Täpsemalt on määrus täies kooskõlas otsusega nr 1313/2013/EL liidu kodanikukaitse mehhanismi kohta, ja sellega püütakse maksimeerida koostoimet nimetatud otsusega. Eelkõige tuleb käesoleva määruse alusel võetavad meetmeid kooskõlastada kodanikukaitse mehhanismi meetmetega, kui viimane on võetud kasutusele reageerimiseks inimtegevusest tingitud või looduskatastroofidele ELis. See kehtib ka Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (EUSF), Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi (AMIF), Sisejulgeolekufondi (ISF) ja Euroopa enim puudustkannatavate isikute abifondi (FEAD) puhul.

Määrus on kooskõlas Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtetega, sest selle eesmärk on neid täiendada, olles suunatud selliste vajaduste rahuldamisele, mis jääksid muidu suures osas rahuldamata.

Seepärast on asjakohane, et liit, toimides solidaarsuse vaimus, tegeleks katastroofis kannatada saanute põhivajaduste rahuldamisega liidus, minimeerides majanduslikku mõju otseselt mõjutatud liikmesriikidele, kes on niigi suurtes majandusraskustes. Seepärast tehakse ettepanek, et erakorralise humanitaar toetuse andmine liidus põhineks ELi toimimise lepingu artikli 122 lõikel 1.

Muud ELi rahastamisvahendid, nagu ELi Solidaarsusfond (EUSF), Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond (AMIF), Sisejulgeolekufond (ISF) (rändekriisi kontekstis) või Euroopa enim puudustkannatavate isikute abifond (FEAD), võivad anda toetusteks Euroopas märkimisväärseid vahendeid, mis leevendaks liikmesriikide koormust. Siiski ei ole nende fondide eesmärk suurte humanitaarvajaduste rahuldamine. Eelkõige sõltuvad need valitsuste haldus- ja tegevussuutlikkusest, kes võivad juba niigi finants- ja majandusliku surve all olla.

Üks rahastamisvahend on liidu kodanikukaitse mehhanism. Kodanikukaitse mehhanism on seoses pagulas- ja rändekriisiga kasutusele võetud. Kuid kuna paljude osalevate riikide vajadused on väga sarnased, on vabatahtlikud abipakkumised vastuseks Kreeka, Sloveenia ja Horvaatia palvetele jäänud ebapiisavaks.

Nii inimtegevusest tingitud kui ka looduskatastroofide mõju liidus on üha tõsisem seoses mitmete teguritega, nagu kliimamuutus, millele välised tegurid ning olukord liidu naabruses ja muudes maailma riikides võivad otseselt ja tugevasti kaasa aidata. Inimeste põhjustatud või looduslike katastroofide ulatus ja mõju võivad olla nii suured, et põhjustada ühes või mitmes liikmesriigis suuri majandusraskusi; samuti võivad need juhtuda ühes või mitmes liikmesriigis, kes muudel põhjustel juba on majandusraskustes, mille tagajärjel asjaomaste liikmesriikide üldine majandusolukord veelgi halveneb. Kummalgi juhul oleks asjaomase liikmesriigi reageerimisvõime kahjustatud, mis omakorda mõjutaks negatiivselt puudust kannatavatele inimestele antavat abi.

See on ka kujukas näide sellest, kuidas kriisid ja hädaolukorrad võivad liitu ja tema liikmesriike mõjutada, ning sellest tulenevast vajadusest, et liikmesriigid oleks suutlikud nendega paremini toime tulema, võttes arvesse mõjutatud liikmesriikide majanduslikku olukorda ja kõnealuste hädaolukordade majanduslikku mõju liikmesriikidele.

Liitu mõjutav rände- ja pagulaskriis on tähelepanuväärne näide olukorrast, kus hoolimata liidu jõupingutustest aidata otseselt mõjutatud riikidel selle erakordse olukorra algpõhjustega tegeleda, on hoopis liit ise ja tema liikmesriigid sündmuste otsese mõju alla sattunud.

Praegune ootamatu ja massiline pagulaste ja rändajate sissevool Euroopasse on loonud erakordse olukorra, kus suur hulk inimesi vajab kiirelt humanitaarabi, mille pakkumine ei ole ühe või mitme liikmesriigi ametiasutustele võimetekohane. 18.–19. veebruari 2016. aasta Euroopa Ülemkogu kutsus komisjoni üles võtma kiireid meetmeid ja esitama konkreetseid ettepanekuid ühendamaks liidu suutlikkus humanitaarabi andmiseks ELi sees, tuginedes humanitaarabi ja kodanikukaitse peadirektoraadi kogemustele. Võttes arvesse käesolevast rände- ja pagulaskriisist tulenevaid vahetuid vajadusi, on see abi mõeldud esmajoones riikidele, kes seisavad silmitsi suure hulga pagulaste ja rändajatega, kuid seda võib kasutada ka mistahes muude tekkida võivate hädavajaduste rahuldamiseks.

Ettepanek piirdub üksnes sellega, mis on vajalik eesmärkide saavutamiseks. See on suunatud käimasoleva rände- ja pagulaskriisi käigus tuvastatud puuduste kõrvaldamisele ja pakub kooskõlas Euroopa Ülemkogu antud volitustega välja lahendusi.

Liikmesriigid ei suuda üksinda tegutsedes käesoleva ettepaneku eesmärke täiel määral saavutada. Ulatusliku, üht või mitut liikmesriiki puudutava mõjuga looduslikud või inimeste põhjustatud katastroofid võivad hõivata kogu nende reageerimisvõime ja nad ei pruugi suuta humanitaarvajadusi rahuldada. See eeldus on veelgi tugevam juhul, kui nimetatud katastroofid, millel on olemuslikult rahalised tagajärjed, juhtuvad liikmesriikides, kes juba on majandusraskustes. Igal juhul paistab nii asjakohane kui ka vajalik, et liit toimiks solidaarsuse vaimus eesmärgiga toetada mõjutatud liikmesriike tekkivate humanitaarsete vajaduste rahuldamisel ja samal ajal vähendada neile avaldatavat majanduslikku mõju.

Artiklis 6 sätestatakse, milliseid meetmeid tuleb võtta selleks, et tagada liidu finantshuvide piisav kaitse kogu kulutsükli vältel. Nende meetmete hulgas on meetmed eeskirjade eiramise ennetamiseks, avastamiseks ja uurimiseks, kaotatud, alusetult makstud või vääralt kasutatud rahaliste vahendite tagasinõudmiseks ning vajaduse korral haldus- ja rahalised karistused kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.

Artiklis 5 sätestatakse muude liidu rahastamisvahenditega koostoime ja täiendavuse poole püüdlemise põhimõte. Ehkki see säte on kohaldatav kõigi olemasolevate liidu rahastamisvahendite suhtes üldiselt, on teatavad sellised rahastamisvahendid illustratiivselt nimetatud, kuna need on oma kohaldamisala poolest ettepaneku kohase määrusega eriti kokkusobivad.

Artiklis 4 loetletakse kulud, mida liit võib ettepaneku kohase määruse alusel rahastada ja mis võivad olla seotud määruse alusel võetavate toetusmeetmetega kas otseselt või kaudselt, kui tegemist on partnerorganisatsioonide üldkulude ning muude haldus- ja juhtimiskuludega. Liidu rahastus peaks olema kättesaadav ka ettevalmistavate, seire-, kontrolli-, auditi- ja hindamismeetmetega seotud kulude katmiseks, mis on vajalikud kavandatava määruse alusel antava toetuse haldamiseks. Artiklis loetletakse ka teatavad toetuste andmise üksikasjad (eelkõige võimalus anda toetusi tagantjärele, kattes kuni 100 % abikõlblikest kuludest).

Peale selle täpsustatakse artiklis 3, et valitsusväliseid organisatsioone, kellega komisjon on vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1257/96 (humanitaarabi kohta) sõlminud partnerluse raamlepingud, loetakse kõlblikuks kavandatava määruse kohaste rakendusmeetmete võtmiseks.

Artiklis 3 käsitletakse finantssekkumiste liike kavandatava määruse alusel ja nende rakendusmenetlusi. Kooskõlas ettepaneku jaoks kasutatud õigusliku alusega, vastavad käesolevas määruses ette nähtud meetmed soovile toimida solidaarsuse vaimus, mistõttu erekorralise toetuse andmist selle alusel tuleks rahastada liidu üldeelarvest ning annetustest, mida võivad teha muud avalik-õiguslikud või eraannetajad, kui välisest sihtotstarbelisest tulust. Et määratleda rakendusmenetlused, milleks on eelarve otsene ja kaudne täitmine, on viidatud Euroopa liidu üldeelarve suhtes kohaldatavale finantsmäärusele, mis võimaldab komisjonil sõlmida riigihankelepinguid tarnijate ja teenusepakkujatega ning pakkuda toetusi valitsusvälistele organisatsioonidele ja liikmesriikide spetsialiseeritud ametitele, ning anda eelarve täitmise ülesandeid rahvusvahelistele organisatsioonidele.

Artiklis 2 määratletakse, millised meetmed oleks ettepaneku kohase määruse alusel toetuskõlblikud. Sisuliselt koosneb erakorraline toetus vajadusepõhisest reaktsioonist, mis täiendab mõjutatud liikmesriikide meetmeid, mis on suunatud elu säilitamisele, inimeste kannatuste ärahoidmisele ja leevendamisele ning inimväärikuse säilitamisele, ja mis väljenduvad meetmetes, mida nähakse ette nõukogu määruses (EÜ) nr 1257/96 (humanitaarabi kohta). Selles on nimetatud ka, millistele üksustele usaldatakse nende meetmete rakendamine (komisjon või partnerorganisatsioonid, rahvusvahelised organisatsioonid või liikmesriikide spetsialiseeritud ametid, kuivõrd neil on asjakohaseid kogemusi kavandatavas määruses sätestatud toetusmeetmete rakendamisel).

2016. aastal on vaja 300 miljoni euro suurust eraldist, et toetada liikmesriikide meetmeid rahuldamata humanitaarsete vajaduste rahuldamiseks liidus. Kui rände- ja pagulasvood praegusel tasemel jätkuvad, tekivad tõenäoliselt täiendavad vajadused. 2017. ja 2018. aasta vajaduste katmiseks kulub hinnanguliselt 200 miljonit eurot aastas.

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 122 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Vastastikune abi ja toetus katastroofide korral on inimestevahelise universaalse solidaarsuse põhiline väljendusvorm ja moraalne kohus, kuna selliste katastroofide tagajärjel võivad paljud inimesed muutuda võimetuks rahuldama oma põhivajadusi, mis võib ohustada nende tervist ja elu.

(2)Nii inimtegevusest tingitud kui ka looduskatastroofide mõju liidus on üha suurem. See on seotud rea teguritega, nagu kliimamuutused, aga ka muud välised tegurid ja sündmused liidu naabruses. Liitu praegu mõjutav rände ja pagulastega seotud olukord on tähelepanuväärne näide olukorrast, mis hoolimata liidu jõupingutustest tegelemisel olukorra algpõhjustega kolmandates riikides võib mõjutada otseselt liikmesriikide majanduslikku olukorda. Selle olukorra tõttu kutsus Euroopa Ülemkogu 19. veebruaril 2016 komisjoni üles looma suutlikkus anda humanitaarabi liidu siseselt, et toetada riike, kuhu on saabunud suur arv pagulasi ja rändajaid.

(3)Inimeste põhjustatud või looduslike katastroofide mõju võib olla nii suur, et põhjustada ühes või mitmes liikmesriigis suuri majandusraskusi. Samuti võivad need juhtuda ühes või mitmes liikmesriigis, kes muudel põhjustel juba on majandusraskustes, mille tagajärjel asjaomaste liikmesriikide üldine majandusolukord veelgi halveneb. Kummalgi juhul oleks asjaomase liikmesriigi reageerimisvõime kahjustatud, mis omakorda mõjutaks negatiivselt puudust kannatavatele inimestele antavat abi ja toetust.

(4)Ehkki liit suudab juba praegu anda liikmesriikidele makromajanduslikku toetust ja väljendada Euroopa solidaarsust katastroofipiirkondadega Euroopa Liidu Solidaarsusfondi (EUSF) kaudu, puudub praegu asjakohane liidu tasandi rahastamisvahend, mille kaudu rahuldada liidus katastroofis kannatada saanute humanitaarseid vajadusi, pakkudes piisavalt etteaimataval ja sõltumatul alusel toiduabi, erakorralisi tervishoiuteenuseid, majutust, vett, sanitaar- ja hügieenitingimusi, kaitset ja haridust. Vastastikust abi saab pakkuda liidu kodanikukaitse mehhanismi raames, kuid selle toimimine põhineb liikmesriikide vabatahtlikel annetustel. Abi ja toetust võidakse pakkuda ka liidu olemasolevate poliitikavaldkondade ja rahastamisvahendite kaudu, näiteks need, mille eesmärgiks on luua liidus vabadusel, turvalisusel ja õiglusel rajanev ala. Kogu selline abi ja toetus oleks aga kõnealuste rahastamisvahendite peamiste poliitikaeesmärkide saavutamise kõrval teisejärguline ning seetõttu piiratud ulatusega. Seepärast tundub asjakohane, et liit toimiks solidaarsuse vaimus, et rahuldada katastroofis kannatada saanute põhivajadusi liidus ja aidata vähendada kõnealuste katastroofide majanduslikku mõju asjaomastele riikidele.

(5)Võttes arvesse seda, kui sarnane on katastroofis kannatada saanute põhivajaduste rahuldamine liidus erakorralise toetuse andmise teel ja humanitaarabi andmine inimtegevusest tingitud ja looduskatastroofidest mõjutatud inimestele kolmandates riikides, on asjakohane, et kõik käesoleva määruse alusel võetavad meetmed oleksid kooskõlas rahvusvaheliselt kokkulepitud humanitaarsete põhimõtetega. Nimetatud meetmed vastavad kõnealustes raskustes olevate liikmesriikide majanduslikule olukorrale.

(6)Võttes arvesse vajadust toimida solidaarsuse vaimus, tuleks erakorralise toetuse andmist käesoleva määruse alusel rahastada liidu üldeelarvest ning annetustest, mida võivad teha muud avalik-õiguslikud või eraannetajad.

(7)Käesoleva määrusega seotud kulude hüvitamine, riigihankelepingute sõlmimine ja toetuste andmine peaks toimuma vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL, Euratom) nr 966/2012, võttes arvesse erakorralise toetuse konkreetset sisu. Seepärast on asjakohane sätestada, et toetusi võiks anda ja riigihankelepinguid sõlmida otseselt või kaudselt, ning et toetustest võiks rahastada kuni 100 % abikõlblikest kuludest, ja et neid võiks anda tagasiulatuvalt. Komisjon peaks suutma rahastada mistahes organisatsiooni erakorralise toetuse meetmeid, hoolimata selle organisatsiooni õiguslikust seisundist (eraõiguslik või riiklik), kui tal on vajalikud kogemused, ning kasutada selleks vastavalt vajadusele eelarve otsest või kaudset täitmist.

(8)Peale selle on asjakohane tugineda neile organisatsioonidele, kellega komisjon on sõlminud vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1257/96 partnerluse raamlepingud, võttes arvesse nende organisatsioonide kogemusi humanitaarabi pakkumisel tihedas koostöös komisjoniga.

(9)Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli jooksul kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mille hulgas on meetmed eeskirjade eiramise ennetamiseks, avastamiseks ja uurimiseks, kaotatud, alusetult makstud või vääralt kasutatud rahaliste vahendite tagasinõudmiseks ning vajaduse korral haldus- ja rahalised karistused kooskõlas määrusega (EL, Euratom) nr 966/2012.

(10)Käesolevas määruses tuleks sätestada rahalise toetuse andmise alus solidaarsuse vaimus nende inimtegevusest tingitud või looduskatastroofide korral, mille puhul liidul oleks suuremad võimalused kui üksi ja kooskõlastamatult tegutsevatel liikmesriikidel, kaasata asjakohasel määral rahastust ja kasutada seda kokkuhoidlikult, tõhusalt ja tulemuslikult potentsiaalselt elusid päästa võivate meetmete rakendamiseks, saavutades seeläbi tänu oma suurusele ja vastastikusele täiendavusele paremaid tulemusi.

(11)Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada, küll aga on neid meetme ulatuse või toime tõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(12)On asjakohane, et toimuks vajalik järelevalve erakorralise toetuse andmise üle käesoleva määruse alusel ning et see järelevalve tugineks vajaduse korral kõige asjakohasemale oskusteabele liidu tasandil. Samuti on asjakohane, et käesoleva määruse rakendamist hinnataks.

(13)Võttes arvesse toetuse vajaduse kiireloomulisust, peaks käesolev määrus jõustuma koheselt,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Reguleerimisese ja kohaldamisala

Käesolevas määruses sätestatakse raamistik liidu erakorralise toetuse andmiseks selliste käimasolevate või potentsiaalsete inimtegevusest tingitud või looduskatastroofide puhul liidus, mille erakordsel ulatusel ja mõjul on tõsised ja laiaulatuslikud tagajärjed.