[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 18.3.2009

KOM(2009) 83 lõplik/2

2009/0035 (COD)

CORRIGENDUMAnnule et remplace le document COM(2009) 83 final du 26.2.2009Concerne toutes les versions linguistiques

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse nõukogu direktiivi 78/660/EMÜ, mis käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid, seoses mikro-majandusüksustega

{SEK(2009) 206}{SEK(2009) 207}

(EMPs kohaldatav tekst)

SELETUSKIRI

1. Ettepaneku taust

1.1. Ettepaneku eesmärgid

Käesolev ettepanek muuta direktiivi 78/660/EMÜ, mis käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid (edaspidi „neljas äriühinguõiguse direktiiv”),[1] tehakse selleks, et lihtsustada ettevõtluskeskkonda ja eelkõige mikro-majandusüksuste finantsaruandluse nõudeid eesmärgiga suurendada nende konkurentsivõimet ja kasvupotentsiaali. Muudatused peaksid aitama vähendada halduskoormust ja tagama samal ajal sidusrühmade piisava kaitse ja teavitatuse ning võimaldama ühitada mikro-majandusüksuste aruandlusnõuded kasutajate ja koostajate tegelike vajadustega.

1.2. Üldine taust

8.–9. märtsi 2007. aasta Euroopa Ülemkogu rõhutas halduskoormuse vähendamise tähtsust Euroopa majanduse elavdamisel, eriti arvestades sellisest vähendamisest VKEdele tulenevat võimalikku kasu. Ülemkogu rõhutas, et halduskoormuse vähendamiseks ELis peavad EL ja liikmesriigid tegema ühiselt suuri jõupingutusi[2]. Euroopa Ülemkogu kutsus oma 2008. aasta märtsi kohtumisel komisjoni üles esitama halduskoormuse vähendamiseks uusi kiirendatud menetlusega õigusaktide ettepanekuid[3]. Raamatupidamine ja auditeerimine on määratletud peamiste valdkondadena, kus Euroopa äriühingute halduskoormust saab vähendada.

Seoses finantskriisiga koostas komisjon tarbijate ja ettevõtjate usalduse taastamiseks Euroopa majanduse elavdamise kava. Euroopa majanduse elavdamise kavas võeti kohustuseks vähendada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (edaspidi „VKEd”) ning mikro-majandusüksuste halduskoormust muu hulgas sellega, et „tühistatakse mikroettevõtjatele kehtestatud nõue koostada igal aastal raamatupidamisaruanne”[4].

Lisaks innustab Euroopa Parlament „komisjoni jätkama tööd äriühinguõiguse, raamatupidamise ning auditeerimise lihtsustamisel… eelkõige neljanda ja seitsmenda äriühinguõigust käsitleva direktiivi kaudu”[5] ning kutsub selgesõnaliselt komisjoni üles esitama õigusakti ettepanek,[6] mis võimaldab liikmesriikidel jätta kohalikud ja piirkondlikud ettevõtjad kõnealuste raamatupidamisdirektiivide reguleerimisalast välja.

Neljas äriühinguõiguse direktiiv võeti 1978. aastal vastu selleks, et kehtestada välisaruandluse ühtlustatud nõuded kõigile piiratud vastutusega äriühingutele ELis. Aastal 1983 võeti vastu seitsmes äriühinguõiguse direktiiv, millega lisati ühised nõuded konsolideeritud finantsaruannetele. Neljas ja seitsmes äriühinguõiguse direktiiv (edaspidi „raamatupidamisdirektiivid”) koos moodustavad ühenduse raamatupidamisõigustiku tuuma. Viimase 30 aasta jooksul on raamatupidamisdirektiive mitmel korral muudetud. Määruse (EÜ) nr 1606/2002 (rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta, IASi määrus)[7] vastuvõtmisega peavad börsil noteeritud (ja noteeritud võlakirjadega) äriühingud esitama rahvusvahelistele finantsaruandlusstandarditele (IFRS) vastavad aruanded ja on sellest tulenevalt vabastatud enamikust neljanda ja seitsmenda äriühinguõiguse direktiiviga kehtestatud nõuetest. Kõnealused direktiivid on aga endiselt aluseks VKEde aruandlusele ELis[8].

Raamatupidamisdirektiivid on parandanud finantsaruandluse keskkonda ELis. Ent iga kord, kui raamatupidamisdirektiividele on midagi lisatud, on sellega loodud uusi nõudeid, ja kuigi iga lisatud nõue võib olla iseenesest õigustatud, on praegu oluline kaaluda vähem kasulike nõuete väljajätmist või asendamist.

Komisjoni soovituses 2003/361/EÜ[9] on määratletud mikroettevõtjad, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad. Samas on nõupidamistel liikmesriikidega osutatud, et kõnealuses soovituses mikroettevõtjate jaoks sätestatud künnised võivad raamatupidamiseesmärkide jaoks olla liiga kõrged. Esitatud ettepanekus soovitatakse, et ELi õiguslikku raamistikku võiks lisada mikro-majandusüksused kui kõige väiksemad ettevõtjad[10]. Äriühinguid, mis oma bilansipäeval ei ületa järgnevatest kriteeriumidest kahe piirmäärasid: bilansimaht 500 000 eurot, netokäive 1 000 000 eurot ja/või keskmine töötajate arv eelarveaasta jooksul 10, käsitatakse mikro-majandusüksustena. Mikro-majandusüksuste suhtes kehtivad praegu samad eeskirjad nagu suuremate äriühingute suhtes, kuid aja jooksul on saadud aru, et nende suhtes rakendatavad põhjalikud aruandluseeskirjad ei vasta nende raamatupidamise erivajadustele, on liiga kulukad ja võivad takistada kapitali tõhusat kasutamist tootlikel eesmärkidel.

Kavandatav muudatus on neljanda äriühinguõiguse direktiivi[11] eesmärgikohane muudatus, mis peaks aitama õigusakte oluliselt lihtsustada lühikeses perspektiivis. Käesolev ettepanek on osa komisjoni käimasolevast lihtsustamisprogrammist, mis on parema õigusloome tegevuskava oluline prioriteet.

Lisaks tuleks käesolevat ettepanekut vaadelda osana neljanda ja seitsmenda äriühinguõiguse direktiivi laiemast läbivaatamisest, mis on ette nähtud komisjoni 2009. aasta kolmanda kvartali seadusandliku tööprogrammiga. ELi raamatupidamisraamistiku kavandatud ajakohastamise/muutmise raames käivitatakse varsti avalik arutelu.

2. Huvitatud isikutega konsulteerimise tulemused ja mõju hindamine

2.1. Konsulteerimine huvitatud isikutega

Komisjoni talitused viisid läbi uuringu,[12] et teha kindlaks raamatupidamisdirektiivide võimalikud kõige koormavamad nõuded. Uuringu esialgsed tulemused näitasid, et nende direktiivide lihtsustamiseks saaks teha mitmeid muudatusi.

Esialgseid ideid ja ettepanekuid on arutatud liikmesriikidega mitmetel raamatupidamise regulatiivkomitee kohtumistel alates 2006. aasta detsembrist. Nende arutelude põhjal avaldas komisjon 2007. aasta juulis teatise,[13] milles esitas raamatupidamisdirektiivide võimalikud muudatused. Komisjoni talitused esitasid kaalutavad poliitikavalikud ja tegid muu hulgas ettepaneku viia neljandasse äriühinguõiguse direktiivi sisse uus nn mikro-majandusüksuste kategooria, mille liikmesriigid võivad soovi korral jätta direktiivi reguleerimisalast välja. Enamik avalikus arutelus osalenud sidusrühmi pooldas mikro-majandusüksuste vabastamist raamatupidamisdirektiivide nõuetest, kuna see aitaks mikro-majandusüksuste halduskoormust märkimisväärselt vähendada ja soodustaks uute ettevõtete loomist.

Halduskoormust käsitlev sõltumatute huvirühmade kõrgetasemeline töörühm (edaspidi „kõrgetasemeline töörühm”)[14] arutas seda, kuidas vähendada halduskoormust äriühinguõiguse ja raamatupidamise valdkonnas, ning jõudis järeldusele, et mitmed raamatupidamisdirektiividest tulenevad kuluarvestuse kohustused ei ole vajalikud. Seepärast kutsub kõrgetasemeline töörühm oma aruandes[15] üles jõustama kiiresti liikmesriikide valikuvõimalust teha mikro-majandusüksuste suhtes erand.

2.2. Mõju hindamine

Komisjoni talitused esitasid käesoleva ettepaneku mõjuhinnangu mõju hindamise komiteele, kes kiitis selle heaks 28. jaanuaril 2009. Komitee märkused võeti arvesse.

Selles mõjuhinnangus järeldatakse, et ettepanekul jätta mikro-majandusüksused neljanda äriühinguõiguse direktiivi reguleerimisalast välja on positiivne mõju mikro-majandusüksuste aruandluskoormuse vähendamisele ja see võimaldab anda peamistele kasutajatele, võlausaldajatele ja juhtkonnale asjakohasemat ja arusaadavamat teavet, samal ajal kui ettepanekul ei ole olulist negatiivset mõju seoses välistele sidusrühmadele antava teabega, võlausaldajate kaitsega ning piiriülese kaubandusega. See mõjutab statistiliste andmete kättesaadavust mõnes liikmesriigis, mis tingib muutusi statistiliste andmete kogumises. Kõnealust küsimust on võimalik lahendada näiteks täiendavate statistiliste uuringute korraldamisega. Ettepanekuga väheneb mõnevõrra ka avalikult kättesaadava teabe hulk. Samas on avaldatud finantsaruannetel mikro-majandusüksuste jaoks piiratud tähtsus, kuna kõnealuste äriühingute töötajatel on tavaliselt otsene kokkupuude juhtkonna ja omaniku/omanikega. Üldsust huvitab mikro-majandusüksuseid käsitlev teave üldiselt väga vähe[16].

2.3. Järelevalve ja hindamine

Käesolevat ettepanekut tuleb vaadelda koos teiste neljanda ja seitsmenda äriühinguõiguse direktiivi lihtsustamise meetmetega ning nende mõju mõõdetakse ja hinnatakse koos. Komisjon jälgib rakendamist koos liikmesriikidega ja korraldab rakendamist käsitlevaid seminare. Mikro-majandusüksuste suhtes tehtava erandi mõju ja toime hindamisel keskendutakse raamatupidamiseeskirjade peamiste eesmärkide paremale ühitamisele finantsaruannete kasutajate ja koostajate vajadustega ning halduskoormuse vähendamisele.

Neljanda ja seitsmenda äriühinguõiguse direktiivi üldise ülevaatamise raames, mis on ette nähtud komisjoni 2009. aasta kolmanda kvartali seadusandliku tööprogrammiga, käsitletakse järelevalvega seotud küsimusi üksikasjalikumalt.

3. Ettepaneku õiguslik külg

3.1. Õiguslik alus

Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 44 lõige 1[17].

3.2. Subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtted

Käesolev ettepanek ei kuulu ühenduse ainupädevusse. Meetmeid on vaja võtta ELi tasandil, sest mikro-majandusüksuste finantsaruandluse kohustus tuleneb ELi direktiivist. Selleks et liikmesriigid saaksid mikro-majandusüksused kõnealustest kohustustest vabastada, tuleb muuta neljandat äriühinguõiguse direktiivi; seega on meetmete võtmine ELi tasandil õigustatud. Kavandatud muudatused on proportsionaalsed eesmärgiga vähendada mikro-majandusüksuste mittevajalikku halduskoormusust.

Ettepanekus järgitakse jätkuvalt ühenduse põhimõttelist lähenemisviisi raamatupidamist käsitlevatele ELi eeskirjadele. Ka kujutavad raamatupidamisdirektiivid endast „minimaalset ühtlustamist”[18]. See tagab proportsionaalsuse ja jätab liikmesriikidele eesmärkide täitmisel paindlikkust, minimeerides samal ajal mikro-majandusüksuste finants- ja halduskoormust. Seepärast peaksid liikmesriigid selle direktiivi rakendamisel analüüsima ja võtma arvesse siseriiklikke õigusakte ning soovitavad võivad olla täiendavad lihtsustamismeetmed liikmesriigi tasandil. Seoses sellega tuleb ka märkida, et komisjon on teadlik sellest, et liikmesriikide pädevuses on kontrollida ja jälgida, kas neljanda äriühinguõiguse direktiivi reguleerimisalast välja jäävad äriühingud täidavad ikka veel mikro-majandusüksuste kriteeriume või mitte. Liikmesriikidel on asjaomane vajalik teave (statistilised ja sotsiaalsed andmed jne). Subsidiaarsuse põhimõtet arvestades on komisjon teadlikult valinud selle valikuvõimaluse.

3.3. Vahendi valik

Kavandatava vahendiga muudetakse kehtivaid direktiive ja seega valitakse vahendiks direktiiv.

4. Lihtsustamine

Komisjon algatas 2005. aasta oktoobris oma teatise „Parem õiguslik reguleerimine majanduskasvu edendamiseks ja töökohtade loomiseks Euroopa Liidus”[19] alusel kehtivate ELi õigusaktide lihtsustamise uue etapi, koostades käimasoleva lihtsustamisprogrammi,[20] mis hõlmas algselt 2005.–2008. aastat. Komisjon esitas 2009. aasta jaanuaris Euroopa Liidu parema õigusloome kolmanda strateegilise ülevaate ja ajakohastas oma käimasolevat lihtsustamisprogrammi[21]. Käimasoleva lihtsustamisprogrammiga on ette nähtud, et komisjon võtab esitatud ettepaneku vastu 2009. aastal[22] raamatupidamisdirektiivide läbivaatamisel, et võtta arvesse väikeste ettevõtjate huve ja vähendada halduskoormust. Selle üldisema ettepaneku ettevalmistamiseks on vaja rohkem aega. Seepärast leiab komisjon, et kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga on vaja võtta meetmeid lühikeses perspektiivis, et vähendada mikro-majandusüksuste koormust. Kavandatav lihtsustamine tooks olulist kasu.

Komisjonile kättesaadavate hinnangute kohaselt on ELis ligikaudu 5,3 miljonit mikro-majandusüksust, kes täidavad vähemalt kahte asjaomase määratluse kriteeriumi[23]. Iga äriühing kulutab keskmiselt 1 558 eurot, et täita raamatupidamisdirektiividest tulenevad aruandluskohustused. Hinnangute kohaselt kuluks äriühingutel ilma õiguslike kohustusteta ikkagi ligikaudu 25 % kõnealusest summast, et katta juhtimise ja välisteabega seotud vajadused. Seepärast kujutab ülejäänud 75 % või 1 169 eurot endast kõnealuste äriühingute raamatupidamiskoormuse ligikaudset hinnangut. See tähendab 6,3 miljardi euro suurust raamatupidamiskoormust. Seega on kõige soodsamal juhul, kui kõik liikmesriigid teevad mikroettevõtjatele erandi ega kehtesta lisanõudeid, ettepanekust tulenev võimalik sääst parima hinnangu kohaselt 6,3 miljardit eurot (vahemikus 5,9–6,9 miljardit eurot).

5. Ettepaneku selgitus

Komisjon soovitab kehtestada valikuvõimaluse, mille kohaselt liikmesriigid saavad jätta mikro-majandusüksused välja neljanda äriühinguõiguse reguleerimisalast ja seega vabastada nad nõudest koostada raamatupidamise aastaaruanne. Seepärast teeb komisjon ettepaneku lisada neljandasse äriühinguõiguse direktiivi uus artikkel 1a, millega laiendatakse liikmesriikide otsustamisvabadust nii, et mikro-majandusüksused jäetakse välja neljanda äriühinguõiguse direktiivi reguleerimisalast.

Samas tuleb meeles pidada, et äriühingud, sh mikro-majandusüksused, peavad arvet müügi ja tehingute kohta oma ettevõtte juhtimise ja maksuaruandluse eesmärgil. Direktiiviga võimaldatakse liikmesriikidel ühitada finantsaruandlus muu sellise vajaliku aruandlusega, et vähendada mittevajalikku halduskoormust. Mikro-majandusüksused võivad vabatahtlikult koostada raamatupidamise aastaaruanded, lasta need auditeerida ja saata need riiklikule registrile.

6. Mõju eelarvele

Ettepanek ei avalda mõju ühenduse eelarvele.

2009/0035 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse nõukogu direktiivi 78/660/EMÜ, mis käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid, seoses mikro-majandusüksustega

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 44 lõiget 1,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[24],

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[25],

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras

ning arvestades järgmist:

(1) 8.–9. märtsi 2007. aasta Euroopa Ülemkogu rõhutas oma järeldustes, et halduskoormuse vähendamine on oluline Euroopa majanduse elavdamiseks ja et ühiselt on vaja teha suuri jõupingutusi halduskoormuse vähendamiseks ELis.

(2) Raamatupidamine on määratletud ühe peamise valdkonnana, milles tuleb vähendada ühenduse äriühingute halduskoormust.

(3) Komisjon esitas oma teatises äriühingute lihtsustatud majanduskeskkonna kohta äriühinguõiguse, raamatupidamise ning auditeerimise valdkonnas[26] võimalikud muudatused seoses nõukogu 25. juuli 1978. aasta neljanda direktiiviga 78/660/EMÜ, mis põhineb asutamislepingu artikli 54 lõike 3 punktil g ja käsitleb teatavat liiki äriühingute raamatupidamise aastaaruandeid[27]; sealhulgas tegi komisjon ettepaneku anda liikmesriikidele võimalust vabastada mikro-majandusüksused kohustusest koostada kõnealuse direktiivi kohased aastaaruanded.

(4) Komisjoni soovituses 2003/361/EÜ[28] on määratletud mikroettevõtjad, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad. Samas on nõupidamistel liikmesriikidega osutatud, et kõnealuses soovituses mikroettevõtjate jaoks esitatud künnised võivad raamatupidamiseesmärkide jaoks olla liiga kõrged. Seepärast tuleks luua mikroettevõtjate alamkategooria, nn mikro-majandusüksus, et hõlmata äriühingud, kelle bilansimaht ja netokäive jäävad alla mikroettevõtjate jaoks esitatud künniste.

(5) Mikro-majandusüksused tegelevad enamikul juhtudel ettevõtlusega kohalikul või piirkondlikul tasandil ja nad ei tegutse või tegutsevad vähesel määral piiriüleselt ning neil on piiratud vahendid rangete regulatiivsete nõuete täitmiseks. Lisaks on mikro-majandusüksustel oluline osa uute töökohtade loomisel, uurimis- ja arendustegevuse edendamisel ning uute majandustegevuste loomisel.

(6) Samas kehtivad mikro-majandusüksuste suhtes tihtipeale samad aruandluseeskirjad nagu suuremate äriühingute suhtes. Need eeskirjad koormavad mikro-majandusüksusi nende suurusega võrreldes ebaproportsionaalselt ja seepärast ei ole kõige väiksemate ettevõtjate jaoks eeskirjad suuremate ettevõtjatega võrreldes proportsionaalsed. Seepärast peaks olema võimalik vabastada mikro-majandusüksused kohustusest koostada raamatupidamise aastaaruanne, isegi kui sellised aruanded aitavad koguda statistilisi andmeid.

(7) Halduskoormust käsitlev sõltumatute huvirühmade kõrgetasemeline töörühm kutsus oma 10. juuli 2008. aasta arvamuses üles kiiresti jõustama liikmesriikide valikuvõimalust vabastada mikro-majandusüksused kohustusest koostada raamatupidamise aastaaruanne kooskõlas direktiiviga 78/660/EMÜ.

(8) Oma 18. detsembri 2008. aasta resolutsioonis väikeste ja keskmise suurusega äriühingute, eelkõige mikroettevõtjatega seotud raamatupidamisnõuete kohta[29] kutsus Euroopa Parlament komisjoni üles esitama õigusakti ettepanek, millega võimaldatakse liikmesriikidel jätta mikro-majandusüksused välja direktiivi 78/660/EMÜ reguleerimisalast.

(9) Kuivõrd käesoleva direktiivi eesmärki vähendada mikro-majandusüksuste halduskoormust ei saa liikmesriigid üksi piisavalt hästi saavutada ning selle mõjust tulenevalt on seda eesmärki võimalik paremini saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta vastu meetmed kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(10) Seetõttu tuleks direktiivi 78/660/EMÜ vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1 Direktiivi 78/660/EMÜ muutmine

Direktiivi 78/660/EMÜ lisatakse artikkel 1a:

„ Artikkel 1a

1. Liikmesriigid võivad lubada teha käesolevas direktiivis sätestatud kohustuste täitmisest erandi selliste äriühingute puhul, mis oma bilansipäeval ei ületa kolme järgneva kriteeriumi seast kahe piirmäära:

a) bilansimaht: 500 000 eurot;

b) netokäive: 1 000 000 eurot;

c) keskmine töötajate arv aruandesaasta jooksul: 10.

2. Kui oma bilansipäeval ületab äriühing lõikes 1 sätestatud kolmest kriteeriumist kahe piirmäära kahel järjestikusel aruandeaastal, ei saa selline äriühing enam kasutada kõnealuses lõikes osutatud vabastust.

Kui oma bilansipäeval ei ületa äriühing enam lõikes 1 sätestatud kolmest kriteeriumist kahe piirmäära, võib selline äriühing kasutada kõnealuses lõikes osutatud vabastust eeldusel, et äriühing ei ole ületanud neid piirmäärasid kahel järjestikusel aruandeaastal.

3. Nendes liikmesriikides, kus ei ole eurot kasutusele võetud, arvutatakse lõikes 1 esitatud summad omavääringusse ümber vahetuskursside alusel, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas päeval, mil jõustub direktiiv, milles on sätestatud kõnealused summad.

4. Lõike 1 punktis a osutatud bilansimaht hõlmab kas artikli 9 „Aktiva” rubriikides A–E osutatud varasid või artikli 10 rubriigis A–E osutatud vara kogusummat.”

Artikkel 2Ülevõtmine

1. Liikmesriigid kehtestavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid, siis kui nad otsustavad kasutada direktiivi 78/660/EMÜ artiklis 1a sätestatud valikuvõimalust. Nad edastavad kõnealuste normide teksti ning kõnealuste normide ja käesoleva direktiivi vahelise vastavustabeli viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 3Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 4Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[1] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11.

[2] Euroopa Ülemkogu Brüsseli kohtumise eesistujariigi järeldused – dokument 7224/07, punkt 24.

[3] Euroopa Ülemkogu Brüsseli kohtumise eesistujariigi järeldused – dokument 7652/08, punkt 9.

[4] Komisjoni teatis Euroopa Ülemkogule, Euroopa majanduse taastamise kava, KOM(2008) 800, 26.11.2008, punkt 4, kättesaadav komisjoni veebisaidil: http://ec.europa.eu/commission_barroso/president/pdf/Comm_20081126.pdf.

[5] Raport „Rahvusvahelised finantsaruandlusstandardid (IFRS) ja rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite nõukogu (IASB) juhtimine”, (2006/2248(INI)), Euroopa Parlament, majandus- ja rahanduskomisjon, raportöör: Alexander Radwan, A6-0032/2008, 5.2.2008, lk 10.

[6] Euroopa Parlamendi 18. detsembri 2008. aasta resolutsioon väikeste ja keskmise suurusega äriühingute, eelkõige mikroettevõtjatega seotud raamatupidamisnõuete kohta, P6_TA(2008)0635.

[7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. juuli 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1606/2002 rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta (EÜT L 243, 11.9.2002, lk 1).

[8] Eraldi direktiivis on sätestatud auditeerimise ja raamatupidamise aastaaruannete nõuded (direktiiv 2006/43/EÜ, mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit, ELT L 157, 9.6.2006, lk 87).

[9] ELT L 124, 20.5.2003, lk 36.

[10] See uus äriühingute rühm loodi komisjoni 2007. aasta juuli teatisega (komisjoni teatis äriühingute lihtsustatud majanduskeskkonna kohta äriühinguõiguse, raamatupidamise ning auditeerimise valdkonnas, KOM(2007) 394, 10.7.2007). Kättesaadav komisjoni veebisaidil: http://ec.europa.eu/internal_market/company/simplification/index_en.htm).

[11] Seitsmendat äriühinguõiguse direktiivi ei ole vaja muuta, kuna selle direktiivi praegune tekst juba annabki liikmesriikidele valikuvõimaluse näha ette vabastus kohustusest koostada konsolideeritud finantsaruanne, kui ühendatavad äriühingud ei ületa koos keskmise suurusega äriühingu piirmäärasid, nagu on määratletud neljandas äriühinguõiguse direktiivis (seitsmenda äriühinguõiguse direktiivi artikli 6 lõige 1).

[12] Sh komisjoni tellitud uuring, mille viis läbi Ramboll Management: ELi äriühinguõiguse valdkonna õigustiku halduskulude uuring, juuli 2007, kättesaadav komisjoni veebisaidil: http://ec.europa.eu/internal_market/company/docs/simplification/final_report_company_law_administrative_costs_en.pdf

[13] Komisjoni teatis äriühingute lihtsustatud majanduskeskkonna kohta äriühinguõiguse, raamatupidamise ning auditeerimise valdkonnas (KOM (2007) 394, 10.7.2007). Kättesaadav komisjoni veebisaidil: http://ec.europa.eu/internal_market/company/simplification/index_en.htm

[14] Vaata üksikasju halduskoormust käsitleva sõltumatute huvirühmade kõrgetasemelise töörühma kohta komisjoni veebisaidilt: http://ec.europa.eu/enterprise/regulation/better_regulation/high_level_group_is_en_version.htm

[15] Kõrgetasemelise töörühma aruanne:

http://ec.europa.eu/enterprise/admin-burdens-reduction/docs/080710_hlg_op_comp_law_final.pdf

[16] Mõjuhinnangus kirjeldatakse mitmeid poliitilisi valikuvõimalusi, mida komisjoni talitused kaalusid: Valikuvõimalusega 0 ei muudeta neljandat äriühinguõiguse direktiivi; valikuvõimalusega 1 julgustatakse liikmesriike kasutama täiel määral neljanda äriühinguõiguse direktiiviga praegu ette nähtud valikuvõimalusi; valikuvõimalusega 2 on ette nähtud mikro-majandusüksuste kohustuslik väljajätmine neljanda äriühinguõiguse direktiivi reguleerimisalast; valikuvõimalusega 3 kehtestatakse liikmesriikide võimalus jätta mikro-majandusüksused välja neljanda äriühinguõiguse direktiivi reguleerimisalast; valikuvõimalus 4 hõlmaks lihtsustatud kohustuslikku raamatupidamiskorda mikro-majandusüksuste jaoks, valikuvõimalusega 5 nähakse ette neljanda äriühinguõiguse direktiivi muutmine ilma mikro-majandusüksuste uue kategooria kehtestamiseta.

Pärast kõikide valikuvõimaluste võrdlemist tehakse mõjuhinnangus järeldus, et valikuvõimalus, mis hõlmab liikmesriikide võimalust jätta mikro-majandusüksused välja neljanda äriühinguõiguse direktiivi reguleerimisalast (eespool esitatud valikuvõimalus 3), aitab kõige rohkem vähendada halduskoormust ja seda on võimalik rakendada kõige kiiremini ning seega on kõnealune valikuvõimalus kõige sobivam alternatiiv, et oluliselt vähendada väikeste ettevõtjate halduskoormust ja ühitada aruandlusnõuded kasutajate ja koostajate vajadustega.

[17] EÜT C 325, 24.12.2002, lk 35.

[18] Liikmesriigid võivad riigisiseselt kehtestada rangemad nõuded. Direktiivid sisaldavad juba arvukalt VKEde puhul rakendatavaid valikuvõimalusi, kuid paljusid neist ei ole liikmesriigid kasutusele võtnud.

[19] KOM(2005) 97, 16.3.2005.

[20] KOM(2005) 535, 25.10.2005.

[21] KOM(2009) 17, 28.1.2009.

[22] Käesolev ettepanek on komisjoni töökavas viitega 2009/MARKT/051.

[23] Bilansimaht 500 000 eurot, netokäive 1 000 000 eurot ja/või keskmine töötajate arv majandusaasta jooksul 10.

[24] ELT C […], […], lk […].

[25] ELT C […], […], lk […].

[26] KOM(2007) 394.

[27] EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11.

[28] EÜT L 124, 20.5.2003, lk 36.

[29] ELT C […], […], lk […].