuurid, ei algatanud menetlust pärast OLAFilt toimiku saamist. Selliseid juhtumeid, mis edastati liikmesriikide õigusasutustele ja mille suhtes nad edasisi meetmeid ei võtnud, oli 2007. aastal kaks ja 2008. aastal üks.

II – 1.3. Prima facie ilmselgelt asjakohatud juhtumid kui saadakse sellist teavet, mis selgelt ja üheselt ei kuulu OLAFi pädevusse

Järelevalvekomitee uuris representatiivse valimi alusel 212 alusetut juhtumit (24 % kõigist ajavahemikus 2003–2007 käsitletud juhtumitest), mille puhul saadi sellist teavet, mis ei kuulunud OLAFi pädevusse ning mille puhul ei tulnud seepärast teha täielikku hindamist või algatada ametlikku uurimismenetlust (13). Analüüsi käigus kontrolliti, kas OLAF kohaldab käsiraamatus sätestatud eeskirju õigesti, ja uuriti, milliseid menetlusi kasutatakse sellist liiki juhtumite käsitlemiseks.

Järelevalvekomitee leidis, et OLAF kohaldab olemasolevaid eeskirju õigesti ning et menetlus võimaldab OLAFil sellised juhtumid kiiresti ja täiendavate ressursside vajaduseta sulgeda. Järelevalvekomitee ei tuvastanud valimis ühtegi juhtumit, mille puhul oleks olnud kohasem mõni muu menetlus või teabe täielik uurimine. Siiski märgib järelevalvekomitee, et esines erinevusi praeguse menetluse ja käsiraamatu vahel. Praegu hindavad sissetulevat teavet uurijad, kuigi käsiraamatu kohaselt on see teabe töötlemine üksuse juhi ülesanne. Järelevalvekomitee soovitab, et OLAF võtaks seda vastuolu arvesse menetluseeskirju käsitleva OLAFi käsiraamatu läbivaatamise käigus.

II – 1.4. OLAFi de minimis poliitika: väiksemaid rikkumisi suudavad rahuldavalt lahendada muud talitused

Järelevalvekomitee on teadlik sellest, et alati ei ole finantsmõju peamine asjaolu, mille põhjal otsustatada, kas juurdlus algatada või mitte. OLAF on kohustatud arvesse võtma ka muid asjaolusid, nagu teabe poliitiline tähtsus ja ühenduse maine, ning pidama kinni komisjoni nulltolerantsipoliitikast pettuse ja korruptsiooni suhtes. Loomulikult ei tähenda see seda, et OLAF peaks töötlema igat liiki esialgset teavet ja uurima kõiki juhtumeid, sõltumata nende finantsmõjust.

Järelevalvekomitee on tuvastanud väga väikese tähtsusega juhtumeid (nt ametnike esitatud valed kuluaruanded, mis hõlmavad tühiseid rahasummasid), mis oleks tulnud kohe suunata komisjoni juurdlus- ja distsiplinaarüksusele (IDOC), kes on pädev selliseid sisejuhtumeid uurima, ja ametialaste käitumisreeglite vastu eksimise juhtumeid. Järelevalvekomitee kogemus on näidanud, et OLAF saaks kasu tugevamast koostööst juurdlus- ja distsiplinaarüksusega. Seepärast on oluline, et OLAF rakendaks juurdlus- ja distsiplinaarüksusega sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumit niipea kui võimalik, et leppida kokku nendes juhtumites, mida OLAF peaks uurima, ja nendes, mis tuleks edastada komisjoni juurdlus- ja distsiplinaarüksusele, ning sellistes praktilistes küsimustes nagu toimikutele juurdepääs.

Järelevalvekomitee usub, et OLAFil oleks kasulik kooskõlas OLAFi juurdluspoliitika ja prioriteetidega välja töötada majasisene de minimis poliitika. Järelevalvekomitee leiab, et OLAF peaks võimalusel kasutama ressursse tõsisemate juhtumite uurimiseks vastavalt OLAFi kehtestatavale juurdlusstrateegiale, mille kohaselt OLAF jaotab töökoormuse ja töötajad ümber selliste juhtumite puhul, mille finantsmõju on väike.

II – 1.5. OLAFi tegevus pettusega võitlemise valdkonnas

Aruandeperioodil tegi OLAF järelevalvekomiteele regulaarseid ettekandeid pettuse ja korruptsiooni ennetamise algatuste kohta. Kuigi järelevalvekomitee toetab põhimõtteliselt OLAFi jõupingutusi pettuse ja korruptsiooni ennetamisel, leiab ta siiski, et selle valdkonna töö peaks olema lähemalt seotud OLAFi juurdluste ja operatiivtööga. Eriti on järelevalvekomitee huvitatud sellest, millisel määral kasutab OLAF juurdluste konktreetsetest tulemustest saadud kogemusi ja teadmisi, et tulla toime pettuse ja korruptsiooni valdkonna strateegiliste väljakutsetega, nagu see on sätestatud määruses (EÜ) nr 1073/1999 (14).

Võttes arvesse nii juurdlus- kui ka ennetustöö piiratud ressursse, soovitab järelevalvekomitee OLAFil seada pettuse- ja korruptsioonialane ennetustöö selgeks prioriteediks, et tagada juurdlustegevuseks vajalikud ressursid. Järelevalvekomitee rõhutab, et juurdluste käigus saadud kogemuste tegelikuks kasutamiseks OLAFi selle valdkonna algatustes tuleb suurendada teabevahetust, samuti koostööd ja kooskõlastamist OLAFi direktoraatide ja üksuste vahel, kes vastutavad pettuse ennetamise eest, ning nende direktoraatide ja üksuste vahel, kes vastutavad juurdluste eest. Selline koostöö on olulise tähtsusega OLAFi panuse seisukohast, mille andmist komisjoni talitustele OLAFilt eeldatakse.

II – 2. OLAFi juurdlusülesannete juhtimine

II – 2.1. OLAFi juurdluste menetluseeskirjad

Aprillis 2007 edastas OLAF järelevalvekomiteele menetluseeskirju käsitleva OLAFi käsiraamatu (lühiversioon) eelnõu. Järelevalvekomitee leiab, et OLAFil on vaja juurdluste läbiviimiseks selget ja praktilist juhendit, millest juurdlustöös oleks kasu. Juhendis tuleks selgitada menetlusi ja ette näha tähtajad juurdluse eri etappide lõpetamiseks. Esitatud OLAFi käsiraamatu eelnõu versioon ei vastanud komitee ootustele.

Aruande koostamise ajal tegeles OLAF menetluseeskirju käsitleva käsiraamatu eelnõu lõpliku vormistamisega, mille kohta järelevalvekomitee, pidades silmas eespool esitatud asjaolusid, tagasisidet annab.

II – 2.2. Juurdluste juhtimine

Oma volituste algusest alates on järelevalvekomitee uurinud OLAFi haldamise, juhtimise ja ülesehituse otsest mõju tema juurdlusülesannete täitmisele (15). Järelevalvekomitee on veendunud, et edusammud nendes valdkondades suurendavad OLAFi juurdlustegevuse tõhusust ja mõjusust: eriti viivituste ohjamist ning juurdluste kvaliteeti ja tõhusust. Komitee seisukoht on, et praeguse õigusliku raamistiku (16) kohaselt on OLAFi ülesehituse ja haldamisega seotud küsimuste puhul otsustusõigus üldjuhul OLAFi peadirektoril, kes on talituse juht.

Järelevalvekomitee märgib, et teatavaid edusamme on juurdluste korraldamisel juba märgata. Järelevalvekomitee tervitab direktoraadi B „Juurdlused ja operatiivtöö II” ja direktoraadi C „Operatiivtöö ja poliitika toetamine” direktorite ja direktoraatide A ja B nõunike määramist.

Aruandeperioodi lõpus kohtus komitee direktoraatide A ja B (17) direktoritega, et arutada nende töövaldkondade viimaseid arengusuundumusi ja vahetada mõtteid tuleviku üle. Järelevalvekomitee soovib luua tihedamad ja avatumad suhted OLAFi juhtkonnaga. Ta toetab OLAFi direktorite jõupingutusi juurdluste kontrollimise ja järelevalve tõhustamiseks ning on valmis OLAFit aitama ja nõustama, kus sobilik.

Lisaks soovitab komitee OLAFi juhtkonnal paremini määratleda juurdluspoliitika ja juurdluste strateegilise planeerimise, mis järelevalvekomitee arvates parandaks läbipaistvust ja lihtsustaks mahuka juurdlustöö juhtimist ning parandaks selleks vajalike ressursside tõhusat kasutamist.

Samuti julgustab komitee OLAFi juhtkonda töötama välja selgemat juhtimist ja nägemust OLAFi põhiülesandest. Järelevalvekomitee arvates esineb oht, et vähene läbipaistvus võib põhjustada viivitusi juhtumite menetlemisel, mis omakorda takistab OLAFi soovituste järelkontrolli liikmesriikides. Nende juhtumite ettekanded, mille OLAF on edastanud liikmesriikide õigusasutustele, näitavad, et mõnel juhul liikmesriikide õigusasutused selliseid juhtumeid ei menetlenud, sest juhtumi aegumistähtaeg oli saabunud enne, kui juhtum neile edastati. Lisaks näitab komitee analüüs üheksa kuu aruannete kohta, (18) et paljusid viivitusi (väikese prioriteetsuse, ressursside puudumise või taktikalise viivituse tõttu) oleks toimikute menetlemisel võimalik parema juhtimise ja kavandamisega vältida.

Samuti rõhutab komitee piisava kvaliteedikontrolli mehhanismi, viivituste ärahoidmise ja toimiva tagasisidesüsteemi ning juurdluste hindamise tähtsust. Nõuetekohase kontrollsüsteemi ja kriteeriumide olemasolu lihtsustaks OLAFi juhtkonna jaoks tulemuste järelkontrolli ning probleemsete valdkondade tuvastamist. Teisalt peaks süsteem võimaldama ka parandusmeetmeid, et võtta arvesse saadud õppetunde ja tehtud soovitusi. Kontrolli- ja tagasisidesüsteemide parandamise peamised vahendid on sisemine läbipaistvus ja suhtlus.

Järelevalvekomitee avaldas arvamuse OLAFi 2008. aasta juhtimiskava kohta, (19) milles komitee andis mitmeid soovitusi seoses juhtimise eesmärkide ja tegevusnäitajatega (20).

II – 2.3. OLAFi juurdlusülesannetega seotud haldusküsimused ja personalipoliitika

Järelevalvekomitee on seisukohal, et OLAFi peadirektor peaks vastutama Euroopa ühenduste personalieeskirjade raames tõhusa personalipoliitika kehtestamise eest, nagu see on ette nähtud komisjoni 1999. aasta otsuses (21). Lisaks peaks OLAFi peadirektor ametisse nimetava isikuna kasutama talle antud kõiki volitusi, et tagada töötajate tõrgeteta värbamine, ametisisesed ümberpaigutused ja ametist kõrvaldamine ning see, et eraldatakse OLAFi toimimiseks vajalikud töökohad ja ressursid.

Järelevalvekomitee vaatas läbi OLAFi 2009. aasta esialgse eelarveprojekti ja avaldas arvamuse, (22) milles ta eriti rõhutas personalipoliitika juurdlusüksuste vajadustega vastavusseviimise tähtsust.

Komitee arvates on seda võimalik saavutada personalistrateegia täiendamisega, mis võimaldaks jaotada ressursse vastavalt tegelikele vajadustele ja kokkulepitud prioriteetidele ning lisada uusi ressursse olulisemale juurdlustööle. Praegu puudub tasakaal ressursside jaotamise vahel operatiiv- ja mitteoperatiivtöö jaoks. OLAFi prioriteet peaks töötajate arvu suurendamise asemel olema olamasolevate majasiseste ressursside parem kasutamine.

Järelevalvekomitee rõhutab uurijate erialase ja pideva koolitusprogrammi loomise vajadust, et parandada eelkõige nende teadmisi ja oskusi seoses rahastamisalaste ühenduse eeskirjadega.

OLAFi uurijate sõltumatus on tähtis. Sellega seoses on väga olulise tähtsusega OLAFi ajutiste töötajate küsimus, eelkõige stabiilsuse, järjepidevuse ja sõltumatuse seisukohast, sest suur osa OLAFi uurijatest on tööle võetud ajutiste lepingute alusel. Järelevalvekomitee tervitab tehtud edusamme 2007. ja 2008. aastal, mil alustati ajutiste lepingute ümbervormistamisega tähtajatuteks lepinguteks ning ametikohtade täitmiseks avalike konkursside väljakuulutamise abil. Lisaks julgustab järelevalvekomitee OLAFit oma ajutisi töötajaid edutama kooskõlas Euroopa ühenduste personalieeskirjadega ja peadirektori 2005. aasta otsusega, (23) et edendada nende liikuvust, planeerides samal ajal hoolega oma värbamispoliitikat pärast nii käimasolevate kui ka kavandatavate konkursside lõpuleviimist.

III. SUHTED EUROOPA PETTUSTEVASTASE AMETI, EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, OLAFI PARTNERITE JA SIDUSRÜHMADEGA

III – 1. Suhted OLAFiga

Järelevalvekomitee on oma ametiaja algusest esitanud kaheksa arvamust (24): kolm arvamust OLAFi esialgsete eelarveprojektide kohta, üks arvamus enam kui üheksa kuud kestnud juurdlusi käsitlevate aruannete kohta, üks prima facie alusetute juhtumite kohta, üks OLAFi kavandatava reformi kohta (sealhulgas üks täiendav arvamus) ja kaks OLAFi juurdlusülesannete juhtimise kohta. Järelevalvekomitee on rahul, et enamikel juhtudel on OLAF lubanud järelevalvekomitee seisukohti arvesse võtta ja kavatseb neid täielikult rakendada.

Järelevalvekomitee leiab, et OLAF võiks julgemini esitada üksikasjalikku ja regulaarset teavet selle kohta, kuidas ta kavatseb komitee soovitusi ellu viia. Järelevalvekomitee saaks siis oma töö mõju hinnata. Järelevalvekomitee on üldjuhul veendunud selles, et tema soovitused aitavad OLAFil parandada tegevuse tõhusust, eriti ameti tegevuse sõltumatuse ja juurdlusülesannete nõuetekohase juhtimise teatavate aspektide tõhusust.

Aruandeperioodi jooksul kohtus järelevalvekomitee tööküsimuste arutamise eesmärgil korrapäraselt OLAFi peadirektori, direktorite, OLAFi kohtu- ja õigusabiüksuse kohtunike ning üksuste töötajatega. Nende arutelude põhjal jõudis komitee järeldusele, et OLAFi juurdlustegevuse olemuse, juhtimise ja personaliküsimuste ümber valitsev ebaselgus, millest oli aruandes eespool juttu, valmistab samamoodi muret nii OLAFi juhtkonnale kui ka töötajatele. OLAF on teadlik sellest, et juurdlustegevuse kavandamist ja strateegilist juhtimist tuleb kiiresti parandada. Samuti tuleb kehtestada menetluslikud prioriteedid, juurdluste läbiviimise eeskirjad ja menetlustoimingud ning neid rakendada.

Järelevalvekomitee on rõhutanud juurdluskriteeriumide ja prioriteetide tähtsust, et tagada olemasolevate ressursside optimaalne kasutamine. Järelevalvekomitee toetab OLAFi kõrgema juhtkonna seisukohti, mille kohaselt ei ole OLAFi suurem töötajate arv tingimata vajalik; pigem tuleb olemasolevaid majasiseseid ressursse ümber jaotada ja neid koolitada, et ülesandeid paremini täita. Samas nõuavad kõik need meetmed ja algatused OLAFi juhtkonnalt suuremat pühendumist ja initsiatiivi.

Aruandeperioodil kutsus OLAF järelevalvekomitee esimeest ja aruande esitajaid oma konverentsidel osalema, nendeks olid: OLAFi konverents pettusi uurivatele ametnikele Brüsselis, Eurojusti ja OLAFi korraldatud korruptsioonialane konverents Brüsselis, ICSTE/ANU/OLAF korruptsioonivastast võitlust käsitlev ühiskonverents Portugalis (25).

III – 2. Suhted ühenduse institutsioonide ning OLAFi partnerite ja sidusrühmadega

Järelevalvekomitee hoidis korrapäraseid kontakte ühenduse institutsioonide ning OLAFi partnerite ja sidusrühmadega. Komitee on valmis kohtumisteks, et vahetada seisukohti ühenduse finantshuve kahjustava pettuse, korruptsiooni ja ebaseadusliku tegevuse vastu võitlemisega tegelevate asutustega.

Nende eesmärkide saavutamiseks kohtus järelevalvekomitee komisjoni asepresidendi Siim Kallase, komisjoni peasekretäri Catherine Day, Euroopa Parlamendi eelarvekontrolli komitee (COCOBU) ja selle esimehe Herbert Böschi, COCOBU koordinaatorite ning OLAFile ja järelevalvekomiteele teavet esitava COCOBU ettekandja Ingeborg Grässle, Euroopa nõukogu sekretariaadi juures asuva justiits- ja siseküsimuste direktori Gilles de Kerchove, Sloveenia eesistumise ajal toimunud pettusevastase võitluse alase nõukogu töörühma, Euroopa andmekaitseinspektori asetäitja Joaquín Bayo Delgado ja Euroopa ombudsmani Nikiforos Diamandourosiga.

Nende arutelude põhjal järeldas komitee, et komisjoni ja OLAFi vahel oli saavutatud parem vastastikune mõistmine ja tihedam tööalane suhe; et tunti ühist muret viivituste mõju pärast sisejuurdluste käsitlemisele ja lõpetamisele; et OLAFi menetlusvõimekusest oleks palju kasu justiits- ja siseküsimuste raames ning et OLAFile tuleks mõelda ka seoses Lissaboni lepingu ja Euroopa Prokuratuuriga. Hispaania peaprokuröri kutsel ja koostöös temaga osales järelevalvekomitee asjaomasel rahvusvahelisel seminaril, mille eesmärk oli ühendada õiguse valdkonnas tegutsevad asutused, et arutada liidu finantshuve kahjustavate rikkumiste vastase võitluse tulevast raamistikku ja vahetada mõtteid OLAFi rolli kohta selles uues struktuuris.

Komitee kohtus ka Hispaania peaprokuröri Candido Conde-Pumpido ja Belgia peaprokuröri Johan Delmullega, et hinnata nende OLAFi juurdlusaruannete kvaliteeti ja kasulikkust, mis on edastatud liikmesriikide õigusasutustele, ja julgustada OLAFi ja liikmesriikide vahelist teabevahetust ning kutsuda üles liikmesriike ennetavalt rakendama OLAFi teavitamise kohustust käsitlevaid sätteid (26). Järelevalvekomitee ülesanne on aidata OLAFil parandada kooskõlastamist ja koostööd OLAFi ja liikmesriikide vahel, mis on tähtis OLAFi juurdluste edukuse seisukohast. Arutelude raames rõhutati, et praegust koostööd ja teabevahetust prokuratuuri, kohtute ja OLAFi vahel võib lugeda heaks. OLAFi kohtu- ja õigusabiüksuse kohtunike töö on tähtis korrapäraste kontaktide ja töö seisukohast liikmesriikide õigusasutustega.

Pärast eespool nimetatud rahvusvahelist seminari sõlmiti jaanuaris 2008 Hispaania peaprokuröri ja OLAFi vaheline koostööleping. Järelevalvekomitee leiab, et OLAF peaks oma suhteid liikmesriikide ametiasutustega veelgi tugevdama, sest OLAFi tulemused sõltuvad ka sellest, kuivõrd liikmesriigid panustavad juurdluste ja järelkontrolli etappi.

Arutelu käigus Euroopa andmekaitseinspektori asetäitja Joaquín Bayo Delgadoga rõhutas järelevalvekomitee, et pidev juurdepääs OLAFi andmetele on oluline selleks, et komitee saaks täita talle õigusaktide kohaselt antud kontrollivolitust, tagades seejuures isikuandmete kaitse ja konfidentsiaalsussätete täieliku kohaldamise. Juulis 2007 esitas Euroopa Andmekaitseinspektor arvamuse, (27) milles ta jõudis järeldusele, et „ei ole alust arvata, et määruse (EÜ) nr 45/2001 sätteid on rikutud, kui kõiki arvamuses esitatud tähelepanekuid on täielikult arvesse võetud”. Järelevalvekomitee nõustus Euroopa andmekaitseinspektori soovitustega ja on valmis neid täitma.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

I. Järelevalvekomitee peamine ülesanne on OLAFi juurdluste korrapärane kontrollimine, et tagada juurdluste sõltumatu algatamine, läbiviimine ja juhtumite aruannete koostamine. See on oluline vahend OLAFi juurdluste sõltumatuse tugevdamiseks kohe algusest peale ning järelevalvekomitee annab endast selle eesmärgi nimel parima.

II. Järelevalvekomitee tunneb muret teatavate juurdluste liigse pikkuse pärast ning on kontrollinud kõiki OLAFi direktoraadi A „Juurdlused ja operatiivtöö I” juhtumeid, mida on menetletud kauem kui neli aastat ja mis on ikka veel lõpetamata. Järelevalvekomitee uuris 26 juurdlust, sekkumata nende läbiviimisse, ning tuvastas põhjendamatuid tegevusetuse perioode ja juhtumite ebaõiget kategoriseerimist. Järelevalvekomitee soovitab tungivalt, et OLAF rakendaks rangeid kontrollimehhanisme, et vältida juurdluste käigus võimalikke huvide konflikte.

III. Järelevalvekomitee on analüüsinud aruandeid (kokku 195) selliste juurdluste kohta, kus juurdlus oli kestnud üle üheksa kuu. Kontrollitakse viivituste põhjusi ja juhtumite eeldatavat lõpetamisaega. Järelevalvekomitee võtab selles küsimuses OLAFi suhtes järelmeetmeid.

IV. Järelevalvekomitee soovitab, et OLAFi kohtu- ja õigusabiüksuse kohtunikud kaasataks juurdlustesse võimalikult varajastes etappides, et võtta täielikult arvesse aegumisperioode (aegumistähtaegu) ja tagada liikmesriikide õigusasutustele edastatud juurdluste kasutamine võimalike tõenditena liikmesriikides.

V. Järelevalvekomitee on rahul 212 prima facie alusetu juhtumi valimiga, mida ta kontrollis, ning jõuab järeldusele, et praegune menetlus sellise teabe saamise korral, mis selgelt ja üheselt ei kuulu OLAFi pädevusse, on võimaldanud OLAFil sellised juhtumid kiiresti ja tõhusalt sulgeda. Siiski soovitab järelevalvekomitee viia OLAFi käsiraamatu ja tegeliku menetluskorra omavahel kooskõlla.

VI. Järelevalvekomitee leiab, et OLAF ei ole kohustatud töötlema igat liiki teavet ja uurima kõiki juhtumeid, sõltumata nende finantsmõjust. Komitee soovitab OLAFil välja töötada de minimis poliitika väikeste ja vähese finantsmõjuga rikkumiste jaoks ja kriitiliselt hinnata, kas selliseid juhtumeid võiks edastada komisjoni juurdlus- ja distsiplinaarüksusele. Lisaks soovitab komitee OLAFil rakendada juurdlus- ja distsiplinaarüksusega sõlmitud vastastikuse mõistmise memorandumit, et selgitada tööjaotus selliste juhtumite puhul.

VII. OLAF edastas järelevalvekomiteele kaks sellist juhtumit, kus institutsioon ei olnud toiminud OLAFi soovituste kohaselt. Komitee vaatas need juhtumid läbi. Järelevalvekomitee soovitab tungivalt, et OLAF korrapäraselt kontrolliks ja süsteemselt teavitaks järelevalvekomiteed kõigist sellistest juhtumitest, et seeläbi parandada OLAFi järelkontrolli tõhusust.

VIII. Järelevalvekomitee soovitab, et OLAF vaataks üle igakuiste statistiliste aruannete sisu ja vormi, sest praeguseid andmeid ei ole võimalik tõlgendada ega seostada ühegi kvaliteedinäitajaga; samuti ei saa järelevalvekomitee nende kvaliteeti kontrollida.

IX. Komitee on uurinud OLAFi juhtimise mõju tema juurdlusülesannete täitmisele ning toetab meetmeid, mis on võetud juurdluste juhtimise, eriti nende kavandamise, kontrollimise ja järelevalve parandamiseks. Järelevalvekomitee soovitab, et OLAF pööraks suuremat tähelepanu juhtimisele, strateegilisele planeerimisele ja kontrollimisele ning operatiivtöö kohta tagasiside saamisele. Eriti soovitab komitee, et OLAF määratleks paremini oma juurdluspoliitika ja töötaks välja selgemad juhtimis- ja tulevikueesmärgid, võttes arvesse oma ülesandeid ja üldisi edunäitajaid. OLAFi juhtkonna tugev pühendumine on harmoonilise ja tulemusliku töökeskkonna saavutamise eelduseks.

X. Järelevalvekomitee soovitab OLAFil välja töötada personalistrateegia ja jaotada rohkem ning parema kvaliteediga ressursse operatiivtöö jaoks, mis on OLAFi peamine tegevus. Ei ole selge, kas OLAFil on kindel õiguslik alus selliste kõrvaltegevustega tegelemiseks nagu järelkontroll ja ühenduse kuluprogrammide juhtimine. Komitee soovitab OLAFi juhtkonnal astuda samme tasakaalustamatuse kõrvaldamiseks, mida praegu esineb operatiiv- ja mitteoperatiivtöö jaoks jaotatavate ressursside vahel, ning tegeleda uurijate pideva koolitamisega.

XI. Järelevalvekomitee soovitab OLAFil teha koostööd komisjoni juhtkonnaga, et optimeerida oma personalipoliitika rakendamist. Järelevalvekomitee tervitab edusamme probleemide lahendamisel seoses OLAFi ajutiste töötajatega ning soovitab OLAFil ajutisi töötajaid edutada kooskõlas Euroopa ühenduste personalieeskirjadega.

XII. Komitee soovitab, et OLAF korraldaks oma tegevuse pettuse ja korruptsiooni ennetamise valdkonnas selliselt, et juurdlustest saadavatest kogemustest ja teadmistest saaksid praktilist kasu kõik komisjoni talitused. Järelevalvekomitee soovitab OLAFil parandada sisemist kooskõlastamist ja tagada teabe korrapärane liikumine valdkonna direktoraatide vahel.

XIII. Järelevalvekomitee leiab, et eespool esitatud soovitusi tuleks uues OLAFi käsiraamatus piisavalt arvesse võtta, sest käsiraamat on tähtis praktiline juhend juurdluste läbiviimiseks. Järelevalvekomitee on veendunud, et käsiraamat koos selgete menetluseeskirjade ja tähtaegadega loob OLAFi juurdluste jaoks põhjaliku raamistiku ja tugevdab OLAFi sõltumatust. Järelevalvekomitee aitab käsiraamatu koostamisele kaasa.

XIV. Raskuste vältimiseks järelevalvekomitee sekretariaati vajalike ressursside leidmisel teeb komitee ettepaneku, et OLAF näeks oma ametikohtade loetelus ette ka järelevalvekomitee sekretariaadi ametikohad. Komitee sekretariaadi töötajate ametissemääramine peab toimuma komitee nõusolekul, tagades seega järelevalvekomitee täieliku sõltumatuse tema ülesannete täitmisel.

(1) Esimene tegevusaruanne hõlmas ajavahemikku detsember 2005 – mai 2007 (ELT C 123, 20.5.2008, lk 1).

(2) Vt lisa 1.

(3) OLAFi järelevalvekomitee töökorra (ELT L 33, 2.2.2007, lk 1) artikkel 8.

(4) Järelevalvekomitee võttis töökorra vastu augustis 2006 ja avaldas selle veebruaris 2007 (OLAFi järelevalvekomitee töökord (ELT L 33, 7.2.2007)).

(5) OLAF avaldas 2006. aasta juunis toimunud sisekonkursi käigus kaks vaba ametikohta sekretariaadis. Üks sekretariaadi töötaja määrati ametisse jaanuaris 2007 ja teine juulis 2007.

(6) Vt lisa 5.

(7) OLAFi seitsmes tegevusaruanne 2006.

(8) Järelevalvekomitee ajavahemikku detsember 2005 – mai 2007 käsitleva tegevusaruande III soovitus ja järelevalvekomitee arvamus nr 1/2007 (4. lisa).

(9) Direktoraat B (4 üksust): põllumajandus; tolliküsimused I; tolliküsimused II; struktuurimeetmed. Direktoraat A (4 üksust): sisejuurdlused: Euroopa institutsioonid; sise- ja välisjuurdlused: ELi asutused, otsekulud ja välisabi; välisabi.

(10) Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7.

(11) Määruse (EÜ) nr 1073/1999 põhjendus 10 ja artikkel 9.2.

(12) Vt otsus 4/10/2006, juhtum T-193/04, HMT versus komisjon (punkt 69).

(13) 25. veebruari 2005. aasta OLAFi käsiraamatu osa 3.3.3.1, lk 76.

(14) Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 1 lõige 2.

(15) Vt 17. oktoobri 2007. aasta esimese tegevusaruande (ELT C 123) järeldused ja aruandele lisatud järelevalvekomitee arvamus nr 1/2007 „OLAFi enam kui üheksa kuud kestnud juurdluste aruanded”.

(16) Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikkel 12 ja komisjoni otsuse nr 352/1999 artikkel 5.

(17) Direktoraat A (4 üksust): sisejuurdlused: Euroopa institutsioonid; sise- ja välisjuurdlused: ELi asutused; otsekulud ja välisabi; välisabi. Direktoraat B (4 üksust): põllumajandus tolliküsimused I; tolliküsimused II; struktuurimeetmed.

(18) Järelevalvekomitee arvamus nr 1/2007 „OLAFi enam kui üheksa kuud kestnud juurdluste aruanded”.

(19) Vt lisa 4.

(20) Vt lisa 4.

(21) Komisjoni 28. aprilli 1999. aasta otsuse (EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1) artikkel 6.

(22) Vt lisa 5.

(23) OLAFi peadirektori otsuse „Uue värbamispoliitika ja OLAFi ajutiste töötajate kohta” artiklis 1 on sätestatud, et „ajutisi töötajaid võib üks kord üle viia kategooria/teenistusgrupi järgmisele kõrgemale palgaastmele peadirektori otsuse alusel ja pärast konsulteerimist ühiskomiteega”.

(24) Vt lisa 2, mis sisaldab nende järelevalvekomitee arvamuste loetelu, mis on vastu võetud ajavahemikul 1. detsembrist 2006 kuni 31. maini 2008.

(25) Instituto Superior de Ciźncias do Trabalho e da Empresa / Australian National University / OLAF.

(26) Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikkel 7.

(27) Euroopa andmekaitseinspektori arvamus OLAFi eelnevat kontrollimist Euroopa andmekaitseinspektori poolt käsitleva teatise kohta vastavalt juurdlusülesannete regulaarsele seirele ja täitmisele. Juhtum 2007-0073, 19. juuli 2007.

LISA 1 JÄRELEVALVEKOMITEE KOOSOLEKUTE KALENDER 2007 Kuu Koosoleku kuupäev JUUNI Teisipäev, 19. juuni – kolmapäev, 20. juuni JUULI Esmaspäev, 9. juuli – teisipäev, 10. juuli SEPTEMBER Teisipäev, 18. september – kolmapäev, 19. september OKTOOBER Teisipäev, 16. oktoober – kolmapäev, 17. oktoober NOVEMBER Esmaspäev, 26. november – teisipäev, 27. november DETSEMBER Teisipäev, 11. detsember – kolmapäev, 12. detsember 2008 Kuu Koosoleku kuupäev JAANUAR Kolmapäev, 23. jaanuar VEEBRUAR Teisipäev, 26. veebruar – kolmapäev, 27. veebruar APRILL Teisipäev, 1. aprill – kolmapäev, 2. aprill Esmaspäev, 28. aprill – teisipäev, 29. aprill MAI Teisipäev, 27. mai – kolmapäev, 28. mai

LISA 2 JÄRELEVALVEKOMITEE ARVAMUSTE LOETELU, MIS ON VASTU VÕETUD AJAVAHEMIKUL 1. DETSEMBRIST 2006 KUNI 31. MAINI 2008 2006 Arvamus nr 1/2006 „OLAFi 2007. aasta esialgne eelarveprojekt” Arvamus nr 2/2006 „Määruse (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta) reform” Täiendav arvamus „Määruse (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta) reform” Arvamus nr 3/2006 OLAFi tulemusnäitajate kohta 2007 Arvamus nr 1/2007 „OLAFi enam kui üheksa kuud kestnud juurdluste aruanded” Arvamus nr 2/2007 „OLAFi 2008. aasta esialgne eelarveprojekt” 2008 Arvamus nr 1/2008 „Ilmselgelt asjakohatud juhtumid (Prima facie non-cases)” Arvamus nr 2/2008 „OLAFi 2008. aasta juhtimiskava” Arvamus nr 3/2008 „OLAFi 2009. aasta esialgne eelarveprojekt”

LISA 3 Brüssel, 28. märts 2008 Teema: Euroopa Parlamendi otsus ühenduste finantshuvi kaitse ja pettuste tõkestamise kohta/Aastaaruanne 1. OLAFi järelevalvekomitee otsustas oma 18. ja 19. septembri 2007. aasta koosolekul analüüsida ilmselgelt asjakohatute juhtumite (prima facie non-cases) käsitlemist OLAFis. 2. Selleks et OLAFil oleks võimalik keskenduda tähtsamatele juhtumitele, võttis ta ilmselgelt asjakohatute juhtumite käsitlemiseks 2004. aastal kasutusele lihtsustatud menetluse. Lihtsustatud menetlust rakendatakse kõigi selliste juhtumite suhtes, mille asjaolude põhjal on selge, et need ei kuulu mingil juhul OLAFi pädevusse (1) (näiteks kolmanda riigi kodaniku kaebus, mille kohaselt kohalikud finantsasutused on teda valesti maksustanud). Kõnealune menetlus vabastab OLAFi kohustusest algatada ametlik menetlus, anda juhtumile hinnang ning menetlus seejärel lõpetada. 3. Aastatel 2003–2007 menetles OLAF 894 ilmselgelt asjakohatut juhtumit. OLAFi järelevalvekomitee koostas pisteliselt representatiivse valimi, mis hõlmas 212 ilmselgelt asjakohatut juhtumit, ent jälgis valimi koostamisel, et kõnealused juhtumid hõlmaksid juurdluste ja operatiivtööga tegelevate direktoraatide kõiki tegevusvaldkondi. Seoses sellega tuleb märkida, et tolli, sigaretikaubanduse ja käibemaksu valdkonnas esineb ilmselgelt asjakohatuid juhtumeid harva. Pärast isikuandmete kaitset käsitlevate küsimuste lahendamist võimaldas OLAF järelevalvekomiteele piiramatu juurdepääsu kõigile pisteliselt valitud juhtumitele. 4. Kontrollimise tulemused võib kokku võtta järgmiselt. 4.1. OLAF rakendab ilmselgelt asjakohatute juhtumite käsitlemise menetlust nõuetekohaselt. — Eriti kehtib see järgmiste sageli esinevate juhtumite puhul: — anonüümsetest allikatest saadud teave; — rahurikkujatelt saadud teave; eraisikute õigusvaidlusi käsitlev teave; — Euroopa Liidu rahalistest vahenditest täielikult sõltumatuid riiklikke programme käsitlev teave; — mõne ühenduse poliitika või programmi rakendamist käsitlev teave. Sellised juhtumid on sageli seotud ühise põllumajandus- ja struktuuripoliitikaga. Kõnealuste juhtumite puhul peab OLAF tuvastama asjaomase projekti ja uurima asjaolusid pädevate riiklike asutuste või põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi või regionaalpoliitika peadirektoraadi kaasabil. Kui uurimise käigus selgub, et kahtlused ei ole põhjendatud, käsitatakse juhtumit ilmselgelt asjakohatu juhtumina ja selle menetlemine lõpetatakse. OLAF võiks kõnealused juhtumid ka asjakohatute juhtumitena lõpetada. Ilmselgelt asjakohatute juhtumite käsitlemise menetluse eelis on aga see, et OLAFi juhtkond ei pea andma juhtumile hinnangut ega seda arutama. Seega on juhtumi haldamine sama tulemuse juures (menetluse lõpetamine) hõlpsam. — Komisjoni distsiplinaaramet (IDOC) teavitab OLAFit ametialase üleastumise kahtlusest ja küsib, kas OLAF soovib juhtumiga tegeleda. Kui OLAF juhtumiga tegeleda ei soovi, käsitatakse seda ilmselgelt asjakohatu juhtumina ja selle menetlemine lõpetatakse. Seega võimaldab ilmselgelt asjakohatute juhtumite käsitlemise menetlus OLAFil kiiremini ja suurema halduskoormuseta lõpetada nende juhtumite menetlemine, mis ei kuulu tema pädevusse. 4.2. Mõnel juhul rakendatakse ilmselgelt asjakohatute juhtumite käsitlemise menetlust ka olukorras, mida OLAFi tööjuhendis esitatud mõiste ei hõlma. Toome selle kohta kaks näidet. — OLAFi tasuta telefonile helistab anonüümne isik, kes on väidetavalt täheldanud kõrvalekaldumisi Euroopa Liidu rahaliste vahendite kasutamises, ning kes annab oma kontaktnumbri. OLAF püüab korduvalt helistaja kohta lähemat teavet saada. See osutub võimatuks: anonüümse helistaja antud telefoninumber on kehtetu või helistaja ei vasta võetud kõnedele. Sellisel juhul ei ole võimalik tuvastada uurimise algatamiseks vajalikke piisavalt tõsiseid kahtlusi, nagu näeb ette Euroopa Kohtu praktika. OLAFil on õigus menetlus lõpetada. — Mõne menetluse puhul algatab OLAF kõigepealt uurimise, ning kui selle tulemustest nähtub, et tegemist on ilmselgelt asjakohatu juhtumiga, menetlus lõpetatakse. Järelevalvekomitee tervitab asjaolu, et OLAF ei käsita juhtumeid ennatlikult ilmselgelt asjakohatute juhtumitena ning ei lõpeta nende menetlemist kohe, vaid alles pärast asjaolude uurimist. — OLAF ei ole kontrollitud juhtumite puhul kasutanud kordagi võimalust lõpetada ilmselgelt asjakohatute juhtumite käsitlemise menetluse abil selliste juhtumite käsitlemine, mille puhul oleks igal juhul tulnud algatada uurimine. Kokkuvõte Pisteline kontroll näitas, et ilmselgelt asjakohatute juhtumite käsitlemise menetlus võimaldab OLAFil tema pädevusse mittekuuluvate juhtumite menetlemise kiiremini ja suurema halduskoormuseta lõpetada. OLAF rakendab kõnealust menetlust asjakohase ettevaatusega. Järelevalvekomitee ei tuvastanud pistelise kontrolli käigus ühtegi juhtumit, mille puhul oleks tulnud rakendada teistsugust menetlust ja algatada tavapärane uurimine. (1) OLAF, tööjuhend, lk 76: „Ilmselgelt asjakohatud juhtumid (prima facie non-cases): Kui OLAFile edastatakse teave, mis ilmselgelt ei kuulu tema pädevusse, võib vastutav üksuse juhataja teha ettepaneku kõnealust teavet hindamiseks mitte edasi suunata. Üksuse juhataja peab täitma vormi ilmselgelt asjakohatu juhtumi kohta (2. lisa, vorm 19), millele peab oma allkirja andma ka direktoraadi B juhataja ja mis tuleb koos laekunud teabega saata arhiivi registreerimiseks. Juhtumite haldussüsteemis tehakse asjakohane kanne, aga juhtumi staatuse kohta märgitakse, et selle menetlemine on lõpetatud.”

LISA 4 Brüssel, 26. veebruar 2008 OLAFi järelevalvekomitee sekretariaat sai OLAFi 2008. aasta juhtimiskava 2008. aasta jaanuaris. Järelevalvekomitee arutas seda sama aasta jaanuari ja veebruari koosolekutel, pöörates erilist tähelepanu OLAFi juurdlustegevusele. Järelevalvekomitee tervitab selgete eesmärkide ja mõõdetavate tõhususnäitajate (tulemusnäitajad ja eesmärgid) vastuvõtmist ning loodab, et need aitavad parandada OLAFi tegevuse tõhusust ja läbipaistvust ning tema vastutust. Järelevalvekomitee märgib, et võrreldes 2007. aastaga on OLAF muutnud oma strateegilist ja tegevuseesmärki ning nüüd on eesmärk „pettuste määra vähendamine miinimumini” endise „nulltolerantsi” asemel. Kuna muutus on märkimisväärne, tuleks täpsustada „minimaalse pettuste määra” mõistet. See aitaks muuta eesmärgid selgemaks ja hinnata, kuidas OLAFi tegevus aitab kaasa üldeesmärgi täitmisele. Võttes arvesse, et OLAFi vahendid on väga piiratud, on järelevalvekomitee seisukohal, et OLAFi üldine juhtimiseesmärk peaks olema võitlus raskete, st suure finantsmõjuga pettusejuhtumitega. See aitaks parandada ameti mainet ning tõhustada ühenduse vahendite kasutamist. Kuid 2008. aasta juhtimiskavas seda eesmärki ei ole. Mis puudutab tulemusnäitajaid ja nelja valdkonna konkreetseid eesmärke, kahtleb järelevalvekomitee, kas on realistlik seada eesmärgiks juhtumite arv, mille puhul menetluse lõpul esitatakse soovitused, mille alusel algatada distsiplinaarmenetlus, kuna juurdluse algusjärgus on keeruline ennustada selle lõpptulemust. Samuti on keeruline hinnata eesmärgile vastavust nende juhtumite puhul, kus OLAFil ei ole juhtroll, vaid abistav, järelevalve- ja koordineeriv roll. Neid juhtumeid on aga üha rohkem. Järelevalvekomitee kahtleb, kas näitaja „Suurendada OLAFi soovituste alusel algatatavate kohtu- ja distsiplinaarmenetluste arvu” on asjakohane, kuna selle eesmärgi saavutamine ei sõltu OLAFist. Pealegi ilmneb 2006. aasta juhtimiskava täitmise vahekokkuvõttest, et OLAF ei saa liikmesriikide kohtuasutustelt järjekindlat ja usaldatavat teavet oma soovituste alusel algatavate menetluste kohta. Järelevalvekomitee arvates oleks palju kasulikum võtta eesmärgiks parandada OLAFi ja liikmesriikide ametiasutuste vahelist teabevahetust. Seetõttu soovitab järelevalvekomitee muuta niipea kui võimalik selgemaks soovituste alusel meetmete võtmise õigusliku aluse ning meetmetega seotud ülesanded ja vastutuse. See ülesanne tuleks lisada 2008. aasta juhtimiskavva. 2007. aasta juunis OLAFi esindajatega peetud koosolekul osutas järelvalvekomitee muu hulgas, et OLAFil puudub õiguslik alus rahaliste järelmeetmete võtmiseks komisjoni nimel. Mis puutub finantsmõjusse, siis tuleks selle arvutamise suunised erinevat tüüpi juhtumite puhul kindlaks määrata enne, kui kinnitatakse asjakohane juhtimiskava eesmärk. Järelevalvekomitee on seisukohal, et praegu kasutavad kaks juurdlust läbi viivat direktoraati ja erinevad struktuuriüksused finantsmõju arvutamiseks erinevaid meetodeid. Pärast suuniste kehtestamist tuleks nad seostada vähese tähtsusega riigiabi andmise poliitika elluviimise strateegiaga ning lahendada olemasolevate vahendite kulutõhusa kasutamise küsimus. 2008. aasta juhtimiskavas nähakse ette, et OLAFi juurdlused viiakse lõpule mõistliku ajaga, st keskmiselt 24 kuuga (tulemusnäitaja 2.1). Järelevalvekomitee märgib OLAFi tegevuse aastaaruannete alusel, et viimase kolme aasta jooksul ei ole suudetud seda eesmärki täita. Kuigi aastail 2005–2007 oli juurdluste keskmine pikkus 24–28 kuud, ei ole käesolevas juhtimiskavas eesmärki muudetud. Järelevalvekomitee kahtleb eesmärgi täidetavuses ja realistlikkuses ning arvab, et eesmärgi saavutamiseks tuleks valida tõhusamad juhtimisvõtted. Teiseks, juhtumite algatamise ja lõpetamise suhe (tulemusnäitaja 2.2) peaks olema ühe lähedal ja kui võtta arvesse uute juhtumite menetlemise algatamist kalendriaastal, on see määr varem ka saavutatud. Kuid kuna kõnealuse eesmärgi saavutamine ei aita vähendada lõpetamata juhtumite arvu, soovib järelevalvekomitee teada, milliseid meetmeid kavatseb OLAFi juhtkond võtta, et viia lõpule käsilolevad juhtumid (2007. aasta detsembris umbes 400 juhtumit). Muude tugimeetmete puhul on järelevalvekomitee seisukohal, et mõned eesmärgid (eesmärgid 3 ja 4) on nii üldised, et neid on keeruline mõõta, näiteks meetmed „suhete ja koostöö süvendamine Europoli ja Eurojustiga”, „kõiki partnereid hõlmava kontaktivõrgustiku loomine”, „OLAF kui hinnatud koostööpartner, kelle abi on alati oodatud” ja „OLAFi operatiivtöö kogemuste tõhusam rakendamine ning juurdlustulemuste parem kasutamine pettuse ja eeskirjade eiramise tõkestamiseks”. Järelevalvekomitee soovib, et OLAFi 2008. aasta juhtimiskavas käsitletaks ka tema soovituste rakendamist.