[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 24.11.2009

KOM(2009) 649 lõplik

KOMISJONI TÖÖDOKUMENT

EUROOPA KOMISJONI TAUSTDOKUMENT TÖÖHÕIVE, SOTSIAALPOLIITIKA, TERVISE- JA TARBIJAKAITSEKÜSIMUSTE NÕUKOGULE TÖÖHÕIVEKRIIS SUUNDUMUSED, POLIITILISED ABINÕUD JA PÕHIMEETMED

KOMISJONI TÖÖDOKUMENT

EUROOPA KOMISJONI TAUSTDOKUMENT TÖÖHÕIVE, SOTSIAALPOLIITIKA, TERVISE- JA TARBIJAKAITSEKÜSIMUSTE NÕUKOGULETÖÖHÕIVEKRIISSUUNDUMUSED, POLIITILISED ABINÕUD JA PÕHIMEETMED

SUUNDUMUSED ELI TÖÖTURGUDEL

Halbade majandustulemuste tõttu vähenesid töökohad ja tekkis tööpuudus…

2009. aasta keskpaigaks oli ELi kõikides sektorites töökohtade arv võrreldes eelmise aastaga vähenenud 4,3 miljoni võrra (1,9%). Kõige rohkem töökohti kadus ehitus- ja tööstusvaldkonnas. Olukord halvenes kõikide liikmesriikide tööturgudel, kuid kõige rohkem Balti riikides, Iirimaal ja Hispaanias, kus kinnisvaraturul tekkis järsk langus, mis viis tööpuuduseni ehitussektoris. Mõnes liikmesriigis, nagu Belgia ja Saksamaa, ei ole kriis tööhõivet eriti mõjutanud, sest meetmetena on kasutatud lühendatud tööaega ja muid võimalusi (joonis 1).

Joonis 1: protsentuaalsed muutused ELi liikmesriikide tööhõives ajavahemikul 2008. aasta teisest kvartalist kuni 2009. aasta teise kvartalini

[pic]

Allikas: Eurostat, rahvamajanduse arvepidamine. Sesoonselt korrigeerimata andmed võrreldes eelmise aastaga.

…kuid tööpuuduse kasvu on seni suudetud piirata

Olenemata selgest langusest on olukord Euroopa tööturul suhteliselt hea, võttes arvesse majandusnäitajate järsku halvenemist. Tööpuudus on kasvanud (joonis 2), kuid mitte nii palju kui kardeti järsu majanduslanguse ja usalduse kadumise tõttu. Kuigi majanduslangus ja ettevõtjate usalduse langus oli ELis järsem kui USAs, oli tööpuudus ELis 2009. aasta septembriks tõusnud 2,1 protsendipunkti võrreldes eelmise aastaga, samas kui USAs tõusis tööpuudus oluliselt rohkem, s.o 3,6 protsendipunkti. Sellest olenemata on tööpuudus alates eelmise aasta kevadest ELis jätkuvalt kasvanud ning 2009. aasta septembriks tõusis see 9,2%, s.o 2,5-protsendipunktine kasv võrreldes 2008. aasta kevadega. Tööpuuduse kogumäär on kasvanud üle kolmandiku võrra (38%): kuuelt miljonilt 22,1 miljonini.

Joonis 2: Tööpuudus ELi liikmesriikides

[pic]

Allikas: Eurostat, tööpuuduse arvepidamine (series on unemployment). Sesoonselt korrigeeritud andmed. Märkus: andmed Ühendkuningriigi kohta juuli 2008 – juuli 2009, Eesti, Kreeka, Itaalia ja Rumeenia kohta 2008. aasta teisest kvartalist kuni 2009. aasta teise kvartalini.

…tööpuuduse kasv mõjutab kõige enam noori, madala kvalifikatsiooniga inimesi ja migrante ning nendes rühmades eelkõige neid, kelle töösuhe on ajutine…

Kriis mõjutab mehi ja naisi erinevalt. Alguses mõjutas majanduslangus mehi rohkem kui naisi, sest paljudes nendes sektorites, mida kriis mõjutas kõige rohkem, töötasid peamiselt mehed[1]. Kriis on siiski viimaste kuude jooksul ka naiste tööhõivet tugevalt mõjutanud ning see näitab, et kriis on laienenud ka muudesse sektoritesse, milles töötavate naiste ja meeste arv on võrdsem kui neis, mida kriis kõigepealt tabas. Suurenenud on vajadus käsitleda noorte tööpuuduse probleemi, sest ka noorte, eelkõige noorte meeste seas on tööpuudus pidevalt ja kiiresti kasvanud. Kriis on tugevalt mõjutanud ka madala kvalifikatsiooniga töötajaid ja migrante ning see on osaliselt märk sellest, milliseid sektoreid ja ameteid (nt ehitusvaldkond ja madala kvalifikatsiooniga füüsilist tööd tegevad lihttöölised) on majanduslangus kõige enam mõjutanud. Töökohtade kaotamine on rohkem mõjutanud tähtajalise töölepinguga töötavaid inimesi. Kõik nimetatud rühmad on traditsiooniliselt tööturul kõige ebasoodsamas olukorras olevad rühmad ning praegune majanduslangus on muutnud nende olukorra veelgi halvemaks.

Joonis 3: Tööpuuduse suurenemine soo, vanuse, kvalifikatsioonide ja rahvuste lõikes 2008. aasta teisest kvartalist kuni 2009. aasta teise kvartalini.

[pic]

Allikas: Eurostat, ELi tööjõuvaatlus. Sesoonselt korrigeerimata andmed.

…tingimused tööturul muutuvad enne paranemist tõenäoliselt veel halvemaks

Olenemata hiljuti parenema hakanud majandusnäitajatest, ei ole majanduskriisi mõju tööturule veel täielikult tuntav. Kuna tööturud on üldiselt olnud üpris paindlikud, kaob ELis aastatel 2009 ja 2010 siiski hinnanguliselt veel umbes 7,5 miljonit töökohta ning tööpuudus kasvab 2010 aastaks tõenäoliselt 10,3%ni, mis tähendab kolme protsendipunkti suurust tõusu võrreldes 2008. aasta tasemega. Varasemad kogemused näitavad, et tööhõive muutub majanduslike tingimuste mõjul teatava hilinemisega, ning enamiku prognooside kohaselt jääb majanduskasv mitme aasta jooksul tagasihoidlikuks olenemata sellest, et majandus hakkab juba taastuma. Eelmise aasta augustis alanud järsu majanduslanguse mõjul hakkasid muutused tekkima alles 2009. aastal ning arvatavasti halvenevad tingimused tööturul veel mõne aja jooksul isegi pärast majanduse elavnemist.

Märgid osutavad ulatuslikule varutööjõule, sest enamasti on vähenenud tootlikkus mitte töökohad. Lisaks sellele on püütud nõudluse vähenemise ja majanduslangusega toime tulla, vähendades tööhõive stabiilsuse tagamise eesmärgil palkasid.

Üldiselt on ELi tööturg kohanenud kriisiga peamiselt tööjõu tootlikkuse vähendamise abil, mitte töökohti kaotades – nii Austrias, Belgias, Saksamaal, Itaalias kui ka Madalmaades on tööturul peamiselt vähendatud tootlikkust ning töökohti on kaotatud väga vähe. Varutööjõu suurenemine näitab, et ettevõtjad arvavad languse olevat ajutise (ning püüavad seepärast ära hoida ettevõtjale vajaliku inimkapitali kadumist), ning et riikliku poliitika raames tehakse tööpuuduse piiramiseks jõupingutusi, näiteks lühendatakse tööaega.

Toodangu vähenemise ja varutööjõu tõttu on tööjõu erikulu siiski oluliselt suurenenud. Kui tööjõu tootlikkus ei saavuta tavapärast taset, ettevõtjate tööjõukulud ei vähene ja hinnad ei muutu konkurentsivõimelisemaks, on suur oht, et tulevastel kuudel varutööjõudu vähendatakse, mille tõttu tööpuudus suureneb, kui just majandustegevus ei muutu märkimisväärsemalt aktiivsemaks.

SENISED POLIITILISED MEETMED

fiskaalstiimulite paketid ja riiklikud majanduse elavdamise kavad hõlmavad tööhõivemeetmeid[2]…

EL ja selle liikmesriigid, sealhulgas keskpangad, on võtnud olulisi poliitilisi meetmeid, et tõsise kriisiga toime tulla. Riiklikud majanduse elavdamise kavad hõlmavad tööhõivet, haridust, koolitust ja sotsiaalpoliitikat käsitlevaid sätteid. Kõiki ELi liikmesriike hõlmava stiimulite kogupaketi osa liikmesriikide majanduse elavdamise kavades on märkimisväärne, moodustades 1,8% SKPst (joonis 4). Olukord liikmesriikides on erinev nii stiimulite paketi ulatuse osas kui ka kriisi mõjude osas majanduskasvule ja tööpuudusele; teatavaid liikmesriike, nagu Läti ja Leedu, on kriis mõjutanud väga rängalt ning nad on pidanud rakendama ulatuslikke eelarve konsolideerimise kavasid. Tööturu toimimise tagamiseks ja majapidamiste ostuvõime tõstmiseks võetud meetmed moodustavad ligikaudu poole liikmesriikide võetud majanduse elavdamise meetmetest. Austria, Belgia, Soome, Saksamaa, Hispaania, Rootsi ja Ühendkuningriikide pakutud fiskaalstiimulid on kõnealuses kahes kategoorias kõige suuremad.

Joonis 4: Kokkuvõte ELi liikmesriikide majanduse elavdamise kavade raames võetavate elavdamismeetmete rahastamisest

[pic]

Märkus: Ungari puhul on teatatud rahastamise kogusuuruseks 1,45% SKPst.

Allikas: komisjoni talitused

…liikmesriikide tööhõivemeetmete raames keskendutakse kolmele ELis kokkulepitud prioriteedile…

Tööhõivet käsitlevad poliitilised meetmed hõlmavad Euroopa Ülemkogu heakskiidetud kolme prioriteeti, mis on tööhõive säilitamine, töökohtade loomine ja liikuvuse edendamine; oskuste ajakohastamine ja nende viimine vastavusse tööturu vajadustega ning juurdepääsu parandamine tööhõivele ja majapidamiste toetamine.

Üldiselt on ELi tööturud püüdnud nõudluse vähenemisega toime tulla, kohandades esmajärjekorras tootmist ja kogutööaega, mitte töökohti vähendades. Euroopa töökohti on majanduslanguse esialgse mõju eest kaitstud lühiajaliste hüvituskavade abil, mille raames tööandjad saavad riigilt taotleda ajutisi toetusi, et täiendada nende töötajate palkasid, kelle tööaega on lühendatud. ELi tööturg on seni olnud suhteliselt paindlik, mis on osaliselt saavutatud tänu sellele, et rohkem kasutatakse kõnealuseid sisemisi kohandamismeetmeid (s.o lühendatud tööaeg, ajutised sulgemised jne), mille eesmärk on kaitsta olemasolevaid töökohti, säilitades samas töötajate, sealhulgas kõige ebasoodsamas olevate inimeste tööalane konkurentsivõime koolituskavade (nt Küprosel, Saksamaal, Hispaanias, Ungaris, Iirimaal, Itaalias, Leedus, Madalmaades, Austrias, Portugalis) ja ühelt töökohalt teisele ülemineku toetamise abil (nt Küprosel, Tšehhi Vabariigis, Hispaanias, Madalmaades). Need meetmed on olnud kõige tõhusamad siis, kui nendega kaasneb tingimus, mille kohaselt on abikõlblikkuse jaoks vaja vastata eelnevalt kindlaks määratud kriteeriumidele, näiteks meetmete ühendamine tööga seotud koolitusega, et tõsta töötajate tööalast konkurentsivõimet ja hõlbustada nende üleminekut uuele töökohale, nagu on tehtud näiteks Tšehhi Vabariigis ja Madalmaades (kus koolitus on kohustuslik kõikidele, kelle tööaega on lühendatud) või Austrias, Belgias, Saksamaal ja Ungaris. Austrias, Ungaris, Madalmaades ja Sloveenias on ettevõtjatele esitatavad tingimused muudetud rangemaks, mis peaks samuti piirama tühikulu tekkimise ohtu või edasi lükkama mõnikord vältimatut äriühingu/tehase ümberkorraldamist.

Enamikes riikides on kriisi ajal suurendatud koolitusvõimalusi ja stiimuleid ning väljaõpet töökohal peetakse üha enam töötajate tööalase konkurentsivõime suurendamise peamiseks vahendiks. Et paremini vastata tööturu vajadustele, on mitme liikmesriigi peamine eesmärk olnud ajakohastada riigi tööturuasutusi ja tõsta nende haldussuutlikkust. Mitme riigi tööturuasutused (nt Ühendkuningriigis, Madalmaades, Belgias, Saksamaal, Soomes ja Rootsis) on välja töötanud varase sekkumise kavad, olles selleks teinud koostööd sotsiaalpartneritega, kohalike omavalitsuste ja muude tööturu huvirühmadega. Kõnealuste kavade eesmärk on tagada kiired ja turvalised üleminekuvõimalused neile, keda ähvardab koondamine, et sel viisil ära hoida pikaajaline töötus.

Majanduse elavdamise kavade raames on enamik liikmesriike võtnud kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste sissetulekute toetamiseks meetmeid, sealhulgas miinimumsissetuleku või miinimumpalga tõstmine, töötushüvitiste ulatuse suurendamine ja kehtivusaja pikendamine, muude sotsiaalhüvitiste tõhustamine või teatud rühmade maksude alandamine või neile maksuvabastuse võimaldamine. Peale selle investeerivad mitmed neist tervishoiu, pikaajalise hoolduse, lastehoiu või sotsiaalkorterite valdkonna infrastruktuuri. Nii soovitakse täita kaks eesmärki: edendada tööhõivet ja parandada kõikide, sealhulgas kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste juurdepääsu sotsiaalteenustele. Kõnealuste eesmärkide täitmine on eriti oluline selleks, et edendada naiste tööhõivet ja soolist võrdõiguslikkust ning hoida ära eelmiste majanduslanguste ajal juhtunu, s.o teatavate töötajate tööturult pikaks ajaks kõrvale jäämine.

Tööturust kõige kaugemale jäänud inimeste aktiivse kaasamise toetamiseks ning selleks, et edendada nende inimeste tööhõivet, keda ohustab tööturult kõrvale jäämine kõige rohkem, on võetud mitmesuguseid meetmeid: riigi tööturuasutuste tõhustamine individuaalsema toetamise võimaldamiseks (nt Bulgaarias, Taanis, Saksamaal, Kreekas, Hispaanias, Prantsusmaal, Leedus, Madalmaades, Portugalis, Austrias, Sloveenias, Ühendkuningriigis), koolitustele juurdepääsu laiendamine (nt Bulgaarias, Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Kreekas, Prantsusmaal, Soomes, Iirimaal, Leedus, Portugalis, Ühendkuningriigis), tööturust kõige kaugemale jäänud inimeste tööhõive toetamine (nt Prantsusmaal, Ungaris, Leedus) ja eelkõige puuetega inimeste tööhõive edendamine (nt Hispaanias ja Rumeenias). Mitu liikmesriiki on ajutiselt vähendanud sotsiaalkindlustusmakseid, et kriisi ajal tööjõu nõudlust tõsta, ning Poolas ja Portugalis on võetud vanematele inimestele suunatud meetmeid ning püütud ära hoida ennetähtaegselt pensionile jäämist.

POLIITILINE RAAMISTIK

Euroopa Ülemkogu määratud kolm prioriteeti tagavad korrektse poliitilise raamistiku.

Tööhõive säilitamine, töökohtade loomine ja liikuvuse edendamine

Kuigi stiimulite ja majanduse elavdamise kavade otsest ja pikaajalisemat mõju ei ole veel üksikasjalikult hinnatud, on selge, et kõnealused kavad ning eelkõige tööaja lühendamine on mitmes riigis tööpuuduse kasvu piiranud. Tõendid näitavad, et meetmed on kõige efektiivsemad siis, kui neid kavandatakse koostöös sotsiaalpartneritega ning kui stiimulite maksmine ei hiline keeruliste taotlusmenetluste tõttu.

Kuna tööpuudus tõenäoliselt kasvab, on tööaja lühendamine lühikeses perspektiivis jätkuvalt sobiv vahend tingimusel, et seda kasutatakse tõesti ajutiselt ja sihipäraselt ning et tööaja lühendamise võimalust saavad kasutada ainult need ettevõtjad, kelle puhul nõudlus on langenud erandlike ja ajutiste asjaolude tõttu. Kuna olukord tööturul on muutunud, tuleb kõnealuste kavade abikõlblikkuse kriteeriumid, kestus ja eelarve-eeskirjad läbi vaadata iga kuue kuu tagant, et parandada eesmärgipärasust ja vahendite haldamist. Kuna lühiajalistest meetmetest tuleneb oht, et äriühingute töötajate arv läheb liiga suureks, tuleb lisaks neile võtta tööalast konkurentsivõimet tugevdavaid ja tööturul üleminekuid hõlbustavaid meetmeid.

Pidades silmas kooskõla pikaajaliste eesmärkidega, on lühendatud tööajast tulenev turvalisus seotud töötaja praeguse töökohaga: turvalisus kaob pärast kaitstud töökohalt lahkumist. Kooskõlas pikemaajalise turvalise paindlikkuse lähenemisviisiga on väga oluline tagada üldisem tööalane kindlus, mis võimaldab inimestel vajaduse korral liikuda majanduse tootlikumatesse valdkondadesse. Mõeldav viis edasiliikumiseks on kombineerida lühendatud tööaeg koolitusega ja kehtestada töötamisega kaasnevad hüvitised või maksusoodustused või neid laiendada. Pidades silmas kriisi tõsidust ja laadi, on väga tõenäoline, et majanduse elavnedes on vaja teha ulatuslikke ümberkorraldusi (nt ehitus- ja finantsteenuste valdkonnas ja autotööstuses). Seetõttu on usutav, et tuleb teha kompromiss praeguse tööpuuduse ja hiljem toimuvate koondamiste vahel, eriti kui majandus elavneb aeglaselt.

Tööturul valitseva olukorra parandamiseks on vaja ka uute töökohtade loomiseks teha rohkem jõupingutusi. Mitu liikmesriiki juba pakuvad finantsstiimuleid ja värbamistoetusi, et luua teatavaid töökohti või neid säilitada. Uute ettevõtete loomist ja ettevõtte laiendamisse investeerimist saab muuta lihtsamaks, vähendades bürokraatiat ja ettevõtjatele esitatavaid haldusnõudeid ning pakkudes uutele ettevõtjatele rohkem finantstoetusi ja abiteenuseid. Kaaluda tuleks stiimuleid, mis edendaks investeerimist innovaatilistesse ja laienevatesse sektoritesse (nt „rohelised” töökohad ja „valged” töökohad). Ka sotsiaalmajandus on oluline töökohtade allikas, kuna see sõltub konjunktuuritsüklist vähem ning pakub tihti tööjõumahukaid ja sotsiaalselt kasulikke teenuseid.

Oskuste ajakohastamine ja nende viimine vastavusse tööturu vajadustega

Olukorras, kus tööpuudus suureneb ja vabad töökohad vähenevad, on oluline, et oleks olemas tõhusad aktiveerimissüsteemid. Rõhutada tuleks seda, et tööotsijatel lasub suurem vastutus, kuid samas tuleb pakkuda kvaliteetseid tööotsimisteenuseid ja -kavasid ning piisavat asendussissetulekut, eelkõige inimestele, kellel on väga väikesed võimalused tööd leida.

Tööpuuduse vähendamiseks on vaja edendada aktiivseid tööturumeetmeid, kavasid ja teenuseid paremini eesmärgistada ning tõhustada riiklike tööturuasutuste suutlikkust. Inimestele tuleb tagada turvaline karjäär (oskuste täiendamine, tööalane konkurentsivõime ja sotsiaalkaitse võrgud) ja ettevõtjatele kindlad värbamisvõimalused ning püüda samal ajal toime tulla olukorraga, kus tööturg on muutlik ja eksisteerib (massiliste) koondamiste oht. Kaaluda tuleks lähenemisviisi „kõigepealt koolitus” nende meeste ja naiste puhul, kellel on raskusi uue töökoha leidmisel. Kõikide töötajate puhul on oluline oskusi täiendada ja omandada uusi oskusi, et tagada kohanemine ja tööalane konkurentsivõime ebakindlal ajal. Kriisiolukorras peaksid haridus- ja koolitusvaldkond olema võimelised vastama tööturu suurenenud vajadustele. Aktiivne tööturupoliitika peaks käsitlema neid probleeme, millega seisavad silmitsi noored, kelle puhul on töökogemuse puudumine peamine asjaolu, mis takistab juurdepääsu abikavadele ning esimese töökoha leidmist.

Kutselasealane, sektorite vaheline ja geograafiline liikuvus võivad hõlbustada uuele tööle üleminekut ja aidata ära hoida pikaajalist tööpuudust. Varase sekkumise jaoks peavad riigi tööturuasutused ja tööandjad tegema pidevalt koostööd, et sekkuda enne kui inimesi tegelikult koondama hakatakse. Asjakohaste teenuste, sealhulgas noortele ette nähtud kvalifikatsiooni omandamise ja uute töökohtade leidmise kavade ning praktikakohtade pakkumise seisukohalt on esmatähtis, et tööturu-, riigi- ja koolitusasutused ning eelkõige tööandjad ja sotsiaalpartnerid teeksid rohkem koostööd. Kõnealune koostöö on samuti paratamatult vajalik tööjõu ettevalmistamiseks uute töökohtade jaoks, eelkõige laienevates sektorites.

Juurdepääsu parandamine tööhõivele ja majapidamiste toetamine

Üks oluline tegur, mis määrab parema juurdepääsu töökohtadele ning nendel püsimise, on maksu- ja hüvitissüsteem. Selleks tuleb suurendada aktiivse tööturupoliitika ning maksu- ja hüvitissüsteemide kooskõla. Maksu- ja hüvitissüsteemi teatavad omadused, nagu tööpuuduse lõksu jäämine ja perede ühise maksustamise süsteem, ei julgusta teiseseid palgasaajaid ja peamisi majapidamise eest hoolitsejaid tööturule (uuesti) sisenema või sinna jääma, eelkõige täistööajaga töö puhul. Selleks, et säilitada vanemaealiste töötajate seotus tööturuga, tuleks ära hoida ennetähtaegne tööturult lahkumine. Palgaväliste tööjõukulude vähendamine võiks olla vahend, mille abil aidata tööturul püsida eelkõige inimestel, kellel on mitmeid raskusi (väheste oskustega töötajad, noored ja vanemaealised töötajad).

Tulumaksuvaba miinimumi tõstmisest võivad kasu saada madalapalgalised inimesed, kelle jaoks maksukoormuse vähendamine on kõige olulisem. Rootsis on kehtestatud tulumaksusoodustus töökohalt saadava tasu puhul. See on kooskõlas pikaajaliste eesmärkidega muuta töötamine tasuvaks ning sellel on eeldatavalt pikemas perspektiivis positiivne mõju tööhõivele.

Kuigi palgaväliste tööjõukulutuste vähendamine on oluline meede tööhõive suurendamiseks ja säilitamiseks, kaasneb sellega suur tühikulude tekkimise oht: maksude, sotsiaalkindlustusmaksete ja muude palgaväliste tööjõukulude vähendamine on tervitatav ainult siis, kui kõnealustel meetmetel on otsene mõju tööandja otsusele uusi töötajaid värvata või olemasolevaid töötajaid tööl hoida, nagu on ettevõtjatele atraktiivsemate tingimustega osalise tööajaga subsideeritud lepingute pakkumisel. Kui meetmel ei ole värbamisele otsest mõju, oleks valitsusel lühikeses perspektiivis kasulikum teha muid ajutisi samaväärseid kulutusi, mille eesmärk on toetada tööhõive otsest kasvu tööjõumahukates sektorites, kus esineb oskuste puudumist (nt hooldussektoris).

Kuni majandus ei ole elavnema hakanud, on majapidamiste sissetulekute toetamisele vaja pöörata olulist tähelepanu, olenemata sellest, et liikmesriikide suutlikkus selles valdkonnas on väga erinev. Mõnel juhul on hüvitised liiga väikesed või antakse neid väga piiratud ajaks. Samas tuleb määratleda hüvitiste andmise põhimõtted ja nende suurus, et vähendada nende pärssivat mõju abisaajate soovile tööd leida. Tähtajalise lepingu ja osalise tööajaga lepinguga töötajatel peaks olema võimalus ennast kindlustada töötuse ja muude sotsiaalsete riskide eest. Rohkem tähelepanu tuleks pöörata ka füüsilisest isikust ettevõtjatele, kes tavaliselt ei ole töö kaotuse eest kindlustatud, ja eriti raskes olukorras olevatele noortele.

Otsesed sotsiaalsed üleminekud on olulised negatiivsete sotsiaalsete mõjude leevendamiseks, sest nende abil jõutakse kõige rohkem abi vajavate inimesteni väga kiiresti ja need annavad majandusele vahetu positiivse impulsi: valitsused saavad majapidamistele hüvitisi eraldada olemasolevaid kanaleid kasutades ning seega on sihtrühmade kriteeriume lihtne kasutada. Hüvitiste kavandamisel tuleks tähelepanu pöörata aktiivsuse ja kohanemisvõime edendamisele, andes seega panuse tööturu paremasse toimimisse majanduse elavnedes. Majapidamistele riiklike sissetulekutoetuste andmine kulutab aga niigi väheseid rahastamisvahendeid ning suurendab otseselt riigi võlakoormust. Kõnealused üleminekud võivad muuta inimesed hüvitistest sõltuvaks ja vähendada seega tööjõu pakkumist, mis omakorda muudab tööturud ebaefektiivseks ja halvasti toimivaks. Seega tuleks hüvitiste andmist tööturu elavnedes vähendada.

Tähtajaliste lepingutega töötajaid on massiliselt koondatud riikides, kus ebakindlate lühiajaliste lepingute ja tähtajatute lepingutega töötajate arv ei ole tasakaalus. Kõnealuste töötajate õiguste kaitsmiseks on liikmesriigid võtnud erinevaid meetmeid: mõned riigid on uue kriisivastase abinõuna piiranud tähtajaliste lepingute maksimaalset kehtivusaega kahe aastaga, mõni teine riik on pikendanud tähtajaliste lepingute maksimaalset kehtivusaega üle kahe aasta. Mõlemal juhul on oluline, et sotsiaalpartnerid ja ametiasutused teevad koostööd, et tagada võimalikult paljude töötajate hoidmine tööturul ning et tööhõivealaste õigusaktide ja töölepingutega tagatakse tööandjate ja töötajate õigused ja kohustused. Selleks on vaja killustatud tööturge reformida kooskõlas turvalise paindlikkuse lähenemisviisiga, mille raames suunatakse tähelepanu töökohtade kaitsmise asemel tööhõive kindlustamisele tööturul.

VIIS PEAMIST MEEDET AASTAKS 2010. JA JÄRGMISTEKS AASTATEKS

Kuna praegune majanduslangus on väga ränk, on põhjust jätkata tööturupoliitika rakendamist ja meetmete tõhustamist , pakkudes sissetulekutoetusi neile, kes seda kõige rohkem vajavad, isegi kui SKP hakkab järgmisel aastal ootuste kohaselt aeglaselt kasvama. Kui majandus hakkab taas kasvama, tuleb tööhõivekomitee sõnul[3] lühiajaliste kriisimeetmete asemel hakata reformima tööturu struktuuri, et suurendada võimalikku majanduskasvu ja tuua inimesed tööturule. Kõnealune komitee nõuab lisaks sellele, et pensionile jäämise iga tuleks tõsta, võimaldades seega inimestel kauem töötada ja motiveerides neid seda tegema tööturupoliitika abil, millega edendatakse vanusejuhtimise parandamist töökohtadel ja ambitsioonikat pensionisüsteemides sisalduvate tööstiimulite reformimist. Selle jaoks moodustavad turvaline paindlikkus ja aktiivne kaasamine integreeritud raamistiku, mis võimaldab liikmesriikidel luua sobiv prioriteetide kooslus vastavalt nende tööturule ning sotsiaalsele olukorrale ja sotsiaalsetele probleemidele. Eriti olulised on turvalise paindlikkuse strateegiad, mis hõlbustavad töökoha leidmist, kõrvaldavad osalemise takistused ja võimaldavad üleminekuid tööturul. Vastavalt ELi ühistele turvalise paindlikkuse põhimõtetele on kriisi negatiivsete tööhõivemõjude leevendamiseks ja pärast kriisi lõppemist püsiva majanduskasvu taastamiseks vaja võtta viis peamist meedet.

1. Investeerimine tõhusatesse tööturumeetmetesse ja oskustesse, et ära hoida pikaajaline tööpuudus

Kõige olulisem on investeerida tõhusatesse tööturumeetmetesse, piisavasse sotsiaalsesse kaitsesse ja asjakohastesse haridus- ja koolitussüsteemidesse, et tööpuudus ei muutuks struktuurseks. Meeste ja naiste tööturul hoidmine suurendab fiskaalset ja sotsiaalkindlustusalast turvalisust ning edendab seega riiklike finantssüsteemide jätkusuutlikkust, makromajanduslikku stabiilsust ja hästi toimivaid sotsiaalkaitsesüsteeme. Tööturuteenuseid tuleb parandada, et need oleks kättesaadavad kõikidele abivajajatele, sealhulgas noortele ja koondamisohus olevatele töötajatele. Sekkumine peaks olema hästi ajastatud ja sihipärane ning selle eesmärk peaks olema koos muude töötamist atraktiivsemaks ja tasuvamaks muutvate meetmetega vähendada tööturult eemalolekut ja töötusperioodide kestust. Lisaks sellele tuleks inimestel võimaldada kauem töötada ja motiveerida neid seda tegema tööturupoliitika abil, millega edendatakse vanusejuhtimise parandamist töökohtadel ja ambitsioonikat pensionisüsteemides sisalduvate tööstiimulite reformimist. Parimad tulemused saadakse, kui pakutakse individuaalset abi inimestele, kellel on kõige paremad võimalused tööd leida, ning ulatuslikumat ja eesmärgipärasemat toetust neile, kellel on töö leidmisega rohkem probleeme. Töötud, lühendatud tööajaga ja raskustes olevates sektorites töötavad inimesed tuleks kaasata oskuste täiendamise ja ümberõppe kavadesse. Kõnealused kavad peavad olema sihipärased, et arendada oskusi, mida tööturul võib tulevikus vaja minna, ja valmistada inimesi ette majanduse elavnemiseks.

Liikmesriike julgustatakse paremini kasutama olemasolevaid Euroopa fonde, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi ja Euroopa Regionaalarengu Fondi, et täiendada majanduse elavdamise meetmeid, sealhulgas riigi tööturuasutuste tõhustamist ja nende suutlikkuse tõstmist ning tööotsijatele, töötajatele ja ümberkorraldusi tegevatele äriühingutele suunatud teenuste efektiivsemaks muutmist.

2. Äriühingute toetamine uute töökohtade loomisel

On oluline edendada uute töökohtade loomist, toetades uute äriühingute asutamist ja parandades teenuseid, mille eesmärk on abistada uusi ettevõtjaid. Eelkõige tuleb edendada naiste suurt potentsiaali luua uusi äriühinguid. Jätkuvalt tuleks teha jõupingutusi, et suurendada juurdepääsu rahastamisvõimalustele ja laenude kättesaadavust ning äriühingutele töökohtade loomiseks või säilitamiseks ja praktikakohtade pakkumiseks antavaid stiimuleid. On väga oluline, et sotsiaalpartneritega peetaks tõhusat ja konstruktiivset dialoogi, et tagada palkade arengu kooskõla tootlikkusega ja tööturul kehtivate sektorist sõltuvate ja kohalike tingimustega.

Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja muid ELi fonde saab ettevõtluse, füüsilisest isikust ettevõtjate, VKEde ja mikroettevõtjate toetamiseks paremini kasutada. Innovatsiooni ja koolituste rahaline toetamine võib olla kasulik ühelt poolt laienevate sektorite, uute tehnoloogiate ja uute ettevõtlusviiside potentsiaali uurimiseks ning teiselt poolt sotsiaalse ettevõtluse arendamiseks.

3. Töökohtade säilitamine paindliku töökorralduse abil

Kasvava tööpuuduse tingimustes on sisemine paindlikkus töökohtade säilitamise seisukohalt väga oluline: lühendatud tööaja võimaluse pakkumine võib ka 2010. aastal olla tõhus viis nende töötajate töökoha säilitamiseks, kes muidu koondataks. Sama kehtib ka VKEde puhul. Selliste võimaluste pakkumise abil saab kriisi sotsiaalseid mõjusid lühiajaliselt leevendada, märkimisväärseid koondamis- ja (uuesti) värbamiskulusid vähendada ning hoida ära ettevõtjale vajaliku inimkapitali kadumist. Kõnealuseid võimalusi tuleb siiski kavandada majanduslikult põhjendatud ja jätkusuutlikul viisil: neid tuleks kombineerida (ümber)õppega, kasutada ainult tugevatel alustel olevate ettevõtete puhul ning nende kestus ja abikõlblikkuse kriteeriumid tuleks korrapäraselt läbi vaadata. Selliste sektorite ja äriühingute puhul, kelle välises konkurentsivõimes on struktuurseid kadusid, peaks meetmete eesmärk olema tööjõule uutel töökohtadel vajaminevate oskuste andmine, et hõlbustada üleminekut kasvavatesse valdkondadesse.

4. Noorte ja kriisi tõttu kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste toetamine

Kõige suurem oht, mis kasvava tööpuuduse tõttu võib tekkida, on tööturult püsivalt kõrvale jäämine. Juba praegu on eelkõige madala kvalifikatsiooniga noortel ja tööturu äärealadel olevatel inimestel raskem tööturule (uuesti) siseneda. Edendada tuleks ebasoodsas olukorras olevate inimeste tööhõive toetamiseks võetavaid meetmeid, mille eesmärk on eelkõige muuta töötamine atraktiivseks, anda töötamisega kaasnevaid hüvitisi, vähendada eesmärgipäraselt palgaväliseid tööjõukulusid ning pakkuda muid hüvitisi. Et noortel oleks lihtsam pärast kooli lõpetamist tööd leida, tuleks luua kohti, kus noortel oleks võimalik saada töötamise kogemus, pakkuda praktikakohti ja uuenduslikke õppemeetodeid, nagu projektipõhine õpe. Paindlike koolitusviiside loomisega on võimalik aidata järk-järgult omandada uusi oskusi ja kvalifikatsioone, haridus- ja koolitussüsteemis ülespoole liikuda ning leida töökoht ning seal edukas olla. Madala kvalifikatsiooniga ja vanemaealiste töötajate puhul on esmatähtis pakkuda piisavat koolitust, et säilitada nende tööalane konkurentsivõime. Tööturult püsivalt kõrvale jäämine ohustab eelkõige naisi, kellel on hooldamiskohustused, sest enamik mitteaktiivsetest inimestest, tahtmatult osalise tööajaga töötajatest ja teisestest palgasaajatest juba on naised. Naistööjõu tööturult lahkumise ärahoidmiseks ja nende täieliku potentsiaali ära kasutamiseks on vaja võtta erimeetmeid. Ebasoodsas olukorras olevate inimeste tööotsinguid ja sissetulekutoetusi käsitlevaid algatusi tuleks paremini koordineerida ning nende mõju tuleks põhjalikult jälgida, et hoida ära suured tühikulud ja negatiivne mõju sotsiaalkindlustussüsteemidele. Riigi tööturuasutuste ettevõtlusmudeleid tuleks edasi arendada tihedas koostöös valitsusasutuste, valitsusväliste asutuste ja erainstitutsioonidega (nt kohalikud omavalitsused, valitsusvälised organisatsioonid, kaubanduskojad, koolitajad, tööturuteenuste pakkujad) ning eelkõige äriühingute ja sotsiaalpartneritega, et luua partnerlussuhted riikliku ja erasektori vahel.

5. Ebastandardsete lepingutega inimeste olukorra parandamine

Tähtajaliste ja muude ebastandardsete lepingutega töötajad kannatavad tööpuuduse kasvu tõttu kõige rohkem ja peavad kandma ebaõiglaselt suurt osa tööpuuduse tagajärjel tekkivatest sotsiaalsetest kuludest, sest neid töötuskindlustussüsteemid ja aktiivne tööturupoliitika tihti ei hõlma (sest hõlmatus oleneb tavaliselt hüvitistest). Praeguses kontekstis on oluline parandada tööalast kindlust ja toetada üleminekuid. Lisaks sellele on väga oluline reformida killustatud tööturge kooskõlas turvalise paindlikkuse lähenemisviisiga, mille raames suunatakse tähelepanu töökohtade kaitsmise asemel tööhõive kindlustamisele tööturul. Sotsiaalse dialoogi abil saab tööturul hoida võimalikult palju töötajaid ning anda töötajatele ja tööandjatele kõiki liiki lepingute puhul asjakohased õigused ja kohustused.

[1] „Growth, Jobs and Social Progress in the EU”, Sotsiaalkaitsekomitee, september 2009

[2] Komisjon jälgib jätkuvalt ja tihedas koostöös tööhõivekomitee, sotsiaalkaitsekomitee ja majanduspoliitika komiteega, kuidas kriisiga toime tullakse. Põhjalikum kokkuvõte liikmesriikide tööhõivemeetmetest on kättesaadav järgmisel aadressil: http://www.eu-employment-observatory.net/resources/meetings/MISEPSwedenSummaryTables.pdf

[3] "Bringing more people into the labour markets" EMCO ADHOC/18/201000