ET Euroopa Liidu Teataja C 423/9

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2014/C 423/08

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„CHOURIÇA DE CARNE DE MELGAÇO”

EÜ nr: PT-PGI-0005-01011-2.7.2012

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus

„Chouriça de Carne de Melgaço”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Portugal

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.2. Lihatooted (kuumtöödeldud, soolatud, suitsutatud jne)

3.2. Selle toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Chouriça de Carne de Melgaço” on hobuserauakujuline suitsuvorst, mida säilitatakse jahedas ning mille valmistamiseks on kasutatud sea kaelatükki, pekki, nahalõikmeid ja rasva.

Vorsti füüsikalised omadused on järgmised.

Välimus

Silinderjas hobuserauakujuline helepruuni värvusega vorst, mille pikkus on 30–35 cm ja läbimõõt 2–3 cm.

Vorsti välispind on üsna sile, helepruuni värvi ja pisut niiske.

Sisu

Lõikamisel paljastub tihke marmorja mustriga sisu, milles liha ja pekk on ebaühtlaselt jaotunud. Vorst on poolkõva konsistentsiga.

Keemilised omadused

Parameeter Keskmine Lubatud hälve Maksimum Miinimum pH 5,37 0,24 6,07 5,03 Niiskusesisaldus (%) 25,87 5,87 37,83 9,65 Valgud (%) 28,58 4,77 38,15 21,4 Rasvad (%) 40,56 8,98 55,3 26,6 Kloriidid (NaCl) (%) 3,13 1,66 5,83 1,03

Organoleptilised omadused

Lõhn: intensiivne suitsulõhn.

Tekstuur: väga mahlakas ja õrn.

Maitse: intensiivne, mõõdukalt happeline ja terav, soolane, tugevalt suitsune.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

„Chouriça de Carne de Melgaço” toorainena kasutatakse sea kaelatükki, pekki, nahalõikmeid ja rasva, mida saadakse bisaro tõugu sigadelt või nende ristanditelt, kelle tapaeelne eluskaal on vähemalt 110 kg ja vanus vähemalt 32 nädalat.

Lihale lisatakse küüslauku, sibulat, magusat ja/või vürtsikat paprikat, soola, loorberit, valget vinho verde’t või samalaadset veini, vett.

Kestana kasutatakse sea peensoolt, mis on eelnevalt pestud ja töödeldud.

Vorstide „Chouriça de Carne de Melgaço” suitsutamisel kasutatakse järgmiste liikide kuiva ja vaiguvaba puitu:

tamm (Quercus);

leetpõõsas (Cytisus spp. ja Cytisus baeticus);

kask (Betula Celtiberica);

kanarbik (Eriça).

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

„Chouriça de Carne de Melgaço” tootmise etapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas, on järgmised: liha valimine, lõikamine, ettevalmistamine, maitsestamine ja laagerdamine; soolte ettevalmistamine, täitmine ja sidumine; vorstide suitsutamine ja kuivatamine.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Märgisel peab olema lause „Chouriça de Carne de Melgaço – Indicação Geográfica Protegida” („Chouriça de Carne de Melgaço” – kaitstud geograafiline tähis) ja toote „Chouriça de Carne de Melgaço” järgnevalt esitatud logo.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

„Chouriça de Carne de Melgaço” tootmise geograafiline piirkond hõlmab Melgaço kommuuni kõiki omavalitsusüksuseid: Alvaredo, Castro Laboreiro, Chaviães, Cousso, Cristóval, Cubalhão, Fiães, Gave, Lamas de Mouro, Paços, Paderne, Parada do Monte, Penso, Prado, Remoães, Roussas, S. Paio ja Vila.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Piirkonna loodusolud tagavad liha töötlemiseks soodsa mikrokliima, mida kohalikud elanikud on iidsetest aegadest peale ära kasutanud.

Melgaço kommuun on ümbritsetud Serra da Galiza ja Vale do Minho mäeahelikest, piirkond asub merepinnast kõrgemal kui 1 300 meetrit ning sellele on iseloomulikud väga külmad talved, mil keskmine minimaalne õhutemperatuur ei ületa 11 °C.

Kohalik elanikkond on ammustest aegadest tänaseni järginud traditsioone, mis on seotud seakasvatuse ja -aretamisega, vorstide valmistamise meetoditega ning oskusteabega, kuidas mitmesugust liha kasutada ja pika aja jooksul säilitada.

Geograafilises piirkonnas esineb rikkalikult sealseid iseloomulikke puittaimi, nt tamme (Quercus), kaske (Betula Celtiberica) leetpõõsast (Cytisus spp., Genista spp. ja Cytisus baeticus) ning kanarbikku (Erica), mida kasutatakse „Chouriça de Carne de Melgaço” suitsutamisel.

5.2. Toote eripära

Vorste „Chouriça de Carne de Melgaço” eristab muudest sama kategooria toodetest ebaühtlase ja selgelt nähtava marmorja mustriga sisu ning väga mahlane ja õrn tekstuur. Vorstile on iseloomulik mõõdukalt happeline ja vürtsikas, soolane ja intensiivne suitsune maitse.

„Chouriça de Carne de Melgaço” muud iseloomulikud tunnused on selle suurus (30–35 cm), hobuseraua kuju ning ainult naturaalsete seasoolte ja looduslike tootmismeetodite kasutamine. Täiendav eripära on valge vinho verde või samalaadse veini lisamine vorstimassi ettevalmistamisel.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Piirkonna eripära on märkimisväärselt mõjutanud „Chouriça de Carne de Melgaço” tootmise tehnoloogiat ja omadusi.

Pikka aega oli Melgaço piirkond raskesti ligipääsetav. Just isoleeritus on võimaldanud seakasvatusega seotud traditsioonidel (nt sigade tapmine talve alguses) mõjutada liha töötlemist ja säilitamist hõlmava kohaliku oskusteabe kujunemist, lähtudes keskkonnaga kohandatud meetoditest (säilitamine jahedas ja suitsutamine). Kõige selle eesmärk oli tagada elanike ellujäämine.

Melgaço elanikud on oskusteavet edasi andnud põlvest põlve; see on oskus hakkida liha ja pekk õiges vahekorras üliväikesteks tükkideks (2–3 cm), et vorstisegus oleks liha ja pekk vajalikus tasakaalus ning tuleks esile sisu ebaühtlane ja selgelt nähtav marmorjas muster, et täidetud vorsti saaks painutada ning selle struktuur oleks mahlane ja õrn.

Vorstisegu valmistamine hõlmab liha maitsestamist looduslike koostisainetega (küüslauk, sibul, magus ja/või vürtsikas paprika, sool, loorber, valge vinho verde või samalaadne vein, vesi), seejärel hoitakse segu umbes nädal aega jahedas ruumis temperatuuril, mis ei tohi ületada 11 °C, ja segatakse kaks korda päevas. Oskusteave tagab kõigi koostisosade vajaliku proportsiooni ja tootmisprotsesside õige ajastatuse, mis kindlustab „Chouriça de Carne de Melgaço” intensiivse, mõõdukalt happelise ja vürtsika ning soolase maitse.

Naturaalse seasoole kasutamine, selle ettevalmistamine ja täitmine vorstimassiga, mida täitmise ajal tihendatakse, annab tootele iseloomuliku mahlaka ja õrna tekstuuri ning tagab selle iseloomuliku läbimõõdu.

Teine kohalike elanike kasutatud meetod on suitsutamine, mille puhul jäetakse vorstid umbes 15 päevaks suitsuma, põletades aeglaselt kuiva vaiguvaba puitu selliselt, et leek oleks väike, kuid tekiks palju suitsu.

Määratletud geograafilises piirkonnas on soodne kasvukliima kohalike vaiguvabade puittaimede jaoks, mida kasutatakse vorstide suitsutamiseks.

Talvine madal temperatuur võimaldab kasutada värske liha töötlemiseks looduslikke meetodeid, mille tulemusena füüsikalis-keemilised muutused vorstis toimuvad aeglaselt.

Pärast 15 päeva kestvat suitsutamist järgneb vorstide kuivatamine jahedas hästi õhutatud ruumis (sequeiro). Vorstide säilitamiseks kasutatakse meetodeid (eelkõige säilitamist jahedas), mis takistavad nende omaduste halvenemist ning tagavad tootele „Chouriça de Carne de Melgaço” iseloomuliku tugeva suitsuse maitse. Loomulikult aitavad need meetodid kaasa toote maitseomaduste ja lõhna kujunemisele ning kõnealuste omaduste pikaajalisele säilimisele.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 (3) artikli 5 lõige 7)

http://www.dgadr.mamaot.pt/images/docs/val/dop_igp_etg/Valor/CE_chourica_carne_Melgaco_IG.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealune märkus 2.