C 364/49

ET

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Põllumajandustoodete kaitsemeetmete lisamine kaubanduslepingutesse“

(omaalgatuslik arvamus)

(2020/C 364/07)

Raportöör: Arnold PUECH d’ALISSAC

Täiskogu otsus 20.2.2020 Õiguslik alus kodukorra artikli 32 lõige 2 omaalgatuslik arvamus Vastutav sektsioon põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon Vastuvõtmine sektsioonis 29.6.2020 Vastuvõtmine täiskogus 16.7.2020 Täiskogu istungjärk nr 553 Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) 204/2/3

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Tihedam rahvusvaheline koostöö on tõhusate kaitseklauslite eeldus.

1.1.1. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toonitab, et inimkonna toiduainetega varustamine on ja jääb oluliseks probleemiks vähemalt kuni 2050. aastani. Üheksa kuni kümne miljardi inimese toitmiseks on meil vaja kogu maailma põllumajandustootjaid. FAO hinnangul peab ülemaailmne tootmine ajavahemikul 2007–2050 suurenema 70 % võrra. Seetõttu tuleb kaitsta kõikide riikide tootmisvõimsust, edendada asjakohast põllumajandus- ja kaubanduspoliitikat ning tagada samas rahvusvahelise kaubavahetuse selline korraldus, mis aitab hakkama saada nii tootmisprobleemidega kui ka katta teatud geograafiliste piirkondade pikaajalisi puudujääke.

1.1.2. Komitee peab hädavajalikuks tootmisstandardite ühtlustamist, et vältida konkurentsimoonutusi ja võimaldada kõikidel riikidel toota põhitoiduaineid.

1.2. Jätkata tuleb turgude läbipaistvuse suurendamist.

1.2.1. 2011. aastal G20 põllumajandusministrite kokkusaamisel käivitatud algatus AMIS ( Agricultural market information system – põllumajandusturu infosüsteem), mis hõlmab maailma peamisi teraviljade ja õlikultuuride tootjaid ja importijaid, võimaldab saada ülevaate turgude tegelikust olukorrast ja kujutab endast seega valitsusametnike dialoogi- ja koostööplatvormi põllumajandusturgude suure volatiilsuse perioodil. See algatus on tõestanud oma väärtust, kuid vajab edasiarendamist nii seoses osalevate riikide arvu kui ka algatuse ulatuse poolest, et hõlmata ka teisi maailmaturgudel pakutavaid tooteid.

1.3. Nii üldise ulatusega kui ka kahepoolsete lepingutega hõlmatavaid WTO põllumajanduse kaitseklausleid tuleb täiustada mitmesuguste kriteeriumide alusel, mis komitee käesolevas arvamuses välja toob. Eesmärk on tagada aus konkurents ja Euroopa tarneahelate kestlikkus, kindlustades toiduainetega varustamise sõltumatuse kõigi, nii tootjate kui ka tarbijate jaoks. Sellise sõltumatuse vajadust on palju kordi rõhutatud COVID-19 pandeemialaine ajal.

1.3.1. Kiire reageerimine

Praegused kaitseklauslid ei ole tõhusad, sest nende rakendamine võtab liiga kaua aega. Samas on tänu majanduse digiteerimisele andmeid võimalik kätte saada paari tunniga. Tootmismahte ja hindu saab nüüd tõhusamalt jälgida, võimaldades kiiret reageerimist.

1.3.2. Automaatne reageerimine

Kaubavahetuse põhjalik tundmine võimaldab kaubavooge hõlpsalt reguleerida. See võiks eksportijate ja importijate koostöös toimuda automaatselt, niipea kui teatud kindlaksmääratud perioodi, näiteks ühe aasta jooksul, täheldatakse kaubavahetuse mahu suurenemist 10 % võrra. Kui see suurenemine on põhjustatud teatud ohust, mis tõi kaasa tootmismahu vähenemise, siis kaitseklauslit ei rakendata. Kui aga suurenemine ei ole põhjendatud, kohaldatakse selle suurenemise piiramiseks täiendavat tollimaksu.

1.3.3. Proportsionaalne reageerimine

Sõltuvalt kaubavoogude mahu suurenemise laadist ja põhjustest peab reageerimine olema proportsionaalne ja selle eesmärk peaks olema suurenemise piiramine või asjaomastes tootmisvaldkondades stabiilsust vähendavate kaubavoogude tõhus peatamine.

1.3.4. Terviklik reageerimine

Arvesse tuleb võtta kõiki impordivooge sõltumata nende laadist, reageerimine peab toimuma ilma eelneva teatamiseta. Just tundlike toodete jaoks on vabakaubanduslepingutega nähtud ette vähendatud tollitariifid, need hõlmavad sektoreid, milles stabiilsuse kadumine toimub kõige kiiremini. Seetõttu tuleb ka nende suhtes kohaldada kaitseklausleid.

1.3.5. Peegelmeetmed

Euroopa impordieeskirjadele peegelmeetmete lisamine peab ühelt poolt tagama tarbijate samaväärse kaitse, sõltumata toodete päritolust, ja teiselt poolt piirama majanduslikke moonutusi Euroopa ettevõtjate jaoks.

1.3.6. Pariisi kokkuleppe kohaldamise raamistiku arvessevõtmine

Kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks võetud kohustused on oluline rahvusvaheline ülesanne. Kui teatavad riigid neid kohustusi ei täida, ei tohiks nad ka sellest johtuvat kaubanduslikku kasu saada. Põllumajanduslikus toidutööstuses tuleks piiridel rakendada süsinikdioksiidi piirimaksu mehhanismi. Kuna see on keerukas ja selline mehhanism ei ole veel heaks kiidetud, tuleb WTOs saavutada Pariisi kokkuleppega seotud spetsiifilised kaitseklauslid ja need tuleb lisada kõikidesse vabakaubanduslepingutesse, mille üle Euroopa Komisjon peab läbirääkimisi.

1.3.7. Kestliku arengu eesmärkide arvessevõtmine

Samuti nagu Pariisi kokkuleppe puhulgi tuleb WTOs saavutada kaitseklauslid ja lisada need kõikidesse Euroopa Liidu sõlmitavatesse lepingutesse.

2. Kaitseklauslite põhimõte ja ajalugu

2.1. WTO näeb põllumajandussektoris ette erisätted, kuid piirab nende kasutamist.

2.1.1. Kaitsemeetmed on määratletud kui „kiireloomulised“ meetmed konkreetsete toodete impordi suurenemisel, kui nende import kahjustab või ähvardab tõsiselt kahjustada importiva riigi omamaise tootmisharu olukorda. Need meetmed, mida kohaldatakse üldiselt kontsessioonide või kohustuste peatamise kujul, võivad hõlmata impordile koguseliste piirangute rakendamist või impordi tollimaksude tõstmist.

2.1.2. Põllumajanduse valdkonnas võib kõrgemaid kaitsetariife kohaldada automaatselt, kui impordimaht ületab teatava taseme või kui hinnad langevad alla teatava taseme, ilma et seejuures tuleks tõendada riigi omamaisele tootmisharule tekitatud olulist kahju.

2.1.3. Kuid põllumajanduse erikaitseklauslit saab kohaldada üksnes selliste toodete puhul, mille suhtes on kehtestatud maksud, ning tingimusel, et valitsus on põllumajandusega seotud kohustuste nimekirjas jätnud endale vastava õiguse. Lisaks ei saa sellisele klauslile viidata seoses impordiga, millele kohaldatakse tariifikvoote.

2.2. Kahepoolsed vabakaubanduslepingud võimaldavad minna kaugemale.

2.2.1. Vabakaubanduslepingud peavad katma kaubavahetuse põhiosa ning soodustama lepinguosaliste riikide kaubanduse liberaliseerimist, seadmata samas tõkkeid kaubavahetusele ülejäänud maailmaga. Viimastel aastatel on seoses WTO raames toimuvate mitmepoolsete läbirääkimiste keerukusega sõlmitud palju vabakaubanduslepinguid.

2.2.2. Euroopa Liit toetab seda võimalust, et aidata kaasa kaubanduse liberaliseerimisele ning saavutada edasiminek punktides, mille üle kokkuleppele ei ole jõutud, näiteks kestliku arengu küsimused. Kuid viimati sõlmitud lepingud on paljastanud selle süsteemi piirid ning näidanud, kui keeruline on saavutada ühtset lähenemisviisi või võtta täies ulatuses arvesse teisi rahvusvahelisi kokkuleppeid, nagu Pariisi kokkulepe.

2.3. Rahvusvaheline põllumajanduslike toiduainetega kauplemine on endiselt hädavajalik.

2.3.1. Püüd end ise toiduga varustada põrkub sageli mitmele takistusele, eeskätt rahvaarvu suurenemisele, mis muudab impordi kasutamise tihtipeale möödapääsmatuks. Kaubavahetus annab seega otsustava panuse kogu planeedi toiduga varustamisse. Riikide ees seisab ülesanne leida sobiv tasakaal oma põllumajandustootmise arendamise ja kaubandusele avatuse vahel. Kuid võimaluse korral ja seejuures konkurentsi põhjendamatult moonutamata tuleb neil tagada ka oma põllumajandussektori suutlikkus reageerida rahvusvahelisele nõudlusele ning eksportida toiduaineid riikidesse, kes ei suuda neid toota vastavalt oma vajadustele.

2.3.2. Prantsusmaa põllumajanduse, toiduainete ja keskkonnauuringute instituudi (INRAE) tehtud tuleviku-uuringust ilmneb, et kuni 2050. aastani võib põllumajandusekspordi ülemaailmne kontsentreerumine suureneda veelgi. Sellest saab eeskätt kasu väike hulk riike või piirkondi, kus kliimamuutus avaldab põllumajandusele positiivset mõju ja võib kaasa tuua haritava maa pindala ning põllukultuuride saagikuse suurenemise.

2.4. Põllumajandustoodete kaubandust on diplomaatias väärkasutatud. Põllumajandus on sektoriga mitteseotud poliitiliste läbirääkimiste ohver: olgu siis tegu Hiina ja Ameerika konfliktiga, Airbusi ja Boeingu vaidlustega või kaubandusläbirääkimiste lõppfaasiga, kus just selles sektoris võetakse sageli vastumeetmeid ja pakutakse vastutasu.

3. Praeguste kaitseklauslite puudused

3.1. Kaitsemenetlused on liiga pikaajalised ja töömahukad.

3.1.1. Kaitseklauslite kasutuselevõtt on olnud liiga aeganõudev ja töömahukas, mistõttu on need klauslid muutunud ebatõhusaks. Kuigi EL kuulub nende WTO liikmete hulka, kellel on õigus kohaldada kaitseklauslit paljude toodete puhul, ei ole seda reaalselt peaaegu mitte kunagi rakendatud. Näiteks Brasiilia pettemanööver sügavkülmutatud/soolvees kanalihaga (soolvee kasutamise korral ei ole vaja sügavkülmutada), kui ülimadal tollitariif võimaldas linnuliha impordimahtu 1996. ja 2001. aasta vahel väga oluliselt suureneda, kohaldamata seejuures kaitseklausleid.

3.2. Praegused menetlused ei taga ausat konkurentsi.

3.2.1. Kolmandate riikide tootjatel, kes ei pea rangelt järgima Euroopa standardeid, on märkimisväärne konkurentsieelis. Näiteks viimase Kanadaga sõlmitud lepingu kohaselt on Kanada tootjatel lubatud kasutada ligikaudu 40 Euroopa Liidus keelatud taimekaitsevahendit, näiteks atrasiini, mis vähendab märkimisväärselt nende tootmiskulusid. Lõuna- ja Põhja-Ameerika riigid kasutavad eeskätt valgukultuuride, nagu soja puhul, GMO seemneid, mida on lubatud Euroopa Liidus küll turustada, kuid mitte tootmises kasutada.

3.2.2. Agri-food trade statistical factsheet Nende puuduste tagajärjeks on põllumajandustoodete, eeskätt töötlemata põllumajandussaaduste impordi suurenemine. See aga ohustab Euroopa toiduainetega varustamise sõltumatuse. Euroopa Komisjoni väljaande ( 1 ) kohaselt oli ELi töötlemata põllumajandussaaduste kaubandusbilansi puudujääk 2019. aastal üle 20 miljardi euro.

3.3. Nende puuduste tõttu kannatavad ka tarbijad. Reguleerimise puudumisega kaasneb ülemäärane hinnavolatiilsus, mis on viimastel aastatel suurenenud. Põllumajandusturgudel esinev spekuleerimine suurendab seda kõikuvust veelgi, muutes toiduainetele juurdepääsu paljude väiksema sissetulekuga tarbijate jaoks keeruliseks. Lisaks sellele toob tarneahelate stabiilsuse vähenemine kaasa tootmismahtude vähenemise, mis vähendab tarbijate varustuskindlust.

3.4. COVID-19 pandeemia on traagilisel viisil tõstnud esile vajaduse põllumajandustoodetega kauplemise ja toiduga varustatuse sõltumatuse järele. Seega peab Euroopa Liit rahvusvahelise kaubanduse valdkonnas tagama vahendid ELi vastupanuvõime suurendamiseks majandusšokkidele, et taastada usaldus, stabiilsus ja kõigi eurooplaste ühine heaolu.

Brüssel, 16. juuli 2020 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Luca JAHIER

(1) Euroopa Komisjoni väljaanne Agri-food trade statistical factsheet.