[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 5.2.2009

KOM(2009) 40 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

haide kaitse ja haivarude majandamise Euroopa ühenduse tegevuskava kohta

{SEC(2009) 103}{SEC(2009) 104}{SEC(2009) 106}

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

haide kaitse ja haivarude majandamise Euroopa ühenduse tegevuskava kohta

1. Sissejuhatus

Haisid teatakse tavaliselt kui merede ja ookeanide suurimaid röövkalu. Siiski on need väga ohualtid liigid, mille populatsioone ohustab tunduv vähenemine ja mõnd liiki ähvardab ELi vetes isegi tõsine väljasuremisoht.

Bioloogiliselt kuuluvad haid, raid ja täispeased, keda tuntakse koondnimetuse kõhrkalad all, kahte peamisse alamklassi: varilõpuselised ja täispeased, ning hõlmavad üle 1000 liigi[1]. Neid leidub kõigis ookeanides ja meredes, eelkõige Atlandi ookeani põhjaosas, kuhu on koondunud üle 50 % kõigi ELi kalalaevade asjaomasest püügist.

Kuigi haipüügi arvele langeb praegu väike osa maailma kalatoodangust, on see alates 1980ndate aastate keskpaigast kiiresti kasvanud. Sellist suundumust on ajendanud suurenenud nõudlus haitoodete järele (eelkõige haiuimed, kuid ka liha, nahk, kõhred jne) eelkõige Aasia turul ning on toetanud mitmed tegurid, sealhulgas püügitehnoloogia, kalatöötlemise ja tarbijaturustuse paranemine ning muude kalavarude vähenemine. Kõik need tegurid on kaasa aidanud haide muutumisele hinnalisemaks püügiartikliks. Ajavahemikul 1984–2004 kasvas haipüük maailmas 600 000 tonnilt rohkem kui 810 000 tonnile.

Haipopulatsioonide bioloogiliste iseärasuste tõttu ohustab neid eriti tõsiselt intensiivne reguleerimata püük. Nende madal paljunemisvõime ja populatsiooni väike juurdekasv tähendab tegelikult seda, et kalavarude suutlikkus taastuda ülepüügiperioodidest või muudest negatiivsetest vapustustest on piiratud. Säästva kasutamise tagamiseks on seepärast vajalik haivarude majandamise stabiilne ja tõhus raamistik.

Haivarude koordineeritud majandamise tagamiseks on tehtud jõupingutusi rahvusvahelisel tasandil.

FAO võttis vastutustundliku kalapüügi juhendi raames 1999. aastal vastu haide kaitse ja majandamise rahvusvahelise tegevuskava (IPOA SHARKS). Ehkki FAO tegevuskava ei ole siduv, on selle eesmärk anda kõigile asjaomastele riikidele lähtekoht ja suunised haide kaitse ning haivarude majandamise ja pikaajalise säästva kasutamise kavade koostamiseks.

Vaatamata haipüügi tähtsusele EÜ kalalaevastiku jaoks, puudub haivarude majandamisel praegu ühtne ühenduse majandusraamistik. Aegade jooksul on võetud mitmeid meetmeid, mille otsene või kaudne eesmärk on haide kaitse ja haivarude majandamine. Olemasolevaid meetmeid tuleks siiski tugevdada, et tagada paljude selliste kahanenud kalavarude taastamine, mida ühenduse laevad püüavad nii ühenduse vetes kui ka väljaspool. Arvestades ühenduse võetud kohustust kasutada kalavarusid säästvalt ning tema tähtsust rahvusvahelisel tasandil, peaks ühendus juhtima sellise poliitika arendamist, mille eesmärk on kõhrkalade otstarbekas kasutamine.

Seepärast on praegu asjakohane arendada ja rakendada Euroopa ühenduse tasandil haipüügi suhtes laiaulatuslikku ühtset ja tõhusat poliitikat ning reguleerivat raamistikku.

Käesolevas teatises esitatakse haide kaitse ja haivarude majandamise tegevuskava. Selles esitatakse taust, millest lähtudes tegevuskava on koostatud, visandatakse põhimõtted, millele see toetub, ja kirjeldatakse kava põhielemente. Lisatud tabelis esitatakse kavandatud meetmete ülevaade.

Käesolev tegevuskava toetub suurele hulgale andmetele, mis saadi sidusrühmadelt 2008. aasta märtsis läbi viidud avaliku ja institutsionaalse konsulteerimise käigus, samuti toetab seda analüüs, mis on esitatud lisatud mõjuhinnangus. FAO rahvusvahelise tegevuskava nõuete kohaselt kaasneb käesoleva teatise ja tegevuskavaga haide olukorra hindamisaruanne, mis on lisas esitatud komisjoni talituste töödokumendina.

2. Praegune olukord

2.1. Haipüük Euroopa Ühenduses

2.1.1. Atlandi ookeani põhjaosa

Atlandi ookeani põhjaosas on mitu põhilist haipüügiala, kus püük toimub nii ELi ja kolmandate riikide (Norra, Fääri saared jne) jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes kui ka rahvusvahelistes vetes, mis kuuluvad piirkondlike kalandusorganisatsioonide (RFMOd) reguleerimisalasse. Need hõlmavad Kirde-Euroopa madalaveelisi hai- ja raipüügi alasid, Kirde-Atlandi põhjalähedastes ja keskmistes veekihtides asuvaid püügialasid ja süvavee haipüügialasid (ulatuslikumat troopilist pelaagilist püüki käsitletakse eraldi järgmises osas). ELi kalalaevad püüavad kõnealuses piirkonnas (Atlandi ookeani loode- ja kirdeosa ning Vahemeri) 56 000 tonni varilõpuselisi. Saak koosneb peamiselt põhjalähedase eluviisiga ja muudest raidest ning väikestest haidest, kuid suuri pelaagilisi haisid on saagi hulgas suhteliselt vähe.

Haivarude majandamisel selles piirkonnas on üks põhiprobleeme mitme liigi koospüük põhjalähedase püügi puhul, mis muudab väga raskeks haide kaitseks sihtmeetmete võtmise, põhjustamata raskeid tagajärgi teistele püütavatele liikidele. Kõnealuse piirkonna probleeme mõjutab ka nende laevade märkimisväärne liigne püügivõimsus, mis põhjalähedase püügi puhul püüavad väikesi haisid ja raisid kaaspüügina.

2.1.2. Atlandi ookeani kesk- ja lõunaosa

Pelaagiline haipüük Atlandi ookeani keskosas. Kuna peamised sihtliigid on tuunid ja mõõkkalad, siis reguleerib pinnalähedast tuunipüüki ja teataval määral ka saagi hulka peamise kaaspüügina sattuvate pelaagiliste haide püüki Rahvusvaheline Atlandi Tuunikaitse Komisjon (ICCAT). Kui seinnootade ja ritvõngedega püütakse haisid harva, siis triivõngejadade puhul on püügitase umbes 68 %, mis on väga kõrge, võrreldes mõõkkalade ja tuunide 30 %lise väidetava sihtpüügiga. Sellise haipüügi maht on ligikaudu 31 000 tonni aastas ning koosneb peamiselt sinihaist ( Prionace glauca ) ja atlandi makohaist ( Isurus oxyrinchus ), kusjuures sinihai moodustab 75 % kogu haipüügist.

Lisaks tuunipüügialadele on kõnealuses Atlandi ookeani osas mitmed rannikuäärsed püügialad, kus ühenduse laevad püüavad kolmandate riikide jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes. Ühenduse laevade teatatud püügikogused (peamiselt pardal hoitav saak) on suhteliselt tagasihoidlikud, viimase viie aasta jooksul ligikaudu 2300 tonni aastas.

2.1.3. India ookean

Saagi hulgas leiduvate liikide kaks peamist rühma on mõõkkalad (45 %, ligikaudu 7000 tonni aastas) ja haid (40 %, ligikaudu 6100 tonni aastas). Haidest on ülekaalus sinihai ( Prionace glauca ), kes moodustab kuni 88 % haide kogupüügist). Teine tähtis liik on atlandi makohai ( Isurus oxyrinchus ), kes moodustab ligikaudu 9 % püütud haidest.

2.1.4. Vaikne ookean

Vaikse ookeani tuunipüüki reguleerivad kaks piirkondlikku kalandusorganisatsiooni: idaosas Ameerika Troopikatuunide Komisjon (IATTC) ning kesk- ja lääneosas Vaikse ookeani keskosa läänepiirkonna kalanduskomisjon (WCPFC). Viimases on ühendus lepinguosaline, kuid IATTC-s on tal üksnes vaatlejastaatus. Aastatel 2001–2005 suurenes haide lossimine pidevalt, ligikaudu 400 tonnilt 6100 tonnile. See kajastab haide laeva pardal hoidmise kasvu, mida põhjustab kõnealuste liikide ja nendest saadud toodete suurenev majanduslik potentsiaal rahvusvahelistel turgudel. Samuti on see seotud kalapüügi lääne poole laienemisega 2004. aastast saadik.

Nagu Atlandi ja India ookeanis, on ka Vaikses ookeanis triivõngejadadega püüdvate laevade saagi hulgas pelaagilistest haidest valdavalt sinihaid ( Prionace glauca ) ja atlandi makohaid ( Isurus oxyrinchus ).

2.2. Euroopa Liidu haiturg

Harilik ogahai ( Squalus acanthias ) ja koerhaid ( Scyliorhinus spp .) on liigid, mis on hõlmatud nõukogu määrusega (EÜ) nr 104/2000[2] kehtestatud kalandus- ja vesiviljelustoodete ühise turukorralduse üksikasjalike rakenduseeskirjadega ning vastavad sekkumismeetmete kohaldamise tingimustele. Ajavahemikul 2005–2007 jäi hariliku ogahai kõrvaldamine vahemikku 0,75 %–1,46 % EL 25 haitoodangust. Teisalt suurenes koerhaide puhul kõrvaldamine 4,04 %st 2005. aastal 6,54 %ni 2007. aastal.

EL 25 väliskaubanduses vähenes hariliku ogahai ja teiste haide (terved, värsked, jahutatud ja külmutatud) import 2005. aasta 19 439 tonnilt 18 756 tonnile 2007. aastal. Teisalt suurenes EL 25s hariliku ogahai ja teiste haide (terved, värsked, jahutatud ja külmutatud) eksport 696 tonnilt 2006. aastal 2704 tonnile 2007. aastal.

2.3. Haivarude suhtes kohaldatav ELi õigusraamistik

Haid on vee-elusressurss ja seepärast kuulub kõnealune ühenduse kava nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 2371/2002 (ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta) artiklis 1 määratletud ühise kalanduspoliitika (CFP) reguleerimisalasse.

Juba praegu on olemas toodangu juhtimist, tehnilisi meetmeid, kontrolli, laevandus- ja kaubanduspoliitikat reguleerivad EÜ õigusaktid, mis võiksid olla tõhusad haivarude säästva kasutamise tagamisel. Muudel meetmetel, ehkki need ei keskendu otseselt haidele, võib olla haivarudele oluline mõju, eriti neile, mida püütakse kaaspüügina. Need on meetmed, mida on võetud mitmeaastaste kavade raames vastavalt määrusele (EÜ) nr 1967/2006.

Üldiselt on haipüügi võimalused sätestatud kaht tüüpi määrustes, millega sätestatakse eeskirjad haide püügiks sihtliigina ja kaaspüügina:

a) kahe aasta tagant võetavad nõukogu määrused, millega kehtestatakse ühenduse laevadele teatavate süvamere kalavarude püügivõimalused kaheks aastaks ja mis hõlmavad ELi ja Kirde-Atlandi Kalanduskomisjoni (NEAFC) vesi;

b) iga-aastased nõukogu määrused, millega määratakse kindlaks teatavate kalavarurühmade püügivõimalused ning tingimused, mida kohaldatakse ühenduse vetes ning ühenduse kalalaevade suhtes püügipiirangutega vetes, sealhulgas nendes, mida reguleerivad NEAFC, Loode-Atlandi kalastusorganisatsioon (NAFO) ja Antarktika vete elusressursside kaitse komisjon (CCAMLR).

Lisaks on nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrusega (EÜ) nr 2347/2002[3] kehtestatud süvamere kalavarude, sealhulgas paljude süvamere haide püügi suhtes kohaldatavad konkreetsed juurdepääsunõuded ja nendega seotud tingimused.

Nõukogu määrusega (EÜ) nr 1185/2003[4] on keelatud haide uimepüük, mille puhul eemaldatakse haidelt uimed ja visatakse ülejäänu tagasi merre. Selles määruses on sätestatud, et saagist säilitatud uimede kaal ei tohi ületada nende uimede teoreetilist kaalu, mis vastaksid muudele pardale jäetud, ümberlaaditud või lossitud haiosadele. Kõnealuse kohustuse täitmise jõustamiseks on määruses sätestatud, et ühelgi juhul ei tohi uimede teoreetiline kaal ületada 5 % haisaagi eluskaalust.

Samuti on tähtis märkida, et rahvusvahelisel ja Euroopa Ühenduse tasandil on võetud mitmeid meetmeid haide ja haitoodete rahvusvahelise kaubanduse reguleerimiseks. Neid on rakendatud ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni („CITES”) egiidi all.

Mitmed hailiigid nagu hiidhai ( Cetorhinus maximus ), mõrtsukhai ( Carcharodon carcharias ) ja vaalhai ( Rhincodon typus ) on lisatud CITESi II liitesse, mis tähendab, et nende liikidega kauplemine on rangelt reguleeritud.

Lisaks on hiidhai ja mõrtsukhai lisatud rändliikide kaitse konventsiooni I ja II liitesse. Vaalhai on lisatud kõnealuse konventsiooni II liitesse.

3. Tegevuskava

3.1. Ühenduse tegevuskava: peamine eesmärk, ulatus ja rakenduslikud eesmärgid

Käesoleva tegevuskava lähtekoht on FAO rahvusvaheline haisid käsitlev tegevuskava (FAO IPOA SHARKS), mille eesmärk on tagada haide kaitse ning haivarude majandamine ja pikaajaline säästev kasutamine kogu maailmas.

Ühenduse tegevuskava eesmärk on aidata kaasa kõnealuse peaeesmärgi saavutamisele selliste kahanenud kalavarude taastamisega, mida ühenduse laevad püüavad nii ühenduse vetes kui ka väljaspool. Käesolevas tegevuskavas kirjeldatakse, mis on juba tehtud ja mida on veel vaja teha, et tagada ulatuslik ja ühtne õigusloomepoliitika ja õiguslik raamistik haide kaitseks ja haivarude majandamiseks nii ühenduse vetes kui neist väljaspool.

Kavandatud tegevuskava hõlmab kõigi kõhrkalade kutselist sihtpüüki, kutselist püüki kaaspüügina, harrastuspüüki sihtliigina ja harrastuspüüki kaaspüügina ühenduse vetes. See hõlmab samuti igasugust püüki, mida reguleeritakse Euroopa Ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitud kehtivate ja potentsiaalsete lepingute ja partnerluslepingutega, samuti püüki avamerel ja ühenduse vetest väljaspool toimuvat püüki, mida majandavad või mille suhtes annavad mittesiduvaid soovitusi piirkondlikud kalandusorganisatsioonid.

Tegevuskaval on kolm järgmist konkreetset eesmärki:

1. avardada teadmisi haipüügist ja hailiikidest ning nende rollist ökosüsteemis;

2. tagada haide säästlik sihtpüük ning et haipüük muude liikide kaaspüügina oleks nõuetekohaselt reguleeritud;

3. kooskõlastada haide kaitse ja haivarude majandamisega seotud EÜ sise- ja välispoliitikat.

3.2. Ühenduse tegevuskava: juhtpõhimõtted ja peamised meetmed

3.2.1. Järkjärguline strateegia haidega seotud küsimustega tegelemiseks usaldusväärse teadusliku tõendusmaterjali põhjal

Kõhrkalade varusid tuleks majandada vastavalt usaldusväärsetele teaduslikele nõuannetele nagu igasugust muud kalapüüki. Silmas pidades enamiku oluliste liikide konkreetseid bioloogilisi ja ökoloogilisi omadusi, on nende varude majandamisel vaja kasutada ettevaatlikumat lähenemisviisi. Rakendusmeetmed peaksid põhinema ettevaatuspõhimõttel, mida kirjeldatakse komisjoni teatises KOM(2000) 803 (lõplik)[5] seoses ühe liigi põhise majandamisega.

Tuleks märkida, et Rahvusvahelise Meresõiduuuringute Nõukogu (ICES) haisid käsitlev töörühm (WGEF) koostab peamiste asjaomaste liikide varude seisundi hinnangud aastate 2007–2009 kohta. Kuna nende hinnangute tulemustel peaksid põhinema kõik edaspidi teatavate liikidega seoses võetavad meetmed, ei ole võimalik üheaegselt rakendada kõiki soovitavaid haide kaitsmisega seotud meetmeid.

Pealegi näib järkjärgulise lähenemisviisi toetamine olevat mõistlik, kuna kättesaadavaks muutub üha suurenev hulk teadus- ja seireandmeid. Siinkohal väärib märkimist, et komisjon võttis 6. novembri 2008. aasta otsusega vastu ühenduse mitmeaastase programmi vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 199/2008 (kalandussektori andmete kogumist, haldamist ja kasutamist käsitleva ühenduse raamistiku loomise kohta), mis hõlmab haidega seotud küsimusi andmekogumise proovivõtukavade raames (1. rühma kalavarud).

Haide uimepüügi keeluga seoses on võimalik oluline seaduselünk asjaolus, et haide uimepüüki keelustava määruse rakendamisel nõustuvad liikmesriigid liiga üldiste põhjendustega vajadusele töödelda pardal eraldi haiuimi ja haide ülejäänud osi. Seetõttu on asjakohane määruse (EÜ) nr 1185/2003 artikli 4 lõikes 2 sätestatud põhjendamise üksikasju selgitada ja rangemaks muuta.

Sellega seoses on komisjon arvesse võtnud ka muid olulisi üksikasju, nagu rahvusvaheliste ekspertide asjaomased soovitused, mille kohaselt peaks tõhus ja praktiline uimepüügi keelamise määrus muutma kohustuslikuks haide lossimise eemaldamata uimedega, ning reageeringud komisjoni algatatud avalikule arutelule ühenduse tegevuskava projekti kohta.

3.2.2. Piirkondliku koostöö rõhutamine

Mitmed hailiigid on laialt levinud ja pika rändega liigid, kes elavad rahvusvahelistes vetes. Seepärast on vastutus selliste kalavarude majandamise eest eelkõige asjaomaste piirkondlike kalandusorganisatsioonide õlul. Kõnealused organisatsioonid peavad määrama kindlaks asjakohased meetmed, mida tuleb järgida nende vastutusel olevates vetes. Seepärast on oluline toetada piirkondlike kalandusorganisatsioonide tööd selles valdkonnas, tugevdada juba olemasolevaid organisatsioone ja teha koostööd uute organisatsioonide loomiseks piirkondades, kus neid veel ei ole.

Praegu on need piirkondlikud kalandusorganisatsioonid, kus ühendus on lepinguosaline, vastu võtnud vähe siduvaid haivarude majandamise soovitusi. Juhul, kui ei anta mingeid soovitusi ega ole ette näha majandamiskavade koostamist, peaks ühendus ergutama vastavaid teaduskomiteesid välja töötama ettepanekuid andmete kättesaadavuse parandamiseks ja läbi viima esialgsed hindamised.

Ühenduse tegevuskava üks peamine eesmärk on tugevdada piirkondlike kalandusorganisatsioonide rolli nende piirkondade kalanduspoliitikas, aidates tagada, et nad saavad asjatundlikke nõuandeid oma vastavatelt teaduskomiteedelt. Kuna seni ei ole piirkondlikelt kalandusorganisatsioonidelt saadud mingeid selgeid soovitusi ega nõuandeid seoses haide kaitse ja haivarude majandamisega, keskendutakse käesolevas tegevuskavas peamiselt teadmiste parandamisele nii haide sihtpüügi kui ka haide juhusliku püügi valdkonnas. Ühendus jätkab koostööd piirkondlike kalandusorganisatsioonidega ja nende toetamist püüdlustes muuta haisid käsitlevad andmed laialdaselt kättesaadavaks ja võtta asjakohaseid majandamismeetmeid.

Määrusega 1185/2003 kehtestatud haide uimepüügi keeld kehtib kõikide kalastusliikide suhtes ühenduse vetes ja kõigi ühenduse laevade suhtes, mis kalastavad väljaspool ühendust. Lisaks on viimase viie aasta jooksul haide uimepüügi keelustanud enamik piirkondlikke kalandusorganisatsioone, mis on pädevad haikaitse küsimustes. Sageli on sellised keelud kokku lepitud ühenduse ettepanekute põhjal ning neid toetavad ka muud osapooled.

Piirkondlike kalandusorganisatsioonide kehtestatud asjaomaste eeskirjadega keelatakse haide uimepüük ja sätestatakse, et lepingu iga osapool keelab oma laevadel hoida kuni esimesse lossimiskohta saabumiseni pardal haiuimi koguses, mis ületab 5 % „pardal olevate haide kaalust” (ühenduse õigusaktis on praegu sätestatud 5 % „haisaagi eluskaalust”).

Komisjon jätkab tööd, et tagada ühenduse tasandil haide uimepüügi suhtes võetud meetmete rakendamist kõigis asjakohastes rahvusvahelistes konventsioonides, sealhulgas eelkõige piirkondlikes kalandusorganisatsioonides.

Lõpuks tuleb märkida, et komisjon püüab rändliikide kaitse konventsiooni (CMS) ja CITESi kaudu parandada rahvusvahelist koostööd, et kontrollida haipüüki ja -kaubandust.

3.2.3. Meetmete ühtne raamistik

Komisjon on seisukohal, et haivarude nõuetekohane majandamine nõuab erinevate sisendite/väljundite ja tehniliste meetmete terviklikku kogumit. Üldjoontes on ühenduse tegevuskava kavandatud sisu liigendatud vastavalt FAO haide kaitse ja majandamise rahvusvahelise tegevuskava A-liites sätestatud FAO haisid käsitlevale kavale.

Käesolev tegevuskava hõlmab meetmeid, mille abil soovitakse parandada andmekogumist ja teadusnõuandeid, juhtimist ja tehnilisi meetmeid ning tugevdada haide uimepüügi keelustamise kontrolli. Need rakendatakse ühenduse ja liikmesriikide tasandil ning ühendus taotleb, et kõik asjaomased piirkondlikud kalandusorganisatsioonid kinnitavad kõnealused meetmed.

3.3. Järeldused

Kavandatud tegevuskava hõlmab suurt hulka õiguslikke ja poliitikameetmeid, sealhulgas mitme kehtiva määruse muutmist. Mõnda neist meetmetest saab rakendada ühenduse tasandil, aga mõne puhul on vaja tegutseda liikmesriikide tasandil või kinnitada need piirkondlikes kalandusorganisatsioonides. Lisaks nähakse tegevuskavaga ette nii meetmeid, mida võib viivitamata rakendada, kui ka neid, mis vajavad pikaajalist tegutsemist ja peavad põhinema järkjärguliselt kättesaadavaks muutuval tõendusmaterjalil ja teadusnõuannetel. Tegevuskava rakendamise ajakava sõltub seepärast kõigi asjaosaliste panusest. Komisjon esitab käesoleva tegevuskava nõukogule ja parlamendile ning julgustab neid toetama kavandatud meetmeid.

Haide kaitse ja majandamise tegevuskava

Konkreetne eesmärk Süvendada teadmisi haipüügist ja hailiikidest ning nende rollist ökosüsteemis. |

Eesmärk | Tegevustasand | Meede | Vastutav osaline | Ajakava |

Saada usaldusväärseid ja üksikasjalikke liigispetsiifilisi koguselisi ja bioloogilisi andmeid saagi ja lossimise kohta ning kaubanduslikke andmeid suurima ja keskmise tähtsusega püügi kohta. | Ühenduse tasand | Suurendada investeeringuid haide kohta käivate andmete kogumiseks lossimiskohtades ning töötlemis- ja turustavas tööstuses. | Komisjon, nõukogu ja liikmesriigid | Järkjärguline rakendamine, et pärast kolme rakendusaastat saada konkreetseid tulemusi. |

Rajada süsteemid püügiandmete kontrollimiseks liikide ja püügipiirkondade kaupa. |

Kehtestada vaatlejate tüüpiline esindatus EÜ kalalaevade pardal üle 24 m pikkuste laevade puhul, mille kaaspüügis on hiljuti olnud haisid rohkem kui 10–15 % kogupüügist (sõltub konkreetsest liigist, püügivahendist ja -piirkonnast). |

Kõigi avamerepüügi laevade puhul, mida ei hõlma eelmine meede, kuid mille kaaspüügis on haisid, kehtestada 2013. aastaks vaatlejate 10 %line esindatus. | Järkjärguline rakendamine, et saavutada konkreetsed tulemused 2013. aastaks. |

Kirde-Atlandil madalas vees toimuva esmatähtsusega püügi puhul kehtestada 2013. aastaks katseline vaatluskava (nt 25 vaatlejat). |

Tagada, et peamistes püügipiirkondades ja peamiste liikide puhul oleksid kõik lossimised ja haiuimede, -liha ja õliga kauplemine eraldi registreeritud kaupade järgi ja võimaluse korral liikide tasandil. | Järkjärguline rakendamine, et pärast kolme rakendusaastat saada konkreetseid tulemusi. |

Meetmed, mida tuleb edendada piirkondlikes kalandusorganisatsioonides | Edendada täiustatud liigispetsiifilisi püügi- ja lossimisandmeid ja haipüügi seiret püügipiirkondades. | Komisjon, nõukogu, liikmesriigid ja piirkondlikud kalandusorganisatsioonid | Järkjärguline rakendamine |

Koostöös FAO ja asjaomaste kalandust juhtivate asutustega parandada püügi, kaaspüügi, saagi vette tagasi laskmise, turuandmete ja rahvusvahelise kaubanduse andmete seiret ja aruandlust, võimaluse korral liikide tasandil. |

Nõuda FAO ja vajaduse korral piirkondlike kalandusorganisatsioonide kaudu, et need organisatsioonid töötaksid 2009. aasta keskpaigaks välja (et esitada aruanne CITES osapoolte konverentsi 15. istungil) ja rakendaksid piirkondlikud haide kaitse ja haivarude majandamise kavad ja nendega seonduvad meetmed, et aidata kaasa liikide identifitseerimisele ja seirele vastavalt rahvusvahelisele haisid käsitlevale tegevuskavale. |

Edendada liigispetsiifiliste bioloogiliste ja kaubanduslike andmete kogumist ja aruandlust, vähemalt peamiste liikide osas. |

Soodustada vaatlejate tüüpilist esindatust avamerel kalastavate kalalaevade pardal üle 24 m pikkuste laevade puhul, mille kaaspüügis on hiljuti olnud haisid rohkem kui 10–15 % kogupüügist (sõltub konkreetsest liigist, püügivahendist ja -piirkonnast). Muude laevade puhul, mida ei hõlma eelmine meede, kuid mille kaaspüügis on haisid, soodustada 2013. aastaks vaatlejate vähemalt 10 %lise esindatuse kehtestamist. |

Liikmesriikide tasand | Teostada harrastuspüügi seiret ja eristada harrastus- ja kutselise püügiga põhjustatud kalastussuremust. | Liikmesriigid |

Olla võimeline teostama haivarude tõhusat seiret ja neid hindama liigispetsiifilisel tasandil ning arendada püügistrateegiaid, mis vastavad bioloogilise jätkusuutlikkuse ja pikaajalise otstarbeka majandusliku kasutamise põhimõtetele. | Ühendus ja piirkondlikud kalandusorganisatsioonid | Tugevdada ühenduse ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide uurimisprogramme, et hõlbustada andmete kogumist, seiret ja varude hindamist liigispetsiifilisel tasandil. | Komisjon, nõukogu, liikmesriigid ja piirkondlikud kalandusorganisatsioonid | Järkjärguline rakendamine, et pärast kolme rakendusaastat saada konkreetseid tulemusi. |

Liikmesriikide tasand | Arendada riigisiseseid ekspertteadmisi. | Liikmesriigid | Järkjärguline rakendamine |

Parandada ja arendada tõhusa konsulteerimise ja selle koordineerimise raamistikke, mis hõlmavad uurimis-, juhtimis- ja haridusalgatuste sidusrühmi. | Ühenduse tasand | Hõlbustada piirkondlike nõuandekomisjonide sidusrühmade teadlikkuse tõstmist ja konsulteerimist haivarude majandamise küsimustes ja seoses soovimatu kaaspüügi vähendamise parimate tavadega. | Komisjon, liikmesriigid ja sidusrühmad | Järkjärguline rakendamine |

Liikmesriikide tasand | Ergutada liikmesriike võimaldama üldsuse juurdepääsu asjaomastele kokkuvõtlikele andmetele laevade ja haipüügi kohta, kaitstes samal ajal õigust konfidentsiaalsusele. | Komisjon ja liikmesriigid |

Algatada hariduslikke programme, mille eesmärk on konkreetselt kalurite ja üldsuse teadlikkuse tõstmine haide ja raide kaitsmise programmidest ja piirangutest. | Liikmesriigid |

Konkreetne eesmärk Tagada, et haide sihtpüük oleks säästlik ning et haipüük muude liikide kaaspüügina oleks nõuetekohaselt reguleeritud. |

Eesmärk | Tegevustasand | Meede | Vastutav osaline | Ajakava |

Kohandada püük ja püügikoormus olemasolevate ressurssidega, pöörates erilist tähelepanu esmatähtsale püügile ja ohualtidele või ohustatud liikidele. | Ühenduse tasand | Kalapüügi piiramine või keelustamine piirkondades, mida peetakse ohustatud liikide jaoks tundlikuks. | Komisjon, nõukogu ja liikmesriigid | Järkjärguline rakendamine, et pärast kolme rakendusaastat saada konkreetseid tulemusi. |

Rangemad püügikoormuse piirangud asjaomastes püügipiirkondades. |

Ühenduse ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide tasand | Kehtestada varudele püügipiirangud kooskõlas ICESi ja asjaomaste piirkondlike kalandusorganisatsioonide nõuannetega. Keelata igasugune haide vette tagasi viskamine keskmiseks kuni pikaks ajavahemikuks ning nõuda, et kogu saak (sh kaaspüük) lossitaks. Soovimatu kaaspüügiga püütud haid, kel oleks võimalus ellu jääda, tuleb lasta tagasi vette. Suurendada selektiivsust, et vähendada soovimatut kaaspüüki. Ajalis-ruumiliste piirangutega alade kehtestamine piirkondades, kus on massiliselt noor- või kudevaid kalu, eriti ohualdis või ohustatud liikide puhul. Programmide edendamine ja analüüs püügikoormuse kohandamiseks rahvusvahelisel tasandil. Kehtestada kaaspüügi vähendamise programmid nende hailiikide suhtes, mida rahvusvahelised organisatsioonid loevad äärmiselt ohustatuks või ohustatuks. Teha CMSi ja CITESiga rahvusvahelist koostööd haipüügi ja -kaubanduse kontrollimiseks. Uurida kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse pideva hindamise raames turumehhanismide võimalikku mõju kaitsemeetmetele, sh hailiikide kaitse meetmetele. | Komisjon, nõukogu, liikmesriigid ja piirkondlikud kalandusorganisatsioonid | Järkjärguline rakendamine |

Minimeerida jäätmeid ja saagi vette tagasi laskmist, nõudes eemaldatud uimedega haide pardalejätmist, ning tugevdades kontrollimeetmeid. | Ühenduse ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide tasand | Kinnitada uimepüügi[6] keelustamist. Üldreeglina on keelatud eemaldada haidelt uimi laeva pardal ja haiuimi ümber laadida või lossida. Kõik erandid kõnealusest reeglist on vaja asjakohaselt ja usaldusväärselt põhjendada ja dokumenteerida, enne kui asjaomane liikmesriik annab eriloa. Liikmesriigid ei peaks erilube andma laevadele, mis ei vasta kõnealusele tingimusele. Kaaluda 5 % reegli ülevaatamist, nõudes et mingil juhul ei tohi uimede kaal ületada 5 % hairümpade (roogitud, pea eemaldatud) kaalust saagis. Liikmesriigid, kes on koostanud ja rakendanud andmete kogumise programme, mis näitavad, et teatavatel juhtudel võib seda protsenti suurendada, võivad siiski jätkata kuni protsendini, mis vastab 5 %-le haisaagi eluskaalust. Liikmesriikide laevade suhtes, mis on olnud vabastatud kohustusest lossida eemaldamata uimedega haisid, kehtestada nõue lossida haiuimed ja -rümbad samaaegselt samas sadamas. | Komisjon, nõukogu ja liikmesriigid | Viivitamatu rakendamine pärast nõukogu ja Euroopa Parlamendi järelduste vastuvõtmist. |

[1] Kui ei ole määratletud teisiti, tuleks kõiki käesolevas dokumendis esinevaid viiteid „haidele” käsitada viidetena kõikidele kõhrkalade hulka kuuluvatele liikidele.

[2] Nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000, 17. detsember 1999, kalandus- ja akvakultuuritooteturu ühise korralduse kohta (EÜT L 17, 21.1.2000).

[3] EÜT L 351, 28.12.2002.

[4] ELT L 167, 4.7.2003, lk 1.

[5] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: ettevaatuspõhimõtte ja mitmeaastaste korralduslike meetmete rakendamine lubatud kogupüügi määramiseks. KOM(2000) 803 (lõplik).

[6] Tegevusviis, mille puhul haidelt eemaldatakse uimed ja haide ülejäänud osad visatakse tagasi vette.