2009/ECFIN/033

[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 4.3.2010

KOM(2010)69 lõplik

KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

EUROOPA LIIDU 2008. AASTA LAENUVÕTMIS- JA LAENUANDMISTEHINGUD

SISUKORD

1. Sissejuhatus 4

2. Euroopa Liidu laenuandmistehingud 5

2.1. Kirjeldus 5

2.2. Maksebilansi tasakaalustamise toetamine 7

2.3. Makromajanduslik finantsabi 8

2.4. Euratomi rahastamisvahend 9

3. Euroopa Liidu laenuvõtmistehingud 10

3.1. Kirjeldus 10

3.2. Maksebilansi tasakaalustamise toetus 10

3.3. Makromajanduslik finantsabi 11

3.4. Euratomi rahastamisvahend 11

4. Euroopa Investeerimispank – Laenuandmine väljaspool ühendust 12

4.1. Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud 12

4.1.1. Kirjeldus 12

4.1.2. Tehingute maht 13

4.1.3. Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingute mõju ELi eelarvele 13

4.2. Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud 14

SISSEJUHATUS

Nõukogu otsustes, millega kehtestatakse Euroopa Liidu laenuandmise instrumendid, on nõutud, et komisjon teavitaks nõukogu ja Euroopa Parlamenti igal aastal nende instrumentide kasutamisest. Teavitamisnõude täitmiseks kirjeldatakse käesolevas aruandes laenuandmistehinguid valdkondade kaupa.

Esmajoones antakse käesolevas aruandes lühike ülevaade euroalast väljapoole jäävate liikmesriikide maksebilansi tasakaalustamise toetamiseks ja kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi andmiseks tehtud laenuandmis- ja laenuvõtmistehingutest ning ühenduse laenudega seotud tagatistest. Samuti antakse aruandes teavet Euratomi rahastamisvahendi laenuandmis- ja laenuvõtmistehingute kohta.

Lõpuks nõutakse Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehinguid käsitlevates nõukogu otsustes[1], et komisjon annaks nõukogule ja parlamendile igal aastal teavet ka Euroopa Investeerimispanga (EIP) tehingute kohta (laenud ja laenutagatised) ühinemisläbirääkimisi pidavates riikides, Vahemere piirkonnas, Ida-Euroopas, Lõuna-Kaukaasias ja Venemaal, Aasias ja Ladina-Ameerikas ning Lõuna-Aafrika Vabariigis, kui need on tagatud liidu eelarvega.

EUROOPA LIIDU LAENUANDMISTEHINGUD

Kirjeldus

Rahalist toetust kolmandatele riikidele ja euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele annab komisjon eri õiguslikul alusel, lähtuvalt geograafilisest alast ja taotletavatest eesmärkidest.

Üldiselt on finantstehingud, mida komisjon nõukogu otsuste alusel haldab, kahepoolsetel suhetel põhinevad laenud (makromajanduslik finantsabi kolmandatele riikidele või toetus maksebilansi tasakaalustamiseks euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele), millega ühendus aitab taastada asjaomase riigi makromajanduslikku tasakaalu. Euratomi rahastamisvahendit saab kasutada laenu andmiseks ELi liikmesriikidele ja teatavatele kolmandatele riikidele (Armeenia, Venemaa ja Ukraina).

Kõigi makromajandusliku finantsabi, maksebilansi tasakaalustamise toetuse ja Euratomi rahastamisvahendi raames antavate laenude väljamaksmiseks võetakse omakorda laenu. Selle põhimõtte kohaselt peavad laenuandmistehingu raames laekuvad summad (intressid ja/või põhiosa) ning konverteerimis- ja maksepäevad vastama tehingu aluseks oleva laenuvõtmistehingu raames tasutavatele summadele ning konverteerimis- ja maksepäevadele.

Tabel 1: Makromajanduslik finantsabi (MFA) ja Euratomi rahastamisvahendi laenud kolmandatele riikidele ning maksebilansi tasakaalustamise toetamise (MBT) laenud euroalast väljapoole jäävate liikmesriikide puhul.

miljonites eurodes

2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | Kokku |

Rumeenia | 50 | 50 |

Ühinevad riigid (liikmesriigid alates 01.01.2007) | 0 | 0 | 50 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 50 |

Albaania(1) | 9 | 9 |

Bosnia ja Hertsegoviina(2) | 10 | 10 | 10 | 30 |

MKD(3) | 10 | 12 | 28 | 50 |

Serbia ja Montenegro(4) | 225 | 40 | 15 | 280 |

Tadžikistan(6) | 60 | 60 |

Liibanon(7) | 0 |

Kokku MFA | 305 | 12 | 168 | 10 | 15 | 10 | 0 | 0 | 479 |

Euratom(8) | 40 | 40 | 25 | 65 | 215 | 51 | 39 | 16 | 491 |

MBT(9) | 2 000 | 2 000 |

Kogusumma | 345 | 52 | 143 | 75 | 230 | 70 | 39 | 2 016 | 2 970 |

(1) Albaaniale anti 2005. aastal 3 miljonit eurot ja 2006. aastal 13 miljonit eurot toetust. (2) Laenuga kaasnes ka 10 miljoni euro suurune toetus 2000. aastal. 2001. aastal anti lisatoetust 15 miljonit eurot ja 2003. aastal 25 miljonit eurot. 2005. aastal anti toetust 15 miljonit eurot. (3) Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik. 2001. aastal maksti välja 10 miljonit eurot, 2002. aastal samuti 10 miljonit eurot ning 2003. aastal veel 18 miljonit eurot. (4) Serbia ja Montenegrole maksti 2002. aastal 115 miljonit eurot, 2003. aastal 35 miljonit eurot, 2004. aastal 10 miljonit eurot ning 2005. aastal 25 miljonit eurot toetust. (5) Kosovole maksti 2001. aastal eelarvetoetusena 35 miljonit eurot ja Montenegrole 13 miljonit eurot. Samal aastal maksti Kosovole lisaks 15 miljonit eurot toetust, millele lisandus 2002. aastal veel 15 miljonit eurot toetust. (6) Tadžikistan: laenuga kaasnes toetuste maksmine summas kokku 14 miljonit eurot. Lisaks maksti 2003. aastal toetust 7 miljonit eurot (ehkki otsus tehti 2002. aastal) ning sama summa nii 2005. aastal kui ka 2006. aastal. (7) Makromajanduslik finantsabi Liibanonile 50 miljoni euro väärtuses antud laenudena. 2009. aasta juunis maksti 25 miljonit eurot. 2008. aasta detsembris maksti toetust 15 miljonit eurot. (8) Sealhulgas Bulgaaria ja Rumeenia (liikmesriigid alates 01.01.2007). (9) 2. detsembril 2008. aastal tõsteti euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele maksebilansi tasakaalustamise mehhanismi raames antavate laenude ülemmäära 12 miljardilt eurolt 25 miljardile eurole. 18. mail 2009 suurendati ülemmäära 50 miljoni euroni. Muud toetusmaksed perioodil 2001 – 2008: Erakordne finantsabi. Toetusemaksed Armeeniale ja Gruusiale kokku vastavalt 1998. aastal 8 miljonit eurot ja 10 miljonit eurot ning 1999. aastal 4 miljonit eurot ja 9 miljonit eurot. Gruusiale maksti 2001. aastal toetust 6 miljonit eurot. Armeeniale maksti 2002. aastal 11 miljonit eurot. 2004. aastal maksti Armeeniale 5,5 miljonit eurot ja Gruusiale 6,5 miljonit eurot toetust. 2005. aastal maksti Armeeniale 1,5 miljonit eurot. 2006. aastal maksti Gruusiale välja kaks toetust, kumbki 11 miljonit eurot. Moldova Vabariik: 2008. aastal maksti toetust 25 miljonit eurot kahes osas. |

Maksebilansi tasakaalustamise toetamine

Euroopa Ühenduse 2008. aasta laenuandmis- ja laenuvõtmistehingute olulisemaid muutusi oli maksebilansi tasakaalustamise toetuste maksmise võimaldamine euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele.

Siinkohal järgneb kokkuvõte maksebilansi tasakaalustamise toetamise mehhanismi peamistest omadustest, 2008. aasta olulisematest tegevustest ning lähiaastate tulevikuväljavaadetest.

Maksebilansi tasakaalustamise toetamine toimub komisjoni keskpika perioodi laenudega, mida antakse tavaliselt koos IMFi ja teiste mitmepoolsete abiandjate, nagu Euroopa Investeerimispanga, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga ning Maalimapanga rahaeraldistega või liikmesriikide kahepoolsetele suhetele tuginevate toetustega. Maksebilansi tasakaalustamise toetamine on erakorraline abi ja selle andmine otsustatakse iga juhtumi puhul eraldi. Seda on võimalik anda euroalast väljapoole jäävatele liikmesriikidele[2], kellel on maksebilansi tasakaalustamisega suuri raskusi. Toetus on loomult makromajanduslik (s.t see ei ole seotud mingi kindla tegevusega, nagu projektipõhise toetuse puhul). Seda antakse tingimusel, et toetust saav liikmesriik on täitnud teatavad majanduspoliitilised nõuded, ning selle eesmärgiks on leevendada toetusesaaja üldisi raskusi välisraha kaasamisel ja taastada maksebilansi jätkusuutlikkus. Kõnealused majanduspoliitilised nõuded lepivad komisjon (pärast Majandus- ja Sotsiaalkomiteega konsulteerimist) ja asjaomane liikmesriik kokku vastastikuse mõistmise memorandumis, mis allkirjastatakse enne laenulepingute rakendamist. Abi antaksegi eelkõige osutatud raskuste kõrvaldamiseks võetavate kohandamismeetmete rakendamiseks. Enne laenusumma väljamaksmist kontrollitakse neid meetmeid.

Alates 1975. aastast, kui ühendus liikmesriikide jaoks, kelle rahandussüsteem ohtu või raskustesse sattus, maksebilansi toetamise mehhanismi lõi[3], on kahekümne aasta kestel laenuvõtmisega rahastatavaid laene antud mitmete tehingutega.

Laienemise tagajärjel suurenenud abikõlblike liikmesriikide hulk ning rahvusvahelise finantskriisi ulatus nõudsid 2008. aasta detsembris maksebilansi toetamise mehhanismi taaskäivitamist ning võimalike vajaduste rahuldamiseks tuli selle mahtu kasvatada 12 miljardilt eurolt 25 miljardile eurole[4]. Et olla jätkuvalt valmis kiiresti reageerima kõigile maksebilansi toetuste taotlustele, tehti 2009. aasta mais veelkord otsus suurendada laenude mahu ülemmäära, kehtestades selleks 50 miljardit eurot[5].

2008. aastal kasutati mehhanismi peamiselt selleks, et aidata euroalast väljapoole jäävatel liikmesriikidel tulla toime finantskriisi tagajärjel tekkinud maksebilansi puudujäägiga. 4. novembril 2008 otsustas nõukogu[6] anda Ungarile euroalast väljapoole jäävate liikmesriikide maksebilansi toetamise mehhanismi raames kuni 6,5 miljardit eurot keskpika perioodi finantsabi. Abi eesmärgiks oli taastada investorite usaldus, kuna finantsturgudel suurenenud volatiilsus ja ebakindlus ning 2008. aasta viimases kvartalis järsult tardunud rahastamiskeskkond olid viinud Ungari maksebilansi jooksevkonto sel määral tasakaalust välja, et see ohustas kogu Ungari majandust. 6,5 miljardi euro suurune laen plaaniti välja maksta neljas osas. Esimene väljamakse summas 2 miljardit eurot tehti 9. detsembril 2008. Ülejäänu makstakse vastavalt majanduspoliitiliste nõuete järkjärgulisele täitmisele välja 2009.[7] ja 2010. aastal.

Maksebilansi toetamise mehhanism peaks eeldatavasti moodustama tulevastest ELi laenudest mahuliselt olulise osa. 2009. aastal tegi nõukogu otsuse toetada maksebilansi toetamise mehhanismi abil veel kahte riiki:

- 3,1 miljardit eurot Lätile (nõukogu 20. jaanuari 2009. aasta otsus 2009/90/EÜ) ja

- 5 miljardit eurot Rumeeniale (nõukogu 6. mai 2009. aasta otsus 2009/459/EÜ).

Makromajanduslik finantsabi

Üksikasjalikku teavet ühenduse makromajandusliku finantsabi kohta võib leida komisjoni aruandest nõukogule ja Euroopa Parlamendile kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi andmise kohta[8]. Alljärgnevalt on lühidalt kirjeldatud makromajandusliku finantsabi andmise mehhanismi peamisi omadusi, 2008. aastal antud suuremaid toetusi ning lähiaastate tulevikuväljavaateid.

Makromajanduslikku finantsabi antakse laenude ja/või toetustena, sellega toetatakse abisaavate riikide poliitiliste ja majanduslike reformide katseid ning seda hallatakse koostöös Bretton Woodsi institutsioonidega. Ühenduse makromajandusliku finantsabi põhijooned on järgmised: abi on erakordne, see täiendab rahvusvaheliste finantsinstitutsioonide rahaeraldisi ning sellega kaasnevad teatavad makromajanduslikud nõuded. Tihedas koostöös Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapangaga on ühenduse makromajandusliku finantsabiga toetatud, riikide eripära arvesse võttes, mitmeid kolmandaid riike, pidades silmas üldist eesmärki stabiliseerida finantsolukorda ja soodustada üleminekut turumajandusele.

Makromajandusliku finantsabi laenud makstakse üldiselt välja mitmes osas, vastavalt makromajanduslike nõuete järkjärgulisele täitmisele. Väljamakse tegemiseks vajaliku raha komisjon laenab. Kui abisaaja riik ei suuda laenu tagasimakseid teha, saab komisjon oma kohustuste täitmiseks kasutada välistegevuse tagatisfondi[9].

Tabelis 1 on loetletud kõnealuse mehhanismi alusel antud toetused ja laenud.

2008. aastal olid makromajandusliku finantsabi küsimustes esiplaanil läbirääkimised pädevate ametiasutustega ning keskenduti järgmisele:

- Liibanoni toetamise tingimused (vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping allkirjastati vastavalt 18. ja 19. detsembril 2008). Programm sisaldab 30 miljoni euro ulatuses toetust ja 50 miljoni euro ulatuses laenu, mis mõlemad makstakse välja kahes osas. Laenu esimene osa (25 miljonit eurot) maksti välja 2009. aasta juuni alguses ja teine osa on plaanitud välja maksta 2010. aasta jooksul (kui abi saamiseks vajalikud tingimused täidetakse).

- Endisele Jugoslaavia Liitvabariigile antud makromajandusliku finantsabi ametlik jagamine Serbia ja Montenegro vahel. 2. oktoobril 2008 võttis nõukogu vastu otsuse 2008/784/EÜ, millega kehtestatakse Montenegro suhtes eraldi kohustus ja vähendatakse proportsionaalselt Serbia kohustust seoses pikaajaliste laenudega, mida ühendus on andnud Serbia ja Montenegro liitriigile (endine Jugoslaavia Liitvabariik) vastavalt otsustele 2001/549/EÜ ja 2002/882/EÜ[10], volitades sellega komisjoni allkirjastama Montenegro ametiasutustega eraldi laenulepingut. Nimetatud otsus on vaid loomulik jätk Montenegro iseseisvumisele 2006. aasta juunis ning Serbia ja Montenegro vahel 2006. aasta juulis sõlmitud kokkuleppele jaotada väliskohustused kahe riigi vahel. Sellega ei võeta ühendusele uusi kohustusi ning mõju eelarvele puudub. Kui eraldi laenuleping Montenegroga on sõlmitud ja jõustunud (2009. aasta lõpp), muudetakse Serbia kohustusi vastavalt.

- 2008. aastal täitis komisjon Moldova Vabariigile antava makromajandusliku abi programmi summas 45 miljonit eurot, mille suhtes nõukogu oli otsuse teinud 16. aprillil 2007. Toetuse teine ja kolmas osamakse (10 miljonit ja 15 miljonit eurot) tehti vastavalt 2008. aasta juunis ja detsembris. Nimetatud programm oli osa rahastamispakmest, millega toetati Moldova valitsuse ja IMFi vahel vaesuse vähendamise ja majanduskasvu edendamise programmi raames 2006. aasta mais sõlmitud abiprogrammi, mis kestis kuni 2009. aasta maini.

- 2008. aasta detsembris maksis komisjon Liibanonile välja esimese, 15 miljoni euro suuruse toetusmakse 10. detsembril 2007 heaks kiidetud makromajandusliku finantsabi programmist.

- 2008. aastal laenuna antava makromajandusliku finantsabi väljamakseid ei olnud.

Makromajandusliku finantsabi puhul keskendutakse naaberpiirkondadele, nt Lääne-Balkanile ja Kaukaasiale. Aset leidnud majandus- ja finantskriisi mõju on just nendes piirkondades olnud eriti tugev. Selle tagajärjel on mitmed ühinemiskõnelusi pidavad ja naaberriigid komisjonilt ametlikul või ebaametlikul teel makromajanduslikku finantsabi taotlenud ning 2009. aasal on komisjonil olnud palju tegemist, et nimetatud vahendi raames taotlusi rahuldada. On raske ennustada, kui kaua selline nõudlus kestab, kuid see on igal juhul seotud majandusolukorra normaliseerumisega majanduslikult arenenumates riikides.

Euratomi rahastamisvahend

Euratomi rahastamisvahendit võib kasutada projektide rahastamiseks liikmesriikides (nõukogu otsus 77/270/Euratom) ja teatavates kolmandates riikides (Ukraina, Venemaa, Armeenia) (nõukogu otsus 94/179/Euratom). Sel puhul kasutatakse eelarveväliseid laene, mille andmiseks võtab komisjon ise samas mahus laenu finantsturgudelt. 1990. aastal kehtestas nõukogu laenuvõtmise piirmääraks 4 miljardit eurot, millest ligikaudu 3,4 miljardi kasutamise suhtes tehti ka otsus. 2002. aastal pani komisjon ette suurendada laenuvõtmise piirmäära 4 miljardilt eurolt 6 miljardile eurole, kuid nõukogu ei ole selle suhtes veel nõusolekut andnud.

2008. aastal maksti Euratomi rahastamisvahendi tegevuse raames välja K2R4-projekti teine osamakse (22 miljonit USA dollarit). 29. septembril 2004. aastal oli komisjon kiitnud heaks eurolaenu väärtuses 83 miljonit USA dollari ekvivalenti Ukrainas asuva Khmelnitsky tuumajaama 2. reaktori ja Rovno tuumajaama 4. reaktori turvaseadmete uuendamiseks (K2R4). Lepingut hakati rakendama 7. juulil 2006. aastal, kui kontrolli tulemusel ilmnes, et kõik laenulepingus sätestatud tingimused olid rahuldaval määral täidetud. Esimene väljamakse, summas 39 miljonit eurot, tehti 15. märtsil 2007. 6. oktoobril 2008. aastal tehti pärast vastavat laenuvõtmistehingut teine väljamakse, summas 22 miljonit USA dollarit (15,2 miljonit eurot).

2009. aastal oli ette nähtud maksta Ukrainale välja K2R4-projekti kolmas (ja viimane) osa (10,3 miljonit USA dollarit)[11].

EUROOPA LIIDU LAENUVÕTMISTEHINGUD

Kirjeldus

Nõukogult heakskiidu saanud laenutehingute rahastamiseks on komisjon volitatud võtma asjaomase ühenduse (EÜ, Euratom) nimel kapitaliturult laenu. Kõigi instrumentide puhul (maksebilansi toetamise mehhanism, makromajanduslik finantsabi ja Euratomi rahastamisvahend) võetakse ja antakse laenu vastaval õiguslikul alusel. Iga laenuvõtmise tehing on asjaomase laenuandmise tehinguga ranges vastavuses, nii et ELi eelarvele ei ole mingit intressi- ega kursiriski.

Maksebilansi tasakaalustamise toetus

2008. aasta novembris sõlmis EÜ kokkuleppe anda Ungari Vabariigile maksebilansi tasakaalustamise toetusena laenu summas 6,5 miljardit eurot. Esimest osamakset summas 2 miljardit eurot rahastati 9. septembril 2008. aastal välja lastud 3-aastaste võlakirjadega.

See võlakiri aitas EÜ-l taastada oma positsiooni eurodes märgitud võrdlusvõlakirjade väljaandjana. Võlakiri võeti turul hästi vastu. Kuna investorite huvi oli väga suur, märgiti see kiiresti üle. Võlakirja lõplike saajate hulgas olid esindatud kõik investorite klassid, sealhulgas keskpangad, investeerimisfondid, suurettevõtted, kindlustusandjad. Võlakirja hind oli lähedal võrdlusrühma „riiklikud ja üleriiklikud väljaandjad ja agentuurid (SSA)” tipule, kuhu kuuluvad ka Euroopa Investeerimispank, KfW, SFEF ja teiste selle tasandi väljaandjad.

Ka järelkauplemine turul oli tugev, kinnistades EÜ positsiooni olulise võrdlusvõlakirjade väljaandjana. 2008. aasta kogemustele tuginedes anti 2009. aastal välja juba mitmeid eri võrdlusvõlakirju.

Makromajanduslik finantsabi

Makromajandusliku finantsabi rahastamiseks 2008. aastal laenu ei võetud.

Euratomi rahastamisvahend

Euratomi rahastamisvahendi jaoks võeti 2008. aastal laenu summas 22 miljonit USA dollarit.

Tabel 2: laenuvõtmistehingute maht finantsinstrumendi kaupa 2001–2008[12]

miljonites eurodes

2000 | 2 039 | 1 656 | 3 695 |

2001 | 1 386 | 40 | 1 633 | 3 059 |

2002 | 713 | 80 | 1 379 | 2 172 |

2003 | 431 | 105 | 1 372 | 1 908 |

2004 | 423 | 170 | 1 214 | 1 807 |

2005 | 440 | 385 | 1 080 | 1 905 |

2006 | 436 | 436 | 969 | 1 841 |

2007 | 400 | 474 | 786 | 1 260 |

2008 | 266 | 484 | 2 000 | 654 | 3 404 |

(1) Vahetuskurss on antud iga aasta 31. detsembri seisuga. Algne laenusumma, millest on maha võetud (või millele on lisatud) põhiosa tagasimaksed, tühistatud ja kehtetuks tunnistatud summad ning kursikõikumised. |

EUROOPA INVESTEERIMISPANK – LAENUANDMINE VÄLJASPOOL ÜHENDUST

Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingud

Kirjeldus

Euroopa Investeerimispank (EIP) annab omavahenditest laene kas otseeraldistena üksikprojektidele või üldiste laenudena pankadele, kes seejärel eraldavad raha väiksematele kohalikele projektidele. Mõned väljapoole ühendust antavatest laenudest on tagatud liidu eelarvest ning need on käesolevas aruandes vaatluse all, kui ei ole märgitud teisiti. Praegu kehtiva välisvolituse alusel võib EIP samuti anda laenutagatisi. Omavahendite ning ühenduse ja liikmesriikide ressursside haldamisel (eelkõige Vahemere piirkonnas ja AKV-riikides) kasutab EIP suurt hulka eri finantsvahendeid (sealhulgas teatud juhtudel investeeringud ettevõtete omakapitali)[13]. Tehinguid, mida EIP teeb välisvolituse alusel, vaadeldakse eraldi aruandes.

Tehingute maht

Euroopa Investeerimispanga sõlmitud tehingute maht suurenes 2008. aastal 20 %, jõudes 57,6 miljardi euroni, millest 51,5 miljardit eurot moodustasid tehingud liikmesriikidega ja 6,1 miljardit eurot partnerriikidega.

Euroopa Investeerimispanga laenud kolmandatele riikidele 2008. aastal – ülevaade

miljonites eurodes

ELi eelarve ja EAFi vahendid(1) | Omavahendid, millel on ühenduse või liikmesriikide tagatis | Omavahendid EIP riskikrediidi arvelt | KOKKU |

Ühinemiseelsed riigid (volitus 2007–2013) | 2 009 | 1 444 | 3 453 |

Naabrus- ja partnerlusriigid (volitus 2007 – 2013) | 62 | 1 365 | 33 | 1 460 |

ALA – Aasia ja Ladina-Ameerika (volitus 2007 2013) | 469 | 469 |

LAV – Lõuna-Aafrika (volitus 2007–2013) | 203 | 203 |

AKV – ÜMT(2) | 336 | 225 | 561 |

Kokku | 398 | 4 270 | 1 477 | 6 145 |

(1) | Laenud, mida antakse ELi eelarve või Euroopa Arengufondi vahenditest ja mida haldab EIP. |

(2) | AKV - Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riigid ning ÜMT - ülemeremaad ja -territooriumid. |

Euroopa Investeerimispanga laenuandmistehingute mõju ELi eelarvele[14]

EIP rahastab projekte nii ELis kui ka väljapool ELi, kusjuures viimastega kaasneb osaline tagatis ELi eelarvest. Laenutehingud mõjutavad liidu eelarvet siis, kui nendega kaasnevad ühenduse tagatised, intressitoetused või eritingimused, mida laenuandja seisukohast saab võrrelda riskiga seotud tehingutega.

19. detsembril 2006 andis nõukogu EIP-le ühenduse tagatise ühendusevälistele projektidele antavatest laenudest ja laenutagatistest tekkida võiva kahjumi puhuks (otsus 2006/1016/EÜ[15], asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta otsusega 2009/633/EÜ)[16]. Ühenduse tagatise ülemmäär on 65 % kõigi antud laenude ja tagatiste kogusummast, millest arvatakse maha tagastatud summad ning millele lisanduvad kõik seonduvad summad. EIPi rahastamistehingute ülemmäär kõnealuse volituse alusel ajavahemikul 2007–2013 on 27,8 miljardit eurot, mis jaguneb 25,8 miljardi euro suuruseks baasmääraks ja 2 miljardi euro suuruseks vabatahtlikuks volituseks, mille kasutamise üle otsustab nõukogu 2010. aasta vahearuande tulemuste põhjal.

Euroopa Investeerimispanga laenuvõtmistehingud

2008. aasta rahastamistehingute raames laenas EIP kokku 59,5 miljardit eurot. 2007. aastaga võrreldes (54,7 miljardit eurot) on kasv olnud märgatav (+9 %). Tehingute mahu suurenemisel tuleb arvestada, et see toimus 2008. aasta keerulises investeerimiskeskkonnas. Olukorda iseloomustasid suur volatiilsus ja turukõikumised ning rahastamiskeskkonna järsk tardumine alates oktoobri keskpaigast. Seetõttu olid jätkuvalt hinnas suuremad ja likviidsemad vahendid ning struktureeritud võlakirjade järele oli nõudlus madal.

[1] Nõukogu otsus 97/256/EÜ (muudetud nõukogu otsustega 98/348/EÜ ja 98/729/EÜ), mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 1997 kuni 31. jaanuarini 2000 (edaspidi „1997–2000 üldmandaat”), ning nõukogu otsus 2000/24/EÜ, mis on asendatud nõukogu 23. juuni 2008. aasta otsusega 2008/580/EÜ (kodifitseeritud versioon), mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 2000 kuni 31. jaanuarini 2007 (edaspidi „2000–2006 üldvolitus”). Nõukogu otsusega 1999/786/EÜ (Türgi maavärinajärgsete taastamismeetmete programm (TERRA)) moodustatakse ja laiendatakse üldvolitusi. Lisaks on nõukogu otsusega 2001/777/EÜ kehtestatud erimeede Põhjamõõtme raames Venemaa Läänemere valgalas asuvatele valitud keskkonnaprojektidele laenude andmise kohta. Nõukogu otsusega 2005/48/EÜ on kehtestatud erivolitus teatud tüüpi projektide jaoks Venemaal ja läänepoolsetes uutes iseseisvates riikides (Ukraina, Moldova ja Valgevene). Nõukogu otsusega 2006/1016/EÜ on kehtestatud uus üldvolitus, mis hõlmab ajavahemikku 1. veebruarist 2007 kuni 31. detsembrini 2013 („2007–2013 üldvolitus”), mis on asendatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega 2009/633/EÜ.

[2] 1. oktoobri 2009. aasta seisuga ei olnud eurot kasutusele võtnud järgmised liikmesriigid: Bulgaaria, Eesti, Leedu, Läti, Poola, Rootsi, Rumeenia, Taani, Tšehhi Vabariik, Ungari ja Ühendkuningriik.

[3] Nõukogu määrus (EMÜ) nr 397/75, 17. veebruar 1975, millega kehtestatakse ühenduse laenumehhanism, et aidata teatavatel EÜ riikidel ületada esimese naftakriisi tagajärjel tekkinud jooksevkonto jätkusuutmatut tasakaalustamatust.

[4] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1360/2008, 18. mai 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem.

[5] Nõukogu määrus (EÜ) nr 431/2009, 18. mai 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem.

[6] Nõukogu otsus 2009/102/EÜ, 4. november 2008.

[7] 2009. aasta märtsis ja juulis maksti välja vastavalt 2 miljardit eurot ja 1,5 miljardit eurot.

[8] 2008. aasta aruannet ei ole veel avaldatud. 2007. aasta kohta vt. KOM/2008/520.

[9] Nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009.

[10] ELT L 269, 10.10.2008, lk 8.

[11] Viimane osa maksti välja 2009. aasta oktoobris.

[12] Lisateavet EÜ võlakirjade kohta võib leida aadressil: http://ec.europa.eu/economy_finance/financial_operation_instruments/market_operations59_en.htm.

[13] 2009. aasta juulis kiitis juhatus heaks EIP ü[14]&'78JKLjhinemiseelse rahastamisvahendi ning Vahemere partnerluse II rahastamisvahendi laiendamise, et võimaldada kaudseid investeeringuid infrastruktuurifondide omakapitali.

[15] EIP-le antud tagatiste ning ELi nimel antud laenude mõju kohta eelarvele vaata 31. detsembri 2008. aasta aruannet eelarvest kaetud tagatiste kohta KOM 2009(398).

[16] ELT L 414, 30.12.2006, lk 95.

[17] ELT L 190, 22.7.2009, lk 1.