Ettepanek on üks paljudest meetmetest, mis on välja töötatud praegusele COVID-19 pandeemiale reageerimiseks (näiteks koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus), ning see täiendab muid tööhõivet toetavaid vahendeid, nagu Euroopa Sotsiaalfond ja Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond (EFSI) / InvestEU fond. Praeguse COVID-19 puhangu ajal liikmesriikide toetamiseks laenude võtmist ja andmist käsitlev ettepanek toimib eelkõige teise kaitseliinina, mille kaudu rahastatakse lühendatud tööaja kavasid ja samalaadseid meetmeid, aidates säilitada töökohti ning kaitstes seega töötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid töötuks jäämise eest.

Käesolev ettepanek on täielikult kooskõlas nõukogu määrusega (EL) 2020/672, mille alusel see on tehtud.

b) meede, millega toetatakse ajutist tööaja vähendamist ajavahemikus juunist 2020 detsembrini 2022 vähemalt 10 töötajaga ettevõtete puhul olenemata sektorist, tingimusel, et töösuhet ei lõpetata. Meede võimaldab toetust anda kuni 2 000 Horvaatia kuna kuus töötaja kohta. Meedet on kavas kohaldada 2022. aasta detsembri lõpuni.

a) meede, millega kaasrahastatakse töötajate palkasid ettevõtete puhul, mille tulud on võrreldes 2019. aastaga vähenenud, tingimusel, et töösuhet ei lõpetata. 2020. aasta märtsi puhul on toetuse summaks määratud 3 250 Horvaatia kuna täistööajaga töötaja kohta ning alates 2020. aasta aprillist oli kuutoetuse summaks määratud 4 000 Horvaatia kuna täistööajaga töötaja kohta. Toetuse summa töötaja kohta jääb meetme kehtimise perioodil muutumatuks, kuid toetuskõlblikud sektorid muutuvad aja jooksul sõltuvalt majanduslikest tingimustest. Ajavahemikul 2020. aasta novembrist kuni 2021. aasta juunini said ettevõtted, kelle suhtes riiklike ametiasutuste otsuse alusel kohaldati liikumispiiranguid, toetust iga täistööajaga töötaja kohta sõltuvalt liikumispiirangu päevade arvust, kuid mitte rohkem kui 4 000 Horvaatia kuna ühe kuu kestnud liikumispiirangu eest. Meede lõpetati 2022. aasta juuni lõpus;

Kooskõlas TERA määruse artikli 6 lõikega 2 konsulteeris komisjon Horvaatia ametiasutustega veendumaks, et Horvaatia tööturumeetmetega otseselt seotud tegelikud kulutused on COVID-19 pandeemia tõttu järsult ja oluliselt suurenenud. Eelkõige puudutab see olemasolevaid meetmeid, millele on osutatud nõukogu rakendusotsuses (EL) 2020/1348:

Nõukogu määruses 2020/672 (edaspidi „TERA määrus“) on sätestatud õigusraamistik liidu finantsabi andmiseks liikmesriikidele, kus on COVID-19 puhangu tõttu tõsised majandushäired või suur oht nende tekkeks. TERA määruse alusel antav toetus on mõeldud selleks, et rahastada eelkõige lühendatud tööaja kavasid või muid samalaadseid meetmeid, mille eesmärk on kaitsta töötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid ning seega vähendada töötust ja sissetulekute kaotust, samuti selleks, et rahastada mõnda eelkõige töökohal kohaldatavat tervisemeedet.

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas. See ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik ettepaneku eesmärkide saavutamiseks.

Ettepanek on vastus liikmesriigi taotlusele ja sellega näidatakse Euroopa solidaarsust, andes COVID-19 puhangust mõjutatud liikmesriigile ajutiste laenudena liidu finantsabi. Sellise finantsabiga toetatakse teisese kaitsemeetmena ajutiselt avaliku sektori kulutuste suurendamist seoses lühendatud tööaja kavade ja muude samalaadsete meetmetega, et aidata riigil kaitsta töökohti ning seega kaitsta töötajaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid töötuseriski ja sissetuleku kaotuse eest.

millega muudetakse rakendusotsust (EL) 2020/1348, millega antakse Horvaatia Vabariigile määruse (EL) 2020/672 alusel ajutist toetust töötuseriski leevendamiseks COVID-19 puhanguga kaasnenud eriolukorras

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 19. mai 2020. aasta määrust (EL) 2020/672, millega luuakse COVID-19 puhanguga kaasnenud eriolukorras töötuseriski leevendamiseks pakutava ajutise toetuse Euroopa rahastu (TERA), eriti selle artikli 6 lõiget 1,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

1.Horvaatia 6. augusti 2020. aasta taotluse alusel andis nõukogu rakendusotsusega (EL) 2020/1348 Horvaatiale finantsabi laenuna, mille maksimaalne summa on 1 020 600 000 eurot ja maksimaalne keskmine tagasimaksetähtaeg 15 aastat ning mis on kättesaadav 18 kuu jooksul, et täiendada Horvaatia riiklikke jõupingutusi leevendamaks COVID-19 puhangu mõju ning selle puhangu sotsiaal-majanduslikke tagajärgi töötajatele.

2.Horvaatia pidi laenu kasutama selleks, et rahastada Horvaatia võetud lühendatud tööaja kavasid ja samalaadseid meetmeid, nagu on osutatud rakendusotsuse (EL) 2020/1348 artiklis 3.

3.COVID-19 puhang on halvanud olulise osa Horvaatia tööjõust. See on ikkagi kaasa toonud Horvaatia avaliku sektori kulutuste järsu ja olulise suurenemise seoses meetmetega, millele on osutatud rakendusotsuse (EL) 2020/1348 artikli 3 punktides a ja b.

4.COVID-19 puhang ja erakorralised meetmed, mida Horvaatia on võtnud 2020., 2021. ja 2022. aastal, et ohjeldada puhangut ning leevendada selle sotsiaal-majanduslikke ja tervisega seotud tagajärgi, on avaldanud ränka mõju riigi rahandusele. Horvaatia valitsemissektori eelarvepuudujääk ja võlg olid 2020. aastal vastavalt 7,3 % ja 87,3 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) ning need vähenesid 2021. aasta lõpuks vastavalt 2,9 % ja 79,8 %ni Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on Horvaatia valitsemissektori eelarvepuudujääk ja võlg 2022. aasta lõpuks eeldatavasti vastavalt 1,8 % ja 73,1 % sisemajanduse koguproduktist (SKP). Komisjoni 2022. aasta suvise vaheprognoosi kohaselt suureneb Horvaatia SKP 2022. aastal 3,4 %.

5.25. juulil 2022 taotles Horvaatia liidult veel finantsabi summas 550 000 000 eurot, et 2020., 2021. ja 2022. aastal võetud riiklikke meetmeid jätkuvalt täiendada, leevendamaks COVID-19 puhangu mõju ja selle puhangu sotsiaal-majanduslikke tagajärgi töötajatele. Eelkõige pikendas ja muutis Horvaatia veelgi lühendatud tööaja kavasid ja samalaadseid meetmeid, mis on esitatud põhjendustes 6–7.

6.Horvaatia kehtestas tööturuseaduse alusel meetme, millega kaasrahastatakse töötajate palkasid ettevõtete puhul, mille tulud on võrreldes 2019. aastaga vähenenud, tingimusel, et töösuhet ei lõpetata. 2020. aasta märtsi puhul on toetuse summaks määratud 3 250 Horvaatia kuna täistööajaga töötaja kohta ning alates 2020. aasta aprillist oli kuutoetuse summaks määratud 4 000 Horvaatia kuna täistööajaga töötaja kohta. Toetuse summa töötaja kohta jääb meetme kehtimise perioodil muutumatuks, kuid toetuskõlblikud sektorid muutuvad aja jooksul sõltuvalt majanduslikest tingimustest. Ajavahemikul 2020. aasta novembrist kuni 2021. aasta juunini said ettevõtted, kelle suhtes riiklike ametiasutuste otsuse alusel kohaldati liikumispiiranguid, toetust iga täistööajaga töötaja kohta sõltuvalt liikumispiirangu päevade arvust, kuid mitte rohkem kui 4 000 Horvaatia kuna ühe kuu kestnud liikumispiirangu eest. Meetmega pikendatakse nõukogu rakendusotsuse (EL) 2020/1348 artikli 3 punktis a kirjeldatud meedet, nagu on ette nähtud Horvaatia tööhõiveameti haldusnõukogu 20. märtsi 2020. aasta otsusega, mida on muudetud 25. märtsil, 7. aprillil, 9. aprillil, 6. mail, 28. mail, 18. juunil, 25. juunil, 10. juulil ja 29. juulil, 7. septembril, 22. oktoobril, 4. novembril ja 4. detsembril 2020. Horvaatia tööhõiveameti tehtud hilisemad muudatused võeti vastu 2021. aasta 8. jaanuaril, 21. jaanuaril, 3. märtsil, 15. aprillil, 30. aprillil, 31. mail, 23. juulil, 25. augustil, 29. septembril, 15. oktoobril ja 4. novembril ning 2022. aasta 27. jaanuaril ja 31. mail tehtud otsustega. Meede lõpetati 2022. aasta juuni lõpus.

7. Horvaatia kehtestas tööturuseaduse alusel ka meetme, millega on ette nähtud toetus ajutise tööaja vähendamise korral ajavahemikus juunist 2020 detsembrini 2022 vähemalt 10 töötajaga ettevõtete puhul olenemata sektorist, tingimusel, et töösuhet ei lõpetata. Meede võimaldab toetust anda kuni 2 000 Horvaatia kuna kuus töötaja kohta. Meetmega pikendatakse nõukogu rakendusotsuse (EL) 2020/1348 artikli 3 punktis b kirjeldatud meedet, nagu on ette nähtud Horvaatia tööhõiveameti haldusnõukogu 29. juuni 2020. aasta otsusega, mida on muudetud 2020. aasta 10. juulil ja 22. oktoobril ning 2021. aasta 8. jaanuaril ja 2022. aasta 27. jaanuaril. Meedet on kavas kohaldada 2022. aasta detsembri lõpuni.

8.Horvaatia vastab määruse (EL) 2020/672 artiklis 3 sätestatud finantsabi taotlemise tingimustele. Horvaatia on esitanud komisjonile asjakohased tõendid selle kohta, et avaliku sektori tegelikud kulud on alates 2020. aasta 1. veebruarist kuni 2022. aasta aprilli lõpuni suurenenud 2 220 567 523 euro võrra riiklike meetmete tõttu, mida on võetud COVID-19 puhangu sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks. See on järsk ja oluline suurenemine, sest see on ühtlasi seotud selliste olemasolevate riiklike meetmete pikendamise või muutmisega, mis on otseselt seotud lühendatud tööaja kava ja muude samalaadsete tööturumeetmetega, millega on hõlmatud oluline osa Horvaatia ettevõtjatest ja tööjõust. Horvaatia kavatseb suurenenud kulutusi rahastada 631 536 540 euro ulatuses liidu vahenditest ja 18 430 983 euro ulatuses oma vahenditest.

9.Komisjon on vastavalt määruse (EL) 2020/672 artiklile 6 Horvaatiaga konsulteerinud ja veendunud, et avaliku sektori tegelikud kulutused on järsku ja oluliselt suurenenud otseselt lühendatud tööaja kavade ja muude samalaadsete meetmete tõttu, millele 25. juuli 2022. aasta taotluses osutati.

10.Seetõttu tuleks Horvaatiale anda finantsabi COVID-19 puhangust põhjustatud tõsiste majandushäirete sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks. Komisjon peaks tegema otsused osamaksete ja osade lõpptähtaegade, suuruse ning väljamaksmise kohta tihedas koostöös riiklike ametiasutustega.

11.Arvestades, et rakendusotsuses (EL) 2020/1348 osutatud abi kättesaadavuse periood on lõppenud, on täiendava finantsabi jaoks vaja uut abi kättesaadavuse perioodi. Rakendusotsusega (EL) 2020/1348 ette nähtud finantsabi kättesaadavuse perioodi pikendatakse 21 kuu võrra ning selle tulemusel peaks abi olema kättesaadav kokku 39 kuu jooksul alates rakendusotsuse (EL) 2020/1348 jõustumise kuupäevale järgnevast päevast.

12.Horvaatia ja komisjon peaksid võtma käesolevat otsust arvesse määruse (EL) 2020/672 artikli 8 lõikes 2 osutatud laenulepingus.

13.Käesolev otsus ei tohiks piirata ühegi sellise menetluse tulemust, mis võidakse algatada seoses siseturu toimimise moonutamisega, eelkõige aluslepingu artiklite 107 ja 108 alusel. See ei vabasta liikmesriike aluslepingu artikli 108 kohasest kohustusest teatada komisjonile võimalikest riigiabi juhtudest.

14.Horvaatia peaks komisjoni korrapäraselt teavitama kavandatud avaliku sektori kulutuste tegemisest, et komisjon saaks hinnata, millises ulatuses on Horvaatia neid kulutusi teinud.