Mõned liikmesriigid teatasid direktiivi 2002/15/EÜ teatavate sätete tõlgendamisest oma kohtutes aastatel 2017–2018. Rootsi märkis, et nad ootasid ühes kohtuasjas otsust võimaluse kohta rakendada kollektiivlepingut, tehes erandi siseriiklikust õigusaktist, millega direktiiv 2002/15/EÜ on üle võetud. Eesti andis teada, et esimese astme kohtud olid lahendanud direktiivi 2002/15/EÜ rakendamisega seotud õiguslikke vaidlusi. Sloveenias tõlgendati kahtlusi, mis olid seotud õigusaktide hierarhiaga küsimuses, kas lõunapausid tuleks arvestada tööaja hulka. Kreeka kohus tegi otsuse, et direktiivi 2002/15/EÜ sätted, mille kohaselt vaheaegu ja puhkeaega ei loeta tööajaks, ei takista jõustamast nende perioodide paremaks reguleerimiseks siseriiklikke õigusakte. Hispaanias oli mitu kohtuasja, mis puudutasid kollektiivlepinguid, puhkusetasu, sõiduaega ja reisijate vedu. Üks kohtuasi oli seotud tööpäeva muutmisega ja mõjuga sõidukijuhi palga struktuurile reisijateveosektoris.

4.Tööaja eeskirjade rikkumised

Mitu liikmesriiki märkisid, et vältimaks karistuse määramist, antakse võimalus teatava aja jooksul korrigeerida oma käitumist. Kontrolliasutused võtavad sanktsioone vaid juhul, kui puudust ei kõrvaldata. Sellega seoses teatas Rootsi asjaomane sektor, et otsese sanktsiooni puudumist hinnatakse, kuna see annab tööandjatele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele võimaluse rakendada uusi töömeetodeid, kasutades uut tehnoloogiat või muutes menetlusi, et parandada õigusnormide järgimist.

Vaid üheksa liikmesriiki esitasid kvantitatiivsed andmed avastatud rikkumiste kohta. See arv ei ole eriti muutunud võrreldes eelmise aruandeperioodiga, kus sellise teabe esitasid kaheksa liikmesriiki. Mitu teabe esitanud liikmesriikidest olid samad kui käeolevas aruandes. Kuna teabe esitajaid ei olnud piisavalt, ei saa ELi-üleseid järeldusi teha.

Sidusrühmade seisukohad direktiivi 2002/15/EÜ rakendamise kohta

12 liikmesriiki märkisid selgelt, et nad konsulteerisid seoses käesoleva aruande koostamisega tööturu mõlema osapoolega, nagu on ette nähtud direktiivi 2002/15/EÜ artikliga 13. See arv on veidi suurem kui eelmises aruandes (10 liikmesriiki), kuid näitab siiski, et üle poole liikmesriikidest ei kaasa tööturu osapooli tööaja eeskirjade rakendamise kohta aru andmisse. Mõni liikmesriik märkis, et tööturu osapooltega ei konsulteeritud sellepärast, et eelmisest aruandest saati ei olnud miski muutunud.

12 liikmesriigist 5 ei esitanud tööturu osapoolte seisukohti eraldi osas või peatükis ning 3 märkisid, et tööturu osapooltelt ei saadud mingit selget tagasisidet. Pigem kajastati tagasisidet kogu dokumendis, eristamata seda liikmesriigi ametiasutuste seisukohtadest, või mainiti üksnes, et tööturu osapooled ei olnud esitanud ühtki märkust. 7 liikmesriigi aruandes oli tööturu osapoolte tagasiside siiski selgelt välja toodud eraldi osas.

Tööturu osapoolte arvamusi ei saa põhjalikumalt analüüsida, kuna nad ei moodusta esinduslikku valimit.

III. Järeldused

Autovedudega seotud ELi sotsiaalõigusnormide rakendamise ja täitmise tagamise analüüsi üldisest tulemusest on näha, et õigusnormide täitmise tagamise ja õigusnormide täitmise üldine tase püsis 2017.–2018. aastal 2015.–2016. aastaga võrreldes stabiilne.

Ehkki kontrollitud tööpäevade arv pidevalt väheneb, püsis avastatud rikkumiste arv enam-vähem stabiilne, kahanedes 1 %. See võib osutada tõhusamale rikkumiste avastamisele, kuid selle põhjus võib olla ka asjaolu, et ettevõtjate valdustes tehtud kontrollide osakaal on võrreldes teedel tehtud kontrollide osakaaluga veidi suurenenud. Ettevõtjate valdustes avastatakse rikkumisi kaks korda rohkem kui teedel, mis näitab, et ettevõtjate valdustes kontrollimine on tõhusam kui kontrollid teedel.

Rikkumiste avastamise määr on ELis väga erinev. Enamikust avastatud rikkumistest on teatanud väike seitsmest liikmesriigist koosnev rühm. Tuleb rõhutada, et mõni liikmesriik, kus rikkumiste avastamise määr on väga väike, kuulub liikmesriikide hulka, kus kontrollitud tööpäevade osakaal on kõige suurem. See asjaolu koos kontrollitavate tööpäevade arvu vähenemise ja piiratud kontrollisuutlikkusega (inimressursid ja rahalised vahendid, oskused ja kontrolliseadmed) kõikides liikmesriikides osutab sellele, et on hädavajalik suunata kontrolle paremini.

Kontrollide tegemisel teedel on väga tähtis juurdepääs andmetele, näiteks riskiastet käsitlevale teabele, eelkõige selleks, et kontrolle paremini suunata ja vähendada selliste tarbetute kontrollide arvu, mille käigus rikkumist ei avastata. Teedel kontrolle tegevatele inspektoritele riskihindamisteabele juurdepääsu võimaldamine tehakse kohustuslikuks kooskõlas esimeses liikumispaketis kehtestatud uute nõuetega.

On selgelt näha, et liikmesriikide kooskõlastatud ja ühiskontrollid aitavad jagada teadmisi ning ühtlustada kehtivatest ELi eeskirjadest arusaamist ja nende eeskirjade täitmise tagamist. Seepärast julgustab komisjon liikmesriike suurendama veelgi oma püüdlusi tõhustada koostööd, tehes kooskõlastatud ja ühiskontrolle, ning kasutama Euroopa Tööjõuameti pakutavat abi.

Eri liiki rikkumiste osakaal sarnaneb eelmise aruandeperioodi omaga. Peaaegu poole ettevõtjate valdustes avastatud rikkumistest moodustavad sõiduaja andmetega seotud rikkumised, mis osutab ettevõtjate raskustele asjaomaste andmete nõuetekohasel säilitamisel. Mõni liikmesriik kehtestas suuremad trahvid, teised kohandasid oma karistusmäärasid pärast raskete rikkumiste liigitust käsitleva komisjoni määruse (EL) 2016/403 jõustumist 1. jaanuaril 2017. See võib peatada sõiduaja andmetega seotud rikkumiste arvu kasvu, kuna sõiduaja andmete puudumine on liigitatud väga raskeks rikkumiseks.

Direktiivi 2002/15/EÜ rakendamise põhjaliku hindamise muudab keeruliseks asjaolu, et paljudes liikmesriikide aruannetes puuduvad üksikasjalikud kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed andmed. Komisjon soovib rõhutada sellise aruandluse tähtsust ja tuletada meelde, et liikmesriikide suhtes, kes ei täida määruse (EÜ) nr 561/2006 artiklis 17 sätestatud teabe esitamise nõuet, võib võtta õiguslikke meetmeid.

Komisjon on kindel, et käesoleva aruande koostamise ajal vastu võetud esimene liikuvuspakett võimaldab suurendada kontrollide tõhusust ja liikmesriikidevahelist koostööd. Rakendusakt, mille komisjon võtab vastu ühtlustatud riskihindamisvalemi kohta, võimaldab kontrollijatel kiiresti kindlaks teha kontrollitava ettevõtja riskiprofiili. Nad saavad teada, kas ettevõtja riskiaste on madal (kuna õigusnormide rikkumise tase on madal) või kõrge (õigusnormide rikkumise tase on kõrge). Peale selle võimaldab võimaliku manipuleerimise ja väärkasutuse varajane kaugtuvastus kontrollijatel valida, milliseid sõidukeid kontrollida. See kõik vähendab tarbetute kontrollide arvu ning aitab säästa nii kontrollijate kui ka sõidukijuhtide ressursse.

Komisjon jälgib liikmesriikide abiga ka edaspidi autovedudega seotud sotsiaalõigusnormide rakendamist ning tuletab liikmesriikidele meelde, et direktiivi 2002/15/EÜ artikli 13 lõike 1 kohaselt peavad nad esitama aruandes mõlema tööturu osapoole seisukohad. Liikmesriike julgustatakse kaaluma lisakontrollide tegemist ja kehtivate eeskirjade kontrollimist ning teavitama komisjoni lahknevustest ELi sätete tõlgendamisel.