Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIVID, millega koostatakse uuesti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiiv 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta ja nõukogu 15. märtsi 1993. aasta direktiiv investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta /* KOM/2004/0486 lõplik */





ET || EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON Brüssel, 14.7.2004 KOM(2004) 486 lõplik 2004/0155(COD) 2004/0159(COD) I osa Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIVID, millega koostatakse uuesti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiiv 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta ja nõukogu 15. märtsi 1993. aasta direktiiv investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta (esitanud komisjon) {SEC(2004) 921} SELETUSKIRI 1. ÜLDMÄRKUSED Euroopa Liidu ühtne finantsturg on Euroopa majanduse konkurentsivõime ja äriühingute kapitalikulude vähendamise edendamise seisukohast määrava tähtsusega tegur. Finantsteenuste tegevuskavas nähakse 2004. aastaks ette direktiiv, mis käsitleb krediidiasutuste ja investeerimisühingute uusi kapitali adekvaatsuse eeskirju, et pidada sammu Baseli pangajärelevalve komitees[1] G-10 tasandil toimuva arenguga. Baseli lepingu tulemusel, mille G-10 Baseli pangajärelevalve komitee 1988. aastal sõlmis (Basel I), võeti enam kui 100 riigis vastu miinimumkapitali nõuded.[2] Üldjoontes samal aja võeti vastu olulisimad EL direktiivid (17. aprilli 1989. aasta direktiiv 89/299/EMÜ omavahendite kohta, 18. detsembri 1989. aasta direktiiv 89/647/EMÜ maksevõime kohta, mis on konsolideeritud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta). Kõnealustes direktiivides käsitleti krediidiasutuste riske, mis on seotud krediidi andmisega. 15. märtsi 1993. aasta direktiiviga 93/6/EMÜ investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta laiendati nii krediidiriski kui ka tururiski käsitlevaid eeskirju investeerimisühingutele. 1) Vajadus täiustatud Euroopa nõuete järele. Olemasolevad eeskirjad on ühisturule ja kõrgetele usaldatavusnormatiividele oluliselt kaasa aidanud. Siiski on tuvastatud mitmesuguseid olulisi puudujääke. 1. Krediidiriski ligikaudne hindamine toob kaasa riski äärmiselt ligikaudse mõõtmise ega ole usaldusväärne. 2. Kapitali arbitraaž: turu-uuendused on võimaldanud finantseerimisasutustel tõhusalt ära kasutada erinevust miinimumkapitali nõuete ja omavahendite vahel, mida asutused tegelikkuses riskide katmiseks kasutavad. 3. Tõhusate riskide maandamise tehnikate vähene arvessevõtmine: senised direktiivid ei näe ette riskide maandamise tehnikate asjakohast arvessevõtmist. 4. Seniste direktiivide kohaselt kaetakse vaid osa riskidest; ülejäänud riskide, sealhulgas operatsiooniriski suhtes ei kohaldata mingeid kapitalinõudeid. 5. Järelevalveorganitel puudub kohustus hinnata krediidiasutuste tegelikku riskiprofiili, et teha kindlaks, et kapital on riskiprofiili jaoks piisav. 6. Järelevalvealast koostööd ei nõuta: piiriülesel turul peavad järelevalveasutused bürokraatlike takistuste vältimiseks tegema piiriüleste kontsernide järelevalve alal üksteisega tõhusat koostööd. 7. Nõuetekohase avalikustamiskohustuse puudumine: seniste direktiividega ei edendata tõhusat turudistsipliini, mis võimaldaks turuosalistel teha usaldusväärse teabe alusel põhjendatud arvestusi. 8. Reguleeriva raamistiku paindumatus: senisel EL süsteemil puudub paindlikkus, et pidada sammu finantsturgude ja riskijuhtimise kiire arenguga ning reguleerivate ja järelevalvealaste meetmete täiustamisega. Mis juhtuks, kui eeskirju ei muudetaks? Üldine arvamus on, et praegune olukord on väljakannatamatu. Kapitalinõuded oleksid jätkuvalt riskide jaoks ebapiisavad, mis tooks kaasa usaldatavusnormatiivide puuduliku tõhususe ja üha suuremad riskid tarbijatele ja finantsstabiilsusele. Endiselt ei võetaks arvesse mõnede finantseerimisasutuste võetavate riskide täielikku ulatust. Lisaks ei soodustataks aktiivselt ega kiidetaks heaks uusimaid ja tõhusaimaid riskijuhtimise tehnikaid ning mitmes liikmesriigis tegutsevatele finantsteenuste kontsernidele langeks õigusnormide ja järelevalve mitmest tasandist tulenevalt ebaproportsionaalne koormus. Võttes arvesse senise EL regulatiivse raamistiku kiire ajakohastamisega seonduvaid raskusi, ei suudaks EL tuleviku arenguid piisavalt hästi ära kasutada. Pidades silmas ettepanekut rakendada uut Baseli lepingut üle kogu maailma, oleks EL finantsteenuste sektor võrreldes oma rahvusvaheliste konkurentidega oluliselt halvemas olukorras. 2) Direktiivi lähenemisviis Komisjoni 1998. aasta finantsteenuste tegevuskavas on märgitud, et EL vajab täpseid, rahvusvaheliselt ühtlustatud ja ajakohaseid usaldatavusnormatiive. Samuti peaksid normatiivid olema proportsionaalsed, s.t võtma arvesse riskipositsioonide tekkimise kontekstist tulenevat riskide vähendamist, eelkõige seoses laenu andmisega tarbijatele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Eeskirjad peaksid kehtima nii krediidiasutuste kui ka investeerimisühingute suhtes (võrdsed võimalused), olema proportsionaalsed ja võtma täiel määral arvesse EL finantseerimisasutuste erinevust. 2. Konsulteerimine ja mõju hindamine a) Konsulteerimine sidusrühmade ja huvitatud pooltega Komisjon on sidusrühmade ja huvitatud pooltega pidanud konsultatsioone alates 1999. aasta novembrist. Nende põhjal on välja antud kolm dokumenti (22.11.1999, 5.2.2001 ja 1.7.2003). 18. novembril 2002 korraldati sidusrühmadega põhjalik struktureeritud dialoog. Ka spetsiifiliste tehniliste küsimuste kohta on välja antud dokumendid (kinnisvaratagatisega ja tagatud võlakirjad 7.4. 2003; oodatav ja ettenägematu kahju 26.11.2003 ja investeerimisfondid 3.2.2004). Osalejad on selle projekti peamisi eesmärke üldiselt toetanud. Toetatakse suuremat riskitundlikkust, mis toob kaasa suurema finantsstabiilsuse. Tungiv vajadus on ajakohastada eeskirju, et vastata finantsteenuste riskide mõõtmise ja juhtimise tehnika märkimisväärsetele edusammudele ja võtta arvesse reguleeriva ja järelevalvealase tegevuse arengut. Toetatakse aktiivselt komisjoni lähenemisviisi, mille kohaselt tuleks EL kapitali adekvaatsuse nõuded üle vaadata, et need oleksid kooskõlas uute rahvusvaheliste nõuetega, kuigi vajaduse korral tuleks teha erandeid EL spetsiifika arvessevõtmiseks. Vähem keeruka struktuuriga asutused Uute eeskirjade kohaldamist Euroopas toetatakse laialdaselt ja märkimisväärselt. Neid soovitakse kohaldada kõikide krediidiasutuste ja investeerimisteenuste osutajate suhtes, sõltumata nende juriidilisest staatusest ja asutuse organisatsioonilisest keerukusest. Nii on võimalik vältida "teise järgu" asutusi, mis mõne asutuse väljajätmisega tõenäoliselt tekiksid. Uued eeskirjad on kavandatud nii, et need sobiksid hästi laiaulatuslikuks kohaldamiseks. Uue direktiivi paindlikkus Laia ja tugeva toetuse on saanud lähenemisviis, millega soovitakse tagada, et uued eeskirjad võtaksid arvesse järelevalvealaseid ja turuuuendusi, et kindlustada EL finantsteenuste sektori maksimaalne tõhusus ja konkurentsivõime. Sidusrühmad toetavad lähenemisviisi, mille puhul artiklites on ette nähtud läbivad põhimõtted ja eesmärgid, mis annavad võimaluse muuta lisas sisalduvaid üksikasjalikumaid ja tehnilisemaid sätteid. Lisade muutmiseks tuleb tagada ulatuslikud ja tõhusad konsultatsioonid huvitatud pooltega. Investeerimisühingud Olulisi muudatusi on tehtud selleks, et käsitleda mõnede investeerimisühingute sektori esindajate väljendatud muret, et nende suhtes kehtivad kapitalinõuded, mis nende arvates sobivad rohkem krediidiasutustele. Keerukus Mõned huvitatud pooled soovisid eeskirjade lihtsustamist ja ettekirjutuste vähendamist. Komisjon on suurendanud teksti selgust ja kasutajasõbralikkust. Projekt on suunatud asutustele, kes otsivad kohaldamiseks lihtsaid eeskirju või soovivad järk-järgult üle minna täiustatud kapitalieeskirjade kohaldamisele. Kavandatud uued eeskirjad sisaldavad mitmeid eri valikuvõimalusi ja lähenemisviise vastavalt arengutasemele. Alates 1999. aastast on toimunud ka mitmeid konsultatsioone üksikasjadega seotud küsimustes. Ettepanekus on võetud arvesse huvitatud poolte, eelkõige pangandus- ja investeerimisühingute sektori esindajate väga üksikasjalikke ja kasulikke märkusi. b) Mõju hindamine Läbi on viidud laiendatud mõju hindamine, et teha kindlaks, kas on vaja võtta meetmeid EL tasandil, ning kui on, siis milliseid meetmeid. Baseli komitee on välja andnud kvantitatiivse mõju uuringu (QIS3), mis hõlmab 40 riigi krediidiasutusi ja mille eesmärk on hinnata uute Baseli ettepanekute mõju pankade miinimumkapitali nõuetele. Komisjon on aidanud seda uuringut laiendada ka Baselis esindamata EL riikide suhtes. Põhiline otsus oli, et uued eeskirjad vähendavad üldiselt EL krediidiasutustele ettenähtud kapitalinõudeid ligikaudu 5% võrreldes praegusega. Lisaks on eri meetodite kohaldamise tulemused kooskõlas eesmärkidega, eelkõige kombineerides kapitali neutraalsust asutustele pakutavate asjakohaste stiimulitega kasutada paremini väljaarendatud meetodeid. Väiksemate kodumaiste krediidiasutuste suhtes, kes rakendavad lihtsustatud meetodit, kehtivad pisut vähendatud kapitalinõuded; suuremate rahvusvaheliselt tegutsevate krediidiasutuste suhtes, kes rakendavad täiustatud meetodit, kehtivad sisuliselt muutmata kapitalinõuded; väiksemate, kuid eriotstarbeliste Euroopa Liidu krediidiasutuste suhtes, kes rakendavad täiustatud meetodit, võivad kehtima hakata oluliselt madalamad kapitalinõuded kui praegu. Oluline on, et kapitalinõuete vähendamise peamine allikas on ”jaeportfell”, mis koosneb põhiliselt väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele antavatest alla 1 miljoni eurostest laenudest ja elamuühingute hüpoteeklaenudest. Uus operatsiooniriski käsitlev kapitalinõue on peamine põhjus, miks krediidiasutustele esitatavaid kapitalinõudeid ei vähendata. Lisaks tellis komisjon Barcelonas toimunud Euroopa Ülemkogu istungil tehtud taotluse kohaselt uurimuse Euroopa Liidu krediidiasutuste ja investeerimisühingute jaoks kavandatavate uute kapitalinõuete kohta.[3] PricewaterhouseCoopersi koostatud lõpparuande kohaselt on mõju positiivne (kritiseeritakse ainult kaht valdkonda – investeerimisühingud ja riskikapital – ning kriitikat on komisjoni ettepanekutes arvesse võetud).[4] Peamised järeldused on, et uued kapitalinõuded oleksid positiivsed nii Euroopa Liidu kui ka EL usaldatavusnormatiivide jaoks. EL krediidiasutuste kapitalinõuded peaksid vähenema ± 5% (90 miljardit eurot), mis suurendaks aastakasumit ± 10-12 miljardi euro võrra. Väikeste krediidiasutuste suhtes kehtiksid täpselt samad tingimused ja pole mingit alust arvata, et uus süsteem tooks kaasa sunnitud ühinemisi ja konsolideerumisi. Otsus käsitleda direktiivis kõiki krediidiasutusi ei halvenda EL asutuste konkurentsivõimet ja Ameerika Ühendriikide otsus kohaldada ligikaudu 20 suure krediidiasutuse suhtes üksnes täiustatud meetodit ei mõjuta oluliselt konkurentsi. EL krediidiasutuste jaoks kaasnevad rakenduskulud ei tulene üksnes Basel II lepingust ja mitmed investeeringud (võib-olla kuni 80%) oleks tehtud niikuinii, kuigi pikema aja jooksul. Oluline on, et enamikes EL liikmesriikides ei ole väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate rahastamise võimalikkusele ja kuludele negatiivset mõju (protsükliline mõju on väiksem ja vähem kahjulik kui seniste eeskirjade puhul). Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kartused tulenevad ebapiisavast teabest Basel II lepingu kohta. Basel II lepingu makromajanduslik mõju Euroopa Liidu majandusele on väike; võib toimuda soodne pakkumishüpe, mis vähendab äriühingute kapitalikulusid ja suurendab Euroopa Liidu SKTd 0,07%. Üldiselt tugevdavad uued kapitalinõuded pangasüsteemi, suurendades riskiteadlikkust ja täiustades riskijuhtimist, ning kapitali tõhusamal jaotusel peaks olema EL majandusele pikaajaline soodne mõju. 3. Õiguslik alus Ettepanekute alus on asutamislepingu artikli 47 lõige 2, mis on finantsteenuste siseturu saavutamiseks ettenähtud ühenduse meetmete vastuvõtmise õiguslik alus. Õigusaktiks on valitud direktiiv kui kõige asjakohasem vahend kõnealuste eesmärkide saavutamiseks. Uue direktiiviga muudetakse samu tehnilisi küsimusi käsitlevaid olemasolevaid direktiive. Direktiivi sätted ei lähe kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. 4. Märkused artiklite kohta Ettepanekud käsitlevad “uuesti koostamise tehnikat“ (institutsioonidevaheline kokkulepe 2002/C 77/01), mis võimaldab olemasolevates õigusaktides teha sisulisi muudatusi ilma eraldiseisva muutmisdirektiivita. See lihtsustab lõpptulemust ja muudab EL õiguse ligipääsetavamaks ja arusaadavamaks. Mitmetesse sätetesse on tehtud ka muid kui sisulisi muudatusi, et parandada direktiivide struktuuri, vormi ja loetavust. A. Direktiiv 2000/12/EÜ Artikkel 4: Mõisted Artikkel 4 sisaldab teatavaid uusi olulisi mõisteid ja määratlusi, mis selgitavad nende tähendust ja muudavad need arusaadavamaks. Artikkel 22: Senist sõnastust on muudetud, et selgitada ja edasi arendada krediidiasutuste kohustust kohaldada tõhusaid riskijuhtimissüsteeme. Pidades silmas käsitletavate krediidiasutuste mitmekesisust, tuleb neid nõudmisi täita proportsionaalselt. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud V lisas. Artiklid 56–67: Kõnealustesse artiklitesse on tehtud vähe muudatusi. Kuigi eesmärk ei ole muuta “omavahendite” määratlust, tuleb oodatava kahju suhtes kohaldatava meetodi muutmise tagajärjel (Baseli komitee „Madridi otsus“) teha teatavaid muudatusi. Artiklid 68–75: Krediidiasutustel peab olema pidevalt piisavalt omavahendeid ja nad peavad teatama omavahendite miinimumtaseme. Kõnealustes sätetes täpsustatakse, kuidas tuleks nõudeid täita, kui krediidiasutus kuulub kontserni (liikmesriikide asutuste senine võimalus teatavate nõudmiste täitmisest loobuda on säilitatud, kuid seda on täpsustatud). Nõudmiste arvutamist on selgitatud rahvusvahelisi raamatupidamisstandardeid käsitleva määruse (EÜ) nr 1606/2002 alusel. Artiklid 76–101: Kõnealuste sätetega asendatakse senised krediidiriski suhtes kohaldatavad maksevõime suhtarvu käsitlevad nõudmised ja nähakse ette kaks meetodit riskiga kaalutud varade arvutamiseks. Standardmeetod (artiklid 78–83) põhineb olemasoleval süsteemil, millele on lisatud riskikaalud, mida määratakse varakirjete ja bilansiväliste kirjete liigitamise alusel teatavasse arvu riskikategooriatesse. Riskitundlikkust on suurendatud riskipositsiooni klasside ja riskikategooriate arvu võrra (artikkel 79). Muude kui hüpoteegitud jaenõuete ja eluaseme hüpoteegi kannete riskikaal on väiksem, vastavalt 75% ja 35%. Nõuetele, mis on üle 90 päeva tähtajaks tasumata, kehtestatakse 150% riskikaal (eluaseme hüpoteegi kannete puhul 100%). Riskikaalude määramisel on lubatud kasutada reitinguagentuuride antud reitinguid (“välisreiting“), kui need on kättesaadavad (artiklid 81–83). Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud VI lisas. Sisereitingutel põhineva meetodi (IRB meetod; artiklid 84–89) kohaselt lubatakse krediidiasutustel kasutada erinevate krediidiriskile avatud positsioonidega seotud riskiparameetrite sisehinnanguid. Nende parameetrite alusel tehakse arvutused, mille usaldusväärsus peab olema kuni 99,9%. Baasmeetod võimaldab krediidiasutustel kasutada maksejõuetuse tõenäosuse sisehinnanguid, samal ajal kui muude riskielementide suhtes kohaldatakse õigusaktides ettenähtud väärtusi. Täiustatud meetodi kohaselt võivad krediidiasutused kasutada sisehinnanguid ka maksejõuetusest tingitud kahju määra ja maksejõuetute võlgnike riskipositsioonide puhul. Krediidiasutustel on lubatud kasutada riskiparameetrite väärtuste hindamisel ühiseid andmeid. See võimaldab väikestel krediidiasutustel kohaldada kapitalinõuete arvutamisel riskitundlikumat meetodit. Sisereitingutel põhineva meetodi rakendamiseks kavandatavad üleminekueeskirjad näevad ette teatava paindlikkuse, et krediidiasutused saaksid mõistliku aja jooksul kohaldada erinevate ärivaldkondade ja riskipositsiooni klasside suhtes sisereitingutel põhinevat baasmeetodit või täiustatud meetodit. Osalist kohaldamist lubatakse teatavate väikese tähtsusega riskipositsiooni klasside ja ärivaldkondade suhtes (kapitalinõuded tuleb arvutada standardmeetodi alusel, isegi kui krediidiasutus kasutab muude riskipositsiooni klasside suhtes sisereitingutel põhinevat meetodit). Kavandatava EL raamistiku puhul võetakse arvesse, et väikeste krediidiasutuste jaoks võib nõue koostada teatavate vastaspoolte jaoks reitingusüsteem olla väga koormav. Nende riskipositsiooni klasside puhul kavandatakse alalist osalist kohaldamist isegi juhtudel, kui krediidiasutuste selliste vastaspooltega seotud riskipositsioonid on olulise tähtsusega (artikkel 89). Sisereitingutel põhinevat meetodit käsitlevad asjaomased tehnilised sätted on esitatud VI lisas. Artiklid 90–93: Kõnealustes sätetes käsitletakse riskide maandamise tehnikatega seotud ühist huvi pakkuvaid küsimusi ja nähakse ette ühiste riskide või majandusliku mõju järjekindel kohtlemine. Sätetes nähakse ette tagatise ja garantii/krediididerivatiivi andjate praegusest laiem ring. Sisereitingutel põhinev baasmeetod näeb ette mõistlikult asjakohase taseme rahaliste nõuete ja füüsilise tagatise aktsepteerimiseks. Krediidiasutused võivad valida eri keerukusastmega meetodite vahel (lihtsustatud meetod, mis põhineb hõlpsasti kasutataval riskikaalu asendamise meetodil, ja üldmeetod, mis hõlmab saadud tagatise väärtuse suhtes volatiilsusega korrigeerimise kohaldamist). Volatiilsusega korrigeerimise arvutamiseks on võimalik kasutada erineva keerukusastmega meetodeid (lihtsustatud järelevalvemeetod, mille puhul volatiilsusega korrigeerimiste võrdlusandmed esitatakse tabelina, või riskitundlikum sisehinnangutel põhinev meetod). Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud VIII lisas. Artiklid 94–101: Kõnealuste artiklitega nähakse esimest korda ette väärtpaberistamistoimingute ja investeeringutega seotud kapitalinõuete ühtlustatud eeskirjad. See parandab oluliselt kapitalinõuete süsteemi, võimaldades krediidiasutustel kasutada neid rahastamise ja bilansi haldamisega seotud ning muid eeliseid, mida kõnealused tehingud võivad pakkuda. Samuti vähendab see võimalust kasutada väärtpaberistamist kapitali arbitraaži vahendina. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud IX lisas. Artiklid 102–105: Kõnealuste sätetega kehtestatakse nõuded krediidiasutustele avanevate operatsiooniriskide katmiseks. Võimalik on kasutada kolme metoodikat. Ühel tuluindikaatoril põhinev lihtsustatud meetod (artikkel 103; baasmeetod). See meetod on kapitalipuhvriks, mis võimaldab katta operatsiooniriske, ilma et krediidiasutused peaksid välja töötama keerukaid ja kulukaid teabesüsteeme riskipositsioonide mõõtmiseks. Ärivaldkondadel põhinev täpsem meetod (artikkel 104; standardmeetod) on riskitundlikum, sest operatsiooniriski katmiseks ettenähtud kapitalinõuded on diferentseeritud vastavalt eri ärivaldkondadega seonduvatele suhtelistele riskidele. See meetod peaks tõenäoliselt sobima arvukatele väikestele või lihtsama struktuuriga krediidiasutustele. Keerukamad meetodid (artikkel 105; täiustatud mõõtmismudelil põhinev meetod) võimaldavad luua operatsiooniriski mõõtmiseks oma süsteemi, mis vastab nõudlikumatele riskijuhtimisstandarditele. Prognooside kohaselt hakkavad täiustatud mõõtmismudelil põhinevat meetodit järk-järgult kasutama suured rahvusvaheliselt tegutsevad krediidiasutused ja väiksemad eriotstarbelised krediidiasutused, kes on oma põhitegevuse jaoks välja töötanud täiustatud riskiseire süsteemi. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud X lisas. Artiklid 106–119: Siinsete väheste muudatusega suurendatakse kapitalinõuete ja riskide kontsentreerumist käsitlevate eeskirjade vahelist järjepidevust, pidades eelkõige silmas krediidiriski maandamise tehnikate laialdasemat arvessevõtmist. Artiklid 123-124: Kõnealused artiklid seonduvad Baseli komitee kapitalinõuete teise “sambaga”. Artikliga 51A nõutakse, et krediidiasutused kehtestaksid sisesed protsessid, et mõõta ja juhtida riske ja omakapitali määra, mida nad nende riskide katmiseks piisavaks peavad. Pädevad asutused peavad (artikkel 124) kontrollima, et krediidiasutused täidaksid nende korralduse ja riskijuhtimisega seonduvaid juriidilisi kohustusi, ning hindama krediidiasutuste võetavaid riske. Järelevalveasutused kasutavad kõnealust hinnangut, et kontrollida, kas riskide juhtimise ja kapitali tasandil leidub nõrku kohti. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud XIII lisas. Artiklid 125–143: Euroopa Liidus laieneb üha enam piiriülese äritegevuse ulatus ja suundumus on piiriüleste kontsernide riskijuhtimise tsentraliseerimise poole. See nõuab Euroopa Liidu siseriiklike järelevalveasutuste vahelist täiustatud kooskõlastamist ja koostööd. Sellest tulenevalt on konsolideeritud järelevalve eest vastutava asutuse olemasolevat ja hästi väljatöötatud rolli edasi arendatud. Artikli 136 kohaselt antakse järelevalveasutustele ühtlustatud miinimumvolitused nõuda krediidiasutustelt direktiivi nõuete täitmisega seonduvate probleemide likvideerimist. Artikkel 144: Liikmesriikide ametiasutustele on esitatud avalikustamise miinimumtingimused, millega suurendatakse rakendamise ühtsust ja läbipaistvust. Artiklid 145–149: Kõnealused sätted seonduvad Baseli komitee uute kapitalinõuete kolmanda “sambaga“. Teave, mida krediidiasutused turuosalistele avalikustavad, aitab suurendada finantssüsteemi usaldusväärsust ja stabiilsust, säilitab võrdsed konkurentsitingimused ja võtab arvesse teatavate andmete tundlikkust. Artikliga 147 nõutakse, et enamik krediidiasutusi avalikustaks teavet vähemalt kord aastas. Teatavatel juhtudel võib osutuda vajalikuks sagedasem teabe avalikustamine. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud XII lisas. Artikkel 150: Käesolev direktiiv peab võtma arvesse turu arengut. Vajalik paindlikkuseaste tagatakse sellega, et tehakse vahet üldpõhimõtete ja tehniliste eeskirjade (eelkõige direktiivi lisades) vahel, mida võib olla vaja kohandada lühikese või keskpika aja jooksul. Artikliga 150 lisatakse direktiivis 2000/12/EÜ esitatud nimekirja (mis kehtestati 1989) uued tehnilised valdkonnad ja tehakse ettepanek, et uusi tehnilisi lisasid oleks võimalik muuta sama kiire menetluse alusel. B. Direktiiv 93/6/EMÜ investeerimisühingute ja krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse kohta Artikkel 2: Reguleerimisala Artiklis 2 täpsustatakse, kuidas neid nõudeid kohaldatakse üksikute investeerimisühingute, investeerimisühingute kontsernide ja segakontsernide suhtes. Artikkel 3: Mõisted Artikkel sisaldab teatavate oluliste mõistete uusi ja muudetud määratlusi, mis selgitavad nende tähendust ja muudavad need arusaadavamaks. Artikkel 11: Kauplemisportfelli kapitali käsitlemine “Kauplemisportfelli” määratlust on laiendatud, et lisada kohaldatavate kapitalinõuetega seonduvat kindlust ja piirata võimalikku arbitraaži pangaportfelli ja kauplemisportfelli vahel. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud VII lisas. Artiklid 18 ja 20: Artikliga 18 nähakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute jaoks ette tururiskidega seotud miinimumkapitali nõuded. Investeerimisfondide positsioonide ja krediididerivatiivide käsitlemine ning mitmed muud riskitundlikkuse suurendamiseks ettenähtud muudatused on uued. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud I–VII lisas. Artikliga 20 laiendatakse direktiivile 2000/12 vastavaid krediidiriski ja operatsiooniriski katmiseks ettenähtud kapitalinõudeid käsitlevaid eeskirju investeerimisühingutele. Uute krediidiriski elementide hulka kuuluvad krediididerivatiivide käsitlus ja repotehingute ja väärtpaberite/kaupade finantseerimistehingutega kaasnevate riskipositsioonide muudetud mõõtmisviis. Operatsiooniriskide puhul on tehtud olulisi muudatusi, et võtta arvesse investeerimisühingute sektori eripära. Võimalus on jätkata “kulupõhisuse nõude” kohaldamist investeerimisühingute suhtes, mis kuuluvad väikese, keskmise ja keskmise/suure riskiga kategooriatesse. Artikkel 28: Suur riskikontsentratsioon Praegune olukord, kus krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kehtivad samad eeskirjad, jätkub, kuid kauplemisportfelli suure riskikontsentratsiooni käsitlust on muudetud. Uuendusena on muudetud repotehingute ja väärtpaberite/kaupade finantseerimistehingutega kaasnevate riskipositsioonide mõõtmisviisi. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud VI lisas. Artikkel 33: Positsioonide hindamine aruandluseks Kauplemisportfelli kuuluvate positsioonide hindamisele esitatavad rangemad nõudmised on ette nähtud usaldusväärsuse suurendamiseks. Neid sätteid kavatsetakse kohaldada igapäevaselt hinnatavaid kauplemisportfelli kuuluvaid positsioone käsitlevate eeskirjade raames. Asjaomased tehnilised sätted on ette nähtud VII lisas. Artikkel 22: Konsolideeritud nõuded Pädevate asutuste võimalus vabastada investeerimisühingutest koosnevad kontsernid konsolideeritud nõuete kohaldamisest säilitatakse, kuid usaldusväärsusega seotud tingimusi on karmistatud. Artikkel 34: Riskijuhtimine ja kapitalivajaduste hindamine Artikliga 34 laiendatakse krediidiasutustele antud kohustust kehtestada tõhusad sisesed riskijuhtimissüsteemid (direktiivi 2000/12 artikkel 17) ka investeerimisühingutele. Pidades silmas käsitletavate asutuste mitmekesisust, tuleb neid nõudmisi täita proportsionaalselt. Ka direktiivi 2000/12 artikli 51A nõudmisi kohaldatakse investeerimisühingute suhtes. Nõutakse siseseid menetlusi neile avanevate riskide ning nende riskide katmiseks piisava omakapitali suuruse mõõtmiseks ja juhtimiseks. Kõnealused sätted täiendavad direktiivi 2004/39/EÜ kohaselt investeerimisühingutele esitatavaid riskijuhtimisega seotud nõudmisi. Artikkel 37: Järelevalve Käesolevat artiklit kohaldatakse direktiivis 2000/12 investeerimisühingute jaoks ettenähtud eeskirjade suhtes mutatis mutandis. Artikkel 42 Nii nagu direktiiv 2000/12, peab ka direktiiv 93/6 võtma arvesse turu arengut. Vajalik paindlikkuseaste tagatakse sellega, et tehakse vahet üldpõhimõtete ja tehniliste eeskirjade (eelkõige direktiivi lisades) vahel, mida tuleb kohandada lühikese või keskpika aja jooksul. Tehnilisi lisasid peaks olema võimalik muuta kiire menetluse alusel. Et võtta arvesse usaldatavusnõuete edasist olulist arengut järgnevatel aastatel, tuleks vastaspoole riski käsitlemiseks ette näha läbivaatamisklausel. ê2000/12/EÜ 2004/0155 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV, krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta (uuesti koostatud) òuus (EMPs kohaldatav tekst) ê2000/12/EÜ (kohandatud) EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõike 2 esimest ja kolmandat lauset, võttes arvesse komisjoni ettepanekut, võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust,[5] tegutsedes vastavalt asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korrale[6] ning arvestades järgmist: ê2000/12/EÜ põhjendus 1 (kohandatud) (1) Nõukogu 28. juuni 1973. aasta direktiivi 73/183/EMÜ (asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise kohta seoses pankade ja muude finantseerimisasutuste sõltumatu tegevusega)[7], nõukogu 12. detsembri 1977. aasta esimest direktiivi 77/780/EMÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta)[8], nõukogu 17. aprilli 1989. aasta direktiivi 89/299/EMÜ (krediidiasutuste omavahendite kohta)[9], nõukogu 15. detsembri 1989. aasta teist direktiivi 89/646/EMÜ (krediidiasutuste asutamise ja tegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta)[10], nõukogu 18. detsembri 1989. aasta direktiivi 89/647/EMÜ (krediidiasutuste maksevõime suhtarvu kohta)[11], nõukogu 6. aprilli 1992. aasta direktiivi 92/30/EMÜ (krediidiasutuste konsolideeritud järelevalve kohta)[12] ja nõukogu 21. detsembri 1992. aasta direktiivi 92/121/EMÜ (krediidiasutuste suure riskide kontsentreerumise jälgimise ja kontrollimise kohta)[13] on sageli ja oluliselt muudetud. Selguse ja otstarbekuse huvides tuleks nimetatud direktiivid kodifitseerida ja ühtsesse teksti koondada. ÖEuroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivi 2000/12/EÜ krediidiasutuste asutamise ja tegevuse kohta[14] on mitu korda oluliselt muudetud. Et kavatsetakse teha täiendavaid muudatusi, tuleks kõnealune direktiiv selguse huvides uuesti koostada. Õ ê2000/12/EÜ põhjendus 2 (kohandatud) Vastavalt asutamislepingule on asutamise ja teenuste pakkumise puhul keelatud igasugune diskrimineeriv kohtlemine kodakondsuse põhjal või seetõttu, et ettevõtja ei paikne liikmesriigis, kus teenuseid pakutakse. ê2000/12/EÜ põhjendus 3 (2) Krediidiasutuste asutamise ja tegevuse lihtsustamiseks on vaja kõrvaldada kõige suuremaid takistusi tekitavad erinevused liikmesriikide seadustes kõnealuste asutuste suhtes kohaldatavate eeskirjade osas. ê2000/12/EÜ põhjendus 4 (kohandatud) (3) Käesolev direktiiv on peamine vahend ühtse Euroopa akti ja komisjoni valge raamatu ajakava alusel loodava siseturu ülesehitamisel nii asutamisvabaduse kui ka finantsteenuste osutamise vabaduse seisukohalt krediidiasutuste vallas. ê2000/12/EÜ põhjendus 5 (kohandatud) (4) Krediidiasutuste tegevuse koordineerimiseks võetavaid meetmeid tuleb nii hoiuste kaitsmise kui ka krediidiasutustevahelises konkurentsis võrdsete tingimuste loomise huvides kohaldada kõigi nimetatud asutuste suhtes. Vajaduse korral tuleb Ö Siiski tuleks Õ nõuetekohaselt arvesse võtta siseriiklikest õigusaktidest tulenevaid objektiivseid erinevusi nende põhikirjades ja töö eesmärkides. ê2000/12/EÜ põhjendus 6 (kohandatud) (5) Seetõttu peaks nimetatud meetmete reguleerimisala olema võimalikult ulatuslik ja hõlmama kõiki asutusi, mis tegelevad tagasimakstavate vahendite vastuvõtmisega üldsuselt kas hoiustena või muul kujul, näiteks pideva võlakirjade ja muude samalaadsete väärtpaberite väljalaskmisena või oma arvel ja nimel laenude andmisena. Nende krediidiasutuste jaoks, mille suhtes käesolevat direktiivi kohaldada ei saa, tuleb Ö tuleks Õ ette näha erandid. Käesoleva direktiivi sätted ei piira Ö tohiks piirata Õ selliste siseriiklike õigusaktide kohaldamist, milles on sätestatud täiendavad erivolitused lubamaks krediidiasutustel teostada teatavaid tegevusi ja võtta ette teatavat liiki toiminguid. ê2000/12/EÜ põhjendus 7 (kohandatud) (6) Valitud lähenemisviis peaks aitama saavutada sellise ühtlustatuse astme Ö Asjakohane on kohaldada sellist ühtlustatuse astet Õ, mis on vajalik ja piisav selleks, et tagada tegevuslitsentside Ö tegevuslubade Õ andmise ja usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve süsteemide vastastikune tunnustamine, mistõttu on võimalik anda välja üksainus, ühenduse kõigis osades tunnustatud tegevuslitsents Ö tegevusluba Õ ja rakendada asukohaliikmesriigipoolse usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve põhimõtet. Seetõttu tuleks programmi esitamise nõuet käsitada vahendina, mis võimaldab pädevatel asutustel langetada otsuse objektiivsete kriteeriumide alusel ning täpsemate andmete põhjal. Samas on Ö peaks olema Õ siiski võimalik teatav paindlikkus krediidiasutuste õiguslikku vormi ja pankade kohta kasutatavate nimede kaitset puudutavate nõuete osas Ö, mis on seotud pankade kohta kasutatavate nimede kaitsega Õ. òuus (7) Kuna liikmesriigid üksi ei saa täiel määral täita kavandatava meetme eesmärke, mis meetmete ulatuse ja mõju tõttu on paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Käesolev direktiiv ei lähe kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. ê2000/12/EÜ põhjendus 8 (8) Krediidiasutustele esitatavad võrdväärsed finantsnõuded on vajalikud selleks, et tagada hoiustajatele sarnased tagatised ja samalaadsetele krediidiasutustele õiglased konkurentsitingimused. Kuni edasise kooskõlastamiseni tuleks kindlaks määrata vajalikud struktuurilised suhtarvud, mis võimaldaksid riikide ametiasutuste vahelise koostöö raames jälgida samalaadsete krediidiasutuste seisundit standardmeetodite kohaselt. Selline kord peaks aitama järk-järgult ühtlustada liikmesriikides kehtestatud ja seal kohaldatavate koefitsientide süsteemid. Siiski tuleb eristada krediidiasutuste usaldusväärse juhtimise tagamiseks mõeldud koefitsiente neist, mis on kehtestatud majandus- ja rahanduspoliitika jaoks. ê2000/12/EÜ põhjendus 9 (kohandatud) ðuus (9) Vastastikuse tunnustamise ja päritoluliikmesriigi järelevalve põhimõtted näevad ette, et liikmesriikide pädevad ametiasutused ei tohi anda tegevusluba või peavad selle tühistama, kui sellised tegurid nagu äriplaanide sisu, geograafiline paiknemine Ö tegevuse geograafiline haare Õ või reaalne tegevus näitavad selgelt, et krediidiasutus on teinud valiku ühe liikmesriigi õigussüsteemi kasuks sel eesmärgil, et hoida kõrvale rangematest nõudmistest, mis kehtivad teises liikmesriigis, mille territooriumil ta peamiselt tegutseb või kavatseb tegutseda. Juriidilisest isikust krediidiasutusel peab Ö peaks Õ olema tegevusluba sellest liikmesriigist, kus on tema registrijärgne asukoht. Juriidilise isiku õigusteta krediidiasutuse peakontor peab Ö peaks Õ asuma liikmesriigis, milles talle on tegevusluba antud. Lisaks sellele peavad Ö peaksid Õ liikmesriigid nõudma, et krediidiasutuse peakontor paikneks alati oma päritoluliikmesriigis ning et ta seal ka tegelikult tegutseks. ê2000/12/EÜ põhjendus 10 (kohandatud) (10) Pädevad ametiasutused ei tohi anda krediidiasutusele tegevusluba ega tema luba pikendada, kui on tõenäoline, et märkimisväärse seose tõttu nimetatud asutuse ja teiste füüsiliste või juriidiliste isikute vahel ei saa pädevad ametiasutused järelevalvet tõhusalt teostada. Selles osas peavad Ö peaksid Õ juba tegevusloa saanud krediidiasutused samuti vastama pädevate asutuste nõuetele. Käesolevas direktiivis sätestatakse «märkimisväärse seose» mõiste miinimumkriteeriumid. See ei takista liikmesriike kohaldamast nimetatud mõistet käesolevast määratlusest erinevates olukordades. Üksnes äriühingu kapitalist märkimisväärse osa omandamine ei tähenda «märkimisväärse seose» määratluse kohast osalust, kui see osalus on saavutatud üksnes ajutise investeeringuna, mille puhul pole võimalik mõjutada asutuse struktuuri ega rahanduspoliitikat. ê2000/12/EÜ põhjendus 11 (kohandatud) (11) Järelevalve teostajate töö tõhususele osutamine hõlmab ka konsolideeritud järelevalvet, mida tuleb krediidiasutuste puhul teostada, kui ühenduse õigusnormid seda ette näevad. Sellistel juhtudel peavad Ö peaksid Õ ametiasutused, kellele on esitatud avaldus tegevusloa saamiseks, suutma välja selgitada ametiasutused, kes on pädevad teostama konsolideeritud järelevalvet nimetatud krediidiasutuses. ê2000/12/EÜ põhjendus 12 (kohandatud) Päritoluliikmesriik võib pädevatelt ametiasutustelt tegevusloa saanud asutuste suhtes kehtestada ka eeskirju, mis on artikli 5 lõike 1 esimeses lõigus ja lõikes 2 ning artiklites 7, 16, 30, 51 ja 65 sätestatutest rangemad. ê2000/12/EÜ põhjendus 13 (kohandatud) Ühenduse krediidiasutuste filiaalide kohta kehtiva tegevusloa nõude kaotamisega kaasneb vajadus kaotada filiaali asutamiskapitali nõue. ê2000/12/EÜ põhjendus 14 (kohandatud) (12) Tänu vastastikusele tunnustamisele võimaldab valitud lähenemine oma päritoluliikmesriigis tegevuslitsentsi saanud krediidiasutusel Ö Oma päritoluriigis tegevusloa saanud krediidiasutustel peaks olema lubatud Õ tegutseda kõigil I lisas loetletud tegevusaladel kogu ühenduses, luues selleks filiaale või osutades teenuseid. Kõnealuses lisas loetlemata aladel on võimalik tegutseda asutamisõigust ja teenuste osutamise vabadust reguleerivate asutamislepingu üldsätete alusel. ê2000/12/EÜ põhjendus 15 (13) Siiski on otstarbekas Otstarbekas on laiendada vastastikust tunnustamist I lisas loetletud tegevusaladele, kui seal tegutsevad finantseerimisasutused, mis on krediidiasutuste tütarettevõtjad, tingimusel et nimetatud tütarettevõtjad kuuluvad oma emaettevõtjat hõlmava konsolideeritud järelevalve alla ja et nad vastavad teatavatele rangetele nõuetele. ê2000/12/EÜ põhjendus 16 (kohandatud) (14) Vastuvõttev liikmesriik võib Ö Vastuvõtval liikmesriigil võiks olla õigus Õ seoses asutamisõiguse ja teenuste osutamise vabaduse kasutamisega nõuda konkreetsete siseriiklike õigus- ja haldusnormide täitmist asutustelt, kellele nende päritoluliikmesriigis ei ole antud luba tegutseda krediidiasutusena, ja seoses tegevusaladega, mida ei ole I lisas loetletud, tingimusel et nimetatud õigus- ja haldusnormid on ühelt poolt kooskõlas ühenduse õigusaktidega ja toimivad üldise hüvangu nimel, ning teiselt poolt ei kehti selliste asutuste ja tegevusalade suhtes nende päritoluliikmesriigi õigus- või haldusnormides kehtestatud samasugused eeskirjad. ê2000/12/EÜ põhjendus 17 (kohandatud) (15) Liikmesriigid peavad Ö peaksid Õ tagama, et miski ei takistaks vastastikku tunnustatavatel tegevusaladel tegutsemist samal moel nagu päritoluliikmesriigis, tingimusel et tegevus ei ole vastuolus vastuvõtva liikmesriigi üldist hüvangut kaitsvate õigusnormidega. ê2000/12/EÜ põhjendus 18 (kohandatud) Käesoleva direktiivi eesmärgi ning ühenduse muude õigusaktidega saavutatava kapitali vaba liikumise vahel on vajalik side. Igal juhul peavad pangateenuste liberaliseerimise meetmed olema kooskõlas kapitali liikumise liberaliseerimise meetmetega. ê2000/12/EÜ põhjendus 19 (kohandatud) (16) Väljaspool ühendust paiknevate peakontoritega krediidiasutuste filiaalide tegevust reguleerivad eeskirjad peaksid olema kõigis liikmesriikides samalaadsed. Käesoleval ajal on oluline Oluline on sätestada, et sellised eeskirjad ei oleks soodsamad kui mõnest teisest liikmesriigist pärineva asutuse filiaalide tegevust reguleerivad eeskirjad. Tuleks täpsustada, et ühendus võib Ö Ühendusel peaks olema õigus Õ sõlmida kolmandate riikidega lepinguid, milles sätestatakse eeskirjad, mille alusel tagatakse selliste filiaalide samalaadne kohtlemine kogu ühenduse territooriumil, lähtudes vastastikkuse põhimõttest. Asutamislepingu artikli 49 teises lõigus sätestatud teenuste osutamise vabadus ja asutamisvabadus laienevad Ö peaksid laienema Õ kolmandatest riikidest tegevusloa saanud krediidiasutuste filiaalidele ainult neis liikmesriikides, kus nad on asutatud. Kolmandate riikide seaduste alusel tegutsevate ettevõtjate poolt tütarettevõtja tegevusloa saamiseks või osaluse omandamiseks esitatud taotluste suhtes kehtib kord, mille eesmärgiks on tagada ühenduse krediidiasutuste võrdväärne vastastikune kohtlemine kõnealustes kolmandates riikides. ê2000/12/EÜ põhjendus 20 (kohandatud) Riigi pädevate ametiasutuste poolt käesoleva direktiivi kohaselt väljastatud krediidiasutuse tegevusload kehtivad mitte ainult riigisiseselt, vaid kogu ühenduses. Olemasolevad mõlemapoolsusklauslid seega ei kehti. Seetõttu on ühendusesisese mõlemapoolsuse hindamiseks vaja paindlikku korda. Et ühendus kavatseb hoida oma finantsturud ülejäänud maailmale avatuna, siis ei ole kõnealuse korra eesmärk mitte ühenduse finantsturgude sulgemine, vaid ülemaailmsete finantsturgude liberaliseerimine kolmandates riikides. Selleks sätestatakse käesolevas direktiivis kolmandate riikidega läbirääkimise kord ja viimase võimalusena meetmete võtmine, mille hulka kuulub uute tegevusloataotluste vastuvõtu peatamine või uute tegevuslubade väljaandmise piiramine. ê2000/12/EÜ põhjendus 21 (kohandatud) (17) On soovitatav, et üÜhendus ja kolmandad riigid jõuaksid peaksid jõudma vastastikusele kokkuleppele, mis võimaldaks konsolideeritud järelevalvet teostada geograafiliselt võimalikult ulatuslikus piirkonnas. ê2000/12/EÜ põhjendus 22 (kohandatud) (18) Vastutus krediidiasutuse usaldusväärsuse, eriti maksevõimelisuse järelevalve eest lasub Ö peaks lasuma Õ selle krediidiasutuse päritoluliikmesriigil pädevatel ametiasutustel. Vastuvõtva liikmesriigi pädevadtele ametiasutusedtele jääb vastutus Ö peaksid vastutama filiaalide Õ likviidsuse ja rahapoliitika järelevalve eest. Tururiski järelevalve osas teevad Ö peaksid Õ asukohaliikmesriigi ja võõrustava liikmesriigi pädevad ametiasutused tihedat koostööd Ö tegema Õ . ê2000/12/EÜ põhjendused 23 ja 24 (kohandatud) ðuus (19) Panganduse siseturu tõrgeteta toimimiseks on lisaks õigusnormidele vaja ka tihedat ja regulaarset koostööd ð ning reguleeriva ja järelevalve alase tegevuse oluliselt suuremat lähendamist ï liikmesriikide pädevate ametiasutuste vahel. Ö Selleks tuleks eelkõige Õ kKonkreetsete krediidiasutustega seotud probleeme ð arutada ja vastastikku teavet vahetada komisjoni otsusega 2004/5/EÜ[15] loodud Euroopa pangajärelevalvete komitees ï on kõige otstarbekam käsitleda pankade järelevalveasutuste vahelises kontaktgrupis. Nimetatud grupp on artiklis 28 sätestatud vastastikuseks teabevahetuseks sobiv asutus. Vastastikune teabevahetus ei asenda Ö tohiks Õ mingil juhul Ö asendada Õ artikliga 28 ettenähtud kahepoolset koostööd. Vastuvõtva liikmesriigi pädevad ametiasutused võivad, iIlma et see piiraks nende tegelikke kontrollivolitusi, Ö peaks vastuvõtva liikmesriigi pädevatel asutustel olema õigus Õ jätkata Ö kontrollida Õ edasilükkamatul juhul omal algatusel või päritoluliikmesriigi pädevate ametiasutuste algatust järgides Ö seda Õ kontrolli selle üle, kas nende territooriumil asutatud krediidiasutuse tegevus on kooskõlas vastavate seadustega, heade juhtimis- ja raamatupidamistavade ning piisava sisekontrolli põhimõtetega. ê2000/12/EÜ põhjendus 25 (kohandatud) (20) Otstarbekas on võimaldada teabevahetust pädevate ametiasutuste ja selliste ametiasutuste või organite vahel, kelle ülesandeks on aidata kaasa rahandussüsteemi stabiilsuse tugevdamisele. Edastatud andmete konfidentsiaalsuse säilitamiseks peab Ö peaks Õ adressaatide loetelu jääma rangelt piiritletuks. ê2000/12/EÜ põhjendused 26 ja 27 (kohandatud) (21) Teatavad toimingud nagu pettus ja siseringiinfo valdaja eeskirja rikkumine võivad kahjustada finantssüsteemi stabiilsust ja ühtsust isegi siis, kui need puudutavad teisi asutusi peale krediidiasutuste. Tuleb täpsustada, mis tingimustel on selline teabevahetus Ö sellistel juhtudel Õ lubatud. ê2000/12/EÜ põhjendus 28 (kohandatud) (22) Kui on kindlaks määratud, et andmeid võib avalikustada ainult pädevate ametiasutuste selgesõnalise kokkuleppe alusel, võivad ametiasutused Ö peaks ametiasutustel olema Õ vajaduse korral Ö õigus Õ seada kokkuleppele ranged tingimused. ê2000/12/EÜ põhjendus 29 (23) Teabevahetus peaks olema lubatud ühelt poolt pädevate ametiasutuste ning teiselt poolt keskpankade ja muude rahandusasutustega sarnaste ülesannetega asutuste ning vajaduse korral ka muude maksusüsteemi järelevalve eest vastutavate ametiasutuste vahel. ê2000/12/EÜ põhjendus 30 (kohandatud) (24) Järelevalve tugevdamiseks krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise üle ning krediidiasutuste klientide kaitseks tuleb ette näha, et Ö peaks Õ audiitorid on Ö olema Õ kohustatud viivitamata teavitama pädevaid ametiasutusi, kui ta nad käesoleva direktiivi sätete kohaselt saabvad oma ametiülesandeid täites teadlikuks asjaoludest, millel võib olla tõsine mõju krediidiasutuste finantsolukorrale või haldus- ja raamatupidamiskorraldusele. Võttes arvesse kõnealust eesmärki on soovitav, et liikmesriigid näeksid Ö Samal põhjusel peaksid liikmesriigid nägema Õ ette, et selline kohustus on audiitoril kõikidel nendel juhtudel, kui ta oma tööülesandeid täites avastab nimetatud asjaolud krediidiasutusega märkimisväärselt seotud ettevõtja puhul. Audiitorite kohustus vajaduse korral edastada pädevatele ametiasutustele teatavad krediidiasutust puudutavad asjaolud ja otsused, mida nad avastavad oma tööülesannete täitmise käigus seoses mõne teise ettevõtjaga, kes ei ole finantseerimisasutus, ei muuda Ö tohiks muuta Õ nende tööülesannete olemust nimetatud ettevõttes ega nende täitmise korda. ê2000/12/EÜ põhjendused 31–35 (kohandatud) Krediidiasutuste omavahendite ühised põhistandardid on panganduse siseturu loomisel oluline tegur, sest omavahendid tagavad krediidiasutuste järjepidevuse ja hoiuste kaitse. Selline ühtlustamine tugevdab järelevalvet krediidiasutuste üle ja aitab kaasa täiendavale kooskõlastamisele panganduses. Selliseid standardeid tuleb kohaldada kõigi ühenduses tegevusloa saanud krediidiasutuste suhtes. Krediidiasutuste omavahendeid võib kasutada nende kahjude korvamiseks, mille katmiseks ei piisa kasumist. Lisaks sellele on omavahendid pädevate asutuste jaoks oluline kriteerium eriti krediidiasutuse maksevõime hindamisel ja seoses muude usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvega. Krediidiasutused konkureerivad panganduse siseturul otseselt omavahel ja seetõttu peavad omavahendeid käsitlevad mõisted ja standardid olema ekvivalentsed. Seetõttu ei peaks omavahendite koosseisu kindlaksmääramise kriteeriumite eest vastutama ainuüksi liikmesriigid. Ühiste põhistandardite vastuvõtmine on kooskõlas ühenduse huvidega, sest see aitab vältida konkurentsi moonutamist ja tugevdab ühenduse pangandussüsteemi. Käesolevas direktiivis sätestatud omavahendite mõistega nähakse ette võimalikult palju elemente ja piirsummasid ning jäetakse iga liikmesriigi otsustada, kas nad kasutavad mõningaid või kõiki selliseid elemente või võtavad vastu piirsummade madalamad ülempiirid. ê2000/12/EÜ põhjendus 36 (kohandatud) (25) Käesolevas direktiivis täpsustatakse kriteeriumid, millele teatavad omavahendite kirjed peavad vastama, ning liikmesriikidele jääb vabadus Ö ilma et see piiraks liikmesriikide võimalust Õ kohaldada rangemaid sätteid. ê2000/12/EÜ põhjendus 37 (kohandatud) Esialgu määratakse ühised põhistandardid kindlaks üldiselt, et need hõlmaksid kõik eri liikmesriikides omavahendite koosseisu kuuluvad elemendid. ê2000/12/EÜ põhjendus 38 (26) Omavahendite koosseisu kuuluvate kirjete olemuse põhjal eristatakse käesolevas direktiivis esmaste omavahendite koosseisu kuuluvad kirjed täiendavate omavahendite kirjetest. ê2000/12/EÜ põhjendus 39 (kohandatud) (27) Kajastamaks tõsiasja, et elemendid, millest moodustuvad täiendavad omavahendid, erinevad oma olemuselt esmaste omavahendite koosseisu kuuluvatest omavahenditest, ei tohi Ö tohiks Õ omavahendite koosseisu kuuluvate täiendavate omavahendite hulk olla suurem esmastest omavahenditest. Lisaks sellele ei tohi Ö tohiks Õ täiendavate omavahendite teatavaid elemente hõlmata rohkem kui 50% ulatuses esmastest omavahenditest. ê2000/12/EÜ põhjendus 39 (kohandatud) (28) Konkurentsi moonutamise vältimiseks ei tohi Ö tohiks Õ avalikõiguslike krediidiasutuste omavahenditesse kaasata nimetatud asutustele liikmesriigi või kohalike omavalitsuste poolt antud tagatisi. ê2000/12/EÜ põhjendus 40 (kohandatud) (29) Kui järelevalve teostamise käigus on vaja kindlaks määrata krediidiasutuste grupi konsolideeritud omavahendite hulk, teostatakse Ö tuleks Õ arvutused Ö teostada Õ vastavalt käesoleva direktiivi sätetele. ê2000/12/EÜ põhjendus 41 (kohandatud) ðuus (30) Omavahendite ð ja nende piisavuse ï ja maksevõime suhtarvu arvutamiseks ð krediidiasutusele avanevate riskide seisukohast ï ning riskide kontsentreerumise hindamiseks kasutatav konkreetne arvutusmeetod peab Ö peaks Õ võtma arvesse nõukogu 8. detsembri 1986. aasta direktiivi 86/635/EMÜ (pankade ja muude finantseerimisasutuste raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aastaaruannete kohta)[16], mis sisaldab teatavaid nõukogu 13. juuni 1983. aasta direktiivi 83/349/EMÜ (mis põhineb asutamislepingu artikli 44 lõike 2 punktil g ja käsitleb konsolideeritud aastaaruandeid) Ö [17] Õ sätete muudatusi ð , või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. juuli 2002. aasta määrust (EÜ) nr 1606/2002 rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite kohaldamise kohta, olenevalt sellest, kummaga reguleeritakse siseriiklikus õiguses krediidiasutuste raamatupidamist ï[18]. ê2000/12/EÜ põhjendused 42–47 (kohandatud) Omavahendeid käsitlevad sätted on osa ulatuslikumatest rahvusvahelistest jõupingutustest ühtlustada kehtivad omavahendite piisavust käsitlevad eeskirjad tähtsamates riikides. Panganduse siseturul peavad asutused üksteisega otseselt konkureerima ning minimaalse suhtarvuna sätestatud ühised maksevõime standardid aitavad välistada konkurentsi moonutamist ja tugevdada ühenduse pangandust. Komisjon koostab ettekande ja vaatab omavahendeid käsitlevad sätted regulaarselt läbi, et need rangemaks muuta ja saavutada seega omavahendite ühise mõiste lähendamine. Selline lähendamine võimaldab ühenduse krediidiasutuste omavahendeid koordineerida. Maksevõime suhtarvu käsitlevad sätted on panganduse nõuandekomitee töö tulemus; nimetatud komitee vastutab ettepanekute tegemise eest komisjonile seoses liikmesriikides kohaldatavate koefitsientide kooskõlastamisega. Krediidiasutuste järelevalve jaoks on oluline vajaliku maksevõime suhtarvu kehtestamine. Eriti kasulik maksevõime kriteerium on suhtarv, mille puhul varasid ja bilansiväliseid kirjeid kaalutakse vastavalt krediidiriski ulatusele. òuus (31) Miinimumkapitali nõuetel on krediidiasutuste järelevalves ja järelevalvemetoodika vastastikusel tunnustamisel keskne tähtsus. Seoses sellega tuleks miinimumkapitali nõudeid käsitlevaid sätteid vaadelda koos krediidiasutuste järelevalve põhimeetodite ühtlustamiseks mõeldud muude konkreetsete vahenditega. (32) Konkurentsi moonutamise ärahoidmiseks ja pangandussüsteemi tugevdamiseks siseturul on asjakohane näha ette miinimumkapitali ühised nõuded. (33) Piisava maksevõime tagamiseks on oluline näha ette miinimumkapitali nõuded, millega varasid ja bilansiväliseid kirjeid kaalutakse vastavalt nende riskiastmele. ê2000/12/EÜ põhjendused 48–51 (kohandatud) Omavahendite ühiste standardite väljatöötamine seoses krediidiriskiga kokkupuutuvate varade ja bilansiväliste kirjetega on seetõttu oluline osa järelevalvemeetodite vastastikuse tunnustamise saavutamiseks vajalikust harmoniseerimisest ja seega panganduse siseturu väljakujundamisest. Seoses sellega tuleb maksevõime suhtarvu käsitlevaid sätteid vaadelda koos krediidiasutuste järelevalve põhimeetodite ühtlustamiseks mõeldud muude konkreetsete vahenditega. Panganduse siseturul peavad asutused üksteisega otseselt konkureerima ning minimaalse suhtarvuna sätestatud ühised maksevõime standardid aitavad välistada konkurentsi moonutamist ja tugevdada ühenduse pangandust. Käesolevas direktiivis sätestatakse eri finantseerimisasutuste väljaantavatele tagatistele omistatav kaal. Seetõttu kohustub komisjon kontrollima, kas käesolev direktiiv tervikuna moonutab märkimisväärselt konkurentsi krediidiasutuste ja kindlustusseltside vahel, ning nimetatud kontrollimist silmas pidades kaaluma võimalike korrigeerivate meetmete põhjendatust. òuus (34) Väga oluline on võtta arvesse ühenduse krediidiasutuste mitmekesisust, kasutades krediidiriski katmiseks miinimumkapitali nõuete arvutamisel mitmesuguseid võimalusi, mille riskitundlikkuse ja arengunõuete tase on erinev. Asjaolu, et kasutatakse välisreitinguid ja krediidiasutuste sisehinnangul põhinevat lähenemist teatavatele krediidiriski parameetritele, viitab krediidiriski eeskirjade riskitundlikkuse ja usaldusväärsuse märkimisväärsele kasvule. Krediidiasutustele tuleks pakkuda asjakohaseid stiimuleid riskitundlikumate meetodite kasutamiseks. (35) Miinimumkapitali nõuded peaksid olema asjaomaste riskidega proportsionaalsed. Eelkõige tuleks nõuete puhul arvesse võtta riskitasemete vähendamist, mis tuleneb suhteliselt väikeste riskipositsioonide suurest arvust. (36) Krediidiriski maandamise tehnikaid tuleks rohkem arvesse võtta, tagades samas asjaomaste eeskirjadega, et põhjendamatu arvessevõtmine ei kahjustaks maksevõimet. (37) Tagamaks et miinimumkapitali nõuete puhul võetakse asjakohaselt arvesse krediidiasutuste väärtpaberistamise tehingutest ja investeeringutest tulenevaid riske ja riskide vähendamist, tuleb näha ette eeskirjad, milles sätestatakse selliste tehingute ja investeeringute riskitundlik ja usaldusväärne käsitlemine. ê2000/12/EÜ põhjendus 52 (kohandatud) III lisas sätestatakse, kuidas käsitleda bilansiväliseid kirjeid seoses krediidiasutuste kapitalinõuete arvutamisega. Siseturu ladusa toimimise huvides ja eelkõige võrdsete võimaluste tagamiseks on liikmesriigid kohustatud püüdma saavutada seda, et nende pädevad asutused hindaksid ühetaoliselt lepingujärgseid tasaarvelduskokkuleppeid. III lisa on kooskõlas pangandusjärelevalve rahvusvahelise foorumi tööga, mis käsitleb kahepoolse tasaarvelduse tunnustamist järelevalves, eelkõige võimalust arvutada teatavate tehingute omavahendite nõuded mitte bruto- vaid netosumma põhjal, tingimusel, et olemas on juriidiliselt siduvad kokkulepped, mis tagavad, et krediidirisk piirdub netosummaga. Rahvusvaheliselt tegutsevate krediidiasutuste ja krediidiasutuste gruppide puhul, mis tegutsevad hulgas kolmandates riikides ja konkureerivad ühenduse krediidiasutustega, kaasneb laiemal rahvusvahelisel tasandil vastuvõetud eeskirjadega börsiväliste tuletisinstrumentide täiustatud järelevalve. Kõnealuse täiustamise tulemuseks on asjakohasem sundkapitali nõue, mille puhul on arvesse võetud järelevalve poolt tunnustatud lepingujärgsete tasaarvelduskokkulepete riski vähendavat mõju võimalike tulevaste krediidiriskide puhul. Keskse osalejana tegutsevate arvelduskodade teostatav börsiväliste tuletisinstrumentide kliiring mängib teatavates liikmesriikides olulist rolli. On otstarbekas tunnustada krediidiriski ja sellega seotud süsteemiriski vähenemise osas sellisest kliiringust tulenevat kasu krediidiriski usaldatavusnormatiivide kohase käsitlemise puhul. Tasaarveldatud börsiväliste tuletisinstrumentide lepingutest tulenevad praegused ja võimalikud tulevased riskid tuleb täielikult tagada ja arvelduskoja riskide kogunemise oht tasutud tagatise turuväärtust ületavas mahus tuleb välistada selleks, et tasaarveldatud börsiväliste tuletisinstrumentide usaldatavusnormatiivide kohane käsitlemine üleminekuajal oleks sama kui börsil kaubeldavatel tuletisinstrumentidel. Nõutavad esialgsed ja muudetud tagatised ning tasutud tagatisega saavutatava kaitse kvaliteet ja ulatus peavad rahuldama pädevaid asutusi. III lisaga luuakse liikmesriikides asutatud krediidiasutuste jaoks samalaadsed võimalused kahepoolse tasaarvelduse tunnustamiseks pädevate asutuste poolt ja seega pakutakse neile võrdseid konkurentsitingimusi. Eeskirjad on hästi tasakaalustatud ja krediidiasutuste suhtes usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve meetmete kohaldamise edaspidiseks tugevdamiseks otstarbekad. Liikmesriikide pädevad asutused peaksid tagama selle, et hinnalisandite arvutamisel lähtutakse tegelikest ja mitte nähtavatest nominaalsummadest. òuus (38) Operatsioonirisk on krediidiasutuste jaoks märkimisväärne risk, mis tuleb katta omavahenditest. Väga oluline on võtta arvesse ühenduse krediidiasutuste mitmekesisust, kasutades operatsiooniriski katmiseks miinimumkapitali nõuete arvutamisel mitmesuguseid võimalusi, mille riskitundlikkuse ja arengunõuete tase on erinev. Krediidiasutustele tuleks pakkuda asjakohaseid stiimuleid riskitundlikumate meetodite kasutamiseks. Pidades silmas, et operatsiooniriskide mõõtmise ja juhtimise tehnika on alles arengufaasis, tuleks eeskirju vastavalt vajadusele läbi vaadata ja ajakohastada, sealhulgas seoses eri ärivaldkondi puudutavate nõuete ja riskide maandamise tehnikate arvessevõtmisega. (39) Et tagada kontserni kuuluvate krediidiasutuste piisav maksevõime, on väga oluline, et miinimumkapitali nõudeid kohaldatakse vastavalt kontserni konsolideeritud finantsolukorrale. Tagamaks et omavahendid on kontsernis asjakohaselt jaotatud ja vajaduse korral on võimalik nendega hoiuseid kaitsta, tuleks miinimumkapitali nõudeid kohaldada kõikide kontserni kuuluvate krediidiasutuste suhtes, kui seda eesmärki ei ole võimalik muul viisil tõhusalt saavutada. ê2000/12/EÜ põhjendus 53 (kohandatud) Käesolevas direktiivis sätestatud minimaalne suhtarv tugevdab ühenduse krediidiasutuste kapitali taset. 1988. aasta alguses kehtinud kapitalinõudeid käsitlenud statistilise vaatluse põhjal on vastu võetud 8% tase. ê2000/12/EÜ põhjendus 54 (40) Krediidiasutuste suure riskide kontsentreerumise jälgimise põhieeskirjad tuleks ühtlustada. Liikmesriikidel peaks sellegipoolest olema võimalik vastu võtta rangemaid eeskirju, kui on sätestatud käesolevas direktiivis. ê2000/12/EÜ põhjendus 55 (kohandatud) (41) Krediidiasutuse suure riskide kontsentreerumise jälgimine ja kontroll moodustavad Ö peaksid moodustama Õ lahutamatu osa tema üle teostatavast järelevalvest. Ö Seepärast Õ võib rRiskide liigse kontsentreerumisega ühele kliendile või omavahel seotud klientide grupile võib kaasneda liiga suur kahjurisk. Sellist olukorda võib pidada krediidiasutuse maksevõimet kahjustavaks. ê2000/12/EÜ põhjendus 56 (kohandatud) (42) Panganduse siseturul Ö Et Õ konkureerivad krediidiasutused Ö siseturul konkureerivad Õ, otseselt üksteisega ning seetõttu peaksid Ö jälgimisnõuded olema Õ ühenduse kõigis osades olema ühesugused jälgimisnõuded. Seetõttu peaksid suure riskide kontsentreerumise kindlakstegemise kriteeriumid olema reguleeritud juriidiliselt siduvate normidega ühenduse tasandil ja neid ei saa jätta täielikult liikmesriikide otsustada. Ühiste eeskirjade vastuvõtmine teenib seetõttu kõige paremini ühenduse huve, sest see aitab vältida erinevusi konkurentsitingimustes ning tugevdab samal ajal ühenduse pangandussüsteemi. ê2000/12/EÜ põhjendus 57 (kohandatud) ðuus (43) Krediidiasutuste maksevõime suhtarvu käsitlevad sätted sisaldavad nende krediidiriskide loetelu, mida krediidiasutused võivad kanda. Seetõttu peaks nimetatud loetelu kasutatama ka riskide määratlemiseks suure riskide kontsentreerumise piiramisel. Siiski ei ole ð Kuigi suurte riskide kontsentreerumise piiramiseks on asjakohane võtta riskipositsioonide määratlemisel aluseks krediidiriski minimaalse omakapitali nõuete suhtes kohaldatav määratlus, ei ole ï põhimõtteliselt õige viidata kõnealustes sätetes ettenähtud riski kaalumistele või riskiastmetele. Riski kaalumine ja riskiastmed võeti kasutusele selleks, et kehtestada krediidiasutuste krediidiriski katmiseks üldine maksevõime nõue. Suure riskide kontsentreerumise reguleerimise puhul on eesmärgiks Ö Et Õ piirata maksimaalset kahju, mida krediidiasutus võib kanda üksikkliendi või omavahel seotud klientide grupi tõttu., Seetõttu on otstarbekas kasutada Ö selliseid suure riskide kontsentratsiooni määratlemise eeskirju, mille puhul võetakse Õ ettevaatlikumat lähenemisviisi, võttes üldjuhul arvesse riskide Ö riskipositsioonide Õ nominaalväärtusi ilma riske kaalumata või riskiastmeid määramata. òuus (44) Kuigi arvutamistingimuste piiramiseks on suurt riskide kontsentreerumist käsitlevate sätete edasise läbivaatamiseni soovitatav võtta krediidiriskide maandamise mõju arvesse samal viisil nagu miinimumkapitali nõuete puhul, koostati krediidiriskide maandamise eeskirjad olukorras, kus üldine diversifitseeritud krediidirisk tuleneb suure arvu vastaspooltega seotud riskipositsioonidest. Sellest tulenevalt tuleks tagada usaldatavusnormatiivide täitmine selliste suure riskide kontsentreerumise piiramiseks ettenähtud tehnikate heakskiitmisel, mille eesmärk on piirata maksimaalset kahju, mida krediidiasutus võib kanda üksikkliendi või omavahel seotud klientide grupi tõttu. ê2000/12/EÜ põhjendus 58 (kohandatud) (45) Eriti ettevaatlikult tuleb toimida siis, kui Ö krediidiasutusel tekib riskipositsioon seoses oma emaettevõtja või oma emaettevõtja teiste tütarettevõtjatega Õ krediidiasutus võtab oma emaettevõtja või oma emaettevõtja teiste tütarettevõtjate riskid. Krediidiasutuste võetud riskide Ö riskipositsioonide Õ haldamine peab Ö peaks Õ toimuma täiesti sõltumatult, kooskõlas heade pangandustavadega ja arvestamata mingeid muid kaalutlusi peale nimetatud tavade. Käesoleva direktiivi sätted eeldavad, et kKui krediidiasutuses otseselt või kaudselt olulist osalust omavate isikute tegevus mõjub negatiivselt kõnealuse krediidiasutuse arukale ja usaldusväärsele juhtimisele, võtavad Ö peaksid Õ pädevad ametiasutused Ö võtma Õ vajalikke meetmeid sellise olukorra lõpetamiseks. Suure riskide kontsentreerumise puhul tuleks kehtestada eri reeglid Ö , sealhulgas rangemad piirangud riskipositsioonidele, mis krediidiasutusel tekivad Õ riskidele, mille krediidiasutus võtab oma kontserni sees, ning sellisel juhul on õigustatud rangemad piirangud kui muude riskide puhul. Rangemaid piiranguid Ö Selliseid reegleid Õ ei ole vaja kohaldada siis, kui emaettevõtja on finantsvaldusettevõtja või krediidiasutus või kui teised tütarettevõtjad on kas krediidi- või finantseerimisasutused või krediidiasutuse abiettevõtjad, tingimusel et kõigi selliste ettevõtjate üle toimub konsolideeritud järelevalve. Sellistel juhtudel võimaldab kontserni konsolideeritud jälgimine piisava järelevalve ning riskidele pole vaja kehtestada rangemaid piiranguid. Kõnealuse lähenemisviisi puhul soovitatakse pangakontsernidel korraldada oma struktuur selliselt, et oleks võimalik teostada konsolideeritud järelevalvet, mis on soovitatav, sest see võimaldab teostada järelevalvet ulatuslikumal tasandil. òuus (46) Krediidiasutused peaksid tagama, et nende sisekapital on nii koguseliselt, kvaliteedilt kui ka jaotumise seisukohast piisav, et katta nende suhtes avanevaid või avaneda võivaid riske. Sellest tulenevalt peaksid krediidiasutustel olema strateegiad ja protsessid oma sisekapitali piisavuse hindamiseks ja säilitamiseks. (47) Pädevate asutuste ülesanne on teha kindlaks, et krediidiasutustel on hea organisatsiooniline struktuur ja piisavalt omavahendeid, et katta nende suhtes avanevaid või avaneda võivaid riske. (48) Panganduse siseturu tõhusaks toimimiseks peaks Euroopa pangajärelevalvete komitee aitama kaasa käesoleva direktiivi järjepidevale kohaldamisele ja järelevalve alase tegevuse lähendamisele kogu ühenduse piires. (49) Samal põhjusel ja tagamaks, et mitmes liikmesriigis tegutsevad ühenduse krediidiasutused ei oleks liikmesriikide pädevate asutuste loa andmise ja järelevalvega seotud pidevate kohustuste tulemusel ebaproportsionaalselt koormatud, on väga oluline suurendada märkimisväärselt pädevate asutuste vahelist koostööd. Sellega seoses tuleks suurendada konsolideeritud järelevalve eest vastutavate asutuste rolli. Euroopa pangajärelevalvete komitee peaks sellist koostööd toetama ja suurendama. ê2000/12/EÜ põhjendus 65 (kohandatud) (50) Krediidiasutuste konsolideeritud järelevalve eesmärk peab olema Ö on Õ eelkõige nimetatud asutuste Ö krediidiasutuste Õ hoiustajate huvide kaitse ja rahandussüsteemi stabiilsuse tagamine. ê2000/12/EÜ põhjendus 59 (kohandatud) (51) Selleks, et konsolideeritud järelevalve oleks tõhus, tuleb Ö tuleks Õ seda Ö seetõttu Õ kohaldada kõikide pangakontsernide suhtes, sealhulgas nende suhtes, mille emaettevõtjad ei ole krediidiasutused. Pädevatel asutustel peavad Ö peaksid Õ olema selliseks järelevalveks vajalikud õiguslikud vahendid. ê2000/12/EÜ põhjendus 60 (kohandatud) (52) Mitmete tegevusaladega kontsernide puhul, mille emaettevõtja kontrollib vähemalt üht tütarkrediidiasutust, peab Ö peaks Õ pädevatel asutustel olema võimalik hinnata krediidiasutuse varalist seisundit sellises kontsernis. Kuni edaspidise kooskõlastamiseni võivad liikmesriigid sätestada käesoleva direktiivi eesmärgi saavutamiseks vajalikud konsolideerimismeetodid. Pädevatel asutustel peavad Ö peaksid Õ olema vähemalt oma ametiülesannete täitmiseks kõikidelt kontserni kuuluvatelt äriühingutelt vajalike andmete saamise vahendid. Mitmekülgse finantsmajandusliku tegevusega kontsernide puhul tuleb Ö tuleks Õ sisse seada koostöö asutuste vahel, kes vastutavad eri rahandussektorite järelevalve eest. Ö Kuni edaspidise kooskõlastamiseni peaksid liikmesriigid sätestama käesoleva direktiivi eesmärgi saavutamiseks vajalikud konsolideerimismeetodid. Õ ê2000/12/EÜ põhjendus 61 (kohandatud) (53) Liikmesriigid võivad Ö Liikmesriikidel võiks olla õigus Õ keelduda pangale tegevusloa andmisest või see selle tühistada teatavate kontsernistruktuuride puhul, mida peetakse pangandustegevuse jaoks ebasobivateks, eriti seetõttu, et selliste struktuuride üle ei saa teostada tõhusat järelevalvet. Seoses sellega on Ö peaksid Õ pädevatel asutustel Ö olema vajalikud Õ volitused, mida on nimetatud käesoleva direktiivi artikli 7 lõike 1 esimeses lõigus, artikli 7 lõikes 2, artikli 14 lõike 1 punktis c ja artiklis 16, selleks, et tagada krediidiasutuste arukas ja usaldusväärne juhtimine. ê2000/12/EÜ põhjendused 62–64 (kohandatud) Liikmesriigid võivad vajalikke järelevalvemeetodeid samaväärselt kohaldada ka kontsernide suhtes, mille struktuuri käesolev direktiiv ei hõlma. Kui sellised struktuurid muutuvad üldlevinuks, tuleks käesolevat direktiivi laiendada ka neile. Konsolideeritud järelevalve peab hõlmama kõik I lisas määratletud toimingud. Seetõttu tuleb kõik peamiselt sellistel tegevusaladel tegutsevad äriühingud võtta konsolideeritud järelevalve alla. Selle tulemusena tuleb finantseerimisasutuste mõistet laiendada nii, et see hõlmaks selliseid toiminguid. Direktiividega 86/635/EMÜ ja 83/349/EMÜ nähti ette krediidiasutuste avaldatud konsolideeritud aastaaruannete suhtes kohaldatavad konsolideerimiseeskirjad. Seetõttu on võimalik täpsemalt kindlaks määrata usaldatavusnormatiivide täitmise konsolideeritud järelevalves kasutatavad meetodid. òuus (54) Et panganduse siseturg toimiks järjest tõhusamalt ja läbipaistvuse tase oleks ühenduse kodanike jaoks piisav, peavad pädevad asutused avaldama üldsusele asjakohast võrdlust võimaldaval viisil, kuidas käesolevat direktiivi rakendatakse. (55) Selleks et tugevdada turudistsipliini ja ergutada krediidiasutusi täiustama oma turustrateegiat, riskijärelevalvet ja asutusesisest halduskorraldust, tuleks krediidiasutustele näha ette asjakohase avalikustamise kohustus. ê2000/12/EÜ põhjendus 66 (kohandatud) (56) Käesolevas direktiivis või muudes krediidiasutuste tegevust reguleerivates direktiivides käsitletud teemadega seonduvate probleemide uurimine eeldab pädevate asutuste ja komisjoni koostööd panganduse nõuandekomitees, eelkõige tihedama kooskõlastamise saavutamiseks. Liikmesriikide pädevate asutuste panganduse nõuandekomitee ei välista muid koostöövõimalusi asutuste vahel, mis tegelevad krediidiasutuste asutamise ja tegevuse järelevalvega, eelkõige koostööd pankade järelevalveasutuste vahelises kontaktgrupis. ê2000/12/EÜ põhjendus 67 (kohandatud) (57) Selleks, et võtta arvesse panganduse arengut, võib aeg-ajalt osutuda vajalikuks teha tehnilisi muudatusi käesolevas direktiivis sätestatud üksikasjalistes eeskirjades. Komisjon teeb talle asutamislepinguga usaldatud rakendamisvolituste piires vastavad vajalikud muudatused pärast konsulteerimist panganduse nõuandekomiteega. Käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused. Ö [19] Õ òuus (58) Et ära hoida turuhäireid ja tagada omavahendite üldiste tasemete säilimine, on asjakohane näha ette konkreetne üleminekukord. (59) Pidades silmas miinimumkapitali nõuetega seotud eeskirjade riskitundlikkust, on soovitav jälgida, kas neil on majandustsüklile oluline mõju. Komisjon peaks arvesse võtma Euroopa Keskpanga seisukohti ja andma nendes küsimustes aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule. ê2000/12/EÜ põhjendus 68 (kohandatud) Käesoleva direktiivi artikli 36 lõikega 1 lubatakse ühistute või fondidena tegutsevate krediidiasutuste puhul laenusaajate ühiskohustusi käsitleda artikli 34 lõike 2 punktile 7 vastavate omavahenditena. Taani valitsus on ilmutanud suurt huvi selle vastu, et tema mõned ühistute või fondidena tegutsevad hüpoteegikrediidiasutused muudetaks aktsiaseltsideks. Sellise ümberkorraldamise soodustamiseks või selle võimaldamiseks on vaja ajutist erandit, mis lubaks neil hõlmata osa oma ühiskohustustest omavahenditena. Selline ajutine erand ei tohiks kahjustada konkurentsi krediidiasutuste vahel. ê2000/12/EÜ põhjendused 69–71 (69) Krediidiasutustele kuuluvate hüpoteekvõlakirjade kaalumine 20 protsendiga võib tasakaalust välja viia siseriikliku kapitalituru, kus sellistel vahenditel on oluline roll. Sellisel juhul võetakse 10% riskikaalu kohaldamiseks ajutisi meetmeid. Väärtpaberitele ülemineku turg areneb kiiresti. Seetõttu on soovitav, et komisjon vaataks koos liikmesriikidega läbi varaga kindlustatud väärtpaberite usaldatavusnormatiivide kohase käsitlemise ja esitaks enne 22. juunit 1999 kehtivate õigusaktide kohandamise ettepanekud, et määrata kindlaks varaga kindlustatud väärtpaberite otstarbekas usaldatavusnormatiivide kohane käsitlemine. Kuni 31. detsembrini 2006 võivad pädevad asutused lubada 50% kaalu varade puhul, mis on tagatud bürooruumide või muude mitmeotstarbeliste äriruumide hüpoteekidega. Hüpoteegialust vara tuleb rangete kriteeriumite põhjal regulaarselt ja korduvalt hinnata, et võtta arvesse ärikinnisvara turu arengut. Omanik peab kõnealust vara kasutama või seda välja üürima. 50-line kaal ei hõlma kinnisvara arendamiseks võetavaid laene. (70) Selleks et tagada riskide kontsentratsiooni käsitlevate sätete tõrgeteta kohaldamine, tuleks liikmesriikidel lubada uusi piiranguid kohaldada kahes järgus. Väiksematele krediidiasutustele võib anda pikema üleminekuperioodi, sest 25% piirnormi liiga kiire kohaldamine võiks nende laenutegevust liiga järsult vähendada. (71) Lisaks sellele jätkub ka krediidiasutuste reorganiseerimise ja lõpetamise tingimuste ühtlustamine. ê2000/12/EÜ põhjendus 72 (kohandatud) (60) Ühtlustada tuleb Ö Ühtlustatakse Õ ka likviidsusriskide järelevalveks vajalik kord. ê2000/12/EÜ põhjendus 73 (kohandatud) Käesolev direktiiv ei mõjuta liikmesriikide kohustusi, mis on seotud V lisa B osas esitatud õigusaktide ülevõtmise tähtaegadega, òuus (61) Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtetest kui ühenduse õiguse üldpõhimõtetest. (62) Käesoleva direktiivi siseriiklikku õigusse ülevõtmise kohustust tuleks piirata nende sätetega, mille sisu on võrreldes varasemate direktiividega muutunud. Kohustus võtta üle muutmata sätted tuleneb varasematest direktiividest. (63) Käesoleva direktiivi kohaldamine ei tohiks piirata liikmesriikide kohustusi, mis on seotud XIII lisa B osas sätestatud direktiivide siseriiklikku õigusse ülevõtmise tähtaegadega, ê2000/12/EÜ ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI: òuus SISUKORD I JAOTIS || SISU, REGULEERIMISALA JA MÕISTED II JAOTIS || KREDIIDIASUTUSTE ASUTAMISE JA TEGEVUSE EELTINGIMUSED III JAOTIS || ASUTAMISVABADUST JA TEENUSTE OSUTAMISE VABADUST REGULEERIVAD SÄTTED 1. jagu || Krediidiasutused 2. jagu || Finantseerimisasutused 3. jagu || Asutamisõiguse kasutamine 4. jagu || Teenuste osutamise vabaduse kasutamine 5. jagu || Vastuvõtva liikmesriigi pädevate asutuste volitused IV JAOTIS || SUHTED KOLMANDATE RIIKIDEGA 1. jagu || Kolmandate riikide ettevõtjatest teatamine ja kõnealuste riikide turgudele pääsemise tingimused 2. jagu || Konsolideeritud järelevalvet käsitlev koostöö kolmandate riikide pädevate asutustega V JAOTIS || USALDATAVUSNORMATIIVIDE TÄITMISE JÄRELEVALVE JA AVALIKUSTAMISE PÕHIMÕTTED JA TEHNILISED VAHENDID 1. peatükk || Usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve põhimõtted 1. jagu || Päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi pädevus 2. jagu || Teabevahetus ja ametisaladuse hoidmine 3. jagu || Aastaaruannete ja konsolideeritud aastaaruannete seadusjärgse kontrollimise eest vastutavate isikute kohustused 4. jagu || Sanktsioonide kohaldamise volitused ja kohtu poole pöördumise õigus 2. peatükk || Usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve tehnilised vahendid 1. jagu || Omavahendid 2. jagu || Kaitse riskide vastu 1. alajagu || Kohaldamistasand 2. alajagu || Nõuete arvutamine 3. alajagu || Omavahendite miinimumtase 3. jagu || Miinimumomavahendite nõuded krediidiriski katmiseks 1. alajagu || Standardmeetod 2. alajagu || Sisereitingutel põhinev meetod 3. alajagu || Krediidiriski maandamine 4. alajagu || Väärtpaberistamine 4. jagu || Miinimumomavahendite nõuded operatsiooniriski katmiseks 5. jagu || Suur riskide kontsentreerumine 6. jagu || Oluline osalus väljaspool rahandussektorit 3. peatükk || Krediidiasutuste hindamisprotsess 4. peatükk || Pädevate asutuste poolne järelevalve ja avalikustamine 1. jagu || Järelevalve 2. jagu || Pädevate asutuste avalikustamiskohustus 5. peatükk || Krediidiasutuste avalikustamiskohustus VI JAOTIS || TÄITEVVOLITUSED VII JAOTIS || ÜLEMINEKU- JA LÕPPSÄTTED 1. peatükk || Üleminekusätted 2. peatükk || Lõppsätted I LISA || Vastastikku tunnustatavate tegevuste loetelu II LISA || Bilansiväliste kirjete liigitus III LISA || Tuletisinstrumentide käsitlemine IV LISA || Tuletisinstrumentide liigid V LISA || Riskide liigitamise ja käsitlemise tehnilised kriteeriumid VI LISA || Standardmeetod VI LISA 1. osa || Riskikaalud VI LISA 2. osa || Reitinguagentuuride tunnustamine ja nende antud krediidihinnangute kaardistamine VI LISA 3. osa || Reitinguagentuuri antud krediidihinnangu kasutamine riskikaalu määramiseks VII LISA || Sisereitingutel põhinev meetod VII LISA 1. osa || Riskiga kaalutud varad ja oodatav kahju VII LISA 2. osa || PD, LGD ja lõpptähtaeg VII LISA 3. osa || Riskipositsiooni väärtus VII LISA 4. osa || Sisereitingul põhineva meetodi miinimumtingimused VIII LISA || Krediidiriski maandamine VIII LISA 1. osa || Aktsepteeritavus VIII LISA 2. osa || Miinimumtingimused VIII LISA 3. osa || Krediidiriski maandamise mõju arvutamine VIII LISA 4. osa || Lõpptähtaegade erinevus VIII LISA 5. osa || Krediidiriski maandamise kombineerimine standardmeetodi alusel VIII LISA 6. osa || Nõudekorvi krediidiriski maandamise tehnikad IX LISA || Väärtpaberistamine IX LISA 1. osa || X lisas kasutatavad mõisted IX LISA 2. osa || Miinimumtingimused märkimisväärse krediidiriski ülekandmise aktsepteerimiseks ja riskiga kaalutud varade ja oodatava kahju summade arvutamiseks väärtpaberistatud riskipositsioonide puhul IX LISA 3. osa || Välised krediidihinnangud IX LISA 4. osa || Arvutamine X LISA || Operatsioonirisk X LISA 1. osa || Baasmeetod X LISA 2. osa || Standardmeetod X LISA 3. osa || Täiustatud mõõtmismudelil põhinevad meetodid X LISA 4. osa || Erinevate metoodikate kombineerimine X LISA 5. osa || Kahjujuhtumi liikide klassifitseerimine XI LISA || Pädevate asutuste läbiviidava kontrolli ja hindamise tehnilised kriteeriumid XII LISA || Avalikustamise tehnilised kriteeriumid XII LISA 1. osa || Üldkriteeriumid XII LISA 2. osa || Üldnõuded XII LISA 3. osa || Teatavate instrumentide või metoodikate kasutamise aktsepteeritavuse tingimused XIII LISA A osa || Kehtetuks tunnistatud direktiivid ja nende hilisemad muudatused (osutatud artiklis 158) XIII LISA B osa || Rakendustähtajad (osutatud artiklis 159) XIV LISA || Vastavustabel ê2000/12/EÜ (kohandatud) I JAOTIS ÖSISU, REGULEERIMISALA JA Õ MÕISTED JA REGULEERIMISALA ê2000/12/EÜ artikli 2 lõiked 1 ja 2 (kohandatud) Artikkel 1 1. Käesolev direktiiv käsitleb Ö näeb ette Õ krediidiasutuste asutamiste ja tegevuste Ö ning usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve eeskirjad Õ. Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi krediidiasutuste suhtes. 2. Artikleid 25 ja 52-56 Ö Artiklit 39 ja V jaotise 4. peatüki 1. jagu Õ kohaldatakse ka finantsvaldusettevõtjate ja segavaldusettevõtjate suhtes, mille peakontorid paiknevad ühenduses. 3. Lõikega 3 Ö Artikli 5 kohaselt Õ välistatud asutusi, välja arvatud liikmesriikide keskpanku, käsitletakse artiklite 25 ja 52-56 artikli 39 ja V jaotise 4. peatüki 1. jao kohaldamisel finantseerimisasutustena. ê2000/12/EÜ artikli 2 lõige 3 Artikkel 2 Käesolevat direktiivi ei kohaldata järgmiste asutuste suhtes: – liikmesriikide keskpangad, – postižiiroasutused, – Belgias «Institut de Réescompte et de Garantie/Herdiscontering- en Waarborginstituut», – Taanis «Dansk Eksportfinansieringsfond», «Danmarks Skibskreditfond» ja «Dansk Landbrugs Realkreditfond», – Saksamaal «Kreditanstalt für Wiederaufbau», ettevõtjad, keda «Wohnungsgemeinnützigkeitsgesetz» - seaduse põhjal peetakse osaks riiklikust elamumajanduspoliitikast ja mille peamine tegevusvaldkond ei ole pangandustegevus, ning ettevõtjad, mida nimetatud seaduse alusel peetakse mittetulunduslikeks elamumajanduse ettevõtjateks, – Kreekas «Ελληνική Τράπεζα Βιομηχανικής Αναπτύξεως,», (Elliniki Trapeza Viomichanikis Anaptyxeos), «Ταμείο Παρακαταθηκών και Δανείων» (Tamio Parakatathikon kai Danion) ja «Ταχυδρομικό Ταμιευτήριο» (Tachidromiko Tamieftirio), – Hispaanias «Instituto de Crédito Oficial», – Prantsusmaal «Caisse des dépōts et consignations», – Iirimaal krediidikassad (credit unions) ja vastastikuse abistamise ühingud (friendly societies), – Itaalias «Cassa depositi e prestiti», – Madalmaades «Netherlandse Investeringsbank voor Ontwikkelingslanden NV», «NV Noordelijke Ontwikkelingsmaatschappij», «NV Industriebank Limburgs Instituut voor Ontwikkeling en Financiering» ja «Overijsselse Ontwikkelingsmaatschappij NV», – Austrias ettevõtjad, keda käsitatakse üldistes huvides tegutsevate ehitusettevõtjatena, ja «Österreichische Kontrollbank AG», – Portugalis 1. jaanuaril 1986 olemasolevad «Caixas Económicas», välja arvatud need, mis on asutatud osaühingutena, ja «Caixa Económica Montepio Geral», – Soomes «Teollisen yhteistyön rahasto Oy/Fonden för industriellt samarbete AB» ja «Kera Oy/Kera Ab», – Rootsis «Svenska Skeppshypotekskassan», – Ühendkuningriigis «National Savings Bank», «Commonwealth Development Finance Company Ltd», «Agricultural Mortgage Corporation Ltd», «Scottish Agricultural Securities Corporation Ltd», «Crown Agents for overseas governments and administrations», krediidikassad ja munitsipaalpangad, ê2003. aasta ühinemisakt – Lätis «krajaizdevu sabiedribas», ettevõtjad, mida keda «Krajaizdevu sabiedribu likums» alusel loetakse ühistuteks, mis kes osutavad finantsteenuseid üksnes oma liikmetele, – Leedus “kredito unijos”, välja arvatud “Centrine˙ kredito unija”, – Ungaris «Magyar Fejlesztési Bank Rt.» ja «Magyar Export-Import Bank Rt.», – Poolas “Spółdzielcze Kasy Oszcze˛dnos´ciowo - Kreditowe” ja “Bank Gospodarstwa Krajowego”.“ êDirektiivi 2004/xx/EÜ artikli 3 lõige 1 (kohandatud) 4. Komisjon otsustab artikli 60 lõikes 2 sätestatud korras kõikide lõikes 3 esitatud nimekirjas tehtavate muudatuste üle. ê2000/12/EÜ artikli 2 lõiked 5 ja 6 (kohandatud) Artikkel 3 1. Ühes ja samas liikmesriigis paiknevad krediidiasutused Ö Üks või mitu ühes ja samas liikmesriigis paiknevat krediidiasutust Õ , mis olid 15. detsembril 1977. aastal nende üle järelevalvet teostava ja samas liikmesriigis paikneva keskasutusega püsivalt liidetud, võidakse vabastada artikli 6 lõikes 1, artiklis 8 ja artiklis 59 Ö 7 ja artikli 11 lõikes 1 Õ sätestatud nõuete täitmisest, kui hiljemalt 15. detsembril 1979 on siseriiklikes õigusaktides sätestatud, et: (a) keskasutuse ja sellega liidetud asutuste kohustused on nende solidaarvastutusel või keskasutus tagab täies ulatuses temaga liitunud asutuste kohustused, (b) keskasutuse ja kõigi sellega liitunud asutuste maksevõimet ja likviidsust jälgitakse tervikuna konsolideeritud aastaaruannete põhjal, (c) keskasutuse juhtkond on volitatud andma juhtnööre liitunud asutuste juhtkondadele. Kohalikul tasandil tegutsevate krediidiasutuste suhtes, mis on pärast 15. detsembrit 1977 Ö püsivalt Õ liitunud esimeses lõigus sätestatud mõistele vastava keskasutusega, kohaldatakse nimetatud lõigus sätestatud tingimusi, kui nende näol on tegemist keskasutuse juurde kuuluva võrgustiku tavapärase laienemisega. êDirektiivi 2004/xx/EÜ artikli 3 lõige 2 (kohandatud) Muude krediidiasutuste puhul peale nende, mis on asutatud hiljuti merest tammidega eraldatud piirkondades või mis on tekkinud olemasolevate, keskasutustest sõltuvate või nende ees vastutavate asutuste jagunemise või ühinemise tagajärjel, võib nõukogu artikli 60 lõikes 2 Ö artiklis 150 Õ sätestatud korras ette näha teise lõigu kohaldamise täiendavad eeskirjad, sealhulgas esimeses lõigus sätestatud vabastuse kehtetuks tunnistamise, kui ta leiab, et selliste uute asutuste liitumine, kelle suhtes kehtiks teises lõigus sätestatud kord, kahjustaks konkurentsi. ê2000/12/EÜ artikli 2 lõiked 5 ja 6 (kohandatud) 2. Krediidiasutuse, mis lõike 5 esimeses lõigus määratletud viisil on liitunud samas liikmesriigis asuva keskasutusega, Ö Lõike 1 esimeses lõigus nimetatud krediidiasutuse Õ võib vabastada artiklite 5, 40-51 ja 65 Ö 9 ja 10 ning V jaotise 2. peatüki 2., 3., 4., 5. ja 6. jao ja 3. peatüki Õ sätete täitmisest tingimusel ja ilma et see mõjutaks nimetatud sätete kohaldamist keskasutuse suhtes, et eespool nimetatud Ö kõnealused Õ sätted kehtivad ühistel alustel terviku kohta, mille moodustavad keskasutus ja temaga liitunud krediidiasutused. Vabastuse puhul kohaldatakse artikleid 13, 18, 19, artikli 20 lõikeid 1-6 ning artikleid 21 ja 22 Ö 16, 23, 24, 25, artikli 26 lõikeid 1–3, artiklit 28 ja artikleid 29–37 Õ terviku suhtes, mille moodustavad keskasutus ja temaga liitunud asutused. ê2000/12/EÜ artikkel 1 Artikkel 4 Mõisted Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid: ê2000/28/EÜ artikli 1 lõiked 1–5) (1) krediidiasutus:– (a) ettevõtja, kelle tegevuseks on hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite vastuvõtmine avalikkuselt ning oma arvel ja nimel laenu andmine; või (b) elektronrahaasutus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. septembri 2000. aasta direktiivi 2000/46/EÜ[20] elektronrahaasutuste asutamise ja tegevuse kohta ning usaldatavusnormatiivide täitmise üle peetava järelevalve kohta tähenduses. Konsolideeritud järelevalve kohaldamisel käsitatakse krediidiasutustena kõiki esimese lõigu sätetele vastavaid krediidiasutusi ja kõiki eraettevõtjaid või avalik-õiguslikke isikuid, kes vastavad esimeses lõigus sätestatud mõistele ja on saanud tegevusloa kolmandas riigis. Riskide kontsentratsiooni järelevalve ja kontrollimise kohaldamisel käsitatakse krediidiasutustena kõiki esimese lõigu sätetele vastavaid krediidiasutusi, kaasa arvatud krediidiasutuste kolmandates riikides paiknevad filiaalid, ning kõiki eraettevõtjaid või avalik-õiguslikke isikuid koos nende filiaalidega, kes vastavad esimeses lõigus sätestatud mõistele ja on saanud tegevusloa kolmandas riigis; (2) tegevusluba - ametiasutuse poolt mis tahes kujul välja antud juriidiline dokument, millega antakse luba tegutsemiseks krediidiasutusena; (3) filiaal - äritegevusüksus, mis on krediidiasutuse juriidiliselt sõltuv osa ning mis teostab otseselt kõiki või mõningaid krediidiasutuste äritegevusele omaseid tehinguid; kõiki tegutsemiskohti, mille ühes liikmesriigis on asutanud teises liikmesriigis peakontorit omav krediidiasutus, käsitatakse ühe filiaalina; (4) pädevad asutused - riikide ametiasutused, kellele on seaduse või määrusega tehtud ülesandeks järelevalve krediidiasutuste üle; (5) finantseerimisasutus - ettevõtja, mis ei ole krediidiasutus ning mille põhitegevuseks on osaluse omandamine või tegelemine I lisa punktides 2-12 loetletud tegevusaladega; òuus (6) asutused – V jaotise 2. peatüki 2. ja 3. jao kohaldamisel [nõukogu direktiivi 96/3/EMÜ[21] artikli 2 lõikes 3] määratletud asutused; ê2000/12/EÜ artikli 1 lõiked 6–8 (kohandatud) (7) päritoluliikmesriik - liikmesriik, kus krediidiasutus on saanud tegevusloa vastavalt artiklitele 4-11 Ö 6–9 ja 11–14 Õ ; (8) vastuvõttev liikmesriik - liikmesriik, kus krediidiasutusel on filiaal või kus ta osutab teenuseid; (9) kontroll - direktiivi 83/349/EMÜ artiklis 1 määratletud suhe emaettevõtja ja tütarettevõtja vahel või samasugune suhe mis tahes füüsilise või juriidilise isiku ja ettevõtja vahel; ê2002/87/EÜ artikli 29 lõike 1 punkt a (kohandatud) ðuus (10) osalus – konsolideeritud järelevalve teostamisel ja artikli 34 Ö 57 Õ lõike 2 punktide 15 ja 16 Ö o ja p, artiklite 71–73 ja V jaotise 4. peatüki Õ rakendamisel tähendab osalust Ö osalus nõukogu Õ direktiivi 78/660/EMÜ Ö [22] Õ artikli 17 esimese lause tähenduses või otseselt või kaudselt vähemalt 20% omamistne ettevõtja hääleõigusest või kapitalist; ê2000/12/EÜ artikli 1 lõiked 10–13 (kohandatud) (11) oluline osalus - otsene või kaudne osalus äriühingus, kui osalus on vähemalt 10% äriühingu kapitalist või hääleõigusest või kui osalus võimaldab avaldada olulist mõju selle äriühingu juhtimisele, milles osaletakse; Ö ; Õ algkapital - artikli 34 lõike 2 punktides 1 ja 2 määratletud kapital; (12) emaettevõtja:– (a) direktiivi 83/349/EMÜ artiklites 1 ja 2 määratletud emaettevõtja. (b) Konsolideeritud järelevalve ja riskide kontrollimise puhul Ö Artiklite 71–73, V jaotise 2. peatüki 5. jao ja 4. peatüki kohaldamisel Õ tähendab see emaettevõtjat direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 lõike 1 tähenduses ja kõiki ettevõtjaid, kellel on pädevate asutuste arvates ülekaalukas mõjuvõim mõne teise äriühingu üle; (13) tütarettevõtja:– (a) direktiivi 83/349/EMÜ artiklites 1 ja 2 määratletud tütarettevõtja. (b) Konsolideeritud järelevalve ja riskide kontrollimise puhul Ö Artiklite 71–73, V jaotise 2. peatüki 5. jao ja 4. peatüki kohaldamisel Õ tähendab see tütarettevõtjat direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 lõike 1 tähenduses ja kõiki ettevõtjaid, kelle üle pädevate asutuste arvates mõnel teisel äriühingul on ülekaalukas mõjuvõim. Kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid käsitletakse esialgse emaettevõtja tütarettevõtjatena; òuus (14) liikmesriigis emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus – krediidiasutus, millel on krediidiasutusest või finantseerimisasutusest tütarettevõtja või millel on sellises asutuses osalus ja mis ise ei ole mõne teise samas liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuse või samas liikmesriigis asuva finantsvaldusettevõtja tütarettevõtja ning milles ühelgi teisel samas liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutusel ei ole osalust; (15) liikmesriigis emaettevõtjana tegutsev finantsvaldusettevõtja – finantsvaldusettevõtja, mis ise ei ole mõne samas liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuse või samas liikmesriigis asuva finantsvaldusettevõtja tütarettevõtja; (16) Euroopa Liidus emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus – emaettevõtjana tegutsev krediidiasutus, mis ei ole mõne teise mis tahes liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuse või mis tahes liikmesriigis asuva finantsvaldusettevõtja tütarettevõtja ning milles ühelgi teisel mis tahes liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutusel ei ole osalust; (17) Euroopa Liidus emaettevõtjana tegutsev finantsvaldusettevõtja – emaettevõtjana tegutsev finantsvaldusettevõtja, mis ei ole mõne mis tahes liikmesriigis tegevusloa saanud krediidiasutuse tütarettevõtja; ê2000/12/EÜ artikli 1 lõiked 14–18 (kohandatud) (14) A-tsoon - kõik liikmesriigid, kõik teised riigid, mis on Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) täisliikmed, ja need riigid, mis on sõlminud spetsiaalsed laenulepingud Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF) fondi üldiste laenukokkulepete (GAB) alusel. Riike, kes korraldavad ümber oma välislaenud, ei käsitata siiski viie aasta jooksul A-tsooni riikidena; (15) B-tsoon - kõik riigid, mis ei kuulu A-tsooni; (16) A-tsooni krediidiasutused - kõik liikmesriikides vastavalt artiklile 4 tegevusloa saanud krediidiasutused, sealhulgas ka nende kolmandates riikides paiknevad filiaalid, ning kõik punkti 1 esimeses lõigus sätestatud mõistele vastavad ja muudes A-tsooni riikides tegevusloa saanud eraettevõtjad või avalikõiguslikud isikud, sealhulgas nende filiaalid; (17) B-tsooni krediidiasutused - kõik väljaspool A-tsooni tegevusloa saanud ja punkti 1 esimeses lõigus sätestatud mõistele vastavad eraettevõtjad või avalik-õiguslikud isikud, sealhulgas nende ühenduses paiknevad filiaalid; (18) pangandusväline sektor - kõik laenusaajad peale punktides 16 ja 17 määratletud krediidiasutuste, keskvalitsuste ja keskpankade, piirkondlike omavalitsuste ja kohalike ametiasutuste, Euroopa ühenduste, Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja punktis 19 määratletud rahvusvaheliste arengupankade; ê2004/69/EÜ artikkel 1 (kohandatud) rahvusvahelised arengupangad - Rahvusvaheline Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Rahvusvaheline Finantskorporatsioon, Ameerika Arengupank, Aasia Arengupank, Aafrika Arengupank, Euroopa Nõukogu Ümberasumisfond, Põhjamaade Investeerimispank, Kariibi Arengupank, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Euroopa Investeerimisfond ja Ameerika Investeerimiskorporatsioon; ê2000/12/EÜ artikli 1 lõige 20 (20) täisriskiga, keskmise riskiga, keskmise/madala riskiga ja madala riskiga bilansivälised kirjed - artikli 43 lõikes 2 kirjeldatud ja II lisas loetletud kirjed; òuus (18) avaliku sektori asutused – mittetulunduslikud haldusasutused, kes vastutavad keskvalitsuste, piirkondlike omavalitsuste või kohalike ametiasutuste ees, või asutused, kes täidavad pädevate asutuste arvates samu kohustusi kui piirkondlikud ja kohalikud ametiasutused; ê2002/87/EÜ artikli 29 lõike 1 punkt b (kohandatud) (19) finantsvaldusettevõtja - Ö finantseerimisasutused Õ finantsasutused, mille tütarettevõtjad on eranditult või peamiselt krediidiasutused või Ö finantseerimisasutused Õ finantsasutused, millest vähemalt üks on krediidiasutus, ja mis ei ole segafinantsvaldusettevõtja vastavalt määratlusele Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivis 2002/87/EÜ[23], milles käsitletakse finantskonglomeraati kuuluvate krediidiasutuste, kindlustusseltside ja investeerimisühingute täiendavat järelevalvet; (20) segavaldusettevõtja - emaettevõtja, mis ei ole finantsvaldusettevõtja ega krediidiasutus ega segafinantsvaldusettevõtja direktiivi 2002/87/EÜ tähenduses, mille tütarettevõtjate hulka kuulub vähemalt üks krediidiasutus; ê2000/12/EÜ artikli 1 lõige 23 (21) krediidiasutuse abiettevõtja - ettevõtja, kelle põhitegevus on kinnisvara omamine või haldamine, andmetöötlusteenuste korraldamine või mõni muu sarnane tegevus, millel on ühe või mitme krediidiasutuse põhitegevusala suhtes abistav funktsioon; òuus (22) operatsioonirisk – risk saada kahju sisemiste protsesside, inimeste tegevuse või süsteemide ebaadekvaatsuse või oodatud viisil mittetoimimise või väliste sündmuste tagajärjel, sealhulgas juriidiline risk; ê2000/12/EÜ artikli 1 lõige 24 (kohandatud) risk - artiklite 48, 49 ja 50 kohaldamisel tähendab see artiklis 43 ning II ja IV lisas nimetatud vara ja bilansiväliseid kirjeid, kohaldamata neis sätestatud riski kaalumist ja riskiastmeid; IV lisas osutatud riskid tuleb välja arvutada ühe III lisas sätestatud meetodi kohaselt, ilma tehingu vastaspoole riski kaalumata; pädevate asutuste nõusolekul võib riski mõistest välja jätta kõik täielikult omavahenditega kaetud elemendid, tingimusel et niisuguseid omavahendeid ei ole arvesse võetud maksevõime suhtarvu või muude ühenduse õigusaktide kohaselt järelevalvega seotud suhtarvude arvutamisel; riskide hulka ei kuulu: – valuutatehingute puhul riskid, mis tekkivad tavaliste arvelduste korral 48 tunni jooksul pärast makse sooritamist, ja – väärtpaberite ostu või müügi puhul riskid, mis tekkivad tavaliste arvelduste korral viie tööpäeva jooksul pärast makse sooritamist või väärtpaberite üleandmist, olenevalt sellest, kumb toiming leiab aset varem; òuus (23) keskpangad – kui ei ole teisiti määratud, hõlmavad ka Euroopa Keskpanka; (24) lahjendusrisk – risk, et saadaoleva nõude suurust vähendatakse võlgnikule võimaldatava arvelduskrediidi või muu krediidi kaudu; (25) maksejõuetuse tõenäosus – vastaspoole maksejõuetuse tõenäosus ühe aasta jooksul; (26) kahju – majanduslik kahju, sealhulgas olulised allahindluse mõjud, ja instrumendi sissenõudmisega seotud olulised otsesed ja kaudsed kulud; (27) maksejõuetusest tingitud kahju määr – vastaspoole maksejõuetusest tuleneva riskipositsiooniga seotud kahju ja maksejõuetuse hetkeks tasumata summa suhe; (28) ümberhindamistegur – hetkel kasutamata krediidilimiidi ja hetkel kasutamata, kuid maksejõuetuse hetkeks kasutatud tasumata kokkulepitud krediidilimiidi suhe; (29) oodatav kahju – summa, mille kaotamist seoses riskipositsiooniga eeldatakse tulenevalt vastaspoole potentsiaalsest maksejõuetusest või lahjendamise tõttu üheaastase ajahorisondi jooksul, ja maksejõuetuse hetkeks tasumata summa suhe; (30) krediidiriski maandamine – tehnika, mida krediidiasutus kasutab selleks, et vähendada hoitava riskipositsiooni või hoitavate riskipositsioonidega kaasnevat krediidiriski; (31) otsene krediidiriski kaitse – krediidiriski maandamise tehnika, mille puhul krediidiasutuse riskipositsiooniga kaasneva krediidiriski vähendamine tuleneb krediidiasutuse õigusest – vastaspoole maksejõuetuse või vastaspoolega seotud konkreetse krediidikvaliteeti mõjutava sündmuse puhul – likvideerida teatavad varad või summad või saavutada nende üleandmine või assigneerimine või need säilitada või vähendada riskipositsiooni summat või asendada see riskipositsiooni summa ja krediidiasutusele esitatava nõude summa vahelise erinevuse summaga; (32) kaudne krediidiriski kaitse – krediidiriski maandamise tehnika, mille puhul krediidiasutuse riskipositsiooniga kaasneva krediidiriski vähendamine tuleneb kolmanda osapoole kohustusest tasuda teatav summa laenuvõtja maksejõuetuse või muude kindlaksmääratud sündmuste puhul; (33) repotehing – [direktiivi 93/6/EMÜ artikli 3 punktis m] määratletud „repotehingule“ ja „pöördrepotehingule“ vastavad tehingud; (34) väärtpaberite või kaupade laenuks andmise või võtmise tehing – [direktiivi 93/6/EMÜ artikli 3 punktis n] määratletud „väärtpaberite või kaupade laenuks andmisele“ või „väärtpaberite või kaupade laenuks võtmisele“ vastavad tehingud; (35) rahaekvivalent – laenu andva krediidiasutuse väljastatud hoiusesertifikaat või muu samalaadne instrument; (36) väärtpaberistamine – tehing või skeem, millega riskipositsiooni või riskipositsiooni kogumiga seonduv krediidirisk jaotatakse seeriateks ja millel on järgmised tunnused: (a) tehingu või skeemi raames tehtavad maksed sõltuvad riskipositsiooni või riskipositsioonide kogumi arengust; (b) seeriate allutatus määrab kahjude jaotuse tehingu või skeemi kehtivusaja jooksul; (37) traditsiooniline väärtpaberistamine – väärtpaberistamine, millega kaasneb väärtpaberistatud positsioonide ülekandmine sihtotstarbelisele väärtpaberistamisasutusele, kes laseb välja väärtpabereid. See toimub väärtpaberistatud riskipositsioonide omandiõiguse või laenude algselt väljastajalt ülekandmise või osalise osaluse kaudu. Väljalastud väärtpaberid ei tekita laenude algsele väljastajale maksekohustusi; (38) sünteetiline väärtpaberistamine – väärtpaberistamine, mille puhul seeriateks jaotamisel kasutatakse krediididerivatiive või garantiisid ning riskipositsioonide kogumit ei eemaldata laenude algse väljastaja bilansist; (39) väärtpaberistamise seeria – lepingust tulenev krediidiriski segment, mis on seotud teatud riskipositsiooni või riskipositsioonidega, mille puhul positsiooniga segmendis kaasneb suurem või väiksem krediidikahju risk kui sama suure positsiooniga teises segmendis, arvestamata krediidiriski kaitset, mida kolmandad osapooled pakuvad vahetult kõnealuses segmendis või muudes segmentides positsioone hoidvatele isikutele; (40) väärtpaberistamise positsioon – väärtpaberistamisest tulenev riskipositsioon; (41) laenude algne väljastaja: (a) üksus, mis on ise või endaga seotud üksuste kaudu olnud otseselt või kaudselt seotud algse lepinguga, millega tekkisid võlgniku või potentsiaalse võlgniku kohustused või potentsiaalsed kohustused, millest väärtpaberistatav riskipositsioon tuleneb; (b) üksus, mis ostab nõuded kolmanda osapoole vastu, kannab need oma bilanssi ja seejärel väärtpaberistab need; (42) tehingu korraldaja – muu kui laenu algselt väljastanud krediidiasutus, kes koostab varadega kaetud kommertspaberite programmi või muu väärtpaberistamise skeemi, mille alusel kolmandatelt osapooltelt riskipositsioone ostetakse, ja haldab seda; (43) krediidikvaliteedi parandamine – kokkulepe, mille kohaselt väärtpaberistamise positsiooni krediidikvaliteeti parandatakse võrreldes sellega, mis see oleks olnud ilma parandamiseta, sealhulgas parandamine madalama kahjujärgu väärtpaberistamise seeriate ja muude krediidiriski kaitse liikide kaudu; (44) sihtotstarbeline väärtpaberistamisasutus – trust või muu asutus, mis ei ole krediidiasutus, mis on ette nähtud ühe või mitme väärtpaberistamise läbiviimiseks, mille tegevus on piiratud selle eesmärgi saavutamiseks vajalikuga, mille struktuuri eesmärk on eraldada väärtpaberistamisasutuse kohustused laenude algse väljastaja kohustusest ning mille osanikud võivad asjaomast osalust ilma piiranguteta pantida või vahetada; ê2000/12/EÜ artikli 1 lõiked 25–27 (kohandatud) (45) omavahel seotud klientide grupp: (a) vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut, kes moodustavad riski seisukohast terviku, sest üks neist kontrollib kas otseselt või kaudselt teist või teisi, juhul kui pole osutatud teisiti;, või (b) vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut, kelle vahel ei ole esimeses taandes määratletud Ö nimetatud Õ kontrollivat seost, kuid keda tuleb riski seisukohast pidada tervikuks, sest nad on omavahel selliselt seotud, et kui üks neist peaks sattuma finantsraskustesse, võib teisel või kõigil teistel tekkida makseprobleeme; (46) märkimisväärne seos – olukord, kus vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut on seotud Ö ühel järgmistest viisidest Õ : (a) osaluse kaudu, mis tähendab otseselt või kontrollisuhte kaudu vähemalt 20% omamist ettevõtja hääleõigusest või kapitalist;, või (b) kontrolli kaudu, mis tähendab ema- ja tütarettevõtja suhet kõikidel direktiivi 83/349/EMÜ artikli 1 lõigetes 1 ja 2 osutatud juhtudel või samasugust suhet füüsilise või juriidilise isiku ja ettevõtja vahel; kõiki tütarettevõtjate tütarettevõtjaid loetakse samuti kõnealuste ettevõtjate eesotsas oleva emaettevõtja tütarettevõtjateks.; (c) Olukorda, kus vähemalt kaks füüsilist või juriidilist isikut on kontrollisuhte kaudu Ö asjaolu kaudu, et mõlemad või kõik on Õ ühe ja sama Ö kolmanda Õ isikuga Ö kontrollisuhte kaudu Õ alaliselt seotud, käsitletakse samuti nimetatud isikute vahelise märkimisväärse seosena; (47) tunnustatud börsid – pädevate asutuste poolt heaks kiidetud börsid Ö , mis vastavad järgmistele tingimustele: Õ (a) Ö need Õ mis töötavad korrapäraselt; (b) Ö neil Õ millel on börsi asukohamaa ametiasutuste poolt välja antud või heaks kiidetud eeskirjad, milles määratakse kindlaks börsi tegevuse ja börsile pääsemise tingimused ning tingimused, millele leping peab enne börsile viimist vastama; (c) Ö neil on Õ millel peab olema tasaarveldussüsteem Ö , mille kohaselt Õ IV lisas loetletud lepingute puhul selliste igapäevaste tagatiste nõudmiseks, mis tagaksid pädevate asutuste arvates vajaliku kaitse Ö lepingud peavad vastama igapäevastele tagatise nõuetele, mis pädevate asutuste arvates tagavad vajaliku kaitse Õ . ê2000/12/EÜ artikkel 3 (kohandatud) Artikkel 5 Keeld, mille kohaselt muud ettevõtjad peale krediidiasutuste ei tohi tegeleda avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite kaasamisega Liikmesriigid keelavad teistel isikutel ja ettevõtjatel peale krediidiasutuste tegeleda avalikkuselt hoiuste või muude tagasimakstavate vahendite kaasamisega. Käesolev keeld Ö Esimene lõik Õ ei kehti hoiuste ega muude tagasimakstavate vahendite vastuvõtmise kohta liikmesriigilt, liikmesriigi piirkondlikelt või kohalikelt omavalitsustelt ja avalik-õiguslikelt rahvusvahelistelt organitelt, mille liikmeks on vähemalt üks liikmesriik, samuti mitte siseriiklikes või ühenduse õigusaktides selgelt sätestatud juhtudel, tingimusel et kõnealuste toimingute suhtes kohaldatakse hoiustajate ja investorite kaitsmiseks mõeldud eeskirju ja järelevalvet ning et need on kõnealustel juhtudel kohaldatavad. ê2000/12/EÜ II JAOTIS KREDIIDIASUTUSTE ASUTAMISE JA TEGEVUSE EELTINGIMUSED ê2000/12/EÜ artikkel 4 (kohandatud) è1 Direktiivi 2004/xx/EÜ artikkel 3 (kohandatud) Artikkel 6 Tegevusluba Liikmesriigid nõuavad, et krediidiasutused omandaksid enne tegevuse alustamist tegevusloa. Kui artiklite 5–9 sätetest ei tulene teisiti, Ö Ilma et see piiraks artiklite 7–9, 11 ja 12 kohaldamist, Õ sätestavad nad tegevusloa tingimused ning teatavad need è1 komisjonile ç . ê2000/12/EÜ artikkel 8 (kohandatud) Artikkel 7 Tegevuskava ja organisatsiooni struktuur Liikmesriigid nõuavad, et igale tegevusloa taotlusele lisataks tegevuskava, kus muu hulgas esitatakse kõik kavandatavad tegevusvaldkonnad ja kõnealuse krediidiasutuse organisatsiooni struktuur. ê2000/12/EÜ artikkel 9 (kohandatud) Artikkel 8 Majanduslik põhjendatus Liikmesriigid ei või nõuda, et tegevusloa taotlust kontrollitaks lähtuvalt turu majanduslikest vajadustest. ê2000/12/EÜ artikli 5 lõige 1 (kohandatud) Artikkel 9 Algkapital 1. Pädevad asutused ei anna tegevusluba, kui krediidiasutusel ei ole eraldi omavahendeid ning juh