SISUKORD

SISSEJUHATUS 3

PROGRAMMI „TSIVIILÕIGUS” TAUST 3

PROGRAMMI EESMÄRGID 4

PROGRAMMI VÕIMALIKUD MEETMED 5

PROGRAMMI JUHTIMINE 6

KOMISJONI ALGATUSED 11

KONKREETSED PROJEKTID 12

KONKREETSED PROJEKTID KONKURENTSIÕIGUSE VALDKONNAS 20

TEGEVUSTOETUSED 21

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED 23

SISSEJUHATUS

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. septembri 2007. aasta otsusega,[1] millega luuakse eriprogramm „Tsiviilõigus”, on ette nähtud, et komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 31. märtsiks 2011 vahehindamise aruande programmi rakendamisel saavutatud tulemuste ning rakendamisega seotud kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete aspektide kohta.

Käesoleva aruandega täidetakse see kohustus. Aruandes kirjeldatakse programmi edenemist alates selle vastuvõtmisest 2007. aasta septembris ja tehakse kokkuvõtte selle peamistest saavutustest.

Esimeste programmiga rahastavate meetmetega alustati pisut vähem kui kolm aastat tagasi. Üksnes mõned neist on lõpule viidud. Seega pannakse rõhk peamiselt programmi struktuurile ja juhtimisele.

Aruandes käsitletakse ka teatavaid küsimusi, mis on järgmise eelarveaasta finantsplaneerimise ettevalmistamisel kesksel kohal.

Esitatud hindamise aluseks on võetud:

- komisjonile kättesaadavad statistilised ja eelarveandmed ning eelneva rahastamisprogrammi põhjal saadud kogemus,

- statistilised ja eelarveandmed ning arvamused selle kohta, kui tõhusalt toetab programm komisjoni poliitilist tegevust,

- programmi toimimise analüüs,

- ideede vahetamine, mis toimus enamiku liikmesriikide esindajate mitteametlikul kohtumisel programmi komitees. Kohtumine oli täielikult pühendatud käesolevale hindamisele ja leidis aset Brüsselis 11. jaanuaril 2011.

Komisjon esitab samuti hiljemalt 31. detsembriks 2014 programmi lõpphindamise aruande, milles määratakse tulemuslikkuse näitajate abil kindlaks, kas programmi eesmärgid saavutati.

PROGRAMMI „TSIVIILÕIGUS” TAUST

Programm on seotud endise Grotiuse programmi (1996–2000), tsiviilõigust käsitleva Grotiuse programmi (2001), Schumani projekti (1999–2001) ning ajavahemikuks 2002–2006 loodud üldise ühenduse tegevusraamistikuga õigusalase koostöö lihtsustamiseks tsiviilasjades.

Grotiuse programmiga püüti lihtsustada liikmesriikide õigusalast koostööd, õhutades liikmesriike vastastikku tundma õppima üksteise õigus- ja kohtusüsteeme. See oli ette nähtud õigusala töötajate koolituseks, kogemuste vahetamiseks ja praktikaks, kohtumiste, uuringute ja teadustöö korraldamiseks ning teabevahetuseks.

Robert Schumani projekti viidi ellu ajavahemikus 1999–2001 eesmärgiga ergutada ja toetada algatusi, mis olid ette nähtud, et suurendada liikmesriikide õigusala töötajate teadlikkust ühenduse õigusest. Projekti üldeesmärk oli parandada järk-järgult ühenduse õiguse kohaldamist kogu Euroopa Liidus.

Seejärel tegi komisjon ettepaneku luua ajavahemikuks 2002–2006 uus raamprogramm õigusalase koostöö lihtsustamiseks tsiviilasjades. Nõukogu võttis uue programmi vastu 2002. aasta kevadel. Rõhku on seega pandud eelkõige konkreetsemaid tulemusi andvatele meetmetele ning vajadusele arvestada kindlamalt programmi eesmärke ja prioriteete, mis on kindlaks määratud Tamperes toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumise järeldustes. Programmi peamiseks uuenduseks oli võimalus rahastada valitsusväliste organisatsioonide tegevust ja komisjoni algatatavaid meetmeid.

Komisjon avaldas 6. aprillil 2005 Euroopa Parlamendi ja nõukogu teatise, mille eesmärk oli luua ajavahemikuks 2007–2013 raamprogramm „Põhiõigused ja õigusasjad”. See sisaldas nelja otsuse ettepanekut, muu hulgas nõukogu otsuse ettepanekut luua kriminaalõiguse eriprogramm ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse ettepanekut luua tsiviilõiguse eriprogramm.

Kahe programmi eesmärk on luua Euroopa õigusala, mis põhineb kohtuotsuste vastastikusel tunnustamisel, õigusasutuste vahelisel koostööl nii tsiviilõiguse kui ka karistusõiguse valdkonnas ning usaldusliku õhkkonna loomisel. Nende eesmärk on ka lihtsustada õiguskaitse kättesaadavust ja seega eurooplaste elu ning kaasata sidusrühmad ja kodanikuühiskond õigusteemalistesse aruteludesse.

Kriminaalõiguse ja tsiviilõiguse programmid erinevad eelkõige selle poolest, et need on rajatud eri õiguslikele alustele (üks programm tugineb Euroopa Liidu lepingu artiklile 31 ja teine Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 61), kuid nende juhtimismeetodid on sarnased, mis võimaldab tagada programmide teatava ühtluse.

Tsiviilõiguse programm võeti hilinemisega vastu kaasotsustamismenetluse teel 2007. aasta septembri lõpus, mis põhjustas hilinemise konkursikutsete avaldamises ja projektide valikus, kuid praeguseks on need takistused täielikult ületatud.

PROGRAMMI EESMÄRGID

Programmi peamine eesmärk on rahastada tegevust, mis on suunatud õigusalase koostöö edendamisele, et aidata kaasa tõelise Euroopa õigusala loomisele tsiviilasjades. Täpsemalt on programmi eesmärk:

- edendada õigusalast koostööd tsiviilasjades, et aidata kaasa tõelise õigusel rajaneva Euroopa ala loomisele;

- edendada liikmesriikides piiriüleste tsiviilmenetluste head toimimist pärssivate takistuste kõrvaldamist;

- parandada üksikisikute ja ettevõtjate igapäevast elu, võimaldades neil kasutada oma õigusi kõikjal Euroopa Liidus, edendades eelkõige õiguskaitse kättesaadavust;

- parandada kontakte, teabevahetust ja võrgustike loomist õigus-, kohtu- ja haldusasutuste ning juristide vahel, kaasa arvatud õigusalase koolituse toetamise abil, eesmärgiga parandada selliste ametiasutuste ja spetsialistide vahelist vastastikust mõistmist.

Igal aastal avaldatakse uus tööprogramm ja konkursikutsed. Tööprogrammis ja konkursikutsetes on üksikasjalikult kirjeldatud nii aasta prioriteete konkursikutsete osas kui ka valikumenetluse kõiki etappe:

- 2007. aastal ei määratud siiski kindlaks ühtegi konkreetset prioriteeti;

- 2008. ja 2009. aastal oli programmi üldeesmärk meetmetoetuste puhul e-õiguskeskkond;

- 2010. aastal oli üldeesmärk taas kord e-õiguskeskkond ning õigusala töötajate koolitamine;

- 2011. aastal määrati kindlaks mitu prioriteeti.

Konkreetsete prioriteetide määratlemine aitab programmi tõhusamaks muuta. Prioriteete peeti siiski vaid suunavateks: iga-aastaste töökavadega on ette nähtud, et uuenduslikke programme, mis ei kuulu prioriteetsete valdkondade alla, ei peeta puudulikeks. See tähendab, et prioriteedid on pigem teoreetilised.

Iga-aastastes tööprogrammides on sätestatud ka ühenduse kaasrahastamise määr ning vastava rahastamise ülem- ja alammäär.

Igal aastal määrati kindlaks kaasrahastamise määr, milleks oli 80 % abikõlblikest kuludest, samas kui varasemas programmis oli see üksnes 60 %. Alates 2009. aastast aga tõsteti 50 000 euro suurust alammäära 75 000 euroni ja 200 000 ülemmäära 500 000 euroni.

Programm on muu hulgas suunatud õigusala töötajatele, liikmesriikide ametiasutustele ja Euroopa Liidu kodanikele üldiselt.

Selles võivad osaleda institutsioonid ning avalik-õiguslikud ja eraõiguslikud organisatsioonid, sealhulgas kutseorganisatsioonid, ülikoolid, teadusinstituudid ning õigus- ja kohtualase koolitusega tegelevad instituudid, õigusala töötajad, rahvusvahelised organisatsioonid ja liikmesriikide valitsusvälised organisatsioonid.

Programmist võivad osa võtta liikmesriigid, välja arvatud Taani. Teatavatel tingimustel võivad programmis osaleda ühinevad riigid, kandidaatriigid ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi kaasatud Lääne-Balkani riigid.

PROGRAMMI VÕIMALIKUD MEETMED

Programmiga on ette nähtud muu hulgas järgmised meetmed:

- Komisjoni algatatud meetmed

Siia kuuluvad komisjoni algatatud erimeetmed, näiteks uuringud ja teadustöö, arvamusküsitlused ja -uuringud, näitajate ja ühismetoodika formuleerimine, andmete ning statistika kogumine, töötlemine ja levitamine, seminarid, konverentsid ja ekspertide kohtumised, avalikkusele suunatud kampaaniate ja ürituste organiseerimine, veebisaitide arendamine ja haldamine, teabematerjalide koostamine ja levitamine, riikide ekspertide võrgustiku toetamine ja haldamine ning analüüsivad, järelevalve- ja hindamistegevused.

Komisjon kasutab riigihankelepinguid.

- Konkreetsed projektid

Siia alla kuuluvad konkreetsed ühendusele huvi pakkuvad riikidevahelised projektid, mille on esitanud liikmesriigi ametiasutus või mõni muu asutus, rahvusvaheline organisatsioon või valitsusväline organisatsioon ning millesse on kaasatud igal juhul vähemalt kaks liikmesriiki või vähemalt üks liikmesriik ja üks muu riik, mis võib olla kas ühinev riik või kandidaatriik.

Programmi meetmetes võivad osaleda järgmised riigid: ühinevad riigid, kandidaatriigid ning stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi kaasatud Lääne-Balkani riigid kooskõlas tingimustega, mis on sätestatud assotsieerimislepingutes või nende lisaprotokollides, mis on nende riikidega sõlmitud või mis nendega sõlmitakse ja mis käsitlevad osalemist Euroopa Liidu programmides. Käesoleva aruande esitamise ajal ei vasta ükski kolmas riik programmis osalemiseks vajalikele tingimustele.

NB! Igal aastal on 800 000 euro suurune summa ette nähtud selliste konkreetsete projektide rahastamiseks, millega koolitatakse õigusala töötajaid Euroopa Liidu konkurentsiõiguse valdkonnas. Selle meetme puhul kuulutatakse välja eraldi konkurss.

- Tegevustoetused

Programmiga võidakse rahastada selliste valitsusväliste organisatsioonide või muude üksuste tegevusi, kes täidavad Euroopa Liidule üldist huvi pakkuvaid eesmärke vastavalt programmi üldeesmärkidele aasta tööprogrammides sätestatud tingimustel.

Allpool näeme, et selle sätte pisut ebaselge sõnastus põhjustas teatavaid probleeme.

- Õiguslikus aluses märgitud asutused

Programmiga on ette nähtud tegevustoetuste andmine, et kaasrahastada kohtunike nõukogude Euroopa võrgustiku ja Euroopa Liidu ülemkohtute presidentide võrgustiku alalise tööprogrammiga seotud kulutusi selles ulatuses, mil need on tekkinud Euroopa üldistes huvides oleva eesmärgi täitmisel.

- Euroopa õigusalase koostöö võrgustik

Programmi eesmärk on ka hõlbustada nõukogu otsusega 2001/470/EÜ asutatud tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku toimimist.

PROGRAMMI JUHTIMINE

- Rahalised vahendid

Finantsraamistik on järgmine (miljonites eurodes):

|2007 |2008 |2009 |2010 |2011 |2012 |2013 |Kokku | |Tsiviilõigus |14,4 |14,7 |15,3 |15,8 |16,0 |16,5 |17,1 |109,3 | |Asjaomane eelarverida on 18 06 07.

Tsiviilõiguse programmile antakse varasema programmiga võrreldes oluliselt suuremat rahalist toetust. Alljärgnevas tabelis on näidatud tsiviilõigusalase koostöö programmi (5 aastat) ja praeguse programmi (5 esimest aastat) toetuste erinevus. Siiski ei tohiks unustada, et viimane hõlmab Euroopa õigusalase koostöö võrgustiku toimimise ja konkurentsi peadirektoraadi hallatavate konkurentsi valdkonna konkreetsete meetmetega (800 000 eurot aastas) seotud kulutusi.

[pic]Järgmisel leheküljel esitatud graafikus on näidatud programmiga ette nähtud eri meetmeteks kasutada oleva eelarve jaotus aastate kaupa.

Programmi keskse osa moodustavateks meetmetoetusteks (konkreetsed riikidevahelised projektid) eraldatud assigneeringute osatähtsus on väike.

KASUTADA OLEVA EELARVE JAOTUS MEETME LIIKIDE KAUPA

[pic]

Sinine: Komisjoni algatused

Punane: Meetmetoetused

Roheline: Meetmetoetused konkurentsi valdkonnas

Lilla: Tegevustoetused

Taevasinine: Õiguslikus aluses nimetatud tegevustoetused

Oranž: Võrgustik

- Projektitsükli etapid

Nagu paljusid Euroopa Liidu programme, nii rakendatakse ka tsiviilõiguse programme, vähemalt konkreetseid projekte, kindla mitmeaastase tsükli alusel. Tsükkel algab esimesel aastal aasta tööprogrammi rakendamisega.

Selle tööprogrammi võtab vastu komisjon, keda aitab programmikomitee vastavalt haldusmenetlusele. 11. jaanuaril 2011 toimunud mitteametlikul kohtumisel väljendasid kõik liikmesriikide esindajad soovi olla paremini kaasatud tööprogrammiga seotud otsuste vastuvõtmisse nii rahastamisotsuste kui ka projektide valikuga seotud otsuste puhul, isegi kui komitee teeb otsused üksnes nõuandemenetluse kaudu.

Tööprogrammile järgneb konkursikutsete avaldamine, kõige asjakohasemate projektide valimine, lepingute sõlmimine ja esimeste väljamaksete tegemine. Teisel aastal hakatakse projekte ellu viima. Sõltuvalt projektide kestusest (kuni kaks aastat) on nende elluviijatel lõpp- ja raamatupidamisaruande esitamiseks veel kolm kuud. Teisisõnu on aastal n välja kuulutatud hanke puhul võimalik lõppmakseid teha aastal n+2 või isegi n+3.

Hankemenetluse sisu kohandatakse igal aastal, et võtta ühelt poolt arvesse aasta tööprogrammis nimetatud uusi prioriteete (seotud ühenduse tegevuse edenemisega tsiviilõiguse valdkonnas) ja teiselt poolt eelnevate aastate kogemust.

Valikumenetlus, mis võib tunduda väga pikk, sest konkursikutse avaldamisest toetuslepingute sõlmimiseni kulub tavaliselt pea kaheksa kuud, hõlmab järgnevalt kirjeldatud etappe.

Taotlused tuleb esitada hiljemalt konkursikutses osutatud kuupäeval. Alates 2008. aastast palutakse kandidaatidel täita vastav vorm ja lisada sellele kõik vajalikud dokumendid infosüsteemi Priamos kaudu.

Süsteemi kasutamine aitab nimelt vältida segaduste tekkimist pabertoimikutega (nt võib mitu hindajat töötada toimikuga samal ajal), ära hoida nende kaotsiminekut ja vältida taotluse esitamise kuupäeva vaidlustamist.

Komisjoni ametnikest koosnev valikukomisjon vaatab projektid läbi, kontrollides järgmist:

- väljaarvamis- ja toetuskõlblikkuskriteeriumid,

- valikukriteeriumid,

- määramiskriteeriumid (ehk hindamine).

Need kriteeriumid on täpsustatud konkursikutses, mille näide on esitatud 2. lisas (tööprogramm ja konkursikutsed 2010. aastaks).

Kui projektid vastavad toetuskõlblikkuse ja valiku tingimustele, siin hindab neid valikukomisjon ning paneb neile vastavalt määramiskriteeriumidele hinde.

Valikukomisjon liigitab toetuskõlblikud projektid hinnete põhjal ning märgib kasutada oleva eelarve piirides need projektid, mida soovitab valida.

Põhiotsusega ette nähtud nõuandekomitee koguneb eespool märgitud ettepaneku üle aru pidama. Siiani on komitee 2007., 2008., 2009. ja 2010. aasta konkursikutsete raames talle esitatud projektide kohta esitanud üksmeelselt pooldava arvamuse.

Võib juhtuda, et koosolekud asendatakse kirjaliku menetlusega.

Komisjon võtab vastu kaasrahastamiseks esitatud projektide nimekirja. (Toetuse andmise otsus – „ Award decision ”). Nimekirjale on lisatud iga toetuse maksimumsummad. Need summad vaadatakse tõenäoliselt läbi, kui kandidaatide esitatud eelarve ei ole täielikult toetuskõlblik või nõuetekohaselt esitatud.

Kui komisjonile on edastatud täielikult toetuskõlblik eelarve, eraldatakse vajalikud assigneeringud ja võimalikule toetuse saajale esitatakse toetusleping. Pärast seda, kui mõlemad pooled on lepingule alla kirjutanud, võidakse alustada projekti elluviimisega ning kantakse üle toetuse esimene osa, milleks praegu on 70 %.

Projekt kestab üldiselt 12–24 kuud ning algab sellele kuule järgneva kuu esimesel päeval, mil mõlemad pooled kirjutasid alla toetuslepingule, või vajaduse korral toetuse saaja valitud alternatiivsel kuupäeval.

Projekti jälgib kogu selle kestuse ajal komisjoni ametnik, kes tegeleb kõikide toetuse saaja esitatud küsimustega.

Enamik küsimusi, mis toetuse saajatel on projekti elluviimisel tekkinud, on seotud eelarvega (teatavate kulude suurendamine või kulude jagamine eri rubriikide vahel).

Toetuse saajad soovivad sageli projekti kestust pikendada, sest nad ei ole jõudnud kõiki ettenähtud meetmeid ellu viia või on neil esinenud raskusi konverentside/seminaride korraldamisega või kõikide osavõtjate/osaliste kokkukutsumisega konkreetsel kuupäeval.

Mõnikord otsustab üks projekti partneritest selles osalemisest loobuda ja seab seega ohtu projekti elluviimise.

Väga sagedane probleem, millega projektijuhid kokku puutuvad, on muutused personali koosseisus (haiguste, rasedus- ja sünnituspuhkuste jms tõttu).

Seejärel peab toetuse saaja esitama kolme kuu jooksul pärast projekti lõppu komisjonile lõpparuande (milles käsitletakse tehnilisi ja finantsaspekte), millele on lisatud lõppmakse taotlus.

Toetuse jääksumma makstakse välja 45 päeva jooksul pärast seda, kui komisjon on kõnealused dokumendid heaks kiitnud.

Projekte kontrollitakse mitmes järgnevalt kirjeldatud etapis.

Valikumenetlusel: komisjoni finantstalitused kontrollivad, et eelarve on toetuskõlblik ja nõuetekohaselt esitatud. Kui see nii ei ole, siis võtavad nad ühendust taotlejatega, et nad vead parandaksid ning toetusleping pakutakse välja alles siis, kui eelarveküsimustes on saavutatud kokkulepe.

Projekti elluviimise käigus võib komisjoni ametnik osaleda näiteks konverentsidel ja seminaridel. Vahearuande esitamist ei ole aga ette nähtud.

Projekti lõpus makstakse toetuse jääksumma toetuse saajale välja alles pärast seda, kui komisjon on lõpparuande heaks kiitnud nii sisuliste kui ka finantsaspektide osas.

Finantstalitused analüüsivad eelkõige aruandele lisatud tõendavaid dokumente (arveid jms) väljavõttelise uuringu kaudu.

KOMISJONI ALGATUSED

Komisjoni algatusel võetud meetmed uurimisperioodil olid järgmised:

- juba eelneva programmi jaoks loodud veebisaitide ja andmebaaside hooldamine

Euroopa õigusatlas on infotehnoloogia vahend, mis on esitatud interneti kaudu ja kõikides ELi ametlikes keeltes juurdepääsetava andmebaasi vormis. Selle eesmärk on tagada kasutajasõbralik juurdepääs huvitavale teabele seoses õigusalase koostööga tsiviilasjades.

Atlas võimaldab õigusala töötajatel ja kodanikel teha lihtsalt kindlaks, milliste pädevate asutuste poole nad peavad konkreetsel juhul pöörduma, eelkõige on sellest abi:

- piirkonnas pädeva kohtu leidmiseks,

- teavitamiseks ja dokumentide kättetoimetamiseks,

- tõendite saamiseks,

- kohtuotsuste täitmiseks;

- muudeks eri küsimusteks.

Lisaks on vastavaid menetlusi võimalikult palju lihtsustatud, andes kasutajale juurdepääsu infotehnoloogia vahendile, mis põhineb eri vormidel, mida tuleb täita eri õigusaktide kohaldamise käigus.

JURE on Euroopa Komisjoni väljaarendatud andmebaas, kuhu on koondatud teave Euroopa Kohtu kohtupraktika ja liikmesriikide kohtute kohta ning nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) 44/2001 tõlgendamise kohta, kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades ning Brüsseli 1968. aasta ja Lugano 1988. aasta konventsiooni tõlgendamise kohta.

See on tõhus otsinguvahend, mis on peamiselt ettenähtud täielikule ja korrapäraselt ajakohastatavale teabele juurdepääsu lihtsustamiseks. Teave on kõigile, sealhulgas ELi õigusala töötajatele, tasuta ligipääsetav.

Kohtuotsuste kokkuvõtted on kõnealuses andmebaasis kättesaadavad saksa, inglise ja prantsuse keeles ning kohtuotsuse lähtekeeles.

JURE andmebaasi uuendatakse järjepidevalt õigusala töötajate edastatud teabe põhjal, mille vaatab läbi Euroopa Komisjon.

- Uuringud

Komisjon on tsiviilõiguse programmi raames rahastanud mitmeid uuringuid, sealhulgas:

Šveitsi võrdleva õiguse instituudile usaldatud uuring välisriigi õiguse kohaldamise kohta kohtute ja kohtuväliste asutuste poolt. Kõnealune uuring peab aitama välja selgitada, kas Euroopa tasandil soovitakse selles teemas ühtset lähenemisviisi ning juhul, kui seda soovitakse, siis milliseid meetmeid saab võtta.

Uuringus ühtse lähenemisviisi vastuvõtmise kohta on loetletud selle teemaga seotud sätted, menetlused ja tavad 27 liikmesriigis ning probleemid, millega on kokku puutunud Euroopa kodanikud, kes soovivad rahvusvahelise lähenemisviisi vastuvõtmist. Uuringus kaalutakse võimalust luua Euroopa tasandil menetlus, mida on võimalik kohaldada viimati nimetatud juhtudel.

Õigusabi käsitleva uuringu autorid analüüsivad 2003. aasta kõnealust teemat käsitleva direktiivi ja 1980. aasta Haagi konventsiooni kohaldamist.

Teine teostamisel olev uuring peab aitama ette valmistada komisjoni aruannet, mis on ette nähtud Rooma I määrusega (lepinguliste võlasuhete suhtes kohaldatava õiguse kohta).

Komisjonile on edastatud uuring piiriüleste võlgade sissenõudmise teemal ja selle eesmärk on ette valmistada komisjoni ettepanek nn Euroopa arestimisotsuse kohta (European freezing order).

- Edendus- ja teavitustegevus

Euroopa tsiviilõiguse päev, mida tähistatakse iga aasta 25. oktoobril koostöös Euroopa Nõukoguga, võimaldab üldsusel tutvuda tsiviilõiguse toimimisega ja seeläbi lihtsustab kohtutesse pöördumist. Alates 2007. aastast on sellele algatusele lisatud „Õigusemõistmise kristallkaalude” auhinna väljaandmine.

- Konverentsid

Näiteks korraldasid komisjon ja Haagi rahvusvahelise eraõiguse konverents 2009. aasta jaanuaris ühiskonverentsi perekonnaõiguse valdkonnas.

KONKREETSED PROJEKTID

2007.–2010. aastal saadi 158 konkreetset riikidevahelist projektitaotlust, millest valiti välja 86 ja lükati tagasi 72 projekti.

[pic]

Sinine: Väljavalitud projektid

Punane: Tagasilükatud projektid

Need projektid hõlmavad väga mitmekesist teemade valikut, mis võimaldas käsitleda peaaegu kõiki tsiviilõiguse valdkondi. Kõige sagedamini käsitletud teemadeks olid lepitusmenetlus ja e-õiguskeskkond.

- Jaotus toetuse saajate liikide kaupa

Alljärgnevas tabelis on esitatud valitud projektide jaotus toetuse saajate liikide kaupa

[pic]

Sinine: Ametiasutused

Punane: Ülikoolid

Roheline: Ühingud

- Geograafiline jaotus

26 programmis osalevast riigist (Taani ei osale) esitasid konkreetsed projektitaotlused 19 liikmesriigi asutused. Iga asutuse taotlustest valiti välja vähemalt üks projekt.

Kõik liikmesriigid, välja arvatud Taani ja Küpros, olid kaasatud vähemalt ühte projekti kas projektijuhina või partnerina.

Projektide geograafilist jagunemist tuleb mitmekesistada: pisut üle kahe kolmandiku 2007. aastal saadud projektidest ja välja valitud projektidest pärines üksnes viie riigi (Saksamaa, Itaalia, Hispaania, Belgia ja Prantsusmaa) organisatsioonidest. Nende riikide organisatsioonid on ka kõige sagedamini teiste riikide juhitavate projektide partnerid.

Alates programmi algusest on Saksamaa organisatsioonid olnud osalemise kõikidel tasanditel kõige paremini esindatud. Eelmises programmis olid kaugelt kõige paremini esindatud Itaalia organisatsioonid.

Märkida võib ka, et teatavate riikide, nagu Austria, Eesti, Madalmaade, Portugali ja Rumeenia organisatsioonid on sageli partnerite rollis.

Keskmiselt hõlmab üks projekt partnereid kolmest riigist, kaasa arvatud projektijuht.

[pic]

Alljärgnevas tabelis on esitatud välja valitud projektide geograafiline jaotus:

[pic]

[pic]

Sinine: Projektid

Punane: Projektijuht

Liikmesriigid: BE BG CZ DA DE EE IE GR ES FR IT CY LV LT LU HU MT NL AT PL PT RO SI SK FI SE UK

[pic]

Sinine: Projektijuht

Punane: Partnerid

Roheline: Osalemine

- Jaotus eelarve kaupa

Alljärgnevas tabelis on esitatud valitud projektide jaotus vastavalt kokkulepitud kaasrahastamise ulatusele. Selliste projektide ülekaalu, mille puhul Euroopa Liidu kaasrahastamise ulatus on 101 000–200 000 eurot, selgitab asjaolu, et kahe esimese aasta tööprogrammi puhul on ette nähtud 200 000 euro suurune ülemmäär.

[pic]

Pealkiri: Ühenduse rahastamine

Sinine: Valitud projektid

Tulbad: Alla 100 000 euro; 101 000 kuni 200 000 eurot, 201 000 kuni 300 000 eurot, 401 000 kuni 500 000 eurot

KONKREETSED PROJEKTID KONKURENTSIÕIGUSE VALDKONNAS

Aasta tööprogrammidega on ette nähtud 800 000 euro suurune eelarve konkreetsete projektide kaasrahastamiseks Euroopa konkurentsiõiguse rakendamise valdkonnas.

Valitud projektid hõlmavad liikmesriikide kohtunike õigusalast koostööd ja nende koolitamist Euroopa konkurentsiõiguse eri küsimustes, eelkõige ettevõtjate ja riigiabi suhtes kohaldatavate eeskirjade osas.

Kõige rohkem projekte on seotud koolitamisega, kas siis konverentside ja kollokviumide korraldamise teel või otse koolituskursustena.

Alljärgnevas tabelis on esitatud toetuse saajad kolme aasta jooksul:

[pic]

Euroopa Õiguse Akadeemia (ERA) Trieris korraldas peaaegu pooled kaasrahastatud koolitusest (29st 13).

Pakutud koolitustel osalesid liidu kõikide liikmesriikide kohtunikud.

Alates 2007. aastast, kui tsiviilõiguse programmiga seoti konkurentsiõiguse osa, sai koolitustel osaleda järjest rohkem kohtunikke (ning prokuröre ja teisi õigusala töötajaid): 2007. aastal 499, 2008. aastal 678 ja 2009. aastal 747.

TEGEVUSTOETUSED

- Konkursikutsete alusel eraldatud toetused

Seoses võimalusega taotleda teatavate valitsusväliste organisatsioonide tööprogrammide kaasrahastamist esitati esimese kolme aasta jooksul vähe projekte (19), millest valiti välja vaid mõned (esimese kolme aasta jooksul valiti välja kuus eri organisatsiooni, millest üks valiti välja kolm ja üks kaks korda).

Sellist liiki meetmetele eraldatud assigneeringuid ei kasutatud piisavalt (programmi esimese kolme aasta jooksul ligikaudu 30 %, 50 % ja 60 % kasutada olevatest assigneeringutest), mistõttu komisjon vähendas alates 2011. aastast oluliselt sihtsummasid (150 000 eurot 500 000 euro asemel).

Käesoleva aruande järeldustes käsitletakse sellise huvipuuduse põhjuseid ja tagajärgi.

[pic]

- Põhiotsuses nimetatud asutustele eraldatud toetused

25. septembri 2007. aasta otsuse artikli 4 punktis d on sätestatud võimalus anda tegevustoetust kahele Euroopa võrgustikule, nimelt Euroopa Liidu ülemkohtute presidentide võrgustikule ja Euroopa Liidu kohtunike nõukogude võrgustikule. Kõnealune säte tähendab lihtsalt seda, et nimetatud organisatsioonid ei pea osalema konkursil. Nad peavad aga esitama aasta alguses tööprogrammi ja lõpparuande, mida komisjon analüüsib enne eel- ja lõppmaksete tegemist.

Euroopa Liidu ülemkohtute presidendid soovisid luua ühenduse, mille avaistung toimus 10. märtsil 2004 Prantsusmaa kassatsioonikohtus Euroopa Komisjoni rahalisel toetusel (programm AGIS).

Presidentide võrgustik pakub Euroopa asutustele võimalust konsulteerida ülemkohtutega ning ülemkohtutele võimalust pidada omavahel aru ja nõu. Selle liikmed kogunevad kollokviumitel, et arutada ühist huvi pakkuvaid teemasid. Ülemkohtute liikmetele korraldatakse praktikaid Euroopa õigusasutuste vahetusprogrammi raames koos Euroopa õigusalase koolituse võrgustikuga.

Alates 2006. aastast töötab võrgustik Euroopa Komisjoni rahalise toetuse abil välja ühist kohtupraktikat käsitlevat portaali, mis võimaldab selle liikmetel saada teavet kõigi liikmesriikide kohtupraktika andmebaasidest.

Võrgustiku tegevus on oluline eelkõige tsiviilõiguse programmiga hõlmatud valdkonnas, eriti seoses kohtupraktikat käsitleva portaaliga.

Euroopa Liidu toetused võimaldasid 2008. aastal luua kohtunike nõukogude võrgustiku ja sel oma tegevust alustada.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

- Järeldused

Programmiga alustati vaid pisut üle kolme aasta tagasi ning rahastatud meetmete hulgas on vähe neid, mis on juba lõpule viidud. Seetõttu on programmi mõju ja tulemusi veel vara hinnata.

Seevastu võib aga täheldada, et rahastatud meetmed, nii komisjoni algatatud meetmed kui ka konkreetsed projektid, sobivad hästi kokku programmi edasiste eesmärkidega ning üldisemas plaanis komisjoni sooviga suurendada teadmisi Euroopa Liidu tsiviilõigusest ning edendada selle nõuetekohast kohaldamist.

Komisjoni peamiste käimasolevate algatuste (õigusatlas, andmebaasid, teavitustegevus, konverentsid ja uuringud) eesmärk on erinevate ja täiendavate vahendite kaudu teavitada õigusala töötajaid ning ka avalikkust hiljutistest muudatustest Euroopa Liidu õiguses, mida kohaldatakse tsiviilasjades. Rõhku pannakse eelkõige praktilisele ja vahetult kasutatavale teabele, eriti uute kommunikatsioonitehnoloogiate kasutamise kaudu.

Seoses võimalusega taotleda teatavate valitsusväliste organisatsioonide tööprogrammide kaasrahastamist (milleks ettenähtud eelarve osa oli piiratum) esitati esimese kolme aasta jooksul vähe projektitaotlusi, millest valiti välja vaid mõned (esimese kolme aasta jooksul valiti välja üksnes kuus eri organisatsiooni).

Seega ei ole kahtlusi, et tsiviilõiguse programmi eesmärgid edendavad komisjoni seadusloomet ja teinekord on isegi selle stimuleerivaks teguriks. Varasemate programmide jätkamisel on tsiviilõiguse programmil oluline osa Euroopa Liidu poliitika toetamisel õigusvaldkonnas. Küllaltki tagasihoidliku summa ulatuses rahastatud meetmed võimaldavad tõhusalt kaasata organiseeritud kodanikuühiskonda ning liikmesriike Euroopa õiguse loomisesse ja kooskõlastatud rakendamisse.

Programmi juhtimine on isegi piiratud inimressurssidega tõhus ja komisjoni partnerid üldiselt nõustuvad sellega.

- Soovitused

Programmi tõhusamaks muutmiseks võib siiski esitada mõned soovitused.

- Kuidas muuta programm huvipakkuvamaks?

Kuigi rahastatud meetmete kvaliteet ei näi andvat põhjust kahtlusteks, tuleb nentida, et saadud projektide arv ei ole väga suur ning nende geograafiline jaotus ei ole mitmekesine (vt graafik eespool). Nelja aasta jooksul sai komisjon pisut üle 150 projekti, kuigi eeldas saavat 100 kuni 150 projekti esimesel aastal (seda tööprogrammi rubriigis „oodatavad tulemused” – „ expected results ” – märgitud arvu vähendati pärast kolmandat aastat).

Sellele olukorrale on mitu selgitust, millest olulisemad on järgmised:

- programmi teemad on erakordselt tehnilised (palju tehnilisemad programmidest Daphne III, „Põhiõigused ja kodakondsus”, isegi programmist „Kriminaalõigus”), mistõttu esitasid projekte üksnes ekspertidest kandidaadid;

- väikestel organisatsioonidel on raskusi leida partnereid ja rahastamisallikaid;

- puuduvad teadmised programmi kohta selle peamiste „klientide” ringist väljaspool;

- võimalike kandidaatide kartus menetluste keerukuse ees.

Kui esimene neist raskustest on programmile endale iseloomulik, siis kolme ülejäänu puhul saab reageerida kahel viisil:

- ühest küljest tagades programmi parema reklaamimise, eelkõige tutvustades seda liikmesriikides, mis võimaldab kohalikke organisatsioone programmist teavitada, neile selgitada, kuidas projekte esitada, head projekti koostada ja partnereid leida. Komisjon teeb koostööd asjaomase riigi ametiasutustega, kelle ülesanne on huvitatud ühenduste koondamine. Sellised külastused liikmesriikidesse alates 2008. aastast on võimaldanud liikmesriikide osalust suurendada;

- teisest küljest menetlusi lihtsustades. Kõikide asjaosaliste poolt juba pikka aega taotletavat lihtsustamist tuleb ühendada läbipaistvuse, usaldusväärse finantsjuhtimise ja asjaomaste partnerite võrdse kohtlemise nõuetega. Praeguste menetluste tõttu on äärmiselt pikk ajavahemik konkursikutse avaldamise ja projektide käivitamise vahel, mida selgitab etappide paljusus, mis näib ebaproportsionaalne summade suurust arvestades (tähtaeg projektide esitamiseks, eelarvealased arutelud toetuse saajatega, komiteemenetlused).

- Paremini kindlaks määratud prioriteedid ja suurem kooskõla komisjoni poliitiliste prioriteetidega

Prioriteete määratledes tuleks paremini arvesse võtta poliitilist tegevust ja soosida nendele prioriteetidele vastavaid projekte.

Lisaks tuleks suuremat tähelepanu pöörata projektide tulemuste levitamisele, et tagada tulemuste ja kogu programmi suurem läbipaistvus.

- Rohkem lisaväärtust Euroopa jaoks

Rahalised vahendid tuleks suunata projektidele, millel on tõeline Euroopa mõõde ning mille lisaväärtus Euroopa jaoks on suur. Selle eesmärgi saavutamiseks tuleks rahastada olulisemaid projekte. Selleks tuleks aasta tööprogrammidesse ja järgmisesse põhiotsusesse lisada vajalikud sätted.

Praeguse programmi põhiotsuse puhul tehtud komisjoni ettepanekuga oli ette nähtud, et kaasata tuleb vähemalt kolm riiki, samas kui otsuse lõpptekstis oli sätestatud kahe riigi kaasamine (kriminaalõiguse programmi puhul võidakse heaks kiita isegi ühte liikmesriiki hõlmavad projektid).

- Tegevustoetused

Nagu eespool märgitud, on programmi tegevustoetuste osa tulemused valmistanud siiani pettumuse, mis võib tuleneda huvi puudumisest sellist liiki toetuste vastu, aga ka asjaolust, et enamik saadud projekte sarnaneb sageli rohkem konkreetse meetme projektile kui aasta tööprogrammile. Lisaks on väga raske lisada sellist liiki meetmetesse Euroopa mõõdet (välja arvatud tõelised Euroopa võrgustikud, mis olid komisjoni ettepaneku peamine sihtmärk).

Võttes arvesse töökoormust seoses tegevustoetusteks ettenähtud konkursikutsete iga-aastase avaldamisega ja saavutatud tulemusi, peaks komisjon üritama vältida selle kogemuse kordumist 2014. aastal.

- Seos programmide vahel: ühendamise suunas?

2014. aastal algava järgmise finantsplaneerimise perioodi puhul võiks kavandada mitmeid programmi reformimise võimalusi, sealhulgas kaksikprogrammiga „kriminaalõigus” ühendamist. Programmid eraldati üksteisest 2007. aastal, sest nende õiguslikud alused olid erinevad, mistõttu olid ka nende vastuvõtmise menetlused erinevad, kuid alates Lissaboni lepingu jõustumisest seda probleemi enam ei ole.

Seega võiks komisjon kaaluda võimalust teha ettepanek luua programm „Õigus”, mis ühendaks praegused tsiviil- ja kriminaalõiguse programmid.

[1] Nr 1149/2007/EÜ, ELT L 257, 3.10.2007, lk 16.