KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE üldeelarvest kaetud tagatiste kohta 30. juuni 2012. aasta seisuga /* COM/2013/0211 final */





SISUKORD 1........... Sissejuhatus. 3 2........... Eelarvest kaetud tehingute liigid. 3 3........... Sündmused pärast viimast, 31. detsembri 2011. aasta aruannet 4 3.1........ Euroalaväliste liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamine. 4 3.2........ Makromajanduslik finantsabi 4 3.3........ Euratom.. 4 3.4........ Euroopa finantsstabiilsusmehhanism.. 4 3.5........ Eelarvetagatis EIP-poolsele välisrahastamisele. 5 4........... Andmed eelarvest kaetavate riskide kohta. 5 4.1........ Riski mõiste. 5 4.2........ Riski komponendid. 5 4.3........ Eelarvest kaetav iga-aastane risk. 7 4.3.1..... Liikmesriikidega seotud risk. 7 4.3.2..... Kolmandate riikidega seotud risk. 8 4.4........ Riski kujunemine. 9 5........... Maksekohustuste täitmata jätmine, eelarvetagatiste kasutamine ja võlgnevused. 12 5.1........ Väljamaksed sularahavarudest 12 5.2........ Väljamaksed eelarvest 12 5.3........ Välistegevuse tagatisfondi kasutamine. 12 6........... Välistegevuse tagatisfond. 13 6.1........ Tagasinõutavad summad. 13 6.2........ Varad. 13 6.3........ Sihtsumma. 13 7........... Riskide hindamine: suurima krediidiriskiga kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord 13 7.1........ Eesmärgid. 13 7.2........ Riski hindamise metoodika. 13 1. Sissejuhatus Käesoleva aruande eesmärk on kontrollida Euroopa Liidu eelarvet mõjutavaid krediidiriske, mis on tekkinud otse Euroopa Liidu või kaudselt Euroopa Investeerimispanga välislaenude andmise mandaadi alusel antud tagatistest ja laenutehingutest. Käesolev aruanne on esitatud vastavalt finantsmäärusele, mille kohaselt peab komisjon esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule kaks korda aastas aruande eelarveliste tagatiste ja nendega seotud riskide kohta[1]. Aruannet täiendab komisjoni talituste töödokument, mis sisaldab üksikasjalikke tabeleid ja selgitavaid märkusi (edaspidi „talituste töödokument”). 2. Eelarvest kaetud tehingute liigid Euroopa Liidu eelarvest (edaspidi „eelarve”) kaetavad riskid tulenevad mitmesugustest laenu- ja tagatistehingutest, mille võib jaotada kahte rühma: – Euroopa Liidu antud laenud, mis teenivad makromajanduslikke eesmärke, st makromajandusliku finantsabi laenud[2] kolmandatele riikidele koostöös Bretton Woodsi institutsioonidega; maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud[3] euroalavälistele ELi liikmesriikidele, kellel on maksebilansi raskusi; laenud, millega Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi (EFSM)[4] raames toetatakse kõiki liikmesriike, kes on sattunud raskustesse või keda tõsiselt ohustavad nendest sõltumatutest erakorralistest sündmustest tingitud majandus- ja rahandusvapustused; ning – mikromajanduslikel eesmärkidel antavad laenud, st Euratomi laenud ja eelkõige Euroopa Investeerimispanga (edaspidi „EIP”) poolt ELi tagatistega kaetud tehingute rahastamine ELi mittekuuluvates riikides (edaspidi „EIP-poolne välisrahastamine”)[5]. EIP-poolne välisrahastamine, Euratomi laenud ja makromajandusliku finantsabi laenud on alates 1994. aastast kaetud välistegevuse tagatisfondist (edaspidi „fond”)[6] ning maksebilansi tasakaalustamiseks antavad laenud ja Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antavad laenud on kaetud otse eelarvest. Fond katab nende kohustuste täitmata jätmise, mis kaasnevad ELi-välistele riikidele või ELi-väliste riikide projektidele antud laenude ja laenutagatistega. Fond loodi selleks, et: – pakkuda likviidsuspuhvrit, et vältida eelarve kasutamist iga kord, kui seoses tagatud laenuga jäetakse maksekohustused täitmata või viivitatakse nende täitmisega, ning – luua eelarvedistsipliini vahend, kehtestades finantsraamistiku ELi poliitika arendamiseks ELi-välistele riikidele antavate komisjoni ja EIP laenude tagatiste kohta[7]. Kui mõni kolmas riik saab Euroopa Liidu liikmesriigiks, ei kaeta tema laene enam fondist ning riskid tuleb katta otse eelarvest. Fondi rahastatakse eelarvest ning ta peab pidevalt vastama teatavale protsendile tagasimaksmata laenude ja laenutagatiste põhisummast, mida fondist kaetakse. Kõnealune protsent ehk sihtmäär on praegu 9 %. Kui fondis ei ole piisavalt vahendeid, leitakse need eelarvest. 3. Sündmused pärast viimast, 31. detsembri 2011. aasta aruannet 3.1. Euroalaväliste liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamine 2012. aasta esimese poolaasta jooksul ei toimunud ühtegi tehingut. ELi ennetavat keskmise tähtajaga rahalist abi Rumeeniale ei olnud 30. juuni 2012. aasta seisuga aktiveeritud. 3.2. Makromajanduslik finantsabi Teine ja viimane 39 miljoni euro suurune väljamakse tehti Armeeniale veebruaris ja 19 miljonit eurot maksti tagasi (Bosnia ja Hertsegoviina 2 miljonit eurot, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik 5 miljonit eurot ja Tadžikistan 12 miljonit eurot). 3.3. Euratom Aruandeperioodil laenuväljamakseid ei tehtud. Bulgaaria maksis tagasi 10,5 miljonit eurot ja Ukraina 2,8 miljonit eurot. 3.4. Euroopa finantsstabiilsusmehhanism 2012. aasta esimesel poolaastal tehti väljamakseid Iirimaale 4,5 miljardit eurot ja Portugalile 6 miljardit eurot. Nelja vahendi laenujäägi kogusumma 2012. aasta 30. juuni seisuga on esitatud tabelis 1. Kriisi ohjamiseks on käivitatud veel mitu mehhanismi, millega ei kaasne mingit eelarveriski: – Euroopa Finantsstabiilsuse Fond (edaspidi „EFSF”)[8] / Euroopa Stabiilsusmehhanism (ESM),[9] mille tagavad osalevad liikmesriigid proportsionaalselt, ning – Kreeka laenuleping,[10] mida rahastatakse teiste euroala liikmesriikide antavate kahepoolsete laenudega, mida haldab komisjon. 3.5. Eelarvetagatis EIP-poolsele välisrahastamisele Aastateks 2007–2013 antud välismandaadi alusel allkirjastati 2012. aasta esimesel poolaastal 3 % rohkem laene kogusummas 605 miljonit eurot. Laene maksti välja 1,065 miljoni euro väärtuses. Seega ulatus 30. juuni 2012. aasta seisuga mandaadi raames välja makstud laenude kogusumma 9,626 miljoni euroni, suurenedes 2011. aasta 31. detsembriga võrreldes 12,5 %. 4. Andmed eelarvest kaetavate riskide kohta 4.1. Riski mõiste Eelarveriskid tulenevad tagatud tehingute laenujäägist ja intressidest. Käesolevas aruandes kasutatakse eelarveriskide (otsesed või fondi kaudu võetavad kaudsed riskid) hindamiseks kahte meetodit: – „kogu eelarvest kaetava riski” arvutamisel võetakse arvesse asjaomaste tehingute laenujäägi kogusummat ja kogunenud intresse konkreetsel kuupäeval[11]; – „aastase eelarveriskina” määratletud eelarvemetoodika puhul arvutatakse maksimaalne aasta jooksul tasuda tulev summa, mille EL peaks eelarveaastal välja maksma, kui kõik tagatud laenudega seotud maksekohustused jäetaks täitmata[12]. 4.2. Riski komponendid Kuni 2010. aastani tulenes ELi eelarvest kaetava laenujäägi kogusummaga seotud maksimaalne risk põhiliselt kolmandatele riikidele antud laenudest. Alates 2011. aastast on finantskriis tugevalt mõjutanud liikmesriikide rahandust, mistõttu andis EL valitsemissektorite suuremate rahastamisvajaduste toetuseks rohkem laene. Sellest tulenevalt on riski komponentide osakaal muutunud. 30. juuni 2012. aasta seisuga oli olukord järgmine: · 73 % laenujäägi tagatud kogusummast moodustasid laenuvõtmistehingud, mis on seotud liikmesriikide laenudega, mis kaetakse otse eelarvest (31. detsembri 2010. aasta seisuga oli vastav näitaja 45 %); Kogu eelarvest kaetavat riski seisuga 30. juuni 2012 kajastab allpool esitatud tabel 1. Tabel 1: Eelarvest kaetav tagatud laenujäägi kogusumma miljonites eurodes 30. juuni 2012. aasta seisuga || Laenujääk || Kogunenud intress || Kokku || % Liikmesriigid* || || || || Makromajanduslik finantsabi || 25 || 0 || 25 || <1 % Euratom || 393 || 2 || 395 || 1 % Maksebilansi tasakaalustamine || 11,400 || 145 || 11,545 || 15 % EIP*** || 2,838 || 24 || 2,862 || 4 % Euroopa finantsstabiilsusmehhanism || 38,500 || 444 || 38,944 || 52 % Liikmesriigid kokku || 53,156 || 615 || 53,771 || 73 % Kolmandad riigid** || || || || Makromajanduslik finantsabi || 585 || 21 || 606 || 1 % Euratom || 41 || 0 || 41 || <1 % EIP*** || 21,205 || 171 || 21,376 || 26 % Kolmandad riigid kokku || 21,831 || 192 || 22,024 || 27 % Kokku || 74,987 || 808 || 75,795 || 100 % * Risk kaetakse otse eelarvest. See hõlmab ka makromajanduslikku finantsabi, Euratomi ja EIP laene, mis anti riikidele enne ELiga ühinemist. ** Risk kaetakse fondist. *** Umbes 82 % EIP laenutehingutest (riigi ja sellest allpool asuvate tasandite tehingud) on kaetud üldtagatisega, ülejäänud tehingute puhul on EIP jaoks kaetud üksnes poliitiline risk. Talituste töödokumendi tabelites A1, A2, A3 ja A4 on esitatud üksikasjalikum teave laenujäägi kõnealuste summade kohta, eelkõige ülemmäär, väljamakstud summad ja tagatismäärad. Eelarvest kaetud laenujäägid ning intressid jätkasid suurenemist peamiselt EFSMi raames antud summade tõttu. 4.3. Eelarvest kaetav iga-aastane risk 2012. aasta teisel poolaastal võib eelarvest katta (nii otse kui ka fondi kaudu) 1,871 miljonit[13] eurot, mis on kõnealusel ajavahemikul maksmisele kuuluv kogusumma (põhiosa ja intressid). Talituste töödokumendi tabelis A2 on esitatud üksikasjalikud andmed iga riigi osakaalu kohta asjaomases koguriskis. 4.3.1. Liikmesriikidega seotud risk Liikmesriikidega seotud risk hõlmab järgmist: a) enne ELiga ühinemist antud EIP laenud ja/või makromajanduslik finantsabi ja/või Euratomi laenud; b) maksebilansi tasakaalustamise vahendi raames antud laenud; c) Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi raames antud laenud. Tabel 2: Liikmesriikide järjestus vastavalt 2012. aasta teisel poolaastal eelarvest kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) Järjestus || Riik || Laenud || Maksimaalne risk || Riigi osakaal liikmesriikidega seotud koguriskist || Riigi osakaal koguriskist (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 || Portugal || c || 207,6 || 25,9 % || 11,1 % 2 || Iirimaa || c || 192,7 || 24,0 % || 10,3 % 3 || Rumeenia || a+b || 160,4 || 20,0 % || 8,6 % 4 || Ungari || a+b || 79,0 || 9,9 % || 4,2 % 5 || Bulgaaria || a || 43,4 || 5,4 % || 2,3 % 6 || Poola || a || 40,2 || 5,0 % || 2,2 % 7 || Tšehhi Vabariik || a || 35,1 || 4,6 % || 1,9 % 8 || Slovakkia || a || 22,1 || 2,8 % || 1,2 % 9 || Läti || a+b || 8,5 || 1,1 % || 0,5 % 10 || Sloveenia || a || 5,7 || 0,7 % || 0,3 % 11 || Küpros || a || 3,9 || 0,5 % || 0,2 % 12 || Leedu || a || 2,6 || 0,3 % || 0,1 % 13 || Malta || a || 0,4 || 0,0 % || 0,0 % Kokku || || || 801,5 || 100 % || 42,8 % 4.3.2. Kolmandate riikidega seotud risk Fond katab kolmandate riikide tagatud laene, mille tagasimaksmise tähtaeg ulatub kuni 2042. aastani. Fondist kaetav kolmandate riikidega seotud maksimaalne risk on 1,070 miljonit eurot (57 % aastasest koguriskist). 46 riigist kõige suurema laenujäägi kogusummaga kümme riiki on järjestatud allpool. Nende arvele langeb 841 miljardit eurot ehk 78,6 % fondi kaetavast aastasest koguriskist. Kõnealuste riikide majanduslikku olukorda on analüüsitud ja kommenteeritud talituste töödokumendi punktis 3. Tabelis on iga riigi puhul märgitud ka reitinguagentuuride antud hinnang krediidivõimelisuse kohta. Kolmandate riikidega seotud risk hõlmab EIP laenutehinguid ja/või makromajanduslikku finantsabi ja/või Euratomi laenusid (üksikasjalikud andmed on esitatud talituste töödokumendi tabelites A3b ja A4). Tabel 3: Kümme maksimaalse riskiga kolmandat riiki vastavalt 2012. aasta teisel poolaastal fondist kaetavale maksimaalsele riskile (miljonites eurodes) Järjestus || Riik || Maksimaalne risk || Riigi osakaal kolmandate riikidega seotud koguriskist || Riigi osakaal koguriskist (liikmesriigid ja kolmandad riigid) 1 || Türgi || 249,4 || 23,3 % || 13,3 % 2 || Serbia || 103,1 || 9,6 % || 5,5 % 3 || Tuneesia || 96,8 || 9,1 % || 5,2 % 4 || Egiptus || 95,8 || 9,0 % || 5,1 % 5 || Maroko || 93,4 || 8,7 % || 5,0 % 6 || Lõuna-Aafrika || 57,5 || 5,4 % || 3,1 % 7 || Liibanon || 48,8 || 4,6 % || 2,6 % 8 || Süüria || 41,5 || 3,9 % || 2,2 % 9 || Bosnia ja Hertsegoviina || 28,0 || 2,6 % || 1,5 % 10 || Jordaania || 26,8 || 2,5 % || 1,4 % Kümme riiki kokku || || 841,1 || 78,6 % || 45,0 % 4.4. Riski kujunemine Ebakindlus on endiselt suur, kuna ülemaailmne majandus- ja finantskriis avaldavad jätkuvalt mõju ELi majanduse taastumisele ja üleilmsele majanduskasvule. Geopoliitilised pinged mõnes Vahemere lõunapiirkonna riigis on samuti suurendanud ebakindlust seoses teatavate kolmandate riikide majanduse taastumisega. · Maksebilansi tasakaalustamise vahend EL taaskäivitas keskmise tähtajaga finantsabi (kogusummas 14,6 miljardit eurot) andmise maksebilansi tasakaalustamise vahendi kaudu 2008. aasta novembris, et aidata Ungaril, ning seejärel jaanuaris ja mais 2009 Lätil ja Rumeenial taastada turu usaldus. 1,2 miljardit eurot jääb välja maksmata, kuna väljamaksmise tähtaeg on möödas. Lisaks juba eraldatud 5 miljardi euro suurusele maksebilansi tasakaalustamise toetusele otsustas nõukogu 12. mail 2011 anda Rumeeniale kuni 1,4 miljardi euro[14] ulatuses ELi ennetavat finantsabi, millest ei ole ühtegi väljamakset veel tehtud. Maksebilansi tasakaalustamise vahendi ülemmäär, milleks on 50 miljardit eurot, võimaldab tänu 37,2 miljardi euro suurusele kasutamata võimsusele anda vajaduse korral maksebilansi tasakaalustamiseks täiendavat abi. · Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (EFSM) Pinged riigivõlakirjaturgudel olid 2012. aasta esimesel poolaastal endiselt suured. Riigivõlakirjade emiteerimise tingimused äärepoolsemate euroala riikide jaoks on jätkuvalt keerulised, olenemata sellest, et lisaks kahepoolsetele laenudele võeti kasutusele Euroopa finantsstabiilsusmehhanism ja et tegevust alustas Euroopa Finantsstabiilsuse Fond. Liikmesriikide valitsuste suurenevate refinantseerimisvajaduste rahuldamine on lähikuudel ja -aastatel jätkuvalt keeruline. Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu järeldustega kehtestati mehhanismi maksimummääraks 60 miljardit eurot,[15] kuid seadusjärgne piirmäär on kindlaks määratud nõukogu määruse artikli 2 lõikega 2, mille kohaselt on laenujääk piiratud omavahendite ülemmäära piiresse jääva varuga[16]. Tulenevalt nõukogu otsustest anda liidu finantsabi Iirimaale[17] ja Portugalile,[18] tehti väljamakseid Iirimaale summas 18,4 miljardit eurot ja Portugalile summas 20,1 miljardit eurot. Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi maksimaalsest 60 miljardi euro suurusest abisummast on 2012. aasta 30. juuni seisuga veel järel 21,5 miljardit eurot, mida vajaduse korral on võimalik eraldada[19]. · Makromajandusliku finantsabi laenud Pärast Lissaboni lepingu jõustumist ei võta nõukogu makromajandusliku finantsabi otsuseid vastu üksi, vaid vastavalt seadusandlikule tavamenetlusele (kaasotsustamismenetlus). Komisjon on 4. juulil 2011. aastal vastu võtnud uue seadusandliku ettepaneku makromajandusliku finantsabi raammääruse kohta, et täiustada Lissaboni lepingust tulenevat otsustusprotsessi[20]. Kavandatud raammääruse kohaselt oleks makromajandusliku finantsabi andmise menetlus sarnane muude välisrahastamisvahendite kasutamise korral kehtiva menetlusega, mille puhul komisjonil on õigus vastu võtta otsus anda makromajanduslikku finantsabi liikmesriikide esindajatest koosneva komitee järelevalve all kooskõlas kontrollimenetlusega, mis kehtestati uute komiteemenetluse eeskirjadega, mis jõustusid 1. märtsil 2011[21]. Euroopa Parlament ja nõukogu jätkavad 2012. aastal arutelusid kavandatud määruse kohta, sealhulgas makromajandusliku finantsabi andmise otsuste tegemise korra kohta. · Euratomi laenud Liikmesriikidele või teatavates abikõlblikes riikides, kes ei ole liikmesriigid (Venemaa Föderatsioon, Armeenia, Ukraina), antavate Euratomi laenude ülemmäär on 4 miljardit eurot, millest umbes 85 % on juba ära kasutatud. Ülejäänud ligikaudu 600 miljonit eurot oleks võimalik kasutada uute projektide rahastamiseks. · EIP laenud Vastavalt EIP üldlaenumandaadile aastateks 2007–2013 oli 30. juuniks 2012 sõlmitud lepinguid kogumahus 19,998 miljonit eurot, millest 9,626 miljonit eurot oli kõnealuseks kuupäevaks juba välja makstud (vt talituste töödokumendi tabel A6). EIP mandaadid saanud riikide kohta täpsema teabe saamiseks vt talituste töödokumendi tabelid A1 ja A2. Alates 2011. aasta lõpust on EIP-l esinenud seoses Süüria valitsuse tehtavate intressimaksete ja laenu tagasimaksetega viivitusi (vt punkt 5.3 allpool). 5. Maksekohustuste täitmata jätmine, eelarvetagatiste kasutamine ja võlgnevused 5.1. Väljamaksed sularahavarudest Komisjon kasutab sularahavarusid selleks, et vältida viivitusi ja neist tulenevaid kulutusi laenutehingute teenindamisel, kui võlgnik hilineb ELile makse tegemisega[22]. 5.2. Väljamaksed eelarvest Kuna 2012. aasta esimesel poolaastal ei esinenud liikmesriikidel maksekohustuste täitmatajätmist, siis assigneeringuid eelarve artikli 01 04 01 „Liidu tagatised liidu ja Euratomi laenutehingutele ning Euroopa Investeerimispangast antud laenudele” (märge „pro memoria”) alusel ei taotletud. 5.3. Välistegevuse tagatisfondi kasutamine Kui ELi poolt kolmandatele riikidele antud või tagatud laenu saaja hilineb makse tegemisega, kasutatakse fondi, et tasuda maksetähtpäeva ületanud makse kolme kuu jooksul alates maksenõude esitamisest[23]. EIP-l on esinenud seoses Süüria valitsuse tehtavate intressimaksete ja laenu tagasimaksetega viivitusi. Kuna ametlikele maksenõuetele ei ole reageeritud, taotles EIP 2012. aasta mais tagatisfondilt 15,5 miljoni euro suuruse makse tegemist 2011. aasta novembris ja detsembris maksmata jäetud summade katteks. Vajalik summa eraldati tagatisfondi kontolt 2012. aasta augustis. Süüria valitsuse tagasimaksmata laenude kohta on fondile saadetud veel kolm maksenõuet summas 8,6 miljonit eurot, 2,6 miljonit eurot ja 15,4 miljonit eurot, mis tuleb fondist pangale tasuda vastavalt 2012. aasta novembris ning 2013. aasta jaanuaris ja veebruaris. Samal ajal on pank sisse nõudnud 2,1 miljonit eurot. Kui olukord ei parane, võib oodata uute taotluste esitamist. Süüriale antud tagatud laenu jääk on 551 miljonit eurot, kusjuures laenu lõpptähtaeg on 2030. aasta. Kui EL on ELi tagatise alusel teinud makse, lähevad vastavalt tagatislepingule EIP õigused ja õiguskaitsevahendid ELile üle. EIP peab summade suhtes, millega seoses on õigused ja õiguskaitsevahendid üle antud, algatama sissenõudmismenetluse. 6. Välistegevuse tagatisfond 6.1. Tagasinõutavad summad[24] 30. juuni 2012. aasta seisuga ei olnud fondil võlgnevusi sisse nõuda, kuna väljamakseid ei ole tehtud. 6.2. Varad 30. juunil 2012 oli fondi netovara[25] 1 839 956 496,39 eurot. 6.3. Sihtsumma Fondi vahendid peavad jõudma vajalikule tasemele (sihtsumma), milleks on määratud 9 % kõigist tehingutest tulenevate kapitalikohustuste kogusummast, millele lisanduvad kogunenud intressid. 2011. aasta 31. detsembri seisuga oli fondi vahendite (1755,43 miljonit eurot) ja kapitalikohustuste[26] (21 234,34 miljonit eurot) suhe fondi määruse tähenduses sihtsummast madalam. Sellest tulenevalt lisati 2013. aasta esialgsesse eelarveprojekti 155,66 miljonit eurot. 2012. aasta veebruaris maksti eelarvest fondi 260,17 miljonit eurot vastavalt 2012. aasta esialgsele eelarveprojektile ja fondimääruses sätestatud rahastamiseeskirjadele (sihtsumma 9 %). 7. Riskide hindamine: suurima krediidiriskiga kolmandate riikide majanduse ja rahanduse olukord 7.1. Eesmärgid Käesoleva aruande eelmistes jagudes on esitatud andmed eelarvest seoses kolmandate riikidega kaetud riski arvulise suuruse kohta. Talituste töödokumendi 3. jaos on esitatud nende kolmandate riikide makromajanduse analüüs, mille puhul risk liidu eelarvele on kõige suurem või mille suhtes kohaldatakse laenuvõimalusi (makromajanduslik finantsabi ja Euratomi laenud). 7.2. Riski hindamise metoodika Talituste töödokumendis esitatud riskihinnang majanduse ja rahanduse olukorrale põhineb saadud teabel, reitingutel ja muudel asjaoludel, mis on teada tagatud laenu saanud riikide kohta. See hinnang ei hõlma prognoose eeldatavate kahjude ega ebatõenäoliste tagasimaksete kohta. Riigi riski näitajad, mis on lisatud komisjoni talituste töödokumendi tabelitesse, näitavad lepinguliste kohustuste täitmata jätmise riski kujunemist. Kõnealune analüüs on esitatud talituste töödokumendi 3. jaos nende riikide kohta, kelle puhul on krediidi- ja eelarverisk (sh makromajanduslik finantsabi ja Euratomi laenud) 2012. aasta 30. juuni seisuga kõige suurem. [1] COM(2012) 609 final ja SEC(2012) 347 final moodustavad eelmise aruande eelarvest kaetavate tagatiste kohta 31. detsember 2011. aasta seisuga. [2] Makromajanduslikku finantsabi võib anda ka kolmandatele riikidele suunatud toetustena. [3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 332/2002, 18. veebruar 2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem (EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1). [4] Nõukogu määrus (EÜ) nr 407/2010, 11. mai 2010, ELT L 118, 12.5.2010, lk 1. [5] Viited õiguslikele alustele on loetletud talituste töödokumendi tabelis A4. [6] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009, 25. mai 2009, välistegevuse tagatisfondi asutamise kohta (kodifitseeritud versioon) (ELT L 145, 10.6.2009, lk 10). [7] Kuigi välisriskid on lõpuks kaetud ELi eelarvest, toimib tagatisfond vahendina, millega kaitsta ELi eelarvet riski vastu, et makset ei tehta õigeaegselt. Üksikasjalik aruanne fondi toimimise kohta on esitatud dokumendis COM(2012)399 final ning sellele lisatud komisjoni talituste töödokumendis (SEC(2012)217 final). [8] Teavet EFSFi kohta saab aadressilt: http://www.efsf.europa.eu [9] Teavet ESMi kohta saab aadressilt: http://www.esm.europa.eu [10] Kreeka laenuleping – majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat – Euroopa Komisjon: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/index_en.htm [11] Vt aruande tabel 1. [12] Arvutamisel eeldatakse, et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras, st et arvesse võetakse üksnes tasumisele kuuluvad maksed (vt ka aruande tabelid 2 ja 3 ning talituste töödokumendi tabel A2). [13] 2012. aasta teisel poolaastal maksmisele kuuluvad summad (kogu laenujäägist 30. juuni 2012. aasta seisuga), eeldusel et tagasimaksmata laene ei nõuta tagasi kiirendatud korras (üksikasjalikud andmed on esitatud komisjoni talituste töödokumendi tabelis A2). [14] Nõukogu otsus 2011/288/EL, 12. mai 2011, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi (ELT L 132, 19.5.2011, lk 15). [15] Vt pressiteade majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu 9.–10. mai 2010. aasta erakorralise kohtumise kohta (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf) [16] Nõukogu määrus (EL) nr 407/2010, 11. mai 2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (ELT L 118, 12.5.2010, lk 1). [17] Nõukogu rakendusotsus 2011/77/EL, 7. detsember 2011, Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 30, 4.2.2011, lk 34). [18] Nõukogu rakendusmäärus 2011/344/EL, 30. mai 2011, Portugalile liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 159, 17.6.2011, lk 88) ja nõukogu 30. mai 2011. aasta rakendusotsuse (Portugalile liidu finantsabi andmise kohta) parandus ( ELT L 178, 10.7.2012, lk 15). [19] Euroopa finantsstabiilsusmehhanismi kohta täpsema teabe saamiseks vt komisjoni aruanne Euroopa Liidu 2011. aasta laenutehingute kohta, COM(2012) 419. [20] KOM(2011) 396 lõplik – 2011/0176 (COD), 4.7.2011. [21] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 182/2011, 16. veebruar 2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13), ning millega asendatakse nõukogu otsus 1999/468/EÜ. [22] Vt nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2007/436/EÜ, Euratom) artikkel 12 (EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1). [23] Alates selle moodustamisest 1994. aastal on fondist makstud kokku 493 miljonit eurot. Üksikasjade kohta vt talituste töödokumendi punkt 2.5.3. [24] Alates selle asutamisest 1994. aastal on fond tagasi nõudnud kokku 576 miljonit eurot (sh tagasimakstud põhi- ja intressisummad, viivised makse hilinemisel ning valuutakursside realiseeritud kasumid ja kahjumid). [25] Fondi vara kokku miinus kogunenud maksekohustused (EIP tasud ja auditeerimistasud). [26] Sealhulgas kogunenud intressid.