Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2021/C 24/18)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„SAINT-MONT“

PDO-FR-A0711-AM01

Teate kuupäev: 3.11.2020

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Määratletud geograafiline piirkond

Riscle’i kommuun asendatakse märkega „Riscle (endine Riscle’i kommuun)“ pärast Riscle’i ja Cannet’ kommuuni ühendamist.

Muudatuse tõttu tuleb muuta koonddokumendi punkti 6.

2. Viinamarjasort

Viinamarjasorte täpsustatakse veini värvuse järgi.

Punaste ja roosade veinide viinamarjasortidele on lisatud kohandamiseks mõeldud sordid 'Manseng N' (tume) ja tume hiline viinamari. Need kaks kohalikku sorti Pürenee Piémonte’ist vastavad kliima- ja keskkonnatingimuste ning tehnoloogia arengule. Asjaolu, et hiline tume viinamarjasort küpseb hilja, ning selle piprane aroom ja siidised tanniinid kujutavad kliima soojenemise kontekstis endast trumpi. Lisaks ei ole see sort eriti tundlik hahkhallitusele. Tume 'Manseng N' pakub kindlasti huvi selle poolest, et selle alkoholi kogusisaldus on küpsena väiksem. Need kaks sorti võivad segudes taastada tasakaalu (rohkem aroomi ja vähem alkoholi).

Roosade veinide viinamarjasortide puhul lähevad täiendavad sordid 'Cabernet-Sauvignon' ja tume 'Fer N' üle peamisteks sortideks ning nende osakaal on suurem. Täiendavate viinamarjasortide loetellu lisatakse juba loetelus olevatele tumedatele sortidele 'Cabernet Franc N' ja 'Merlot N' järgmised heleda viinamarja sordid, mis olid sortide proportsioonide eeskirjades juba olemas, kuid mida ei olnud selles rubriigis nimetatud: 'Manseng B' (hele), 'Arrufiac B' (hele), 'Petit Courbu B' (hele), 'Courbu B' (hele), 'Petit Manseng B' (hele).

Need muudatused ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

3. Viinamarjasortide osakaalud põllumajandusettevõttes

Viinamarjasortide segude muutmise tulemusena kirjeldatakse proportsioone käsitlevaid eeskirju veini värvuse järgi.

Punaste ja roosade veinide puhul lisatakse proportsioonieeskirjad, milles käsitletakse kohandamiseks mõeldud uute sortide lisamist: „Kõigi täiendavate hiliste tumedate viinamarjasortide ja tumeda sordi 'Manseng N' osakaal on alla 5 %.“

Valgete veinide puhul kinnitatakse põhilist viinamarjasorti, suurendades viinamarjasordi minimaalset sisaldust 50 %-lt 60 %-le.

Lisatakse erisätted väikeste viinamarjaistanduste kohta: „Välja arvatud sätted, milles käsitletakse kohandamiseks mõeldud viinamarjasortide, nimelt tumeda hilise viinamarja ja tumeda 'Manseng N' osakaalu seoses kummagi värviga (valge või punane), ei kohaldata proportsioonieeskirju viinamarjakasvatajate suhtes, kes oma toodangust veini ei valmista ja kasutavad kontrollitud päritolunimetusega „Saint-Mont“ hõlmatud piirkonnas alla 1,5 hektari ühe värvi kohta ning kelle ettevõttes on asjaomase värvi puhul järgitud põhisortide osakaalu vähemalt 50 %.“ 98 % ettevõtjatest on nimelt koostööpartnerid. Nõue, et kõnealustel viinamarjakasvatajatel peavad nii väikestel maa-aladel olema esindatud kõik tootespetsifikaadis nimetatud viinamarjasordid, võib neid nõrgestada, sest neil on raske saavutada neid nii märkimisväärseid suhtarve oma maa-alal. Lisaks on olemas kollektiivne keldristruktuur, mis võimaldab täita segamiseeskirju vastavalt territooriumil esindatud viinamarjasortidele.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

4. Viinapuude tüvedevaheline kaugus

Samas reas paiknevate viinapuude tüvede minimaalset vahekaugust vähendatakse 0,90 meetrilt 0,80 meetrile.

See meede võimaldab suurendada tihedust, vähendades tüvede minimaalset vahekaugust. Tiheduse suurenemisega kaasneb tihedam konkurents viinapuude vahel, neil areneb sügavamale ulatuv juuresüsteem, tänu millele tuleb paremini esile piirkonna eripära.

Muudatuse tõttu tuleb muuta koonddokumendi punkti 5.

5. Maatüki maksimaalne koormus

Roosa veini maksimumkogus viiakse kooskõlla punase veini maksimumkogusega, vähendades seda 10 000 kg-lt hektari kohta 9 500 kg-le hektari kohta. Selle tulemusena käitatakse roosade ja punaste veinide maatükke samamoodi kontrollikavaga hõlmatud sätete, st maksimaalse keskmise koormuse ja saagikoristuse seisukohast. Kuna korjatav saagikogus on punase ja roosa veini puhul sama (9 500 kg), erinevad need kaks värvi ainult koristusmeetodi poolest.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

6. Viinamarjakasvatusviisid

Säte „Et säiliksid mulla omadused, mis kujutavad endast piirkonna põhilist iseloomulikku tunnust, säilitatakse määratletud maatükkide ala hulka kuuluvaid maatükke ümbritsevatel ääristel taimkate.“ asendatakse järgmisega: „Keemiline umbrohutõrje nendel ääristel on keelatud.“ Muudatus tehakse selleks, et neid tavasid oleks võimalik paremini kontrollida.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

7. Vanu viinapuid käsitlevad sätted

Et säilitada teatavad ajaloolise ja geneetilise väärtusega viinapuud, mida tuleks tõenäoliselt 2021.–2040. aastal välja juurida, kuna need ei vasta enam tootespetsifikaadis nõutavale istutustihedusele, on lisatud erisätted:

„Käesoleva spetsifikaadi heakskiitmise kuupäeval toimivad viinamarjaistandused, kus istutustihedus on alla 4 000 taime hektari kohta – mis ei vasta ühelegi ridade ja samas reas paiknevate taimede vahekauguseid käsitlevatest sätetest – ning mis on kantud kaitstud kontrollitud päritolunimetuse „Saint-Mont“ vanade viinamarjaistanduste registrisse, saavad kuni nende väljajuurimiseni saagi korjamisega seoses õiguse kontrollitud päritolunimetusele“. Vanade viinamarjaistanduste register vaadatakse igal aastal läbi vastavalt järgmistele kriteeriumidele:

— viinapuud on istutatud enne 1982. aastat;

— viinapuid tuleb kasvatada „raamidel“ ja nii, et ridadevaheline ja toestatud lehestiku kõrgus peab olema vähemalt 0,6 korda ridadevaheline kaugus;

— maatükkidel, millel istutustihedus on üle 3 600 taime hektari kohta, on maksimaalne saagikus 50 hl hektari kohta;

— maatükkidel, millel istutustihedus on alla 3 600 taime ja üle 3 200 taime hektari kohta, on maksimaalne saagikus 45 hl hektari kohta;

— maatükkidel, millel istutustihedus on alla 3 200 taime ja üle 2 600 taime hektari kohta, on maksimaalne saagikus 40 hl hektari kohta.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

8. Viinamarjade suhkrusisaldus

Viinamarjasortide lisamise tulemusena täpsustatakse nende sortide suhkrusisaldus punaste ja roosade veinide puhul.

Hiline tume viinamari, tume 'Manseng N': 189 grammi suhkrut ühe liitri virde kohta punaste veinide puhul

Hiline tume viinamari, tume 'Manseng N': 180 grammi suhkrut ühe liitri virde kohta roosade veinide puhul

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

9. Kokkusegamine

Lisatakse kohandamise eesmärgil kasutatavate sortide segamise eeskirjad roosade ja punaste veinide puhul: „Veinid on valmistatud segust, milles kummagi kohandamise eesmärgil kasutatava sordi, st tumeda hilise ja tumeda sordi 'Manseng N' osakaal on kuni 10 %.“

Punaste veinide segude puhul kinnitatakse uuesti sorti 'Tannat', suurendades miinimumprotsenti 50 %-lt 60 %-le.

Valgete veinide segude puhul kinnitatakse uuesti sorti 'Gros Manseng', suurendades miinimumprotsenti 50 %-lt 60 %-le.

Roosade veinide segudes:

— eeskiri „Veinid valmistatakse segust, milles on vähemalt põhisort ja täiendavad sordid“ muutub eeskirjaks „Veinid valmistatakse segust, milles on vähemalt kaks põhisorti“. Mõne aastakäigu puhul ei sobi 'Tannat' eriti hästi roosa veini valmistamiseks (lahknevus fenoolse ja tehnoloogilise küpsuse vahel, raske on leida tasakaalu alkoholisisalduse ja happesuse vahel). 'Cabernet-Sauvignon' ja tume 'Fer N' on vastupidi väidetavalt roosa veini valmistamiseks kõige sobivamad (väiksem alkoholisisaldus). See uus segamiseeskiri annab roosade veinide valmistamisel suurema tegutsemisruumi.

— Heledaid viinamarjasorte on üksikasjalikult kirjeldatud järgmiselt: „Veinid valmistatakse segust, milles heledate viinamarjasortide 'Manseng B', 'Arrufiac B', 'Petit Courbu B', 'Courbu B' ja 'Petit Manseng B' on kuni 10 %.“

— Järgmised eeskirjad jäetakse välja: „Ükski sort segus ei ületada 70 %“ ja „Põhiviinamarjasort on segus ülekaalus“.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

10. Aktiivsüsi

Söe kasutamine, mis varem oli keelatud, lubatakse reguleeritult ja piiratud ulatuses: „Roosade veinide valmistamisel on aktiivsöe kasutamine lubatud veinivirde puhul 20 % ulatuses asjaomase veinivalmistaja vastava aasta saagist valmistatud roosa veini mahust.“ Eesmärk on keskenduda nende kasutamisel halvema organoleptilise või analüütilise kvaliteediga partiidele (eelkõige oksüdeerumisega seotud muutused aroomis), muutmata samas toote tüüpilisi omadusi.

Muudatuse tõttu tuleb muuta koonddokumendi punkti 5.

11. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

1. peatüki IX osa punkti 5 alapunkt b, milles käsitletakse kuupäeva, mil veinid lastakse ringlusse volitatud ladustajate vahel, jäetakse välja.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

12. Registripidamine

Vanade viinamarjaistanduste register lisatakse kohustuslike registrite loetellu, kuna on lisatud erisäte teatavate geneetilist huvi pakkuvate viinapuude maatükkide säilitamise kohta.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

13. Loobumisdeklaratsioon, mis tuleb esitada

Tootmisest loobumist käsitlevat lõiku lihtsustatakse, et veinide värve ei oleks vaja eristada.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

14. Peamised kontrollitavad punktid

Nn vanadel viinamarjaistanduste maatükkidel lisatakse dokumentide ja maapinna kontroll.

See muudatus ei too kaasa koonddokumendi muutmist.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Saint-Mont

2. Geograafilise tähise tüüp

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

4. Veini(de) kirjeldus

Punased veinid

Punaste veinide puhul on minimaalne naturaalne alkoholisisaldus 12 mahuprotsenti.

Iga veinipartii puhul, mis on valmis turustamiseks pakendamata või pakendatult, kehtib järgmine:

— punaste veinide puhul ei ületa üldalkoholisisaldus pärast rikastamist 13,5 %;

— punaste veinide puhul on õunhappesisaldus kuni 0,4 grammi liitri kohta;

— fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on kuni: — 3 grammi liitri kohta punaste veinide puhul, mille naturaalne alkoholisisaldus on kuni 14 %; — 4 grammi liitri kohta punaste veinide puhul, mille naturaalne alkoholisisaldus on üle 14 %.

Üldhappesus, lenduvate hapete sisaldus ja vääveldioksiidi kogusisaldus on kindlaks määratud liidu õigusaktidega.

Punastel veinidel on intensiivne värvus. Tavaliselt iseloomustab neid suus tugev maitse, milles on sageli punaste ja mustade marjade noote. Tanniinine konsistents muudab need veinid hästi säilivaks, tänu millele saavad need omandada sukaadide ja vürstide keerukaid lõhnabukette, tihti koos metsanootidega, mis on vaatides laagerdumise tulemus.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta):

Valged ja roosad veinid

Valgete ja roosade veinide puhul on minimaalne naturaalne alkoholisisaldus 11,50 mahuprotsenti.

Iga veinipartii puhul, mis on valmis turustamiseks pakendamata või pakendatult, kehtib järgmine:

— valgete ja roosade veinide puhul ei ületa üldalkoholisisaldus pärast rikastamist 12,5 %;

— fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on kuni: — 4 grammi liitri kohta valgete ja roosade veinide puhul.

Üldhappesus, lenduvate hapete sisaldus ja vääveldioksiidi kogusisaldus on kindlaks määratud liidu õigusaktidega.

Roosad veinid on mõnikord sügava värvusega ja nende lõhnale on tavaliselt iseloomulikud punaste marjade noodid. Tugev järelmaik suus teeb nendest harmoonilised veinid, mille rasvasus ja happesus on tasakaalus.

Valged veinid on väga aromaatsed, rasvased ja tasakaalustatud tänu viinamarjasordile 'Gros Manseng B' (hele).

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta):

5. Veinivalmistustavad

a. Konkreetsed veinivalmistustavad

Konkreetne veinivalmistustava

— Roosad veinid valmistatakse otsese pressimise teel.

— Roosade veinide valmistamisel on aktiivsöe kasutamine lubatud veinivirde puhul 20 % ulatuses asjaomase veinivalmistaja vastava aasta saagist valmistatud roosa veini mahust.

— Punaste veinide puhul on lubatud kasutada subtraktiivseid rikastamismeetodeid ja maksimaalne osalise kontsentratsiooni määr kasutatud koguste suhtes on 10 %.

— Pärast rikastamist ei tohi veinide üldalkoholisisaldus ületada 13,5 mahuprotsenti punaste veinide puhul ning 12,5 mahuprotsenti valgete ja roosade veinide puhul.

Peale eespool esitatud sätete tuleb veinivalmistustavade puhul järgida liidu tasandil ning maa- ja merekalapüügi seadustikuga (code rural et de la pêche maritime) kehtestatud kohustusi.

Viljelustavad

— Istutustihedus

Viinapuude minimaalne istutustihedus on 4 000 taime hektari kohta.

Viinapuude ridade vahekaugus võib olla kuni 2,50 meetrit ning viinapuude tüvede vaheline vahemaa samas reas võib olla 0,80–1,10 meetrit.

Neid sätteid ei kohaldata terrassidele istutatud viinapuude suhtes.

Terrassidele istutatud viinapuude puhul võib viinapuude tüvede vaheline vahemaa samas reas olla 0,90–1,10 meetrit.

— Viinapuude lõikamise eeskirjad

Viinapuud lõigatakse kas ühe- või kaheõlalise Guyot’ vormi meetodil või võrsete lühikeseks lõikamise meetodil (Royat’ nöörpuu vorm) maksimaalselt:

— 12 punga sordi 'Tannat N' (tume) puhul;

— 18 punga sortide 'Courbu B' (hele) ja 'Petit Manseng B' (hele) puhul;

— muude sortide puhul 16 punga.

Olenemata kasutatavast lõikamismeetodist ei tohi viljakandvate oksade arv ühe viinapuu kohta värvumise etapis ületada:

— 10 sordi 'Tannat N' (tume) puhul;

— 16 sortide 'Courbu B' (hele) ja 'Petit Manseng B' (hele) puhul;

— 12 muude sortide puhul.

— Niisutamine võib olla lubatud.

— Sorti 'Tannat N' (tume) ja punaste veinide valmistamiseks mõeldud sorte korjatakse käsitsi.

b. Maksimaalne saagikus

Punased veinid

63 hektoliitrit hektari kohta

Roosad veinid

68 hektoliitrit hektari kohta

Valged veinid

69 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Viinamarjade korjamine ja pressimine ning veini valmistamine ja kääritamine toimub Gersi departemangu järgmiste kommuunide territooriumil või ühel osal sellest territooriumist.

Kommuunid, mille territoorium tervikuna kuulub geograafilisse piirkonda: Aignan, Arblade-le-Bas, Armous et Cau, Aurensan, Beaumarchès, Bernède, Bouzon-Gellenave, Castelnavet, Caumont, Corneillan, Couloumé-Mondebat, Courties, Fusterouau, Gazax et Baccarisse, Ju-Belloc, Labarthète, Ladevèze-Ville, Ladevèze-Rivière, Lannux, Lasserrade, Lelin-Lapujolle, Louslitges, Loussous-Débat, Lupiac, Margouët-Meymes, Maulichères, Peyrusse-Grande, Peyrusse-Vieille, Plaisance, Pouydraguin, Projan, Riscle (ancienne commune de Riscle), Sabazan, Saint-Aunix-Lengros, Saint-Mont, Saint-Pierre-d’Aubézies, Sarragachies, Tasque, Termes-d’Armagnac, Tieste-Uragnoux, Tourdun, Verlus.

Geograafilisse piirkonda osaliselt kuulvad kommuunid: Averon-Bergelle, Dému, Marciac, Seailles.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

'Arrufiac B' (hele) – 'Arrufiat'

'Cabernet franc N' (tume)

'Cabernet-Sauvignon N' (tume)

'Courbu B' (hele) – 'Gros Courbu'

'Fer N' (tume) – 'Fer Servadou', 'Braucol', 'Mansois', 'Pinenc'

'Gros Manseng B' (hele)

'Merlot N' (tume)

'Petit Courbu B' (hele)

'Petit Manseng B' (hele)

'Tannat N' (tume)

8. Seos(t)e kirjeldus

Geograafiline piirkond asub ligikaudu 100 kilomeetri kaugusel ning võrdsel kaugusel Püreneedest lõunas ja Atlandi ookeanist läänes. See laiub Adouri oru ja selle jõe lisajõe Arros’ mõlemal küljel asuvatel nõlvadel.

Viinamarjaistandustega maatükid paiknevad laialipillutatult nõlvadel niisuguse põllumajanduspiirkonna südames, kus tegeldakse segaviljeluse ja loomakasvatusega ning kus on oluline koht maisikasvatusel.

See hõlmab 46 kommuuni territooriumi.

Temperatuurid, mis kokkuvõttes on leebed, on kogu geograafilises piirkonnas üsna ühtlased. Sademete hulk väheneb läänest itta tunduvalt, st 1 000 millimeetrilt aastas 800 millimeetrini aastas.

Suvi ja varasügis on soojad ja sageli kuivad, eelkõige tänu fööni tüüpi lõunatuulele, mis sel perioodil sageli puhub.

Geoloogiline substraat on mitmekesine. Läänes esinevad peamiselt nn punakaspruunid liivad (Sables Fauves) – tertsiaarajastu mereline moodustis, mille lõunapiir langeb kokku geograafilise piirkonna piiriga. Need on kaetud iidsete alluviaalsete liivaluidetega, mille kolluviaalsed veerised ulatuvad nõlvadele.

Idas kaovad punakaspruunid liivad ja asenduvad melassiga, mille paepangad domineerivad maastikul selgelt.

Sellel substraadil on järgmised mullad:

— kas melassil välja kujunenud savi-lubjamullad

— või happelised punakaspruunidel liivadel ja kolluviaalsetel veeristel välja kujunenud leostunud mullad.

Need mullad sisaldavad vähe mineraale.

Üleliigse vee äravoolu tagab nõlv ning piirkonna lääneosas mulla liivasus ja kividerohkus.

Maastiku keerukas struktuur piki põhitelgesid (Adour/Arros), mille põhjuseks on sageli tektoonika, ning seejärel jagunemine sekundaarseteks mäeharjadeks, moodustavad erinevate olukordade mosaiigi, kus eeldused on väga mitmekesised.

Orgude morfoloogia on selgelt ebasümmeetriline. Läänepoolne nõlv on sageli järsk erinevalt idapoolsest nõlvast, mis on lauge.

Juba alates keskaja lõpust valmistatakse peale punaste ja heledate veinide, mida toodetakse suuremas osas Adouri vesistust ja mis on mõeldud Püreneede mägilastele, selle geograafilise piirkonna lääneosas ka valgeid veine, mida eksporditakse alates XVII sajandist Põhja-Euroopasse.

Asjaolu, et järgemööda ründasid viinapuid jahukaste, hallitus ja viinapuutäi ning et valitses suur nõudlus veinide järele, et destilleerida armanjakki, tõid kaasa selle, et kvaliteetveinide tootmiseks mõeldud viinamarjaistanduste pindalad vähenesid tunduvalt, nendele eelistati piquepoule’e – madalaid viinamarjaistandusi, mida kasutati destilleeritud veinide valmistamiseks.

Lõpuks tõi põllumajanduse mehhaniseerimine XX sajandi keskel kaasa maisikasvatusalade laienemise ja viinamarjakasvatusalade veelgi suurema vähenemise.

Esimene veinide „Saint-Mont“ kaitseks loodud ametiühing asutati 1957. aastal. Selle algatusel hakati alates 1970. aastatest uuendama viinamarjakasvatusala, kus kasvatati niisuguseid kohalikke viinamarjasorte nagu tumedad sordid 'Tannat N', 'Cabernet Franc N', 'Cabernet-Sauvignon N' ja 'Fer N' või heledad sordid 'Arrufiac B', 'Courbu B', 'Gros Manseng B' ja 'Petit Manseng B'.

Kontrollitud päritolunimetust „Saint-Mont“ tunnustati 2011. aastal.

Punastel veinidel on intensiivne värvus. Tavaliselt iseloomustab neid suus tugev maitse, milles on sageli punaste ja mustade marjade noote. Tanniinine konsistents muudab need veinid hästi säilivaks, tänu millele saavad need omandada sukaadide ja vürstide keerukaid lõhnabukette, tihti koos metsanootidega, mis on vaatides laagerdumise tulemus.

Roosad veinid on mõnikord sügava värvusega ja nende lõhnale on tavaliselt iseloomulikud punaste marjade noodid. Tugev järelmaik suus teeb nendest harmoonilised veinid, mille rasvasus ja happesus on tasakaalus.

Valged veinid on väga aromaatsed, rasvased ja tasakaalustatud tänu viinamarjasordile 'Gros Manseng B' (hele).

Viinamarjaistandused asuvad kõige soodsamatel maatükkidel, mis on rühmitatud plokkidena, paiknevad hea asetusega nõlvadel ning nende muldades on vähe mineraale ja neid kuivendatakse hästi.

Geograafiline piirkond kuulub Adouri jõgikonda ning viinamarjasortide hulgas on ülekaalus tume 'Tannat N' ning heledad sordid 'Gros Manseng B' ja 'Petit Manseng B', mis on geograafilise piirkonna pigemini niiske kliima ja sügavate mullakihtide puhul eriti sobivad. Geograafilise piirkonna paiknemine mitme viinamarjakasvatuspiirkonna keskmes on aga andnud panuse naaberpiirkondade viinamarjaistanduste rikastamisse ning mis puudutab konkreetsemalt taimset panust, siis Garonne’i jõgikonna kolme sordiga, milleks on tumedad sordid 'Cabernet Franc N' 'Cabernet-Sauvignon N' ja 'Merlot N' ning mille istutamist soosib ka ookeanilise kliima mõju.

Ettevõtjate viinamarjakasvatusviiside tõttu tuleb punaste veinide valmistamiseks mõeldud viinamarjasorte korjata käsitsi.

Veine on vaja lasta pärast kääritamist keldis laagerduda, et saada keeruka lõhnabuketiga punane vein, kuid eriti selleks, et tanniinid muutuksid täidlaseks ja siidiseks. See tähendab, et veine laagerdatakse vähemalt saagikoristusele järgneva aasta 1. märtsini.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

liikmesriigi õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamist käsitlevad lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

KPNi „Saint-Mont“ võib vastavalt tootespetsifikaadis sätestatule täiendada nimetusega „Sud-Ouest“ („Edela“), mis täpsustab suuremat geograafilist üksust.

Link tootespetsifikaadile

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-81a8636c-9714-494d-aae4-be44e3f2820d

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.