KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE JA KONTROLLIKOJALE_x000b_ Komisjoni 2013. aasta haldustegevuse koondaruanne /* COM/2014/0342 final - 2014/ () */





1. Kommenteeritud kokkuvõte Käesolev kokkuvõttev aruanne tugineb peadirektorite ja talituste juhatajate iga-aastastes tegevusaruannetes esitatud kinnitavatele avaldustele ja reservatsioonidele. Aruande vastuvõtmisega võtab komisjon üldise poliitilise vastutuse ELi eelarve täitmise eest. Komisjon leiab, et otse hallatavate ELi vahendite puhul on tugevdatud sisekontrollisüsteemid ning abikõlblikkuse ja muude eeskirjade tegelik lihtsustamine olnud veamäärade vähendamise peamisteks elementideks. Siiski on üksikasjalikum kontroll kulukas ja komisjon leiab, et täiendavaid kontrolle tuleks teha vaid siis, kui komisjonile ja abisaajatele saab näidata võimalikku kasu, mis kaalub need kulud üles. Selleks, et käsitleda konkreetseid probleeme eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega, võtab komisjon selge seisukoha mitmes küsimuses: - Liikmesriikide ametiasutused peaksid maksimaalselt ära kasutama kõiki olemasolevaid vahendeid, et vältida vigu ja tulemuslikult täita oma ülesanded ja kohustused seoses kõikide programmidega, mille eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega. Seeläbi kaitstakse ELi eelarvet. Nad peaksid kõrvaldama järelejäänud puudused oma haldus- ja kontrollisüsteemides. Komisjon pakub ka edaspidi otstarbekaid kontrollnäitajajaid ja statistikat, mis hõlbustavad liikmesriikides teostatava vahendite haldamise põhjalikku analüüsi. - Komisjon tugevdab vajaduse korral oma auditeerimisraamistikku ja -strateegiat, et teha kindlaks järelejäänud nõrgad kohad liikmesriikide süsteemides, eelkõige nendes, millel on ELi programmide rakendamisega seoses kõrgeima tasandi riskiprofiil. - Komisjon jätkab suurte puuduste korral maksete peatamise ja katkestamise eeskirjade rakendamist. Vajaduse korral kasutab ta põllumajandustoetuste peatamise uut mehhanismi, mis on uus ennetav vahend, et kaitsta ELi eelarvet liikmesriikide kontrollisüsteemides esinevate puuduste eest. - Komisjon kehtestab finantskorrektsioonid nende liikmesriikide suhtes, kes ei suuda rakendada usaldusväärseid süsteeme. Ta kasutab netofinantskorrektsioonide vahendit alati, kui uues õiguslikus raamistikus sätestatud tingimused on täidetud. Peadirektorite tehtud reservatsioonide rahaline maht suurenes võrreldes 2012. aastaga. See on uute jõupingutuste tulemus, mida tehti nii vahendite kui ka metoodika osas, et hinnata täpsemalt riskisummasid ja jääkvigade määra. See ei ole kindlasti tingitud talituste finantsjuhtimise halvenemisest. Kuna programmid ja kontrollisüsteemid on mitmeaastased, saab järelevalve- ja kontrollisüsteemide ning ELi eelarve haldamise puuduste tegeliku mõju üle otsustada vaid võttes arvesse parandusmeetmete finantsmõju järgnevatel aruandeaastatel. Käesolevas aruandes tehakse kokkuvõte komisjoni peamistest saavutustest töötulemuste mõõtmise ja aruandlussüsteemide parandamisel. Komisjon kordab, et on kindlalt pühendunud nende süsteemide edasisele tugevdamisele. Eesmärgiga hoida oma aruandlusstruktuurid võimalikult tõhusana, osutab ta järgmistele aspektidele: - erinevate ülevaatlike aruannete, nagu hindamisaruannete ja koondaruannete osas peaksid kesktalitused tegema kõik vajaliku kattuvuse vältimiseks; - iga-aastaste tegevusaruannete puhul: 1. osas tuleks esitada strateegiliste saavutuste õige ja õiglane ülevaade. Seda on kõige parem teha samas vormis nagu kavandamisdokumentide puhul. Kinnitav avaldus peaks keskenduma haldus- ja finantsküsimustele. 2. 1 Vastutusahel ja juhtimisaruandlus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 alusel vastutab Euroopa Komisjon ELi eelarve täitmise eest olemasolevate assigneeringute piires ja võttes arvesse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtteid. Selles on nõutud, et liikmesriigid teevad komisjoniga koostööd, et tagada assigneeringute kasutamine nimetatud põhimõtete kohaselt. Volinike kolleegium delegeerib poliitiliste ja eelarve täitmisega seotud eesmärkide rakendamise peadirektoritele ja talituste juhatajatele, kes volitatud eelarvevahendite käsutajatena saavad tegutsemiseks vahendid. Kõnealust juhtimise detsentraliseeritud korraldust iseloomustab erinevate osaliste vastutusalade selge piiritlus. Volitatud eelarvevahendite käsutajatel on täielikud volitused, et määrata kindlaks kõige asjakohasemad ja tõhusamad kontrollisüsteemid, mille abil tagada nende vastutusalasse kuuluvate vahendite usaldusväärne ja tõhus haldamine. Iga-aastased tegevusaruanded on peamine vahend, mille abil volitatud eelarvevahendite käsutajad annavad aru oma vastutusalasse kuuluvate personali- ja finantsressursside haldamise kohta. Nende raames annavad volitatud eelarvevahendite käsutajad oma ülesannete täitmisest[1] aru ja dokumenteerivad kõik vahendite haldusega seonduvad küsimused, mis on vaja kolleegiumile esitada. Iga-aastane tegevusaruanne sisaldab allakirjutatud kinnitavat avaldust, milles peadirektor või talituse juhataja kinnitab volitatud eelarvevahendite käsutajana aruandes esitatud õige ja õiglase ülevaate ning tema vastutusalas olevate kõikide finantstehingute seaduslikkust ja korrektsust ning usaldusväärset finantsjuhtimist, samuti seda, et olulist teavet ei ole välja jäetud. Kui seda vajalikuks peetakse, sisaldab avaldus määratletud kulu- ja tuluvaldkondadega seotud reservatsioone. Iga-aastase tegevusaruande 1. osas annab volitatud eelarvevahendite käsutaja igal aastal teavet juhtimiskavas kehtestatud poliitikaeesmärkide saavutamiseks tehtud edusammude kohta, võttes aluseks aruandlushetkel olemasoleva teabe. See teave hõlmab sisendeid, väljundeid, vahetulemusi ja pikaajalist mõju. Tuleks eristada komisjoni seda vastutust, mis hõlmab poliitikaeesmärkide saavutamisel tehtud edusamme käsitlevat aruandlust, vastutusest nende eesmärkide saavutamise eest. Komisjoni talitused vastutavad eelarve täitmise ja finantsprogrammide juhtimise eest, võttes asjakohaselt arvesse eelarve täitmise viisi. Komisjoni eesmärk on koostada finantsprogrammid nii, et need annaksid soovitud tulemusi kohapeal, samas kui kaasseadusandjad, liikmesriikide ametiasutused ja paljud muud riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil osalejad mõjutavad samuti tulemuste saavutamist. Lisaks mõjutavad paljud välised (sotsiaalsed, demograafilised, majanduslikud ja keskkondlikud) tegurid, mille üle peadirektoritel ei ole mingit kontrolli, komisjoni talituste algatuste poliitilisi saavutusi (või läbikukkumisi). Tagamaks, et iga-aastaste tegevusaruannete kinnitavad avaldused jäävad täielikult kooskõlla tema finantsvastutusega ELi eelarve täitmise eest, kinnitab komisjon, et tuleks keskenduda haldus- ja finantsküsimustele. Kõikides iga-aastastes tegevusaruannetes kinnitatakse sõnaselgelt, et vastutavat/vastutavaid volinikku/volinikke on enne kinnitava avalduse lõplikku allakirjutamist teavitatud aruande põhiaspektidest, sealhulgas kavandatavatest reservatsioonidest. Käesoleva aruande võttis kolleegium vastu pärast 11. juunil 2014. aastal toimunud arutelu. Käesolev kokkuvõttev aruanne tugineb peadirektorite ja talituste juhatajate iga-aastastes tegevusaruannetes esitatud kinnitavatele avaldustele ja reservatsioonidele. Aruande vastuvõtmisega võtab komisjon üldise poliitilise vastutuse ELi eelarve täitmise eest. Aruandes teeb komisjon kindlaks ka peamised esmajärjekorras lahendamist vajavad haldusprobleemid ja leitud puuduste kõrvaldamiseks vajalikud meetmed. Lisaks käesolevale haldustegevuse kokkuvõtvale aruandele esitab komisjon ka kokkuvõtte rahastamisprogrammide tulemuste kohta. Seda tehakse liidu rahanduse tulemuspõhise hindamise aastaaruandes, mida nõutakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 318 (edaspidi „artikli 318 kohane hindamisaruanne”). Kokkuvõttev aruanne ja artikli 318 kohane hindamisaruande täidavad kumbki konkreetseid eesmärke ja on eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse lähtepunktiks. Laiemale lugejaskonnale on mitmesugune muu teave kättesaadav veebisaidil EUROPA. Sidusrühmad, kes vajavad üksikasjalikumat teavet, saavad tutvuda komisjoni eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruandega[2]. Kodanikud, kes soovivad üldisemat teavet strateegia „Euroopa 2020” saavutuste kohta, leiavad vastavatelt veebisaitidelt aruanded oluliste juhtalgatuste ja konkreetsete rahastamisprogrammide[3] kohta. Komisjon teeb oma talitustele ülesandeks tagada, et erinevate kasutajate vajadustega kohandatud oluline ajakohane teave oleks kättesaadav, ja teha kindlaks aruanded, mis ei ole ajakohased või osutuvad ülearuseks, et muuta saavutustest teavitamine sujuvamaks. 3. 2 Komisjoni tulemusjuhtimise raamistiku tugevdamine Rahastamisprogrammidele ja kuludega mitteseotud meetmetele eelnev eesmärkide seadmine juhtimiskavades ning saavutuste järelhindamine, hindamine ja neid käsitlev aruandlus on komisjoni tulemusjuhtimise raamistiku kesksed elemendid. See nn peegeldamine on võimaldanud muuta tulemusraamistiku objektiivsemaks. Pärast 2012. aastal kokkuvõtvas aruandes võetud kohustust on komisjon teinud tööd oma tulemusraamistiku tugevdamiseks. See oluline rõhuasetuse muutus võimaldab esitada tõendeid ELi meetmete tulemuste ja mõju kohta keskpikas ja pikas perspektiivis. Komisjon on kasutanud järkjärgulist lähenemisviisi. Esiteks on ta taganud, et ajavahemiku 2014–2020 rahastamisprogrammide õiguslik alus sisaldab tulemustega seotud järelevalve, hindamise ja aruandluse sidusamat raamistikku. Teiseks on need raamistikud võetud peadirektoraatide 2014. aasta juhtimiskavadesse. Alates 2014. aasta tegevusaruannetest ja järgmisest artikli 318 kohasest hindamisaruandest võetakse need saavutustest aruandmisel aluseks. Kolmandaks on komisjon kohustunud parandama kuludega mitteseotud meetmete raamistikku,[4] millega tehakse algust 2015. aasta juhtimiskavades. Lisaks teeb siseauditi talitus 2013.–2015. aasta strateegilise auditikava raames mitu tulemusauditit. 2013. aastal tegi siseauditi talitus 12 auditit, milles keskenduti valdavalt tulemuslikkusega seotud küsimustele. Auditite käigus tehti teatavaid ühiseid tähelepanekuid, mis käsitlesid eelkõige tulemuslikkuse mõõtmise süsteeme, personalijuhtimist ning IT-projektide juhtimist ja infotehnoloogiaga seotud turvalisust. Üksikasjalikum teave tulemusauditite kohta tehakse eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile kättesaadavaks finantsmääruse artikli 99 lõikega 5 nõutud siseauditeid käsitleva aruande raames. Samuti leiab komisjon, et Euroopa Kontrollikoja eriaruanded on väga väärtuslikud vahendid, et oma tulemusjuhtimissüsteemi erinevates poliitikavaldkondades edasi arendada. 2.1 Tulemuslikkuse nõuded mitmeaastases finantsraamistikus (2014–2020) Kogu 2013. aasta jooksul ja 2014. aasta algul täpsustati mitmes rakendus- ja delegeeritud aktis üksikasjalikumalt järelevalve, hindamise ja aruandluse elemente, mis olid sätestatud mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) programmide õiguslikus aluses. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide puhul lisati need liikmesriikidega sõlmitud partnerluslepingutesse ja rakenduskavadesse. Lisaks moodustati Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondides tulemusreservidena finantsstiimulid (vt punkt 2.6). Kõik tulemusraamistiku 2014.–2020. aasta programmid ja vahendid täidavad tulemuslikkusega seotud põhimõtteid, mis on sätestatud finantsmääruses. Need hõlmavad täpset ja üksikasjalikku teavet ajavahemiku 2014–2020 finantssekkumiste lisandväärtuse kohta ja nende tähtsust, pidades silmas komisjoni strateegilisi eesmärke, ELi valdkondliku poliitika eesmärke ja konkreetseid eesmärke, sealhulgas nende saavutamise mõõtmise kvantitatiivseid ja kvalitatiivseid näitajaid. Oluline on meeles pidada, et kaasseadusandjad[5] olid tihedalt seotud programmi eesmärkide ja tulemuslikkuse näitajate määramisega. 2.2 Juhtimiskavad 2013. aasta viimases kvartalis ja 2014. aasta alguses lisasid komisjoni talitused uute rahastamisprogrammide tulemusraamistiku peamised elemendid 2014. aasta juhtimiskavadesse. Need elemendid koosnesid programmide õiguslikes alustes sisalduvatest eesmärkidest ja näitajatest, samuti järelevalve-, hindamis- ja aruandlussätetest. Erilist tähelepanu pöörati oluliste kontrollväärtuste ja piisavalt auahnete ja reaalsete etappide ja eesmärkide kehtestamisele. Kui see on asjakohane ja arvestades rahastamisprogrammide rakendamise ja nende oodatavate tulemuste ilmnemise ajavahet, määrasid komisjoni talitused lisaks sisenäitajad, et oleks võimalik mõistlikul viisil iga-aastastes tegevusaruannetes näidata, et programmid toimivad nii, et hakkavad andma oodatud tulemusi. Lisaks kirjeldasid programmide juhtimise eest vastutavad peadirektoraadid iga programmi ja fondiga seotud sekkumiste loogikat (st seosed kasutatud vahendite, saavutatud tulemuste ja seatud eesmärkide vahel). Sellega seoses selgitasid nad ka seda, kuidas nende kavandatud meetmed ja tulemused aitaksid kaasa programmi eesmärkide saavutamisele. Kesktalitused olid toeks 2014. aasta juhtimiskavade ettevalmistamisel, eelkõige vastastikuse eksperdihinnangu jaoks kohtumiste korraldamisega. Oluline on märkida, et mitmel juhul on peadirektoraatide juhtimiskavade eesmärgid seotud ühiskondlike probleemidega, mida käsitletakse mitmesugusel viisil, sealhulgas valitsuse eri tasanditel korraldatud finantssekkumise, poliitika koordineerimise, õigusaktide vastuvõtmise ja nõuete täitmise tagamisega. Kõnesolevate eesmärkide saavutamisel on peadirektoraatide panuse eristamine välistegurite mõjust ja muude osalejate tegevusest üsna keeruline. Siiski on komisjoni talitustel kohustus teha järelevalvet komisjoni poliitiliste eesmärkide ja peamiste strateegiliste prioriteetide üle, keskendudes ELi kodanike jaoks olulistele muutustele. Komisjonil on heameel rahastamistegevuse juhtimiskavades tehtud paranduste üle, mis võimaldavad asjakohaselt kajastada aastate 2014–2020 rahastamisprogrammide tulemusraamistikke. Komisjon teeb oma kesktalitustele ülesandeks töötada välja vajalikud juhised ka tulemuslikkuse mõõtmise ja kuludega mitteseotud meetmete aruandluse parandamiseks, näiteks õigusaktide koostamise, järelevalve ja jõustamise, poliitika väljatöötamise ja koordineerimise ning haldustoe pakkumise kaudu. Eesmärk peaks olema keskenduda tulemustele (poliitika tulemused), näidates samas, mil määral komisjoni enda sekkumine (enda tulemused) on mõjutanud või aidanud kaasa nende saavutamisele. 2.3 Iga-aastased tegevusaruanded Iga-aastased tegevusaruanded on saanud oluliseks teabeallikaks, eelkõige kontrollikojale ja eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile. Viimastel aastatel on volitatud eelarvevahendite käsutajad muutnud põhjalikumaks oma aruandlust selle kohta, kuidas nad on volinike kolleegiumi seatud poliitikaeesmärkide saavutamiseks kasutanud neile eraldatud rahalisi vahendeid ja inimressursse ning kuidas poliitika on ELi ühiskonnale andnud lisandväärtust. Komisjon on seisukohal, et ta on lisaks juhtimissaavutustele teinud viimastel aastatel märkimisväärseid edusamme ka poliitiliste saavutuste kohta aruandeid esitades ning et tema peadirektoraatide iga-aastastes tegevusaruannetes leidub palju kasulikku teavet poliitikaeesmärkide, saavutatud tulemuste ja nende mõju kohta ühiskonnale. 2014. aasta tegevusaruanded ja neile järgnenud artikli 318 kohane hindamisaruanne sisaldavad aruandluse esimesi elemente, mis käsitlevad mitmeaastase finantsraamistiku uute programmide eesmärkide saavutamisel tehtud edusamme, kuigi programmi rakendamise väga varase etapiga seoses. Lisaks iga-aastaste tegevusaruannete struktuuris tehtud kohandustele (vt punkt 3.2) on võetud meetmeid, et teravdada tulemustele suunatud tähelepanu: - juhtimise tulemuslikkuse ja tõhususe parandamiseks tehtud jõupingutuste näidete lisamine; - erinevatest allikatest põhjalikuma teabe lisamine tulemuste kohta, nt hinnangud, uuringud, auditid ja mõjuhinnangud; - selliste tüüpiliste näidete lisamine, mis näitavad programmide ELi lisandväärtust, ja - juhtimiskavade suurem ühtlustamine iga-aastaste tegevusaruannetega (nt kasutades mõlemal juhul eesmärke ja näitajaid käsitlevas aruandluses samu vorme). Komisjon teeb oma kesktalitustele ülesandeks võtta aluseks saadud kogemus ning parandada strateegilise planeerimise ja programmitöö (SPP) dokumente nii, et teabe laekumisel saab aegamööda kättesaadavaks tugevam ja mitmekülgsem analüüs selle kohta, millises ulatuses ELi rahastamine on aidanud kaasa üldiste poliitikaeesmärkide saavutamisele. Kesktalitused peaks uurima, kas tuleks välja töötada rohkem eriotstarbelisi aruandeid või kas olemasolevaid aruandlusvahendeid on võimalik sel eesmärgil parandada. Kesktalitused on kontrollinud iga-aastaste tegevusaruannete vastavust olemasolevatele juhistele. Raskused, mida mitmed komisjoni osakonnad juhiste järgimisel kogevad, näitavad vajadust täiendavate suuniste ja abi järele, mida peaks seoses tulemuslikkuse aruandlusega andma kesktalitused. Näiteks vähem kui pooled peadirektoraadid tõid iga-aastases tegevusaruandes asjakohaseid näiteid konkreetsete saavutuste kohta rahastamisprogrammide raames. 80 % esitas näiteid algatuste kohta oma tegevuse tulemuslikkuse ja tõhususe parandamiseks, kuid näidete kvaliteet oli kõikuv. Komisjon teeb 2014. aasta tegevusaruannete puhul kesktalitustele ülesandeks töötada välja rohkem vajadustest lähtuv lähenemisviis (nt talituste rühmitamine) tulemuslikkuse aruandlusele, et eelkõige paremini näidata komisjoni vastutust poliitikaeesmärkide saavutamisel ja anda aru algatuste kohta tegevuste tulemuslikkuse ja tõhususe parandamiseks. 2.4 Hindamisaruanne (ELi toimimise lepingu artikkel 318), kogu komisjoni hõlmav ELi rahastamise tulemuste hindamine 2013. aasta juunis esitas komisjon kolmandat korda aruande[6] ELi rahanduse tulemuspõhise hindamise kohta. ELi toimimise lepingu artikli 318 kohase aruande eesmärk on anda ülevaade programmide rakendamise edusammudest ja ELi rahastamisega saavutatud mõjust ja tulemustest. Aruanne hõlmab ELi programme kõikides poliitikavaldkondades, millega kaasnevad mitmeaastase finantsraamistiku kulud. Peale hindamistulemuste lisati tulemuslikkusega seotud muu teave. Komisjon töötab pidevalt aruandluse parandamise nimel. Artikli 318 kohase aruande strateegilise planeerimise ja programmitöö (SPP) tsüklisse lisamine eeldab, et selle aluseks võetakse iga-aastastes tegevusaruannetes sisalduv hinnanguid käsitlev teave, mis omakorda tähendab, et suurem tähelepanu on koondatud iga-aastaste tegevusaruannete 1. osas sisalduvatele hinnangutele. Selle aruande lisamine tagab ka, et tulemuslikkuse näitajad ja eesmärgid on kooskõlas teistes SPP dokumentides sisalduvatega. Mitmesugused hinnangud on andnud kasulikku teavet poliitiliste saavutuste kohta, mida käsitletakse kõnealustes aruannetes. Siiski ei ole kõik hindamised mõeldud otseselt iga-aastaste tegevusaruannete jaoks, sest need võivad näiteks hõlmata ajavahemikku, mis ei kattu vastava aastaga. Komisjon teeb oma talitustele ülesandeks tugevdada järelevalve ja hindamiste tulemuslikkusega seotud aspekte (nt tulemused ja mõju), et parandada hindamisaruandes tulemuslikkusega seotud aruandlust. 2.5 Aruandlus strateegia „Euroopa 2020” ning ELi eelarve lisandväärtuse kohta Komisjon on võtnud meetmeid, et näidata, kui tähtis on kulude kvaliteet ja ELi eelarve lisandväärtus. Näiteks on komisjon esitanud ulatusliku aruande ELi kulutuste lisandväärtuse kohta, et toetada oma ettepanekuid uue mitmeaastase finantsraamistiku uue põlvkonna programmide kohta[7]. Lisaks on kõik õigusaktide ettepanekud uue rahastamisprogrammi või fondi kohta lisatud hinnangusse, mis käsitleb nende lisandväärtust ja nende panust strateegiasse „Euroopa 2020” . 2.6 Eelarve jaotus liikmesriikide kaupa ja tulemusreserv Uue mitmeaastase finantsraamistiku puhul aitab Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide raames loodud uus tulemusreservi mehhanism tekitada lisastiimulit eesmärkide saavutamiseks. Tulemusreservi moodustab 6 % kogueraldisest „majanduskasvu ja tööhõive investeeringute” eesmärgi jaoks, Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) jaoks ning meetmeteks, mis käsitlevad kalandus- ja merenduspoliitika valdkonnas eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega. Riigid ja piirkonnad peavad eelnevalt teatama, milliseid eesmärke nad kavatsevad olemasolevate vahenditega saavutada, ja täpselt kindlaks määrama, kuidas nad kavatsevad mõõta edusamme. See hõlmab regulaarset järelevalvet ja järelmeetmeid, mis käsitlevad rahaliste vahendite kasutamist. Reserv eraldatakse ainult programmidele, millele antakse komisjoni 2019. aastal tehtavas lõplikus tulemuste ülevaates hinnang, et need on oma vahe-eesmärgid saavutanud. See teeb lihtsamaks keskenduda rohkem tulemuslikkusele ning ELi aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia ja eesmärkide saavutamisele, samuti fondi konkreetsetele eesmärkidele. 4. 3 Iga-aastaste tegevusaruannete kvaliteedi parandamine 3.1 Euroopa Kontrollikoja hinnang Oma 2012. aasta aruandes vaatas kontrollikoda läbi 2012. aasta tegevusaruanded. Üldiselt viitavad sealsed põhitähelepanekud vajadusele sidusama lähenemisviisi järele reservatsioonide ulatuse kindlaksmääramisel ja kvantifitseerimisel, eeskätt riskisumma ja jääkvigade määraga seoses. Sellest ajast saadik on komisjon teinud konkreetseid jõupingutusi määratleda (vt 2. lisa) ja hinnata (vt punkt4.1) riskisummat kõikides peadirektoraatides järjepideval ja võrreldaval viisil. 3.2 Iga-aastaste tegevusaruannete struktuuri läbivaatamine 2013. aasta tegevusaruannete struktuuri muudeti märkimisväärselt, et aidata volitatud eelarvevahendite käsutajatel täita uue finantsmääruse aruandlusnõudeid ja auditisoovitusi. Viimase kümnendi vältel on aruanded osutunud kasulikuks nii siseste kui ka väliste sidusrühmade seisukohast. Selle tulemusena laekub komisjonile taotlusi lisada täiendavalt andmeid ja teavet. Läbivaadatud juhistes on kõnealuseid taotlusi arvesse võetud, selgitades samas, et aruanded kujutavad endast juhtkonna aruandeid volinike kolleegiumile ja peavad kui sellised sisaldama juhtkonna järeldusi poliitiliste ja tegevuseesmärkide saavutamise ja sisekontrollisüsteemide toimimise kohta ning finantsjuhtimise osas teavet selle kohta, kas volitatud eelarvevahendite käsutajal on piisav kinnitus, et meetmeteks eraldatud vahendeid on kasutatud eesmärgipäraselt ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete kohaselt. Aruandes hinnatud teave peab olema nende järelduste toetamise seisukohast oluline. Juhiste läbivaatamisel on tehtud suuri jõupingutusi tagamaks, et aruanded sisaldavad vaid olulist teavet, millega parandada selgust ja järjepidevust kõikides peadirektoraatides. Eesmärk on tagada nõuete täitmine, sisutihedus, selgus ja järjepidevus, vähendades samas aruandluskoormust. Juhised on põhjalikult läbi vaadatud, eesmärgiga jätta välja tähtsusetud nõuded. Tänu sellele tehakse nüüd selget vahet kohustuslike nõuete ja juhiste vahel. Aruanded jagunevad struktuurilt kolmeks osaks. Iga osa eelmisest üksikasjalikum, et täita erinevate teabekasutajate erisuguseid vajadusi: 1) kokkuvõte, milles kirjeldatakse tavalugejale lühidal ja ladusal viisil peamisi poliitilisi saavutusi ja juhtkonna järeldusi kontrolli ja usaldatavustaseme kohta; 2) aruande põhiosa, milles esitatakse kokkuvõttes sisalduvate järelduste alused; ja 3) lisad, mis sisaldavad üksikasjalikumat (tehnilist) teavet. Soovitatud sissejuhatavate punktidega vormi kasutamisega on saavutatud oluliselt suurem selgus ja võrreldavus peadirektoraatide lõikes. Kokkuvõtted on osutunud eriti kasulikuks põhilise teabe leidmiseks, mis on hõlpsasti kättesaadav kõigi peadirektoraatide kohta. Komisjon teeb oma talitustele ülesandeks võtta tarvitusele abinõud asjakohase läbipaistvuse taseme säilitamiseks, hoides iga-aastased tegevusaruanded samas mõistliku pikkusega. Kesktalitustele tehakse ülesandeks neid täiendavalt toetada ja teha kindlaks head tavad. 3.3 Vastastikuse eksperdihinnangu menetluse tugevdamine Pideva püüdlusega edasiste paranduste tegemise nimel toetavad kesktalitused peadirektoraate iga-aastaste tegevusaruannete koostamisel juba varasest etapist. Nad arutavad peadirektoraatidega peamisi küsimusi ja annavad vajaduse korral juhiseid. Vastastikused eksperdihinnangud on osutunud tulemuslikuks platvormiks arvamuste vahetamisel selle kohta, kuidas sõnastada valdkondadevahelisi küsimusi ja kõrvaldada puudusi. Samuti oli nendesse aruteludesse aktiivselt kaasatud siseauditi talitus, kes andis varases etapis iga-aastaste tegevusaruannete eelnõude kohta tagasisidet. 3.4 Kontrollide kulutasuvus Läbivaadatud finantsmäärus[8] sisaldab uusi sätteid, millega nõutakse, et volitatud eelarvevahendite käsutajad võtaksid sisekontrollisüsteemide[9] kasutuselevõtmisel arvesse riske ja kulutõhusust (finantsmääruse artikli 66 lõige 2) ja määraksid kindlaks kontrollide sageduse ja intensiivsuse (finantsmääruse kohaldamise eeskirjade artikkel 49). Volitatud eelarvevahendite käsutajad peavad nüüd iga-aastasesse tegevusaruandesse lisama ka kontrollidega kaasnevad kulud ja neist saadava kasu (finantsmääruse artikli 66 lõige 9). Kontrollide kulutõhususe hindamise peamine eesmärk on toetada juhtimisotsuste vastuvõtmist kontrollisüsteemide ülesehituse ja asjaomaste vahendite eraldamise kohta. Kontrollistrateegiad ja -süsteemid peaksid tagama riskantsemates valdkondades intensiivsemad ja sagedasemad kontrollid ning tagama, et kontrollidel oleks alati lisandväärtus. Komisjoni keskne finantstalitus on aidanud volitatud eelarvevahendite käsutajatel kogu komisjonis töötada kontrollimise jaoks välja riski alusel diferentseeritud lähenemisviis. Selle lähenemisviisi rakendamise toetamiseks tõhusal viisil on ta moodustanud töörühmad ja andnud juhised selleks, et vaadata läbi sisekontrolli strateegiad, vormid ja näited, kuidas määratleda ja arvutada rahastamisvajaduste tulemuslikkuse näitajad nelja peamist liiki kulutuste ja eelarve täitmise viiside jaoks. Kõik iga-aastased tegevusaruanded sisaldavad kontrollistrateegiaid kooskõlas soovitatud struktuuriga, et oleks võimalik: - teha kindlaks riskide ja kontrollide vaheline otsene seos; - teha kindlaks kontrollimise sageduse ja intensiivsuse riskidega kohandamise kriteeriumid ning - töötada välja kriteeriumid kontrollimise tulemuslikkuse ja tõhususe hindamiseks. Siiski on vaja teha veel tööd kõnealuse teabe paremaks kasutamiseks, et viia kontrollimise intensiivsus ja sagedus riskiga vastavusse. Kontrollimise tulemuslikkuse näitajate kindlaksmääramine on ilmselgelt puudulik. See tuleneb peamiselt kontrollitulemuste korrapärase registreerimise puudumisest ja raskustest kontrollist saadava kasu hindamisel. Komisjon tunnustab jõupingutusi, mida tehakse sisekontrollistrateegiate läbivaatamiseks, et tagada kontrollide tõhusus ja kulutasuvus. Komisjoni talitused peaksid jätkama kontrolli intensiivsuse kohandamist riskidega, võttes nõuetekohaselt arvesse nende mõju poliitikaeesmärkide saavutamisele. Lisaks teeb komisjon eelarve peadirektoraadi peadirektorile ülesandeks jätkata edasiste juhiste koostamist, milles määratakse kindlaks piiratud arv kulutasuvuse näitajaid, mida võiks kogu komisjoni ulatuses kasutada, ning määrata täpsemalt kindlaks nende arvutamiseks kasutatavad meetodid. 5. 4 Iga-aastaste tegevusaruannete kaudu saadav kinnitus ja peadirektorite reservatsioonid Olles tutvunud iga-aastaste tegevusaruannetega, eelkõige volitatud eelarvevahendite käsutajate avaldustega, ja arvestades nende reservatsioone, märgib komisjon, et kõik need annavad piisava kinnituse vahendite eesmärgipärase kasutamise ja usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtete järgimise kohta, ning nendib, et kontrollimenetlused annavad vajalikud tagatised nende aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja nõuetekohasuse kohta. 4.1 Reservatsioonide arv ja riskisumma Ajavahemikus 2012–2013 langes reservatsioonide arv iga-aastastes tegevusaruannetes 29-lt 21-le. Uusi reservatsioone oli kolm,[10] samas üksteist[11] tühistati. Neli reservatsiooni olid n.ö mainega seotud, sest ülejäänud seitseteist käsitlevad finantstehingute seaduslikkust ja korrektsust. Reservatsioonide arv ei kajasta talituste tuvastatud probleemide arvu ega ulatust, sest üksainus küsimus võib mõjutada mitme talituse juhitud programme ja seetõttu võidakse esitada ebaproportsionaalselt palju reservatsioone[12]. Samuti on nende põhjuste või piirangute laad ja ulatus harva võrreldav. Kuna tühistatud reservatsioonid olid seotud väiksema finantsmahuga rahastamistegevusega, ei toonud väiksem arv kaasa reservatsioonide ulatuse ega riskisumma vähendamist.[13] Vastupidi: reservatsioonide põhjal suurenesid 2013. aastal nii ulatus kui ka finantsrisk. Volitatud eelarvevahendite käsutajad tegid kindlaks reservatsioonide peamised põhjused ja panid paika nende käsitlemiseks parandusmeetmed. Käesoleva aruande 1. lisas antakse ülevaade reservatsioonide arvu kohta ja järgmises tabelis on näidatud reservatsioonidega hõlmatud kulude (ulatus 129 149 miljonit eurot) riskisumma (3 807 miljonit eurot). Tabel: 2013. aasta reservatsioonid — reservatsioonide ulatus ja riskisumma (miljonit eurot)[14] Valdkond || Kogukulu || Reservatsioonide ulatus || Riskisumma Põllumajandus || 58 227 || 58 051 || 1 888 Ühtekuuluvus || 58 912 || 57 723 || 1 506 Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega: vahesumma || 117 139 || 115 774 || 3 394 || || || Välisabi || 6 383 || 3 768 || 126 Teadusuuringud || 11 539 || 6 291 || 180 Muud sisepoliitika valdkonnad || 4 217 || 354 || 8 Haldus || 5 488 || 0 || 0 Otsene/kaudne juhtimine: vahesumma || 27 626 || 10 412 || 314 ELi eelarve kokku || 144 766 || 126 186 || 3 708 Euroopa Arengufond || 2 963 || 2 963 || 99 Kokku || 147 729 || 129 149 || 3 807 Finantsreservatsioonid tehakse, kui riskisumma ületab olulisuse piirmäära 2 %. Siiski võib ka ülejäänud kulude puhul, mida see piirmäär ei hõlma, esineda nõuete mittetäitmise juhte. Sellegipoolest ei ületa kõnealuste kulude reservatsioonideta riskisumma 2 % ja moodustab 2013. aastal seega maksimaalselt 372 miljonit eurot[15]. Seepärast on komisjon kindel, et riski maksimaalne kogusumma kogu 2013. aasta kulude (ELi ja Euroopa Arengufondi eelarve) kohta, sealhulgas nii reservatsioonidega hõlmatud kulude kui ka reservatsioonivabade kulude riskisummad, jääb alla 4 179 miljonit euro (3 807 miljonit eurot + 372 miljonit eurot), mis vastab 2,8 protsendile[16] kõigi tasumisele kuuluvate kulude summast. 2013. aastal rakendas komisjon finantsmääruse ja valdkondlike eeskirjade kohaselt finantskorrektsioone ja sissenõudeid summas 3 362 miljonit eurot, mis moodustab 2,3 % ELi eelarvest tehtavatest maksetest. Langus võrreldes 2012. aastaga (4 419 miljonit eurot) on tingitud märkimisväärsest juhtumist (mis moodustab 49 % 2012. aastal rakendatud finantskorrektsioonide kogusummast), mis on seotud 1,8 miljardi euro suuruse finantskorrektsiooni rakendamisega 2012. aastal seoses Ühtekuuluvusfondi ajavahemiku 2000–2006 programmidega Hispaanias. Sellest tulenevat 2013. aastal rakendatud finantskorrektsioonide 34 % vähenemist (3 742 miljonilt eurolt 2 472 miljonile eurole) kompenseeris vaid osaliselt 2013. aastal rakendatud sissenõudmiste 31 % suurenemine (678 miljonilt eurolt 890 miljonile eurole). Finantsmääruse artikli 59 kohaselt plaanitud kontrollid ja auditid, sealhulgas komisjoni ja liikmesriikide tehtavad järelkontrollid, on mitmeaastase iseloomuga, mis tähendab, et tuleb kasutada kumulatiivseid arve, et esitada arusaadavam pilt komisjoni ja liikmesriikide kohaldatud parandusmehhanismide tähendusest ja tulemuslikkusest ning nende mõjust jääkriskisummale. Järgmiste näitajate põhjal ilmneb selgesti komisjoni järelevalve- ja kontrollisüsteemide korrektsioonide tegemise võime finantsmõju suurenemise trend viimase viie aasta jooksul. Finantskorrektsioonide ja sissenõudmiste kogusumma (3 362 miljonit eurot) ületab 2013. aastal 632 miljoni euroga 2009.–2013. aasta keskmise summa (2 730 miljonit eurot). Ajavahemikus 2009–2013 moodustas finantskorrektsioonide ja sissenõudmiste keskmine summa 2,13 % ELi eelarvest tehtavate maksete keskmisest summast võrreldes 2,07 %ga ajavahemikul 2009–2012. 4.2 Tulud Belgia ametivõimude traditsiooniliste omavahendite deklaratsioonide usaldusväärsusega seotud probleeme käsitleti sisekontrolli parandamisega. Selle tulemusel sai eelarve peadirektoraat tühistada reservatsiooni Belgia tollivormistus- ja raamatupidamissüsteemide usaldusväärsuse ebapiisava kinnituse kohta. 4.3 Halduskulu Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat esitas mainega seotud reservatsiooni pärast Euroopa Kontrollikoja järeldusi Euroopa Koolide 2012. aasta raamatupidamisearuannete kohta ja kui avastati eeskirjade eiramine , mis puudutas ühe kooliga seotud võimalikku pettust. Personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat on olemasoleva juhtimisraamistiku raames juba võtnud meetmeid, nagu näiteks nõudnud jätkuva järjekindlusega kontrollikoja ja siseauditi talituse soovituste viivitusteta rakendamist, eelkõige uue raamatupidamissüsteemi (SAP) osas. Lisaks kasutab ta Euroopa koolide finantsmääruse muutmisega seoses võimalust teha ettepanek selle kohta, kuidas kujundada ümber Euroopa koolide aruandlussüsteem. Komisjon teeb personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraadile ülesandeks aidata Euroopa koolides tugevdada kontrollimenetlusi ja parandada üldist kontrollikeskkonda, nõudes koolidelt kuratooriumi kaudu jätkuvalt vajalike otsuste tegemist ja meetmete võtmist. Koolid peavad Euroopa Kontrollikoja ja siseauditi talituse soovituste alusel võtma järelmeetmeid, eriti uue aruandlussüsteemi osas. 4.4 Põllumajandus ja maaelu areng, keskkond, kalandus ja tervishoid Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektor esitas uue reservatsiooni Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) rahastatud turumeetmete kohta seoses mitmesuguste toetuskavadega üheksas liikmesriigis (Austria, Tšehhi Vabariik, Prantsusmaa, Itaalia, Madalmaad, Poola, Hispaania, Rootsi ja Ühendkuningriik). Riskisumma vastab 7,43 %le tasumisele kuuluvatest kuludest. Enamiku asjaomaste meetmete puhul tegi komisjon puudused kindlaks kohapealsete auditite käigus. Ülejäänud juhtudel (tootmisorganisatsioonid Madalmaades ja koolipiima kavad Prantsusmaal ja Rootsis) oli reservatsioon tingitud makseasutuse või sertifitseerimisasutuse teatatud kõrgest veamäärast. Kõikide juhtude puhul on parandusmeetmed juba kindlaks määratud ja neist on asjaomastele liikmesriikidele teatatud. Peadirektor jättis jõusse EAGFist tehtavaid otsemakseid käsitleva reservatsiooni 20 makseasutuse puhul kuues liikmesriigis (Hispaania (15), Prantsusmaa, Ühendkuningriik (Inglismaa), Kreeka, Ungari ja Portugal). Riskisumma vastab 2,34 %le tasumisele kuuluvatest kuludest. Kuna puudused tegi kindlaks komisjon ise, siis on parandusmeetmed juba kindlaks määratud ja neid liikmesriike on juba teavitatud. Peadirektor jättis jõusse Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi (EAFRD) kulusid käsitleva reservatsiooni seoses 31 makseasutusega 19 liikmesriigis (Belgia, Bulgaaria, Küpros, Saksamaa (2), Taani, Hispaania (6), Soome, Prantsusmaa (2), Ühendkuningriik (2), Kreeka, Ungari, Iirimaa, Itaalia (5), Luksemburg, Madalmaad, Poola, Portugal, Rumeenia ja Rootsi). Riskisumma vastab 5,12 %le tasumisele kuuluvatest kuludest. Kuna puudused tegi kindlaks komisjon ise, siis on parandusmeetmed juba kindlaks määratud ja neid liikmesriike on juba teavitatud. Peadirektor tegi ka uue reservatsiooni kulude kohta Türgis, mida rahastab ühinemiseelse abi rahastamisvahend maaelu arendamiseks (IPARD). Riskisumma vastab 5,46 %le IPARDi kogukuludest. Merendus- ja kalandusasjade peadirektor jättis jõusse Euroopa Kalandusfondi (EKF) juhtimis- ja kontrollisüsteeme käsitleva reservatsiooni (deklareeritud kulude abikõlblikkus kuue liikmesriigi puhul (Tšehhi Vabariik, Taani, Hispaania, Soome, Madalmaad ja Ühendkuningriik). Kõnealuse kuue programmiga seotud maksete tegemine on juba katkestatud või katkestatakse. Iga juhtumi jaoks töötatakse välja tegevuskava, milles täpsustakse meetmed, mis tuleb võtta kõrgeid veamäärasid tinginud puuduste kõrvaldamiseks ja kohaldatavad ajakavad. Maksete tegemist jätkatakse vaid siis, kui kõnealused küsimused on rahuldava lahenduse saanud. Kõnealuse kuue kõrge veamääraga programmi riskisumma moodustab ühtekokku vaid 1,91 % EKFi kogumaksetest. 4.5 Regionaalpoliitika, energeetika ja transport Regionaal- ja linnapoliitika peadirektor jättis jõusse kaks reservatsiooni. Peamine neist on seotud Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF)/ Ühtekuuluvusfondi / ühinemiseelse abi rahastamisvahendi (IPA) 2007–2013. aasta juhtimis- ja kontrollisüsteemidega 2013. aastal. See puudutab 68 tegevuskava 15 liikmesriigis (Austria, Belgia, Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Eesti, Hispaania, Ungari, Itaalia, Malta, Madalmaad, Poola, Sloveenia, Slovakkia ja Ühendkuningriik), viit Euroopa territoriaalse koostöö programmi ja kaht IPA programmi. Riskisumma vastab 2,66 %le ERFi/Ühtekuuluvusfondi ja IPA 2013. aastal tehtud maksetest. Teine reservatsioon on seotud ERFi/Ühtekuuluvusfondi 2000–2006. aasta juhtimis- ja kontrollisüsteemidega 2013. aastal. See puudutab viit rakenduskava Itaalias ja Iirimaal ja Ühtekuuluvusfondi osas (transpordivaldkond) Poolas ja Rumeenias, kuid ei mõjutanud 2013. aasta lõppmakseid. Iga juhtumi puhul on võetud või kavandatud konkreetsed meetmed, sealhulgas: - hoiatuskirjad, et hoida ära maksenõuete esitamine eeskirjadevastaselt tehtud kulutuste kohta; - maksetähtaegade tühistamine; - korrektsioonimenetluste algatamine, kui komisjon leiab, et riigi ametiasutused ei ole teinud piisavaid kontrolle enne projektide lõpuleviimist; - riigi ametiasutuste täiendav juhendamine ja toetamine; - auditi vastastikused eksperdihinnangud, et hinnata riiklike audiitorite võimet oma kohustusi täita; - auditikava ajakohastamine ja järjepidev keskendumine riskipõhistele audititele ning - maksete katkestamisele/peatamisele järgnenud kokkulepitud parandusmeetmete kavade rakendamise järelevalve. Aastate 2000–2006 programmiperioodiga seoses on võetud või kavandatud konkreetsed meetmed iga juhtumi jaoks, sealhulgas: - finantskorrektsiooni menetlus algatatakse lõpetamisprotsessi raames; - ametiasutustel palutakse teha täiendavaid kontrolle enne projektide lõpule viimist. 4.6 Tööhõive ja sotsiaalküsimused Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektor jättis jõusse kaks reservatsiooni suurte vajakajäämiste kohta kindlaksmääratud rakenduskavade juhtimis- ja kontrollisüsteemide põhiaspektides. Peamine reservatsioon on finantsreservatsioon ajavahemiku 2007‑2013 kohta ja käsitleb 36 Euroopa Sotsiaalfondi rakenduskava 11 liikmesriigis (Belgia, Tšehhi Vabariik, Prantsusmaa, Saksamaa, Iirimaa, Itaalia, Poola, Rumeenia, Slovakkia, Hispaania ja Ühendkuningriik). Ajavahemikku 2007–2013 käsitleva reservatsiooni riskisumma vastab 2,4 %le ESFi nimel 2013. aastal tehtud maksetest. Teine 2013. aasta reservatsioon on mainega seotud ja käsitleb ESFi ajavahemiku 2000–2006 kuut rakenduskava neljas liikmesriigis (Prantsusmaa, Itaalia, Rootsi ja Ühendkuningriik). Seoses programmiperioodiga 2000–2006 finantsriski ei ole, sest lõppmaksed tehakse vaid siis, kui kõik küsimused on lahendatud ja asjaomaste liikmesriikidega on saavutatud kokkulepe kohaldatava finantskorrektsiooni taseme osas. Komisjon on iga kõnesoleva programmiga seoses võtnud või kavandanud meetmeid, eesmärgiga saada kinnitus nõutavate parandusmeetmete rakendamise kohta. Lisaks sellele, et komisjon on ELi fondide kaitsmiseks järginud ranget maksete katkestamise ja peatamise põhimõtet, on ta ESFi puhul aktiivselt edendanud lihtsustatud kuluvõimaluste kasutamist partnerluslepingute läbirääkimiste ja programmiperioodi 2014‑2020 rakenduskavade raames. Kuna Hispaania kuulub ikka veel reservatsiooniga seotud kolmanda rakenduskava alla, töötatakse tihedas koostöös Hispaania ametiasutustega välja eriotstarbeline tegevuskava, et lahendada konkreetsed kindlaks tehtud probleemid. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat jälgib ka valvsalt, kuidas Rumeenia rakendab komisjoni nõutud meetmeid juhtimis- ja kontrollisüsteemi parandamiseks. 4.7 Välissuhted, arenguabi ja laienemine Arengu ja koostöö peadirektoraadi EuropeAid peadirektor jättis jõusse üldise reservatsiooni, st kõiki tegevus- ja juhtimistsükleid käsitleva reservatsiooni, sest 2013. aastal oli aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega seotud üldine jääkvigade määr 3,35 %. Pärast 2012. aasta reservatsiooni esitamist on koostatud tegevuskava. Kõnealust tegevuskava juba rakendatakse ja selles käsitletakse ka korduvreservatsiooni. 4.8 Teadusuuringud ja muu sisepoliitika Kolmas reservatsioon 2013. aasta tegevusaruandes on seotud teadusuuringute seitsmenda raamprogrammiga. See on tingitud asjaolust, et programmi rakendatakse kuue erineva peadirektoraadi ja kahe rakendusameti kaudu. Kuna ühise representatiivse auditivalimi põhjal kindlakstehtud veamäär oli 2013. aasta lõpus 4,14 %, jätsid kõik vastavad volitatud eelarvevahendite käsutajad oma reservatsiooni jõusse. Ainult Euroopa Teadusnõukogu Rakendusamet (ERCEA) ja Teadusuuringute Rakendusamet (REA) tühistasid need kahe konkreetse projekti puhul („Ideed” ja „Inimesed”), millel on teistsugused abisaajate profiilid ja lihtsam toetuste andmise kord, millest tulenevad programmi keskmisest madalamad veamäärad. REA direktor tegi reservatsiooni konkreetse väikese ja keskmise suurusega ettevõtete alamkogumi (VKE projektid) kohta, sest hinnangu kohaselt võib jääkvigade määr suhteliselt kõrgema riskiprofiili tõttu olla kuni 14 %. 2011. aastal kasutusele võetud lihtsustamismeetmetel on olnud soodne mõju veamäärale. Siiski leiab komisjon, et võimalused eeskirjade lihtsustamiseks on seitsmenda raamprogrammi puhul ennast ammendanud. Komisjon teeb seitsmendat teadusuuringute raamprogrammi haldavatele talitustele ülesandeks säilitada meetmed vigade arvu vähendamiseks, näiteks käimasolevate jõupingutuste kaudu, et anda vigade vältimiseks juhiseid ja tagasisidet osalejatele ja kontrollitõendit väljastavatele audiitoritele. Kontrollitegevust ja auditeid tuleks jätkata, tasakaalustades seaduslikkuse ja korrektsuse muude eesmärkidega, nagu ELi teaduspoliitika köitvus ja edu, rahvusvaheline konkurentsivõime, teaduse tipptase, edendades väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate osalemist ja ohjeldades kontrollikulusid. Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutus (EACEA) jättis jõusse reservatsiooni elukestva õppe programmi kohta, sest jääkvigade määr (3,04 %) on ikka veel üle 2 %. Asutus analüüsib kõige sagedamini esinevaid vigu ja vajaduse korral võtab edasisi meetmeid, võttes arvesse parandusmeetmete kulusid ja neist tulenevat kasu. Abisaajatelt auditeerimistõendite kasutamise nõudmine ja ühtlasi finantskohustusi käsitleva teabevahetuse parandamine peaks võimaldama 2 % olulisuse piirmäära saavutamise praeguse programmiperioodi viimasel, st 2013. aastal elluviidud projektide puhul. EACEA direktori hinnangu kohaselt tingib kogu elukestva õppe programmi (2007–2013) veamäär reservatsiooni vähemalt paari aasta kohta. Kliimameetmete peadirektor jättis jõusse mainega seotud reservatsiooni, mis käsitleb allesjäänud märkimisväärseid puudusi turvalisuse alal, mis on kindlaks tehtud ELi heitkogustega kauplemise süsteemi (ELi HKS) registris. Pärast 2010. aasta novembrist 2011. aasta jaanuarini teatavate riiklike registrite vastu organiseeritud küberrünnakuid ja olulisel arvul saastekvootide vargust tehti asjaomastes turvasätetes kindlaks märkimisväärsed ja süstemaatilised puudused. Üks ettevõtja esitas Euroopa Liidu Kohtusse komisjoni vastu kaebuse saastekvootide varguse kohta. Seetõttu registreeriti kliimameetmete raamatupidamisarvestuses 16,2 miljoni eurone tingimuslik kohustus. Kohtumenetlus on veel pooleli. 2012. ja 2013. aastal turvaintsidente ei olnud, kuid komisjon jätkab turvataseme parandamist. Kliimameetmete peadirektoraadi ja informaatika peadirektoraadi 2013. aasta jaanuari lõpus ühiselt esitatud turbedeklaratsioon sisaldab tegevuskava, milles soovitatakse viit täiendavat turvameedet kuue kindlakstehtud äririski ühiseks käsitlemiseks. Tegevuskava õigeaegne ja edukas kasutuselevõtmine 2015. aastaks annaks piisava kindlustunde, et õnnestunud küberrünnakute jääkrisk muutub aktsepteeritavalt väikseks. Tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraadi peadirektor jättis jõusse reservatsiooni, mis käsitleb nende kulunõuete täpsust (2,3 % jääkvigade määr 2013. aastal), mille liikmesriigid on esitanud loomahaiguste likvideerimise ja seire programmide raames toiduainete ja sööda valdkonnas. Peadirektoraat on võtnud juba meetmeid veamäära vähendamiseks selles valdkonnas. Abikõlblike kulude täpsem ja rangem määratlus võeti kasutusele komisjoni otsusega 1. jaanuaril 2011 alustatud veterinaarprogrammide kohta. Ühikuhindade kasutamine 2012. ja 2013. aasta programmides aitab vähendada vigu väljamaksetaotlustes. Eeldatakse, et kõikide meetmete kumulatiivne mõju vähendab veamäära veelgi, tõenäoliselt 2% piirmäärast allapoole. 6. 5 Siseauditi talituse töö kaudu saadud kinnitus Auditi järelevalvekomitee edastab volinike kolleegiumile teavet auditiküsimuste, sealhulgas ettevõtte tasandit käsitlevate küsimuste kohta. 2013. aasta siseauditi aruandes[17] teatati edusammudest talituse auditisoovituste rakendamisel. 2013. aasta lõpuks oli 79 % ajavahemikus 2009–2013 vastuvõetud soovitustest ellu rakendatud. Seoses ajavahemikus 2009–2013 antud ja „väga oluliste” või „otsustava tähtsusega” soovitustega oli ainult kümne (2,3 %) „väga olulise” soovituse rakendamine jäänud rohkem kui kuus kuud hiljaks (algse tegevuskava tähtaja alusel). Enne 2009. aastat antud kolme „väga olulise” soovituse rakendamine oli samuti hiljaks jäänud. Ühegi otsustava tähtsusega soovituse rakendamine ei ole hilinenud.. Auditi järelevalvekomiteed teavitati korrapäraselt juhtudest, kus „otsustava tähtsusega” või „väga oluliste” soovituste rakendamine oli rohkem kui kuus kuud hilinenud. Siseauditi talituse järelmeetmed kinnitasid, et üldjuhul rakendatakse soovitusi rahuldaval viisil ja auditeeritud talituste kontrollisüsteemid paranevad. Siseauditi talitus sulges 96 % soovitustest, mille puhul oli kõnealusel perioodil võetud järelmeetmeid. Komisjoni siseaudiitor esitas üldhinnangu, mille aluseks oli peamiselt tema enda ja siseauditi üksuse töö ning milles keskenduti finantsjuhtimisele. Selles leiti, et komisjon on kehtestanud juhtimis-, riskijuhtimis- ja sisekontrollimenetlused, mis tervikuna vaadates on asjakohased piisava kindluse saamiseks finantseesmärkide saavutamise osas. Üldises arvamuses on märkus reservatsioonide kohta, mille volitatud eelarvevahendite käsutajad on esitanud oma iga-aastastes tegevusaruannetes. Peale selle lisas siseaudiitor teatavaid asjaolusid rõhutava lõigu, milles toonitatakse kolme küsimust, mis nõuavad erilist tähelepanu: 1) seoses kontrollide kulutasuvuse käsitlemisega iga-aastastes tegevusaruannetes (vt punkt 3.4) soovitab ta, et juhiseid tuleks rohkem täpsustada, selleks et talitused näitaksid selgemalt, et kontrollid on tulemuslikud ja proportsionaalsed ning et nappe vahendeid kasutatakse eesmärgipäraselt ja otstarbekalt; 2) ta märgib edusamme jääkvigade määra vormistamis- ja esitamisviisis iga-aastastes tegevusaruannetes, eelkõige seoses struktuurifondide, teadusuuringute, põllumajanduse ja maaelu arenguga. Ta peab oluliseks, et peadirektoraadid näitavad jätkuvalt, et jääkvigade määrad on usaldusväärsed ja korralikult põhjendatud. Kui kasutatakse liikmesriikidelt pärinevat teavet veamäärade ja finantskorrektsioonide kohta, peavad peadirektoraadid võtma oma kontrollide ja audititöö raames selle täpsuse kontrollimiseks kõik asjakohased meetmed. Kokkuvõttes peavad nad tagama, et nende enda parandusmeetmeid rakendatakse tegelikkuses täpselt; ja 3) Konkurentsivõime ja Uuendustegevuse Täitevasutuse (EACI)[18] ja REA tegevuse auditites, mille viisid läbi siseauditi talitused 2013. aastal, toodi välja olulised järeldused seoses kontrollistrateegiate ja -süsteemidega ning visandati vastavad meetmed, mis tuleb võtta. Mitmeaastane finantsraamistik 2014–2020 sisaldab rohkem rakendusametitele delegeeritavaid ülesandeid. Ametite kasvavad tegevuseelarved ja suurenev vastutus nõuavad neilt sisekontrollisüsteemide asjakohast tugevdamist, et tulevikus tegelda probleemidega ja põhjalikult käsitleda vigade esinemise riski alustehingutes. Seoses mitmeaastaste järelevalve- ja kontrollisüsteemide korrigeerimisvõimega leiab komisjoni siseaudiitor, et on mõistlik eeldada, et 2013. aastal tehtud maksete puhul on finantskorrektsioonide ja sissenõudmiste iga-aastane keskmine summa võrreldav viimase nelja aasta omaga. Seega hinnatakse, et finantskorrektsioonid ja sissenõudmised on piisava suurusega, et kaitsta eelarvet tervikuna ja aja jooksul. Siseaudiitori töö kokkuvõttev aruanne edastatakse eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile kooskõlas muudetud finantsmääruse artikli 99 lõikega 5. 7. 6 Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega kui väljakutse Eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega on liikmesriikidel vastutus kehtestada usaldusväärsed juhtimis- ja kontrollisüsteemid ja neid hallata. ELi toimimise lepingu artikli 317 ja uue finantsmääruse kohaselt tähendab eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega ka vastutuse jagamist komisjoni ja liikmesriikide vahel. Euroopa Kontrollikoja 2012. aasta aruande kohaselt oleksid riikide ametiasutused saanud teha kindlaks ja korrigeerida keskmiselt kaks kolmandikku vigadest. 6.1 Liikmesriikide ametiasutused peaksid maksimaalselt ära kasutama kõiki olemasolevaid vahendeid, et vältida vigu ja tulemuslikult täita oma ülesanded ja kohustused seoses kõikide programmidega, mille eelarvet täidetakse koostöös liikmesriikidega. Seeläbi kaitstakse ELi eelarvet ja kõrvaldatakse juhtimis- ja kontrollisüsteemide järelejäänud puudused. On vaja riiklikke lisameetmeid, et tegelda nõrgima lüliga kinnituse andmise ahelas, st puudulike juhtimis- ja kontrollisüsteemidega korraldus-/makseasutuste ja ametite tasandil, kelle esmatasandi kontrollid on ebaefektiivsed, mille tagajärjeks on ebausaldatavad kontrollitulemused. Komisjon tugevdab järelevalvet liikmesriikide ametiasutuste üle, tagamaks võimalikult tõhusalt, et tulevikus vigu ei esine ja et varasemad kulud korrigeeritakse. Seepärast jätkab komisjon sihipäraste suutlikkuse suurendamise meetmetega. Lisaks edendab ta lihtsustatud maksesüsteemide võimalikult laialdast kasutamist, sest need on palju vähem veaohtlikud kui traditsioonilised rahastamismehhanismid. Komisjon kutsub liikmesriike üles näitama oma pühendumist vastutuse ja läbipaistvuse suurendamisele, tugevdades vajaduse korral kontrollimeetmeid, eelkõige seoses esmatasandi juhtimissüsteemide kontrollimisega enne kulude tõendamist komisjonile, ja võttes vastu selged abikõlblikkuseeskirjad veariski vähendamiseks. Alusetult väljamakstud summade korrigeerimine on usaldusväärse finantsjuhtimise oluline külg. 2013. aastal tehti jätkuvalt jõupingutusi, et teha vajaduse korral finantskorrektsioone, parandada liikmesriikide finantskorrektsioone ja sissenõudmisi käsitlevate andmete kvaliteeti ja edendada parimate tavade kasutamist, et täiustada tagasimaksete mehhanismi liikmesriikide ja ELi tasandil. Mis puutub eelarve täitmisse koostöös liikmesriikidega, siis esitatakse iga-aastases tegevusaruandes üksikasjalik teave liikmesriikide rakendatud korrektsioonide kohta, mille kohta nad annavad komisjonile aru, ning riiklike kontrollisüsteemide hindamised. Ühtekuuluvuspoliitika ja põllumajanduspoliitika valdkonnas rakendavad liikmesriigid enda auditeerimistööst ja ELi audititest tulenevaid korrektsioone. Nendest antakse programmiperioodi 2007–2013 kohta kumulatiivselt aru üheaastase hilinemisega hiljemalt 31. märtsiks, st 2013. aastal andsid liikmesriigid aru 2012. aasta korrektsioonide kohta. Lisaks ELi audititest tulenevatele korrektsioonidele hõlmasid need nende endi audititest tulenevaid korrektsioone ja sissenõudmisi kogusummas 1 411 miljonit eurot. Volitatud eelarvevahendite käsutajad edastasid kõige viimased arvud, mis olid teada iga-aastaste tegevusaruannete allakirjutamise ajal[19]. 6.2 Komisjon tugevdab oma auditeerimisraamistikku ja -strateegiat, et aidata kõrvaldada järelejäänud nõrgad kohad liikmesriikide süsteemides, eelkõige nendes, millel on ELi programmide rakendamisega seoses kõrgeima tasandi riskiprofiil. Euroopa Kontrollikoda leidis, et liikmesriikide auditiaruanded, millel komisjoni riskianalüüs põhineb, on mõnikord ebausaldusväärsed. Kuigi enamik auditiaruandeid liikmesriikide kohta on usaldusväärsed, ei arvesta komisjon pelgalt tulemusi, vaid alati hindab neid ja teeb ise vastavad järeldused. Põllumajandusvaldkonnas jääb komisjon riskipõhise lähenemisviisi juurde, kuid võtab ajavahemiku 2014–2020 puhul suuna mitmeaastasele auditistrateegiale, et saavutada parem tasakaal riskikatte ja geograafilise katvuse vahel. Ühtki liikmesriiki ei jäeta kontrollidest välja, kuid mõnda riskialtimat liikmesriiki auditeeritakse intensiivsemalt. Komisjoni auditites keskendutakse jätkuvalt makseasutuste kontrollidele, mida korraldatakse enne maksete tegemist lõplikele abisaajatele. Kõikide suurte puudujääkide korral peavad liikmesriigid koostama ja rakendama täpsed parandusmeetmete kavad ja komisjon jälgib nende rakendamist. Selleks luuakse uus otsemaksetega tegelev üksus, keks hakkab tegelema ka põldude identifitseerimise süsteemi täiustamisega. Kui puudujääke ei suudeta tegevuskava kohaselt piisavalt kõrvaldada, toob see kaasa maksete peatamise. Sellest olenemata kehtestatakse (vastavuse kontrollimise menetluse osana) ELi eelarve kaitsmiseks netofinantskorrektsioonid. Ühise põllumajanduspoliitika reformi raames (ja nagu sätestatud muudetud finantsmääruses) peavad sertifitseerimisasutused alates 2014. taotlusaastast tegema abisaajate tasandil korraldatavad esmased kontrollid uuesti tehingute representatiivse valimi põhjal ja esitama arvamuse tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat kontrollib selle arvamuse usaldusväärsust ja kasutab seda oma kinnituse konsolideerimiseks ja oma esmaste kontrollide tasandil tehtavate auditite ‑ puhul kohaldatava riskianalüüsi viimistlemiseks. Ühtekuuluvuspoliitika valdkonnas hõlmab komisjoni ajavahemiku 2007–2013 mitmeaastane auditistrateegia, mida ajakohastatakse igal aastal riskihindamise põhjal, kaht peamist aspekti: - selle kontrollimine (riikliku auditeerimise kohapeal kordamise kaudu, sealhulgas abisaajate tasandil), millises ulatuses võib komisjon toetuda riiklike auditeerimisasutuste tööle, nende edastatud audititulemustele ja veamääradele; ning - nende programmide või asutuste otsene auditeerimine, mille puhul ei ole kindlaks tehtud suuri riske komisjoni hinnangu järgi piisavalt käsitletud, sealhulgas kohapealsed auditid abisaajate tasandil, et kinnitada sihtotstarbeliste süsteemiauditite tulemusi. Uus ühtne auditistrateegia ajavahemikuks 2014–2020 kajastab teatavate aspektide täiustamist aastase finantsjuhtimise ja kontrollitsükli puhul, mille lõpus esitatakse igal aastal 15. veebruariks programmi sertifitseeritud aastaaruanne, vahendite haldaja kinnitus ja aastakokkuvõte, auditiarvamus süsteemide toimimise, kulude ja raamatupidamisaruannete seaduslikkuse ja korrektsuse kohta ning asjaomane kontrolliaruanne. Võttes aluseks alates 2009. aastast tehtud laialdased auditid, milles hinnatakse tähtsaimate auditeerimisasutuste (kes hõlmavad 96 % eraldistest) usaldusväärsust, jätkavad regionaal- ja linnapoliitika peadirektoraat ning tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat nende asutuste töö järelevalvet, tagamaks, et need töötavad nõutud standardite kohaselt. Nendelt vähestelt auditeerimisasutustelt, kes ei tööta hästi, nõuavad nad parandusmeetmete kava ja annavad neile juhiseid ja ühiseid metoodilisi vahendeid. Abisaajate kuludeklaratsioonide esmatasandi kontrollid, mida teevad korraldus-/makseasutused, on kinnituse andmise korra nurgakiviks. Komisjon kontrollib enda riskipõhiste süsteemiauditite (mis hõlmavad kohapealset auditeerimist abisaajate juures) kaudu, kas riikide asutused teevad piisavaid kontrolle. Ta võtab oma audititulemustega seoses järelmeetmeid kuni on saanud kinnituse, et süstemaatilised puudused on kõrvaldatud, ja kohaldab ELi eelarve kaitsmiseks finantskorrektsioone. 6.3 Komisjon jätkab maksete peatamist suurte puudujääkide esinemise korral, kui asjaomased liikmesriigid ei kõrvalda neid õigel ajal. Ta kasutab põllumajandustoetuste peatamise tugevdatud mehhanismi, mis on uus eelvahend, et kaitsta ELi eelarvet liikmesriikide kontrollisüsteemides esinevate puuduste eest. Oma iga-aastastes tegevusaruannetes on koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise raames tehinguid sooritavad talitused kõigist katkestamis-/peatamismenetlustest aru andnud. Esitatavate andmete hulka kuuluvad asjaomased rakenduskavad, mõjutatud liikmesriigid, puuduste laad, iga otsust tinginud peamised asjaolud ja otsuse mõju eelarvele. See teave moodustab olulise osa piisavast kindlusest ja aruandlusest. Pärast uue katkestamisvahendi kasutuselevõttu programmitöö perioodiks 2007–2013 võtsid koostöös liikmesriikidega toimuvas eelarve täitmises osalevad peadirektoraadid 2013. aastal vastu ametlikud otsused katkestada maksed 265 juhul ühtekokku 4 930 miljoni euro ulatuses. 2013. aastal ja 2014. aasta esimeses kvartalis võttis kolleegium samuti vastu 17 [20] otsust peatada maksed ajavahemiku 2007–2013 programmide raames. Makseid ei taastata enne, kui volitatud eelarvevahendite käsutajatel ei ole selget auditi tõendusmaterjali selle kohta, et maksete katkestamise ja/või peatamise põhjused on kõrvaldatud, et vajalikud finantskorrektsioonid on tehtud ja et puuduvad riskid tulevaste kulude osas, mida tuleb komisjonile tõendada. Koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise kogemus kinnitab maksete peatamise tulemuslikkust stiimulina liikmesriikidele asjakohaste parandusmeetmete võtmiseks. 6.4 Komisjon kehtestab finantskorrektsioonid nende liikmesriikide suhtes, kes ei suuda rakendada usaldusväärseid süsteeme. Ta kasutab alati netofinantskorrektsioonide vahendit. Kokkuvõttes oli komisjon 2013. aastal väga aktiivne ebakorrektselt makstud summade sissenõudmisel ja finantskorrektsioonide tegemisel. Punkt 4.1 näitab selgelt, et ta kaitseb asjakohaselt ELi eelarvet kulude eest, mis on tehtud kohaldatavat õigust rikkudes. Kõnealuseid arve ja parandusmehhanisme käsitlevaid edasisi üksikasju võib leida 2013. aasta raamatupidamisaruande selgitavas märkuses nr 6 ja komisjoni iga aasta septembri teatises eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutavale institutsioonile ja kontrollikojale. Euroopa Parlamendi palvel esitatakse teatises finantskorrektsioonide jagunemine liikmesriigiti, andmed netofinantskorrektsioonide kohta, mis toovad ELi eelarvesse sihtotstarbelist tulu, ja liikmesriikide võetud parandusmeetmete tulemused. Komisjon jätkab tööd liikmesriikidega, kelle auditisüsteemid näitavad püsivaid ja süstemaatilisi puudujääke. Lisaks kasutab ta kõiki olemasolevaid vahendeid, et hoida ära vead ja kaitsta ELi eelarvet. Põllumajanduspoliitika valdkonnas, sealhulgas maaelu arengu puhul, kohaldatakse finantskorrektsioone alati, kui avastatakse eeskirjavastaselt tehtud kulud. Ka on eesmärgiks lühendada veelgi aega, mis kulub netofinantskorrektsiooni käsitleva otsuse rakendamiseks. Praegune menetlus kestab oma ärakuulamis- ja lepitusetappidega liiga kaua. Kiirem menetlus[21] peaks looma liikmesriikide jaoks tugevama stiimuli kõrvaldada õigel ajal puudused oma juhtimis- ja kontrollisüsteemides, kuigi tuleks rõhutada, et ELi eelarve on hästi kaitstud isegi siis, kui korrektsioonid tehakse hilja. Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide puhul lisandub olemasolevatele parandusmenetlustele uus netofinantskorrektsioone käsitlev säte, mille kohaselt liikmesriik saab kättesaadavaks tehtud ELi vahendeid kasutada uuesti teiste projektide või programmide jaoks, kui ta korrektsiooniga nõustub. Ent kui suured puudused avastatakse pärast aastaaruande esitamist, kohaldab komisjon korrektsioone, mis vähendavad liikmeriigi eraldisi nii, et korrigeeritud summasid ei saa uuesti kasutada. Ühissätete määruses, mis käsitleb Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde, sätestatakse selged eeskirjad[22] ja tingimused korrektsioonide kohaldamiseks[23]. Komisjon peab neid kohaldama, kui avastatakse suured puudused. Arvestades vajadust viia asjaomase liikmesriigiga läbi ärakuulamismenetlus, ootab komisjon, et korrektsioone kohaldatakse 10–12 kuu jooksul pärast tulemuste teatamist. Komisjon teeb oma talitustele ülesandeks nii pea kui võimalik tagada uut programmiperioodi käsitlevate õigusaktide kohaselt alates 2016. aastast netofinantskorrektsioonide kohaldamiseks tulemuslik süsteem ja astuda samme põllumajandusvaldkonnas kohaldatava vastavusmenetluse kiirendamiseks . 6.5 Komisjon jätkab asjakohase statistika esitamist liikmesriikide tulemuste põhjaliku analüüsimise lihtsustamiseks. Iga-aastased tegevusaruanded on eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutava institutsiooni jaoks väga väärtuslik teabeallikas, sest need näitavad läbipaistval viisil, kuidas komisjon täidab oma kohustust tagada seaduslikkus ja korrektsus eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega üksikute liikmesriikide, programmide (ühtekuuluvuspoliitika osas) ja makseasutuste (põllumajanduspoliitika osas) tasandil. Aruanded sisaldavad veamäärade ja jääkriskisummade hinnanguid makseasutuste/programmide ja liikmesriikide kaupa. Need aitavad ka eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutaval institutsioonil hinnata olukorda täpsemalt, sest need osutavad tegelikule riskile pärast seda, kui liikmesriik ja komisjon (netofinantskorrektsioonide osas) on rakendanud parandusmeetmeid. 2013. aastal teatas komisjon 2012. aastal finantskorrektsioonide tulemusena sissenõutud summad ja sissenõudmised. See teave hõlmas ennetus- ja parandusmeetmeid ning võimaluse korral nende mõju juhtimis- ja kontrollisüsteemide püsivale paranemisele, mida näitavad veamäärad. Samuti tuleks märkida, et komisjoni teatatud jääkvigade määrasid kasutatakse finantsriski hindamiseks ning need erinevad Euroopa Kontrollikoja teatatud veamääradest. Peamine põhjus seisneb selles, et neis võetakse arvesse mitmesuguste tegelikkuses rakendatud parandusmehhanismide mõju. 8. 7 Valdkondadevahelised küsimused ja nende lahendamine 7.1 Sisekontrolli standardid Komisjon on võtnud teadmiseks eelarve peadirektoraadi peadirektori koostatud sisekontrolli olukorra ülevaate ja on rahul menetluskorra positiivse suundumusega. Komisjon teeb eelarve peadirektoraadile ülesandeks jätkata jõupingutusi sisekontrolli standardite lihtsustamiseks, keskendudes suuremale tulemuslikkusele ja tõhususele, ning muutma neid vastavalt. 7.2 Volitatud üksuste mõju kinnituse andmise korrale Muudetud finantsmääruses on lihtsustatud eelarve täitmise viiside ja meetodite määratlust, integreerides need ühisesse loogilisse raamistikku, mis hõlmab: - otsest eelarve täitmist, kui volitatud eelarvevahendite käsutaja kannab ELi vahendid üle abisaajatele ja töövõtjatele; ja - kaudset eelarve täitmist või eelarve täitmist koostöös liikmesriikidega, kui ELi vahendid usaldatakse enne lõplikele abisaajatele üleandmist muudele üksustele või liikmesriigile. Samuti on määruses sätestatud võimalus luua uut tüüpi delegeeritud osalejaid, kellele volitatud eelarvevahendite käsutajad usaldavad eelarve rakendamise ülesandeid erinevate korraldusvormide raames, sealhulgas: - ülesannete delegeerimine teistele volitatud eelarvevahendite käsutajatele; - tegevuseelarved rakendusasutuste jaoks; - vahendid ühisettevõtete jaoks; - vahendid kolmandate riikidega sõlmitavate EuropeAidi rahastamislepingute jaoks; - Euroopa Investeerimispanga (EIP) ja Euroopa Investeerimisfondi (EIF) hallatavad rahastamisvahendid; - riiklike ametite kaudu tehtud eelarvekulutused; ja - volituste andmine muudele rahvusvahelistele organisatsioonidele. 2013. aastal abistasid 22 komisjoni talitust eelarve täitmisel volitatud asutused. Koostöös tehtud toimingute kogusumma oli 6 572 miljonit eurot. Kõik peale ühe – Üleeuroopalise Transpordivõrgu Rakendusameti – järeldasid, et neil on piisavalt teavet kinnituse kohta otsuse tegemiseks. 2012. aasta kokkuvõtvas aruandes kinnitas komisjon, et kinnitav avaldus hõlmas kõiki tema peadirektoraatidele eraldatud vahendeid, olenemata kasutatud eelarve täitmise viisist ja sellest, kas volitatud asutuse suhtes kehtis eraldi otsus eelarve täitmisele heakskiidu andmise kohta. Volitatud eelarvevahendite käsutajad peaksid tagama asjakohase järelevalve, võtma arvesse kõiki negatiivseid kontrollitulemusi ja kontrollisüsteemi puudusi ning esitama vajaduse korral reservatsioonid. Eelarve peadirektoraat on esitanud juhtnöörid, vormid ja juhised iga-aastase tegevusaruande erirubriigi ja lisa jaoks, milles talitused saavad anda aru järelevalve teostamise ja kinnituse andmise kohta seoses üksustega, kellele ta vastutava peadirektoraadina on usaldanud eelarve täitmise ülesanded. Majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat on eelkõige juhtinud tähelepanu juhiste rakendamise probleemidele, mis tulenevad sellest, et mitme aasta taguste kokkulepete alusel on volitatud asutustega kasutusel rohkeid erieeskirju s. Iga-aastaste tegevusaruannete eelnõusid käsitlevate vastastikuste eksperdihinnangute põhjal on ilmnenud lünk ettenähtud kontrollistrateegias. Seda ei saa täielikult kohaldada juhtudel, kus rahastamine ei kata tegevuskulusid, vaid seda kasutatakse eranditult volitatud asutuse halduskulude rahastamiseks. Komisjon teeb eelarve peadirektoraadile ülesandeks töötada välja täiendavad erijuhised, mis käsitlevad eelarve täitmise delegeerimiseks kõige sobivamaid sisekontrollistrateegiaid ja vastutava peadirektoraadi tehtava järelevalve ja selle dokumenteerimise parimaid tavasid. 7.3 Komisjoni pettustevastase võitluse strateegia Teatises komisjoni pettustevastase võitluse strateegia[24] kohta on rõhutatud vajadust tugevdada peadirektoraatide ja talituste sisekontrolli süsteeme, et tõkestada pettuse ohtu. Üks põhimeede oli oma pettustevastase võitluse strateegiad koostada ja vastu võtta 2013. aasta lõpuks. 12 talitust[25] on oma strateegiad juba täielikult ellu rakendanud ja teised on nimetanud täieliku rakendamise eeldatava kuupäeva ja rakendamata meetmed, niivõrd kui neid on võimalik avalikustada nende tulemuslikkust ohustamata. Ühestki leevendamata jääkriskist ei ole teatatud. Teatatud kvantitatiivsed näitajad on põhiliselt selliste pettusekahtluste arvud, mis on edastatud Euroopa Pettustevastasele Ametile (OLAF) või mida nimetatud amet parajasti uurib. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat ning tervise- ja tarbijaküsimuste peadirektoraat esitavad finantsnäitajatena summad, mis on seotud riskantsemate finantstehingutega, mille suhtes kohaldatakse ranget järelevalvet. Arvestades seda, et talitused rakendavad pettusevastast strateegiat, ja kuigi kõiki nende konkreetseid strateegiaid ei ole veel täielikult rakendatud, on iga-aastaste tegevusaruannete põhjal võimalik järeldada, et ei ole leevendamata riske, mis annaksid alust oletada, et kõnealuse kontrolli eesmärk ei oleks asjakohaselt täidetud. Selles valdkonnas võetavad meetmed (näiteks abisaajate kohta koostatav konkreetne riskianalüüs, valitud projektide või lepingute hoolikas järelevalve ja muud pettuseohu leevendamise meetmed) on mõnes iga-aastases tegevusaruandes juba esitatud, samuti on kirjeldatud pettustevastase võitluse tegevuse konkreetseid tulemusi aruandeaastal ja nende põhjal saadavat kindlust. Seda tehakse ulatuslikumalt 2014. aasta aruannetes. Komisjon tervitab asjaolu, et enamik peadirektoraate on pettustevastase strateegia väljatöötamise ja rakendamisega jõudsalt edasi liikunud. Ta teeb oma talitustele ülesandeks jätkata pettuse ennetamist käsitleva teabe lisamist oma sisekontrollisüsteemide hinnangutesse. [1] Finantsmääruse artikkel 66. [2] Kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega sisaldab käesolev aruanne eelarveaasta saavutatud eesmärkide kirjeldust (finantsmääruse kohaldamise eeskirjade artikkel 227). Finantsmääruse artikli 141 kohaselt koostavad kõik institutsioonid ja asutused, kellel on konsolideeritud aruande koostamise kohustus, aastaaruande oma halduskulude eelarvehalduse ja finantsjuhtimise kohta. Komisjoni aruandes käsitletakse Euroopa Liidu tegevuskulusid. [3] Iga-aastane majanduskasvu analüüs, riiklikud reformikavad ja Euroopa 2020 portaal on kättesaadavad järgmisel aadressil: http://ec.europa.eu/europe2020. [4] „Kuludega mitteseotud meetmed” on meetmed, mille puhul ei teki peale halduskulude muid olulisi tegevuskulusid. [5] Komisjon on mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) õigusloomeprotsessi tulemused võtnud kokku sellekohases teatises: „Mitmeaastase finantsraamistiku (2014–2020) lihtsustamise lõplik tulemustabel” COM(2014) 114 final. [6] COM(2013) 461 final. [7] Report on the added value of EU spending, (SEC(2011) 867). [8] Muudetud finantsmäärust hakati kohaldama 2013. aasta jaanuaris. Finantsmäärus: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL, Euratom) nr 966/2012, 25. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (ELT L298, 26.10.2012, lk 1) Kohaldamiseeskirjad: Komisjoni delegeeritud määrus (EL) nr 1268/2012, 29. oktoober 2012, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 966/2012 (mis käsitleb Euroopa Liidu üldeelarve suhtes kohaldatavaid finantseeskirju) kohaldamise eeskirju (ELT L362, 31.12.2012, lk 1) [9] Finantsmääruses on „kontroll” määratletud mis tahes meetmena, mis on võetud piisava kindluse tagamiseks sisekontrolli eesmärkide saavutamise suhtes. See teeb vajalikuks kõikehõlmavad sisekontrollisüsteemid, mis hõlmavad kõiki eelarveassigneeringute haldamise meetmeid alates vajaduste ja eesmärkide kindlakstegemisest enne mis tahes juriidilise kohustuse võtmist kuni mitmeaastaste programmide sulgemise lõppotsusteni. [10] Kõige olulisem uutest reservatsioonidest käsitleb Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi (EAGF) turumeetmeid ja teine ühinemiseelse abi rahastamisvahendit maaelu arendamiseks (IPARD) (mõlemad põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadi vastutusalas). Kolmas on maineline ja on seotud aruandluskohustusega Euroopa koolides (personali- ja turvalisusküsimuste peadirektoraat). [11] Reservatsiooni tühistamiseks paluti volitatud eelarvevahendite käsutajatel näidata, et puudustega on tulemuslikult võideldud. Tühistatud reservatsioonid käsitlesid järgmist: - neli ülejäänud FP6 reservatsiooni (teadusuuringute peadirektoraat); - sertifitseeritud mahetooted (põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat); - Kalanduse Arendusrahastu (FIFG) (merendus- ja kalandusasjade peadirektoraat); - Euroopa majanduse elavdamise energeetikakava (EEPR) (energeetika peadirektoraat); - teise põlvkonna Schengeni infosüsteemi (SIS II) projekt (siseasjade peadirektoraat); - Euroopa Kosmoseagentuuri finantsaruandluse usaldusväärsus (ettevõtluse ja tööstuse peadirektoraat); - valimisvaatlusmissioonid (välispoliitika vahendite talitus); ja - traditsioonilisi omavahendeid käsitlev tuludega seotud reservatsioon (eelarve peadirektoraat). [12] See kehtib eelkõige teaduspoliitika valdkonna kohta, kus raamprogrammide juhtimisega seotud küsimused puudutavad kuut peadirektoraati ja kaht rakendusametit. [13] Riskisumma mõiste on määratletud 2. lisas. [14] Kui ei ole osutatud teisiti, on käesolevas aruandes esitatud arvude allikaks ELi 2013. eelarveaasta esialgne konsolideeritud raamatupidamisaruanne ja iga-aastased tegevusaruanded. Lahknevuste korral kasutatakse esialgses raamatupidamisaruandes sisalduvat arvu. Need juhud on sõnaselgelt nimetatud. [15] 372 miljonit eurot vastab kahele protsendile 147 729 miljoni euro ja 129 149 miljoni euro vahest. [16] Vigu ei tohi segi ajada pettustega. Viga on näiteks valesti täidetud vorm või nõuetekohase hankemenetluse mittejärgimine. Vaid väike osa vigadest tehakse meelega. Pettus on eeskirjade ettekavatsetud eiramine, mis on kuritegu. Pettuse kahtlusega juhud edastatakse süstemaatiliselt Euroopa Pettustevastasele Ametile (OLAF). [17] Finantsmääruse artikli 99 lõige 3. [18] Asutus on ümber nimetatud Väikeste ja Keskmise Suurusega Ettevõtjate Rakendusametiks (EASME). [19] Põllumajandusvaldkonna puhul on finantskorrektsioone ja sissenõudmisi käsitlev teave seotud aruandeaastaga. [20] 2013. aastal otsustati maksed peatada viieteistkümnel korral ja 2014. aasta esimeses kvartalis kahel korral. Kuus otsust käsitles ERFi ja üksteist ESFi. [21] Lisateabe saamiseks vt punkt 2b. [22] Suured puudused määratletakse seoses (mitte)vastavusega juhtimis- ja kontrollisüsteemide peamistele elementidele, mida hinnatakse üksikasjalikult kõikide programme juhtivate asutuste suhtes kehtiva 18 põhinõude kohaselt. Peamised elemendid, mida hinnatakse üksikasjaliku ja kõikehõlmava auditi põhjal, hõlmavad: - programme juhtivate asutuste ülesannete asjakohast eristamist ja kõikide juhtimis- ja kontrollisüsteemis osalevate vahendusasutuste järelevalvet; - tegevuste sobivat valikut ja korraldusasutuste teostatud tulemuslikku kontrollimist, et vigu kohe vältida; - tulemuslikke pettusevastaseid meetmeid; - sobivaid menetlusi maksetaotluste koostamiseks ja komisjonile programmi raamatupidamisaruannete terviklikkuse, täpsuse ja õigsuse tõendamiseks; ning - süsteemide, toimingute ja raamatupidamisaruannete tulemuslikud auditid. Delegeeritud õigusaktis soovitatud spetsiifilise põhinõude või kahe või rohkema põhinõude puuduliku täitmise või mittetäitmise korral teeb komisjon automaatselt järelduse, et tegemist on suurte puudustega, mille tagajärjeks on netofinantskorrektsioonid. [23] Delegeeritud õigusaktis kehtestatakse ka kriteeriumid, mida komisjon kasutab kindlamääralise korrektsiooni taseme kindlaksmääramiseks (5 %, 10 %, 25 % või 100 %). Need on seotud suure puuduse suhtelise mahu, selle sageduse ja ulatusega ning liidu eelarvele põhjustatud kahjuga. Õigusaktis sätestatakse ka, et kindlamääralisi korrektsioone saab tõsta järgmisele tasemele korduvate suurte puuduste korral, kui need on tingitud ametiasutuste suutmatusest võtta vajalikke meetmeid süsteemi korrigeerimiseks pärast eelnenud raamatupidamisaastal toimunud finantskorrektsiooni kohaldamist. [24] COM(2011) 376, 24.6.2011. [25] Põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraat (AGRI), sidevõrkude, sisu ja tehnoloogia peadirektoraat (CNECT), tööhõive, sotsiaalküsimuste ja sotsiaalse kaasatuse peadirektoraat (EMPL), siseasjade peadirektoraat (HOME), õigusküsimuste peadirektoraat (JUST), regionaalpoliitika peadirektoraat (REGIO) ja välispoliitika vahendite talitus (FPI), siseauditi talitus (IAS), Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF), õigustalitus (SJ), Euroopa poliitika nõustajate büroo (BEPA) ja Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutus (EACEA).