Brüssel 20.4.2005

KOM(2005) 154 lõplik

2005/0064 (SYN)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta

(esitanud komisjon)

SELETUSKIRI

1. Euroopa Ülemkogu leppis Amsterdamis 17. juunil 1997. aastal toimunud kohtumisel kokku stabiilsuse ja kasvu paktis kooskõlas asutamislepingu põhimõtete ja menetlustega. Juunis 2004 märkis Euroopa Ülemkogu siiski, et on tarvis tõhustada ELi eelarveraamistiku läbipaistvust ja riikide osalust selles ning parandada selle eeskirjade ja sätete jõustamist. Komisjon andis 3. septembril 2004 välja teatise „Majandusjuhtimise tugevdamine ning selgitused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta“, milles anti suunised stabiilsuse ja kasvu pakti edasiseks kujundamiseks ning tehti ettepanek tugevdada seda majanduslikult ning tõsta selle usaldusväärsust ja tõhustada elluviimist.

Pärast komisjoni teatist alustasid nõukogu ja komisjon arutelu, et jõuda konsensusele stabiilsuse ja kasvu pakti reformi osas. Nõukogu võttis 20. märtsil 2005 vastu aruande stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta. Nõukogu kaalus oma aruandes, kuidas tõhustada ELi eelarveraamistiku juhtimist ja riikide osalust selles, tugevdada pakti majanduslikult ja tõhustada seda nii ennetavas kui korrektiivses mõttes, tagada riikide rahanduse jätkusuutlikkus pikema aja jooksul, edendada kasvu ja vältida tulevaste põlvkondade ülemäärast koormamist.

22. ja 23. märtsil 2005 kogunenud Euroopa Ülemkogu kinnitas aruande, väites, et sellega ajakohastatakse ja täiendatakse stabiilsuse ja kasvu pakti, mis koosneb nõukogu määrustest (EÜ) nr 1466/97 ja (EÜ) nr 1467/97 ning Euroopa Ülemkogu 7. juuli 1997. aasta resolutsioonist stabiilsuse ja kasvu pakti kohta.

Euroopa Ülemkogu palus oma 22. ja 23. märtsi 2005. aasta kohtumisel eesistujariigi järeldustes komisjonil esitada ettepanekud nõukogu määruste muutmiseks kooskõlas nõukogu aruandega, milles väljendati nõukogu eelistust teha olemasolevatesse määrustesse võimalikult vähe muudatusi.

2. Lisaks muudatustele, mis kajastavad eespool nimetatud kokkulepet, tehakse määrusesse 1466/97 mõned peamiselt tehnilist laadi muudatused, et tagada kooskõla nõukogu aruandega. Eelkõige on kogemused näidanud, et nõukogul on olnud liiga vähe aega stabiilsus- ja lähenemisprogrammide kontrollimiseks. Tehakse ettepanek tähtaegade pikendamiseks.

2005/0064 (SYN)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 99 lõiget 5,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]

toimides asutamislepingu artiklis 252 osutatud korras

ning arvestades järgmist:

(1) Stabiilsuse ja kasvu pakt koosnes algselt nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusest (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[2] nõukogu määrusest (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta[3] ja 17. juuni 1997. aasta resolutsioonist stabiilsuse ja kasvu pakti kohta[4]. Stabiilsuse ja kasvu pakt on osutunud kasulikuks eelarvepuudujäägi pidurdamisel, aidates seeläbi kaasa suuremale makromajanduslikule stabiilsusele, mida iseloomustab madal inflatsioon ja madalad intressimäärad ning mida on tarvis püsiva majanduskasvu ja töökohtade loomise jaoks.

(2) Nõukogu võttis 20. märtsil 2005 vastu aruande „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta“, mille eesmärk on tõhustada eelarveraamistiku juhtimist ja riikide osalust selles, tugevdades pakti majanduslikult ja tõhustades seda nii ennetavas kui korrektiivses mõttes, tagada riikide rahanduse jätkusuutlikkus pikema aja jooksul, edendada kasvu ja vältida tulevaste põlvkondade ülemäärast koormamist. Euroopa Ülemkogu kinnitas aruande oma 23. märtsi 2005. aasta järeldustes,[5] kus on kirjas, et aruandega ajakohastatakse ja täiendatakse stabiilsuse ja kasvu pakti.

(3) Stabiilsuse ja kasvu pakti tuleb tõhustada ning selle rakendamist selgitada, et parandada majanduspoliitika kooskõlastamist ja järelevalvet. Seda tehes tuleks nõuetekohaselt arvesse võtta muutunud asjaolusid, eelkõige 25 liikmesriigist koosnevas ühenduses esinevaid suuremaid majanduslikke erinevusi ja võimalikke demograafilisi muudatusi.

(4) Määrust (EÜ) nr 1466/97 tuleb muuta, et oleks võimalik täielikult kohaldada stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise osas kokkulepitud parandusi.

(5) Kui liikmesriigid peavad kinni keskpika perioodi eelarve-eesmärgist, saavad nad hakkama tavaliste tsükliliste kõikumistega, hoides valitsemissektori eelarvepuudujäägi alla kontrollväärtuse 3% SKTst, ja tagavad kiire liikumise eelarve jätkusuutlikkuse suunas. See jätaks eelarves liikumisruumi, eelkõige riiklike investeeringute osas.

(6) Keskpika perioodi eelarve-eesmärgid peaksid olema iga liikmesriigi puhul erinevad, et võtta arvesse nende majandus- ja eelarveseisundite ning -prognooside mitmekesisust. Nõukogu peaks komisjoni soovituse alusel kehtestama riigipõhised keskpika perioodi eelarve-eesmärgid ja need korrapäraselt läbi vaatama.

(7) Liikmesriigid, kes veel ei ole täitnud keskpika perioodi eelarve-eesmärki, peaksid minimaalselt parandama tsükliliselt korrigeeritud eelarvetasakaalu aastas, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid. Parandamine peaks olema suurem majanduslikult headel aegadel; halval ajal võiks see olla väiksem.

(8) Kui nõukogu kontrollib stabiilsus- ja lähenemisprogramme, eelkõige keskpika perioodi eelarve-eesmärke või nende saavutamiseks kehtestatud kohandamiskava, ja teostab nende üle järelevalvet, peaks ta arvesse võtma oluliste struktuurireformide rakendamist, mis toovad pikema aja jooksul kaasa otsese kokkuhoiu, suurendades sealhulgas potentsiaalset kasvu, ja millel on seetõttu tõendatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Selleks peaksid stabiilsus- ja lähenemisprogrammid sisaldama oluliste struktuurireformide kirjeldust ning üksikasjalikku hinnangut nende koguselise mõju kohta eelarveseisundile aja jooksul.

(9) Tähtajad, mis on antud nõukogule stabiilsus- ja lähenemisprogrammide kontrollimiseks, on olnud liiga lühikesed ning neid tuleks pikendada.

(10) Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 1466/97 vastavalt muuta,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 muudetakse järgmiselt:

(1) Lisatakse artikkel 2a:

„ Artikkel 2a

Iga liikmesriigi tarvis kehtestatakse tasakaalulähedase või ülejäägis eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk asutamislepingu artikli 99 lõikes 2 osutatud korras. Need keskpika perioodi eelarve-eesmärgid vaadatakse korrapäraselt läbi ja muudetakse vajaduse korral. Riigipõhised keskpika perioodi eelarve-eesmärgid kehtestatakse sellised, et liikmesriigid saavad hakkama tavaliste tsükliliste kõikumistega, hoides valitsemissektori eelarvepuudujäägi alla kontrollväärtuse 3% SKTst, et need tagavad kiire liikumise eelarve jätkusuutlikkuse suunas ning jätavad seeläbi eelarves liikumisruumi, eelkõige riiklike investeeringute osas.

(2) Artikli 3 lõiget 2 muudetakse järgmiselt:

a) punkt a asendatakse järgmisega:

„a) kohandamiskava, mille tulemuseks on keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks seatud valitsemissektori eelarvete ülejääk/puudujääk, ning valitsemissektori võla suhte eeldatav areng;“

b) punkt c asendatakse järgmisega:

„c) programmi eesmärkide saavutamiseks võetud või ettepandud eelarvealaste ja muude majanduspoliitikaga seotud meetmete kirjeldus ning olulisemate eelarvega seotud meetmete ja oluliste struktuurireformide korral hinnang koguselisele mõjule, mida need eelarvele avaldavad, kõikehõlmav ja üksikasjalik hinnang nende koguselise mõju kohta eelarveseisundile lühiajaliselt, keskpikal perioodil ja pikema aja jooksul.“

(3) Artiklit 5 muudetakse järgmiselt:

a) lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

“1. Komisjoni ja asutamislepingu artikliga 114 loodud komitee hinnangute põhjal kontrollib nõukogu artikli 99 kohase mitmepoolse järelevalve raames, kas programmis sisalduv kohandamiskava on piisavalt ambitsioonikas, kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud ja kas võetud ja/või ettepandud meetmed on piisavad, teostamaks eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava. Kui nõukogu hindab kohandamiskava keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks, võtab ta arvesse, kas asjaomane liikmesriik parandab minimaalselt tsükliliselt korrigeeritud eelarvetasakaalu aastas, võtmata arvesse ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid, ning kas majanduslikult headel aegadel taotletakse suuremat edasiminekut. Nõukogu võtab arvesse ka oluliste struktuurireformide rakendamist, mis toovad pikema aja jooksul kaasa otsese kokkuhoiu, suurendades sealhulgas potentsiaalset kasvu, ja millel on seetõttu tõendatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele;“

b) lõikes 2 asendatakse sõnad „kahe kuu“ sõnadega „kolme kuu“.

(4) Artikli 7 lõiget 2 muudetakse järgmiselt:

a) punkt a asendatakse järgmisega:

„a) kohandamiskava, mille tulemuseks on keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks seatud valitsemissektori eelarvete ülejääk/puudujääk, ning valitsemissektori võla suhte eeldatav areng; keskpika perioodi rahapoliitilised eesmärgid; nende eesmärkide seos hindade ja vahetuskursi stabiilsusega;“

b) punkt c asendatakse järgmisega:

„c) programmi eesmärkide saavutamiseks võetud ja/või ettepandud eelarvealaste ja muude majanduspoliitikaga seotud meetmete kirjeldus ning olulisemate eelarvega seotud meetmete ning oluliste struktuurireformide korral hinnang koguselisele mõjule, mida need eelarvele avaldavad, kõikehõlmav ja üksikasjalik hinnang nende koguselise mõju kohta eelarveseisundile lühiajaliselt, keskpikal perioodil ja pikema aja jooksul.“

(5) Artiklit 9 muudetakse järgmiselt:

a) lõike 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

“1. Komisjoni ja asutamislepingu artikliga 114 loodud komitee hinnangute põhjal kontrollib nõukogu artikli 99 kohase mitmepoolse järelevalve raames, kas programmis sisalduv kohandamiskava on piisavalt ambitsioonikas, kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud ja kas võetud ja/või ettepandud meetmed on piisavad, teostamaks eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava. Kui nõukogu hindab kohandamiskava keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks, võtab ta arvesse, kas asjaomane liikmesriik parandab minimaalselt tsükliliselt korrigeeritud eelarvetasakaalu aastas, võtmata arvesse ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid, ning kas majanduslikult headel aegadel taotletakse suuremat edasiminekut. Nõukogu võtab arvesse ka oluliste struktuurireformide rakendamist, mis toovad pikema aja jooksul kaasa otsese kokkuhoiu, suurendades sealhulgas potentsiaalset kasvu, ja millel on seetõttu tõendatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele;“

b) lõikes 2 asendatakse sõnad „kahe kuu“ sõnadega „kolme kuu“.

(6) Viide artiklile 103 asendatakse kõikjal määruses viitega artiklile 99.

Artikkel 2

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] ELT C […]

[2] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

[3] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

[4] EÜT C 236, 2.8.1997, lk 1.

[5] Vt Euroopa Ülemkogu 22.–23. märtsi 2005. aasta järelduste 2. lisa.