[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 22.12.2010

KOM(2010) 815 lõplik

2010/0395 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

Euroopa Liidu aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta

SELETUSKIRI

ETTEPANEKU TAUST

Käesolevas ettepanekus võetakse arvesse viimasel ajal finantsmäärusega[1] seoses toimunud õiguslikku ja poliitilist arengut.

1. Õigusliku selguse huvides ja selleks, et hõlbustada Euroopa Parlamendi ja nõukogu (edaspidi „seadusandja”) läbirääkimisi, asendab käesolev ettepanek kaks varasemat komisjoni ettepanekut, mis käsitlevad finantsmääruse läbivaatamist, ja ühendab need üheks tekstiks tavapärases õiguslikus vormingus (tegemist ei ole nn uuestisõnastamisega). Kaks varasemat ettepanekut käsitlesid ühelt poolt finantsmääruse iga kolme aasta järel toimuvat läbivaatamist (KOM(2010)260 (lõplik)), mis kajastas vajadust vaadata praeguses majanduslikus kontekstis üle eelarve raames tulemuste saavutamise mehhanismid, pidades ühtlasi silmas tulevasi poliitilisi väljakutseid, ja teiselt poolt finantsmääruse läbivaatamist, et viia see vastavusse Lissaboni lepinguga (KOM(2010)71 (lõplik), sealhulgas liikmesriikide sisekontrolli ja auditiga seonduvaid kohustusi ning nendest tulenevaid kohustusi eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega. Seepärast võetakse kaks varasemat ettepanekut (KOM(2010)260 (lõplik)) ja (KOM(2010)71 (lõplik)) tagasi.

2. Lisaks hõlmab käesolev ettepanek neid muudatusi, mis on tehtud finantsmääruses tulenevalt määruse nr 1081/2010[2] (mis käsitleb Euroopa välisteenistuse loomist) vastuvõtmisest.

1.1. Menetlus

Alates Lissaboni lepingu jõustumisest tuleb finantsmäärus läbi vaadata kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 322 sätestatud seadusandliku tavamenetlusega. Selleks et seadusandjal oleks võimalik saada üldine ülevaade kõigist kavandatavatest muudatustest, esitatakse finantsmääruse rakenduseeskirjad[3] komisjoni talituste töödokumendina finantsmäärusega ühes paketis. Rakenduseeskirjad, milles esitatakse finantsmäärust täiendavad üksikasjalikumad sätted, võetakse vastu komisjonile delegeeritud volituste alusel kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290.

Käesolev ettepanek ei sisalda võrreldes punktis 1 nimetatud varasemate ettepanekutega sisulisi muudatusi. Sellest tulenevalt jääb komisjoni talituste töödokument, mis käsitleb finantsmääruse rakenduseeskirju (SEK(2010)) ja mille komisjon esitas iga kolme aasta tagant toimuva läbivaatamise raames, täielikult kehtima.

1.2. Ajakava

Tuleks meenutada, et praegune finantsmääruse läbivaatamine toimub samal ajal, kui on käimas ka ettevalmistused 2013. aastale järgnevateks programmideks, mistõttu läbivaatamist tuleks vaadelda laiemas kontekstis. Seepärast on oluline, et kõik asjaomased õigusloome protsessi osalised, eelkõige Euroopa Parlament ja nõukogu, järgiksid käesoleva läbivaatamise ambitsioonikat ajakava ja arvestaksid vajadust tagada finantsmääruses sätestatud finantseeskirjade ja valdkondlike õiguslike aluste sisu vaheline ühtsus. Selleks et läbivaatamine oleks tulemuslik, peaksid nad seadma eesmärgiks jõuda paketi (finantsmäärus + rakenduseeskirjad) suhtes kokkuleppele selliselt, et see jõustuks 1. jaanuaril 2012, mis seadusandlikust tavamenetlusest endast tulenevaid piiranguid arvestades on väga ambitsioonikas ajakava.

ETTEPANEKU EESMÄRK

Eelarve on üks olulisemaid ELi poliitikavaldkondades tulemuste saavutamise vahendeid. 2011. aastal on plaanis eraldada Euroopa Liidu ja selle kodanike hüvanguks ELi poliitikavaldkondadele üle 126 miljardi euro. Praeguses majanduslikus kontekstis on veelgi olulisem, et eelarve abil tulemuste saavutamise mehhanismid toimiksid võimalikult tõhusalt ja hõlbustaksid ELi poliitika rakendamist, kindlustades samal ajal usaldusväärse ümberkäimise Euroopa maksumaksjate rahaga. Eelkõige on oluline, et need mehhanismid oleksid lihtsad ja läbipaistvad (eriti lõplike ELi vahendite saajate jaoks), pakuksid võimalust saada finantsvõimendust ELi eelarve välistele vahenditele ja tugevdaksid samal ajal komisjoni vastutust eelarve täitmise eest vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 317 sätestatule.

Finantsmääruses on sätestatud kõik eelarve täitmist reguleerivad põhimõtted ja eeskirjad. See on oma laadilt horisontaalne, olles kohaldatav kõigi kulu- ja tuluvaldkondade suhtes.

2.1. Käesoleva läbivaatamise alus

Finantsmäärus peaks sisaldama üksnes aluspõhimõtteid (finantsmääruse II jaotis) ning eelarvehalduse ja finantsjuhtimise peamisi eeskirju, jättes üksikasjade täpsustamise rakenduseeskirjadele ja mittesiduvale õigusele, nagu asutusesisesed suunised. Kõnealuseid põhimõtteid tuleb järgida kõigis seadusandlikes aktides[4] ja kõigi institutsioonide poolt; need peaksid püsima stabiilsena ning nende suhtes tehtavaid erandeid tuleks hoida rangelt minimaalsena.

Mis puutub sisusse, siis säilitada tuleks finantsreformi põhielemendid, milleks on eelkõige finantsjuhtimises osalejate roll, tegevuskulude puhul volinike kolleegiumi poolt vastu võetava rahastamisotsuse tähtsus, kontrollide integreerimine tegevtalituste tasandil, siseauditi funktsioon, tegevuspõhine eelarvestamine ning raamatupidamispõhimõtete ja toetuste suhtes kohaldatavate põhieeskirjade moderniseerimine. Hankelepingute sõlmimise kord tuleks säilitada oma praegusel kujul kooskõlas riigihankedirektiividega.

Lisaks tuleks meeles pidada, et kaugeltki mitte kõikide eeskirjade kohaldamisel ette tulnud probleemide lahendamiseks ei ole tingimata vaja muuta finantsmäärust. Suurel enamikul juhtudest ei olnud avaliku konsultatsiooni käigus tõstatatud probleemide allikaks finantsmäärus või saaks neid lahendada eeskirjade tõlgendamise kaudu. Raskused tulenevad ka valdkondlikest määrustest, mille üksikasjalikkuse ja keerukuse tase suurendab märkimisväärselt vigade ja valesti tõlgendamise ohtu.

Mis puutub meetoditesse, siis on iga sisulist muudatust hinnatud selle põhjal, kas see aitab kaasa järgmistele eesmärkidele:

- vähendab abisaajate, töövõtjate ja eelarvet täitvate partnerite halduskoormust;

- hõlbustab võimaluse korral eelarve assigneeringutele finantsvõimenduse andmist;

- aitab komisjonil täita aluslepingu artiklis 317 sätestatud kohustust täita eelarvet ja saavutada poliitikaeesmärgid, täiustades tulemuste saavutamise vahendeid ning lihtsustades eeskirju ja menetlusi;

- tagab usaldusväärse finantsjuhtimise ning kaitseb Euroopa Liidu finantshuve pettuse ja muu ebaseadusliku tegevuse eest[5].

2.2. REFORMI VAJADUS

Reform on vajalik selleks, et viia finantseeskirjad vastavusse uute eelarve täitmise nõuetega (kaasrahastamine koos teiste rahastajatega, konkreetsed rahastamisvahendid, avaliku ja erasektori partnerlused), ning selliste juhtumite lahendamiseks, kus aluspõhimõtted põhjustavad ebaproportsionaalse töökoormuse (eelmaksete intressid) või võivad alusetult takistada tõhusust (keeld täita eelarvet erasektori asutuste kaudu). Lihtsustada tuleks ka väikeste toetuste andmist ja hankelepingute sõlmimist väikesemahuliste hangete puhul.

Lisaks peaks Lissaboni lepingus sätestatud uus rakenduseeskirjade suhtes kohaldatav menetlus viima finantsmääruse ja rakenduseeskirjade vahelise uue liigenduseni, mis tähendab, et kogu finantseeskirjade pakett tuleks tervikuna läbi vaadata. Sellega seoses tuleks mõned rakenduseeskirjade sätted, millega praegu nähakse ette finantsmääruse sätetest tehtavad erandid või kõrvalekaldumised, kaasata finantsmäärusesse endasse, selliselt et rakenduseeskirjad piirduksid üksnes tehniliste üksikasjadega ja rakendamisviisidega[6].

Seda konteksti silmas pidades tugineb komisjon oma ettepanekus järgmistele eesmärkidele:

- suurendada eelarvepõhimõtete kohaldamisel võimaldatavat paindlikkust, mis peaks paremini vastama tegevusvajadustele ja leevendama Euroopa Liidu vahendite saajate jaoks ülemäärast halduskoormust;

- ühtlustada suhteid eelarvet täitvate partneritega, kellele komisjon delegeerib programmide või programmitöö meetmete osade (projektide) haldamise, võttes eelkõige arvesse seda, mis liiki eelarvet täitva partneriga on tegemist (liikmesriigid, ametid, EIP, avaliku ja erasektori ettevõtjad jne), ja kaasnevaid finantsriske (proportsionaalsus);

- viia toetuste andmise kord tegelikel kuludel (sisenditel) põhinevalt haldamiselt üle tulemuspõhistele (väljunditel põhinevatele) skeemidele, et poliitikaeesmärke sihipärasemalt täita ning saavutada menetlus- ja dokumentidele esitatavate nõuete märkimisväärne lihtsustamine, millest abisaajatel peaks kasu olema, ning lihtsustada ühekordsete maksete kasutamist;

- tagada usaldusväärne finantsjuhtimine, jättes samal ajal eelarvevahendite käsutajatele olulise tegevusvabaduse, et nad saaksid kohandada oma vahendid oma tegevuspiirangute ja oma tegevuses esinevate finantsriskidega;

- moderniseerida riskijuhtimise süsteemi ja kontrollimeetmeid, et muuta need vigade tõenäosuse ja asjaomaste kuludega proportsionaalsemaks.

2.3. LISSABONI LEPINGUGA VASTAVUSSE VIIMINE

Lissaboni lepinguga (Euroopa Liidu toimimise leping), mis jõustus 1. detsembril 2009, nähakse esimest korda viimaste aastakümnete jooksul ette olulised muudatused eelarve- ja finantsvaldkonnas. Neid muudatusi tuleks kajastada ka finantsmääruses ja need peaksid kätkema eelkõige järgmist:

– mitmeaastase finantsraamistiku lisamine aluslepingusse ja selle seostamine iga-aastase eelarvemenetlusega. Tulenevalt asjaolust, et mitmeaastane finantsraamistik on lisatud Euroopa Liidu toimimise lepingusse, tuleks finantsmäärusesse üle võtta mõned eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe sätted;

– uus iga-aastane eelarvemenetlus ning kohustuslike ja mittekohustuslike kulude eristamise lõpetamine. Need mõjutavad ümberpaigutusi ja ajutisi kaheteistkümnendikke käsitlevaid sätteid;

– Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 317 ette nähtud uued sätted, mis käsitlevad liikmesriikide kontrolli- ja auditeerimiskohustusi eelarve täitmisel koos eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe punktiga 44 (vt punkt 4.3.1).

Käesolevas ettepanekus on ette nähtud ka finantsmääruse tehniline kohandamine ja selle aegunud sätete väljajätmine, et viia finantsmäärus kooskõlla Lissaboni lepinguga.

HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSED

Käesolevas ettepanekus tuginetakse 19. oktoobri 2009. aasta avaliku konsultatsiooni[7] tulemustele. Konsultatsiooni käigus saadi 235 panust erinevatelt Euroopa Liidu vahendeid rakendavatelt või saavatelt sidusrühmadelt, nagu kodanikud, avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud ettevõtjad ning regionaalsed ja riigi ametiasutused. Ettepaneku eesmärk on käsitleda eelkõige avaliku konsulteerimise käigus esile kerkinud põhiprobleemi, milleks on Euroopa Liidu vahendite saajate ülemäärane halduskoormus.

Komisjon on tuginenud ka laiaulatuslikus komisjonisiseses konsultatsioonis osalenud tegevtalituste kogemustele ja varasematest läbivaatamistest saadud õppetundidele.

ETTEPANEKU ÜKSIKASJALIK SISU

Käesoleval läbivaatamisel on kolm peamist eesmärki.

4.1. Lihtsustamine

Selleks et lihtsustada toetuste andmise menetlusi ja võtta aluseks rohkem tulemustele orienteeritud lähenemisviis, teeb komisjon ettepaneku lihtsustada ühekordsete maksete ja muude rahastamisvahendite kasutamist , võimaldades komisjonil mõistlikult hinnata projekti teostamiseks vajalikku summat ja see eelnevalt kindlaks määrata. Tulevikus tuginetakse toetuse väljamaksmisel suuremas ulatuses sellisele eelhinnangule, kui eelnevalt on saadud tõendid selle kohta, et projekt on teostatud.

Lisaks teeb komisjon ettepaneku vaadata üle eeskirjad, millega nõutakse intresside arvestamist. Praegu kehtiva finantsmääruse kohaselt on toetusesaajate halduskoormus ebaproportsionaalne, sest selleks, et maksta tagasi saadud vahenditelt kogunenud intress, peavad nad avama eraldi pangakonto. Praktikas on asjaomased summad sageli väga väikesed. Komisjon teeb ettepaneku hakata rakendama vastupidist lähenemisviisi: üldpõhimõttena ei tuleks Euroopa Liidule eelmaksetelt intresse maksta, välja arvatud juhul, kui toetuslepinguga on proportsionaalsusest (nt kui tegemist on väga suurte summadega) ja usaldusväärsest finantsjuhtimisest tulenevatel põhjustel ette nähtud, et intressid tuleb investeerida projekti või tagasi maksta.

Seoses hankelepingute sõlmimise korraga muudetakse sätteid, mis käsitlevad töövõtja esitatavaid pangatagatisi ja madala maksumusega hankelepingute sõlmimise menetlusi, eesmärgiga neid lihtsustada.

4.2. Rohkem tulemusi piiratud vahenditega (finantsvõimendus)

Komisjon näeb vajadust suurendada Euroopa Liidu vahendite finantsvõimendust, võttes arvesse kaht poliitilist suundumust: poliitilised suunised, mille komisjoni president Barroso võttis vastu 2009. aastal oma teiseks ametiajaks ja milles ta tegi ettepaneku maksimeerida investeeringuid ja töötada välja uuenduslikke rahastamisvahendeid, ning eelarvepiirangud nii liikmesriikide kui ka Euroopa Liidu tasandil, mis mõjutavad läbirääkimisi tulevase (2013. aastale järgneva) mitmeaastase finantsraamistiku üle.

Euroopa Liidu vahendite finantsvõimenduseks on välja pakutud mitu võimalust, sealhulgas:

- vahendite koondamine välissuhete valdkonnas: koos sihtotstarbelist välistulu käsitlevate ülevaadatud eeskirjadega võimaldab Euroopa Liidu usaldusfondide loomine eri allikatest (liikmesriigid, Euroopa Liidu eelarve, kolmandad riigid) pärinevate vahendite koondamist;

- koostoime EIP omavahenditega: ettepaneku eesmärk on edendada kombineeritud vahendite (ELi vahendid / EIP vahendid riskikapitali tagatisfondide ja pikaajaliste laenude puhul) süstemaatilist kasutust, võttes arvesse ELi lepingust tulenevat EIP nn privilegeeritud partneri staatust ja tema rolli siseturu tugevdamisel;

- koostoime erasektori vahendite ning avaliku ja erasektori partnerlustega: komisjon teeb ettepaneku lihtsustada avaliku ja erasektori partnerluste loomist. Komisjon võiks kas lihtsalt delegeerida volitused eraõiguslikule üksusele, kes on edukalt läbinud eelkontrolli (suutlikkus hallata avalikke vahendeid kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtetega), või usaldada alusaktiga ELi avalik-õiguslikule asutusele avaliku ja erasektori partnerluse rakendamise nn kerge raammääruse raames;

- teadus- ja arendustegevuse sektori auhinnad kui finantsvõimendus : toetudes muu maailma edukatele kogemustele, teeb komisjon ettepaneku muuta selgemaks auhindade andmise eeskirju, mida võiks tulevikus laiemalt kasutada, et stimuleerida erasektori investeeringuid teadus- ja arendustegevusse.

4.3. Vastutuse suurendamine: eelarvet täitvate partnerite vastutus ja aktsepteeritav vigade esinemise risk

4.3.1. Eelarve täitmise eri viiside ümberkujundamine

Ettepaneku eesmärk on lihtsustada erinevaid eelarve täitmise viise (tsentraliseeritud otsene/kaudne eelarve täitmine, koostöös liikmesriikidega toimuv eelarve täitmine, detsentraliseeritud eelarve täitmine ja ühiselt rahvusvaheliste organisatsioonidega toimuv eelarve täitmine), et muuta eelarve täitmise eri viiside suhtes kohaldatavad eeskirjad ühtsemaks ja tugevdada eelarvet täitvate partnerite vastutust, et toetada komisjoni aluslepingust tema tulenevate ülesannete täitmisel.

Komisjon teeb ettepaneku ühiste põhimõtete kohta , mida kohaldatakse kõikide kaudse eelarve täitmise juhtude puhul, s.t alati, kui komisjon delegeerib Euroopa Liidu eelarve täitmise kolmandatele isikutele. Need põhimõtted (mida võib täiendada valdkondlike eeskirjadega) on järgmised:

- ELi vahendite haldamise suutlikkuse eelkontroll, võttes nõuetekohaselt arvesse asjaomase tegevusega kaasnevaid riske (paindlikkus ja proportsionaalsus);

- haldamis-, kontrolli- ja auditikohustused (usaldusväärne finantsjuhtimine);

- üks vastutusahel, mille aluseks on eelkõige iga-aastased Euroopa Liidu vahendite haldajate kinnitused, millele kirjutavad alla komisjoni eelarvet täitvad partnerid, ning raamatupidamise aastaaruande regulaarne kontroll ja heakskiitmine.

Liikmesriigid on komisjoni tähtsaimad partnerid ning neil on eelarve täitmisel äärmiselt oluline roll (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 lõige 5). Praegu kehtivas finantsmääruses ja komisjoni ettepanekus võetakse seda arvesse, nähes ette konkreetsed eeskirjad, mis kajastavad nimetatud ühiseid põhimõtteid.

Koostöös liikmesriikidega toimuva eelarve täitmise kohta tehtud ettepanek põhineb senisel olukorral, mis on osutunud selles valdkonnas hästi toimivaks. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 põhjal, millega nähakse ette, et finantsmääruses tuleb sätestada liikmesriikide kontrolli- ja auditikohustused eelarve täitmisel ning sellest tulenev vastutus, määratakse ettepanekuga kindlaks juhtimis- ja kontrollisüsteemide peamised funktsioonid eelarve täitmisel koostöös liikmesriikidega. Liikmesriikidele võimaldatakse oma olemasolevate haldusstruktuuride kohandamisel nende funktsioonide täitmiseks märkimisväärset paindlikkust.

4.3.2. Aktsepteeritava vigade esinemise riski mõiste

Seni on selle mõõtmisel, kuidas komisjon on riske juhtinud, kasutatud võrdlusalusena standardset 2 % olulisuse künnist, mida kontrollikoda kohaldab kogu eelarve suhtes, sõltumata iga poliitikavaldkonnaga kaasnevatest riskidest ja kontrollikuludest. Selleks et komisjoni riskijuhtimist asjakohasemalt mõõta, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu ja Euroopa Parlament määravad aktsepteeritava vigade esinemise riski iga poliitikavaldkonna puhul kindlaks pärast komisjoni ettepanekut, milles hinnatakse kontrollikulusid ja -tulusid.

Seega oleks iga poliitikavaldkonna puhul kindlaksmääratud aktsepteeritav vigade esinemise risk komisjoni käsutuses olev kasulik vahend, mille abil eelnevalt kohandada programmide haldamist vastavalt kaasnevatele riskidele. See ei mõjuta kontrollikorda või parandusmeetmeid, mida kohaldatakse vigade tuvastamise korral. Samuti ei tähendaks aktsepteeritav vigade esinemise risk eri riskitasemete kohaldamist mitte eri liikmesriikide, vaid üksnes ELi eri poliitikavaldkondade suhtes.

2010/0395 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

Euroopa Liidu aastaeelarve suhtes kohaldatavate finantseeskirjade kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 322, koostoimes Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga, eriti selle artikliga 106a,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut[8],

võttes arvesse kontrollikoja arvamust[9],

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

3. Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrust (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 (Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatava finantsmääruse kohta)[10] on mitu korda oluliselt muudetud. Kuna sellesse tuleb teha uusi muudatusi, sealhulgas selleks, et võtta arvesse Lissaboni lepingust tulenevaid muudatusi, tuleks määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 selguse huvides asendada käesoleva määrusega.

4. Määrusega (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 sätestati eelarvepõhimõtted ja finantseeskirjad, mida tuleb järgida kõigis seadusandlikes aktides ja kõigi institutsioonide poolt. Kõnealuse määruse aluspõhimõtted, kontseptsioon ja struktuur, samuti eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aluspõhimõtted tuleks säilitada. Neist aluspõhimõtetest tehtavad erandid tuleks läbi vaadata ja neid kus vähegi võimalik lihtsustada, võttes arvesse seda, kas need on endiselt asjakohased ja annavad Euroopa Liidu aastaeelarve (edaspidi „eelarve”) jaoks lisaväärtust, samuti seda, millist koormust need sidusrühmade jaoks põhjustavad. Finantsreformi põhielemendid, milleks on finantsjuhtimises osalejate roll, kontrollide integreerimine tegevtalituste tasandil, siseaudiitorid, tegevuspõhine eelarvestamine, raamatupidamispõhimõtete ja -eeskirjade moderniseerimine ning toetuste aluspõhimõtted, tuleb säilitada ja neid tugevdada.

5. Euroopa Keskpank tuleks käesoleva määruse reguleerimisalast välja jätta, arvestades tema eripära ja ülesandeid, peamiselt aga seda, et ta haldab oma rahalisi vahendeid iseseisvalt.

6. Praktilisi kogemusi arvestades tuleks käesolevasse määrusesse lisada teatavad eeskirjad, et kaasas käia eelarve täitmise muutuvate vajadustega, nagu kaasrahastamine koos teiste rahastajatega, et suurendada välisabi tõhusust ning hõlbustada teatavate rahastamisvahendite kasutamist, mis on näiteks kokku lepitud Euroopa Investeerimispangaga, ja eelarve täitmist avaliku ja erasektori partnerluste kaudu.

7. Määruses (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 piirduti aluslepingutega hõlmatud kogu eelarvevaldkonda käsitlevate üldpõhimõtete ja põhieeskirjade sätestamisega, samal ajal kui rakendussätted sätestati komisjoni 23. detsembri 2002. aasta määruses (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 (millega kehtestatakse Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust käsitleva nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad),[11] et õigusnormide tähtsuse järjekord oleks selgem ja et määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 oleks hõlpsamini loetav. Euroopa Liidu toimimise lepingu alusel võib komisjonile delegeerida õiguse võtta vastu üldkohaldatavaid akte, mis täiendavad või muudavad seadusandliku akti teatavaid mitteolemuslikke osi. Seda arvestades peaks mõned määrusega (EÜ, Euratom) nr 2342/2002 kehtestatud sätted inkorporeerima käesolevasse määrusesse. Komisjoni vastuvõetavad käesoleva määruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad peaksid piirduma tehniliste ja rakendamise üksikasjadega

8. Kriminaalasjades tehtav politseikoostöö ja õigusalane koostöö on muudetud teiste Euroopa Liidu poliitikavaldkondade ja sisemeetmete lahutamatuks osaks. Seetõttu ei ole enam alust kohaldada selles poliitikavaldkonnas spetsiifilisi finantssätteid ja need tuleks käesolevast määrusest välja jätta.

9. Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelise eelarvedistsipliini ja usaldusväärset finantsjuhtimist käsitleva 17. mai 2006. aasta institutsioonidevahelise kokkuleppega[12] loodud 2007.–2013. aasta mitmeaastases finantsraamistikus ei ole välistegevuse tagatisfondile enam erikorda ette nähtud. Eelarvest sellele fondile tehtavad maksed kantakse nüüd asjaomasele eelarvereale. Asjaomased spetsiifilised finantssätted ei ole enam vajalikud ja seepärast tuleks need käesolevast määrusest välja jätta.

10. Eelmaksetelt kogunenud intresse käsitlevaid eeskirju tuleks lihtsustada, sest need tekitavad ülemäärast halduskoormust nii Euroopa Liidu vahendite saajatele kui ka komisjoni talitustele ja põhjustavad komisjoni talituste ning ettevõtjate ja partnerite vahel arusaamatusi. Selleks et eeskirju eelkõige toetusesaajate jaoks lihtsustada ja viia need kooskõlla usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega, tuleks kaotada kohustus eelmaksetelt intresse arvestada ja need sisse nõuda. Siiski peaks olema võimalik lisada see kohustus delegeerimislepingusse, et eelmaksetelt kogunenud intresse saaks uuesti kasutusse võtta programmide jaoks, mille haldamine on delegeeritud, või et need intressid saaks sisse nõuda.

11. Sihtotstarbelise tulu järgmisse eelarveaastasse ülekandmist käsitlevates eeskirjades tuleks võtta arvesse sihtotstarbelise välis- ja sisetulu erinevust. Selleks et pidada kinni rahastaja seatud eesmärgist, tuleks sihtotstarbeline välistulu automaatselt järgmisse eelarveaastasse üle kanda ja enne asjaomase programmi või meetmega seotud tegevuse lõpuleviimist ära kasutada. Kui sihtotstarbeline välistulu on saadud programmi või meetme rakendamise viimasel aastal, peaks saama seda kasutada ka jätkuprogrammi või -meetme rakendamise esimesel aastal. Sihtotstarbelist sisetulu peaks olema võimalik kanda järgmisse eelarveaastasse üle ainult üks kord, kui kohaldatavast alusaktist ei tulene teisiti või kui ei ole tegu põhjendatud erandlike asjaoludega.

12. Ajutiste kaheteistkümnendikega seoses tuleks eeskirjadega selgemalt reguleerida olukorda, kus Euroopa Parlament otsustab vähendada ajutisi kaheteistkümnendikke ületavateks täiendavateks kuludeks ettenähtud summasid, mille nõukogu on vastu võtnud vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 315.

13. Aluslepinguga on ette nähtud, et mitmeaastane finantsraamistik tuleb kehtestada määruse vormis. Seepärast tuleb käesolevasse määrusesse inkorporeerida teatavad sätted 2007.–2013. aasta mitmeaastasest finantsraamistikust. Eelarvedistsipliini tagamiseks tuleb eelkõige luua seos mitmeaastase finantsraamistiku ja iga-aastase eelarvemenetluse vahel. Lisada tuleb ka sätted selle kohta, et Euroopa Parlament ja nõukogu kohustuvad kinni pidama kulukohustuste assigneeringute jaotusest, mis on ette nähtud struktuurimeetmeid, maaelu arengut ja Euroopa Kalandusfondi käsitlevates alusaktides.

14. Sihtotstarbelise tulu suhtes kohaldatavat erandit tuleks muuta, et eristada ühelt poolt sihtotstarbelist sisetulu, mis tuleneb eelarvepädevate institutsioonide heakskiidetud assigneeringutest, ning teiselt poolt sihtotstarbelist välistulu, mis on kogutud rahastajatelt või eraldatud nende poolt teatava programmi või meetme jaoks. Välisrahastajatel peaks samuti olema võimalik kaasrahastada välistegevust, eriti humanitaarabimeetmeid, isegi juhul, kui alusaktis ei ole selline kaasrahastamine selgesõnaliselt ette nähtud. Kinnisvara haldamise lihtsustamiseks peaks ka hoonete müügist ja sellega samastatud tehingutest saadav tulu kuuluma sihtotstarbelise sisetulu hulka.

15. Selleks et sihtotstarbeline tulu oleks eelarveprojektis kajastatud läbipaistvamalt, tuleks ette näha, et eelarveprojekti tuleb kanda sellised sihtotstarbelise tulu summad, mille suurus on eelarveprojekti koostamise kuupäeva seisuga kindel.

16. Sihtotstarbelisuse põhimõttega seoses ei eristata enam kohustuslikke ja mittekohustuslikke kulusid. Seepärast tuleks ümberpaigutusi käsitlevaid sätteid vastavalt muuta.

17. Assigneeringute ümberpaigutamist reguleerivaid eeskirju tuleks samuti teatavates punktides lihtsustada ja selgitada, sest praktikas on need osutunud tülikaks ja ebaselgeks. Eelarve täitmist on vaja parandada, eriti selliste maksete assigneeringute, sihtotstarbeliste tulude ja haldusassigneeringute puhul, mis jagunevad mitme jaotise vahel. Selleks tuleks ümberpaigutuste liigitust lihtsustada ja sätestada paindlikum menetlus teatavate ümberpaigutuste heakskiitmiseks. Säte, mis võimaldab komisjonil rahvusvaheliste humanitaarkatastroofide ja -kriiside korral otsustada kasutamata eelarveliste assigneeringute ümberpaigutamise üle, on osutunud asjakohaseks ja tõhusaks. Seda võimalust tuleks seepärast laiendada, nii et see hõlmaks ka pärast 1. detsembrit toimuvaid samalaadseid sündmusi. Nimetatud juhtudel peaks komisjon läbipaistvuse huvides eelarvepädevaid institutsioone oma otsusest viivitamata teavitama. Komisjonil peaks samuti olema võimalus teatavates piirides iseseisvalt otsustada hädaabireservist tehtavate ümberpaigutuste üle.

18. Proportsionaalsuse põhimõttega seoses tuleks sätestada aktsepteeritava vigade esinemise riski mõiste, mida eelarvevahendite käsutaja kasutab riskianalüüsi tegemisel. Institutsioonidel peaks olema võimalik kalduda kõrvale üldisest 2 % olulisuse künnisest, mida kontrollikoda kasutab järelduste tegemiseks raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Lähtumine aktsepteeritava vigade esinemise riski ettenähtud tasemest võimaldab eelarve täitmisele heakskiidu andmise eest vastutaval institutsioonil komisjoni riskijuhtimise kvaliteeti asjakohasemalt hinnata. Euroopa Parlament ja nõukogu peaksid seega määrama iga poliitikavaldkonna puhul kindlaks aktsepteeritava vigade esinemise riski taseme, võttes arvesse kontrollikulusid ja -tulusid.

19. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 316 kohaldamiseks tuleks sätestada, et Euroopa Ülemkogu ja nõukogu vahendid nähakse ette ühes ja samas eelarvejaos.

20. Käesolevas määruses tuleks kajastada Euroopa Liidu toimimise lepinguga iga-aastases eelarvemenetluses tehtud muudatusi.

21. Seoses eelarve koostamisega on oluline üheselt kindlaks määrata komisjoni koostatava eelarveprojekti struktuur ja esitusviis. Eelarveprojekti ette lisatava üldise sissejuhatuse sisu tuleks täpsemalt kirjeldada. Samuti on vajalik lisada säte, mis käsitleb järgnevate aastate finantsplaneeringut, ning säte, mis käsitleb komisjoni võimalust esitada töödokumente eelarvetaotluste toetamiseks.

22. Seoses ühise välis- ja julgeolekupoliitika eripäradega tuleks ajakohastada seda, millises vormis võivad alusaktid Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euroopa Liidu lepingu V ja VI jaotise alusel esineda. Lisaks tuleks kohandada välistegevuse valdkonna ettevalmistavate meetmete vastuvõtmise menetlust nii, et see oleks kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepinguga.

23. Eelarve täitmise viiside suhtes kohaldatavad eeskirjad, mis eelkõige reguleerivad eelarve täitmise volituste delegeerimist kolmandatele isikutele, on muutunud aastate jooksul liiga keeruliseks ja neid peaks lihtsustama. Samal ajal peaks säilitama kolmandatele isikutele delegeerimise algse eesmärgi: tagada, et ükskõik millisel viisil eelarvet ka ei täidetaks, tuleks kulude kandmisel tagada komisjoni talitustelt oodatavaga samaväärne kontrolli ja läbipaistvuse tase. Seetõttu peaks selgelt eristama olukordi, kus eelarvet täidetakse otseselt komisjoni või tema rakendusametite poolt, olukordadest, kus eelarvet täidetakse kaudselt kolmandate isikute kaudu. See peaks võimaldama ühise korra kehtestamist kaudse eelarve täitmise suhtes koos võimalusega kohandada seda kooskõlas valdkondlike eeskirjadega, eelkõige juhul, kui eelarvet täidetakse kaudselt koostöös liikmesriikidega. Sellise ühise korraga peaks eeskätt ette nägema aluspõhimõtted, mida komisjon järgib, kui ta otsustab eelarvet täita kaudselt, ja aluspõhimõtted, mida järgivad isikud, kellele eelarve täitmine on delegeeritud. Komisjonil peaks olema võimalik kohaldada Euroopa Liidu eeskirju ja menetlusi või aktsepteerida volitatud üksuse eeskirjade ja menetluste kohaldamist, juhul kui viimane tagab Euroopa Liidu finantshuvide samaväärse kaitse.

24. Eelhindamise eeskirju, mida kohaldatakse muude üksuste kui liikmesriikide suhtes (viimaste puhul eelhindamist ei tehta), tuleks kohandada tagamaks, et kõik volitatud üksused ja isikud pakuksid Euroopa Liidu finantshuvidele kaitset, mis oleks käesoleva määruse kohaselt nõutavaga samaväärsel tasemel. Osana komisjoni järelevalveülesannetest tuleb ette näha kontrolli- ja auditikohustused, sealhulgas raamatupidamise aastaaruande kontrollimise ja heakskiitmise menetlused kõigi eelarve täitmise viiside puhul.

25. Selleks et võtta arvesse tegevusvajadusi ja hõlbustada eelarve täitmist potentsiaalsete abisaajate või eelarvet täitvate partnerite poolt, peaksid nõuded jääma meetme asjaomaste riskide ja selle üldise kontrollikeskkonnaga proportsionaalseks. Selle hindamisel, milline on kolmanda isiku või üksuse suutlikkus kõnealuseid nõudeid täita, tuleks arvesse võtta ülesannete iseloomu ning meetmeid, mida komisjon võtab osana meetme rakendamise järelevalvest ja toetamisest. Lisaks peaks käesolev määrus võimaldama kasutada uusi rahastamisvahendeid, nagu rahastamisvahendid ning avaliku ja erasektori partnerlused, mille eesmärk on parandada eelarve rakendamise mõju ja poliitikavaldkondade raames tulemuste saavutamist.

26. Määruse (EÜ, Euratom) nr 1605/2002 artikli 185 kohaselt Euroopa Liidu asutustena institutsionaliseeritud avaliku ja erasektori partnerlustega saadud kogemused näitavad, et vahendite valiku suurendamiseks tuleks lisada täiendavaid alternatiive, kaasates asutused, mille eeskirjad on Euroopa Liidu institutsioonide suhtes kohaldatavatest paindlikumad ja erasektori partnerite jaoks hõlpsamini täidetavad. Sellised alternatiivid peaksid toimima kaudse eelarve täitmise raames. Üheks alternatiiviks peaks olema asutus, mis on asutatud alusaktiga ja millel on oma finantseeskirjad, milles tuleks arvesse võtta põhimõtteid, mis on vajalikud Euroopa Liidu vahendite usaldusväärse finantsjuhtimise tagamiseks. Need põhimõtted tuleks vastu võtta delegeeritud määrusega ja peaksid tuginema põhimõtetele, mida peavad järgima kolmandest isikutest üksused, kellele on delegeeritud eelarve täitmise ülesanded. Teiseks alternatiiviks peaks olema avaliku ja erasektori partnerluste rakendamine liikmesriigi eraõigusega reguleeritud asutuste poolt.

27. Põhilised kontrolli- ja auditeerimiskohustused, mida liikmesriigid peavad täitma, kui eelarvet täidetakse kaudselt koostöös liikmesriikidega, ning mis on praegu ette nähtud üksnes valdkondlikes määrustes, tuleks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 317 kohaldamiseks kaasata käesolevasse määrusesse. Seetõttu on vaja lisada sätted, millega kehtestatakse sidus raamistik kõigile asjaomastele poliitikavaldkondadele, liikmesriigi tasandil ühtne haldusstruktuur, nende struktuuride ühised juhtimis- ja kontrollikohustused, iga-aastane Euroopa Liidu vahendite haldaja kinnitus koos selle suhtes antava sõltumatu auditiarvamusega ning liikmesriikide iga-aastane kinnitus, millega nad võtavad vastutuse neile delegeeritud Euroopa Liidu vahendite haldamise eest, ning komisjoni rakendatavad finantskontrolli ja heakskiitmise, maksete peatamise ja parandusmeetmete mehhanismid. Üksikasjalikud sätted peaksid jääma valdkondlikesse määrustesse.

28. Volitatud eelarvevahendite käsutaja ülesannetega seoses tuleks täpsustada mõnesid sätteid, mis seonduvad eelkõige sisekontrollimenetlustega, mille ta kehtestab eelnevalt ja järgnevalt, ning tema aruandekohustustega. Seda silmas pidades tuleks ajakohastada tema iga-aastase tegevusaruande sisu kooskõlas tavaga, mille kohaselt see peaks sisaldama nõutavat finants- ja haldusteavet, mis toetab tema kinnitavat avaldust oma ülesannete täitmise kohta.

29. Selgitada tuleks komisjoni peaarvepidaja kohustusi, eelkõige tuleks täpsustada, et tema on ainus isik, kellel on õigus kehtestada raamatupidamiseeskirjad ja ühtlustatud kontoplaan, samal ajal kui kõigi teiste institutsioonide peaarvepidajad kehtestavad oma institutsioonis kohaldatava raamatupidamisarvestuse korra.

30. Selleks et hõlbustada teatavate programmide ja meetmete rakendamist, mis on delegeeritud finantseerimisasutustele, tuleks käesolevasse määrusesse lisada usalduskontode avamise võimalus. Sellised pangakontod tuleks avada komisjoni nimel ja eest finantseerimisasutuse arvepidamises. Kõnealune finantseerimisasutus peaks neid haldama eelarvevahendite käsutaja vastutusel ja neid peaks olema võimalik avada ka muudes vääringutes peale euro.

31. Seoses tulutoimingutega on vaja ühtlustada saadaolevate summade eelarvestuse suhtes kohaldatavaid eeskirju, et võtta arvesse eelarve vajadusi. Registreerimist peaks nõudma, kui tulu oodatakse teatava tõenäosuse astmega ja kui seda saab piisavalt ligilähedaselt numbriliselt väljendada. Lihtsustamine tuleks saavutada erisätete lisamise teel saadaolevate summade eelarvestuse kohandamise või tühistamise korra kohta.

32. Sissenõudmise eeskirju tuleks muuta selgemaks ja rangemaks. Eelkõige on vaja selgitada, et kindlaksmääratud saadaoleva summa tühistamine ei tähenda, et Euroopa Liit loobuks oma kindlaksmääratud nõudest. Lisaks sellele ei tohiks liikmesriigid Euroopa Liidu finantshuvide kaitse tugevdamiseks käsitleda Euroopa Liidu vahendite tagasimaksenõudeid ebasoodsamalt, kui käsitletakse nende territooriumil avalik-õiguslike äriühingute nõudeid.

33. Võttes arvesse komisjoni teatist ajutiselt sissenõutud trahvide haldamise kohta,[13] tuleks trahve, rahalisi karistusi ja sanktsioone ning neist tulenevat võimalikku tulu kajastada eelarvetuluna sellele eelarveaastale järgneval aastal, mil on ammendunud kõik õiguskaitsevahendid, mida saab nende määramise otsuste vastu rakendada. Erandina sellest reeglist tuleks teatav osa, mille ülemmääraks on 2 % eelarvesse kantud trahvide või rahaliste karistuste kogusummast, kinni pidada, kandes selle kõnealuse teatisega loodud fondi.

34. Seoses maksetega tuleks kooskõlas usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõttega lisada selgitus maksete erinevate liikide kohta. Lisaks peaks vastutav eelarvevahendite käsutaja eelmakseid korrapäraselt tasaarvestama kooskõlas komisjoni peaarvepidaja kehtestatud raamatupidamiseeskirjadega. Sel eesmärgil tuleks lepingutesse, toetuse andmise otsustesse, toetuslepingutesse ja kolmandate isikutega sõlmitud delegeerimislepingutesse lisada asjakohased sätted.

35. Institutsioonidel peaks olema õigus anda eelnev nõusolek, et ametlikult aktsepteerida dokumentide elektroonilist edastamist. Lisaks sellele tuleks kooskõlas komisjoni otsustega elektrooniliste ja digiteeritud dokumentide kohta ajakohastada kulukohustuste suhtes kohaldatavaid kontrolle käsitlevaid finantssätteid ja tunnustada neis selgesõnaliselt elektrooniliste korralduste vormide ja arvete õiguslikku jõudu juriidiliste kohustuste võtmisel.

36. Menetlusest kõrvalejätmise eeskirju tuleks täiustada, et tugevdada Euroopa Liidu finantshuvide kaitset. Lisada tuleks säte rahapesu kohta, nagu see on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis 2004/18/EÜ ehitustööde riigihankelepingute, asjade riigihankelepingute ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise korra kooskõlastamise kohta[14]. Lisaks taotlejatele või pakkujatele, kes on res judicata jõudu omava kohtuotsusega süüdi mõistetud ametialaste käitumisreeglitega seotud süüteos või pettuses, korruptsioonis, kriminaalses ühenduses osalemises, rahapesus või samalaadses kuriteos, mis kahjustab Euroopa Liidu finantshuve, tuleks menetlusest kõrvale jätta ka samas olukorras olevad isikud, kellel on volitused kõnealuseid taotlejaid või pakkujaid esindada, teha nende eest otsuseid või neid kontrollida. Proportsionaalsuse huvides ei tohiks siiski kohaldada menetlusest kõrvalejätmist nende taotlejate ja pakkujate suhtes, kes suudavad tõendada, et nad on võtnud asjakohaseid meetmeid neid esindavate isikute vastu, kes on sellises olukorras. Institutsiooni tegevuse järjepidevuse tagamiseks tuleks sätestada, et menetlusest kõrvalejätmise kohustusest, mis tuleneb pankrotist või samalaadsest olukorrast, ametialaste käitumisreeglite raskest rikkumisest või sotsiaalkindlustusmaksete tasumisega seotud kohustuste täitmata jätmisest, võib teha erandi, kui läbirääkimistega hankemenetluse puhul saab tehnilistel, kunstilistel või ainuõiguse kaitsmisega seotud põhjustel lepingu sõlmida ainult teatava ettevõtjaga.

37. Kuigi Euroopa Keskpangal (EKP) ja Euroopa Investeerimispangal (EIP) on Euroopa Liidu raames eristaatus, mõjutab nende omavahendite kasutamine Euroopa Liidu finantshuve. Seepärast peaks neil olema juurdepääs Euroopa Liidu finantshuvide kaitseks loodud menetlusest kõrvalejätmise juhtumeid käsitlevas keskandmebaasis sisalduvale teabele, mida nad peaksid oma vastutusel võtma arvesse lepingute sõlmimisel vastavalt oma hankelepingute sõlmimise korrale. Euroopa Keskpank ja Euroopa Investeerimispank peaksid samuti edastama komisjonile teabe pakkujate kohta, kes on lõpliku kohtuotsusega mõistetud süüdi pettuses või samalaadses kuriteos, mis kahjustab Euroopa Liidu finantshuve.

38. Haldus- ja rahaliste karistuste kohaldamist käsitlevate otsuste avaldamiseks tuleks luua kindel õiguslik alus kooskõlas andmekaitse nõuetega. Andmekaitse ja õiguskindluse huvides ei tohiks selliste otsuste avaldamine aga olla kohustuslik.

39. Õigusliku selguse ja lihtsustamise huvides tuleks läbi vaadata Euroopa Liidu toetuste andmise ja nende kasutamise järelevalve raamistik, eelkõige erisätted läbipaistvuse, võrdse kohtlemise, kaasrahastamise, kasumi taotlemise keelamise, tegevustoetuste järkjärgulise vähendamise andmise, tagasiulatuvate toetuste mitteandmise ja kontrollipõhimõtete rakendamiseks.

40. Euroopa Liidu toetuste andmise ja nende järelevalve raamistiku rakendamiseks ning pidades silmas praktilisi kogemusi, tuleks selgitada ühekordsete maksete kasutamise korda (ühekordsed maksed, ühikuhindade standardiseeritud astmik ja kindlamääralised maksed) ning eristada seda selgelt tegelike kulude järelkontrollist. Seoses sellise uue lähenemisviisiga tuleks kohandada kontrollimeetmeid, sätestades võimaluse nõuda tegevusauditit ja järeldada, et auditileiud, mis on tehtud sama abisaaja projektide kohta, milles on tuvastatud korduvaid vigu, laienevad ka tema samalaadsetele auditeerimata projektidele. Lisaks tuleks teatavatel tingimustel laiendada abisaaja võimalust jagada toetust kolmandate isikutega, et hõlbustada selliste programmide nõuetekohast rakendamist, mis on suunatud suurele arvule füüsilistele isikutele, kelleni jõudmiseks on vaja vahendajat. Toetuse ümberjagamist tuleks lubada tingimusel, et algne abisaaja esitab piisavad tagatised ning et toetuslepingusse lisatakse asjakohased klauslid, millega piiratakse tema kaalutlusõigust edasiste abisaajate valimisel ning nendele jagatava toetuse summat.

41. Kuna auhinnad kujutavad endast uut rahalise toetuse liiki, ei tuleks nende andmist reguleerida toetuste andmise korraga, vaid erisätetega, mis ei loo sidet eeldatavate kuludega. Auhindu tuleks anda iga-aastase tööprogrammi raames ning juhul kui toetusesaaja või töövõtja määratud auhind ületab teatavat piirmäära, peaks komisjon selle andmise tingimused ja kriteeriumid eelnevalt heaks kiitma.

42. Euroopa Liidu vahendite mõju mitmekordistamisel on üha olulisem koht rahastamisvahenditel, kui Euroopa Liidu vahendid koondatakse muude vahenditega või kui neid kasutatakse finantsvõimendusena. Kuna nimetatud rahastamisvahendeid ei saa käsitada teenuste ega toetustena, tuleks ette näha uus asjaomane rahalise toetuse liik.

43. Seoses raamatupidamisarvestust ja raamatupidamise aastaaruannet käsitlevate eeskirjadega tuleks raamatupidamise aastaaruande esitamist lihtsustada, sätestades, et Euroopa Liidu raamatupidamise aastaaruanne koosneb ainult konsolideeritud finantsaruannetest ja eelarve täitmise koondaruannetest. Samuti tuleks Euroopa Keskpanga sõltumatu eristaatuse arvessevõtmiseks selgitada, et konsolideerimismenetlus hõlmab üksnes eelarvest rahastatavaid institutsioone.

44. Komisjoni peaarvepidaja ülesannete ja vastutuse selgeks eristamiseks nende institutsioonide ja asutuste peaarvepidajate ülesannetest ja vastutusest, kelle raamatupidamise aastaaruanded konsolideeritakse, tuleks sätestada, et iga institutsioon ja asutus peaks koostama eelarveaasta eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruande ning saatma selle järgneva eelarveaasta 31. märtsiks eelarvepädevatele institutsioonidele ja kontrollikojale.

45. Euroopa Liidu raamatupidamiseeskirju ja -põhimõtteid on vaja ajakohastada, et tagada nende ühtsus rahvusvaheliste avaliku sektori raamatupidamisstandardite eeskirjadega.

46. Esialgset ja lõplikku raamatupidamise aastaaruannet käsitlevaid sätteid peaks ajakohastama eelkõige selleks, et näha ette, milline aruandlusteave tuleb esitada koos komisjoni peaarvepidajale konsolideerimiseks saadetava raamatupidamise aastaaruandega. Osutama peaks ka esitiskirjale, mille eelarvest rahastatavad institutsioonid ja asutused lisavad oma kontrollikojale edastatavale lõplikule raamatupidamise aastaaruandele, ja samuti esitiskirjale, mis lisatakse edastatavale lõplikule Euroopa Liidu konsolideeritud raamatupidamise aastaaruandele. Lisaks tuleks sätestada kontrollikojale lühem tähtaeg tähelepanekute tegemiseks teiste institutsioonide kui komisjoni ja eelarvest rahastatavate asutuste esialgse raamatupidamise aastaaruande kohta, et nad saaksid oma lõpliku raamatupidamise aastaaruande koostamisel kontrollikoja märkusi arvesse võtta.

47. Seoses teabega, mille komisjon peab esitama eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse raames, peaks komisjon vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 318 esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule Euroopa Liidu rahanduse hindamisaruande, mis põhineb saavutatud tulemustel. Seepärast tuleks kooskõlas olemasolevate aruandlust käsitlevate sätetega lisada käesolevasse määrusesse kõnealust aruannet käsitlevad sätted.

48. Seoses käesolevas määruses sisalduvate erisätetega, mis käsitlevad struktuurifonde, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Kalandusfondi, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala fonde, mille puhul eelarve täitmine toimub koostöös liikmesriikidega, tuleks säilitada ettemaksete tagasimaksmise ja assigneeringute uuesti kättesaadavaks tegemise võimalus, mis on sätestatud komisjoni deklaratsioonis, mis on lisatud nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette üldsätted struktuurifondide kohta[15]. Lisaks sellele tuleks erandina järgmisse eelarveaastasse ülekandmise eeskirjadest lubada kuni programmi lõpetamiseni järgmisse eelarveaastasse üle kanda eelarveaasta lõpus kättesaadavad kulukohustuste assigneeringud, mis tulenevad ettemaksete tagasimaksmisest, ning neid kasutada, kui muud kulukohustuste assigneeringud ei ole enam kättesaadavad.

49. Lisaks sellele on tarvis selgitada Teadusuuringute Ühiskeskuse osalemist hanke- ja toetuste andmise menetlustes, kui keskus rakendab meetmeid, mida rahastatakse täielikult või osaliselt muudelt eelarveridadelt kui keskuse jaoks tavapäraselt teadusuuringute vahendite all ettenähtud eelarveread. Kui Teadusuuringute Ühiskeskus osaleb avaliku hanke ja toetuste andmise menetlustes kolmanda isikuna, ei tohiks tema suhtes kohaldada sätteid, milles käsitletakse menetlusest kõrvalejätmise kriteeriume, haldus- ja rahalisi karistusi, majandusliku ja finantssuutlikkuse nõudeid ning tagatise esitamise nõuet. Lisaks tuleb arvesse võtta teadustehnilisi teenuseid, mida Teadusuuringute Ühiskeskus osutab teistele institutsioonidele või komisjoni talitustele sisemiste halduskokkulepete alusel ja mille suhtes ei kohaldata avaliku hanke lepingute sõlmimise korda. Selliste ülesannete tõhusa täitmise tagamiseks tuleks nende ülesannetega seotud tegevusest saadavat tulu käsitada erandkorras sihtotstarbelise välistuluna.

50. Välistegevuse rakendamist käsitlevaid erisätteid on vaja kohandada eelarve täitmise viiside puhul kavandatavate muudatustega.

51. Euroopa Liidu rahvusvahelise rolli tugevdamiseks välistegevuse ja arengu valdkonnas, samuti Euroopa Liidu tegevuse nähtavuse ja tõhususe suurendamiseks tuleks komisjonil lubada asutada ja hallata Euroopa usaldusfonde, millest rahastataks hädaolukorra aegseid, hädaolukorra järgseid või temaatilisi meetmeid. Ehkki usaldusfondide vahendeid ei integreerita eelarvesse, tuleks neid Euroopa Liidu vahendite kasutamise turvalisuse ja läbipaistvuse tagamiseks vajalikus ulatuses hallata kooskõlas käesoleva määrusega. Selleks peaks komisjon olema eesistujaks nõukogus, mis tuleks luua iga usaldusfondi juurde, et tagada rahastajate esindatus ja teha otsuseid vahendite kasutamise üle. Lisaks peaks komisjoni peaarvepidaja olema ühtlasi ka iga usaldusfondi peaarvepidaja.

52. Üksuste puhul, kellele on eelarve kaudse täitmise raames delegeeritud välismeetmete rakendamine, peaks tähtaeg, mille jooksul nad tohivad toetuse andmise üle otsustada või lepinguid sõlmida, piirduma kolme aastaga alates komisjoniga delegeerimislepingule allakirjutamisest; kõnealusest tähtajast võib teha erandi vaid konkreetsete erandlike ja väliste asjaolude korral. Kõnealust tähtaega ei tohiks siiski kohaldada struktuurifondide menetluste alusel rakendatavate mitmeaastaste programmide suhtes. Selliste mitmeaastaste programmide puhul tuleks assigneeringute vabastamise üksikasjalikud eeskirjad sätestada valdkondlikes eeskirjades.

53. Välistegevuse valdkonna hankeid käsitleva hankelepingute sõlmimise erikorraga tuleks lubada kolmandate riikide kodanikel hankemenetlustes osaleda, kui programmi rakendatakse alusaktita ja kui ilmnevad nõuetekohaselt põhjendatud erandlikud asjaolud.

54. Haldusassigneeringuid käsitlevate erisätete osas tuleks institutsioonidel võimaldada kujundada välja pikaajaline kinnisvarapoliitika ja saada kasu madalamatest intressimääradest tänu Euroopa Liidu soodsale krediidireitingule finantsturul. Selleks tuleks neil lubada võtta kinnisvara ostmiseks eelarvevälist laenu. Sellega loodaks võimalus lihtsustada praegust keerulist süsteemi, vähendada kulusid ja saavutada suurem läbipaistvus.

55. Teadusuuringute raamprogrammidega seoses leitakse praktilistele kogemustele tuginedes, et täpsemalt tuleks selgitada füüsilisest isikust ekspertide spetsiaalse valikumenetluse reguleerimisala, kuna ekspertide abi on vajalik projektiettepanekute, toetustaotluste, projektide ja pakkumuste hindamiseks ning ekspertidelt on võimalik küsida arvamust ja nõu.

56. Komisjonile tuleks anda volitused võtta vastu delegeeritud õigusakte kooskõlas aluslepingu artikliga 290, et kehtestada käesoleva määruse üksikasjalikud rakenduseeskirjad, raamfinantsmäärus Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu alusel asutatud asutustele ning näidisfinantsmäärus avaliku ja erasektori partnerlustele, et näha ette usaldusväärse finantsjuhtimise tagamiseks vajalikud põhimõtted.

57. Käesolev määrus tuleks läbi vaadata ainult vajaduse korral. Käesoleva määruse liiga sage läbivaatamine toob kaasa ebaproportsionaalselt suuri kulusid seoses haldusstruktuuride ja -menetluste kohandamisega uutele eeskirjadele. Lisaks sellele võib vahepealne aeg olla liiga lühike, et teha põhjendatud järeldusi kehtivate eeskirjade kohaldamise kohta.

58. Praegu rakendatavate programmide järjepidevuse tagamiseks tuleks sätteid, milles käsitletakse liikmesriikide kontrolli- ja auditeerimiskohustusi, mida nad peavad täitma koostöös liikmesriikidega toimuva kaudse eelarve täitmise raames, kohaldada alles järgmise põlvkonna valdkondlike määruste suhtes,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

ESIMENE OSAÜLDSÄTTED

I JAOTIS REGULEERIMISESE JA REGULEERIMISALA

Artikkel 1 Reguleerimisese

Käesoleva määrusega kehtestatakse Euroopa Liidu aastaeelarve (edaspidi „eelarve”) koostamise ja täitmise ning raamatupidamise aastaaruande esitamise ja auditeerimise eeskirjad.

Artikkel 2 Reguleerimisala

Kõik mõnes muus seadusandlikus aktis sisalduvad sätted, mis käsitlevad eelarve täitmist tulude ja kuludena, peavad olema kooskõlas II jaotises sätestatud eelarvepõhimõtetega.

Käesolevat määrust kohaldatakse Euroopa Parlamendi, Euroopa Ülemkogu ja nõukogu, Euroopa Komisjoni, Euroopa Liidu Kohtu, Euroopa Kontrollikoja, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee, Euroopa Ombudsmani, Euroopa andmekaitseinspektori ja Euroopa välisteenistuse (edaspidi „institutsioonid”) suhtes.

Käesolevat määrust ei kohaldata Euroopa Keskpanga suhtes.

Käesolevat määrust kohaldatakse eelarves Euratomi Tarneagentuuri jaoks ettenähtud assigneeringutega seotud halduskulude kandmise suhtes.

II JAOTISEELARVEPÕHIMÕTTED

Artikkel 3 Eelarvepõhimõtted

Eelarve koostatakse ja seda täidetakse ühtsuse, eelarve õigsuse, aastasuse, tasakaalu, arvestusühiku, kõikehõlmavuse, sihtotstarbelisuse, tulemuslikku ja tõhusat sisekontrolli nõudva usaldusväärse finantsjuhtimise ning läbipaistvuse põhimõtete kohaselt, nagu need on sätestatud käesolevas määruses.

1. PEATÜKKÜHTSUSE JA EELARVE ÕIGSUSE PÕHIMÕTTED

Artikkel 4 Eelarve määratlus

1. Eelarve on dokument, milles prognoositakse ja kiidetakse igaks eelarveaastaks heaks kõik Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse vajalikuks peetavad tulud ja kulud.

2. Euroopa Liidu tulude ja kulude hulka kuuluvad:

a) Euroopa Liidu tulud ja kulud, sealhulgas halduskulud, mis tulenevad institutsioonidele Euroopa Liidu lepingu ühist välis- ja julgeolekupoliitikat käsitlevatest sätetest, ja nende sätete rakendamisest tulenevad tegevuskulud, kui need kulud kantakse eelarvest;

b) Euroopa Aatomienergiaühenduse kulud ja tulud.

Artikkel 5 Ühtsuse ja eelarve õigsuse põhimõtteid käsitlevad eeskirjad

1. Kui artiklist 80 ei tulene teisiti, ei tohi tulusid sisse nõuda ega kulusid maksta, kui neid ei ole kantud mõnele eelarvereale.

2. Ei tohi võtta ega heaks kiita kulukohustusi, mis ületavad heakskiidetud assigneeringuid.

3. Eelarvesse võib kanda üksnes need assigneeringud, mis vastavad vajalikuks peetavatele kuludele.

4. Euroopa Liidule kuuluvatelt vahenditelt kogunenud intresse ei tasuta Euroopa Liidule, kui lepingust, mis on sõlmitud artikli 55 lõike 1 punkti b alapunktides ii–viii loetletud volitatud üksustega, või toetuse andmise otsusest või toetusesaajaga sõlmitud toetuslepingust ei tulene teisiti. Viimasena nimetatud juhtudel antakse intressid uuesti asjaomase programmi kasutusse või nõutakse sisse.

2. PEATÜKKAASTASUSE PÕHIMÕTE

Artikkel 6 Määratlus

Eelarvesse kantud assigneeringud kiidetakse heaks üheks eelarveaastaks, mis kestab 1. jaanuarist 31. detsembrini.

Artikkel 7 Assigneeringute liik

1. Eelarve sisaldab liigendatud assigneeringuid, mis koosnevad kulukohustuste assigneeringutest ja maksete assigneeringutest, ning liigendamata assigneeringuid.

2. Kulukohustuste assigneeringud hõlmavad jooksval eelarveaastal võetud juriidiliste kohustuste kogumaksumust, kui artikli 83 lõikest 2 ja artikli 180 lõikest 2 ei tulene teisiti.

3. Maksete assigneeringud hõlmavad makseid, mis tehakse jooksval eelarveaastal ja/või eelmistel eelarveaastatel võetud juriidiliste kohustuste täitmiseks.

4. Lõiked 1 ja 2 ei piira teise osa I, IV ja VI jaotise erisätete kohaldamist. Need ei takista assigneeringute üldist kulukohustustega sidumist ega eelarveliste kulukohustuste jaotamist mitme aasta peale.

Artikkel 8 Tulude ja assigneeringutega seotud raamatupidamiseeskirjad

1. Eelarveaasta tulud kirjendatakse eelarveaasta raamatupidamisarvestusse kõnealuse eelarveaasta jooksul laekunud summade alusel. Siiski võib järgneva eelarveaasta jaanuarikuu omavahendid tasuda ettemaksuna nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000[16] kohaselt.

2. Käibemaksupõhiseid omavahendeid, täiendavaid kogurahvatulu põhiseid vahendeid ja võimalikke osamaksusid käsitlevaid kirjeid võib kohandada lõikes 1 osutatud määruse kohaselt.

3. Teatavaks eelarveaastaks heakskiidetud assigneeringuid võib kasutada üksnes selliste kulukohustuste katmiseks, mis võetakse ja makstakse kõnealusel eelarveaastal, ja eelmiste eelarveaastate kulukohustustest tulenevate summade katmiseks.

4. Kulukohustused kirjendatakse raamatupidamisarvestusse 31. detsembrini võetud juriidiliste kohustuste põhjal, kui artikli 83 lõikes 2 osutatud üldistest kulukohustustest ja artikli 180 lõike 2 kohastest kolmandate riikidega sõlmitud lepingutest, mis kirjendatakse raamatupidamisarvestusse 31. detsembrini võetud eelarveliste kulukohustuste põhjal, ei tulene teisiti.

5. Maksed kirjendatakse eelarveaasta raamatupidamisarvestusse maksete alusel, mille peaarvepidaja on teinud hiljemalt kõnealuse eelarveaasta 31. detsembril.

6. Erandina lõigetest 3, 4 ja 5 kirjendatakse Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondi kulud eelarveaasta raamatupidamisarvestusse teise osa I jaotises sätestatud eeskirjade kohaselt.

Artikkel 9 Assigneeringute tühistamine ja järgmisse eelarveaastasse ülekandmine

1. Assigneeringud, mida ei ole kasutatud selle eelarveaasta lõpuks, mille eelarvesse need on kantud, tühistatakse.

Need võib lõigete 2 ja 3 kohaselt siiski kanda üle üksnes järgmisse eelarveaastasse asjaomase institutsiooni otsusega, mis on tehtud hiljemalt 15. veebruaril, või kanda need järgmisse eelarveaastasse üle automaatselt lõike 4 kohaselt.

2. Liigendatud kulukohustuste assigneeringutest ja liigendamata assigneeringutest, mis on jäänud eelarveaasta lõpuks veel kulukohustustega sidumata, võib järgmisse eelarveaastasse üle kanda:

a) summad, mis vastavad kulukohustuste assigneeringutele, mille puhul enamik kulukohustustega sidumise menetluse ettevalmistusjärkudest on 31. detsembriks läbitud. Seejärel tohib need summad kulukohustustega siduda järgneva eelarveaasta 31. märtsini;

b) summad, mida on tarvis juhul, kui seadusandja on eelarveaasta viimases kvartalis vastu võtnud alusakti, kuid komisjon ei ole jõudnud selleks ette nähtud assigneeringuid 31. detsembriks veel kulukohustustega siduda.

3. Maksete assigneeringutest võib järgmisse eelarveaastasse üle kanda summad, mida on vaja olemasolevate kulukohustuste või nende kulukohustuste katmiseks, mis on seotud järgmisse eelarveaastasse ülekantud kulukohustuste assigneeringutega, kui järgneva eelarveaasta asjaomastel eelarveridadel ettenähtud assigneeringud ei kata vajadust. Asjaomane institutsioon kasutab kõigepealt jooksvaks eelarveaastaks heakskiidetud assigneeringuid ega kasuta eelnevast eelarveaastast ülekantud assigneeringuid enne, kui esimesena nimetatud on ammendunud.

4. Liigendamata assigneeringud, mis vastavad eelarveaasta lõpu seisuga nõuetekohaselt lepingute alusel võetud kohustustele, kantakse automaatselt üle üksnes järgnevasse eelarveaastasse.

5. Asjaomane institutsioon teatab Euroopa Parlamendile ja nõukogule (edaspidi „eelarvepädevad institutsioonid”) hiljemalt 15. märtsil oma otsusest assigneeringuid järgmisse eelarveaastasse üle kanda ja täpsustab iga eelarverea kohta, kuidas lõigetes 2 ja 3 sätestatud tingimusi on iga järgmisse eelarveaastasse ülekandmise puhul kohaldatud.

6. Ilma et see piiraks artikli 10 kohaldamist, ei või reservi arvatud assigneeringuid ja personalikuludeks mõeldud assigneeringuid järgmisse eelarveaastasse üle kanda.

Artikkel 10 Sihtotstarbelise tulu järgmisse eelarveaastasse ülekandmise eeskirjad

Kasutamata tulud ja assigneeringud, mis on kättesaadavad 31. detsembril ja tulenevad artiklis 18 nimetatud sihtotstarbelisest tulust, kantakse järgmisse eelarveaastasse üle järgmiselt:

a) sihtotstarbeline välistulu kantakse järgmisse eelarveaastasse üle automaatselt ja tuleb enne asjaomase programmi või meetmega seotud tegevuse lõpuleviimist täielikult ära kasutada; programmi või meetme viimasel aastal saadud sihtotstarbelist välistulu võib kasutada jätkuprogrammi või -meetme esimesel aastal;

b) sihtotstarbeline sisetulu kantakse üle ainult järgmisse eelarveaastasse, kui kohaldatavast alusaktist ei tulene teisiti või kui see ei ole põhjendatud erandlike asjaoludega; kõigepealt tuleb ära kasutada aga olemasolevad asjaomased assigneeringud.

Artikkel 11 Assigneeringute vabastamine

Kui assigneeringud vabastatakse nendest rahastatavate meetmete täieliku või osalise rakendamata jätmise tõttu mis tahes eelarveaastal, mis järgneb eelarveaastale, mil assigneeringud eelarvesse kanti, tühistatakse asjaomased assigneeringud, ilma et see piiraks artiklite 170 ja 174 kohaldamist.

Artikkel 12 Assigneeringute sidumine kulukohustustega

Eelarvesse kantud assigneeringud võib kulukohustustega siduda alates 1. jaanuarist pärast seda, kui eelarve on lõplikult vastu võetud, kui teise osa I ja VI jaotises ei ole sätestatud teisiti.

Artikkel 13 Eelarve vastuvõtmise hilinemise korral kohaldatavad eeskirjad

1. Kui eelarvet ei ole eelarveaasta alguseks lõplikult vastu võetud, kohaldatakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 315 esimest lõiku nende kuludega seotud kulukohustuste võtmise ja väljamaksmise suhtes, mida on olnud võimalik kanda teatavasse eelarvepeatükki viimase nõuetekohaselt vastuvõetud eelarve täitmise raames.

2. Kulukohustusi võib võtta iga peatüki kohta kõige rohkem ühe neljandiku piires eelnenud eelarveaastaks asjaomases peatükis ettenähtud assigneeringute kogusummast pluss üks kaheteistkümnendik iga möödunud kuu eest.

Makseid võib teha igas kuus iga peatüki kohta kõige rohkem ühe kaheteistkümnendiku piires eelnenud eelarveaastaks asjaomases peatükis ettenähtud assigneeringutest.

Koostatavas eelarveprojektis ettenähtud assigneeringuid ei tohi ületada.

3. Kui Euroopa Liidu tegevuse järjepidevus ja haldusvajadused seda nõuavad, võib nõukogu komisjoni ettepanekule tuginedes anda kvalifitseeritud häälteenamusega loa kasutada nii kulukohustuste kui ka maksete puhul kahte või enamat ajutist kaheteistkümnendikku lisaks nendele, mis muutuvad automaatselt kättesaadavaks lõigete 1 ja 2 alusel. Nõukogu edastab loa andmise otsuse viivitamata Euroopa Parlamendile.

Otsus jõustub kolmkümmend päeva pärast selle vastuvõtmist, kui Euroopa Parlament ei ole selle aja jooksul oma liikmete häälteenamusega otsustanud asjaomast kulu vähendada.

Kui aga Euroopa Parlament otsustab seda kulu vähendada, vaatab nõukogu loa andmise otsuse läbi, arvestades Euroopa Parlamendis heakskiidetud summa suurust.

Täiendavad kaheteistkümnendikud kiidetakse heaks tervikuna ja need ei ole jagatavad.

3. PEATÜKKTASAKAALU PÕHIMÕTE

Artikkel 14 Määratlus ja reguleerimisala

1. Eelarvetulud ja maksete assigneeringud peavad olema tasakaalus.

2. Eelarve raames ei või Euroopa Liit, Euroopa Aatomienergiaühendus ega artiklis 200 osutatud Euroopa Liidu poolt asutatud asutused võtta laenu.

Artikkel 15 Eelarveaasta saldo

1. Iga eelarveaasta saldo kantakse järgneva eelarveaasta eelarvesse tuluna või maksete assigneeringutena olenevalt sellest, kas tegu on eelarve ülejäägi või puudujäägiga.

2. Selliste tulude ja maksete assigneeringute eelarvestused kantakse eelarvemenetluse käigus ja artikli 35 kohaselt esitatava kirjaliku muutmisettepaneku abil. Need koostatakse kooskõlas nõukogu määrusega, millega rakendatakse Euroopa Liidu omavahendite süsteemi käsitlevat otsust.

3. Pärast raamatupidamise aastaaruande esitamist kantakse kõik eelarvestustega võrreldes tekkinud lahknevused järgmise eelarveaasta eelarvesse paranduseelarve abil, mis käsitleb üksnes neid lahknevusi. Sel juhul peab komisjon esitama paranduseelarve projekti 15 päeva jooksul esialgse raamatupidamise aastaaruande esitamisest arvates.

4. PEATÜKKARVESTUSÜHIKU PÕHIMÕTE

Artikkel 16 Euro kasutamine

Mitmeaastane finantsraamistik ja eelarve koostatakse ja neid täidetakse ning raamatupidamise aastaaruanne esitatakse eurodes. Artiklis 65 osutatud rahavoogude juhtimiseks lubatakse peaarvepidajal ja avansikontode puhul nende haldajatel ning komisjoni ja Euroopa välisteenistuse haldusjuhtimise vajaduste täitmiseks vastutaval eelarvevahendite käsutajal teha tehinguid omavääringus, nagu on sätestatud artiklis 199 osutatud delegeeritud määruses.

5. PEATÜKKKÕIKEHÕLMAVUSE PÕHIMÕTE

Artikkel 17 Määratlus ja reguleerimisala

Kogutulu katab maksete assigneeringute kogusumma, kui artiklist 18 ei tulene teisiti. Kõiki tulusid ja kulusid kajastatakse täies mahus neid vastastikku korrigeerimata, kui artiklist 20 ei tulene teisiti.

Artikkel 18 Sihtotstarbeline tulu

1. Sihtotstarbelisi välis- ja sisetulusid kasutatakse teatavate kulukategooriate rahastamiseks.

2. Sihtotstarbeliste välistulude hulka kuuluvad:

a) liikmesriikide rahaline osalus teatavates teadusprogrammides nõukogu määruse kohaselt, millega rakendatakse Euroopa Liidu omavahendite süsteemi käsitlevat otsust;

b) liikmesriikide ja kolmandate riikide, sealhulgas mõlemal juhul nende avalik-õiguslike ja riigi osalusega asutuste ning juriidiliste ja füüsiliste isikute rahaline osalus teatavates välisabiprojektides või -programmides, mida rahastab Euroopa Liit ja haldab komisjon nende nimel;

c) intressid hoiustelt ja viivised trahvidelt, mis on ette nähtud määrusega, mis käsitleb ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamist ja selgitamist;

d) teatavad sihtotstarbelised tulud, nagu sihtkapitalina saadud tulu, toetused, kinked ja annakud, kaasa arvatud iga institutsiooni sihtotstarbelised tulud;

e) kolmandate riikide ja mitmesuguste asutuste rahaline osalus Euroopa Liidu meetmetes;

f) artikli 173 lõikes 2 ja artikli 175 lõikes 2 osutatud sihtotstarbeline tulu.

3. Sihtotstarbeliste sisetulude hulka kuuluvad:

a) tulu kolmandatelt isikutelt, mis on saadud nende tellimusel tarnitud kaupade, osutatud teenuste või tehtud ehitustööde eest;

b) tulu väljavahetatavate või mahakantavate sõidukite, seadmete, sisseseade, materjalide ning teadusliku ja tehnilise aparatuuri müügist, kui bilansiline väärtus on täielikult amortiseerunud;

c) tulu ebaõigesti makstud summade tagasimaksmisest;

d) tulu teistele talitustele, institutsioonidele või asutustele tarnitud kaupade, osutatud teenuste ja tehtud ehitustööde eest, sealhulgas nende institutsioonide või asutuste tagasimaksed päevaraha eest, mis on makstud nende nimel;

e) laekunud kindlustusmaksed;

f) müügi-, rendi- ja muude kinnisvaraga seotud õigusi käsitlevate lepingute alusel saadud tulu;

g) väljaannete ja filmide, sealhulgas elektroonilisel andmekandjal olevate väljaannete ja filmide müügist saadud tulu.

4. Kohaldatava alusaktiga võidakse samuti ette näha, et selle põhjal saadavat tulu kasutatakse sihtotstarbeliselt teatavateks kuludeks. Selline tulu kuulub sihtotstarbelise sisetulu hulka, kui kohaldatavast alusaktist ei tulene teisiti.

5. Eelarve sisaldab ridu, millele on kantud sihtotstarbelised välis- ja sisetulud ning võimaluse korral märgitud ka summad.

Eelarveprojekti võib kanda üksnes sellised sihtotstarbelise tulu summad, mille suurus on eelarveprojekti koostamise kuupäeva seisuga kindel.

Artikkel 19 Annetused

1. Komisjon võib vastu võtta kõik Euroopa Liidule tehtud annetused, nagu sihtkapital, toetused, kinked ja annakud.

2. Annetusi, mille väärtus on 50 000 eurot või üle selle ja millega kaasnevad rahalised kulud, sealhulgas järelkulud, mis ületavad 10 % tehtud annetuse väärtusest, võib komisjon vastu võtta ainult Euroopa Parlamendi ja nõukogu loal, kusjuures mõlemad teevad otsuse kahe kuu jooksul komisjoni taotluse saamise kuupäevast arvates. Kui selle aja jooksul ei ole vastuväiteid esitatud, teeb komisjon vastuvõtmise kohta lõpliku otsuse.

Artikkel 20 Mahaarvamist ja vahetuskursierinevuste korrigeerimist käsitlevad eeskirjad

1. Artiklis 199 osutatud delegeeritud määruses võidakse täpsustada juhtumid, mil teatavad tulud võib maha arvata maksetaotlustest, mis seejärel kinnitatakse maksmiseks netosumma alusel.

2. Euroopa Liidule tarnitud toodete või osutatud teenuste maksumus, mis sisaldab maksusid, mille kolmandad riigid asjaomaste kokkulepete põhjal tagastavad, kantakse eelarvesse maksusid sisaldava summana. Tagastatud makse käsitatakse vastavalt artikli 18 lõikele 2 sihtotstarbelise tuluna.

3. Eelarve täitmisel ilmnevate vahetuskursierinevustega seoses võib teha korrigeerimisi. Lõplik kasum või kahjum kajastatakse eelarveaasta saldos.

6. PEATÜKKSIHTOTSTARBELISUSE PÕHIMÕTE

Artikkel 21 Üldsätted

1. Assigneeringud kantakse eelarvesse sihtotstarbelistena jaotiste ja peatükkide kaupa; peatükid jaotatakse omakorda artikliteks ja punktideks.

2. Komisjon võib artiklis 23 ettenähtud viisil oma eelarvejao piires iseseisvalt assigneeringuid ümber paigutada või taotleda artiklis 24 ettenähtud juhtudel assigneeringute ümberpaigutamiseks eelarvepädevate institutsioonide heakskiitu.

3. Assigneeringuid võib ümber paigutada ainult sellistele eelarveridadele, mis sisaldavad heakskiidetud assigneeringuid või on varustatud märkega „ pro memoria ”.

4. Sihtotstarbelisele tulule vastavaid assigneeringuid võib ümber paigutada üksnes juhul, kui sellist tulu kasutatakse sellele tulule määratud otstarbel.

Artikkel 22 Teiste institutsioonide kui komisjoni ümberpaigutused

1. Iga institutsioon, välja arvatud komisjon, võib oma eelarvejao piires assigneeringuid ümber paigutada:

a) ühest jaotisest teise maksimaalselt 10 % ulatuses eelarveaasta assigneeringutest, mis on kantud ridadele, kust ümberpaigutus tehakse;

b) ühest peatükist teise ja ühest artiklist teise ilma piiranguteta.

2. Kolm nädalat enne lõikes 1 osutatud ümberpaigutuste tegemist teatavad institutsioonid eelarvepädevatele institutsioonidele oma kavatsustest. Kui ükskõik kumb eelarvepädev institutsioon esitab kõnealuse aja jooksul nõuetekohaselt põhjendatud argumente, kohaldatakse artiklis 24 sätestatud korda.

3. Iga institutsioon, välja arvatud komisjon, võib eelarvepädevatele institutsioonidele teha ettepaneku ümberpaigutusteks oma eelarvejao piires ühest jaotisest teise, kui need ületavad ülemmäära, milleks on 10 % eelarveaasta assigneeringutest eelarvereal, millelt ümberpaigutus tehakse. Nende ümberpaigutuste suhtes kohaldatakse artiklis 24 sätestatud korda.

4. Iga institutsioon, välja arvatud komisjon, võib oma eelarvejao piires teha ümberpaigutusi artiklite sees ilma eelarvepädevaid institutsioone sellest eelnevalt teavitamata.

Artikkel 23 Komisjoni ümberpaigutused oma eelarvejao piires

1. Komisjon võib oma eelarvejao piires iseseisvalt:

a) kulukohustuste assigneeringuid ümber paigutada iga peatüki piires;

b) maksete assigneeringuid ümber paigutada iga jaotise piires;

c) mitme jaotise vahel jagunevate personali- ja halduskulude puhul paigutada assigneeringud ümber ühest jaotisest teise;

d) tegevuskulude puhul paigutada sama jaotise piires assigneeringuid ümber ühest peatükist teise kokku kuni 10 % ulatuses eelarveaasta assigneeringutest, mis on kantud ridadele, kust ümberpaigutus tehakse.

2. Tingimusel et ta teavitab sellest viivitamata eelarvepädevaid institutsioone, võib komisjon otsustada teha oma eelarvejao piires ühest jaotisest teise järgmisi ümberpaigutusi:

a) paigutada ümber assigneeringuid artiklis 43 nimetatud „kindlaksmääramata otstarbega assigneeringute” jaotisest, kui assigneeringute reservist vabastamise ainsaks tingimuseks on alusakti vastuvõtmine Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 294 sätestatud seadusandliku tavamenetluse korras;

b) rahvusvaheliste humanitaarkatastroofide ja -kriisidega kaasnevate nõuetekohaselt põhjendatud erijuhtude korral, mis tekivad eelarveaastal pärast 1. detsembrit, võib komisjon paigutada mitmeaastase finantsraamistiku 4. rubriigile vastavates eelarvejaotistes veel kättesaadavad jooksva eelarveaasta kasutamata eelarveassigneeringud ümber eelarvejaotistesse, mis käsitlevad kriisi- ja humanitaarabi meetmeid.

Artikkel 24 Komisjoni ümberpaigutusettepanekud eelarvepädevatele institutsioonidele

1. Komisjon esitab ümberpaigutusi käsitleva ettepaneku korraga Euroopa Parlamendile ja nõukogule.

2. Eelarvepädevad institutsioonid teevad otsuse assigneeringute ümberpaigutamise kohta lõigetes 3–6 sätestatu kohaselt, kui teise osa I jaotises ei ole sätestatud teisiti.

3. Otsuse komisjoni ettepaneku kohta teevad Euroopa Parlament ja kvalifitseeritud häälteenamusega nõukogu kuue nädala jooksul alates iga neile esitatud ümberpaigutusettepaneku kättesaamisest, välja arvatud kiireloomulistel juhtudel.

4. Ümberpaigutusettepanek kiidetakse heaks, kui kuue nädala jooksul leiab aset ükskõik milline järgnevatest sündmustest:

a) Euroopa Parlament ja nõukogu kiidavad selle heaks;

b) kas Euroopa Parlament või nõukogu kiidab selle heaks ja teine institutsioon ei tee selle kohta otsust;

c) Euroopa Parlament ega nõukogu ei tee selle kohta otsust või ei tee komisjoni sellekohasele ettepanekule vastupidist otsust.

5. Kui Euroopa Parlament ega nõukogu ei nõua teisiti, lühendatakse lõikes 4 nimetatud kuuenädalane tähtaeg kolme nädalani ükskõik millisel järgmistest juhtudest:

a) ümber paigutatakse vähem kui 10 % selle eelarverea assigneeringutest, millelt ümberpaigutus tehakse, ning ümberpaigutuse summa ei ületa 5 miljonit eurot;

b) ümber paigutatakse üksnes maksete assigneeringuid ja ümberpaigutuse kogusumma ei ületa 100 miljonit eurot.

6. Kui kas Euroopa Parlament või nõukogu muudab ümberpaigutusettepanekut, kuid teine institutsioon kiidab selle heaks või ei tee selle kohta otsust, või kui nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu muudavad ettepanekut, käsitatakse heaks kiidetuna väiksemat nendest summadest, mille Euroopa Parlament või nõukogu on heaks kiitnud, välja arvatud juhul, kui komisjon võtab ettepaneku tagasi.

Artikkel 25 Erisätete alusel toimuv ümberpaigutamine

1. Euroopa Põllumajanduse Tagatisfondile, struktuurifondidele, Ühtekuuluvusfondile, Euroopa Kalandusfondile, Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondile ja teadusuuringute jaoks ettenähtud eelarvejaotiste piires toimub ümberpaigutamine teise osa I, II ja III jaotise erisätete alusel.

2. Ümberpaigutuste üle, mille eesmärk on võimaldada hädaabireservi kasutamist, otsustavad komisjoni ettepaneku põhjal eelarvepädevad institutsioonid; kui ümberpaigutus ei ületa 10 % eelarveaasta assigneeringutest, mis on kantud ridadele, kust ümberpaigutus tehakse, otsustab selle üle komisjon.

Kohaldatakse artikli 24 lõigetes 3 ja 4 sätestatud korda. Kui ei Euroopa Parlament ega nõukogu ei ole komisjoni ettepanekuga nõus ja selle reservi kasutamise suhtes ei jõuta ühisele seisukohale, ei tee Euroopa Parlament ja nõukogu komisjoni esitatud ümberpaigutamist käsitleva ettepaneku kohta otsust.

7. PEATÜKKUSALDUSVÄÄRSE FINANTSJUHTIMISE PÕHIMÕTE

Artikkel 26 Säästlikkuse, tõhususe ja tulemuslikkuse põhimõte

1. Eelarveassigneeringuid kasutatakse usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt, nimelt säästlikkuse, tõhususe ja tulemuslikkuse põhimõtte kohaselt.

2. Säästlikkuse põhimõte tähendab, et vahendid, mida institutsioon oma tegevuses kasutab, tehakse kättesaadavaks õigel ajal ning et nende kogus ja kvaliteet on sobivad ja nende hind võimalikult soodne.

Tõhususe põhimõte tähendab parimat võimalikku suhet kasutatud vahendite ja saavutatud tulemuste vahel.

Tulemuslikkuse põhimõte tähendab seatud eesmärkide ja kavandatud tulemuste saavutamist.

3. Kõikidele eelarvega hõlmatud tegevusvaldkondadele seatakse täpsed, mõõdetavad, saavutatavad, asjakohased ja ajaliselt piiritletud eesmärgid. Nende eesmärkide saavutamist jälgitakse iga tegevuse jaoks ettenähtud tulemusnäitajate abil ja kulude eest vastutavad asutused esitavad eelarvepädevatele institutsioonidele vastava teabe. Selline teave esitatakse kord aastas ja hiljemalt eelarveprojektile lisatavates dokumentides.

4. Otsuste tegemise parandamiseks teevad institutsioonid nii eel- kui ka järelhindamisi komisjoni antud juhiste kohaselt. Selliseid hindamisi tehakse kõikide programmide ja tegevuste puhul, millega kaasnevad märkimisväärsed kulud, ja hindamistulemustest teatatakse kulude eest vastutavatele, seadusandlikele ja eelarvepädevatele institutsioonidele.

Artikkel 27 Kohustuslik finantsselgitus

1. Kõikidele ettepanekutele või algatustele, mille komisjon, Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja”) või liikmesriik esitab seadusandjale ja mis võivad mõjutada eelarvet, sealhulgas muuta ametikohtade arvu, peab olema lisatud finantsselgitus ja artikli 26 lõikes 4 osutatud hinnang.

Kõikide seadusandjale esitatud ettepanekute või algatuste muudatustele, mis võivad eelarvet märgatavalt mõjutada, sealhulgas muuta ametikohtade arvu, peab olema lisatud muudatusettepanekut esitava institutsiooni koostatud finantsselgitus.

2. Pettuse ja rikkumiste ohu vähendamiseks esitatakse lõikes 1 osutatud finantsselgituses teave loodud sisekontrollisüsteemi, asjaomase riskianalüüsi ning olemasolevate ja kavandatavate pettuse ärahoidmise ja kaitsemeetmete kohta.

Artikkel 28 Eelarve täitmise sisekontroll

1. Eelarvet täidetakse iga eelarve täitmise viisi puhul asjakohast tulemuslikku ja tõhusat sisekontrolli rakendades ning vastavalt asjaomastele valdkondlikele määrustele.

2. Eelarve täitmisel tähendab sisekontroll kõigil juhtimistasanditel rakendatavat protsessi ning see on loodud piisava kindluse tagamiseks järgnevate eesmärkide saavutamisel:

a) tegevuse tulemuslikkus, tõhusus ja säästlikkus;

b) aruandluse usaldusväärsus;

c) varade ja teabe säilimine;

d) pettuse ja rikkumiste ennetamine, tuvastamine ja kõrvaldamine;

e) raamatupidamisarvestuse aluseks olevate tehingute seaduslikkuse ja korrektsusega seotud riskide piisav juhtimine, võttes arvesse programmide mitmeaastast iseloomu ja asjaomaste maksete laadi.

Artikkel 29 Aktsepteeritav vigade esinemise risk

Seadusandja otsustab asjaomase eelarvevaldkonna puhul aktsepteeritava vigade esinemise riski üle vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 322 sätestatud menetlusele. Kõnealust otsust võetakse arvesse artikli 157 lõikega 2 ettenähtud iga-aastase eelarvele heakskiidu andmise menetluse käigus.

Aktsepteeritava vigade esinemise riski tase põhineb kontrollikulude ja -tulude analüüsil. Komisjoni taotluse korral annavad artikli 55 lõike 1 punktis b osutatud liikmesriigid, üksused ja isikud talle aru oma kontrollikulude ning eelarvest rahastatavate meetmete arvu ja mahu kohta.

Aktsepteeritava vigade esinemise riski taset jälgitakse tähelepanelikult ja kontrollitingimustes toimuvate suurte muutuste korral vaadatakse see läbi.

8. PEATÜKKLÄBIPAISTVUSE PÕHIMÕTE

Artikkel 30 Raamatupidamise aastaaruande, eelarve ja aruannete avaldamine

1. Eelarve koostatakse ja seda täidetakse ning raamatupidamise aastaaruanne esitatakse kooskõlas läbipaistvuse põhimõttega.

2. Euroopa Parlamendi president laseb lõplikult vastuvõetud eelarve ja paranduseelarved avaldada Euroopa Liidu Teatajas .

Eelarve avaldatakse kolme kuu jooksul alates selle lõpliku vastuvõtmise kuupäevast.

Konsolideeritud raamatupidamise aastaaruanne ja iga institutsiooni koostatud eelarvehalduse ja finantsjuhtimise aruanne avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .

Artikkel 31 Euroopa Liidu vahendite saajaid käsitleva ja muu teabe avaldamine

1. Teave laenutehingute kohta, mille Euroopa Liit on sõlminud kolmandate isikute kasuks, esitatakse eelarve lisas.

2. Komisjon teeb asjakohasel viisil kättesaadavaks tema valduses oleva teabe eelarvest tulenevate vahendite saajate kohta, kui eelarvet täidetakse tsentraliseeritult ja otseselt tema talituste või Euroopa Liidu delegatsioonide poolt kooskõlas artikli 53 teise lõiguga, ning teabe vahendite saajate kohta, mille on esitanud üksused, kellele on teiste eelarve täitmise viiside kohaselt delegeeritud eelarve täitmisega seotud ülesanded.

3. Nimetatud teave tehakse kättesaadavaks, järgides nõuetekohaselt konfidentsiaalsuse nõudeid, eelkõige isikuandmete kaitset, nagu see on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ[17] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) 45/2001,[18] ning turvalisuse nõudeid, võttes arvesse iga artiklis 53 osutatud eelarve täitmise viisi eripärasid ning järgides vajaduse korral asjakohaseid valdkondlikke eeskirju.

III JAOTISEELARVE KOOSTAMINE JA STRUKTUUR

1. PEATÜKK EELARVE KOOSTAMINE

Artikkel 32 Tulude ja kulude eelarvestus

Euroopa Parlament, Euroopa Ülemkogu ja nõukogu, Euroopa Liidu Kohus, kontrollikoda, Majandus- ja Sotsiaalkomitee, Regioonide Komitee, ombudsman, Euroopa andmekaitseinspektor ja Euroopa välisteenistus teevad oma tulude ja kulude eelarvestuse, mille nad saadavad komisjonile igal aastal enne 1. juulit.

Euroopa välisteenistus teeb oma tulude ja kulude eelarvestuse, mille ta saadab komisjonile igal aastal enne 1. juulit. Kõrge esindaja konsulteerib komisjoni volinikega, kes vastutavad arengupoliitika, naabruspoliitika ning rahvusvahelise koostöö, humanitaarabi ja kriisiohjamise eest nende vastutusaladesse kuuluvates küsimustes.

Igal aastal saadavad kõnealused institutsioonid hiljemalt 1. juulil oma eelarvestused teadmiseks ka eelarvepädevatele institutsioonidele. Komisjon teeb oma eelarvestused, mille ta saadab samuti eelarvepädevatele institutsioonidele samaks kuupäevaks.

Oma eelarvestuste tegemisel kasutab komisjon artiklis 33 osutatud teavet.

Artikkel 33 Artiklis 200 osutatud asutuste eelarve prognoos

Iga artiklis 200 osutatud asutus saadab oma asutamisakti kohaselt komisjonile ja eelarvepädevatele institutsioonidele igal aastal 31. märtsiks oma tulude ja kulude eelarvestuse, sealhulgas ametikohtade loetelu, ja oma tööprogrammi kavandi.

Artikkel 34 Eelarveprojekt

1. Komisjon esitab eelarveprojekti sisaldava ettepaneku Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt eelarve täitmise eelarveaastale eelneva aasta 1. septembril.

Eelarveprojektis esitatakse Euroopa Liidu kulude ja tulude koondarvestus ja selles konsolideeritakse artiklis 32 osutatud eelarvestused.

Eelarveprojekti koostamisel järgitakse artiklites 41–46 sätestatud struktuuri ja esitusviisi.

Eelarveprojekti igale jaole eelneb asjaomase institutsiooni koostatud sissejuhatus.

Komisjon koostab eelarveprojekti üldise sissejuhatuse. Üldine sissejuhatus sisaldab finantstabeleid, milles on esitatud jaotiste kaupa kõige olulisemad andmed ja mitmeaastase finantsraamistiku kulukategooriate kaupa põhjendused eelneva eelarveaastaga võrreldes assigneeringutes tehtud muudatuste kohta.

2. Kui see on asjakohane, lisab komisjon eelarveprojektile järgnevate aastate finantsplaneeringu.

Finantsplaneeringut ajakohastatakse pärast eelarve vastuvõtmist, et kaasata sellesse eelarvemenetluse tulemused ja muud võimalikud asjaomased otsused.

3. Komisjon lisab eelarveprojektile ka kõik töödokumendid, mida ta peab vajalikuks oma eelarvetaotluste toetamiseks.

4. Kooskõlas nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsuse 2010/427/EL (millega määratakse kindlaks Euroopa välisteenistuse korraldus ja toimimine)[19] artikli 8 lõikega 5 ning selleks, et tagada Euroopa Liidu välistegevuse valdkonna eelarve läbipaistvus, edastab komisjon eelarvepädevatele institutsioonidele koos eelarveprojektiga töödokumendi, milles esitatakse ülevaatlikult:

a) kõik Euroopa Liidu välistegevusega, sealhulgas ühise välis- ja julgeolekupoliitika ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika ülesannetega seotud haldus- ja tegevuskulud, mida rahastatakse eelarvest;

b) Euroopa välisteenistuse eelneva eelarveaasta halduskulude kogusumma, jaotatuna iga delegatsiooni kantud kulude ja välisteenistuse keskasutuse kulude lõikes, ning tegevuskulud, jaotatuna geograafiliste piirkondade (regioonid, riigid), teemavaldkondade, Euroopa Liidu delegatsioonide ja missioonide lõikes.

Peale selle sisaldab töödokument järgmist:

a) ametikohtade arv iga kategooria iga palgaastme kohta ning alaliste ja ajutiste ametikohtade, kaasa arvatud lepinguliste ja kohalike töötajate arv, mis on eelarveassigneeringute piires lubatud igas Euroopa Liidu delegatsioonis ja välisteenistuse keskasutuses;

b) ametikohtade arvu suurenemine või vähenemine välisteenistuse keskasutuses ning kõigis Euroopa Liidu delegatsioonides palgaastmete ja kategooriate kaupa, tuginedes eelnenud aasta andmetele;

c) eelarveaastaks kinnitatud ametikohtade arv ja eelnenud eelarveaastaks kinnitatud ametikohtade arv, samuti nende ametikohtade arv, mida täidavad liikmesriikide lähetatud diplomaadid ning nõukogu ja komisjoni töötajad;

d) üksikasjalik ülevaade Euroopa Liidu delegatsioonide kogu isikkooseisust eelarveprojekti esitamise ajal, kaasa arvatud jaotus geograafiliste piirkondade, riikide ja missioonide lõikes, näidates ära töökohad ametikohtade loetelus, lepingulised töötajad, kohalikud töötajad ja lähetatud riiklikud eksperdid ning eelarveprojektis kõnealust muud liiki töötajate jaoks taotletud assigneeringud koos asjakohase täistööaja ekvivalendi prognoosiga töötajate puhul, keda oleks taotletud assigneeringute piires võimalik palgata.

Artikkel 35 Eelarveprojekti kirjalik muutmisettepanek

Kuni Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 314 nimetatud lepituskomitee kokkukutsumiseni võib komisjon omal algatusel või kui mõni teine institutsioon seda oma eelarvejao puhul taotleb, esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule korraga eelarveprojekti kirjaliku muutmisettepaneku, mis põhineb uuel teabel, mis ei olnud projekti koostamise ajal kättesaadav, sealhulgas sellise kirjaliku muutmisettepaneku, millega ajakohastatakse põllumajanduskulude eelarvestust.

Artikkel 36 Lepituskomitees saavutatud kokkuleppe heakskiitmine

Kui ühine tekst on lepituskomitees kokku lepitud, teevad Euroopa Parlament ja nõukogu jõupingutusi selle nimel, et see niipea kui võimalik Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 314 lõike 6 kohaselt vastavalt oma kodukorrale heaks kiita.

Artikkel 37 Eelarve vastuvõtmine

1. Euroopa Parlamendi president kuulutab eelarve lõplikult vastuvõetuks Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 314 lõikes 9 ja Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu (edaspidi „Euratomi asutamisleping”) artikli 177 lõikes 7 sätestatud korras.

2. Kui eelarve on kuulutatud lõplikult vastuvõetuks, on iga liikmesriik järgneva eelarveaasta 1. jaanuarist või eelarve lõplikult vastuvõetuks kuulutamise päevast, kui see on pärast 1. jaanuari, kohustatud tegema Euroopa Liidule maksed, mis tuleb teha nõukogu määruse kohaselt, millega rakendatakse Euroopa Liidu omavahendite süsteemi käsitlevat otsust.

Artikkel 38 Paranduseelarve projektid

1. Kui ilmnevad vältimatud, erandlikud või ettenägematud asjaolud, võib komisjon esitada paranduseelarve projekte.

Paranduseelarve koostamise taotlused, mille teevad eelnevas lõigus osutatud asjaoludel teised institutsioonid peale komisjoni, saadetakse komisjonile.

Enne paranduseelarve projekti esitamist vaatavad komisjon ja teised institutsioonid läbi asjaomaste assigneeringute ümberjaotamise ulatuse, võttes arvesse assigneeringute võimalikku oodatavat alakasutamist.

2. Komisjon esitab kõik paranduseelarve projektid korraga Euroopa Parlamendile ja nõukogule igal aastal hiljemalt 1. septembril, välja arvatud erandlikel asjaoludel. Ta võib lisada arvamuse paranduseelarve koostamise taotlustele, mille on esitanud teised institutsioonid.

3. Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad paranduseelarve projektide arutamisel asjakohaselt arvesse nende kiireloomulisust.

Artikkel 39 Eelarvestuste ja eelarveprojekti varane edastamine

Komisjon ja eelarvepädevad institutsioonid võivad kokku leppida, et teatavad eelarvestuste edastamise ning eelarveprojekti vastuvõtmise ja edastamise tähtpäevad muudetakse varasemaks. Selle kokkuleppega ei või siiski lühendada ega pikendada Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 314 ja Euratomi asutamislepingu artikliga 177 nende tekstide läbivaatamiseks ettenähtud aega.

2. PEATÜKKEELARVE STRUKTUUR JA ESITUSVIIS

Artikkel 40 Eelarve struktuur

Eelarve koosneb järgmistest osadest:

a) tulude ja kulude koondarvestus;

b) eraldi iga institutsiooni eelarvejagu, milles on esitatud tulude ja kulude eelarvestus.

Euroopa Ülemkogu ja nõukogu vahendid nähakse ette ühes ja samas eelarvejaos.

Artikkel 41 Eelarve liigendus

1. Eelarvepädevad institutsioonid liigendavad komisjoni tulud ja teiste institutsioonide tulud ja kulud nende liigi või otstarbe järgi jaotisteks, peatükkideks, artikliteks ja punktideks.

2. Komisjoni käsitleva jao kulude eelarvestus põhineb eelarvepädevate institutsioonide vastuvõetud liigendusel ja selles on kulud liigendatud otstarbe järgi.

Jaotis vastab teatavale poliitikavaldkonnale ja peatükk üldjuhul teatavale tegevusalale.

Iga jaotis võib sisaldada tegevusassigneeringuid ja haldusassigneeringuid.

Jaotises sisalduvad haldusassigneeringud koondatakse ühte peatükki.

Artikkel 42 Negatiivsete tulude kajastamise keeld

Eelarve ei või sisaldada negatiivseid tulusid.

Euroopa Liidu omavahendite süsteemi käsitleva nõukogu otsuse alusel makstud omavahendid on netosummalised ja need kajastatakse sellistena eelarves tulude koondarvestuses.

Artikkel 43 Kindlaksmääramata otstarbega assigneeringud

1. Igas eelarvejaos võib olla „kindlaksmääramata otstarbega assigneeringute” jaotis. Assigneeringud kantakse sellesse jaotisse, kui:

a) eelarve koostamise ajal puudub asjaomase meetme kohta alusakt;

b) on põhjendatult alust kahelda assigneeringute piisavuses või võimaluses kasutada asjaomastele eelarveridadele kantud assigneeringuid usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt.

Selle jaotise assigneeringuid võib kasutada alles pärast artikli 23 lõike 1 punkti d kohast ümberpaigutust, kui alusakti vastuvõtmine toimub Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 294 sätestatud korras, ning muudel juhtudel pärast artikli 24 kohast ümberpaigutust.

2. Suurte eelarve täitmise raskuste korral võib komisjon teha eelarveaasta käigus ettepanekuid assigneeringute ümberpaigutamiseks jaotisse „kindlaksmääramata otstarbega assigneeringud”. Eelarvepädevad institutsioonid otsustavad need ümberpaigutused artikli 24 kohaselt.

Artikkel 44 Negatiivreserv

Komisjoni eelarvejagu võib sisaldada „negatiivreservi”, mille ülemmääraks on 200 miljonit eurot. See eraldi jaotisse kantav reserv võib sisaldada nii kulukohustuste assigneeringuid kui ka maksete assigneeringuid.

Reserv tuleb kasutusele võtta enne eelarveaasta lõppu artiklites 21 ja 23 sätestatud korras tehtavate ümberpaigutuste teel.

Artikkel 45 Hädaabireserv

1. Komisjoni eelarvejagu sisaldab kolmandatele riikidele antava hädaabi reservi.

2. Lõikes 1 osutatud reserv tuleb kasutusele võtta enne eelarveaasta lõppu artiklites 24 ja 25 sätestatud korras tehtavate ümberpaigutuste teel.

Artikkel 46 Eelarve esitusviis

1. Eelarves esitatakse:

a) tulude ja kulude koondarvestuses:

i) Euroopa Liidu tulude eelarvestus asjaomasel eelarveaastal;

ii) eelmise eelarveaasta tulude eelarvestus ja eelarveaasta n - 2 tulud;

iii) asjaomase eelarveaasta kulukohustuste ja maksete assigneeringud;

iv) eelmise eelarveaasta kulukohustuste ja maksete assigneeringud;

v) eelarveaastal n - 2 võetud kulukohustused ja makstud kulud;

vi) asjakohased selgitused iga alajaotise kohta vastavalt artikli 41 lõikes 1 sätestatule;

b) igas eelarvejaos tulud ja kulud punktis a näidatud struktuuri kohaselt;

c) töötajate kohta:

i) iga eelarvejao puhul ametikohtade loetelu, milles on palgaastmete kaupa iga kategooria ja talituse kohta esitatud ametikohtade arv ning alaliste ja ajutiste ametikohtade arv, mis on lubatud eelarveassigneeringute piires;

ii) ametikohtade loetelu töötajate kohta, kellele makstakse palka otsesteks meetmeteks ettenähtud teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse assigneeringutest, ja ametikohtade loetelu töötajate kohta, kellele makstakse palka kaudseteks meetmeteks ettenähtud teadusuuringute ja tehnoloogiaarenduse assigneeringutest; ametikohtade loetelu liigendatakse kategooriate ja palgaastmete järgi ning selles eristatakse alalisi ja ajutisi ametikohti, mis on lubatud eelarveassigneeringute piires;

iii) teadus- ja tehniliste töötajate puhul võib liigendus põhineda nende palgaastmestikul igas eelarves sätestatud tingimuste kohaselt. Ametikohtade loetelus tuleb täpsustada nende kõrgkvalifitseeritud teadus- ja tehniliste töötajate arv, kellele võimaldatakse erisoodustusi personalieeskirjade erisätete alusel;

iv) ametikohtade loetelu, milles esitatakse iga artiklis 200 osutatud, eelarvest toetust saava asutuse kohta ametikohtade arv palgaastmete ja kategooriate lõikes. Ametikohtade loeteludes esitatakse eelarveaastaks lubatud ametikohtade arvu kõrval ka eelnevaks eelarveaastaks lubatud ametikohtade arv;

d) laenutehingute kohta:

i) tulude koondarvestuses asjaomastele tehingutele vastavad eelarveread, milles peaksid kajastuma kõik tagasimaksed, mis on saadud algselt makseviivituses olnud ja täitmistagatise realiseerimise põhjustanud abisaajatelt. Nimetatud eelarveread varustatakse märkega „ pro memoria ” ja asjakohaste selgitustega;

ii) komisjoni eelarvejaos:

– eelarveread, mis sisaldavad Euroopa Liidu asjaomaste tehingute täitmistagatisi. Nimetatud eelarveread kannavad märget „ pro memoria ” seni, kuni ei ole tekkinud tegelikku kulu, mis tuleks katta lõplikest eelarvevahenditest;

– selgitused, milles viidatakse alusaktile, kavandatud tehingute mahule ja kestusele ning nendele tehingutele Euroopa Liidu poolt antud finantstagatisele;

iii) komisjoni eelarvejaole lisatud dokumendis teadmiseks:

- pooleliolevad kapitalitehingud ja võlahaldusega seotud toimingud;

- kapitalitehingud ja võlahaldus asjaomasel eelarveaastal;

e) ühise välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) kulude kogusumma, mis kantakse spetsiaalsetest eelarveartiklitest koosnevasse ÜVJP eelarvepeatükki. Nimetatud artiklid hõlmavad ÜVJP kulusid ja sisaldavad eraldi eelarveridasid vähemalt suuremate missioonide jaoks.

2. Lisaks lõikes 1 osutatud dokumentidele võivad eelarvepädevad institutsioonid lisada eelarvele ka muid asjakohaseid dokumente.

Artikkel 47 Ametikohtade loetelu käsitlevad eeskirjad

1. Artikli 46 lõike 1 punktis c kirjeldatud ametikohtade loeteluga kehtestatakse iga institutsiooni ja asutuse jaoks absoluutne ülempiir, mida ametikohtade täitmisel ei tohi ületada.

Kui palgaastmed AD 16, AD 15 ja AD 14 välja arvata, võib iga institutsioon või asutus siiski muuta ametikohtade loetelu kuni 10 % ulatuses lubatud ametikohtade arvust, tingimusel et:

a) see ei mõjuta tervele eelarveaastale vastavate personaliassigneeringute mahtu ja

b) ametikohtade loeteluga lubatud ametikohtade koguarvu ei ületata.

Kolm nädalat enne teises lõigus osutatud muudatuste tegemist teatavad institutsioonid eelarvepädevatele institutsioonidele oma kavatsustest. Kui ükskõik kumb eelarvepädev institutsioon esitab kõnealuse aja jooksul mõjuvaid põhjendusi, ei tee institutsioonid muudatusi ja kohaldatakse tavalist korda.

2. Erandina lõike 1 esimesest lõigust võib osaajalised ametikohad, mille ametisse nimetav asutus on heaks kiitnud personalieeskirjade kohaselt, asendada muude ametikohtadega.

3. PEATÜKKEELARVEDISTSIPLIIN

Artikkel 48 Eelarve kooskõla mitmeaastase finantsraamistikuga

Eelarve peab olema kooskõlas mitmeaastase finantsraamistikuga.

Artikkel 49 Euroopa Liidu õigusaktide kooskõla eelarve ja mitmeaastase finantsraamistikuga

Kui Euroopa Liidu õigusakti rakendamisega kaasneb eelarves kättesaadavate või mitmeaastase finantsraamistikuga kavandatavate assigneeringute ületamine, ei või seda õigusakti rahaliselt rakendada enne eelarve muutmist ja vajaduse korral ka finantsraamistiku asjakohast läbivaatamist.

IV JAOTISEELARVE TÄITMINE

1. PEATÜKK ÜLDSÄTTED

Artikkel 50 Eelarve täitmine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt

1. Komisjon täidab eelarvet nii tulude kui ka kulude osas käesoleva määruse kohaselt, omal vastutusel ja heakskiidetud assigneeringute piires.

2. Liikmesriigid teevad komisjoniga koostööd, et tagada assigneeringute kasutamine usaldusväärse finantsjuhtimise põhimõtte kohaselt.

Artikkel 51 Alusakt ja erandid

1. Euroopa Liidu meetmeks eelarvesse kantud assigneeringuid võib kasutada alles pärast alusakti vastuvõtmist.

Alusakt on õigusakt, mis loob õigusliku aluse meetmele ja sellele vastavate eelarvesse kantud kulude kandmisele.

2. Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euratomi asutamislepingu kohaldamisel on alusakt õigusakt, mille on vastu võtnud seadusandja ja mis võib olla määruse, direktiivi või Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 288 kohase otsuse vormis.

3. Euroopa Liidu lepingu V jaotise kohaldamisel võib alusakt olla ühes vormidest, mis on täpsustatud Euroopa Liidu lepingu artikli 26 lõikes 2, artikli 28 lõikes 1, artiklis 29, artikli 31 lõikes 2 ning artiklites 33 ja 37.

4. Soovitused, arvamused, resolutsioonid, järeldused, deklaratsioonid ega muud õigusliku toimeta aktid ei ole alusaktid käesoleva artikli tähenduses.

5. Erandina lõigetest 1, 2 ja 3 võib järgmisi assigneeringuid siiski kasutada alusaktita, tingimusel et meetmed, mille rahastamiseks need on mõeldud, kuuluvad Euroopa Liidu pädevusse:

a) assigneeringud katseprojektideks, mille eesmärk on kindlaks teha meetme teostatavus ja kasulikkus. Asjaomased kulukohustuste assigneeringud võib kanda eelarvesse kõige rohkem kaheks järjestikuseks eelarveaastaks;

b) assigneeringud ettevalmistavateks meetmeteks, mis kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu ja Euratomi asutamislepingu reguleerimisalasse ja mis on välja töötatud ettepanekute koostamiseks edaspidiste meetmete vastuvõtmise eesmärgil. Ettevalmistavate meetmete puhul tuleb järgida ühtset lähenemisviisi ja need võivad olla mitmesuguses vormis. Asjaomased kulukohustuste assigneeringud võib kanda eelarvesse kõige rohkem kolmeks järjestikuseks eelarveaastaks. Seadusandlik menetlus tuleb lõpule viia enne kolmanda eelarveaasta lõppu. Seadusandliku menetluse käigus tuleb assigneeringute kulukohustustega sidumisel arvesse võtta ettevalmistava meetme eriomaseid tunnusjooni, mis on seotud kavandatava tegevuse, taotletavate eesmärkide ja abisaajatega. Seetõttu ei saa kasutatavate vahendite maht vastata lõpliku meetme rahastamiseks kavandatud vahendite mahule.

Koos eelarveprojektiga esitab komisjon eelarvepädevatele institutsioonidele punktis a ja käesoleva punkti esimeses lõigus osutatud meetmeid käsitleva aruande, milles antakse ka hinnang tulemuste ja kavandatud järelmeetmete kohta;

c) assigneeringud ettevalmistavateks meetmeteks Euroopa Liidu lepingu V jaotise valdkonnas. Kõnealused meetmed on üksnes lühiajalised ja nende eesmärk on määrata kindlaks tingimused, mille alusel Euroopa Liidu meetmeid kasutatakse ühise välis- ja julgeolekupoliitika eesmärkide täitmiseks ja võetakse vastu vajalikud õigusaktid.

Euroopa Liidu kriisiohjeoperatsioonide puhul töötatakse ettevalmistavad meetmed muu hulgas välja selleks, et hinnata operatiivvajadusi, võimaldada vahendite rakendamise kiiret alustamist või luua kohapeal tingimused operatsiooni alustamiseks.

Ettevalmistavad meetmed kiidab heaks nõukogu Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepaneku alusel.

Ettevalmistavate meetmete kiireks rakendamiseks teavitab Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja komisjoni võimalikult varakult nõukogu kavatsusest käivitada ettevalmistav meede ja eelkõige selleks vajalike vahendite hinnangulisest summast. Kooskõlas käesoleva määrusega võtab komisjon kõik vajalikud meetmed, et tagada vahendite kiire väljamaksmine;

d) assigneeringud ühekordseteks või määramata kestusega meetmeteks, mida komisjon võtab ülesannete tõttu, mis tulenevad tema õigustest institutsioonide tasandil vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingule ja Euratomi asutamislepingule, välja arvatud tema seadusandliku algatuse õigusest, millele on osutatud punktis b, ja erivolitustest, mis on talle nende aluslepingutega otse antud ja mis on loetletud artiklis 199 osutatud delegeeritud määruses;

e) assigneeringud iga institutsiooni halduslikult iseseisvaks toimimiseks.

Artikkel 52 Eelarve täitmine teiste institutsioonide poolt

Komisjon annab teistele institutsioonidele vajalikud volitused nende eelarvejagude täitmiseks.

Komisjoniga võidakse kokku leppida üksikasjalik kord, et lihtsustada Euroopa Liidu delegatsioonide haldusassigneeringute kasutamist. See kord ei tohi sisaldada erandeid käesoleva määruse ega artiklis 199 osutatud delegeeritud määruse sätetest.

Artikkel 53 Eelarve täitmise volituste delegeerimine

Komisjon ja kõik teised institutsioonid võivad oma üksuste piires delegeerida eelarve täitmisega seotud volitusi käesolevas määruses ja oma sise-eeskirjades ettenähtud tingimuste kohaselt ja delegeerimisdokumendis sätestatud ulatuses. Volitatud isikud võivad tegutseda ainult neile selgesõnaliselt antud volituste piires.

Komisjon võib oma jao tegevusassigneeringutega seotud eelarve täitmise volitused siiski delegeerida Euroopa Liidu delegatsioonide juhtidele. Ta teavitab sellest samal ajal kõrget esindajat. Kui Euroopa Liidu delegatsioonide juhid tegutsevad komisjoni edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatena, kohaldavad nad komisjoni eelarve täitmise eeskirju ning neil on samad ülesanded, kohustused ja vastutus kui kõigil teistel komisjoni edasivolitatud eelarvevahendite käsutajatel.

Komisjon võib delegeerimise tagasi võtta vastavalt enda kehtestatud eeskirjadele.

Teise lõigu kohaldamiseks võtab kõrge esindaja Euroopa Liidu delegatsioonide ja komisjoni talituste vahelise koostöö hõlbustamiseks vajalikud meetmed.

Artikkel 54 Huvide konflikt

1. Kõigil finantsjuhtimises osalejatel ja teistel isikutel, kes on seotud eelarve täitmise, haldamise, auditeerimise või kontrolliga, on keelatud võtta mis tahes meetmeid, mille tagajärjel võivad nende oma huvid sattuda vastuollu Euroopa Liidu huvidega. Sellise vastuolu tekkimisel peab asjaomane isik hoiduma sellistest meetmetest ja suunama asja pädevale ametivõimule.

2. Huvide konflikt esineb siis, kui lõikes 1 osutatud finantsjuhtimises osaleja või muu isiku ülesannete erapooletut ja objektiivset täitmist ohustavad perekonna-, emotsionaalsete, poliitiliste või rahvuslike sidemete või majanduslike huvidega seotud põhjused või mis tahes muud põhjused, mis tulenevad kõnealuse isiku ja abisaaja ühistest huvidest.

2. PEATÜKKEELARVE TÄITMISE VIISID

Artikkel 55 Eelarve täitmise viisid

1. Komisjon täidab eelarvet järgmistel viisidel:

a) oma talituste või Euroopa Liidu delegatsioonide kaudu kooskõlas artikli 53 teise lõiguga või artiklis 59 nimetatud rakendusametite kaudu;

b) kaudselt, kas koostöös liikmesriikidega või delegeerides eelarve täitmise ülesanded:

i) kolmandatele riikidele või nende poolt määratud asutustele;

ii) rahvusvahelistele organisatsioonidele ja nende allasutustele;

iii) finantseerimisasutustele, kellele on delegeeritud VIII jaotise kohaste rahastamisvahendite rakendamine;

iv) Euroopa Investeerimispangale ja Euroopa Investeerimisfondile või mis tahes muule nimetatud panga tütarettevõtjale;

v) artiklites 200 ja 201 osutatud asutustele;

vi) avalikke teenuseid osutavatele eraõiguslikele asutustele, kes esitavad piisavad finantstagatised, või av