Brüssel 20.10.2004

KOM(2004) 699 lõplik

2004/0242 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS

üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

1. Kontekst

Nõukogu 10. detsembri 2001. aasta määrus (EÜ) nr 2501/2001[1] mitmeaastase üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta aegub 31. detsembril 2005. Komisjon võttis 2004. aasta juulis vastu suunised järgmise kümneaastase ajavahemiku 2006–2015 üldiste tariifsete soodustuste kava rolli kohta.[2] Käesolevas seletuskirjas on selgitatud rakendusmääruse ettepaneku eelnõu konteksti ja sätteid.

Kümneaastast ajavahemikku 1994–2005 käsitlevate varasemate suunistega[3] ja nende rakendusmäärustega kehtestati 1994. aastal palju olulisi muudatusi nagu tariifide muutmine vastavalt toodete tundlikkusele, astmestamine ja stimuleerivad erikavad. 2001. aastal kehtestati piiramata tähtajaks vähimarenenud maade suhtes kohaldatav erikord. Kogemused on näidanud, et mõned sellised meetmed toimivad praktikas hästi ning neid tuleks jätkata, olgugi et mõnda meedet oleks vaja saadud kogemuste põhjal korrigeerida.

Ühendus on andnud alates 1971. aastast üldiste tariifsete soodustuste kava raames arengumaadele kaubandussoodustusi. Kaubanduspoliitikal on oluline koht EL suhetes ülejäänud maailmaga. Üldiste tariifsete soodustuste kava on kõnealuse poliitika osa ning peab vastama arengupoliitika eesmärkidele ja neid toetama. Seepärast peab kõnealune kava vastama ka Doha arenguprogrammile. Esmatähtsaks ülesandeks on aidata arengumaadel kasu saada globaliseerumisest, eelkõige kaubanduse ja säästva arengu ühendamise teel.

2. Konsulteerimine huvitatud isikutega

Paljud huvirühmad on väljendanud oma seisukohta, teinud tähelepanekuid ja esitanud soovitusi üldiste tariifsete soodustuste kava tuleviku kohta. Nõukogu on esitanud oma järeldused kümneaastaseid suuniseid käsitleva teatise kohta ning Euroopa Parlament ja Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee on samuti avaldanud arvamust kõnealuste suuniste kohta. 2004. aasta juulis toimus dialoog kodanikuühiskonna esindajatega. Ametiühingud ja mitmed kutseliidud on väljendanud oma seisukohti. Üldiste tariifsete soodustuste kava raames soodustatud riigid on aktiivselt esitanud oma seisukohti. Spetsialiseeritud statistika vajaduse tõttu on läbi viidud komisjonisisene mõjude hindamine.

3. Eelarvemõjutused

Kõnealune määrus ei hõlma EÜ eelarvesse kantavaid kulusid. Selle kohaldamisega kaasneb siiski tollitulude vähenemine. Prognoositav iga-aastane tollitulude vähenemine on tulenevalt sellest määruse eelnõu puhul 2,2 miljardit eurot. Esildatud määrus sisaldab praeguse määrusega võrreldes mõningaid muudatusi. Need on seotud astmestamismehhanismiga, säästva arengu edendamiseks kohaldatava uue erikorraga (milles liidetakse kolm varasemat korda) ning tootehõlmavuse muudatustega. Kõnealused muudatused ei too arvatavasti kaasa märkimisväärset muutust tulude vähenemises võrreldes praeguse olukorraga.

4. Sätete selgitus

Olukorda on lihtsustatud kordade arvu vähendamisega viielt kolmele, eelkõige võttes töötajate õiguste kaitseks, keskkonnakaitseks ning narkootikumide tootmise ja narkokaubanduse vastaseks võitluseks kohaldatava kolme erikorra asemel kasutusele ühe ainsa stimuleeriva korra. Seega koosneb esildatud kava üldisest korrast, säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatavast stimuleerivast erikorrast ning vähimarenenud maade suhtes kohaldatavast erikorrast (EBA – “kõik peale relvade”).

Edaspidi lihtsustatakse olukorda õigeaegselt ka selliste riikide kõrvaldamisega soodustatud riikide nimekirjast, kellel on lepingu, tavaliselt vabakaubanduslepingu (FTA) alusel sooduspääs ühenduse turule. Ühendus tagab, et ükski riik ei kanna ülemineku tulemusel kahju, sest üldiste tariifsete soodustuste kava soodustused mis tahes toote suhtes, mida on varem koheldud üldiste tariifsete soodustuste kava raames, liidetakse asjakohasesse vabakaubanduslepingusse.

Nagu praegusegi kava korral, liigendatakse soodustusi ka edaspidi vastavalt toodete tundlikkusele. Kõnealuse määrusega säilitatakse praegune kindlasummaline tollimaksude vähendamine 3,5 protsendipunkti võrra tundlike toodete suhtes ja 100% võrra mittetundlike toodete suhtes. See suurendab siiski kava reguleerimisala, lisades üldisesse korda uusi tooteid ja kehtestades soodsa stimuleeriva erikorra. EBA kord jääb ülemaailmselt hõlmama kõike peale relvade, samas kui kaks ülejäänud korda hõlmavad uusi, põhiliselt põllumajandus- ja kalandustooteid.

Käesoleva üldiste tariifsete soodustuste kavaga nähakse ette kaks stimuleerivat erikorda töötajate õiguste ja keskkonna kaitseks. Kõnealused kaks korda tuleks kaasata laiemasse kavasse, et kajastada säästva arengu kontseptsiooni terviklikkust.

Üldiselt on omaks võetud, et säästev areng hõlmab mitmeid erinevaid aspekte, näiteks põhiliste inim- ja tööõiguste austamist, head valitsemistava ning keskkonnakaitset. Nende elementide omavahelised suhted on väljendunud eelkõige mitmesugustes rahvusvahelistes konventsioonides ja juriidilistes dokumentides, sealhulgas ÜRO arenguõiguse deklaratsioonis (1986), Rio de Janeiro keskkonna- ja arengudeklaratsioonis (1992), Viini deklaratsioonis ja tegevusprogrammis (1993), ÜRO arenguagendas (1997), põhilisi tööalaseid õigusi ja põhimõtteid käsitlevas ILO deklaratsioonis (1998), ÜRO millenniumideklaratsioonis (2000) ning Johannesburgi säästva arengu deklaratsioonis (2002). Lisaks sellele langeb igale riigile võrdne vastutus narkootikumidevastase võitluse alal.

Ühe osa säästva arengu propageerimisest moodustab ka majandusliku olukorra parandamine arengumaades, eriti riikides, mis on rahvusvahelisse kaubandussüsteemi integreeritud väiksemal määral ning kus majandus ei ole piisavalt mitmekesine. Sellest tulenevalt tuleks üldiste tariifsete soodustuste kava kaudu kohaldada lisatollimaksusoodustust arengumaade suhtes, mis on kõige haavatavamad ning võtavad inim- ja tööõiguste, keskkonnakaitse ning hea valitsemistava põhikonventsioonide ratifitseerimise ning efektiivse rakendamise tõttu kanda erikoormised ning -kohustused. Suure sissetulekuga riikidelt ning riikidelt, mille majandusliku mitmekesisuse ja kaubanduse integreerituse tase on suhteliselt kõrge, eeldatakse aga vastupidist – nende ressursid peavad võimaldama järgida säästva arengu poliitikat ilma täiendava abita. Seega on säästvat arengut stimuleeriv erikord suunatud just neile arengumaadele, kus toetust on kõige enam vaja.

Lisasoodustusi antakse viivitamata kindlustatud arengumaadele, kes on ratifitseerinud 16 inim- ja tööõiguste põhikonventsiooni ning 7 hea valitsemistava ja keskkonnakaitsega seotud konventsiooni ning on neid tõhusalt rakendanud. Samal ajal kohustuvad soodustatud riigid ratifitseerima ja rakendama seni veel ratifitseerimata rahvusvahelised konventsioonid.

16 inim- ja tööõiguste konventsiooni on valitud põhimõttel, et need koondavad üldkehtivad standardid, neis peegelduvad rahvusvahelise tavaõiguse reeglid ning need moodustavad säästva arengu kontseptsiooni põhiosa. Ülejäänud konventsioonid peegeldavad säästva arengu poole püüdleva poliitika tõhusale rakendamisele suunatud ülemaailmseid põhistandardeid.

Asjakohastel konventsioonidel on mehhanismid, mida asjaomased rahvusvahelised organisatsioonid saavad kasutada nende rakendamise tõhususe korrapäraseks hindamiseks. Komisjon võtab neid hindamisi arvesse, enne kui otsustab, millisele taotlejariigile soodustuste kava raames abi võimaldatakse. Tuginedes arengumaade avaldustele, koostab komisjon soodustatud riikide nimekirja.

Lisaks üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamisele riikide suhtes, kasutades allpool kirjeldatud astmestamismehhanismi, on juhuks, kui Ühinenud Rahvaste Organisatsioon kõrvaldab riigi vähimarenenud maade nimekirjast, vastu võetud meetmed löögi leevendamiseks, s.o üleminekuaeg riigi järkjärguliseks kõrvaldamiseks üldiste tariifsete soodustuste kava erikorrast „Kõik peale relvade“. Praegu kaotab asjaomane riik automaatselt kõik üldiste tariifsete soodustuste kavaga ettenähtud soodustused, millest kõnealune riik sai kasu vähimarenenud maana. Uus mehhanism võimaldab riike EBA korra kohaldamisalast järkjärgult välja arvata.

Astmestamist kohaldatakse tooterühmade suhtes, mis pärinevad ühenduse turul konkurentsivõimelistest riikidest, kes ei vaja enam oma ekspordi edendamiseks üldiste tariifsete soodustuste kava. Astmestamine ei ole karistus, vaid märk sellest, et üldiste tariifsete soodustuste kava on edukalt täitnud oma ülesande vähemalt asjaomaste riikide ja asjakohaste toodete suhtes. Sel viisil on astmestamine väga tihedalt seotud soodustatud riikide majandusliku konkurentsivõimega. Seega keskendub üldiste tariifsete soodustuste kava kõige suurema puuduse all kannatavatele riikidele ja aitab neil etendada olulisemat rolli rahvusvahelises kaubanduses. Teistele soodustatud riikidele toob astmestamine kaasa suurema osa üldiste tariifsete soodustuste kava soodustustest.

Astmestamismehhanismi on selle lihtsustamiseks oluliselt muudetud. Praegused kriteeriumid (sooduskorra alusel toimuva impordi osa, arenguindeks ja ekspordi spetsialiseerumisindeks) on asendatud ühe selge kriteeriumiga, ühenduse turuosaga, mida väljendatakse sooduskorra alusel toimuva impordi osana. Tooterühmad määratletakse vastavalt koondnomenklatuuri jaotistele. Et astmestatakse hõlmab ainult riike, kes on konkurentsivõimelised jaotise kõigi toodete suhtes, ei väikeseid soodustatud riike ainult nende väheste jaotisesse kuuluvate konkurentsivõimeliste toodete põhjalastmestatud.

Samuti peaks astmestamine etendama olulist rolli tekstiiltoodete ja rõivaste kaubavoogude reguleerimises pärast tekstiilkaubanduse kokkuleppega ( Multifibre Arrangement – MFA) kehtestatud kvootide kaotamist 31. detsembril 2004.

Kõige konkurentsivõimelisematele riikidele suunatud astmestamismehhanismiga uus üldiste tariifsete soodustuste kava tähendab, et enamikule soodustatud riikidest antakse soodustused ilma ühegi piiranguta peale üldiste tariifsete soodustuste kava asjakohaste eeskirjade järgimise nõude. Seda uut olukorda võetakse arvesse üldiste tariifsete soodustuste kava ajutist peatamist käsitlevate sätete ja kaitseklausliga. Olgugi et kõnealuste sätete kohaldamist jätkatakse ainult erandjuhtudel, muutuvad need usaldusväärsemaks ning nende kasutusviis muutub paindlikumaks, eriti ebaõiglase kaubandustegevuse korral.

Niipea kui määrust hakatakse kohaldama, hindab komisjon selle mõju EL äärepoolseimatele piirkondadele.

2004/0242 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU MÄÄRUS

üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 133,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[4]

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,[5]

võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust[6]

ning arvestades järgmist:

Ühendus on alates 1971. aastast andnud üldiste tariifsete soodustuste kava raames arengumaadele kaubandussoodustusi.

Ühenduse ühine kaubanduspoliitika peab vastama arengupoliitika eesmärkidele, eelkõige arengumaades vaesuse kõrvaldamise ning säästva arengu ja hea valitsemistava edendamise suhtes, ning neid toetama. Kõnealune kaubanduspoliitika peab järgima WTO nõudeid, eriti 1979. aasta GATTi lubavat klauslit.[7]

Komisjoni 7. juuli 2004. aasta teatises[8] nõukogule, Euroopa Parlamendile ning Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele on esitatud suunised üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamiseks ajavahemikul 2006–2015.

Esimest kõnealuste suuniste rakendusmäärust tuleks kohaldada alates 1. juulist 2005 kuni 31. detsembrini 2008.

Kava peaks koosnema kõikidele soodustatud riikidele ja territooriumidele tagatud üldisest korrast ning kahest erikorrast, mis võtavad arvesse sarnases olukorras olevate arengumaade mitmesuguseid arenguvajadusi.

Üldine kord peaks olema kindlustatud kõigile soodustatud riikidele, välja arvatud juhul, kui Maailmapank on nad klassifitseerinud kõrge sissetulekuga riigiks ja nende eksport ei ole piisavalt mitmekesine.

Säästva arengu ja hea valitsemistava erikord põhineb säästva arengu tervikkontseptsioonil, mida tunnustatakse rahvusvahelistes konventsioonides ja juriidilistes dokumentides, sealhulgas ÜRO arenguõiguse deklaratsioonis (1986), Rio de Janeiro keskkonna- ja arengudeklaratsioonis (1992), põhilisi tööalaseid õigusi ja põhimõtteid käsitlevas ILO deklaratsioonis (1998), ÜRO millenniumideklaratsioonis (2000) ning Johannesburgi säästva arengu deklaratsioonis (2002). Sellest tulenevalt peaks kohaldama lisatollimaksusoodustust arengumaade suhtes, mis on kõige haavatavamad, sest nad on rahvusvahelisse kaubandussüsteemi integreeritud väiksemal määral ja nende majandus ei ole piisavalt mitmekesine, kusjuures nad võtavad samal ajal inim- ja tööõiguste, keskkonnakaitse ning hea valitsemistava põhikonventsioonide ratifitseerimise ning tõhusa rakendamise tõttu kanda erikoormised ning -kohustused. Sellised soodustused peaksid aitama kaasa edasisele majanduskasvule, et seeläbi vastata positiivselt säästva arengu vajadusele. Seetõttu on kõnealuse korra alusel soodustatud riikide jaoks tollimaksud peatatud.

Komisjon jälgib rahvusvaheliste konventsioonide tõhusat rakendamist kooskõlas asjaomaste mehhanismidega ning hindab seost lisatollimaksusoodustuse ja säästva arengu edendamise vahel.

Erikord vähimarenenud maade jaoks peaks jätkuvalt kindlustama tollimaksuvaba juurdepääsu kaupadele, mis on pärit vähimarenenud maadest (ÜRO tunnustuse ja liigituse kohaselt). Riigile, mida ÜRO enam ei liigita vähimarenenud maaks, tuleks kehtestada üleminekuperiood, leevendamaks ükskõik milliseid selle korra alusel tagatud tollimaksusoodustuse kaotamisega kaasnevaid kahjulikke mõjusid.

Soodustused peaksid jätkuvalt olema eristatud sõltuvalt kaupade tundlikkusest, eristades seega mittetundlikke ja tundlikke kaupu, võtmaks arvesse samu kaupu tootvate sektorite olukorda ühenduses.

Mittetundlike kaupade tollimaksud peaksid jätkuvalt olema peatatud, samas kui tundlike kaupade suhtes peaksid kehtima alandatud tollimaksumäärad, et tagada piisav rakendusaste, võttes samal ajal arvesse olukorda ühenduse vastavates tööstusharudes.

Selline vähendamine peaks olema piisavalt suur, et see motiveeriks kaubandusringkondi kasutama kavas pakutavaid võimalusi. Seetõttu peaks väärtuseliste tollimaksude vähendamine olema kindlasummaline 3,5 protsendipunkti enamsoodustusrežiimi tollimaksumäärast. Koguselisi tollimakse tuleks vähendada 30% võrra. Kui tollimaksude puhul nähakse ette tollimaksu alammäär, ei peaks seda kohaldama.

Juhul kui soodustollimaksumäärad, mis on välja arvutatud kooskõlas 10. detsembri 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 2501/2001 (üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta ajavahemikus 1. jaanuar 2002–31. detsember 2004)[9] võimaldavad suuremat maksude vähendamist, tuleks nende kohaldamist jätkata, et mitte võtta ära soodustatud riikidele mõne varasema kava alusel tagatud soodustusi.

Tollimaksud tuleks täielikult peatada juhul, kui soodusrežiimist tulenevalt on väärtuseline tollimaks kuni üks protsent või koguseline tollimaks kuni kaks eurot, sest sel juhul ületavad maksude kogumiskulud neist saadava tulu.

Ühenduse kaubanduspoliitika ühtsust silmas pidades ei tohiks soodustatud riigi suhtes rakendada ühel ja samal ajal GSPd ja vabakaubanduslepingut, juhul kui leping hõlmab vähemalt kõiki neid soodustusi, mida võimaldab hetkel selle riigi suhtes kohaldatav kava.

Astmestamine peaks põhinema ühise tollitariifistiku jaotistega seotud kriteeriumidel. Jaotistepõhist astmestamist tuleks kohaldada soodustatud riigi suhtes juhul, kui jaotis rahuldab astmestamiskriteeriume kolme järjestikuse aasta jooksul, et suurendada astmestamise prognoositavust ning läbipaistvust, kõrvaldades impordistatistika suurte ja ettearvamatute muutuste mõju.

Määruses (EMÜ) nr 2454/93[10] sätestatud päritolureegleid, mis käsitlevad päritolustaatusega toodete mõiste määratlust ja sellega seotud protseduure ja halduskoostöö meetodeid, kohaldatakse määruses kehtestatud tollimaksusoodustuste suhtes, kindlustamaks et kava soodustusi määratakse ainult neile, kelle jaoks soodustused selle kava raames ette on nähtud.

Ajutise peatamise põhjuste hulka peaksid kuuluma III lisas loetletud konventsioonides sätestatud põhimõtete tõsine ja süstemaatiline rikkumine, et soodustada asjaomaste konventsioonide eesmärkide saavutamist ning kindlustada, et ükski soodustatud riik ei saaks ebaõiglasi eeliseid nende konventsioonide süstemaatilise rikkumise kaudu.

Poliitilise olukorra tõttu Myanmaris peaks kõigi Myanmarist pärit kaupade impordi suhtes ettenähtud tollimaksusoodustuste ajutine peatamine jääma jõusse.

Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta kooskõlas nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusega 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.[11]

Määrust tuleks erandkorras kohaldada juba enne selle jõustumist, võimaldamaks õigeaegselt kindlaks määrata soodustatud riigid, kelle suhtes rakendada üldist korda ning säästva arengu ja hea valitsemistavaga seotud erikorda,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I JA GU

ÜLDSÄTTED

ARTIKKEL 1

1. Ühenduse üldiste tariifsete soodustuste kava (edaspidi „kava“) kohaldatakse 1. juulist 2005 31. detsembrini 2008 kooskõlas käesoleva määrusega.

2. Käesoleva määrusega sätestatakse:

(a) üldine kord,

(b) säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatav stimuleeriv erikord,

(c) vähimarenenud maade suhtes kohaldatav erikord.

Artikkel 2

I lisas on loetletud artikli 1 lõike 2 punktides a ja c osutatud kordade raames soodustatud riigid.

Artikkel 3

1. Soodustatud riik kõrvaldatakse kavast, kui Maailmapank on liigitanud selle riigi suure sissetulekuga riikide hulka kolme järjestikuse aasta jooksul ning kui üldiste tariifsete soodustuste kavaga hõlmatud impordi (soodustatud riigist ühendusse) viis suurimat sektorit moodustavad vähem kui 75% soodustatud riigist pärineva ja üldiste tariifsete soodustuste kavaga hõlmatud impordist ühendusse.

2. Komisjon määrab käesoleva määruse vastuvõtmise ajal 1. septembril 2004. aastal kättesaadavate andmete põhjal kindlaks, millised soodustatud riigid vastavad lõikes 1 sätestatud kriteeriumidele. Riik kõrvaldatakse kavast käesoleva määruse jõustumisel.

3. Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas teadaande, milles loetletakse lõikes 1 sätestatud tingimusele vastavad soodustatud riigid.

4. Komisjon teatab soodustatud riigile selle riigi kõrvaldamisest I lisa soodustatud riikide nimekirjast.

5. Kui soodustatud riigi ja ühenduse vahel on sõlmitud ärikokkulepe, mis hõlmab vähemalt kõiki kõnealusele riigile kehtiva kavaga ettenähtud soodustusi, jäetakse soodustatud riik välja I lisas loetletud soodustatud riikide nimekirjast.

Artikkel 4

II lisas on loetletud artikli 1 lõike 2 punktides a ja b osutatud kordadega hõlmatud tooted.

Artikkel 5

1. Käesoleva määrusega ettenähtud tariifseid soodustusi kohaldatakse selliste toodete impordi suhtes, mis on hõlmatud nende soodustatud päritoluriigis kohaldatava korraga.

2. Komisjoni määruses (EMÜ) nr 2454/93 on sätestatud eeskirjad päritolustaatusega toodete mõiste määratluse ning sellega seotud menetluste ja halduskoostöö meetodite kohta käesoleva määruse artikli 1 lõikes 2 osutatud korra kohaldamiseks.

3. Piirkondlikku kumulatsiooni määruse (EMÜ) nr 2454/93 tähenduses kohaldatakse ka juhul, kui mis tahes piirkondlikku rühma kuuluvas riigis edasitöödeldud toode on pärit teisest sellesse rühma kuuluvast riigist, kes ei saa kasu lõpptoote suhtes kohaldatavast korrast, tingimusel et mõlemad riigid saavad kasu selle rühma suhtes kohaldatavast piirkondlikust kumulatsioonist.

Artikkel 6

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

(a) ühise tollitariifistiku maksumäärad – nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/8712 I lisa teises osas piiritletud maksumäärad, välja arvatud tariifikvootide raames ettenähtud maksumäärad;

(b) jaotis – ühise tollitariifistiku mis tahes jaotis vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 2658/87;

(c) komitee – artiklis 26 osutatud komitee.

II JA GU

KORRAD JA TARIIFSED SOODUSTUSED

1. JAOTIS

ÜLDINE KORD

ARTIKKEL 7

1. Ühise tollitariifistiku maksumäärad peatatakse täielikult II lisas loetletud mittetundlike toodete suhtes, välja arvatud maksu põllumajanduskomponent.

2. Ühise tollitariifistiku väärtuselist tollimaksu vähendatakse II lisas loetletud tundlike toodete suhtes 3,5 protsendipunkti võrra. Jaotisesse 11 kuuluvate toodete puhul on see vähendamine 20%.

3. Kui kooskõlas määruse (EÜ) nr 2501/2001 (31. detsembril 2005 kohaldatava ühise tollitariifistiku väärtuselise tollimaksu kohta) artikli 7 arvutatud tollimaksu soodusmääradega nähakse ette käesoleva artikli lõikes 2 osutatud toodete suhtes tollimaksu vähendamist rohkem kui 3,5 protsendipunkti võrra, kohaldatakse kõnealuseid tollimaksu soodusmäärasid.

4. II lisas loetletud tundlike toodete suhtes vähendatakse 30% võrra ühise tollitariifistiku koguselisi tollimakse, välja arvatud tollimaksu alam- või ülemmäära. CN-koodiga 2207 hõlmatud kaupade suhtes kohaldatakse 15% suurust vähendamist.

5. Kui ühise tollitariifistiku maksumäärad II lisas loetletud tundlike toodete suhtes sisaldavad väärtuselisi ja koguselisi tollimakse, siis koguselisi tollimakse ei vähendata.

6. Kui kooskõlas lõigetega 2 ja 4 vähendatud tollimaksude puhul nähakse ette tollimaksu ülemmäär, siis kõnealust ülemmäära ei vähendata. Kui selliste tollimaksude puhul nähakse ete tollimaksu alammäär, siis kõnealust alammäära ei kohaldata.

7. Lõigetes 1–4 osutatud tariifseid soodustusi ei kohaldata selliste jaotiste toodete suhtes, mille osas kõnealused soodustused on asjaomase päritoluriigi suhtes kõrvaldatud kooskõlas artikliga 13 ja I lisa C veeruga.

2. JAOTIS

SÄÄSTVA ARENGU JA HEA VALITSEMISTAVA EDENDAMISEKS KOHALDATAV STIMULEERIV ERIKORD

ARTIKKEL 8

1. Kõigi II lisas loetletud toodete suhtes, mis on pärit säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorraga hõlmatud riigist, peatatakse ühise tollitariifistiku maksumäärad.

2. Lõikes 1 osutatud kaupade suhtes kohaldatavad ühise tollitariifistiku erimaksumäärad peatatakse täielikult, välja arvatud kaupade puhul, mille ühise tollitariifistiku maksumäärad sisaldavad ühtlasi väärtuselisi tollimakse. CN-koodidega 1704 10 91 ja 1704 10 99 hõlmatud kaupade puhul on koguselise tollimaksu ülemmääraks 16% tolliväärtusest.

3. Säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatav stimuleeriv erikord ei hõlma soodustatud riigi osas I lisa C veerus loetletud jaotiste tooteid.

Artikkel 9

1. Säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra õigus võidakse anda riigile, kes:

- on ratifitseerinud III lisa A osas esitatud konventsioonid ja neid tõhusalt rakendanud, ja

- on ratifitseerinud vähemalt seitse III lisa B osas esitatud konventsiooni ja neid rakendanud, ja

- võtab enda kanda kohustuse ratifitseerida ja tõhusalt rakendada III lisa B osas esitatud, seni veel ratifitseerimata konventsioonid, ja

- kohustub hoolitsema konventsioonide ratifitseerimise ning nende rakendusaktide ja meetmete eest ning nõustub rakendamise dokumentide korrapärase järelevalvega ja läbivaatusega kooskõlas ratifitseeritud konventsioonide rakendamise tingimustega ja

- on kooskõlas lõikega 2 arvatud haavatavate riikide hulka.

Igal juhul peavad soodustatud riigid ratifitseerima konventsioonid hiljemalt 31. detsembriks 2008.

2. Haavatavaks riigiks peetakse riiki:

(a) mida Maailmapank ei ole kolmel järjestikusel aastal klassifitseerinud suure sissetulekuga riigiks ning kelle viis suurimat GSP kava raames toimuvat importi ühendusse moodustavad enam kui 75% kogu GSP kava raames toimuvast impordist või

(b) kelle GSP kava raames toimuv import ühenduse moodustab vähem kui 1% GSP kava raames toimuvast koguimpordist ühendusse.

Kasutatud on 1. septembri 2004. aasta andmeid ning need moodustavad kolme järjestikuse aasta keskmise.

3. Komisjon vaatab läbi III lisas esitatud konventsioonide ratifitseerimise ja tõhusa rakendamise olukorra. Enne käesoleva määruse kohaldamistähtaja möödumist esitab komisjon aruande kõnesolevate konventsioonide ratifitseerimise olukorra kohta, sealhulgas soovitused selle kohta, kas kõnealuste konventsioonide ratifitseerimist ja tõhusat rakendamist tuleks nõuda, et ka edaspidi säästvat arengut ja head valitsemistava stimuleeriva erikorra kaudu soodustusi saada.

Artikkel 10

1. Säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra õigus antakse juhul, kui on täidetud järgmised tingimused:

(a) I lisas loetletud riik või territoorium on esitanud taotluse kolme kuu jooksul alates käesoleva määruse avaldamise kuupäevast ja

(b) taotluse läbivaatamisel selgub, et taotlev riik vastab artikli 9 lõigetes 1 ja 2 sätestatud tingimustele.

2. Taotlev riik esitab komisjonile kirjaliku taotluse ja mitmekülgset teavet III lisas osutatud konventsioonide ratifitseerimise kohta ning õigusaktide ja meetmete kohta kõnealuste konventsioonide sätete tõhusaks rakendamiseks ning kohustub nõustuma asjakohastes konventsioonides ja seotud õigusaktides ettenähtud järelevalve- ning läbivaatusmehhanismidega ning neid täielikult järgima.

Artikkel 11

1. Kui komisjon saab taotluse koos artikli 10 lõikes 2 osutatud teabega, vaatab ta taotluse läbi. Läbivaatamisel võetakse arvesse asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide ja asutuste järeldusi. Komisjon võib esitada taotlevale riigile mis tahes küsimusi, mida ta peab asjakohaseks, ning kontrollida saadud teavet taotleva riigi või mis tahes füüsilise või juriidilise isiku abiga. Komisjon teavitab taotlevat riiki hindamistulemustest ja palub kõnealuselt riigilt kommentaare.

2. Komisjon otsustab kooskõlas lõikes 1 osutatud läbivaatusega ja artiklis 27 sätestatud korras, kas taotlevale riigile antakse säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra õigus.

3. Komisjon teatab soodustatud riigile kooskõlas lõikega 2 tehtud otsusest. Kui riigile antakse stimuleeriva erikorra õigus, teatatakse sellele riigile kõnealuse otsuse jõustumiskuupäev. Komisjon avaldab Euroopa Liidu Teatajas nende soodustatud riikide nimekirja, kellel on õigus kasu saada säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatavast stimuleerivast erikorrast.

4. Kui taotlevale riigile ei anta stimuleeriva erikorra õigust, põhjendab komisjon otsust kõnealuse riigi taotlusel.

5. Komisjon suhtleb taotleva riigiga taotluse küsimustes tihedas koostöös artiklis 26 osutatud komiteega.

3. JAOTIS

VÄHIMARENENUD MAADE SUHTES KOHALDATAV ERIKORD

ARTIKKEL 12

1. Ilma et see piiraks lõigete 2–4 kohaldamist, peatatakse täielikult ühise tollitariifistiku maksumäärad kõigi toodete suhtes, mis kuuluvad kaupade kirjeldamise ja kodeerimise harmoneeritud süsteemi gruppidesse 1–97, välja arvatud grupp 93, ja mis pärinevad I lisakohaselt vähimarenenud riikide suhtes kohaldatavast erikorrast kasu saavatest riikidest.

2. Ühise tollitariifistiku maksumäärasid tariifirubriiki 1006 kuuluvate toodete suhtes vähendatakse 1. septembril 2006. aastal 20% võrra, 1. septembril 2007. aastal 50% võrra ja 1. septembril 2008. aastal 80% võrra. Kõnealused maksumäärad peatatakse täielikult alates 1. septembrist 2009.

3. Ühise tollitariifistiku maksumäärasid tariifirubriiki 1701 kuuluvate toodete suhtes vähendatakse 1. juulil 2006. aastal 20% võrra, 1. juulil 2007. aastal 50% võrra ja 1. juulil 2008. aastal 80% võrra. Kõnealused maksumäärad peatatakse täielikult alates 1. juulist 2009.

4. Kuni ühise tollitariifistiku maksumäärade täieliku peatamiseni kooskõlas lõigetega 2 ja 3 avatakse igaks turustusaastaks tollimaksu nullmääraga üldtariifikvoot vastavalt tariifirubriigi 1006 ja alamrubriigi 1701 11 10 toodetele, mis on pärit kõnealusest erikorrast kasu saavatest riikidest. Turustusaasta 2001/2002 esialgsed tariifikvoodid on 2517 tonni kooritud riisi ekvivalendina väljendatud tariifirubriigi 1006 toodetele ja 74 185 tonni valge suhkru ekvivalendina väljendatud alamrubriigi 1701 11 10 toodetele. Igal järgneval turustusaastal suurendatakse kvoote 15% võrra võrreldes eelnenud turustusaasta kvootidega.

5. Komisjon võtab vastu lõikes 4 osutatud kvootide avamist ja haldamist reguleerivad üksikasjalikud eeskirjad artiklis 28 sätestatud korras. Kõnealuste kvootide avamisel ja haldamisel abistavad komisjoni asjakohase ühise turukorralduse komiteed.

6. Kui Ühinenud Rahvaste Organisatsioon jätab riigi vähimarenenud maade nimekirjast välja, kõrvaldatakse see riik kõnealuse erikorra alusel soodustatud riikide nimekirjast. Komisjon otsustab riigi korrast kõrvaldamise ja üleminekuaja kehtestamise artiklis 27 sätestatud korras.

4. JAOTIS

ÜHISSÄTTED

ARTIKKEL 13

1. Artiklites 7 ja 8 osutatud tariifsed soodustused kõrvaldatakse soodustatud riigist pärinevate ja jaotisesse kuuluvate toodete suhtes, , kui asjakohasesse jaotisesse kuuluvate ja kõnealuses riigis kohaldatava korraga hõlmatud toodete keskmine import ühendusse ületab kõige viimaste andmete (seisuga 1. september 2004) põhjal kolme järjestikuse aasta jooksul 15% kõikidest I lisas loetletud riikidest ja kõikidelt territooriumidelt pärinevate samasuguste toodete impordi ühendusse. Jaotise 11 puhul on kõnealune künnis 12,5 %.

2. I lisa C veerus on loetletud kooskõlas lõikega 1 kõrvaldatud jaotised.

3. Jaotiste kõrvaldamist kõnealusest kavast kohaldatakse alates käesoleva määruse jõustumisest kuni 31. detsembrini 2008.

4. Komisjon teatab soodustatud riigile jaotise kõrvaldamisest.

5. Lõiget 1 ei kohaldata soodustatud riigi ühegi jaotise kohta, mis moodustab enam kui 50% kõnealusest riigist pärit GSP kava raames toimuvast impordist ühenduse.

6. Käesoleva artikli kohaldamisel kasutatakse statistilise allikana COMEXTi statistikat.

Artikkel 14

1. Kui käesoleva jaotise sätete kohaselt vähendatud väärtuseline tollimaks on kuni 1%, peatatakse selline tollimaks täielikult.

2. Kui käesoleva jaotise sätete kohaselt vähendatud koguseline tollimaks on kuni 2 eurot iga üksiku eurodes arvutatud määra kohta, peatatakse selline tollimaks täielikult.

3. Kui lõigetest 1 ja 2 ei tulene teisiti, ümardatakse kooskõlas käesoleva määrusega arvutatud soodustollimaksu lõppmäär esimese kümnendkohani.

III JA GU

AJUTIST PEATAMIST JA KAITSEMEETMEID KÄSITLEVAD SÄTTED

ARTIKKEL 15

1. Käesolevas määruses sätestatud sooduskorra kohaldamine võidakse ajutiselt peatada kõigi või teatavate soodustatud riigist pärit toodete suhtes mis tahes järgmisel põhjusel:

(a) III lisas loetletud konventsioonides sätestatud põhimõtete rasked ja süstemaatilised rikkumised,

(b) vangide tööna toodetud kaupade eksport ;

(c) tõsised tollikontrolli puudused narkootikumide (keelatud ainete või lähteainete) ekspordil või transiidil või rahapesu käsitlevate rahvusvaheliste konventsioonide eiramine;

(d) pettus, toodete päritolureeglite ja sellega seotud menetluste eiramine või süstemaatiline täitmata või tagamata jätmine ning artikli 1 lõikes 2 osutatud korra rakendamiseks ja kontrolliks vajaliku halduskoostöö puudumine;

(e) tõsiselt ja süstemaatiliselt ebaõiglane kaubanduspraktika, millel on kahjustav mõju ühenduse tööstusele, sealhulgas WTO lepingute alusel keelatud või vaidlustatav praktika, tingimusel et pädev WTO organ on varem sellise otsuse langetanud ning ebaõiglase praktika kõrvaldamise suhtes ei ole midagi ette võetud;

(e) bis tõsiselt ja süstemaatiliselt ebaõiglane kaubanduspraktika, mida ei ole mainitud punktis e, kuid millel on ühenduse huve kahjustav mõju ning mille kõrvaldamine ei ole võimalik punkti e või artikli 20 kohaselt;

(f) kalavarude kaitset ja majandamist käsitlevate piirkondlike kalastusorganisatsioonide või organisatsioonide, mille liige on ühendus, eesmärkide tõsine ja süstemaatiline rikkumine;

2. Lõike 1 punktis d osutatud halduskoostöö eeldab muu hulgas, et soodustatud riik:

(a) teatab komisjonile ja ajakohastab päritolureeglite rakendamiseks ja järgimise kontrolliks vajalikud andmed;

(b) abistab ühendust, teostades liikmesriikide tolliasutuste taotlusel päritolutõendite järelkontrolli, ning teatab selle tulemused õigeaegselt;

(c) abistab ühendust, võimaldades komisjonil kooskõlastatult ja tihedas koostöös liikmesriikide pädevate asutustega täita ühenduse haldus- ja uurimiskoostöö ülesandeid kõnealuses riigis, et kontrollida dokumentide autentsust või artikli 1 lõikes 2 osutatud korra lubamise suhtes asjakohaste andmete täpsust;

(d) teostab või korraldab asjakohaseid uurimisi päritolureeglite rikkumise tuvastamiseks ja vältimiseks;

(e) järgib piirkondlikku kumulatsiooni (määruse nr 2454/93 kohaselt) käsitlevaid päritolureegleid või tagab nende järgimise, kui kõnealune riik saab neist kasu.

3. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, võidakse II jaotises osutatud stimuleeriv erikord ajutiselt peatada kõigi või teatavate kõnealuse korraga hõlmatud toodete suhtes, mis on pärit soodustatud riigist, eriti kui siseriiklikud õigusaktid ei hõlma enam III lisas osutatud ratifitseeritud konventsioone või kui kõnealuseid õigusakte ei kohaldata tõhusalt.

4. Käesolevas määruses sätestatud sooduskordi ei peatata vastavalt lõike 1 punktile e toodete osas, mille suhtes kohaldatakse määruste (EÜ) nr 384/96 või (EÜ) nr 2026/97 kohaseid dumpinguvastaseid või tasakaalustusmeetmeid neid meetmeid põhjendavate asjaolude korral.

Artikkel 16

1. Kui komisjon või liikmesriik saab teavet, mis võib õigustada ajutist peatamist, ning komisjon leiab, et uurimiseks on piisavalt põhjust, teavitab komisjon komiteed.

2. Komisjon võib artiklis 28 sätestatud korras otsustada algatada uurimine.

Artikkel 17

1. Kui komisjon otsustab algatada uurimise, avaldab ta Euroopa Liidu Teatajas sellekohase teadaande ning teavitab sellest asjaomast soodustatud riiki. Kõnealuses teadaandes esitatakse saadud teabe kokkuvõte ja märgitakse, et mis tahes kasulik teave võidakse saata komisjonile. Selles teadaandes määratakse kindlaks tähtaeg, mille jooksul huvitatud isikud võivad oma seisukohad kirjalikult teatavaks teha.

2. Komisjon võimaldab asjaomasel soodustatud riigil uurimises igati osaleda.

3. Komisjon hangib kogu vajaliku teabe ning võib saadud teavet ettevõtjate ja asjaomase soodustatud riigi abiga kontrollida. Uurides, kas ajutine peatamine on artikli 15 lõike 1 punktis a osutatud põhjusel õigustatud, kasutatakse lähtepunktina mitmete ÜRO, ILO ja teiste pädevate rahvusvaheliste organisatsioonide järelevalveorganite olemasolevaid hinnanguid, märkusi, otsuseid, soovitusi ja järeldusi.

4. Komisjoni võivad abistada selle liikmesriigi ametnikud, kelle territooriumil kontrollimine toimub, kui kõnealune liikmesriik seda nõuab.

5. Kui komisjoni nõutud teavet põhjendatud tähtaja jooksul ei esitata või kui uurimist oluliselt takistatakse, võidakse järeldused teha kättesaadavate faktide põhjal.

6. Uurimine tuleks lõpetada aasta jooksul. Komisjon võib kõnealust tähtaega pikendada artiklis 28 sätestatud korras.

Artikkel 18

1. Komisjon esitab oma järelduste aruande komiteele.

2. Kui komisjon leiab, et järeldused ei õigusta ajutist peatamist, otsustab ta artiklis 28 osutatud korras uurimise lõpetada. Sel juhul avaldab komisjon Euroopa Liidu Teatajas teadaande uurimise lõpetamise kohta ja esitab oma põhilised järeldused.

3. Kui komisjon leiab, et järeldused õigustavad ajutist peatamist artikli 15 lõike 1 punktis a osutatud põhjusel, otsustab ta artiklis 28 sätestatud korras jälgida ja hinnata olukorda asjaomases soodustatud riigis kuue kuu jooksul. Komisjon teatab kõnealusest otsusest asjaomasele soodustatud riigile ning avaldab Euroopa Liidu Teatajas teadaande, milles teatab, et kavatseb esitada nõukogule ettepaneku ajutise peatamise kohta, kui asjaomane soodustatud riik ei kohustu enne kõnealuse ajavahemiku lõppu võtma meetmeid, et saavutada mõistliku aja jooksul vastavus III lisas osutatud konventsioonidele.

4. Kui komisjon peab ajutist peatamist vajalikuks, esitab ta asjakohase ettepaneku nõukogule, kes teeb selle kohta otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega 30 päeva jooksul.

5. Kui komisjon leiab lõikes 3 osutatud ajavahemiku lõpus, et asjaomane soodustatud riik ei ole võtnud nõutud kohustust, ja peab soodustuste ajutist peatamist vajalikuks, esitab ta asjakohase ettepaneku nõukogule, kes teeb otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega 30 päeva jooksul. Kui nõukogu teeb otsuse soodustuste ajutise peatamise kohta, jõustub kõnealune otsus kuue kuu möödudes selle vastuvõtmisest, kui enne seda ei otsustata, et otsus ei ole enam põhjendatud.

Artikkel 19

1. Komisjon võib pärast komitee teavitamist peatada käesolevas määruses sätestatud sooduskorrad kõigi või teatavate soodustatud riigist pärinevate toodete suhtes:

(a) kui ta leiab, et on piisavalt tõendusmaterjali selle kohta, et ajutine peatamine on artikli 15 lõike 1 punktis d osutatud põhjusel õigustatud, või

(b) kui kõnealuste kordadega hõlmatud import ületab oluliselt selle riigi tavalisi tootmistasemeid ja ekspordi mahtu.

2. Liikmesriigid edastavad komisjonile kogu asjakohase teabe, mis võib õigustada soodustuste peatamist.

3. Kui komisjon leiab, et on piisavalt tõendusmaterjali peatamistingimustele vastamisekohta, võtab ta viivitamata kõik asjakohased meetmed.

4. Soodustuste peatamine võib kesta kuni kolm kuud ning kõnealust tähtaega võib üks kord pikendada. Komisjon võib seda tähtaega pikendada artiklis 28 sätestatud korras.

Artikkel 20

1. Kui soodustatud riigist pärit toodet imporditakse tingimustel, mis põhjustavad või ähvardavad põhjustada tõsiseid raskusi samasuguste või otseselt konkureerivate toodete tootjale ühenduses, võidakse liikmesriigi taotlusel või komisjoni algatusel igal ajal taaskehtestada kõnealuse toote suhtes tavapärased ühise tollitariifistiku maksumäärad.

2. Kui komisjon otsustab algatada uurimise, avaldab ta Euroopa Liidu Teatajas selle kohta teadaande. Kõnealuses teadaandes märgitakse, et kogu kasulik teave tuleks saata komisjonile. Selles täpsustatakse tähtaeg, mille jooksul huvitatud isikud võivad oma seisukohad kirjalikult teatavaks teha.

3. Tõsiste raskuste võimalikkust uurides võtab komisjon muu hulgas arvesse järgmisi ühenduse tootjatega seotud asjaolusid, kui sellekohane teave on kättesaadav:

- turuosa,

- toodang,

- varud,

- tootmisvõimsus,

- pankrotid,

- kulutasuvus,

- tootmisvõimsuse rakendamine,

- tööhõive,

- import,

- hinnad.

4. Komisjon teeb otsuse 30 tööpäeva jooksul pärast komiteega konsulteerimist.

5. Kui viivitamatut tegutsemist nõudvad erandlikud asjaolud teevad uurimise võimatuks, võib komisjon pärast komitee teavitamist võtta mis tahes hädavajalikke ennetusmeetmeid.

Artikkel 21

Kui EÜ asutamislepingu I lisaga hõlmatud toodete import põhjustab või ähvardab põhjustada tõsiseid häireid ühenduse turgudel või nende reguleerimismehhanismides, võib komisjon pärast vastava ühise turukorralduse komitee teavitamist peatada sooduskorra kohaldamise asjaomaste toodete suhtes.

Artikkel 22

1. Komisjon teatab asjaomasele soodustatud riigile igast kooskõlas artiklitega 19, 20 või 21 tehtud otsusest enne selle jõustumist. Komisjon teavitab sellest ka nõukogu ja liikmesriike.

2. Iga liikmesriik võib kooskõlas artiklitega 19, 20 või 21 tehtud otsuse saata kümne päeva jooksul nõukogule. Nõukogu võib kvalifitseeritud häälteenamusega võtta 30 päeva jooksul vastu teistsuguse otsuse.

Artikkel 23

Käesolev jagu ei mõjuta selliste kaitseklauslite kohaldamist, mis on vastu võetud asutamislepingu artikli 37 alusel ühise põllumajanduspoliitika osana või asutamislepingu artikli 133 alusel ühise kaubanduspoliitika osana, ega muude kaitseklauslite võimalikku kohaldamist.

IV JA GU

MENETLUSSÄTTED

ARTIKKEL 24

Komisjon võtab vastu käesoleva määruse lisade muudatused, mille muudavad vajalikuks:

(a) koondnomenklatuuri muudatused või

(b) riikide või territooriumide rahvusvahelise staatuse või klassifikatsiooni muudatused vastavalt artiklis 28 sätestatud korrale;

(c) soodustatud riigiga sõlmitud kaubandusleping, mis võimaldab vähemalt samaväärset sooduspääsu ühenduse turule kui II jao 1. jaotises osutatud kord.

Artikkel 25

1. Liikmesriigid saadavad kuue nädala jooksul pärast iga kvartali lõppu Euroopa Ühenduste Statistikaametile oma statistilised andmed toodete kohta, mis on käesoleva määrusega ettenähtud tariifsete soodustuste alusel lubatud asjakohase kvartali jooksul vabasse ringlusse. Kõnealused andmed, milles osutatakse koondnomenklatuuri koodidele, ja vastavalt asjaoludele ka TARICi koodidele, näitavad päritoluriikide kaupa väärtusi, koguseid ja muid täiendavaid ühikuid, mida nõutakse vastavalt määruse (EÜ) nr 1172/9513 ja komisjoni määruse (EÜ) nr 1917/200014 määratlustele.

2. Liikmesriigid edastavad kooskõlas komisjoni määruse (EMÜ) 2454/93 artikliga 308d komisjoni taotluse korral talle üksikasjalikud andmed käesoleva määrusega ettenähtud tariifsete soodustuste alusel viimaste kuude jooksul vabasse ringlusse lubatud toodete koguste kohta.

3. Komisjon jälgib tihedas koostöös liikmesriikidega CN-koodi 0803 00 19, tariifirubriikide 0603, 1006 ja 1701 ning CN-koodide 1604 14 11, 1604 14 18, 1604 14 90, 1604 19 39 ja 1604 20 70 alla kuuluvate toodete importi, et teha kindlaks, kas artiklites 20 ja 21 osutatud tingimused on täidetud.

Artikkel 26

1. Käesoleva määruse rakendamisel abistab komisjoni üldiste soodustuste komitee, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad ja eesistujana komisjoni esindaja.

2. Komitee võib uurida kõiki käesoleva määruse kohaldamisega seotud küsimusi, mis komisjon on tõstatanud või mida liikmesriik on taotlenud.

3. Komitee uurib ühenduse üldiste tariifsete soodustuste kava mõjusid ajavahemikku 1. juulist 2005 kuni 31. detsembrini 2008 käsitleva komisjoni aruande põhjal. Kõnealune aruanne hõlmab kõiki artikli 1 lõikes 2 osutatud sooduskordi.

4. Komitee võtab vastu oma töökorra.

Artikkel 27

1. Käesolevale artiklile osutamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7.

2. Otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõikega 6 ettenähtud tähtajaks kehtestatakse kolm kuud.

Artikkel 28

Käesolevale artiklile osutamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7.

V JA GU

LÕPPSÄTTED

ARTIKKEL 29

Nõukogu 24. märtsi 1997. aasta määrust (EÜ) nr 552/97, mis käsitleb üldiste tariifsete soodustuste ajutist peatamist Myanmari Liidu suhtes15 ning milles osutatakse nõukogu määrustele (EÜ) nr 3281/9416 ja (EÜ) nr 1256/96,17 peetakse käesoleva määruse vastavatele sätetele osutavaks.

Artikkel 30

1. Käesolev määrus jõustub 1. juulil 2005. Nõukogu määrus (EÜ) nr 2501/2001 tunnistatakse kehtetuks 30. juunil 2005.

2. Artikli 3 lõiget 2 ning artikleid 8–11 kohaldatakse alates käesoleva määruse Euroopa Liidu Teatajas avaldamise kuupäevast.

3. Käesolevat määrust kohaldatakse kuni 31. detsembrini 2008. Kõnealune tähtaeg ei kehti vähimarenenud maade suhtes kohaldatavate erikordade puhul ega käesoleva määruse muude sätete puhul selles osas, nagu neid kohaldatakse koos kõnealuste erikordadega.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõigis liikmesriikides.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

I LISA

Ü HENDUSE ÜLDISTE TARIIFSETE SOODUSTUSTE KAVAGA HÕLMATUD SOODUSTATUD RIIGID 18 JA TERRITOORIUMID

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

II LISA

A RTIKLI 1 LÕIKE 2 PUNKTIDES A JA B OSUTATUD KORDADEGA HÕLMATUD TOODETE LOETELU

OLENEMATA kaupade koondnomenklatuuri tõlgendamise eeskirjadest tuleb toodete kirjeldust pidada soovituslikuks ning tariifsed soodustused määratakse kindlaks CN-koodidega. Kui näidatakse ex CN-koode, määratakse tariifsed soodustused kindlaks CN-koodi ja kirjelduse põhjal. Tärniga märgitud tooted klassifitseeritakse vastavates ühenduse sätetes ettenähtud tingimuste kohaselt.

Üldise korraga (artikkel 7) ning säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorraga (artikkel 8) hõlmatud tooted. Kõnealuseid tooteid tähistatakse loetelus lühendiga NS (mittetundlikud tooted artikli 7 lõike 1 tähenduses) või S (tundlikud tooted artikli 7 lõike 2 tähenduses). Lihtsustamiseks loetletakse tooteid rühmade kaupa. Sinna võivad kuuluda tooted, mille puhul ühise tollitariifistiku maksumäärad ei kehti või on peatatud.

+++++ TABLE +++++

III LISA

ARTIKLIS 9 OSUTATUD KONVENTSIOONID

A OSA

ÜRO ja ILO konventsioonid põhiliste inim- ja tööõiguste kohta

+++++ TABLE +++++

B OSA

Konventsioonid keskkonna ja hea valitsemistava kohta

+++++ TABLE +++++

+++++ TABLE +++++

[1] EÜT L 346, 31.12.2001, lk 1.

[2] KOM(2004) 461 lõplik.

[3] KOM(1994) 212 lõplik.

[4] ELT C […], […], lk […].

[5] ELT C […], […], lk […].

[6] ELT C […], […], lk […].

[7] “Aren*/?BIZ[yz{|}ÌÍáâãïò5 6 "#$RTabƒ„ÉÊØÙ34’ùòçòãòãòØÈØÈÀÈØ¹²«¤™‘ãù„ù{ùt„ùtù{ùlù„ù{ù{ùh

&rhc-

5? h

&rh·Sih

&rhc-

NH[pic]jh

&rhc-

0JmU[pic]h

&rhc-

\?hÜ&uh?uÑB*[pic]ph h”}h?uÑ hÖr3gumaade diferentseeritud ja soodsam režiim, vastastikkus ja täielikum osalus”, GATTi 28. novembri 1979. aasta otsus (L/4903).

[8] KOM(2004) 461 lõplik.

[9] EÜT L 346, 31.12.2001, lk 1.

[10] EÜT L 253, 11.10.1993, lk 1.

[11] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

12 EÜT L 256, 7.9.1987, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2031/2001 (EÜT L 279, 23.10.2001, lk 1).

13 EÜT L 118, 25.5.1995, lk 10. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

14 EÜT L 229, 9.9.2000, lk 14. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1669/2001 (EÜT L 224, 21.8.2001, lk 3).

15 EÜT L 85, 27.3.1997, lk 8.

16 EÜT L 348, 31.12.1994, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2820/98 (EÜT L 357, 30.12.1998, lk 1).

17 EÜT L 160, 29.6.1996, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2448/96 (EÜT L 333, 21.12.1996, lk 12).

18 See nimekiri võib sisaldada riike, kelle suhtes EL üldiste tariifsete soodustuste kava on ajutuselt peatatud või kes ei ole järginud halduskoostöö nõudeid, mis on kaupade suhtes tariifsete soodustuste andmise eeltingimuseks. Kahtluse korral pöörduge komisjoni või asjaomase riigi pädevate ametiasutuste poole.

19 CN-koodi 0306 13 alla kuuluvate toodete puhul on tollimaks säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra alusel 3,6%.

20 Nende toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud korda.

21 CN-koodi 0710 80 85 alla kuuluvate toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud korda.

22 CN-koodi 0811 10 90 alla kuuluvate toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud korda.

23 Nende toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud korda.

24 CN-koodide 1704 10 91 ja 1704 10 99 alla kuuluvate toodete korral võib koguseline tollimaks olla säästva arengu ja hea valitsemistava edendamiseks kohaldatava stimuleeriva erikorra alusel kuni 16% tolliväärtusest.

25 Nende toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud korda

26 Nende toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud korda.

27 Nende toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud korda.

28 Nende toodete suhtes ei kohaldata 1. jaotises osutatud soodustusi.