KOMISJONI TEATIS

Juhenddokument ELi liikmesriikide võetavate meetmete kohta juhul, kui on kahtlusi ELi imporditud, CITESis loetletud liikidesse kuuluva puidu õiguspärasuses

(2018/C 376/01)

ELi LIIKMESRIIKIDE VÕETAVAD MEETMED JUHUL, KUI ON KAHTLUSI ELi IMPORDITUD, CITESis LOETLETUD LIIKIDESSE KUULUVA PUIDU ÕIGUSPÄRASUSES

Käesoleva teatise eesmärk on anda ELi liikmesriikide pädevatele asutustele juhiseid ELi looduslike liikidega kauplemise määruste (1) rakendamise kohta olukordades, kus ELi imporditakse ekspordiriigi ametiasutuste väljastatud ekspordiloaga puitu, mis on looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) kohaselt loetletud ohustatud liigist, kuid mille puhul esineb kahtlus, et puit ei ole üles töötatud kooskõlas ülestöötamisriigis kohaldatavate õigusnormidega.

1. Taustteave

Vastavalt ELi looduslike liikidega kauplemise määrustele võivad ELi liikmesriikide CITESi korraldusasutused välja anda CITESi impordiloa ainult siis, kui ekspordiriik on ekspordiloa väljastanud kooskõlas CITESiga (2). See eeldab muu hulgas, et ekspordiriik on „veendunud, et isendi omandamisel pole rikutud selle riigi loomastiku ja taimestiku kaitse seadusi (3).“

Määruse (EÜ) nr 865/2006 (mida on muudetud komisjoni määrusega (EL) 2015/870) (4) artikli 7 lõikes 6 on sätestatud: „Kolmandate riikide välja antud ekspordiload ja reekspordisertifikaadid tunnistatakse vastuvõetavaks üksnes juhul, kui asjaomase kolmanda riigi pädev asutus esitab taotluse korral rahuldava teabe selle kohta, et isendid on saadud kooskõlas asjaomaste liikide kaitset käsitlevate õigusaktidega.“

Määruse (EÜ) nr 865/2006 artikli 7 lõiget 6 kohaldatakse kõikide isendite suhtes, mille kohta tuleb välja anda ekspordilitsents vastavalt määrusele (EÜ) nr 338/97, kuid see on eriti asjakohane puuliikide puhul. Hiljutistest näidetest ilmneb, et ELi liikmesriigid seisavad silmitsi olukordadega, kus nad peavad läbi vaatama impordilubade taotlusi CITESis loetletud puidu kohta, mille puhul on tõsiseid kahtlusi saadetise seadusliku päritolu suhtes. Saadetistega on kaasas ekspordiriigi väljastatud kehtiv ekspordiluba, mis peaks põhimõtteliselt tagama, et ekspordiriik on kontrollinud puidu seaduslikku päritolu. Eri allikatest pärit teave võib siiski seada kahtluse alla nende seadusliku päritolu ja asjaolu, kas ekspordiriik on nõuetekohaselt kontrollinud, et isendite omandamisel ei ole rikutud asjaomase riigi loomastiku ja taimestiku kaitset käsitlevaid seadusi.

Sellises olukorras on oluline, et ELi liikmesriigid oleksid oma lähenemisviisis järjepidevad ja kontrolliksid toodete seaduslikku päritolu ühtviisi põhjalikult, mis lõppkokkuvõttes võib tuua kaasa impordilubade väljastamisest keeldumise. ELi liikmesriikide vahel tuleks tagada kooskõla käesoleva juhenddokumendi abil, milles käsitletakse komisjoni määruse (EÜ) nr 865/2006 artikli 7 lõike 6 tõlgendamist. ELi liikmesriike kutsutakse üles kasutama allpool loetletud elemente iga juhtumi puhul eraldi ja viisil, mis on proportsionaalne iga olukorraga, mida nad peavad käsitlema.

2. Dokumendi staatus

Käesoleva juhenddokumendi koostasid komisjoni töötajad ning selle projekti on heaks kiitnud looduslike looma- ja taimeliikidega kauplemise komitee, mis on asutatud määruse (EÜ) nr 338/97 artikli 18 alusel, ning seega liikmesriikide pädevad asutused.

Juhenddokumendi eesmärk on abistada riikide ametiasutusi määruse (EÜ) nr 338/97 kohaldamisel. See ei ole õiguslikult siduv, selle ainus eesmärk on anda teavet määruse (EÜ) nr 865/2006 teatavate aspektide kohta ning meetmete kohta, mida peetakse parimaks tavaks. Sellega ei asendata, täiendata ega muudeta käesoleva dokumendi 1. jaos osutatud kohaldatavate liidu õigusaktide sätteid, mis jäävad kohaldatavaks õiguslikuks aluseks. Juhenddokumenti ei tohiks vaadelda eraldi; seda peab kasutama koos õigusaktidega, mitte eraldiseisva allikana. ELi õiguse siduva tõlgendamise pädevus on ainult Euroopa Liidu Kohtul.

Komisjon avaldab dokumendi elektrooniliselt ja selle võivad avaldada ka ELi liikmesriigid. Looduslike looma- ja taimeliikidega kauplemise komitee vaatab selle läbi 2021. aastal.

3. Juhised määruse (EÜ) nr 865/2006 artikli 7 lõike 6 tõlgendamiseks

Liidu õigusakte tuleb tõlgendada kooskõlas nende eesmärkidega. Määruse (EÜ) nr 338/97 artiklis 1 on sätestatud, et määruse eesmärk on „kaitsta looduslikke looma- ja taimeliike ning tagada nende säilimine sel teel, et reguleeritakse nendega kauplemist“. Seetõttu tuleb määruse sätteid käsitada kooskõlas nimetatud eesmärgiga.

Lisaks on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 191 lõikes 2 sätestatud, et Euroopa Liidu keskkonnapoliitika rajaneb ettevaatusprintsiibil. See tähendab, et juhul kui tegevus või poliitika võib põhjustada tõsist või pöördumatut kahju üldsusele või keskkonnale, ei tohiks täieliku teadusliku kindluse puudumist kasutada sellist kahju vältivate kulutasuvate meetmete edasilükkamiseks. Selle põhimõtte eesmärk on tagada selliste riskide esinemise puhul kõrgetasemeline keskkonnakaitse ennetavate otsuste vastuvõtmise kaudu.

Vastavalt Euroopa Liidu Kohtu järjepidevale praktikale kohaldatakse ettevaatusprintsiipi muu hulgas liidu keskkonnaõigustiku tõlgendamisel ja kohaldamisel, järelikult ka määruse (EÜ) nr 338/97 tõlgendamisel ja kohaldamisel. ELi liikmesriigid peaksid kohaldama ettevaatusprintsiipi määruse (EÜ) nr 338/97 kohase kaalutlusõiguse teostamisel.

Vastavalt määruse (EÜ) nr 865/2006 artikli 7 lõikele 6 peavad liikmesriikide CITESi asutused tegema CITESi isendite impordi taotluse saamise korral otsuse selle kohta, kas on vaja konsulteerida ekspordiriigiga. Artikli 7 lõikes 6 ei nõuta, et nad konsulteeriksid ekspordiriigiga süstemaatiliselt. On soovitatav, et ELi liikmesriigid kasutaksid riskipõhist lähenemisviisi, et otsustada, kas nad peaksid selle riigiga igal üksikjuhul teataval konkreetsel juhul konsulteerima.

a) Milliseid elemente peaksid ELi liikmesriigid kaaluma, et otsustada, kas ekspordiriigiga on vaja konsulteerida?

ELi liikmesriike kutsutakse üles kaaluma järgmisi elemente:

— Kas seoses CITESi rakendamisega on ekspordiriigi kohta teavet, millest ilmneb, et see riik pruugi läbi viia piisavaid kontrolle, et tagada saadetise õiguspärasus (näiteks kas CITESi alaline komitee on riigile esitanud konkreetsed soovitused või vastavusmeetmed või kas ELi puidumääruse (5) alusel nõutaks sarnasel juhul täiendavat kontrollimist kooskõlas asjaomase juhenddokumendiga) (6)?

— Kas on olemas usaldusväärsetest allikatest pärit teavet, mis näib viitavat, et puidusaadetise päritolu ei ole seaduslik?

— Kas on märke sellest, et mõni tarneahela ettevõtja on seotud ebaseadusliku metsaraiega?

— Kui keerukas on tarneahel? Kui keeruline on kindlaks teha puidu raieallikat?

— Kas riigis valitseb suur korruptsioonioht?

Kui eespool nimetatud elementide kontrollimisel kogutud teave tekitab tõsiseid kahtlusi selle kohta, et saadetise omandamisel rikuti ekspordiriigi asjakohaste liikide kaitset käsitlevaid õigusakte, on soovitatav, et ELi liikmesriik võtaks ühendust ekspordiriigi CITESi korraldusasutusega (teavitades ka selle riigi CITESi teaduslikku ametiasutust ning olemasolu korral selle FLEGT (7)-litsentse väljastavat ametiasutust/asutusi ja FLEGTi või metsamajandusameti kontaktpunkte). Märkimisväärsete viivituste (8) korral tuleb tulevast importijat sellisest konsulteerimisest teavitada.

b) Missugust teavet tuleks ekspordiriigilt küsida?

ELi liikmesriikidel soovitatakse kaaluda järgmise kontroll-lehe kasutuselevõttu, et otsustada ekspordiriigile esitatavate küsimuste üle:

— Selleks et väljastada CITESi II lisas loetletud puiduliikide jaoks ekspordiluba, peab ekspordiriik olema veendunud, et asjaomane puit on üles töötatud kooskõlas loomastiku ja taimestiku kaitset käsitlevate õigusaktidega. Milliseid looma- ja taimekaitsealaseid õigusakte kohaldatakse ekspordiloaga hõlmatud toodete suhtes?

— Milline süsteem on kehtestatud kõnealuste õigusaktide järgimise kontrollimiseks? Kuidas seda süsteemi rakendati asjaomase ekspordiloaga hõlmatud saadetise puhul? Milliseid dokumente väljastati ja milliseid kontrolle tehti selleks, et tagada õiguspärasuse kontrollimise nõuete järgimine?

— Kas kõik tarneahelas osalevad ettevõtjad on alates ülestöötamisest kuni ELi eksportimise etapini kindlaks tehtud (ülestöötamine, transport, esimene müük ja edasimüügid, esmane ja teisene töötlemine, eksport)? Kuidas tagati saadetise jälgitavus kogu tarneahelas, et kontrollida, kas ekspordiloas nimetatud isendid vastavad ülestöötatud isenditele?

Vajaduse korral võivad ELi liikmesriigid soovitada ekspordiriikidel esitada ka järgmist konkreetset teavet, kuna kogemused on näidanud, et sellised elemendid on sageli olulised, et nõuetekohaselt hinnata puidusaadetise õiguspärasust:

— eksportiva äriühingu täielik nimi ja aadress;

— puidu geograafiline päritolu (piirkond, asukoht, mille suhtes kontsessioon kehtib, ja asjakohased üksikasjad);

— aasta, mil eksporditav puit üles töötati, ja tõend selle kohta, et asjaomane puit on eksporditud vastava aasta kvoodi alusel (CITESi ekspordikvoodi või riikliku ülestöötamiskvoodi olemasolu korral);

— teave majandamiskava, raieloa(-lubade) ja raielitsentsi(de) kohta ning mis tahes muu asjakohane teave, olenevalt ekspordiriigi kehtivatest õigusaktidest;

— teave raiealade kohta (nt puude kasvukohad ja puude arv), kust puit pärineb;

— teave jälgitavuse kohta langetamiskohast kuni töötlemis- või ekspordikohani.

c) Millistel tingimustel võib ekspordiriikidelt saadud teavet pidada rahuldavaks?

ELi impordiliikmesriik peaks kaaluma ekspordiriigi CITESi korraldusasutuse vastust eespool nimetatud küsimustele, et hinnata, kas see esitab järjepidevat ja usaldusväärset teavet, mis annab piisava tagatise selle kohta, et saadetises sisalduv puit on saadud kooskõlas ekspordiriigi loomastiku ja taimestiku kaitse suhtes kohaldatavate õigusaktidega. Kui need tingimused on täidetud ja on põhjust olla kindel, et esitatud dokumendid on kehtivad ja kontrollitavad, tuleks teavet pidada rahuldavaks ja anda impordiluba.

Kui esitatud teavet peetakse ebapiisavaks või kui sellest on puudu olulised elemendid, on ELi liikmesriikidel soovitatav võtta ühendust ekspordiriigiga, et nõuda puuduvaid andmeid.

Kui taotletud teabe saamiseks tehtud püüdlustest olenemata ei ole ekspordiriigi poolt eespool nimetatud küsimustele antud vastused endiselt piisavad järeldamaks, et isendid on saadud kooskõlas asjaomaste liikide kaitset käsitlevate õigusaktidega, või kui vastust ei ole antud, ei tohiks liikmesriigid asjaomast impordiluba väljastada vastavalt määruse (EÜ) nr 865/2006 (9) artikli 7 lõikele 6.

Nende ekspordiriikide puhul, kes on sõlminud ELiga FLEGTi vabatahtliku partnerluslepingu, mille kohaselt antakse kõnealuse riigi eksporditavate puidusaadetiste jaoks välja FLEGT-litsentse, võib juhtuda, et riikliku litsentsisüsteemi raames nõutakse CITESis loetletud puidu saadetiste jaoks nii CITESi ekspordiluba kui ka FLEGT-litsentsi (10). FLEGT-litsents annab täiendava kindluse saadetise seadusliku päritolu kohta. Sellistel juhtudel võib korraldusasutus küsida teavet ka ekspordiriigi asjaomaselt FLEGT-litsentse väljastavalt asutuselt. Samuti on soovitatav, et kui CITESis loetletud puidu puhul deklareeritakse FLEGT-litsents, teatataks sellest importivas ELi liikmesriigis FLEGTi valdkonna eest vastutavatele pädevale asutusele (11).

d) Milliseid lisameetmeid võib võtta, et tagada liikmesriikide vahel samal tasemel kontroll?

Liikmesriike kutsutakse üles jagama teiste ELi liikmesriikide ja komisjoniga teavet juhtude kohta, kus neil ei olnud võimalik impordiluba väljastada, sest ekspordiriikidelt ei saadud rahuldavat vastust eespool nimetatud küsimustele.

Selleks et tagada ELi tasandil ühtne lähenemisviis, tuleks sellele teemale juhtida pädevate CITESi korraldusasutuste ekspertide rühma tähelepanu, kui seda peetakse vajalikuks. Selle põhjal võib eksperdirühm soovitada, et:

i. komisjon võtab ühendust asjaomase ekspordiriigiga, et teatada käsitletava liigi ekspordi õiguspärasusest ning nõuda selgitusi nende asjaolude kohta, mis tingisid loa andmisest keeldumise;

ii. konkreetsete liikide või riikide kombinatsioonide puhul peatatakse import kõikidesse ELi liikmesriikidesse, kui ekspordiriigi poolt komisjoni taotluse alusel esitatud teavet peetakse ebapiisavaks. Seda võib teha määruse (EÜ) nr 338/97 artikli 4 lõike 6 alusel, milles on sätestatud: „Konsulteerinud asjaomaste päritoluriikidega, toimides vastavalt artikli 18 lõikes 2 osutatud regulatiivkomitee menetlusele ning võttes arvesse teadusliku järelevalverühma arvamust, võib komisjon kehtestada ühendusse sissetoomisel üldisi piiranguid või piiranguid teatavate päritolumaade suhtes.“;

iii. EL juhib CITESi vastavusmenetluse osana sellele teemale CITESi sekretariaadi ja CITESi alalise komitee tähelepanu (12).

4. Seos ELi puidumäärusega

Eespool soovitatud meetmed on eriti olulised alates sellest, kui 2013. aastal jõustus ELi puidumäärus, (13) millega keelatakse ebaseaduslikult ülestöötatud puidu viimine ELi turule. Käesoleva dokumendi lisas on esitatud täiendavat teavet õiguspärasuse kontrollimise kohta ELi puidumääruse alusel ning eelkõige nimetatud määruse artikli 2 punktis h esitatud „kohaldatavate õigusaktide“ määratlus.

CITESis loetletud puiduliikide suhtes kohaldatavad erieeskirjad on sätestatud ELi puidumääruse artiklis 3: „Puit, mis on saadud määruse (EÜ) nr 338/97 A, B ja C lisas loetletud liikidest ja mis vastab kõnealuses määruses sätestatud nõuetele ja selle rakendussätetele, loetakse käesoleva määruse kohaldamisel seaduslikult üles töötatud puiduks.“ Selle eelduse aluseks on, et – nagu eespool kirjeldatud – CITESis on sätestatud, et selle osalised saavad anda ekspordiloa üksnes seal, kus liik on üles töötatud, muu hulgas kooskõlas ekspordiriigi asjakohaste riigisiseste õigusaktidega.

Sellega seoses soovitatakse iga ELi liikmesriigi puhul, et CITESi korraldusasutus ühelt poolt ning ELi puidumääruse ja FLEGTi (14) määruste rakendamise eest vastutavad pädevad asutused teiselt poolt teeksid koostööd (eelkõige teabevahetuse kaudu), et tagada asjakohaste õigusaktide järjepidev rakendamine asjaomases liikmesriigis. Juhul kui ELi liikmesriigi CITESi korraldusasutus kahtleb puidusaadetiste õiguspärasuses, peaks ta sellest teavitama oma partnerit, kes vastutab ELi puidumääruse ja FLEGTi määruse rakendamise eest, ning vajaduse korral puidukontrolli eest vastutavaid täitevasutusi. ELi puidumääruse ja FLEGTi määruste eest vastutavad pädevad asutused peaksid samuti teavitama CITESi partnereid juhtudest, kus nad saavad teavet, mis on või võib olla seotud CITESis loetletud liikidega.

Selleks et aidata liikmesriikidel ELi puidumäärust rakendada, lõi komisjon ELi puidumääruse kohaldamise eest vastutavate pädevate asutuste jaoks turvalise platvormi puidumäärusega seotud küsimuste jagamiseks (15). Komisjon võib anda sellele platvormile juurdepääsu ka CITESi korraldusasutustele, et aidata kõigil asjaomastel asutustel jagada ELi imporditud puittoodete õiguspärasust käsitlevat teavet. Komisjon on koostöös liikmesriikidega välja töötanud juhenddokumendi, et käsitleda ELi puidumääruse rakendamisega seotud küsimusi (16). Juhenddokument on esitatud komisjoni veebisaidil koos muude teabeallikatega, näiteks tutvustusega ELi puidumääruse rakendamise ja täitmise seisukohast oluliste arengusuundade kohta.

On olemas ka muid vahendeid, et saada teavet teatavate ekspordiriikide õigusraamistike kohta (17). Kõnealuste raamistike kohaldamisala võib olla laiem kui CITESis (IV artiklis) esitatud õiguspärasuse määratlus, st „selle riigi loomastiku ja taimestiku kaitse seadused“.

(1) Nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (ELT L 61, 3.3.1997, lk 1) ning selle rakendusmäärused, eelkõige järgmised: komisjoni 4. mai 2006. aasta määrus (EÜ) nr 865/2006, millega kehtestatakse looduslike looma- ja taimeliikide kaitset nendega kauplemise reguleerimise teel käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 338/97 üksikasjalikud rakenduseeskirjad (ELT L 166, 19.6.2006, lk 1); komisjoni 23. augusti 2012. aasta rakendusmäärus (EL) nr 792/2012, millega nähakse ette nõukogu määruses (EÜ) nr 338/97 (looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel) sätestatud lubade, sertifikaatide ja muude dokumentide kujundust käsitlevad eeskirjad ning muudetakse komisjoni määrust (EÜ) nr 865/2006 (ELT L 242, 7.9.2012, lk 13); ja komisjoni 19. oktoobri 2017. aasta rakendusmäärus (EL) 2017/1915, millega peatatakse teatavate looduslike looma- ja taimeliikide isendite sissetoomine Euroopa Liitu (ELT L 271, 20.10.2017, lk 7).

(2) Vt määruse (EÜ) nr 338/97 artikli 4 lõike 2 punkti c, mida kohaldatakse kõnealuse määruse B lisas loetletud liikide suhtes.

(3) Vt ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) IV artikli lõike 2 punkt b, mida kohaldatakse konventsiooni II lisas loetletud liikide suhtes.

(4) Komisjoni 5. juuni 2015. aasta määrus (EL) 2015/870, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 865/2006 (millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 338/97 üksikasjalikud rakenduseeskirjad) seoses looduslike looma- ja taimeliikidega kauplemisega (ELT L 142, 6.6.2015, lk 3).

(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 995/2010, milles sätestatakse puitu ja puittooteid turule laskvate ettevõtjate kohustused (ELT L 295, 12.11.2010, lk 23).

(6) Komisjoni 12.2.2016 teatis C(2016) 755 final – ELi puidumäärust käsitlev juhenddokument, http://ec.europa.eu/environment/forests/timber_regulation.htm.

(7) Metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahaldus ja puidukaubandus (FLEGT), mis põhineb komisjoni teatisel „Metsaõigusnormide täitmise järelevalve, metsahaldus ja puidukaubandus: ettepanek ELi tegevuskava kohta“ (COM(2003) 251) ja nõukogu 20. detsembri 2005. aasta määrusel (EÜ) nr 2173/2005 FLEGT-litsentsimissüsteemi kehtestamise kohta puidu impordi suhtes Euroopa Ühendusse (ELT L 347, 30.12.2005, lk 1).

(8) Vt määruse (EÜ) nr 865/2006 artikli 8 lõiget 3.

(9) Vastavalt määruse (EÜ) nr 865/2006 artikli 4 lõike 1 punktile e, artikli 4 lõike 2 punktile c ja artikli 4 lõike 2 punktile a võivad liikmesriigid impordiloa väljastamisest ka keelduda.

(10) Nii toimitakse praegu Indoneesia puhul, kus CITESis loetletud liikide puidu suhtes kehtib ka Indoneesia puidu õiguspärasuse kontrollimise süsteem ja kus sellise puidu eksportimiseks on vajalik kehtiv V-Legal’i dokument või FLEGT-litsents.

(11) Kooskõlas komisjoni teatisega – Tollikontrolli ja FLEGTi hõlmavad rakendussuunised – Üldkokkuvõte (ELT C 389, 4.11.2014, lk 2).

(12) CITESi vastavusmenetluste kohta vt konverentsi resolutsiooni 14.3.

(13) Määrus (EL) nr 995/2010.

(14) Määrus (EÜ) nr 2173/2005.

(15) http://capacity4dev.ec.europa.eu/eutr-competent-authorities/dashboard

(16) Vt joonealune märkus 7.

(17) Vt näiteks http://gftn.panda.org/?202483/Framework-for-Assessing-Legality-of-Forestry-Operations-Timber-Processing-and-Trade. Sellelt veebisaidilt leiab teavet metsandustegevuse, puidutöötlemise ja puidukaubanduse õiguspärasuse hindamise ühise raamistiku kohta (tuntud ka kui ühine õiguspärasuse raamistik), st valitsusväliste organisatsioonide WWF/GFTN ning TRAFFIC väljatöötatud kontrollnimekirja kohta, mis võimaldab valitsustel ja ettevõtjatel õppida tundma ja mõista õigus- ja haldusnormide, haldusringkirjade ning lepinguliste kohustuste asjaomaseid aspekte, mis mõjutavad metsandustegevust, puidu töötlemist ja kauplemist mitmes riigis (Brasiilia, Kamerun, Kesk-Aafrika Vabariik, Hiina, Colombia, Kongo Demokraatlik Vabariik, Gabon, India, Indoneesia, Laos, Malaisia, Myanmar, Peruu, Kongo Vabariik, Venemaa ja Vietnam).