SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolevas ettepanekus käsitletakse otsust, millega määratakse kindlaks Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide nõukogus (edaspidi „TRIPSi nõukogu“) liidu nimel võetav seisukoht seoses kavandatava otsusega, mis käsitleb taotlust pikendada intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu artikli 66 lõike 1 kohast üleminekuperioodi vähim arenenud riikidest liikmete jaoks.

2.Ettepaneku taust

2.1.Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide leping

Intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingu (edaspidi „TRIPS-leping“) eesmärk on muu hulgas näha ette kaubandusega seotud intellektuaalomandi õiguste kättesaadavust, ulatust ja kasutamist käsitlevad piisavad standardid ja põhimõtted, tõhusad ja asjakohased vahendid nende jõustamiseks ning tõhusad ja kiired menetlused valitsustevaheliste vaidluste mitmepoolseks ennetamiseks ja lahendamiseks. TRIPS-leping hõlmab järgmisi intellektuaalomandi õigusi: autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused, kaubamärgid, geograafilised tähised (sh päritolunimetused), tööstusdisainilahendused, patendid (sh uute taimesortide kaitse), integraallülituste topoloogia ja avaldamata teave. TRIPS-leping jõustus 1. jaanuaril 1995.

Euroopa Liit on TRIPS-lepingu osaline.

2.2.TRIPSi nõukogu

TRIPSi nõukogu jälgib TRIPS-lepingu toimimist. TRIPSi nõukogu toimib oma korralistel istungitel foorumina, kus arutatakse TRIPS-lepinguga hõlmatud intellektuaalomandi õiguste kaitse ja jõustamise kaubandusega seotud aspekte. TRIPSi nõukogu tegutseb WTO peanõukogu üldjuhtimise all. See on avatud kõigile WTO liikmetele ja liikmete poolt heaks kiidetud vaatlejatele. TRIPSi nõukogu teeb otsuseid konsensuse alusel. TRIPSi nõukogu kodukorra artiklis 33 on sätestatud, et kui TRIPSi nõukogus konsensuslikule otsusele ei jõuta, edastatakse kõnealune küsimus otsustamiseks peanõukogule. Maailma Kaubandusorganisatsiooni asutamislepingu (edaspidi „Marrakechi leping“) IX artiklis on sätestatud, et kui Euroopa Liit kasutab hääleõigust, on tal WTO liikmeks olevate ELi liikmesriikidega võrdne arv hääli.

2.3.TRIPSi nõukogu kavandatav akt

8.–9. juunil 2021 teeb TRIPSi nõukogu oma ametlikul istungil otsuse taotluse kohta pikendada TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohast üleminekuperioodi vähim arenenud riikidest liikmete jaoks alates 1. juulist 2021 (edaspidi „kavandatav akt“).

Alates Marrakechi lepingu jõustumisest 1. jaanuaril 1995 vabastati vähim arenenud riikidest liikmed TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 alusel kümneks aastaks TRIPS-lepingust tulenevatest kohustustest, välja arvatud artiklitest 3, 4 ja 5 tulenevad kohustused. Kõnealuses artiklis on sätestatud ka võimalus seda perioodi mõne vähim arenenud riigist liikme nõuetekohaselt põhjendatud taotluse korral pikendada. Seda perioodi on vähim arenenud riikidest liikmete taotlusel aastatel 2005 ja 2013 juba kaks korda pikendatud, viimati kuni 1. juulini 2021.

1. oktoobril 2020 esitas Tšaad vähim arenenud riikide rühma nimel ametliku taotluse üleminekuperioodi pikendamiseks. Vähim arenenud riikide rühm taotleb üleminekuperioodi pikendamist „nii kauaks, kuni liige kuulub vähim arenenud riikide kategooriasse, ja 12 aastaks pärast seda, kui on jõustunud ÜRO Peaassamblee otsus liikme väljaarvamise kohta vähim arenenud riikide kategooriast.“

Kavandatav akt on lepinguosalistele siduv kooskõlas TRIPS-lepingu artikli 66 lõikega 1, kus on sätestatud: „Silmas pidades vähimarenenud liikmesmaade erivajadusi ja -nõudeid, nende majandus-, finants- ja haldusprobleeme ning nende vajadust paindlikkuse järele elujõulise tehnoloogilise baasi loomiseks, ei ole sellised liikmed kohustatud käesoleva lepingu sätteid peale artiklite 3, 4 ja 5 kohaldama 10 aasta jooksul alates artikli 65 lõike 1 põhjal määratletud kohaldamistähtpäevast. Vähimarenenud liikme poolt nõuetekohaselt motiveeritud palve esitamisel pikendab TRIPSi nõukogu kõnealust tähtaega.“

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Vastuseks vähim arenenud riikidest liikmete taotlusele soovitab komisjon Euroopa Liidu Nõukogul võtta liidu nimel järgmine seisukoht: Vähim arenenud riikidest liikmetelt ei tohiks nõuda TRIPS-lepingu muude sätete kui artiklite 3, 4 ja 5 kohaldamist piiratud ajavahemikul, mis ei ületa 10 aastat, või kuni kuupäevani, mil nad lakkavad olemast vähim arenenud riigid, olenevalt sellest, kumb kuupäev on varasem.

Kuid üleminekuperioodi pikendamine ilma ajalise piiranguta, nagu pakkusid välja vähim arenenud riigid, ei oleks kooskõlas eesmärgiga integreerida vähim arenenud riigid mitmepoolse kaubandussüsteemi liikmetena järk-järgult rahvusvahelisse intellektuaalomandi süsteemi TRIPS-lepingus sätestatud miinimumnõuete alusel.

Kui aga WTO liikmed toetavad TRIPS-lepingu artikli 66 lõike 1 kohase üleminekuperioodi pikendamist ilma ajalise piiranguta, ei tohiks liit takistada konsensuse saavutamist.

Intellektuaalomandi õiguste teataval tasemel kaitset ja jõustamist on vaja ka vähim arenenud riikidest liikme puhul, sest intellektuaalomandi õigused on innovatsiooni katalüsaator ja oluline kestliku arengu vahend. Intellektuaalomandi õiguste kaitse ja jõustamine motiveerib ka tehnoloogia valdajaid levitama teadmisi ja tegema investeeringuid vähim arenenud riikidesse. Intellektuaalomandi õiguste teataval tasemel kaitse ja jõustamine vähim arenenud riikides motiveerib ELi äriühinguid viima oma uusi tehnoloogiaid vähim arenenud riikidest liikmetesse, kartmata intellektuaalomandi vargust või muid kuritarvitusi. Üleminekuperioodi pikendamine ilma ajalise piiranguta ei innusta vähim arenenud riikidest liikmeid selles valdkonnas jõupingutusi tegema ning võib kahjustada nende konkurentsivõimet maailma kaubandussüsteemis. TRIPS-lepingu (välja arvatud artiklite 3, 4 ja 5) rakendamise üleminekuperioodi täiendav pikendamine on siiski õigustatud. Vähim arenenud riikidest liikmed kujutavad endast rahvusvahelise kaubanduse kõige haavatavamat segmenti, mida iseloomustavad sellised piirangud nagu väike sissetulek inimese kohta, inimarengu madal tase ning kasvu takistavad majanduslikud ja struktuursed probleemid. COVID-19 pandeemia on veelgi suurendanud vähim arenenud riikidest liikmete ees seisvaid probleeme. Seepärast peab vähim arenenud riikidest liikmetel olema poliitilist manööverdamisruumi ja paindlikkust oma arenguprobleemide lahendamiseks ja elujõulise tehnoloogilise baasi loomiseks.