SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Massihävitusrelvade leviku tõkestamise poliitika üldine eesmärk on tuvastada ja tõkestada massihävitusrelvade levikut ning sellele reageerida. Massihävitusrelvade leviku probleemiga tegelemiseks on välja töötatud mitmepoolsed konventsioonid ja kontrollimehhanismid, kahepoolsed ja riiklikud õigusraamistikud, kaitsemeetmed, sanktsioonid, ekspordikontrollid, ohu vähendamisele suunatud koostööprogrammid ning hädaolukordadeks valmisoleku ja nendele reageerimise kavad.

Selle poliitika elemendiks on ka meetmed, mis on suunatud massihävitusrelvadega seonduvale oskusteabele ja eriti ohtlikele materjalidele ja tehnoloogiatele, mille ebasobiv ja loata kasutamine võib põhjustada suurt kahju.

Sellega seoses asutati 1994. aastal pärast Nõukogude Liidu lagunemist rahvusvaheline teadus- ja tehnoloogiakeskus (ISTC). Seda rahastati koos teiste lepinguosalistega (Ameerika Ühendriigid, Kanada, Jaapan) rahvusvahelise mitmepoolse lepingu kaudu, et tõkestada massihävitusrelvadega seonduva teadusliku ja tehnilise pädevuse levikut. Aja jooksul ühines lepinguga veel teisigi lepinguosalisi, nt Armeenia, Gruusia, Kasahstan, Korea Vabariik, Kõrgõzstan, Norra, Tadžikistan, Valgevene ja Vene Föderatsioon.

ISTC tegutseb teadusuuringute valdkonna ja massihävitusrelvade tõkestamise valdkonna ristumiskohal ning selle kaudu on rahastatud peaaegu 3 000 projekti koguväärtusega üle 550 miljoni euro. ELi osalus selles on ligikaudu 270 miljonit eurot. Viimastel aastatel on ISTC kontseptsioon ja toimimine teaduskeskusena edasi arenenud, et võtta arvesse muutusi massihävitusrelvade levikus, ohuanalüüside tulemusi ja lepinguosaliste uusi vajadusi. Keskus toetas üha enam selliseid projekte, mille eesmärk oli üldiste keemiliste, bioloogiliste, kiirgus- ja tuumaohtude leevendamine, kusjuures teadlaste ümbersuunamine ei olnud eesmärk omaette – pigem sooviti edendada bioohutust ja bioturvalisust, laboratooriumide füüsilist ajakohastamist ning asjaomaste teadusringkondade vaheliste võrgustike loomist.

Pärast seda, kui Vene Föderatsioon teatas 2010. aastal lepingust taganemisest, mis jõustus 15. juulil 2015, on lepinguosalised kokku leppinud selles, et on vaja uut lepingut, mis võimaldaks keskusel tõhusalt täita oma ülesandeid muutunud tingimustes.

21. oktoobril 2013 volitas nõukogu komisjoni alustama Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse (kes tegutsevad ühe lepinguosalisena) nimel läbirääkimisi, et sõlmida ühe lepinguosalisena tegutsevate Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning Gruusia, Jaapani, Norra Kuningriigi, Kirgiisi Vabariigi, Armeenia Vabariigi, Kasahstani Vabariigi, Korea Vabariigi, Tadžikistani Vabariigi ja Ameerika Ühendriikide vahel leping, millega jätkatakse rahvusvahelise teadus- ja tehnoloogiakeskuse tegevust (edaspidi „leping”), ning andis selleks vastavad läbirääkimissuunised (dokument 14137/13 R –UE).

Läbirääkimissuunistes püstitatud eesmärgid on täielikult täidetud ning liikmesriikide märkusi võeti läbirääkimiste ajal arvesse. Tegevuse jätkamise lepingu eelnõu esitati massihävitusrelvade leviku tõkestamise töörühmale (CONOP) 24. veebruaril 2014 ja tuumaküsimuste töörühmale 5. veebruaril 2014.

Seejärel parafeeris eelnõu Euroopa Komisjon. Juunis 2014 parafeerisid lepingu kõik lepinguosalised, välja arvatud Kasahstan, Norra ja Tadžikistan. Selles etapis loodeti, et lepingu parafeerimine toimub võimalikult lühikese aja jooksul.

Seepärast koostasid komisjon ja kõrge esindaja ühisettepaneku, milles käsitletakse nõukogu otsust lubada kirjutada lepingule alla Euroopa Liidu nimel, määrates sealhulgas asjaomase(d) isiku(d).

Lepingu parafeerimine Kasahstani poolt võttis loodetust kauem aega. Esmalt taotles Kasahstan lisaaega, et viia lõpule lepingu parafeerimiseks vajalikud sisemised heakskiidumenetlused. Seejärel esitati mõningad vastuväited seoses lepingu eelnõu venekeelse tõlkega. Sisemise heakskiidumenetluse käigus ja pärast valitsuse ümberkorraldamist 2014. aastal esitas Kasahstan ka tehnilisi õiguslikke vastuväiteid seoses lepingus esitatud viitega Viini konventsioonile. Sel ajavahemikul taganes ISTC lepingust ka Valgevene ning seega jäeti tegevuse jätkamise uuest lepingust välja ka vastav viide Valgevenele. Kõigi nende taotlustega arvestamiseks lepiti kokku, et valmistatakse ette lepingu uus versioon. Võrreldes eelmise versiooniga ei sisaldanud uus versioon märkimisväärseid olulisi erinevusi ja on täielikult kooskõlas nõukogu läbirääkimissuunistega. Keeleprobleemid lahendati, viide Valgevenele kustutati ning viide Viini konventsioonile asendati konventsiooni enda asjaomase tekstiga, mis oli Kasahstanile vastuvõetav. Pärast nende muudatuste siseviimist parafeerisid lepinguosalised tegevuse jätkamise lepingu uue versiooni 22. juunil 2015 Astanas.

Praegune ettepanek on samm edasi rahvusvahelise teadus- ja tehnoloogiakeskuse tegevuse jätkamise lepingule (edaspidi „leping”) allakirjutamise suunas. Tehakse ettepanek kasutata kahte paralleelset menetlust – üks lepingule allakirjutamiseks Euroopa Liidu lepingu / Euroopa Liidu toimimise lepingu alusel ja paralleelne menetlus lepingu sõlmimiseks EURATOMi lepingu alusel.

Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

Nagu märgitud stabiilsuse ja rahu edendamise rahastamisvahendi temaatilises strateegiadokumendis 2014–2020, tuleb teadmiste leviku tõttu kahesuguse kasutusega materjalide valdkonnas teadlaste ümbersuunamise asemel toetada teadlaste kaasamise kontseptsiooni väljatöötamist. Sellest ajast alates on EL oma lähenemisviisi vastavalt kohandanud, võttes samuti arvesse uusi info- ja sidevahendeid, mis võimaldavad massihävitusrelvade võimalikel levitajatel saada lihtsamini tundlikku informatsiooni ja oskusteavet.

Aastate jooksul on inimmõõtme tähtsus üldises julgeolekupoliitikas järkjärgult suurenenud; lisaks ümbersuunamisele keskendutakse ka kahesuguse kasutusega materjalide alaste teadmiste ja kogemuste leviku ohjeldamisele üleilmsel tasandil. Need aspektid on muutunud tähtsaks pärast 11. septembri rünnakuid ning need kajastuvad ka 2004. aasta ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis nr 1540. Neid arengusuundumusi arutati samuti G8 ülemaailmse partnerlusprogrammi raames. 2009. aastal võttis G8 töörühm vastu soovitused kooskõlastatud lähenemisviisi kohta massihävitusrelvade alaste teadmiste leviku ja teadlaste kaasamise valdkonnas, mis kiideti tippkohtumisel heaks. Soovitustes käsitleti massihävitusrelvade alaste kogemuste ja mis tahes tundlike teadmiste levikut KBRT valdkonnas tõsise probleemina. Soovitustes viidati ISTClt saadud õppetundidele nõuetekohaste projektide väljatöötamisel väljaspool G8 riike kui võimalusele aidata kaasa massihävitusrelvade leviku tõkestamiseks tehtavate üldistele jõupingutustele. G8 Deauville'i deklaratsiooniga pikendati ülemaailmset partnerlusprogrammi 2012. aastale järgnevaks perioodiks, mil on kavas pöörata erilist tähelepanu teadlaste kaasamisele.

Neid soovitusi võeti arvesse ISTC tegevuse jätkamise uue lepingu sõlmimiseks peetavate läbirääkimiste käigus. Lepingu sisu on kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni nr 1540 eesmärkidega.

Kooskõla Euroopa Liidu muude poliitikavaldkondadega