ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
16.

on seisukohal, et määruse ettepanek vastab subsidiaarsuse põhimõttele (ELi lepingu artikkel 5). Kuigi subsidiaarsuse seisukohast on õige, et selle, kuidas kasutada taaskasutusele suunatud reovett, otsustavad igas liikmesriigis kohalikud veemajanduse eest vastutavad pädevad asutused, on ELi tasandi õigusakt siiski vajalik, arvestades ELi ühtse põllumajandustoodete turu olemust.
Euroopa tarbijakeskuste võrgustik aitab kasu saada liidu tarbijaõigustest, kui tarbijad ostavad kas internetis või reisides piiriüleselt kaupu ja teenuseid siseturul ja EMPs. Seda kolmekümnest keskusest koosnevat võrgustikku rahastatakse ühiselt liidu tarbijakaitseprogrammidest ja oma rohkem kui kümne tegevusaasta jooksul on see tõestanud oma lisaväärtust tarbijate ja kauplejate usalduse suurendamisel siseturu vastu. Võrgustik menetleb aastas üle 100 000 tarbijanõude ning jõuab ajakirjanduse ja veebipõhise teavitustegevuse kaudu miljonite kodanikeni. See on üks liidu kõige väärtuslikumatest kodanike abivõrgustikest ning enamikus selle keskustes on sisse seatud kontaktpunktid siseturu õigusaktide, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/123/EÜ (59) jaoks, ning selle tegevuse hinnangus rõhutatakse võrgustiku toimimise jätkamise tähtsust. Samuti kavatseb võrgustik välja töötada vastastikused kokkulepped kolmandata riikide sarnaste asutustega.

Programm peaks samuti toetama Euroopa tarbijakeskuste võrgustikku, mis aitab kasu saada liidu tarbijaõigustest, kui tarbijad ostavad kas internetis või reisides piiriüleselt kaupu ja teenuseid siseturul ja EMPs. Seda kolmekümnest keskusest koosnevat võrgustikku rahastatakse ühiselt liidu tarbijakaitseprogrammidest ja oma rohkem kui kümne tegevusaasta jooksul on see tõestanud oma lisaväärtust tarbijate ja kauplejate usalduse suurendamisel siseturu vastu. Võrgustik menetleb aastas üle 100 000 tarbijanõude ning jõuab ajakirjanduse ja veebipõhise teavitustegevuse kaudu miljonite kodanikeni. See on üks liidu kõige väärtuslikumatest kodanike abivõrgustikest ning enamikus selle keskustes on sisse seatud kontaktpunktid siseturu õigusaktide, näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/123/EÜ (59) jaoks, ning selle tegevuse hinnangus rõhutatakse võrgustiku toimimise jätkamise tähtsust. Euroopa tarbijakeskuste võrgustik võib anda ka olulist teavet väljakutsete ja probleemide kohta, millega tarbijad puutuvad kokku kohalikul tasandil ja mis on olulised liidu poliitika kujundamisel ja tarbijate huvide kaitsmisel. Seepärast peaks programm võimaldama luua ja edendada koostoimet tarbijate esindamisel kohalikul ja liidu tasandil, et tugevdada tarbijate huvide kaitset. Samuti kavatseb võrgustik välja töötada vastastikused kokkulepped kolmandata riikide sarnaste asutustega.
1.

juhib tähelepanu sellele, et patsientide piiriülene liikuvus on oluline poliitiline teema. 34 % ELi kodanikest peab tervist kõige olulisemaks poliitiliseks küsimuseks oma piirkonnas, see tähendab, et võrreldes 2015. aastaga on sellel seisukohal olevate inimeste arv kasvanud 8 protsendipunkti võrra ja võrreldes 2012. aastaga 10 protsendipunkti võrra.
Täpsemalt on kõigi selliste teenustega nagu internetipõhised vahendusteenused, internetipõhised otsingumootorid, operatsioonisüsteemid, sotsiaalvõrguteenused, videojagamisplatvormid, numbrivaba isikutevahelise side teenus, pilvandmetöötlusteenused ja internetireklaami teenused võimalik mõjutada nii paljusid lõpp- kui ka ärikasutajaid ning seega kaasneb nendega ebaõiglaste äritavade oht. Seepärast tuleks need teenused hõlmata põhiplatvormiteenuste määratlusse ja käesoleva määruse kohaldamisalasse. Internetipõhiseid vahendusteenuseid võidakse aktiivselt pakkuda ka finantsteenuste valdkonnas ning neid võidakse kasutada selliste teenuste osutamiseks või vahendamiseks, mille mitteammendav loetelu on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/1535 II lisas (1). Teatavatel asjaoludel peaks lõppkasutajate mõiste hõlmama kasutajaid, kes on tavamõistes küll ärikasutajad, kuid kes konkreetses olukorras ei kasuta põhiplatvormiteenuseid selleks, et pakkuda kaupu või teenuseid teistele lõppkasutajatele: näiteks ettevõtjad, kes tuginevad omadel eesmärkidel pilvandmetöötlusteenustele.

Täpsemalt on kõigi selliste teenustega nagu internetipõhised vahendusteenused, mis hõlmavad (veebipõhiseid) turge, tarkvara rakenduste poode, häälele reageerivaid virtuaalassistente ja platvorme, mis sisaldavad hääljuhitavate abiliste tehnoloogiaid ja veebipõhiseid vahendusteenuseid teistes sektorites nagu liikuvus, transport ja energia, samuti internetipõhised otsingumootorid, operatsioonisüsteemid, sotsiaalvõrguteenused, videojagamisplatvormid, numbrivaba isikutevahelise side teenus, pilvandmetöötlusteenused ja internetireklaami teenused võimalik mõjutada nii paljusid lõpp- kui ka ärikasutajaid ning seega kaasneb nendega ebaõiglaste äritavade oht. Seepärast tuleks need teenused hõlmata põhiplatvormiteenuste määratlusse ja käesoleva määruse kohaldamisalasse. Internetipõhiseid vahendusteenuseid võidakse aktiivselt pakkuda ka finantsteenuste valdkonnas ning neid võidakse kasutada selliste teenuste osutamiseks või vahendamiseks, mille mitteammendav loetelu on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/1535 II lisas (1). Teatavatel asjaoludel peaks lõppkasutajate mõiste hõlmama kasutajaid, kes on tavamõistes küll ärikasutajad, kuid kes konkreetses olukorras ei kasuta põhiplatvormiteenuseid selleks, et pakkuda kaupu või teenuseid teistele lõppkasutajatele: näiteks ettevõtjad, kes tuginevad omadel eesmärkidel pilvandmetöötlusteenustele.
49.

palub komisjonilt, et sotsiaalmajanduse tegevuskava rakendamiseks nähtaks ette vähemalt viis aastat ning et see sisaldaks eelhindamist ning iga-aastase hindamise ja järelhindamise mehhanisme, samuti mehhanisme uue kava koostamiseks pärast selle kava rakendamise lõppu;
4.

rõhutab, et kavandatud määrusel on suur mõju kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele, kes vastutavad 19 liikmesriigis 27st tervishoiu eest ning kellel on riigi kriisiks valmisolekus ja kriisiohjamises võtmeroll. Seetõttu on hädavajalik tagada, et kohaliku ja piirkondliku tasandi vajadused saaksid edastatud ja rahuldatud ning et ravimite ja meditsiinitehnoloogia nappusega tegelevate juhtrühmade ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste vahel toimuks teabevahetus;
34.

rõhutab, et liikmesriikidel on vaja leppida kokku ühises statistikaprotokollis, et võimaldada COVID-19 kriisi ja tulevaste pandeemiate mõju käsitlevate andmete võrreldavust. See protokoll tuleks töötada välja Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse ja Eurostati ühisel juhtimisel ning see võiks tugineda NUTS 2 tasandil esitatud andmetele, et lihtsustada poliitiliste meetmete võtmist Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel;
86.

see kriis on näidanud, et kõik meie planeedi inimesed on üksteisest sõltuvad ja oluline on mitte kaotada silmist tegelikke probleeme, tagades kohaliku ja ülemaailmse tasandi koostoime. Oleme õppinud, et meie ees on ülemaailmne kriis, mis nõuab ülemaailmset ja solidaarset reageerimist. See tähendab tihedamat rahvusvahelist koostööd, et aidata rahuldada ka vaesemate piirkondade vajadusi, takistades seeläbi viiruse vaba ringlust, mis kätkeb endas ohtlikumate mutatsioonide tekkimise ohtu. On saanud selgeks, et meie piirkondade ja linnade detsentraliseeritud koostöö on osutunud Euroopa rahvusvahelise koostöö üheks oluliseks vahendiks, et aidata kaasa kõige ebasoodsamas olukorras olevate piirkondade probleemide lahendamisele üldise ja kvaliteetse juurdepääsu tagamisel avalikele teenustele, mis on niivõrd vajalikud selleks, et saavutada lõppeesmärk väljuda üheskoos praegusest ülemaailmsest kriisist.
17.

hoiatab, et linna- ja maapiirkondades on miinimumpalgast sõltuvate inimeste arv väga erinev, ning rõhutab, et täitmaks nõudmist lähenemise kohta piisava miinimumpalga osas on vaja leida uuenduslikke lähenemisviise, et aidata kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel saada vajalikku rahastust oma eelarvetesse, mis on COVID-19 pandeemia tõttu tõsiselt laastatud;
27.

juhib tähelepanu haavatavate piirkondade, sealhulgas söetööstus- ja CO 2 -mahukate piirkondade ning äärepoolseimate piirkondade võetud kohustustele, mille eesmärk on saavutada CO 2 heite vähendamine 2040. aastaks. Seepärast palub komitee toetada nende piirkondade jõupingutusi, et kiirendada nende globaalsete muutuste strateegiate elluviimist, võimaldades neil muutuda katsealadeks testimaks raskusi, mis tuleb neil lahendada kõnealuse valdkonna eesmärkide saavutamiseks.
31.

nõuab, et ELi eelarves ja liikmesriikide eelarvetes oleks aastatel 2021–2027 piisavalt vahendeid raudteeinvesteeringute vajaduse katmiseks; võtab teadmiseks, et Kesk- ja Ida-Euroopa riigid on puutunud kokku vananenud raudteeveeremist või lausa selle puudumisest tulenevate probleemidega. Investeeringud on hädavajalikud, et tõsta raudtee konkurentsivõimet;
Selleks et liikmesriigid saaksid lisavahendid COVID-19 pandeemiaga seotud kriisi tagajärgede kõrvaldamiseks kiiresti kasutusele võtta ning teha praegusel programmitööperioodil ettevalmistusi majanduse taastamiseks rohelisel, digitaalsel ja vastupidaval viisil, on erandkorras põhjendatud vabastada liikmesriigid vajadusest täita eeltingimusi ning nõudeid tulemusreservi, tulemusraamistiku kohaldamise ja valdkondliku kontsentreerumise kohta, sealhulgas seoses ERFi puhul kestliku linnaarengu valdkonnale kehtestatud künnistega, ning nõudeid koostada lisavahendite kohta teavitamisstrateegia. Siiski on vaja, et liikmesriigid viiksid 31. detsembriks 2024 läbi vähemalt ühe hindamise, et hinnata lisavahendite tulemuslikkust, tõhusust ja mõju ning seda, kuidas need aitasid saavutada uut sihtotstarbelist valdkondlikku eesmärki. Et hõlbustada võrreldava teabe kättesaadavust liidu tasandil, julgustatakse liikmesriike kasutama komisjoni poolt kättesaadavaks tehtud programmi eriomaseid näitajaid. Lisaks peaksid liikmesriigid ja korraldusasutused teabe jagamise, teavitamise ja nähtavusega seotud kohustusi täites suurendama liidu kehtestatud erakorraliste meetmete ja vahendite nähtavust, eelkõige tagades, et võimalikud toetusesaajad, toetusesaajad, osalejad, lõplikud vahendite saajad ja üldsus on teadlikud lisavahendite olemasolust, mahust ja nende arvelt antavast lisatoetusest.

Selleks et liikmesriigid saaksid lisavahendid COVID-19 pandeemiaga seotud kriisi tagajärgede kõrvaldamiseks kiiresti kasutusele võtta ning teha praegusel programmitööperioodil ettevalmistusi majanduse taastamiseks rohelisel, digitaalsel ja vastupidaval viisil, on erandkorras põhjendatud vabastada liikmesriigid vajadusest täita eeltingimusi ning nõudeid tulemusreservi, tulemusraamistiku kohaldamise ja valdkondliku kontsentreerumise kohta, sealhulgas seoses ERFi puhul kestliku linnaarengu valdkonnale kehtestatud künnistega, ning nõudeid koostada lisavahendite kohta teavitamisstrateegia. Siiski on vaja, et liikmesriigid viiksid 31. detsembriks 2024 , või juhul, kui eelarveliste kulukohustuste täitmiseks eraldatakse ka 2023. ja 2024. aastal lisavahendeid, 31. detsembriks 2026, läbi vähemalt ühe hindamise, et hinnata lisavahendite tulemuslikkust, tõhusust ja mõju ning seda, kuidas need aitasid saavutada uut sihtotstarbelist valdkondlikku eesmärki. Et hõlbustada võrreldava teabe kättesaadavust liidu tasandil, julgustatakse liikmesriike kasutama komisjoni poolt kättesaadavaks tehtud programmi eriomaseid näitajaid. Lisaks peaksid liikmesriigid ja korraldusasutused teabe jagamise, teavitamise ja nähtavusega seotud kohustusi täites suurendama liidu kehtestatud erakorraliste meetmete ja vahendite nähtavust, eelkõige tagades, et võimalikud toetusesaajad, toetusesaajad, osalejad, lõplikud vahendite saajad ja üldsus on teadlikud lisavahendite olemasolust, mahust ja nende arvelt antavast lisatoetusest.
22.

on seisukohal, et kättesaadavast puhtast energiast on kasu kahe keskse väljakutse puhul: see peab olema konkurentsivõimelise hinnaga ja lihtsasti kättesaadav. Tehnoloogia areng vähendab hinnalõhet teiste energiaallikatega, samal ajal on omavalitsustel oluline roll kohase taristu arendamiseks vajalikule rahastamisele juurdepääsu hõlbustamisel. Seetõttu tuleb tagada kiire juurdepääs rahalisele toetusele nende kohalike ja piirkondlike omavalitsuste puhul, kes on pühendunud kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise meetmetele. Kliimapakt peaks aitama mõista kohalike ja piirkondlike omavalitsuste põhivajadusi erinevates oludes ning töötama nende kogemuste põhjal välja asjakohased vahendid ELi tasandi toetuse saamiseks. Selles kontekstis on komitee valmis tegema Euroopa Komisjoni ning omavalitsustega koostööd konkreetsete meetmete ja algatuste osas, et parandada puhtale energiale juurdepääsu kogu ELis;
Varasemad kogemused on näidanud, et kriisi ajal vähendatakse investeeringuid sageli järsult. Siiski on oluline toetada investeeringuid selles konkreetses olukorras, et kiirendada majanduse taastamist ja tugevdada majanduse pikaajalist kasvupotentsiaali. Investeerimine keskkonnasäästlikku ja digitehnoloogiasse, suutlikkusesse ja protsessidesse, mille eesmärk on aidata kaasa puhtale energiale üleminekule , suurendada hoonetesektori ja muude oluliste majandussektorite energiatõhusust , aitab tagada kestliku majanduskasvu ja luua töökohti . Samuti aitab see peamiste tarneahelate mitmekesistamise kaudu muuta liidu vastupidavamaks ja vähem sõltuvaks.

Varasemad kogemused on näidanud, et kriisi ajal vähendatakse investeeringuid , sh enamikku kohalike ja piirkondlike omavalitsuste avaliku sektori investeeringuid, sageli järsult ning see suurendab kahjulikku mõju majandusarengule ning majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele . Et jõuda Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkideni, kestliku ja solidaarse majanduskasvuni, tugevdada elanikele pakutavate põhiteenuste taristut ja aidata luua töökohti, on oluline taastada investeeringud projektidesse, mis põhinevad kestlikul arengul, elu- ja hariduse kvaliteedi parandamisel, teadmistepõhisel majandusel ning digipöördele ja puhtale energiale üleminekule kaasa aitamisel, eelkõige suurendades hoonetesektori energiatõhusust. Samuti aitavad need investeeringud peamiste tarneahelate mitmekesistamise kaudu muuta liidu vastupidavamaks ja vähem sõltuvaks.
33.

juhib tähelepanu vajadusele leida õige tasakaal teatamiskohustusest tuleneva töömahu ja teenuste direktiivi eesmärkide saavutamiseks vajaliku lisaväärtuse vahel, võttes arvesse, et enamikel kohalikel ja piirkondlikel eeskirjadel on ühtsele turule minimaalne mõju ja tõenäoliselt on need teenuste direktiivi nõuetega kooskõlas;
32.

pooldab asjaolu, et seadusandlik ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklil 175, mille keskmes on ühtekuuluvus, ning on seisukohal, et ettepanekus tuuakse selgelt välja selle Euroopa lisaväärtus ning et see on kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttega.
tunnustab Euroopa Komisjoni kavatsust võtta lisameetmeid heitevaba liikuvuse saavutamiseks. Tuleks kaaluda vähese heitega ja veelgi enam heitevabade alade ühtlustamist kogu Euroopas. Olles teadlik asjaolust, et saaste vähenemine liikumispiirangutega aladel COVID-19 pandeemia ajal on ajutine, on linnad juba võtnud meetmeid liikluse mõju vähendamiseks – nad on laiendanud kõnniteid, rajanud spetsiaalseid mikroliikuvuse radu, alandanud kiiruspiiranguid jne. Samuti on ilmnenud, et ühistranspordiettevõtjatele tuleks kiiresti eraldada (ELi) rahalisi vahendeid, et nad saaksid jätkata oma tegevust ja uuendada oma sõidukiparki vähem saastavate sõidukitega, ning et vältida üleminekut eramootorsõidukitele. Komitee rõhutab, et bensiini- ja diiselsõidukitele rangemate heitenormide kaalumisel ja kavandamisel tuleb arvesse võtta Euroopa tootjate konkurentsivõimet, ja nõuab samas tegevuskava sisepõlemismootorite kasutamise lõpetamiseks maanteeliikluses. Komitee tunnustab liikmesriike, piirkondi ja linnu, kes on juba määranud lõppkuupäeva sisepõlemismootoriga sõiduautode kasutamise lubamisele. Komitee on vastu sellise mootoriga sõidukite ostutoetustele. Komitee teeb muu hulgas ettepaneku edendada veelgi heitevabade sõidukite tehnoloogiat ja kiirendada investeeringuid Euroopa raudteevõrku muu hulgas kui ühte võimalikku elujõulisse alternatiivi pendeltöötajatele;
Komisjoni teatises „Euroopa 2030. aasta kliimaeesmärgi suurendamine“ (11) on rõhutatud, et heitkoguste vähendamine maanteetranspordisektoris ja hoonesektoris on eriline proovikivi. Seetõttu teatas komisjon, et heitkogustega kauplemist võiks järgnevalt laiendada maanteetranspordist ja hoonetest pärinevatele heitkogustele. Nende kahe uue sektori heitkogustega kauplemine võetaks kasutusele eraldi, kuid kõrvuti toimiva süsteemina. Sellega välditaks häireid hästitoimivas paiksete käitiste ja lennunduse heitkogustega kauplemise süsteemis. Uue süsteemiga kaasnevad täiendavad poliitikasuunad ja meetmed, mis kaitsevad liigse hinnamõju eest, kujundavad turuosaliste ootusi ja püüavad anda CO2 hinnasignaali kogu majandusele. Varasemad kogemused on näidanud, et uue turu väljaarendamine nõuab tõhusa seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi loomist. Selleks et tagada koostoime ja sidusus paikseid käitisi ja lennundust hõlmava ELi HKSi olemasoleva taristuga, on asjakohane luua heitkogustega kauplemise süsteem maanteetranspordisektori ja hoonesektori jaoks, muutes direktiivi 2003/87/EÜ.

Komisjoni teatises „Euroopa 2030. aasta kliimaeesmärgi suurendamine“ (12) on rõhutatud, et heitkoguste vähendamine maanteetranspordisektoris ja hoonesektoris on eriline proovikivi. Seetõttu teatas komisjon, et heitkogustega kauplemist võiks järgnevalt laiendada maanteetranspordist ja hoonetest pärinevatele heitkogustele. Nende kahe uue sektori heitkogustega kauplemine võetaks kasutusele eraldi, kuid kõrvuti toimiva süsteemina. Sellega välditaks häireid hästitoimivas paiksete käitiste ja lennunduse heitkogustega kauplemise süsteemis. Arvestades, et kohalikel ja piirkondlikel omavalitsustel lasub suurem osa vastutusest nende sektorite eest, tuleb nad kaasata uue heitkogustega kauplemise süsteemi väljatöötamisse. Osa uue heitkogustega kauplemise süsteemi tuludest eraldatakse kohalikele ja piirkondlikele omavalitsustele, kuna süsteemi laiendamine mõjutab kõige enam neid valitsustasandeid. Uue süsteemiga kaasnevad täiendavad poliitikasuunad ja meetmed, mis kaitsevad liigse hinnamõju eest eeskätt haavatavaid leibkondi, mikro- ja väikeettevõtjaid ning liikuvuslahenduste kasutajaid maapiirkondades ja äärepoolsetes piirkondades , kujundavad turuosaliste ootusi ja püüavad anda CO2 hinnasignaali kogu majandusele. Varasemad kogemused on näidanud, et uue turu väljaarendamine nõuab tõhusa seire-, aruandlus- ja kontrollisüsteemi loomist. Selleks et tagada koostoime ja sidusus paikseid käitisi ja lennundust hõlmava ELi HKSi olemasoleva taristuga, on asjakohane luua heitkogustega kauplemise süsteem maanteetranspordisektori ja hoonesektori jaoks, muutes direktiivi 2003/87/EÜ kooskõlas paketis „Eesmärk 55“ sätestatuga, ja vajaduse korral õigusnorme, mis mõjutavad kõnealuseid HKSi mittekuuluvaid sektoreid.
Energiaostuvõimetuse praeguse taseme tõttu on see väga oluline. Energiaostuvõimetus on olukord, kus leibkonnal ei ole võimalik kasutada selliseid olulisi energiateenuseid nagu küte või temperatuuri tõusu korral jahutus. 2018. aastal teatas ligikaudu 34 miljonit eurooplast, et neil ei ole võimalik lubada endale piisavalt sooja kodu, ning 2019. aastal korraldatud kogu ELi hõlmavas uuringus väitis 6,9 % liidu elanikkonnast, et ei saa oma kodu piisavalt kütta (3). Energiaostuvõimetuse vaatluskeskuse hinnangul mõjutab energiaostuvõimetus Euroopa Liidus enam kui 50 miljonit leibkonda. Energiaostuvõimetus on seega liidus märkimisväärne probleem. Kui sotsiaalsete tariifide või otsese sissetulekutoetusega võib energiaostuvõimetutele leibkondadele kiiret abi pakkuda, siis püsivaid lahendusi saab tagada üksnes sihtotstarbeliste struktuurimeetmete, eelkõige energiaalase renoveerimise kaudu.

Energiaostuvõimetuse praeguse taseme tõttu on see väga oluline. Energiaostuvõimetus on olukord, kus leibkonnal puudub sageli madala sissetuleku ja vähese energiatõhususe tõttu asjakohases riiklikus kontekstis ning asjakohase olemasoleva sotsiaalpoliitika ja muude asjakohaste poliitikameetmete raames võimalus kasutada selliseid olulisi inimväärset elatustaset ja tervist toetavaid energiateenuseid nagu piisav küte, jahutus , valgustus ja seadmete kasutamiseks vajalik energia, sageli seetõttu, et nende kasutatavast sissetulekust kulub suur osa energiakuludele . 2018. aastal teatas ligikaudu 34 miljonit eurooplast, et neil ei ole võimalik lubada endale piisavalt sooja kodu, ning 2019. aastal korraldatud kogu ELi hõlmavas uuringus väitis 6,9 % liidu elanikkonnast, et ei saa oma kodu piisavalt kütta (4). Energiaostuvõimetuse vaatluskeskuse hinnangul mõjutab energiaostuvõimetus Euroopa Liidus enam kui 50 miljonit leibkonda. Energiaostuvõimetus ja liikuvusvaesus on seega liidus märkimisväärne probleem. Kuigi selle probleemi tähtsust on liidu tasandil tunnustatud juba üle kümne aasta eri algatuste, õigusaktide ja suuniste kaudu, puudub liidu tasandil ühtne energiaostuvõimetuse ja liikuvusvaesuse määratlus. Seega tuleb välja töötada nende mõõtmiseks vajalikud näitajad, pöörates täit tähelepanu piirkondlikele ja kohalikele erinevustele, arvestades et vaid kolmandik liikmesriikidest on kehtestanud energiaostuvõimetuse riikliku määratluse. Selle tulemusena puuduvad liidus läbipaistvad ja võrreldavad andmed energiaostuvõimetuse kohta. Seetõttu tuleks kehtestada liidu tasandi määratlus, et tõhusalt käsitleda energiaostuvõimetust ja mõõta edusamme kõigis liikmesriikides . Kui sotsiaalsete tariifide või otsese sissetulekutoetusega võib energiaostuvõimetutele leibkondadele kiiret abi pakkuda, siis püsivaid lahendusi saab tagada ja energiaostuvõimetusega võitlemisele kaasa aidata üksnes sihtotstarbeliste struktuurimeetmete , energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtte rakendamise, rohkemate taastuvenergiaallikate kasutuselevõtu (sh kogukonna juhitud projektid) ja eelkõige energiatõhusaks renoveerimise kaudu.
2. Liikmesriigid kohustavad asjaomaseid ettevõtjaid kandma sellesse andmebaasi õigeaegselt täpsed andmed tehtud tehingute ja nende tehingutega seotud kütuste säästlikkusnäitajate, sealhulgas selle tooraine ja selle päritolu ja tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguste kohta asjaomaste kütuste kogu olelusringi vältel alates nende tootmisest kuni nende liidus ära tarbimiseni. Andmebaasi lisatakse ka teave selle kohta, kas konkreetse kütusesaadetise tootmiseks on antud toetust, ning kui on, siis teave asjaomase toetuskava liigi kohta.

2. Liikmesriigid kohustavad asjaomaseid ettevõtjaid kandma sellesse andmebaasi õigeaegselt täpsed andmed tehtud tehingute ja nende tehingutega seotud kütuste säästlikkusnäitajate, sealhulgas tekkivate kasvuhoonegaaside heitkoguste kohta asjaomaste kütuste kogu olelusringi vältel alates nende tootmisest kuni nende liidus ära tarbimiseni. Andmebaasi lisatakse ka teave selle kohta, kas konkreetse kütusesaadetise tootmiseks on antud toetust, ning kui on, siis teave asjaomase toetuskava liigi kohta.

Kui see on kogu tarneahela ulatuses andmete jälgitavuse parandamiseks asjakohane, võib komisjon kasutada õigust võtta kooskõlas artikliga 35 vastu delegeeritud õigusakte, et laiendada liidu andmebaasi lisatava teabe ulatust nii, et see hõlmaks ka asjakohaseid andmeid alates kütusetootmiseks kasutatud tooraine tootmisest või kogumisest.