SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vaheline kalandusalane partnerlusleping jõustus 28. veebruaril 2007. Kõnealuse lepingu viimane, 15. juulil 2014 jõustunud protokoll kaotas kehtivuse 14. juulil 2018. Üldiselt jääb praegune partnerlusleping liidu ja Maroko selliste suhete raamesse, mis tulenevad Euroopa–Vahemere piirkonna assotsiatsioonilepingust, millega loodi 26. veebruaril 1996 assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel ning mis jõustus 2000. aastal. Lepingu eesmärk on tagada kalavarude õige majandamine ning nende kestlikkus ökoloogilisest, majanduslikust ja sotsiaalsest seisukohast vaadatuna.

Vastavalt nõukogu poolt vastu võetud asjakohastele läbirääkimisjuhistele pidas Euroopa Komisjon Maroko valitsusega läbirääkimisi, et muuta Euroopa ühenduste ja Maroko Kuningriigi vahelist kalandusalast partnerluslepingut ning leppida kokku lepingu rakendamise uues protokollis.

Läbirääkimistel ja nende tulemusel koostatud tekstides võeti täielikult arvesse Euroopa Liidu Kohtu 27. veebruari 2018. aasta otsust juhtumis C-266/16, milles kohus leiab, et kalanduslepingut ja selle protokolli ei kohaldata Lääne-Sahara territooriumi ümbruse vete puhul. Võttes arvesse Euroopa Kohtu otsuse järeldusi ning kooskõlas mõlema lepinguosalise soovidega, otsustati läbirääkimistel siiski liita kõnealune territoorium ja selle ümbruse veed mitmel põhjusel partnerluslepingusse. Esiteks on majanduslikust vaatepunktist oluline, et ELi laevastiku püügitegevus, sealhulgas kõnealustes vetes, toimub õiguslikult turvalises raamistikus, mille geograafiline ulatus on selgelt määratletud. Samuti on ette nähtud, et lepingust tulenev majanduslik ja sotsiaalne mõju toob kõnealusele territooriumile ja selle elanikkonnale kasu, eelkõige toimub seal ELi laevastiku püütud saagi lossimine, võetakse tööle meremehi, tehakse sektorit toetavaid investeeringuid ja võetakse muid meetmeid, mida võimaldab kalanduslepingu protokolliga ette nähtud rahaline toetus. Lisaks tuleb märkida, et Maroko Kuningriik, kes seda territooriumi haldab (vähemalt suuremat osa sellest), on ainus isik, kellega sellist lepingut on võimalik sõlmida, arvestades et ükski muu isik ei suuda tagada nende ressursside säästvat kasutamist ega Lääne-Sahara territooriumi ja selle elanike kasu huvides ette nähtud valdkondliku toetuse haldamist ja järelevalvet.

Lisaks on uue lepingu ja protokolli ettepanek täielikus kooskõlas rahvusvahelise õiguse ja liidu õigusega. Liit on järjepidevalt kinnitanud oma soovi leida lahendus erimeelsusele Lääne-Sahara küsimuses ning toetab ÜRO peasekretäri ja tema isikliku saadiku püüdlusi aidata leida lepinguosalistel olukorrale lahendus, mis on poliitiliselt õiglane, püsiv ja vastastikku vastuvõetav. Sellega seoses tuletatakse käesoleva ettepaneku juurde kuuluvas kirjavahetuses meelde liidu seisukohta Lääne-Sahara kohta.

Tekstid, mille suhtes jõudsid läbirääkijad pärast mitut läbirääkimisvooru kokkuleppele, hõlmavad Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelist säästva kalapüügi partnerluslepingut ennast („kalandusleping“), millega asendatakse 2007. aasta leping, lepingu rakendamise uut protokolli, lisa ja liiteid ning kirjavahetust. Need tekstid parafeeriti 24. juulil 2018.

Protokoll kehtib neli aastat alates selle kohaldamise kuupäevast, mis on kindlaks määratud protokolli artiklis 16. Uue kalanduslepinguga tühistatakse Euroopa Ühenduse ja Maroko Kuningriigi vaheline kalandusalane partnerlusleping, mis jõustus 28. veebruaril 2007. Lepinguga nähakse ette võimalus kohaldada seda ajutiselt enne selle sõlmimist; samas ei peeta vajalikuks teha ettepanekut selle ajutise kohaldamiseks. Uue lepingu eesmärk on kajastada 2009. aasta reformi põhimõtteid, milleks on: kalavarude hea majandamine ja jätkusuutlikkus, inimõiguste austamine, läbipaistvus ja mittediskrimineerimine. Lepingu muutmine on vajalik ka selleks, et olla vastavuses Euroopa Kohtu 27. veebruari 2018. aasta otsusega ja luua õiguslik alus lepingu kohaldamiseks Lääne-Sahara territooriumi ümbruse vete puhul.

Kooskõlas läbirääkimissuunistega tagatakse lepinguga, et lepingu kohaselt makstava rahalise toetuse (st nii rahaline toetus juurdepääsu eest, valdkondlik toetus kui ka laevaomanike makstavad tasud) kasutamisest tulenev ja püügitegevuse proportsionaalsusest lähtuv sotsiaalmajanduslik kasu jaotatakse geograafiliselt õiglaselt. Kõnealune tagamine toimub eelkõige rahaliste vahendite eraldamise ja nende kasutamise järelevalve kaudu, mida teostab lepinguga asutatud ühiskomitee, kus mõlemad lepinguosalised on esindatud. Lisaks on olemas sätted, mille kohaselt peab Maroko andma korrapäraselt aru käesoleva lepingu raames võetud meetmetest.

Ettepanekuga on kaasas komisjoni talituste töödokument pealkirjaga „Aruanne, milles hinnatakse kasu, mida Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline säästva kalapüügi partnerlusleping ja selle rakendamise protokoll toovad Lääne-Sahara elanikele, ning mis hõlmab konsultatsioone kohaliku elanikkonnaga“. See aruanne sisaldab hinnangut, kuidas leping ja selle rakendamise protokoll võivad mõjutada säästvat arengut, eelkõige peetakse silmas mõju asjaomasele elanikkonnale ja asjaomaste piirkondade loodusvarade kasutamisele, samuti sisaldab aruanne kokkuvõtet elanikkonnaga peetud konsultatsioonidest, mis toimusid vastavalt läbirääkimisjuhistele, mille kohaselt mängis kalanduslepingu uuendamise protsessis olulist osa kohalike elanike ühendus. Protokolliga on ette nähtud kalapüügivõimalused 128-le laevale kuue püügikategooria puhul: – kaks väikesemahulise püügi kategooriat põhjaosas: pelaagiline noodapüük (1. püügikategooria, 22 laeva) ja põhjaõngejadapüük (2. püügikategooria, 35 laeva) – väikesemahuline püük lõunaosas ridva ja õngenööriga (3. püügikategooria, 10 laeva) – põhjapüük põhjatraaliga ja põhjaõngejadaga (4. püügikategooria, 16 laeva) – väikesemahuline tuunipüük ridvaga (5. püügikategooria, 27 laeva) – tööstuslik pelaagiline püük pelaagilise või poolpelaagilise traali ja seinnoodaga (6. püügikategooria, 18 laeva) Kõnealuse püügikategooria puhul on liidu laevade lubatud püük teataval ajal, mis oleneb protokolli kohaldamisaastast, piiratud.

Kõnealused kalapüügivõimalused tuleb liikmesriikide vahel ära jaotada.