[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 15.12.2008

KOM(2008) 837 lõplik

Ettepanek:

NÕUKOGU SOOVITUS,

mis käsitleb patsiendi ohutust, sealhulgas tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamist ja tõrjet

{KOM(2008) 836 lõplik}

{SEC(2008)3004}

{SEC(2008)3005}

(KOMISJONI ESITATUD)

Ettepanek:

NÕUKOGU SOOVITUS,

mis käsitleb patsiendi ohutust, sealhulgas tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamist ja tõrjet

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja eriti selle artikli 152 lõike 4 teist lõiku,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut[1]

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[2],

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[3]

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 152 on sätestatud, et ühenduse meetmed, mis täiendavad riikide poliitikat, on suunatud rahvatervise parandamisele, inimeste haigestumise ennetamisele ja nende tervist ohustavate tegurite kõrvaldamisele.

(2) Hinnanguliselt kannatab ELi liikmesriikides 8–12 % haiglaravile võetud patsientidest ravi jooksul esinevate kõrvalekallete tõttu[4].

(3) Puudulik patsiendi ohutus on tõsine rahvatervise probleem ning piiratud tervishoiuressurssidel lasuv suur majanduslik koorem. Suur osa kõrvalekalletest on nii haiglasektori kui ka esmatasandi arstiabi puhul välditavad ning enamik neist on tingitud süsteemsetest teguritest.

(4) Komisjoni ettepanek põhineb tööl, mida on patsiendi ohutuse nimel teinud Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) oma patsiendi ohutuse maailmaliidu (World Alliance for Patient Safety) kaudu, Euroopa Nõukogu ning Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsioon, ning täiendab seda tööd.

(5) Teadus- ja arendustegevuse seitsmenda raamprogrammi kaudu toetab komisjon teadusuuringuid, mis käsitlevad tervishoiusüsteeme, eelkõige tervishoiuteenuste osutamise kvaliteeti tervise teemavaldkonna raames, kusjuures üks raskuspunkt on patsiendi ohutus. Patsiendi ohutusele pööratakse erilist tähelepanu ka info- ja sidetehnoloogia teemavaldkonna raames.

(6) 2007. aasta 23. oktoobril avaldatud valges raamatus „Üheskoos tervise nimel: ELi strateegiline lähenemine aastateks 2008–2013”[5] määratakse patsiendi ohutus meetmeid nõudvaks valdkonnaks.

(7) Uurimistulemused näitavad, et tulemuslike ja kõikehõlmavate patsiendi ohutuse strateegiate väljatöötamises ja rakendamises on ELi liikmesriigid eri tasemel[6]. Seepärast kavatsetakse käesoleva algatusega luua raamistik, mis aitab stimuleerida selle valdkonna poliitika arengut ning edaspidist tegevust liikmesriikides ja liikmesriikidevahelisi kontakte, et lahendada ELi ees seisvaid patsiendi ohutusega seotud küsimusi.

(8) Patsiente tuleks teavitada ja suurendada nende mõjuvõimu, kaasates neid patsiendi ohutusega seotud protsessi; neid tuleks teavitada ohutustasemetest ja sellest, kuidas on võimalik leida kättesaadavat ja arusaadavat teavet kaebuste esitamise ja kahjuhüvitusnõuete süsteemide kohta.

(9) Liikmesriigid peaksid looma kõikehõlmavad aruandlus- ja õppesüsteemid või parandama neid nii, et oleks võimalik kindlaks teha kõrvalekallete ulatust ja põhjusi ning välja töötada tõhusad lahendused ja sekkumismeetmed. Patsiendi ohutuse teema tuleks integreerida tervishoiutöötajate haridusse ja koolitusse, sest nemad on tervishoiuteenuse osutajad.

(10) Võrreldavad ning koondatud andmed tuleks koguda ühenduse tasandil, et luua tõhusad ja läbipaistvad patsiendi ohutust käsitlevad programmid, struktuurid ja tegevuspõhimõtted ning liikmesriikides tuleks levitada parimaid tavasid. Vastastikuse õppimise lihtsustamiseks on liikmesriikide ja Euroopa Komisjoni koostöös vaja välja töötada patsiendi ohutust käsitlev ühine terminoloogia ja ühised näitajad, võttes arvesse asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonide tööd.

(11) Info- ja sidetehnoloogia vahendid, nagu elektroonilised terviseandmed või e-ravimiretseptid, võivad aidata parandada patsiendi ohutust näiteks ravimite võimalike vastastiktoimete või ravimiallergia kohta tehtavate süstemaatiliste sõeluuringute kaudu.

(12) Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) hinnangu kohaselt saab kahekümnest haiglapatsiendist keskmiselt üks tervishoiuteenustega seotud nakkuse.

(13) Tuleks välja töötada riiklik strateegia, mis täiendab antimikroobsete toimeainete arukale kasutamisele suunatud strateegiaid, millega võetakse tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamine ja tõrje riikliku tervishoiu eesmärkidesse, ja mille sihiks on vähendada tervishoiuteenustega seotud nakkuste ohtu tervishoiuasutustes. On oluline, et selle riikliku strateegia osade rakendamiseks vajalikud vahendid eraldatakse tervishoiuteenuste osutamiseks ettenähtud põhirahastamise raames.

(14) Tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamine ja tõrje peaks tervishoiuasutuste jaoks olema pikaajaline strateegiline prioriteet. Kõikidel hierarhilistel tasanditel ja kõikide funktsioonide puhul peaks toimuma koostöö, et saavutada tulemustele orienteeritud tegutsemine ja korralduslik muutus, määrates kõikidel tasanditel kindlaks vastutusvaldkonnad, hankides toetusvahendeid ja kohalikke tehnilisi ressursse ning kehtestades hindamismenetlused.

(15) Kuna puuduvad piisavad andmed tervishoiuteenustega seotud nakkuste kohta, ei ole järelevalvevõrgustikel võimalik asutusi tulemuslikult võrrelda, jälgida tervishoiuteenustega seotud patogeenide epidemioloogiat ega hinnata ja juhtida tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetus- ja tõrjepoliitikat. Seepärast tuleks nii tervishoiuasutuste kui ka piirkondlikul ja riiklikul tasandil luua järelevalvesüsteemid või neid tugevdada.

(16) Et saavutada patsiendi ohutusega seotud eesmärgid, mis on nimetatud eespool, sealhulgas tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamine ja tõrje, peaksid liikmesriigid tagama tervikliku lähenemise ja samal ajal pöörama tähelepanu kõige asjakohasematele teguritele, millel on tegelik mõju kõrvalekallete esinemisele ja nendest tulenevale kahjule,

ON VÕTNUD VASTU JÄRGMISE SOOVITUSE:

I OSA: LIIKMESRIIKIDE VÕETAVAD MEETMED

I . Mõisted

Käesoleva soovituse puhul kohaldatakse 1. lisas esitatud määratlusi.

II. Patsiendi ohutusega seotud üldküsimused

1. Liikmesriigid peaksid toetama riikliku poliitika ja programmide kehtestamist järgmiste abinõudega.

2. Oma territooriumil patsiendi ohutuse eest vastutava pädeva asutuse või pädevate asutuste määramine.

3. Patsiendi ohutuse võtmine prioriteetse teemana nii riikliku kui ka piirkondliku ja kohaliku tasandi tervishoiupoliitikasse ja -programmidesse.

4. Ohutumate süsteemide, menetluste ja vahendite väljatöötamise toetamine, sealhulgas info- ja sidetehnoloogia kasutamine.

5. Liikmesriigid peaksid suurendama kodanike ja patsientide mõjuvõimu ning teavitama neid järgmisel viisil.

6. Kaasata patsientide organisatsioonid ja esindajad patsiendi ohutusega seotud poliitika ja programmide väljatöötamisse kõikidel tasanditel.

7. Jagada patsientidele teavet riski ja ohutustasemete kohta ning vigade vähendamiseks või ärahoidmiseks kasutatavate meetmete kohta ning tagada teadlik nõusolek raviga, et hõlbustada patsiendil valikute ja otsuste tegemist.

8. Liikmesriigid peaksid looma või tugevdama kõrvalekaldeid käsitlevad aruandlus- ja õppesüsteeme, mis toimivad järgmiselt.

9. Võimaldavad esitada asjakohast teavet vigade, kõrvalekallete ja ohtlike olukordade ulatuse, liikide ja põhjuste kohta.

10. Kutsuvad avatud ja õiglase tegutsemiskeskkonna loomise kaudu tervishoiutöötajaid juhtumitest aktiivselt teatama. Kõnealune teatamine peaks olema eraldatud liikmesriikide tervishoiutöötajate suhtes kehtivatest distsiplinaarsüsteemidest ja –menetlustest, samuti tuleks selgitada tervishoiutöötaja vastutusega seotud õiguslikke küsimusi.

11. Liikmesriigid peaksid edendama tervishoiutöötajate haridust ja koolitust patsiendi ohutuse alal järgmisel viisil.

12. Soodustama patsiendi ohutust käsitleva mitmekülgse hariduse ja koolituse pakkumist tervishoiuasutustes kõigi meditsiinitöötajate, muude tervishoiutöötajate ning asjaomase juhtkonna ja halduspersonali seas.

13. Tegema koostööd organisatsioonidega, kes osalevad erialase tervishoiuhariduse andmises, et tagada kõrghariduse õppekavades ning meditsiinitöötajate jätkuhariduses ja pidevõppes asjakohase tähelepanu pööramine patsiendi ohutusele.

14. Liikmesriigid peaksid koostöös Euroopa Komisjoniga klassifitseerima, kodifitseerima ja mõõtma patsiendi ohutust asjakohasel viisil.

15. Töötama välja ühised määratlused ja ühise terminoloogia, võttes arvesse rahvusvahelist tööd standardite alal.

16. Töötama ELi tasandil välja ühiste usaldusväärsete ja võrreldavate põhinäitajate kogumi, mille abil tehakse kindlaks ohutusprobleemid, hinnatakse ohutuse parandamiseks võetavate sekkumismeetmete tulemuslikkust ja hõlbustatakse liikmesriikidel üksteiselt õppimist.

17. Koguma ELi tasandil patsiendi ohutusega seotud saavutuste laadi ja arvu kohta võrreldavaid andmeid ja teavet, mida üksteisega jagatakse, et hõlbustada üksteiselt õppimist ja koguda teavet prioriteetide seadmiseks.

18. Liikmesriigid peaksid Euroopa tasandil jagama üksteisega teadmisi, kogemusi ja parimaid tavasid järgmisel viisil.

19. Jagama parimaid tavasid ja kogemusi, mis on seotud püüdlustega kehtestada tulemuslikud ja läbipaistvad patsiendi ohutust käsitlevad programmid, struktuurid ja põhimõtted, sealhulgas aruandlus- ja õppesüsteemid tervishoius esinevate kõrvalekallete käsitlemiseks.

20. Jagama kogemusi patsiendi ohutusega seotud sekkumismeetmete ja lahenduste tulemuslikkuse kohta tervishoiuteenuste osutamise tasandil ning hindama nende meetmete ja lahenduste ülekantavust.

III. Tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamine ja tõrje

21. Liikmesriigid peaksid vastu võtma ja ellu viima tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrje riikliku strateegia, et saavutada järgmised eesmärgid.

22. Rakendada ennetus- ja tõrjemeetmeid liikmesriikide tasandil, et toetada tervishoiuteenustega seotud nakkuste tõkestamist.

23. Edendada nakkuste ennetamist ja tõrjet tervishoiuasutuste tasandil.

24. Võtta liikmesriikide ja tervishoiuasutuste tasandil kasutusele aktiivse järelevalve süsteemid või tugevdada neid.

25. Edendada liikmesriikide ja tervishoiuasutuste tasandil tervishoiutöötajate haridust ja koolitust.

26. Anda patsientidele paremat teavet.

27. Toetada teadusuuringuid.

28. Liikmesriigid peaksid kaaluma valdkondade vahelise mehhanismi loomist – võimaluse korral ühe aasta jooksul pärast käesoleva soovituse vastuvõtmist – riikliku strateegia koordineeritud rakendamiseks ning komisjoni, ECDC ja teiste liikmesriikidega teabe vahetamiseks ja kooskõlastamiseks[7].

IV. Lisasoovitused

29. Liikmesriigid peaksid levitama käesoleva soovituse sisu tervishoiuorganisatsioonides, kutseühendustes ja haridusasutustes ning kutsuma neid üles järgima soovitatud lähenemisviise nii, et põhielemente saaks igapäevases tegevuses rakendada.

30. Liikmesriigid peaksid täiendama käesoleva soovituse II ja III osas esitatud põhielemente 2. lisas esitatud tugimeetmetega.

31. Liikmesriigid peaksid andma komisjonile käesoleva soovituse rakendamise kohta aru kahe aasta möödumisel selle vastuvõtmisest ning hiljem vastavalt komisjoni nõudele, eesmärgiga aidata kaasa käesoleva soovituse järgimisele ühenduse tasandil.

II OSA: KOMISJONI ARUANNE

32. Kutsuda komisjoni üles esitama nõukogule hiljemalt kolm aastat pärast käesoleva soovituse vastuvõtmist rakendamisaruande, milles hinnatakse selle mõju liikmesriikide esitatud teabe põhjal, et kaaluda, kui tõhusalt kavandatud meetmed toimivad ja kas on vaja edasisi meetmeid.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

1. LISA

MÕISTED

Kõrvalekalle | Juhtum, mis põhjustab patsiendile kahju. Kahju tähendab organismi struktuuri või funktsiooni kahjustust ja/või selle tagajärjel tekkivat kahjulikku mõju. |

Antimikroobsed toimeained | Bakterite, seente või taimede abil sünteetiliselt või looduslikult toodetud ained, mida kasutatakse mikroorganismide, sealhulgas bakterite, viiruste ja seente ning parasiitide, eriti algloomade hävitamiseks või nende kasvu pärssimiseks. |

Tervishoiuteenustega seotud nakkused | Tervishoiuteenustega seotud nakkused (haiglates nimetatakse neid ka haiglanakkusteks) on haigused või patoloogiad (haigus, põletik), mis on seotud haigustekitaja või selle saaduste esinemisega tervishoius kasutatavate seadmetega kokkupuutumise või raviprotseduuride tagajärjel. |

Tervishoiuasutus | Asutus, milles tervishoiutöötajad annavad teise või kolmanda tasandi ravi. |

Meditsiinitöötaja | Erialase haridusega isik, kelle tööülesannete hulka kuulub tervishoiuteenuste osutamine ja kes on registreeritud asjaomase liikmesriigi pädevas asutuses. |

Tervishoiutöötaja | Kogu personal, kes osaleb raviteenuste otseses osutamises. |

Nakkustõrje ühenduspersonal | Haiglate raviüksuste/osakondade meditsiinitöötajad, kes on ühenduslüliks oma raviüksuse/osakonna ja nakkuste ennetamise ja tõrje töörühma vahel. Nakkuskontrolli ühenduspersonal aitab edendada nakkuste ennetamist ja tõrjet oma raviüksuses/osakonnas ja annab tagasisidet nakkuste ennetamise ja tõrje töörühmale. |

Patsiendi raviplaan | Dokument, milles antakse põetamise või multidistsiplinaarse ravi juhised. |

Patsiendi ohutus | Patsiendi kaitsmine tervishoiuteenustega seotud tarbetu kahju või võimaliku kahju eest. |

Esmatasandi arstiabi | Tervishoiuteenused, mida osutavad omavalitsuse tasandi meditsiinitöötajad, kes on patsientide konsulteerimisel esimesed kontaktisikud. |

Protsessinäitaja | Näitaja, mis osutab selliste kokkulepitud toimingute järgimisele, nagu käte hügieen, järelevalve, standardsed töömeetodid. |

Programm | Saavutatavate eesmärkide lai raamistik, mille alusel määratletakse ja kavandatakse konkreetseid projekte. |

Teise tasandi ravi | Eriarstiabi, mida osutavad spetsialistidest meditsiinitöötajad, kes üldjuhul ei ole patsiendi esimesed kontaktisikud. |

Struktuurinäitaja | Ressursse käsitlev näitaja, millega osutatakse näiteks personalile, infrastruktuurile või komiteele. |

Kolmanda tasandi ravi | Eriarstiabi – tavaliselt esma- või teise tasandi meditsiinitöötajate suunamise alusel –, mida osutavad spetsialistist meditsiinitöötajad, kes töötavad tervishoiuasutuses, millel on eriuuringute ja -ravi jaoks vastav personal ja seadmed. |

2. LISA

TUGIMEETMED

1. Patsiendi ohutusega seotud üldküsimused

33. Liikmesriigid peaksid toetama riikliku poliitika ja programmide kehtestamist järgmiste abinõudega.

34. Tagama, et nende territooriumil tervishoiu suhtes kohaldatavad selged ohutusstandardid vaadatakse korrapäraselt läbi ja ajakohastatakse.

35. Tagama, et tervishoiutöötajate organisatsioonidel oleks aktiivne osa patsiendi ohutuse tagamises.

36. Liikmesriigid peaksid suurendama kodanike ja patsientide mõjuvõimu ning teavitama neid järgmisel viisil.

37. Jagama patsientidele teavet kaebuste esitamise korra ning olemasolevate õiguskaitsevahendite ja hüvitiste kohta juhuks, kui neile on tervishoiuteenustega kahju tekitatud, ning kohaldatavate tingimuste kohta.

38. Kaaluma patsiendi ohutusega seotud põhipädevuste (st põhiteadmised, suhtumine ja oskused, mida on vaja ohutuma ravi eesmärgil) väljatöötamist patsientide jaoks.

39. Liikmesriigid peaksid looma või tugevdama kõrvalekaldeid käsitlevaid aruandlus- ja õppesüsteeme, mis võimaldavad järgmist.

40. Anda patsientidele, nende omastele ja muudele mitteametlikele hooldajatele võimalus kirjeldada oma kogemusi.

41. Täiendada muid ohutusega seotud aruandlussüsteeme, nagu näiteks neid, mis käsitlevad ravimiohutuse järelevalvet ja meditsiiniseadmeid, hoidudes samas võimaluse korral korduvast aruandlusest.

42. Liikmesriigid peaksid edendama tervishoiutöötajate haridust ja koolitust patsiendi ohutuse alal järgmisel viisil.

43. Integreerima patsiendi ohutuse ülikooli- ja kraadiõppesse ning meditsiinitöötajate pidevõppesse.

44. Kaaluma patsiendi ohutusega seotud põhipädevuste (st põhiteadmised, suhtumine ja oskused, mida on vaja ohutuma ravi eesmärgil) väljatöötamist, et levitada neid kõikide tervishoiutöötajate ning asjaomase juhtkonna ja halduspersonali seas.

45. Pakkuma ja jagama kõikidele tervishoiutöötajatele teavet, mis käsitleb riske, ohutustasemeid ning vigade vähendamiseks ja ärahoidmiseks kasutatavaid meetmeid ning edendama tervishoiutöötajate kaasamist.

46. Liikmesriigid peaksid koostöös Euroopa Komisjoniga klassifitseerima kodifitseerima ja mõõtma patsiendi ohutust asjakohasel viisil.

47. Pöörama tähelepanu määratlustele, terminoloogiale ja rahvusvahelisele tegevusele, nagu patsiendi ohutust käsitlev rahvusvaheline klassifitseerimine, mida töötab välja WHO, ning Euroopa Nõukogu töö selles valdkonnas.

48. Tegema kättesaadavaks ohutusprobleemide näitajad nii riiklikul kui ka tervishoiuasutuste tasandil.

49. Liikmesriigid peaksid Euroopa tasandil jagama üksteisega teadmisi, kogemusi ja parimaid tavasid järgmisel viisil.

50. Jagama vastastikku patsiendi ohutustega seotud peamisi hoiatusi õigel ajal.

51. Tegema koostööd nii omavahel kui ka ECDC, Euroopa Komisjoni ja asjakohaste rahvusvaheliste organisatsioonidega.

52. Liikmesriigid peaksid arendama ja edendama patsiendi ohutust käsitlevaid teadusuuringuid.

53. Teadusuuringud peaksid hõlmama tervishoiusüsteemi kõikide valdkondade küsimusi ja sekkumismeetmeid ning kõrvalekallete ja sekkumismeetmete majanduskulusid.

2. Tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamine ja tõrje

54. Liikmesriigid peaksid välja töötama tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrje riiklikud strateegiad järgmisel viisil.

55. Rakendama ennetus- ja tõrjemeetmeid liikmesriigi tasandil ning tegema eelkõige järgmist.

56. Rakendama kõikides tervishoiuasutustes riskipõhiseid nakkuste ennetamise ja tõrje standardmeetmeid.

57. Integreerima nakkuste ennetamise ja tõrje meetmed patsiendi raviplaani.

58. Tagama, et suunised ja soovitused on liikmesriigi tasandil kättesaadavad.

59. Soodustama ennetus- ja tõrjemeetmetest kinnipidamist, kasutades struktuuri- ja protsessinäitajaid ning kasutusel olevate akrediteerimis- või sertifitseerimismenetluste tulemusi.

60. Edendama nakkuste ennetamist ja tõrjet tervishoiuasutuste tasandil.

Soovitatakse luua järgmised struktuurid.

- Tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrje programm, mis käsitleb organisatoorset ja struktuurilist korda, diagnostika- ja raviprotseduure (nt ravimiresistentsuse vältimine), ressursilised vajadused, järelevalve eesmärgid, koolitus ja patsientide teavitamine.

- Valdkondadevaheline nakkuste ennetamise ja tõrje komitee, kes töötab välja tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrje programmi ning tegeleb selle seirega.

- Nakkuste ennetamise ja tõrje töörühm, kelle ülesanne on rakendada tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrje programmi.

- Looma või tugevdama aktiivse järelevalve süsteeme järgmisel viisil.

- Liikmesriikide tasand

- Korrapäraste ajavahemike järel korraldatakse nakkuste esinemist käsitlevaid uuringuid.

- Luuakse koordineeritud võrgustikud teatavat tüüpi nakkustesse haigestumise jälgimiseks ja tugevdatakse neid, et koguda riiklikke võrdlusandmeid, mille juures kasutatakse protsessi- ja struktuurinäitajad riikliku strateegia hindamiseks.

- Tagatakse jälgimine reaalajas ning asjaomase asutuse kiire teavitamine tervishoiuteenustega seotud nakkuspuhangutest.

- Teatatakse haiguspuhangutest ja ELi või rahvusvahelise tasandi jaoks olulistest nakkusliikidest kehtivate õigusaktide kohaselt.

- Tervishoiuasutuste tasand

- Tagatakse mikrobioloogilise dokumentatsiooni ja patsiendiandmete kvaliteet.

- Teatavat liiki nakkuste esinemise järelevalve, kusjuures kasutatakse protsessi- ja struktuurinäitajaid, et hinnata nakkustõrjemeetmete rakendamist.

- Teatavat liiki nakkuste puhangute ja/või tervishoiuteenustega seotud patogeenide teatavate nakkustüvede jälgimine reaalajas.

- Võimaluse korral kasutatakse ECDC soovitatud järelevalvemeetodeid ja näitajaid ning ELi tasandil haigusjuhtumite kohta kokku lepitud määratlusi.

- Edendama tervishoiutöötajate haridust ja koolitust järgmisel viisil.

- Liikmesriikide tasand

- Nakkustõrjega tegeleva personali jaoks nähakse ette spetsiaalsed nakkustõrjealased koolitus- ja/või haridusprogrammid ja viiakse need ellu, samuti tugevdatakse tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrjega seotud haridust muude tervishoiutöötajate puhul.

- Tervishoiuasutuste tasand

- Tervishoiuteenustega seotud personalile, sealhulgas juhtkonnale, korraldatakse regulaarselt koolitusi hügieeni ning nakkuste ennetamise ja tõrje põhimõtete kohta.

- Tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrje alaseid eriülesandeid täitvale personalile antakse regulaarselt täiendõpet.

- Parandama teavet, mida tervishoiuasutused annavad patsientidele.

- Täpne ja arusaadav teave tervishoiuteenustega seotud nakkuste ohu kohta ning meetmete kohta, mida tervishoiuasutus rakendab, et neid ohte vältida, ning selle kohta, kuidas patsiendid saavad nende ohtude vältimisele kaasa aidata.

- Spetsiaalne teave (nt ennetus- või tõrjemeetmete kohta) patsientidele kes on koloniseeritud või nakatunud tervishoiuteenustega seotud patogeenidega.

- Toetama teadusuuringuid.

- Epidemioloogiaalased uuringud.

- Uusi ennetavaid ravitehnoloogiaid ja sekkumismeetmeid ning tervishoiuteenustega seotud nakkuste ennetamise ja tõrje kulutasuvust käsitlevad uuringud. [pic][pic][pic][pic][pic][pic]

[1] ELT C […], […], lk […].

[2] ELT C […], […], lk […].

[3] ELT C […], […], lk […].

[4] Euroopa Komisjoni koostatud tehniline aruanne patsiendi ohutuse parandamise kohta ELis: „Improving Patient Safety in the EU”, avaldanud RAND Corporation 2008. aastal.

[5] KOM(2007) 630 (lõplik).

[6] Projekt SIMPATIE (Safety improvement for Patients in Europe – Patsientide ohutuse parandamine Euroopas), rahastatud ühenduse 2003.–2008. aasta rahvatervise programmi raames; www.simpatie.org

[7] Kõnealuse valdkondade vahelise mehhanismi töö peaks täiendama nõukogu soovituses nr 2002/77/EÜ, mis käsitleb antimikroobsete toimeainete arukat kasutamist inimmeditsiinis, osutatud valdkondade vahelist mehhanismi või tuleks sellesse integreerida.