Samal ajal on selge, et katastroofide potentsiaalset mõju saab tõhusa ennetamise abil vähendada: Kesk-Euroopa 2013. aasta suurte üleujutuste majanduslik mõju oli 2002. aasta samalaadsete üleujutuste omast oluliselt väiksem. Seda saab osaliselt seletada alates 2002. aastast kasutusele võetud tõhusate üleujutuste ärahoidmiseks võetavate meetmete ja ohuennetusmeetmetega .

Seetõttu ei anna liidu kodanikukaitse mehhanism sageli oodatud tulemusi. Näiteks metsatulekahjude kohta esitati sellel aastal 17 taotlust, aga vaid kümnel juhul anti tegelikult abi. Mõnikord reageeriti liiga aeglaselt. Seda mõjutas suuresti ka kustutuslennukite ja õhusõidukite piiratud kättesaadavus kas arvuliselt või tegevusaja poolest mitmes hätta sattunud liikmesriigis. Tuletõrjelennukite piiratud kättesaadavust süvendab ka asjaolu, et selliste lennukite eripära ja suurte tootmiskulude tõttu ei ole need turul kergesti kättesaadavad. Need asjaolud kahjustasid oluliselt Euroopa koordineeritud reageerimise jaoks eelnevalt kindlaks määratud suutlikkuse tõhusust ja osutasid sellele, et ELi tasandil puuduvad piisavad vahendid. See näitab ka seda, et praegu ei ole piisavalt stiimuleid, et luua tugev ELi kodanikukaitse suutlikkus ja kasutada seda katastroofidele reageerimiseks teistes liikmesriikides. Lühidalt öeldes osutasid käesoleva aasta suured katastroofid sellele, et liidu kodanikukaitse mehhanism oma praeguse struktuuri ja toimimisviisiga on ilmselgelt ammendunud.

Samal ajal on liimesriikide stiimulid liidu kodanikukaitse mehhanismi kaudu abi pakkuda väga nõrgad, kuna ELi eelarvest rahastatakse üksnes osa transpordikuludest. Enamasti ei ole transport punktist A punkti B aga kulukaim tegevus: tegevuskulud on transpordikuludest oluliselt suuremad. Näiteks suure välihaigla kohaletoimetamise kulud moodustavad vaid murdosa haigla jooksvatest kuludest, mis on umbes kuus miljonit eurot kuus. Lennuki saatmine Prantsusmaalt Portugali on samuti odav, kui võrrelda seda lennuki mitme päeva käitamiskuludega. ELi eelarvest ei rahastata nende vahendite käitamiskulusid.

Viimastel aastatel on kliimamuutused ja muud nähtused mõjutanud liikmesriikide võimet üksteist aidata, kuna nende enda suutlikkus on sageli ammendunud.

Uued probleemid nõuavad uusi tegutsemisviise. Käesolevas teatises kirjeldatakse, kuidas EL saab vastata kesksele probleemile, milleks on kaitsta paremini kodanikke nende katastroofide eest. Selles selgitatakse, kuidas ambitsioonikama ja terviklikuma lähenemisviisi abil saab tõhusama ja tulemuslikuma reageerimise eesmärgil kasutada ELi tasandit ja samal ajal tagada, et liikmesriigid kasutavad kõiki nende käsutuses olevaid vahendeid katastroofide ennetamiseks, nendeks valmisolekuks ja nendele reageerimiseks.

Euroopa aga ei ole üksi. Olukord halveneb samasuunaliselt kogu maailmas: California osariigis põles sel aastal järjestikustes intensiivsetes metsatulekahjudes üle 200 000 hektari metsa, mis on rohkem kui kaks korda riigi viieaastasest keskmisest . Brasiilias ei ole tõenäoliselt iial nii palju metsatulekahjusid olnud kui 2017. aastal . Tšiilis hävis metsatulekahjudes 2016. aasta juulist kuni 2017. aasta veebruarini enam kui pool miljonit hektarit. Euroopa Liit pakkus kustutustöödel aktiivset abi . 2017. aastal olid Aafrikas ja Aasias laastavad üleujutused ja kogu maailmas hävitavad maavärinad. Septembris Mehhikos toimunud maavärinas kaotas elu üle 270 inimese, kokku varisesid kümned hooned ja kahjustada said sajad ajaloolise väärtusega hooned. Iraagi ja Iraani piirialal 12. novembril 2017 toimunud maavärinas hukkus vähemalt 420 inimest, vigastada sai üle 7000 inimese, tuhanded eluasemed ja kultuurimälestised said kannatada ning põhiliste vee- ja energiateenuste pakkumine oli tugevasti häiritud. Maavärinad on sel aastal toimunud ka Tšiilis ja Türgis.

Viimase kahe aasta jooksul on ka maavärinad põhjustanud suurt kahju. Kesk-Itaaliat 2016. aasta augustis tabanud suurele maavärinale järgnes veel kolm tugevat maavärinat. Hinnanguliselt kaotas nendes elu 290 inimest. Umbria, Lazio ja Marche piirkondade linnad said kannatada, hävis kultuuripärand ja mõju majandustegevusele oli märkimisväärne. Suvel raputas Kreeka Kosi saart ja selle naabruses asuvat Türgit maavärin, milles hukkusid mitmed, vigastada said sajad ja turismist suuresti sõltuv majandus oli raskelt häiritud.

Ennekõike oli 2017. aasta hävituslike metsatulekahjude aasta. Hävis üle miljoni hektari metsa (ehk peaaegu kolm korda ELi viie aasta keskmisest), pool sellest ainuüksi Portugalis. See on neli korda suurem ala kui Luksemburg või üle kümne korra suurem kui Berliin. Paljud kaotasid traagiliselt oma elu. Üksnes Portugalis hukkus juunist oktoobrini üle 100 inimese. Tulekahjudes hävis väga palju vara ja neil oli suur mõju majandusele, sealhulgas võrgu infrastruktuurile, ettevõtetele (kaubandus- ja tööstusettevõtted), põllumajandusele ja metsandusele. Ainuüksi Portugalis põhjustasid metsatulekahjud juunist septembrini hinnanguliselt 600 miljonit eurot majanduslikku kahju, moodustades Portugali SKPst 0,34 %. Metsatulekahjud on muutumas reaalsuseks ka uutes piirkondades: 2017. aastal esines tulekahjusid Iirimaa ja Gröönimaa aladel.

Euroopa seisab üha sagedamini silmitsi võimsate ja ettearvamatute äärmuslike ilmastikunähtuste ja maavärinate dramaatiliste tagajärgedega: surmajuhtumid ning vara ja kultuuripärandi hävinemine. Sellel on olnud traagiline mõju inimeste elule ja toimetulekule. Euroopa rahvad otsustasid luua Euroopa Liidu (EL), et edendada ühist heaolu ja seista raskustele vastu koos, nii et igaüks saaks ühtsuse ja solidaarsuse kaudu tugevamaks. Euroopal, mis kaitseb, peavad olema vahendid, et otsustavalt reageerida.

4. Kõiki kättesaadavaid ELi vahendeid, näiteks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid, tuleb katastroofide ennetamiseks ja ohjamiseks täies mahus ära kasutada ja nende vastastikune sünergia võimalikult hästi ära kasutada.

ELi katastroofide ohjamise tugevdamine tähendab ka liikmesriikide katastroofide ennetustegevuse ja seda toetavate ELi meetmete kriitilist analüüsi. Liidus ja liikmesriikides on hädasti tarvis terviklikku lähenemisviisi, milles oleksid ühendatud ennetus-, valmisoleku- ja reageerimismeetmed. Ennetustegevusse investeerimine võib päästa inimelusid ja säilitada elatusallikaid, seepärast peab selle tõhusalt suunama katastroofiohtudele.

3.Kaitsev Euroopa : rescEU

Liit tervikuna peab olema valmis muutuvateks ja uuteks tekkivateks ohtudeks, olgu need siis looduslikud või inimtegevusest tingitud. Seepärast on inimeste, kogukondade, majandushuvide ja keskkonna parema kaitsmise eeltingimuseks senisest tugevama ja terviklikuma katastroofide ohjamise suutlikkuse loomine ELis. ELil tuleb parandada kõigi poliitikavaldkondade ja vahendite panust, et suurendada oma suutlikkust katastroofe ennetada, nendeks valmistuda, neile reageerida ja neist taastuda. See aitaks suurendada Euroopa solidaarsust ja vastutust kõigil tasanditel.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust käsitlevas ettepanekus muudetakse praegu kodanikukaitse vallas kehtivaid õigusakte selliselt, et Euroopa saaks teha suure sammu edasi loodusõnnetuste ja inimtegevusest tingitud õnnetuste ennetamisel, nendeks valmistumisel ja neile reageerimisel nii liidus kui ka sellest väljapool.

Muudatuste eesmärgid on järgmised:

a) tõhustada ELi ja liikmesriikide katastroofidele reageerimise kollektiivset võimet ning kõrvaldada korduvad ja tekkivad suutlikkuse puudujäägid, luues kahetasandilise reageerimissuutlikkuse süsteemi: reageerimissuutlikkuse sihtotstarbeline reserv „rescEU“, mida kontrollitakse liidu tasandil, ja liikmesriikide senisest tõhusam ja dünaamilisem panus Euroopa kodanikukaitse ühisressursi kaudu;

b) suurendada ennetustegevuse tähtsust osana katastroofiohu ohjamise tsüklist ja tugevdada sidusust teiste oluliste ELi poliitikavaldkondadega, muu hulgas kliimamuutustega kohanemise, katastroofide ennetamise ja neile reageerimise valdkonnas;

c) tagada liidu kodanikukaitse mehhanismi haldusmenetluste paindlikkus ja tõhusus hädaabioperatsioonide toetamisel.

3.1. Katastroofidele reageerimise tõhustamine ELis

ELi ühine lähenemisviis tähendab, et teatud ajahetkel on kasutuselevõtuks olemas rohkem vahendeid. Sel põhjusel on ettepanekus kaks tegevussuunda, mille abil täita suutlikkuse puudujäägid, et liit saaks katastroofidele reageerimist ühiselt tõhustada.

Esiteks loob Euroopa Komisjon kiiremas korras ELi vahendite erireservi, et EL saaks katastroofi korral mõistlikult ja sidusalt reageerida ning kõrvaldada praeguse liidu kodanikukaitse mehhanismi vabatahtliku süsteemi puudused. See reserv on rescEU ja see hõlmab vahendeid, mis võimaldavad ELil tegutseda sellist liiki katastroofide korral, mis on viimastel aastatel kõige sagedamini Euroopa sotsiaalset struktuuri nõrgendanud. Nendeks vahenditeks on metsatulekahjude kustutamiseks kasutatavad lennukid, suure võimsusega pumbad, otsingu- ja päästeüksused linnades ja rahvaterviseohtudega seotud varustus, näiteks välihaiglad ja erakorralise meditsiini rühmad. Uue suutlikkuse puudujäägi ilmnemise korral määrab komisjon delegeeritud õigusaktiga kindlaks lisavahendid, mis liidetakse reserviga rescEU.

Euroopa kodanikukaitse suutlikkusega täiendatakse olemasolevaid riiklikke reageerimisvahendeid, millega juba panustatakse Euroopa koordineeritud tegevusse.

rescEU hõlmaks vahendeid, mis on renditud või liisitud ELi kokkulepete kaudu või soetatud ELi täieliku rahastuse toel. EL rahastusega kaetakse kõik nende vahenditega seonduvad kulud, komisjon vastutab varade operatiivse kontrolli eest ja otsustab nende kasutamise üle. Operatsioonide käigus peab abi taotlenud riik tagama, et tegevus, mis hõlmab rescEU vahendeid ja rühmi, viiakse ellu vastavalt komisjoniga kokku lepitud kasutuskorrale.

Teiseks tehakse ettepanek tugevdada ja lihtsustada liidu kodanikukaitse mehhanismi praegust stimuleerimissüsteemi. EL peaks pakkuma senisest suuremat kaasrahastamise määra (75 %) kohandamise, parandamise ja käitamise (sealhulgas transport) tasandil seoses kuludega, mis on seotud liikmesriikide poolt eelnevalt kindlaks määratud reageerimisvahenditega Euroopa kodanikukaitse ühisressursis ehk nende vahenditega, millele ELi kriisiohje võib igal ajal loota. Kuna neile vahenditele antakse senisest suuremat ELi rahalist toetust, oleksid need komisjoni taotluse korral kättesaadaval pärast liidu kodanikukaitse mehhanismi aktiveerimist, välja arvatud juhul, kui liikmesriik on sellises erakorralises olukorras, mis mõjutab oluliselt riigi ülesannete täitmist. See muudaks olukorda praegusega võrreldes märkimisväärselt.

Teisest küljest ei peaks liidu kodanikukaitse mehhanismi kaudu enam kaasrahastama selliste vahendite kasutamist, mida antakse juhtumipõhiselt, ilma et oleks võimalik ette näha, kas need katastroofi toimumise ajal ka tegelikult kättesaadavad on.

Kaitsev Euroopa peaks olema võimeline katastroofidele kiiresti reageerima, ilma et oleks vaja läbida bürokraatlike menetluste pikka ahelat. rescEU abil see probleem laheneb, kuna luuakse tugev ja usaldusväärne viivitamatu reageerimissuutlikkus, mida saab kasutada riikide taotluse korral, kui nad ei suuda õnnetusega ise toime tulla ega saa piisavalt välist abi. rescEU on kättesaadaval, kui riigi suutlikkus on ebapiisav või ülekoormatud. See mehhanism aga ei asenda riiklikul, piirkondlikul või kohalikul tasandil võetavaid meetmeid: kõigil tasanditel tuleb tugevdada valmisolekut muutuvas riskikeskkonnas.

Ettepanek sisaldab ka sätteid, millega tagatakse, et ELi vahendite väljamaksmisel liidu kodanikukaitse mehhanismi kaudu kaasneb sellega ka liidu piisav nähtavus.

Seepärast toetub Euroopa Liidu kodanikukaitse mehhanism kahele teineteist täiendavale sambale: Euroopa kodanikukaitse ühisressurss, mille raames jagavad liikmesriigid oma vahendeid usaldusväärselt, ja viimase võimalusena rescEU, mida saab kohe mobiliseerida. Tulemuseks oleks süsteem, mida iseloomustab lihtsustamine, bürokraatia märkimisväärne vähendamine, aga eelkõige kiirem ja asjakohasem reageerimine. Selline kodanikukaitse mehhanism toimiks katastroofi korral täiendava kaitsepuhvrina kodanike kaitsmisel.