Möödunud aastat iseloomustas ühtlasi turuosaliste kindlustunde suurenemine, mida kajastas tugevnenud CO2-hinnasignaal. Tänu kõrgemale LHÜde hinnale suurenes oluliselt kogutulu, mille liikmesriigid said enampakkumistest – 2018. aastal oli kogutulu 14 miljardit eurot, mida on enam kui kaks korda rohkem kui 2017. aastal. Liikmesriikide esitatud andmete põhjal kulutati (või kavatseti kulutada) 2018. aasta jooksul ligi 70 % sellest tulust konkreetsetel kliima ja energiaga seotud eesmärkidel.

Vilja on hakanud kandma viimastel aastatel kokku lepitud õigusaktide muudatused, mille eesmärk on lahendada LHÜde ülepakkumise probleem CO2-turul. Pärast viimase CO2-turu aruande avaldamist avaldati kolmandat korda turustabiilsusreservi ülejäägi näitaja. Selle näitaja ja ELi HKSi käsitlevate läbivaadatud õigusaktide põhjal vähendatakse 2019. aasta enampakkumiste mahtu ligi 400 miljoni LHÜ võrra, mis moodustavad 24 % ülepakkumisest.

Pärast 4. etapiks tehtud ELi HKSi direktiivi muudatuste jõustumist 2018. aasta aprillis edeneb kiiresti rakendusaktide vastuvõtmine neljandaks kauplemisperioodiks. Viimase aasta jooksul on vastu võetud rakendusaktid kasvuhoonegaaside heite ülekandumise ohuga sektorite uue loetelu ja tasuta eraldamise reeglite kohta ning vaadatud läbi liidu registri süsteemi õigusraamistik, et võtta arvesse vajalikke kohandusi 4. etapiks. Samuti on kehtestatud innovatsioonifondi (HKSi peamine vahend vähese CO2-heitega uuenduslike tehnoloogiate ja läbimurdelise innovatsiooni rahastamiseks 4. etapis) kasutuselevõtu reeglid. Samal ajal on läbi vaadatud enampakkumismäärus, et võimaldada müüa 2020. aastal enampakkumisel innovatsioonifondi jaoks esimesed 50 miljonit LHÜd. 2019. aasta augustis võttis komisjon vastu veel ühe enampakkumismääruse muudatuse, et luua institutsiooniline raamistik innovatsioonifondi ja moderniseerimisfondi jaoks LHÜde enampakkumisel müügiks 4. etapis. Ühtlasi on ajakohastatud ELi HKSi seire, aruandluse, tõendamise ja akrediteerimise raamistikku, et parandada ja selgitada kehtivaid reegleid 3. etapi rakendamiskogemuste põhjal. Komisjon viib kiiresti lõpule ülejäänud rakendussätete koostamise, et need oleks võimalik võtta vastu enne 2021. aasta jaanuari, mil algab uus kauplemisperiood.

Alates 2005. aastast on ELi heitkogustega kauplemise süsteem (ELi HKS) olnud tööstuses ning elektri- ja soojusenergia tootmises kasvuhoonegaaside heite vähendamise ELi strateegia nurgakivi. See aitab olulisel määral saavutada ELi üldeesmärki vähendada kasvuhoonegaaside heidet 2020. aastaks 1990. aasta tasemega võrreldes 20 %. Kuigi EL on seda eesmärki ületamas, tuleb jätkuvalt teha edusamme, et vähendada kasvuhoonegaaside heidet vähemalt 40 % (nagu on ette nähtud ELi praeguse kliima- ja energiapoliitika raamistikuga aastani 2030) ja vähemalt 50 % ning võttes vastutustundlikult suuna 55 %-le (pidades silmas poliitilisi suuniseid järgmisele komisjonile).

2.1. ELi HKSiga hõlmatud tegevusalad, käitised ja õhusõidukikäitajad

ELi HKS toimib 31s Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) riigis. Süsteemiga piiratakse heitkoguseid, mida tekitavad peaaegu 11 000 elektrijaama ja tööstusettevõtet ning enam kui 500 õhusõidukikäitajat, kes teevad EMP lennujaamade vahelisi lende. Süsteem hõlmab umbes 39 % ELi kasvuhoonegaaside heitkogustest. ELi HKSiga reguleeritakse 3. etapis (2013–2020)* paikseid käitisi kasutavaid energiamahukaid tööstusharusid, näiteks elektrijaamad ja muud põletuskäitised, mille nimisoojusvõimsus on üle 20 megavati (välja arvatud ohtlike jäätmete või olmejäätmete käitised), naftarafineerimistehased, koksiahjud ning raua ja terase, tsemendiklinkri, klaasi, lubja, telliste, keraamika, tselluloosi, paberi ja papi, alumiiniumi, naftakeemiasaaduste, ammoniaagi, lämmastik- ja adipiinhappe, glüoksaali ja glüoksüülhappe tootmine ning CO2 kogumine, torutransport ja maapõues säilitamine. Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) üleilmse lähenemisviisi vastuvõtmiseni hõlmas ELi HKS lennundussektoris perioodil 2013–2016 vaid EMPs toimuvaid lende. Et toetada rahvusvahelise lennunduse süsinikdioksiidiheite kompenseerimise ja vähendamise süsteemi (CORSIA) väljatöötamist, pikendati 2017. aastal EMP-siseste lendude piirangu kohaldamist 2023. aastani (vt punkt 4). ELi HKS hõlmab süsinikdioksiidi (CO2) heitkoguseid, aga ka lämmastikoksiidi (N2O) heitkoguseid kogu lämmastik-, adipiin-, glükoolhappe ja glüoksaali tootmisest ning perfluorosüsivesinike (PFCd) heitkoguseid alumiiniumitootmisest. Kuigi osalemine ELi HKSis on kohustuslik, on mõnes sektoris hõlmatud ainult teatavast suurusest suuremad käitised. Peale selle saavad osalevad riigid väikesed käitised (mis paiskavad õhku alla 25 000 CO2-ekvivalenttonni) süsteemist välja jätta, kui on kehtestatud alternatiivsed samaväärsed meetmed. 4. etapis võib väga väikesed heitetekitajad (teatatud heitkogused eelnenud kolmel aastal alla 2 500 CO2-ekvivalenttonni) ELi HKSist välja jätta, juhul kui nende heitkoguste hindamiseks on olemas lihtsustatud seire kord. Osalevad riigid võivad ELi HKSi ka rohkem sektoreid ja kasvuhoonegaase lisada (vabatahtlik kohaldamine). *ELi HKSi 1. ja 2. etapi kohta leiab teavet aadressil https://ec.europa.eu/clima/policies/ets/pre2013_en.

Vastavalt osalevate riikide poolt 2019. aastal artikli 21 alusel esitatud aruannetele oli 2018. aastal kokku 10 744 lubatud käitist.

Nagu varasematel aastatel, olid ka 2018. aastal ELi HKSis osalevates käitistes põletatud kütused valdavalt fossiilkütused. Siiski teatasid 29 riiki ka biomassi kasutamisest 2 181 käitises (20,3 % kõigist käitistest). Kaks riiki (LI ja MT) ei teatanud biomassi kasutamisest. Biomassist pärit heitkoguseid oli 2018. aastal umbes 151 miljonit tonni CO2 (9 % ELi HKSi teatatud heitkogustest), mis on vaid pisut rohkem kui 2017. aasta 145 miljonit tonni CO2 (8 % ELi HKSi teatatud heitkogustest). 99,2 % neist olid nullmääraga. 2018. aastal ei teatanud ükski riik biokütuse kasutamisest õhusõidukite käitajate puhul, samas kui 2017. aastal teatas sellisest kasutusest üksnes Rootsi – kahe õhusõidukite käitaja puhul.

Iga-aastastel heitkogustel põhinevate käitisekategooriate puhul nähtub 2018. aasta andmetest, et nagu eelmistel aastatel, olid 72 % käitistest A-kategoorias, 21 % B-kategoorias ja 7 % C-kategoorias. 6 113 käitisest teatati kui „vähese heitega käitisest“ (57 % kõigist käitistest).

ELi HKSiga hõlmatud tegevusaladel, mis on täiendavalt loetletud seoses muu kui CO2-heitega, teatasid primaaralumiiniumi ja perfluorosüsivesinike (PFCd) jaoks välja antud lubadest 12 riiki (DE, EL, FR, IS, IT, NL, NO, RO, SE, SI, SK, UK) ning lämmastikhappe tootmise ja N2O jaoks välja antud lubadest teatasid 20 riiki (kõik peale CY, DK, EE, ES, IE, IS, LI, LU, LV, MT ja SI). Muudest N2O-heitega sektoritest – adipiinhappe tootmine ning glüoksaali ja glüoksüülhappe tootmine – teatasid vastavalt kolm (DE, FR, IT) ja kaks (DE, FR) riiki. Üksnes Norra ja Austria andsid teada, et nad tegelevad CO2 kogumise ja säilitamisega.

Nagu ka eelneval aastal, on seitse riiki (ES, FR, HR, IS, IT, SI, UK) kasutanud võimalust arvata väikeheitetekitajad ELi HKSist välja kooskõlas ELi HKSi direktiivi artikliga 27. Välja jäetud heitkogused moodustasid 2018. aastal 2,92 miljonit tonni CO2 (umbes 0,17 % tõendatud koguheitest võrreldes 0,16 %ga eelneval aastal).

Artikli 21 alusel 2019. aastal esitatud aruannete kohaselt on siiani kaheksa riiki (BE, DK, FR, HR, HU, LI, LT, NL) kasutanud eelist, mis on ette nähtud seire- ja aruandlusmääruse artikliga 13, mille kohaselt lubatakse vähese riskiga juhtumite korral kasutada paiksete käitiste puhul lihtsustatud seirekavasid. Vähese heitega õhusõidukikäitajate puhul teatasid selle sätte 2018. aastal kasutamisest kolm riiki (BE, IS ja PL).

Vastavalt teatatule oli 2018. aastal seirekava 655 õhusõidukikäitajal (2017. aastal oli see arv 541 ja 2016. aastal 503). Teatatud käitajatest 50 % (328) tegutsesid ärilises lennutranspordis ja ülejäänud 50 % (327) mitteärilises lennutranspordis. Kokku 287 (44 %) kvalifitseerus väikeheitetekitajateks (2017. aastal 280 (52 %) ja 2016. aastal 249 (50 %)).

2.2. Liidu register ja Euroopa Liidu tehingulogi

Liidu registris ja Euroopa Liidu tehingulogis (ELi tehingulogi) kajastatakse üldiste ja lennunduse LHÜde kuuluvus, registreerides kontodel hoitavad kogused ja kontodevahelised tehingud. Neid süsteeme käitab ja haldab komisjon ning osalevate riikide riiklikud haldajad on kontode esindajate (äriühingud või füüsilised isikud) jaoks kontaktisikud. Kui liidu register sisaldab paiksete käitiste ja õhusõidukikäitajate kontosid, siis ELi tehingulogi kontrollib automaatselt kõiki kontodevahelisi tehinguid, registreerib need ja annab nende tegemiseks loa, tagades seega, et kõik ülekanded vastavad ELi HKSi reeglitele. Liidu registrisse ja ELi tehingulogisse kantud andmed on oluliseks teabeallikaks HKSi eri liiki aruandluses, näiteks turustabiilsusreservi ülejäägi näitaja arvutamisel (vt punkt 3.3) ja Euroopa Keskkonnaameti (EEA) koostatavates aruannetes. Lisaks muudab ELi tehingulogi ELi HKSi läbipaistvaks, kuna seal avaldatakse* teave paiksete käitiste ja õhusõidukikäitajate HKSi sätetele vastavuse kohta. * ELi tehingulogis avaldatav teave on kättesaadav aadressil https://ec.europa.eu/clima/ets/.

Liidu register ja ELi tehingulogi toimisid 2018. aastal täismahus 365 päeva ja ööpäev läbi ning tehniliste täienduste tõttu oli lühikesi katkestusi kokku vaid ligikaudu 26 tundi.

Alates 1. jaanuarist 2019 peatas komisjon kõik Ühendkuningriigi protsessid seoses tasuta eraldamise, enampakkumisel müügi või rahvusvaheliste ühikute vahetamisega kooskõlas kaitsemeetmetega, mille eesmärk on kaitsta ELi HKSi keskkonnaalast terviklikkust olukordades, kus EList välja astuva liikmesriigi suhtes enam ELi õigust ei kohaldata.

2019. aasta märtsis võeti vastu komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2019/1122, milles kehtestati reeglid seoses liidu registri toimimisega järgmisel ELi HKSi kauplemisperioodil (2021–2030). Määrus võimaldab viia liidu registri kooskõlla 4. etapi nõuetega, mis on sätestatud läbivaadatud ELi HKSi direktiivis, näiteks kohandades funktsioone nii, et LHÜd kehtivad tähtajatult ja neid saab kasutada heitkoguste katmiseks üksnes alates selle kümneaastase perioodi esimesest aastast, mil LHÜd välja anti; samuti võimaldab määrus tagada, et rahvusvahelisi ühikuid pole võimalik alates 2021. aastast heitkoguste katmiseks kasutada. Peale selle kohandatakse uue määrusega liidu registrit reguleerivaid õigusnorme, et viia need finantsturge käsitlevate õigusaktidega kooskõlla pärast seda, kui direktiiviga 2014/65/EL liigitati LHÜd alates 3. jaanuarist 2018 finantsinstrumentideks, ning et viia need kooskõlla läbivaadatud andmekaitse-eeskirjade nõuetega.

3. CO2-TURU TOIMIMINE 2018. AASTAL

Selles punktis antakse teavet ELi HKSis LHÜde pakkumise ja nõudlusega seotud aspektide kohta. Pakkumist käsitlev osa sisaldab teavet piirmäära, tasuta eraldamise, programmi „NER 300“ (sealhulgas ettevalmistused tulevaseks innovatsioonifondiks), enampakkumisel müümise, elektri- ja soojusenergia tootmisega seoses täieliku enampakkumise põhimõttest tehtava erandi (artikkel 10c) ja rahvusvaheliste ühikute kasutamise kohta ning CO2-ga seotud kaudsete kulude hüvitamise kavasid käsitlevat osa.

Nõudluse poole pealt antakse teavet tõendatud heitkoguste arvu ning CO2-turu LHÜde pakkumise ja nõudluse tasakaalustamise kohta turustabiilsusreservi abil.

3.1. Pakkumine: ringlusse lastud LHÜd

3.1.1. Piirmäär