Kommenteeritud kokkuvõte

Mõjuhinnang järgmise ettepaneku kohta: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust

A. Vajadus meetmete järele

Miks? Mis on lahendamist vajav probleem?

ELi energiatõhususalast õigusraamistikku on vaja kohandada 2030. aasta eesmärkidele vastavalt, võttes arvesse poliitilisi suuniseid (Euroopa Ülemkogult oktoobris 2014 ja Euroopa Parlamendilt detsembris 2015) ning saavutada ELi 2020. ja 2030. aasta eesmärgi täitmiseks vajalik energiasääst. Käesolevas mõjuhinnangus vaadeldavad peamised probleemid on 2030. aasta kohta kindlaksmääratud energiatõhusustaseme puudumine energiatõhususe direktiivis 2012/27/EL (energiatõhususe direktiiv), selle laadi (siduv või soovituslik) täpsustamine ja asjaolu, et artikli 7 (energiasäästukohustus) ja artiklite 9–11 (mõõtmine ja arvete esitamine) praeguses raamistikus jääb suur osa majanduslikult võimalikust energiasäästust saavutamata. See toob kahju kõigile ELi kodanikele, kes ei saa täielikult kasu seoses varustuskindluse, keskkonnaseisundi, majapidamiste ja ettevõtjate energiakulu vähenemise, töökohtade loomise, majanduskasvu, innovatsiooni ja inimeste tervise paranemisega. Pikaajalise eesmärgi puudumine vähendab ka investorite usaldust investeerida energiatõhususprojektidesse. Peamised kindlakstehtud tegurid on keskpikk perspektiiv (artikli 7 kohaldamise lõppemine pärast 2020. aastat) ja vajadus kasutada tehnika edusamme tarbimise mõõtmisel ja arvete koostamisel, et energiatarbijad sellest kasu saaksid.

Mida selle algatusega loodetakse saavutada?

Algatuses määratakse kindlaks optimaalne energiatõhusustase 2030. aastal, tuginedes mitmemõõtmelisele analüüsile, mis kajastab mõju energiaarvetele, sõltuvust nafta ja gaasi välistarnijatest, tööhõivet, SKP kasvu, keskkonnaseisundit, tervishoidu, õhusaastet ja muud mõju. Samuti tagatakse, et energiatõhususe direktiiv aitab saavutada optimaalse energiatõhusustaseme 2030. aastaks: pikendades artikli 7 kohaldamist ka pärast 2020. aastat kuni 2030. aasta energiasäästueesmärgi täitmiseni ning ajakohastades ja lihtsustades sätteid vastavalt vajadusele; tagades mõõtmise ja arvete esitamise selgemad eeskirjad ning aidates tarbijatel saada kasu tehnika arengu pakutavatest võimalustest.

Milline on ELi tasandi meetmete lisaväärtus?

Liikmesriigid saaksid paremini suunata riiklikku poliitikat, kui lepitakse kokku, millised on kogu ELi hõlmavad peaeesmärgid, mis on kooskõlas muude energia- ja kliimaeesmärkidega, nagu heitkogustega kauplemise süsteem („HKS“), jõupingutuste jagamist käsitlev otsus ja ELi taastuvenergia eesmärk 2030. aastaks. Artikli 7 kohase praeguse energiasäästunõude ajakohastamisel järgitakse täielikult subsidiaarsuse põhimõtet, jättes liikmesriikide otsustada, millist poliitikat ja milliseid meetmeid energiasäästu saavutamiseks kasutada. Lisaks on artikliga 7 ette nähtud saavutada teatav konkreetne energiasääst, millega edendatakse muude energiatõhususnõuete, nagu hoonete renoveerimine, energiamärgistus ja ökodisaininõuded, kohaldamist. Ühtsel energiaturul on väga põhjendatud, et tarnijate suhtes kohaldataks samalaadseid või ühesuguseid kohustusi ja eeskirju ning et tarbijate suhtes kohaldataks ühesuguseid põhiõigusi ning neile antaks võrreldavat ja arusaadavat teavet.

B. Lahendused

Milliseid seadusandlikke ja mitteseadusandlikke poliitikavariante on kaalutud? Kas on olemas eelistatud variant? Miks?

Eesmärgi püstitamise seisukohast uuriti primaarenergia vähendamist võrreldes 2007. aasta tasemega 27 %, 30 %, 33 %, 35 % ja 40 %. Eesmärgi sõnastamiseks analüüsiti primaar- ja lõppenergia tarbimise, energiasäästu ja energiamahukuse eesmärki. Eesmärgi laadi osas hinnati järgmisi variante: 1. variant: soovituslikud eesmärgid ELi ja riigi tasandil, 2. variant: siduv ELi eesmärk, 3. variant: siduvad liikmesriikide eesmärgid. Eelistatud varianti välja ei valitud. Artikli 7 puhul hinnati järgmisi variante: 1. variant: ELi tasandil reguleerivaid meetmeid ei võeta; jätkatakse reguleerivat raamistikku käsitlevate juhistega ja töö täitmise tagamise alal; 2. variant: pikendatakse artikli 7 kohaldamist kuni aastani 2030; 3. variant: pikendatakse artikli 7 kohaldamist kuni aastani 2030; lihtsustatakse ja ajakohastatakse norme (nt säästud, mida saab arvesse võtta, ning taastuvenergia tootmine hoonete pinnal); 4. variant: pikendatakse artikli 7 kohaldamist aastani 2030 ning ajakohastatakse ja lihtsustatakse säästmise suurendamist. Artiklite 9–11 puhul hinnati järgmisi variante: 1. variant: parem rakendamine ja täiendavad juhised (reguleerivaid meetmeid ei võeta); 2. variant: sätete täpsustamine ja ajakohastamine, sealhulgas elektri- ja gaasialaste sätete ühendamine elektrienergia siseturuga õigusaktide sidususe tagamiseks. Mõjuhinnangu raames hinnati kõiki variante, neid võrreldi lähtestsenaariumiga ja omavahel. Analüüsi tulemusena leiti, et artikli 7 puhul eelistatakse 3. varianti ja artiklite 9–11 puhul 2. varianti, kuna need on kõige tulemuslikumad soovitud eesmärkide saavutamiseks ning on kooskõlas teiste ELi energeetika- ja kliimapoliitika suundadega.

Kes millist varianti toetab?