ET Euroopa Liidu Teataja C 227/3

EELNÕU: KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr …/…,

5. august 2013,

milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandussektoris

2013/C 227/04

EUROOPA KOMISJON,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 108 lõiget 4,

võttes arvesse nõukogu 7. mai 1998. aasta määrust (EÜ) nr 994/98, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklite 92 ja 93 kohaldamist teatavate horisontaalse riigiabi liikide suhtes (1),

olles avaldanud käesoleva määruse eelnõu (2),

olles konsulteerinud riigiabi nõuandekomiteega

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artikli 107 lõike 1 kriteeriumidele vastav riiklik rahastamine on riigiabi, millest tuleb aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohaselt komisjonile teatada. Samas võib nõukogu aluslepingu artikli 109 kohaselt määrata abi liigid, mille puhul teavitamist ei nõuta. Vastavalt aluslepingu artikli 108 lõikele 4 võib komisjon võtta vastu määrusi, mis on seotud kõnealuste riigiabi liikidega. Määrusega (EÜ) nr 994/98 otsustas nõukogu, et kooskõlas aluslepingu artikliga 109 võiks vähese tähtsusega abi olla üks sellise abi liikidest. Seega ei käsitata vähese tähtsusega abi, mida ühele ettevõtjale antakse teatavas ajavahemikus ja mis ei ületa teatavat kindlat summat, aluslepingu artikli 107 lõikes 1 sätestatud tingimustele vastava abina ning sellise abi suhtes ei kohaldata teatamiskohustust.

(2) Komisjon on mitmes otsuses selgitanud aluslepingu artikli 107 lõikes 1 määratletud abi mõistet. Komisjon on samuti esitanud oma tegevuspõhimõtted seoses vähese tähtsusega abi ülemmääraga, millest väiksema abi puhul artikli 107 lõiget 1 ei kohaldata. Need põhimõtted esitati esialgu vähese tähtsusega riigiabi eeskirja käsitlevas teatises (3) ning seejärel komisjoni määrustes (EÜ) nr 69/2001 (4) ja (EÜ) nr 1998/2006 (5). Pidades silmas põllumajandussektori suhtes kehtivaid erieeskirju ja ohtu, et isegi väikesed abisummad võivad vastata aluslepingu artikli 107 lõike 1 tingimustele, jäeti põllumajandussektor määruse (EÜ) nr 69/2001 reguleerimisalast välja. Ka määruse (EÜ) nr 1998/2006 (millega asendati määrus (EÜ) nr 69/2001) reguleerimisalast jäeti põllumajandustoodete esmatootmine välja, kuid põllumajandustoodete töötlemine ja turustamine lisati üldise kava kohaldamisalasse.

(3) Kuna aastate jooksul saadud kogemused on näidanud, et põllumajandustoodete esmatootmiseks antavad väga väikesed abisummad ei pruugi teatavatel tingimustel vastata aluslepingu artikli 107 lõike 1 tingimustele, kehtestas komisjon 6. oktoobri 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 1860/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandus- ja kalandussektoris, (6) eeskirjad, millega lubatakse anda nimetatud sektoris vähese tähtsusega abi. Kõnealune määrus hõlmas nii esmatootmist kui ka põllumajandustoodete töötlemist ja turustamist.

(4) Määrus (EÜ) nr 1860/2004 tunnistati kehtetuks alates 1. jaanuarist 2008, mil hakkas kehtima komisjoni 20. detsembri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1535/2007, milles käsitletakse EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes põllumajandustoodete tootmise sektoris (7). Kõnealuse määruse kohaselt, mida kohaldati ettevõtjatele antava abi suhtes põllumajandustoodete tootmise sektoris, ei peeta vähese tähtsusega abi, mida antakse ühele põllumajandustoodete tootmise sektoris tegutsevale ettevõtjale, kõikidele artikli 87 lõikes 1 sätestatud tingimustele vastavaks, kui see ei ületa abisaaja kohta 7 500 eurot mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ning igale liikmesriigile ette nähtud kumulatiivset summat, mis vastab 0,75 %-le aastasest toodangust põllumajandussektoris.

(5) Aluslepingu konkurentsieeskirjade kohaldamisel on ettevõtja igasugune majandustegevusega tegelev üksus, olenemata tema õiguslikust seisundist ja rahastamisviisist (8). Euroopa Kohus on otsustanud, et sama üksuse (õiguslikult või faktiliselt) kontrollitavaid üksusi tuleks käsitada ühe ettevõtjana (9). Õiguskindluse huvides ning selleks, et vähendada halduskoormust, tuleks käesolevas määruses sätestada täielik loetelu selgetest kriteeriumidest, mis võimaldavad teha kindlaks, millal kahte või enamat üksust käsitatakse ühe ettevõtjana. Komisjon on valinud kindlatest kriteeriumidest, mille alusel määratletakse „seotud ettevõtted” VKEde määratluse raames (määruse (EÜ) nr 800/2008 I lisa) (10) need kriteeriumid, mis on käesoleva määruse kohaldamisel asjakohased. Need kriteeriumid on ametiasutustele juba tuttavad ning neid tuleks käesoleva määruse reguleerimisala arvestades kohaldada nii VKEde kui ka suurettevõtjate suhtes.

(6) Pidades silmas komisjoni kogemusi määruse (EÜ) nr 1535/2007 kohaldamisel, võib abi maksimumsummat kolme aasta jooksul suurendada 10 000 euroni ja ülempiiri võib suurendada 1 %ni aastasest toodangust, millega siiski tagatakse, et käesoleva määruse alusel võetud mis tahes meetmed ei mõjuta liikmesriikidevahelist kaubandust ja/või ei moonuta ega ähvarda moonutada konkurentsi.

(7) Võttes arvesse põllumajandustoodete ja mittepõllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sarnasust, on põllumajandustoodete töötlemine ja turustamine viidud komisjoni [kuupäev] määruse (EL) nr …/2013 (Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamise kohta vähese tähtsusega abi suhtes) (määrus (EL) nr …/2013 (vähese tähtsusega abi üldmäärus)) (11) reguleerimisalasse.

(8) Euroopa Kohus on otsustanud, (12) et kui liit on vastu võtnud õigusakti, millega kehtestatakse teatavas põllumajandussektoris ühine turukorraldus, on liikmesriigid kohustatud mitte võtma mis tahes meetmeid, mis seda korraldust kahjustavad või millega luuakse sellest erandeid. Seetõttu ei tohiks käesolevat määrust kohaldada sellise abi suhtes, mille suurus on kindlaks määratud turule viidud või sealt ostetud toodete hinna või koguse alusel.

(9) Käesolevat määrust ei kohaldata ekspordiabi suhtes ega abi suhtes, millega soodustatakse kodumaiste toodete eelistamist importtoodetele. Eelkõige ei tohiks seda kohaldada abi suhtes, millega rahastatakse turustusvõrgu loomist ja toimimist muudes liikmesriikides või kolmandates riikides. Abi, millega kaetakse messidel osalemise kulud või uue toote turuletoomiseks või olemasoleva toote uuele turule viimiseks vajalike uuringute või nõustamisteenuste kulud, ei ole üldjuhul ekspordiabi.

(10) Käesolevat määrust ei tuleks kohaldada raskustes olevate ettevõtjate suhtes, kuna ei ole asjakohane anda rahalist abi raskustes olevatele ettevõtjatele väljaspool ümberkorraldamiskava. Lisaks sellele esineb probleeme seda liiki ettevõtjatele antava abi brutotoetusekvivalendi kindlaksmääramisel. Õiguskindluse tagamiseks on asjakohane sätestada selged kriteeriumid, mis ei eelda ettevõtja olukorra kõigi eripärade hindamist otsustamaks, kas ettevõtja on raskustes käesoleva määruse tähenduses.

(11) Käesoleva määruse kohaldamisel arvesse võetav kolmeaastane ajavahemik on liikuv - iga kord, kui antakse vähese tähtsusega abi, tuleb kindlaks teha jooksva eelarveaasta ja eelneva kahe eelarveaasta jooksul antud vähese tähtsusega abi kogusumma.

(12) Kui ettevõtjad tegutsevad põllumajandusliku tootmise sektoris ja ka ühes või mitmes määruse (EL) nr …/2013 (vähese tähtsusega abi üldmäärus) reguleerimisalasse kuuluvas sektoris, tuleb kõnealuse määruse sätteid kohaldada muus kui põllumajandussektoris antava abi suhtes tingimusel, et liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmetega, nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine, et põllumajandusliku tootmise sektoris toimuv tegevus ei saa vähese tähtsusega abi, mis ei vasta käesolevas määruses sätestatud tingimustele.

(13) Käesoleva määrusega tuleks ette näha eeskirjad, millega välditakse erieeskirjades või komisjoni otsustes sätestatud abi ülemmääradest möödahiilimist. Ühtlasi tuleks määruses sätestada selged ja hõlpsasti kohaldatavad kumuleerimiseeskirjad.

(14) Käesoleva määrusega ei välistata võimalust, et meedet ei käsitata riigiabina aluslepingu artikli 107 lõike 1 tähenduses muudel kui käesolevas määruses sätestatud põhjustel, näiteks seetõttu, et meede vastab turumajanduse tingimustes tegutseva ettevõtja põhimõttele, või kuna meede ei hõlma riigi vahendite ülekandmist.

(15) Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja tõhusa järelevalve huvides tuleks käesolevat määrust kohaldada ainult sellise vähese tähtsusega abi suhtes, mille brutotoetusekvivalent on võimalik eelnevalt täpselt välja arvutada ilma, et oleks vaja teha riskihinnang (edaspidi „läbipaistev abi”). Niisuguse täpse arvutuse võib teha näiteks toetuste, intressimääradele antavate toetuste, ülempiiriga maksusoodustuste või muude ülempiiriga vahendite suhtes, et tagada kohaldatava ülemmäära piiresse jäämine. Ülempiiri sätestamine tähendab, et seni, kuni täpne abisumma ei ole (veel) teada, peab liikmesriik eeldama, et summa võrdub ülempiiriga, tagamaks, et eri abimeetmed kokku ei ületaks käesolevas määruses sätestatud ülemmäära, ja selleks, et kohaldada kumuleerimiseeskirju.

(16) Läbipaistvuse, võrdse kohtlemise ja vähese tähtsusega abi ülemmäära õigeks kohaldamiseks peaksid liikmesriigid kasutama ühesugust arvutusmeetodit. Kõnealuse arvutamise hõlbustamiseks tuleks abisummad, mida ei anta rahas, arvestada ümber nende brutotoetusekvivalendiks. Kui läbipaistvat abi ei maksta toetusena või abi makstakse mitmes osas, tuleb brutotoetusekvivalendi arvutamisel kasutada abi andmise ajal kehtivaid turumäärasid. Riigiabi eeskirjade ühtseks, läbipaistvaks ja hõlpsaks kohaldamiseks tuleks käesoleva määruse tähenduses käsitada turumääradena viitemäärasid, mis on kehtestatud komisjoni teatises viite- ja diskontomäärade kindlaksmääramise meetodi läbivaatamise kohta (13).

(17) Laenudena antavat abi tuleks käsitada läbipaistva vähese tähtsusega abina, kui brutotoetusekvivalent on arvutatud vastavalt toetuse andmise ajal kehtinud turu intressimääradele. Lühiajaliste väikelaenude käsitlemise lihtsustamiseks tuleks käesoleva määrusega ette näha täpsed eeskirjad, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii laenu suurust kui ka kestust. Komisjoni kogemuste põhjal saab laene, mille tagatis katab vähemalt 50 % laenust ja mille summa ei ületa 50 000 eurot ja kestus viit aastat või mille summa ei ületa 25 000 eurot ja kestus kümmet aastat, käsitada laenuna, mille brutotoetusekvivalent on võrdne vähese tähtsusega abi ülemmääraga.

(18) Kapitalisüstina antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina vaid juhul, kui riigi kapitalisüsti kogusumma ei ole suurem vähese tähtsusega abi ülemmäärast. Abi, mida antakse riskikapitali meetmetena omakapitali või kvaasiomakapitali investeeringutena vastavalt (riskikapitali käsitlevad uued suunised), tuleb pidada läbipaistvaks vähese tähtsusega abiks vaid juhul, kui asjaomase meetme raames ei anta ühelegi sihtettevõtjale kapitali üle vähese tähtsusega abi ülemmäära.

(19) Tagatistena antavat abi tuleks käsitada läbipaistvana juhul, kui brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour preemiad, mis on sätestatud vastavat tüüpi ettevõtjaid käsitlevas komisjoni teatises. Näiteks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul on komisjoni teatises EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (14) sätestatud aastase garantiipreemia tasemed, millest alates ei käsitata riigigarantiid abina. Kuni 80 % ulatuses suhteliselt väikest laenu tagavate lühiajaliste tagatiste käsitlemise lihtsustamiseks tuleks käesoleva määrusega ette näha selge säte, mida on lihtne kohaldada ja milles võetakse arvesse nii tagatud laenu suurust kui ka tagatise kestust. Nimetatud eeskirja ei tohiks kohaldada juhul, kui tegemist on tagatiste andmisega tehingutele, mis ei ole laen, näiteks aktsiatehingutele. Kui tagatis ei ületa 80 % laenust, tagatud summa ei ületa 75 000 eurot ja tagatise kestus ei ületa viit aastat, võib tagatise brutotoetusekvivalenti pidada võrdseks vähese tähtsusega abi ülemmääraga. Sama kehtib juhul, kui tagatis ei ületa 80 % laenust, tagatud summa ei ületa 37 500 eurot ja tagatise kestus ei ole pikem kui kümme aastat.

(20) Kui laen või tagatis on väiksemas summas või lühema kestusega kui põhjendustes 17 ja 19 määratletud, tuleks brutotoetusekvivalendi arvutamisel tegeliku summa ja põhjendustes 17 ja 19 osutatud maksimumsumma suhe korrutada tegeliku kestuse ja viie aasta suhtega ning 10 000 euroga. Näiteks 2,5 aastaks antud 25 000-eurose laenu brutotoetusekvivalent on 2 500 eurot.

(21) Liikmesriigi esitatud teatise alusel võib komisjon uurida, kas mõne muu meetme kui toetuse, laenu, tagatise, kapitalisüsti või omakapitali/kvaasiomakapitali investeeringu kujul võetava riskikapitalimeetme brutotoetusekvivalent ei ületa vähese tähtsusega abi ülemmäära, ning kas abimeetme suhtes võib seega kohaldada käesolevat määrust.

(22) Komisjonil on kohustus tagada, et riigiabieeskirju järgitakse ning kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõikes 3 sätestatud koostööpõhimõttega peaksid liikmesriigid selle ülesande täitmisele kaasa aitama, luues vajalikud vahendid, millega tagatakse, et vähese tähtsusega abi eeskirjade alusel ühele ettevõtjale antava vähese tähtsusega abi kogusumma ei ületaks üldist lubatavat ülemmäära.

(23) Enne vähese tähtsusega abi andmist peaksid liikmesriigid kontrollima, et uue abiga ei ületata vähese tähtsusega abi ülemmäära ja riiklikku ülempiiri ja et käesolevas määruses sätestatud muud tingimused on täidetud.

(24) Et liikmesriikidel oleks täpsed, usaldusväärsed ja täielikud andmed, millega kindlustada, et uue vähese tähtsusega abi andmine ei vii asjaomase ettevõtja suhtes kohaldatava ülemmäära ega riikliku ülempiiri ületamiseni, tuleks liikmesriikidelt nõuda vähese tähtsusega abi keskregistri asutamist, mis sisaldab teavet kogu vähese tähtsusega abi kohta, mis asjaomase liikmesriigi ametiasutused on käesoleva määruse kohaselt andnud. Liikmesriikidel peaks olema vabadus otsustada oma registri kujundamise üle ja valida sobiv viis selle asutamiseks kooskõlas riigi põhiseadusliku ja haldusstruktuuriga, kuid nad peavad tagama, et kõigil liikmesriigi ametiasutustel oleks võimalik kontrollida igale ettevõtjale antud vähese tähtsusega abi summat. Liikmesriikidele tuleks anda piisavalt aega sellise registri loomiseks.

(25) Kuni liikmesriik loob keskregistri ning see register hõlmab kolmeaastast ajavahemikku, peaks ta teavitama asjaomast ettevõtjat antava vähese tähtsusega abi summast ja sellest, et tegemist on vähese tähtsusega abiga, viidates selgelt käesolevale määrusele. Samuti peaks asjaomane liikmesriik saama enne sellise abi andmist ettevõtjalt kinnituse käesoleva määruse või muude vähese tähtsusega abi määruste reguleerimisalasse kuuluva vähese tähtsusega abi kohta, mis on saadud asjaomasel eelarveaastal ja sellele eelnenud kahel eelarveaastal.

(26) Selleks, et komisjonil oleks võimalik jälgida käesoleva määruse kohaldamist ja teha kindlaks võimalikud konkurentsimoonutused, tuleks nõuda, et liikmesriigid esitaksid igal aastal põhiandmed käesoleva määruse alusel antud summade kohta. Kui liikmesriik on komisjonile teatanud, et kõik aruannetes nõutavad andmed on avalikult kättesaadavad, ei tule liikmesriigilt nõuda aruande esitamist komisjonile.

(27) Pidades silmas komisjoni kogemusi ja eelkõige seda, kui tihti on tavaliselt vaja riigiabi käsitlevad põhimõtted läbi vaadata, tuleks piirata käesoleva määruse kohaldamisaega. Kui käesoleva määruse kehtivusaeg lõpeb ja seda ei pikendata, tuleks liikmesriikidele anda kuus kuud kohanemisaega seoses käesoleva määrusega hõlmatud vähese tähtsusega abiga,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Reguleerimisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse põllumajandustoodete tootmise sektori ettevõtjatele antava abi suhtes, välja arvatud

a) abi, mille summa on kindlaks määratud turuleviidud toodangu hinna või koguse alusel;

b) abi, mida antakse tegevuseks, mis on seotud ekspordiga kolmandatesse riikidesse või liikmesriikidesse, täpsemalt selline abi, mis on vahetult seotud eksporditavate koguste, turustusvõrgu loomise ja toimimise või muude eksportimisest tulenevate jooksvate kuludega;

c) abi, mille saamise tingimuseks on kodumaiste toodete eelistamine importtoodetele;

d) abi, mida antakse artikli 2 punktis e määratletud raskustes olevatele ettevõtjatele.

2. Käesolevat määrust ei kohaldata abi suhtes, mida antakse põllumajandustoodete töötlemise ja turustamise sektoris tegutsevatele ettevõtjatele; selline abi kuulub määruse (EL) nr …/2013 (vähese tähtsusega abi üldmäärus) reguleerimisalasse.

3. Kui ettevõtja, kes tegutseb põllumajandusliku tootmise sektoris, on tegev ka mõnes määruse (EL) nr …/2013 (vähese tähtsusega abi üldmäärus) reguleerimisalasse kuuluvas sektoris või tegevusvaldkonnas, kohaldatakse kõnealuse määruse sätteid sellistele muudele sektoritele ja tegevustele antava abi suhtes tingimusel, et liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmetega (nagu näiteks tegevuse või kulude eristamine), et põllumajandusliku tootmise sektoris toimuv tegevus ei saa kõnealuse määruse alusel vähese tähtsusega abi.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

a) „üks ettevõtja”– käesoleva määruse tähenduses kõik üksused, kelle vahel on vähemalt üks järgmistest suhetest:

Üksusi, kelle vahel on mis tahes eespool kirjeldatud suhe ühe või mitme teise üksuse kaudu, peetakse samuti üheks ettevõtjaks;

b) „põllumajandustoodete tootmisega tegelevad ettevõtjad”– ettevõtjad, kes tegelevad põllumajandustoodete esmatootmisega;

c) „põllumajandustooted”– aluslepingu I lisas loetletud tooted, välja arvatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr …/2013 (ei ole veel vastu võetud; vt komisjoni ettepanek KOM(2011) 416) I lisas loetletud kalandus- ja vesiviljelustooted (15);

d) „põllumajandustoodete töötlemine”– põllumajandustoote töötlemine, mille saadus on samuti põllumajandustoode, välja arvatud selline põllumajandusettevõttes toimuv tegevus, mis on vajalik loomse või taimse saaduse esmamüügiks ettevalmistamiseks;

e) „põllumajandustoodete turustamine”– toodete omamine või väljapanek, mille eesmärk on müük, müügiks pakkumine, tarnimine või mis tahes muu turustamise viis, välja arvatud esmatootja esmamüük edasimüüjatele või töötlejatele ja mis tahes tegevus, millega toodet esmamüügiks ette valmistatakse. Kui esmatootja müüb toodet lõpptarbijale selleks ettenähtud kohas, käsitatakse seda tegevust turustamisena;

f) „raskustes olev ettevõtja”– ettevõtja, kes vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest:

Esimese lõigu punkti f kohaldamisel ei loeta raskustes olevaks vähem kui kolm aastat tagasi asutatud VKEd, v.a juhul, kui ta vastab kõnealuse punkti alapunktis iii sätestatud tingimusele.

Artikkel 3

Vähese tähtsusega abi

1. Kui abimeetmed vastavad käesoleva artikli lõigete 2–9 ning artiklite 4 ja 5 tingimustele, ei loeta neid aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks ja seetõttu vabastatakse nad aluslepingu artikli 108 lõike 3 kohasest teatamiskohustusest.

2. Vähese tähtsusega abi kogusumma, mis liikmesriik annab artikli 2 punktis a määratletud ühele ettevõtjale, kes tegutseb põllumajandustoodete tootmise sektoris, ei tohi mis tahes kolme eelarveaasta pikkuse ajavahemiku jooksul ületada 10 000 eurot.

3. Liikmesriigi poolt põllumajandustoodete tootmisega tegelevale ettevõtjatele kolme eelarveaasta jooksul antava vähese tähtsusega abi kumulatiivne summa ei tohi ületada lisas sätestatud väärtust.

4. Vähese tähtsusega abi andmise ajana käsitletakse aega, mil ettevõtjale antakse kohaldatavate riigi õigusaktide alusel seaduslik õigus seda abi saada.

5. Lõikes 2 sätestatud ülemmäär ja lõikega 3 ette nähtud riiklik ülempiir kehtivad sõltumata vähese tähtsusega abi liigist ja eesmärgist ning sellest, kas liikmesriigi antud abi on täielikult või osaliselt rahastatud liidu vahenditest. Kolme eelarveaasta pikkune ajavahemik määratakse kindlaks eelarveaastate järgi, mida ettevõtja asjaomases liikmesriigis kasutab.

6. Lõikes 2 sätestatud ülemmäära ja lõikega 3 ette nähtud riiklikku ülempiiri väljendatakse rahalise toetusena. Kõik kasutatud arvud väljendavad brutomäärasid - neist ei ole maha arvatud makse ega muid tasusid. Kui abi antakse muus vormis kui toetus, on abi suuruseks abi brutotoetusekvivalent.

Mitmes osas makstava abi väärtus diskonteeritakse selle andmise aja väärtuseni. Diskonteerimisel kasutatakse intressimäärana abi andmise ajal kohaldatavat diskontomäära.

7. Kui vähese tähtsusega abi lõikes 2 sätestatud ülemmäära või lõikega 3 ette nähtud riiklikku ülempiiri uue vähese tähtsusega abi andmisel ületatakse, ei kohaldata selle uue abi ühegi osa suhtes käesolevast määrusest tulenevaid eeliseid.

8. Ühinemiste ja omandamiste puhul võetakse otsustamisel, kas uuele või omandavale ettevõtjale antav uus vähese tähtsusega abi ületab ülemmäära või riiklikku ülempiiri, arvesse kõigile ühinevatele ettevõtjatele eelnevalt antud vähese tähtsusega abi kogusummat, seadmata kahtluse alla enne ühinemist või omandamist seaduslikult antud vähese tähtsusega abi.

9. Kui üks ettevõtja jaguneb kaheks või enamaks eraldi ettevõtjaks, omistatakse enne jagunemist antud vähese tähtsusega abi ettevõtjale, kes sellest kasu sai, st põhimõtteliselt ettevõtjale, kes võtab üle tegevused, milleks vähese tähtsusega abi kasutati. Kui selline jaotamine ei ole võimalik, siis jagatakse vähese tähtsusega abi proportsionaalselt uute ettevõtjate omakapitali arvestusliku väärtuse alusel.

Artikkel 4

Brutotoetusekvivalendi arvutamine

1. Käesolevat määrust kohaldatakse ainult niisuguse abi suhtes, mille brutotoetusekvivalenti on juba eelnevalt võimalik täpselt välja arvutada, ilma et oleks vaja teha riskihinnangut („läbipaistev abi”). Lõigetes 2–6 osutatud abimeetmeid tuleks käsitada läbipaistva abina.

2. Laenudena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina juhul, kui

a) laen on tagatud tagatisega, mis katab vähemalt 50 % laenust, ning laen ei ületa summalt ja kestuselt 50 000 eurot ja viit aastat või 25 000 eurot ja kümmet aastat. Kui laen on nimetatud summast väiksem ja/või antakse vähem kui viie või kümne aasta pikkuseks ajavahemikuks, arvutatakse laenu brutotoetusekvivalent protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud kohaldatavast ülemmäärast või

b) brutotoetusekvivalent on arvutatud toetuse andmise ajal kehtinud viitemäära alusel.

3. Kapitalisüstidena antavat abi käsitletakse läbipaistva vähese tähtsusega abina vaid juhul, kui riigi kapitalisüsti kogusumma ei ole suurem vähese tähtsusega abi ülemmäärast.

4. Abi, mida antakse riskikapitali meetmetena omakapitali või kvaasiomakapitali investeeringutena, peetakse läbipaistvaks vähese tähtsusega abiks vaid juhul, kui asjaomase meetme raames ei anta ühelegi sihtettevõtjale kapitali üle vähese tähtsusega abi ülemmäära.

5. Tagatistena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina juhul, kui

a) tagatis ei ole suurem kui 80 % laenust ja tagatud summa ei ületa 75 000 eurot ja tagatise kestus ei ületa viit aastat, või tagatud summa ei ületa 37 500 eurot ja tagatise kestus ei ole pikem kui kümme aastat. Kui tagatud summa on nimetatud summadest väiksem ja/või antakse lühemaks ajavahemikuks kui viis või kümme aastat, arvutatakse tagatise brutotoetusekvivalent protsendina artikli 3 lõikes 2 sätestatud kohaldatavast ülemmäärast või

b) brutotoetusekvivalendi arvutamisel on aluseks võetud nn safe-harbour-preemiad, mis on sätestatud komisjoni teatises (17) või

c) tagatise brutotoetusekvivalendi arvutamise meetod on enne selle rakendamist heaks kiidetud pärast seda, kui meetodist on teatatud komisjonile vastavalt antud ajal kehtivale riigiabi valdkonnas vastuvõetud komisjoni eeskirjale, ja heakskiidetud meetodiga käsitletakse sõnaselgelt sellist liiki tagatisi ja nendega seotud tehinguid, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust.

6. Muude vahenditena antavat abi käsitatakse läbipaistva vähese tähtsusega abina tingimusel, et nimetatud vahendiga nähakse ette piirmäär, mis tagab, et kohaldatavat ülemmäära ei ületata.

Artikkel 5

Kumuleerumine

1. Kui ettevõtjad tegutsevad nii põllumajandustoodete esmatootmise sektoris kui ka ühes või mitmes määrusega (EL) nr …/2013 (vähese tähtsusega abi üldmäärus) reguleeritud sektoris või tegevusvaldkonnas, võib käesoleva määruse kohaselt esmatootmiseks antava vähese tähtsusega abi kumuleerida määrusega (EL) nr …/2013 reguleeritava, muudele sektoritele või tegevustele antava vähese tähtsusega abiga kuni kõnealuse määruse artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärani, tingimusel et liikmesriigid tagavad sobivate vahenditega, näiteks tegevuste või kulude eraldamisega, et kõnealuse määruse kohaselt antud abi ei kasutata esmatootmise toetamiseks.

2. Vähese tähtsusega abi ei või kumuleerida samade abikõlblike kulude või samade riskikapitali meetmete toetuseks antava riigiabiga, kui sellise kumuleerimise tulemusel on abi ülemmäär või abisumma suurem, kui on iga juhtumi iseärasusi arvestades kindlaks määratud grupierandi määruse või komisjoni otsusega.

Artikkel 6

Järelevalve ja aruandlus

1. Liikmesriigid asutavad 31. detsembriks 2015 vähese tähtsusega abi keskregistri. Keskne register sisaldab teavet iga abisaaja kohta (sh kas tegemist on väikese, keskmise suurusega või suurettevõtjaga ning peamise tegevusala majandussektor (NACE kood jaotiste tasemel) (18)), abi andmise kuupäeva ja iga käesoleva määruse kohaselt liikmesriigi mis tahes ametiasutuse poolt antud vähese tähtsusega abi meetme brutotoetusekvivalenti. Register sisaldab kõiki käesoleva määruse kohaselt antud vähese tähtsusega abi meetmeid alates 1. jaanuarist 2016.

2. Lõiget 3 kohaldatakse seni, kuni liikmesriik on loonud keskregistri ja register hõlmab kolme aasta pikkust ajavahemikku.

3. Kui liikmesriik kavatseb käesoleva määruse kohaselt anda ettevõtjale vähese tähtsusega abi, teatab ta ettevõtjale kirjalikult abi kavandatava summa, mis on väljendatud brutotoetusekvivalendina, ja asjaolu, et abi on vähese tähtsusega, viidates selgelt käesolevale määrusele ning esitades määruse pealkirja ja viite määruse Euroopa Liidu Teatajas avaldamise andmetele. Kui käesoleva määruse kohaselt antakse abikava alusel vähese tähtsusega abi eri ettevõtjatele ja kui selle kava raames makstakse kõnealustele ettevõtjatele eri suurusega abisummasid, võib asjaomane liikmesriik täita teatamiskohustuse, teatades ettevõtjatele kindlaksmääratud summa, mis vastab asjaomase abikava raames antava abi maksimumsummale. Sellisel juhul kasutatakse artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäärast ja artikli 3 lõikega 3 ette nähtud riiklikust ülempiirist kinnipidamise väljaselgitamiseks kõnealust kindlaksmääratud summat. Liikmesriik taotleb asjaomaselt ettevõtjalt enne abi andmist kirjaliku või elektroonilise kinnituse mis tahes muu vähese tähtsusega abi kohta, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust või muid vähese tähtsusega abi käsitlevaid määrusi ning mida ettevõtja on saanud jooksva eelarveaasta ja kahe eelneva eelarveaasta jooksul.

4. Liikmesriik annab käesoleva määruse kohast uut vähese tähtsusega abi üksnes juhul, kui ta on teinud kindlaks, et see ei suurenda asjaomasele ettevõtjale antud vähese tähtsusega abi kogusummat üle artikli 3 lõikes 2 sätestatud ülemmäära ja artikli 3 lõikega 3 ette nähtud ülempiiri ning et kõik artiklites 1–5 sätestatud tingimused on täidetud.

5. Liikmesriigid registreerivad ja koondavad kõik käesoleva määruse kohaldamist käsitlevad andmed. Registreeritud andmed sisaldavad kogu teavet, mis on vajalik käesoleva määruse tingimuste täitmise tõendamiseks. Vähese tähtsusega üksikabi käsitlevaid andmeid säilitatakse kümne eelarveaasta jooksul alates abi andmise päevast. Vähese tähtsusega abi kava käsitlevaid andmeid säilitatakse kümne aasta jooksul alates päevast, mil selle kava alusel anti viimast korda üksikabi. Asjaomane liikmesriik esitab kirjaliku taotluse korral 20 tööpäeva või taotluses sisalduda võiva pikema tähtaja jooksul kogu teabe, mida komisjon peab vajalikuks, et teha kindlaks, kas käesoleva määruse tingimusi on täidetud, ja eelkõige seda, kas on kinni peetud ettevõtjale antud käesoleva määruse või mõne muu vähese tähtsusega abi määruse kohase vähese tähtsusega abi kogusummast.

6. Liikmesriigid esitavad komisjonile igal aastal aruande käesoleva määruse kohaldamise kohta. Aruanded sisaldavad järgmist:

a) vähese tähtsusega abi kogusumma, mis on antud asjaomasele liikmesriigile käesoleva määruse kohaselt eelmise kalendriaasta jooksul, liigitatuna abisaajate majandussektorite ja suuruse alusel (väikesed, keskmise suurusega ja suurettevõtjad);

b) liikmesriigis eelmise kalendriaasta jooksul käesoleva määruse kohaselt vähese tähtsusega abi saajate koguarv, liigitatuna abisaajate majandussektorite ja suuruse alusel (väikesed, keskmise suurusega või suurettevõtjad);

c) mis tahes muu komisjoni poolt käesoleva määruse kohaldamise kohta nõutav teave, mida täpsustatakse aegsasti enne aruande esitamistähtaega.

Esimene aruanne esitatakse 30. juuniks 2017 ja see hõlmab 2016. kalendriaastat. Kui liikmesriik on teinud kogu aruannetes nõutava teabe avalikkusele kättesaadavaks, ei nõuta temalt komisjonile aruande esitamist. Komisjon avaldab igal aastal aastaaruannetes sisalduva teabe kokkuvõtte, sealhulgas iga liikmesriigi poolt käesoleva määruse alusel antud vähese tähtsusega abi kogusumma.

Artikkel 7

Üleminekusätted

1. Vähese tähtsusega üksikabi, mida antakse 1. jaanuarist 2005 kuni 30. juunini 2008 ja mis vastab määruse (EÜ) nr 1860/2004 tingimustele, ei loeta aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks, mistõttu selle abi suhtes ei kehti aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustus.

2. Vähese tähtsusega üksikabi, mida antakse 1. jaanuarist 2008 kuni 30. juunini 2014 ja mis vastab määruse (EÜ) nr 1535/2007 tingimustele, ei loeta aluslepingu artikli 107 lõike 1 kõikidele tingimustele vastavaks, mistõttu selle abi suhtes ei kehti aluslepingu artikli 108 lõikes 3 sätestatud teatamiskohustus.

3. Käesoleva määruse kehtivusaja lõppedes võib käesoleva määruse tingimustele vastavat vähese tähtsusega abi rakendada veel kuue kuu jooksul.

Artikkel 8

Jõustumine ja kehtivus

Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 2014 ja seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, 5. august 2013 Komisjoni nimel president […] […]

(1) EÜT L 142, 14.5.1998, lk 1.

(2) ELT C 227, 6.8.2013, lk 3.

(3) EÜT C 68, 6.3.1996, lk 9.

(4) Komisjoni määrus (EÜ) nr 69/2001, 12. jaanuar 2001, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (EÜT L 10, 13.1.2001, lk 30)

(5) Komisjoni määrus (EÜ) nr 1998/2006, 15. detsember 2006, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 379, 28.12.2006, lk 5).

(6) ELT L 325, 28.10.2004, lk 4.

(7) ELT L 337, 21.12.2007, lk 35.

(8) Otsus kohtuasjas C-222/04: Ministero dell'Economia e delle Finanze vs. Cassa di Risparmio di Firenze SpA et al, EKL 2006, lk I-289.

(9) Kohtuasi C-382/99 Madalmaad vs. komisjon, EKL 2002, lk I-5163.

(10) Komisjoni määrus (EÜ) nr 800/2008, 6. august 2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (ELT L 214, 9.8.2008, lk 3).

(11) ELT L ….

(12) Otsus kohtuasjas C-456/00: Prantsusmaa vs. komisjon, EKL 2002, lk I-11949.

(13) ELT C 14, 19.1.2008, lk 6.

(14) ELT C 155, 20.6.2008, lk 10.

(15) ELT L ….

(16) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1060/2009, 16. september 2009, reitinguagentuuride kohta (ELT L 302, 17.11.2009, lk 1).

(17) Praegu kehtib komisjoni teatis EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta garantiidena antava riigiabi suhtes (ELT C 155, 20.6.2008, lk 10).

(18) Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1893/2006 (millega kehtestatakse majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator NACE Revision 2 ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3037/90 ja teatavaid EÜ määrusi, mis käsitlevad konkreetseid statistikavaldkondi, EMPs kohaldatav tekst) artikli 2 lõike 1 punktiga b ja I lisaga (ELT L 393, 30.12.2006, lk 1).