Direktiivi artiklis 37 on sätestatud, et komisjon peab esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule direktiivi rakendamise kohta kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete andmete põhjal aruande. Aruanne sisaldab eelkõige hinnangut selle kohta, kuidas direktiiv mõjutab kriminaalasjades tehtavat koostööd ja üksikisikute kaitset ning kuidas täidetakse selle sätteid elektroonilise side pealtkuulamises, võttes arvesse tehnoloogia arengut.

2021. aasta jaanuaris tegi komisjon ettepaneku muuta direktiivi artiklit 20, et viia see vastavusse isikuandmete kaitset käsitlevate ELi õigusnormidega.

·Direktiivis on standardvormid Euroopa uurimismääruse koostamise (A lisa), kättesaamise kinnituse (B lisa) ning teatise jaoks, millega teavitatakse liikmesriiki tema territooriumil tehtavast elektroonilise side pealtkuulamisest (C lisa).

Direktiivi ettepanek tehti 7 liikmesriigi algatusel. Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid selle vastu 3. aprillil 2014. aastal kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 82 lõike 1 punktiga a ning see on siduv kõigi liikmesriikide, välja arvatud Iirimaa ja Taani jaoks.

3.KONKREETSED HINNATAVAD TEEMAD

3.1. Pädevad asutused või ametiisikud ja keskasutused

Artikli 33 lõike 1 kohaselt peavad liikmesriigid teavitama komisjoni Euroopa uurimismääruse koostamiseks ja täitmiseks pädevatest asutustest või ametiisikutest ning keskasutus(t)est, kui selline asutus on artikli 7 lõike 3 kohaselt määratud. Kõik liikmesriigid on saatnud komisjonile oma teatised.

3.1.1.Taotlevad asutused või ametiisikud (artikli 2 punkt c)

Artikli 2 punktis c on „taotlev asutus või ametiisik“ määratletud kui kohtunik, kohus, eeluurimiskohtunik või prokurör. Samuti hõlmab see määratlus taotleva riigi mis tahes muud pädevat asutust või ametiisikut, kes tegutseb konkreetses asjas uurimisorganina kriminaalmenetluses ja kellel on pädevus taotleda riigisisese õiguse kohaselt tõendite kogumist, tingimusel et sellise Euroopa uurimismääruse on kinnitanud kohtunik, kohus, eeluurimiskohtunik või prokurör.

Euroopa Kohus on leidnud, et mõisted „õigusasutus“ ja „taotlev asutus või ametiisik“ artikli 1 lõike 1 ning artikli 2 punkti c tähenduses hõlmavad liikmesriigi prokuröri või üldisemalt liikmesriigi prokuratuuri, olenemata seadusest tulenevast alluvussuhtest, mis võib esineda selle prokuröri või prokuratuuri ja selle liikmesriigi täitevvõimu vahel, ning sellest, et esineb oht, et prokurör või prokuratuur saab täitevvõimult Euroopa uurimismääruse tegemisel otseselt või kaudselt individuaalseid korraldusi või juhiseid.

Enamikus liikmesriikides on Euroopa uurimismääruse koostamiseks pädevad asutused või ametiisikud prokuratuurid, eeluurimiskohtunikud või kohtud. Ühes liikmesriigis on Euroopa uurimismääruse koostamise pädevus ainult kohtutel, samas kui ühes teises liikmesriigis on taotleva asutuse ülesanded määratud kooskõlas artikli 2 punkti c alapunktiga i riigi maksuhaldurile, millel on prokuratuuri õigused ja kohustused. Vähem kui pooled liikmesriigid olid kasutanud võimalust määrata oma taotlevaks asutuseks või ametiisikuks kooskõlas artikli 2 punkti c alapunktiga ii pädev uurimisorgan, näiteks politseiasutus. Mõnel juhul määrati haldusrikkumisega seotud menetluses taotlevaks asutuseks või ametiisikuks haldusasutus. Selliste Euroopa uurimismääruste puhul määrati kinnitavaks asutuseks või ametiisikuks prokurör, eeluurimiskohtunik või kohus. Ühes liikmesriigis ei määratud haldusasutuse alustatud haldusrikkumisega seotud menetluses kinnitavat asutust või ametiisikut. Peaaegu kõik liikmesriigid rakendasid seda sätet nõuetekohaselt.

3.1.2.Täitvad asutused või ametiisikud (artikli 2 punkt d)

Enamik liikmesriike määras Euroopa uurimismääruse koostamise pädevusega asutused või ametiisikud ka täitvateks asutusteks või ametiisikuteks. Mõnes liikmesriigis on Euroopa uurimismääruse tunnustamise ja täitmise tagamise pädevusega asutused või ametiisikud ka õiguskaitse- või haldusasutused.

3.1.3.Keskasutused (artikli 7 lõige 3)

Artikli 7 lõikes 3 on ette nähtud, et liikmesriigid võivad määrata pädevaid asutusi abistama ühe või mitu keskasutust. Nad võivad panna oma keskasutus(t)ele vastutuse Euroopa uurimismääruste administratiivse edastamise ja vastuvõtmise ning muu sellega seotud ametliku suhtlemise eest.

Märkimisväärne hulk liikmesriike teavitas komisjoni vähemalt ühest keskasutusest. Enamikul juhtudest määrati keskasutuseks justiitsministeeriumid, kuid neile anti erinevaid ülesandeid. Mõned nendest keskasutustest saavad abistada ka Euroopa uurimismääruste administratiivsel edastamisel ja vastuvõtmisel ning ainult väike hulk liikmesriike nõuab, et kõik sissetulevad Euroopa uurimismäärused saadetaks neile keskasutuste kaudu. Mõnel juhul teavitati mitmest keskasutusest. Mõnes liikmesriigis saavad asutused või ametiisikud abi pakkuda, isegi kui neist kui keskasutustest ei ole ametlikult teavitatud.

Mõned liikmesriigid andsid oma määratud keskasutustele lisavolitusi (nt andes neile kohustuse teha eelkontrolle kõigi vajalike dokumentide laekumise kohta või keelduda teatud tingimustel Euroopa uurimismääruse täitmisest). Peaaegu kõik liikmesriigid rakendasid seda sätet nõuetekohaselt.

3.2.Euroopa uurimismääruse mõiste ja kohaldamisala ning menetluste liigid, mille puhul selle saab koostada

3.2.1.Euroopa uurimismääruse mõiste (artikkel 1)

Kõik liikmesriigid võtsid üle artikli 1 lõike 1, milles määratletakse Euroopa uurimismäärus kui õigusasutuse otsus, mis on tehtud selleks, et teha üks või mitu konkreetset uurimistoimingut teises liikmesriigis eesmärgiga hankida tõendeid. Põhjenduses 25 on täpsustatud, et direktiivis sätestatakse eeskirjad, millega reguleeritakse kriminaalmenetluse kõigis etappides, sealhulgas kohtumenetluse etapis, uurimistoimingu tegemist. Üksikutes liikmesriikides võib Euroopa uurimismääruse koostada ka kohtulahendi või karistuse täideviimise ajal. Ühes liikmesriigis on täpsustatud, et Euroopa uurimismääruse võib koostada ka menetluslike lisameetmete tarbeks.

Mõned liikmesriigid ei viidanud oma ülevõtmissätetes konkreetselt kahtlustatava või süüdistatava või tema nimel tegutseva juristi õigusele taotleda Euroopa uurimismääruse koostamist (artikli 1 lõige 3), kuid see võib tuleneda sellest, et kõnealuse õiguse tagab juba riigi kriminaalmenetlus.

Valdav enamik liikmesriike ei viidanud oma ülevõtmissätetes konkreetselt põhiõigustele ja õiguste üldpõhimõtetele (artikli 1 lõige 4). Siiski viitasid mõned liikmesriigid Euroopa Liidu põhiõiguste hartale, riiklikule põhiseadusele või Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonile. Siiski on enamik liikmesriike selgelt sätestanud, et põhiõiguste austamisega seotud rikkumine on artikli 11 lõike 1 punkti f kohane keeldumise alus.

3.2.2.Kohaldamisala (artikkel 3)

Direktiivi artiklis 3 on öeldud, et Euroopa uurimismääruse kohaldamisala hõlmab kõiki uurimistoiminguid, välja arvatud ühise uurimisrühma loomine ja sellise rühma raames tõendite kogumine. Põhjendustes 9 ja 34 on täpsustatud, et direktiivi ei tuleks kohaldada Schengeni lepingu rakendamise konventsioonis osutatud piiriülese jälgimise ega konfiskeerimiseks võetavate kriminaalasja tagamise meetmete suhtes.