SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

Euroopa Ühendus kiitis nõukogu otsusega 2006/539/EÜ[1] heaks konventsiooni, millega tugevdati Ameerika Troopikatuunide Komisjoni (IATTC), mis moodustati Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga. IATTC on piirkondlik kalandusorganisatsioon, mis vastutab tuunikala ja sellele lähedaste liikide varude majandamise ja kaitsmise eest Vaikse ookeani idaosas. Euroopa Liit ühines Ameerika Troopikatuunide Komisjoniga 2006. aastal.

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse piirkondlikes kalandusorganisatsioonides liidu nimel võetav seisukoht, kui neil organisatsioonidel tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse nende institutsioonilist raamistikku.

Praegu kasutatakse sellise seisukoha kehtestamiseks piirkondlikes kalandusorganisatsioonides kaheastmelist lähenemisviisi. Nõukogu otsusega kehtestatakse mitmeks aastaks liidu seisukoht, põhimõtted ja suunised, seejärel kohandatakse seda seisukohta igaks aastakoosolekuks komisjoni mitteametlike dokumentidega, mida arutatakse nõukogu asjakohases töörühmas.

Nõukogu 18. mai 2009. aasta otsusega 9932/09 nähakse ette, et liidu seisukoht Ameerika Troopikatuunide Komisjonis vaadatakse läbi enne 2014. aasta aastakoosolekut. Seepärast on käesoleva ettepaneku eesmärk määrata kindlaks liidu seisukoht Ameerika Troopikatuunide Komisjonis aastateks 2014–2019 ning asendada nõukogu 18. mai 2009. aasta otsus 9932/09, mis hõlmab ajavahemikku 2009–2013.

Praeguse läbivaatamise eesmärk on integreerida Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013[2] sätestatud uue ühise kalanduspoliitika põhimõtted ja suunised, võttes arvesse ka eesmärke, mis on sätestatud komisjoni teatises ühise kalanduspoliitika välise mõõtme kohta.[3] Lisaks on liidu seisukoht kooskõlastatud Lissaboni lepinguga. Lõpuks on seisukohta on võimalikult suurel määral ühtlustatud, võttes arvesse eri piirkondlike kalandusorganisatsioonide eripära.

Nagu käesoleva ajahetke seisukoha väljendamisel tavaks, sisaldab järgnev seisukoht põhimõtteid ja suuniseid. Lisaks on liidu seisukoha iga-aastase täpsustamise standardmenetlus liikmesriikide soovi kohaselt inkorporeeritud hiljuti kooskõlastatud seisukohtadesse.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

Ühise kalanduspoliitika väline mõõde oli ühise kalanduspoliitika reformi ettepaneku mõjuhinnangu üks osa. Ühise kalanduspoliitika jaoks kokkulepitud põhimõtted ja suunised on lihtsalt üle võetud läbivaadatud seisukohtadesse.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

Käesolev otsus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingul, eriti selle artikli 43 lõikel 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9, millega nähakse ette, et nõukogu võtab komisjoni ettepanekul vastu otsuse, millega kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetav seisukoht, kui sel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte. See kehtib seisukoha puhul, mille komisjon peab liidu nimel võtma Ameerika Troopikatuunide Komisjonis.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013[4] on õiguslik alus, millele rajatakse käesolevas läbirääkimisvolituses kajastatavad põhimõtted.

Nõukogu otsus 9932/09, mis hõlmab aastaid 2009-2013, asendatakse käesoleva otsusega, mis hõlmab ajavahemikku 2014–2019.

2014/0068 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

Euroopa Liidu nimel Ameerika Troopikatuunide Komisjonis (IATTC) võetava seisukoha kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõikega 9,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 38 koostoimes artikliga 39 on ühise kalanduspoliitika üks eesmärke tagada varude kättesaadavus.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013[5] on sätestatud, et liit tagab kalapüügi- ja vesiviljelustegevuse keskkonnasäästlikkuse pikas perspektiivis ning et selle valdkonna haldamisel peetakse silmas majanduslikku, sotsiaalset ja tööhõivealast kasu ning elanikkonna varustamist toiduainetega. Samuti on selles sätestatud, et liit kohaldab kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja võtab eesmärgiks tagada, et mere bioloogiliste elusressursside kasutamisel taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemel, mis ületab maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saamiseks vajalikku taset. Samuti on selles sätestatud, et liit seab eesmärgiks edendada parimate kättesaadavate teadusnõuannete põhjal selliseid püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mere ökosüsteemile ja kalavarudele, ning lõpetada järk-järgult saagi tagasiheide. Lisaks on kõnealuses määruses eraldi sätestatud, et neid põhimõtteid kohaldatakse liidu välispoliitikas.

(3) Euroopa Ühendus kiitis nõukogu otsusega 2006/539/EÜ[6] heaks konventsiooni, millega tugevdati Ameerika Troopikatuunide Komisjoni (IATTC), mis moodustati Ameerika Ühendriikide ja Costa Rica Vabariigi vahelise 1949. aasta konventsiooniga. IATTC vastutab selliste meetmete võtmise eest, mis on kavandatud eesmärgiga tagada IATTC konventsiooniala kalavarude pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

(4) Nõukogu otsusega 2005/938/EÜ[7] kiitis liit heaks rahvusvahelist delfiinikaitseprogrammi käsitleva lepingu (edaspidi „leping”), millega kehtestati rahvusvaheline delfiinikaitse programm (IDCP). Kõnealuse lepingu artikli XIV kohaselt on Ameerika Troopikatuunide Komisjonil (IATTC) keskne koht lepingu rakendamise koordineerimisel ja IATTC raames võetavate meetmete rakendamisel. Rahvusvahelise delfiinikaitseprogrammi osaliste koosolek vastutab selliste meetmete võtmise eest, mille eesmärk on vähendada aastaste piirmäärade abil järk-järgult delfiinide tahtmatut surmamist tuunikala püüdmisel lepingualas, kuni see probleem on täielikult kõrvaldatud. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

(5) Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 9 võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega kehtestatakse liidu nimel võetav seisukoht piirkondlikus kalandusorganisatsioonis, kui sellel organisatsioonil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.

(6) Arvestades kalavarude muutuvat iseloomu IATTC konventsioonialas ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uusi arenguid, sealhulgas uut statistilist, bioloogilist ja muud teavet, mis esitatakse enne IATTC aastakoosolekut või selle käigus, tuleb kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada menetlused liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab IATTC aastakoosolekul, kui kõnealune organ peab vastu võtma õigusliku toimega akte, sealhulgas rahvusvahelise delfiinikaitse programmi raames vastu võetud rakendusmeetmed, on esitatud käesoleva otsuse I lisas.

Artikkel 2

IATTC aastakoosolekul võetava liidu seisukoha iga-aastane täpsustus tehakse vastavalt käesoleva otsuse II lisale.

Artikkel 3

Nõukogu annab käesoleva otsuse I lisas sätestatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi hiljemalt IATTC 2019. aasta aastakoosolekuks.

Artikkel 4

Käesoleva otsusega asendatakse nõukogu 18. mai 2009. aasta otsus 9932/09.

Artikkel 5

Käesolev otsus jõustub XXX.

Brüssel,

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] ELT L 224, 16.8.2006, lk 22.

[2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

[3] KOM(2011) 424, 13.7.2011.

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

[5] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

[6] ELT L 224, 16.8.2006, lk 22.

[7] ELT L 348, 30.12.2005, lk 26.