Komisjon on mures, et mitmed uue mitmeaastase finantsraamistikuga seotud ettepanekud tagada lihtsam ja tugevam raamistik ei pälvi kaasseadusandjate juures tähelepanu. Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles võtma käimasolevatel läbirääkimistel neid aspekte rohkem arvesse.

Komisjon on lisanud mitmeid elemente ettepanekutesse, milles käsitletakse järgmise mitmeaastase finantsraamistiku programmide uut põlvkonda, eesmärgiga tõhustada tulemusraamistikku ning lihtsustada eeskirju ja protsesse, et vähendada makseid mõjutavate vigade esinemise riski. Seeläbi saab mitmete poliitikavaldkondade üldiste eesmärkide täitmisel keskenduda rohkem tõhususele, samas unustamata vajadust tagada, et finantstehingute veatase ei ületaks mõistlikku taset.

2012. aasta tegevusaruande kehtivate juhiste kohaselt tuleb volitatud eelarvevahendite käsutajatel parandada oma aruandlust selle kohta, kuidas nad on volinike kolleegiumi seatud poliitikaeesmärkide saavutamiseks kasutanud neile eraldatud rahalisi vahendeid ja inimressursse ning kuidas asjaomane poliitika on ELi ühiskonnale andnud lisandväärtust. Komisjon kujundab aegamööda sel viisil tulemustekeskset tegevusmalli, mille täielikuks rakendamiseks kulub mitu aastat. Osaliselt seetõttu, et on vaja välja töötada uued statistilised ja muud vahendid. Seega jääb kesksele kohale arutelu rahastamiskõlblikkuse ja maksete korrektsuse üle, kuid sellele lisandub poliitika tulemuslikkuse teema, ning komisjon peab olema valmis asjakohaselt reageerima sellisele uue suundumusele.

Iga-aastased tegevusaruanded on olulised teabeallikad, eelkõige kontrollikojale ja eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile. Alates 2011. aastast on komisjon teinud parlamendi, nõukogu ja kontrollikoja toetusel tööd selleks, et näidata kulude kvaliteedi ja ELi eelarve lisandväärtuse olulisust. Näiteks on komisjon esitanud ulatusliku aruande ELi kulutuste lisandväärtuse kohta, et toetada oma ettepanekuid järgmise mitmeaastase finantsraamistiku uue põlvkonna programmide kohta.

Volinike kolleegium delegeerib poliitiliste ja eelarve täitmisega seotud eesmärkide rakendamise peadirektoritele ja talituste juhatajatele, kes volitatud eelarvevahendite käsutajatena saavad tegutsemiseks vahendid. Sellist detsentraliseeritud eelarve täitmist iseloomustab erinevate osalejate vastutuse selge kindlaksmääramine. Volitatud eelarvevahendite käsutajatel on täielikud volitused, et määrata kindlaks kõige asjakohasemad ja tõhusamad kontrollisüsteemid, mille abil tagada nende vastutusalasse kuuluvate vahendite usaldusväärne ja tõhus haldamine. Iga-aastased tegevusaruanded on peamine vahend, mille abil volitatud eelarvevahendite käsutajad annavad aru oma vastutusalasse kuuluvate personali- ja finantsressursside haldamise kohta. Volitatud eelarvevahendite käsutajad annavad oma ülesannete täitmisest aru iga-aastases tegevusaruandes ja dokumenteerivad kõik vahendite haldusega seonduvad küsimused, mida on vaja kolleegiumile esitada. Need iga-aastased tegevusaruanded sisaldavad muu hulgas allkirjastatud kinnitavat avaldust finantstehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Iga-aastases tegevusaruandes kinnitatakse sõnaselgelt, et vastutavat/vastutavaid volinikku/volinikke on enne kinnitava avalduse lõplikku allakirjutamist teavitatud iga-aastase tegevusaruande põhiaspektidest, sealhulgas kavandatavatest reservatsioonidest.

2011. aasta koondaruandes antud juhiste kohaselt on koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmisega tegelevad peadirektoraadid püüdnud täiendavalt ühtlustada olulisuse määramisel kasutatavat lähenemisviisi, tuginedes järgmisele: a) riiklikele haldus- ja kontrollisüsteemidele antud hinnang; b) iga-aastastes kontrolliaruannetes riiklike asutuste poolt kajastatud veamäärade kasutamine ja c) kumulatiivse allesjäänud veamäära arvutamine.

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat juhib ühtekuuluvuspoliitika talitustes kasutatavate kvantifitseerimispõhimõtete täiendamist. Komisjon kasutab seda ülesannet selleks, et võtta 2013. aasta lõpuks vastu otsus ühtlustada see lähenemisviis kõikides talitustes, kes tegelevad koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmisega. Lähenemisviisi kohaldatakse ka teatavate teiste talituste tegevusele, kus hanked moodustavad märkimisväärse osa nende eelarvest.

Komisjon teeb peasekretariaadile ja eelarve peadirektoraadile ülesandeks jätkata peadirektoraatidele ja talitustele suuniseid andmist kehtivate eeskirjade, juhendite korrapärase läbivaatamise, iga-aastaste tegevusaruannete projektide kvaliteedi kontrolli, vastastikuste eksperdihinnangute andmist käsitlevate koosolekute ning asjakohase koolituse korraldamise abil. Kehtivate eeskirjade 2013. aasta täiendus, milles nähakse ette aruandevormid, peaks talituste tööd lihtsustama ning samal ajal tagama, et talituste tegevus on vastavuses uue finantsmäärusega.

Pärast sisekontrollitalituse tehtud auditit komisjoni iga-aastaste tegevusaruannete koostamise kohta on seda protsessi veelgi täiendatud. Esiteks, vastastikuste eksperdihinnangute andmist käsitlevate koosolekute töökord on kehtestatud nn vastastikuste ootuste dokumendis. Teiseks, peadirektoraatidel palutakse teada anda, kuidas nad kajastavad vastastikuste eksperdihinnangute järeldusi oma lõplikus iga-aastases tegevusaruandes, või esitada selgitused, kui nad ei nõustu kõnealuste soovitustega (täida-või-selgita-põhimõte). Kolmandaks, rohkem tähelepanu on pööratud iga-aastastes tegevusaruannetes esitatud järeldustele, sealhulgas reservatsiooni esitamise või esitamata jätmise põhjustele. Järeldused on aluseks kinnitavale avaldusele. See protsess, mis toetub iga-aastaste tegevusaruannete kvaliteedi süstemaatilisel analüüsimisel, on toonud kaasa suurema selguse, ühtsuse ja vastavuse kehtivatele eeskirjadele.

2012. aasta tegevusaruannetes selgitatakse, mida on ette võetud nende küsimuste osas, millele kontrollikoda tähelepanu juhtis. Komisjon on rahul, et kõik komisjoni talitused on tegelenud tähelepanekutega, mis kontrollikoda tegi 2011. aasta juhtkonna esitatud teabe kohta, ning aitavad käsitleda ka iga-aastaste tegevusaruannete usaldusväärsuse probleeme, mis esitati eelarve täitmise aruande kinnitamise resolutsioonis.

Oma 2011. aasta aruandes hindas kontrollikoda mitme 2011. aasta tegevusaruande kvaliteeti. Kontrollikoda leidis, et kuue tegevusaruande puhul oleks reservatsiooni kohaldamisala või ulatus võinud olla laiem. Samas tunnistas ta, et allesjäänud veamäära arvutamise uutest juhistest on olnud kasu, eelkõige ühtekuuluvuspoliitika peadirektoraatide ning teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi iga-aastaste tegevusaruannete koostamisel.

Uus finantsmäärus sisaldab sätteid, mille kohaselt peab talitus edastama teabe nii oma kui ka nende liikmesriikide sisekontrollisüsteemide kohta, kus kohaldatakse koostöös toimuvat eelarvetäitmist, samuti sellise süsteemiga kaasnevate kontrollimistega seotud tulude ja kulude prognoosi ning vigade eeldatava riskimäära hinnangu, kui seadusandjale esitatakse kulusid käsitlevad uued või muudetud ettepanekud. Lisaks nõutakse finantsmääruses, et volitatud eelarvevahendite käsutajad võtaks kontrollisüsteemide sisseseadmisel arvesse riske ja kulutasuvust ning esitaksid iga-aastases tegevusaruandes üldhinnangu kontrollimistega seotud kulude ja tulude kohta. Juhul kui veamäär on püsivalt kõrge tuleb teha kindlaks puudused, analüüsida võimalike parandusmeetmetega seotud kulusid ja tulusid ning võtta või esitada asjakohased meetmed.

2012. aasta novembris esitas komisjon teist korda aruande ELi rahanduse tulemuspõhise hindamise kohta. ELi toimimise lepingu artikli 318 kohase aruande eesmärk on anda ülevaade ELi programmide eesmärkidest ning saavutatud mõjust ja tulemustest. Komisjon teeb tööd selleks, et pidevalt parandada kõnealust aruandlust, näiteks ühtlustades seda olemasoleva strateegilise planeerimise programmitööga. Selline ühtlustamine tähendab, et tulemusnäitajad ja -eesmärgid määratletakse halduskavades ja nende kohta antakse aru iga-aastastes tegevusaruannetes, mida täiendatakse hindamisaruandes kogu komisjonis tehtavate hindamistega. Hindamisaruanne võetakse vastu samaaegselt käesoleva koondaruandega.

Komisjon jätkas meetmete võtmist, et muuta liikmesriikides tolli- ja käibemaksu sissenõudmist tõhusamaks ja tulemuslikumaks, määrata kindlaks maksudest kõrvalehoidmise ning maksustamise vältimise kanalid ja kavad ning edendada sobivaid vastumeetmeid. Liidu tolliseadustikuga asendatud ajakohastatud tolliseadustiku täielik kohaldamine on edasi lükatud 2020. aastani, kuna praeguse majandusliku ja finantsolukorra tõttu ei ole liikmesriikidel võimalik pühenduda vajalike IT-süsteemide õigeaegsele väljatöötamisele.

Kõik peadirektorid ja talituste juhatajad on kindlaks määranud oma reservatsioonide peamised põhjused ja nende lahendamiseks vajalikud parandusmeetmed. Üldiselt tulenevad kõige sagedamini probleemid toetusesaajatele esitatud keerulistest rahastamiskõlblikkuse eeskirjadest ja riigihanke-eeskirjade ebaõigest kohaldamisest toetusesaajate poolt (sage vigade allikas koostöös liikmesriikidega ja kaudselt hallatavate rahaliste vahendite puhul). Komisjon on teinud nende kogemuste põhjal tegevuslikud järeldused ja esitanud ettepanekud järgmise põlvkonna programmide oluliseks lihtsustamiseks. Kuid siiani ei ole kaasseadusandjad komisjoni ettepanekute nendele aspektidele nõuetekohaselt vastanud.

Tuleb märkida, et talituste teatatud allesjäänud veamäär, mida kasutatakse finantsriski kindlakstegemiseks, ei ühildu täpselt Euroopa Kontrollikoja aastaaruande igas peatükis teatatud vigade määraga. Seda mitmel põhjusel, millest peamine tuleneb sellest, et allesjäänud veamäära arvutamine toimub erinevaid mitmeaastaste parandusmehhanismide mõjusid arvestades. Kontrollikoja teatatud veamäär põhineb konkreetse aasta tehingutel. See tuleks seetõttu asetada konteksti, arvestades tõhusalt rakendatud finantskorrektsioonide ja sissenõudmiste summat.

Volitatud eelarvevahendite käsutajad hindavad iga-aastastes tegevusaruannetes risksummasid, mis ulatuvad 2,6 miljardist eurost 3,5 miljardi euroni. 2012. aastal moodustab see komisjoni eelarvest ja Euroopa Arengufondi kõikidest tehtud maksetest 1,9 % ja 2,6 %. Kahes suurimas kuluvaldkonnas (põllumajandus, loodusvarad ja tervishoid ning ühtekuuluvus) ei ole nendes summades arvestatud tulevasi finantskorrektsioone ja sissenõudmisi, millega saaks korrigeerida 2012. aasta maksetega seotud puudujääke. Viimase nelja aasta (2009–2012) kogemuse põhjal saab öelda, et finantskorrektsioonid ja sissenõudmised moodustasid üksnes nendes kahes poliitikavaldkonnas aastas keskmiselt 2,4 miljardit eurot (kinnitatud/otsustatud) ja 2,2 miljardit eurot (rakendatud). Eeldades, et sama tase säilib 2012. aastal, annavad finantskorrektsioonid ja sissenõudmised kogu ELi eelarvele piisava kaitse.

Reservatsioonialuste tehingute kogumaht suurenes seetõttu, et arengu ja koostöö peadirektor esitas uue reservatsiooni, regionaalpoliitika peadirektoraat tegi ulatuse täpsema arvutuse ning põllumajanduse peadirektoraat esitas reservatsiooni toodanguga sidumata otsetoetuste kohta ühise põllumajanduspoliitika esimeses sambas, mille tulemusena esitati käesoleval aastal kvantifitseeritud finantsreservatsioon kolme liikmesriigi suhtes. Eelmisel aastal oli see mainega seotud reservatsioon ning seetõttu kvantifitseerimata.

Pärast iga-aastaste tegevusaruannete, eelkõige iga volitatud eelarvevahendite käsutaja allakirjutatud kinnitava avalduse ja esitatud reservatsioonide analüüsimist märgib komisjon, et kõik osutatud dokumendid andsid piisava kinnituse vahendite kasutamise asjakohasuse ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte järgimise kohta ning selle kohta, et rakendatud kontrollimenetlused annavad vajaliku tagatise tehingute seaduslikkusele ja korrektsusele.

Programmide pikkuse tõttu on maksete tegemise, vigade avastamise ja nende parandamise vahel kahtlemata teatud ajavahemik, seega nähtuvad siit eelised aruandluse kumulatiivse käsitluse vastuvõtmiseks. Finantskorrektsioonid näitavad tavaliselt süsteemi nõrku kohti ning need ei osuta otse konkreetsetele vigadele, mis esinevad lõplike toetusesaajate tasandil. Mitme aasta allesjäänud veamäärad ja konkreetse aruandeaasta tegevusaruannetes esitatud teave kumulatiivsete sissenõudmiste ja finantskorrektsioonide kohta on peamised näitajad, mis võimaldavad hinnata, kuidas komisjon kaitseb ELi eelarvet.

Kehtivates eeskirjades on nõutud, et peadirektoraadid esitavad vigade analüüsi aruande, teatavad vigade peamised põhjused ja meetmed nende parandamiseks ja vältimiseks. Aruandes esitatud mitme aasta allesjäänud veamäära ning sissenõudmiste ja finantskorrektsioonide kohta raamatupidamise aastaaruande lisas esitatud teabe vahel peab olema selge seos, et näidata allesjäänud finantsriski ja mõju olulisusele pärast kõiki ELi eelarve kaitsmiseks võetud meetmete kohaldamist.

Komisjon leiab, et olulisuse kriteeriumi ühtlustamiseks tehtavad jõupingutused aitavad parandada iga-aastaste tegevusaruannete ühtsust, loetavust ja läbipaistvust. Komisjon teeb põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektorile ülesandeks jätkata tublit tegutsemist ja laiendada olulisuse kriteeriumide ühtlustamist vastavalt koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise suunistele. Komisjon teeb põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadile ülesandeks analüüsida nende liikmesriikide olukorda, kus veamäär on üle 2 %, ja eelkõige uurida põhjalikult liikmesriikide auditiarvamusi ja asjaomaste veamäärade kohta esitatud statistikat.

2012. aasta tegevusaruandes järgis põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektor integreeritumat lähenemisviisi, avaldades kõikidele rakenduskavade kontrollisüsteemidele komisjoni poolt antud hinnangu tulemused, võttes arvesse sertifitseerimisasutustelt, kontrollikojalt ja oma auditi leidude seast saadud kindluse erinevaid tasemeid. Tulemused on peamiselt näha esimese samba (otsetoetus) põhisüsteemides. Sellist lähenemisviisi kohaldatakse vastavalt vajadusele ning laiendatakse esimese samba ülejäänud osale ja teisele sambale (maaelu areng). Seeläbi on võimalik täpsemalt määrata riski suurust.

Traditsioonilised omavahendid moodustavad 16 453 miljonit eurot ELi 2012. aasta eelarve kogutuludest. Traditsiooniliste omavahendite määramise ja kogumisega tegelevad liikmesriigid. Kolmveerand neist summadest makstakse liidu eelarvesse, ülejäänud veerand jääb kogumiskulude katteks liikmesriigile. Belgia on oma geograafilise asukoha tõttu väga oluline traditsiooniliste omavahendite rahastaja ja tema osa moodustas 2012. aastal kõikidest traditsioonilistest omavahenditest 9,7%. Komisjoni läbiviidud kontrollimiste ja kontrollikoja auditite käigus on selgunud, et ülekantud summade ja aluseks olevate raamatupidamisdokumentide kooskõlastamine kujutab endast probleemi. Võetud on leevendavaid meetmeid, sealhulgas on tõhustatud sisekontrolli. Kuid lõplikku finantsmõju ei saa siiski mõõta, kuna välisauditi tulemus ei ole veel teada. Eelarve peadirektor jättis seetõttu jõusse reservatsiooni Belgia tollivormistus- ja raamatupidamissüsteemide usaldusväärsuse ebapiisava kinnituse kohta.

4.2Põllumajandus: turg ja otsetoetused

Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektor esitas 2012. aasta tegevusaruandes kolm reservatsiooni. Üks nendest on seotud otsetoetusega. Tuginedes peatükis 3.4 kirjeldatud ulatuslikumale lähenemisviisile, oli tootlikkusega sidumata otsetoetuse allesjäänud veamäär 2,4 %. See uus finantsreservatsioon moodustab suurima osa komisjoni kogu tegevuse selle osa tõusust, millele reservatsioon on seatud. Kui arvata välja kolmes liikmesriigis (Bulgaaria, Portugal ja Prantsusmaa) avastatud väga kõrged veamäärad, siis oleks allesjäänud veamäär 1,68 % ehk allpool olulisuse künnist. Põllumajanduse ja maaeluarengu peadirektor leiab, et nende riikide jaoks on vaja tegevuskavasid, ning on esitanud nende suhtes reservatsiooni. Peadirektoraat uurib lähemalt ka ülejäänud liikmesriikide olukorda, kus veamäär on üle 2 %. Nende liikmesriikide puhul katavad käimasolevad nõuetele vastavuse kontrollimised ELi eelarve finantsriski. Lisaks töötatakse välja üldist tegevuskava, et suurendada liikmesriikide kontrollisüsteemidest saadavat kindlust.

4.3Maaelu areng, keskkond, kalandus ja tervishoid

Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektori tehtud reservatsioon maaelu arengu meetmete kulutuste kohta jäeti jõusse hoolimata asjaolust, et liikmesriikidelt saadud kontrollistatistika kohaselt oli veamäär allpool olulisuse künnist. Kuid arvestades kahtlusi seoses mõne liikmesriigi kontrolliandmete kasutatavusega ja samuti Euroopa Kontrollikoja teatatud veamäära, tuli mõnede liikmesriikide statistikast tulenevat veamäär uuesti läbi vaadata. Konkreetsete poliitikaeesmärkide saavutamiseks on maaelu arengule seatud väga palju keerukaid tingimusi. See suurendab vigade tegemist toetusesaajate hulgas ning muudab riiklike ametiasutuste tehtava kontrollimise raskemaks ja kulukamaks.

Komisjon teeb aktiivselt koostööd kõikide liikmesriikide valitsusasutustega, et leida süsteemsete vigade põhjused ning määrata kindlaks võimalikud parandusmeetmed. Nõukogus 29. novembril 2012. aastal toimunud arutelud tuginesid vastutavatele ministritele saadetud kirjalikule teabele. Euroopa maaelu arengu võrgustikku kasutatakse ekspertide teadlikkuse tõstmiseks. Mõned liikmesriigid (Portugal, Hispaania, Bulgaaria ja Itaalia) on juba muutnud oma maaelu arengu programme, et vähendada rakendamisel esinevat vigade riski. Parlamenti ja nõukogu teavitatakse nimetatud läbivaatuse peamistest tulemustest. Maaelu arengu komitee abil jätkab komisjon suuniste andmist liikmesriikidele, kuna nemad töötavad välja järgmisi maaelu arengu programme.

Kuna tegevuskava ei ole veel täielikult rakendatud, jäeti samuti jõusse mainega seotud reservatsioon puuduste kohta sertifitseeritud mahetoodete järelevalve- ja kontrollisüsteemis. Edasiste paranduste hulka kuulub ELi järelevalve liikmesriikide ja kolmandate riikide kontrollisüsteemide, sealhulgas ELi imporditavate mahetoodete sertifitseerimise eest vastutavate kontrolliasutuste üle.

Merendus- ja kalandusasjade peadirektor jättis jõusse kalanduse arendusrahastut käsitleva reservatsiooni seoses ühe Saksamaa programmiga, mille lõppmenetlus on käimas (makseid ei ole tehtud alates 2009. aastast), kuid mille allesjäänud korrektsioon on hinnanguliselt 5,3 miljonit eurot. Peadirektor esitas samuti reservatsiooni, milles käsitletakse Euroopa Kalandusfondi haldamis- ja kontrollisüsteeme üheksas liikmesriigis seoses deklareeritud kulude rahastamiskõlbmatusega. Asjaomaste programmide maksete tegemine on katkestatud.

Kliimameetmete peadirektor jättis jõusse oma varasema reservatsiooni seoses komisjoni maine kahjustamisega, mis tulenes ELi heitkogustega kauplemise süsteemi riiklikes registrites toimunud turvanõuete märkimisväärsest rikkumisest. Alates 2012. aastat on riiklikud registrid asendatud ühtse liidu registriga. Turvalisuse edasiseks suurendamiseks mõeldud tegevuskavaga on seotud kliimameetmete peadirektor ja informaatika peadirektor ning julgeoleku direktoraat. 2012. aastal ei esinenud ühtegi tõsist turvaprobleemi, kuid väljakutseid selles valdkonnas tekib pidevalt. Sel põhjusel kavandatakse 2013. aastal läbi viia riskide süvaanalüüs.

Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektor jättis jõusse reservatsiooni, mis käsitleb nende kulunõuete täpsust, mille liikmesriigid on esitanud loomahaiguste likvideerimise ja seire programmide raames toiduainete ja sööda valdkonnas. Tuvastatud vigade põhiallikaks on liikmesriikide esitatud kulunõuded, milles ei kohaldata õigusaktides sätestatud abikõlblikkuse eeskirju nõuetekohaselt. Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektor on eelmistel aastatel juba võtnud mitmeid meetmeid veamäära vähendamiseks toiduainete ja sööda puhul, kuid õigusaktide muudatused avaldavad allesjäänud veamäärale mõju alles 2014. aastast.

4.4Regionaalpoliitika, energeetika ja transport

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektor esitas kaks reservatsiooni: üks finantsreservatsioon / mainega seotud reservatsioon ajavahemiku 2000–2006 kohta seoses kolme liikmesriigi üheksa rakenduskava haldus- ja kontrollisüsteemidega ning Ühtekuuluvusfondi kahe sektoriga; ajavahemiku 2007–2013 kohta tehtud reservatsioon käsitleb Euroopa Regionaalarengufondi ja Ühtekuuluvusfondi kindlaksmääratud rakenduskavade haldus- ja kontrollisüsteeme 16 liikmesriigis, 11 piiriülest programmi ning Euroopa territoriaalse koostöö programme ja Aadria mere piirkonna riikide ühinemiseelse abi programmi. Puudujäägid on seotud näiteks sertifitseerimistegevusega, kõrgete veamääradega, riigihanke eeskirjade järgimisega ning toimingute valiku menetlustega. Riski kogusumma on hinnanguliselt 320 miljonit eurot, mis vastab 0,9 %-le aasta vahemaksetest.

Komisjon märgib, et reservatsiooniga seotud Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Ühtekuuluvusfondi programmide arv vähenes 123-lt 86-ni pärast parandusmeetmete võtmist eelkõige teatud liikmesriikides (Prantsusmaa, Läti ja Madalmaad ning mõned Itaalia programmid) ja komisjoni talituste poolt.

Regionaal- ja linnapoliitika peadirektori iga-aastases tegevusaruandes tuuakse esile pärast kõikide auditituleuste kättesaamist need pingutused, mida tehti katkestamiste ja peatamistega seotud sisemenetluste kiirendamiseks.

Energeetika peadirektor esitas mainega seotud reservatsiooni, kuna Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava toetuste saajad ei järgi alltöövõttu tehes riigihanke eeskirju.

Komisjon tervitab energeetika peadirektoraadi lähenemisviisi, mille kohaselt auditeeritakse kõik Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava lõppmaksed ning samuti paljud esimesed vahemaksed, tagades (programmi lõpuks), et kõik võimalikud enammaksed on kindlaks määratud ning asjaomased meetmed võetud.

Energeetika peadirektor ning liikuvuse ja transpordi peadirektor tunnevad samuti muret seoses kuuenda ja seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi kohta esitatud reservatsioonidega. Need on esitatud allpool peatükis 4.7 Teadusuuringud ja teised sisepoliitika valdkonnad.

4.5Tööhõive ja sotsiaalküsimused

Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektor esitas kaks reservatsiooni: ühe seoses Euroopa Sotsiaalfondi (2000–2006) kindlaksmääratud rakenduskavade haldus- ja kontrollisüsteemiga neljas liikmesriigis ning teise seoses Euroopa Sotsiaalfondi (2007–2013) kindlaksmääratud rakenduskavadega 11 liikmesriigis ja ühinemiseelsete programmidega nii Türgi kui ka endise Jugoslaavia Makedoonia vabariigi jaoks. Mõlemad reservatsioonid esitati, kuna kindlaksmääratud rakenduskavade haldus- ja kontrollisüsteemide peamistes aspektides täheldati tõsiseid puudusi.

Riski kogusumma on hinnanguliselt 68,9 miljonit eurot, sealhulgas 68 miljonit eurot Euroopa Sotsiaalfondi jaoks, mis vastab 0,63 %-le aasta vahemaksetest, ning 0,9 miljonit eurot ühinemiseelse abi rahastamisvahendi jaoks, mis vastab 1,5 %-le aasta vahemaksetest.