EUROOPA KOMISJON Brüssel,5.10.2016 COM(2016) 639 final KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE Komisjoni 8. aruanne traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra toimimise kohta (2013-2015) (nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, EURATOM) nr 1150/2000 artikli 18 lõige 5)



1. Sissejuhatus Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule korrapäraselt aruande traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra toimimise kohta . Traditsiooniliste omavahendite kontrollimine põhineb nõukogu 7. juuni 2007. aasta otsusel 2007/436/EÜ, Euratom, nõukogu 22. mai 2000. aasta määrusel nr 1150/2000 ja nõukogu 10. mai 1999. aasta määrusel nr 1026/1999 . Traditsioonilised omavahendid: kolmandatest riikidest imporditud toodete tollimaksud ning suhkrumaksud. Ajavahemikus 2013–2015 on tehtud kättesaadavaks üle 50 miljardi euro (netosumma). Aasta keskmine oli 16,8 miljardit eurot. Käesolevas aruandes, mis on arvult kaheksas, kirjeldatakse ja analüüsitakse traditsiooniliste omavahendite kontrollikorra toimimist aastatel 2013–2015 . Aruandes käsitletakse Euroopa Komisjoni teostatud kontrolle seoses traditsiooniliste omavahenditega nimetatud ajavahemikus ning see hõlmab järgmist: komisjoni teostatav kohapealne kontroll liikmesriikides ja selle järelmeetmed; Euroopa Kontrollikoja esialgsete järelduste põhjal võetud järelmeetmed; lootusetuks tunnistatud nõuete mahakandmine; traditsiooniliste omavahendite kaotuse põhjustanud liikmesriikide vigade käsitlemine; pettusejuhtumite ja eeskirjade eiramiste andmebaasi haldamine (OWNRES); katseprojekt liikmesriikide A- ja B-raamatupidamisarvestuse auditeerimise kohta; kandidaatriikidele antav abi. 2. Traditsiooniliste omavahendite kontrollkäikude raamistik ja meetod 2.1. Traditsiooniliste omavahendite regulatiivne ja tegevusraamistik Vastutus traditsiooniliste omavahendite kogumise eest on delegeeritud liikmesriikidele. Neil on kohustus teha kogutud tollimaks ELi eelarve jaoks kättesaadavaks ning lubatud jätta sissenõudmiskuludena endale 25 % kõigist traditsiooniliste omavahendite summadest, mis on tehtud komisjonile kättesaadavaks . Liikmesriigid peavad ise kontrollimisi korraldama ja komisjonile aru andma. Samas jätab komisjon endale selles valdkonnas olulised kontrollimisõigused. Traditsiooniliste omavahendite kogumise süsteemi järelevalveks on komisjonil võimalik kasutada mitut liiki kontrollimisi: õigusnormide kontrollimine, dokumentide kontrollimine ja kontrollkäigud kohapeal. Komisjon peab vastama ka kontrollikoja aastaaruandes esitatud tähelepanekutele, samuti tuleb vastata eriaruannetele või esialgseid leidusid käsitlevatele kirjadele ning eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse käigus Euroopa Parlamendi tähelepanekutele ja soovitustele. Komisjon tagab, et liikmesriigid kohaldavad ELi õigusnorme nõuetekohaselt, ja annab aru eelarvepädevatele institutsioonidele. Komisjoni kontrollimeetmetel on kolm erieesmärki: Kontrollide liigid: Õigusnormide kontrollimine: kontrollitakse liikmesriikide õigusnorme, mis käsitlevad traditsiooniliste omavahendite kogumise süsteemi. Dokumentide kontrollimine: analüüsitakse liikmesriikide raamatupidamisaruandeid ning igat liiki raamatupidamisdokumente ja -toimikuid, sealhulgas liikmesriikide aruandeid lootusetute nõuete kohta. Kohapealne kontroll: kontrollitakse riiklike süsteemide ja nende aluseks olevate dokumentide vastavust ELi õigusele nii eelarve kui ka tollimenetluste seisukohast. Need kontrollimised korraldatakse ühiselt koos asjaomase liikmesriigiga või iseseisvalt. võrdsete tingimuste säilitamine liikmesriikide ja majandustegevuses osalejate vahel, sõltumata sellest, millises Euroopa Liidu liikmesriigis kaupade tollivormistus tehakse. Komisjon peab tagama ELi õigusnormide ühtse kohaldamise, et vältida konkurentsimoonutusi; sissenõudmise parandamine. Komisjon peab kontrollima, kas liikmesriigid täidavad traditsiooniliste omavahendite kogumisel ja kättesaadavaks tegemisel oma kohustusi. Kogu haldus- ja finantsalane mõju tuleb proportsionaalselt jagada liikmesriikide vahel; eelarvepädevate institutsioonide teavitamine. Kontrollimise tulemuste põhjal saab komisjon hinnata liikmesriikide tulemuslikkust ja hoolsust traditsiooniliste omavahendite kogumisel, võtta meetmeid olukorra parandamiseks ja anda aru eelarvepädevatele institutsioonidele. 2.2. Traditsiooniliste omavahendite kohapealse kontrollimise eesmärgid ja meetodid Traditsiooniliste omavahendite kontrollimise üldeesmärk on veenduda, et liikmesriikides kehtestatud menetlused vastavad asjaomastele ELi õigusaktidele ning et ELi finantshuvid on nõuetekohaselt kaitstud. Igal aastal kontrollitakse mitmesuguseid tolli ja raamatupidamisarvestusega seotud teemasid. Komisjoni kohapealsed kontrollimised põhinevad konkreetsel meetodil, mille eesmärk on kontrollida menetluste kooskõla ELi normidega. Need nähakse ette iga-aastases kontrollikavas, milles sätestatakse teatavad valdkonnad, mida ühes või mitmes liikmesriigis tuleb kontrollida. Kontrollikava nähakse ette ja selle teemad valitakse riskianalüüsi alusel. Kontrollimine teostatakse selle jaoks ette nähtud standardmenetlusi rakendades ning see hõlmab konkreetseid vajadusi arvestavaid auditeerimisvahendite kasutamist, st liikmesriikidele eelnevalt saadetud küsimustikud ja kohapeal kasutatavad kontrollnimekirjad, sealhulgas katseprogrammid. Selle eesmärk on tagada kontrolli läbiviimise ja aruannete koostamise ühtsus.

3. ajavahemikus 2013–2015 komisjoni teostatud kontrollkäigud Aastatel 2013–2015 teostas komisjon määruse nr 1150/2000 artikli 18 alusel 86 kontrollimist. Kuus nendest kontrollimistest toimus ühisauditi meetodi kohaselt . Avastati 288 kõrvalekallet, nendest 122 finantsmõjuga kõrvalekallet (42,36 %) ja 63 regulatiivse mõjuga kõrvalekallet (21,88 %). Komisjon on võtnud asjakohased meetmed, tagamaks, et liikmesriigid teevad vajadusel asjaomased summad ELi eelarve jaoks kättesaadavaks. 86 kontrollimise käigus tuvastati 288 kõrvalekallet. Ühisauditi meetod: ühiskontrollimeetod, kus liikmesriigi sisekontrolliorganid teostavad auditi komisjoni poolt heaks kiidetud metoodika kohaselt. 3.1. Tolliprotseduuride korraldusega seotud kontrollid Aastatel 2013 ja 2015 keskenduti ELi tolliterritooriumile siseneva kauba kontrollimisele. Need hõlmasid kauba esitamist tollile, ajutise ladustamise ülddeklaratsiooni määratlust, katvust ja täpsust, ajutise ladustamise rajatise pidamise lube, ajutiselt ladustatava kauba järelevalvet ning õigeaegset ja korrektset tollimaksu kohaldamist. Sageli koostatakse teemakohased aruanded, et konsolideerida konkreetse teema kontrollimise käigus avastatud kõrvalekalded ja nende kõrvalekallete järelmeetmed. Eelarve peadirektoraat koostas sisenemist käsitleva teemakohase aruande ja tutvustas seda 4. detsembril 2014 omavahendite nõuandekomitees liikmesriikidele ja 16.–17. detsembril 2014 tollipoliitika töörühmale. Aastal 2013 teostatud kaheksa kontrollimise ja aastal 2015 teostatud kolme kontrollimise käigus tuvastati, et asjaomastes liikmesriikides täideti nõuetekohaselt enamikke määratletud eesmärkidest. Sellegipoolest teatati liikmesriikidele 32 kõrvalekaldest, sealhulgas vastavusprobleemid ja menetluste täiustamise nõuded. Aastatel 2013 ja 2014 keskenduti kontrollimise käigus lõppkasutuse tolliprotseduurile, mida kontrolliti 18 liikmesriigis. Kontrollimine hõlmas eelkõige loa andmise korda, tollijärelevalvet, kauba ettenähtud kasutuseks andmise kontrollimist ning imporditollimaksude kohta õigeaegse ja korrektse arvetuskande tegemist. Teatatud kõrvalekalded olid eelkõige seotud puudustega lõppkasutuse lubades ja tollijärelevalves, ebapiisaval arvul kontrollide ja vastuoludega tollideklaratsioonides. Aastal 2014 keskenduti kontrollimise käigus liikmesriikide järelmeetmetele pettusejuhtumite ja eeskirjade eiramiste korral. Kontrollitud valdkonnad hõlmasid võimalike pettusejuhtumite ja eeskirjade eiramistega seotud riskiteabe haldamist, hindamist ja järelmeetmeid, ühiste esmatähtsate kontrollivaldkondade rakendamist ning saadaolevate summade kindlaksmääramist ja sissenõudmist. Samuti koostas eelarve peadirektoraat teemakohase aruande ja tutvustas seda 7. juulil 2015 omavahendite nõuandekomitees liikmesriikidele ja 4. detsembril 2015 tollipoliitika töörühmale. 20 kontrollkäigu tulemusena teatati külastatud liikmesriikidele 37 kõrvalekaldest, millest enamik seisnes järelevalve ja kontrollikorra parandamises, et hallata riskiteabe vorme ja vastastikuse abi teatiseid ulatuslike riskiprofiilide õigeaegse loomise kaudu, katmaks tuvastatud riski. Kõrvalekalded ja nende järelmeetmed olid seotud ka liikmesriikide hoolsuse, ettemaksete kontrolli ja muude järelmeetmete järelevalvega. Aastal 2015 teostati viis kontrollkäiku seoses tariifide peatamise ja tariifikvootide haldamisega, uurimaks eelkõige seda, kas tariifide peatamise ja tariifikvootide soodustusi anti üksnes selleks õigustatud isikutele ja olemasolevate koguste jaoks, kas teostati piisav tollikontroll ning kas vastavad tollimaksud arvutati korrektselt ning tehti õigel ajal kättesaadavaks. Enamik liikmesriikide puhul leiti, et nad järgivad ELi õigusnorme, tagades ELi finantshuvide piisava kaitse. Sellegipoolest tuvastati puudusi seoses tariifikvootide haldamise, teostatud kontrollide ja traditsiooniliste omavahendite kättesaadavaks tegemisega osalise jaotamise või kvootidest keeldumise korral. Komisjon palus asjaomastel liikmesriikidel olukord kiiresti lahendada. Lisaks sellele kontrolliti neljas riigis tariifsete soodusmeetmete haldamist. Siinkohal keskenduti sooduskohtlemise kehtestamise korrale ja tingimustele, mittetäielike deklaratsioonide ja puuduvate päritolutõendite järelevalvele, kontrollkäikudele ja riskianalüüsile ning hilisematele taotlustele päritolu kontrollimiseks. Kuigi tervikuna on ELi finantshuvid piisavalt kaitstud, leiti puudusi seoses päritolutõendite järelkontrollidega ning sooduspäritoluga tollideklaratsioonide sisu ja menetlusega. Tuleb märkida, et Euroopa Kontrollikoda avaldas 2014. aastal selle teema kohta eriaruande. Üldjuhul püüavad liikmesriigid oma süsteeme parandada. Enamik eespool nimetatud kõrvalekalletest on nüüdseks lahendatud või lahendamisel. 3.2. Raamatupidamiskontrollid Lisaks peamisele tolliteemale kontrollib komisjon korrapäraselt eraldi raamatupidamisearvestuse pidamist ja tavaraamatupidamisarvestuse parandamist kõigis külastatud liikmesriikides. Selline raamatupidamisarvestus annab väärtuslikku teavet selle kohta, kuidas ametiasutused täidavad oma ülesandeid traditsiooniliste omavahendite haldamisel (maksude kindlaksmääramine, tagatiste haldamine, sissenõudmise jälgimine, tühistamised, lootusetute nõuete mahakandmine). Selle teemaga seoses teostati ulatuslikke kontrolle kolmes liikmesriigis. Ajavahemikus 2013–2015 teostatud asjakohastel kontrollimistel leidis kinnitust asjaolu, et enamasti oli tegemist ühekordsete vigadega ja süsteemsed vead olid erandlikud. Liikmesriigid võtsid endale vastutuse tuvastatud kõrvalekalletest põhjustatud finantstagajärgede eest. Komisjoni tehtud kontrollid kinnitasid, et üldine olukord oli paranemas tänu survele, mida need kontrollid avaldatavad, ja samuti tänu sellele, et enamikus liikmesriikides on võetud kasutusel arvutipõhised tolli- ja/või raamatupidamissüsteemid, mis vähendavad ühekordsete vigade ohtu. Sellegipoolest tuleb liikmesriikidel jätkata jõupingutusi, et tagada hoolsus eraldi raamatupidamisarvestuse pidamisel ja tavaraamatupidamisarvestuse parandamine. Komisjon jälgib jätkuvalt tähelepanelikult seda, kui hoolsad liikmesriigid on summade sissenõudmisel. Liikmesriigid arvestavad traditsioonilisi omavahendeid ühes raamatupidamisarvestussüsteemis kahest:

- tavaraamatupidamisarvestuses, milles kajastatakse sissenõutud või tagatisega kaetud summasid (need summad makstakse ELi eelarvesse)

- eraldi raamatupidamisarvestuses, milles kajastatakse saamata summasid ja sellised tagatisega kaetud summasid, mis on vaidlustatud. Traditsiooniliste omavahendite kogumise süsteem: kõik traditsiooniliste omavahendite kindlaksmääramise, arvestamise, sissenõudmise ja maksmise tagamiseks liikmesriikides kehtestatud süsteemid ja menetlused. Lootusetud traditsioonilised omavahendid kantakse eraldi raamatupidamisest välja määratletud ajavahemiku jooksul. Summa tuleb teha komisjonile kättesaadavaks (tasuda), välja arvatud juhul, kui seda ei saa sisse nõuda vääramatu jõu tõttu, või põhjustel, mis ei olene liikmesriigist. Samuti teostati kuues liikmesriigis mitmeid kontrolle tavalise ja eraldi raamatupidamisarvestuse aruannete usaldusväärsuse kohta. Üldise järelduse kohaselt oli nende aruannete loomiseks kehtestatud kord kooskõlas ELi õigusnormidega ning tagas ELi finantshuvide kaitse. Nende kontrollide järgselt teatatud kõrvalekalded on seotud ühekordsete vigade või süstemaatiliste puudustega, millel on piiratud finantsmõju. Järelmeetmena varasematele probleemidele, mis ilmnesid Belgia traditsiooniliste omavahendite kogumissüsteemis, vaadati läbi välisaudit tollivormistuse ja traditsiooniliste omavahendite raamatupidamisarvestuse süsteemide kohta (mida nõudis komisjon) ning see leiti olevat üldiselt aktsepteeritav. Välisaudiitor leidis, et Belgia traditsiooniliste omavahendite raamatupidamisarvestuses ja selle põhjal komisjonile ülekantavates summades ei esine olulisi vigu ning leitud vead (mõnedel neist finantsmõjuga) ei ohusta raamatupidamisarvestuse üldist usaldusväärsust. Komisjoni nõutud parandusmeetmete järelevalve jätkub. Samas võimaldas välisauditi ülevaade tühistada peadirektori reservatsiooni Belgia raamatupidamisarvestuse usaldusväärsuse kohta, mida ta väljendas oma kinnitusdeklaratsioonis eelarve peadirektoraadi iga-aastastes tegevusaruannetes 2011. ja 2012. aasta kohta. 4. Komisjoni kontrollide järelmeetmed 4.1. Regulatiivsed järelmeetmed Kui liikmesriikides toimunud kontrollide käigus tuvastatakse ebakõlasid või puudusi riigi õigusaktides, tehakse neile liikmesriikidele ettepanek võtta oma tegevuse ELi nõuetega kooskõlla viimiseks vajalikud meetmed, sealhulgas õiguslikud või korralduslikud meetmed. Sellised kohandused on komisjoni kontrollitegevuse oluline tulemus. Lisaks annavad tuvastatud kõrvalekalded olulist teavet selle kohta, millised probleemid on liikmesriikidel tekkinud tollieeskirjade kohaldamisel ja milline on nende mõju traditsioonilistele omavahenditele. 4.2. Vaidlused Teatavad õigusnormid tekitavad liikmesriikide ja komisjoni vahel erimeelsusi. Sellisel juhul ei ole asja lahendamiseks muud võimalust, kui algatada rikkumismenetlus (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 258). Ajavahemikus 2013–2015 algatati või lõpetati järgmised rikkumismenetlused: Juhtum nr 2007/2230 (Euroopa Kohtu 17. juuli 2014. aasta otsus, komisjon vs. Portugal, C-335/12). Euroopa Kohus kinnitas komisjoni seisukohta ning järeldas, et riigi ametiasutused ei täitnud oma kohustusi, kui nad keeldusid tegemast kättesaadavaks summasid, mis vastasid maksudele eksportimata ülemäärase suhkrukoguse pealt pärast Portugali ühinemist liiduga. Kuna nõutud viivis tasuti täies ulatuses, siis kohtuasi lõpetati.

Ühendkuningriigiga seotud juhtum nr 2013/2103. Liikmesriik keeldus hüvitamast omavahendite laekumata jäämist, mis oli tingitud sellest, et Anguilla, mis kuulub tema suveräänsete õiguste alla, oli andnud põhjendamatult välja ekspordisertifikaadid. Märgukiri saadeti 27.9.2013 ning põhjendatud arvamus 16.10.2014. Madalmaadega seotud juhtum nr 2013/2165. Liikmesriik keeldus hüvitamast omavahendite laekumata jäämist, mis oli tingitud liikumissertifikaatide EUR.1 põhjendamatust väljaandmisest Curaçaos ja Arubas, mis kuuluvad tema suveräänsete õiguste alla. Märgukiri saadeti 21.11.2013 ning põhjendatud arvamus 16.10.2014. Itaaliaga seotud juhtum nr 2013/2251. Liikmesriik keeldus hüvitamast omavahendite laekumata jäämist, mis oli tingitud raamatupidamisarvestuses kindlaksmääratud ja sinna kantud tollimaksude summa sissenõudmiseks piisavate meetmete võtmata jätmisest. See juhtum on seotud mahakandmist käsitleva juhtumiga IT(07)08-917, mis puudutab sigarettide salakaubavedu. Märgukiri saadeti 21.11.2013 ning põhjendatud arvamus 28.4.2016. Belgiaga seotud juhtum nr 2014/2221. Liikmesriik keeldus tegema kättesaadavaks viivist, mis oli seotud nelja juhtumiga, milles nõutud tagatised osutusid ebapiisavaks, et katta tollivõlga. Märgukiri saadeti 25.9.2014 ning täiendav märgukiri 22.10.2015. Euroopa Kohus kinnitas 3. aprilli 2014. aasta otsuses (komisjon vs. Ühendkuningriik) komisjoni seisukohta, sedastades, et riigi ametiasutused ei täitnud oma kohustusi, keeldudes tegemast kättesaadavaks summasid seoses sellega, et kohaldasid värske küüslaugu tollimaksu suhtes vääralt siduvat tariifiinformatsiooni. Kohus jõudis ka mitmete otsusteni, mis on seotud liikmesriikide taotlustega tühistada komisjoni talituste väljastatud rahastamisnõue. Üldkohus tegi otsuse, et komisjoni kiri, milles kutsutakse liikmesriikide üles kandma omavahendid üle, ei ole akt, mille peale saab esitada tühistamishagi. Nende otsuste vastu on Euroopa Kohtusse esitatud apellatsioonkaebused. 4.3. Finantsalased järelmeetmed Vaatlusalusel perioodil (2013–2015) maksti komisjonile pärast kontrolliaruannetes tehtud järeldusi ja muid kontrollimeetmeid ning kontrollikoja leidude ja kohtu traditsiooniliste omavahendite alaste otsuste järelmeetmete tulemusena täiendavaid makse rohkem kui 124 miljoni euro ulatuses. Liikmesriigid tasusid viiviseid kokku üle 104 miljoni euro. 5. Komisjoni tegevus traditsiooniliste omavahendite sissenõudmise tugevdamiseks Samaaegselt liikmesriikides tehtud kohapealsete kontrollidega on komisjonil muid vahendeid, mis võimaldavad tal traditsiooniliste omavahendite sissenõudmist jälgida. Nende vahendite asjakohane kasutamine lubab sissenõudmist tulemuslikult tugevdada. 5.1. Lootusetute nõuete mahakandmine Liikmesriigid peavad võtma traditsiooniliste omavahendite kättesaadavaks tegemiseks vajalikud meetmed, välja arvatud juhul, kui nende sissenõudmine on osutunud võimatuks vääramatu jõu tõttu, või põhjustel, mis ei olene liikmesriigist (määruse nr 1150/2000 artikli 17 lõige 2). Kooskõlas ELi normidega tuleb liikmesriikidel teatada komisjonile 50 000 eurot ületavatest lootusetutest summadest (mahakandmise aruanded), mille korral liikmesriigid leiavad, et see ei ole neist tingitud, ning komisjon kommenteerib kõiki aruandeid. Sellest künnisest väiksemate summade korral küll puudub eraldi aruandlusnõue, kuid komisjon hindab korrapäraselt selliste juhtumite valimeid kohapealsete kontrollide käigus. Selleks et aidata liikmesriikidel hinnata oma võimalikku finantsvastutust lootusetute traditsiooniliste omavahendite summade eest, andis komisjon välja töödokumendi (kokkuvõte), kus on esitatud kriteeriumid, mille alusel tegi komisjon märkused mahakandmise aruannete kohta ajavahemikus 1992–2012. Töödokument edastati liikmesriikidele omavahendite nõuandekomitee 6. detsembri 2012. aasta koosolekul. Seda uuendati 25. juunil 2013, et arvestada ELi õigusaktides ja traditsiooniliste omavahenditega seotud asjakohases kohtupraktikas tehtud muudatusi. Mahakandmise aruanne: määruse nr 1150/2000 artikliga 17 ettenähtud kord liikmesriikide võimaliku finantsvastutuse järelevalve kohta seoses lootusetute traditsiooniliste omavahendite nõuetega, mille summa ületab 50 000 eurot. Menetluse käigus esitab komisjon oma arvamuse selle kohta, kas traditsiooniliste omavahendite sissenõudmine muutus lootusetuks liikmesriigist mitteolenevatel põhjustel. Teatatud juhtumite komisjonipoolse läbivaatamise eesmärk on hinnata liikmesriikide hoolsust sissenõudmisel. Kui liikmesriigid leiavad, et nad täidavad tingimused, mille alusel vabaneda kohustustest teha komisjonile kättesaadavaks kindlaksmääratud maksusummad, mis ületavad 50 000 eurot ja mida ei ole võimalik sisse nõuda, tuleb asjaomased juhtumid edastada komisjonile mitmekeelse andmebaasi WOMIS (mahakandmiste haldamis- ja infosüsteem) kaudu, mis hakkas toimima 1. jaanuaril 2010. See vahend, mida korrapäraselt ajakohastatakse, võimaldab liikmesriikide aruandeid tõhusalt ja turvaliselt hallata. Ajavahemikus 2013–2015 esitati komisjonile 904 aruannet, mis hõlmasid kokku 245 523 019 eurot. Selles ajavahemikus läbivaadatud (käsitlemisel olevate ja uute) 791 aruande tulemusena, mis hõlmasid kokku 290 520 371 eurot, kiitis komisjon heaks 106 aruannet, mis hõlmasid 40 831 238 eurot. 264 juhul, mis hõlmasid 87 273 185 eurot, leidis komisjon, et summad jäävad tagasi saamata asjaomastest liikmesriikidest tingitud asjaolude tõttu. 12 juhul leiti, et juhtumi esitamine komisjonile oli väär või enneaegne (5 013 866 eurot). Komisjonil tuli küsida täiendavat teavet rohkem kui poolte uuritud juhtumite kohta (409 aruannet, mille kohta ei olnud komisjon veel 2015. aasta lõpus lõplikke märkuseid esitanud (157 402 082 eurot)). 5.2. Traditsiooniliste omavahendite kaotuse põhjustanud vigade käsitlemine Euroopa Kohus kinnitas 15. novembri 2005. aasta otsuses (komisjon vs. Taani) komisjoni seisukohta, et liikmesriikidele tekib kohustus ELi traditsiooniliste omavahendite maksu kindlaksmääramiseks (ja selle kättesaadavaks tegemiseks komisjonile) niipea, kui tavaolukorras on täidetud tollieeskirjade sellekohased tingimused. Seega ei ole vaja, et maks oleks ka tegelikult kindlaks määratud. Kuna liikmesriigi võib vabastada traditsiooniliste omavahendite kättesaadavaks tegemise kohustusest üksnes vääramatu jõu korral või liikmesriigist mitteolenevatel põhjustel, peavad nad võtma vastutuse tehtud vigade finantstagajärgede eest sõltumata maksu tegeliku kindlaksmääramise ajastamisest või isegi maksu puudumisest. Selle kohtupraktika kohaselt on komisjon võtnud seoses liikmesriikide tehtud, Euroopa Liidu finantshuve kahjustavate haldusvigadega vahemikus 2013–2015 järelmeetmeid (kohapealsed kontrollid, aruanded haldusvigade tõttu tehtud tagasimaksmist või maksude vähendamist käsitlevate riiklike otsuste kohta jne). Tänu nendele järelmeetmetele nõudis komisjon ajavahemikus 2013–2015 liikmesriikidelt 32 704 818 euro suuruse summa kättesaadavaks tegemist. Samuti selgitas Euroopa Kohus 8. juuli 2010. aasta otsuses C-334/08 (komisjon vs. Itaalia), et liikmesriikidel on finantsvastutus nende traditsiooniliste omavahendite eest, mis oleks tulnud teha ettenähtud kuupäeval kättesaadavaks, kui haldusviga ei oleks tehtud. Sellest summast lähtuvalt arvutatakse nüüd viivist.