[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 30.4.2009

KOM(2009) 211 lõplik

KOMISJONI TEATIS

lisatud dokumentidele: komisjoni soovitus, millega täiendatakse soovitusi 2004/913/EÜ ja 2005/162/EÜ seoses noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete tasustamiskorraga ja komisjoni soovitus palgapoliitika kohta finantsteenuste sektoris

{K(2009) 3159}{K(2009) 3177}

KOMISJONI TEATIS

lisatud dokumentidele: komisjoni soovitus, millega täiendatakse soovitusi 2004/913/EÜ ja 2005/162/EÜ seoses noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete tasustamiskorraga, ja komisjoni soovitus palgapoliitika kohta finantsteenuste sektoris

I. Sissejuhatus

Finantskriis on paljastanud tõsised probleemid finantsturgude reguleerimises ja järelevalves. Komisjon juhib laiaulatuslikku reformi, mille eesmärk on kasutada finantskriisist õpitut ja suurendada finantsturgude vastutustundlikkust ja usaldusväärsust. Praeguses olukorras on äriühingute palgapoliitika avalikkuse, meedia, teadlaste ja poliitikute eriti terava tähelepanu all.

Üksmeelselt leitakse, et lühiajalisel kasumil põhinevad palgaskeemid, mis ei arvesta piisavalt kaasnevaid riske, on aidanud kaasa sellele, et finantsasutused hakkasid võtma ülemäära suuri riske. Muretsemiseks on põhjust andnud ka juhtide töötasu hiljutine märkimisväärne suurenemine ja muutuvpalga pidevalt suurenev osatähtsus nende töötasus kõigis majandussektorites.

Koos käesoleva teatisega esitatakse kaks soovitust, mis on esimene etapp komisjoni strateegias selle olulise probleemi käsitlemiseks. Nagu komisjon mainis oma teatises Euroopa majanduse elavdamise kohta,[1] on eesmärk parandada finantsasutuste riskijuhtimist ja viia palgastiimulid kooskõlla ettevõtete jätkusuutlikkusega.

Kõnealusel esimesel etapil esitab komisjon soovitused põhimõtete ja parimate tavade kohta ning liikmesriigid peaksid tagama, et äriühingud järgiksid neid äriühingute pikaajalist jätkusuutlikkust toetava palgapoliitika kavandamisel ja elluviimisel. Edukas reform selles valdkonnas eeldab, et äriühingud muudaksid põhjalikult oma ärikultuuri. Oma soovitusi praegu esitades püüab komisjon innustada äriühinguid rakendama jätkusuutliku palgapoliitika põhimõtteid juba 2010. aasta töölepingute läbivaatamisel.

Komisjon täiendab oma soovitusi õigusaktide ettepanekutega, mille eesmärk on saavutada, et usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve hõlmaks ka palgakorraldust. Juunis esitab komisjon ettepanekud kapitalinõuete direktiivi läbivaatamiseks, eesmärgiga tagada, et kapitalinõuded kataksid piisavalt pankade kauplemisportfellides, väärtpaberistamise positsioonides ja palgapoliitikas sisalduvaid riske. Komisjon prioriseerib seadusandlikke meetmeid panganduse ja investeerimispanganduse sektoris, kuna seal esineb kõige enam tõendeid sobimatute motiveerimissüsteemide negatiivse mõju kohta. Hiljem analüüsib komisjon pangandusväliste finantsteenustega seotud lisameetmeid.

II. Komisjoni soovitus, millega täiendatakse soovitusi 2004/913/EÜ ja 2005/162/EÜ seoses noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete tasustamiskorraga

Komisjoni soovitused noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete tasustamise kohta (2004/913/EÜ) ja noteeritud äriühingute haldusorganite tegevülesanneteta liikmete ja haldus- või järelevalveorgani liikmete ülesannete ning haldus- või järelevalveorgani komisjonide kohta (2005/162/EÜ) ei hõlma kõiki viimastel kuudel esile tõusnud olulisi küsimusi. Eelkõige ei nõuta kõnealustes soovitustes, et juhtide tasustamine oleks kooskõlas äriühingute pikaajaliste huvidega.

Arvestades mitut hiljutist suurt tähelepanu äratanud juhtumit ning kuhjuvaid tõendeid selle kohta, et tippjuhtide palgakorraldust on vaja parandada, esitatakse komisjoni uues soovituses, mis käsitleb noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete tasustamise korraldamist ning vastava palgapoliitika kavandamist ja elluviimist, uued põhimõtted, millega täiendatakse varasemaid soovitusi. See on kooskõlas ECOFINi nõukogu 2. detsembri 2008. aasta järeldustega, milles komisjonil paluti „ajakohastada oma soovitust, et edendada aktsionäridepoolset tõhusamat kontrolli ja soodustada tugevama seose loomist tasu ja töötulemuste vahel, sealhulgas lahkumishüvitiste kontekstis (nn kuldne käepigistus)”.

Uue soovituse reguleerimisala on sama mis varasematel soovitustel – seda kohaldatakse kõigi noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete suhtes.

Sobiva palgapoliitikaga tagatakse töötulemustele vastav palk ning motiveeritakse juhte töötama äriühingu keskpika ja pikaajalise jätkusuutlikkuse nimel. Kui 2004. aasta soovitus põhineb eeldusel, et töötulemustele vastav palk saavutatakse palgapoliitika avalikustamisega, siis uues soovituses antakse edasisi suuniseid selle eesmärgi saavutamiseks, lähtudes palgapoliitika kavandamise parimatest tavadest. Soovituses keskendutakse juhtide töötasu struktuuri teatavatele aspektidele ja juhtide töötasu kindlaksmääramisele, sealhulgas aktsionäridepoolsele järelevalvele.

Palgapoliitika struktuuri muudatusena viiakse uue soovitusega sisse tasustamise äriühingusisese proportsionaalsuse põhimõte – juhtkonna liikmete töötasu võrreldakse teiste juhtkonna liikmete ning muude (kõrgema astme) töötajate töötasuga. Lahkumishüvitisele (nn kuldne käepigistus) tuleks kehtestada ülempiir ning seda ei tohiks maksta tööülesannete täitmise ebaõnnestumise korral. Lisaks nõutakse soovituses tasakaalu saavutamist põhi- ja muutuvpalga vahel, et siduda töötasu tihedamalt töötulemustega, ning muutuvpalga väljamaksmine seatakse sõltuvusse eelnevalt kindlaks määratud ja mõõdetavate tulemuskriteeriumide täitmisest.

Äriühingu pikaajalise jätkusuutlikkuse edendamiseks nähakse uue soovitusega ette pika- ja lühiajaliste tulemuskriteeriumide tasakaalustamine; Juhtide muutuvpalga maksmisega viivitamine teatava ajaperioodi jooksul; õiguste omandamise miinimumperiood aktsiate ja aktsiaoptsioonide puhul ja teatava osa aktsiate alleshoidmine kuni töösuhte lõppemiseni. Viimase abinõuna peaksid äriühingud töötasu muutuvpalga osa tagasi nõudma, kui see maksti hiljem märkimisväärselt ebatäpseks osutunud andmete alusel.

Seoses juhtide palkade kindlaksmääramisega sisaldab uus soovitus põhimõtteid, mille eesmärk on parandada aktsionäride järelevalvet palgapoliitika üle. On äärmiselt oluline, et aktsionärid, eriti institutsionaalsed investorid, kasutaksid oma hääleõigust juhtide tasustamisega seotud küsimustes. Huvide konflikti vältimiseks ei tohiks juhte, kes ei kuulu tegevjuhtkonda, tasustada aktsiaoptsioonide andmisega.

Töötasu komisjonid etendavad vastutustundliku palgapoliitika elluviimisel võtmerolli. Töötasu komisjoni mõjukuse ja vastutuse suurendamiseks nõutakse uute põhimõtetega, et vähemalt ühel töötasu komisjoni liikmel peaks olema piisavad teadmised palgapoliitikast. Lisaks pannakse töötasu komisjoni liikmetele kohustus osaleda üldkoosolekul, kus arutatakse palgadeklaratsiooni, et aktsionäridele selgitusi jagada. Töötasukonsultantide huvide konfliktide vältimiseks kehtestatakse põhimõte, et töötasu komisjoni nõustavad töötasukonsultandid ei tohiks samal ajal nõustada äriühingu teisi organeid. Uues soovituses selgitatakse, milline peaks olema töötasu komisjonide tegevus ja koosseis, et nad saaksid oma tegevust 2005. aasta soovituses kirjeldatud rolli ja ülesannete piires tõhusamaks muuta. Nii jäävad jõudude tasakaal ja nende suhted juhatuse (või järelevalvenõukoguga) muutmata. Mis tahes komisjoni, mis koosneb ainult noteeritud äriühingu aktsionäridest, kes ei kuulu tegevjuhtkonda, ja mis otsustab tegevjuhtide tasustamise üle, võib pidada samaväärseks töötasu komisjoniga.

Tuleb märkida, et soovitus ei mõjuta mingil viisil sotsiaalpartnerite sõltumatust kollektiivläbirääkimiste puhul.

III. Komisjoni soovitus palgapoliitika kohta finantsteenuste sektoris

Lisaks esitab komisjon uue soovituse finantsteenuste sektori palgapoliitika kohta, et käsitleda sobimatute motiveerimissüsteemide ja liigse riski võtmise probleemi kõigis selles valdkonnas tegutsevates äriühingutes. Kõnealuse soovitusega asub EL esirinda Londonis 2. aprillil 2009 toimunud G20 tippkohtumisel võetud kohustuste täitmisel. G20 riigid leppisid kokku, et tuleb „kinnitada ja rakendada finantsstabiilsuse foorumi uusi rangeid põhimõtteid palga ja lisatasude suhtes ning toetada jätkusuutlikku palgakorraldust ja ettevõtete sotsiaalset vastutust”. Finantsteenuste sektori palgakorraldust käsitlev teine soovitus on finantsstabiilsuse foorumi põhimõtetega kooskõlas ja täiendab neid.

Soovitus hõlmab kõiki finantsteenuste sektori osasid, sõltumata finantsasutuse suurusest või sellest, kas see on noteeritud äriühing. Sellega välditakse võimalikke lünki põhimõtete kohaldamisel ning sektori eri osade vahelise ja finantsasutuste vahelise konkurentsi moonutamist. Neid põhimõtteid kohaldatakse töötajate kõikide selliste kategooriate suhtes, mille puhul ametialane tegevus mõjutab finantsasutuse riskiprofiili.

Uus soovitus käsitleb töötasu struktuuri, palgapoliitika kavandamist ja elluviimist, palgapoliitika avalikustamist aktsionäridele ja järelevalvet. Selliste valdkondade käsitlemine peaks avaldama positiivset mõju finantsasutuste palgapoliitikale ja eelkõige aitama tagada, et palgapoliitika oleks kooskõlas tõhusa riskijuhtimise ja pikaajalise jätkusuutlikkuse eesmärkidega.

Finantsteenuste sektori palgapoliitika peaks olema kooskõlas usaldusväärse ja tõhusa riskijuhtimisega ning seda toetama. Selleks peavad finantsasutused leidma sobiva tasakaalu põhi- ja muutuvpalga vahel.

Põhipalk peaks olema piisavalt suur, et töötasu ei sõltuks täielikult preemiatest. Muutuvpalk peaks olema seotud töötulemustega ning selle põhiosa maksmisele peaks eelnema teatav ajaperiood, et saaks arvesse võtta töötasu maksmise aluseks olevate töötulemuste riskiperioodi. Muutuvpalga maksmine peaks sõltuma tulemuskriteeriumidest, mis peaksid seadma esiplaanile finantsasutuste pikaajalise tulemuslikkuse ning võtma töötulemuste hindamisel arvesse riski, kapitalikulusid ja likviidsust. Lisaks peaksid finantsasutused nõudma tagasi muutuvpalga, mis maksti välja hiljem märkimisväärselt ebatäpseks osutunud andmete alusel.

Uus soovitus sisaldab ka uusi põhimõtteid seoses palgapoliitikaalaste otsuste tegemisega finantsasutustes. Palgapoliitika peaks olema läbipaistev, selge ja nõuetekohaselt dokumenteeritud ning sisaldama meetmeid huvide konflikti vältimiseks. Seepärast peaks (järelevalve)nõukogu vastutama palgapoliitika elluviimise järelevalve eest finantsasutuses tervikuna ning järelevalvesse peaksid olema piisaval määral kaasatud sisekontrolli- ja personaliosakond või nende valdkondade spetsialistid ja samuti aktsionärid. Palgapoliitika kavandamises ja selle elluviimises osalevad nõukogu liikmed ja muud töötajad peaksid olema sõltumatud. Eesmärkide saavutamiseks tuleks palgapoliitikat aja jooksul ajakohastada, et see võtaks arvesse finantsasutuse muutuvat olukorda, ning töötajaid tuleks eelnevalt teavitada kriteeriumidest, mida kasutatakse nende töötasu kindlaksmääramisel, ja neil peaks olema piisavalt teavet hindamise protsessi kohta.

Finantsasutuste palgapoliitika avalikustamine on tõhusa järelevalve oluline eeldus. Palgapoliitika peaks olema aktsionäridele piisaval määral avalikustatud ning avalikustamine peaks toimuma selgel ja lihtsalt mõistetaval viisil.

Uus soovitus sisaldab ka finantsasutuste palgapoliitika järelevalve uusi põhimõtteid. Järelevalveks olemasolevate vahendite abil tuleb tagada, et finantsasutused kohaldaksid võimalikult suurel määral usaldusväärse palgapoliitika põhimõtteid ning et nende palgapoliitika oleks kooskõlas tõhusa riskijuhtimisega.

Hinnates, kas finantsasutuse tegevus vastab usaldusväärse palgapoliitika põhimõtetele, tuleks proportsionaalsuse saavutamiseks arvesse võtta finantsasutuse olemust ja tema tegevuse ulatust ning komplekssust.

Mõned usaldusväärse palgapoliitika üldpõhimõtted võivad siiski olla teatavat liiki finantsasutuste jaoks olulisemad kui teiste jaoks. Seetõttu nähakse põhjendamatute kulude vältimiseks ja proportsionaalsuse tagamiseks ette, et liikmesriigid võivad üldpõhimõtteid rakendades neid kohandada ja täiendada vastavalt asjaomaste finantsasutuste olukorrale.

IV. Edasised sammud

Kõnealused soovitused on esimene etapp mitmest ettepanekust, mille eesmärk on viia palgastiimulid kooskõlla äriühingute pikaajalise jätkusuutlikkusega. Teises etapis esitab komisjon õigusaktide ettepanekud, mis võimaldavad riiklikel järelevalveasutustel nõuda, et finantsasutuste palgapoliitika oleks kooskõlas tõhusa riskijuhtimisega.

Juunis käsitleb komisjon pankade ja investeerimisühingute (kus praeguseks ilmnenud tõendite põhjal otsustades on esinenud kõige tõsisemad turutõrked) palgapoliitikat kapitalinõuete direktiivi muudatuste paketis. Kavandatavad seadusandlikud muudatused aitavad saavutada seda, et kõnealuse direktiivi kohane usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve hõlmaks palgapoliitikat ja selle seost riskijuhtimisega. Krediidiasutustele ja investeerimisühingutele pannakse seaduslik kohustus viia palgapoliitika kooskõlla tõhusa riskijuhtimisega ning järelevalveasutustel on võimalik võtta meetmeid iga krediidiasutuse või investeerimisühingu suhtes, kes seda ei tee.

Põhimõtted, mis on sätestatud komisjoni uues soovituses palgapoliitika kohta finantsteenuste sektoris, on selle kohustuse täitmiseks väga olulised. Nendega antakse täiendavaid suuniseid kõnealuse siduva kohustuse täitmise kohta ja luuakse raamistik, mis võimaldab järelevalveasutustel hinnata äriühingute palgakorraldust II samba järelevalvelise hinnangu käigus.

Kapitalinõuete direktiivi kavandatavad muudatused ei asenda kõnealust soovitust, vaid täiendavad seda. Soovitustel on püsiv lisandväärtus nii seetõttu, et need näitavad enne õigusnormide vastuvõtmist turgudele selgelt, milliseid parimaid tavasid tuleb komisjoni arvates järgida, kui ka seetõttu, et õigusakt peab keskenduma põhimõtetele ning ei ole sobiv parimate tavade kirjeldamiseks sellise üksikasjalikkusega, mida võimaldavad soovitused.

Võib tekkida vajadus kaaluda sarnaseid seadusandlikke algatusi teistes finantsteenuste sektorites (nt kindlustus). Seniks, kuni seda tehakse, annab finantsteenuste sektori palgapoliitikat käsitlev soovitus suuniseid ka nendes sektorites kohaldatavate põhimõtete kohta ning võimaldab ka seal algatada dialoogi finants- ja järelevalveasutuste vahel.

Varasemate soovituste 2007. aasta hindamisaruannetest ilmnes nii tugevaid kui ka nõrku külgi. Komisjon kavatseb tugevdada järelevalvet mõlema soovituse tõhusa kohaldamise üle. Aasta pärast analüüsib komisjon mõlemat soovitust, arvestades omandatud kogemusi ja eespool mainitud järelevalve tulemusi, ning esitab hindamisaruande selle kohta, kuidas liikmesriigid kõnealuseid soovitusi kohaldavad.

Tuleks veel märkida, et soovitused ei piira töötasuga seotud erimeetmeid, mida liikmesriigid võtavad finantssektori riiklike päästemeetmete pakettide raames. Seoses riigiabialaste otsuste tegemisega on komisjon näidanud üles oma soosivat suhtumist sellistesse riiklikesse meetmetesse. Kuid need on siiski erandlikud meetmed, mille eesmärk on kompenseerida riigi sekkumise moonutavat mõju. Need ei asenda üldiseid põhimõtteid, mida peavad kohaldama kõik finantsasutused nii tavapäraste kui ka erandlike turutingimuste korral.

[1] KOM(2009)114 (lõplik), 4. märts 2009.