ET Euroopa Liidu Teataja C 412/4

Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase taotluse avaldamine

2014/C 412/04

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta (2)

„MIEL DES CEVENNES”

EÜ nr: FR-PGI-0005-01148 – 3.9.2013

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus

„Miel des Cévennes”

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.4. Muud loomse päritoluga tooted (munad, mesi, mitmesugused piimatooted (v.a või) jne)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab

„Miel des Cévennes” on mesi, mida valmistavad mesilased lilleõite nektarist. Mesi võib olla vedel, suhkrustunud või kreemjas.

„Miel des Cévennes” võib olla:

— mitmeliigiline õiemesi: seda iseloomustab mitme Cévennes’ile tüüpilise taimeliigi segu ülekaal;

— üheliigiline õiemesi: — kanarbikumesi: puis-eerika – Erica arborea, hall eerika – Erica cinerea, kanarbik – Calluna vulgaris; — kastanimesi; — vaarikamesi; — põldmurakamesi.

Füüsikalised ja keemilised omadused:

— hüdroksümetüülfurfuraalisisaldus tootmisaasta lõpus (augustist detsembrini, välja arvatud kanarbikumee puhul, mille puhul oktoobrist detsembrini) 15 mg/kg või väiksem;

— veesisaldus 19 % või väiksem, välja arvatud kanarbikumee puhul, mille veesisaldus on 21 % või väiksem.

Õietolmu omadused

„Miel des Cévennes’i” õietolmu koostis sisaldab Cévennes’i territooriumil esinevate taimeliikide õietolmu. Piirkonnale on iseloomulikud järgmised õietolmud: puis-eerika, hall eerika, kanarbik, kastan, pajulill, vaarikas, võilill, põldmurakas, valge ristik. Iga mee puhul on tuvastatav vähemalt üks neist markeritest.

Korje Cévennes’ile mitte iseloomulike põllukultuuride õitelt, näiteks päevalill, raps, lutsern ja lavendel, ei ole lubatud. Põllukultuuridelt või lavendlilt saadud õietolmu võib esineda vaid vähesel määral (alla 15 %).

Järgmises tabelis on toodud iga meeliigi omadused seoses nende õietolmusisaldusega:

Mee liik Domineeriv õietolm > 45 % Lisaõietolm 15 % – 45 % Üksikud õietolmuosakesed < 15 % Mitmeliigiline õiemesi Kastan, viljapuud Rukkilill, kastan, kanarbik, vaarikas, viljapuud, põldmurakas, esparsett Akaatsia, näärmeline jumalapuu, rukkilill, türnpuu, punane koeranaeris, kanarbik, maasapp, karuohakas, kastan, tamm, ohakas, kiviroosik, korvõielised, verev kontpuu, sarikhernes, ristõielised, pajulill, hall eerika, puis-eerika, viljapuud, genista, tarinõges, kõrrelised, kuldkann, hobuvikk, iileks, sininukk, äiatar, luuderohi, nõiahammas, seljarohi, üheksavägine, sinep, paakspuu, unimagun, mänd, võilill, teeleht, rapuntsel, kirburohi, harilik ussitatar, rododendron, põldmurakas, harilik esparsett, paju, tähtpea, nõmm-tarinõges, kukehari, harilik ristirohi, enelas, leeder, tüümian, pärn, valge ristik, punane ristik, harilik astelhernes, hiirehernes, viinapuu, ussikeel Kanarbik Puis-eerika (Erica arborea) Puis-eerika Puis-eerika, kiviroosik Akaatsia, mandlipuu, kastan, tamm, kiviroosik, verev kontpuu, sarikhernes, ristõielised, dorüüknium, viljapuud, leetpõõsas, geraanium, iileks, prantsuse lavendel, nõiahammas, paakspuu, reseeda, rosmariin, roosõielised, paju, tüümian, valge ristik, harilik astelhernes, lodjapuu Hall eerika (Erica cinerea) Kastan Põldmurakas Küüslauk, rukkilill, jänesekõrv, kanarbik, tamm, ohakas, kiviroosik, ristõielised, pajulill, puis-eerika, hall eerika, viljapuud, leetpõõsas, tarinõges, kõrrelised, kuldkann, sininukk, prantsuse lavendel, luuderohi, teeleht, reseeda, põldmurakas, roosõielised, harilik esparsett, nõmm-tarinõges, tüümian, pärn, valge ristik, roosa ristik, harilik astelhernes, päevalill, ussikeel Kanarbik (calluna vulgaris) Kastan, kanarbik Kanarbik, kastan, põldmurakas, valge ristik, enelas Aster, harilik maasikapuu, koirohi, rukkilill, punane koeranaeris, jänesekõrv, kanarbik, tamm, maasapp, karuohakas, kastan, ohakas, kiviroosik, korvõielised, verev kontpuu, ristõielised, pajulill, hall eerika, vaarikas, viljapuud, leetpõõsas, geraanium, kõrrelised, kuldkann, hobuvikk, iileks, sininukk, luuderohi, liilialised, nõiahammas, unimagun, mänd, võilill, teeleht, harilik ussitatar, põldmurakas, harilik esparsett, paju, tähtpea, nõmm-tarinõges, smiilaks, enelas, tüümian, valge ristik, punane ristik, harilik astelhernes, ussikeel Kastan Kastan Kanarbik, põldmurakas Akaatsia, näärmeline jumalapuu, koldrohi, harilik maasikapuu, rukkilill, türnpuu, jänesekõrv, kanarbik, maasapp, karuohakas, kastan, tamm, ohakas, kiviroosikulised, harilik elulõng, korvõielised, kukemagun, verev kontpuu, ristõielised, dorüüknium, hõbepuu, puis-eerika, hall eerika, laiuv eerika, viljapuud, leetpõõsas, tarinõges, kõrrelised, kuldkann, iileks, lemmmalts, sininukk, äiatar, lavendel, prantsuse lavendel, härjasilm, luuderohi, liilialised, nõiahammas, mesikas, münt, sinep, mürdilised, paakspuu, oliivipuu, unimagun, mänd, teeleht, reseeda, rododendron, sumahh, rosmariin, põldmurakas, roosõielised, harilik esparsett, paju, tähtpea, nõmm-tarinõges, tüümian, pärn, päevalill, valge ristik, roosa ristik, liguster, harilik astelhernes, viinapuu, lodjapuu, ussikeel Vaarikas/põldmurakas Vaarikas, põldmurakas Põldmurakas, valge ristik, kastan Akaatsia, näärmeline jumalapuu, ülane, koirohi, karuputk, rukkilill, pukspuu, kanarbik, kellukas, nelgilised, safloor, maasapp, kääbuspalm, karuohakas, kastan, kuslapuu, sigur, ohakas, kiviroosikulised, kiviroosik, tamm, Asteraceae, verev kontpuu, ristõielised, küpressilised, kollane nuginupp (Cytinus hypocistis), pajulill, vaher, puis-eerika, hall eerika, maasikas, viljapuud, leetpõõsas, tarinõges, kõrrelised, kuldkann, iileks, jugapuu, sininukk, äiatar, luuderohi, liilialised, nõiahammas, hobukastan, unimagun, kannike, mänd, võilill, teeleht, rapuntsel, harilik ussitatar, põldmari/vaarikas, rododendron, sumahh, oblikas, harilik esparsett, kukesaba, paju, tähtpea, nõmm-liivatee, enelas, tüümian, pärn, valge ristik, roosa ristik, liguster, harilik astelhernes, viinapuu

Organoleptilised omadused

— Mitmeliigiline õiemesi: kuna seda toodetakse üldiselt suvel, sisaldab see mesi segu kastanist ja hallist eerikast, seega on maitses sooje ja puiduseid noote ning vähem või rohkem lilleseid noote. Maitse on puidune, värske, lillene, karamellise noodiga, järelmaitse vähem või rohkem mõrkjas. Kevadise tootmise korral võib mitmeliigilises õiemees domineerida vaarikas, puis-eerika või kevadised aasalilled ja isegi akaatsia. Sel juhul omandab mesi karamellise, keedetud puuviljade või lillese noodi, sõltuvalt domineerivatest õitest. Mõrkjust esineb vähe või mitte üldse. See mesi võib värvuselt olla heledast tumepruuni ja merevaiguseni, sõltuvalt korjeperioodist.

— Puis-eerika mesi: tugev tumeda karamelli lõhn. Maitse on lõhnaga kooskõlas meenutab pruunistatud karamelli, mõrkjas järelmaitse jääb kauaks suhu.

— Halli eerika mesi: tugev värske ja lillene lõhn, mis meenutab närtsinud roose. Tugev maitse on lõhnaga kooskõlas, algselt lillene, seejärel karamelline, värske noodiga, väga püsiv.

— Kanarbikumesi: merevaigukollast värvi mesi, tumedast väga tumedani. Puidune, lillene ja puuviljane lõhn. Maitse on lõhnaga kooskõlas, värskete puuviljade maitse, lillene, püsiv. Õrnalt mõrkjas. Vedelale olekule on iseloomulik geeljas aspekt.

— Kastanimesi: lõhn soe ja puidune (tanniini, sooja või märja puidu lõhn). Maitse on lõhnaga kooskõlas, puiduste nootide ja püsiva mõrkja järelmaitsega.

— Vaarikamesi: hele, suhkrustunud mesi. Lõhn väga puuviljane (nagu keedetud vaarikas). Maitse väga puuviljane, hapukas.

— Põldmuraka mesi: hele kuni hele merevaikkollane mesi, sageli suhkrustunud. Puuviljane lõhn (nagu keedetud puuviljad). Maitse puuviljane, äratuntavalt hapukas, püsiv.

3.3. Tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

—

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul)

—

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Tootmispiirkond on piirkond, kuhu mesinikud „Miel des Cévennes’i” mee tootmiseks mesitarud paigutavad. Teised toimingud, nt mee eraldamine ja pakendamine, võivad toimuda geograafilisest piirkonnast väljaspool.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta

—

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta

Märgistus peab sisaldama järgmist:

— KGTga hõlmatud nimetus „Miel des Cévennes”;

— miinimumtähistus: tootja nimi, partii number, kaal;

— kontrolliasutuse nimi ja aadress, ning enne seda sõnad „certifié par …”,

— KGT logo ja/või märgistus „KGT”.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Mee „Miel des Cévennes” geograafiline piirkond hõlmab järgmisi haldusüksusi:

Ardèche’i departemang : Ailhon; Antraigues-sur-Volane; Les Assions; Astet; Banne; Barnas; Borne; Burzet; Chassiers; Genestelle; Gourdon; Joyeuse; Labastide sur Besorgues; Labégude; Lablachère; Largentière; Laurac en Vivarais; Laviolle; Mayres; Mercuer; Montpezat-sous-Bauzon; Montreal; Pereyres; Rosières; Le Roux; Saint-Andéol de Vals; Saint-Etienne-de-Boulogne; Saint-Joseph des Bancs; Saint-Laurent les Bains; Saint-Michel de Boulogne; Saint-Paul le Jeune; Vals les Bains; Les Vans.

Aveyroni departemang : St Jean du Bruel; Sauclières.

Gardi departemang : Alzon; Arre; Arrigas; Bessèges; Cendras; Colognac; Courry; Cros; Dourbie; Lasalle; Laval Pradel; Mialet; Molières-Cavaillac; Pommiers; Robiac-Rochessadoule; Saint-Florent sur Auzonnet; Saint-Julien de la Nef; Saint-Laurent le Minier; Saint-Paul la Coste; Saint-Roman de Codières; Saint-Sauveur de Camprieu; Saint-Sébastien d’Aigrefeuille; Les Salles-du-Gardon; Sumène; Thoiras; Trèves (osaliselt), Vabres.

Lozère’i departemang : Altier; Bagnols-les-Bains; Bedoues; Le Bleymard; Cubières; Fraissinet de Fourques; Prévenchères; Saint-Julien du Tournel. Osaliselt geograafilisse piirkonda kuuluvad haldusüksused: Florac, Fraissinet de Fourques, Gatuzières, Ispagnac; Lanuejols; Meyrueis; Saint-Etienne-du-Valdonnez; Saint-Laurent-de-Trèves; Vebron.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

5.1. Geograafilise piirkonna eripära

Looduslikud tegurid

Mee „Miel des Cévennes” geograafilist piirkonda läbib mäeahelik, mida piirab kagus Keskmassiiv ja mis koosneb peamiselt hertsüünia kurrutuse tulemusena tekkinud kivimitest. Piirkonna geoloogia on väga mitmekesine ja koosneb väga iidsetest kivimitest, piirkonnas leidub metamorfset lubjakivi, rohkelt on kiltkivi ja gneissi, aga ka liivakivi ja vilgukivi.

Mee „Miel des Cévennes” tootmise geograafiline piirkond jääb peamiselt mägikliima ja vahemerelise kliima mõjualasse. Selle geograafilise ala Vahemere-poolses osas on tunda ka ookeani mõju, sellest tulenevad mitmekesised ilmastikuolud soodustavad piirkonna elurikkust. Mägikliima valitseb mäeharjadel ja -tippudes ning nendega piirnevatel nõlvadel.

Väga mägise pinnareljeefi tõttu tekkiv mikrokliima, kus temperatuuri- ja sademetehulga kõikumised on järsud, mõjutavad taimeliikide levikut piirkonnas ja taimede õitsemisperioodi.

Temperatuuri kõikumine on seotud kõrgusega merepinnast, aga ka nõlva suunaga. Kõrgel on kliima suvel mõõdukas ja talvel külm. Orgudes on suvised temperatuurid kõrgemad (umbes 8 °C soojem võrreldes kõrgemate piirkondade aasta keskmise temperatuuriga). Kuna orud on kitsad ja sügavad, on suured erinevused lõuna- ja põhjanõlvade vahel.

Geograafilise piirkonna geomorfoloogilised omadused ja kliimatingimused soodustavad tüüpilise taimestiku levikut, mida mõjutavad põllumajandustavad:

— Cévennes’i lõuna- ja kaguosa madalamatel aladel ning orgudes on kuivadel ja kivistel mäenõlvadel taimestikus valdavad tammed, puis-eerika ja kiviroosik. Avarates ränikiviorgudes, kus domineerivad rohttaimed ja muud liigid, näiteks nõiahammas, võilill, rapuntsel, leetpõõsas, ristikud, valge ja kollane kukehari ning pajulill, esineb looduslikke ja kultiveeritud rohumaid.

— Keskmisel kõrgusel (umbes alates 400 meetrist) asuvad kastanimetsad, mis võtavad enda alla suure osa Cévennes’i orgudest. Kastaneid istutati geograafilisse piirkonda hulgaliselt gallo-romaani ajastul ning keskajal laienes levikuala veelgi. Selles taimkattevööndis, aga ka kõrgemal, avatud aladel esineb pinnakattetaimi, näiteks põldmurakat.

— Kõrgemale liikudes võib märgata, et taimestikus domineerivad madalad puittaimed ning halli eerika ja kanarbikuga nõmmed.

— Niinimetatud mägitaimestiku vööndis (üle 900 meetri kõrgusel) asuvad jahedatel ja niisketel mäenõlvadel pöögimetsad, mille vahele on pikitud XIX sajandist pärit suured leht- ja okaspuudega (nulg, kuusk, lehis) kaetud alad. Selles vööndis kasvavad ka vaarikad.

— Peaaegu subalpiinses vööndis, eelkõige Mont Aigouali nõlvadel, on madala taimestikuga (ristik, arnika jm) looduslikke rohumaid.

Inimtegur

Mee „Miel des Cévennes” tootmine on sel territooriumil väga iidne tava.

Mitmesugused allikad, kirjatööd ja tõendid annavad tunnistust mee tootmisest selles piirkonnas traditsioonilisel viisil: kastanipakust valmistatud mesitarude abil (osutatakse pakust tarudele, kohalikus murdes „bruscs”). Tarud valmistati kohapeal ja nende kasutamine nõudis erilisi oskusi, eriti seoses mee kogumise ja eraldamisega, tarud ei võimaldanud saada suurt saaki. See traditsioon elab veel mälestustes, nagu tõendavad katkendid intervjuudest Cévennes’i eakate talumeestega. Tänapäeval on pakust tarud alles mõnes ettevõttes, et anda tunnistust traditsioonilisest tegevusest, kuid neid ei kasutata enam kaubanduslikuks meetootmiseks vaid ainult kultuuripärandi säilitamiseks.

Mesinikud on aegade jooksul arendanud välja meetootmiseks, eriti mesitarude asukoha valikuks vajaliku spetsiifilise oskusteabe. Ühes mesinike tunnistusi sisaldavas koguteoses märgitakse, et osa asukohti on soodsamad kui teised (Revue du Parc national des Cévennes, 1981), võttes arvesse päikesepaistet, tuult, nõlva kallet jne. Kõik need kohandused on omased Cévennes’i mesindusele, mille probleeme süvendab territooriumi eripära. Korjeala kindlaksmääramine ei ole siin nii lihtne kui muudes piirkondades, kus piisab sellest, et tõmmata mesitaru ümber 3 km raadiusega ala. Siin peab mesinik arvestama sageli ettearvamatu kliimaga ning oluliste erinevustega seoses nõlvade suuna, ebatasaste pinnavormide ning kitsaste ja väga sügavate orgudega.

Viimastel aastakümnetel on iidsed materjalid ja meetodid teinud ruumi moodsatele mesitarudele ja mesindus on pärast pikka allakäiguperioodi uuesti hoogu võtnud.

5.2. Toote eripära

Mee „Miel des Cévennes” eripära on seotud geograafilisele piirkonnale iseloomuliku taimestikuga, mille õietolmu kombinatsioon on iseloomulik kõigile geograafilises piirkonnas toodetud meesortidele. Kanarbik, pajulill, puis-eerika, hall eerika, vaarikas, võilill, põldmurakas ja valge ristik on „Miel des Cévennes’i” kõige iseloomulikumad markerid. Neile lisandub kastan, mille õietolmu esineb suuremas osas meesortides kas domineeriva või lisaõietolmuna.

Asjaomasele tootele iseloomulik õietolmu kombinatsioon võib sisaldada põllukultuuride või lavendli õietolmu vaid vähesel määral (alla 15 %). See nõue aitab säilitada „Miel des Cévennes’i” reputatsiooni, sest toodet peetakse tüüpilise maitsega meeks, mis erineb märkimisväärselt naabruses asuvas Provence’is toodetud meest.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Mee „Miel des Cévennes” eripära tuleneb kohaliku taimestiku mitmekesisusest. See mitmekesisus on selgitatav kliima ja geomorfoloogiliste parameetrite koosmõjuga, mis määravad kindlaks tüüpilised taimekogumid, mida iseloomustab kanarbiku, pajulille, vaarika, võilille, põldmuraka ja valge ristiku ning ainsa, massiivis väga sageli esineva viljapuu, kastani, looduslik esinemine.

„Miel des Cévennes” on ka mesinike oskusteabe tulemus. Mesinikud on õppinud tundma territooriumi eripära, et toota väga omapäraseid ja erinevaid meesorte sõltuvalt valitud asukohtadest ja korjealadest, tuues esile Cévennes’i õistaimede suure mitmekesisuse.

Toodet „Miel des Cévennes” on mainitud paljudes teostes.

Teoses „Histoire de Montpellier” (G. Cholvy, 1984) mainitakse seda kohalikust kaubandusest rääkides: „Pärast seda katkestust taastuvad ekspeditsioonid Idamaadesse, eelkõige viiakse kaasa Cévennes’i ja Corbières’i mett, õli …”

Mee „Miel des Cévennes” omapära on mainitud ajakirjas la Revue du Parc national des Cévennes (1981), kus selgitatakse, et selle toote veendunud tarbijad ei söö lavendlimett, kuna viimase lõhn ja maitse on toote „Miel des Cévennes” omadest täiesti erinevad.

„Miel des Cévennes’i” mainitakse sageli kohalikke tooteid tutvustavates teostes või reisijuhtides. Guide du Petit Futé 2012 (lk 36), GéoGuide Languedoc 2012, Guide Michelin Languedoc-Roussillon, jne. Seda on esile toodud paljudel piirkonna ja sellega piirnevate alade turismiinfopunktide veebilehtedel (Cévennes-Mont Lozère, Cévennes-Gorges du Tarn en Lozère, Cévennes.org, Cévennes-Méditerranée, Tourisme Gard, Cévennes Tourisme, jne).

„Miel des Cévennes” kuulub juba palju aastaid Languedoc-Roussillonis piirkondliku põllumajanduskoja korraldataval piirkondlikul meekonkursil omaette kategooriasse, mis tõendab selle tuntust.

Seda kasutatakse koostisosana ja tuuakse esile kondiitrite ja toitlustajate valmistatud toitudes, näiteks Maison Papillon Aveyronis valmistab „Miel des Cévennes’i” sisaldavat terriini, ettevõte „Ickowicz” Bollène’is müüb selle mee baasil valmistatud teekoogikesi ning „Confiserie Violette et Berlingot” Lyonis pakub „Miel des Cévennes’iga” lagritsat.

Paljud tuntud peakokad on otsustanud lisada „Miel des Cévennes’i” oma menüüsse, näiteks Michelini tärnidega peakokk Jérôme Nutile restoranis Vatel Nîmes’is, ning toodet tutvustatakse ka peakokki ühendaval veebilehel „Militant du goût”.

„Miel des Cévennes” või selle põhjal valmistatud tooted on tuntud ka Pariisi väga populaarsetes delikatessikauplustes, näiteks „La maison du miel”, „Bellota-Bellota” ja „La grande épicerie de Paris”.

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

(Määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 5 lõige 7 (3))

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCIGPMieldesCevennesV1.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.

(2) ELT L 93, 31.3.2006, lk 12. Asendatud määrusega (EL) nr 1151/2012.

(3) Vt joonealune märkus 2.