ET    ET ET 
 
ET 1   ET  EUROOPA KOMISJON 
Brüssel 15.9.2010 
SEK(2010) 1059 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
MÕJU HINDAMISE KOKKUVÕTE 
  
Lisatud dokumendile: 
  
Ettepanek: 
 
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS 
börsiväliste tuletisinstrumenti de, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta  
  
{KOM(2010) 484 lõplik} 
{SEK(2010) 1058}  
 
ET 2   ET Tuletisinstrumentidel on tänapäevases raha nduses olulise osa. Oma olemuselt on nad 
finantslepingud, millega hõlbustatakse riskid ega kauplemist ja nende ümberjagamist. 
Tuletisinstrumentide nimetus kajastab seda, et nende väärtus tuleneb alusvara, näiteks 
finantsinstrumendi (nt börsil not eeritud äriühingu aktsia) või ka uba (nt nafta) hinnast. Kuna 
tuletisinstrumentidega jaotatakse risk ümber, saab  neid kasutada selleks, et kindlustada ennast 
teatava riski vastu (riskimaandamine) või võtta teatav risk (investeerimine või 
spekuleerimine). Neid saab kasutada ka ar bitraaživõimaluste otsimiseks eri turgudel. 
Tuletislepingud võivad ulatuda täie likult standardsete parameetritega (nt teoreetiline väärtus 
või lõpptähtaeg) lepingutest (nt futuurid) kuni täielikult vastavalt teatava kasutaja 
erivajadustele koostatud lepingut eni (nt vahetustehingud). Va hetustehingute tüübist sõltub 
tavaliselt ka see, kuidas sellega kaubeldakse . Täielikult standardse te tuletislepingutega 
kaubeldakse üldiselt reguleeritud kauplemiskohtad es (st tuletisinstrume ndibörsil), samal ajal 
kui kliendi erivajadusi arvestad es koostatud tuletisle pingutega kaubeldakse kahepoolselt, st 
börsiväliselt. 
Finantskriisi tõttu on börsiväliselt kaubeld avate tuletisinstrume ntide turg sattunud 
reguleerivate asutuste kõrg endatud tähelepanu alla. Bear  Sternsi peaaegu kokkukukkumine 
2008. aasta märtsis, Lehman Brothersi makse võimetuks muutumine 15. septembril 2008 ning 
AIG päästmine järgmisel päeval tõid esile kõneal use turu nõrkused. Seda arvestades pöörasid 
reguleerivad asutused erilist tä helepanu krediidiriski vahetust ehingute rollile kriisi ajal. 
Alates 2008. aasta oktoobrist on komisjon aktiivs elt lahendanud probleeme, mis kriisi käigus 
esile kerkisid. Lühikeses pers pektiivis keskendus komisjon kr ediidiriski vahetustehingute 
turule ja ta sai turu peamiste kauplejat e nõusoleku, et nad hakkavad Euroopa päritolu 
krediidiriski vahetustehinguid kliirima keskse vastaspooleg a. Keskpikas perspektiivis 
keskendus komisjon tuletisinstrumentide turu põhjalikule läbivaatamisele, mille tulemusel 
avaldati kaks teatist tuletisins trumentide turu kohta, mis ilmusi d vastavalt 2009. aasta juulis ja 
oktoobris. 
Esimeses teatises keskenduti tuletisinstrumentide osale finantskriisis, vaadeldi 
tuletisinstrumentide turust saadavat kasu ja sellega seotud riske ni ng hinnati, kuidas saaks 
tuvastatud riske vähendada. Teises teatises  sätestati tulevased poliitikameetmed, mida 
komisjon kavandab, et suurenda da tuletisinstrumentide turu  läbipaistvust, vähendada 
kauplemisel vastaspoole- ja operats iooniriski ning parandada turu terviklikkust ja järelevalvet. 
Kõnealune mõjuhinnang on lisatud  komisjoni nendele ettepane kutele, milles keskendutakse 
läbipaistvuse suurendamisele ning vastas poole- ja operatsiooni riski vähendamisele 
kauplemisjärgse turu infrastruktuuri abil. 
Läbipaistvus 
Oma olemuse tõttu on tuletisinstrumentide turg läbipaistmatu. See tuleneb sellest, et 
tuletislepingud on eraviisiliselt läbiräägitud lepingud, mistõttu on teave nende kohta üldiselt 
kättesaadav üksnes lepingu osapooltele. 
Finantskriisi käigus ilmnes selgelt, et puudub teave selle kohta, millised on üksikute 
ettevõtjate positsioonid ja  riskid börsivälistes tuletislepingu tes. Samas ei ole teabe puudumise 
tõttu reguleerivatel asutustel võimalik tuvast ada üksikutes institutsioonides ja kogu süsteemis 
kuhjuvaid riske. Seetõttu ei ole neil ka või malik õigesti hinnata turuosalise kohustuste 
täitmatajätmise tagajärgi ja reageerida kohustu ste täitmatajätmise korral sobival viisil (nt 
 
ET 3   ET Lehman Brothersi puhul). Teabe puudumine aita b kaasa kahtluste tekkele ja turuosaliste 
ebakindluse suurenemisele kriisi ajal. 
Vastaspoole krediidirisk 
Tuletislepingutega on va staspooled seotud börsiväliste tu letislepingute kehtivuse lõpuni. 
Lepingu kehtivusajal tekivad vast aspooltel üksteise suhtes nõude d vastavalt lepingu alusvarast 
tulenevate lepinguliste õiguste ja kohustu ste kujunemisele. See põhjustab vastaspoole 
krediidiriski, st riski, et vastaspool ei tä ida oma lepingulisi kohustusi nende täitmise ajal. 
Kliirimine on toiming, mille abil kõnealuseid riske aja jooksul juhitakse. Kliirida saab keskse 
vastaspoolega või kahepoolselt. Kuigi börsiväliste tuletisins trumentide turul kasutatakse 
mõlemat kliirimise liiki, kasutatakse ka hepoolset kliirimist kõige sagedamini. 
Kriisi käigus ilmnes, et börsivä liste tuletisinst rumentidega seotud vastas poole krediidirisk oli 
palju suurem kui turuosalised ja reguleeri vad asutused olid arvanud. Teisisõnu ei olnud 
vastaspoole krediidiriski leevendamiseks ettenä htud tagatissumma piisav. Peamine põhjus oli, 
et kahepoolselt kliiritavate tuletisinstrumentide turu taga tised ei olnud piisavad, kuna 
börsiväliselt kaubeldavate tuletisinstrumentide tagatisega kindlustami ne ei olnud mõnede 
turuosaliste puhul nõutav ning tagatise andnud tur uosaliste puhul olid põhjused seotud nende 
riskijuhtimise menetlusega. 
Operatsioonirisk 
Tuletisinstrumentidega börsivälisel t kauplemine hõlmab mitut etappi  alates hetkest, mil kaks 
poolt lepivad kauplemises kokku, kuni hetkeni, m il tehing kinnitatakse. Peale selle tuleb 
börsiväliselt kaubeldavate tuleti slepingute kehtivuse jooksul juhtida mitmeid sündmusi (nt 
tagatiste ja sularahas arveldamise juhtimine), mis tulenevad lepingulistest õigustest ja kohustustest. 
Arvestades et börsiväliselt kaubeldavate tuletislepingute turu l on tuletislepingute 
majandsulike ja õiguslike tingimuste määratlemi ne väga paindlik, on  vastavalt soovidele 
sõlmitud keerukate lepingute arv suur. Selliste lepingute töötlemiseks mitmes järgus on vaja 
palju manuaalselt sekkuda. See suurendab operatsiooniriski ja võib põhjustada õiguslikku 
riski ning vähendada läbipaistvust ja iseg i suurendada vastas poole krediidiriski. 
Eesmärgid 
Mõjuhinnangu eesmärk on uurida võimalust leid a eespool nimetatud probleemidele lahendus 
ühenduse tasandil. Üldeesmärk on vähendada süst eemset riski ning suurendada börsiväliselt 
kaubeldavate tuletisinstrumentide turu turvalisust ja tõhusust. Nagu varem juba mainiti, on üldeesmärgi saavutamiseks vaja täita kolm konkreetset poliitilist eesmärki, nimelt i) suurendada läbipaistvust, ii ) vähendada vastaspoole kredii diriski ja iii) vähendada 
börsiväliselt kaubeldavate tuletisinstrumentidega seotud operatsiooniriski. Kuna need eesmärgid on üsna laiad, tuleb kindlaks määrata järgmised tegevuseesmärgid: 
1. saada terviklikku ja põhjali kku teavet börsivälis elt kaubeldavate tuletisinstrumentide 
positsioonide kohta; 
2. kasutada keskse vastaspoolega kliirimist rohkem; 3. parandada kahepoolset kliirimist; 
 
ET 4   ET 4. standardida börsiväliselt kaube ldavaid tuletislepinguid rohkem. 
Eelistatud poliitavalikud ja meetmed 
Mõjuhinnangus analüüsitakse ees pool nimetatud tegevuseesmär kidega seotud iga võimaliku 
poliitikavaliku mõju ja seda võrreldakse põhistsenaariumiga, et määrata kindlaks kõige 
sobivam tegutsemisviis. Selle anal üüsi alusel jõutakse mõjuhinna ngus järeldusele, et suurimat 
kasu oleks võimalik saada selliste meetmete vastuvõtmisest, millega: 
1. nõutakse, et turuosalised edastava d kogu vajaliku teabe oma börsiväliste 
tuletisinstrumentide portfellide kohta ka uplemisteabehoidlale või kui see ei ole 
võimalik, otse reguleerivatele asutuste le; nõutav on agregeeritud positsiooni 
avaldamine; 
2. nõutakse eelnevalt kindlaksmääratud kõlbl ikkuskriteeriume täitvate börsiväliste 
tuletisinstrumentide puhul kesk se vastaspoolega kliirimist; 
3. kehtestatakse börsiväliste tuletisinstrumend itehingute kahepoolse kliirimise teatavad 
sihtväärtused; ning 
4. kehtestatakse õigusalase ja menetluste standardimise teatavad sihtväärtused; 
Arvestades eelistatud valikuid ja vajadust ta gada, et õigusliku raamistiku reguleerimisala 
oleks ühesugune kogu ELis, ilma et kehtestataks ülemäärased nõuded ja et ülejäänud õigused 
antaks liikmesriikidele, on määrus kõige s obivam poliitiline vahend soovitavate eesmärkide 
saavutamiseks. 
Kauplemisjärgse turu infrastruktuur 
Otsus nõuda kesksete vastaspoolte  ja kauplemisteabehoidlate ka sutamist suurendab veelgi 
kesksete vastaspoolte süsteemset olulisust ja muudab kauplemisteab ehoidlad süsteemselt 
oluliseks (mida nad enne ei olnud). Sellest te kib kohustus tagada, et kõnealune infrastruktuur 
on kindel ja usaldusväärne, et vältida olukorda, kus selle kasutamine suurendaks, mitte ei 
vähendaks süsteemset riski. Seda eesmärki ar vestades tunnistatakse mõjuhinnangus, et tuleb 
lahendada kesksete vastaspoolte ja kauplemis teabehoidlate toimimisega seotud tuvastatud 
probleemid. 
Kesksed vastaspooled 
Keskne vastaspool on ühel või mitmel finantstur ul kaubeldavate leping ute vastaspoolte vahel 
asuv üksus, kes on iga müüja jaoks ostja ja iga ostja jaoks müüja.  Tulenevalt tema kesksest 
rollist turul ei kanna keskne va staspool üldiselt tururiski (turur iski kannavad siiski kauplevad 
algsed pooled). Kuna keskne vastaspool on iga positsiooni vastaspool, kannab ta siiski 
krediidiriski, kui üks tema vastaspooltest jä tab kohustused täitmata. Sarnaselt kannavad kõik 
keskse vastaspoole vastaspooled riski, et kesk ne vastaspool ise jätab kohustused täitmata. 
Keskne vastaspool vähendab oma vastaspoole kr ediidiriski mitme kaitsemehhanismiga, mis 
üldiselt hõlmavad juurdepääsupiiranguid, ri skijuhtimisvahendeid (nt tagatisi) ja 
kahjujagamist. Selliseid mehhanisme kutsuta kse keskse vastaspoole kaskaadistruktuuriks. 
Tulenevalt nende rollist riskide vähendamisel on kesksed vastaspooled olu lised osalised turul, 
mida nad teenindavad. Seega on nende kohustuste täitmatajätmine võimalik süsteemne sündmus. Arvestades nende süsteemset olulisust,  kohaldatakse kesksete  vastaspoolte suhtes 
 
ET 5   ET rangeid eeskirju. ELis reguleeritakse keskseid  vastaspooli liikmesriigi tasandil. Kuna 
praegused eeskirjad, millega reguleeritakse kesksete vastaspoolte tegevust, erinevad liikmesriigiti, muudavad sellest tingitud ebavõrdsed konkurentsitingimused keskse vastaspoole teenuste piiriülese  pakkumise soovitust vähem kindl aks ja kulukamaks, kujutades 
endast takistust Euroopa fi nantsturu integratsioonile. 
Seda arvestades kaalus komisjon 2006. aastal võ imalust kehtestada ELi õigusaktid kesksete 
vastaspoolte suhtes, kuid otsustas seda mitte teha ja valis sektori isereguleerumise (kutsus sektorit üles leppima kokku tegevusjuhendis) koos  liikmesriikide koostööga (kutsus üles 
viima lõpule kesksetele vastaspooltele suuna tud ESCB-CESR soovituste koostamise), et 
tagada keskse vastaspoole teenuste us aldusväärne ja tõhus osutamine ELis. 
Seejärel ilmnes, et komisjoni valitud lähenemi sviis ei ole piisav kesksete vastaspooltega 
seotud probleemide lahendamiseks, mis oli osalis elt tingitud lähenemisviisi puudujääkidest ja 
osaliselt ka uute probleemide tekkimisest. Lähe nemisviisi puhul saadi aru, et soovitustega ei 
ole võimalik selline ühtlustamine, mis oleks võ imalik ELi tasandi õigusaktidega. Eespool 
nimetatud uued probleemid hõlmavad takistusi ärisuhete loomisel, ohtu, et kesksed vastaspooled hakkavad riski pära st võistlema, ning tagatise ül ekantavust keskse vastaspoole 
tingimustes. 
Arvestades neid probleeme, uuriti mõjuhinnangus võimalikke viise, kuidas parandada ja 
tõhustada ELi kauplemisjärgse turu infrastruktuu re ja investorite kaits et. Selleks seati neli 
konkreetset eesmärki, nimelt i) suurendada ke sksete vastaspoolte usaldusväärust, ii) 
kehtestada keskse vastaspoole teenuste osut amiseks võrdsed tingimused, iii) hõlbustada 
kesksete vastaspoolte vaheliste ärisuhete loomist, ning iv) anda  lisatagatised turuosalistele, 
kellel on kesksetele vastaspooltele kaudne j uurdepääs. Eespool loetletud eesmärkide 
saavutamiseks on vaja täita järgmised tegevuseesmärgid: 
1. kõrvaldada keskse vastaspoole teenuste pi iriülese osutamisega seotud takistused; 
2. kõrvaldada kesksete vastas poolte vaheliste ärisuhete l oomist takistavad tegurid, 
3. hoida ära olukord, kus kesksed vastaspool ed riski pärast võistleksid; ning 
4. hõlbustada klientide positsioonide ja vastavate marginaalide ülekantavust. 
Mõjuhinnangus analüüsitakse ees pool nimetatud tegevuseesmär kidega seotud iga võimaliku 
poliitikavaliku mõju ja seda võrreldakse põhistsenaariumiga, et määrata kindlaks kõige 
sobivam tegutsemisviis. Selle anal üüsi alusel jõutakse mõjuhinna ngus järeldusele, et suurimat 
kasu oleks võimalik saada selliste meetmete vastuvõtmisest, millega: 
1. kehtestatakse keskse vastas poole teenuste pass; keskse tele vastaspooltele annaks 
tegevusloa ja nende tegevust jälgiksid liikmesriigid ning järelevalvekolleegiumil oleks suurem roll; 
2. kehtestatakse ühised nõuded ja menetlus, mille alusel kesksetel vastaspooltel oleks 
õigus koos talitleda, tingimusel et riske ju hitakse ja et pädevad asutused kiidavad 
selle heaks; 
3. kehtestatakse kesksete vastaspoolte  jaoks ühised ranged standardid ning 
 
ET 6   ET 4. nõutakse, et kesksed vastaspooled pakuksid  kaudsetele osalistele võimalust kanda 
oma marginaalid eraldi (koond- või nomin aalkontodele) kontodele, jättes kaudsete 
osaliste valida, kas nad seda pakkumist kasutavad. 
Ka sel puhul arvatakse, et määrus on sobivaim poliitiline vahend soovitud eesmärkide 
saavutamiseks. 
Kauplemisteabehoidlad 
Kauplemisteabehoidla on keskne register, kus  säilitatakse dokumente börsiväliselt 
kaubeldavate pooleliolevate tuletisinstru menditehingute (lepingute) kohta. Lisaks 
põhitegevusele võivad kauplemisteabehoidlad ka teisi teenuseid osutada, näiteks võivad nad 
juhtida lepingu sündmusi ja osutada ka uplemisandmete töötlemise teenuseid. 
Kauplemisteabehoidlad on turu infrastruktuur i uued osalised (esimene hakkas tööle 2006. 
aasta lõpus) ja neid hakati alles hiljuti regule erima. Kauplemisteabehoidlast saadav peamine 
poliitiline kasu on suurem läbipaistvus, kuna kauplemisteabehoidla säilitab dokumente ja 
terviklikku teavet. 
Peamiseks kriisi ajal ilmnenud probleemiks o li aeg, mis reguleerivatel asutustel kulus 
krediidituletisinstrumentide kauplemisteab ehoidlas (ainuke se l ajal eksisteerinud 
kauplemisteabehoidla) säilitatud teabel e juurde pääsemiseks. Arvestades 
kauplemisteabehoidlate süsteemselt olulisek s muutumist tänu aruandlusnõuetele, muutub 
reguleerivate asutuste juurdepääsuga seotud küs imus veelgi olulisemaks. Aruandlusnõuetest 
tulenevalt on vaja lahendada ka mitu teist kauplemisteabehoidla äritegevusega seotud probleemi. 
Mõjuhinnangus uuritakse viise, kuidas luua us aldusväärsed ja tõhusad kauplemisteabehoidlad, 
mis aitaksid toetada aruandlusnõudeid ja tagada, et pädevatel asutustel oleks oma ülesannete 
täitmiseks vajalik teave. Selle üldeesmärg i saavutamiseks on mõjuhinnangus esitatud kolm 
spetsiifilisemat poliitilist eesmärki, nimelt i) kauplemisteabehoidlas säilitatava teabe usaldusväärsuse ja terviklikkuse tagamine; ii)  kauplemisteabehoidla teenuste osutamiseks 
võrdsete tingimuste loomine ja iii) pädevatele asutustele kauplemiste abehoidlas hoitavale 
teabele piiranguteta juurdepääsu tagamine . Mõjuhinnangus kirj eldatakse ühtainsat 
tegevuseesmärki, nimelt seda, et  kauplemisteabehoidla tegevuste  suhtes tuleks kehtestada 
ühised eeskirjad. 
Mõjuhinnangus analüüsitakse ees pool nimetatud tegevuseesmär kidega seotud iga võimaliku 
poliitikavaliku mõju ja seda võrreldakse põhistsenaariumiga, et määrata kindlaks kõige 
sobivam tegutsemisviis. Selle an alüüsi põhjal järeldatakse mõ juhinnangus, et suurim kasu 
saadakse siis, kui kauplemist eabehoidlate tegevuste reguleerim iseks võetakse vastu õigusakt, 
kusjuures registreerimine ja järelevalve toimub ELi tasandil ja sellega tegeleb EVJA. 
Ka sel puhul arvatakse, et määrus on sobivaim poliitiline vahend soovitavate eesmärkide 
saavutamiseks.