P6_TA(2004)0047
Hüdrolokaatorid
Euroopa Parlamendi resolutsioon suure võimsusega aktiivhüdrolokaatorite keskkonnamõjude kohta
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse Euroopa Liidu asutamislepingu artikleid 6 ja 174;
—võttes arvesse ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsioon;
—võttes arvesse bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni;
—võttes arvesse 21. mai 1992. aasta direktiivi 92/43/EMÜ sätteid looduslike elupaikade ning loodusliku
loomastiku ja taimestiku kaitse kohta (elupaikade direktiiv) (1);
—võttes arvesse rahvusvahelist vaalapüügikonventsiooni (1946);
—võttes arvesse oma 19. juuni 2003 aasta resolutsiooni komisjoni aasta teatise “Merekeskkonna kaitsmise
ja säilitamise strateegia suunas ”kohta (2);
—võttes arvesse komisjoni avaldusi, mis käsitlevad kirjalikke küsimusi nr E-2442/01 ja E-2797/02 ning
suulist küsimust O-0096/02;
—võttes arvesse petitsioonikomisjonile 2003. aasta juunis esitatud petitsiooni suure võimsusega aktiiv-
hüdrolokaatorite kohta (0611/2003);
—võttes arvesse metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni;
—võttes arvesse oma kodukorra artikli 108 lõiget 5;
A. arvestades teadlaste ja üldsuse kasvavat muret pärast rida vaalaliste massilise suremise dokumenteeritud
juhtusid (Kreekas 1996; USA Neitsisaartel 1998,1999; Kanaari saartel 1985, 1986, 1989, 2002; Bahamal2000; Madeiral 2000; Ameerika Ühendriikide looderannikul 2003), mis seonduvad suure võimsusegakesksageduslike aktiivhüdrolokaatorite kasutamisega rannikuvetes;
B. arvestades, et üha enam uurimistulemusi, sealhulgas 18 Euroopa teadlase avaldatud tõendid ajakirja
Nature 9. oktoobri 2003. aasta numbris, kinnitavad, et mereväe suure võimsusega aktiivhüdrolokaa-torite tekitatavad väga valjud helid ohustavad märkimisväärselt mereimetajaid, kalu ja maailmameremuid elusorganisme;
C. arvestades, et nendel hüdrolokaatoritel on võimalik negatiivne mõju kutselisele kalapüügile ja juba kogu
maailmamere kahanenud kalavarudele, mida tõendab ka Ühendkuningriigi kaitse teadusagentuuri(Defence Research Agency) tellitud uurimus (FRRI 27/94);
D. arvestades, et ÜRO mereõiguse konventsiooni artiklid 204 –206 teevad riikidele ülesandeks hinnata
nende tegevuse võimalikku mõju merekeskkonnale ja anda teada selliste hindamiste tulemustest;
E. arvestades, et rahvusvahelise vaalanduskomisjoni (IWC) resolutsioonis 1998-6 sätestatakse inimtekkelise
müra uurimine teaduskomitee peamise prioriteedina, ja et IWC teaduskomitee järeldas IWC 56ndalkohtumisel (2004. aasta juulis) avaldatud aruandes, et on mõjuvaid tõendeid militaarsete hüdrolokaa-torite otsese mõju kohta vaaladele, eriti nokkvaaladele; arvestades, et teaduskomitee liikmed nõustusid,
et tõsine probleem on ka teistest allikatest, sh laevadest ja seismilisest tegevusest pärineva müra suure-
nemine;
(1) EÜT L 206, 22.7.1992, lk 7.
(2) Vastuvõetud tekstid, P5_TA (2003)0295.C 174 E/186 ET 14.7.2005 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 28. oktoober 2004
F. arvestades, et veealune müra on üks merereostuse liik, nagu sätestab ÜRO mereõiguse konventsioon
(UNCLOS) ja selle artikkel 194 näeb ette, et “riigid võtavad meetmeid, et mis tahes allikast lähtuvat
merereostust vältida, vähendada ja kontrollida ”;
G. arvestades, et EL on kohustatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuli 2002. aasta otsuse
nr 1600/2002/EÜ kohaselt (1), mis sätestab kuuenda ühenduse keskkonnaalase tegevusprogrammi, pea-
tama bioloogilise mitmekesisuse vähenemise ELis aastaks 2010 ning tulenevalt ülemaailmsel säästvaarengu tippkohtumisel vastu võetud bioloogilise mitmekesisuse konventsioonist ning selle rakendus-kavast ka globaalselt;
H. arvestades, et nende kohustuste tõhusaks järgimiseks on tulenevalt ohtude olemusest vaja rakendada
ettevaatusprintsiipi, nagu on määratletud EÜ asutamislepingus, st teadusliku kahtluse korral tuleb vältidategevust, mis võib kahjustada looduslikku mitmekesisust ning floorat ja faunat;
I. arvestades, et oma ülalmainitud 19. juuni 2003. aasta resolutsioonis oli Euroopa Parlament seisukohal,
et täieliku andmekogu puudumist ei tohi ära kasutada ettekäändena sobivate ettevaatusmeetmete võt-
mata jätmiseks, eriti seal, kus on selged tõendid bioloogilise mitmekesisuse märkimisväärse vähenemise
kohta;
J. arvestades, et samas resolutsioonis kutsub Euroopa Parlament komisjoni üles võimalikult kiiresti mere-
keskkonna kohta järgmistel elementidel rajaneva temaatilise strateegia esitamist:
—ettevaatusprintsiip, sealhulgas poliitikate ja tegevuste pikaajaliste mõjude hindamine vastavalt EÜ
asutamislepingu artiklile 6;
—säästlikkuse kontseptsioon, mis sisaldab nii viitväärtuste kindlaksmääramist kaitse ja säilitamise eesmär-
kide jaoks kui tegevuse eesmärke;
—strateegilise keskkonnamõju hindamine, et integreerida keskkonnaalased ning bioloogilise mitmekesisuse
alased kaalutlused kõikidesse otsustamisprotsessidesse;
—kompleksne lähenemisviis kõigi inimtegevuste poolt põhjustatud merekeskkonda ähvardavate ohtude
ohjamiseks ja nende mõjude hoolikas hindamine sellele keskkonnale ning selliste mõjude vastastoimeja sõltuvus;
—kompleksne lähenemisviis rannaäärsele ja avamere meremajandusele;
—regionaalne lähenemisviis, mis võtab arvesse regionaalseid erinevusi ökoloogilistes tunnustes, ohtusid ja
sotsiaalmajanduslikke tahke;
—kogu ELi mandrilava katvate regionaalmerede merenduse strateegiline ruumiline planeerimine, mis kaa-
saks plaanikeskse lähenemisviisi sektoriviisilistesse otsuste langetamise süsteemidesse;
K. arvestades, et metsloomade rändliikide kaitse konventsiooni osaliste konverents märgib mitmete vaala-
liste puhul, et massiline kaldale ujumine pärast militaarsete hüdrolokaatorite teste on murettekitav ningseda tuleks põhjalikumalt uurida;
1. kutsub Euroopa Liitu ja tema liikmesriike üles kehtestama mereväe suure võimsusega aktiivsete hüdro-
lokaatorite kasutamisele moratooriumi, kuni pole lõpule viidud globaalne hindamine nende kumulatiivsekeskkonnamõju kohta mereimetajatele, kaladele ja teistele meres leiduvatele eluvormidele;
2. kutsub liikmesriike üles NATO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide raamistikus aktiivselt taot-
lema moratooriumite ja piirangute kehtestamist suure võimsusega aktiivhüdrolokaatorite kasutamisele mere-väeoperatsioonides ning alternatiivsete tehnoloogiate arendamist;
3. kutsub liikmesriike üles viivitamatult piirama suure võimsusega aktiivhüdrolokaatorite kasutamist oma
jurisdiktsiooni all olevates vetes;
(1) EÜT L 242, 10.9.2002, lk 1.14.7.2005 ET C 174 E/187 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 28. oktoober 2004
4. kutsub liikmesriike üles läbipaistval viisil kontrollima ja uurima mereimetajate massilist kaldale ujumist
ja suremist ELi vetes, mis on seotud inimtekkelise müraga, ja edastama uurimistulemused komisjonile;
5. kutsub komisjoni üles teostama uuringut suure võimsusega aktiivsete hüdrolokaatorite mõjust mere-
keskkonnale, ja liikmesriikide poolt antud teabe põhjal andma hinnangut lokaatorite kasutamisega kaasne-
vatele mõjudele Euroopa vetes;
6. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles moodustama riikidevaheline töörühm, et töötada välja rahvus-
vahelised kokkulepped, mis reguleerivad mürataset maailmameres, eesmärgiga piirata ja vähendada mereime-tajatele ja kaladele inimtekkelise kajaga avaldatava ebasoodsat mõju;
7. on seisukohal, et kõikide meetmete puhul ühisstandardite loomiseks ja kaitsetööstuse alase koostöö
parandamiseks on vaja vältida tehnoloogiaid, mis võivad põhjustada tarbetut ja tõsist kahju keskkonnale jaühenduse teistele huvidele, antud juhul kalandusele, ning otsida neile alternatiive;
8. teeb oma presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule ja komisjonile.
P6_TA(2004)0048
Kildrelvad
Euroopa Parlamendi resolutsioon kobarpommide kohta
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse oma 13. veebruari 2003. aasta resolutsiooni lõhkemata lahingumoona poolt põhjustatud
kahju ja vaesustatud uraani kohta (1), oma 13. detsembri 2001. aasta resolutsiooni kobarpommide
kohta (2), oma 6. septembri 2001. aasta resolutsiooni isikuvastaste maamiinide kohta (3);
—võttes arvesse ÜRO teatud tavarelvade ja sõjast jäänud lõhkekehade 28. novembri 2003. aasta konvent-
siooni V protokolli;
—võttes arvesse maamiinide kasutamise, ladustamise, tootmise ja üleandmise keelustamise ning nende
hävitamise 1997. a Ottawa konventsiooni;
—võttes arvesse 47 riigist 115 valitsusvälise organisatsiooni poolt 13. novembril 2003. aastal moodusta-
tud kobarpommi koalitsiooni;
—võttes arvesse oma kodukorra artikli 115 lõiget 5;
A. arvestades, et sõjast jäänud lõhkekehade all mõeldakse lõhkemata lahingumoona (plahvatuslik lahingu-
moon, mis on varustatud süütelaenguga või sütikuga, on lõhkevalmis või muud moodi kasutamiseksettevalmistatud ning relvastatud konfliktis kasutatud ja mis oleks pidanud lõhkema, aga ei teinud seda)ning mahajäetud plahvatuslikku lahingumoona; arvestades, et isikuvastased maamiinid on peamiseltloodud lõhkema inimese kohaloleku, lähedaloleku või kokkupuute tõttu ning on Ottawa konventsioo-
niga keelatud;
B. kinnitades vajadust tugevdada rahvusvahelist humanitaarõigust, kuna seda kohaldatakse kobarpommide
puhul ning lasta valitsusekspertide rühmal teatud tavarelvade lepingu raames koostada uusi protokolle,mis keelustaks kobarpommide ja sõidukivastaste maamiinide kasutamise;
C. märkides, et mõiste “kobarpomm ”viitab relvasüsteemidele, mida langetatakse nii õhust kui lastakse maa
pealt;
(1) ELT C 43 E, 19.2.2004, lk 361.
(2) EÜT C 177 E, 25.7.2002, lk 309.
(3) EÜT C 72 E, 21.3.2002, lk 352.C 174 E/188 ET 14.7.2005 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 28. oktoober 2004