Muudetud ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta [millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ning nõukogu määrus nr XXX/2011 integreeritud merenduspoliitika kohta] /* COM/2013/0245 final - 2011/0380 (COD) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST Komisjon võttis 2. detsembril 2011 vastu ettepaneku EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUSE kohta, milles käsitletakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) ning [millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006, nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ja nõukogu määrus nr xxx/2011 integreeritud merenduspoliitika kohta]. Komisjon esitas 6. oktoobril 2011 ettepanekud määruse kohta, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondile (ERF), Euroopa Sotsiaalfondile (ESF), Ühtekuuluvusfondile (CF), Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondile (EAFRD) ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondile (EMKF) ning üldsätted ühtekuuluvuspoliitika fondide kohta (KOM(2011) 615 (lõplik)). Komisjoni esialgse ettepanekuga Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi määruse kohta viidi Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi haldus- ja kontrollisüsteem vastavusse Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) puhul kavandatava korraga. Selle ettepaneku peamiseks põhjuseks oli asjaolu, et Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi haldavad asutused on sageli samad ning nende kahe fondi ühtlustatud kord tuleks neile kasuks. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi ettepaneku läbivaatamisel nõukogu kalandusküsimuste töörühmas väljendasid mitmed liikmesriigid kahtlusi seoses üleminekuga komisjoni ettepanekus käsitletavale juhtimise ja kontrolli ning finantsjuhtimise süsteemile. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eelmise (2000–2006) ja praeguse (2007–2013) programmiperioodi rakendamise kord kooskõlastati ühtekuuluvuspoliitika raames loodud korraga ning liikmesriigid on seisukohal, et tuleks tagada suurim võimalik järjepidevus. Nad on väljendanud arvamust, et sellise korralduse jätkumine võimaldaks paremini ära kasutada ELi kalanduse rahaliste vahendite haldamisega praegu seotud riiklike ametiasutuste kogemusi. Kuigi enamik liikmesriike on teatanud, et nad eelistavad Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi viimist vastavusse ühtekuuluvuspoliitika rakendussüsteemiga, on nad rõhutanud ka vajadust võtta arvesse proportsionaalsuse põhimõtet (ühissätete määruse artikli 4 lõige 5). Kalanduse rakenduskavad on enamikul juhtudel kitsamad kui ühtekuuluvuspoliitika raames kohaldatavad kavad ning samuti on neil konkreetsed omadused, mis tagavad, et Euroopa Merendus- ja Kalandusfond aitab kaasa ühise kalanduspoliitika reformi elluviimisele. Selleks et lihtsustada juba käimasolevaid läbirääkimisi nõukogus ja Euroopa Parlamendis, teeb komisjon ettepaneku üheaegsete muudatuste tegemiseks komisjoni ettepanekus ühissätete määruse kohta ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, et tagada Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi lihtne ja sujuv integreerimine ühtekuuluvuspoliitika eeskirjade juba olemasolevasse kogumisse. Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendussüsteemide vastavusse viimine ühtekuuluvuspoliitika jaoks kavandatud süsteemidega aitab kaasa eri fondide (Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfond) eeskirjade ühtlustamisele ja järjepidevusele. See põhineb varasematel programmitöö perioodidel saadud kogemustel ning muudab sujuvamaks ülemineku ühest programmitöö perioodist teise. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA TOIMUNUD KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED Komisjoni ettepanekule ühissätete määruse ja EMKFi määruse muutmise kohta eelnesid põhjalik arutelu Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendamise korra üle kalanduse nõukogu töörühmas ja kahepoolsed kontaktid liikmesriikidega. Algsete seadusandlike ettepanekute kohta on koostatud mõjuhinnang. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG Ettepanek hõlmab üheaegsete muudatuste tegemist komisjoni ettepanekus ühissätete määruse kohta ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi määruses: • Euroopa Merendus- ja Kalandusfond integreeritakse ühissätete määruse vastavatesse sätetesse, mis algselt olid konkreetselt seotud ühtekuuluvuspoliitikaga, luues sellega ühissätete määruse uue, neljanda osa, mida kohaldatakse ühtekuuluvuspoliitika ja kalandusfondi suhtes. • Vastavad sätted (mis vastavad Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi rakendamise korrale või kattuvad ühissätete määruse artiklitega nende muudetud kujul) jäetakse välja EMKFi määrusest ning lisatakse vajaduse korral EMKFi määrusesse asjakohased viited ühissätete määrusele. Põhjendused ja mõistete määratlused viiakse vastavusse määruste struktuuri artiklite ja muudatustega. Uues, neljandas osas kasutatud terminoloogia on kohandatud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eripärale ning teatavatel juhtudel on täpsustatud, et fondispetsiifiliste eeskirjadega võib Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi raames kehtestada täiendavaid eeskirju. 4. MÕJU EELARVELE Muudetud ettepanek ei mõjuta eelarvet. Uute kättesaadavaks saanud andmete ja makromajanduslike prognooside ning Horvaatia Vabariigi ühinemise tulemusena on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi eelarves siiski tehtud muudatusi. Need muudatused ei piira käimasolevaid läbirääkimisi mitmeaastase finantsraamistiku määruse ja finantsmääruse üle. 5. MUUDATUSTE KOKKUVÕTE Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi määruses muudetakse põhjendusi 86, 89, 101, 103, 104 ja jäetakse välja põhjendused 91, 93, 94 ja 97. Muudetakse artikleid 3, 12, 14, 20, 24, 25, 28, 33, 37, 38, 39, 45, 46, 54, 56, 61, 62, 63, 64, 67, 75, 78, 92, 94, 95, 102, 103, 105, 108, 117, 118, 119, 120, 122, 126, 128, 129, 131, 132, 133, 134, 135, 1369, 137, 138, 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145, 146, 147, 148, 149, 150,151, 152, 153, 154 ning jäetakse välja artiklid 96, 97, 98, 99, 100, 101, 104, 106, 107, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 121, 123, 124, 125, 127 ja 130. Ühissätete määruses muudetakse põhjendusi 3, 75, 78, 80, 84 ja 87. Samuti muudetakse artiklit 1 ja artiklit 3, et selgelt sätestada ühissätete määruse iga osa kohaldatavus seoses iga fondiga (Euroopa Regionaalarengu Fond, Euroopa Sotsiaalfond, Ühtekuuluvusfond, Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond). See on nõudnud artikli 2 lõigetes 5, 7, 25 ja 26 sätestatud mõistete mõningat kohandamist, et asendada viited kolmandale osale viidetega neljandale osale. Muudetakse artikli 55 lõiget 7, artikli 64 lõiget 6, artikli 74 lõiget 1, artikli 112 lõiget 3, artikli 113 lõiget 5, artikli 114 lõike 3 punkte b ja g, artikli 117 lõiget 4, artiklit 120, artikli 121 lõiget 1, artiklit 124, artikli 126 lõiget 4, artiklit 128, artikli 130 lõiget 1, artikli 131 lõiget 1, artikli 133 lõiget 1, artikli 134 lõiget 1, artiklit 135, artiklit 136, artiklit 137 ja artikli 140 lõiget 1. 2011/0380 (COD) Muudetud ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS, Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta [millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 ja nõukogu määrus (EÜ) nr 861/2006 ning nõukogu määrus nr XXX/2011 integreeritud merenduspoliitika kohta] EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 42, artikli 43 lõiget 2, artikli 91 lõiget 1, artikli 100 lõiget 2, artikli 173 lõiget 3, artiklit 175, artiklit 188, artikli 192 lõiget 1, artikli 194 lõiget 2 ja artikli 195 lõiget 2, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust[1], võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust[2], toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1) Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa majandus- ja sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele ühise kalanduspoliitika reformi kohta (edaspidi „ÜKP teatis”) on sätestatud ühise kalanduspoliitika (edaspidi „ÜKP”) võimalikud probleemid, eesmärgid ja suunad pärast 2013. aastat. Võttes arvesse arutelu kõnealuse teatise üle, tuleks ühist kalanduspoliitikat reformida jõustumisega alates 1. jaanuarist 2014. Reform peaks hõlmama ühise kalanduspoliitika kõiki põhiosasid, kaasa arvatud finantsaspekte. Selle reformi eesmärkide täitmiseks on asjakohane tunnistada kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1198/2006 Euroopa Kalandusfondi kohta,[3] määrus (EÜ) nr 861/2006, millega kehtestatakse ühenduse finantsmeetmed ühise kalanduspoliitika rakendamiseks ja mereõiguse valdkonnas,[4] määruse (EÜ) nr 1290/2005 tagatisfondi sätted, milles käsitletakse kalandus- ja vesiviljelustooteid,[5] määrus (EÜ) nr 791/2007, millega kehtestatakse Assooride, Madeira, Kanaari saarte ning Prantsuse departemangude Guajaana ja Réunioni teatavate kalandussaaduste turustamisel nende piirkondade kaugusest tulenevate lisakulude hüvituskava,[6] ning asendada need uue Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) määrusega. Mõistes, et kõik Euroopa ookeanide ja meredega seotud küsimused on omavahel seotud, peaks uus määrus toetama ka [Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses, millega kehtestatakse integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm] käsitletava integreeritud merenduspoliitika (IMP) edasist arengut. (2) Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendusala peaks hõlmama ühise kalanduspoliitika toetamist, mis hõlmab mere bioloogiliste ressursside, magevee bioloogiliste ressursside ja vesiviljeluse säilitamist, haldamist ja kasutamist, samuti kalandus- ja vesiviljelustoodete töötlemist ning turustamist, kui nimetatud tegevused toimuvad liikmesriikide territooriumil või liidu vetes, kaasa arvatud kalalaevadel, mis sõidavad kolmandate riikide lipu all ja on kolmandates riikides registreeritud, või liidu kalalaevadel või lipuriigi esmavastutust piiramata liikmesriikide kodanike poolt, pidades silmas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni artikli 117 sätteid. (3) Ühise kalanduspoliitika edu sõltub tõhusast kontroll-, inspekteerimis- ja jõustamissüsteemist, samuti usaldusväärsetest ja terviklikest andmetest, seda nii teaduslikeks nõuanneteks kui ka rakendus- ja kontrolleesmärkidel; mistõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond seda poliitikat toetama. (4) Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendusala peaks hõlmama toetust integreeritud merenduspoliitikale, mis laieneb ookeanide, merede, rannikuäärsete alade ja merendussektoritega seotud ning mitmesuguseid asjaomaseid ELi poliitikavaldkondi – nimelt ühist kalanduspoliitikat, transporti, tööstust, territoriaalset ühtekuuluvust, keskkonda, energiat ja turismi – täiendavate koordineeritud operatsioonide ja otsuselangetamise väljatöötamisele ning rakendamisele. Läänemerd, Põhjamerd, Keldi merd, Biskaia lahte ja Ibeeria rannikut, Vahe- ja Musta mere merepiirkondi hõlmavate mitmesuguste sektoripoliitikate sidusus ja integratsioon tuleks tagada nende juhtimise kaudu. (5) Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 17. juuni 2010. aasta järeldustega, millega võeti vastu Euroopa 2020. aasta strateegia, peaksid liit ja liikmesriigid viima ellu arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu, edendades samal ajal liidu harmoonilist arengut. Ressursid tuleks eelkõige suunata Euroopa 2020. aasta eesmärkide ja sihtide saavutamisse ning tõhusust tuleks parandada suurema tulemustele keskendumise kaudu. Integreeritud merenduspoliitika kaasamine uude Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi aitab kaasa ka suurte poliitikaeesmärkide saavutamisele, mis sätestati komisjoni 3. märtsi 2010. aasta teatises „Euroopa 2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia”[7] (Euroopa 2020. aasta strateegia) ning on vastavuses üldeesmärkidega suurendada Euroopa Liidu toimimise lepingus sätestatud majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust. (6) Tagamaks, et Euroopa Merendus- ja Kalandusfond aitab kaasa ühise kalanduspoliitika, integreeritud merenduspoliitika ja Euroopa 2020 strateegia eesmärkide saavutamisse, on tarvis keskenduda piiratud arvule põhiprioriteetidele, mis on seotud innovatsioonil ja teadmistel põhineva kalanduse ja vesiviljeluse soodustamise, jätkusuutliku ning ressursitõhusa kalanduse ja vesiviljeluse edendamise ning tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamisega, päästes valla rannikualade ja sisevete kalanduse kasvu- ja tööhõivepotentsiaali ning edendades kalandustegevuse mitmekesistamist teiste meremajanduse sektorite kaudu. (7) Liit peaks fondi kõikides rakendamisetappides võtma eesmärgiks kaotada ebavõrdsus ja edendada soolist võrdõiguslikkust, samuti võidelda diskrimineerimisega soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel. (8) Ühise kalanduspoliitika üldeesmärk on tagada, et kalandus- ja vesiviljelustegevus aitab saavutada pikaajalisi jätkusuutlikke keskkonnatingimusi, mis on vajalikud majanduslikuks ja sotsiaalseks arenguks. Lisaks peaks see toetama tootlikkuse kasvu, kalandussektoris tegutsejate rahuldavat elatustaset, stabiilseid turgusid, tagama ressursside kättesaadavuse ning tarnete jõudmise tarbijani mõistliku hinna eest. (9) Kõige olulisem on integreerida keskkonnaküsimused paremini ühisesse kalanduspoliitikasse, mis peaks teenima liidu keskkonnapoliitika ja Euroopa 2020. aasta strateegia huve. Ühise kalanduspoliitika eesmärk on kasutada mere bioloogilisi elusressursse viisil, mis taastaks ja hoiaks kalavarusid sellisel tasemel, mis tagaks hiljemalt 2015. aastaks maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. Ühise kalanduspoliitika puhul rakendatakse kalavarude majandamisel ettevaatusprintsiipi ja ökosüsteemipõhist lähenemisviisi. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond andma panuse merekeskkonna kaitsesse, mis sätestati Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. juuni 2008. aasta direktiivis 2008/56/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse merekeskkonnapoliitika-alane tegevusraamistik (merestrateegia raamdirektiiv)[8]. (10) Kuna liikmesriikidel ei ole võimalik käesoleva määruse eesmärke piisaval määral saavutada, võttes arvesse rakenduskavade raames rahastatavate toimingute ulatust ja mõjusid ning struktuuriprobleeme, millega puututi kokku kalandus- ja merendussektorite loomisel – nagu ka liikmesriikide piiratud finantsvahendeid –, ning seda on asjakohastele prioriteetidele keskenduva mitmeaastase rahalise toetuse tagamisega seetõttu parem saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõikes 3 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kooskõlas kõnealuse lepingu artikli 5 lõikes 4 sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega ei lähe määrus kaugemale sellest, mis on vajalik selle eesmärgi saavutamiseks. (11) Ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika kulude rahastamine üheainsa fondi, Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi, kaudu peaks käsitlema lihtsustamisvajaduse probleemi ning tugevdama mõlema poliitikavaldkonna integreerimist. Koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise laiendamine ühisele turukorraldusele, mis hõlmab hüvitist äärepoolseimatele piirkondadele, kontrolli ja andmekogumistegevusi, peaks aitama lisaks kaasa lihtsustamisele, vähendama halduskoormust nii komisjoni kui ka liikmesriikide jaoks ning saavutama suurema ühtsuse ja antava toetuse tõhususe. (12) Liidu eelarvest tuleks ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika kulusid rahastada ühe fondi, Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi, kaudu – seda kas otseselt või liikmesriikide ja liidu koostöö raames. Eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega ei tohiks kohalduda vaid kalanduse, vesiviljeluse ja kohalikel vajadustel põhineva arengu toetamise meetmetele, vaid ka ühisele turukorraldusele ja äärepoolseimatele piirkondadele makstavale hüvitisele, kontrollile ning andmekogumistegevusele. Otsest eelarve täitmist tuleks kohaldada teaduslikele nõuannetele, piirkondlikele kalandusorganisatsioonidele tehtavatele vabatahtlikele maksetele, nõuandekomisjonidele ja integreeritud merenduspoliitika rakendamise toimingutele. Täpsustada tuleks, mis tüüpi meetmeid võib Euroopa Merendus- ja Kalandusfondist rahastada. (13) Tarvis on eristada kontrolli- ja täitemeetmete kategooriaid, mida ühise juhtimise raamistikus kaasrahastatakse, ning kategooriaid, mis jäävad otsese juhtimise raamistikku. Väga oluline on piirata vahendeid, mis eelarve täitmise raames koostöös liikmesriikidega kontrollile eraldatakse. (14) [Ühise kalanduspoliitika määruse] (edaspidi „ÜKP määrus”) artiklite 50 ja 51 kohaselt peaks liidu rahalise toetuse saamine sõltuma sellest, kas liikmesriigid ja ettevõtjad järgivad ühist kalanduspoliitikat. Selle tingimuslikkuse eesmärk on peegeldada liidu kohustust tagada avalikes huvides mere bioloogiliste ressursside säilitamine ühise kalanduspoliitika raames, nagu sätestatud ELi toimimise lepingu artiklis 3. (15) Ühise kalanduspliitika eesmärkide saavutamist õõnestataks, kui Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline toetus eraldataks ettevõtjatele, kes eelnevalt ei vastanud nõuetele, mis on seotud avaliku huviga säilitada mere bioloogilised ressursid. Seega peaksid olema vastuvõetavad vaid ettevõtjad, kes teatava ajavahemiku jooksul enne toetusetaotluse esitamist ei olnud seotud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade ELi nimekirja kantud laevade töö, juhtimise ega omamisega, nagu see on sätestatud nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1005/2008 (millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks ning muudetakse määrusi (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1936/2001 ja (EÜ) nr 601/2004 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EÜ) nr 1093/94 ja (EÜ) nr 1447/1999)[9] artikli 40 lõikes 3, ning kes ei ole toime pannud tõsist rikkumist määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 42 kohaselt või 20. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1224/2009 (millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006)[10] artikli 90 lõike 1 kohaselt, ning kes ei ole jätnud täitmata mõnd teist ühise kalanduspoliitika eeskirja, seades sellega suurde ohtu asjaomaste kalavarude säästva arengu ning kujutades endast olulist ohtu mere bioloogiliste elusressursside jätkusuutliku kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid. (16) Lisaks sellele peaksid toetusesaajad ka pärast toetusetaotluse esitamist, kogu tegevuse rakendamisperioodi jooksul ja teatavate tegevuste puhul eelnevalt määratud perioodi jooksul pärast viimase makse saamist jätkuvalt vastama nõuetele, mis on seotud mere bioloogiliste ressursside säilitamise avaliku huviga. Toetusi, mis on eraldatud toetusesaajatele või mille on saanud toetusesaajad, kes ei pea lugu nõuetest, mis on seotud mere bioloogiliste ressursside säilitamise avaliku huviga, võidakse seostada eeskirjade rikkumisega ning need võivad seeläbi seada ohtu ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamise. (17) Toetuskõlblikkuskriteeriumide mittetäitmise tagajärjed peaksid kohalduma juhul, kui toetusesaajad rikuvad ühise kalanduspoliitika eeskirju. Toetuskõlbmatute kulude suuruse kindlakstegemiseks tuleks arvesse võtta toetusesaaja ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumise raskust, majanduslikku kasu, mis tuleneb ühise kalanduspoliitika eeskirjade rikkumisest, või Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi panuse tähtsust toetusesaaja majandustegevusele. (18) Ühise kalanduspliitika eesmärkide saavutamist õõnestaks ka see, kui Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu antav liidu rahaline toetus makstaks välja liikmesriikidele, kes ei täida oma ühise kalanduspoliitika eeskirjadega ette nähtud kohustusi, näiteks andmete kogumine ja kontrollikohustuse rakendamine. Lisaks sellele valitseb nende kohustuste täitmata jätmise korral oht, et liikmesriigid ei suuda tuvastada kõlbmatuid toetusesaajaid ega sobimatuid tegevusi. (19) Ettevaatusabinõudena, et ennetada nõuetele mittevastavate maksete tegemist ning ergutada liikmesriike ühise kalanduspoliitika eeskirjadele vastama või toetusesaaja vastavust nõudma, tuleks kasutada nii maksete edasilükkamist kui ka peatamist, mis on mõlemad oma ulatuselt ajaliselt piiratud. Proportsionaalsuse põhimõttest kinnipidamiseks peaksid määravate või pöördumatute tagajärgedega finantskorrektsioonid kohalduma vaid kulutustele, mis on otseselt seotud tegevustega, mille käigus on aset leidnud ühisele kalanduspoliitikale mittevastavuse juhtumid. (20) Selleks et parandada koordineeritust ja ühtlustada nende fondide rakendamist, mis annavad toetust ühtekuuluvuspoliitika raames, nimelt Euroopa Regionaalarengu Fond (ERF), Euroopa Sotsiaalfond (ESF) ja Ühtekuuluvusfond, maaelu arengu fondid, nimelt Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfond (EAFRD), ja merendus- ja kalandussektori fondid, nimelt Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF), on [määruses (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted][11] kehtestatud kõikidele neile fondidele (ÜSRi fondid) ühissätted (ÜSRi fondid). Lisaks käesolevale määrusele hõlmab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ühise kalanduspoliitika ja integreeritud merenduspoliitika iseärasuste tõttu erisätteid. (21) Tulevase Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi suurust arvestades ning proportsionaalsuspõhimõtte valguses on [ühissätete] määruses tehtud erand seoses strateegilise kavandamisega seotud sätetega, seega peaks nüüdsest peale sidusrühmade konsultatsioon toimuma vähemalt kaks korda programmitöö perioodi jooksul, kuid selle korraldamine kord aastas ei ole kohustuslik, kuna see asetaks nii komisjonile kui ka liikmesriikidele liigse halduskoorma. (22) Liidu tegevus peaks täiendama liikmesriikide tegevust või otsima võimalusi sellele tegevusele enda panuse andmiseks. Märkimisväärse lisandväärtuse tagamiseks tuleks komisjoni ja liikmesriikide vahelist partnerlust tugevdada, korraldades eri tüüpi partnerite osalust, arvestades täielikult liikmesriikide institutsioonilist pädevust. Erilist tähelepanu tuleks pöörata naiste ja vähemusrühmade piisavale esindatusele. See partnerlus hõlmab piirkondlikke, kohalikke ja teisi avaliku sektori asutusi, samuti teisi asjaomaseid organeid, kaasa arvatud neid, mis vastutavad keskkonna ning võrdõiguslikkuse edendamise eest meeste ja naiste, majandus- ja sotsiaalpartnerite ja muude pädevate asutuste vahel. Asjaomased partnerid peaksid olema kaasatud partnerluslepingute koostamisse, samuti kavandamistegevuse ettevalmistamisse, rakendamisse, järelevalvesse ja hindamisse. (23) Proportsionaalsuspõhimõtte kohaselt võivad komisjoni ja liikmesriikide rakendatavad meetmed erineda olenevalt rakenduskavale eraldatud riiklike kulutuste kogusummast. Niisugune varieerumine peaks kehtima eriti hindamiseks, kontrolliks ning rakenduskavade rakendamise aruandluseks kasutatavatele vahenditele. (24) Komisjon peaks koostama iga-aastase olemasolevate kulukohustuste assigneeringute jaotuse liikmesriikide kaupa, kasutades objektiivseid ja läbipaistvaid kriteeriume; need kriteeriumid peaksid hõlmama varasemaid kulujaotisi nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 kohaselt ja varasemat tarbimist nõukogu määruse nr 861/2006 alusel. (25) Ühise kalanduspoliitika kontekstis on ülioluline teatavate eeltingimuste täitmine, eriti sel puhul, mis seondub mitmeaastaste vesiviljelust käsitlevate riiklike strateegiakavade esitamisega ja tõendatud haldussuutlikkusega, et täita kalanduse haldamise andmenõudeid ning kehtestada liidu kontrolli-, inspekteerimis- ja jõustamissüsteemi rakendamine. (26) Lihtsustamise eesmärki silmas pidades peaks kõikide Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi tegevuste, mis kuuluvad koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise alla, kaasa arvatud kontroll ja andmekogumine, aluseks olema üksainus rakenduskava liikmesriigi kohta olenevalt selle riiklikust struktuurist. Programmitöö hõlmab ajavahemikku 1. jaanuarist 2014 kuni 31. detsembrini 2020. Iga liikmesriik peaks koostama üheainsa rakenduskava. Igas programmis tuleks kindlaks määrata strateegia selliste sihtide saavutamiseks, mis seonduvad Euroopa Merendus- ja Kalandusfond liidu prioriteetidega, ning meetmete valik. Kavandamine peaks olema vastavuses liidu prioriteetidega, kuid samal ajal peavad need olema kohandatud kohaliku kontekstiga ning täiendama teisi liidu poliitikavaldkondi, eriti maaelu arengu poliitikat ja ühtekuuluvuspoliitikat. (27) Selleks et aidata kaasa Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi rakendamise lihtsustamise eesmärgi saavutamisele ning vähendada kontrollikulutusi ja veamäära, peaksid liikmesriigid haarama võimalikult suurel määral kinni [määruses, millega kehtestatakse ühissätted] pakutavast võimalusest kasutada ühekordseid makseid ja teisi lihtsustatud toetusvorme. (28) Ühises kalanduspoliitikas sätestatud kontrollikohustuse jõustamise eesmärgil peaksid liikmesriigid kooskõlas liidu prioriteetidega, mille komisjon on selles poliitikavaldkonnas vastu võtnud, koostama kontrolli käsitleva rakenduskava osa. Rakenduskava kohandamiseks arenevate kontrolli- ja jõustamisvajadustega võib rakenduskavade kontrolliosasid regulaarselt läbi vaadata, arvestades muudatusi liidu ühise kalanduspoliitika kontrolli- ja jõustamispoliitika prioriteetides. Muudatused peab heaks kiitma komisjon. (29) Paindlikkuse säilitamiseks tegevuste kavandamisel kontrollivaldkonnas tuleks kontrolli käsitleva rakenduskava osa läbivaatamisel kohaldada lihtsustatud menetlust. (30) Liikmesriigid peaksid kooskõlas liidu mitmeaastase programmiga koostama andmekogumist käsitleva rakenduskava osa. Andmekogumistegevuse konkreetsete vajadustega kohanemiseks peaks liikmesriigid koostama üksikasjaliku iga-aastane tööplaani, mida tuleks komisjoni juhiste kohaselt kord aastas kohandada ning mis peaks saama komisjoni heakskiidu. (31) Kalandustegevuse konkurentsivõime ja majandusarengu suurendamiseks on väga oluline ergutada innovatsiooni ja ettevõtlust. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama uuenduslikke tegevusi ja ettevõtluse arendamist. (32) Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline, et suurendada kalandus- ja merendustegevuste konkurentsivõimet ja majandusarengut. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama elukestvat õpet, koostööd teadlaste ja kalurite vahel, mis ergutab teadmiste levitamist, ning nõuandeteenuseid, mis aitavad parandada ettevõtjate üldist tulemuslikkust ja konkurentsivõimet. (33) Tunnustades rolli, mida mängivad väikesemahulises rannapüügis füüsilisest isikust ettevõtjatest kalurite abikaasad, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama nende ametialast arengut parandavat väljaõpet ja suhtlusvõrgustike loomist, andes neile vahendid, et täita paremini oma traditsioonilisi abistavaid ülesandeid. (34) Olles teadlik väikesemahulise rannapüügiga tegelevate kalurite nõrgast esindatusest sotsiaalses dialoogis, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama organisatsioone, mis seda dialoogi sobivatel foorumitel edendavad. (35) Olles teadlik võimalustest, mida mitmekesistamine väikesemahulise rannapüügiga tegelevatele kaluritele pakub, ning nende üliolulisest rollist rannikualade kogukondades, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond mitmekesistamisele kaasa aitama, hõlmates ettevõtete käivitamist ja investeeringuid nende laevade moderniseerimiseks ning pakkudes lisaks asjakohast väljaõpet, et omandada kutseoskused asjakohases valdkonnas, mis ei kuulu kalandustegevuste hulka. (36) Pardal tervise ja ohutusvajaduste täitmise tagamiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama investeeringuid, mis hõlmavad ohutust ja hügieeni pardal. (37) [ÜKP määruse] artiklis 27 sätestatud ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamise tulemusena ja liikmesriikide toetamiseks nende uute süsteemide rakendamisel peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond andma toetust, pidades silmas võimekuse loomist ning parimate tavade vahetamist. (38) Ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamine peaks muutma sektori konkurentsivõimelisemaks. Sellest tulenevalt võib tekkida vajadus uuteks karjäärivõimalusteks väljaspool kalandustegevust. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama mitmekesistamist ja töökohtade loomist, toetades ennekõike alustavaid ettevõtteid ja laevade kasutuselevõttu merendustegevusteks, mis ei hõlma väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade püügitegevust. Viimati nimetatud tegevus näib olevat sobiv, kuna väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavatele laevadele ei kehti ülekantavate püügikontsessioonide süsteemid. (39) Ühise kalanduspoliitika eesmärk on tagada kalavarude jätkusuutlik kasutamine. On leitud, et liigne püügivõimsus on peamine ülepüügi põhjustaja. Seetõttu on ülitähtis kohandada liidu kalalaevastik olemasolevatele ressurssidele vastavaks. Liigse püügivõimsuse kõrvaldamine riigiabi kaudu, näiteks ajutine või püsiv tegevuse lõpetamine ja lammutamiskavad, on osutunud ebaefektiivseks. Seetõttu toetab Euroopa Merendus- ja Kalandusfond ülekantavate püügikontsessioonide loomist ja haldamist, mille eesmärk on vähendada liigset püügivõimsust ning suurendada asjaomaste tegevuste majandusarengut ja asjaomaste ettevõtjate kasumlikkust. (40) Kuna liigne püügivõimsus on üks peamisi ülepüügi põhjustajaid, on tarvis rakendada meetmeid, et kohandada liidu kalalaevastik vastavaks olemasolevatele vahenditele; selles kontekstis peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama ühise kalanduspoliitika liigset püügivõimsust vähendava haldusvahendina kehtestatud ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamist, parandamist ja haldamist. (41) Ülioluline on Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaasata keskkonnaprobleemid ja toetada ühise kalanduspoliitika kaitsemeetmete rakendamist, võttes siiski arvesse tingimuste erinevust ühenduse vetes. Sellel eesmärgil on hädavajalik luua kaitsemeetmete piirkonnakeskne käsitlus. (42) Samamoodi peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama kalapüügi mõju vähendamist merekeskkonnale, eriti ökoinnovatsiooni edendamise, selektiivsemate vahendite ja varustuse ning meetmete kaudu, mille eesmärk on kaitsta ja taastada merekeskkonna bioloogilist mitmekesisust, ökosüsteeme ning nende pakutavaid teenuseid kooskõlas ELi bioloogilise mitmekesisuse strateegiaga 2020. aastani. (43) Kooskõlas ühise kalanduspoliitika kohaldatud tagasiheitekeeluga peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama samasuguseid investeeringuid, mille eesmärk on kasutada püütud soovimatut kala võimalikult hästi ning tõsta püütud kala vähekasutatavate osade hinda. Arvestades ressursinappust, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond püütud kala väärtuse maksimeerimiseks toetama ka sarnaseid investeeringuid, mille eesmärk on lisada püütavale kalale kaubanduslikku väärtust. (44) Olles teadlik kalasadamate, lossimiskohtade ja varjualuste tähtsusest, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama asjaomaseid investeeringuid, eriti energiatõhususe, keskkonnakaitse ja lossitud kalandustoodete kvaliteedi suurendamiseks ning ohutuse ja töötingimuste parandamiseks. (45) Liidu jaoks on elutähtis jätkusuutliku tasakaalu saavutamine mageveeressursside ja nende kasutamise vahel; seega, võttes vääriliselt arvesse keskkonnamõju ja tagades samal ajal nende sektorite jätkuva majandusliku elujõulisuse, peaksid vajalikud sätted toetama sisevetekalandust. (46) Kooskõlas komisjoni vastu võetud Euroopa vesiviljeluse säästva arengu strateegia,[12] ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja Euroopa 2020. aasta strateegiaga peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama keskkondlikult, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutliku vesiviljelusmajanduse arendamist. (47) Vesiviljelus toetab majanduskasvu ning töökohtade loomist ranniku- ja maapiirkondades. Seetõttu on ülioluline, et Euroopa Merendus- ja Kalandusfond oleks kättesaadav vesiviljelusettevõtetele, eriti VKEdele, ning aitaks kaasa uute vesiviljelusettevõtjate toomisele sellesse ettevõtlusvaldkonda. Vesiviljelustegevuse konkurentsivõime ja majandusarengu suurendamiseks on väga oluline ergutada innovatsiooni ja ettevõtlust. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama uuenduslikke tegevusi ja ettevõtluse arendamist, pöörates erilist tähelepanu toiduks mittekasutatavale ja avamere vesiviljelusele. (48) Uut liiki sissetulekud kombineerituna vesiviljelustegevustega on juba tõestanud oma lisandväärtust ettevõtluse arendamises. Seetõttu peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama neid vesiviljelusest väljapoole jäävaid lisategevusi, nagu õngitsemisturism, hariduslikud või keskkonnategevused. (49) Teine oluline vesiviljelusettevõtete sissetuleku suurendamise viis on toodetele lisandväärtuse andmine, töödeldes ja turustades oma tooteid ise, ning uute heade turustamisväljavaadetega liikide kasutuselevõtt ja seega toodete mitmekesistamine. (50) Olles teadlik vajadusest selgitada välja kõige sobivamad vesiviljeluse arendamise valdkonnad, võttes arvesse vetele ja muudele aladele juurdepääsu, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama riigi ametiasutusi strateegiliste valikute tegemisel riiklikul tasandil. (51) Investeerimine inimkapitali on samuti ülioluline, et suurendada vesiviljelustegevuste konkurentsivõimet ja majandusarengut. Seega peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama elukestvat väljaõpet ja võrgustiku loomist, mis ergutab teadmiste levitamist, ning nõuandeteenuseid, mis aitavad parandada ettevõtjate üldist tulemuslikkust ja konkurentsivõimet. (52) Keskkonda säästva vesiviljeluse edendamiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama keskkonnateadlikke vesiviljelustegevusi, vesiviljelusettevõtete ümberkujundamist keskkonnajuhtimisele sobivaks, auditeerimissüsteemide kasutamist ning üleminekut orgaanilisele vesiviljelusele. Samamoodi peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama vesiviljelust, mis osutab erilisi keskkonnateenuseid. (53) Olles teadlik tarbijakaitse tähtsusest, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond tagama põllumajandustootjatele piisava toetuse, et ennetada ning leevendada ohtu rahva- ja loomatervisele, mida võib tekitada vesiviljeluse kasvatustegevus. (54) Tunnistades vesiviljelustegevuste investeerimisriski, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond panustama talitluspidevusse, hõlmates kalavarude kindlustuse kättesaadavust ja tagades seega tootjatele sissetuleku juhuks, kui ilmnevad tavatud tootmisega seotud kaod, eriti looduskatastroofide, ebasoodsate ilmastikutingimuste, järskude veekvaliteedi muutuste, haiguste või kahjurite ning tootmisrajatiste hävinemise tõttu. (55) Arvestades, et kohalikel vajadustel põhinev lähenemisviis kohalikule arengule on mitme aasta jooksul tõestanud oma kasulikkust kalanduste ja maapiirkondade arendamise edendamisel, võttes täielikult arvesse mitme sektori vajadusi sisemise arengu järele, tuleks tulevikus selle toetamist jätkata ja tugevdada. (56) Kalanduspiirkondades peaks kohalikel vajadustel põhinev kohalik areng aitama kaasa uuenduslikele meetoditele, mis looksid majanduskasvu ja töökohti, eriti kalandustoodetele väärtuse lisamise ja kohaliku majanduse mitmekesistamise kaudu uute majandustegevuste, kaasa arvatud tegevuste suunas, mida pakuvad nn sinine kasv ja laialdasemad merendussektorid. (57) Kalanduspiirkondade jätkusuutlik areng peaks andma panuse EL 2020. aasta eesmärkidele, milleks on edendada sotsiaalset kaasatust ja vaesuse vähendamist, soodustama kohalikul tasandil innovatsiooni ning aitama kaasa territoriaalse ühtekuuluvuse eesmärgi saavutamisele, mis on Lissaboni lepingu prioriteet. (58) Kohalikel vajadustel põhinevat kohalikku arengut tuleks rakendada avaliku-, era- ja kodanikuühiskonna sektori esindajatest koosneva ning kohalikku ühiskonda õigesti peegeldavate kohalike partnerluste altpoolt tulevate algatuste kaudu; need kohalikud pooled sobivad kõige paremini integreeritud mitmesektoriliste kohaliku arengu strateegiate koostamiseks ja rakendamiseks, et täita kohalike kalanduspiirkondade vajadusi: kohalike tegevusrühmade esindatuse tagamiseks on oluline, et ühelgi huvirühmal ei oleks otsuseid tegevates organites üle 49 % hääleõigusest. (59) Selle lähenemisviisi oluline tunnus on partnerlustevaheline võrkude loomine. Koostöö nende kohalike partnerluste vahel on oluline arengu soodustamise vahend, mille Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks kättesaadavaks tegema. (60) Kalanduspiirkondade toetamist EMKFi kaudu tuleks koordineerida teiste liidu fondide ellu viidavate kohalike arengute toetamisega, mis peaks hõlmama kõiki kohalike arengustrateegiate ettevalmistamise ja rakendamise aspekte ning kohalike tegevusrühmade tegevust, nagu ka kohaliku piirkonna oskuste arendamise ja kohaliku partnerluse töös hoidmise kulusid. (61) Kalanduse ja vesiviljeluse elujõulisuse tagamiseks konkurentsiturul on oluline kehtestada sätted, mis toetaksid [määruse (EL) nr kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta][13] rakendamist, nagu ka ettevõtjate turustamis- ja töötlemistegevust, mille eesmärk on maksimeerida kalandus- ja vesiviljelustoodete väärtust. Erilist tähelepanu tuleks pöörata nende tegevuste edendamisele, mis integreerivad tarneahelasse tootmis-, töötlemis- ja turustamistegevusi. Uue tagasiheitekeelu poliitikaga kohanemiseks peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama ka soovimatu saagi töötlemist. (62) Prioriteetsus tuleks omistada tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide ühendustele, andes neile toetust. Ladustusabi ning tootmis- ja turustamiskavade toetus tuleks järk-järgult kaotada, kuna seda tüüpi toetuse olulisus on kaotanud huvitavuse liidu vastavatele toodetele mõeldud turu areneva struktuuri ja tugevate tootjaorganisatsioonide kasvava tähtsuse valguses. (63) Tunnistades kasvavat konkurentsi, millega väikesemahulise rannapüügiga tegelevad kalurid silmitsi seisavad, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond toetama väikesemahulise rannapüügiga tegelevate kalurite ettevõtlusalgatusi, mis lisavad nende püütavale kalale väärtust, eriti püütavate kalade töötlemise või otseturustamise kaudu. (64) Euroopa Liidu äärepoolseimate piirkondade kalandussektoril on raskusi, eelkõige teatavate kalandustoodete turustamisega kaasnevate lisakulude tõttu, mis on tingitud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 349 osutatud ebasoodsatest eritingimustest. (65) Selleks et säilitada Euroopa Liidu äärepoolseimatest piirkondadest pärinevate kalandustoodete konkurentsivõimet võrreldes Euroopa Liidu muude piirkondade sarnaste toodetega, kehtestas Euroopa Liit alates 1992. aastast meetmed selliste lisakulude hüvitamiseks kalandussektoris. Ajavahemikul 2007–2013 kohaldatavad meetmed on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) nr 791/2007[14]. Alates 1. jaanuarist 2014. on tarvis jätkata meetmeid teatavate kalandustoodete turustamisel tekkivate lisakulude hüvitamiseks. (66) Arvestades erinevaid turustamistingimusi asjaomastes äärepoolseimates piirkondades, samuti saagikuse ja varude ning turunõudluse kõikumisi, peaks asjaomastele liikmesriikidele jääma võimalus määrata neile ettenähtud kogueraldise raames hüvituskõlblikud kalandustooted, maksimaalsed hüvitatavad kogused ja hüvitissummad. (67) Liikmesriikidel peaks olema õigus diferentseerida neile ettenähtud kogueraldise raames asjaomaste kalandustoodete loetelu ja kogused ning hüvitissumma. Samuti peaks neil olema õigus hüvituskavasid kohandada, kui seda nõuavad muutuvad tingimused. (68) Liikmesriigid peaksid määrama hüvitissumma tasemel, mis võimaldab teha äärepoolseimate piirkondade ebasoodsatest eritingimustest ja eelkõige Euroopa mandriossa toodete veoga seotud kuludest tulenevate lisakulude asjakohast tasaarvestust. Ülemääraste hüvitiste vältimiseks peaks summa olema proportsionaalne hüvitatavate lisakulude suurusega ega tohiks mingil juhul ületada 100 % Euroopa mandriossa vedamise ja muudest seonduvatest kuludest. Seepärast tuleks võtta arvesse ka muid lisakulude suurust mõjutavaid riikliku sekkumise viise. (69) Kõige olulisem on, et liikmesriigid ja ettevõtjad oleksid varustatud viisil, mis võimaldaks kõrgetasemelisi kontrolle ning seega tagada ühise kalanduspoliitika eeskirjadele vastavuse, tagades samal ajal vee-elusressursside säästva kasutamise; EMKF peaks seega toetama liikmesriike ja ettevõtjaid nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 kohaselt. Eeskirju järgiva kalanduskultuuri loomise teel peaks see toetus andma panuse säästvasse arengusse. (70) Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust liidu kontrollsüsteemi rakendamisega seotud kulude katteks tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel jätkata. (71) Kooskõlas liidu kontrolli- ja jõustamispoliitika eesmärkidega näib olevat asjaomane minimaalse aja pühendamine kalanduste kontrolliks patrull-laevade, lennukite ja helikopterite abil, mis peaks olema täpselt sätestatud, et luua alus EMKFi raames antavale toetusele. (72) Arvestades liikmesriikidevahelise kontrollikoostöö tähtsust, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond seda eesmärki toetama. (73) Kehtestada tuleks toetussätted, et koguda, hallata ja kasutada mitmeaastases liidu programmis kasutatavaid kalandusandmeid, eriti riiklike programmide toetamiseks ning andmete haldamiseks ja kasutamiseks teaduslikuks analüüsiks ja ühise kalanduspoliitika rakendamiseks. Liikmesriikidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust kalandusandmete kogumise, haldamise ja kasutamisega seotud kulude katteks tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel jätkata. (74) Samuti on tarvis toetada liikmesriikidevahelist koostööd ning asjakohasuse korral ka koostööd kolmandate riikidega andmete kogumisel sama merebasseini ulatuses ning ka koostööd asjaomaste rahvusvaheliste teadusorganitega. (75) Integreeritud merenduspoliitika eesmärk on toetada merede ja ookeanide säästvat kasutamist ning töötada välja koordineeritud, sidus ja läbipaistev otsuselangetamisprotsess poliitikavaldkondade kohta, mis mõjutavad ookeane, meresid, saari, rannikualasid ja äärepoolseimaid piirkondi ning merendussektoreid komisjoni teatise „Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika”[15] kohaselt. (76) Euroopa Liidu integreeritud merenduspoliitika rakendamiseks ja edasiseks arendamiseks on tarvis pikaajalist rahastamist, mida on kajastatud ka nõukogu, Euroopa Parlamendi ning Regioonide Komitee avaldustes[16]. (77) Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks integreeritud merendusjuhtimise edendamist toetama kõikidel tasanditel, eriti heade tavade vahetuse ja merebasseinide strateegiate edasise arendamise ning rakendamise kaudu. Nende strateegiate eesmärk on luua integreeritud raamistik, mis tegeleks Euroopa merebasseinide levinuimate probleemidega ning tugevdaks sidusrühmadevahelist koostööd, et maksimeerida liidu rahastamisvahendite ja fondide kasutamist ning aidata kaasa liidu majanduslikule, sotsiaalsele ja territoriaalsele ühtekuuluvusele. (78) Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks toetama ka vahendite edasiarendamist, et tekitada sünergiat algatuste vahel, mida on rakendatud eri sektorites ja mis mõjutavad meresid, ookeane ja rannikuid. See kehtib ka integreeritud mereseire kohta, mille eesmärk on parandada teadlikkust olukorrast merel suurendatud ja turvalise sektoritevahelise teabevahetuse kaudu. Siiski ei tohiks Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kaudu rahastada tegevusi, mis on seotud mereseirega, mida käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu V jaotises. (79) Nende sektorite juhitavate teatavate teabesüsteemide vastastikune seos võib vajada sidusalt ja kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetega oma rahastamismehhanismide mobiliseerimist. Mereala ruumiline planeerimine ja rannikualade integreeritud haldamine on merepiirkondade ning rannikualade säästva arengu jaoks väga olulised ning mõlemad aitavad kaasa ökosüsteemipõhise majandamise eesmärkidele ja maa-mere ühenduste loomisele. Need vahendid on olulised ka meie rannikualade, merede ja ookeanide eri kasutusviiside haldamiseks, et tagada nende säästev majandusareng ning stimuleerida piiriüleseid investeeringuid, samal ajal kui merestrateegia raamdirektiivi rakendamisega määratakse täiendavalt kindlaks merekeskkonnale mõju avaldava inimtegevuse jätkusuutlikkuse piirid. Lisaks sellele on tarvis parandada teadmisi meremaailma kohta ning stimuleerida innovatsiooni, aidates kaasa ookeanide ja merede seisundit käsitlevate andmete kogumisele, tasuta jagamisele, korduvkasutamisele ja levitamisele. (80) EMKF peaks toetama ka säästvat majanduskasvu, tööhõivet, innovatsiooni ja konkurentsivõimet merendussektorites ja rannikupiirkondades. Eriti oluline on välja selgitada reguleerivad tõkked ja oskuste puudujäägid, mis takistavad kasvu tärkavates ja tulevastes merendussektorites, nagu ka tegevused, mis on suunatud tehnoloogilisse innovatsiooni tehtavate investeeringute soodustamisele, mis on vajalikud merendusliku ja mereäärse rakendusega ettevõtluspotentsiaali suurendamiseks. (81) Euroopa Merendus- ja Kalandusfond peaks olema täiendav ja sidus olemasolevate ning tulevaste rahastamisvahenditega, mille liit ja liikmesriigid riiklikul ja riiklikust tasandist allpool tasandil avaldavad, et edendada ookeanide, merede ja rannikualade kaitset ning säästvat kasutamist, aidata soodustada tõhusamat koostööd liikmesriikide ja nende ranniku-, saare- ja äärepoolseimate piirkondade vahel ning võtta arvesse prioriseerimist ning riiklike ja kohalike projektide edenemist. Fond on kooskõlas teiste liidu poliitikatega, mis võivad hõlmata merelist mõõdet, eriti Euroopa Regionaalarengu Fondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja teadusuuringute ja energiapoliitika programmiga Horisont 2020. (82) Ühise kalanduspoliitika eesmärkide saavutamiseks ülemaailmsel tasandil mängib liit aktiivset rolli töös rahvusvaheliste organisatsioonidega. Seetõttu on väga oluline, et liit annaks panuse niisuguste organisatsioonide töösse, mis aitavad tagada kalandusvarude säilitamist ning säästvat kasutamist avamerel ja kolmandate riikide vetes. Rahvusvahelistele organisatsioonidele määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel makstavat toetust tuleks ühe fondi loogikat järgiva Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi juhtimisel jätkata. (83) Ühise kalanduspoliitika sisemise juhtimise parandamiseks ja nõuandekomisjonide tõhusa töö tagamiseks on vajalik, et nõuandekomisjonidele tagataks piisav ning pidev rahastamine, et neil oleks võimalik täita tõhusalt oma nõuandvat rolli ühise kalanduspoliitika raames. Ühe fondi loogika kohaselt tuleks määruse (EÜ) nr 861/2006 alusel piirkondlikele nõuandekomisjonidele makstav toetus asendada EMKFi raames makstava toetusega nõuandekomiteedele. (84) Tehnilise abina peaks EMKF tagama ettevalmistava, haldusliku ja tehnilise toe olemasolu ning teabemeetodeid, võrkude loomist, hindamisi, auditeid, uuringuid ja teabevahetust hõlmava abi, et soodustada rakenduskava rakendamist ning edendada lihtsa ja läbipaistva rakendamise saavutamiseks uuenduslikke lähenemisviise ja tavasid. Tehniline abi peaks hõlmama ka Euroopa kohalike kalanduse tegevusrühmade võrgustiku loomist, mille eesmärk on suurendada suutlikkust, jagada teavet, vahetada kogemusi ja toetada koostööd kohalike partnerluste vahel. (85) Käesoleva määruse alusel rahastatava tegevuse puhul – nii otsese eelarve täitmisel kui ka eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega – on vajalik tagada liidu finantshuvide kaitse, kohaldades nõuetekohaselt huvide kaitset käsitlevaid õigusakte, ning samuti tagada, et liikmesriigid ja komisjon korraldavad asjakohaseid kontrolle. (86) [Määrus (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] ja selle alusel vastu võetud riiklikud õigusnormid peaksid vastama käesoleva määruse sätetele, mis kuuluvad koostöös liikmesriikidega eelarve täitmise alla. Eelkõige kehtestatakse [määrusega (EL) nr […] millega kehtestatakse ühissätted][17] liidu ja liikmesriikide ühiselt juhitud fondidega seonduvad sätted, mis põhinevad usaldusväärse finantsjuhtimise, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtetel, aga ka akrediteeritud asutuste ülesannetega seonduvad sätted, eelarveprintsiibid ning sätted, mida tuleks käesoleva määruse raames järgida. (87) Võttes aga arvesse Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi spetsiifikat, eriti selle suurust, rahastatavate tegevuste tüüpe, tugevat seost ühise kalanduspoliitikaga ja teisi asjaomaseid tegureid, tuleks käesolevas määruses teatavaid koostöös liikmesriikidega eelarve täitmisega seotud ühissätteid muuta, need tühistada või uute sätetega asendada. Kui [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] sätted seda nõuavad, peaks Euroopa Merendus- ja Kalandusfond neid ühissätteid täiendama ja toetama. (88) Mere bioloogiliste ressursside säilitamise ja kalavarude kaitsmise tähtsusest teadlik olles ning ühise kalanduspoliitika reformi rohelise raamatu[18] järelduste vaimus tuleks EMKFi toetusest ilma jätta need ettevõtjad, kes ei täida ühise kalanduspoliitika eeskirju ja seavad eelkõige ohtu asjaomaste varude jätkusuutlikkuse ning tekitavad seega suure ohu mere bioloogiliste elusressursside säästvale kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, ning ettevõtjad, kes on seotud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga. Liidu rahastamist ei tohiks üheski etapis, alates tegevuse valikust kuni selle rakendamiseni, kasutada ÜKP määruse eesmärkides sätestatud mere bioloogiliste ressursside säilitamise avaliku huvi õõnestamiseks. (89) Liikmesriigid peaksid rakendama piiravaid meetmeid, et tagada haldus- ja kontrollsüsteemide korralik töötamine. Sel eesmärgil peaks igaks rakenduskavaks olema määratud korraldusasutus, makseasutus ja sertifitseerimisasutus ja nende kohustused. Need kohustused peaksid olema peamiselt seotud usaldusväärse rahastamise tagamise, hindamise korraldamise, kulutuste tõendamise, auditeerimise ja liidu õigusaktidele vastavusega. Tuleks ette näha komisjoni ja asjaomaste riiklike asutuste korrapärased kokkusaamised toetuse andmise jälgimiseks. Eriti halduse ja kontrolli puhul on liikmesriikide jaoks vaja kehtestada kord, mille alusel liikmesriigid kinnitavad süsteemide olemasolu ja nõuetekohast toimimist. Selleks et tagada sujuv üleminek EKFi praeguselt haldus- ja kontrollikorralt ning edendada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide eeskirjade ühtlustamist, tuleks haldamise ja kontrolli ning finantsjuhtimise kord sätestada [määruses (EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted]. (8990) Euroopa Liidu finantshuve tuleks kogu kulutsükli vältel kaitsta proportsionaalsete meetmetega, mis hõlmavad rikkumiste ärahoidmist, avastamist ja uurimist, samuti kadumaläinud, alusetult väljamakstud või ebaõigesti kasutatud vahendite tagasinõudmist ning vajaduse korral karistusi. (91) Pärast eeskirjade eiramist liikmesriikide poolt tagasi nõutavad summad peaksid jääma asjaomase liikmesriigi rakenduskavadele kättesaadavaks. Juhuks kui summasid ei hüvitata täielikult, tuleks luua liikmesriikide finantsvastutuse süsteem ning komisjonil peab olema õigus rakendada liidu eelarvehuvide kaitse abinõusid, nõudes asjaomaselt liikmesriigilt sisse eeskirjade eiramise tulemusena kaotatud summad, mida ei ole mõistliku tähtaja jooksul tagasi makstud. (902) Tõhusa partnerluse ja liidu toetuse edendamise huvides tuleks neist võimalikult ulatuslikult teavitada ning need avalikustada. Selle ja võetud meetmete komisjonile teatamise peavad tagama toetuse andmise korraldamise eest vastutavad asutused. (93) Kulukohustuste ja maksete eeskirju ning korda tuleks lihtsustada, nii et oleks tagatud pidev rahavoog. Eelmakse 4 % ulatuses EMKFi panusest peaks aitama rakenduskava rakendamist kiirendada. (94) Liidu vahendite usaldusväärse juhtimise tagamiseks tuleb kulutuste prognoosimine ja tegemine paremini korraldada. Selleks peavad liikmesriigid komisjonile korrapäraselt esitama liidu vahendite kasutamise prognoosi ning iga rahastamisega viivitamisega peaks kaasnema ettemakse tagasimaksmine ning automaatne kohustustest vabastamine. (915) [Ühise kalanduspoliitika määruse] artiklites 50 ja 51 sätestatud ühise kalanduspoliitika erivajadustega tegelemiseks ja ÜKP eeskirjadele vastavusele kaasaaitamiseks tuleks kehtestada lisasätted maksete peatamise eeskirjadele [määrus (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted]. Kui liikmesriik või ettevõtja ei ole täitnud oma ühise kalanduspoliitika kohustusi või kui komisjonil on tõendeid selle eeskirjade eiramise kohta, peab komisjonil olema ettevaatusabinõuna õigus maksed katkestada. (926) Lisaks maksete katkestamise võimalusele ja selleks, et vältida ilmset riski maksta välja toetuskõlbmatuid kulusid, peaks komisjonil olema õigus peatada maksed, mis on seotud ühise kalanduspoliitika eeskirjade eiramisega [ÜKP määruse] artiklites 50 ja 51 sätestatu kohaselt. (97) Akrediteeritud makseasutuste ja liidu eelarve vahelise finantssuhte kehtestamiseks peaks komisjon nende asutuste raamatupidamisarvestust igal aastal kontrollima ja selle heaks kiitma. Raamatupidamisarvestuse kontrollimise ja heakskiitmise otsus peaks hõlmama raamatupidamisarvestuse täielikkust, täpsust ja tõepärasust, kuid mitte kulude vastavust liidu õigusaktidele. (938) Rakenduskava üle tuleks teostada järelevalvet ning seda hinnata, et parandada selle kvaliteeti ja demonstreerida selle saavutusi. Komisjon peaks kehtestama ühise järelevalve- ja hindamisraamistiku, millega muu hulgas tagatakse asjakohase teabe (sh liikmesriikidelt pärinev teave) õigeaegne kättesaadavus. Siinkohal tuleks kindlaks määrata näitajate loetelu ning komisjon peaks poliitika eesmärkidega seoses hindama ÜPP poliitika mõju. (949) Vastutust programmi järelevalve eest peaksid jagama korraldusasutus ja selleks eesmärgiks loodud järelevalvekomisjon. Selles osas tuleks vastavaid kohustusi täpsustada. Programmi järelevalve peaks hõlmama komisjonile saadetava iga-aastase rakendamise aruande koostamist. (95100) Rahastamisvõimalusi ja projekti toetusesaajaid käsitleva teabe kättesaadavuse ja läbipaistvuse suurendamise eesmärgil tuleks igas liikmesriigis kättesaadavaks teha üks veebisait või veebiportaal, milles jagatakse teavet rakenduskava kohta ning tuuakse muu hulgas ära kõikide rakenduskavade raames toetatud ettevõtjate loend. See teave peaks laiemale avalikkusele ja ennekõike liidu maksumaksjatele andma mõistliku, mõõdetava ja konkreetse arusaama sellest, kuidas liidu rahastamist Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi raames kasutatakse. Lisaks sellele eesmärgile peaks asjaomaste andmete avaldamine täiendavalt tutvustama liidu rahastamise taotlemise võimalust. Siiski, austades täielikult andmekaitset käsitlevat põhiõigust ning tegutsedes kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega Schecke liidetud kohtuasjades,[19] ei tohi nõuda eraisikute nimede avaldamist. (96101) Teatavate käesoleva määruse vähemoluliste punktide täiendamiseks või muutmiseks tuleks õigusaktide vastuvõtmise õigus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaselt suunata komisjonile, pidades silmas käitumisjuhendit ühise kalanduspoliitika eeskirjade eiramise juhtude tuvastamisel, mis võib viia taotluse vastuvõetamatuks tunnistamiseni, ning taotluse esitamise aega, et tagada proportsionaalne eeltingimuslikkus, tuvastada samateemalised toetuskõlblikud investeeringud, et vältida investeeringuid, mis viiksid laeva püügivõimsuse suurenemiseni, puhastulu arvutamise meetodiga ökoinnovatsiooni korral, toetuskõlblike tegevuste ning merekaitsealade kaitse ja taastamisega seotud kulude välja selgitamist, avamere- ja toiduks mittekasutatava vesiviljeluse investeeringute toetuskõlblike kulude väljaselgitamist, kohalike arengustrateegiate tegevuskava sisu välja selgitamist, toetuskõlblike kulude välja selgitamist ettevalmistava toetuse raames kohalikele arengustrateegiatele, toetuskõlblike kulude määratlemisega jooksvatest kuludest ja kohalikele arengustrateegiatele suunatud oskuste arendamise kulude välja selgitamisega, makseasutuste kohustustega, sertifitseerimisasutuste ülesannete kindlaks määramist, piisava kontrolljälje menetluse selgitamist, liikmesriikide kohustuste selgitamist alusetult makstud summade välja nõudmise korral, maksete peatamiseni viivate ÜKP eeskirjade eiramisjuhtude kindlaks määramist, kriteeriumide ja metodoloogia loomist, mida rakendada ühekordsetele maksetele või laiendavatele rahalistele korrektuuridele ja ÜKP eeskirjade eiramise asjaomastele juhtudele, mis võivad viia finantskorrektsioonide kohaldamiseni, ning järelevalve ja hindamise süsteemi sisu ja ehitust. (97102) Komisjon peaks delegeeritud õigusaktide ettevalmistamise ajal tagama asjaomaste dokumentide sama- ja õigeaegse ning asjakohase edastamise Euroopa Parlamendile ja nõukogule. (98103) Komisjonil peab olema õigus rakendusakti kaudu vastu võtta otsuseid eraldiste aastase jaotise kohta; otsuseid, millega kiidetakse heaks rakendustavad ja nende muudatused, otsuseid liidu prioriteetsuse kohta kontrolli- ja jõustamispoliitikas; otsuseid, millega kiidetakse heaks andmekogumise aastased tööplaanid; otsuseid, mis tõendavad ÜKP eeskirjade eiramist, mis võib viia maksete edasilükkamiseni; otsuseid ÜKP eeskirjade täitmatajätmise kohta, mis võib viia maksete peatamiseni; otsuseid maksete peatamise ja selle tühistamise kohta ja otsuseid finantskorrektsioonide ja raamatupidamisarvestuse kontrollimise kohta. (99104) Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused seoses rakenduskava formaadi, rakenduskava vastuvõtmise menetlustega, iga-aastase andmekogumise tööplaani vastuvõtmise menetlustega, I lisas esitatud toetuseosatähtsuse protsendipunktide konkreetse rakendamisega, vahemakse kuludeklaratsiooni saatmise ajavahemikuga, makseasutuste halduse ja kontrollikohustust sätestavate eeskirjadega, sertifitseerimisasutuse konkreetsete ülesannetega, tõhusa haldus- ja kontrollieeskirjadega, peatatavate maksete kindlaksmääramise eeskirjadega, maksete edasilükkamise või peatamise menetlustega, komisjoni tehtavate täiendavate kohapealsete kontrollide menetlusega, rakendamise aastaaruannete formaadiga, punktidega, mis kaasatakse eel- ja järelhindamistesse ning avalikustamismeetmete tehniliste elementide väljatöötamisega tuleks arutada komisjoniga. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrusega (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes[20]. (100105) Komisjoni poolt artikli 24, artikli 98, artikli 10320 ja artikli 12043 rakendusaktidega vastuvõetavate sätete menetluslikkuse valguses peaks nõuandemenetlus rakenduma viimaste vastuvõtmisel. (101106) Selleks et hõlbustada määruses (EÜ) nr 1198/2006 sätestatud süsteemilt sujuvat üleminekut käesoleva määrusega kehtestatud süsteemile, tuleks anda komisjonile õigus võtta aluslepingu artiklis 290 sätestatud korras vastu delegeeritud õigusakte seoses üleminekusätete kehtestamisega. (102107) Käesoleva määrusega sätestatud uus toetuskava asendab määruses (EÜ) nr 1198/2006, määruses (EÜ) nr 861/2006, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses, millega kehtestatakse integreeritud merenduspoliitika edasiarendamist toetav programm, määruses (EÜ) nr 1290/2005 (tagatisfond), määruses (EÜ) nr 791/2007 ja määruse 1224/2009 artiklis 103 sätestatud toetuskavasid. Seetõttu tuleks nimetatud määrused ja säte alates 1. jaanuarist 2014 kehtetuks tunnistada, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I JAOTIS EESMÄRGID I PEATÜKK Reguleerimisala ja mõisted Artikkel 1 Reguleerimisese Määruses määratletakse liidu finantsmeetmed järgmise rakendamiseks: a) ühine kalanduspoliitika (ÜKP), b) mereõigusega seotud asjakohased meetmed, c) kalanduspiirkondade ja sisevete kalapüügi jätkusuutlik areng d) ja integreeritud merenduspoliitika (IMP). Artikkel 2 Geograafiline reguleerimisala Määrust kohaldatakse liidu territooriumil toimuva tegevuse suhtes, kui määruses ei ole selgesõnaliselt teisiti sätestatud. Artikkel 3 Mõisted 1. Ilma et see piiraks lõike 2 kohaldamist, kasutatakse käesolevas määruses mõisteid, millele on osutatud [ühise kalanduspoliitika määruse][21] artiklis 5, [määruse kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta] artiklis 5 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklis 4 ning määruse nr [määrus, millega kehtestatakse ühissätted][22] artiklis 2. 2. Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: (1) „ühine teabejagamiskeskkond (CISE)” − detsentraliseeritud ülesehitusega süsteemide võrgustik, mis on loodud eri sektorite kasutajate vahel teabe vahetamiseks eesmärgiga suurendada teadlikkust merel toimuvast tegevusest; (2) „sektoriülene tegevus” − Euroopa Liidu toimimise lepingus viidatud algatused, mis on eri sektoritele ja sektoripoliitikatele vastastikku kasulikud ning mida ei ole võimalik täiel määral saavutada vastavate poliitikavaldkonna meetmete abil; (3) „elektrooniline registreerimis- ja aruandlussüsteem (ERS)” − nõukogu määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklites 15, 24 ja 63 viidatud süsteem andmete elektrooniliseks registreerimiseks ja aruandluseks; (4) „Euroopa merevaatlus- ja andmevõrk” − võrk, millega integreeritakse riigisisesed merevaatlus- ja andmekavad ühtseks ning juurdepääsetavaks Euroopa ressursiks; (5) „kalanduspiirkond” − mere- või jõekaldaga piirkond (sh tiigid või jõesuue), kus märkimisväärne osa tööhõivest on seotud kalanduse või vesiviljelusega ja mille on liikmesriik sellisena määratlenud; (6) „kalur” − liikmesriigi tunnustatud isik, kes tegeleb kutselise kalapüügiga kalalaeva pardal, või liikmesriigi tunnustatud isik, kes ilma laeva kasutamata tegeleb mereorganismide kutselise püügiga; (7) „integreeritud merenduspoliitika (IMP)” − liidu poliitika, mille eesmärk on soodustada koordineeritud ja ühtset otsustamist, et maksimeerida jätkusuutlikku arengut, majanduskasvu ja sotsiaalset ühtekuuluvust liikmesriikides, ning eelkõige liidu rannikualadel, saartel ja äärepoolseimates piirkondades ning ka merendussektorites ühtse merenduspoliitika ja asjakohase rahvusvahelise koostöö kaudu; (8) „integreeritud mereseire” − ELi algatus, mille eesmärk on sektori- ja piiriülese teabevahetuse ning koostöö kaudu suurendada Euroopa merede seire tõhususust ja mõjusust; (9) „eeskirjade eiramine” − nõukogu määruse 2988/95 artikli 1 lõikes 2 määratletud eeskirjade eiramine; (10) „kalapüük sisevetel” − üksnes sisevetes tegutsevate laevade või muude jääpüügiks mõeldud seadmetega püük ärieesmärgil; (11) „rannikualade integreeritud majandamine” − strateegiad ja meetmed, mis on kindlaks määratud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2002. aasta soovituses (2002/413/EÜ) Euroopa rannikualade integreeritud majandamise strateegia elluviimiseks[23]; (12) „merenduse integreeritud juhtimine” − ookeane, meresid ja rannikupiirkondi mõjutavate ELi kõigi sektoripoliitikate koordineeritud juhtimine; (13) „merepiirkonnad” − nõukogu otsuse 2004/585/EÜ I lisas sätestatud geograafilised alad ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide kehtestatud alad; (14) „mereala ruumiline planeerimine” − protsess, milles riigiasutused analüüsivad ja reguleerivad inimtegevuse ruumilist ning ajalist jaotumist merepiirkondades, et saavutada ökoloogilised, majanduslikud ja sotsiaalsed eesmärgid; (15) „meede” − tegevuste kogum; (16) „riiklikud kulud” − mis tahes panus tegevuse rahastamisse liikmesriikide eelarvest või piirkondlike või kohalike ametiasutuste või Euroopa Liidu eelarvest ja mis tahes sarnased kulud. Riiklikuks toetuseks loetakse igasugust toimingute rahastamiseks mõeldud panust, mis on pärit Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivi 2004/18/EÜ (ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta) kohaselt tegutseva avalik-õigusliku asutuse või ühest või mitmest piirkondlikust või kohalikust ametiasutusest või avalik-õiguslikust asutusest koosneva ühenduse eelarvest; (17) „mere vesikonna strateegia” − teatava geograafilise alaga seotud struktureeritud koostööraamistik, mille on välja töötanud Euroopa institutsioonid, liikmesriigid, nende piirkonnad ja vajaduse korral vesikonda jagavad kolmandad riigid; strateegias arvestatakse mere vesikonna geograafilist, klimaatilist, majanduslikku ja poliitilist eripära; (18) „väikesemahuline rannapüük” − kalapüük kalalaevadega, mille üldpikkus on alla 12 meetri, mis ei kasuta veetavaid püüniseid ja mis on loetletud komisjoni 30. detsembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 26/2004 (ühenduse kalalaevastiku registri kohta)[24] I lisa tabelis 3; (19) „sisevetel tegutsevad kalalaevad” − laevad, mis tegelevad sisevetel kutselise kalapüügiga ja mis ei ole kantud liidu kalalaevastiku registrisse. II JAOTIS ÜLDRAAMISTIK I PEATÜKK Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi loomine ja eesmärgid Artikkel 4 Loomine Käesolevaga luuakse Euroopa Merendus- ja Kalandusfond (EMKF). Artikkel 5 Eesmärgid EMKF aitab kaasa järgmiste eesmärkide saavutamisele: (a) jätkusuutliku ja konkurentsivõimelise kalanduse ja vesiviljeluse edendamine; (b) liidu integreeritud merenduspoliitika arendamise ja rakendamise soodustamine ühtekuuluvuspoliitikat ning ühist kalanduspoliitikat täiendaval viisil; (c) kalanduspiirkondade tasakaalustatud ja kaasava territoriaalse arengu edendamine; (d) ÜKP rakendamise soodustamine. Artikkel 6 Liidu prioriteedid EMKFi eesmärkide saavutamine aitab kaasa Euroopa 2020. aasta jätkusuutliku, aruka ja kaasava kasvu saavutamisele. Seda püütakse saavutatakse järgmise kuue liidu prioriteedi abil, mis tuginevad ühise strateegilise raamistiku (CSF) asjaomastele temaatilistele eesmärkidele. 1) Tööhõive ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamine järgmiste eesmärkide kaudu: (a) majanduskasvu, sotsiaalse kaasatuse, töökohtade loomise edendamine ning tööjõu liikuvuse toetamine ranniku- ja siseveekogukondades, mis sõltuvad kalapüügist ja vesiviljelusest; (b) kalandustegevuse mitmekesistamine merendusmajanduse muude sektorite kaudu ja merendusmajanduse kasv, sealhulgas kliimamuutuse mõjude vähendamine. 2) Uuendusliku konkurentsivõimelise ja teadmispõhise kalanduse soodustamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja teadmiste ülekande tõhustamisele; (b) kalanduse, eriti väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine ning ohutuse ja töötingimuste parandamine; (c) uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine; (d) kalandustoodete turu parem korraldus. 3) Uuenduslike konkurentsivõimelise ja teadmispõhise vesiviljeluse soodustamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) toetus tehnoloogilise arengu, innovatsiooni ja teadmiste ülekande tõhustamisele; (b) vesiviljelusettevõtete, eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtete konkurentsivõime ja elujõulisuse suurendamine; (c) uute kutseoskuste ja elukestva õppe arendamine; (d) vesiviljelustoodete turu parem korraldus. 4) Jätkusuutliku ja ressursitõhusa kalanduse edendamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) kalanduse mõju vähendamine merekeskkonnale; (b) merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi ning nende osutatavate teenuste kaitse ja taastamine. 5) Jätkusuutliku ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine, keskendudes järgmistele valdkondadele: (a) vesiviljelusega seotud ökosüsteemide arvukuse suurendamine ja ressursitõhusa vesiviljeluse edendamine; (b) kõrge keskkonnakaitse tasemega vesiviljeluse ning loomatervise ja loomade heaolu ning julgeoleku ja rahvatervise edendamine. 6) ÜKP rakendamise soodustamine järgmise abil: (a) teaduslike teadmistega varustamine ja andmete kogumine; (b) kontrolli ja rakendamise toetamine, institutsioonilise suutlikkuse tõstmine ja tõhus avalik haldus. II PEATÜKK Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine Artikkel 7 Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ja eelarve otsene täitmine 1. V jaotisega hõlmatud meetmeid ja artikli 92 kohast tehnilist abi rahastatakse EMKFi poolt kooskõlas liikmesriikide ning liidu koostöös toimuva eelarve täitmise põhimõttega ja [ELi määruses nr […], millega kehtestatakse ühissätted][25] sätestatud ühiste eeskirjadega. 2. VI jaotisega hõlmatud meetmeid, v.a artikli 92 kohane tehniline abi, rahastatakse EMKFi poolt kooskõlas eelarve otsese täitmise põhimõttega. III PEATÜKK Toetuse üldpõhimõtted eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega Artikkel 8 Riigiabi 1. Piiramata käesoleva artikli lõike 2 kohaldamist, kohaldatakse liikmesriikide kalandus- ja vesiviljelusettevõtetele antava toetuse suhtes asutamislepingu artikleid 107, 108 ja 109. 2. Asutamislepingu artikleid 107, 108 ja 109 ei kohaldata siiski liikmesriikide maksete suhtes, mida tehakse asutamislepingu artikli 42 kohaldamisalas vastavalt käesolevale määrusele ja sellega kooskõlas. 3. Riigisiseseid norme, mille alusel kehtestatakse riiklik rahastamine, mis lähevad kaugemale käesoleva määruse rahalisi toetusi käsitlevatest sätetest, mis on sätestatud lõikes 2, käsitatakse lõike 1 alusel tervikuna. Artikkel 9 Partnerlus Erandina [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 5 lõikest 4 konsulteerib komisjon EMKFi toetuse rakendamise teemal programmitöö perioodi ajal vähemalt kaks korda liidu partnereid esindavate organisatsioonidega. Artikkel 10 Koordineerimine Lisaks [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 4 esitatud põhimõtetele tagavad komisjon ja liikmesriigid koordineerimise ning vastastikuse täiendavuse nende toetuste vahel, mida antakse EMKFi poolt, liidu muudest poliitikavaldkondadest ja rahastamisvahenditest, sealhulgas määrus (EÜ) nr [millega kehtestatakse keskkonna ja kliimamuutuse meetme raamprogramm (raamprogramm LIFE)],[26] ning liidu välistegevuse raames. Koordineerimine EMKFist ja raamprogrammist LIFE antava toetuse vahel saavutatakse eelkõige selliste tegevuste rahastamise edendamisega, mis täiendavad raamprogrammi LIFE alusel rahastatavaid integreeritud projekte ning raamprogrammis LIFE end tõestanud lahenduste, meetodite ja käsitusviiside kasutamise edendamisega. Artikkel 11 Eeltingimused EMKFi suhtes kohaldatakse käesoleva määruse III lisas viidatud eeltingimusi. IV PEATÜKK Taotluste vastuvõetavus ja toetuskõlbmatud tegevused Artikkel 12 Taotluste vastuvõetavus 1. Kindlaksmääratud ajaperioodi jooksul ei võeta vastu toetustaotlusi, mille on esitanud järgmised ettevõtjad: (a) ettevõtjad, kes on määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 42 või määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 90 lõike 1 kohaselt pannud toime tõsise rikkumise; (b) ettevõtjad, kes on seotud selliste laevade käitamise, haldamise või omamisega, mis on kantud määruse (EÜ) nr 1005/2008 artikli 40 lõikes 3 sätestatud ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga tegelevate laevade liidu nimekirja; (c) ettevõtjad, kes on muul viisil tegutsenud vastuolus ÜKP eeskirjadega, mis ohustab oluliselt asjaomaste kalavarude jätkusuutlikkust. 2. Kindlaksmääratud ajaperioodi jooksul ei võeta vastu taotlusi, mille on esitanud ettevõtjad, kes on eiranud EKFi või EMKFi eeskirju. 3. Komisjon on volitatud kooskõlas artikliga 12750 vastu võtma delegeeritud akte järgmises: (a) lõigetes 1 ja 2 viidatud ajaperioodi kindlaksmääramine; kõnealune periood on proportsionaalne rikkumise või mittevastavuse raskuse või kordumisega; (b) lõikes 1 viidatud perioodi algus- või lõpukuupäevad; (c) lõike 1 punktis c viidatud muude mittevastavuse juhtumite kindlaksmääramine, mis seavad suurde ohtu asjaomaste varude jätkusuutlikkuse. 4. Liikmesriigid nõuavad, et EMKFile taotluse esitavad ettevõtjad esitaksid korraldusasutusele allkirjastatud avalduse, milles kinnitavad, et nad järgivad lõikes 1 loetletud kriteeriumeid ega ole rikkunud lõikes 2 osutatud EKFi või EMKFi eeskirju. Liikmesriigid kontrollivad enne tegevusele heakskiidu andmist avalduse tõele vastavust. 5. Komisjon on volitatud kooskõlas delegeerimist käsitleva artikliga 12750 võtma vastu delegeeritud akte süsteemi loomiseks, et vahetada liikmesriikide vahel teavet mittevastavuste kohta. Artikkel 13 Toetuskõlbmatud tegevused Järgmised tegevused ei ole EMKFi toetuse kõlblikud: (a) tegevus, millega suurendatakse laeva püügivõimsust; (b) uute kalalaevade ehitus, kalalaevade tegevuse lõpetamine või nende sissevedu; (c) püügitegevuse ajutine katkestamine; (d) eksperimentaalpüük; (e) ettevõtte omandi üleminek; (f) otsene taasasustamine, välja arvatud juhul, kui see on liidu õigusaktis selge sõnaga ettenähtud looduskaitsemeetmena või kui tegemist on eksperimentaalse taasasustamisega. III JAOTIS FINANTSRAAMISTIK Artikkel 14 Mõju eelarvele 1. V jaotise kohaselt EMKFile eraldatavat liidu eelarvet täidetakse [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 4 kohase eelarve koostöös täitmise raamistikus. 2. Komisjon täidab V jaotise kohaselt EMKFile eraldatavat liidu eelarvet otse kooskõlas [uue finantsmääruse] artikli 55 lõike 1 punktiga a. 3. Komisjon tühistab kogu või osa otsese eelarve täitmise kohasest eelarvest kooskõlas [uue finantsmääruse] ja käesoleva määruse artikliga 12447. 4. Kohaldatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtet kooskõlas [uue finantsmääruse] artiklitega 27 ja 50. Artikkel 15 Eelarvevahendid eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega 1. Perioodil 2014−2020 ulatuvad EMKFi käsutuses olevad vahendid kulukohustuste jaoks eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega 5 520 000 000 euroni jooksevhindades kooskõlas II lisas sätestatud iga-aastase jaotusega. 2. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse 4 535 000 000 eurot kalanduse, vesiviljeluse ja V jaotise I, II ja III peatükkide kohaste kalanduspiirkondade jätkusuutlikuks arenguks. 3. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse 477 000 000 eurot artiklis 78 viidatud kontrolli- ja rakendamismeetmetele. 4. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse 358 000 000 eurot artiklis 79 viidatud andmekogumismeetmetele. 5. V jaotise V peatüki kohaselt äärepoolseimate piirkondade hüvitiseks eraldatud vahendid ei suurene aasta lõikes: – 4 300 000 eurot Madeirale ja Assooridele; – 5 800 000 eurot Kanaari saartele; – 4 900 000 eurot Prantsuse Guajaanale ja Réunionile. 6. Lõikes 1 viidatud vahenditest eraldatakse perioodil 2014–2018 (k.a) 45 000 000 eurot artiklis 72 viidatud säilitusabile. Artikkel 16 Eelarvevahendid otsesel eelarve täitmisel EMKFi 1 047 000 000 euro suurune summa eraldatakse kooskõlas VI jaotise I ja II peatükiga otsese eelarve täitmise kohastele meetmetele. See summa sisaldab tehnilist abi artikli 91 kohaselt Artikkel 17 Finantsjaotus eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega 1. Artikli 15 lõigetes 2−6 viidatud liikmesriikide kulukohustusteks saadaolevad vahendid perioodiks 2014−2020, mis on sätestatud II lisa tabelis, määratakse kindlaks järgmiste objektiivsete kriteeriumide alusel: (a) V jaotise puhul: i) tööhõive tase kalanduses ja vesiviljeluses, ii) tootmise tase kalanduses ja vesiviljeluses, iii) väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade osakaal kalalaevastikus; (b) artiklite 78 ja 79 puhul: i) asjaomase liikmesriigi kontrolliülesannete ulatus, mis on ligilähedane riikliku kalalaevastiku suurusele, lossimiste hulgale ja kolmandatest riikidest pärit impordi väärtusele; ii) liikmesriigi käsutuses olevad kontrollivahendid võrrelduna kontrolliülesannete ulatusega, kusjuures käsutuses olevad vahendid on ligikaudselt võrdsed merel tehtavate kontrollide ja lossimiste uurimiste arvuga; iii) asjaomase liikmesriigi andmekogumisega seotud ülesannete ulatus, mida ühtlustatakse riikliku laevastiku suuruse, lossimiste arvu, teaduslike mereseiretegvuste hulga ning nende uuringute arvuga, milles liikmesriik osaleb; ning iv) olemasolevad andmekogumisressursid võrreldes liikmesriigi andmekogumisega seotud ülesannete ulatusega, ühtlustades kättesaadavaid vahendeid merel tegutsevate vaatlejate arvu ning andmekogumise riikliku proovivõtu programmi rakendamiseks vajaliku inimressursi ja tehniliste vahendite hulgaga. (c) Kõigi meetmete puhul võetakse arvesse ajaloolist jaotust nõukogu määruse (EÜ) nr 1198/2006 kohaselt ja ajaloolist tarbimist nõukogu määruse (EÜ) nr 861/2006. 2. Komisjon võtab rakendusakti kujul vastu otsuse, milles sätestatakse iga-aastane üldvahendite jaotus liikmesriikide lõikes. IV JAOTIS KAVANDAMINE I PEATÜKK Rahastatavate meetmete kavandamine eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega Artikkel 18 Rakenduskavade ettevalmistamine 1. Kõik liikmesriigid koostavad ühe rakenduskava, et rakendada EMKFi kaasrahastatavaid liidu prioriteete. 2. Liikmesriigid kehtestavad rakenduskavad tihedas koostöös [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 5 viidatud partneritega. Ettevalmistavate dokumentide teemal partneritega konsulteerimine korraldatakse sellisel viisil, et partneritel oleks võimalik nendega tutvuda. 3. Artikli 20 lõikes 1 punktis n viidatud rakenduskava käsitleva jao osas võtab komisjon hiljemalt 31. maiks 2013 rakendusakti kujul vastu liidu rakendamis- ja kontrollipoliitika prioriteedid. 4. Artikli 20 lõike 1 punktis o viidatud rakenduskava jagu, mis hõlmab 2014. aastaks mitmeaastast rakenduskava, millele on viidatud [ühise kalanduspoliitika regulatsiooni] artikli 37 lõikes 5, antakse üle hiljemalt 31. oktoobriks 2013. Artikkel 19 Rakenduskava juhtpõhimõtted Liikmesriigid arvestavad rakenduskava ettevalmistamisel järgmisi juhtpõhimõtteid: (a) lisatud on meetmekombinatsioonid seoses liidu iga prioriteediga, lähtudes loogiliselt eelhindamisest ning tugevate ja nõrkade külgede, võimaluste ja ohtude analüüsist (edaspidi „SWOT”); (b) asjakohane innovatsiooni ja kliimamuutuse mõjude vähendamise käsitusviis, mille kohandus lisatakse kavasse; (c) ette on nähtud asjakohased meetmed kava rakendamise lihtsustamiseks ja hõlbustamiseks; (d) vajaduse korral käesoleva määruse artikli 6 lõigetes 3 ja 5 viidatud liidu EMKFiga seotud prioriteetides sisalduvate meetmete kooskõla vesiviljeluse mitmeaastase riikliku strateegiakavaga, millele on viidatud [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklis 43. Artikkel 20 Rakenduskava sisu 1. Lisaks [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 24 viidatud koostisosadele peab rakenduskava sisaldama: (a) [määruse (EL) nr [...], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 48 viidatud eelhinnangut; (b) olukorra SWOT-analüüsi ja programmiga hõlmatud geograafilise alal lahendamist vajavate vajaduste kindlakstegemist; Analüüsi ülesehitus lähtub liidu prioriteetidest. Kliimamuutuse mõjude vähendamise ja kohandamise erivajadusi ning innovatsiooni edendamist hinnatakse liidu prioriteetide valguses eesmärgiga teha kindlaks neis kahes valdkonnas iga prioriteedi osas asjakohane reaktsioon; toetuskõlblike poliitikavaldkondade olukorra süntees nende tugevate ja nõrkade külgede osas; (c) tõestust selle kohta, et programmi on integreeritud asjakohane innovatsiooni, keskkonna käsitusviis, sealhulgas Natura 2000 alade erivajadused ja kliimamuutuse mõjude vähendamine ja kohandamine; (d) eeltingimuste hinnang ja vajaduse korral [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 17 lõikes 4 viidatud meetmed ning [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 19 tähenduses seatud vahe-eesmärgid; (e) meetmete nimekiri, mis on valitud liidu prioriteetide kohaselt; (f) projektide valikukriteeriumide kirjeldus; (g) kohalike arengustrateegiate valikukriteeriumide kirjeldus kooskõlas V jaotise III peatükiga; (h) selgelt näidatud V jaotise III peatüki kohased tegevused, mida võib ette võtta ühiselt ja mis seega vajaksid suuremat toetust kooskõlas artikli 95 lõikega 3; (i) analüüs seire- ja hindamisnõuetega seotud vajaduste kohta ja hindamiskava, millele on viidatud [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 49. Liikmesriigid tagavad piisavad ressursid ja suutlikkuse tõstmisega seotud meetmed, et leida kindlakstehtud vajadustele lahendus; (j) finantsplaan, mis tuleb koostada [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted) artikleid 18 ja 20 arvestades ning kooskõlas artikli 17 lõikes 3 viidatud komisjoni otsusele, mis sisaldab: i) tabelit, milles näidatakse igaks aastaks planeeritud sissemakse EMKFi; ii) tabelit, milles näidatakse kohaldatavad EMKFi vahendid ja kaasrahastamismäär seoses artiklis 6 osutatud liidu prioriteetide eesmärkidega ning tehniline abi. Vajaduse korral näidatakse tabelis eraldi EMKFi vahendid ja kohaldatavad kaasfinantseerimismäärad erandina artikli 94 lõikes 1 käsitletavast toetusest, millele viidatakse artiklites 72 ja 73, artikli 78 lõike 2 punktides a−d ja f−j, artikli 78 lõike 2 punktis e ja artiklis 79; (k) teave vastastikuse täiendavuse kohta meetmetega, mida rahastatakse muude ÜKP fondide või raamprogrammi LIFE kaudu; (l) programmi rakendamise korraldus, sealhulgas: i) kõigi [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 107 113 nimetatud ametiasutuste nimetamine liikmesriikide poolt ning teabe eesmärgil kokkuvõtlik kirjeldus haldus- ja kontrollistruktuurissüsteemis; ii) seire- ja hindamismenetluste kirjeldus, samuti seirekomitee koosseis; iii) sätted kindlustamaks, et programm avalikustatakse kooskõlas artikliga 12043; (m) [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 5 viidatud partnerite nimetamine ja partneritega konsulteerimise tulemused; (n) artikli 6 lõikes 6 viidatud ja artikli 18 lõike 3 kohase eesmärgi kohta suurendada vastavust kontrollide kaudu: i) nimekiri kontrolli-, uurimis- ja rakendamissüsteemi rakendavatest asutustest ning lühikirjeldus nende inim- ja finantsressurssidest, mida saab kasutada kalanduse kontrolliks, uurimiseks ja rakendamiseks, nende käsutuses olev varustus kalanduse kontrolliks, inspektsiooniks ning jõustamiseks, eelkõige laevade, lennukite ja helikopterite arv; ii) rakendatavate kontrollimeetmete üldeesmärgid, kasutades ühiseid näitajaid, mis kehtestatakse kooskõlas artikliga 11033; iii) konkreetsed eesmärgid, mis tuleb saavutada kooskõlas artiklis 6 sätestatud liidu prioriteetidega, ning üksikasjad selle kohta, kui palju asju igast kululiigist ostetakse kogu programmitöö perioodi jooksul; (o) jätkusuutliku kalamajanduse eesmärgi kohta, millele on viidatud artikli 6 lõikes 6 ja artikli 18 lõikes 4, ning kooskõlas [ühise kalanduspoliitika] artikli 37 lõikes 5 viidatud mitmeaastase liidu kavaga: i) järgmise võimaldamiseks toimuva andmekogumistegevuse kirjeldus: – hinnang kalandussektori kohta (bioloogilised, majanduslikud ja ristnäitajad, samuti teaduslikud mereuuringud); – hinnang vesiviljeluse ja töötleva tööstuse majandusolukorra kohta; – hinnang kalandussektori mõju kohta ökosüsteemile, ii) andmesäilitusmeetodite, -halduse ja -kasutuse kirjeldus, iii) tõestus sellest, et ollakse võimelised saavutama kogutud andmete usaldusväärset finants- ja haldusjuhtimist. Rakenduskava seda osa täiendatakse artikliga 23. 2. Rakenduskava sisaldab [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artiklis 57 osutatud lihtsustatud ja lisakulude ning saamata jäänud tulu arvutamise meetodeid kooskõlas artikliga 97103 või hüvitise arvutamise meetodit kooskõlas kriteeriumidega, mis on artikli 38 lõike 1 kohaselt kõigi algatatud tegevuste kohta kindlaks tehtud. 3. Lisaks sisaldab rakenduskava kirjeldust erimeetmete kohta, millega edendatakse võrdseid võimalusi ja ennetatakse diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise päritolu, religiooni või tõekspidamiste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel, muu hulgas kord, millega tagatakse soolise perspektiivi lisamist rakenduskavasse ja tegevusse. 4. Komisjon kehtestab rakendusaktide kujul eeskirja rakenduskavade lõigetes 1, 2 ja 3 kirjeldatud rakenduskavade koostisosade esitusviisi kohta. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 12851 lõikes 2 viidatud nõuandmenetlusega. Artikkel 21 Rakenduskava heakskiitmine 1. Lisaks [määruse (EL) nr […], millega kehtestatakse ühissätted] artikli 25 sätetele hindab komisjon rakenduskavade kooskõla käesoleva määrusega ning nende tõhusat panust EMKFiga seotud liidu prioriteetidesse, millele on viidatud artiklis 6, ja võtab arvesse eelhindamist. 2. Komisjon kiidab rakenduskava heaks rakendusakti abil. Artikkel 22 Rakenduskava muutmine 1. Komisjon kiidab rakenduskava muutmise heaks rakendusaktide abil. 2. Kontrollide käigus tekkivate tehniliste vajadustega kohanemisega võib artikli 20 lõike 1 punktis n viidatud rakenduskava osa muuta iga kahe aasta tagant, mis esimest korda jõustub alates 1. jaanuarist 2015. Komisjon võtab selleks vastu rakendusakti kujul vastu otsuse, milles kirjeldab üksikasjalikult selliseid muutusi liidu prioriteetides, mis on seotud artikli 18 lõikes 3 nimetatud rakendamis- ja kontrollipoliitikaga, ning vastavas prioriteetseks seatud toetuskõlblikus tegevuses. Liikmesriigid esitavad komisjonile rakendamisaastale eelneva aasta 31. oktoobriks rakenduskava muudatused, võttes arvesse käesoleva lõike teises lõigus nimetatud otsuses kehtestatud uusi prioriteete. 3. Lõikes 2 viidatud kavade muudatuste puhul saab kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega kasutada kooskõlas artikliga 24 vastu võetud lihtsustatud menetlust. Artikkel 23 Andmekogumise iga-aastane töökava 1. Artikli 20 lõike 1 punkti o kohaldamiseks esitavad liikmesriigid igal aastal enne 31. oktoobrit komisjonile iga-aastase töökava. Iga-aastane töökava sisaldab kirjeldust menetlustest ja meetoditest, mida kasutatakse andmete kogumisel ja analüüsimisel ning nende täpsuse hindamisel. 2. Liikmesriigid esitavad kõik iga-aastased tööplaanid elektrooniliselt. 3. Komisjon kiidab rakendusaktiga iga-aastase töökava heaks iga aasta 31. detsembriks. 4. Esimene iga-aastane töökava sisaldab 2014. aasta tegevusi ning tuleb komisjonile esitada hiljemalt 31. oktoobriks 2013. Artikkel 24 Eeskirjad menetluste ja ajakavade kohta 1. Komisjon võib rakendusaktides kehtestada eeskirju, vorminguid ja ajakavasid seoses järgmisega: – rakenduskavade heakskiitmine; – ettepanekute esitamine ja heakskiitmine rakenduskavade muutmiseks, sealhulgas nende jõustamine ning muudatuste esitamise sagedus programmitöö perioodi jooksul; – artikli 22 lõikes 2 viidatud muudatusettepanekute esitamine ja heakskiitmine; – andmekogumise iga-aastate töökavade esitamine. Menetlusi ja ajakavasid lihtsustatakse, kui muudetakse rakenduskavasid järgmises: (a) rahaliste vahendite ülekandmine liidu prioriteetide vahel; (b) meetmete või tegevusliikide kasutuselevõtt ja tühistamine; (c) muudatused meetmete kirjelduses, sealhulgas toetuskõlblikkustingimuste muutmine; (d) artikli 22 lõikes 2 viidatud muudatused, samuti kava edasine muutmine artikli 20 lõike 1 punktis n viidatud jao osas. Punktides a ja b viidatud meetmed ei tohi ületada 5 % summast, mis eraldatakse liidu prioriteedile ja 10 % summast, mida eraldatakse igale meetmele eesmärgiga kõnealust lihtsustatud menetlust kasutada. 2. Rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 12851 lõikes 2 viidatud nõuandmenetlusega. II PEATÜKK Otsese juhtimise korral rahastatavate meetmete kavandamine Artikkel 25 Iga-aastane töökava 1. IV jaotise I ja II peatüki ning artikli 92 rakendamiseks võtab komisjon rakendusaktide kujul vastu iga-aastase töökava kooskõlas nimetatud peatükkides sätestatud eesmärkidega. Need rakendusaktid võetakse vastu kooskõlas artikli 12851 lõikes 3 osutatud kontrollimenetlusega. 2. Iga-aastases töökavas sätestatakse eesmärgid, mille poole püüelda, oodatavad tulemused, rakendamisviis ja selle kogusumma. Samuti sisaldab see rahastatavate tegevuste kirjeldust, märget igale tegevusele eraldatud summa kohta, rakendamise soovituslikku ajakava ning teavet rakendamise kohta. Toetuste jaoks peab iga-aastane tegevuskava hõlmama prioriteete, olulisi hindamiskriteeriume ja kaasrahastamise ülemmäära. V JAOTIS MEETMED, MIDA RAHASTATAKSE KOOSTÖÖS LIIKMESRIIKIDEGA TOIMUVA EELARVE TÄITMISE RAAMES I PEATÜKK Kalanduse jätkusuutlik areng Artikkel 26 Erieesmärgid Käesoleva peatüki kohase toetusega aidatakse kaasa artikli 6 lõigetes 2 ja 4 seatud prioriteetide saavutamisele. Artikkel 27 Üldtingimused 1. Käesoleva määruse artikli 32 lõike 1 punkti b, artikli 36, artikli 39 lõike 1 punkti a või artikli 40 lõike 2 alusel toetust saanud kalalaeva omanik ei tohi vähemalt viie aasta jooksul alates toetusesaajale makse tegeliku tegemise päevast laeva üle anda liitu mittekuuluvale kolmandale riigile. 2. Tegevuskulud ei ole toetuskõlblikud, välja arvatud juhul, kui see on käesolevas peatükis selgelt sätestatud. Artikkel 28 Innovatsioon 1. Kalanduse innovatsiooni stimuleerimiseks võib EMKF toetada projekte, mille eesmärk on töötada välja või kasutusele võtta tehnika tasemega võrreldes uusi või oluliselt parendatud tooteid, uusi või parendatud protsesse, uusi või parendatud juhtimis- ja korraldussüsteeme. 2. Käesoleva artikli alusel rahastatavad tegevused tuleb ellu viia koostöös liikmesriigi tunnustatud teadus- või tehnikaasutusega, mis tõendab tegevuste tulemusi. 3. Käesoleva artikli alusel rahastatavate tegevuste tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 12043 piisaval määral avalikustama. Artikkel 29 Nõuandeteenused 1. Ettevõtjate üldise tulemuslikkuse ja konkurentsivõime parandamiseks võib EMKF toetada järgmist: (a) teostatavusuuringud, milles hinnatakse käesoleva peatüki alusel potentsiaalselt toetuskõlblike projektide elujõulisust; (b) äri- ja turustamisstrateegiate erialane nõustamine. 2. Tunnustatud teadus- või tehnikaasutused, millel on iga liikmesriigi siseriikliku õiguse alusel vajalik nõuandepädevus, teostavad teostatavusuuringuid ja annavad nõu, millele on viidatud vastavalt lõike 1 punktides a ja b. 3. Lõikes 1 viidatud toetust antakse kalurite ettevõtetele ja -organisatsioonidele, mida tunnustab liikmesriik, mis tellis lõikes 1 viidatud teostatavusuuringu. 4. Liikmesriigid tagavad, et käesoleva artikli alusel rahastatavad tegevused valitakse kiirmenetlusega. 5. Lõikes 1 viidatud toetust antakse ühekordse maksena ega ületa 3 000 eurot. Piirang ei kehti, kui toetusesaaja on kaluriorganisatsioon. Artikkel 30 Teadlaste ja kalurite partnerlused 1. Teadlaste ja kalurite vahel teadmise ülekande soodustamiseks võib EMKF toetada: (a) ühest või mitmest sõltumatust teadusasutusest ja kaluritest või ühest või mitmest kaluriorganisatsioonist koosnevate võrgustiku loomist; (b) punktis a osutatud võrgustiku tegevust. 2. Lõike 1 punktis b viidatud tegevus võib hõlmata andmekogumist, uuringuid, teadmiste ja parimate tavade levitamist. 3. Lõikes 1 viidatud toetust võib anda liikmesriikide või artiklis 62 määratletud kohalike kalanduse tegevusrühmade tunnustatud avalik-õiguslikele asutustele, kaluritele, kaluriorganisatsioonidele ja valitsusvälistele organisatsioonidele. Artikkel 31 Inimkapitali ja sotsiaaldialoogi edendamine 1. EMKF võib inimkapitali ja sotsiaaldialoogi edendamiseks toetada: (a) elukestvat õpet, teadusteadmiste ja uuenduslike tavade levitamist ning uute erialaoskuste omandamist, eelkõige seoses mere ökosüsteemide jätkusuutliku haldamisega, tegevusega merendussektoris, innovatsiooni ja ettevõtlusega; (b) suhtevõrgustike loomist ning kogemuste ja parimate tavade vahetamist sidusrühmade vahel, sealhulgas meeste ja naiste võrdseid õigusi edendavate organisatsioonide vahel; (c) kalureid ja teisi asjassepuutuvaid sidusrühmasid hõlmava sotsiaaldialoogi edendamist riigisisesel, piirkondlikul või kohalikul tasandil. 2. Lõikes 1 viidatud toetust antakse ka füüsilisest isikust kalurite abikaasadele või − siseriiklikus õiguses tunnustatud juhtudel − füüsilisest isikust kalurite kooselupartneritele, kes ei ole ei töötajad ega äripartnerid, kuid osalevad siseriiklikus õiguses sätestatud tingimustel pidevalt füüsilisest isikust kalurite tegevuses, täites abiülesandeid. Artikkel 32 Mitmekesisuse ja töökohtade loomise hõlbustamine 1. EMKF võib kalandusvälise mitmekesisuse ja töökohtade loomise hõlbustamiseks toetada: (a) kalandusväliseid alustavaid ettevõtteid; (b) väikesemahuliseks rannapüügiks kasutatavate laevade moderniseerimist, et muuta nende sihtsotstarve kalandusväliseks tegevuseks. 2. Lõike 1 punkti a kohast toetust antakse kaluritele, kes: (a) esitavad äriplaani oma uue tegevuse arendamiseks; (b) kellel on piisavad erialased oskused, mida võib omandada artikli 31 lõike 1 punkti a kohaselt finantseeritavate tegevuste abil. 3. Lõike 1 punkti b kohast toetust antakse väikesemahulise rannapüügiga tegelevatele kaluritele, kes omavad aktiivsena registreeritud liidu kalalaeva ja kes on merel taotluse esitamise päevale eelneval kahel aastal tegutsenud vähemalt 60 päeva. Laevaga seonduv kalalaevatunnistus tühistatakse alaliselt. 4. Lõikes 1 viidatud toetusesaajad ei tohi kutselises kalapüügis osaleda viimase toetusmakse saamise päevale järgneva viie aasta jooksul. 5. Lõike 1 punkti b kohased kõlblikud kulud piirduvad laeva muutmise kuludega, mis on tehtud laeva sihtotstarbe muutmiseks. 6. Lõike 1 punkti alusel antud rahalise toetuse summa ei ületa 50 % äriplaanis igaks tegevuseks ettenähtud eelarvest ja ei ületa maksimumsummat 50 000 eurot iga tegevuse kohta. Artikkel 33 Tervis ja ohutus kalalaeval 1. EMKF võib kalurite pardal töötingimuste parandamiseks toetada kalalaevade pardal tehtavaid investeeringuid või investeeringuid individuaalsesse varustusse tingimusel, et investeeringud lähtuvad kõrgematest standarditest, kui liikmesriikide või liidu õiguses ettenähtud standardid. 2. Toetust antakse kaluritele või kalalaevade omanikele. 3. Kui tegevuseks on kalalaeva pardal tehtav investeering, siis ei anta samale kalalaevale toetust rohkem kui kord programmitöö perioodi jooksul. Kui tegevuseks on investeering individuaalsesse varustusse, siis ei anta samale kalalaevale toetust rohkem kui kord programmitöö perioodi jooksul. 4. Komisjon on volitatud kooskõlas artikliga 12750 võtma vastu delegeeritud akte, et määrata kindlaks lõike 1 alusel toetuskõlblike tegevuste liigid. Artikkel 34 ÜKP ülekantavate püügikontsessioonide toetamine 1. EMKF võib [ühtse kalanduspoliitika määruse] artikli 27 kohaste ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kehtestamiseks või muutmiseks toetada: (a) ülekantavate püügikontsessioonide süsteemi loomiseks või toimimiseks vajalike tehniliste või haldusmeetmete kujundamist ja arendamist; (b) sidusrühmade osalemist ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide kujundamises ja arendamises; (c) ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide seiret ja hindamist; (d) ülekantavate püügikontsessioonide süsteemide haldamist. 2. Lõike 1 punktide a, b ja c kohast toetust antakse ainult riiklikele asutustele. Käesoleva artikli lõike 1 punkti d kohast toetust antakse ühise kalanduspoliitika määruse artikli 28 lõike 4 alusel riiklikele asutustele, juriidilistele või füüsilistele isikutele või tunnustatud tootmisorganisatsioonidele, kes haldavad kokku kogutud ülekantavaid püügikontsessioone ühiselt. Artikkel 35 ÜKP kohaste kaitsemeetmete rakendamise toetamine 1. EMKF võib [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklite 17 ja 21 kohaste kaitsemeetmete tõhusaks rakendamiseks toetada: (a) [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklite 17 ja 21 tähenduses kaitsemeetmete rakendamiseks vajalike tehniliste ja haldusmeetmete kujundamist ja arendamist; (b) [ühise kalanduspoliitika määruse] artiklite 17 ja 21 tähenduses sidusrühmade osalemist kaitsemeetmete kujundamises ja rakendamises. 2. Lõikes 1 osutatud toetust antakse ainult riiklikele asutustele. Artikkel 36 Kalanduse merekeskkonnale avaldatava mõju piiramine 1. Selleks et vähendada kalanduse mõju merekeskkonnale, toetada tagasiheite kaotamist ja soodustada üleminekut mere bioloogiliste elusressursside kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, võidakse EMKFiga toetada investeeringuid varustusse, millega: (a) parandatakse püügivahendite silma suuruse selektiivsust või liikide selektiivsust; (b) vähendatakse kaubanduslike kalavarude või muu kaaspüügi soovimatut püüki; (c) piiratakse kalanduse füüsilisi ja bioloogilisi mõjusid ökosüsteemile või merepõhjale. 2 Samale liidu kalalaevale ja samaliigilisele varustusele ei anta toetust rohkem kui üks kord programmitöö perioodi jooksul. 3. Toetust antakse üksnes siis, kui lõikes 1 viidatud püügiseadmetel või muul varustusel on tõendatavalt parem suuruse selektiivsus või väiksem mõju mittesihtliikidele võrreldes sarnaste seadmete või muu varustusega, mis on lubatud liidu või liikmesriigi asjassepuutuvas siseriiklikus õiguses, mis on vastu võetud [ühise kalanduspoliitika määruses] viidatud piirkonnastamise kontekstis. 4. Toetust antakse: (a) aktiivsete laevadena registreeritud liidu kalalaevade omanikele, kes on taotluse esitamise päevale eelneval kahel aastal merel püügiga tegelenud vähemalt 60 päeva; (b) kaluritele, kes omavad asendamisele minevaid püügivahendeid ja kes on töötanud liidu kalalaeval taotluse esitamise päevale eelnenud kahel aastal vähemalt 60 päeva; (c) liikmesriigi tunnustatud kaluriorganisatsioonidele. Artikkel 37 Merekeskkonna bioressursside kaitsmisega seotud innovatsioon 1. Selleks et soodustada tagasiheite ja kaaspüügi kaotamist ning soodustada üleminekut mere bioloogiliste elusressursside kasutamisele, millega taastatakse ja hoitakse püütavate liikide populatsioonid tasemetel, mis ületavad maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamiseks vajalikke tasemeid, võidakse EMKFiga toetada projekte, mille eesmärk on arendada või kasutusele võtta uusi tehnilisi ja korralduslikke teadmisi, mis vähendavad püügitegevuse mõju keskkonnale või millega saavutatakse merekeskkonna bioressursside jätkusuutlikum kasutamine. 2. Käesoleva artikli alusel rahastatavad tegevused tuleb ellu viia koostöös teadus- või tehnikaasutusega, mida tunnustab iga liikmesriigi siseriiklik õigus ja mis tõendab tegevuste tulemusi. 3. Käesoleva artikli alusel rahastatavate tegevuste tulemused peab liikmesriik kooskõlas artikliga 12043 piisaval määral avalikustama. 4. Käesoleva artikli alusel rahastatavate projektidega seotud kalalaevad ei tohi moodustada üle 5 % riikliku laevastiku laevadest või 5 % riikliku laevastiku tonnaažist brutotonnaažina, mis arvutatakse taotluse esitamise aja seisuga. 5. Uute püügiseadmete või -tehnikate katsetamisega seotud tegevusi teostatakse liikmesriigile eraldatud püügivõimaluste piirides. 6. Kalalaeva tegevuses osalemisega loodud netotulu arvestatakse tegevuse toetuskõlblikest kuludest maha. 7. Komisjon on artikli 12750 alusel volitatud võtma vastu delegeeritud akte, et täpsustada lõikes 6 viidatud asjassepuutuva ajaperioodiga seotud netotulu arvutamist. Artikkel 38 Merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemide kaitse ning taastamine seoses jätkusuutliku püügitegevusega 1. Selleks et kannustada kalureid osalema merekeskkonna bioloogilise mitmekesisuse ja ökosüsteemi kaitses ja taastamises, sealhulgas seoses nende jätkusuutliku püügitegevuse raamistikus osutatavate teenustega, võib EMKF toetada järgmisi tegevusi: (a) jäätmete kogumine merest, näiteks kaotatud püügivahendite ja mereprahi eemaldamine; (b) merefauna ja -floora kaitsmiseks ning parandamiseks staatiliste või liikuvate struktuuride ehitamine või paigaldamine; (c) kaasaaitamine varude paremale haldamisele ja juhtimisele; (d) NATURA 2000 alade haldamine, taastamine ja seire kooskõlas nõukogu 21. mai 1992. aasta direktiiviga 92/43/EMÜ (looduslike elupaikade ning loodusliku taimestiku ja loomastiku kaitse kohta)[27] ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/147/EÜ (loodusliku linnustiku kaitse kohta)[28] ja kooskõlas nõukogu direktiiviga 92/43/EMÜ kehtestatud prioriteetse tegevusraamistikega; (e) merekaitsealade haldamine, taastamine ja seire eesmärgiga rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/56/EÜ artikli 13 lõikes 4 viidatud ruumilisi kaitsemeetmeid; (f) osalemine muudes meetmetes, mille eesmärk on säilitada ja parandada bioloogilise mitmekesisuse ning ökosüsteemiga seotud teenuseid, näiteks jätkusuutlike kalavarude toetamiseks konkreetsete mere- ja rannikuelupaikade taastamine. 2. Käesoleva artikli kohaseid tegevusi viivad ellu avalik-õiguslikud asutused ja need hõlmavad liikmesriigi tunnustatud k