ET Euroopa Liidu Teataja C 317/8

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2013/C 317/07

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„ALMENDRA DE MALLORCA” / „ALMENDRA MALLORQUINA” / „AMETLLA DE MALLORCA” / „AMETLLA MALLORQUINA”

EÜ nr: ES-PGI-0005-01037-11.09.2012

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus

„Almendra de Mallorca” / „Almendra Mallorquina” / „Ametlla de Mallorca” / „Ametlla Mallorquina”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Hispaania

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.6. Puuviljad, köögiviljad ja teraviljad töötlemata ja töödeldud kujul

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Almendra de Mallorca” / „Almendra Mallorquina” / „Ametlla de Mallorca” / „Ametlla Mallorquina” on mandlipuu (Prunus amygdalus) vili, mis on ette nähtud inimtoiduks ja mida pakutakse toorelt või röstitult, kestaga või ilma.

Mandlid peavad turustamisel olema terved, veatud, kuivad ja puhtad, suurusega vähemalt 12 mm ristlõike kõige laiemas osas. Mandlid peavad olema seennakkusest, parasiitidest ja putukatest puutumata. Ühtlasi ei tohi need olla rääsunud ega omada kõrvalist lõhna ega maitset.

Mandleid võib turustada toorelt või röstituna. Mõlemal juhul võivad need olla kestaga või ilma.

Keemilised ja organoleptilised omadused

1. Toored mandlid kestaga või ilma on mandlid, millelt on eemaldatud puine endokarp. — Keemilised omadused — Niiskusesisaldus: ≤ 6,5 %. — Rasvasisaldus: ≥ 55 % kuivaines. — Oleiin- ja linoolhappe sisaldus: ≥ 88 % rasvade koguhulgast. — Organoleptilised omadused: toorel kestata mandlil on valge või vandlikarva läiketa pind ja viljaliha. Tekstuur on tihke, vähekleepuv ja õline. Maitse on kergelt magus ilma hapude või mõrude nüanssideta. Lõhn on tugev ja pähkline. Kestaga mandlite puhul katab vilja pruun ja katsumisel kare seemnekest.

2. Röstitud mandlid on mandlid, millelt on eemaldatud puine endokarp ja mida on seejärel röstitud. — Keemilised omadused — Niiskusesisaldus: ≤ 2,0 %. — Rasvasisaldus: ≥ 55 % kuivaines. — Oleiin- ja linoolhappe sisaldus: ≥ 88 % rasvade koguhulgast. — Organoleptilised omadused: röstitud kestata mandlil on vanillikarva kuni helepruun pind ja viljaliha, läikiv pind ning mandel tundub katsumisel võine. Tekstuur on kõva, murduv ja krõmpsuv. Maitse on kergelt magus, ilma hapude või kootavate nootideta, röstimisega kaasneva veidi mõru nüansiga. Lõhn on tugev, rösti- ja karamellinootidega. Kestaga mandel on kaetud tumepruuni seemnekestaga, mida on lihtne eemaldada ja mille iseloomulikuks tunnuseks on rabedus.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kaitstud geograafilise tähisega mandlite tootmine, ladustamine, koorimine, kesta eemaldamine ja röstimine peab toimuma Mallorca saarel.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

Pakendamine tootmispiirkonnas on tootmisprotsessi viimane etapp ja see on väga oluline toote säilitamise ja selle iseloomulike kvaliteediomaduste tagamise seisukohast.

Kvaliteedi tagamiseks on oluline eraldada mandlid keskkonnast, kuna veesisalduse suurenemine muudaks nende keemilist koostist ja mõjutaks organoleptilisi omadusi. Ainus viis kvaliteedi tagamiseks on panna mandlid sobivatesse, hästi suletud nõudesse, mis võimaldavad kaitsta neid niiskuse eest. Seega on päritolupiirkonnas pakendamise eesmärk säilitada aja jooksul mandlite organoleptilised omadused.

Kaitstud geograafilise tähisega mandleid turustatakse ühesuguste omadustega partiidena pakendites, mis mahutavad kuni 25 kg mandleid.

Mandlid pakendatakse geograafilises tootmispiirkonnas. Nimetatud toimingute teostamine määratletud geograafilises piirkonnas on vajalik selleks, et

1. säilitada iseloomulikud omadused ja tagada kvaliteet. Mallorcal on saare mandlite tootmise ja tarbimise osas pikaajaline traditsioon. Toote pakendamine määratletud geograafilises piirkonnas aitab olulisel määral kaasa iseloomulike omaduste ja kvaliteedi tagamisele. Kaitstud geograafilise tähisega mandlite tootjad ja kontrolliasutus peavad rakendama kõnealuse toote transpordi, töötlemise ja pakendamisega seotud eeskirju ning jälgima nende täitmist. Oma kogemusele tuginedes on neil võimalik rakendada asjakohaseid meetodeid lõpptoote soovitud kvaliteedi tagamiseks. See tähendab, et määratletud geograafilise piirkonna tootjatel ja töötlejatel on kogemustest saadud teadmised, mille abil välditakse mandlite „Almendra de Mallorca” kvaliteeti halvendavaid toiminguid. Eelkõige jälgitakse, et ei esineks mõrusid ega katkiseid mandleid, rääsumist ega hallitust. Organoleptilised omadused eristavad Mallorca mandleid muudest mandlitest. Kuna Mallorca on saar, siis tuleb pakendamata mandlite tootmispiirkonnast väljapoole viimiseks transportida neid pikemat aega mööda merd. Seega võivad kvaliteeti mõjutada niiskus ja temperatuur, mis tekitavad pehmenemist ja/või rääsumist, muutes sellega tekstuuri, maitset, lõhna ja nii ka lõplikku kvaliteeti;

2. tagada toote jälgitavus ja päritolu. Kontrolli- ja sertifitseerimissüsteemiga tagatakse toote päritolu ja jälgitavus tingimusel, et toode on ette valmistatud, töödeldud ja pakendatud saarel, kuid mitte siis, kui nimetatud toimingud on teostatud väljaspool tootmispiirkonda. Mandlid võivad hõlpsasti seguneda muud päritolu mandlitega ning seega, kui neid oleks lubatud töödelda ja pakendada ka väljaspool määratletud tootmispiirkonda, satuks ohtu kaitstud geograafilise tähisega mandlite tagatud päritolu.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Kõikide kaitstud geograafilise tähisega turustatavate mandlite pakendite märgisel peab olema järgmine teave:

1. kaitstud geograafilise tähise nimetus;

2. märge „Indicación Geográfica Protegida” (kaitstud geograafiline tähis) või logo IGP (KGT) ning

3. tähtnumbrilise koodiga märge (järjestikune nummerdus).

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Tootmine, ladustamine, koorimine, kesta eemaldamine, röstimine ja pakendamine toimub kogu Mallorca saarel, mis asub Hispaanias Baleaaride autonoomses piirkonnas.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Mallorca saarel mandlite tootmiseks sobivad mullad on lubjakivirohked, keskmise tihedusega kuni tiheda koostisega ja seal leidub rohkelt kive; mullas on väga vähe orgaanilist ainet. Mulla pH on pigem leeliseline, sisaldades rohkelt kaltsiumkarbonaati. Muld paikneb horisontaalsete kihtidena, mille vahele on kogunenud peeneteraline savi ja kuhu mandlipuude juurtel on võimalik suurepäraselt ligi pääseda. Iseloomulik on ka keskmine sademete hulk ja palju päikesekiirgust.

Piirkonna tootjate panusega seoses tuleb märkida, et üks Mallorca mandlikasvatuse iseloomulikke jooni on see, et seemnete paljundamisega on tegeldud kauem kui mujal Hispaanias ning esimeste pookokste jaoks kasutati omamaiseid sorte. Sellega on aidatud kaasa sortide mitmekesisusele ja tõsiasjale, et enamik Mallorcal kasvatatavatest sortidest erinevad mujal Hispaanias kasutatavatest sortidest. Mallorca põllumehed on tavapäraselt valinud sorte, mis annavad võisemaid ja aromaatsemaid mandleid ning mis kohanduvad paremini saare kliima- ja mullastikutingimustega.

Ajalooliselt ulatub mandlikasvatus Mallorcal tagasi vanade roomlaste aega ja arvatavasti olid just nemad mandlikasvatuse saarele toojad. 18. sajandil laienes mandlikasvatus märkimisväärselt ja 19. sajandil tõi viinapuu-lehetäide rünnak viinapuuistandikes kaasa viinapuude asendamise mandlipuudega, mida hakati massiliselt istutama. Tänapäeval on õitsevad mandlipuud osa saare talvemaastikust.

5.2. Toote eripära

Mandlid „Almendra de Mallorca” eristuvad suure rasvasisalduse (> 55 %) ning oleiin- ja linoolhappe osakaalu (vähemalt 88 %) poolest. Tegemist on madala sulamispunktiga rasvhapetega, mis muutuvad mälumise ajal vedelaks. Nimetatud teguritest tuleneb toote võisus ja iseloomulik tugev aroom.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Seos mandlite ja geograafilise päritolu vahel tuleneb nimede „Almendra de Mallorca”, „Almendra Mallorquina”, „Ametlla de Mallorca” ja „Ametlla Mallorquina” mainest. Nimetatud mainet on toode kogunud sajandite vältel tänu oma organoleptilistele omadustele ning majanduslikule ja kulinaarsele tähtsusele.

Mandlite mainet kinnitavad Mallorca tarbijate ülistavad hinnangud: 2010. aastal asutuse Instituto de Calidad Agroalimentaria de las Islas Baleares (Baleaari saarte põllumajanduse ja toiduainete kvaliteedi instituut) teostatud tarbijauuringu tulemustest nähtus, et 52,4 % mandlitarbijatest leiab, et Mallorca mandlid on kvaliteetsemad, ning 93,3 % kõnealuse hinnangu andjatest leidis, et kvaliteet tuleneb tuntavamast maitsest.

Mallorca mandlite tähtsust ja mainet tõendavad ka arvukad olemasolevad bibliograafilised viited. Mõned näited: Fernando Fulgosio teos „Crónica de las Islas Baleares” (1870), Pedro Estelrichi teos „El almendro y su cultivo en el mediodía de España e Islas Baleares” (1907) ning „Historia económica de España, siglos X-XX”, autoriteks Francisco Comín, Mauro Hernández ja Enrique Llopis. Ertshertsog Luis Salvadori teoses „Die Balearen” (1869) tuuakse esile Mallorca mandlite tähtsust saare majandustegevuses. Põllumajanduse ja selle kõrvalvaldkondade teooriat ja praktikat ühendava ajakirja „El Agricultor Balear”25. juuni 1892. aasta 5. numbris kirjutati, et mandlisordid, mida esitles Gabriel Fuster Barcelona maailmanäitusel, pärinesid kõikjalt Mallorcalt ja avaldasid messil sellist muljet, et žürii andis neile kuldmedali. Kogumiku Panorama Balear (1953) 20. numbris pealkirjaga „Economía Balear” väidab Antoni Colom, et mandlid on Mallorca saare kõige kindlam sissetulekuallikas. 1941. aastal turustati Hispaanias 1 698 219 kg mandleid, millest 1 140 616 kg pärines Mallorcalt. F. Saura-Calixto sõnul (1979) moodustasid Mallorca mandlid 70ndatel 50 % kogu riigi mandlitoodangust.

Samuti on arvukalt kirjalikke viiteid, mis kinnitavad katalaanikeelsete nimede „Ametlla de Mallorca” / „Ametlla Mallorquina” mainet. Esimene viide, mis pärineb 6. jaanuarist 1593, on Llucmajori linnaarhiivis (Revista de la Cámara Agrícola Balear, III aastakäik, number 11, 1901); samuti leidub Teodoro Llorente Olivarese teoses Llibret de Versos (1884) eri viiteid, mis on seotud nimega „Ametlla de Mallorca”, nagu on osutatud katalaani-valencia-baleaari sõnastikus, mille autorid on Mossen Alcover ja Francesc de Borja Moll (1930). Mallorca munga Jaume Martí i Oliveri retseptiraamatus, mille on koostanud Joan Miralles i Catalina Cantallops (1989), tuuakse esile, et „Ametlla de Mallorca” oli Mallorca köögis olulise koostisainena kasutusel juba 17. sajandil. Ka Baleaaride valitsuse koostatud raamatus „Aliments de les Balears” (1993) rõhutatakse mandlite „Ametlla Mallorquina” kasvatuse laienemist 18. sajandil. Baleaari saarte ülikoolis 1994. aastal tehtud uuringus „Caracterización, valoración nutricional y estudio de la importancia para la salud de algunos alimentos tradicionales de la zona 5B de la Comunidad Autónoma de las Islas Baleares” (Baleaari saarte autonoomse piirkonna tsooni 5B teatavate traditsiooniliste toiduainete iseloomustus, toitumisalane hinnang ja tervisele avalduva mõju uuring) kirjeldatakse mandleid „Ametlla Mallorquina” Mallorca saare traditsioonilise tootena. Eriti oluline on tsitaat trükises Les Illes a la taula (avaldanud Baleaari saarte valitsus, 2001), kus rõhutatakse, et mandlitel „Ametlla Mallorquina” on suurem rasva- ja suhkrusisaldus kui Kalifornia mandlitel ning seepärast on neil ka rohkem maitset.

Muud viited osutavad Mallorca mandlite kasutamisele köögis ja tõstavad esile tõsiasja, et nimetatud tootel on olnud suur mõju saare toiduvalmistamiskultuurile, olles juba sajandeid osa sealsest kulinaarsest pärandist. Kulinaarses kontekstis viidatakse sageli nii toorestele kui ka röstitud Mallorca mandlitele. Näiteks Mallorca munga Jaume Martí y Oliveri retseptiraamatus mainitakse Mallorca mandleid 17. sajandi Mallorca köögis kasutatud koostisainena. Mallorca mandlite ja tippkulinaaria vahelist seost võib kohata paljudes teostes, nagu Antoni Esteva Oliveri teos „Libro de Recetas de Can Esteva” (1862), Luis Ripolli „Nuestra Cocina” ja Catalina Juan del Corrali „Repostería Balear” (1987). Ertshertsog Luis Salvadori teoses „Die Balearen” (1869) mainitakse mitmesuguseid levinud toite, mis sisaldasid kas tooreid või röstitud Mallorca mandleid. Mateo Jaume de Ca’n Joan de S'Aigo (1884–1885) retseptiraamatus pealkirjaga „Libro de Jelats” räägitakse Mallorca saare kõige traditsioonilisemast jäätisest – mandlijäätisest.

Mandlite „Almendra de Mallorca” hea maine tuleneb ka nende organoleptilistest omadustest, mille määrab kindlaks toote keemiline koostis. Toote koostises on eriti märkimisväärne suur rasvasisaldus ja rasvhapete koostise profiil, mida iseloomustab oleiin- ja linoolhappe sisaldus, mis ületab 88 % rasvade kogusisaldusest. Kuna tootel on suur rasvasisaldus ja 88 %-l rasvhapetest on madal sulamispunkt (alla 15 °C), muutuvad rasvhapped mandleid suus mäludes vedelaks. Mõlemad tegurid määravad nimetatud mandlite iseloomuliku võisuse ja tugeva aroomi, millel põhineb toote maine.

Nimetatud eristavad füüsikalis-keemilised ja organoleptilised omadused tulenevad otseselt toote geograafilise tootmispiirkonna kliima- ja mullastikutingimustest. Lubjakivirohketest vähese orgaanilise aine sisaldusega muldadest, keskmisest sademete hulgast ja rohkest päikesekiirgusest tulenevalt on tootlikkus hektari kohta madal, kuid toote keskmine rasvasisaldus on kõrge (59 %), mis on rohkem kui muude piirkondade mandlitel. Seda tõsiasja kinnitas Baleaari saarte ülikoolis 2010. aastal teostatud uuring.

Viide spetsifikaadi avaldamisele

(määruse (EÜ) nr 510/2006 (3) artikli 5 lõige 7)

http://www.caib.es/sacmicrofront/contenido.do?mkey=M63&lang=CA&cont=46322

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealust märkust 2.