Aruande õiguslik alus ja kohaldamisala

Määrusega (EL) 2019/876 (edaspidi „teine kapitalinõuete määrus“) muudetud määruse (EL) nr 575/2013 (edaspidi „kapitalinõuete määrus“) artiklis 511 on nõutud, et komisjon esitaks 31. detsembriks 2020 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande selle kohta, kas

(a)on asjakohane kehtestada muudele süsteemselt olulistele ettevõtjatele finantsvõimenduse määra täiendav kapitalinõue, ja selle kohta, kas

(b)kapitalinõuete määruse artikli 429 lõikes 4 osutatud koguriskipositsiooni näitaja määratlus ja arvutamine, sealhulgas keskpanga reservide käsitlus, on asjakohane.

Komisjon peab selles aruandes võtma arvesse rahvusvahelisi suundumusi ja rahvusvaheliselt kokku lepitud standardeid ning kaaluma seadusandliku ettepaneku esitamist.

Finantsvõimenduse määra täiendav kapitalinõue muudele süsteemselt olulistele ettevõtjatele

Baseli pangajärelevalve komitee 2017. aasta detsembri kokkuleppe kohaselt on ELi õiguses juba kehtestatud globaalsete süsteemselt oluliste ettevõtjate finantsvõimenduse määra puhvri nõue. Seni ei ole sarnast finantsvõimenduse määra puhvri nõuet kehtestatud ligikaudu 160-le praegu muu süsteemselt olulise ettevõtjana määratletud ELi krediidiasutusele või investeerimisühingule.

Vajadus hinnata, kui asjakohane on kehtestada finantsvõimenduse määra puhvri nõue muudele süsteemselt olulistele ettevõtjatele, tuleneb asjaolust, et teise kapitalinõuete määrusega kehtestati finantsvõimenduse määra puhvri nõue globaalse süsteemselt olulise ettevõtjana määratletud krediidiasutustele või investeerimisühingutele. ELis on praegu kaheksa globaalset süsteemselt olulist ettevõtjat. Nendele krediidiasutustele või investeerimisühingutele on kehtestatud puhvri nõue, mis on 50 % nende riskipõhisest globaalsele süsteemselt olulisele ettevõtjale kohalduvast puhvrimäärast ja mida kohaldatakse lisaks tulevasele minimaalsele finantsvõimenduse määra nõudele (1. samba nõue) ja ülemäärase finantsvõimenduse riski käsitlemiseks kehtestatud täiendavale omavahendite nõudele (2. samba nõue).

Teises kapitalinõuete määruses nähti ette, et globaalsete süsteemselt oluliste ettevõtjate finantsvõimenduse määra puhvrit hakatakse kohaldama alates 1. jaanuarist 2022. Globaalsete süsteemselt oluliste ettevõtjate finantsvõimenduse määra puhvri kohaldamise tähtaeg lükati aga määrusega (EL) 2020/873 ühe aasta võrra edasi kuni 1. jaanuarini 2023, et krediidiasutused või investeerimisühingud suudaksid viivitamatult ja tõhusalt reageerida COVID-19 mõjule. See oli kooskõlas Baseli pangajärelevalve komitee üle järelevalvet tegeva keskpankade presidentide ja järelevalveasutuste juhtide rühma kokku lepitud ja üle vaadatud rakendamise ajakavaga.

Kapitalinõuete määruses pakutakse komisjonile kaalumiseks välja kaks tähtaega, mil hakata finantsvõimenduse määra puhvri nõuet rakendama muude süsteemselt oluliste ettevõtjate suhtes. Lisaks eespool nimetatud aruandele, mille tähtaeg on 2020. aasta lõpus, võib sellise muudele süsteemselt olulistele ettevõtjatele kohalduva nõude üle vaadata panganduse makrotasandi usaldatavusnõuete töövahendite 2022. aasta põhjaliku läbivaatamise käigus, mis on sätestatud kapitalinõuete määruse artiklis 513. Ülevaate esitamise tähtaeg on 30. juuni 2022. Arvestades, et globaalsete süsteemselt olulistele ettevõtjate suhtes finantsvõimenduse määra puhvri nõude kohaldamise tähtaeg lükatakse edasi, on komisjon seisukohal, et täiendava puhvri nõude kehtestamist muudele süsteemselt olulistele ettevõtjatele tuleks hinnata pigem kapitalinõuete määruse artiklis 513 nõutava komisjoni aruande raames. Komisjon peab hindamisel arvestama asjaolu, et muud süsteemselt olulised ettevõtjad on mitmekesine rühm krediidiasutusi ja investeerimisühinguid, millest mõned on suuruselt ja tegevuselt sarnased globaalsete süsteemselt oluliste ettevõtjatega, samal ajal kui teised on palju väiksemad ja keskenduvad rohkem riigisisesele tegevusele. Et muud süsteemselt olulised ettevõtjad on nii erisugused, tuleb põhjalikult hinnata, kas on asjakohane laiendada sellele rühmale globaalsete süsteemselt oluliste ettevõtjate suhtes kohaldatavat finantsvõimenduse määra puhvri nõuet.

Finantsvõimenduse määra puhvri nõude laiendamisel võivad olla ulatuslikumad tagajärjed, mida tuleb kaaluda pangandussektori makrotasandi usaldatavusraamistiku muude potentsiaalselt vajalikuks peetavate muudatuste kontekstis, eriti arvestades praegusest kriisist saadud õppetunde. Seepärast on asjakohasem kaaluda finantsvõimenduse määra puhvri nõude laiendamist muudele süsteemselt olulistele ettevõtjatele panganduse makrotasandi usaldatavusnõuete töövahendite 2022. aasta põhjaliku läbivaatamise raames.

Koguriskipositsiooni näitaja määratlus ja arvutamine

Teise kapitalinõuete määrusega muudeti finantsvõimenduse määra arvutamist, et viia Euroopa raamistik vastavusse 2017. aasta Basel III kriisijärgsete regulatiivsete reformide paketis sisalduva muudetud rahvusvahelise standardiga. Muudatuste üks ajend oli tagada rahvusvahelisel tasandil võrdsed võimalused liidus asutatud, kuid ka liidust väljaspool tegutsevatele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele.

Pärast teise kapitalinõuete määruse vastuvõtmist on Baseli pangajärelevalve komitee veelkord muutnud finantsvõimenduse määra raamistiku üht kindlat aspekti. Et lihtsustada klientidele kliirimisteenuste osutamist, muudeti 2019. aasta juunis kliendi kliiritud tuletisinstrumentide finantsvõimenduse määra käsitlust. Läbivaadatud eeskirjade raames on nende tuletisinstrumentide käsitlus üldjuhul kooskõlas vastaspoole krediidiriski standardmeetodi kohaselt riskipõhises raamistikus kavandatud käsitlusega. Muudatus võimaldab krediidiasutusel või investeerimisühingul tasaarvestada kliendi kliiritud tuletisinstrumentide asenduskulu ja võimaliku tulevase riskipositsiooni kliendilt saadud rahalise ja mitterahalise eraldatud alustamise tagatise ning rahalise ja mitterahalise muutuvtagatisega.

Turuosalised on seostanud kliendi kliiritud tuletisinstrumentide eelmist käsitlust suurenenud kontsentratsiooniga kliirimisteenuste osutamises. Läbivaatamist peetakse hädavajalikuks, sest muutuvkulude vähenemine annab krediidiasutustele ja investeerimisühingutele stiimuli pakkuda klientidele kliirimisteenuseid, ilma et see mõjutaks märkimisväärselt nende üldist vastupanuvõimet. Muudatus peaks soodustama kliirimisteenuste osutamist, mis on kooskõlas pärast ülemaailmset finantskriisi ellu viidud reformide eesmärgiga luua stiimuleid börsiväliste tuletisinstrumentide keskseks kliirimiseks.

Baseli pangajärelevalve komitee klientide kliirimist käsitlevat muudetud sätet hakatakse kohaldama alates 1. jaanuarist 2023. Vastupidiselt Baseli pangajärelevalve komitee käsitlusele ei tohi alates 28. juunist 2021 kohalduvas Euroopa finantsvõimenduse määra muudetud raamistikus aga kasutada asenduskulu tasaarvestamiseks mitterahalist muutuvtagatist. Et anda Euroopa krediidiasutustele ja investeerimisühingutele samasugune stiimul osutada klientidele kliirimisteenuseid ja tagada rahvusvahelisel tasandil võrdsed võimalused, tuleks kapitalinõuete määruses kasutatav kliendi kliiritud tuletisinstrumentide käsitlus viia vastavusse muudetud rahvusvahelise standardiga. Et see toimuks õigel ajal, kavatseb komisjon teha muudatused peatselt Basel III reformi viimaste elementide rakendamiseks esitatava seadusandliku ettepaneku raames.

Nagu märgitud käesoleva aruande alguses, on kapitalinõuete määruse artikli 511 kohaselt komisjonil ka kohustus esitada aruanne selle kohta, kas keskpanga reservide käsitlus on asjakohane finantsvõimenduse määraga seotud eesmärkidel. Muudetud 2017. aasta Baseli standardi põhjal lisati teise kapitalinõuete määrusega Euroopa finantsvõimenduse määra raamistikku õigus jätta krediidiasutuste ja investeerimisühingute koguriskipositsiooni näitajast erandlike asjaolude korral ajutiselt välja teatud riskipositsioonid nende keskpangas. Õiguse eesmärk on soodustada rahapoliitika meetmete tõhusat vahendamist. Teises kapitalinõuete määruses sätestatud esialgse tasaarvestuskorra kohaselt tuli keskpanga reservide väljajätmise mõju täielikult neutraliseerida krediidiasutuste ja investeerimisühingute individuaalse finantsvõimenduse määra nõude range proportsionaalse suurendamisega.

COVID-19 kriis on näidanud, et selline tasaarvestuskord oleks olnud liiga piirav ja selle kohaldamine ei oleks hõlbustanud rahapoliitika tulemuslikku vahendamist. Kuna finantsvõimenduse määra nõude suurendamine oleks täielikult neutraliseerinud keskpanga reservide väljajätmise, oleks krediidiasutuste ja investeerimisühingute keskpanga reservide kasvu tase olnud piiratud. See omakorda oleks võinud takistada krediidiasutusi ja investeerimisühinguid kasutamast stressiolukorras vajalikus ulatuses keskpanga likviidsusvahendeid, mis takistanuks rahapoliitika meetmete tulemuslikku vahendamist. Võttes arvesse, et kriisi ajal on neil piiratud võimalused kontrollida keskpanga reservide ulatust, oleks krediidiasutused ja investeerimisühingud võinud olla sunnitud vähendama oma finantsvõimendust varade müügi või reaalmajandusele antavate laenude vähendamise või mõlema abil.