ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu võttis 7. juulil 2020 vastu otsuse, millega antakse Euroopa Komisjonile volitused alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Cooki saarte valitsuse vahelise säästva kalapüügi partnerluslepingu uue protokolli üle ning kõnealuse lepingu kehtiva protokolli (mis aegub 13. oktoobril 2020) kehtivusaja võimaliku pikendamise üle.

Otsuses on sätestatud, et juhul, kui Euroopa Liidu ja Cooki saarte valitsuse vahelise säästva kalapüügi partnerluslepingu uue protokolli üle peetavad läbirääkimised võtavad oodatust rohkem aega ning selleks, et vältida püügitegevuse katkemist pikaks ajavahemikuks, peaks komisjonil olema võimalik leppida Cooki saarte valitsusega kokku praeguse protokolli kehtivuse pikendamises piiratud ajaks, kuid võimaluse korral mitte rohkem kui üheks aastaks, jätkates samal ajal püüdlusi jõuda uues protokollis kokkuleppele kooskõlas otsuses seatud eesmärkidega.

Läbirääkimiste esimeses voorus (16. juuli 2020) jõudsid ELi ja Cooki saarte läbirääkijad ühisele seisukohale, et keerukate läbirääkimiste lõpuleviimiseks on vaja mitut läbirääkimisvooru. Seepärast leppisid pooled kokku protokolli kehtivusaja pikendamises kuni üheks aastaks vastavalt nõukogu antud volitustele. Pikendamine on sätestatud kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppes, mis parafeeriti Brüsselis ja Rarotongas (Cooki saared) 29. juulil 2020.

Selleks et vältida Euroopa kalalaevastiku püügitegevuse katkemist Cooki saarte vetes, on vaja kiiresti vastu võtta nõukogu otsus kirjavahetuse vormis kokkuleppe heakskiitmise kohta, et mõlemad pooled saaksid kokkuleppele alla kirjutada enne 13. oktoobrit 2020, mil praegune protokoll kaotab kehtivuse.

Komisjon teeb sellest lähtuvalt ettepaneku, et nõukogu annaks loa kirjavahetuse vormis kokkuleppele alla kirjutada ja seda ajutiselt kohaldada, mis võimaldab pikendada protokolli kehtivusaega maksimaalselt üheks aastaks.

Protokolli eesmärk on sätestada Euroopa Liidu laevade kalapüügivõimalused Cooki saarte kalapüügipiirkonnas kalavarude kasutamata ülejäägi piires, lähtudes teaduslikest nõuannetest ning Vaikse ookeani lääne- ja keskosa kalanduskomisjoni soovitustest. Lisaks on partnerluslepingu eesmärk tihendada koostööd Euroopa Liidu ja Cooki saarte vahel, et luua mõlema lepinguosalise huvides partnerlusraamistik säästva kalanduspoliitika ja kalavarude vastutustundliku kasutuse arenguks Cooki saarte kalapüügipiirkonnas.
11. EAFi finantsmääruse artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt järjestikku varasemate EAFide jaoks ette nähtud summad. Käesolevas ettepanekus esitatud osamaksunõuded hõlmavad seetõttu EIP puhul 10. EAFi summasid ning Euroopa Komisjoni puhul 11. EAFi summasid.

(5)Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu artiklites 152 ja 153 on sätestatud, et Ühendkuningriik jääb EAFi liikmeks kuni 11. EAFi ja kõigi varasemate lõpetamata EAFide sulgemiseni. Ühendkuningriigi osa 10. EAFi või varasemate EAFide projektide vabastatud vahenditest aga ei taaskasutata.

(4)11. EAFi finantsmääruse artiklis 55 on sätestatud, et sisekokkuleppe artikli 1 lõike 2 punktis a kindlaks määratud liikmesriikide osamaksu vähendatakse 10. EAFi projektide ja varasemate EAFide sisekokkuleppe artikli 1 lõike 3 kohaselt sidumata jäänud või sisekokkuleppe artikli 1 lõike 4 kohaselt vabastatud summade võrra, kui nõukogu ei otsusta ühehäälselt teisiti.

(3)11. EAFi finantsmääruse artikli 20 lõikes 1 on sätestatud, et osamaksunõuetega kustutatakse kõigepealt varasemate EAFide raames ette nähtud summad. Seepärast tuleks esitada nõue tasuda 10. EAFi osamaks EIP-le ja 11. EAFi osamaks komisjonile.

11. EAFi finantsmääruse artikli 21 lõikes 1 on sätestatud, et juhul kui liikmesriik ei maksa osamaksusummat tähtaegselt, peab ta tasuma maksmata jäänud summalt viivist vastavalt samas artiklis sätestatud intressi maksmise korrale.

Liikmesriikide EAFi osamaksu ülemmäär 2022. aastal on 2 800 000 000 eurot. See jagatakse nii, et komisjoni osa on 2 500 000 000 eurot ja EIP osa on 300 000 000 eurot.

Artikkel 2

Liikmesriikide EAFi osamaks 2021. aastal on 4 000 000 000 eurot. See jagatakse nii, et komisjoni osa on 3 700 000 000 eurot ja EIP osa on 300 000 000 eurot.

Artikkel 3

Euroopa Arengufondi osamaksude summad, mille liikmesriigid maksavad Euroopa Komisjonile ja Euroopa Investeerimispangale 2021. aasta osamaksu esimese osana, on esitatud käesoleva otsuse lisa tabelis.

Artikkel 4

8. ja 9. EAFi projektide kulukohustustega sidumata või vabastatud vahenditest tagastatakse 223 000 000 eurot, vähendades makset 2021. aasta esimese osamakse võrra, nagu on sätestatud käesoleva otsuse artiklis 3.

Artikkel 5

Hinnanguline mittesiduv prognoos 2023. aasta osamaksu summa kohta on komisjoni puhul 1 800 000 000 eurot ja EIP puhul 300 000 000 eurot ning 2024. aasta osamaksu summa kohta komisjoni puhul 1 500 000 000 eurot ja EIP puhul 200 000 000 eurot.

Artikkel 6

Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

Brüssel,
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks ELi nimel Euroopa Liidu ja Lõuna-Aafrika Arenguühenduse (SADC) majanduspartnerluslepingu riikide vahelise majanduspartnerluslepinguga (edaspidi „majanduspartnerlusleping“ või „leping“) asutatud ühisnõukogus võetav seisukoht seoses teatavate majanduspartnerluslepingu IV lisas loetletud toodete kvootide kohandamisega majanduspartnerluslepingu artikli 35 kohaldamiseks.

2.Ettepaneku taust

2.1.Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Majanduspartnerluslepingu artiklis 35 on sätestatud, et Lõuna-Aafrika tolliliit (edaspidi „SACU“) võib kaitsemeedet kohaldada imporditollimaksuna, kui majanduspartnerluslepingu IV lisas loetletud ja EList pärit põllumajandustoote impordimaht SACUsse ületab kaheteistkuulise perioodi jooksul asjaomase toote kõnealuses lisas nimetatud kvooti.

Majanduspartnerluslepingu IV lisa sisaldab tabelit, milles on loetletud kahekümne kolme (23) toote kvoodid kaheteistkümneks (12) aastaks („aasta 1“, „aasta 2“ jne). Tabeli joonealuses märkuses 1 on märgitud, et „tärniga tähistatud tariifiridade puhul vastab aasta 1 kvoot EList SACUsse suunatud impordi eelneva kolme (3) aasta keskmisele, kui käesoleva lepingu jõustumise kuupäev on pärast 2015. aastat. Järgmiste aastate (pärast aastat 1) kvoote kohandatakse proportsionaalselt käesolevas tabelis esitatud kvootidega“.

Majanduspartnerluslepingu artikli 113 lõikes 8 on sätestatud, et „kui lepinguosalised otsustavad lepingut kuni selle jõustumiseni ajutiselt kohaldada, käsitatakse kõiki käesoleva lepingu viiteid selle jõustumiskuupäevale viitena kuupäevale, mil kõnealune ajutine kohaldamine kehtima hakkab“.

Majanduspartnerluslepingut kohaldatakse ajutiselt alates 10. oktoobrist 2016. Seega tuleks majanduspartnerluslepingu IV lisas loetletud üheteistkümne (11) toote (tähistatud tärniga) kvoote kohandada vastavalt IV lisa tabeli joonealusele märkusele.

2.2.ELi-SADC majanduspartnerluslepingu ühisnõukogu

Majanduspartnerluslepingu artikliga 100 on asutatud ühisnõukogu, „mis tegeleb käesoleva lepingu rakendamise järelevalve ja juhtimisega“.

Lepingu artikli 101 lõikes 1 on sätestatud, et „ühisnõukogusse kuuluvad ühelt poolt ELi nõukogu asjaomased liikmed ja Euroopa Komisjoni asjaomased liikmed või nende esindajad ja teiselt poolt SADC majanduspartnerluslepingu riikide asjaomased ministrid või nende esindajad“.

Artikli 101 lõikes 3 on loetletud ühisnõukogu ülesanded:

(a)vastutada käesoleva lepingu toimimise ja rakendamise eest ning jälgida selle eesmärkide täitmist;

(b)uurida kõiki käesolevast lepingust tulenevaid suuremaid probleeme, mis pakuvad huvi mõlemale lepinguosalisele ja mõjutavad nendevahelist kaubandust;

(c)uurida lepinguosaliste ettepanekuid ja soovitusi käesoleva lepingu läbivaatamiseks;

(d)anda asjakohaseid soovitusi;

(e)jälgida lepinguosaliste vaheliste majandus- ja kaubandussuhete arengut;

(f)jälgida ja hinnata, milline mõju on käesoleva lepingu koostöösätetel säästvale arengule;
Nagu juba mainitud, peaks käibemaksudirektiivi kohaldamisega seotud erandite kehtivus olema alati ajaliselt piiratud, et oleks võimalik hinnata nende mõju. Malta taotletud erimeetme kehtivusaja pikendamine kuni 31. detsembrini 2024 on kooskõlas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks lihtsamaid käibemaksueeskirju kehtestava direktiivi (EL) 2020/285 nõuetega. Kõnealuses direktiivis on sätestatud, et liikmesriigid peavad kohaldama alates 1. jaanuarist 2025 siseriiklikke õigusnorme, mille nad peavad selle direktiivi järgimiseks vastu võtma.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Komisjon on oma iga-aastastes tööprogrammides pidevalt rõhutanud vajadust väikeettevõtjate jaoks kehtivate lihtsamate eeskirjade järele. Sellega seoses on komisjoni 2020. aasta tööprogrammis viidatud sihtotstarbelisele VKEde strateegiale, mis lihtsustab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate tegevust, kasvamist ja laienemist. Kõnealune erandmeede on nende eesmärkidega kooskõlas eelarve-eeskirjade osas. Meede on eelkõige kooskõlas komisjoni 2017. aasta tööprogrammiga, milles märgiti, et väikeettevõtjate käibemaksukohustuse täitmisega seotud halduskoormus on suur ning tehnilised uuendused tekitavad tõhusa maksukogumise jaoks uusi väljakutseid, ja rõhutati vajadust lihtsustada väiksemate ettevõtjate jaoks käibemaksukorda.

Samuti on meede kooskõlas 2015. aasta ühtse turu strateegiaga, milles komisjon seadis eesmärgiks aidata väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel kasvada, muu hulgas vähendades halduskoormust, mis takistab neil ühtse turu võimaluste täielikku ärakasutamist. See on ka kooskõlas lähenemisviisiga, mida kajastab komisjoni 2013. aasta teatis „Tegevuskava „Ettevõtlus 2020“: Ettevõtlikkuse taaselavdamine Euroopas“, milles rõhutati vajadust lihtsustada maksualaseid õigusakte väikeettevõtjate jaoks.

Lisaks on meede kooskõlas ELi poliitikaga, mis käsitleb väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid ning mida on kirjeldatud 2016. aasta teatises idufirmade kohta ja 2008. aasta teatises „„Kõigepealt mõtle väikestele“ – Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act““, milles kutsuti liikmesriike üles võtma õigusaktide väljatöötamisel arvesse VKEde eripära ja lihtsustama olemasolevat regulatiivset keskkonda.
•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Komisjon on oma iga-aastastes tööprogrammides pidevalt rõhutanud vajadust väikeettevõtjate jaoks kehtivate lihtsamate eeskirjade järele. Sellega seoses on komisjoni 2020. aasta tööprogrammis viidatud sihtotstarbelisele VKEde strateegiale, mis lihtsustab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate tegevust, kasvamist ja laienemist. Kõnealune erandmeede on nende eesmärkidega kooskõlas eelarve-eeskirjade osas. Meede on eelkõige kooskõlas komisjoni 2017. aasta tööprogrammiga, milles märgiti, et väikeettevõtjate käibemaksukohustuse täitmisega seotud halduskoormus on suur ning tehnilised uuendused tekitavad tõhusa maksukogumise jaoks uusi väljakutseid, ja rõhutati vajadust lihtsustada väiksemate ettevõtjate jaoks käibemaksukorda.

Samuti on meede kooskõlas 2015. aasta ühtse turu strateegiaga, milles komisjon seadis eesmärgiks aidata väikestel ja keskmise suurusega ettevõtjatel kasvada, muu hulgas vähendades halduskoormust, mis takistab neil ühtse turu võimaluste täielikku ärakasutamist. See on ka kooskõlas lähenemisviisiga, mida kajastab komisjoni 2013. aasta teatis „Tegevuskava „Ettevõtlus 2020“: Ettevõtlikkuse taaselavdamine Euroopas“, milles rõhutati vajadust lihtsustada maksualaseid õigusakte väikeettevõtjate jaoks.

Lisaks on meede kooskõlas ELi poliitikaga, mis käsitleb väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid ning mida on kirjeldatud 2016. aasta teatises idufirmade kohta ja 2008. aasta teatises „„Kõigepealt mõtle väikestele“ – Euroopa väikeettevõtlusalgatus „Small Business Act““, milles kutsuti liikmesriike üles võtma õigusaktide väljatöötamisel arvesse VKEde eripära ja lihtsustama olemasolevat regulatiivset keskkonda.

2. ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu võttis 8. juulil 2019 vastu otsuse, millega volitati komisjoni alustama Mauritaaniaga läbirääkimisi säästva kalapüügi partnerluslepingu ja selle rakendusprotokolli sõlmimiseks (10402/19 ja 10231/19). Kõnealuse otsuse artikli 1 lõikega 2 on komisjonile antud luba pidada läbirääkimisi praeguse protokolli (mis aegub 15. novembril 2019) kehtivusaja tähtajaliseks pikendamiseks, et vältida seega püügitegevuse pikaajalist katkemist. Nõukogu otsusele (10231/19 ADD1) lisatud läbirääkimisjuhistes on täpsustatud, et kehtivusaega ei tohi pikendada rohkem kui ühe aasta võrra.

Protokolli pikendati 8. novembril 2019 kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppega (12928/19) ühe aasta võrra kuni 15. novembrini 2020.

Ajavahemikus 2019. aasta septembrist kuni 2020. aasta veebruarini peeti Mauritaaniaga neli läbirääkimiste vooru säästva kalapüügi partnerluslepingu ja selle protokolli uuendamiseks, kuid need ei olnud lõplikud.

Vaatamata protokolli kehtivusaja pikendamisele tuleb praeguse nakkusohu tõttu (COVID-19 pandeemia) tõdeda, et läbirääkimisi uue lepingu ja protokolli sõlmimiseks ei suudeta lõpule viia õigeks ajaks, et vältida püügitegevuse katkemist pärast pikendatud kehtivusaja lõppu. Seda arvesse võttes volitas nõukogu 26. juunil 2020 komisjoni pidama läbirääkimisi protokolli täiendavaks pikendamiseks maksimaalselt ühe aasta võrra.

Läbirääkimiste viiendas voorus (7. juulil 2020) leppisid liidu ja Mauritaania Islamivabariigi läbirääkijad kokku protokolli kehtivusaja teistkordses pikendamises maksimaalselt üheks aastaks vastavalt nõukogu volitustele. Kehtivusaja teistkordne pikendamine on sätestatud kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppes, mis parafeeriti Brüsselis 7. juulil 2020.

Selleks et vältida Euroopa kalalaevastiku püügitegevuse katkemist Mauritaania vetes, on vaja kiiresti vastu võtta nõukogu otsus kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppe heakskiitmise kohta, et mõlemad pooled saaksid kokkuleppele alla kirjutada enne 15. novembrit 2020, mil praegune protokoll aegub.

Ettepaneku eesmärk on kiita heaks protokolli sõlmimine.

Protokolli eesmärk on sätestada Euroopa Liidu laevade kalapüügivõimalused Mauritaania vetes kalavarude kasutamata ülejäägi piires, võttes arvesse eelkõige Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) teadusalaseid hinnanguid ning lähtudes teadusuuringutest ja järgides Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) soovitusi. Lisaks on partnerluslepingu eesmärk tihendada koostööd Euroopa Liidu ja Mauritaania Islamivabariigi vahel, et luua mõlema lepinguosalise huvides partnerlusraamistik säästva kalanduspoliitika ja kalavarude vastutustundliku kasutuse arenguks Mauritaania Islamivabariigi kalapüügipiirkonnas.

Protokolliga on ette nähtud kalapüügivõimalused järgmistele laevakategooriatele:
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Nõukogu võttis 8. juulil 2019 vastu otsuse, millega volitati komisjoni alustama Mauritaaniaga läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu ja selle rakendusprotokolli sõlmimiseks (10402/19 ja 10231/19). Kõnealuse otsuse artikli 1 lõikega 2 on komisjonile antud luba pidada läbirääkimisi praeguse protokolli (mis aegub 15. novembril 2019) kehtivusaja tähtajaliseks pikendamiseks, et vältida seega püügitegevuse pikaajalist katkemist. Nõukogu otsusele (10231/19 ADD1) lisatud läbirääkimisjuhistes on täpsustatud, et kehtivusaega ei tohi pikendada rohkem kui ühe aasta võrra.

Protokolli pikendati 8. novembril 2019 kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppega (12928/19) ühe aasta võrra kuni 15. novembrini 2020.

Ajavahemikus 2019. aasta septembrist kuni 2020. aasta veebruarini peeti Mauritaaniaga neli läbirääkimiste vooru säästva kalapüügi partnerluslepingu ja selle protokolli uuendamiseks, kuid need ei olnud lõplikud.

Vaatamata protokolli kehtivusaja pikendamisele tuleb praeguse nakkusohu tõttu (COVID-19 pandeemia) tõdeda, et läbirääkimisi uue lepingu ja protokolli sõlmimiseks ei suudeta lõpule viia õigeks ajaks, et vältida püügitegevuse katkemist pärast pikendatud kehtivusaja lõppu. Seda arvesse võttes volitas nõukogu 26. juunil 2020 komisjoni pidama läbirääkimisi protokolli täiendavaks pikendamiseks maksimaalselt ühe aasta võrra.

Läbirääkimiste viiendas voorus (7. juulil 2020) leppisid liidu ja Mauritaania Islamivabariigi läbirääkijad kokku protokolli kehtivusaja teistkordses pikendamises maksimaalselt üheks aastaks vastavalt nõukogu volitustele. Kehtivusaja teistkordne pikendamine on sätestatud kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppes, mis parafeeriti Brüsselis 7. juulil 2020.

Selleks et vältida Euroopa kalalaevastiku püügitegevuse katkemist Mauritaania vetes, on vaja kiiresti vastu võtta nõukogu otsus kirjavahetuse vormis sõlmitud kokkuleppe heakskiitmise kohta, et mõlemad pooled saaksid kokkuleppele alla kirjutada enne 15. novembrit 2020, mil praegune protokoll aegub.

Komisjon teeb sellest lähtuvalt ettepaneku, et nõukogu annaks loa kirjavahetuse vormis kokkuleppele alla kirjutada ja seda ajutiselt kohaldada, mis võimaldab pikendada protokolli (mis aegub 15. novembril 2020) kehtivusaega teist korda maksimaalselt üheks aastaks

Protokolli eesmärk on sätestada Euroopa Liidu laevade kalapüügivõimalused Mauritaania vetes kalavarude kasutamata ülejäägi piires, võttes arvesse eelkõige Kesk-Atlandi idaosa kalastuskomitee (CECAF) teadusalaseid hinnanguid ning lähtudes teadusuuringutest ja järgides Rahvusvahelise Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjoni (ICCAT) soovitusi. Lisaks on partnerluslepingu eesmärk tihendada koostööd Euroopa Liidu ja Mauritaania Islamivabariigi vahel, et luua mõlema lepinguosalise huvides partnerlusraamistik säästva kalanduspoliitika ja kalavarude vastutustundliku kasutuse arenguks Mauritaania Islamivabariigi kalapüügipiirkonnas.

Protokolliga on ette nähtud kalapüügivõimalused järgmistele laevakategooriatele:
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu IV lisa „Energeetika“, et inkorporeerida EMP lepingusse komisjoni 2. augusti 2017. aasta määrus (EL) 2017/1485, millega kehtestatakse elektri ülekandesüsteemi käidueeskiri.

Kolmanda energiapaketi alusel kehtestatud elektrivõrgu eeskirjades ja suunistes on sätestatud tehnilised eeskirjad kaubanduse hõlbustamiseks ELi elektrienergia siseturul. Täielikult toimiv ja ühendatud energiasiseturg on äärmiselt tähtis varustuskindluse eesmärgi saavutamiseks, konkurentsivõime suurendamiseks ja tarbijatele taskukohase hinnaga elektrienergia pakkumiseks. Norra kui EMP EFTA riigi ja ELi liikmesriikide vahel on loodud märkimisväärsed elektriühendused. Seetõttu on hädavajalik, et ELi elektrienergia siseturul kauplemise suhtes kohaldatavaid tehnilisi eeskirju laiendataks EMP-le, et tagada õiguslik ühtlus elektrienergiaga kauplemise alusena.

Komisjoni määruses (EL) 2017/1485 on sätestatud suunised talitluskindluse, andmevahetuse koordineerimise, töötajate koolitamise ja sertifitseerimise, seisakute kooskõlastamise, süsteemi talitluse kavandamise ning koormuse-sageduse juhtimise ja reservide kohta. Komisjoni määrust (EL) 2017/1485 kohaldatakse kõigi ülekandesüsteemide, jaotusvõrkude ja võrkudevaheliste ühenduste ning piirkondlike talitluskindluse koordinaatorite suhtes, välja arvatud saartel, mis ei ole asjaomased sünkroonalad.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõus tehtud kohandusi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu IV lisa „Energeetika“, et inkorporeerida EMP lepingusse komisjoni 26. septembri 2016. aasta määrus (EL) 2016/1719, millega kehtestatakse võimsuse jaotamise forvardturu eeskiri.

Kolmanda energiapaketi alusel kehtestatud elektrivõrgu eeskirjades ja suunistes on sätestatud tehnilised eeskirjad kaubanduse hõlbustamiseks ELi elektrienergia siseturul. Täielikult toimiv ja ühendatud energiasiseturg on äärmiselt tähtis varustuskindluse eesmärgi saavutamiseks, konkurentsivõime suurendamiseks ja tarbijatele taskukohase hinnaga elektrienergia pakkumiseks. Norra kui EMP EFTA riigi ja ELi liikmesriikide vahel on loodud märkimisväärsed elektriühendused. Seetõttu on hädavajalik, et ELi elektrienergia siseturul kauplemise suhtes kohaldatavaid tehnilisi eeskirju laiendataks EMP-le, et tagada õiguslik ühtlus elektrienergiaga kauplemise alusena.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

EMP ühiskomitee otsuse eelnõu (mis on lisatud nõukogu otsuse ettepanekule) eesmärk on muuta EMP lepingu IV lisa „Energeetika“, et inkorporeerida EMP lepingusse komisjoni 23. novembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2195, millega kehtestatakse elektrisüsteemi tasakaalustamise eeskiri.

Kolmanda energiapaketi alusel kehtestatud elektrivõrgu eeskirjades ja suunistes on sätestatud tehnilised eeskirjad kaubanduse hõlbustamiseks ELi elektrienergia siseturul. Täielikult toimiv ja ühendatud energiasiseturg on äärmiselt tähtis varustuskindluse eesmärgi saavutamiseks, konkurentsivõime suurendamiseks ja tarbijatele taskukohase hinnaga elektrienergia pakkumiseks. Norra kui EMP EFTA riigi ja ELi liikmesriikide vahel on loodud märkimisväärsed elektriühendused. Seetõttu on hädavajalik, et ELi elektrienergia siseturul kauplemise suhtes kohaldatavaid tehnilisi eeskirju laiendataks EMP-le, et tagada õiguslik ühtlus elektrienergiaga kauplemise alusena.

Komisjoni määruses (EL) 2017/2195 on sätestatud üksikasjalikud suunised elektrisüsteemi tasakaalustamise kohta, sealhulgas sageduse hoidmise reservide, sageduse taastamise reservide ja asendusreservide hankimise ja arveldamise ühised põhimõtted ning reservide aktiveerimise ühine metoodika. Seda kohaldatakse kõigi põhi- ja jaotusvõrguettevõtjate, reguleerivate asutuste, Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööameti (ACER) ja Euroopa põhivõrguettevõtjate võrgustiku (ENTSO-E) suhtes, samuti kolmandate isikute suhtes, kellele ülesanded on delegeeritud või määratud, või muude turuosaliste suhtes.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõus tehtud kohandusi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.