Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (1) juhtumi AT.40346 – SSA võlakirjad kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(2021/C 418/10)

1. Otsuse eelnõus tuvastatakse ELi toimimise lepingu artikli 101 ja EMP lepingu artikli 53 rikkumine seoses järgmise nelja ettevõtja tegevusega USA dollarites emiteeritud riigiüleste emitentide võlakirjade, riigivõlakirjade ja agentuurivõlakirjade (edaspidi „SSA võlakirjad“) turgudel: nimelt Bank of America Merrill Lynch (edaspidi „BAML“), Crédit Agricole, Credit Suisse ja Deutsche Bank (edaspidi koos „pooled“) (2) .

2. Juhtum algatati pärast seda, kui Deutsche Bank esitas 4. augustil 2015 trahvide eest kaitse saamise taotluse. 4. detsembril 2015 tagas komisjon ettevõtjale Deutsche Bank tingimusliku kaitse trahvide eest.

3. 20. detsembri 2018. aasta otsusega algatas komisjon Deutsche Banki, Credit Suisse’i, Crédit Agricole’i ja BAMLi suhtes määruse 773/2004 (3) artikli 2 lõike 1 kohase menetluse.

4. 20. detsembril 2018 esitas komisjon poolte vastu vastuväited. Vastuväidetest teatati pooltele 21. detsembril 2018.

5. Juurdepääs toimikule elektroonilise andmekandja kaudu anti 21. detsembrist 2018 kuni 3. jaanuarini 2019 ning konkurentsi peadirektoraadi ruumides 15.–22. jaanuarini 2019. Mõned Crédit Agricole’i esitatud andmed avalikustati teistele pooltele läbirääkimistega avalikustamismenetluse käigus, mis toimus 7.–14. veebruaril 2019 (4). Ühtegi kaebust seoses toimikule juurdepääsuga ärakuulamise eest vastutavale ametnikule ei esitatud.

6. Konkurentsi peadirektoraat andis esialgu kõigile pooltele vastuväidetele vastamiseks kaheksanädalase tähtaja. Pärast teatavate poolte taotlust pikendas konkurentsi peadirektoraat BAMLi tähtaega 28. märtsini 2019 ning Crédit Agricole’i ja Credit Suisse’i tähtaega 29. märtsini 2019. Ärakuulamise eest vastutav ametnik ei saanud ühtegi täiendava pikendamise taotlust.

7. 2019. aasta veebruaris saatis konkurentsi peadirektoraat pärast BAMLilt ja Crédit Agricole’ilt saadud täiendavate selgituste taotlusi kõigile pooltele kirjad, milles esitas mõned täiendavad üksikasjad komisjoni kavandatud trahvide arvutamise metoodika kohta, eelkõige seoses asendusväärtusega, mida komisjon kasutas müügiväärtuse puhul.

8. Kõik pooled vastasid kirjale ettenähtud tähtaja jooksul. Oma vastustes vastuväidetele märkisid BAML, Crédit Agricole ja Credit Suisse (edaspidi „vaidlustanud pooled“) kõik vajadust lisateabe järele trahvide arvutamise meetodi kohta. 3. juulil 2019 saatis Crédit Agricole konkurentsi peadirektoraadile kirja, täiendades sellega oma vastust vastuväidetele seoses trahvidega.

9. Kõik pooled osalesid 10. ja 11. juulil 2019 toimunud suulisel ärakuulamisel.

10. Pärast 10. juuli 2019. aasta otsust Icapi kohtuasjas (5) saatis BAML 2019. aasta septembris ja oktoobris ärakuulamise eest vastutavale ametnikule täiendavad kirjalikud seisukohad, paludes ärakuulamise eest vastutaval ametnikul teha konkurentsi peadirektoraadile ülesandeks teavitada oma kavandatud karistusmetoodikast BAMLi ja võimaldada tal esitada oma seisukohad selle metoodika kohta enne käesoleva juhtumi kohta lõpliku otsuse tegemist (6) .

11. 2019. aasta novembris vastas ärakuulamise eest vastutav ametnik BAMLile, märkides, et nende taotlus avaldada lisateavet kavandatud trahvide arvutamise metoodika kohta võeti teadmiseks. Ärakuulamise eest vastutav ametnik märkis siiski, et otsus 2011/695/EL, milles on ammendavalt sätestatud ärakuulamise eest vastutava ametniku pädevus, ei anna talle õigust võtta vastu otsust, millega nõutakse kavandatud metoodika täiendavate üksikasjade teatavakstegemist.

12. 2020. aasta novembris saatis juhtiv asepresident ja konkurentsivolinik Vestager kõigile pooltele kirja, milles esitas trahvide arvutamise metoodika täiendavad üksikasjad, pöörates erilist tähelepanu personaliseeritud arvutustele ning iga poole müügiväärtuse kavandatud asendusväärtuse tulemustele (7) (trahve käsitlev kiri).

13. Konkurentsi peadirektoraat vastas sellele taotlusele 2020. aasta detsembris ja kolm vaidlustanud poolt tegid seda 2021. aasta jaanuaris. Viimased väitsid muu hulgas, et nende kaitseõigusi kahjustati, kuna trahve käsitleva kirjaga edastatud teave oleks tulnud lisada vastuväidetesse, ja palusid, et neid kuulataks selles küsimuses suuliselt ära kas ärakuulamisel (BAML) või muus vormis (Credit Suisse, Crédit Agricole (8)).

14. Nagu otsuse eelnõus väidetakse, toetab Üldkohus kohtuasjas Campine tehtud otsuses (9) seisukohta, et vastuväidete staadiumis ei olnud komisjon kohustatud tegema lõplikku otsust trahvide summa kindlaksmääramise lõpliku meetodi kohta, mida ta kavatses kohaldada, ning et trahvide määramise meetodi kohta võib täiendavaid selgitusi anda tõepoolest pigem kirja teel kui täiendavate vastuväidete vormis.

15. Arvestades, et õigus suulisele ärakuulamisele ei ole põhiõigus, kui seisukohti saab tõhusalt esitada kirjalikult (10), ning arvestades, et määruse 773/2004 artikkel 12 näeb ette õiguse suulisele ärakuulamisele alles pärast vastuväidete esitamist, ei olnud teine suuline ärakuulamine järelikult õiguslikult nõutav.

16. Vastuväidetega võrreldes on otsuse eelnõus i) jäädud rikkumise lühema kestuse juurde kahe poole puhul ja ii) ei ole trahvi arvutamisel võetud enam arvesse raskendavat asjaolu, mis on seotud ühe poole poolse uurimise väidetava takistamisega.

17. Otsuse 2011/695/EL artikli 16 kohaselt kontrollis ärakuulamise eest vastutav ametnik, kas otsuse eelnõus käsitletakse ainult neid vastuväiteid, mille kohta on pooltel olnud võimalus esitada oma seisukohad, ja jõudis järeldusele, et nii see on.

18. Eespool toodut arvesse võttes leiab ärakuulamise eest vastutav ametnik, et kõnealuse juhtumi puhul on olnud tagatud menetlusosaliste menetlusõiguste tõhus kasutamine.

Brüssel, 27. aprill 2021. Wouter WILS

(1) Vastavalt Euroopa Komisjoni presidendi 13. oktoobri 2011. aasta otsuse 2011/695/EL (ärakuulamise eest vastutava ametniku ülesannete ja pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes (ELT L 275, 20.10.2011, lk 29; edaspidi „otsus 2011/695/EL“) artiklitele 16 ja 17.

(2) Vastavad juriidilised isikud on: Merrill Lynch International ja Bank of America Corporation; Crédit Agricole Corporate and Investment Bank ja Crédit Agricole SA; Credit Suisse Securities (Europe) Limited ja Credit Suisse Group AG; ning DB Group Services (UK) Limited, Deutsche Securities, Inc. ja Deutsche Bank AG.

(3) Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (ELT L 123, 27.4.2004, lk 18).

(4) Crédit Agricole oli enne vastuväidete vastuvõtmist esitanud ärakuulamise eest vastutavale ametnikule otsuse 2011/695/EL artikli 8 lõike 2 kohase taotluse, milles ta oli nende andmete teistele isikutele teatavakstegemise vastu. Esialgu nõustuti Crédit Agricole’i väitega, et tegemist oli tundliku teabega. Läbirääkimistega avalikustamismenetlus lahendas probleemi.

(5) Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 10. juuli 2019, komisjon vs. Icap jt, C-39/18 P, EU:C:2019:584. Selle kohtuotsuse punktis 34 märkis Euroopa Kohus, et kui komisjon kaldub kõrvale oma suunistest määruse (EÜ) nr 1/2003 artikli 23 lõike 2 punkti a kohaselt määratavate trahvide arvutamise meetodi kohta (ELT C 210, 1.9.2006, lk 2; edaspidi „trahvide arvutamise suunised“) ja „kohaldab muud meetodit, mis on spetsiaalselt kohandatud keelatud kokkuleppe täitmist hõlbustanud ettevõtjate olukorra eripärale, tuleb kaitseõigusi silmas pidades sellest meetodist puudutatud isikutele teada anda, et nad saaksid avaldada oma seisukoha asjaolude suhtes, millele komisjon kavatseb oma otsuses tugineda“.

(6) Samasuguse taotluse esitas konkurentsi peadirektoraadile 2019. aasta oktoobris Credit Suisse.

(7) Vastuväidetes märgiti, et kuigi komisjon „kavatseb kohaldada trahvide arvutamise suunistes sätestatud metoodikat“, kuna SSA võlakirjad ei too müügitulu selle tavapärases tähenduses, kohaldab komisjon trahvide kindlaksmääramise lähtealusena konkreetset asendusväärtust müüdud SSA võlakirjade aastapõhisel tinglikul väärtusel põhineva müügiväärtuse suhtes, mida on diskonteeritud teatava korrigeerimisteguriga.

(8) 2021. aasta märtsis saatis Crédit Agricole konkurentsi peadirektoraadile veel ühe kirja (mille koopia saadeti ärakuulamise eest vastutavale ametnikule), korrates oma taotlust, et „komisjon selgitaks oma trahvide arvutamise metoodikat käsitleva kirja staatust ja nõuaks, et austataks kõiki kaitseõigusi, andes pooltele võimaluse esitada suulisi märkusi“. Konkurentsi peadirektoraat vastas Crédit Agricole’ile, esitades ärakuulamise eest vastutava ametniku käesoleva aruande punktide 14 ja 15 sisuga sarnased selgitused.

(9) Kohtuotsus, Üldkohus, 7. november 2019, Campine ja Campine Recycling vs. komisjon, T-240/17, EU:T:219:778, punktid 355–360.

(10) Vt kohtuotsus, Euroopa Inimõiguste Kohus, 23. november 2006, Jussila vs. Soome (taotlus nr 73053/01), punktid 40–49; kohtuotsus, Euroopa Inimõiguste Kohus, 19. aprill 2007, Vilho Eskelinen & Ors vs. Soome (taotlus nr 63235/00), punktid 72–75; ning kohtuotsus, Euroopa Inimõiguste Kohus, 23. oktoober 2018, Produkcija Plus storitveno podjetje d.o.o.vs. Sloveenia (taotlus nr 47072/15), punkt 54; ning kohtuotsus, Euroopa Inimõiguste Kohus, 13. märts 2012, Bouygues Telecom vs. Prantsusmaa (taotlus nr 2324/08), punktid 69–71; ning ka kohtumäärus, Euroopa Kohus, 21. märts 2019, Troszczynski vs. Euroopa Parlament, C-462/18 P, EU:C:2019:239, punktid 52–55; kohtumäärus, Euroopa Kohus, 21. märts 2019, Gollnisch vs. Euroopa Parlament, C-330/18 P, EU:C:2019:240, punktid 60 ja 61; ning kohtuotsus, Üldkohus, 4. veebruar 2014, Syrian Lebanese Commercial Bank vs. nõukogu, liidetud kohtuasjad T-174/12 ja T-80/13, EU:T:2014:52, punkt 147; ning kohtujurist Wahli ettepanek kohtuasjas SKW Stahl- Metallurgie vs. komisjon, C-154/14 P, EU:C:2015:543, punktid 49 ja 58; kohtuotsus, Üldkohus, 8. mai 2019, Lucchini vs. komisjon, T-185/18, EU:T:2019:298, punkt 49; ja kohtuotsus, Üldkohus, 5. oktoober 2020, HeidelbergCement ja Schwenk Zement vs. komisjon, T-380/17, EU:T:2020:471, punkt 634.