SÕNASTIK

BPM-vahend . Põhitegevuse juhtimise vahend.

CIP . Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm on komisjoni programm, mille raames toetatakse uuendustegevust (sealhulgas ökoinnovatsiooni), võimaldades paremat juurdepääsu rahastamisvõimalustele ja osutades piirkondades ettevõtluse tugiteenuseid.

DFG . Saksamaa Teadusfond (Deutsche Forschungsgemeinschaft) rahastab teadusprojekte kõikides teaduse ja humanitaarteaduste valdkondades. Teadusfondi aastaeelarve on peaaegu 2,5 miljardit eurot.

Eelkontrollid . Eelkontrollid on ennetavad kontrollid, mis viiakse läbi kas enne toetuse määramise allkirjastamist või enne selle väljamaksmist.

EIP . Euroopa Investeerimispank.

EMI andmebaas . Andmebaas "Seitsmenda raamprogrammi eksperdihalduse tugiteenus sisekasutuseks" on peamine teabeallikas, mida komisjoni teadusuuringute peadirektoraadid kasutavad ekspertide leidmiseks ja võimalike huvide konfliktide kontrollimiseks.

Energeetika peadirektoraat . Komisjoni juures tegutsev energeetika peadirektoraat.

ERA . Euroopa teadusruum kätkeb endas kõiki Euroopa selliseid teadus- ja arendusmeetmeid, programme ja poliitikasuundi, millel on riikidevaheline perspektiiv. Koos võimaldavad nad teadlastel, teadusasutustel ja ettevõtjatel piiriüleselt ringi liikuda, konkureerida ja koostööd teha. Üldeesmärk on parandada Euroopa teadusalaste jõupingutuste korraldust ja koordineerimist, et riikidevahelist sünergiat ja üksteise täiendamist oleks võimalik täielikult kasutada.

ERCEA . Euroopa Teadusnõukogu Rakendusamet loodi üksnes eriprogrammi "Ideed" rakendamiseks pärast strateegiliste valdkondade kindlaksmääramist Euroopa Teadusnõukogu poolt.

Ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat . Komisjoni ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat.

"Euroopa 2020" . "Euroopa 2020" on ELi majanduskasvustrateegia järgmiseks kümnendiks ja selle eesmärk on muuta EL arukaks, jätkusuutlikuks ja kaasavaks majanduseks.

Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm (2007–2013) . Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm on Euroopa Liidu peamine vahend teadusuuringute ja innovatsiooni toetamiseks. Seitsmenda raamprogrammi üldeesmärgid on jagatud nelja eriprogrammi: "Koostöö", "Ideed", "Inimesed" ja "Võimekus".

"Horisont 2020" . "Horisont 2020" on ELi uus teadusuuringute ja innovatsiooni programm. See on seitsmenda raamprogrammi jätkuprogramm, mis kestab 2014. aastast kuni 2020. aastani. Nimetatud perioodiks tegi komisjon ettepaneku võtta vastu 80 miljardi euro suurune eelarve.

IKT . "Info- ja kommunikatsioonitehnoloogiad" on üks teemavaldkondadest eriprogrammi "Koostöö" raames.

Järelkontrollid . Järelkontrollid on avastavad kontrollid, mis viiakse läbi pärast makse tegemist.

KBBE . "Toit, põllumajandus ja kalandus ning biotehnoloogia" on üks teemavaldkondadest eriprogrammi "Koostöö" raames.

Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat . Komisjoni liikuvuse ja transpordi peadirektoraat.

NMP . "Nanoteadused, nanotehnoloogia, materjalid ja uued tootmistehnoloogiad" on üks teemavaldkondadest eriprogrammi "Koostöö" raames.

NSF . USA riiklik teadusfond (National Science Foundation) on sõltumatu föderaalagentuur, mille eesmärk on edendada teaduse edusamme, riigi rahvatervist, jõukust ja heaolu ning kindlustada riigikaitset. Teadusfondi aastaeelarve on ligikaudu 6,9 miljardit USA dollarit (5,2 miljardit eurot 2010. aasta hindades).

Osalejate tagatisfond . Osalejate tagatisfond kujutab endast tagatist, millele komisjon saab toetuda seitsmenda raamprogrammi projektidega seotud rahalise kahju korral. See kuulub toetusesaajatele, kes maksavad fondi 5% ELi poolt nende projektidesse makstavast kogusummast.

Osalemiseeskirjad . Osalemiseeskirjad osutavad dokumentide kogumile, mis üheskoos kehtestavad tingimused teadusuuringute rahastamiseks seitsmenda raamprogrammi raames. See hõlmab määrust nr 1906/2006, milles kehtestatakse osalemiseeskirjad, komisjoni vastu võetud rakenduseeskirju ja mittesiduvaid suunisdokumente.

RCC . Teadustegevuse selgituskomitee on moodustatud seitsmenda raamprogrammi raames kaudsete tegevuste rakendamise eest vastutavad peadirektoraadid. Teadustegevuse selgituskomitee ülesandeks on rakendamisalaste horisontaalküsimuste kohta lõplike otsuste tegemine, kui talitused ei jõua konsensusele.

RSFF . Riskijagamisrahastu on rahastamisvahend, mis on välja töötatud selleks, et parandada nende eraette- võtete ja avalike institutsioonide juurdepääsu teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni tehtavate investeeringute laenurahale vastuvõetavatel tingimustel, mis edendavad tegevust teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni valdkonnas.

Sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat . Komisjoni juures tegutsev sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat; endine infoühiskonna ja meedia peadirektoraat.

SNF . Šveitsi riiklik teadusuuringute sihtasutus (Schweizerischer Nationalfonds) on Šveitsi föderaalasutus teadusuuringute edendamiseks. Sihtasutuse aastaeelarve on ligikaudu 700 miljonit Šveitsi franki (580 miljonit eurot).

Teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat . Komisjoni juures tegutsev teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat.

Teadusuuringute Rakendusamet . Loodi ühenduse eriprogrammide "Inimesed", "Võimekus" ja "Koostöö" teatavate osade juhtimiseks teadusuuringute valdkonnas.

TSB . Technology Strategy Board on Ühendkuningriigi innovatiivne asutus, mille eesmärk on kiirendada majanduskasvu, ergutades ja toetades ettevõtjate juhitud innovatsiooni. Asutuse aastaeelarve on ligikaudu 250 miljonit eurot.

VKE . Väikese ja keskmise suurusega ettevõtja.

ÜTAd . Ühised tehnoloogiaalgatused on avaliku ja erasektori pikaajalised partnerlused. Need ühendavad erasektori investeeringuid ja Euroopa avaliku sektori rahastamist. Ühistel tehnoloogiaalgatustel on ühisettevõtete õiguslik seisund Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 187 tähenduses.

KOKKUVÕTE

I. Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm on Euroopa Liidu üks peamisi vahendeid teadusuuringute rahastamiseks ning see on ELi panus strateegiasse "Euroopa 2020". Selle eesmärk on suurendada tööstuse konkurentsivõimet ja täita teiste liidu poliitikavaldkondade teadusuuringutealaseid vajadusi, aidates seeläbi kaasa teadmistepõhise ühiskonna loomisele. See hõlmab ajavahemikku 2007–2013 ja selle kogueelarve on rohkem kui 50 miljardit eurot. Valdava enamiku eelarvest kulutavad komisjoni peadirektoraadid või selle rakendusasutused toetuste vormis lõplikele toetusesaajatele (vt punktid 1–13).

II. Selleks et uurida, kas komisjon on taganud seitsmenda raamprogrammi tõhusa rakendamise, on kontrollikoda käsitlenud alljärgnevaid küsimusi (vt punktid 14–16):

a) Kas osalemiseeskirjad on võimaldanud seitsmenda raamprogrammi tõhusat rakendamist?

b) Kas komisjonil on õnnestunud lihtsustada seitsmenda raamprogrammi protsesse, tegemata seejuures järeleandmisi kulutuste kvaliteedi osas?

c) Kas komisjon sai uute vahendite kehtestamisega hästi hakkama?

III. Seitsmenda raamprogrammi ajal on komisjon juurutanud mitu muudatust, mis on osalemiseeskirju lihtsustanud. Eelkõige on komisjon rahuldavalt lihtsustanud nõudeid ja parandanud toetusesaajatele mõeldud suunisdokumente. Mõnel juhul on komisjon suutnud viia seitsmenda raamprogrammi sätted kooskõlla toetusesaajate tavadega, ent tulevikus peab tegema veelgi enam. Seitsmenda raamprogrammi toetusesaajate tegevust takistavad osalemiseeskirjade mõnes aspektis sisalduvad ebakõlad. Teadustegevuse selgituskomitee asutamine on samm õiges suunas nende ebakõladega tegelemiseks. Mehhanismid erinevate tavade määratlemiseks on siiski nõrgad (vt punktid 17–44).

IV. Komisjoni protsesside eesmärk on tagada, et rahalisi vahendeid investeeritakse kvaliteetsetesse teadus- uuringutesse; kohati pandi aga vähe rõhku tõhususele. Auditis leiti, et:

a) komisjoni seitsmenda raamprogrammi protsesside juhtimine on tugev kolmes valdkonnas viiest, st protsesside loomise, parendustegevuse ja juhtimisteabe valdkonnas, kuid nõrgem vahendite ja rahaliste vahendite valdkonnas. Olemasolevad vahendid ei võimalda tõhusat rakendamist ning on märke sellest, et teatavate teemavaldkondade rakendamiseks eriprogrammi "Koostöö" raames kasutatakse liiga palju personaliressursse teiste teemavaldkondade arvelt (vt punktid 45–55);

b) kuigi menetlemiseks kuluvat aega on seitsmenda raamprogrammi jooksul lühendatud, on see alles 2012. aastal vähenenud üheksa kuuni. Auditis loetletakse häid tavasid selle kohta, kuidas toetuste määramisele kuluvat aega veelgi lühendada. Kõige olulisem on see, et juhtkond pöörab sellele probleemile tähelepanu, ja sellise keskkonna olemasolu, mis võimaldab heade tavade tõhusat jagamist (vt punktid 56–66);

c) projektide valimise ja järelmeetmete kvaliteedikontrollid toimivad hästi. Seitsmenda raamprogrammi finantskontrolli mudelis ei võeta aga vigade tekkimise riski piisaval määral arvesse. See tähendab, et seitsmenda raamprogrammi madala riskiga toetusesaajaid kontrollitakse liiga palju (vt punktid 67–83).

V. Kontrollikoda vaatles riskijagamisrahastut ja ühiseid tehnoloogiaalgatusi ning leidis, et mõlemad vahendid on täitnud need vajadused, mille jaoks nad loodi. Need vahendid on edukalt suutnud ligi meelitada konkreetseid toetusesaajate rühmi, näiteks VKEsid. Ühiste tehnoloogiaalgatuste rakendamine on siiski kannatanud liiga keerulise õigusraamistiku tõttu ning komisjon ei ole suutnud küllaldaselt näidata, et riskijagamisrahastu rahastamisega kaasnevad investeeringud, mida toetusesaajad ei oleks teinud ilma avaliku sektori vahenditeta (vt punktid 84–97).

VI. Nende tähelepanekute põhjal annab kontrollikoda mitu soovitust, mis on peamiselt komisjonile suunatud (vt punktid 98–103):

a) osalemiseeskirjadega seoses peaks komisjon võtma edasisi meetmeid selleks, et toetusesaajate tavad leiaksid kasutamist programmis "Horisont 2020". Ka peaks komisjon olema seitsmenda raamprogrammi juhtimisel järjepidevam;

b) protsessijuhtimise tugevdamiseks peaks komisjon kasutama IT-vahendeid, mis integreerivad kõik funktsionaalsused, ning samuti tuleks uurida personali ebaühtlast töökoormust;

c) menetlemisaja lühendamiseks peaks komisjon veenduma, et protsessid toimuvad automaatselt ja neid rakendatakse järjepidevalt kõikides talitustes;

d) oma kontrollitegevuse paremaks koondamiseks peaks komisjoni poolt enne ja pärast väljamakset tehtavad kontrollid olema rohkem riskipõhised ning

e) eelarvepädevad institutsioonid ja komisjon peaksid ühiste tehnoloogiaalgatuste õigusraamistiku viima paremasse kooskõlla oma töötajaskonnaga. Riskijagamisrahastu mõju maksimumini viimiseks peaks komisjon parandama oma menetlusi, et pöörata rohkem tähelepanu nendele toetusesaajatele, kellel on rahastamisele piiratud juurdepääs.

SISSEJUHATUS

TAUSTTEAVE

1. Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmes raamprogramm (2007–2013) on liidu üks peamisi vahendeid teadusuuringute rahastamiseks ning ühtlasi ka ELi panus strateegiasse "Euroopa 2020". Raamprogrammi eesmärk on suurendada tööstuse konkurentsivõimet ja täita teiste liidu poliitikavaldkondade teadusuuringutealaseid vajadusi [1], aidates seeläbi kaasa Euroopa teadusruumil põhineva teadmistepõhise ühiskonna loomisele ning riigi ja piirkonna tasandi tegevuste vastastikusele täiendavusele [2].

2. Seitsmes raamprogramm koosneb mitmest rahastamisskeemist, mis on jagatud nelja eriprogrammi (vt joonis 1), mille eesmärk on toetada teadusuuringutega seotud tegevusi, sealhulgas alus- ja rakendusuuringud ning haridus- ja innovatsioonitegevused. Seitsmendast raamprogrammist antakse rohkem kui 50 miljardit eurot [3] nende tegevuste toetamiseks ajavahemikul 2007–2013. Suurem osa rahalistest vahenditest kulutatakse lõplikele toetusesaajatele toetuste andmiseks nii liikmesriikides kui ka väljaspool ELi. Toetustega rahastatavad tegevused määratakse kindlaks projektikonkursside alusel. Toetusesaajad töötavad tavaliselt partnerite kontsortsiumina komisjoniga sõlmitud toetuslepingute alusel.

JOONIS 1

SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI EELARVE AASTATEL 2007–2013 (MILJARDITES EURODES)

+++++ TIFF +++++

NB! Katkendlikud piirjooned tähistavad vahendeid, mis on seitsmendasse raamprogrammi hiljuti kaasatud.

* Spetsiaalsest eriprogrammist toetatakse Teadusuuringute Ühiskeskuse tuumaenergiaga mitteseotud tegevusi; Teadusuuringute Ühiskeskus on peadirektoraat, mis viib komisjoni nimel läbi teadusuuringuid.

3. Seitsmes raaprogramm on keeruline programm teadusuuringute rahastamiseks. Selle aastaeelarve suureneb igal aastal ja moodustab 2013. aastal eeldatavasti 11 miljardit eurot. Eelarve maht koos seitsmenda raamprogrammi eriomadustega (vt 1. selgitus) teeb sellest maailma ühe suurema ühtse teadusuuringute programmi.

4. Nendel omadustel on otsene mõju sellele, kuidas seitsmendat raamprogrammi tuleks juhtida. Näiteks võivad seitsmenda raamprogrammi piiriüle- se olemuse ja üksikutes projektides osalevate akadeemiliste ja tööstusüksuste kombinatsiooni tõttu kehtida samas konsortsiumis osalejatele erinevad maksu-, õiguslikud, aruandlus- või finantseeskirjad. Seega peavad seitsmenda raamprogrammi eeskirjad olema piisavalt paindlikud, et kohaneda nende erinevustega, ja olema samal ajal piisavalt täpsed, et vältida väärtõlgendusi. Riiklikud teadusuuringute rahastamisskeemid peavad arvesse võtma üksnes asjaomaseid siseriiklikke õigusakte.

1. SELGITUS

SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI OMADUSED

Seitsmendast raamprogrammist toetatakse kõigist ELi liikmesriikidest, seotud ja ühinevatest riikidest (14 [4]) ja rahvusvahelise koostöö partnerriikidest pärit toetusesaajaid.

Seda juhivad 19 sõltumatut üksust: kaheksa komisjoni talitust (kuus peadirektoraati ja kaks rakendusasutust), Euroopa Investeerimispank, viis ühist tehnoloogiaalgatust ja viis artikli 185 algatust [5].

Kaheksas komisjoni talituses on seitsmenda raamprogrammi rakendamiseks tööle võetud rohkem kui 2500 töötajat.

ELi keskmine panus projekti kohta on 1,75 miljonit eurot. Tüüpiline projekt hõlmab viie või kuue osaleja piiriülest koostööd. Koostööprojektide puhul, mis moodustavad seitsmenda raamprogrammi eelarvest ligikaudu kaks kolmandikku, on keskmine osalejate arv 11. Enamiku projektide konsortsiumid hõlmavad osalejaid nii akadeemilistest ringkondadest kui ka erasektorist.

Igal aastal hinnatakse ligikaudu 15000 rahastamistaotlust, sõlmitakse 2500 uut toetuslepingut ja tehakse ligikaudu 10000 väljamakset. Seitsmenda raamprogrammi portfell sisaldab umbes 14000 toetuslepingut (2011. aasta seisuga).

Allikas: Seitsmenda raamprogrammi viies järelevalvearuanne, Euroopa Liidu 2012. aasta üldeelarve ja komisjoni teatis teadusuuringute raamprogrammide rakendamise lihtsustamise kohta (KOM(2010) 187).

5. Seitsmes raamprogramm on kuuenda raamprogrammiga võrreldes kaasanud mitu uut vahendit. Kõige olulisemad neist on toetus eesliini teadusuuringutele [6], ühised tehnoloogiaalgatused ja riskijagamisrahastu. Eesliini teadusuuringute toetus võeti kasutusele nn sinise taeva alus- uuringute rahastamiseks [7], samas kui kaks ülejäänud vahendit loodi turulähedaste innovatsioonitegevuste rahastamiseks eesmärgiga soodustada eraettevõtete osalemist, mis on pidevalt vähenenud alates neljandast raamprogrammist [8].

REGULATIIVKESKKOND

6. Seitsmenda raamprogrammi raames rahastatavad eesmärgid ja tegevused on kindlaks määratud otsuses nr 1982/2006/EÜ ja nelja eriprogrammi kohta tehtud otsustes. Seitsmenda raamprogrammi määruses [9] kehtestatakse osalemiseeskirjad. Seda raamistikku täiendavad komisjoni vastu võetud rakenduseeskirjad ja mittesiduvad suunisdokumendid (edaspidi osutab mõiste "osalemiseeskirjad" joonisel 2 esitatud hierarhilisele struktuurile).

7. Osalemiseeskirjades määratakse kindlaks tingimused projektide valimiseks, üksuste osalemiseks projektides ja projektide rahastamiseks. Üheskoos määravad nad kindlaks rahastamistingimused, näiteks rahastamise määrad ja kulude rahastamiskõlblikkuse nõuded.

8. Praegused osalemistingimused on viimase kahekümne aasta jooksul eelmistest raamprogrammidest kogunenud kogemuste tulemus. Lihtsustamine muutus peamiseks edasiviivaks jõuks kuuenda raamprogrammi raames [10] ning komisjon on sellele pühendunud seitsmenda raamprogrammi raames [11].

JOONIS 2

SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI OSALEMISEESKIRJADE HIERARHIA

+++++ TIFF +++++

Allikad: Euroopa Kontrollikoda, CORDIS.

RAKENDAMINE

9. 58% seitsmenda raamprogrammi rakendamise rahalisest mahust allub kuue peadirektoraadi otsesele tsentraliseeritud haldusele [12]. Ülejäänud rakendamine on delegeeritud kahele rakendusasutusele (Teadusuuringute Rakendusamet ja Euroopa Teadusnõukogu Rakendusamet), EIP-le, ühistele tehnoloogiaalgatustele ja artikli 185 algatuste spetsiaalsetele rakendusstruktuuridele. Kui rakendusasutused järgivad samu menetlusi kui komisjon, võivad teised üksused oma sisemisi protsesse teisiti korraldada. Haldusviiside ja vastutavate üksuste liigendus on välja toodud joonisel 3.

JOONIS 3

RAKENDAMISE EEST VASTUTAVAD ÜKSUSED

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

10. Sõltumata rakendusasutusest saavutatakse toetuste kasutuselevõtt tüüpiliselt alljärgneva kolme peamise protsessi abil:

a) toetatavate teadusuuringute teemade kindlaksmääramine ja tööprogrammide esitamine nende rakendamiseks;

b) projektide valimine, mis tüüpiliselt toimub konkursi korras, ja edukate taotlejatega läbirääkimiste pidamine ning

c) projektide teadusliku rakendamise kontrollimine ja toetusesaajatele rahastamiskõlblike kulude hüvitamine.

11. Seitsmenda raamprogrammi raames toimuv lihtsustamine ei puuduta üksnes eeskirju, vaid ka peadirektoraatide ja rakendusasutuste sisemisi protsesse. Alates kontrollikoja viimasest auditist selles valdkonnas [13] 2004. aastal on komisjon võtnud kasutusele mitu uut süsteemi, mille eesmärk on lihtsustada toetuste kasutuselevõtu protsesse (nt osaleja portaal, spetsiaalne registreerimissüsteem, läbirääkimiste süsteem).

UUED VAHENDID SEITSMENDAS RAAMPROGRAMMIS

12. Ühised tehnoloogiaalgatused (ÜTAd) on avaliku ja erasektori pikaajalised partnerlused. Need ühendavad erasektori investeeringuid ning ELi ja riikide avaliku sektori rahastamist. ÜTAde eesmärk on toetada teadusalast koostööd kogu Euroopas tööstusuuringute valdkonnas, kus on selgelt määratletud ühised tehnoloogilised ja majanduslikud eesmärgid. ELi panus ÜTAdesse on seitsmenda raamprogrammi raames rohkem kui 3 miljardit eurot. Kahepoolsed ÜTAd on ELi ja tööstusharuliitude vahelised partnerlused, samas kui kolmepoolsed ÜTAd hõlmavad ELi, tööstusharuliite ja osalevaid liikmesriike (vt tabel 1). Näiteks ühisettevõte nanoelektroonika ühise tehnoloogiaalgatuse rakendamiseks (ENIAC) hõlmab komisjoni, osalevaid liikmesriike [14] ja AENEASt (ühing, mis esindab Euroopas nanoelektroonika valdkonnas tegutsevaid äriühinguid ning muid teadus- ja arendusorganisatsioone).

13. RSFF on rahastamisvahend, mis on välja töötatud selleks, et parandada nende eraettevõtete ja avalike institutsioonide juurdepääsu teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni tehtavate investeeringute laenurahale vastuvõetavatel tingimustel, mis edendavad teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooni. RSFFi peamised toetusesaajad hõlmavad ka Euroopa teadusmahukaid üksusi ja teadusuuringute infrastruktuure. Euroopa Komisjon teeb teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi kaudu RSFFi üle järelevalvet seoses projektide rahastamiskõlblikkuse ja seitsmendast raamprogrammist tehtavate eelarveeraldistega, samas kui EIP vastutab igapäevaste toimingute eest. Seda vahendit rahastavad EL ja EIP ühiselt. ELi maksimaalne panus RSFFi on seitsmenda raamprogrammi raames miljard eurot.

TABEL 1

ÜLEVAADE ÜHISTEST TEHNOLOOGIAALGATUSTEST

Allikas: nõukogu otsused ÜTAde kasutuselevõtu kohta.

Ühine tehnoloogiaalgatus | Strateegiline eesmärk | ELi maksimaalne panus (miljonites eurodes) |

Kahepoolsed ÜTAd | Innovatiivse meditsiini algatus (IMA) | Kiirendada patsientidele paremate ja ohutumate ravimite väljatöötamist. | 1000 |

Clean Sky | Välja töötada läbimurdelisi tehnoloogiaid, et märkimisväärselt suurendada lennukite ja lennutranspordi keskkonnaalast suut- likkust, mille tulemuseks on vähem müratekitavad ja kütusesäästlikumad lennukid. | 800 |

Kütuseelementide ja vesiniku valdkonna ühisettevõte (FCH) | Kiirendada kütuseelementide ja vesinikul põhinevate energiatehnoloogiate turule- toomist Euroopas | 470 |

Kolmepoolsed ÜTAd | ENIAC | Keskendub nanoelektroonika valdkonnale, et veelgi parandada seadmete integreeritavust ja väiksemaks muutmist ning suurendada nende funktsionaalsust | 450 |

Artemis | Tegeleda teadustegevuse ja struktuuriliste probleemidega manussüsteemide valdkonnas | 420 |

AUDITI ULATUS JA LÄHENEMISVIIS

14. Auditis uuriti, kas komisjon on taganud seitsmenda raamprogrammi tõhusa rakendamise. Seda käsitleti kolme alaküsimuse kaudu:

a) Kas osalemiseeskirjad on võimaldanud seitsmenda raamprogrammi tõhusat rakendamist?

b) Kas komisjonil on õnnestunud lihtsustada seitsmenda raamprogrammi protsesse, tegemata seejuures järeleandmisi kulutuste kvaliteedi osas?

c) Kas komisjon sai uute vahendite kehtestamisega hästi hakkama?

15. Audit hõlmas seitsmenda raamprogrammi rakendamist ajavahemikus 2007 kuni 2012. aasta esimene pool. Auditikriteeriume ja auditi tõendusmaterjali kogumise meetodeid on kirjeldatud I lisas. Auditi ulatus hõlmas:

a) auditi esimese alaküsimuse puhul kogu seitsmenda raamprogrammi osalemiseeskirju;

b) teise alaküsimuse puhul teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadis, sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis, ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadis ja Teadusuuringute Rakendusametis kehtestatud sisemisi protsesse ning neid, mis olid seotud koostööprojektidega eriprogrammi "Koostöö" raames [15]. Sellisel viisil hõlmas sisemiste protsesside analüüs peaaegu kahte kolmandikku seitsmenda raamprogrammi eelarve rakendamisest;

c) kolmanda alaküsimuse puhul kahe uue vahendi – ÜTAd ja RSFF – analüüsi.

16. Kontrollikoda uuris oma eelmiste, eriaruandes nr 1/2004 teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise viienda raamprogrammi (1998–2002) kaudsete TTA-meetmete haldamise kohta esitatud soovituste põhjal võetud meetmeid. Tulemused, sealhulgas viited vastavatele tähelepanekutele käesolevas aruandes, on esitatud II lisas.

TÄHELEPANEKUD

KOMISJON ON ASTUNUD SAMME OSALEMISEESKIRJADE LIHTSUSTAMISEKS, KUID ON VAJA TEHA SUUREMAID JÕUPINGUTUSI

17. Seitsmenda raamprogrammi algatamisel esitas komisjon mitu lihtsustamisplaani, mis mõjutasid osalemiseeskirjade erinevaid aspekte. Aruande käesolevas osas hinnatakse lihtsustamise kava eesmärkide saavutamisel tehtud edusamme järgmiste põhimõtete alusel:

a) nõuete lihtsustamine parema tasakaalu saavutamiseks riskide ja kontrolli vahel,

b) toetusesaajatele nende teadustegevuse kulude hüvitamise meetodite optimeerimine,

c) toetusesaajate juhendamine keeruka süsteemiga toimetulekul,

d) sätete kooskõlastamine toetusesaajate tavadega ning

e) dubleerimise ja ebakõlade vältimine.

18. Need põhimõtted pärinevad erinevatest komisjoni dokumentidest [16], milles esitatakse lihtsustamise kavasid, ning seadusandjate seisukohtadest [17] osalemiseeskirjade kohta. Seega on need põhimõtted juhtinud osalemiseeskirjade arengut alates 2005. aastast, mil komisjon alustas seitsmenda raamprogrammi koostamist. Ülevaade lihtsustamise kava edusammude kohta on toodud tabelis 2.

TABEL 2

KOMISJONI LIHTSUSTAMISE KAVA EDUSAMMUD

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

Põhimõtted koos kavandatud meetmete näidetega | Kontrollikoja hinnang |

Nõuete lihtsustamine: pangatagatiste asendamine osalejate tagatisfondigakontrollitõendite vähesem kasutamine väljamaksetaotluste korralaruandeperioodide lihtsustamine | Rahuldav Pangatagatisi enam ei nõuta, see leevendab toetusesaajate sellega seotud halduskoormust. Künnise kehtestamise tulemusel on kontrollitõendid nõutavad ainult 6% väljamaksetaotluste puhul, mis moodustavad kolmandiku seitsmendas raamprogrammis rahastatud kuludest. Mõnes aspektis (nt aruandeperioodi pikkus) on seitsmes raamprogramm hästi võrreldav riiklike rahastamisskeemidega. Kuid aruandekohustust oleks võimalik täiendavalt kohandada, kui: aruandeperioode laiendatakse ka IKT teemavaldkonna raames koostatud projektidele jaaruannete mahu suhtes kehtestatakse ranged piirangud, nagu seda tehakse mõnede riikide rahastamisasutustes (SNF, DFG, TSB). |

Hüvitamismeetodite optimeerimine: kindlamääraliste väljamaksete laialdasem kasutaminetegelikel kuludel põhineva rahastamismudeli lihtsustamine | Osaliselt rahuldav Seitsmes raamprogramm hõlmab uusi rahastamismeetodeid, mis põhinevad pigem kindlamääralistel väljamaksetel kui tegelikel kuludel. Seitsmenda raamprogrammi tegelikel kuludel põhinev rahastamismudel on endiselt keeruline (vt punkt 20). |

Toetusesaajate juhendamine keeruka süsteemiga toimetulekul: juhismaterjalide parandamineühised elektroonilised vahendid toetusesaajatega suhtlemisekstäiendavad juhendavad vahendid, nagu kasutajatoed | Rahuldav Suunisdokumendid on kuuenda raamprogrammi dokumentidega võrreldes muutunud lühemaks ja selgemaks, nagu seda kinnitasid toetusesaajate vastused kontrollikoja uuringule. Uued IT-vahendid lihtsustavad komisjoni ja toetusesaajate vahelist suhtlust. Kasutusele on võetud spetsiaalsed kasutajatoed toetusesaajate jaoks. |

Sätete kooskõlastamine toetusesaajate tavadega: toetusesaajate kuluarvestusmetoodika sertifitseeriminetoetusesaajate metoodikate laialdasem aktsepteerimine | Mitterahuldav Sertifitseerimissüsteemi kasutuselevõtt toetusesaajate poolt oli madal, keskmise personalikulu arvutamise metoodika aktsepteeriti liiga hilja, toetusesaajad on täielikult vastutavad seitsmenda raamprogrammi sätete väärtõlgendamise eest ning seitsmenda raamprogrammi sätted ei peegelda alati teadusuuringute valdkonna üldisi tavasid (vt punktid 21–29). |

Dubleerimise ja ebakõlade vältimine: elektrooniline registreerimistugi toetusesaajatele (spetsiaalne registreerimissüsteem)rahalise elujõulisuse järjepidev hindaminekoordinatsiooniteenistus (teadusuuringute päringute talitus)teadustegevuse selgituskomitee | Mitterahuldav Suurem osa kavandatud meetmetest on kasutusele võetud, kuid rakendamises esineb siiski ebakõlasid (vt punktid 30–44). |

SUURED EDUSAMMUD LIHTSUSTAMISE KAVA OSAS

19. Nende viie põhimõttega seoses on komisjon kohandanud nõudeid ja parandanud erinevaid suunisdokumente rahuldaval viisil. Komisjon on kohati suutnud seitsmenda raamprogrammi sätteid toetusesaajate tavadega kooskõlastada, ent tulevikus tuleb teha enam. Seitsmenda raamprogrammi toetusesaajate tegevust raskendavad osalemiseeskirjade mõnes aspektis sisalduvad ebakõlad (vt vastavalt punktid 21 ja 30).

20. Rahastamismudeliga seoses on kasutusele võetud uued rahastamisviisid, mis põhinevad pigem kindlamääralistel väljamaksetel kui tegelikel kuludel. Tegelikel kuludel põhinev rahastamine on endiselt seitsmenda raamprogrammi peamine rahastamismudel. Seitsmenda raamprogrammi rahastamismudel on riiklike rahastamisasutuste omadega võrreldes keeruline, kuna see sisaldab paljusid kulukategooriate kombinatsioone, kuluarvestusmetoodikaid ja hüvitamise määrasid. See on toetusesaajatele koormaks ja sellel on mitu olulist tagajärge komisjoni haldusprotsessidele. Kontrollikoda soovitas rahastamismudeli lihtsustamist oma aruandes nr 1/2004 (vt II lisa). Rahastamismudeli lihtsustamine on programmi "Horisont 2020" osalemiseeskirjade ettepaneku oluline osa [18].

SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI SÄTETE TOETUSESAAJATE TAVADEGA KOOSKÕLA PARANDAMISE EESMÄRKI EI OLE SUUDETUD TÄIELIKULT TÄITA

21. Seitsmenda raamprogrammi algatamisel märkis komisjon, et tegelikel kuludel põhinev rahastamismudel võimaldaks kasutada toetusesaajate tavapäraseid aruandlus- ja juhtimispõhimõtteid [19]. Seadusandjad ja komisjon ise on viimasel ajal rõhutanud vajadust viia seitsmenda raamprogrammi eeskirjad paremasse kooskõlla üldiste äritavadega [20].

VAJATAKSE TOETUSESAAJATE TAVADE PAREMAT KOOSKÕLASTAMIST

22. Selleks, et viia seitsmenda raamprogrammi osalemiseeskirjad paremasse kooskõlla toetusesaajate tavadega, peaksid nimetatud eeskirjad tagama mehhanismi nende tavade õigeaegseks tunnustamiseks ning tõlgendamise ja komisjoni tavade vastavaks kohandamiseks, tingimusel, et see ei kahjusta seitsmenda raamprogrammi üld- ja kontrollieesmärke.

23. Seitsmenda raamprogrammi alguses kehtestas komisjon sertifitseerimismehhanismi kuluarvestusmetoodikate heakskiitmiseks, et anda toetusesaajatele nende metoodikate kohta kinnitust. Ometi on toetusesaajad rangete nõuete tulemusel nimetatud sertifitseerimisskeemi väga vähesel määral kasutusele võtnud. Komisjoni hinnangul väljastatakse vaid maksimaalselt 350 sertifikaati [21]. 2012. aasta märtsi seisuga oli komisjon vastu võtnud 71 toetusesaaja esitatud taotlused metoodikate sertifitseerimise kohta, mis moodustab kõigest 20% prognoositud toetusesaajate arvust. Kontrollikoja uuringu tulemused osutavad sellele, et eelsertifitseerimise mittetaotlemise peamised põhjused on taotlemisprotsessi pikkus ja keerukus, ning asjaolu, et sertifitseerimise kriteeriume on raske täita ja sertifikaadi kasutamine on piiratud. Madal osalusmäär õõnestas komisjoni menetluste lihtsustamiseks tehtavaid jõupingutusi [22].

24. Selleks, et lihtsustada seitsmenda raamprogrammi sätete kooskõlastamist toetusesaajate personalikuludega seotud tavadega, kehtestas komisjon 2011. aastal neile võimaluse kasutada teatavatel tingimustel keskmiste personalikulude esitamiseks oma asutusesiseseid tavasid. Euroopa Kontrollikoja intervjuud teadusasutuste ja osalejatega tõid esile nende positiivse reaktsiooni keskmise personalikulu arvutamise metoodika laiaulatuslikuma aktsepteerimise suhtes. Kuigi keskmise personalikulu aktsepteerimisega seotud probleemi tunnistati suhteliselt varakult [23], kulus eeskirjade muutmiseni veel 21 kuud. See on liiga hilja seitsmeaastase programmi puhul, millest rahastatakse projekte, mille keskmine kestus on 36 kuud.

25. Isegi kui seitsmenda raamprogrammi finantseeskirjad on vähem ettekirjutavad ja rohkem põhimõttelised, tekib siiski olukordi, kus tegelikkust, millega toetusesaaja puutub kokku, on seitsmenda raamprogrammi põhimõtetega raske ühitada. Kui toetusesaajal tekib selline olukord, siis on kolm võimalust. Toetusesaaja võib kas:

võtta ühendust oma projekti kontaktisikuga;

pöörduda riiklikku kontaktpunkti [24], mis edastab taotluse teadusuuringute päringute talitusele või

saata taotlus otse teadusuuringute päringute talitusele.

26. Projekti kontaktisikud saavad viidata üksnes olemasolevatele eeskirjadele ja suunistele. Teadusuuringute päringute talitus pakub suuremal määral kohandatud suuniseid, mis keeruliste õiguslike küsimuste korral koostatakse teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi õigusosakonnas. Kuid selle suhtes kehtib endiselt õiguslikust vastutusest loobumine, mis võib märkimisväärselt õõnestada selle kasulikkust hilisemate erimeelsuste korral komisjoniga. Tõlgendamise korrektsust on võimalik vaidlustada kuni viis aastat pärast projekti lõpetamist. Kuigi õiguslikust vastutusest loobumisel võib olla mõjuvaid põhjuseid, tähendab praegune süsteem seda, et toetusesaajad kannavad seitsmenda raamprogrammi sätete väärtõlgendamise eest täielikku vastutust.

SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI SÄTTED EI PEEGELDA ALATI TOETUSESAAJATE ÜLDISEID TAVASID

27. Selleks, et hinnata, kui hästi on seitsmes raamprogramm kooskõlas toetusesaajate üldiste tavadega, võrdles kontrollikoda seitsmenda raamprogrammi tavasid riiklikes rahastamisasutustes kasutatavate tavade ja toetusesaajate asutustesiseste tavadega. Kontrollikoja analüüs keskendus personalikuludele, kuna need on sageli kõige olulisem projekti käigus tekkivate otseste kulude kategooria.

28. Mõned riiklikud rahastamisasutused aktsepteerivad kogusummasid või kulukategooriaid ilma ajaarvestuse nõueteta (nt Saksamaa Teadusfond, DFG) või eelarves sisalduvaid kulusid, mis põhinevad töötasu kategooriatel ja eelnevalt kindlaks määratud tööajal (Šveitsi riiklik teadusuuringute sihtasutus, SNF). Teised järgivad sarnaselt seitsmenda raamprogrammiga ajaarvestuse nõudeid (nt USA energeetikaministeerium) ja keskenduvad personalikulude põhjendamiseks tõendatavale ajaarvestussüsteemile. Kohati tehakse riiklike rahastamisasutuste eeskirjades toetusesaajate tavapäraste juhtimis- ja aruandlustavade osas siiski suuremaid järeleandmisi.

29. Kontrollikoja uuring toetusesaajate kohta näitas, et hoolimata positiivsest reaktsioonist keskmise personalikulu arvestamise metoodikate laiaulatuslikuma aktsepteerimise suhtes, ei ole seitsmenda raamprogrammi personalikuludega seotud nõuded toetusesaajate tavadega enamasti kooskõlas. Ajaarvestusega seoses kinnitas 29% vastanutest, et neil ei ole võimalik kasutada oma sisemist süsteemi komisjoni nõuete täitmiseks (vt joonis 4). 30% vastanutest hakkas ELi projektides osalemiseks kasutama ajaarvestussüsteemi. Osa toetusesaajatest märkis, et oma sisemiste eesmärkide jaoks kasutavad nad teistsuguseid lähenemisviise kui aja- arvestus (vt 2. selgitus).

JOONIS 4

SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI TOETUSESAAJATE AJAARVESTUSE TAVAD

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

2. SELGITUS

AJAARVESTUSE NÕUETELE VASTAMISEKS KASUTATAVATE ERINEVATE LÄHENEMISVIISIDE NÄITEID

Väljundipõhine lähenemisviis: konkreetse teadusuuringute üksuse töötajad on tervikuna määratud teadusuuringu ülesande täitmisele, töögraafikuid ei nõuta. Järelevalvemeetoditeks on näiteks töö kulg, tulemuste kvaliteet või vahe-eesmärkide saavutamine.

Alternatiivsetel tõenditel põhinev lähenemisviis: piisavaid tõendeid saadakse töölepingute (nt doktoriõppe lõpetanud on 100% ulatuses määratud konkreetse projekti juurde) või sisemiste deklaratsioonide kaudu, millega kinnitatakse tervikuna määramist projekti või ülesande juurde (nt konkreetseks ajavahemikuks).

Allikas: Euroopa Kontrollikoda, küsimustikule antud vastuste ülevaate põhjal.

TARBETUD EBAKÕLAD VÄHENDAVAD TÕHUSUST

30. Rakendamise ühtsust ei ole alati võimalik tagada programmide vahel, millel võivad olla erinevad eesmärgid. Kuid sama eriprogrammi raames peaks sama rahastamisvahendi rakendamises esineda ainult piiratud arv erinevusi. Seitsmenda raamprogrammi algatamisel kuulutas komisjon, et sidusus on üks kolmest seitsmenda raamprogrammi rakendamise põhimõttest [25]. Samuti ütles komisjon: "Kõigis asjaomastes komisjoni talitustes tuleb tagada ühtne tõlgendus, eriti mis puudutab projektide õiguslikke ja finantssätteid" [26].

31. Sidusus rakendamisel vähendab toetusesaajate halduskoormust. See lihtsustab toetusesaajate jaoks nõuetest arusaamist ja nende järgimist ning komisjoni jaoks programmi juhtimist.

TEATUD ÜHTLUSTAMISMEETMETE KASUTUSELEVÕTUST HOOLIMATA ...

32. Sidusa rakendamise tagamiseks kinnitas komisjon ettevalmistavad aktid [27], et:

luua elektrooniline registreerimistugi (spetsiaalne registreerimissüsteem);

tagada osaleja rahalise elujõulisuse järjepidev hindamine ja

luua koordinatsiooniteenistus.

33. Spetsiaalne registreerimissüsteem aitab ennetada seda, et toetusesaajatel palutakse iga projekti puhul korduvalt esitada sama teave oma õigusliku seisundi ja rahalise olukorra kohta. Esialgne mahajäämus, mida põhjustas paljude toetusesaajate samaaegne registreerimine, on likvideeritud ning praegu olulisi viivitusi ei esine. Seitsmenda raamprogrammi vahehindamise kohaselt on spetsiaalne registreerimissüsteem olnud edukas [28]. Praegu viib teadusuuringute rakendusameti valideerimismeeskond läbi finantstingimustele vastavuse kontrolli, mis tagab järjepidevuse samade finantsnäitajate kasutamisel [29].

34. Koordinatsiooniteenistust [30] ei ole loodud. Selle asemel asutas komisjon kõigepealt teadusuuringute päringute talituse, et vastata toetusesaajate küsimustele. 2011. aastal asutas komisjon teadustegevuse selgituskomitee, mille ülesandeks on rakendamisalaste horisontaalküsimuste kohta lõplike otsuste tegemine, kui talitused ei jõua konsensusele [31].

... SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI RAKENDAMISE MÕNDA ASPEKTI MÕJUTAB SIDUSUSE PUUDUMINE

35. Edusammudest hoolimata mõjutab seitsmenda raamprogrammi rakendamise mõnda aspekti sidususe puudumine. Arvestades üksnes eriprogrammi "Koostöö" koostööprojekte, tõi kontrollikoja läbi viidud eeskirjade ja menetluste võrdlus esile tavasid, millega kaasnesid erinevused põhimõtteliselt samasuguse olukorra käsitlemisel erinevate talituste või isegi sama talituse erinevate üksuste poolt (vt 3. selgitus).

3. SELGITUS

NÄITEID ERINEVATE TAVADE KOHTA

1. Kindlamääralise väljamakse kasutamine reisimisega seotud majutuskulude hüvitamiseks – ei aktsepteeri sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, kuid aktsepteerivad teised teenistused

2. Ärakuulamised suurte projektide hindamise ajal – kasutavad sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat ja REA, kuid ei kasuta teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat

3. Nõue sõlmida ja esitada konsortsiumileping – erineb teemavaldkondade kaupa

4. Ettekavandamatu alltöövõtu käsitlemine – erineb teenistuste kaupa

5. Juhtimiseelarve määratlemine – erineb teenistuste kaupa

6. Toetusesaaja ametliku nime muutmisele järgnev menetlus – ametlik muutmine ainult sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis

7. Aruandluse sagedus – sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat nõuab sagedasemat aruandlust kui teised teenistused

8. Teadusliku läbivaatuse kasutamine projektide üle järelevalve tegemisel – sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat kasutab sagedamini kui teised teenistused

9. Võimalus teha mitu väljamakset perioodi kohta – osalisi makseid kasutavad teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat ning ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat, kuid ei kasuta sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat ja Teadusuuringute Rakendusamet

Erinevad menetlused, mida arutati ja lahendati teadustegevuse selgituskomitees

10. Finantsaruannete kontrollitõendiga seotud kulude rahastamiskõlblikkus, mis ei olnud kohustuslik

11. Kohandamiste käsitlemine toetusesaaja kasuks lõpetatud projektide korral

Allikas: Euroopa Kontrollikoda. Nimekirja aluseks on eeskirjade, komisjoni sisedokumentide, toetusesaajate vastuste ja komisjoni juhtidega tehtud intervjuude analüüs.

36. Kontrollikoja uuring näitab, et toetusesaajate hinnangul ei ole seitsmenda raamprogrammi rakendamine sidus: 51% toetusesaajatest märkis, et nad on vähemalt aeg-ajalt kohanud erinevat käsitlemist, mis ei olnud põhjendatud õigusraamistiku või eriprogrammi eripäradega ning 15% toetusesaajatest märkis, et nad on kogenud selliseid erinevusi peaaegu iga projekti käsitlemisel. Toetusesaajate kommentaarid näitavad, et tõlgendamine võib erineda projekti kontaktisikust sõltuvalt (vt 4. selgitus).

MEHHANISMID ERINEVATE TAVADE TUVASTAMISEKS ON NÕRGAD

37. 2011. aasta septembriks oli teadustegevuse selgituskomitee arutanud kolme teemat, mis on seotud parema kooskõlastamisega talituste vahel, ja neile lahenduse leidnud. Kaks neist olid otseselt seotud seitsmenda raamprogrammi menetluste ühtlustamisega. Sellele vaatamata tuvastati kontrollikoja analüüsis (vt 3. selgitus) üheksa näidet erinevate eeskirjade ja menetluste kohta, mida ei ole teadustegevuse selgituskomitees arutatud. See viitab asjaolule, et isegi kui teadustegevuse selgituskomitee on ühtsete seisukohtade leidmisel tõhus, ei suuda rakendatud mehhanismid tuvastada kõiki erinevaid menetlusi seitsmenda raamprogrammi rakendamises.

4. SELGITUS

NÄITEID TOETUSESAAJATE KOMMENTAARIDEST TAVADEVAHELISTE ERINEVUSTE KOHTA

Iga projekti puhul järgitakse läbirääkimiste pidamisel eeskirju, nagu iga projekti kontaktisik neid tõlgendab. Selle tulemusel võivad läbirääkimised olla väga erinevad vastavalt sellisele tõlgendusele ning organisatsioon peab kohanduma vastavalt projekti kontaktisiku juhistele ja neile vastama.

Mõnes olukorras on juhtunud, et eri üksuste projekti kontaktisikud on sama olukorda erinevalt käsitlenud.

Nõutavad üksikasjad seoses taotluse sisu, tehnilise (objektiivsed vormid, pöördepunktid, eduaruanded) ja finantsaruandluse, samuti seitsmenda raamprogrammi IT-vahendite ja protsesside korraldamisega on erinevad projekti kontaktisikust sõltuvalt. See kehtib projekti rakendamise kõikide etappide puhul.

Allikas: Euroopa Kontrollikoja küsimustik.

38. Teadustegevuse selgituskomitee tähelepanu saab probleemile juhtida kahe peamise kanali kaudu:

komisjoni sisemise töörühma otsusega või teadusuuringute peadirektoraatide peadirektorite või nende esindajate poolt ja

toetusesaaja poolt teadusuuringute päringute talituse veebilehele postitatud päringuga.

39. Mõlemal juhul tugineb teadustegevuse selgituskomitee komisjoni töötajate või toetusesaajate aktiivsele osalusele. Kõikides praegustes seitsmenda raamprogrammi menetlustes esineda võivate erinevuste kaardistamiseks on tehtud vaid väheseid samme. Seitsmenda raamprogrammi menetluste täiendavaks ühtlustamiseks on potentsiaali, kuna osa neist läheb kasutusse kuni viis aastat pärast 2013. aastat, võttes arvesse paljude projektide mitmeaastast olemust.

KOGEMUSED SEITSMENDA RAAMPROGRAMMIGA NÄITAVAD, KUI RASKE ON LEIDA SARNASEID, EUROOPA TEADUSRUUMIGA SEOTUD EESMÄRKE

40. Raamprogramm moodustab kõigest väikese osa avaliku sektori kulutustest teadustegevusele Euroopas [32]. Euroopa teadusruumi taga peituv põhiidee seisneb selles, et Euroopa teadusalased jõupingutused peaksid olema paremini korraldatud ja kooskõlastatud. Eeskirjade vastavusse viimine on üks neid aspekte, mis on seotud parema kooskõlastamisega Euroopa teadusruumis. Euroopa teadusruumiga seoses peaksid seitsmenda raamprogrammi osalemiseeskirjad pakkuma sidusat raamistikku, et tagada võimalikult tõhus rakendamine [33]. Seitsmendat raamprogrammi tuleks rakendada sellisel viisil, et on tagatud vastastikused sünergiad ja vastastikune täiendavus liidu poliitika ja programmidega [34].

41. Seitsmes raamprogramm hõlmab vahendeid, nt ühiseid tehnoloogiaalgatusi, millel on oma eeskirjade ja menetluste korpus projektikonkursside jaoks ja finantssätted (nt rahastamiskõlblikkuskriteeriumid või rahastamiseeskirjad). Sarnaselt võivad artikli 185 algatused võtta vastu oma eeskirjade kogumi, mis peaks olema sarnane seitsmenda raamprogrammi omaga, kuid võib üksikasjades siiski kõrvale kalduda.

42. Mis puudutab teisi liidu rahastatud või kaasrahastatud programme, siis nende puhul kasutatakse eraldi osalemiseeskirju. Konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi (CIP) eeskirjad põhinevad erinevatel rahastamiskõlblikkuse kriteeriumidel, rahastamismudelil, kuluskeemidel ja menetlustel jne. Struktuurifondide puhul kasutatud koostöös liikmesriikidega tehtav haldus piirab komisjoni tegevusvabadust suruda peale piirkondade või liikmesriikide kehtestatud mis tahes eeskirjade vastavusse viimist seitsmenda raamprogrammi osalemiseeskirjadega. Kuid on veel juhtumeid, kus oleks võimalik paremat sünergiat saavutada. Nii struktuurifondid kui ka seitsmes raamprogramm lubavad heaks kiita kulumetoodikad personali- ja kaudsete kulude jaoks, kuid komisjoni heakskiit, mis on antud ühes skeemis, ei kehti teises skeemis. Tagastamatu käibemaks on rahastamiskõlblik struktuurifondide raames, kuid ei ole seda seitsmenda raamprogrammi raames. Kui teatavad seitsmenda raamprogrammi toetusesaajad [35] saavad kasu 60% kindlamääralisest väljamaksest oma kaudsete kulude katmiseks, siis struktuurifondide puhul seab asjaomane määrus [36] kindlamääralise väljamakse ülempiiriks kaudsete kulude puhul 20%.

43. Mõne tuvastatud probleemi lahendamist on oodata programmi "Horisont 2020" raames, kui konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogramm ja seitsmes raamprogramm ühendatakse. Struktuurifondid katavad aga väga paljusid tegevusvaldkondi, mis ei ole tingimata seotud teadusuuringutega, ning teadustegevuse ühtlustamine võib tuua kaasa täiendavaid ebakõlasid teiste tegevusvaldkondadega.

44. Seitsmenda raamprogrammi juhtum näitab, kuivõrd keeruline on saavutada Euroopa teadusruumi eesmärki, milleks on parem kooskõlastamine eeskirjade vastavusse viimise kaudu. Seitsmenda raamprogrammi toetusesaajad puutuvad kokku erinevustega, mis tulenevad nii komisjoni peadirektoraatide kui ka teiste rakendusüksuste suhtelisest iseseisvusest. Lisaks on struktuurifondide või riiklike programmide rahastamisasutustel veelgi suurem iseseisvus. Seega on eeskirju on väga raske ühtlustada, võttes arvesse, et seda ei ole täielikult suudetud saavutada ka selliste programmide kontekstis, kus komisjon on pädev otsustama.

TÄHELEPANU ON ENAMJAOLT KOONDATUD KULUTUSTE KVALITEEDILE, MITTE NENDE TÕHUSUSELE

KOMISJON ON VÄLJA TÖÖTANUD HEAD PROTSESSID, KUID EI OLE TÄIELIKULT KOOSKÕLASTANUD NENDE RAKENDAMISEKS VAJALIKKE RAHALISI VAHENDEID

45. Head protsessid [37] muudavad organisatsiooni tõhususe parandamise lihtsamaks. Senise tegevuse hindamiseks selles valdkonnas keskendus audit viiele elemendile [38], mis iseloomustavad tugevat protsesside juhtimist: protsesside väljatöötamine, parendustegevus, vahendid, teave ja töötajad (vt joonis 5).

JOONIS 5

TUGEVA PROTSESSIJUHTIMISE VIIS ELEMENTI

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

PROTSESSIDE VÄLJATÖÖTAMINE, PARENDUSTEGEVUSED JA JUHTIMISTEAVE ON TUGEVAD VALDKONNAD, MILLEL ON MÕNED NÕRGAD KOHAD

46. Kõik talitused kasutavad oma põhitegevuse juhtimiseks protsessipõhist lähenemisviisi. Menetlused ja sisemistesse protsessidesse kaasatud kasutajate rollid on dokumenteeritud ja levitatud. Kõik teenistused on moodustanud sisemised komiteed või määranud selleks personaliressursse, kelle ülesandeks on leida parendustegevusi. Seitsmenda raamprogrammi algatamisest alates on tehtud parendustegevusi ja need jätkuvad. Näiteid protsesside väljatöötamise ja parendustegevuste heade tavade kohta leidub kõikides teenistustes.

47. Teave on samuti üks tugevamaid valdkondi. Kooskõlas kontrollikoja varasemate soovitustega (vt II lisa) on komisjon kehtestanud süsteemi, et kokku koguda kogu seitsmendat raamprogrammi hõlmav peamiste tulemusnäitajate kogum, mis moodustab iga-aastaste seitsmenda raamprogrammi järelevalvearuannete aluse. Sisemistel eesmärkidel esitatakse protsessidega seotud peamised tulemusnäitajad või muu juhtimisteave, näiteks eelarvete kasutamine, toetuse saamiseni kuluv aeg, toetuse määramiseni kuluv aeg ja töötajate puhkused, juhtkonnale kord kvartalis, kord kuus või isegi reaalajas. Kuid teatavaid olulisi näitajaid, nagu töökoormus või personaliressursside kasutamine, ei koguta sellisel viisil, mis võimaldaks lihtsat talitustevahelist võrdlust. Lisaks ei ole piisavalt analüüsitud erinevate protsesside näitajate vahelist vastastikust sõltuvust, nagu näiteks kasu seoses madalamate veamäärade või projektide paremate järelmeetmetega, kui kasutatakse sagedasemat aruandlust või teaduslikku läbivaatamist [39].

OLEMASOLEVAD VAHENDID EI VÕIMALDA PROTSESSIDE TÕHUSAT RAKENDAMIST

48. Protsesse tuleks toetada integreeritud IT-süsteemiga [40]. Need süsteemid peaksid olema koostalitlusvõimelised ja ära tuleks kasutada peadirektoraatide infosüsteemide vahelisi võimalikke sünergiaid [41]. Seega keskendub audit sellele, kuidas tehingute sõlmimise osakonna, haldustoe ja põhitegevuse juhtimise (BPM) IT-rakendused [42] toetavad seitsmenda raamprogrammi rakendamist ja mil määral on olemas vahendid, mis on ühised kõikide teadusuuringute peadirektoraatide jaoks.

49. Tehingute sõlmimise osakonna poole pealt on vahendeid parandatud osaleja portaali loomise kaudu ning suhtlus toetusesaajatega toimub teadusuuringute peadirektoraatides peamiselt samade rakenduste kaudu. Vastavaid haldustoe vahendeid ei ole aga samas ulatuses ühtlustatud. Põhimõtteliselt sama eesmärgiga mitme haldustoe vahendi säilitamine ja edasiarendamine ei ole säästlik ressursside kasutamine.

50. Põhitegevuse juhtimise vahendid on kõige vähem arendatud, välja arvatud iFlow sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis, mis on elektrooniline töövoogude rakendus, mis suhtleb teiste haldustoe rakendustega ja automatiseerib protsesse. Vahend aitab kaasa protsessidele kuluva aja lühendamisele (vt punkt 63). Teised teenistused (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat, ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat ning REA) toetuvad rohkem trükituna esitatud töövoogudele, kohalikele rakendustele, mis katavad toetuste kasutuselevõtu konkreetseid etappe või kasutavad Exceli arvutustabeleid.

51. Erinevad toetuste haldamise rakendused on enamasti välja töötatud iseseisvate moodulitena, mille puhul ei ole mõeldud sellele, kuidas neid saaks omavahel ühendada. See on tekitanud vajaduse süsteemidevaheliste sünkroniseerimisvahendite loomiseks. Lisaks, kui juht tahab saada ülevaadet tema vastutusvaldkonda kuuluva portfelli projektide kohta, peab ta sageli koguma andmeid kuni kuuest eri süsteemist.

52. Kuigi seitsmenda raamprogrammi elektroonilised rakendused on enamiku külastatud riiklike rahastamisasutuste rakendustega päris hästi võrreldavad, on osa riiklikke rakendusi hea tava näited. Näiteks hõlmab Šveitsi riikliku teadusuuringute sihtasutuse (SNF) toetuste haldamise lahendus kõiki tehingute sõlmimise osakonna ja haldustoe funktsionaalsusi. See vähendab keerukust ja andmete liiasust ja parandab õigeaegset andmehaldust. SNF ja USA riiklik teadusfond (NSF) kasutavad väliseid andme- allikaid, näiteks viiteandmebaase, et parandada oma süsteemide täpsust.

TEENISTUSTEVAHELISED ERINEVUSED PERSONALIRESSURSSIDE KASUTAMISES VAJAVAD SELGITAMIST

53. Ametikohtade täitmine peaks põhinema peadirektoraadi eesmärkidel ja prioriteetidel. Vajaduse korral (vähemalt kord aastas) peaks juhtkond viima organisatsioonilised struktuurid ja ametikohtade täitmise prioriteetide ja töökoormusega vastavusse [43].

54. Komisjoni kaheksas teenistuses on seitsmenda raamprogrammi rakendamiseks tööle võetud rohkem kui 2500 töötajat, kellest 1500 (60%) on otseselt määratud haldama eriprogrammi "Koostöö" rakendamist. See proportsioon vastab sellele programmile eraldatud eelarve osakaalule (61%). Ometi on märke sellest, et nimetatud programmi siseselt erineb personaliressursside kasutamine teemavaldkondade kaupa märkimisväärselt (vt tabelit 3), isegi kui projekti haldamise keerukuse aste ei ole väga erinev.

TABEL 3

TÖÖTAJATE KASUTAMISE NÄITAJAD ERIPROGRAMMI "KOOSTÖÖ" TEEMAVALDKONDADE LÕIKES

Märkus: Töötajate kasutamise näitajad arvutati teemavaldkondade ametikohtade täitmise põhjal vastavalt iga-aastastes tegevusaruannetes esitatud teabele.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

Teemavaldkond | Eelarve töötaja kohta (miljonites eurodes) | Lepinguid töötaja kohta | Osalejaid töötaja kohta |

Energia (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat, energeetika peadirektoraat) | 20,4 | 2,2 | 25 |

Keskkond (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) | 13,8 | 2,5 | 39 |

Tervis (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) | 35,7 | 4,1 | 48 |

Info- ja kommunikatsioonitehnoloogiad (sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat) | 12,5 | 2,1 | 20 |

Toit, põllumajandus ja kalandus ning biotehnoloogia (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) | 16,0 | 2,9 | 41 |

Nanoteadused, nanotehnoloogia, materjalid ja uued tootmistehnoloogiad (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) | 24,5 | 3,6 | 48 |

Sotsiaal- ja humanitaarteadused (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) | 9,9 | 2,8 | 29 |

Kosmos ja julgeolek (Teadusuuringute Rakendusamet, ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat) | 22,5 | 2,7 | 32 |

Transport (teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat) | 35,0 | 3,8 | 47 |

55. Komisjonil puudub küllaldane alus eriprogrammi "Koostöö" erinevate teemavaldkondade vaheliste tööjõu kasutamise erinevuste läbipaistvaks ja objektiivseks võrdlemiseks.

PROTSESSE SAAB VEELGI LÜHENDADA

56. Peadirektoraadi protsessid ja menetlused, mida kasutatakse selle tegevuste rakendamiseks ja kontrollimiseks, peaksid olema tõhusad [44]. Protsessi tõhususe üks peamisi omadusi on õigeaegsus. Õigeaegsuse olulisust rõhutati ka seitsmenda raamprogrammi otsuses: "Seitsmenda raamprogrammi tegevustes osalemist tuleks hõlbustada [---], kasutades [---] kiiret asjakohast korda" [45], ning samuti osalemiseeskirjades: "On vajalik, et liidu rahaline toetus makstakse osalejatele asjatute viivitusteta" [46]. Sellel põhjusel keskendutakse käesolevas osas seitsmenda raamprogrammi kahele peamisele ajalisele näitajale:

a) toetuse määramiseni kuluv aeg on aeg, mis kulub projektitaotluste edukale valimisele ja lepinguläbirääkimiste pidamisele ning

b) toetuse saamiseni kuluv aeg on aeg, mis kulub toetusesaajate konsortsiumile maksete tegemiseni.

TOETUSE MÄÄRAMISENI KULUV AEG VÄHENEB, KUID SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI ESIMESE VIIE AASTA JOOKSUL ON TALITUSTE VAHEL ESINENUD ERINEVUSI

57. Seitsmenda raamprogrammi algatamisel teatas komisjon oma mõjuhinnangus, et "tuleb teha jõupingutusi, et vähendada lepingu edukateks läbirääkimisteks kuluvat aega" [47]. Sarnaste omadustega projektide (nt keerukus, suurus ja toetusesaajate kogemus) puhul ei tohiks toetuse määramiseni kuluv aeg projektide kaupa märkimisväärselt erineda. Lühike toetuse määramiseni kuluv aeg on oluline, sest:

a) see võimaldab projekte varem alustada, mis on väga oluline teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas, kus ideed võivad väga kiiresti vananeda;

b) see toob rahastamise varasemale ajale ning seega suurendab "rahaliste vahendite voolavust kõikide toetusesaajate" [48], sealhulgas VKEde jaoks.

58. Toetuse määramiseni kuluv aeg seitsmenda raamprogrammi projektide puhul, mille üle on peetud edukaid läbirääkimisi, on olnud keskmiselt 333 kalendripäeva [49]. Seitsmenda raamprogrammi jooksul on olnud selge suundumus toetuse määramisele kuluva aja lühendamise suunas. Samuti on sisemiste menetluste pideva parandamisega toetuse määramisele kuluva aja statistika talituste kohta koondunud, ent teenistuste vahel esineb veel siiski erinevusi. Isegi kui võtta arvesse sarnaseid projekte (st projekte eriprogrammi "Koostöö" raames), on toetuse määramiseni kuluv aeg sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis umbes 260 päeva, teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadis 315 päeva ning Teadusuuringute Rakendusametis ja ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraadis 380 päeva [50] (vt joonis 6).

59. Seitsmendas raamprogrammis on toetuse määramiseni kuluv aeg endiselt pikem kui riiklikes rahastamisasutustes. Nende keskmine toetuse määramiseni kuluv aeg on vahemikus viis kuni seitse kuud. Kuid riiklike rahastamisasutuste kaudu rahastatavad projektid on tavaliselt rahaliselt väiksemad ning nad hõlmavad sageli vaid ühte osalejat.

JOONIS 6

TOETUSE MÄÄRAMISEKS KULUVA AJA ARENG ERIPROGRAMMIS "KOOSTÖÖ"

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

OSA TOETUSE MÄÄRAMISENI KULUVA AJA VIIVITUSTE PÕHJUSI TULENEB KOMISJONI KONTROLLIST

60. Komisjoni töötajad nimetasid mitu tegurit, mis nende arvates võivad mõjutada toetuse määramiseni kuluvat aega [51]. Nende tegurite puhul, mida oli võimalik kvantifitseerida ja mille kohta olid andmed kergesti kättesaadavad, kasutas kontrollikoda mitme muutujaga regressioonianalüüsi, et hinnata nende mõju suhtelist ulatust. See näitab, et võimalike tegurite hulgas, mis avaldavad mõju toetuse määramiseni kuluvale ajale, on siiamaani osutunud oluliseks teguriks see, milline talitus asjaga tegeles. Näiteks, kui projektitaotluse üle pidas läbirääkimisi sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat, vähenes toetuse määramiseni kuluv aeg 29%, kusjuures kõik teised tegurid olid võrdsed. Teiste tegurite roll (nt töötajate töökoormus, osalejate arv, konsortsiumi kogemus seitsmenda raamprogrammiga) ei olnud oluline.

61. Leid, et vastutav teenistus on kõige olulisem muutuja, mis mõjutab toetuse määramiseni kuluvat aega, näitab, et toetuse määramiseni kuluvas ajas esinevate erinevuste selgitamiseks ei ole ühest põhjust. Vastutava talituse määramine on peamiselt seotud talituste erinevate omadustega, nagu nende sisemised menetlused, IT-süsteemid, sisemise korralduse struktuur, juhtkonna prioriteedid või eripärad, mida teistes talitustes ei leidu. Seega hõlmab see mitut tegurit, mis kõik avaldavad mõju toetuse määramiseni kuluvale ajale.

62. Kontrollikoda on analüüsinud ka peamisi põhjuseid, miks kulub üksikute projektide tasandil toetuste määramiseni palju aega. III lisas võetakse need põhjused kokku, jagades need põhjusteks, mis olid vältimatud, põhjusteks, mida komisjon oleks osaliselt saanud vältida, ja põhjusteks, mida oleks saanud vältida. Analüüs näitas, et täiesti vältimatuid põhjuseid on väga vähe, isegi kui need võivad avaldada toetuse määramiseni kuluvale ajale märkimisväärset mõju. Komisjon on seitsmenda raamprogrammi ajal alustanud teatavate vältimatute probleemidega tegelemist; kuigi mõni neist on jäänud püsima, näiteks projektide üle läbirääkimiste eest vastutavate ametnike ebapiisav teabevahetus või liiga pikad tähtajad teabe esitamiseks.

TEATAVAD TAVAD AITAVAD VÄLTIDA VIIVITUSI TOETUSE MÄÄRAMISENI KULUVAS AJAS

63. Heade tavade jagamine talituste vahel on üks viis, kuidas saab parandada menetluste õigeaegsust. Intervjuude ajal tõid paljud komisjoni töötajad esile tavasid, mis aitavad leevendada viivituste põhjuseid. Samuti on palju õppida riiklikelt rahastamisasutustelt. 5. selgituses võetakse kokku auditi ajal tuvastatud head tavad.

5. SELGITUS

TAVAD, MIS AITAVAD VÄHENDADA TOETUSE MÄÄRAMISENI KULUVAT AEGA

Protsessi automatiseerimine

Senise tegevuse mõõtmine menetlemiseks kuluva aja eesmärkide suhtes, mis on kehtestatud protsessi iga etapi jaoks

Automaatsed jälgitavuse rakendused, mis muudavad järelevalveteabe kogumise lihtsaks.

Protsessi järjepidevus

Selle tagamine, et iga projektitaotlus või projekt läbib samu etappe ja on allutatud samale kontrollile, mida viiakse läbi samal viisil.

Organisatsioonilise struktuuri protsessidega vastavusse viimine

Lühike organisatsiooniline distants läbirääkimistega seotud inimeste vahel

Kogu vastutus projektitaotluse valimise ja selle üle läbirääkimiste pidamise eest tuleb anda ühele töörühmale

Toetusfunktsioonide tsentraliseerimine

Paralleelne menetlemine

Juhtkonna otsustav kultuur

Selliste läbirääkimiste lõpetamine, mis on ületanud läbirääkimiste pidamise tähtaja.

Keskendumine protsesside tõhususele.

Allikas: Euroopa Kontrollikoda.

64. Komisjoni tegevusüksuste juhid märkisid, et läbirääkimistest õpitut edastatakse nende üksuste või direktoraatide sees. On tõendeid, et sellist teavet on osaliselt jagatud vastava teenistuse sisemiste komiteede kaudu. Siiski näitavad jätkuvad teenistustevahelised erinevused toetuse määramiseni kuluvas ajas, et esineb loomuomaseid organisatsioonilisi tõkkeid, mis takistavad õpitu jagamist ja õigeaegset rakendamist. Näiteks ei ole teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi põhiülesannetega tegelevates direktoraatides vastutusvaldkondade jagamine standarditud sellisel määral nagu teistes direktoraatides. Erinevad organisatsioonilised struktuurid takistavad heade tavade tõhusat jagamist, kuna see, mis toimib ühes direktoraadis, ei pruugi alati olla oluline teiste direktoraatide jaoks, mis on korraldatud teisiti.

DIREKTORAATIDE VAHEL ESINEB MÄRKIMISVÄÄRSEID ERINEVUSI TOETUSE MAKSMISENI KULUVAS AJAS

65. Üldiselt tuleks toetused välja maksta võimalikult kiiresti [52]. Vahe- ja lõppmaksed tuleks teha 90 kalendripäeva jooksul alates kuupäevast, millal hindamisaruanne peaks olema lõpetatud [53]. Toetusesaajad peavad esitama hindamisaruande koos väljamaksetaotlusega 60 päeva jooksul alates aruandeperioodi lõpust. Komisjoni teenistused teevad kindlaks, kas hindamisaruanne on (osaliseks) makseks aktsepteeritav, ja nad võivad tähtaega edasi lükata, kui tuleb teha parandusi või kui konsortsiumilt nõutakse täiendava teabe esitamist.

66. Keskmiselt tehakse rohkem kui 85% teadusuuringute toetustega seotud maksetest kehtestatud tähtaja jooksul. Kuid see näitaja ei anna iseenesest terviklikku pilti õigeaegsuse kohta. Näiteks on teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi direktoraadi E ja direktoraadi I tulemused väga sarnased. Mõlemad tegid 2010. aastal umbes 95% ja 2011. aastal 92% maksetest õigusaktis kehtestatud tähtaja jooksul. Ent direktoraadi I hallatud projektide koordinaatorid saavad maksed oma väljamaksetaotluste eest kätte keskmiselt vähem kui seitse kuud pärast aruandeperioodi lõppu, samas kui direktoraadi E puhul on see peaaegu 10,5 kuud. Rohkem kui kolmekuulist erinevust sama portfelli projektide puhul on raske omistada välistele teguritele, kuna direktoraadid haldavad sama tüüpi projekte sarnaste osalemismustritega.

KVALITEEDIKONTROLLID ON USALDUSVÄÄRSED, ESINEB VAID VÄHESEID PUUDUSI

67. Sisekontrolli määratletakse üldiselt protsessina, mille eesmärgiks on anda juhtkonnale piisav kindlus peadirektoraadi eesmärkide saavutamise kohta. Kvaliteedikontrollide eesmärk on tagada, et seitsmes raamprogramm rahastab kõrge kvaliteediga projekte.

KVALITEEDIKONTROLLID TOIMIVAD HÄSTI

68. Seitsmenda raamprogrammi raames eraldatakse rahalist toetust projektikonkursside ning sõltumatu ja tulemuspõhise eksperdihinnangu alusel [54]. Mida usaldusväärsem on projektide valimise ja projektide rakendamise üle tehtav kontroll, seda suurem on tõenäosus, et seitsmes raamprogramm rahastab kõrge kvaliteediga projekte. Järgmised võtmekontrollid avaldavad väga olulist mõju seitsmenda raamprogrammi valikuprotsessi ja projektide rakendamise kvaliteedile:

a) projektid valivad välja eksperdid, kes tunnevad antud valdkonda eriti hästi ja kelle puhul puudub huvide konflikt, mis võiks kahjustada nende objektiivsust;

b) eksperte juhendab hindamisprotsessi jooksul komisjon;

c) hindamisel järgitakse selle valdkonna rahvusvahelisi parimaid tavasid;

d) hindamise ajal tehtud soovitusi käsitletakse asjakohaselt enne toetuslepingu allkirjastamist;

e) projektide kontaktisikud jälgivad projektide teaduslikku rakendamist ning

f) projektide portfelli saavutatud teaduslikke edusamme võrreldakse seatud eesmärkidega.

69. Komisjon kasutab projektitaotluste hindamisel sõltumatute ekspertide abi, tagamaks, et rahastamiseks valitakse välja üksnes parima kvaliteediga projektid. Komisjoni lähenemisviis on väga sarnane sellega, mida järgivad riiklikud rahastamisasutused, kuigi nende hindamismenetlused on mõneti erinevad. Näiteks kehtestab ainult komisjon ranged kriteeriumid seoses hindamisekspertide koosseisuga (nt geograafiline koosseis, erialaekspertide osakaal, sooline tasakaal).

70. Seitsmenda raamprogrammi jooksul on kvaliteedikontrollid muutunud paremaks seoses ekspertidele antavate suuniste ja projekti läbirääkimiste etapi dokumentatsiooniga, mille ajal käsitletakse ekspertide soovitusi. Samuti on komisjon katsetanud vahendeid plagiaadijuhtumite tuvastamiseks ning selles osas on komisjon riiklikest rahastamisasutustest sammukese eespool.

EKSPERTIDE VALIMISEKS KASUTATAVAL PEAMISEL RAKENDUSEL ON TEATAVAD NÕRGAD KÜLJED

71. Esitatud projektitaotluste hindamiseks kasutatavad eksperdid valitakse EMI andmebaasist, mille komisjon selleks eesmärgiks rajas. Kõik hindamisel osalevad eksperdid peavad olema selles andmebaasis registreeritud. Põhitegevusüksused peavad ka tagama, et hindamisi läbi viivatel ekspertidel ei ole võimalikku huvide konflikti, mis võiks õõnestada nende objektiivsust. Kuna EMI andmebaas on peamine teabeallikas, mida kõik talitused kasutavad ekspertide leidmiseks ja samuti võimaliku huvide konflikti kontrollimiseks, peaks nimetatud andmebaas sisaldama täpset ja terviklikku teavet. Andmebaasis on umbes 100000 eksperti.

72. Andmebaasis registreerimine on täiesti vabatahtlik, nagu on seda ka ekspertide taustteabe uuendamine. Siinkohal on oht, et eksperdid sisestavad ebausaldusväärset teavet oma ametialaste kogemuste kohta või on see teave aegunud. Seetõttu kasutatakse sobivate ekspertide leidmiseks sageli teisi allikaid [55]. Osa teenistusi kasutab ekspertide leidmisel algallikana EMI andmebaasi; osa toetub nii EMI andmebaasile kui ka teistele allikatele või kasutab peamiselt teisi allikaid, et leida sobivad eksperdid, kes peavad siis EMIs registreeruma.

73. EMI andmebaasi läbivaatamisel ilmnesid teatavad nõrgad küljed, mis vähendavad selle kasulikkust nii ekspertide valimise vahendina kui ka selle tagamisel, et valitud ekspertidel ei ole huvide konflikti ohtu. Eelkõige:

a) puudub teave nende ekspertide töötulemuste kohta, kes on varem hindamisprotsessis osalenud. See võib olla peamine nõrk külg eelkõige sellistel juhtudel, kus on leitud, et eksperdid ei ole järginud hindamiseeskirju ja/või nõutavaid käitumisjuhiseid;

b) teenistused peavad tagama, et eksperdid "ei ole või ei ole olnud viimase kolme aasta jooksul lepingulistes suhetes või ei tee või ei ole viimase kolme aasta jooksul teinud teaduskoostööd mõne taotleva organisatsiooniga" [56]. EMI andmebaasi registreeruvatelt ekspertidelt ei nõuta aga teabe esitamist nende viimase kolme aasta töökäigu kohta.

74. Kvaliteedikontrolli läbiviimine iga üksiku eksperdi kohta EMI andmebaasis registreeritud teabe suhtes ei ole kulutõhus. Siiski on mõned riiklikud rahastamisasutused välja töötanud kulutõhusad viisid, kuidas parandada oma ekspertide andmebaaside usaldusväärsust:

a) ekspertide andmebaaside sidumine viiteandmebaaside või muude väliste teabeallikatega. Näiteks SNF kasutab nn otsiämbliku moodulit (web-crawler module), mis on seotud ekspertide andmebaasiga ning mis parandab internetist valitud allikate otsimise kaudu andmete usaldusväärsust;

b) ekspertide kohta saadud siseinfo kasutamine: näiteks võivad NSFi projekti kontaktisikud ekspertide valimisel näha ka nende projektide nimekirja, kus eksperdid on varem osalenud.

75. Auditi ajal plaanisid komisjoni peadirektoraadid ekspertide haldamise rakenduste täiustamist, et lisada neisse uusi omadusi, nt ekspertide eelmise ametikoha tööle asumise ja töölt lahkumise kuupäevad. Komisjon loodab, et need uued omadused parandavad andmete kvaliteeti.

FINANTSKONTROLLE ON KOHANDATUD, KUID NEED EI OLE ENDISELT RISKIPÕHISED

76. Finantskontrollide eesmärk on teha kindlaks, kas seitsmenda raamprogrammi tehingud vastavad rahastamiskõlblikkuse nõuetele ja kas tekkinud kulud on otseselt seotud projekti eesmärgiga.

SEITSMENDA RAAMPROGRAMMI FINANTSKONTROLLI MUDEL ERINEB MÄRKIMIS- VÄÄRSELT RIIKLIKE RAHASTAMISASUTUSTE OMADEST; EELKÕIGE OMISTAB SEE RISKI- TASEMELE VÄHEM TÄHTSUST

77. Kontrollisüsteem peaks olema kavandatud kulutõhusal viisil [57]. See tähendab, et kontrollidest saadav kasu peaks kontrollidega kaasnevad kulud üles kaaluma [58]. Komisjonil ei ole mitte üksnes vastutus tagada range kontrolli ja tulemuste tõhusa mõõtmise abil see, et vahendeid kulutatakse õigesti, vaid vähendada ka rahaliste vahendite saajate halduskoormust ja võimaluse korral kärpida halduskulusid.

78. Kuuenda ja seitsmenda raamprogrammi raames võttis komisjon vastu otsuse vähendada põhjalikke eelkontrolle [59] ja toetuda rohkem järelkontrollidele [60], et vähendada toetusesaajate koormust seoses tõendite esitamisega enne maksete tegemist. Selle tulemusel on suurem osa avastatud olulistest eksimustest tuvastatud järelkontrollide käigus. Nagu kontrollikoda märkis [61], on eelkontrollid sageli piiratud väljamaksetaotluste ja neis sisalduvate kuludega saavutatud väljundite dokumentaalse kontrolliga. Kõikide maksetehingute suhtes tehakse peamiselt samasugust eelkontrolli.

79. Üldiselt viib suurem osa riiklikest rahastamisasutustest läbi põhjalikumad eelkontrolle kui komisjon. Ehkki põhjalikumad eelkontrollid tähendavad paremat kontrolli, nõuavad need rohkem töötajaid ja tekitavad seetõttu toetusesaajatele suurema halduskoormuse. Osa riiklikke rahastamisasutusi kasutab erinevaid eelkontrolle, kas toetusesaaja tüübi [62] või toetusesaaja riskiprofiili [63] põhjal. See võimaldab asutustel suunata oma piiratud vahendid kõrgema riskitasemega toetusesaajatele. Selle eelis seisneb ka selles, et see vähendab väiksema riskitasemega toetusesaajate jaoks eelkontrollidega seotud koormust.

80. Komisjoni järelkontrollide süsteem erineb märkimisväärselt kontrollimudelitest, mida tüüpiliselt kasutatakse riiklikes rahastamisasutustes. Ükski teine rahastamisasutus ei kasuta järelkontrollide representatiivset valimit sellises ulatuses. Selle asemel kasutavad nad riskipõhise järelkontrolli strateegiat. Osa rahastamisasutusi [64] paneb rohkem rõhku asutusepõhistele kontrollidele, mis võimaldab neil saada teatava kindluse taseme toetusesaaja kontrollikeskkonna kohta ja vähendada auditikoormust. Komisjoni järelkontrollid keskenduvad üksikutele projektidele.

81. Järelkontrollid võivad anda siseinfot toetusesaajate tavade ja riskitaseme kohta. Näiteks SNF määrab toetusesaajatele riskiastmed vastavalt nende varasematele töötulemustele. Need riskiastmed võimaldavad asutusel pikendada eelkontrolle kõrgema riskiastmega toetusesaajate puhul ja suurendada auditeerimisega seotud tegevust valdkondades, mida peetakse probleemseteks (nt töötasud, seadmed). Komisjon ei kasuta järelkontrollidest saadud teavet eelkontrollide intensiivsuse ja tähelepanu keskpunkti mitmekesistamiseks, et parandada nende tõhusust.

ÜHE REPRESENTATIIVSE VALIMI KEHTESTAMINE KUJUTAB ENDAST EDASIMINEKUT

82. Teadusuuringute peadirektoraadid on võtnud vastu ühise järelkontrolli- strateegia [65]. Kuni 2011. aasta novembri lõpuni moodustati valimikontrollimetoodika tulemusel kaheksa eraldi representatiivset valimit 161st järelkontrollist (hõlmasid teadusuuringute peadirektoraadi kõiki talitusi) [66]. Seda järelkontrollistrateegiat on sidusrühmad laialdaselt kritiseerinud, kuna see tekitab toetusesaajatele ebavajaliku halduskoormuse [67]. See on viinud olukorrani, kus sama toetusesaajat võidakse seitsmenda raamprogrammi jooksul mitu korda auditeerida.

83. Kõikide teadusuuringute peadirektoraatide kohta moodustatakse nüüd üks ühine representatiivne valim. Komisjon loodab, et see vähendab toetusesaajate auditeerimiskoormust ja viib miinimumini sellise olukorra tekkimise võimaluse, kus sama toetusesaajat auditeeritavad korduvalt teadusuuringute peadirektoraatide eri talitused. Kuid ühine representatiivne valim hõlmab ainult komisjoni talitusi (92% seitsmenda raamprogrammi eelarvest). See ei hõlma seitsmenda raamprogrammi neid osi, mida rakendavad sõltumatud organid (nt ühised tehnoloogiaalgatused, artikli 185 algatused), mis on endiselt vastutavad oma järelkontrollide läbiviimise eest.

UUED VAHENDID VASTAVAD VAJADUSTELE, MILLE JAOKS NAD LOODI, KUID NENDE RAKENDAMISEL ESINEB PUUDUJÄÄKE

MÕLEMAD VAHENDID ON PARANDANUD TEADUSUURINGUTE RAHASTAMIST ...

84. Ühine tehnoloogiaalgatus (ÜTA) ja riskijagamisrahastu (RSFF) loodi selliste eesmärkide saavutamiseks, mida üksnes traditsiooniliste toetusepõhiste vahenditega on keeruline saavutada. ÜTAd algatati selleks, et toetada pikaajalisi tööstusinvesteeringuid kindlaks määratud teadusvaldkondades. RSFFi peamine eesmärk [68] oli edendada "erasektori investeeringuid teadusuuringutesse, tehnoloogiaarendusse ja tutvustamistegevusse ning innovatsiooni kogu Euroopas". Selle saavutamiseks nähti ette nende erainvesteeringute võimendamine täiendavate teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni laenudega kuni 10 miljardi euro ulatuses.

85. Aastatel 2008–2011 panustasid ÜTAd teadusprojektidesse 1,4 miljardit eurot. See moodustab peaaegu 90% vastavast eelarvest. Kuid ÜTAde poolt rahastatavate projektide mitmeaastase olemuse tõttu on maksed palju väiksemad [69]. Osalemismustrid näitavad, et ÜTAd on suutnud ligi meelitada paljusid toetusesaajaid ja nende projektikonkursid on taastanud tasakaalu akadeemilise ja erasektori vahel, kuna need meelitavad ligi rohkem erasektori osalejaid kui eriprogrammi "Koostöö" raames toimuvad projektikonkursid.

86. Mõned ÜTAd on olnud eriti edukad VKEde kaasamisel oma projektidesse. Näiteks on 38% ELi nn puhta taeva rahalistest vahenditest läinud VKEdele; rohkem kui 40% ENIACi rahastatud projektidest hõlmavad VKEsid, isegi kui ENIACi VKEde rahastamise osakaal on kõigest umbes 19%. VKEdele on läinud keskmiselt 21% ÜTAde antud rahastamisvahenditest.

87. RSFFi raames on 2011. aasta lõpu seisuga heaks kiidetud 96 projekti kogusummas 9,5 miljardit eurot. Mitte kõigi heakskiidetud projektide puhul ei olnud tulemuseks EIP ja laenaja vahelise laenutehingu tegelik allkirjastamine, allkirjastatud projektide laenusumma oli 7,3 miljardit eurot ja väljamakseid tehti peaaegu 5 miljardi euro eest [70]. Teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraadi andmetel on ELi panuse võimendav mõju 6,6 (iga euro ELi panusest on toonud kaasa rohkem kui kuus eurot RSFFi laenuraha). Lisaks on teadusuuringute ja innovatsiooni peadirektoraat seisukohal, et RSFFi mitmekordistav mõju on kõikide teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni tehtavate investeeringute puhul 28 (iga euro ELi eelarvest aitas kaasa 28 euro panustamisele teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni tehtavatesse investeeringutesse). RSFFi iseloomustab ka riikide mitmekesisus. 2011. aasta lõpu seisuga sisaldas RSFFi portfell allkirjastatud projekte 21 riigist [71]. Kuid kolm liikmesriiki (Saksamaa, Hispaania ja Rootsi) moodustavad rohkem kui poole kõikidest RSFFi tehingutest.

88. Kontrollikoda küsis valdkonnaekspertidelt (ÜTAde puhul) ja toetusesaajatelt (RSFFi puhul) nende arvamust nimetatud kahe vahendi kohta. Üldine reaktsioon oli positiivne ja vastanud nõustusid, et need vahendid olid kasulikud. Näiteks osutasid ÜTAdesse kaasatud valdkonnaeksperdid, et ÜTAde lisandväärtus seisneb teadustegevuse ergutamises ja see on olnud edukas ÜTAde sidusrühmade vahelise vastastikuse usalduse loomisel.

... KUID ÜHISTE TEHNOLOOGIAALGATUSTE RAKENDAMINE ON KANNATANUD LIIGA KEERULISE ÕIGUSRAAMISTIKU TÕTTU

89. Ülesehitus peab olema kohandatud käsitletava tehnoloogilise probleemi olemusele, sidusrühmadevaheliste suhete omapäradele ja algatuse rahastamisvajadustele [72] .

ÜTADE SUHTES KEHTIVAD NÕUDED, MIS EI OLE NENDE SUURUSEGA PROPORT- SIONAALSED

90. ÜTAd on väikesed organisatsioonid, mis on asutatud liidu organitena. Liidu organi õiguslik seisund kohustab neid täitma nõudeid, mida tavaliselt kohaldatakse personaliressursside osas ainult palju suurematele organisatsioonidele. Selle tulemusel tegelevad keskmiselt 52% nende töötajatest haldusülesannetega. Võrdluseks võib tuua ELi asutused, millele kehtivad samad õiguslikud nõuded, kus ainult 22% töötajatest [73] on hõivatud haldusülesannetega.

91. ÜTAd peavad rakendama finantseeskirja, mis on sarnane sellega, mida kasutavad ELi institutsioonid. ÜTAde töötajatele kehtivad personalieeskirjad [74]. See regulatiivne raamistik osutab sellele, et igal ÜTA-l peab olema teatav arv funktsioone: andmekaitseametnik, organisatsiooni andmeturbeametnik, sisekontrolli koordinaator, peaarvepidaja (ja asendaja), eelarvevahendite käsutaja (ja asendaja), kulukohustuste algatajad (ja asendajad), kinnitavad ametnikud (ja asendajad), siseaudiitor, IT-juht ja personalikomitee. Neid nõudeid on raske täita ettevõttes, kus töötab 13–31 töötajat.

92. Finantseeskiri ei luba ÜTA-l sõlmida teenustaseme kokkulepet mõne muu ÜTAga. See keelab teenuste jagamise ÜTAde vahel, et vähendada kulusid. Näiteks oleks ÜTAde vahel võimalik jagada siseaudiitori funktsiooni. Lisaks nõuab õigusraamistik paljude otsuste puhul juhatuse heakskiitu. Sellest tulenevalt on liiga paljud haldusotsused (näiteks toitlustuse tellimused ja kontoritarvete ostmine) viidud juhatuse tasandile, mis takistab selle keskendumist strateegilistele küsimustele [75].

ÜTADELE KEHTESTATUD NÕUDED ON NENDE KÄIVITAMIST EDASI LÜKANUD

93. Menetluseeskirjade kehtestamisele ja rakendamisele kuluva aja ja töötajate värbamiseks kuluva aja tõttu on ÜTAde käivitumine olnud kavandatust aeglasem [76]. Keskmiselt kulus ÜTA-le finantsküsimustest iseseisvuse andmiseni kaks aastat. See tähendas, et komisjon jäi vastutavaks keskmiselt ühe kolmandiku ÜTA eeldatava kasutusea eest. Valdav enamik valdkonnaekspertidest pidas ÜTAde põhitegevusega tegeleva struktuuri ülesehitamisele kulunud aega põhjendamatult pikaks.

... NING RSFFI RISKI JA VÄLJATÕRJUMISE MÕJU PEAB TÕSISELT UURIMA

KOMISJON EI OLE KÜLLALDASELT NÄIDANUD, ET RSFFI RAHASTAMISEGA KAASNEVAD INVESTEERINGUD, MIDA TOETUSESAAJAD EI OLEKS TEINUD ILMA AVALIKU SEKTORI VAHENDITETA

94. RSFFi eesmärk on rahastada riskantsemaid teadusuuringute ja innovatsiooniga seotud tegevusi, mis ei oleks ilma ühenduse sellise toetuseta võimalikud [77]. Selle tingimuse täitmiseks on EIP eesmärk rahastada RSFFi projekte, mille sisereiting on D- või madalam. Sellise riskiastmega projekte EIP tavaliselt ei rahasta.

95. Laenurahastamise kättesaadavus riskantsematele teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooniga seotud projektidele osutus eriti väärtuslikuks finantskriisi ajal. RSFF oli üks vähestest rahastamisvahenditest, mis olid kättesaadavad avaliku sektori ettevõtetele teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooniga seotud tegevuste säilitamiseks. Seda kinnitasid RSFFi toetusesaajate vastused kontrollikoja uuringule. RSFFi toetusesaajad väljendasid ka arvamust, et laenud aitasid kaasa kõrge kvalifikatsiooniga inimeste "ajude äravoolu" ennetamisele ja ELi tööhõive säilitamisele.

96. RSFFi toetusesaajate hulgas läbi viidud uuringust selgus, et juurdepääs rahastamisele ei olnud peamine asjaolu, mis takistas toetusesaajatel teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni investeerimist. Enam kui pooled RSFFi toetusesaajad (56%) väitsid, et otsustav või peamine põhjus, miks nad võtsid RSFFi laenu, oli madalamad intressimäärad (vt joonis 7). See näitab, et RSFFil võiks olla väljatõrjuv mõju ning et mitut RSFFi projekti oleksid rahastanud ka kommertspangad [78], kuigi sellega oleksid kaasnenud kõrgemad kulud toetusesaajatele. Nende laenude suhteliselt pikka tähtaega arvesse võttes on veel liiga vara hinnata EIP poolt RSFFi raames võetud riske. Kuid praegune madal varade väärtuse languse [79] määr võib näidata, et RSFFi laenud ei ole tingimata nii riskantsed, kui eeldati siis, kui RSFF loodi.

JOONIS 7

RSFFI LAENU VÕTMISE PÕHJUSED

+++++ TIFF +++++

Allikas: Euroopa Kontrollikoja küsimustik RSFFi toetusesaajatele.

RSFFi PARAMEETRITE LÄBIVAATAMINE 2011. AASTAL NIHUTAS RISKI ELi EELARVE SUUNAS

97. EIP ja Euroopa Komisjoni vahelise esialgse RSFFi koostöölepingu kohaselt pidi ELi eelarvest kaetama maksimaalselt 50% laenu nominaalsumma kahjumist. 2011. aasta detsembris tehtud muudatusega kehtestatud uus lähenemisviis põhines "portfelli esmase kahju puhvril". Selle uue lähenemisviisi rakendamisel võib EIP võtta ELi panusest välja 95% langenud väärtusega laenu summast (ELi kogupanuse piires). Seega on EIP kanda ülejäänud 5% langenud väärtusega summade riskist ja kõik ülejäänud langenud väärtusega summad, mis ületavad ELi panust. Selle tulemusel on parandatud koostööleping viinud riskid EIP-lt üle ELile. Kui nimetatud laenud osutuvad tõepoolest madala riskitasemega laenudeks, siis ei ületa kahjumite kumulatiivne summa ELi maksimaalset panust ja EL peab lõpuks kandma 95% langenud väärtusega laenude kahjumist (vt illustreeriv näide 6. selgituses). Nõukogu otsuse ELi poolt aktsepteeritavat riski puudutava osa sõnastus ei ole täiesti selge.

6. SELGITUS

ESIALGSET JA PARANDATUD KOOSTÖÖLEPINGUT VÕRDLEV NÄIDE

Algne koostööleping

ELi maksimaalne panus antud laenu kahjumi katmiseks kehtestati 50%-le. See tähendab, et 100 miljoni euro suuruse laenu puhul blokeeriti nõuete täitmata jäämise riski katmiseks maksimaalselt 50 miljonit eurot. Kui laenaja jätab laenu nõuded täitmata, oleks ELi jaoks kahjum 50 miljonit eurot, samas kui EIP kannaks ülejäänud kahjumi.

Parandatud koostööleping

Sama laenu puhul blokeeritakse ELi panusest 95 miljonit eurot. Kui laenaja jätab laenu teenindamata, oleks ELi kahjum 95 miljonit eurot, samas kui EIP kannaks ainult 5 miljonit euro suurust kahjumit.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

98. Seitsmenda raamprogrammi ajal on komisjon juurutanud mitu muudatust, mis on osalemiseeskirju lihtsustanud. Komisjon on olnud edukas eelkõige nõuete lihtsustamisel ja toetusesaajatele mõeldud suunisdokumentide parandamisel. Seitsmenda raamprogrammi mudel on endiselt keeruline, kuid rahastamismudeli lihtsustamine on oluline osa komisjoni ettepanekus programmi "Horisont 2020" osalemiseeskirjade kohta (vt punktid 17–20).

99. Mõnel juhul on komisjon suutnud viia seitsmenda raamprogrammi sätted kooskõlla toetusesaajate tavadega, ent eeliste maksimeerimiseks peab tulevikus tegema veelgi enam. Kontrollikoda märgib, et hoolimata sellest, et komisjon pidas oluliseks seitsmenda raamprogrammi ettevalmistavate aktide sidusust, mõjutab seitsmenda raamprogrammi rakendamise mõningaid aspekte siiski sidususe puudumine. Seitsmenda raamprogrammi toetusesaajad puutuvad kokku erinevustega, mis tulenevad komisjoni talituste suhtelisest iseseisvusest. Teadustegevuse selgituskomitee asutamine üldist vastutust kandva kõrgetasemelise komiteena on samm õiges suunas nende ebajärjekindlate eeskirjadega tegelemiseks; mehhanismid erinevate tavade tuvastamiseks on nõrgad (vt punktid 21–44).

1. SOOVITUS

Seitsmenda raamprogrammi sätete toetusesaajate tavadega paremaks vastavusse viimiseks peaks komisjon "Horisont 2020" raames tegema järgmist:

- võtma täiendavaid meetmeid, tagamaks, et toetusesaajate tavasid saaks aktsepteerida;

- vähendama nõudeid, mida toetusesaajad peavad täitma oma kuluarvestusmetoodika kinnitamiseks;

- tagama, et metoodika sertifikaat annab selgeid eeliseid seoses väiksema halduskoormusega, nii et sellise sertifikaadi omandamine on toetusesaajate jaoks selgelt tasuv;

- põhjendatud juhtudel aktsepteerima olemasolevaid riiklikke tavasid, näiteks keskmise personalikulu arvutamise metoodikat, mille eesmärk on neid kasutavate toetusesaajate töö täiendav lihtsustamine.

2. SOOVITUS

Komisjon peaks parandama seitsmenda raamprogrammi juhtimise sidusust. Teadustegevuse selgituskomitee loomise näol on tegu edasiminekuga. Komisjon peaks tegema põhjaliku analüüsi, eesmärgiga tuvastada ja kõrvaldada erinevused. Komisjon peaks parandama teiste teadus- uuringutega seotud vahendite (ÜTAd, struktuurifondid) raamprogrammide (seitsmes raamprogramm ja "Horisont 2020") rakendamise sidusust, ning tegema sellest hea näite selle kohta, kuidas käsitleda Euroopa teadusruumi parema harmoniseerimise eesmärki eeskirjade ühtlustamise kaudu.

100 . Komisjoni seitsmenda raamprogrammi protsesside haldamine ei ole teatavates olulistes valdkondades piisavalt tugev. Ühest küljest on protsesside kavandamine, parendustegevused ja teavitamine tugevad valdkonnad, millel on vähe nõrku külgi. Teisest küljest ei ole komisjon seitsmenda raamprogrammi protsesside toetamiseks mõeldud rahalisi vahendeid täielikult ühtlustanud. Haldustoe rakenduste puudulik ühtlustamine ja põhitegevuse juhtimise lahenduste puudumine võivad takistada tõhusat rakendamist. Komisjonis leidub mõningaid näiteid kõrgelt arenenud lahenduste kohta, millest teised talitused võiksid õppida. Lisaks on märke sellest, et eriprogrammi "Koostöö" erinevate teemavaldkondade tööjõukasutuses esineb erinevusi. Oma analüüsis kasutas kontrollikoda põhitöökoormuse näitajaid, mis näitavad, et mõne teemavaldkonna rakendamiseks kasutatakse liiga palju personaliressursse teiste teemavaldkondade või teiste komisjoni tegevusvaldkondade arvelt (vt punktid 45–55).

3. SOOVITUS

Protsesside tõhususe parandamiseks peaks komisjon tagama ressursside asjakohase kasutamise:

- komisjon on juba alustanud uue põlvkonna IT-lahenduste väljatöötamist programmi "Horisont 2020" jaoks. Protsesside tõhusa rakendamise tagamiseks peaks komisjon võtma kasutusele rakendused, mis hõlmavad tehingute sõlmimise, haldustoe ja töövoo funktsionaalsusi ning mille struktuur on paindlik, et võimaldada kiiret uuendamist, ilma et see avaldaks operatsioonide sujuvale toimimisele negatiivset mõju;

- töötajate osas peaksid komisjoni peadirektoraadid kokku leppima töökoormuse näitajates, mis annavad aluse raamprogrammi haldamiseks vajaliku personali objektiivseks hindamiseks. Nende näitajate alusel peaks komisjon viima läbi uuringu, et määrata kindlaks liigse töötajate arvuga teenistused või direktoraadid, kust saaks töötajaid ümber suunata liiga väikese töötajate arvuga valdkondadesse või teistesse komisjoni tegevusvaldkondadesse.

101. Kuigi menetlemise aega on seitsmenda raamprogrammi jooksul lühendatud, on see alles 2012. aastal lühenenud üheksa kuuni. Auditis on esile toodud mitu pikema toetuste määramiseni kuluva aja põhjust ning samuti häid tavasid selle kohta, kuidas käsitleda neid põhjuseid, mida on võimalik vältida. Kõige olulisemad on juhtkonna tähelepanu pööramine sellele probleemile ja keskkonna olemasolu, mis võimaldab heade tavade tõhusat jagamist. Olulised erinevused toetuse saamiseni kuluvas koguajas eri direktoraatide vahel viitavad samuti sellele, et on veel arenguruumi (vt punktid 56–66).

4. SOOVITUS

Menetlemisaja vähendamiseks, eelkõige toetuse määramiseni kuluva aja osas, tuleb protsessid võimalikult suures ulatuses automatiseerida ja neid tuleb komisjonis järjepidevalt rakendada. Sellega seoses peaks komisjon uurima, kas teenistustevaheline vastutusvaldkondade jagamise harmoniseerimine parandaks protsesside tõhusust. Komisjon peaks programmi "Horisont 2020" raames tehtavate muudatuste valguses tagama vastutusvaldkondade optimaalse jagamise. See võimaldab talituste vahel parimate tavade lihtsat vahetamist ja loob võrdsed tingimused, mille korral on võimalik otseselt võrrelda sama programmi rakendavate erinevate organisatsiooniliste üksuste suutlikkust. See võib tuua kaasa ka keerukuse vähenemise, mis omakorda võib muuta raamprogrammi tõhusamaks (näiteks on lihtsam võtta kasutusele elektroonilisi töövoolahendusi).

102. Projektide valimise ja hilisema kontrollimise suhtes rakendatavad kvaliteedikontrollid toimivad hästi. Komisjoni hindamisviis järgib parimaid rahvusvahelisi tavasid. Audit tuvastas kvaliteedikontrollides ühe konkreetse lünga, mis puudutab ekspertide valimiseks kasutatavat peamist rakendust. Finantskontrollidega seoses erineb seitsmenda raamprogrammi kontrollimudel märkimisväärselt nendest, mida kasutatakse riiklikes rahastamisasutustes. See toetub suuremal määral pärast makseid läbiviidavatele kontrollidele ning omistab vigade tekkimise ohule vähem tähtsust. Riiklike rahastamisasutuste riskipõhise kontrolli strateegiad võimaldavad neil suunata oma kontrollialased jõupingutused nendele toetusesaajatele, kes kujutavad endast kõrgemat riski, ja kergendada kontrollikoormust väiksema riskiastmega toetusesaajate puhul (vt punktid 67–83).

5. SOOVITUS

Komisjon peaks muutma oma kontrollitegevuse riskipõhisemaks. Lõppeesmärk peaks olema kontrollide suunamine nendele toetusesaajatele, keda peetakse kõrgema riskiastmega toetusesaajateks, ning kergendama madalama riskiastmega toetusesaajate koormust. Toetusesaajad tuleks jagada kategooriatesse, mis põhinevad nende üldisel riskiprofiilil ja komisjoni kogemusel toetusesaaja kontrollikeskkonnaga. Koostöö riiklike rahastamisasutustega võib pakkuda täiendavat siseinfot toetusesaajate riskiastme kohta ja võib potentsiaalselt tuua kaasa osale toetusesaajatest pandud kontrollikoormuse vähenemise. Järelkontrollidega seoses peaks komisjon laiendama oma ühtset representatiivset valimit, nii et see hõlmaks seitsmenda raamprogrammi kõiki osi.

103. Mõlemad uued vahendid, mida kontrollikoda käesolevas auditis analüüsis, on näidanud oma potentsiaali teadusuuringute rahastamise parandamiseks. Need on vastanud nendele vajadustele, mille jaoks nad loodi. Mõnikord on nad väga edukalt suutnud ligi meelitada konkreetseid toetusesaajate rühmi (nt VKEsid). Ühiste tehnoloogiaalgatuste rakendamist on aga pärssinud liiga keeruline õigusraamistik (vt punktid 84–93).

7. SOOVITUS

Kontrollikoda soovitab, et eelarvepädevad institutsioonid ja komisjon viiksid ühiste tehnoloogiaalgatuste (ja mis tahes tulevaste sarnaste vahendite) õigusraamistiku vastavusse nende töötajate arvuga. Eelkõige tuleks lihtsustada neid nõudeid, mis ei teeni nõuetekohase kontrolli tagamise eesmärki. Igapäevase juhtimise eest vastutava tegevdirektori volitusi tuleks suurendada, võimaldades juhatusel keskenduda üksnes põhitegevusele ja strateegilistele küsimustele.

104. RSFFi riski ja võimaliku väljatõrjumise mõju peab tõsiselt uurima. Komisjon ei ole küllaldaselt näidanud, et RSFFi rahastamisega kaasnevad investeeringud, mida toetusesaajad ei oleks teinud ilma avaliku sektori vahenditeta (vt punktid 94–97).

7. SOOVITUS

RSFFi mõju maksimeerimiseks ja väljatõrjumise riski minimeerimiseks peab komisjon näitama oma keskendumist nendele toetusesaajatele, kes ei ole suutelised saama laenu kommerts- ning muudest laenuasutustest. Lisaks peaks õigusaktides selgemini sätestama komisjoni ja EIP vahelise riskijagamise korralduse (nagu seda on tehtud mõningate teiste komisjoni hallatavate rahastamisvahendite puhul).

IV auditikoda, mida juhib kontrollikoja liige Louis GALEA, võttis käesoleva aruande vastu 19. märtsi 2013. aasta koosolekul Luxembourgis.

Kontrollikoja nimel

+++++ TIFF +++++

president

Vítor Manuel da Silva Caldeira

[1] Nagu näiteks jätkusuutlik areng, kliimamuutus, energeetika, transport, rahvatervis, infotehnoloogia ja biotehnoloogia.

[2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsuse nr 1982/2006/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmendat raamprogrammi (2007–2013), I lisa (ELT L 412, 30.12.2006, lk 1).

[3] Summa ei sisalda seitsmenda raamprogrammi Euratomi eelarvet, mille kaudu eraldatakse sama perioodi jooksul täiendavad 5,3 miljardit eurot.

[4] Šveits, Iisrael, Norra, Island, Liechtenstein, Türgi, Horvaatia, endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, Serbia, Albaania, Montenegro, Bosnia ja Hertsegoviina, Fääri saared ja Moldova.

[5] Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 185 kohaselt tehtud algatused (artikli 185 algatused) võimaldavad ELil pakkuda toetust liikmesriikide teadus- ja arendusprogrammide ühisele rakendamisele. Sellist rakendamist juhivad spetsiaalsed rakendusstruktuurid.

[6] Rahastamine toimub eriprogrammi "Ideed" kaudu, mida rakendab Euroopa Teadusnõukogu ja selle rakendusasutus.

[7] Mõiste "sinise taeva teadusuuringud" või "eesliini teadusuuringud" viitab teadusuuringutele mõistmise piiridest väljaspool oleva teaduse ja tehnoloogia valdkonnas, edenedes uutes valdkondades, ning seda iseloomustab teadusharudevaheliste piiride puudumine.

[8] 39% neljandas raamprogrammis ja 31% kuuendas raamprogrammis. Allikas: Seitsmenda raamprogrammi vahehindamine – eksperdirühma 12. novembri 2012. aasta aruanne.

[9] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1906/2006, 18. detsember 2006, millega kehtestatakse ettevõtete, uurimiskeskuste ja ülikoolide Euroopa Ühenduse seitsmenda raamprogrammi (2007–2013) meetmetes osalemise ning uurimistulemuste levitamise eeskirjad (ELT L 391, 30.12.2006, lk 1).

[10] Näiteks juhtimise delegeerimine koordinaatoritele ja kontrollitõendite kasutamine või Marie Curie’ meetmete lihtsustamine. Marie Curie’ meetmed on nüüd osa eriprogrammist "Inimesed".

[11] SEK(2005) 431 (lõplik).

[12] Tsentraliseeritud halduse teel täidetakse eelarvet kas otseselt komisjoni poolt või kaudselt asutuste ja teiste organite poolt, millele komisjon on delegeerinud oma volitused.

[13] Eriaruanne nr 1/2004 teadusuuringute ja tehnoloogia arendamise viienda raamprogrammi (1998–2002) kaudsete TTA meetmete haldamise kohta koos komisjoni vastustega (ELT C 99, 23.4.2004, lk 1).

[14] ENIACi liikmesriigid on Belgia, Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Eesti, Iirimaa, Kreeka, Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia, Läti, Ungari, Madalmaad, Austria, Poola, Portugal, Rumeenia, Slovakkia, Soome, Rootsi, Ühendkuningriik ja Norra.

[15] Teaduslike teemade kindlaksmääramine ja tööprogrammide esitamine jäi käesoleva auditi ulatusest välja.

[16] SEK(2005) 431, KOM(2005) 705 (lõplik,) SEK(2005) 430 (lõplik), KOM(2010) 187 (lõplik).

[17] Nõukogu järeldused lihtsustatud ja tõhusamate Euroopa teadusuuringuid ja innovatsiooni toetavate programmide kohta, konkurentsivõime nõukogu 26. mail 2010. aastal toimunud 3016. istung; Euroopa Parlamendi aruanne teadusuuringute raamprogrammide rakendamise lihtsustamise kohta (2010/2079(INI)).

[18] "Kontrollikoda on arvamusel, et radikaalselt lihtsustatud kulude rahastamismudeliga suurendatakse mudeli usaldusväärsust, vähendatakse abisaajate väljamaksetaotlustes esineva eeskirjade eiramise riski, muudetakse projekti raamatupidamisarvestus lihtsamaks ja kõrvaldatakse osa seitsmenda raamprogrammi rahastamismudeli raames nõutavatest kontrollietappidest, lihtsustades ja kiirendades seeläbi taotlemise korda." Täpsemalt vt kontrollikoja arvamus nr 6/2012 ettepaneku kohta võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega kehtestatakse teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi "Horisont 2020" (2014–2020) osalemis- ja levitamiseeskirjad (ELT C 318, 20.10.2012, lk 1).

[19] SEK(2005) 431 (lõplik), jaotis 2.5.

[20] Nt Euroopa Parlamendi 2007. aasta üldeelarve täitmise aruande kinnitamise resolutsiooni lõige 117; 2008/2186(DEC); KOM(2010) 187 lõplik; Euroopa Parlamendi aruanne teadusuuringute raamprogrammide rakendamise lihtsustamise kohta (2010/2079(INI)); nõukogu järeldused lihtsustatud ja tõhusamate Euroopa teadusuuringuid ja innovatsiooni toetavate programmide kohta, konkurentsivõime nõukogu 26. mail 2010. aastal toimunud 3016. istung.

[21] Sertifitseerimismehhanism pidi kavakohaselt hõlmama vaid mitmes projektis kaasatud ning suuri osalejaid (8 osalust, mis ületavad 375000 eurot).

[22] Euroopa Kontrollikoja eelarveaasta 2010 aastaaruanne (ELT C 326, 10.11.2011).

[23] 2009. aasta aprillis rõhutas Euroopa Parlament, et toetusesaajatel tuleks lubada kasutada oma kuluarvestusmetoodikaid, ning palus "komisjonil algatada menetlus seitsmenda raamprogrammi eeskirjade kooskõlla viimiseks üldise äritavaga, mis võimaldab keskmiste tunnimäärade arvutamist ja kulude arvestamist kuluüksuse kohta" (Allikas: Euroopa Parlamendi 2007. aasta üldeelarve täitmise aruande kinnitamine, 2008/2186(DEC)). Seda palvet käsitlev otsus (K(2011) 174) võeti vastu 2011. aasta jaanuaris.

[24] Riiklikud kontaktpunktid on olemas kõikides liikmesriikides. Need on seitsmenda raamprogrammi toetusstruktuur, mis pakub teadlastele ja ettevõtjatele praktilist teavet nende osalemise kohta seitsmendas raamprogrammis.

[25] SEK(2005) 431.

[26] KOM(2005) 705.

[27] SEK(2005) 431; KOM(2005) 705.

[28] Seitsmenda raamprogrammi vahehindamine, lk 56.

[29] Finantstingimustele vastavuse kontroll põhineb mitme finantsnäitaja kombinatsioonil: likviidsus, maksevõime, kasumlikkus, autonoomsus, rahavoog ja netotegevuskasum.

[30] Koordinatsiooniteenistuse eesmärk oli tagada, et eelkõige komisjoni poolt toetusesaajatele välja jagatud lepingute õiguslike ja finantssätete tõlgendamine oleks järjepidev ja ühtne.

[31] Otsus nr 1982/2006/EÜ.

[32] 2013. aastal moodustab seitsmes raamprogramm ligikaudu 10% liikmesriikide rahastamisest. Allikas: seitsmenda raamprogrammi vahehindamine – eksperdi- rühma aruanne.

[33] Seitsmenda raamprogrammi määruse (EÜ) nr 1906/2006 põhjendus 5.

[34] Seitsmenda raamprogrammi otsuse põhjendus 21.

[35] Mittetulunduslikud avalik-õiguslikud asutused, kesk- ja kõrgharidusasutused, teadusasutused ja VKEd.

[36] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määruse nr 1080/2006, mis käsitleb Euroopa Regionaalarengu Fondi ja millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1783/1999, artikli 7 lõige 4 (ELT L 210, 31.7.2006, lk 1).

[37] Protsessi on määratletud kui "struktureeritud, kaalutud tegevuste kogumit, mille eesmärk on toota konkreetset toodangut konkreetse tarbija jaoks". Allikas: Davenport, T. H., Process innovation: Reengineering work through information technology, Harvard Business School Press.

[38] Need viis elementi põhinevad protsesside juhtimise tavadel nii avalikus (st komisjoni sisekontrollistandardid, NAO protsesside juhtimise valmiduse raamistik) kui ka erasektoris (st Hammer, M.: "The Process Audit", Harvard Business Review; 2011–12 Criteria for performance excellence, Baldrige Performance Excellence Program).

[39] Sagedasemat aruandlust ja teaduslikku läbivaatamist kasutatakse sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadis.

[40] Hammer, M. "The Process Audit", Harvard Business Review, aprill 2007.

[41] Komisjoni sisekontrollistandard nr 7 "Toimimisstruktuur" – nõuanded tõhususe tagamiseks.

[42] Tehingute sõlmimise osakonna IT-rakendused lihtsustavad suhtlust toetusesaajatega. Haldustoe IT-rakendused toetavad komisjoni töötajaid nende haldusfunktsioonide täitmisel. Äritegevuse juhtimise IT-rakenduste eesmärk on muuta töövood automaatseks ning muuta seeläbi haldusprotsessid kiiremaks. Samuti võimaldavad nad juhtkonnal töövoogude üle paremat järelevalvet teha.

[43] Komisjoni sisekontrollistandardi nr 3 "Ametikohtade täitmine ja tööalane liikuvus", nõuded.

[44] Komisjoni sisekontrollistandard nr 8 "Protsessid ja menetlused".

[45] Otsuse nr 1982/2006/EÜ põhjendus 23.

[46] Määruse (EÜ) nr 1906/2006 põhjendus 19.

[47] SEK(2005) 430, I lisa, lk 42.

[48] SEK(2009) 477 (lõplik), lk 3.

[49] Webcorda, projektid, mille üle on peetud edukaid läbirääkimisi enne 2012. aasta mai lõppu.

[50] Teadusuuringute Rakendusametit ning ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraati vaadeldakse koos, kuna nad jagavad samade teemavaldkondade haldamist eriprogrammis "Koostöö". Nende toetuse määramiseni kuluv aeg on pikem osaliselt julgeolekukontrolli korra tõttu, mille kõik teemavaldkonna "Julgeolek" projektid peavad läbima. Teemavaldkonna "Kosmos" projektide puhul, kus julgeolekukontroll ei lükka läbirääkimiste protsessi edasi, oli hiljutine keskmine toetuse määramiseni kuluv aeg 350 päeva.

[51] Näiteks "väiksemate konsortsiumide lihtsam haldamine peaks võimaldama vähendada taotluse esitamisest toetuse määramiseni kuluvat keskmist aega". Allikas: KOM(2010) 187.

[52] SEK(2009) 477 (lõplik).

[53] Alates 2009. aasta kolmandast kvartalist lühendas komisjon vahe- ja lõppmaksete tegemise tähtaegu 90 päevani, et majanduse elavdamisele kaasa aidata. Õiguslik alus kehtestab tähtajaks 105 päeva. (Komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 2342/2002, millega kehtestatakse finantsmääruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad, artikkel 106 (EÜT L 357, 31.12.2002, lk 1). Toetuslepingu näidise II lisa artiklid II.14–II.19.)

[54] Määrus (EÜ) nr 1906/2006.

[55] Need hõlmavad ekspertide leidmist projektikonkursi teemavaldkonnaga (nt loodusteadused, teadus) seotud teadusväljaannete, teadusalaste veebilehtede (näiteks PubMed, ISI Web of Knowledge ja Scopus), konverentsidel osalemise, sotsiaalmeedia ja interneti kaudu, et kontrollida ekspertide tausta.

[56] Dokumendis "Eeskirjad taotluste esitamise kohta" ette nähtud sõltumatute ekspertide töölevõtu üldtingimused.

[57] Kontrollikoja arvamuse nr 1/2010 punkt 21.

[58] Kontrollikoja arvamuse nr 1/2010 punkt 12.

[59] Eelkontrollid on finantskontrollid, mis viiakse läbi kas enne toetuslepingu allkirjastamist või enne toetuse väljamaksmist. Need võivad olla asutusepõhised (nt seaduslik tõendamine ja rahalise elujõulisuse kontrollid) või projektipõhised.

[60] Järelkontrolle teostatakse pärast seda, kui toetusesaajad on oma väljamaksetaotluste eest hüvitise kätte saanud.

[61] Kontrollikoja eelarveaasta 2011 aastaaruande punkt 8.20.

[62] DFG ja Prantsusmaa riiklik teadusuuringute rahastamise agentuur

[63] SNF.

[64] SNF, Ühendkuningriigi teadusnõukogud.

[65] Seitsmenda raamprogrammi järelauditi strateegia 2009–2016.

[66] Representatiivsetele järelkontrollidele lisaks võivad talitused kasutada ka korrigeerivaid järelkontrolle, et saada täiendavat kinnitust nende kontrollisüsteemide nõuetekohase toimimise kohta.

[67] Euroopa Parlament ja nõukogu, mitu liikmesriiki (nt Saksamaa, Ühendkuningriik, EU-12, Soome) ja kandidaatriigid kutsusid üles vähendama auditi intensiivsust programmi "Horisont 2020" koostamise ajal.

[68] Nõukogu 19. detsembri 2006. aasta otsuse nr 2006/971/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse seitsmenda raamprogrammi (2007–2013) rakendamise eriprogrammi "Koostöö" (ELT L 400, 30.12.2006, lk 86), III lisa.

[69] Aastaaruanded ühisettevõtete 2011. aasta eelarveaasta raamatupidamise aastaaruannete kohta koos ühisettevõtete vastustega (ELT C 6, 10.1.2013, lk 1, 9, 18, 27, 36, 46ja 56).

[70] RSFFi 2011. aasta tegevuse järelaruanne.

[71] 19 liikmesriiki, Iisrael ja Türgi.

[72] Euroopa Komisjoni aruanne Euroopa tehnoloogiaplatvormide j