EUROOPA KOMISJON Brüssel,5.12.2022 COM(2022) 679 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 765/2008 (millega sätestatakse akrediteerimise nõuded ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 339/93) rakendamise kohta



KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE NING EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 765/2008 (millega sätestatakse akrediteerimise nõuded ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 339/93) rakendamise kohta 1.Sissejuhatus Käesolevas aruandes antakse ülevaade sellest, kuidas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuli 2008. aasta määruse (EÜ) nr 765/2008 (millega sätestatakse akrediteerimise nõuded) (edaspidi „määrus“) sätteid rakendati ajavahemikus 2018–2022 vastavalt määruse artiklis 40 ette nähtule. Aruanne ei kujuta endast akrediteerimis- ja CE-vastavusmärgise raamistiku asjakohasuse ja sidususe hindamist. Neid aspekte hinnatakse komisjoni 2022. aasta uue õigusraamistiku hindamises. Aruanne koostati koostöös liikmesriikidega toodete siseturu eksperdirühma akrediteerimise alarühma kaudu. 2.Akrediteerimine 2.1Akrediteerimise roll Turule lastavad tooted (näiteks ehitustooted, mänguasjad või masinad) peavad olema ohutud ja vastama kohaldatavatele õiguslikele nõuetele. Kuigi tootjad peavad tagama oma toodete nõuetele vastavuse, kontrollivad sõltumatud organid ehk nn vastavushindamisasutused või sertifitseerimisasutused enne toodete müümist, kas tooted vastavad kohaldatavatele õiguslikele nõuetele. Ka ettevõtjad kasutavad neid asutusi vabatahtlikult, et tõendada standardite või turunõuete järgimist isegi asjakohase õigusliku nõude puudumisel. Akrediteering on riikliku akrediteerimisasutuse väljastatud kinnitus, et vastavushindamisasutusel on tehniline pädevus konkreetseks vastavushindamistoiminguks. Riiklikud akrediteerimisasutused toimivad avaliku sektori asutustena. Riiklikud akrediteerimisasutused jälgivad ja hindavad ümber nende akrediteeritud vastavushindamisasutusi. Kui riiklik akrediteerimisasutus teeb kindlaks, et vastavushindamisasutus ei ole enam pädev teatavat vastavushindamistoimingut teostama või on toime pannud oma kohustuste tõsise rikkumise, võtab ta asjakohased meetmed akrediteeringu kehtivuse piiramiseks, peatamiseks või äravõtmiseks. ELi tasandil reguleeritavate toodete puhul ja kui kohaldatavates õigusaktides on ette nähtud vastavushindamisasutuse kaasamine, hindavad toodet riiklikult määratud vastavushindamisasutused, s.o teavitatud asutused, ning väljastavad enne toote turule laskmist vastavustunnistuse. Akrediteerimine on eelistatud viis teavitatud asutuste tehnilise pädevuse tõendamiseks. Määrusega kehtestatakse akrediteerimise õigusraamistik. Määrust kohaldatakse kohustuslikult või vabatahtlikult kasutatava akrediteerimise suhtes. Määruses käsitletakse ka Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni, kuhu kuuluvad riiklikud akrediteerimisasutused ja mis teeb koostööd komisjoniga. 2018. aastaks oli tehtud 35 276 akrediteeringut (esimest akrediteeringut ja ümberhindamist). 2021. aasta lõpuks oli see arv suurenenud 36 765ni. Akrediteeringute arv ei ole sama, mis akrediteeritud vastavushindamisasutuste arv. Akrediteering viitab konkreetsele vastavushindamistoimingule (nt katsetamine, sertifitseerimine). Vastavushindamisasutust võib akrediteerida enam kui ühe vastavushindamistoimingu ja sellega seotud sektori/valdkonna (nt mänguasjad, masinad) jaoks ja seega võib sellel olla rohkem kui üks akrediteering.

2.2Akrediteerimine ELi poliitikas 2.2.1Ühtne turg ja tööstusstrateegia Euroopa uues tööstusstrateegias ja selle 2021. aasta ajakohastatud versioonis rõhutatakse vajadust süvendatud ühtse turu järele, mis võimaldab igas suuruses Euroopa ettevõtjatel tegeleda innovatsiooniga, laieneda ja palgata rohkem töötajaid. Sellega seoses seab pikaajaline tegevuskava ühtse turu normide paremaks rakendamiseks ja täitmise tagamiseks ühtse turu Euroopa tööstuse ümberkujundamise keskmesse ja aitab veelgi hõlbustada kaupade ja teenuste ringlust ELis, kaitstes samas ka tarbijaid. Tugev akrediteerimissüsteem, mis tagab toodete nõuetele vastavuse ja ohutuse usaldusväärse hindamise, hõlbustab kaupade vaba ringlust, süvendab ühtset turgu ja on seega üks ELi tööstuspoliitika rakendamise alustalasid. Lisaks rõhutatakse 2022. aasta ühtse turu aruandes, et ELi tööstus- ja ühtse turu poliitika põhivaldkondades on tähtis välja töötada sertifitseerimiskavad. Akrediteerimine kinnitab, et sertifitseerivatel vastavushindamisasutustel on tehniline suutlikkus täita oma ülesandeid nõuetekohaselt. 2.2.2Euroopa roheline kokkulepe Akrediteerimine võimaldab edukalt rakendada Euroopa rohelises kokkuleppes ja paketis „Eesmärk 55: ELi 2030. aasta kliimaeesmärgi saavutamine teel kliimaneutraalsuseni“ sätestatud prioriteete, kui on vaja võrrelda toodete nõuetele vastavust kliima ja kestlikkusega seotud vahe-eesmärkidega. 2.2.3Digipööre 2021. aasta septembri kõnes olukorrast Euroopa Liidus rõhutas president von der Leyen, et Euroopal on vaja kujundada oma digipööret ja tagada digisuveräänsus. Sellega seoses on 2030. aasta digikompassis, milles on sätestatud Euroopa tee digikümnendil, ette nähtud digioskuste kasutuselevõtt ning kliimaneutraalse ja energiatõhusa digitaristu väljatöötamine. Akrediteerimine tagab asjakohastele, s.o energia- ja keskkonnatõhususe nõuetele vastavuse hindamiste läbiviimise eest vastutavate üksuste pädevuse. 2.2.4Võitlus COVID-19 vastu COVID-19 ohuga seotud komisjoni soovituses (EL) 2020/403 käsitleti vastavushindamist tähtsa pandeemiavastase võitluse vahendina. Selles valdkonnas tagas akrediteerimine vastavushindamisasutuste tehtud kontrollide usaldusväärsuse ja objektiivsuse, isegi suure arvu uute ja kogemusteta tootjate turuletuleku ajal, nagu COVID-19 pandeemia alguses. 2.2.5Poliitika sektorite kaupa Mitme ELi valdkondliku õigusakti korral kasutatakse akrediteerimist, et hinnata usaldusväärselt toodete ja teenuste vastavust kohaldatavatele õiguslikele nõuetele. Neid õigusakte kohaldatakse paljudes sektorites, nagu: mänguasjad, masinad, ehitustooted, surveseadmed, liftid, väikelaevad, raadioseadmed, tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalid, plahvatusohtlikes keskkondades kasutatavad seadmed, pürotehnilised tooted, gaasiseadmed, isikukaitsevahendid, sealhulgas kaitsemaskid COVID-19 vastu, meditsiiniseadmed, mehitamata õhusõiduki süsteemid, sõidukid, raudteed, väetised, toit ja sööt, küberturvalisus, meretranspordi CO2 heide, kasvuhoonegaaside heite aruannete kontroll. 2.3Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon ja komisjoni rahastamine Vastavalt määrusele tunnustas komisjon Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni Euroopa akrediteerimistaristu keskusena ja rahastab seda organisatsiooni.

2018. aasta detsembris sõlmisid komisjon ja Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon neljaks aastaks (kuni 2022. aasta detsembrini) kolmanda partnerluse raamlepingu. See partnerluse raamleping võimaldab Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni selle ülesannete täitmisel rahaliselt toetada. Käesoleva aruande koostamise ajaks on kõnealuse partnerluse raamlepingu alusel välja makstud neli iga-aastast tegevustoetust, mis on kokku 722 900 eurot. See summa vastab ligikaudu 45,73 %-le Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni 2022. aasta kogueelarvest. Komisjon ja Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon arutavad praegu neljanda partnerluse raamlepingu üle. Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni tegevus, mis vastab ELi rahastamise tingimustele, hõlmab järgmist: ·vastastikuse hindamise süsteemiga seotud tehnilise töö tegemine; ·tehnilise oskusteabe andmine komisjoni eri talitustele akrediteerimise kasutusele võtmiseks seadusandlikes projektides või olemasolevate valdkondlike õigusaktide rakendamisel; ·akrediteerimismenetluste ühtlustamine; ·osalemine rahvusvahelistes organisatsioonides, nagu Rahvusvaheline Laborite Akrediteerimise Koostöökonverents (ILAC) ja Rahvusvaheline Akrediteerimisfoorum (IAF), ning rahvusvahelises koostöös. Peale selle on Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon teinud oma nõuandekogu kaudu koostööd huvitatud sidusrühmadega. Iga-aastase tegevustoetuse kõrval nähakse Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooniga sõlmitud partnerluse raamlepingus ette ka võimalus rahastada konkreetseid projekte. Näiteks sõlmis Teadusuuringute Ühiskeskus Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooniga 2020. aastal 410 000 euro suuruse lepingu projekti „Tugiteenuste osutamine seoses vabatahtliku Euroopa rinnavähi raviteenuste kvaliteedi tagamise kava (European voluntary Quality Assurance scheme for Breast Cancer Services) käsitleva projekti akrediteerimise/sertifitseerimise aspektidega“ jätkamiseks. Käesoleva aruande koostamise ajal oli projekt veel töös ja see viiakse eeldatavasti lõpule 2023. aasta esimesel poolaastal. Koostöö Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooniga on olnud üldiselt väga viljakas. Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni peetakse harjumuspäraselt Euroopa akrediteerimissüsteemi koduks. Tänu Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni ja selle liikmete tööle mõistetakse, et akrediteerimine on vajalik ELi majanduse konkurentsivõime suurendamiseks ning samal ajal kaitseb see avalikku huvi. 2.4Vastastikuse hindamise süsteem Riiklike akrediteerimisasutuste vastastikuse hindamise süsteem on Euroopa akrediteerimissüsteemi alustala. Riiklike akrediteerimisasutuste süsteemid, menetlused ja struktuurid läbivad vastastikuse hindamise vähemalt iga nelja aasta tagant. Vastastikuse hindamise süsteemi eesmärk on tagada akrediteerimismenetluste ühtlus ja samaväärsus kogu Euroopas, nii et riikide ametiasutused ja laiem ringkond tunnustavad vastastikku nende akrediteerimisasutuste osutatavaid teenuseid, kes on läbinud edukalt vastastikuse hindamise, ning aktsepteerivad seega nende akrediteeritud vastavushindamisasutuste väljastatud akrediteerimistunnistusi ja tõendeid. Vastastikuste hindamiste korraldamine on Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni põhiülesanne. Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon korraldab, juhib ja haldab vastastikuse hindamise süsteemi. Pärast edukat vastastikust hindamist allkirjastavad riiklikud akrediteerimisasutused Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooniga akrediteerimistunnistuste vastastikuse tunnustamise mitmepoolse lepingu. Edukas vastastikune hindamine on akrediteerimistunnistuste vastastikuse tunnustamise eeltingimus. Vastastikuse hindamise süsteem on tõestanud oma tugevust, tagades riiklike akrediteerimisasutuste pädevuse kõrge taseme. Vastastikuse hindamise süsteemi haldamine ja juhtimine hõlmas aastatel 2017–2021 järgmist: Aasta Tehtud hindamiste arv Hindamistöö inimtööpäevad kokku 2017 18 1080 2018 18 1393 2019 16 935 2020 7 335 2021 25 1764 Käesolevas aruandes käsitletaval perioodil teatati vastastikuse hindamise süsteemis allpool esitatud arv tulemusi, mille puhul nõuti riiklikelt akrediteerimisasutustelt parandusmeetmete võtmist. Tulemused on kas tõestatud mittevastavused või märkused, s.o soovitused võimalike parenduste kohta. Kuni 2020. aastani (kaasa arvatud) võivad tulemused hõlmata ka hindajate viidatud murekohti, kus võib esineda mittevastavust. Neid nn murekohti käsitletakse nüüd mittevastavuste all. Riiklikud akrediteerimisasutused võtavad nüüd parandusmeetmeid mittevastavuste kõrvaldamiseks ja märkuste läbitöötamiseks. Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon jälgib parandusmeetmete rakendamist. Aasta Nõuetele mittevastavus Probleemsed valdkonnad Märkused 2017 116 185 131 2018 84 139 81 2019 71 170 125 2020 62 94 56 2021 239 Ei ole enam kohaldatav 193 2.5Akrediteerimine teatamise toetamiseks Teatamine on liikmesriigi teavitava asutuse tegevus, millega teavitatakse komisjoni ja teisi liikmesriike sellest, et ta on määranud ühtlustamist käsitleva ELi õigusakti kohaselt vastavushindamisasutuse, mis täidab selles õigusaktis sätestatud asjakohaseid nõudeid. Liikmesriigid peavad tagama oma teavitatud asutuste pädevuse teiste liikmesriikide ja ELi institutsioonide ees. Akrediteerimine on teavitamist soovivate vastavushindamisasutuste pädevuse kindlakstegemiseks enim kasutatav vahend järgmistel põhjustel: ·Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsiooni vastastikuse hindamise süsteemiga tehakse kindlaks riiklike akrediteerimisasutuste suutlikkus ja pädevus ning tagatakse akrediteerimistavade järjepidevus ja samaväärsus ELis; ·akrediteerimine põhineb ühtlustatud standarditel ja seega tagab ELi-üleselt vastavushindamisasutuste sama rangusega hindamise; ·akrediteerimisega kujundatakse välja akrediteeritud vastavushindamisasutuste hindamise ja korrapärase järelevalve tavad; ·akrediteerimine muudab läbipaistvaks riikliku akrediteerimisasutuse otsuse edasikaebamise menetlused.

Siiski võib lubada vastavushindamisasutuste pädevuse hindamiseks kasutada ka muid menetlusi kui akrediteerimine. Sellistel juhtudel tuleb komisjonile ja teistele liikmesriikidele esitada tõendid, mis kinnitavad, et hinnatud asutus täidab kõiki kohaldatavaid regulatiivseid nõudeid. Aastate jooksul on suurenenud akrediteeritud vastavushindamisasutusi käsitlevate teadete osakaal. See näitab, et ettevõtjad on kindlad akrediteerimise kasulikkuses. Teavitatud asutus võib kasutada alltöövõttu osa oma töö tegemiseks, kuid ta võib alltöövõtu korras edasi anda vaid neid ülesandeid, mida ta on ise pädev täitma. Teavitatud asutus ei tohi kasutada alltöövõttu sellise töö tegemiseks, mille jaoks tal endal ei ole nõutavat pädevust ega teadmisi. Alltöövõtuga ei kaasne volituste või kohustuste delegeerimine alltöövõtjale. Riiklik akrediteerimisasutus ja teavitav asutus hindavad, millisel määral kavatseb vastavushindamisasutus kasutada alltöövõtjaid, ning võivad akrediteeringu ja teavituse tühistada ja selle ulatust piirata. Järgnevas tabelis on esitatud kokkuvõtvalt akrediteeritud ja akrediteerimata teavituste arvu muutused. Aasta Teavituste koguarv Akrediteerimata Akrediteeritud Akrediteerimiste % kõigist teavitustest 2009 2249 1089 1118 48,4 2017 2708 472 2236 82,6 2022 2507 420 2087 83,2 Asjaolu, et Ühendkuningriigil oli suur arv teavitatud asutusi (akrediteeritud ja akrediteerimata), selgitab 7,9 protsendipunktist langust teavituste koguarvus ajavahemikus 2017–2022. Sellest hoolimata suurenes aastatel 2017–2022 akrediteeritud teavituste osakaal kõigis teavitustes. Järgmistes tabelites on esitatud teavituste jaotus liikmesriigi ja õigusakti kohta käesoleva aruande koostamise ajal. Õigusaktid Akrediteeritud Akrediteerimata 1 Direktiiv 90/385/EMÜ, aktiivsed siirdatavad meditsiiniseadmed 3 7 2 Direktiiv 92/42/EMÜ, kuumaveekatlad 34 1 3 Direktiiv 93/42/EMÜ, meditsiiniseadmed 21 28 4 Direktiiv 98/79/EÜ, meditsiinilised in vitro diagnostikavahendid 10 9 5 Direktiiv 2000/14/EÜ, välitingimustes kasutatavate seadmete müra 37 8 6 Direktiiv 2006/42/EÜ, masinad 150 9 7 Direktiiv 2009/48/EÜ, mänguasjade ohutus 35 7 8 Direktiiv 2010/35/EL, transporditavad surveseadmed 140 2 9 Direktiiv 2013/29/EL, pürotehnilised tooted 10 0 10 Direktiiv 2013/53/EL, väikelaevad ja jetid 21 11 11 Direktiiv 2014/28/EL, tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalid 6 4 12 Direktiiv 2014/29/EL, lihtsad surveanumad 62 8 13 Direktiiv 2014/30/EL, elektromagnetiline ühilduvus 56 16 14 Direktiiv 2014/31/EL, mitteautomaatkaalud 41 30 15 Direktiiv 2014/32/EL, mõõtevahendid 58 31 16 Direktiiv 2014/33/EL, liftid ja lifti ohutusseadised 220 13 17 Direktiiv 2014/34/EL, plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavad seadmed ja kaitsesüsteemid (uuesti sõnastatud) 67 6 18 Direktiiv 2014/53/EL, raadioseadmed 35 14 19 Direktiiv 2014/68/EL, surveseadmed 283 32 20 Direktiiv 2014/90/EL, laevavarustus 29 17 21 Direktiiv (EL) 2016/797, raudteesüsteemi koostalitlus 46 13 22 Määrus (EL) nr 305/2011, ehitustooted 529 126 23 Määrus (EL) 2016/424, köisteed 14 4 24 Määrus (EL) 2016/425, isikukaitsevahendid 87 20 25 Määrus (EL) 2016/426, küttegaasi põletavad seadmed 38 4 26 Määrus (EL) 2017/745, meditsiiniseadmed 32 0 27 Määrus (EL) 2017/746, in vitro diagnostikameditsiiniseadmed 7 0 28 Määrus (EL) 2019/1009, väetisetooted 9 0 29 Määrus (EL) 2019/945, mehitamata õhusõidukite süsteemid ja mehitamata õhusõidukite süsteemide kolmandate riikide käitajad 5 0 30 28. novembri 2019. aasta määrus (EL) 2020/204, milles käsitletakse Euroopa elektroonilise maksukogumisteenuse osutajate üksikasjalikke kohustusi 2 0 2.6Kanadaga sõlmitud lepingu rakendamine ELi ja Kanada laiaulatuslik majandus- ja kaubandusleping (CETA) sisaldab protokolli vastavushindamise tulemuste vastastikuse tunnustamise kohta (edaspidi „protokoll“). Protokoll põhineb akrediteerimisel. Protokolli kohaselt võib ELis määratud vastavushindamisasutus katsetada Kanadasse eksporditavaid tooteid Kanada eeskirjade alusel ja vastupidi. Euroopa akrediteerimiskoostöö organisatsioon ja Kanada Standardiamet kui Kanada riiklik akrediteerimisasutus allkirjastasid 2019. aastal koostöölepingu, milles nähti ette teabe ja ekspertide vahetus kohapealseteks hindamisteks ja protokolli rakendamise korra kehtestamiseks. Protokolliga hõlmatud valdkonnad on järgmised: elektri- ja elektroonikaseadmed, raadioseadmed, elektromagnetiline ühilduvus, mänguasjad, ehitustooted, masinad, mõõtevahendid, kuumaveekatlad, plahvatusohtlikus keskkonnas kasutatavad seadmed ja kaitsesüsteemid, välitingimustes kasutatavate seadmete müra, väikelaevad. CETA ühiskomitee 25. märtsi 2021. aasta koosolekul vaatasid Kanada ja EL üle CETA protokolli rakendamise senised positiivsed tulemused. Komisjon võttis vastu juhenddokumendi ja avaldas selle 1. septembril 2021 Euroopa Liidu Teatajas. Dokumendis käsitletakse järgmisi elemente: ·protokolli ulatus; ·teise poole territooriumil asutatud akrediteerimis- ja vastavushindamisasutuste tunnustamise (ja tunnustamise lõpetamise) tingimused;

·tunnustatud vastavushindamisasutuste teavituste aktsepteerimine; ·viisid, kuidas turujärelevalve- või õiguskaitseasutused kontrollivad teise poole territooriumil asutatud tunnustatud vastavushindamisasutuse hinnatud toodete vastavust nõuetele. CETA ühiskomitee 8. märtsi 2022. aasta koosolekul tunnistasid Kanada ja EL positiivseid suundumusi CETA protokolli rakendamises ja nõustusid töötama selle nimel, et laiendada vastavushindamise tulemuste vastastikuse aktsepteerimise ulatust täiendavatele sektoritele. 2.7Kaughindamise meetodid Alates COVID-19 pandeemia puhangust kasutatakse akrediteerimis- ja vastavushindamise protsessides aina rohkem kaugmeetodeid. Seega on peamine ülesanne lõimida kaughindamise meetodid süstemaatiliselt akrediteerimis- ja vastavushindamisprotsessidesse, tagades samal ajal hindamiste usaldusväärsuse ja ranguse. Selles tuleb eelkõige arvesse võtta järgmisi elemente: ·kuna akrediteerimine põhineb harmoneeritud standarditel ja paljudes neist ei nähta kaughindamise meetodeid sõnaselgelt ette, on vaja tagada, et nende kohaldamine nende meetodite raames ei sea ohtu tervishoidu ega tooteohutust ELis ega teavitatud asutuste rolli vastavushindamises; ·kaughindamise kasutamise ulatus võib sõltuda asjaomase sektori omadustest, näiteks konkreetse toote ja tehnoloogia keerukusest, mõjust avalikule huvile, asjaomase ettevõtja suurusest ning tootmisprotsessi laadist (nt masstootmine või väikesemahuline tootmine). Praegu koguvad akrediteerimise ja vastavushindamise valdkonna sidusrühmad veel kogemusi kaughindamismeetodite kasutamises ja arutlevad järgmiste elementide üle: ·kaughindamismeetodite potentsiaal täiendada kohapealseid hindamisi; ·nende eelised, näiteks tasuvus, kulude vähendamine ja töökindlus pandeemia korral; ·nende tulemuslikkus ja usaldusväärsus võrreldes kohapealsete hindamistega; ·nende kasutatavus ka vastavushindamisasutuse esmasel hindamisel või ainult akrediteeritud asutuste järelevalves; ·see, kas on olemas selliseid akrediteerimis- ja vastavushindamise osi, mida ei saa vaikimisi läbi viia kaugmeetoditega, või kas on isegi terveid tootesektoreid, kus hindamised peavad alati toimuma kohapeal; ·vajadus kohandada olemasolevaid akrediteerimis- ja vastavushindamisprotsesse, et hõlbustada kaughindamismeetodite kasutamist, seadmata ohtu protsesside usaldusväärsust ja objektiivsust. Seni saadud kogemused ja lahtised küsimused ei võimalda käesoleva aruande kirjutamise ajal täpselt ennustada, millisel viisil kasutatakse kaughindamismeetodeid tulevikus. Eeldatavasti kujundavad reguleerivad asutused ja sidusrühmad oma arvamused välja lähitulevikus. Seni käsitavad sidusrühmad tavameetodina kohapealse hindamise meetodeid. 3.CE-vastavusmärgis 3.1CE-vastavusmärgise roll

Kui on tõendatud toote vastavus kohaldatavatele ELi õiguslikele nõuetele, on tootja ainuvastutus kinnitada tootele CE-vastavusmärgis. Tootja õiguslik ainuvastutus on näidata CE-vastavusmärgise kinnitamisega, et toode vastab märgise tootele paigaldamist käsitlevates ELi õigusaktides sätestatud kohaldatavatele nõuetele. Järelikult on CE-vastavusmärgis peamine viis näidata toote vastavust ELi õigusaktidele ja kõnealusele tootele kohalduvates ELi õigusaktides sätestatud hindamismenetluse nähtavale osale. Kohaldatavates ELi õigusaktides on sätestatud, kas toodet hinnatakse sellel viisil ning kas seda teeb ainult tootja ise või tehakse seda teavitatud vastavushindamisasutuse osalusel. Olenemata sellest, kas tootja asub liidus või väljaspool liitu, vastutab tema lõppkokkuvõttes õiguslikult selle eest, et toode vastaks liidu ühtlustamisõigusaktide sätetele ja et tootele oleks kinnitatud CE-vastavusmärgis; seda olenemata asjaolust, kas teavitatud vastavushindamisasutus osales toote kontrollimisel või mitte. Määrusega kehtestatakse CE-vastavusmärgise õigusraamistik. CE-vastavusmärgise kinnitamine on ette nähtud mitmes ELi valdkondlikus õigusaktis. Neid õigusakte kohaldatakse paljude toodete suhtes, nagu: mänguasjad, masinad, surveseadmed, ehitustooted, liftid, väikelaevad, raadioseadmed, tsiviilotstarbeliseks kasutamiseks mõeldud lõhkematerjalid, plahvatusohtlikes keskkondades kasutatavad seadmed, pürotehnilised tooted, gaasiseadmed, isikukaitsevahendid, meditsiiniseadmed. 3.2Teabevahetus sidusrühmadega Vastates sidusrühmade küsimustele CE-vastavusmärgise kohta, rõhutas komisjon järgmisi elemente. ·CE-vastavusmärgis ei ole päritolumärgis ega näita, et toode on valmistatud Euroopa Liidus. Olenemata sellest, kas ettevõtja asub liidus või väljaspool liitu, peab ta kinnitama märgise, kui tema tooted on mõeldud kasutamiseks ELi turul ja peavad seetõttu vastama ELi õigusaktidele. CE-vastavusmärgis ei ole ka märk sellest, et tooted on heaks kiitnud riiklik või muu asutus. ·CE-vastavusmärgist ei kinnitata kõigile toodetele. Konkreetsel tootel peab olema CE-vastavusmärgis vaid siis, kui see on ette nähtud kohaldatavates õigusaktides. Seega ei viita CE-vastavusmärgis tootjale, vaid tootele. See tähendab, et üks ettevõtja võib toota mitut toodet, millest mõnel on CE-vastavusmärgis, teistel aga mitte. ·Ei ole olemas ei CE-vastavusmärgist andvat asutust ega CE-vastavusmärgise esindajat; CE-vastavusmärgis on tootjapoolne avaldus. Ometi on ELi õigusaktides ette nähtud dokumendid, mis tuleb lisada igale CE-vastavusmärgisega tootele: tehnilised dokumendid ja vastavusdeklaratsioon. ·Kui asjakohastes ELi õigusaktides on sätestatud kohustus kaasata vastavushindamismenetlusse vastavushindamisasutus, võib kaasata ainult teavitatud vastavushindamisasutusi. ·CE-vastavusmärgis on esimene tunnus, mille põhjal võib enne asjaomase toote turule laskmist eeldada, et on tehtud vajalik hindamine, et tagada selle vastavus õiguslikele nõuetele. Siiski kontrollivad turul kättesaadavaks tehtud tooteid turujärelevalveasutused. Nende eesmärk on tagada, et tooted vastavad kohaldatavatele nõuetele, mis tagavad avalike huvide, nagu tervis ja ohutus, julgeolek, tarbijakaitse ja keskkonnakaitse, kõrgetasemelise kaitse. 3.3Täitmise tagamine Riiklikud ametiasutused tuvastasid järgmise arvu CE-vastavusmärgise ja/või sellele lisatud dokumentidega seotud mittevastavuse juhtumeid. Aasta Inspekteerimiste arv Mittevastavuste arv 2017 9262 1347 2018 11648 1362 2019 13653 1257 2020 13181 2285 2021 15584 1716 2022 12817 1974