I.Sissejuhatus

Aruanne annab ülevaate ELi maanteevedude valdkonna sotsiaaleeskirjade rakendamisest liikmesriikides ajavahemikul 1. jaanuarist 2015 kuni 31. detsembrini 2016. Samuti on välja toodud olulisimad probleemid järgmises neljas õigusaktis sätestatud õigusnormide täitmise tagamisel ja kohaldamisel:

1) määrus (EÜ) nr 561/2006 (sõiduaja määrus), milles on kehtestatud ööpäevase ja iganädalase sõiduaja, vaheaegade ning ööpäevaste ja iganädalaste puhkeperioodide miinimumnõuded;

2) direktiiv 2002/15/EÜ (autovedudega seotud tööaja direktiiv), milles on sätestatud ringi liikuvate töötajate tööaja korralduse eeskirjad. Selles on sätestatud maksimaalsele nädalasele tööajale, minimaalsele vaheajale ja öötööle kohaldatavad nõuded. Direktiivi kohaldatakse juhtidele, kes jäävad sõiduaja määruse kohaldamisalasse;

3) direktiiv 2006/22/EÜ (täitmise tagamise direktiiv), milles on kehtestatud minimaalsed teedel ja veoettevõtjate valdustes tehtavate sõiduaja määruse täitmise kontrollide määrad, et kontrollida sõiduaja määruse sätete järgimist;

4) määrus (EL) nr 165/2014 (sõidumeerikute määrus), milles on sätestatud sõidumeerikute paigaldamise ja kasutamise nõuded sõiduaja määruse kohaldamisalasse kuuluvate sõidukite jaoks.

Aruande aluseks on sõiduaja määrus artikkel 17 ja autovedudega seotud tööaja direktiivi artikkel 13 ning see sisaldab kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid andmeid teedel ja ettevõtjate valdustes tehtud kontrollide ja avastatud rikkumiste kohta. Samuti märgitakse aruandes, kuidas on kasutatud määruse (EÜ) nr 561/2006 artiklis 13 sätestatud erandeid. See sisaldab ka kvalitatiivset teavet autovedudega seotud tööaja direktiivi rakendamise kohta. Komisjoni aruandega on kaasas komisjoni talituste töödokument, kus on täiendav teave karistuste ja liikmesriikide koostöö kohta, kontrolliasutuste märkused ja muu täpsem statistika. Aruanne on neljaosaline: I osas tehakse kokkuvõte liikmesriikide esitatud andmete kvaliteedist ja nende esitamise õigeaegsusest; II osa sisaldab liikmesriikide esitatud kvantitatiivsete kontrolli- ja rikkumisandmete analüüsi; III osas kirjeldatakse üldjoontes direktiivi 2002/15/EÜ rakendamist liikmesriikides ja IV osas on esitatud aruande peamised järeldused.

Andmete esitamine

Liikmesriikide aruanded direktiivi 2002/15/EÜ ja määruse (EÜ) nr 561/2006 sätete rakendamise kohta tuleb esitada parandatud ja täiendatud standardvormis, mis on kehtestatud komisjoni 30. märtsi 2017. aasta rakendusotsusega .

Kõik liikmesriigid on andmed esitanud, kuigi paljud ei teinud seda õigeks ajaks. Määrusega (EÜ) nr 561/2006 seotud andmete kvaliteet on üha parem. Peaaegu kõik liikmesriigid esitasid nõutud põhjaliku liigilise statistika teedel ja ettevõtjate valdustes tehtud kontrollide kohta. Karistuste, rahvusvahelise koostöö, riiklike õigusaktide muudatuste ja tehtud järelduste kohta esitatud teave võiks siiski parem olla.

Peale selle teavitasid liikmesriigid komisjoni sõiduaegu, vaheaegu ja puhkeaegu käsitlevate sätete kohaldamise eranditest kooskõlas määruse (EÜ) nr 561/2006 artikliga 13. Ajakohastatud erandiloetelu on kaasasolevas dokumendis ja komisjoni veebisaidil .

Autovedudega seotud tööaja direktiivi rakendamise teavet veel kõik riigid esitanud ei ole ning kontrollide ja tulemuste statistika on esitanud vaid vähesed . Paljud liikmesriigid põhjendasid andmete esitamata jätmist sellega, et aruandeperioodil ei ole riiklikes õigusaktides midagi muudetud. Üldkokkuvõttes esitasid liikmesriigid väga vähe ajakohastatud kvantitatiivseid andmeid, mistõttu on hindamine raske. Sellepärast palub komisjon tungivalt, et järgmiseks aruandeperioodiks esitataks direktiivi 2002/15/EÜ rakendamise ja täitmise tagamise kohta põhjalikumaid kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid andmeid, kuna muidu ei ole võimalik koostada sõiduaja määruse artiklis 17 sätestatud nõuetele vastavat aruannet.

II. Määruse (EÜ) nr 561/2006 rakendamine ELis

1.Kontrollid

Direktiivi 2006/22/EÜ artikli 2 kohaselt peavad liikmesriigid looma teedel ja kõikide transpordiliikide ettevõtjate valdustes tehtavate asjakohaste ja regulaarsete kontrollide süsteemi. Need kontrollid peavad hõlmama igal aastal ulatuslikku ja esindavat valimit ringi liikuvatest töötajatest, sõidukijuhtidest, veoettevõtjatest ja sõidukitest. Nimetatud artiklis on ka sätestatud, et kontrollida tuleb vähemalt 3 % määruse (EÜ) nr 561/2006 kohaldamisalasse kuuluvate sõidukite juhtide tööpäevadest .

Komisjonile esitatud riiklikest andmetest on näha, et ELis kontrollitud tööpäevade koguarv on vähenenud umbes 12,8 %, mis tähendab, et kontrollida oli vaja varasema 151 miljoni asemel 131,7 miljonit tööpäeva. Varasemate aruandeperioodide (2011–2012 ja 2013–2014) vahel toimunud 4,8 % vähenemisega võrreldes on see järsem kahanemine. Kui aga vaadata riikide andmeid, näib, et see võib peamiselt olla tingitud kolmes liikmesriigis kontrollitud tööpäevade vähenemisest. Täpsem teave on esitatud kaasasolevas aruandes.

Nagu jooniselt 1 näha, kontrolliti ELis keskmiselt 6,3 % tööpäevadest (2013–2014 kontrolliti 7 %) – seda on kaks korda rohkem, kui direktiivis nõutud.

Enamik liikmesriike kontrollis direktiivis nõutud miinimumist rohkem tööpäevi. 3 % alammäära ei saavutanud siiski kolm liikmesriiki: Kreeka, Madalmaad ja Malta. Kui Malta ja Madalmaade kontrollid jäid veidi alla alammäära, siis Kreeka kontrollitud tööpäevade osakaal oli sellest märgatavalt väiksem ja väheneb eelmiste aastatega võrreldes jätkuvalt. Komisjon jälgib ka edaspidi muutusi nendes liikmesriikides ja võtab kõige raskematest juhtumitest alates meetmeid, et tagada direktiivi 2006/22/EÜ nõuetekohane kohaldamine.

Direktiivi 2006/22/EÜ artiklis 2 on sätestatud teedel ja ettevõtjate valdustes tehtavate kontrollide osakaal, milleks on vastavalt vähemalt 30 % ja 50 %. Tuleks rõhutada, et see osakaal arvutatakse kontrolliasutuste poolt tegelikult tehtud kontrollide arvu, mitte kontrollitavate tööpäevade miinimumarvu põhjal. Kui vaadata alammäära täitnud liikmesriikide andmeid, siis ainult kuues neist on teedel ja ettevõtjate valdustes tehtud kontrollide suhe nõuetekohane. Keskmiselt kontrolliti 74 % tööpäevadest teedel ja 26% ettevõtjate valdustes. Eelmise aasta 23 %ga võrreldes on ettevõtjate valdustes tehtud kontrollide arv veidi kasvanud. Nagu juba eelmises aruandes mainitud, on Iirimaa 30 % asemel kontrollinud teedel vaid 7 %. Lisateave teedel ja ettevõtjate valdustes tehtud kontrollide riikliku osakaalu kohta on joonisel 2.