KOKKUVÕTE

Tööstusheidete direktiiv on peamine ELi õigusakt, millega välditakse ja vähendatakse ligikaudu 52 000 suurest Euroopa tööstuskäitisest ja loomakasvatusettevõttest pärit saastet. See toimib parimal võimalikul tehnikal (PVT) põhineva lubade andmise süsteemi kaudu. Liikmesriigid, tööstusharu ja kodanikuühiskond kinnitavad, et tööstusheidete direktiiv on optimaalne konsensuslik viis vähendada heidet ja tagada kogu ELis võrdsed tingimused. Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistri määrusega hõlbustatakse saaste vähendamise nimel tehtavate jõupingutuste jälgimist, parandades avalikult kättesaadavat teavet käitiste tegelike tulemuste kohta.

Tööstusheidete direktiiviga reguleeritud käitised tekitavad ligikaudu 20 % ELi saasteainete heitest õhku ja vette ning 40 % kasvuhoonegaaside (KHG) heitest. Langussuundumustest hoolimata moodustab kahju tervisele ja keskkonnale jätkuvalt ligikaudu 277–433 miljardit eurot aastas (2017. aasta andmed).

Käesolevas algatuses käsitletakse viit probleemi:

·õhku ja vette sattuvate saasteainete heite piirnormide ebapiisav ja ebajärjekindel rakendamine;

·innovatsiooni vähene kasutuselevõtmine, kuna parim võimalik tehnika tugineb ennast õigustanud tehnoloogiatele;

·väike panus ressursitõhususse, ringmajandusse ja vähem mürgiste kemikaalide kasutamisse;

·panus kasvuhoonegaaside heite vähendamisse on piiratud ega ole sidus;

·õigusakti valdkondlik kohaldamisala on piiratud ja aegunud.

Tööstusheidete direktiivi ning Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistri käesoleva läbivaatamise eesmärk on kehtestada rohkem tulevikku suunatud ja paindlik raamistik, millega toetatakse innovatsiooni ja mis on sobilik tööstuse tulevase ümberkujundamise jaoks.

Esitatakse eelistatud poliitikavariantide ja allvariantide pakett, milles käsitletakse iga probleemi.

·Tulemuslikkus: sellega tagatakse, et heite piirnormide tulemusel saavutatakse parima võimaliku tehnika potentsiaal heidet vähendada, tagatakse rakendamise ja eesmärkide tasemete suurem ühetaolisus liikmesriikide lõikes, tõhustatakse üldsuse õigusi ja nõuete täitmise tagamist ning muudetakse õigusakt selgemaks.

·Innovatsioon: eestvedajad saavad katsetada uudseid tehnoloogiaid. Tööstuspöörde ja tööstusheite innovatsioonikeskus (INCITE) lisab parimat võimalikku tehnikat käsitlevatesse kaalutlustesse uuenduslikud tehnoloogiad ning käitajad integreerivad oma ümberkujundamiskava keskkonnajuhtimissüsteemidesse.

·Ressursside kasutamine ja kemikaalid: sektoripõhist ringmajandust, ressursitõhusust ja mürgisuse vähendamist toetatakse paremini kohandatud kohustuslike keskkonnajuhtimissüsteemide kaudu.

·CO2 heite vähendamine: saastest puhastamise ja CO2 heite vähendamise saavutamiseks antakse õigus kasutada n-ö alt-üles optimaalseid tehnoloogilisi sektoripõhiseid vahendeid koos siduvate energiatõhususe miinimumtasanditega. Tööstusheidete direktiivi ja heitkogustega kauplemise süsteemi vahelise seose läbivaatamine 2028. aastal võimaldab tagada alates 2030. aastast optimaalsed sünergiad. Euroopa saasteainete heite- ja ülekanderegistri puhul võetakse kasutusele üksikasjalikum kasvuhoonegaaside heite aruandlus.

·Valdkondlik ulatus: seda tuleb laiendada, põhiliselt loomakasvatuse ja teatava kaevandustegevuse valdkondades.

Algatusega kaasnev üldine kasu kaalub märkimisväärselt üles selle kulud. Kuigi kogu mõju ei ole olnud võimalik kvantifitseerida, siis on selge, et

(I)tulemuslikkust käsitleva variandi puhul kaalutud peamise meetmega kaasneva tervisekasu rahaline väärtus on 860–2 800 miljonit eurot aastas, samal ajal kui äriühingute investeeringukulud/tegevuskulud on ligikaudu 210 miljonit eurot aastas, ning

(II)loomakasvatusettevõtjate ulatuslikuma hõlmamise tulemusel vähenevad metaani- ja ammoniaagiheited, millega kaasnev tervisekasu jääb vahemikku 5 450–9 240 miljonit eurot aastas ja seotud nõuete täitmise kulud jäävad vahemikku 265–812 miljonit eurot aastas.