Komisjoni redaktsiooni ettepanek EKP muudatusettepanek (9)

Muudatus 1

Ettepandud määruse preambul (uus volitus)

„võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt,” „võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt,”

Selgitus Kooskõlas lepingu artikliga 296, mille kohaselt osutatakse õigusaktides aluslepinguga ette nähtud arvamustele, tuleb teha ettepandud muudatus, et kajastada liidu õigusakti vastuvõtmist kooskõlas lepingu artikli 127 lõikega 4 ja artikli 282 lõikega 5, mis sätestavad EKPga konsulteerimise kohustuse iga tema pädevusse kuuluva õigusakti eelnõu puhul.

Muudatus 2

Ettepandud määruse põhjendus 16a (uus)

Tekst puudub. „(16a) Kõrgetasemelise ELi finantsjärelevalve eksperdirühma, mille esimees oli Jacques de Larosière, aruande kohaselt ei saa tulemuslikult tagada mikrotasandi usaldatavusjärelevalve finantsstabiilsust, kui makrotasandi arengut ei võeta piisavalt arvesse; samuti ei ole makrotasandi usaldatavusjärelevalve tulemuslik, kui ei võeta arvesse mikrotasandi järelevalvet. ESRNi tegevuse täielikuks tulemuslikkuseks ning tagasisideks tema hoiatuste ja soovituste osas on oluline tihe koostöö EBA ja ESRNi vahel. Eelkõige peab EBA-l olema võimalik edastada ESRNile kogu pädevate asutuste kogutud asjakohane teave kooskõlas käesolevas määruses sätestatud aruandluskohustustega.”

Selgitus Ettepandud põhjendus käsitleb makrotasandi usaldatavusjärelevalve liiduülest tähtsust ja selgitab, et aruandlusnõudega hõlmatud teavet on vaja nii mikro- kui makrotasandi usaldatavusjärelevalve eesmärkidel. Vastav põhjendus tuleb ettepandud direktiivi sisse viia.

Muudatus 3

Ettepandud määruse põhjendus 56a (uus)

Tekst puudub. „(56a) Kriisist tulenev kogemus näitab vajadust oluliselt tugevdada õigusaktidega ette nähtud kapitali kahjukatmisvõimet. Seetõttu nõuab Basel III leping aktsiaseltside osas, et esimese taseme põhiomavahendites saab hõlmata ainult instrumendi, mille kriteeriumid on lepingus määratletud, ja neid kriteeriume peavad täitma ainult lihtaktsiad. Määrus rakendab need ranged nõuded ainult aktsiaseltsina rahvusvahelisel tasandil tegutsevate pankade kõrgeima kvaliteediga omavahendite instrumentide suhtes.”

Selgitus Ettepaneku eesmärk on rõhutada Basel III lepingu asjakohaseid sätteid, mis käsitlevad esimese taseme omavahendite instrumentideks olevate aktsiate kõlblikkuskriteeriume (vt ka muudatusi 6, 7, 8 ja 9).

Muudatus 4

Ettepandud määruse põhjendus 68

„(68) Finantsvõimenduse määr on liidu uus reguleerimis- ja järelevalvevahend. Kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepetega tuleks see esialgu kehtestada täiendava näitajana, mida järelevalveasutused võivad omal äranägemisel kohaldada konkreetsete krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes. Krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavad aruandekohustused võimaldavad finantsvõimenduse määra asjakohaselt läbi vaadata ja kalibreerida, et hakata seda siduva meetmena kasutama alates 2018. aastal.” „(68) Finantsvõimenduse määr on liidu uus reguleerimis- ja järelevalvevahend. Kooskõlas Basel III lepinguga. Kooskõlas rahvusvaheliste kokkulepetega tuleks see esialgu kehtestada täiendava näitajana, mida järelevalveasutused võivad omal äranägemisel kohaldada konkreetsete krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes. Krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavad aruandekohustused võimaldavad finantsvõimenduse määra asjakohaselt läbi vaadata ja kalibreerida, et tagada finantsvõimenduse määra kohustuslik kasutamine alates 2018. aastast.”

Selgitus Selle muudatusega selgitatakse, et finantsvõimenduse suhtarv kehtib alates 1. jaanuarist 2018.

Muudatus 5

Ettepandud määruse artikkel 4 (uued mõisted)

Tekst puudub. „ „Reitinguagentuur” – reitinguagentuur, mis on registreeritud või sertifitseeritud vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009, ja krediidireitinguid andvad keskpangad, kes ei kuulu määruse (EÜ) nr 1060/2009 reguleerimisalasse. „Määratud reitinguagentuur” – krediidiasutuse või investeerimisühingu poolt määratud reitinguagentuur.”

Selgitus Selguse huvides tehakse muudatusettepanek määratleda reitinguagentuur ja määratud reitinguagentuur ning lisada need ettepandud määruse ja direktiivi mõistete nimekirja. Kuna määrus (EÜ) nr 1060/2009 (10) määratleb reitinguagentuurid kui reitinguagentuurid, kes on registreeritud ja sertifitseeritud vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009, või krediidireitinguid andvad keskpangad, kes ei kuulu määruse (EÜ) nr 1060/2009 kohaldamisalasse, ei ole vaja ettepandud määruses ja direktiivis määratleda „kõlblikke” ja/või „tunnustatud” reitinguagentuure. Samal põhjusel tuleb muuta ka vastavate osutustega sätteid. Sektoriülese ühetaolisuse huvides soovitab EKP tagada, et sätted oleksid reitinguagentuuride osas kooskõlas arutamisel oleva ettepanekuga, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi, millega muudetakse direktiive 2003/71/EÜ ja 2009/138/EÜ seoses Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve ning Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve volitustega (11) Sama kehtib reeglite kohta, mis on seotud reitinguagentuuri krediidihinnangu kaardistamise ja Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee kaasamise võimalusega (12).

Muudatus 6

Ettepandud määruse artikli 24 lõige 4

„4. EBA koostab, haldab ja avaldab loetelu sellistest kapitaliinstrumentidest igas liikmesriigis, mis kvalifitseeruvad esimese taseme põhiomavahenditena. EBA koostab ja avaldab kõnealuse loetelu 1. jaanuariks 2013.” „4. Pädevad asutused teatavad EBA-le , milliseid aktsialiike nad loevad esimese taseme põhiomavahenditeks. EBA hindab neid aktsialiike pidevalt ja koostab loetelu kavandi aktsialiikide kohta igas liikmesriigis, mis kvalifitseeruvad esimese taseme põhiomavahenditena kooskõlas lõikega 5. EBA võib liikmesriigi taotlusel või omal algatusel otsustada tellida õiguslikke arvamusi, et hinnata liikmesriikide poolt teatatud aktsialiikide kooskõla artiklis 26 sätestatud tingimustega.”

Selgitus EBA-l peaks olema pädevus hinnata, kas aktsialiike saab lugeda esimese taseme põhiomavahendite instrumentideks teabe põhjal, mida nad saavad pädevatelt asutustelt kooskõlas ettepandud määruses, eelkõige ettepandud määruse artikli 26 lõikes 1 sätestatud reeglitega. Selleks võib EBA tellida sõltumatuid õiguslikke arvamusi, et hinnata liikmesriikide poolt teatatud aktsialiikide kõlblikkust.

Muudatus 7

Ettepandud määruse artikli 24 lõiked 5 ja 6 (uus)

Tekst puudub. „5. EBA koostab rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, milles loetleb aktsiate liigid, mis vastavad artiklis 26 sätestatud tingimustele. EBA esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile 1. jaanuariks 2013. Komisjonile antakse pädevus vastu võtta esimeses lõigus osutatud rakenduslike tehniliste standardite eelnõud kooskõlas määruse (EL) nr 1093/2010 artikliga 15. 6. Ainult komisjoni poolt vastu võetud rakendusaktis osutatud aktsiate liigid loetakse kõlblikeks esimese taseme põhiomavahendite instrumentidena kooskõlas lõikega 5. Pädevad asutused jälgivad pidevalt 2. peatükis määratletud esimese taseme põhiomavahendite osas määratletud tingimuste täitmist.”

Selgitus EBA-l peaks olema pädevus hinnata, kas aktsialiike saab lugeda esimese taseme põhiomavahendite instrumentideks teabe põhjal, mida nad saavad pädevatelt asutustelt kooskõlas ettepandud määruses, eelkõige ettepandud määruse artikli 26 lõikes 1 sätestatud reeglitega. EKP teeb ettepaneku, et EBA koostaks loetelu kavandi, mis võetakse vastu komisjoni rakendusaktina.

Muudatus 8

Ettepandud määruse artikli 26 lõige 1

„1. Kapitaliinstrumendid kvalifitseeruvad esimese taseme põhiomavahendite instrumentidena ainult juhul, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: […].” „1. Kapitaliinstrumendid, mille on emiteerinud artiklis 27 osutamata asutused, hõlmavad artikli 24 lõikes 4 sätestatud loetelus osutatud ettevõtjate aktsiad, ja need kvalifitseeruvad esimese taseme põhiomavahendite instrumentidena ainult juhul, kui on täidetud kõik järgmised tingimused: […].”

Selgitus Ettepandud määrus osutab kapitaliinstrumentidele, mis on esimese taseme põhiomavahendite osaks. Basel III lepingus on valdav osa esimese taseme põhiomavahenditest lihtaktsiate vormis. EKP soovitab selgitada, et esimese taseme põhiomavahendite instrumendid hõlmavad ainuüksi aktsiaid, mis vastavad ettepandud määruse artikli 26 lõikes 1 sätestatud tingimustele.

Muudatus 9

Ettepandud määruse artikli 26 lõige 3

„3. EBA töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, millega täpsustatakse järgmised asjaolud: a) kohaldatav kapitaliinstrumentide kaudse rahastamise vorm ja laad; b) väljamaksete tegemiseks kasutatavate kirjete määratlus, mida kasutatakse krediidiasutuse või investeerimisühingu omavahendite instrumentide omanikele väljamaksete tegemiseks kasutada oleva summa kindlaksmääramiseks.” „3. EBA töötab välja regulatiivsete tehniliste standardite eelnõud, millega täpsustatakse järgmised asjaolud: a) kohaldatav kapitaliinstrumentide kaudse rahastamise vorm ja laad; b) väljamaksete tegemiseks kasutatavate kirjete määratlus, mida kasutatakse krediidiasutuse või investeerimisühingu omavahendite instrumentide omanikele väljamaksete tegemiseks kasutada oleva summa kindlaksmääramiseks; c) eelisdividendide määratlus; d) „instrumentide arveltesimese ja proportsionaalselt suurima tekkinud kahju osa katmise määratlus ja tagajärjed; e) väljamaksete ülempiiri või muu selle maksimumtasemele seatud piirangute olemus.” ”

Selgitus EKP peab vajalikuks regulatiivsete tehniliste standardite eelnõude väljatöötamist EBA poolt eespool osutatud valdkondades, et suurendada kriteeriumide kohaldamise harmoneeritust esimese taseme põhiomavahenditena kõlblike aktsiate osas liikmesriikides.

Muudatus 10

Ettepandud määruse artikkel 46

„Artikkel 46 Muud erandid mahaarvamistest ja alternatiivid mahaarvamistele konsolideerimise korral 1. Alternatiivina sellise osaluse mahaarvamisest, mis krediidiasutusel või 77 investeerimisühingul on selliste kindlustusandjate, edasikindlustusandjate ja kindlustusvaldusettevõtjate esimese taseme põhiomavahendite instrumentides, kus krediidiasutusel või investeerimisühingul on märkimisväärne investeering, võivad pädevad asutused lubada krediidiasutusel või investeerimisühingul kohaldada direktiivi 2002/87/EÜ I lisas sätestatud meetodeid 1, 2 või 3. Krediidiasutus või investeerimisühing kohaldab valitud meetodit aja jooksul järjepidevalt. Krediidiasutus või investeerimisühing kohaldab 1. meetodit (raamatupidamise konsolideerimine) ainult pädeva asutuse eelneval nõusolekul. Pädev asutus võib anda sellise nõusoleku ainult juhul, kui ta on veendunud, et 1. meetodi kohase konsolideerimisega hõlmatud üksuste integreeritud juhtimine ja sisekontroll on adekvaatsel tasemel. […] 3. Pädevad asutused võivad lubada krediidiasutustel ja investeerimisühingutel mitte arvata artikli 33 lõike 1 punktides h ja i osutatud osalust maha järgmistel juhtudel: a) kui osalus on asjaomases üksuses, mis kuulub vastavalt direktiivile 2002/87/EÜ sama täiendava järelevalve alla kui krediidiasutus või investeerimisühing; b) kui artiklis 25 osutatud krediidiasutusel või investeerimisühingul on osalus teises sellises krediidiasutustes või investeerimisühingutes või enda keskkrediidiasutuses või piirkondlikus krediidiasutuses ning täidetud on järgmised tingimused: […].” „Artikkel 46 Muud erandid mahaarvamistest ja alternatiivid mahaarvamistele konsolideerimise korral 1. Alternatiivina sellise osaluse mahaarvamisest, mis krediidiasutusel või 77 investeerimisühingul on selliste kindlustusandjate, edasikindlustusandjate ja kindlustusvaldusettevõtjate esimese taseme põhiomavahendite instrumentides, kus krediidiasutusel või investeerimisühingul on märkimisväärne investeering, võivad pädevad asutused lubada krediidiasutusel või investeerimisühingul kohaldada direktiivi 2002/87/EÜ I lisas sätestatud meetodeid 1, 2 või 3, kui nende meetodite kohaldamise tagajärjel ei ole artiklis 16 osutatud krediidiasutuste ja investeerimisühingute ning finantseerimisasutuste omavahendite summa suurem kui mahaarvamismeetodi kohaldamisel. Krediidiasutus või investeerimisühing kohaldab valitud meetodit aja jooksul järjepidevalt. Krediidiasutus või investeerimisühing kohaldab 1. meetodit (raamatupidamise konsolideerimine) ainult pädeva asutuse eelneval nõusolekul. Pädev asutus võib anda sellise nõusoleku ainult juhul, kui ta on veendunud, et 1. meetodi kohase konsolideerimisega hõlmatud üksuste integreeritud juhtimine ja sisekontroll on adekvaatsel tasemel. […] 3. Pädevad asutused võivad lubada krediidiasutustel ja investeerimisühingutel mitte arvata artikli 33 lõike 1 punktides h ja i osutatud osalust maha järgmistel juhtudel: a) kui osalus on asjaomases üksuses, mis kuulub vastavalt direktiivile 2002/87/EÜ sama täiendava järelevalve alla kui krediidiasutus või investeerimisühing; b) kui teistsuguse mahaarvamise kohaldamise tagajärjel ei ole artiklis 16 osutatud krediidiasutuste ja investeerimisühingute ning finantseerimisasutuste omavahendite summa suurem kui mahaarvamismeetodi kohaldamisel;; c) kui artiklis 25 osutatud krediidiasutusel või investeerimisühingul on osalus teises sellises krediidiasutuses või investeerimisühingus või enda keskkrediidiasutuses või piirkondlikus krediidiasutuses ning täidetud on järgmised tingimused: […].”

Selgitus EKP arusaama kohaselt ei ole sektorisiseselt seadusega nõutavate omavahendite kasutamise topeltkasutuse vältimine (oluliste investeeringute mahaarvamine kindlustusettevõtjates) ja täiendavate omavahendite finantskonglomeraadi tasandi nõuete määratlemine (kasutades ühte kolmest direktiivi 2002/87/EÜ I lisas sätestatud meetodist) üksteist välistavad. Seetõttu ei tohiks GHOSi poolt kokku lepitud alternatiivne mahaarvamismeetod kaasa tuua suuremas summas omavahendite nõuet krediidiasutuste ja investeerimisühingute ning finantseerimisasutuste kontserni tasandil, võrreldes ettepandud määruse artiklis 16 sätestatuga.

Muudatus 11

Ettepandud määruse artikkel 95

„Artikkel 95 Aruannete esitamine omavahendite nõuete kohta 1. Krediidiasutused ja investeerimisühingud, kes arvutavad positsiooniriski omavahendite nõudeid, esitavad aruanded kõnealuste omavahendite nõuete kohta vähemalt iga 3 kuu tagant. Kõnealused aruanded hõlmavad sellise raamatupidamiskorra kohaselt, mida krediidiasutus või investeerimisühing peab määruse (EÜ) nr 1606/2002 ja direktiivi 86/635/EMÜ kohaselt kohaldama, koostatud finantsteavet sellises ulatuses, milles see on vajalik põhjaliku ülevaate saamiseks krediidiasutuse või investeerimisühingu tegevuse riskiprofiilist. Krediidiasutused ja investeerimisühingud esitavad aruanded artikli 87 kohaste kohustuste kohta vähemalt kaks korda aastas. Krediidiasutused ja investeerimisühingud edastavad tulemused ja kõik nõutavad üksikasjalikud andmed pädevale asutusele. 2. EBA töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, et määrata kindlaks ühtsed aruannete vormid, esitamise sageduse ja kuupäevad ning selliseks aruandluseks liidus kasutatavad IT-lahendused. Aruannete vormid on proportsionaalsed krediidiasutuste ja investeerimisühingute tegevuse laadi, ulatuse ja keerukuse astmega. EBA esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile 1. jaanuariks 2013. Komisjonile antakse delegeeritud volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud standardid määruse (EL) nr 1093/2010 artiklis 15 sätestatud korras.” „Artikkel 95 Aruannete esitamine omavahendite nõuete ja finantsteabe kohta 1. Artiklis 87 sätestatud krediidiasutuste ja investeerimisühingute aruandlus toimub vähemalt kord kvartalis. 1a. Kõnealused aruanded hõlmavad ka sellise raamatupidamiskorra kohaselt, mida krediidiasutus või investeerimisühing peab määruse (EÜ) nr 1606/2002 ja direktiivi 86/635/EMÜ kohaselt kohaldama, koostatud finantsteavet a) sellises ulatuses, milles EBA peab seda teavet vajalikuks põhjaliku ülevaate saamiseks krediidiasutuse või investeerimisühingu tegevuse riskiprofiilist; b) EBA, koostöös ESRNiga, peab seda teavet vajalikuks makrotasandi usaldatavusjärelevalve teostamiseks kooskõlas määrusega (EL) nr 1092/2010 ja määrusega (EL) nr 1093/2010. Krediidiasutused ja investeerimisühingud edastavad tulemused ja kõik nõutavad üksikasjalikud andmed pädevale asutusele õigeaegselt. 2. EBA töötab välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, et määrata kindlaks mõisted, liigitamiskriteeriumid, ühtsed aruannete vormid, esitamise sageduse ja kuupäevad ning selliseks aruandluseks liidus kasutatavad IT-lahendused. Aruannete vormid ja tähtajad on proportsionaalsed krediidiasutuste ja investeerimisühingute tegevuse laadi, ulatuse ja keerukuse astmega. EBA konsulteerib EKPga rakenduslike tehniliste standardite eelnõude koostamise osas, mis on seotud lõike 1a punktis b osutatud teabega. EBA esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile 1. jaanuariks 2013. Komisjonile antakse delegeeritud volitused võtta vastu esimeses lõigus osutatud rakenduslikud standardid määruse (EL) nr 1093/2010 artiklis 15 sätestatud korras.”

Selgitus See muudatus selgitab praegust COREPi poolt vastu võetavate aruandlusvormide õiguslikku alust ja sätestab FINREPi aruandlusvormide õigusliku aluse (13) . Parema teabevoo tagamiseks soovitab EKP täiendavalt, et aruandlus peaks toimuma kord kvartalis, kahe kuu jooksul pärast kvartali lõppu, mille kohta andmed käivad. Samuti tuleb selgitada, et teave, mida esitatakse makrotasandi usaldatavusjärelevalve eesmärgil, peab põhinema ühistel mõistetel ja liigituskriteeriumidel. EBA ja ESRN peavad tegema koostööd finantsteabe ulatuse määratlemisel, mis on vajalik makrotasandi usaldatavusjärelevalve jaoks. Oluline on kohandada aruandlusvormid ja -sagedused krediidiasutuste ja investeerimisühingute suurusega. Võttes arvesse teabe kogumist, mis on vajalik makrotasandi usaldatavusjärelevalve ülesannete täitmiseks, eelkõige aruandlusnõudeid seoses suurte riskipositsioonidega, likviidsusega ja finantsvõimenduse määraga (14) , soovitab EKP sätestada vähemalt kvartaalse aruandluse nõude ja kaasata ESRN rakendavate tehniliste standardite eelnõude väljatöötamisse. Lõpetuseks, kooskõlas proportsionaalsuspõhimõttega võiksid rakenduslike tehniliste standardite eelnõud hõlmata aruandlussageduse erinõude seoses krediidiasutuste ja investeerimisühingute tegevuse olemuse, skaala ja komplekssusega.

Muudatus 12

Ettepandud määruse artikkel 130

„3. jagu Tunnustamine ja krediidikvaliteedi hinnangutele vastavate krediidikvaliteedi astmete määramine 1. alajagu Reitinguagentuuride tunnustamine Artikkel 130 Reitinguagentuurid 1. Välist krediidikvaliteedi hinnangut võib kasutada riskipositsiooni riskikaalu määramiseks vastavalt käesolevale peatükile ainult juhul, kui kõnealuse hinnangu on andnud või heakskiitnud tunnustatud reitinguagentuur vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009. 2. Tunnustatud reitinguagentuurid on kõik reitinguagentuurid, mis on registreeritud või sertifitseeritud vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009, ja krediidireitinguid andvad keskpangad, kes ei kuulu määruse (EÜ) nr 1060/2009 reguleerimisalasse. 3. EBA avaldab tunnustatud reitinguagentuuride loetelu.” „3. jagu Tunnustamine Krediidihinnangute kasutamine ja krediidikvaliteedi hinnangutele vastavate krediidikvaliteedi astmete määramine 1. alajagu Reitinguagentuurid Artikkel 130 Krediidihinnangute kasutamine reitinguagentuuride poolt 1. Välist krediidikvaliteedi hinnangut võib kasutada riskipositsiooni riskikaalu määramiseks vastavalt käesolevale peatükile ainult juhul, kui kõnealuse hinnangu on andnud või heaks kiitnud reitinguagentuur vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009. 2. EBA avaldab reitinguagentuuride loetelu oma veebilehel kooskõlas määruse (EÜ) nr 1060/2009 artikli 2 lõikega 4 ja artikli 18 lõikega 3.”

Selgitus Ettepandud muudatuse eesmärk on viia ettepandud määrus kooskõlla praegu määruses (EÜ) nr 1060/2009 sätestatud menetlusega, mille kohaselt ESMA ja komisjon määravad reitinguagentuuride ja keskpankade loetelu, kelle suhtes ei kohaldata määrust (EÜ) nr 1060/2009 (vt ka muudatusi 5, 14 ja 15).

Muudatus 13

Ettepandud määruse artikli 238 lõige 6

„6. Pädevad asutused teavitavad EBAt lõikes 2 osutatud konkreetsetest juhtudest, mille korral riskiga kaalutud varade võimalik vähenemine ei ole õigustatud krediidiriski proportsionaalse ülekandmisega kolmandatele isikutele, ning lõike 4 kasutamisest krediidiasutuste ja investeerimisühingute poolt. EBA jälgib erinevaid tavasid selles valdkonnas ning annab vastavalt määruse (EL) nr 1093/2010 artiklile 16 välja suunised.” „6. Pädevad asutused teavitavad EBAt lõikes 2 osutatud konkreetsetest juhtudest, mille korral riskiga kaalutud varade võimalik vähenemine ei ole õigustatud krediidiriski proportsionaalse ülekandmisega kolmandatele isikutele, ning lõike 4 kasutamisest krediidiasutuste ja investeerimisühingute poolt. EBA jälgib erinevaid tavasid selles valdkonnas ning töötab vastavalt määruse (EL) nr 1093/2010 artiklile 15 välja rakenduslike tehniliste standardite eelnõud.”

Selgitus EKP leiab, et väärtpaberistamises võrdsete tingimuste ning kohaldatavate reeglite läbipaistvuse ja selguse tagamiseks peab EBA välja töötama rakenduslike tehniliste standardite eelnõud, mitte suunised, kuna arvesse tuleb võtta olulist krediidiriski ülekandumist ja võimaldada tuleb mahaarvamisi riskiga kaalutud positsioonides. Selle valdkonna läbipaistvus- ja selgusreeglite paremaks muutmine aitab kaasa mitte ainult võrdsete tingimuste tagamisel piiriüleselt ja turuosaliste jaoks, vaid ka seab tingimused väärtpaberiturgude taaselustamiseks. Samasugune muudatus on ette pandud ettepandud määruse artikli 239 lõike 6 osas.

Muudatus 14

Ettepandud määruse artikkel 262

„Artikkel 262 Reitinguagentuuride tunnustamine 1. Krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad kasutada väärtpaberistamise positsiooni riskikaalu määramiseks reitinguagentuuri krediidikvaliteedi hinnanguid ainult juhul, kui krediidikvaliteedi hinnangu on andnud tunnustatud reitinguagentuur või kui selle on heaks kiitnud tunnustatud reitinguagentuur vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009. 2. Tunnustatud reitinguagentuurid on kõik reitinguagentuurid, mis on registreeritud või sertifitseeritud vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009, ja krediidireitinguid andvad keskpangad, kes ei kuulu määruse (EÜ) nr 1060/2009 reguleerimisalasse. 3. EBA avaldab tunnustatud reitinguagentuuride loetelu.” „Artikkel 262 Krediidihinnangute kasutamine reitinguagentuuride poolt Krediidiasutused ja investeerimisühingud võivad kasutada väärtpaberistamise positsiooni riskikaalu määramiseks krediidikvaliteedi hinnanguid ainult juhul, kui krediidikvaliteedi hinnangu on andnud või kui selle on heaks kiitnud reitinguagentuur vastavalt määrusele (EÜ) nr 1060/2009. ”

Selgitus Vt muudatusi 5, 12 ja 15.

Muudatus 15

Ettepandud määruse artikkel 263

„Artikkel 263 Nõuded, millele reitinguagentuuride antud krediidikvaliteedi hinnangud peavad vastama 3. jao kohasel riskiga kaalutud varade arvutamisel kasutavad krediidiasutused ja investeerimisühingud tunnustatud reitinguagentuuri antud krediidikvaliteedi hinnangut ainult juhul, kui täidetud on järgmised tingimused: […] b) krediidikvaliteedi hinnangud, protseduurid, metoodika, eeldused ja hinnangute aluseks olevad põhielemendid peavad olema reitinguagentuuri poolt avaldatud. Samuti peab reitinguagentuur olema avaldanud kahjude ja rahavoogude analüüsi ning reitingute tundlikkuse muutuste suhtes reitingute aluseks olevates eeldustes, sealhulgas varade kogumi tulemusnäitajates. Teavet, mis tehaksekättesaadavaks vaid piiratud arvule ettevõtetele, ei loeta avaldatuks. Krediidikvaliteedi hinnangud peavad olema kaasatud reitinguagentuuri krediidikvaliteedi hinnangute muutmise maatriksisse; […].” „Artikkel 263 Nõuded, millele reitinguagentuuride antud krediidikvaliteedi hinnangud peavad vastama 3. jao kohasel riskiga kaalutud varade arvutamisel kasutavad krediidiasutused ja investeerimisühingud reitinguagentuuri antud krediidikvaliteedi hinnangut ainult juhul, kui täidetud on järgmised tingimused: […] b) reitinguagentuur peab olema avaldanud kahjude ja rahavoogude analüüsi ning reitingute tundlikkuse muutuste suhtes reitingute aluseks olevates eeldustes, sealhulgas varade kogumi tulemusnäitajates;samuti ka krediidihinnangud, menetlused, meetodid, eeldused ja põhikomponendid, mis on hinnangu aluseks kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1060/2009. Teavet, mis tehakse kättesaadavaks vaid piiratud arvule ettevõtetele, ei loeta avaldatuks. Krediidikvaliteedi hinnangud peavad olema kaasatud reitinguagentuuri krediidikvaliteedi hinnangute muutmise maatriksisse; […].”

Selgitus Muudatuse eesmärk on selgitada, et ettepandud määrus täiendab määruses (EÜ) nr 1060/2009 sätestatud nõudeid.

Muudatus 16

Ettepandud määruse artikli 295 lõike 2 punkt b

„b) punktis a osutatud keskse vastaspoole pädev asutus on avaldanud dokumendi, milles kinnitatakse, et kõnealune keskne vastaspool täidab kõiki kesksetele vastaspooltele esitatud soovitusi, mille on avaldanud makse- ja arveldussüsteemide komitee ning Rahvusvahelise Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni tehniline komisjon;” „b) punktis a osutatud keskse vastaspoole järelevalve ja järelevaatamise pädevad asutused on avaldanud dokumendi, milles kinnitatakse, et kõnealune keskne vastaspool täidab kõiki kesksete vastaspooltelsuhtes kohaldatavaid rahvusvahelisi standardeid, mille on avaldanud makse- ja arveldussüsteemide komitee ning Rahvusvahelise Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni tehniline komisjon;”

Selgitus Käesolevas artiklis sätestatakse tingimused, mille kohaselt pädev asutus kinnitab, et keskne vastaspool täidab kõiki kesksetele vastaspooltele antud soovitusi, mille on avaldatud makse- ja arveldussüsteemide komitee ning Rahvusvahelise Väärtpaberijärelevalve Organisatsiooni tehniline komisjon (CPSS-IOSCO). „Pädev asutus” ei pruugi piisavalt väljendada väärtpaberite seadusandjate ja järelevaatamisasutuste ühist pädevust. Seetõttu tuleks pigem viidata kesksete vastaspoolte pädevatele järelevalve- ja järelevaatamisasutustele, kooskõlas arvamusega CON/2011/1 (15). See oleks kooskõlas ka CPSS-IOSCO kavandatavate põhimõtetega finantsturgude infrastruktuuri osas, mille kohaselt peavad asjaomased asutused oma vastutusalas finantsturgude infrastruktuuri reguleerimise, järelevalve ja järelevaatamise osas teostama oma hinnangu finantsturgude infrastruktuuri kohta (16) . Lisaks aegub viide CPSS-IOSCO soovitustele peagi, kuna need asendatakse finantsturgude infrastruktuuri põhimõtetega. Seetõttu oleks kohasem kasutada üldisemat sõnastust, et vältida valestimõistmist ja võtta arvesse tulevast arengut.

Muudatus 17

Ettepandud määruse artikli 296 lõike 5 punkt b

„b) kõnealuse krediidiasutuse või investeerimisühingu või keskse vastaspoole suhtes kohaldatavate või talle siduvate asjakohaste õigusnormide, eeskirjade ja lepingupõhiste kokkulepetega on tagatud, et kliiriva liikme makseviivituse või maksejõuetuse korral kantakse krediidiasutuse või investeerimisühingu nende lepingute ja tehingutega seotud positsioonid ja vastav tagatis üle teisele kliirivale liikmele riski asjakohase võimendustagatise perioodi jooksul.” „b) kõnealuse krediidiasutuse või investeerimisühingu või keskse vastaspoole suhtes kohaldatavad või talle siduvad asjakohased õigusnormid, eeskirjad ja lepingupõhised kokkuleped lihtsustavad, et kliiriva liikme makseviivituse või maksejõuetuse korral kantakse krediidiasutuse või investeerimisühingu nende lepingute ja tehingutega seotud positsioonid ja vastav tagatis üle teisele kliirivale liikmele riski asjakohase võimendustagatise perioodi jooksul.”

Selgitus Ettepandud määrus sätestab madalama omavahendite nõude otseosalejate kliendiportfellidele, kui need on täielikult eraldatud kliendi kliiriva liikme portfellist ja on tagatud, et kliendi kliiriva liikme kohustuste täitmata jätmise korral saab positsioonid üle kanda teisele kliirivale liikmele. Muudel juhtudel oleksid klientide kahepoolsete tehingutega seotud omavahendite nõuded palju suuremad. Kuigi esimene tingimus on praktikas saavutatav (ja seda toetab ka CPSS/IOSCO ettepandud eraldamise põhimõte (17) on õiguskindluse andmine ülekantavuse osas kõikidel juhtudel raske või isegi võimatu. Sellegipoolest on CCPd alustanud ülekantavuse lihtsustamist, mida nendelt nõutakse CPSS/IOSCO ettepandud põhimõtete kohaselt. Seetõttu soovitab EKP asendada mõiste „tagama” mõistega „lihtsustama”, mis võimaldab omavahendite nõuet vähendada, kui CCP on võtnud meetmeid, mis toetavad ülekantavust, kuigi tegelikult seda ei taga. Selles suhtes tuleb meeles pidada, et positsioonide ja tagatise usaldusväärne eraldamine on kasulik ka finantsstabiilsuse seisukohast, kuna see kaitseb klienti krediidiriski eest seoses kohustuste mittetäitmisega tema kliiriva liikme poolt. Kuna G20 on võtnud eesmärgiks hõlmata kõik standarditud börsivälised tuletisinstrumentide tooted keskses kliirimises (18) ning paljud väiksemad osalejad saavad sellisele kliirimisele kaudse juurdepääsu, on see muudatus tulemuslik G20 kohustuse rakendamine, mis soodustab finantsstabiilsust.

Muudatus 18

Ettepandud määruse artikli 299 lõige 7

„7. EBA töötab välja rakenduslikud tehnilised standardid, millega täpsustatakse järgmine: a) lõikes 1 sätestatud arvutuste sagedus ja kuupäevad; b) lõikes 4 sätestatud teatamise sagedus, kuupäevad ja ühtne vorm; c) olukorrad, kus kliiriva liikmena tegutseva krediidiasutuse või investeerimisühingu pädev asutus võib nõuda sagedamat arvutamist ja aruandlust kui see, mis on sätestatud vastavalt punktidele a ja b. EBA esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile 1. jaanuariks 2014.” „7. EBA töötab tihedas koostöös pädevate järelevalveasutustega ja kesksete vastaspoolte järelevaatamisasutustega välja rakenduslikud tehnilised standardid, millega täpsustatakse järgmine: a) lõikes 1 sätestatud arvutuste sagedus ja kuupäevad; b) lõikes 4 sätestatud teatamise sagedus, kuupäevad ja ühtne vorm; c) olukorrad, kus kliiriva liikmena tegutseva krediidiasutuse või investeerimisühingu pädev asutus võib nõuda sagedamat arvutamist ja aruandlust kui see, mis on sätestatud vastavalt punktidele a ja b. EBA esitab tihedas koostöös pädevate järelevalveasutustega ja kesksete vastaspoolte järelevaatamisasutustega kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile 1. jaanuariks 2014.”

Selgitus Kapitalinõuete piisav tase on finantsstabiilsuse jaoks keskse tähtsusega. Vajalik on tihe koostöö väärtpaberite reguleerijate, pangandusjärelevalve ja keskpankadest järelevaatajate vahel, et vältida õigusaktide kattuvust või ära hoida lünki. CPSS/IOSCO soovitused asetavad seadusandjad, järelevalve- ja järelevaatamisasutused võrdsele alusele. Seetõttu peaks rakenduslike tehniliste standardite eelnõusid ja nõudeid välja töötama koostöös EKPSi liikmetega.

Muudatus 19

Ettepandud määruse artikkel 402

„Artikkel 402 Likviidsusnõuete täitmine Kui krediidiasutus või investeerimisühing ei täida või eeldatavasti ei täida artikli 401 lõikes 1 sätestatud nõuet, teavitab ta viivitamata pädevaid asutusi ning esitab põhjendamatu viivituseta pädevale asutusele kava artikli 401 nõuete täitmise õigeaegseks taastamiseks. Kuni sellise nõuete täitmise taastamiseni esitab krediidiasutus või investeerimisühing igapäevaselt iga tööpäeva lõpuks kirjete kohta aruande, välja arvatud juhul, kui pädev asutus lubab teha seda harvemini ja pikema tähtajaga. Pädevad asutused annavad sellise loa ainult krediidiasutuse või investeerimisühingu konkreetse olukorra alusel. Nad jälgivad taastamiskava rakendamist ning vajaduse korral nõuavad kiiremat taastamist.” „Artikkel 402 Likviidsusnõuete täitmine Kui krediidiasutus või investeerimisühing ei täida või eeldatavasti ei täida artikli 401 lõikes 1 sätestatud nõuet, teavitab ta viivitamata pädevaid asutusi ning esitab põhjendamatu viivituseta pädevale asutusele kava artikli 401 nõuete täitmise õigeaegseks taastamiseks. Kuni sellise nõuete täitmise taastamiseni esitab krediidiasutus või investeerimisühing igapäevaselt iga tööpäeva lõpuks kirjete kohta aruande, välja arvatud juhul, kui pädev asutus lubab teha seda harvemini ja pikema tähtajaga. Pädevad asutused annavad sellise loa ainult krediidiasutuse või investeerimisühingu konkreetse olukorra alusel. Nad jälgivad taastamiskava rakendamist ning vajaduse korral nõuavad kiiremat taastamist. EBA annab koostöös ESRNiga juhiseid likviidsusnõuete täitmise kohta, sh põhimõtete kohta, kuidas saab kasutada likviidset vara stressistsenaariumis ja kuidas käsitleda nõuete mittetäitmist.”

Selgitus Piisav likviidsusnõuete täitmise raamistik peaks krediidiasutustel ja investeerimisühingutel lubama kasutada likviidsete varade reserve stressistsenaariumis. Selline raamistik pole oluline mitte ainult mikrotasandi usaldatavuseesmärkidel, vaid ka laiemast turu ja süsteemi seisukohast. Kui likviidsusnõue on igal ajahetkel kohustuslik piirang, võib see suurendada protsüklilist mõju ja võimendada likviidsusšoki mõju, kuna krediidiasutused ei saa kasutada oma likviidset vara šokile reageerimiseks. See toob kaasa odavmüügi, likviidsuse varumise ja krediidi piiratuse. Ettepandud määruse artikkel 402 sätestab likviidsusnõuete täitmise alusraamistiku ja annab pädevatele asutustele voli tagada likviidsete varade kogumi piisav kasutus ja taastamine. EKP on seisukohal, et likviidsete varade kogumi võimaliku kasutuse ja taastamise juhiste koostamisse stressi ajal tuleks kaasata EBA koostöös ESRNiga. Kooskõlas ettepandud määruse põhjendustega 74 ja 75 on EKP arusaam, et see säte kohaldub ka investeerimisühingutele, ning seetõttu soovitatakse asendada terves artiklis viide krediidiasutustele mõistega „krediidiasutused ja investeerimisühingud”.

Muudatus 20

Ettepandud määruse artikli 404 lõige 1

„1. Krediidiasutused ja investeerimisühingud esitavad aruandluses likviidsete varadena järgmised varad, kui need ei ole lõike 2 alusel välja arvatud ning ainult juhul, kui need likviidsed varad vastavad lõikes 3 sätestatud tingimustele: a) keskpankades hoitav sularaha ja hoiused ulatuses, mil määral saab neid hoiused stressi ajal välja võtta; b) võõrandatav vara, millel on väga kõrge likviidsus ja krediidikvaliteet; c) võõrandatav vara, milleks on nõuded liikmesriigi või kolmanda riigi keskvalitsuse vastu või keskvalitsuse antud garantiid juhul, kui krediidiasutusel või investeerimisühingul tekib selles liikmesriigis või kolmandas riigis likviidsusrisk, mida ta katab omades neid likviidseid varasid; d) võõrandatav vara, millel on kõrge likviidsus ja krediidikvaliteet; […].” „1. Krediidiasutused ja investeerimisühingud esitavad aruandluses likviidsete varadena järgmised varad, kui need ei ole lõike 2 alusel välja arvatud ning ainult juhul, kui need likviidsed varad vastavad lõikes 3 sätestatud tingimustele: a) keskpankades hoitav sularaha; b) keskpankades hoitavad hoiused ulatuses, mil määral saab neid hoiuseid stressi ajal välja võtta; (c) võõrandatav vara, millel on väga kõrge likviidsus ja krediidikvaliteet; (d) võõrandatav vara, milleks on nõuded liikmesriigi või kolmanda riigi keskvalitsuse vastu või keskvalitsuse antud garantiid juhul, kui krediidiasutusel või investeerimisühingul tekib selles liikmesriigis või kolmandas riigis likviidsusrisk, mida ta katab omades neid likviidseid varasid; (e) võõrandatav vara, millel on kõrge likviidsus ja krediidikvaliteet. Artikli 404 lõike 1 punktis b osutatud keskpankade juures hoitavate hoiuste osas tuleb pädeval asutusel ja keskpangal kokku leppida, millises ulatuses võib neid hoiuseid stressi ajal kasutada. […].”

Selgitus Ettepandud muudatuse eesmärk on selgitada, et keskpangad tuleks kaasata otsusesse, milliseid keskpangas hoitavaid varaliike võib pidada likviidseteks varadeks. See on kooskõlas Basel III lepinguga, mille kohaselt peaksid pädevad järelevalveasutused kokku leppima asjaomaste keskpankadega ulatuse, milles saab keskpankades olevaid reserve lugeda likviidseteks varadeks. Teiste sõnadega peaksid nad otsustama, millises ulatuses saab keskpanga reserve kasutada stressi ajal (19). Ettepandud määruse artikkel 404 osutab keskpankades hoitavatele hoiustele ulatuses, mil määral saab neid hoiused stressi ajal välja võtta, samas kui ettepandud määruse III lisa osutab keskpanga reservidele ulatuses, mil määral neid reserve saab stressiolukordades kasutada. Kuna need mõisted kattuvad, võiks terminoloogia harmoneerida (vt ka põhjendust 30). Eurosüsteemi juures hoitavate hoiuste osas on EKP seisukohal, et üleööhoiuseid, st hoiustamise püsivõimalusse paigutatud vahendeid ja krediidiasutuste jooksvad hoiuseid, millest lahutatakse keskmine reservinõue 30-päevase perioodi kohta, tuleks lugeda likviidseteks varadeks.

Muudatus 21

Ettepandud määruse artikli 404 lõige 5

„5. Ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja aktsiaid või osakuid võib käsitleda likviidsete varadena kogusummas kuni 250 miljonit eurot, tingimusel et artikli 127 lõike 3 tingimused on täidetud ning ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja investeerib lisaks tuletisinstrumentidele, et maandada intressipositsiooni- või krediidiski, ainult likviidsetesse varadesse.” „5. Ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja aktsiaid või osakuid võib käsitleda likviidsete varadena kogusummas kuni 250 miljonit eurot, tingimusel et nende osa kogu likviidsuskatte nõudest ei ületaks lõikes 5a sätestatud piiri ja et artikli 127 lõike 3 tingimused on täidetud ning ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja investeerib lisaks tuletisinstrumentidele, et maandada intressipositsiooni- või krediidiski, ainult likviidsetesse varadesse.”

Selgitus Ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja aktsiate või osakute likviidsete varadena käsitlemise osas peab EKP probleemiks piiri seadmist 250 miljonile eurole, kuna sellest tulenevalt võivad väiksemad krediidiasutused ja investeerimisühingud täita likviidsuskatte nõude ainuüksi nende instrumentidega. Selle asemel võiks kontsentratsiooniriski piiramiseks seada piiri näiteks 10 %-le likviidsuskatte kogunõudest. EKP on seisukohal, et EBA võiks seda piiri täiendavalt hinnata ja kaaluda selle piisavat suurust ühe osana oma likviidsete varade määratlemise üldanalüüsist. Ka ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate aktsiate või osakute käsitlemine likviidsete varadena ei ole ettepandud määruses ühetaoline; vähemalt mitte eurosüsteemi osas seoses nõudega ettepandud määruse artikli 404 lõike 3 punktis b, mille kohaselt peavad likviidsed varad olema kõlblikuks tagatiseks tavaolukordades päevasisese likviidsusvajaduse jaoks ja üleöö-likviidsusvõimaluste jaoks liikmesriikide keskpankade juures. Tegelikkuses ei ole ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate aktsiad või osakud eurosüsteemi rahapoliitika operatsioonide kõlblikuks tagatiseks, olenemata alusvara liigist, millesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjad investeerivad. Samuti ei ole ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate aktsiad või osakud Basel III lepingu likviidsete varade nimekirjas.

Muudatus 22

Ettepandud määruse artikli 404 lõige 5a (uus)

Tekst puudub. „5a. EBA koostab rakenduslike tehniliste standardite eelnõud ja täpsustab lõikes 5 osutatud piirmäära. EBA esitab kõnealused rakenduslike tehniliste standardite eelnõud komisjonile 1. jaanuariks 2014. Komisjonile antakse pädevus vastu võtta esimeses lõigus osutatud rakenduslike tehniliste standardite eelnõud määruse (EL) nr 1093/2010 artiklis 15 sätestatud korras.”

Selgitus EKP soovitab EBA-l sätestada rakenduslike tehniliste standardite eelnõus ettepandud määruse artikli 404 lõikes 5 osutatud piirmäära, et määrata maksimumkoguse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate aktsiaid või osakuid likviidsuskatte kogunõudes.

Muudatus 23

Ettepandud määruse artikkel 443

„Artikkel 443 Usaldatavusnõuded Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 445, et kehtestada rangemad usaldatavusnõuded piiratud perioodiks, kõikide riskipositsioonide puhul või ühest või mitmest sektorist, piirkonnast või liikmesriigist tulenevate riskipositsioonide puhul, kui on vaja käsitleda mikrotasandi usaldatavusnõuete ja makrotasandi usaldatavusnõuetega seotud riskide intensiivsuse muutusi, mis tulenevad turuarengust pärast käesoleva määruse jõustumist, eelkõige Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse või arvamuse alusel: […].” „Artikkel 443 Usaldatavusnõuded 1. Komisjonile antakse õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas artikliga 445, et kehtestada rangemad usaldatavusnõuded piiratud perioodiks, kõikide riskipositsioonide puhul või ühest või mitmest sektorist, piirkonnast või liikmesriigist tulenevate riskipositsioonide puhul, kui on vaja käsitleda mikrotasandi usaldatavusnõuete ja makrotasandi usaldatavusnõuetega seotud riskide intensiivsuse muutusi, mis tulenevad turuarengust pärast käesoleva määruse jõustumist, eelkõige Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse või arvamuse alusel: […] l) artiklites 381 ja 384–392 sätestatud suurte riskipositsioonide nõuded; m) artiklites 419–420 ja 422–436 sätestatud avalikustamisnõuded; n) likviidsusnõuded ja finantsvõimenduse määr [pärast nende sätestamist liidu õigusraamistikus]. Kõnealuse volituste delegeerimise suhtes kohaldatakse artiklis 446 osutatud menetlust. 2. ESRN võib soovitada lõikes 1 sätestatud usaldatavusnõuete nimekirja pikendada.”

Selgitus Delegeeritud õigusaktid, mida komisjon võib vastu võtta, võiksid hõlmata ka usaldatavusnõuded seoses suurte riskipositsioonidega ja avalikustamisnõuded ning ka likviidsusnõuded ja finantsvõimenduse määra pärast nende sätestamist liidu õigusraamistikus. EKP soovitab ESRNil anda komisjonile soovituse usaldatavusnõuete nimekirja pikendamise kohta.

Muudatus 24

Ettepandud määruse IXa osa (uus)

Tekst puudub. „IXa OSA RANGEMATE USALDATAVUSNÕUETE KOHALDAMINE RIIKIDE AMETIASUTUSTE POOLT Artikkel 443a Rangemate usaldatavusnõuete kohaldamine riikide ametiasutuste poolt 1. Riikide ametiasutused võivad omal algatusel või ESRNi soovituse alusel kooskõlas määrusega (EL) nr 1092/2010 kohaldada krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes rangemaid usaldatavusnõudeid, kui tuvastatakse, et makrotasandi usaldatavusrisk ohustab finantsstabiilsust riigis järgmistes valdkondades: a) artikli 87 lõikes 1 sätestatud omavahendite tase; b) artiklites 381 ja 384–392 sätestatud suurte riskipositsioonide nõuded; c) likviidsusnõuded ja finantsvõimenduse määr [pärast nende sätestamist liidu õigusraamistikus]. 2. Riikide ametiasutused esitavad ESRNile oma ettepaneku rangemate usaldatavusnõuete kohaldamiseks kooskõlas lõike 1 punktidega a–c hiljemalt kahe päeva jooksul alates nende ettepanekust, võttes arvesse tuvastatud makrotasandi usaldatavusriski finantsstabiilsusele. Kooskõlas määrusega (EL) nr 1092/2010 ja võttes arvesse konfidentsiaalsusnõudeid, hindab ESRN rangemate usaldatavusnõuete kohaldamisest tulenevaid soovimatuid tagajärgi ja ülekandumise mõju teistele liikmesriikidele komisjoni ja vähemalt kolme liikmesriigi taotluste põhjal, neid koordineerides. 3. Lõikes 1 sätestatud rangemaid usaldatavusnõudeid kohaldatakse ainult karmistades kvantitatiivseid suhtarve ja piirmäärasid lõike 1 punktide a, b ja c osas, järgides täielikult käesoleva määruse sätete teisi aspekte. 4. ESRN ja EBA avaldavad riikide ametiasutuste poolt vastu võetud rangemad usaldatavusnõuded oma veebilehtedel. 5. Kui ESRN otsustab, et makrotasandi usaldatavusrisk finantsstabiilsusele, mida hinnatakse kooskõlas lõikega 2, ei vaja rangemate usaldatavusnõuete olemasolu, peavad riikide ametiasutused rangemad nõuded kehtetuks tunnistama ja kohaldama käesoleva määruse esialgseid sätteid. Kui seda ei tehta, annab ESRN komisjonile soovituse võtta liikmesriigi suhtes meetmed, kui asjaomane liikmesriik ei tegutse süsteemset riski arvestades asjakohaselt. 6. ESRN võib kooskõlas määrusega (EL) nr 1092/2010 soovitada lõikes 1 määratletud usaldatavusnõuete nimekirja pikendada.”

Selgitus Selle muudatuse eesmärk on määratleda kord ja tingimused, mille kohaselt võivad riikide ametiasutused kohaldada rangemaid usaldatavusnõudeid juhul, kui liikmesriigis tekib finantsstabiilsuse süsteemne risk, ja määratleda selles suhtes ESRNi osa (selle sätte põhjendusi vaata täpsemalt arvamuse punktidest 5.4–5.6). EKP soovitab ESRNil anda komisjonile soovituse usaldatavusnõuete nimekirja pikendamise kohta.

Muudatus 25

Ettepandud määruse artikli 444 lõige 3

„3. Komisjon võtab lõikes 1 osutatud esimese delegeeritud õigusakti vastu hiljemalt 31. detsembriks 2015. Käesoleva artikli kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusakti ei kohaldata siiski enne 1. jaanuari 2015.” „3. Komisjon võtab lõikes 1 osutatud esimese delegeeritud õigusakti vastu hiljemalt 31. detsembriks 201. Käesoleva artikli kohaselt vastuvõetud delegeeritud õigusakti ei kohaldata siiski enne 1. jaanuari 2015.”

Selgitus Et tagada ühetaolisus komisjoni kohustusega rakendada likviidsuskatte nõuded 1. jaanuariks 2015, tuleb delegeeritud õigusakt, mis neid nõudeid täpsustab, vastu võtta hiljemalt 31. detsembriks 2014.

Muudatus 26

Ettepandud määruse artikli 473 lõike 1 punkt c (uus)

Tekst puudub. „c) need kõrgema nõudeõigusega järguga osakud kvalifitseeruvad krediidikvaliteedi astmele 1.”

Selgitus Ettepandud määruse artikli 124 kohaselt vastavad teatavad tagatud võlakirjade liigid teatavatel tingimustel eeliskäsitlemise nõuetele. Üks nendest liikidest on kõrgema nõudeõigusega järguga osakud, mille on emiteerinud French Fonds Communs de Créances (FCCs) või samaväärsed väärtpaberistamise üksused, mis juhinduvad liikmesriikide eluasemelaenude riskipositsioonide väärtpaberistamise õigusaktidest. Üks artiklis 124 sätestatud nõuetest seda liiki tagatud võlakirjadele on, et FCC või samaväärsete väärtpaberistamise üksuste poolt emiteeritud kõrgema nõudeõigusega järguga osakud ei tohi ületada 10 % lunastamata emissiooni nimiväärtusest. Ettepandud määruse artikli 473 lõige 1 sätestab, et artikli 124 lõike 1 punktides d ja e sätestatud 10 % piir FCC või samaväärsete väärtpaberistamise üksuste poolt emiteeritud kõrgema nõudeõigusega järguga osakute osas ei kehti teatavatel tingimustel kuni 31. detsembrini 2014. Seega puudub kuni 31. detsembrini 2014 protsendiline piirang, mida kohaldataks FCC või samaväärsete väärtpaberistamise üksuste poolt emiteeritud kõrgema nõudeõigusega järguga osakutele ettepandud määruse artikli 124 lõike 1 punktide d ja e alusel. Nagu öeldud arvamuses CON/2010/65 (20) on EKP seisukohal, et seadusandjate eesmärk peaks olema lähemas tulevikus loobuda 10 % piirmäära kohaldamisest artikli 124 lõike 1 punktides d ja e sätestatud FCC või samaväärsete väärtpaberistamise üksuste suhtes ning koostada range kriteeriumide kogu varade osas, mis võivad olla tagatud võlakirjade koondtagatise osaks, mis a) ei tugine välisreitingutel; b) on piisavalt tugevad, et tagada turgude usaldus tagatud võlakirjade vastu, jättes finantseerimisasutustele piisavalt aega oma tegevusmudeli kohandamiseks; c) võimaldavad ainult kontsernisisest väärtpaberistamist; d) eeldavad alusvara kontrollimist („look-through” approach) järelevalveasutuste poolt väärtpaberistamise aluseks olevate varade osas. EKP toetab seadusandlikke samme, mis vähendavad õigusaktide tuginemist välisreitingutele. Siiski teeb EKP ettepaneku jätta sisse viide nende üksuste osas nõutavale suurimale krediidikvaliteedile, kuni artikli 473 lõikes 1 sätestatud erand kehtib, et tagatud võlakirjade turul oleks tagatud usaldusväärsus ja läbipaistvus.

Muudatus 27

Ettepandud määruse artikli 473 lõige 2

„2. Komisjon vaatab 1. jaanuariks 2013 läbi lõikes 1 sätestatud erandi asjakohasuse ning vajaduse korral hindab seda, kas on asjakohane laiendada sarnast käsitlust ka mis tahes muudele tagatud võlakirjade vormidele. Seda läbivaatamist silmas pidades võib komisjon vajaduse korral võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 445, et muuta see erand alaliseks, või esitada seadusandlikke ettepanekuid, et laiendada kõnealust käsitlust tagatud võlakirjade muudele vormidele.” „2. Komisjon vaatab 1. jaanuariks 2013 läbi lõikes 1 sätestatud erandi asjakohasuse . Seda läbivaatamist silmas pidades võib komisjon vajaduse korral võtta vastu delegeeritud õigusakte vastavalt artiklile 445, et muuta see erand alaliseks või see välja jätta.”

Selgitus Vt muudatuse 26 selgitust.

Muudatus 28

Ettepandud määruse artikkel 481

„Artikkel 481 Likviidsusnõuded 1. […] EBA vaatab oma aruandes läbi eelkõige järgmiste elementide kalibreerimise asjakohasuse: […] 2. EBA esitab 31. detsembriks 2013 komisjonile aruande võõrandatava vara kõrge ja väga kõrge likviidsuse ja krediidikvaliteedi asjakohaste ühtsete määratluste kohta artikli 404 kohaldamise eesmärgil. […] 3. EBA esitab 31. detsembriks 2015 komisjoni aruande selle kohta, kas ja kuidas oleks asjakohane tagada, et krediidiasutused ja investeerimisühingud kasutavad stabilised rahastamisallikaid, […]. Komisjon esitab kõnealuste aruannete alusel 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande ja vajaduse korral õigusakti ettepaneku.” „Artikkel 481 Likviidsusnõuded 1. […] EBA vaatab pärast EKPga konsulteerimist oma aruandes läbi eelkõige järgmiste elementide kalibreerimise asjakohasuse: […] d) Kohane likviidsuskatte kogunõude protsent ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate aktsiates või osakutes artikli 404 lõike 5 eesmärgil. 2. EBA esitab pärast EKPga konsulteerimist31. detsembriks 2013 komisjonile aruande võõrandatava vara kõrge ja väga kõrge likviidsuse ja krediidikvaliteedi asjakohaste ühtsete määratluste kohta artikli 404 kohaldamise eesmärgil. […] 3. EBA esitab pärast EKPga konsulteerimist31. detsembriks 2015 komisjoni aruande selle kohta, kuidas oleks asjakohane tagada, et krediidiasutused ja investeerimisühingud kasutavad stabiilseid rahastamisallikaid, […]. Komisjon esitab kõnealuste aruannete alusel 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande ja õigusakti ettepaneku.”

Selgitus Ettepandud muudatuse eesmärk seoses EKPga konsulteerimisega on selgitada, et EKP peab andma aruandes oma panuse seoses tema pädevusega ja eksperditeadmistega selles valdkonnas. Likviidsust käsitlevate õigusaktide ja rahapoliitika operatsioonide vastasmõju on oodatavalt väga suur ja keerukas ning seetõttu tuleb tagada, et õigusaktid ei too kaasa soovimatuid tagajärgi seoses juurdepääsuga keskpankade rahastamisele ja finantsturgudele. Nagu märgitud muudatuses 24, võiks EBA koostada rakenduslike tehniliste standardite eelnõu, et määrata investeeringute piirmäära ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtjate aktsiates või osakutes protsendina likviidsuskatte kogunõudest. NSFRiga seotud ettepandud muudatuse eesmärk on vältida kahemõttelisust, kuigi NSFRi täpne sisu selle nõude rakendamisel ei ole veel määratletud. Basel III leping sätestab, et NSFR saab miinimumstandardiks 1. jaanuariks 2018 pärast vaatlusperioodi, kusjuures soovimatuid tagajärgi tuvastatakse tulenevalt läbivaatamissättest.

Muudatus 29

Ettepandud määruse artikli 482 lõige 1

„1. Komisjon esitab 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande finantsvõimenduse määra mõju ja tulemuslikkuse kohta. Vajaduse korral lisatakse aruandele õigusakti ettepanek finantsvõimenduse määra ühe või enama taseme kehtestamiseks, mida krediidiasutustel ja investeerimisühingutel tuleks täita, tehes ettepaneku nende tasemete asjakohaseks kalibreerimiseks ning artiklis 416 määratletud kapitalinäitaja ja koguriskipositsiooni näitaja mis tahes asjakohaseks kohandamiseks.” „1. Komisjon esitab 31. detsembriks 2016 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande finantsvõimenduse määra mõju ja tulemuslikkuse kohta. Aruandele lisatakse õigusakti ettepanek finantsvõimenduse määra ühe või enama taseme kehtestamiseks, mida krediidiasutustel ja investeerimisühingutel tuleb täita, tehes ettepaneku nende tasemete asjakohaseks kalibreerimiseks ning artiklis 416 määratletud kapitalinäitaja ja koguriskipositsiooni näitaja mis tahes asjakohaseks kohandamiseks.”

Selgitus Ettepandud muudatuse eesmärk on kõrvaldada igasugune kahtlus seoses kohustusega sisse viia finantsvõimenduse määr, arvestades kohast kalibreerimist pärast vaatlusperioodi.

Muudatus 30

Ettepandud määruse III lisa

„III LISA Kirjed, mille suhtes kohaldatakse likviidseid varasid käsitlevat täiendavat aruandlust […].” „