ET Euroopa Liidu Teataja C 182/13

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee Arvamus teemal „Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend (EIDHR)”

(2009/C 182/07)

Raportöör: Giuseppe Antonio Maria IULIANO

10. juulil 2008 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt oma kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse teemal

„Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav välissuhete sektsioon võttis arvamuse vastu 11. detsembril 2008. Raportöör oli Giuseppe Antonio Maria IULIANO.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 450. istungjärgul 14.–15. jaanuaril 2009 (15. jaanuari istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 115, erapooletuks jäi 4.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste tugevdamine

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kutsub üles omistama Euroopa Liidu poliitikas suurema tähtsuse majanduslikele, sotsiaalsetele ja kultuurilistele õigustele (1) olemasolevate geograafiliste ja temaatiliste vahendite, sealhulgas demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi kui täiendava vahendi kasutamise abil.

Pärast Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste pakti fakultatiivprotokolli hiljutist vastuvõtmist teeb Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettepaneku, et Euroopa Liit kutsuks üles pakti ja selle protokolli kogu maailmas ratifitseerima ja rakendama (vt lisa 1).

1.2 Sotsiaaldialoog ja inimväärne töö kui demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi prioriteedid

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee rõhutab töötamise kõikide aspektide kaitse tähtsust, kuna töö on üks neid tegureid, mis toetab majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi õigusi, üks eeldus rahu ja demokraatliku arengu tagamiseks kõikides riikides ning iga isiku sotsiaalse identiteedi ja kodanikuõiguse üks oluline element (2). Komitee viitab seosele töö tagamise ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni peamistes konventsioonides sätestatud tööga seotud õiguste vahel (õigus tööle, õigus ühineda, õigus pidada kollektiivläbirääkimisi, õigus mittediskrimineerimisele tööl, laste töö ja sunniviisilise töö keelustamine) ning käsitleb neid õigusi põhiliste inimõigustena. Seetõttu tuleb inimväärset tööd (ILO määratluse kohaselt) ja sotsiaaldialoogi, mis on töötajate õiguste tagamise ja kaitse vältimatud eeldused, asjakohaselt tunnustada demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi prioriteetidena.

1.3 Sotsiaalpartnerite toetamine

Sotsiaalpartnereid (töötajate ja tööandjate organisatsioonid) kui sotsiaaldialoogi võtmeisikuid tuleb kõnealuses kontekstis seetõttu vaadelda vältimatute osalejate ja ELi partneritena. Sotsiaalpartnerid tuleb täielikult kaasata poliitilisse dialoogi ja neile tuleb võimaldada otsest toetust.

1.4 Kodanikuühiskonna rolli tugevdamine inimõigusi käsitlevates konsultatsiooniprotsessides

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kutsub üles tagama, et ELi välispoliitikas seataks alati esiplaanile demokraatia ja inimõiguste edendamisega seotud eesmärgid ning et temaatilised programmid ja vahendid oleksid võimalusel suunatud ennekõike organiseeritud kodanikuühiskonnale.

Seetõttu kutsub komitee institutsioone üles kaaluma kodanikuühiskonna rolli ELi välispoliitikas, võttes arvesse inimõigusi ja võimalust kaasata kodanikuühiskond otsesemalt sellise poliitika kujundamisse ja rakendamisse. Enne mis tahes strateegiadokumendi koostamist, sealhulgas üksikutes kolmandates riikides (riigi strateegiadokument), tuleb süstemaatiliselt konsulteerida organiseeritud kodanikuühiskonnaga.

1.5 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee roll: suunamine, järelevalve ja hindamine

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee palub end ametlikult kaasata institutsioonidesisesesse konsultatsiooniprotsessi enne EIDHRi mitmeaastase ja aastase strateegiaprogrammi koostamist. Nii saab komitee edasi anda ühistöö tulemused, mida tehakse nende kolmandate riikide kodanikuühiskonna esindajatest partneritega, millega tal on erisuhted (India-ELi ümarlaud, Euroopa – Vahemere piirkond, AKV riigid jne). Samuti soovib komitee, et temaga konsulteeritaks seoses EIDHRi toimimise vahekokkuvõtte tegemise ja hindamisega.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kavatseb võtta selles protsessis aktiivse rolli, tuginedes oma kogemustele ja konsultatsioonivõrgustikele (majandus- ja sotsiaalpartnerid ning majandus- ja sotsiaalnõukogud).

Komitee teeb ettepaneku kaaluda kontaktpunktide loomist inimõiguste kaitsjate toetamiseks, mis võimaldaksid ELi institutsioonidel ja organitel töötada võrgustiku osalejatena oma pädevuse piires.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteel võib olla oluline roll ka suhetes kodanikuühiskonnaga valimistejärgse olukorra hindamisel demokraatlike süsteemide tugevdamise eesmärgil.

Komitee teeb sarnaselt Euroopa Parlamendile ettepaneku luua EIDHRi seirekomitee, mille ülesanne oleks ühelt poolt vastata rahastamisvahendite jaoks loodud uute menetluste raames kiireloomulistele konsultatsioonitaotlustele, ja teiselt poolt tagada EIDHRi kavandamise ja elluviimise seire.

2. Euroopa Liit ja inimõigused

2.1 Inimõiguste ja põhivabaduste kaitse on Euroopa Liidu üks peamisi eesmärke nii ELi sees kui ka suhetes kolmandate riikidega. Euroopa Liidu lepingu (1999) artiklis 6 sedastatakse, et Euroopa Liit on „rajatud vabaduse, demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamise ning õigusriigi põhimõtetele, mis on ühised kõikidele liikmesriikidele”; artiklis 7 sätestatakse sanktsioonide mehhanism juhtudeks, kui liikmesriigid neid õigusi tõsiselt ja järjepidevalt rikuvad.

2.2 Lepingu artiklis 11 käsitletakse inimõiguste kaitset ELi välissuhetes. 2000. aastal vastu võetud Nice’i lepingus laiendatakse inimõiguste ja põhivabaduste kaitse eesmärki ning seatakse see arengukoostöö ja kolmandate riikidega muus vormis tehtava koostöö konteksti (Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklid 181 ja 181a). 2000. aastal Nice’i tippkohtumisel välja kuulutatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta on inimõigustega seotud küsimuste alus nii ELi sees kui ka ELi välissuhetes (3).

2.3 Globaliseerumise märkimisväärne kiirenemine viimasel kümnel aastal on muutnud inimõiguste kaitse küsimuse ELi jaoks veelgi olulisemaks, eriti suhetes arenguriikidega. Komisjon ja nõukogu on kokkuleppel Euroopa Parlamendiga (4) juba mõnda aega rõhutanud seost arengu (vaesusega võitlemine) ja inimõiguste kaitse vahel, sest just need on iga riigi tegeliku ja stabiilse sotsiaalmajandusliku arengu alus ning aitavad kaasa aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele.

2.4 „Majandusliku ja poliitilise institutsioonina millel on kogu maailma hõlmavad diplomaatilised suhted ja märkimisväärse suurusega välisabi eelarve, on ELil nii mõju kui ka võimalused demokratiseerimise ja inimõiguste edendamiseks [kolmandates riikides]” (5). Euroopa Liit rakendab nüüd seda mõju inimõigusi käsitlevates poliitilistes dialoogides riikidega, millega ta on sõlminud suhted. Näidetena võib nimetada üksnes inimõigustele pühendatud struktuurilisi dialooge (Hiina) ning piirkondliku tasandi ja kahepoolseid dialooge partnerlus- ja koostöölepingute ning assotsiatsioonilepingute alusel arenguriikide, ELi uute naaberriikide ja kandidaatriikidega.

2.5 Üks eriline näide on inimõiguste klausel, mille EL on lisanud kolmandate riikidega sõlmitavatesse kahepoolsetesse lepingutesse ning mille kohaselt on inimõiguste ja demokraatia tagamine lepingu „oluline osa”. See klausel sisaldub ELi poolt alates 1992. aastast sõlmitud kahepoolsetes lepingutes ja seda kohaldatakse praegu enam kui saja riigi suhtes (6). Mõne olulise põhimõtte rikkumine võib kaasa tuua mitmesuguseid eri tasanditel rakendatavaid meetmeid, sealhulgas kontaktide peatamise poliitilisel tasandil või koostööprogrammide muutmise. ELi käsutuses on veel üks vahend, nn sotsiaalse stiimuli klausel ühenduse üldiste soodustuste süsteemis (GSP ja GSP+), mille kohaselt võimaldatakse lisasoodustusi riikidele, kus järgitakse teatud ILO konventsioone (7).

2.6 Sellegipoolest on inimõigusi käsitlevas Euroopa poliitikas mõningaid puudujääke ja vasturääkivusi. Euroopa Parlament võttis 2005. aastal vastu resolutsiooni, (8) milles märgitakse, et „inimõiguste klausel” puudub endiselt paljudes ELi valdkondlikes lepingutes, sealhulgas tekstiili-, kalandus- ja põllumajandussektori lepingutes. Resolutsioonis tuntakse muret olemasolevates lepingutes kasutatud mõistete ja menetluste ebamäärasuse pärast, mis takistavad tingimuste tulemuslikku kohaldamist. Samuti tuuakse resolutsioonis esile parlamendi piiratud roll (järelevalve ja peatamine) lepingute üle peetavas läbirääkimiste protsessis, mis annab nõukogule ja komisjonile äärmiselt suure otsustamisvabaduse.

2.7 Majanduspartnerluslepingute sõlmimisel Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikidega (9) ning vabakaubanduslepingute sõlmimisel Vahemere piirkonna riikidega (Euroopa naabruspoliitika) kipub Euroopa Liit keskenduma ennekõike kaubandusaspektidele. On oht, et arenguabi võidakse näha lõunapoolsete partnerite suhtes rakendatava sunnivahendina ja et lepingud ei pruugi olla enam abi saavate riikide arengu (ja seega ka inimõiguste kaitse) seisukohalt tulemuslikud.

2.8 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kordab vajadust inimõiguste ja demokratiseerimise toetamise nimel tagada sidus ja täiendav ELi poliitika, millega tagataks inimõiguste ja demokratiseerimise võrdne tähtsus välis-, kaubandus- ja arengupoliitika eri sektorites. Sellise sidususe tagamiseks tundub olevat vajalik ka laialdasem konsulteerimine kodanikuühiskonnaga. Kodanikuühiskonna organisatsioonid võiksid anda suure panuse eri etappides alates lepingute üle peetavatest läbirääkimistest kuni järelevalve ja hindamiseni lepingute rakendamise etapis.

3. Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi (EIDHR) juurutamine

3.1 EIDHR on Euroopa Liidu eriotstarbeline rahastamisvahend, mille eesmärk on toetada inimõiguste ja demokraatia tagamisele suunatud tegevusi kolmandates riikides. EIDHRi tuleb vaadelda vahendina, mis täiendab muid eespool viidatud demokraatiat ja inimõigusi käsitleva poliitika rakendamise vahendeid: poliitilist dialoogi, diplomaatilisi rünnakuid, kaubanduslepinguid ning geograafilisi ja temaatilisi koostöömehhanisme ja -programme.

3.2 See vahend loodi ELi 2007.–2013. aasta finantsperspektiivi raames, millega algatati ELi välisabiprogrammide ümberkujundamise pikaajaline protsess. Uus raamistik hõlmab nüüd ühinemiseelse abi rahastamisvahendit (IPA, kandidaatriikidele ja võimalikele kandidaatriikidele), Euroopa naabrus- ja partnerlusvahendit (ENPI, naaberriikidele, Kaukaasia riikidele, Kesk-Euroopa ja Vahemere piirkonna riikidele), arengukoostöö rahastamisvahendit (DCI), rahastamisvahendit koostööks tööstusriikidega (ICI) ning temaatilisi vahendeid, nagu demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend (EIDHR), stabiliseerimisvahend (SI) ja tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahend (INSC). Temaatiliste vahendite rakendamine ei vaja kolmandate riikide valitsuste nõusolekut.

3.3 EIDHRi määrus (10) jõustus 1. jaanuaril 2007 ja sellega loodi oma eelarvega rahastamisvahend. Määruse vastuvõtmine ei kulgenud hõlpsalt, sest inimõigustele ja demokraatiale viidati esialgses ettepanekus kui arengukoostöö rahastamisvahendi temaatilisele rubriigile, mis välistas seega autonoomia teiste arengukoostöömeetmete suhtes. Tänu Euroopa Parlamendi ja kodanikuühiskonna organisatsioonide survele võeti lõpuks siiski vastu eraldi määrus, mis on pühendatud inimõigustele ja demokraatiale.

3.4 EIDHR asendab demokraatia ja inimõiguste Euroopa algatuse, mida viidi programmina ellu aastatel 2000–2006. Uue vahendiga vastatakse Euroopa algatuse suhtes esitatud kriitikale; algatust peeti haldus- ja finantstasandil liiga jäigaks ning kodanikuühiskonna vajadustele mittevastavaks riikides, kus on probleeme demokraatia ja inimõigustega.

3.5 Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi läbivaatamisel tuleb silmas pidada mitmeid aspekte. Üks neist aspektidest on mitmeaastase strateegia kavandamine, millega kehtestatakse ELi abi raamistik ning määratletakse prioriteedid ja ligikaudsed rahaeraldised. Vastava strateegiadokumendi koostab Euroopa Komisjoni välissuhete peadirektoraat pärast konsulteerimist teiste sidusrühmade, sealhulgas kodanikuühiskonna esindajatega. Teine aspekt on iga-aastane tegevusprogramm, mis põhineb strateegiadokumendil ning milles sedastatakse täpsemalt eesmärgid, sekkumisvaldkonnad, juhtimismenetlused ja rahastamise tase. Tegevusprogrammi koostab EuropeAid.

3.6 Tuleks märkida, et Euroopa Parlament on alustanud Euroopa Komisjoni koostatud ja liikmesriikide poolt vastu võetud strateegiadokumentide õiguslikku kontrolli. Euroopa Komisjon võtab parlamendi märkusi arvesse poliitika rakendamisel.

3.7 Demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendil on praegu viis eesmärki (11):

— 1) suurendada austust inimõiguste ja põhivabaduste vastu riikides ja piirkondades, kus need on kõige suuremas ohus;

— 2) tugevdada kodanikuühiskonna rolli inimõiguste ja demokraatlike reformide edendamisel, rühmahuvide rahumeelsel lepitamisel ning poliitilise osaluse ja esindatuse tugevdamisel;

— 3) toetada inimõiguste ja demokraatiaga seotud tegevusi ELi suunistega hõlmatud valdkondades, nagu inimõigusi käsitlevad dialoogid, inimõiguste kaitsjad, surmanuhtlus, piinamine ning lapsed ja relvakonfliktid;

— 4) toetada ja tugevdada rahvusvahelisi ja piirkondlikke raamistikke inimõiguste, õiguse ja õigusriigi põhimõtete kaitsmiseks ning demokraatia edendamiseks;

— 5) suurendada demokraatlike valimisprotsesside usaldusväärsust ja läbipaistvust, eelkõige valimiste jälgimise kaudu.

3.8 EIDHR on äärmiselt oluline vahend inimõiguste toetamiseks võetavate reaalsete meetmete elluviimisel, ent ka sümboolse tähendusega vahend, iseäranis kodanikuühiskonna organisatsioonide jaoks, kes leiavad sellest vahendist oma algatustele peamise lähteplatvormi.

4. Üldised märkused

4.1 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus uue demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi suhtes on üldiselt positiivne. Pole kahtlust, et see on oluline vahend inimõigusi käsitleva ELi poliitika toetamiseks maailmas. Samuti on komitee positiivselt meelestatud EIDHRi tarbeks eraldatava rahastamise suurenemise suhtes. Oma kogemustele tuginedes on komitee valmis toetama kodanikuühiskonda kolmandates riikides, mis peab jääma EIDHRi raames esmaseks abisaajaks. Komitee näeb palju ühist rahastamisvahendi raames käsitletavates teemades ja komitee välissuhete sektsiooni poolt esile toodud strateegilistes prioriteetides.

4.2 Samas soovib Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tõstatada kaks üldist küsimust ja rõhutada kahte vajadust: 1) omistada EIDHRi üldises struktuuris suurem tähtsus majanduslikele, sotsiaalsetele ja kultuurilistele õigustele, eriti rahvusvahelisele õigusele tööle (majanduslikud, sotsiaalsed ja kultuurilised õigused võivad olla lähtepunktiks kodanikuõiguste ja poliitiliste õiguste toetamisele, eriti keerulises olukorras olevates riikides); ning 2) omistada Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja organiseeritud kodanikuühiskonnale aktiivsem roll erinevates inimõigustele pühendatud konsultatsiooniprotsessides Euroopa institutsioonidega (12).

4.3 Juba EIDHRi määruses sedastatakse, et „inimõigusi austava kultuuri juurutamine ja püsivaks muutmine ning oma kodanike jaoks demokraatia toimimapanek” on eesmärk, mida ei ole võimalik saavutada, kui ei tagata täielikult majanduslikke ja sotsiaalseid õigusi. Kolmandate riikide arengu peamine tugisammas on nüüd ILO konventsioonides sätestatud töö ja kõigi sellega seotud õiguste kaitse. Euroopa Komisjon ise on öelnud, et „EL usub, et sotsiaalsete õiguste ja töö tagamine viib kestva ja õiglase sotsiaalse ja majandusliku arenguni” ning et „peamised osalejad on sotsiaalpartnerid (ettevõtjad, ametiühingud) […]. Ametiühingud on partnerriikides sageli kõige suurema liikmete arvuga organisatsioonid, mis valvavad rahvusvaheliste tööstandardite täitmise üle” (13).

4.4 On juba mainitud, et organiseeritud kodanikuühiskond võiks olla rohkem kaasatud ELi ja kolmandate riikide vaheliste lepingute üle peetavatesse läbirääkimistesse. Aga sellest ei piisa. Tundub olevat mõttekas kaasata organiseeritud kodanikuühiskond senisest enam ka strateegiliste ja iga-aastaste välisabiprogrammide kavandamise otsustusprotsessi. Komisjon tegeleb praegu kodanikuühiskonna organisatsioonidega peetavate inimõigusi käsitlevate konsultatsioonide kavandamisega. See menetlus peaks olema läbipaistvam ja institutsioonide töökorraldusse ametlikult kaasatud.

4.5 Tagamaks, et ELi abi eraldatakse abi saava riigi ühiskonna tegelike vajaduste rahuldamiseks, tuleb kindlasti konsulteerida ELi delegatsioonidega neis riikides (14).

4.6 Komitee rõhutab, et süstemaatiline konsulteerimine kodanikuühiskonnaga on oluline ka riigisisesel, piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Seepärast innustab komitee kõigi tasandite esindajaid kaasama kodanikuühiskonda kõigi poliitiliste otsuste tegemisse enne igasuguse strateegiadokumendi koostamist või strateegilise otsuse vastuvõtmist. Kuna võrdlussüsteem kõnealuses valdkonnas puudub, soovitab komitee kodanikuühiskonnaga konsulteerimise protsessi tugevdamiseks nimetatud konsultatsioone korrapäraselt jälgida ja hinnata ning luua kindlaks tehtud faktide alusel heakskiidetud meetodite hindamissüsteem.

4.7 Seetõttu juhib Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tähelepanu vajadusele taaselustada tõeline dialoog organiseeritud kodanikuühiskonna ja ELi delegatsioonide vahel. Seetõttu sooviks komitee näha, et kõik ELi esindused kaasatakse senisest enam projektide elluviimisse ja varustatakse selle ülesande täitmisele pühendunud personaliga, nagu see oli kodanikuühiskonna-ametnike puhul, keda on nüüd arvukalt.

4.8 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovib, et EIDHRi rakendamiseks mõeldud inimressursse ja rahalisi vahendeid kohandataks vastavalt koostöös kodanikuühiskonnaga ellu viidavate projektide olemusele ning nende ajalistele ning personali ja finantsriskidega seotud piirangutele nii komisjoni delegatsioonides kolmandates riikides kui ka Brüsselis (15). Lisaks neile meetmetele, mida komisjon on juba võtnud, eeldab see eesmärk personali valimist ja koolitamist.

4.9 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kutsub eelkõige üles analüüsima ressursse, mis on ELil tegelikult olemas kodanikuühiskonna organisatsioonide algatuste toetamiseks, mille eesmärk on suurendada suutlikkust, ning väikeste sõltumatute ja mitteametlike kodanikuühiskonna organisatsioonide toetamiseks, arvestades vajadust olla suuteline pakkuma neile sihtotstarbelist ning sageli üsna väikesemahulist otsest abi (põhirahastamine).

5. Konkreetsed märkused

5.1 1. eesmärk:

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tervitab asjaolu, et ühinemisõigus ning õigus luua ametiühinguid ja õigus astuda ametiühingutesse on lisatud selle eesmärgi esmatähtsate sekkumisvaldkondade hulka.

Lisada tuleks siiski ka kollektiivläbirääkimiste pidamise õigus, mis täiendab ühinemisõigust ja mis on sätestatud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) konventsioonides.

Komitee märgib, et need küsimused on asjakohased ja olulised paljude riikide puhul (16). On riike, kus sõnavabadus ja ühinemisõigus ei ole tagatud; mõned ametiühinguliikmed maksavad oma õiguste eest võitlemisel eluga. Kohalike organisatsioonide toetamiseks on seega vajalik võimalikult ulatuslik rahvusvaheline solidaarsus ja abi (17).

Sellegipoolest rõhutab Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ettevõtlusvabaduse olulisust, mis aitab kaasa majanduslikule arengule, ent on mitmetes riikides sageli takistatud.

5.2 2. eesmärk:

Selle eesmärgi raames keskendutakse demokraatlikele reformidele, toetatakse eri rühmade huvide lepitamist ning tugevdatakse osalust ja esindatust. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee juhib tähelepanu sotsiaaldialoogi puudumisele tegevuskavas loetletud prioriteetide seas.

Ehkki ühinemisvabaduse olulisust kinnitatakse uuesti, tuleks sotsiaaldialoog selgesõnaliselt esile tuua iseseisva prioriteetse vahendina huvirühmade – antud juhul sotsiaalpartnerite (tööandjate ja töövõtjate) – osaluse ja esindatuse tagamiseks ning nende huvide lepitamiseks. Sotsiaaldialoog on vahend, mis aitab lepitada osapoolte huve ja võimaldab neil sageli saavutada oma kokkulepped. Selle protsessi olulised osad on võrdse esindatuse põhimõte ja demokraatia aluspõhimõtete tugevdamine. Nii on sotsiaaldialoog sõna- ja ühinemisvabaduse teostamise reaalne tõend ning EIDHRi määruse kohaselt on sõna- ja ühinemisvabadus „poliitilise pluralismi ja demokraatliku protsessi eeltingimus”.

ELis sotsiaalpartnerite vahel kokkuleppe saavutamise mudeliks olevat sotsiaaldialoogi tuleks toetada ka kolmandates riikides, kus rakendamist ja tugevdamist vajab just demokraatia dünaamika. Ei tohiks unustada, et sotsiaaldialoog on juba oma olemuselt konfliktide ennetamise ja lahendamise vahend.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee juhib tähelepanu asjaolule, et ühinemisvabadus ja sotsiaaldialoog on inimväärse töö tagamise poliitika rakendamise peamised komponendid, mille nii komisjon kui nõukogu võtsid vastu ja kiitsid heaks 2006. aastal (18). Samuti märgib komitee, et EIDHRi strateegiadokumendis viidatakse selgesõnaliselt inimväärsete töötingimuste edendamisele. Seetõttu sooviks komitee näha, et nende põhimõtete alusel sõnastatakse inimõiguste rahastamisvahendi reaalsed ja tegelikud eesmärgid.

5.3 3. eesmärk: inimõiguste kaitsjad

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kutsub üles pöörama suuremat tähelepanu töötajate õiguste eest võitlejatele ning teeb ettepaneku suurendada ohus olevatele inimõiguste kaitsjatele antavat toetust koostöös kodanikuühiskonna organisatsioonide võrgustikega (19).

Komitee teeb ettepaneku kaaluda inimõiguste kaitsjate toetamiseks kontaktpunktide loomist, mis võimaldaksid ELi institutsioonidel ja organitel oma pädevuse piires töötada võrgustiku osana (sealhulgas ka Euroopa Nõukogu, mis on juba käivitanud vastavad algatused).

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee teeb ettepaneku teha kõnealusel teemal koostööd Regioonide Komiteega ja kaasata Regioonide Komitee otseselt vastavatesse algatustesse (vt näiteks „les villes refuges” (20)).

5.4 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee konkreetne roll

Komitee soovib, et Euroopa Komisjon konsulteeriks komiteega korrapäraselt seoses EIDHRiga. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kui Euroopa institutsioonide nõuandev organ, milles on esindatud sotsiaalpartnerid ja muud kodanikuühiskonna organisatsioonid, mis omakorda teevad aktiivset koostööd kolmandate riikide kodanikuühiskonna organisatsioonidega, saab anda olulise panuse kõnealuse vahendi strateegilisse kavandamisse ja hindamisse.

Komitee teeb sarnaselt Euroopa Parlamendile ettepaneku luua EIDHRi seirekomitee, mille ülesanne oleks ühelt poolt vastata rahastamisvahendite jaoks loodud uute menetluste raames kiireloomulistele konsultatsioonitaotlustele, ja teiselt poolt tagada EIDHRi kavandamise ja elluviimise seire.

Samuti võib komiteel olla oma roll kodanikuühiskonna toetamisel keerulises olukorras olevates riikides, näiteks valimistejärgse olukorra jälgimise kontekstis demokraatlike süsteemide tugevdamisel (demokraatlike institutsioonide loomine, eriti nende, mis tagavad sotsiaalpartnerite vahelise dialoogi).

Brüssel, 15. jaanuar 2009 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) Majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste pakti artiklites 6–15 tunnustatakse järgmisi õigusi: – meeste ja naiste võrdne õigus teostada kõiki inimõigusi (ja paktiga ühinenud riike kutsutakse üles muutma seda põhimõtet reaalsuseks); (artikkel 3)

— õigus tööle;

— õigus õiglastele ja soodsatele töötingimustele;

— õigus luua ametiühinguid ja astuda ametiühingutesse;

— õigus sotsiaalsele turvalisusele, sealhulgas sotsiaalkindlustusele;

— võimalikult ulatuslik kaitse ja abi peredele, emadele, lastele ja noortele;

— õigus piisavale elatustasemele;

— õigus maksimaalsele füüsilisele ja vaimsele tervisele;

— õigus haridusele ja

— õigus osaleda kultuurielus.

(2) Inimõiguste ülddeklaratsiooni artikkel 23, milles käsitletakse inimväärset tööd, ning mis on ära toodud ka 1966. aastast pärit majanduslike, sotsiaalsete ja kultuurialaste õiguste rahvusvahelise pakti artiklites 6, 7 ja 8.

(3) Siinkohal tuleks nimetada 1961. aasta Euroopa sotsiaalhartat, mis oli esimene õiguslik alus ELi tasandil, milles kodifitseeriti majanduslikud ja sotsiaalsed õigused. Harta jõustus 1965. aastal, seda muudeti 1996. aastal ning praegu kehtiv versioon pärineb aastast 1999. Samuti tuleks mainida ühenduse 1989. aasta hartat töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta.

(4) Nõukogu ja komisjoni 10. novembri 2000. aasta deklaratsioon Euroopa Ühenduse arengupoliitika kohta: http://europa.eu.int/comm/development/lex/en/council20001110_en.htm.; Euroopa Liidu arengupoliitika – „Euroopa konsensus”, KOM(2005) 311 (lõplik).

(5) „Euroopa Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: Euroopa Liidu roll inimõiguste ja demokratiseerimise edendamisel kolmandates riikides”, KOM(2001) 252 (lõplik).

(6) „Komisjoni teatis demokraatia põhimõtete ja inimõiguste tagamise tingimuse lisamise kohta ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitavatesse lepingutesse”, KOM(1995) 216 (lõplik).

(7) Nõukogu 21. detsembri 1998. aasta määrus (EÜ) nr 2820/98 mitmeaastase üldiste tariifsete soodustuste kava kohaldamise kohta ajavahemikus 1. juuli 1999 kuni 31. detsember 2001, EÜT L 357, 30.12.1998, lk 1–112.

(8) Euroopa Parlamendi resolutsioon inimõiguste ja demokraatia klausli kohta Euroopa Liidu lepingutes (2005/2057 INI).

(9) Nende lepingute sõlmimiseks 2000. aasta Cotonou lepingu alusel algasid läbirääkimised 2002. aastal. Need lepingud näevad ette vabakaubanduspiirkonna loomise ELi ja AKV partnerite vahel.

(10) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1889/2006 rahastamisvahendi loomise kohta demokraatia ja inimõiguste edendamiseks kogu maailmas; ELT L 386/1, 29.12.2006.

(11) EIDHRi strateegiadokument 2007–2010, DG RELEX/B/1 JVK 70618, EuropeAidi veebisait.

(12) Komitee märgib, et organiseeritud kodanikuühiskond ei ole oluline mitte ainult EIDHRi, vaid kõikide ELi välisabivahendite seisukohalt. Näiteks soovib komitee, et arengukoostöö rahastamisvahendi osaks olev temaatiline varjupaiga- ja rändeprogramm oleks olemuslikult suunatud kodanikuühiskonna algatuste toetamisele, mille eesmärk on edendada rändajate majanduslikke, sotsiaalseid ja kultuurilisi õigusi; seeläbi võetaks arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee poolt ELi rändepoliitikat käsitlevates 2008. aasta juulis koostatud arvamustes esitatud prioriteete. Vt ka arvamus „Ränne ja areng: võimalused ja väljakutsed” –, raportöör: Sukhdev Sharma, ELT C 120, 16.5.2008, lk 82.

(13) „Euroopa Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Euroopa Liidu roll inimõiguste ja demokratiseerimise edendamisel kolmandates riikides””, KOM(2001) 252 (lõplik).

(14) Eelkõige tuleb tagada, et rahaliste vahendite jaotamine erinevate riikide ja geograafiliste piirkondade vahel oleks sidus ning arvestaks tegelikku olukorda ja tegelikke vajadusi.

(15) EIDHRi rakendamiseks mõeldud ressursid moodustavad praegu umbes 10 % kõigist koostööprogrammidele eraldatavatest vahenditest. Ülejäänud vahendid jaotatakse abi saavate riikidega sõlmitud kahepoolsete lepingute ja eelarvetoetuse kokkulepete raames. See lähenemisviis tähendab seda, et lisaks valitsuse tasandil otsustatavatele olulisematele eraldistele peab delegatsioonide personal pöörama rohkem tähelepanu programmidele, mis on rahalisest seisukohast prioriteetsemad.

(16) Vt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni inimõiguste nõukogu veebisait.

(17) Vt arvamus CESE „Ühinemisvabadus Vahemere piirkonna partnerriikides”, raportöör Juan Moreno, ELT C 211, 19.8.2008, lk 77.

(18) „Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Inimväärse töö tagamine kõigi jaoks””, KOM(2006) 249.

(19) Siia kuuluvad kooskõlastus- ja rakendusmeetmed inimõiguste ja ametiühinguõiguste rikkumise korral, mille on algatanud Rahvusvahelise Ametiühingute Konföderatsiooni (ITUC) ametiühinguõiguste osakond.

(20) Vt näiteks http://www.icorn.org.