KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

komisjonile määrusega (EÜ) nr 1007/2009 (hülgetoodetega kauplemise kohta, muudetud määrusega (EL) 2015/1775) antud delegeeritud volituste kasutamise kohta

1.SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1007/2009 hülgetoodetega kauplemise kohta (edaspidi „alusmäärus“) on keelatud hülgetoodete ELi turule laskmine.

Seda määrust muudeti määrusega (EL) 2015/1775, et kajastada Maailma Kaubandusorganisatsiooni otsuseid EÜ hülgetoodete juhtumis. Selle tulemusena on ELi hülgetoodete keelus ette nähtud kaks erandit:

1)Kõnealuse määrusega lubatakse turule lasta hülgetooteid, mis on saadud inuittide või muude põlisrahvaste kogukondade jahil kütitud hüljestest, kui on täidetud määruse muudetud alusmääruse artikli 3 lõikes 1 sätestatud eritingimused.

Sama muudetud määruse artikli 3 lõikes 1a on ühtlasi sätestatud, et hülgetoote ELi turule laskmisel peab sellega kaasas olema dokument, mis tõendab vastavust tingimustele, mis on sätestatud inuittide või muude põlisrahvaste kogukondade puhul kohaldatava erandi jaoks. Tõendi peaks välja andma Euroopa Komisjoni poolt selleks tunnustatud asutus kooskõlas komisjoni rakendusmääruse (EL) 2015/1850 (edaspidi „rakendusmäärus“) artikliga 3.

2)EL lubab hülgetoodete importi ka siis, kui see on juhuslikku laadi ja hõlmab eranditult kaupu, mis on ette nähtud reisijate või nende perekonnaliikmete isiklikuks kasutamiseks (muudetud alusmääruse artikli 3 lõige 2).

2.ÕIGUSLIK ALUS

Määruse (EÜ) nr 1007/2009 (hülgetoodetega kauplemise kohta, muudetud määrusega (EL) 2015/1775) artikli 3 lõikes 5 on sätestatud, et kui on tõendeid, et hülgejahti peetakse peamiselt kaubanduslikel eesmärkidel, on komisjonil õigus võtta kooskõlas artikliga 4a vastu delegeeritud õigusakte, et keelata asjaomase jahi tulemusel valmistatud hülgetoodete turulelaskmine või piirata kõnealuste toodete turule laskmiseks lubatavat kogust. On eriti oluline, et komisjon järgiks oma tavapärast praktikat ning konsulteeriks enne kõnealuste delegeeritud õigusaktide vastuvõtmist ekspertidega, sealhulgas liikmesriikide ekspertidega.

Alusmääruse artikli 4a lõigetes 1 ja 2 on sätestatud, et õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile viieks aastaks alates 10. oktoobrist 2015. Samuti on sätestatud, et komisjon esitab delegeeritud volituste kohta aruande hiljemalt üheksa kuud enne viieaastase tähtaja möödumist.

Alusmääruse artikli 4a lõikes 2 on sätestatud, et volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab selle suhtes vastuväite hiljemalt kolm kuud enne iga ajavahemiku lõppemist, ning artikli 4a lõikes 3 on sätestatud, et Euroopa Parlament ja nõukogu võivad volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta.

3.DELEGEERITUD VOLITUSTE RAKENDAMINE

Aruandeperioodil, st 10. oktoobrist 2015 kuni 10. jaanuarini 2020, ei kasutanud komisjon oma delegeeritud volitusi, kuna ei esitatud tõendeid selle kohta, et hülgejahti oleks peetud peamiselt kaubanduslikel põhjustel.

Komisjon näeb vajadust pikendada volitusi praegusest viieaastasest perioodist kauemaks, kuna sellised kaubandustavad võivad esineda tulevikus.