Ettepanek toetab Euroopa Komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) eesmärke, mis näevad ette halduskoormuse vähendamist ja lihtsustamist. See on kooskõlas komisjoni üldeesmärkidega suurendada konkurentsivõimet, tagada siseturu tõrgeteta toimimine ja saavutada digiteerimisega suurem tõhusus.

See on tihedalt seotud ja kooskõlas laevaliikluse seire- ja teabesüsteemi direktiiviga. Ettepanek on kooskõlas ka elektroonilise kaubaveoteabe algatusega, mis puudutab kaubaveoga seotud teabe ja tõendite vastuvõtmist digitaalsel kujul asutuste poolt, kes teevad transpordiga seotud kontrolle ELi sisemaal.

Käesoleva ettepaneku eesmärk on käsitleda laevade puhul praegu ühtlustamata teavituskeskkonda. Kavandatud Euroopa merenduse ühtsete kontaktpunktide keskkond (edaspidi „ühtsete kontaktpunktide keskkond“) koondab koordineeritult ja ühtlustatult kogu sadamakülastustega seotud teavituse. See parandab omakorda asjaomaste süsteemide koostalitlusvõimet ja omavahelist ühendust, võimaldades seega andmeid vastavalt vajadusele tõhusamalt jagada ja taaskasutada.

Käesolev algatus kuulub uuele 2017. aasta septembri tööstuspoliitika strateegiale tuginevasse kolmandasse „Liikuvus Euroopas“ paketti, mille eesmärk on viia lõpule protsess, mis võimaldab Euroopal saada liikuvuse ajakohastamisest täit kasu. On väga oluline, et tulevane liikuvussüsteem oleks kõikide ELi kodanike jaoks ohutu, keskkonnahoidlik ja tõhus. Eesmärk on suurendada Euroopa liikuvuse ohutust ja juurdepääsetavust, Euroopa tööstuse konkurentsivõimet ja Euroopa töökohtade kindlust ning olla keskkonnahoidlikum ja paremini kohanenud hädavajalikuks võitluseks kliimamuutuste vastu. See nõuab ELi, tema liikmesriikide ja sidusrühmade täielikku pühendumust, muu hulgas transpordi infrastruktuuri tehtavate investeeringute suurendamisel.

Erilisi jõupingutusi tehti meretranspordisektori väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatega (VKEd) ühenduse võtmiseks VKEde võrgustiku kaudu, et teavitada neid konsulteerimisprotsessis osalemise võimalusest. Komisjon võttis ühendust ka asjaomaste Euroopa sotsiaalpartneritega (meretranspordi spetsialistid ja merendussektori ametiühingud), et kutsuda neid konsulteerimisel osalema.

Kindlaks tehti kolm probleemi. Esiteks ei ole laevadele teavituseks ette nähtud riiklikud meretranspordi ühtsed kontaktpunktid ühtlustatud. Liidesed, andmevormingud ja teavitusmenetlused on liikmesriigiti ja mõnikord isegi sadamati erinevad. Direktiivis 2010/65/EL ei ole sätestatud riiklike ühtsete kontaktpunktide siduvaid tehnilisi kirjeldusi. Selle tulemusena on teavituskeskkond mitmekesine ja killustatud.

2016.–2017. aastal meretranspordipoliitika toimivuskontrolli raames korraldatud hindamisel leiti, et direktiiv 2010/65/EL ei ole piisavalt tõhus ega tulemuslik, kuigi selle eesmärgid on jätkuvalt väga asjakohased. Järeldati, et lihtsustamist ja laevandusettevõtjate halduskoormuse vähendamist on võimalik veelgi edendada.

Kavandatud on ka rakendusmeetmed, võttes arvesse algatuse tehnilist laadi ja tõenäosust, et seda on vaja tehnilisi ja õiguslikke muudatusi silmas pidades korrapäraselt kohandada.

Mõjuhinnangus on kindlaks tehtud, et direktiivi 2010/65/EL tuleb selle eesmärkide saavutamiseks muuta. Määrus on sobivam vahend, mis tagab liideste, andmevormingute ja teavitusmenetluste tõhusa ühtlustamise ning nende meetmete järjekindla ja läbipaistva rakendamise.

Ettepaneku koostamisel on välditud laevandusettevõtjatele ebaproportsionaalse koormuse tekitamist. See tugineb riiklike ühtsete kontaktpunktide olemasolevale struktuurile ning rahvusvahelistele ja ELi standarditele ja andmevormingutele. Liikmesriikide ja majandusharu sidusrühmade kulud on seetõttu piiratud ning vähenenud halduskoormusest ja tõhusamast teabevahetusest saadav otsene ja kaudne kasu on neist kuludest selgelt suurem. Ettepaneku kulutõhusust, tulemuslikkust ja proportsionaalsust käsitlevas mõjuhinnangus järeldati, et ettepanek annab märkimisväärset lisaväärtust.

Seetõttu on EL selle probleemiga tegelemiseks sobiv tasand. Probleem on piiriülene ja olulisi tulemusi saab tõhusalt saavutada ainult sidusa ühise raamistikuga, mis lähtub kogu Euroopa vajadustest.

Ühtne turg on meretranspordile äärmiselt oluline; ainult 9 % ELi meretranspordist on riigisisene, samal ajal kui 25 % kuulub ELi-sisese kaubanduse ja 66 % ELi-välise kaubanduse kategooriasse. Pealegi ei ole sadamad meritsi transporditava kauba lõppsihtkoht. Suur osa sadamaid läbivast kaubast saabub sisemaaühenduste kaudu mõnest teisest liikmesriigist või transporditakse sinna edasi. Seetõttu on ELi huvides tagada, et sadamakülastused kulgeksid tõrgeteta: see edendaks transpordi siseturgu laiemalt ning suurendaks ka märkimisväärsete majanduslike investeeringute kasumlikkust ja toetaks sektoriga seotud piiriüleseid ärihuve.

Sidusrühmadega konsulteerimine kinnitas probleemi analüüsi ja täpsustas sidusrühmade gruppide eelistusi eri poliitikavariantide seas. Enamiku kategooriate sidusrühmad märkisid, et nad eelistavad integreeritud terviklikku teavituskeskkonda, mis hõlmab nii tolli- kui ka transporditeavitust. Avalikule konsultatsioonile vastanutest 82 % märkisid, et kõige tõhusam oleks käsitleda neid küsimusi ELi tasandil. Enamik sidusrühmi pidas peamiseks prioriteediks ELi tasandil ühtlustamist, sest see võib tuua märgatavat kasu ja vähendada halduskoormust. Muud esiletoodud prioriteedid olid andmekaitse selgus ning tõhusamad andmevood ja andmete jagamine.

Teabe (aruanded, uuringuvastused) nõudmine on hoolikalt tasakaalustatud, et vältida sidusrühmadele ebaproportsionaalsete uute teavitusnõuetega lisakoormuse panemist.

Eelistatud variant mõjutab komisjoni eelarvet. IT-teenuste ja IT-süsteemi arendamise eeldatavad kulud on 11 aasta jooksul (2020–2030) kuni 13,5 miljonit eurot. Komisjon teeb ettepaneku katta need kulud eelarverealt „Euroopa transpordipoliitika ja reisijaõiguste toetusmeetmed, sh teabevahetusmeetmed“ (eelarverida 06.02.05).

Kuna tegemist on praegu kehtiva õigusakti läbivaatamisega komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (REFIT) raames, on komisjon otsinud lihtsustamise ja koormuse vähendamise võimalusi. Analüüs näitab, et sadamakülastusega seoses õigusnõudeid täitma kohustatud laevandusettevõtjate halduskoormuse vähendamine võimaldab märkimisväärset lihtsustamist ja tõhustamist.

Variant B1 on kulude ja tulude suhte, sidusrühmadele vastuvõetavuse ning eeldatava tõhususe ja riskihinnangu põhjal seega eelistatud variant. Selle korral on 2020.–2030. aastal lisakulud eeldatavalt kokku 29,4 miljonit eurot ja eeldatav uus kasu on 22–25 miljonit säästetud töötundi. Eelistatud variant toob vastuvõetavate kuludega suurimat kasu. See tagab ühtlustatud teavituskeskkonna, austades samal ajal riiklike ühtsete kontaktpunktide olemasolevat ülesehitust ja kasutades ära juba tehtud investeeringuid. Liikmesriikide koormust minimeeritakse sellega, et kõikidele antakse sama ELi tasandil väljatöötatud tarkvarapakett.

Kuigi variandi B2 rakendamine oleks kõige odavam, tooks see laevandusettevõtjatele ka oluliselt vähem kasu (tasalülitus). Variandi B1 kulutõhusus oli kõige suurem. Kulude ja tulude suhe on kõigi variantide puhul selgelt positiivne.

(1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2010/65/EL kohaselt peavad liikmesriigid meretranspordi hõlbustamiseks aktsepteerima liidu sadamatesse saabuvate ja neist lahkuvate laevade teavituskohustuste täitmist elektroonilises vormingus ja tagama andmete edastamise ühtse kontaktpunkti kaudu.

(2)Meretransport on kaubanduse ja kontaktide selgroog ühtsel turul ja ka laiemalt. Meretranspordi hõlbustamiseks ja laevandusettevõtjate halduskoormuse edasiseks vähendamiseks on vaja liidu õigusaktide järgi ja liikmesriikide siseriikliku õigusega laevandusettevõtjatelt nõutavate teavituskohustuste täitmise teabemenetlusi veelgi lihtsustada ja ühtlustada.

(3)Käesoleva määruse eesmärk on hõlbustada teabe edastamist. Käesoleva määruse kohaldamine ei tohiks muuta teavituskohustuste sisu ega mõjutada teabe edasist salvestamist ja töötlemist liidu või liikmesriikide tasandil.

(4)Igas liikmesriigis tuleks säilitada olemasolevad riiklikud ühtsed kontaktpunktid kui Euroopa merenduse ühtsete kontaktpunktide keskkonna (edaspidi „ühtsete kontaktpunktide keskkond“) lähtekohad. Riiklikud ühtsed kontaktpunktid peaksid endast kujutama meretranspordiettevõtjate kõikehõlmavaid teavituspunkte, mis täidavad deklarantidelt andmete kogumise ja kõigile pädevatele asutustele edastamise ülesandeid.

(5)Nende riiklike ühtsete kontaktpunktide deklarantidepoolsed abiliidesed peaksid olema ühtlustatud liidu tasandil, et lihtsustada teavitamist ja veelgi vähendada halduskoormust. Selline ühtlustamine tuleks saavutada iga riikliku ühtse kontaktpunkti puhul liidu tasandil välja töötatud ühtse liidestarkvara rakendamisega süsteemidevaheliseks teabevahetuseks. Liikmesriigid peaksid vastutama selle liidesmooduli integreerimise ja haldamise eest ning tarkvara regulaarse ja õigeaegse uuendamise eest, kui komisjon tarnib uued versioonid. Komisjon peaks mooduli välja töötama ja seda vajaduse korral ajakohastama.

(6)Uus digitehnoloogia pakub järjest suuremaid võimalusi meretranspordisektori tõhususe suurendamiseks ja halduskoormuse vähendamiseks. Selleks et sellise uue tehnoloogia eelised saaksid võimalikult vara avalduda, peaks komisjon olema volitatud rakendusaktidega muutma ühtlustatud teavituskeskkonna tehnilist kirjeldust, standardeid ja menetlusi. Uut tehnoloogiat tuleks arvesse võtta ka käesoleva määruse läbivaatamisel.

(7)Riiklike ühtsete kontaktpunktide kasutamisega seotud protsesse ja tehnilisi nõudeid käsitlevat piisavat tuge ja teavet tuleks deklarantidele anda kergesti juurdepääsetavate ja kasutajasõbralike riiklike veebisaitide kaudu, mille suhtes kohaldatakse väljanägemist ja kasutusviisi käsitlevaid ühtseid standardeid.

(8)Rahvusvahelise mereliikluse hõlbustamise konventsioonis (edaspidi „FAL konventsioon“) on ette nähtud, et riigiasutused peaksid kõigil juhtudel nõudma ainult põhilist teavet ja hoidma nõutava teabe üksuste arvu minimaalsena.

(9)Selleks et ühtsete kontaktpunktide keskkonnal oleks võimalik toimida, on vaja kehtestada terviklik andmestu, mis peaks hõlmama kõiki teabeelemente, mida riigi ametiasutused või sadamaoperaatorid võivad laeva sadamakülastusel haldus- või teenistusülesannete täitmiseks nõuda. Kuna teavituskohustuste ulatus on liikmesriigiti erinev, peaks konkreetse liikmesriigi ühtne kontaktpunkt olema üles ehitatud selliselt, et ta võtab ühtsete kontaktpunktide keskkonna andmestu vastu ilma muudatusteta ja ignoreerib konkreetse liikmesriigi seisukohast asjakohatut teavet.

(10)Liidu ja rahvusvahelistes õigusaktides esitatud asjakohased teavituskohustused tuleks loetleda käesoleva määruse lisas. Need teavituskohustused peaksid moodustama ühtsete kontaktpunktide keskkonna tervikliku andmestu moodustamise aluse. Lisas tuleks viidata ka riikliku tasandi teavituskohustuste asjakohastele kategooriatele ning liikmesriikidel peaks olema võimalik komisjonilt taotleda ühtsete kontaktpunktide keskkonna andmestu muutmist, tuginedes nende siseriiklikes õigusaktides kehtestatud teavituskohustustele. Liidu õigusakt, millega muudetakse siseriiklikes õigusaktides sätestatud teavituskohustuse alusel ühtsete kontaktpunktide keskkonna andmestusse, peaks sisaldama konkreetset viidet kõnealustele siseriiklikele õigusaktidele.

(11)Riiklikest ühtsetest kontaktpunktidest teabe edastamisel pädevatele asutustele peab edastamine vastama teavituskohustuste ja -formaalsuste ühistele andmenõuetele, vormingutele ja koodidele, mis on ette nähtud lisas loetletud liidu õigusaktides ja mis tuleb esitada neis sätestatud IT-süsteemide kaudu, näiteks määruse (EL) nr 952/2013 artikli 6 lõikes 1 osutatud elektroonilisi andmetöötlusvahendeid kasutades.

(12)Käesoleva määruse rakendamisel tuleks arvesse võtta riiklikul ja liidu tasandil käivitatud SafeSeaNeti süsteeme, millega tuleks jätkuvalt kaasa aidata riiklike ühtsete kontaktpunktide kaudu saadud teabe vahetamisele ja edastamisele liikmesriikide vahel vastavalt direktiivile 2002/59.

(13)Sadamad ei kujuta endast kauba lõppsihtkohta. Laeva sadamakülastuste tõhusus mõjutab tervet kaupade ja reisijate sadamasse ja sadamast transportimise logistikaahelat. Selleks et tagada koostalitlusvõime, mitmeliigilisus ja meretranspordi tõrgeteta integreerimine üldisesse logistikaahelasse, ning toetada teisi transpordiliike, peaks riiklike ühtsete kontaktpunktide kaudu olema võimalik vahetada asjakohast teavet (näiteks saabumis- ja väljumisajad) muude transpordiliikide jaoks välja töötatud sarnaste raamistikega.

(14)Selleks et parandada meretranspordi tõhusust ja piirata laeva sadamakülastusel teenistusülesannete täitmiseks kohustuslikult esitatava teabe dubleerimist, tuleks deklarandi poolt riiklikule ühtsele kontaktpunktile esitatavat teavet jagada ka teatavate teiste asutustega, näiteks sadama- ja terminalioperaatoritega.

(15)Määruses (EL) nr 952/2013 on sätestatud, et kaubad, mis tuuakse ELi tolliterritooriumile, kantakse sisenemise ülddeklaratsiooni, mille peab tolliasutustele esitama elektrooniliselt. Võttes arvesse sisenemise ülddeklaratsioonis esitatava teabe tähtsust turva- ja finantsriskide maandamisel, töötatakse praegu välja liidu tolliterritooriumile sisenemise ülddeklaratsioonide esitamiseks ja haldamiseks ettenähtud elektroonilist süsteemi. Seetõttu ei ole võimalik sisenemise ülddeklaratsiooni esitada riiklike ühtsete kontaktpunktide kaudu. Võttes aga arvesse, et mõnd sisenemise ülddeklaratsioonil esitatud andmeelementi on vaja ka muude tolli- ja meretranspordi teavitusformaalsuste täitmiseks laeva saabumisel liidu sadamasse, peaks meretranspordi ühtsete kontaktpunktide keskkonnas olema võimalik töödelda sisenemise ülddeklaratsiooni andmeelemente. Ette tuleks näha ka võimalus, et riiklikud ühtsed kontaktpunktid suudaksid hankida asjakohast teavet juba esitatud sisenemise ülddeklaratsioonidest.

(16)Selleks et riiklike ühtsete kontaktpunktide kaudu esitatud teavet oleks võimalik taaskasutada ja lihtsustada deklarandi poolt teabe esitamist, on vaja ette näha ühised andmebaasid. Ühtsete kontaktpunktide keskkonna laevaandmebaas peaks hõlmama vastavatele riiklikele ühtsetele kontaktpunktidele esitatud laevaandmete viiteloetelu ja nende teavitusvabastusi. Deklarandi poolt teabe esitamise lihtsustamiseks peaks ühine asukohaandmebaas sisaldama asukohakoodide viiteloetelu, mis hõlmab ÜRO asukohakoodi (UN/LOCODE), SafeSeaNeti koode ja Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni üleilmses laevanduse infosüsteemis registreeritud sadamarajatiste koode. Lisaks peaks ühine ohtlike kaupade andmebaas hõlmama loetelu ohtlikest ja saastavatest kaupadest, millest tuleb riiklikele ühtsetele kontaktpunktidele teatada vastavalt direktiivile 2002/59/EÜ selle muudetud kujul ning FAL konventsiooni vormil nr 7, võttes arvesse IMO konventsioonide ja seadustike asjakohaseid andmeelemente.

(17)Käesoleva määruse raames toimuv isikuandmete töötlemine pädevate asutuste poolt peaks olema kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2016/679. Käesoleva määruse raames toimuv isikuandmete töötlemine komisjonis peaks olema kooskõlas määruse [uus määrus, millega asendatakse määrus 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides] sätetega.

(18)Ühtsete kontaktpunktide keskkonna ja riiklike ühtsete kontaktpunktide puhul ei tohiks ette näha ühtki muud alust isikuandmete mistahes töötlemiseks kui see, mis on vajalik nende toimimiseks, samuti ei tohiks neid kasutada mingite uute juurdepääsuõiguste andmiseks isikuandmetele.

(19)Komisjonile tuleks anda volitus vastu võtta Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 kohaseid õigusakte, et käesolevat määrust täiendada, kehtestades ühtsete kontaktpunktide keskkonna andmestu ning määrates kindlaks andmeelementide mõisted, kategooriad ja andmenõuded. Komisjonile tuleks anda samasugune volitus ka lisa muutmiseks, et hõlmata riiklikul tasandil kehtivad teavituskohustused ning et võtta arvesse liidu õigusaktidega vastuvõetud võimalikke uusi teavituskohustusi. Komisjon peaks tagama, et peetakse kinni lisas loetletud liidu ja rahvusvaheliste õigusaktidega kehtestatud ühistest andmenõuetest, vormingutest ja koodidest. On ka eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid viidaks läbi kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelise parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist.

(20)Selleks et tagada käesoleva määruse rakendamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011.