Kuna COVID-19 kriisi tõttu on tulevastel aastatel vaja rohkem rahalisi vahendeid, eeskätt tervishoiusektori jaoks, on käesolevas aruandes analüüsitud ka õigusnormide rikkumist tervishoiutaristusse tehtavate investeeringute valdkonnas. See analüüs näitab, et tervishoiutaristut mõjutavad eelkõige riigihanke-eeskirjade rikkumised. Muud peamised õigusnormide rikkumised tulenesid projektide ja meetmete rahastamiskõlbmatusest ning lepingutingimuste ja eeskirjade eiramisest.

Kulude poolel tundub see vähenemine aga olevat seotud pigem ELi vahendite kasutamist käsitlevate kuluprogrammide tsükli kui avastatud pettuste arvu tegeliku vähenemisega. Programmitöö tsüklite analüüs näitab, et pettusekahtluste ja pettuste avastamise tase on stabiilne.

See suundumus on eriti ilmne pettuste puhul, mis on viimase viie aasta jooksul järjepidevalt vähenenud.

Riigi tasandil võtsid liikmesriigid vastu mitmesuguseid meetmeid, et parandada oma suutlikkust pettusi ära hoida ja avastada. Enamik teatatud meetmetest olid suunatud ELi vahendite haldamisele ja kontrollimisele. Teatati ka valdkonnaülestest meetmetest, mille eesmärk on:

Euroopa Liidu Kohtu praktika ELi finantshuvide kaitsmise valdkonnas täienes kahe märgilise tähtsusega kohtuotsuse võrra (Vialto vs. komisjon ja Dalli vs. komisjon). Mõlemad olid seotud Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlustega.

2019. aasta aprillis võttis Euroopa Komisjon vastu komisjoni uue pettustevastase võitluse strateegia ja on teinud sellest ajast tööd selle nimel, et täita strateegia aluseks olevad seitse eesmärki, eelkõige need, mis käsitlevad pettustevastase võitluse komisjonisisese koordineerimise tõhustamist ja pettustevastase võitlusega seotud analüüsivõimekuse, sealhulgas komisjoni kasutatavate andmete kvaliteedi parandamist.

Direktiiv võeti vastu 23. oktoobril 2019. Liikmesriikidel on kuni 2021. aasta detsembrini aega, et see oma siseriiklikkusse korda üle võtta.

Direktiivi (EL) 2019/1937 (edaspidi „rikkumisest teavitamise direktiiv“) eesmärk on parandada liidu õiguse ja poliitika rakendamist teatavates valdkondades, tagades kõrgetasemelise kaitse isikutele, kes teatavad rikkumistest sellistes valdkondades, kus rikkumised võivad avalikku huvi tõsiselt kahjustada ja kus rikkumisi saavad avalikustada (või teevad seda kõige paremini) ainult isikud, kes omavad siseteavet. Need valdkonnad hõlmavad ELi finantshuvide kaitset, rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist, siseturuga seotud rikkumisi, sealhulgas kuritahtlikke kokkuleppeid, mille eesmärk on saada äriühingule maksusoodustusi ja hiilida kõrvale seadusest tulenevatest maksukohustustest, ning riigihankeid käsitlevate liidu õigusaktide rikkumist.

Lõpule viidi hankevoorud, mis olid vajalikud renoveerimistööde tegemiseks Euroopa Prokuratuuri asukohas Luxembourgis. Jätkus Euroopa Prokuratuuri töötajate värbamise protsess – 2019. aasta lõpuks oli tööle võetud üheksa töötajat. Peale selle võttis komisjon vajalikud meetmed, et ette valmistada Euroopa Prokuratuuri spetsiaalse kriminaalasjade haldamise süsteemi väljaarendamine. See on keskne vahend Euroopa Prokuratuuri tegevuses.

·analüüs, milles käsitletakse liikmesriikide ja Euroopa asutuste peamisi saavutusi ELi kulude ja tuludega seotud pettuste ja õigusnormide rikkumiste avastamisel. See põhineb eeskätt avastatud rikkumistel ja pettustel, millest liikmesriigid on teatanud vastavalt valdkondlikele eeskirjadele.

See on komisjoni 31. aastaaruanne ELi finantshuvide kaitse ja pettustevastase võitluse kohta (edaspidi „finantshuvide kaitse aruanne“).

Tulude poolel on asjaomased summad alates erandlikust 2018. aastast märgatavalt vähenenud. Pettusekatseid tehti kõige enam taas päikesepaneelide puhul. Jätkuvalt kujutasid endast märkimisväärset ohtu tulupettused, mis on seotud ELi imporditud kauba väärtuse tegelikust väiksemana näitamisega, seda ka e-kaubanduses. OLAFil oli oluline roll selliste pettuste avastamisel.

Tihedas koostöös kulutuste eest vastutavate talituste ja komisjoni kesktalitustega leppis OLAF 2019. aastal kaasseadusandjatega kokku, et standardsätted Euroopa Liidu finantshuvide kaitse kohta lisatakse kõikidesse valdkondade kaupa ühtlustatud õigusaktidesse, mis käsitlevad 2020. aasta järgseid kuluprogramme (mille eelarve täitmine toimub otse, kaudselt ja jagatult). Need sätted kajastavad finantsmääruses kehtestatud nõudeid ja muu hulgas tuletatakse nendega meelde, et liidu finantshuve tuleb kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad pettuste ja muude rikkumiste ärahoidmist, avastamist, korrigeerimist ja uurimist. Iga isik või üksus, kes saab liidu rahalisi vahendeid, peab tegema liidu finantshuvide kaitseks täielikku koostööd, andma komisjonile, OLAFile, Euroopa Prokuratuurile ja Euroopa Kontrollikojale vajalikud juurdepääsuõigused ning tagama, et kõik liidu vahendite kasutamisse kaasatud kolmandad isikud annaksid neile institutsioonidele samaväärsed õigused.

Juhtimiskorda parandati juba 2018. aastal, suurendades komisjoni üldjuhatuse rolli pettustevastases võitluses, ning 2019. aasta lõpuks tugevdati pettuste ennetamise ja tuvastamise võrgustikku (FPDNet) temaatiliste allrühmade loomisega. See oli osa 63 meetmest, mida on kavas järgmistel aastatel järk-järgult rakendada kooskõlas komisjoni uuele pettustevastase võitluse strateegiale lisatud spetsiaalse tegevuskavaga.

29. aprillil 2019 võttis komisjon vastu uue pettustevastase võitluse strateegia. Strateegia põhineb komisjonisiseste meetmete üksikasjalikul riskihindamisel ja selles on kindlaks tehtud kaks peamist tõhustamist vajavat valdkonda: i) pettusi käsitlevate andmete kogumine ja analüüsimine ja andmeanalüüs ning ii) komisjoni talituste vaheline koostöö ja koordineerimine. Need aspektid on seega uue pettustevastase võitluse strateegia keskmes. Ühtlasi kujutavad need endast eelmise strateegia komisjonisisese hindamise tulemuste järelmeetmeid.

·Nõudega, et OLAF peab kasutama oma juurdlusvolitusi täiesti sõltumatult, nagu on sätestatud otsuse 1999/352/EÜ, ESTÜ, Euratom artiklis 3, kuivõrd ta tagab oma juurdluste erapooletuse, õigluse ja objektiivsuse, antakse üksikisikutele õigusi.

·Telefonikõnede logide taotlemine on seadusjärgne juurdlusmeede ning OLAFi valimise ja läbivaatamise üksus ei pea selle õiguspärasust ametlikult kontrollima; selline ametlik kontroll on vajalik ainult juurdlusmenetlusi käsitlevate suuniste artikli 11 lõikes 2 sõnaselgelt loetletud ning suuniste artikli 12 lõigetes 1 ja 2 osutatud juurdlusmeetmete puhul.

·OLAFi lõpparuannetes ei ole vaja uuesti täies ulatuses esitada tõendeid, millel aruanded põhinevad, vaid sellised tõendid tuleb esitada nende aruannete lisas, kui see on asjakohane.

Üldkohus lükkas tagasi hageja kahju hüvitamise nõude ja käsitleb oma otsuses paljusid õiguslikke ja faktilisi küsimusi, mille üle on viimastel aastatel arutletud. Kohtuotsuse põhipunktid on järgmised.

Vialto on kohtu otsuse edasi kaevanud ja apellatsioonkaebuse menetlemine on praegu pooleli.

Kohtuotsuses on selgelt märgitud, et OLAFil on õigus saada kohapealse kontrolli jooksul juurdepääs kõikidele tema juurdluste käsitlusalaga seotud andmetele ja dokumentidele ning teha koopiaid kõikidest dokumentidest, mis on vajalikud asjaomase kontrolli läbiviimiseks ja mille puhul tal on olemas kaalutlusruum. Ühtlasi kinnitati kohtuotsuses, et määruse (Euratom, EÜ) nr 2185/96 artikli 7 lõike 1 kohane dokumentide kogumise õigus hõlmab nende kogumist kriminalistika eesmärgil ning OLAFi taotletud digitaalset teavet andmast keeldunud ettevõtja konsortsiumist väljajätmine oli õige, sest ta rikkus oma lepingulist kohustust teha OLAFiga koostööd.

Need meetmed on oma laadilt üsna mitmekesised ja kujutavad endast seadusandlikke meetmeid, mille eesmärk on parandada haldusasutuste tõhusust ja toimimist ning saavutada riigihangete valdkonnas tõhusam finantshaldus, korralduslikke meetmeid, näiteks kokkumängitud pakkumisi käsitlev seminar, koolitus ja teadlikkuse suurendamine pettustevastase võitluse kohta, ning haldusmeetmeid, näiteks metoodilised suunised, finantskontroll ja auditid.

Peale selle määratakse finantshuvide kaitse direktiivis kindlaks Euroopa Prokuratuuri sisuline pädevus, sest neli direktiivis märgitud kuritegu kuuluvad Euroopa Prokuratuuri jurisdiktsiooni alla. Kuna finantshuvide kaitse direktiiv on seotud Euroopa Prokuratuuri loomisega, on selle õigeaegne ülevõtmine eriti oluline.

Finantshuvide kaitse direktiiviga asendatakse Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 1995. aasta konventsioon ja selle protokollid (edaspidi „finantshuvide kaitse konventsioon“) nende 26 liikmesriigi puhul, kelle suhtes direktiiv on siduv . Euroopa Liidu finantshuvide kaitse tõhustamiseks ühtlustatakse finantshuvide kaitse direktiiviga teatavate kõnealuseid huve mõjutavate kuritegude (st pettus, korruptsioon, rahapesu ja omastamine) määratlusi, karistusi ja aegumistähtaegu. See hõlmab piiriüleseid käibemaksupettuse juhtumeid, mille puhul kahju kogusumma on vähemalt 10 miljonit eurot.

Kohtu otsus on edasi kaevatud ja apellatsioonkaebuse menetlemine on praegu pooleli.

Lisaks on 16 liikmesriiki tõhustanud oma riskianalüüsi pettuste ja õigusnormide rikkumiste avastamiseks, sealhulgas IT-vahendite (nagu ARACHNE) kasutamise teel, ja 13 liikmesriiki on kasutanud ARACHNEt oma riskianalüüsi tegemisel.

Kulude poolel näitas 2018. aasta järelkontroll, et kümme liikmesriiki on võtnud vastu pettustevastase võitluse strateegia või seda ajakohastanud ning sellest komisjonile teatanud. 16 liikmesriiki ei ole pettustevastase võitluse strateegiat vastu võtnud ja neli kaalub uue strateegia vastuvõtmist või koostab seda.

24 liikmesriiki on täielikult taganud, et volitatud ettevõtjad ei ole väikese väärtusega saadetiste tollimaksuvabastuse tingimuste täitmise kontrollimisest vabastatud.

13 liikmesriiki on täielikult taganud, et järelkontrollide käigus kontrollitakse, kas kauplejad täidavad väikese väärtusega saadetiste tollimaksuvabastuse tingimusi.

Tulude poolel on 12 liikmesriiki täielikult tõhustanud ja rakendanud oma tollikontrolli strateegiaid piiriülese e-kaubanduse valdkonnas, eelkõige selleks, et hoida ära väikese väärtusega saadetiste maksuvabastuse võimalikku kuritarvitamist. Võetud meetmed ulatuvad kaupade (sealhulgas väikese väärtusega saadetiste) väärtuse tegelikust väiksema näitamise konkreetsetest riskiprofiilidest kuni liikmesriikide tollisüsteemide ajakohastamise ja tõhustamiseni. Ligikaudu pooled liikmesriigid on täielikult taganud, et elektroonilistes tollideklaratsioonisüsteemides ei rakendata taotletavat maksuvabastust automaatselt sellise kauba suhtes, mille deklareeritud tegelik väärtus ületab 150 eurot, kingitustena deklareeritud kaubasaadetiste suhtes ega kauba suhtes, mis ei vasta maksuvabastuse tingimustele.

Õigusnormide rikkumiste avastamine ja neist teatamine tähendab ühtlasi, et ELi finantshuvide kaitsmiseks on võetud parandusmeetmeid ja et vajaduse korral on algatatud kriminaalmenetlus.

15 liikmesriiki jagas oma pettusteriski hinnangutes konkreetseid tulemusi, mis saadi finantshuvide kaitse aruande järelduste kasutamisest. Seoses valdkonnaüleste küsimustega on 13 liikmesriiki täielikult hõlbustanud ja hinnanud õigusnormide rikkumise spontaanset teatamist ja tugevdanud rikkumisest teavitajate kaitset. Selle soovituse rakendamisel ei ole võrreldes eelmise aasta järelkontrolliga olulisi muutusi toimunud. Sel aastal keskendusid liikmesriigid aga teabe esitamisele oma rakendamisetapi kohta aastatel 2018 ja 2019. Mitu liikmesriiki osutas ELi rikkumisest teavitamise direktiivi eesseisvale ülevõtmisele 17. detsembriks 2021. Mõned liikmesriigid võtsid rikkumisest teavitajaid käsitlevad õigusaktid vastu juba 2019. aastal. Peale selle on 17 liikmesriiki igakülgselt edendanud süstemaatilist ja õigeaegset koostööd õigus- ja haldusasutuste vahel. Enamik liikmesriike esitas ajakohast teavet 2019. aastal läbiviidud algatuste kohta, kusjuures pettusevastastele koordineerimistalitustele on antud kaalukam roll liikmesriikide eri asutuste vahel pettustevastastes küsimustes tehtava koostöö koordineerijana.

Peale selle, et OLAF pakub osalevatele riikidele kooskõlastatud tegevuse elluviimisel vajalikku abi oma alalise tehnilise taristu, IT- ja teabevahetusvahendite kaudu, koostab ta strateegilisi analüüse ning pakub rahalist ja haldustoetust.

Lisaks tuluga seotud pettusejuhtumite uurimisele kooskõlastab OLAF ulatuslikke ühiseid tollioperatsioone, milles osalevad ELi ja ELi-väliste riikide tegevuspartnerid. Ühised tollioperatsioonid on piiratud kestusega sihipärased meetmed, mille eesmärk on võidelda pettuste ja riskikaupade ebaseadusliku üle piiri toimetamise vastu konkreetsetes riskipiirkondades ja/või tuvastatud kaubateedel.

Pettusevastane infosüsteem (AFIS) hõlmab pettusevastaste IT-rakenduste kogumit, mida haldab Euroopa Komisjon ning mille eesmärk on tagada pettusi käsitleva teabe õigeaegne ja turvaline vahetamine liikmesriikide ja ELi pädevate haldusasutuste vahel, samuti asjakohaste andmete salvestamine ja analüüsimine. Pettusevastase infosüsteemi portaal on üks ja ühine taristu järgmises lõigus loetletud teenuste osutamiseks ligi 9 000 registreeritud lõppkasutajale, kes esindavad peaaegu 1 400 pädevat talitust liikmesriikides, ELi-välistes partnerriikides, rahvusvahelistes organisatsioonides, komisjoni talitustes ja muudes ELi institutsioonides. Pettusevastase infosüsteemi programm hõlmab kaht peamist valdkonda: vastastikune abi tolliküsimustes ja rikkumisjuhtumite haldamine.

2019. aastal alustati määruse (EÜ) nr 515/97 hindamise protsessi. Pärast tegevuskava avaldamist ja komisjoni talitustevahelise juhtrühma moodustamist algatati asjaomaste sidusrühmadega sihtotstarbeline konsultatsioon, et hinnata seda, kui kasulik on olnud määrus (EÜ) nr 515/97 tollipettuste ärahoidmisel.

Määruses (EÜ) nr 515/97 (mis käsitleb vastastikust haldusabi tolliküsimustes) on kindlaks määratud see, kuidas liikmesriikide haldusasutused peaksid oma võitluses tollipettuste vastu üksteise ja Euroopa Komisjoniga koostööd tegema. Selles soositakse eriti vastastikust teabevahetust, sealhulgas kaupade ja transpordivahendite kahtlast liikumist ning kaupade ladustamist käsitleva teabe vahetamist.

Arvestades tollipettuste piiriülest laadi, on äärmiselt oluline, et liikmesriikide tolliasutused teevad üksteisega koostööd eesmärgiga ennetada ja uurida tolli- ja põllumajandusalaste õigusaktide rikkumisi ning esitada nende toimepanijatele süüdistusi.

Tubakatoodetega ebaseadusliku kauplemise tõkestamise protokoll jõustus 25. septembril 2018. Sellest ajast alates on komisjon tihedas koostöös liikmesriikidega teinud rahvusvahelisel tasandil aktiivselt tööd, milles on keskendutud tubakatoodete tarneahela kindlustamisele ja rahvusvahelisele koostööle. Enne protokolliosaliste teist kohtumist, mis on kavas 2021. aasta novembris, on komisjon teinud suuremaid jõupingutusi panuse andmiseks rahvusvahelisel tasandil tehtavasse töösse, tegutsedes muu hulgas tuvastamise ja jälgimise töörühma peamise korraldajana. Oluline aspekt on ka rahvusvaheline koostöö ning komisjon pakub abi ja koostöö töörühma aktiivse liikmena oma eksperditeadmisi. Komisjon jätkab selle töö toetamist rahvusvahelisel tasandil.

Euroopa Liidus aitas komisjon liikmesriikidel võtta kasutusele uus tubakatoodete jälgitavussüsteem, mis käivitati 20. mail 2019. Märgatav edasiminek on toimunud analüüsi ja teabe vallas, näiteks menetles sõltumatu tubakalabor 2019. aastal üle 100 taotluse. 2020. aasta keskpaigaks on kavas lõpule viia uuring ebaseaduslike tubakatoodete turu mõõtmise metoodika kindlakstegemiseks ja komisjon uuris ELi avalikku arvamust ebaseadusliku tubaka kohta, mis on oluline näitaja nõudluse poolel.

Tegevuskava rakendamine edeneb hästi ja mõned olulised meetmed on käimas või lõpule viidud. Komisjonil on mitmepoolsel tasandil juhtroll, samuti suhtleb ta kahepoolselt päritolu- ja transiidiriikidega. Sellega seoses on tähtsaks sammuks luba alustada läbirääkimisi Valgevenega tollikoostöö ja vastastikuse haldusabi lepingu sõlmimiseks.

Tegevuskavas on esitatud nii poliitikameetmed kui ka operatiivsed õiguskaitsemeetmed, sest ebaseadusliku tubakakaubanduse püsivat vähenemist on võimalik saavutada vaid nende meetmete koostoimes. Sellega seoses võib oluliste sündmustena esile tuua Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) tubaka tarbimise leviku vähendamise raamkonventsiooni tubakatoodetega ebaseadusliku kauplemise tõkestamise protokolli hiljutise jõustumise ning tubakatoodete ELi jälgitavussüsteemi loomise 2019. aastal. Need vahendid jäävad pikas perspektiivis ELi kõnealuse valdkonna poliitikameetmete põhielementideks.

Alates 2017. aastast kehtib WTO kaubanduse lihtsustamise leping (Bali leping), milles osaleb ka EL. Artiklis 12 tollikoostöö kohta on sätestatud lisavõimalused teabe vahetamiseks kolmandate riikidega, et kontrollida impordi- või ekspordideklaratsioone, kui on tekkinud põhjendatud kahtlus nende õigsuses või täpsuses.

Vabakaubanduslepingud sisaldavad tavaliselt pettustevastast klauslit, mis võimaldab toote tariifsed soodustused ajutiselt peatada, kui toime on pandud raske tollipettus või kui järjepidevalt ei tehta piisavat koostööd pettuste vastu võitlemiseks. Nimetatud klausel on kohustuslik tingimus ELi-välistele riikidele tariifsete soodustuste andmiseks. Seetõttu peab OLAF kõnealuseid läbirääkimisi äärmiselt oluliseks ja osaleb aktiivselt läbirääkimiste protsessis. 2019. aastal olid pooleli läbirääkimised Austraalia, Tšiili, Uus-Meremaa, Indoneesia ja Tuneesiaga.

ELi-väliste riikidega tehtav koostöö tollialaste õigusaktide rikkumise ennetamiseks, avastamiseks ja sellise rikkumise vastu võitlemiseks põhineb lepingutel, mis käsitlevad vastastikust haldusabi tolliküsimustes. Praegu kehtivad sellised lepingud rohkem kui 80 riigiga, sealhulgas ELi peamiste kaubanduspartneritega, kelleks on näiteks Ameerika Ühendriigid, Hiina ja Jaapan. 2019. aastal viidi lõpule läbirääkimised Andorra, Aserbaidžaani, Tšiili ja Kõrgõzstaniga ning pooleli on läbirääkimised Austraalia, Indoneesia ja Usbekistaniga. Euroopa Komisjon esitas läbirääkimisjuhised kokkuleppe sõlmimiseks Valgevenega ning nõukogu võttis need juhised vastu 2019. aasta detsembris.

2019. aastal viidi ellu OLAFi ja asjaomaste komisjoni talituste edukas katseprojekt ühise analüüsivõime vallas eesmärgiga analüüsida kaubavoogude andmeid, ühendades oma oskusteabe ja mitmed vastavates talitustes kättesaadavad andmeressursid. Analüüsi käigus tehti kindlaks mitme kaubanduse kaitsemeetmetega hõlmatud toote väära kirjeldamise suur risk, millega seoses on asjakohane võtta operatiivseid järelmeetmeid, näiteks jagada liikmesriikidele riskiteavet (riskiteabe vormid). Selle katseprojekti põhjal on komisjonis edasi arendatud tolliandmete analüüsimist, muu hulgas eesmärgiga teha ettepanek püsivama ja põhjalikuma raamistiku loomise kohta, et pakkuda tollivaldkonnas ELi tasandi andmeanalüüsi.

Tolli töö on äärmiselt oluline, et kaitsta liitu nii tuludega seotud kui ka muude riskide eest. Põhiline vahend kaitse saavutamiseks on integreeritud tegevus Euroopa tasandil eesmärgiga tugevdada tollialast riskijuhtimist ja toetada liikmesriikide tõhusat kontrolli.

Riskiteabe vorm täidetakse elektrooniliselt ja tehakse kohe kättesaadavaks kõikidele süsteemiga ühinenud tolliasutustele. Sellega tagatakse, et kindlakstehtud uusi ja olulisi riske käsitlevat teavet jagatakse võimalikult kiiresti kõikides liikmesriikides tegutsevate tolliasutustega, et kõikjal ELis oleks võimalik selliste riskidega toimetulekuks viivitamata meetmeid võtta. Samuti luuakse sellega võrdsed tingimused kauplejatele ja võideldakse ohtliku, ebaseadusliku või eeskirju eirava kaubanduse ümbersuunamise vastu.

Tolliasutuste ühise riskijuhtimissüsteemi eesmärk on pakkuda kiiret ja lihtsalt kasutatavat mehhanismi riske käsitleva teabe otseseks vahetamiseks liikmesriikide tolliametnike ja riskianalüüsi keskuste vahel. See on liidu riskijuhtimisraamistiku arendamise keskne osa, mis hõlbustab kogu ELi hõlmavat tollisekkumist suurimate riskide korral nii ELi välispiiril kui ka liidu piires.

3.3.1.Avastatud pettusejuhtumid

2019. aastal teatati pettustena 425 õigusnormide rikkumisest tulude valdkonnas. See on 21 % vähem kui viie aasta keskmine (541 õigusnormide rikkumist aastas ajavahemikul 2015–2019). 2019. aasta traditsiooniliste omavahendite hinnanguline ja kindlaksmääratud mõjutatud summa (80 miljonit eurot) on viie aasta keskmisest (98 miljonit eurot) 19 % väiksem.

2019. aastal olid pettustevastase võitluse talituste tehtud kontrollid kõige edukam meetod pettusejuhtumite ja seotud summade avastamisel. Sellele järgnesid vabastusjärgsed kontrollid. Enne kauba vabastamist tehtavad kontrollid on endiselt väga tõhusad tollimaksudest kõrvalehoidumisega seotud organiseeritud kuritegevuse ja uute petuskeemide, näiteks kauba väärtuse tegelikust väiksemana näitamise avastamisel.

2018. aasta finantshuvide kaitse aruandes esitati üksikasjalikku teavet Ühendkuningriigis avastatud tegelikust väiksema väärtuse näitamise juhtumite kohta, mis mõjutasid traditsioonilistest omavahenditest saadavat tulu. OLAFi juurdluste põhjal, mis käsitlesid Hiinast Ühendkuningriigi kaudu imporditud tekstiili ja jalatsite väärtuse tegelikust väiksemana näitamist, ning komisjoni poolt omavahendite haldamise raamistikus korraldatud uurimiste põhjal on tekkinud tõsine kahtlus, kas traditsiooniliste omavahendite (tollimaksude) summad, mille Ühendkuningriik ELi eelarvesse üle kandis, on õiged.

7. märtsil 2019 pöördus komisjon impordi väärtuse tegelikust väiksemana näitamist käsitleva rikkumisjuhtumiga Ühendkuningriigi vastu Euroopa Liidu Kohtusse. Kohtumenetlus Ühendkuningriigi vastu on veel pooleli.

Võttes arvesse kaalul oleva traditsiooniliste omavahendite kahju suurust, kontrollis komisjon 2017. ja 2019. aastal kohapeal kõikide liikmesriikide tolliväärtuse valdkonna kontrollistrateegiaid, et teha kindlaks, kas on täidetud kohustus traditsioonilisi omavahendeid nõuetekohaselt koguda ja need ELi eelarve jaoks õigel ajal kättesaadavaks teha. Selle tulemusel leiti mitmes uurimisaruandes (millest viimane viimistleti 2019. aasta lõpus), et ELi finantshuvid ei ole tõhusalt kaitstud ning selle tagajärjel jäävad ELi eelarvesse laekumata märkimisväärsed traditsiooniliste omavahendite summad. Seni on OLAF esitanud finantssoovitusi sisaldavaid uurimisaruandeid kuuele riigile (Ungari, Kreeka, Slovakkia, Tšehhi Vabariik, Malta ja Prantsusmaa). Üldiselt ei ole liikmesriigid täielikult rakendanud meetmeid, mis on vajalikud järjepidevaks võitluseks väärtuse tegelikust väiksemana näitamisega seotud pettuse vastu.

Komisjon palus juba 2018. aastal kõikidel liikmesriikidel hinnata oma kohustusi ja korrigeerida alates 2012. aastast kindlakstehtud summad. Komisjon määrab kindlaks traditsiooniliste omavahenditega seotud kahju ulatuse kõikides liikmesriikides.

3.3.2.Avastatud muud õigusnormide rikkumised

2019. aastal avastatud ja teatatud muid õigusnormide rikkumisi oli 4 237. See on 6 % vähem kui viie aasta keskmine (4 484 rikkumist aastas ajavahemikul 2015–2019). 2019. aasta traditsiooniliste omavahendite hinnanguline ja kindlaksmääratud mõjutatud summa on 397 miljonit eurot, mis on viie aasta keskmisest (407 miljonit eurot aastas) 3 % väiksem.

Muud õigusnormide rikkumised avastati eelkõige vabastusjärgsete kontrollide käigus.

4.Valdkondlikud pettustevastased poliitikapõhimõtted, meetmed ja tulemused – kulud

4.1.Liikmesriikide valdkondlikud pettustevastased poliitikapõhimõtted ja meetmed, mis hõlmavad mitut kuluvaldkonda

Liikmesriigid teatasid neljast meetmest, mis käsitlesid korraga eri vahendeid. Bulgaaria teatas oma õigusnormide rikkumise osutamist käsitleva õigusakti muutmisest. Kreeka teatas operatiiv- ja seadusandlike meetmete paketist seoses riikliku läbipaistvusasutuse loomisega. Ungari teatas operatiivmeetmete paketist, millega kaasnes toetusesaajate andmete vahetamise süsteemi edasiarendamine, ja korralduslike meetmete paketist, mis hõlmab mitut koolituskursust ELi vahenditega tegelevate institutsioonide võrgustikus.

4.2.Põllumajandus – valdkondlikud pettustevastased poliitikapõhimõtted, meetmed ja tulemused

4.2.1.Põllumajandus ja kalandus – liikmesriikide pettustevastased meetmed