Komisjon annab endast parima, et tagada eeskirjade jätkuv lihtsustamine, finantsriskide ennetav ohjamine ning lõppkokkuvõttes ELi eelarve kaitsmine. Tänu sellele pühendumusele on veelgi vähenenud komisjoni veariski sisaldavad summad, mis jäävad 2017. aruandeaastal hinnanguliselt alla 2 %, mida peegeldavad ka ettepanekud tulevaste rahastamisprogrammide kohta.

Euroopa Kontrollikoja aruannete, komisjoni ELi eelarve haldamist ja tulemuslikkust käsitlevate aruannete ning volinikega toimunud arvamuste vahetamise alusel kehtestas Euroopa Parlament vägagi ettepoole vaatavad poliitilised prioriteedid. Need prioriteedid on üsna suures osas kajastatud komisjoni mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekus aastateks 2021–2027, milles lähtutakse järgmistest põhimõtetest:

Eelarve täitmisele heakskiidu andmine on protsess, mille abil Euroopa Parlament ja nõukogu kontrollivad ELi eelarve täitmist ja pärivad komisjonilt aru selle finantsjuhtimise kohta. Ühtlasi on see võimalus kõigile sidusrühmadele meenutada toimunud arengut ning tuvastada lahendamist vajavaid probleeme ja häid tavasid, mida tuleks levitada, et finantsjuhtimist veelgi parandada ning saavutada ELi eelarve valdkonnas tulevikus veelgi paremaid tulemusi.

Komisjoni, liikmesriikide ja muude ELi eelarve haldamises osalevate partnerite jätkuvate jõupingutuste tulemusel on viimastel aastatel saavutatud finantsjuhtimise jätkuv paranemine. Seda kinnitab asjaolu, et Euroopa Kontrollikoda esitas oma 2016. aasta aruandes – esimest korda alates sellest, kui koda hakkas 1994. aastal esitama iga-aastast kinnitavat avaldust – märkusega arvamuse ja mitte vastupidise arvamuse maksete seaduslikkuse ja korrektsuse kohta. Ligikaudu pool ELi auditeeritud kuludest jäi allapoole 2 % olulist veamäära. Veamäärad langesid kõigis poliitikavaldkondades.

1.Poliitilised prioriteedid

2016. aasta üldeelarve täitmisele heakskiidu andmise resolutsioonis rõhutas Euroopa Parlament oma poliitilisi prioriteete. Neid arutati põhjalikult eelarve täitmisele heakskiidu andmise menetluse käigus eelkõige eelarvekontrollikomisjoni raportööri ja liikmetega. Volinik Oettingeri 28. veebruari 2018. aasta kiri kinnitas, et komisjon on võtnud endale ametliku kohustuse rakendada täielikult ja õigeaegselt rea meetmeid. Suur osa neist on seotud komisjoni 2018. aasta mais ja juunis esitatud järgmise mitmeaastase finantsraamistiku ja seadusandlike ettepanekutega.

Nendes ettepanekutes lähtutakse kõikehõlmava kuluaruande tulemustest, mis aitas komisjonil kindlaks teha, mis on varem hästi toiminud ja tuleks säilitada, kuid ühtlasi tõi ilmsiks valdkonnad, kus on vaja reforme, et avada ELi eelarve kõik võimalused.

Parlamendi järgmise mitmeaastase finantsraamistikuga seotud taotluste puhul käsitles komisjon oma ettepanekutes järgmisi küsimusi:

Mis puutub poliitiliste eesmärkide ja finantstsüklite Euroopa Parlamendi ja komisjoni volituste kestusega vastavusse viimisesse, siis pakutud finantsraamistikku rakendatakse seitse aastat alates 2021. aastast kuni 2027. aastani ning 2023. aastal vaadatakse see läbi, mis võimaldab vajalikke kohandusi teha. Komisjon mõistab, et on kasulik viia mitmeaastase finantsraamistiku kestus järk-järgult vastavusse Euroopa Liidu institutsioonide viieaastase poliitilise tsükliga, ent viieaastase tsükli kasutuselevõtt aastal 2021 ei võimaldaks optimaalset ühtlustamist. Pakutud seitsmeaastane tsükkel võimaldab pärast 2024. aasta Euroopa valimisi ametisse asuval komisjonil tutvustada uut raamistikku, mille kestus on alates 2028. aastast viis aastat.

Euroopa Parlament rõhutas ka seda, et ELi eelarve peaks olema tõeline Euroopa lisandväärtusega eelarve, mis püüdleb kogu liidu säästlikku majandus- ja sotsiaalarengut edendavate ühiste Euroopa Liidu eesmärkide suunas, mida üksikud liikmesriigid omaette saavutada ei suudaks. Ressursside koondamine Euroopa tasandil võimaldab liikmesriikidel saavutada rohkem, kui nad seda üksi tegutsedes suudaksid. ELi eelarve täiendab liikmesriikide eelarveid ning mitmesuguseid seadusandlikke ja regulatiivseid õigusakte, et toetada ühiseid eesmärke, aidata lahendada ühiseid probleeme ja viia ellu Euroopa poliitikat. Euroopa meetmeid rakendatakse, kui need on riiklikest, piirkondlikest või kohalikest tõhusamad ja mõjusamad.

Seega on Euroopa lisandväärtus suunatud asutamislepingus seatud eesmärkide saavutamisele ning põhiväärtuste, -õiguste ja -vabaduste toetamisele. See on ka komisjoni parema õigusloome raamistiku üks komponente. ELi lisandväärtuse hindamine kooskõlas aruteludokumendis ELi rahanduse tuleviku kohta sätestatud kriteeriumidega oli tulevaste rahastamisprogrammide mõjuhindamise protsessi lahutamatu osa ning üks peamistest juhtpõhimõtetest järgmise mitmeaastase finantsraamistiku kujundamisel. Mitmeaastase finantsraamistiku ettepanekuga kaasnevas teabevahetuses kirjeldatakse kõiki uusi programme koos nende Euroopa lisandväärtusega.

Seoses Liidu prioriteetide pikaajalise eelarvega viiakse uute ettepanekutega ELi eelarve struktuur ja programmid täielikult kooskõlla liidu 2020. aasta järgse positiivse tegevuskavaga, milles 27 liikmesriigi juhid Bratislavas ja Roomas kokku leppisid. Sellega seoses saab tulemuslikkusest ELi eelarve kese.

Tulevase mitmeaastase finantsraamistiku uus struktuur tagab suurema läbipaistvuse selle kohta, mille jaoks on ELi eelarve ette nähtud ja kuidas eelarve eri osad sellesse oma panuse annavad. Samuti tagab see muutuvatele vajadustele reageerimiseks vajaliku paindlikkuse. Programmide ettevalmistamisel võetakse arvesse peamisi temaatilisi kuluprioriteete. Iga prioriteedi raames rühmitatakse programmid poliitilisteks teemavaldkondadeks, mis kajastuvad aastaeelarve jaotistes. Niiviisi on selgem, kuidas nad aitavad kaasa poliitikaeesmärkide saavutamisele.

ELi eelarves investeeritakse veelgi rohkem valdkondadesse, milles liikmesriigid ei saa üksi tegutseda või milles on tõhusam tegutseda koos, näiteks teadusuuringud, sisseränne, piirikontroll ja kaitse, samas jätkatakse selliste traditsiooniliste, kuid moderniseeritud poliitikavaldkondade, nagu ühine põllumajanduspoliitika ja ühtekuuluvuspoliitika, rahastamist.

Eeskirjade edasiseks lihtsustamiseks teeb komisjon ettepaneku muuta need ühtse reeglistiku alusel järjepidevamaks. See aitab järsult vähendada toetusesaajate ja haldusasutuste halduskoormust, samas säilib seaduslikkuse ja korrektsuse tagatuse kõrge tase. See soodustab osalemist ELi programmides ja kiirendab projektide rakendamist. See lihtsustab eri programmide ja rahastamisvahendite koostööd suurendamaks ELi eelarve mõju. Peale selle teeb komisjon ettepaneku muuta riigiabi eeskirjad lihtsamaks ja sujuvamaks, et oleks kergem ühendada ELi eelarvest rahastatavaid vahendeid riiklike rahaliste vahenditega. Uus mitmeaastane finantsraamistik pakub ka programmide vahelist paindlikkust ja vastastikust täiendavust ning finantsinstrumentide sujuvamat kasutamist.

Euroopa Parlament kutsus komisjoni üles kiirendama ühtekuuluvuspoliitika elluviimist, vähendades rakendamisperioodi n+2 aastani (võrreldes perioodile 2014–2020 kohaldatava n+3 reegliga). Komisjoni ettepanek tähendab rangemat finantsjuhtimist ja koos 2014.–2020. aasta projektide järkjärgulise rakendamise võimalusega ka programmitöö perioodi kiiremat alustamist. Arvestades perioodi 2014–2020 täitmata kulukohustuste tähtsust, vähendatakse eelrahastamise määra.

Komisjoni pakutud uues mitmeaastases finantsraamistikus toetatakse riikide ametiasutuste tööd varupaigataotlejate ja rändajate vastuvõtmisel vahetult pärast seda, kui nad on ELi territooriumile saabunud, ühise varjupaiga- ja rändepoliitika koostamisel ning tulemusliku tagasisaatmise tagamisel. Varjupaiga- ja Rändefondi täiendab Euroopa Sotsiaalfond Pluss, mis pakub toetust sisserändajate pikaajaliseks lõimimiseks. Seire- ja hindamisraamistikku parandatakse, et tuvastada viivitused riiklike kavade rakendamisel, võtta parandusmeetmeid ning vajaduse korral kohandada tulevasi poliitilisi sekkumisi. Seire ja hindamise tugevdamise viisid hõlmavad näitajate parandamist, fondi juhtimist tihedamas koostöös partneritega ning tulemustest vahekokkuvõtte tegemist.

Perioodiks 2021–2027 tehakse ettepanek uuendatud ühise põllumajanduspoliitika kohta. Komisjoni ettepanek võimaldab säilitada ELis täielikult integreeritud ühtse põllumajandustoodete turu, kvaliteetse taskukohase toitva ja mitmekesise toidu kättesaadavuse koos suurema rõhuasetusega keskkonnale ja kliimale. See toetab üleminekut täielikult jätkusuutlikule põllumajandussektorile ning elujõuliste maapiirkondade väljakujunemist.

Reformitud poliitika toetub ka edaspidi kahele sambale: põllumajandustootjatele makstavatele otsetoetustele ning maaelu arengu toetustele ja nendevahelisele paindlikkusele.

Komisjon teeb siiski ettepaneku võtta kasutusele uus rakendamismudel, milles minnakse tänaselt nõuetele vastavusel põhinevalt poliitikalt üle tulemustele orienteeritud poliitikale, et saavutada ELi tasandil kehtestatud ühiseid eesmärke, kuid jättes riigi tasandil rohkem paindlikkust rakendamiseks.

Põllumajandustootjatele makstavad otsetoetused muudetakse tõhusamaks ja paremini suunatuks. Edendatakse tasakaalustatumat jaotust ning põllumajandusettevõtte tasandil kehtestatakse saadud summadele kohustuslik ülempiir või kahanevad toetused. See tähendab, et toetused jagatakse ümber keskmistele ja väiksematele põllumajandusettevõtetele ning võimalik, et ka maaelu arengule.

Selleks lihtsustatakse ühist põllumajanduspoliitikat, et halduskoormus oleks võimalikult väike, ning ühtlustatakse seda ELi muu poliitikaga veelgi enam, et selle panus oleks võimalikult suur.

Üldisemas plaanis teeb komisjon kooskõlas Pariisi kokkuleppega ja pühendudes ÜRO kestliku arengu eesmärkidele ettepaneku kehtestada kõikides ELi programmides kõrgem kliimameetmete peavoolustamise eesmärk ja seada sihiks, et kliimaeesmärkide saavutamisele oleks suunatud 25 % ELi kulutustest.

Euroopa Regionaalfond ja Ühtekuuluvusfond annavad oma panuse sellega, et vähendavad erinevusi liikmesriikide ja piirkondade vahel. Komisjon teeb ettepaneku keskenduda viiele poliitilisele eesmärgile: olla senisest arukam, keskkonnasäästlikum, sidusam, sotsiaalsem ja Euroopa kodanikele lähemal. Ettepanekud võimaldavad üksikute ELi rahastatud programmide kavandamisel suuremat paindlikkust, et kohandada neid paremini konkreetsetele piirkondlikele vajadustele, kuid samas reageerida ka ettenägematutele sündmustele.