ET Euroopa Liidu Teataja C 351/6

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Lastele ja noortele suunatud reklaami raamistik” (omaalgatuslik arvamus)

2012/C 351/02

Raportöör: Jorge PEGADO LIZ

14. juulil 2011 otsustas Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastavalt kodukorra artikli 29 lõikele 2 koostada omaalgatusliku arvamuse järgmises küsimuses:

„Lastele ja noortele suunatud reklaami raamistik”.

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon võttis arvamuse vastu 30. augustil 2012.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 483. istungjärgul 18. ja 19. septembril 2012. aastal (18. septembri istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 130, erapooletuks jäi 3.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Käesoleva arvamuse eesmärk on aidata kaasa ühenduse tasandil seadusandlike ja muude meetmete kohta teabe levitamisele, nende üle arutlemisele ja nende võimalikule edasiarendamisele, et kaitsta lapsi ja noori teatud reklaamiliikide eest, milles kasutatakse lapsi kohatult või mis on kahjulikul viisil neile suunatud või edastavad neile mis tahes viisil sõnumeid, mis võivad kahjustada nende elutervet kehalist, vaimset või kõlbelist arengut.

1.2 Siin on kaalul laste põhiõiguste kaitsmine ELis, nagu on sätestatud ÜRO konventsioonis, Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 24 ja Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõikes 3. Kõnealuseid õigusi on hästi tõlgendatud komisjoni teatises „Euroopa Liidu lapse õiguste strateegia väljatöötamine” (COM(2006) 367 final), mitmeaastases ühenduse programmis Internetti ja teisi kommunikatsioonitehnoloogiaid kasutavate laste kaitseks (COM(2008) 106 final) (1) ja lapse õigusi käsitlevas ELi tegevuskavas (COM(2011) 60 final).

1.3 Reklaam, milles lubamatult kasutatakse lapsi eesmärkidel, mis ei ole seotud neid otseselt puudutavate teemadega, on inimväärikuse ning nende kehalise ja vaimse puutumatuse rikkumine ja see tuleks keelustada.

1.4 Lastele suunatud reklaam sisaldab hõlmatud vanuserühmast sõltuvalt täiendavaid riske ning avaldab kahjulikku mõju nende kehalisele, vaimsele või kõlbelisele tervisele. Eriti kahjustav on liigtarbimisele õhutamine, mis toob kaasa võlad ja inimese kehalist või vaimset tervist rikkuva või ohustava toidu või teiste toodete tarbimise.

1.5 Üldisemalt võib teatud reklaami eriti vägivaldne, rassistlik, võõravaenulik, erootiline või pornograafiline sisu pöördumatult mõjutada laste kehalist, vaimset ja kõlbelist arengut ning arengut kodanikuna, vallandades vägivallapuhangud või seksuaalse varaküpsuse.

1.6 Komitee on seisukohal, et kõnealuseid küsimusi on vaja väga põhjalikult analüüsida ja asetada need subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet järgides ELi raamistikku. Küsimus ei ole ainult põhiõiguste tagamises: see on vajalik ka seetõttu, et erinevad riiklikud eeskirjad seavad ohtu siseturu sujuva toimimise. Seega soovitab komitee kehtestada Euroopa tasandil konkreetselt lastele suunatud reklaami osas vanuse üldise alampiiri.

1.7 Komitee on seisukohal, et väga varasest east alates tuleb erilist tähelepanu pöörata laste oskuste arendamisele, teavitamisele ja harimisele infotehnoloogia asjakohase kasutamise ja reklaamisõnumite tõlgendamise alal. Nimetatud teemad tuleb lisada koolide õppekavadesse kõikidel tasanditel. Vanemad peaksid samuti olema suutelised aitama lastel reklaamisõnumeid tõlgendada.

1.8 Komitee on arvamusel, et teavitada ja koolitada tuleks ka laiemat avalikkust ja eelkõige perekondi ja õpetajaid, et aidata neil lapsi tõhusamalt kaitsta.

1.9 Komitee kutsub reklaamijaid ja sponsoreid üles, kasutades nii ise- kui ka kaasregulatsiooni algatusi (mitte ainult neid, mis on juba vastu võetud, vaid ka neid, mida propageeritakse), võtma vastu ja kohaldama laste õiguste kaitse kõrgeimaid standardeid ja tagama nende järgimise.

1.10 Komitee on seisukohal, et eriti audiovisuaalse meedia, interneti ja sotsiaalvõrgustike kaudu edastatavate reklaamisõnumite alal ei vasta ühenduse õigusraamistik laste õiguste kaitse praegustele vajadustele. Komitee kutsub komisjoni üles kaaluma kiiresti vajadust võtta kõnealuste õiguste tõhusaks tagamiseks vastu piiravamad valdkondadeülesed meetmed.

1.11 Komitee kutsub Euroopa Parlamenti ja riikide parlamente üles kindlalt jätkama laste õiguste toetamise traditsiooni selles konkreetses valdkonnas.

2. Reklaami mõju lastele

2.1 Komitee pooldab eluterve ja ausa konkurentsi ja tarbijakaitse kõrge taseme edendamiseks asjakohaselt reguleeritud sotsiaalset turumajandust, mille eesmärgiks on siseturu lõpuleviimine eurooplaste elu- ja töötingimuste parandamise vahendina, võttes nõuetekohaselt arvesse inimväärikust, vabadust, demokraatiat, võrdsust, õigusriiki ja inimõigusi.

2.2 Komitee tunnistab selles kontekstis, et reklaam täidab kõigis oma vormides olulist osa, mille on hästi kokku võtnud Rahvusvaheline Reklaamiühendus (IAA), kelle seisukohtades juhitakse eelkõige tähelepanu selle rollile innovatsiooni levitamisel, loomingulisuse ja meelelahutuse edendamisel, konkurentsi stimuleerimisel ja valikuvõimaluste lisamisel. Komitee tunnistab ka seda, et reklaam on tarbijate jaoks tähtis teabe ja selgituste allikas, mis õigustab ja põhjendab selle reguleerimist ühenduse tasandil.

2.3 Sedalaadi arvamuses ja eelnimetatud eesmärki silmas pidades oleks otstarbekas pühendada üks osa meedia, eelkõige televisiooni, interneti ja sotsiaalvõrgustike üldisele mõjule, kuna need on muutunud kõige olulisemaks lastele ja noortele kui kasutajatele ja ka passiivsetele vaatajatele reklaamisõnumite edastamise vahendiks. Kasulik oleks uurida ka laste erinevat käitumist seoses sotsiaalmeediaga tulenevalt nende vanusest ja sotsiaalsest taustast, sealhulgas hästi tuntud nähtust, et lapsed valivad endale isiksuse määratlejatena iidoleid ja sotsiaalse käitumise mudeleid või elustiile, mida kasutavad ära reklaamimeetodid (2). Ent pikkusele seatud piirangute tõttu tuleb eeldada, et kõnealuse küsimuse kõik aspektid on arusaadavad, tuntud ja üheselt kokku lepitud, eriti mis puudutab eespool osutatud meedia rolli noorte teavitamises, koolitamises, harimises ja nende meelelahutuses ning aega, mida noored sellele kulutavad. Mõningate kõnealuste aspektidega on tegeletud või tegeldakse praegu komitee teistes arvamustes (3).

3. Lapsi mis tahes viisil ärilise sõnumi vahendina ära kasutav reklaam

3.1 Lapsi kasutava reklaamiga seoses tuleb rõhutada inimväärikuse ja lapse õiguste aspekti, mis on selgesõnaliselt sätestatud mitmetes rahvusvahelistes konventsioonides ja Euroopa Liidu poolt, eelkõige põhiõiguste hartas (artiklid 1 ja 2c) ning eriti artiklites 24 ja 32.

3.2 Komitee on seisukohal, et laste kujutisi nendega otseselt mitteseotud valdkondades asjakohatult kasutava reklaami üldise keelu tagamiseks on vaja nõuete ühtlustamist ühenduse tasandil.

4. Konkreetselt lastele suunatud reklaam

4.1 Kuni teatud vanuseni lapsed ei filtreeri reklaami, eriti kui sõnum on ülepaisutatud ja sama reklaami korratakse ikka ja jälle. Lapsed aktsepteerivad kõiki sõnumeid tõesena ja neist võivad seega kergesti saada ostusõltlased. See nähtus on seda tugevam, mida ebasoodsam on lapse sotsiaalmajanduslik taust. Reklaamis sisalduvad sõnumid ja hoiatused jäävad lastele mõistetamatuks ja nende ennetav või hoiatav roll jääb täitmata.

4.2 Lisaks sellele on reklaami tajumine eri vanuserühmades erinev. Kuni viienda eluaastani ei suuda lapsed saatekava alusel näidatavatel saadetel ja reklaamil vahet teha; isegi pärast seda vanust ei saa nad jätkuvalt aru reklaami keelitavast rollist. See oskus areneb alles umbes kaheksandaks eluaastaks ja ka siis mitte kõikidel lastel. See ei tähenda aga siiski, et lapsed suudavad taibata selliste sõnumite ühekülgsust, rõhutades vastava toote positiivseid külgi ja eirates negatiivseid.

4.3 Kui suuremad lapsed suhtuvad reklaami kui meelelahutusse, on selle mõju suurem ning nende parem suutlikkus reklaamisõnumeid töödelda ei muuda neid tingimata reklaami ja selle kavatsuste suhtes immuunseks, kuna nende käitumise mõjutamiseks on võimalik kasutada teisi, keerukamaid ja samavõrd tõhusaid veenmistehnikaid.

4.4 Laste kognitiivsete ja tõlgendamisoskuste arendamine meediaharidusprogrammide abil võimaldab neil reklaamiga tõhusamalt suhestuda. Vanemate ja laste paremast meediakirjaoskusest ja reklaami mõistmisest ei piisa siiski lastele suunatud reklaami kahjulike mõjude tõkestamiseks. Väga oluline on laste ettevalmistamine nende tulevaseks tarbijarolliks, keskendudes meediakirjaoskusele ja oskuste arendamisele juba väga varasest east. See ei lahenda siiski reklaamide ülepaisutatud ja korduva olemuse pakilist probleemi ning sellega ei ole võimalik jõuda kõikide lasteni, eelkõige nendeni, kellel on ebasoodsam sotsiaalmajanduslik taust ja keda reklaami kahjulik mõju kõige enam puudutab.

4.5 Uuringud näitavad, et reklaami mõju leevendamisel on oluline perekonna vahendav roll. Lastel, sealhulgas väga väikestel lastel, on üha enam võimalusi televisiooni ja interneti kasutamiseks oma magamistoas, mis tähendab, et lapsed teevad seda üksi ja järelevalveta. Teine tegur, mis suurendab laste kokkupuudet reklaami ja turundustehnikatega, on interneti kasvav roll ka kõige väiksemate laste igapäevategevustes. Nagu Euroopa Parlamendi rapordi projektis õigusega märgitakse, „on internet laste kaaslane, sageli rohkem kui perekond, kool ja sõbrad” (4). Viimased uuringud, näiteks „Lapsed Internetis”, näitavad, et 38 % 9–12aastastest lastest on internetiprofiil ja 13–16aastastel on see näitaja kasvanud 78 %ni. Paljudel mänguasjade ja mängude kaubamärkidel on oma veebilehed, millel lapsed saavad mängida ja internetis lõbusasti aega veeta, kuid kus nad on ka veenmise ja kaubamärgitruuduse strateegiate sihtrühmaks.

4.6 Ülemäärasesse võlgnevusse juhtivale liigtarbimisele õhutamisega seoses ergutavad mõned lastele suunatud turundussõnumid tarbimisharjumusi, mida iseloomustab ülemäärasus, kunstlike soovide tekitamine, mis ei ole kooskõlas tegelike vajadustega, ning õnnest väära arusaamise loomine. Statistika näitab, et 54 % noorukitest tunneb survet teatud toodete ostmiseks üksnes seepärast, et nende sõpradel on need olemas; teiste sõnadega, tarbimisest saab viimaks sotsiaalse kaasatuse tegur.

4.7 Teatud reklaamiga kokkupuutumise ja vanematelt asjade ostmise lunimise vahel on põhjuslik seos. Reklaamiga kokkupuutumise ja asjade ostmise nõudmisega seotud peretülisid esineb kõikides perekondades, aga eelkõige kõige madalama sotsiaalmajandusliku staatusega perekondades, kus lapsed veedavad teleri ees kõige enam aega. Rahaliste võimaluste puudumise või kesisemate oskuste tõttu asju arutada maksavad madala sissetulekuga pered reklaami eest kõrgeimat hinda.

4.8 Reklaami ergutatava tarbimise tagajärjeks on ka väga paljude laste ja noorte suunamine kindlate kaubamärkide juurde, mis põhjustab raskeid olukordi nende jaoks, kellel puudub juurdepääs samadele toodetele. Ühte sellist olukorda tuntakse koolides kaubamärgist lähtuva tagakiusamisena (brand bullying), mis mõjutab tõsiselt lapsi, kes ei kasuta teatud kaubamärke. See võib estekitada käitumisprobleeme või suurt isiklikku frustratsiooni, tuues mõnikord kaasa tõrjutust, vägivalda ja kannatusi, mis omakorda võib viia õigusrikkumisteni pisivarguste või röövimise kujul.

4.9 Kehalist ja vaimset tervist rikkuva või ohustava toidu või teiste toodete tarbimisele ergutamisega seoses peaksime rõhutama mõju, mis on lastel toidu ostmise otsustele, eelkõige valmis- või kiirtoidu eelistamise osas. Halbadele toitumisharjumustele kallutamine on lastele suunatud reklaamis püsiv tegur. Laste rasvumine on juba väga suur probleem. Ühenduse Consumers International andmetel on kogu maailmas üks laps kümnest ülekaaluline või rasvunud. 22 miljonit alla viieaastast last liigitatakse praegu ülekaaluliseks ja selle peamine põhjus on palju suhkruid ja rasva sisaldavate kõrgtöödeldud toodete tarbimine.

4.10 Näitajad, mis iseloomustavad laste kokkupuudet toiduainete reklaamiga eelkõige lastesaadete ajal, on kõrged ja on kasvanud sedamööda, kuidas lapsed on hakanud rohkem kasutama kaabeltelevisiooni, internetti ja sotsiaalvõrgustikke. Lisaks on muutunud reklaami olemus, kuna praegu sisaldab see keerukamaid toodete turundustehnikaid, mis muudavad selle veenvamaks (5).

4.11 Reklaam võib mõjutada ka söömishäirete, näiteks anoreksia või buliimia kujunemist. Reklaamides näidatavate noorte inimeste kehakuju ja välimus avaldab mõju lastele ja noorukitele. Saleda kehakuju mõju noortele, eelkõige tüdrukutele, soodustab iluideaali, mis ergutab potentsiaalselt eluohtlikku söömiskäitumist.

4.12 Ameerika psühholoogiaassotsiatsioon (American Psychological Association) on seisukohal, et alla kaheksa-aastastele lastele suunatud reklaami tuleks piirata (või see üldse keelata), pidades silmas selles vanuses laste suutmatust reklaamide keelitavat sisu töödelda. Kõnealuse keelu eesmärgiks oleks piirata reklaami hävitavat mõju seoses ebatervislike söömisharjumuste propageerimisega, laste ja vanemate tülidega, mida põhjustab nõudmine osta teatud reklaamitavaid tooteid, ja vägivallaga kokkupuutumisega (6).

4.13 Komitee on seisukohal, et need probleemid, mida mõnede liikmesriikide (7) ja väljaspool Euroopat asuvate riikide õigusaktides juba reguleeritakse, tuleks lisada Euroopa Liidu tasandi õigusaktidesse, kehtestades konkreetselt lastele suunatud reklaamidele vanusepiirangu, nagu soovitas oma aruandes Euroopa Parlamendi raportöör Kyriacos Triantaphylides (8) ja mida kinnitati ka Euroopa Parlamendi 22. mai 2012. aasta resolutsioonis (9).

5. Lapsi mõjutav reklaam

5.1 Seoses reklaamiga, mis võib avaldada tõsist mõju laste vaimsele ja kõlbelisele arengule, isegi kui see ei ole otseselt lastele suunatud, on kõige olulisem reklaam, mis ergutab vägivalda või teatud liiki vägivaldset käitumist, näiteks vägivaldset käitumist ülistavate mänguasjade või mängude reklaamid.

5.2 Usaldusväärsed uuringud tõestavad meedias kajastatava vägivallaga kokkupuutumise kahjulikku mõju, eelkõige juhul, kui see soodustab agressiivset käitumist, suuremat vastuvõtlikkust vägivallale ja vaenulikkust. Sellise vägivaldse materjali tarbimine võib otseselt mõjutada ka vaimset tervist, põhjustades ärevust, hirmu, unehäireid ja hüperaktiivsust.

5.3 Üha enam kasutatakse tervist kahjustavate toodete, näiteks alkoholi või tubaka reklaamides kuulsusi. Ligitõmbavaks peetava elustiili seostamine selliste toodetega ergutab nende kasutamise soovi ja loob nendest positiivse ettekujutuse.

5.4 Laste normaalset psühholoogilist ja kõlbelist arengut mõjutab ka reklaam, mis sisaldab erootilisi või pornograafilisi elemente, millega propageeritakse loomuvastast, väärastunud või liialdatud seksuaalset käitumist. Suur osa reklaamist on oma olemuselt sooliselt diskrimineeriv ja seksuaalne ning selles käsitletakse naisi iha objektina, sageli alamas või allutatud, et mitte öelda orjastatud seisundis. Samuti toob materjali ülemäärane seksuaalne laeng või erootiline, kui mitte lausa pornograafiline sisu kaasa laste varase seksualiseerumise. Vaatamata sellele, et mõned tuntud kaubamärgid on olnud sunnitud tagasi võtma laste seksualiseerumist soodustava reklaami ja vaatamata avalikkuse nördimusele alaealiste kehade kasutamise üle reklaamides, puuduvad selged üleeuroopalised määratlused selliste olukordade kohta.

5.5 Vaatamata sellele, et kõnealune valdkond on mitmes liikmesriigis reguleeritud (kuigi väga erineval viisil, mis pärsib ühtse turu sujuvat toimimist ja mida ei saa põhjendada juurdunud kultuuritraditsioonidega) on komitee seisukohal, et seda tuleks kaaluda ka ühenduse tasandil.

6. Ühenduse õigusraamistik ja selle ilmsed vajakajäämised

6.1 Praeguse raamistiku kohta tuleb märkida, et reklaamivaldkonna erialaspetsialistide poolt vastu võetud riiklikud õigusaktid ja menetlused seoses laste reklaamides kasutamisega (st kaubandusalane teabevahetus selle sõna kõige laiemas tähenduses) on eri liikmesriikides kõike muud kui ühtsed.

6.2 Ühenduse õigusraamistik on omalt poolt tarbetult keerukas ja segadust tekitav ning enamikel juhtudel liikmesriikides erinevalt üle võetud ja rakendatud. Komisjon ise tunnistab seda oma teatises „Ühtne raamistik usalduse loomiseks digitaalse ühtse turu vastu seoses e-kaubanduse ja internetipõhiste teenustega” (10), aruandes „Laste kaitse digitaalmaailmas” (11) ja „Lastele parema interneti loomise Euroopa strateegias” (12). Enamikes liikmesriikides on piirdutud ühenduse asjaomaste direktiivide minimaalses mahus ülevõtmisega, samal ajal kui teistes (13) kohaldatakse rangemaid standardeid, mis isegi keelustavad alaealistele suunatud reklaami (14).

6.3 Üheski ühenduse õigusaktides sisalduvas sättes ei eeldata põhjendatult, et alaealiste ja inimväärikuse kaitseks tuleks läbi viia eelnevaid kontrolle, mis on kooskõlas sõnavabaduse põhimõtetega, nagu on seoses asjaomase Euroopa konventsiooniga kindlalt sedastanud Euroopa Inimõiguste Kohus.

6.4 Põhimõtteline viga seisneb aga nõukogu 1998. aasta soovituses võrreldava ja tõhusa alaealiste ja inimväärikuse kaitse saavutamise kohta, mille esmane eesmärk on audiovisuaalsete ja teabeteenuste sektori konkurentsivõime. Soovituses käsitletakse alaealistele ja inimväärikusele potentsiaalselt kahjulikku audiovisuaalset ja online-teavet kui Euroopa Liidu õigusloomepädevusest väljapoole jäävat (15) ja vaadeldakse seega neid aspekte kui „maitse ja moraali” küsimusi, mis ei kuulu ühenduse reguleerimispädevuse alla (16).

6.5 Üldistest kohustustest rääkides nõutakse liikmesriikidelt üksnes selle tagamist, et telesaadete (mille all mõeldakse ka kommertsteadaandeid sisaldavaid saateid) hulka ei kuuluks saateid, mis võivad alaealiste kehalist, vaimset või kõlbelist arengut tõsiselt kahjustada, eelkõige saateid, mis sisaldavad pornograafiat või põhjendamatut vägivalda, välja arvatud juhul, kui nendele eelneb akustiline hoiatus või nendega kaasneb visuaalne sümbol. Erandiks on juhud, kui ringhäälingusaate edastusaja valiku või mõne tehnilise meetme abil on tagatud, et edastuspiirkonna alaealised selliseid ringhäälingusaateid tavaliselt ei kuule ega näe.

6.6 Praegustest õigusaktidest on välja jäetud piirangud reklaamide lisamisele, kui see ei riku oluliselt saadete terviklikkust, põhjendusega, et vaatajate võimalused reklaami vältimiseks on suurenenud. Kõnealustes õigusaktides ei võeta arvesse lapse eripärasid, teda peetakse passiivseks vaatajaks.

6.7 Praegu ühenduse tasandil selgesõnaliselt kehtivad keelud puudutavad tubakatooteid, retseptiravimeid ning tervishoiutöötaja väljastatava ettekirjutuse alusel kättesaadavat ravi ja varjatud või alalävisele tajule suunatud reklaami. Kõnealune keeld ei laiene siiski tootepaigutusele (mis peakski olema põhimõtteliselt keelatud) juhul, kui vaatajat on piisavalt teavitatud tootepaigutuse olemasolust. Lisaks on kehtestatud ranged nõuded alkohoolsete jookide reklaamile.

6.8 Ainult viimasel juhul on sätestatud, et reklaam ei tohiks olla suunatud konkreetselt lastele. Kõikides teistes alaealiste kehalise, vaimse või kõlbelise arengu kahjustamisega seotud aspektides (näiteks otseselt laste või kaudselt nende vanemate õhutamine reklaamitavaid kaupu või teenuseid ostma, kasutades ära nende kogenematust või kergeusklikkust, või lastesaadetes edastatav reklaam toitumisalase või füsioloogilise mõjuga toitaineid ja muid aineid sisaldavate toitude ja jookide kohta, eelkõige nende kohta, mis sisaldavad rasva, transrasvhappeid, soola/naatriumi ja suhkruid) antakse kehtivates eeskirjades üksnes üldisi soovitusi või viidatakse käitumisjuhenditele.

6.9 Tuleb ka märkida, et kuigi ebaõiglasi äritavasid käsitlevas direktiivis sisaldub säte ebaõiglaste tavade kohta, mille puhul sihtgrupp on „selgesti eristatavad tarbijarühmad, kes on eriti vastuvõtlikud” konkreetselt oma „vanuse või kergeusklikkuse tõttu”, siis ei ole seda tõlgendatud eelnimetatud tavade keeluna ja samuti ei ole seda sellisena liikmesriikide õigusaktidesse üle võetud ega rakendatud (17).

6.10 Lisaks kõnealustele ELi õigusaktidele on teistes traditsioonilistes vahendites kehtestatud aluspõhimõtted, mida omakorda toetavad ELi esmaste õigusaktide viimased arengud (Lissaboni leping ja Euroopa põhiõiguste harta).

6.11 Samal ajal on asjaomase valdkonna erialaspetsialistid nii rahvusvaheliselt kui ka eri liikmesriikides ja eelkõige EASA (18) välja töötanud äritavasid käsitleva enesereguleerimise sätete kogumiku, millest nähtub selgelt pühendumine laste kaitsele. See ei kaota mitmetes rahvusvahelistes ja ühenduse asutustes välja toodud vajadust tagada laste austamise ja nende kaitsmise kõrge tase, et kindlustada nende kehaline, vaimne ja kõlbeline areng, pidades silmas nende endi huve, heaolu ning perekeskkonna ja -sidemete säilitamist.

7. Lastele ja noortele suunatud reklaam ning siseturu lõpuleviimine

7.1 Euroopa reklaami- ja turundusturg on väga konkurentsitihe, parasjagu moes olevast sõltuv ning eriti tundlik majandus- ja finantskriiside tagajärgede suhtes. Olulised erinevused reklaami reguleerimisel liikmesriigi tasandil võivad avaldada mõju tulemustele ning lisaks takistada reklaamivaldkonna arengut siseturul ja olla diskrimineerimise ja ebaausama konkurentsi allikas. Eelkõige praegu kiirelt areneva lastele ja noortele suunatud reklaami puhul asetavad riikide õigusaktides esinevad olulised erinevused ja erinevad nõuded reklaamiettevõtjad ebavõrdsesse olukorda, nii et nad on sunnitud tegema suuremaid kulutusi, kohandamaks oma kampaaniaid eri tingimuste ja õigusnõuetega. Samuti soodustavad need erinevused ebaausamaid konkurentsitavasid, millega püütakse kõnealustest raskustest kõrvale hiilida ja turgu võita. Õigusnormide ühtlustamine, millega kehtestatakse kogu ELis sarnased tingimused ja viiakse kõnealuses valdkonnas lõpule siseturg, võib aidata otsustavalt kaasa sellise läbipaistvama turu loomisele, kus kõik reklaamiettevõtjad saavad oma äri ajada, toetudes oma oskustele ja suutlikkusele, mis on suunatud tarbijate nõudmiste tõhusale rahuldamisele, selle asemel et kasutada ära riikide õigusaktide erinevusi, kahjustades seejuures tervet ja ausat konkurentsi.

8. Kooskõlastatud ühenduse tasandi meetmete õiguslik alus lastele ja noortele suunatud reklaami valdkonnas

8.1 Käesoleva ajani on reklaami ELi tasandil reguleerivates ühenduse direktiivides võetud üldjuhul õiguslikuks aluseks siseturu lõpuleviimist käsitlevad aluslepingu sätted, mis on praegu artiklid 26 ja 114, kuigi suurte muudatustega. See on kindlasti oluline teemavaldkond, kuid ei tohiks olla ainuke. Teiste, konkreetsemalt teleringhäälingule suunatud ühenduse algatuste puhul võeti selle asemel õiguslikuks aluseks tekst, mida sel ajal kohaldati asutamisvabadusele ja teenuste vabadusele, mis vastab praegu – kuigi oluliselt muudetuna – artiklile 49 jj ning artiklile 56 jj. Hilisemates, kuid Lissaboni lepingule eelnevates lastekaitset ja lapspornot käsitlevates algatustes võeti kasutatav õiguslik alus õigusaktidest kriminaalasjades tehtava koostöö kohta.

8.2 Väärib meenutamist, et praeguses Lissaboni lepingus on sätestatud olulised muudatused kõikides kõnealustes küsimustes ja seal pakutakse palju uusi võimalusi ühenduse meetmeteks, mida peame suutma tõlgendada ja rakendada. Olulisim uuendus oli Euroopa põhiõiguste harta lisamine ELi esmastesse õigusaktidesse, millele järgnes kriminaal- ja tsiviilasjades tehtava koostöö õigusliku olemuse muutmine ja lõpuks muudatused aluslepingu paljudesse sätetesse, näiteks siseturu lõpuleviimist, tarbijakaitset ja inimväärikuse austamist käsitlevatesse sätetesse. Komisjon on hiljuti esitatud andmekaitse-eeskirjade ettepanekute aluseks võtnud samuti Euroopa põhiõiguste harta ja eespool nimetatud Lissaboni lepingu sätted.

8.3 Lastele ja noortele suunatud reklaami küsimus on esmajoones kodanikuõiguste ja põhiõiguste kaitsmise küsimus. Eelnimetatud harta artiklites 1, 3, 24, 33 ja 38 peitub oluline õiguslik alus, mis õigustab küllaldaselt ühenduse meetmete vajalikkust. Nendele peaksime kindlasti lisama Euroopa Liidu lepingu artikli 2, artikli 3 lõike 5 ja artikli 6 ning Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 4, 9 ja 10.

8.4 Selles valdkonnas on lisaks liikmesriikide valitsustele, olgu siis nõukogus või tõhustatud koostöö valdkonnas (Euroopa Liidu lepingu artikkel 20), ka riikide parlamentidel vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 12 oluline osa ja neid kutsutakse üles kõnealust vastutust jagama.

8.5 Siseturu lõpuleviimine on kõnealuses valdkonnas samuti üks kõige olulisematest eesmärkidest, seetõttu hõlmavad seda Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõige 3 ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 26 ja 114 jj. Lisaks avavad Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklid 12 ja 169 uued võimalused tarbijakaitsele. Menetlustega seotud küsimustes panevad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 67 jj, eelkõige artiklid 81 ja 82, aluse tsiviil- ja kriminaalmenetluse raamistikule, mis aitab täiendada laste ja noorte kaitsmise õiguslikku raamistikku kõnealuses valdkonnas.

8.6 Lõpuks järgib ühenduse tasandi lähenemisviis antud küsimuses subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet (Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõige 3 ja artikkel 4), kuna piiriülese mõõtme eesmärki ei ole võimalik liikmesriikidel üksinda nende riiklike süsteemide raamespiisaval määral saavutada. Algatuse eesmärki saaks seega paremini saavutada ELi tasandi meetmetega kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. Algatuse ulatus tuleks sellele lisaks piiritleda endast konkreetseid praktilisi probleeme kujutavate küsimustega. Selles ei ole vaja tegeleda küsimustega, mida on asjakohasem käsitleda riiklikes õigusaktides, võttes seega nõuetekohaselt arvesse proportsionaalsuse põhimõtet.

Brüssel, 18. september 2012 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Selle ettepaneku tulemusel võeti vastu otsus 2008/1351/EÜ, ELT L 348, 24.12.2008, lk 118.

(2) Lisaks seda teemat käsitlevale ulatuslikule bibliograafiale, millesse siinkohal ei ole vaja detailselt süveneda, tuleks tähtsust silmas pidades eriliselt ära märkida Euroopa Parlamendi sisepoliitika peadirektoraadi avaldatud uurimus „Reklaamieeskirjad ja nende mõju vastavalt uuele audiovisuaalsete meediateenuste direktiivile” (aprill 2009).

(3) Vt arvamused EÜT C 287, 22.9.1997, lk 11, EÜT C 407, 28.12.1998, lk 193; EÜT C 48, 21.2.2002, lk 27, ELT C 61, 14.3.2003, lk 32, ELT C 208, 3.9.2003, lk 52, ELT C 157, 28.6.2005, lk 136; ELT C 221, 8.9.2005, lk 87; ELT C 325, 30.12.2006, lk 65, ELT C 224, 30.8.2008, lk 61, ELT C 77, 31.3.2009, lk 8, ELT C 317, 23.12.2009, lk 43, ELT C 128, 18.5.2010, lk 69; ELT C 48, 15.2.2011, lk 138; ELT C 24, 28.1.2012, lk 154; ELT C 43, 15.2.2012, lk 34; ELT C 229, 31.7.2012, lk 90; arvamused teemal „Sotsiaalvõrgustike vastutustundlik kasutus” (Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 31) ja arvamused „Lastele parema interneti loomise Euroopa strateegia” (Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 68).

(4) Euroopa Parlamendi kultuuri- ja hariduskomisjoni koostatud raporti projekt „Laste kaitse digitaalmaailmas”, 2.4.2012, raportöör Sķlvia Costa (PE486.198v01-00) http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+COMPARL+PE-486.198+01+DOC+PDF+V0//ET&language=ET.

(5) Austraalias juhivad Kelly jt (2007) tähelepanu sellele, et 5-12aastased lapsed vaatavad keskmiselt 96 toiduainete reklaami nädalas, millest 63-s reklaamitakse kõrge rasva- või suhkrusisaldusega tooteid (Kelly, B. P., Smith, B. J., King, L., Flood, V. M. & Bauman, A. (2007) Television food advertising to children: the extent and nature of exposure, Public Health Nutrition, Vol. 10, nr. 11, lk 1234-1240. Copyright Cambridge University Press). Ameerika Ühendriikides märgitakse Powelli jt uurimuses (2007), et televisioonis puudutab 27,2 % saadetevälist eetriaega toitu, seda keskmiselt 23 reklaami kujul päevas (Powell, L.M., Szczypka, G., Chaloupka, F.J. (2007) Exposure to Food Advertising on Television Among US Children, Archives of Pediatric and Adolescent Medicine 161, lk 553-560).

(6) http://www.apa.org/pi/families/resources/advertising-children.pdf.

(7) Hetkel on igasugune reklaam lastesaadete ajal keelatud viies liikmesriigis, neljas on kehtestatud lastesaadete osas osaline reklaamikeeld või muud piirangud, mis puudutavad teatud kellaaegu või teatud liiki tooteid, ja seitsmes liikmesriigis on lastesaadetes keelatud sponsorite logode kasutamine. Vt http://ec.europa.eu/avpolicy/reg/tvwf/contact_comm/index_en.htm.

(8) A7 – 0369/2011, 21.10.2011.

(9) A7-0155/2012, eelkõige punktid 24, 28 ja 29 (raportöör: Maria Irigoyen Pérez).

(10) COM(2011) 942 final, 11.1.2012.

(11) COM(2011) 556 final, 13.9.2011.

(12) COM(2012) 196 final, 2.5.2012.

(13) Vt joonealune märkus 6.

(14) Rootsi puhul viis see Euroopa Liidu Kohtu 9. juuli 1997. aasta lahendini, millega kinnitatakse kooskõla ELi õigusaktidega (kaasused C-34 ja C-35/95 Konsumentombudsmannen/De Agostini (Svenska) bForlag AB ja TV-Shop i Sverige AB).

(15) Arvamuses ELT C 221, 8.9.2005, lk 87 vaidles komitee selgelt sellele seisukohale vastu.

(16) 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, preambuli 7. punkt (ELT L 149, 11.6.2005).

(17) 11. mai 2005. aasta direktiiv 2005/29/EÜ, artikli 5 lõige 3 (ELT L 149, 11.6.2005). Oma hiljutises ja tervitatavas teatises näib komisjon siiski kaaluvat võimalust võidelda „kahtlaste või keelatud äriliste teadaannete kasutamise” vastu, mille hulka kuuluvad loodetavasti ka käesolevas dokumendis käsitletud teadaanded (COM(2011) 942 final, 11.1.2012).

(18) Selles osas tasub rõhutada kommunikatsioonivõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraadi huvi koostada Euroopa heade tavade juhend (19.3.2012).