ET Euroopa Liidu Teataja C 322/39

Nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 (põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta) artikli 6 lõike 2 kohase taotluse avaldamine

2009/C 322/11

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 510/2006 artiklile 7. Komisjon peab vastuväited kätte saama kuue kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ) nr 510/2006

„GENISSE FLEUR D’AUBRAC”

EÜ nr: FR-PGI-005-0257-15.10.2002

KGT ( X ) KPN ( )

1. Nimetus:

„Génisse Fleur d’Aubrac”

2. Liikmesriik või kolmas riik:

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus:

3.1. Toote liik:

Klass 1.1. Värske liha (ja rups)

3.2. Toote kirjeldus, mida punktis 1 esitatud nimetus tähistab:

Nimetusega „Génisse Fleur d’Aubrac” tähistatakse 24 kuni 42 kuuselt tapetavat mullikat (poegimata emasveis), kes on Aubraci tõugu lehma ja šarolee (Charolais) tõugu pulli järglane.

Rümba peamised omadused on järgmised:

— kaal vähemalt 280 kg;

— lihakusklass: E, U ja R EUROPi klassifitseerimisskaala järgi;

— rasvkoe ladestusmäär: 2. ja 3. klass EUROPi klassifitseerimisskaala järgi;

— pH ≤ 6 mõõdetuna 24 tundi pärast tapmist pikast seljalihasest 13. nimmelüli kohalt;

— minimaalne laagerdumisaeg: 7 päeva pärast tapmist;

— väliste defektide (välisrasv ei ole korralikult eemaldatud, veiste parasiithaiguse jäljed, verevalumid) puudumine.

Mullika „Génisse Fleur d’Aubrac” lihale on iseloomuslik erepunane värvus, liha on suhteliselt väherasvane ja samas marmorjas.

Liha müüakse rümba või poolrümbana (värskelt), keskmiste jaotustükkidena (värskelt), lõikamisvalmis lihatükkidena (värskelt või külmutatult), lõigatud lihatükkidena (külmutatult) ja müügipakendites (värskelt või külmutatult).

3.3. Tooraine:

Ei kohaldata.

3.4. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul):

Sünnist võõrutuseni

Vasikad imevad emapiima nii laudas kui ka karjamaal. Rohusöödale üle minnes toituvad nad vabalt. Võõrutus toimub loomulikul teel ning mitte enne kuue kuu möödumist sünnist. Piimapulbriga söötmine on keelatud. Kui ilmaolud seda tingivad, võib mõni kuu enne võõrutamist hakata vasikatele andma lisasööta.

Võõrutusest söötmise lõppjärguni

Sööt peab pärinema põhiliselt asjaomasest põllumajandusettevõttest, kui erandlike ilmaolude tõttu (nt põud) ei tule toimida teisiti, ning selle koostis peab olema järgmine:

— ühe- või mitmeaastased looduslikud taimed;

— ajutise rohumaa kõrrelised heintaimed ja söödakaunvili;

— püsirohumaa ja loodusliku rohumaa taimed.

Sööt võib olla toores (rohi), kuiv (hein) ja/või hapendamise teel konserveeritud (silo). Põllumajandusettevõttest pärinevale rohusöödale lisaks antakse loomadele täiendsööta.

Kontsentreeritud täiendsööta ostetakse loomasööda tootjatelt või valmistatakse sealsamas põllumajandusettevõttes ning selle koostises võivad olla üksnes järgmised ained: teravili/teravilja kõrvalsaadused või teraviljasaadused/õliseemned/õliseemnesaadused ja kõrvalsaadused (õlikook)/kaunviljasaadused ja kõrvalsaadused/mugulatest, juurikatest või puuviljadest saadav mass/melass/kuivatatud lutsern/piimatooted/taimeõlid ja -rasvad/mineraalained (karbonaadid, fosfaadid, sool, magneesium)/pärmid ja nende kaassaadused. Lisaaineid on lubatud kasutada üksnes õigusaktide kohaselt.

Alates 18 kuu vanusest ei ole maisi mis tahes kujul lubatud anda.

Söötmise lõppjärk

Mullikate kasvatamine lõppeb vähemalt neljakuuse perioodiga laudas või karjamaal. Põllumajandusettevõttest pärinevale söödale lisaks antakse mullikatele täiendsööta. Kontsentreeritud täiendsööta ostetakse loomasööda tootjatelt või valmistatakse sealsamas põllumajandusettevõttes ning selle koostises peavad olema üksnes ained, mis on kinnitatud võõrutuse ja söötmise lõppjärgu jaoks. Lisasööda maksimaalne kogus on 400 kg looma kohta. Alates 18 kuu vanusest ei ole maisi mis tahes kujul lubatud anda.

3.5. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas:

Mullikad „Génisse Fleur d’Aubrac” sünnivad ning neid kasvatatakse ja nuumatakse kaitstud geograafilise tähisega „Génisse Fleur d’Aubrac” hõlmatud alal. Põllumajandusettevõtte keskus ning kõik hooned ja karjamaad, sealhulgas rändkarjatamiseks (mullikate „Génisse Fleur d’Aubrac” kasvatamiseks) kasutatavad alad peavad asuma kaitstud geograafilise tähise piirkonnas.

Tavaliselt kasvatab mullikaid „Génisse Fleur d’Aubrac” sünnist kuni tapmiseni üks põllumajandusettevõtja, kuid üks omanikuvahetus on lubatud. Sel juhul peavad loomad viimase omaniku juures olema vähemalt neli kuud.

Mullikad „Génisse Fleur d’Aubrac” tapetakse kaitstud geograafilise tähisega hõlmatud piirkonnas. Mullikate transport ei tohi kesta üle nelja tunni (võimalikud peatused välja arvatud). Piirangu eesmärk on kanda hoolt loomade heaolu eest transportimise ajal ja vältida pikki teekondi, mis põhjustavad stressi, mis omakorda mõjutab rümba saagist ja liha kvaliteeti. Loomade stressi tuleb seega vältida nii palju kui võimalik, et karjakasvatajate jõupingutused tootmisetapi jooksul ei oleksid asjatud.

3.6. Erieeskirjad viilutamise, riivimise, pakendamise jm kohta:

Ei kohaldata.

3.7. Erieeskirjad märgistamise kohta:

Päritolusertifikaadil ja märgisel peab olema järgmine teave:

— kategooria: mullikas;

— toote müüginimetus „Génisse Fleur d’Aubrac”;

— kontrolliasutuse kontaktandmed;

— kaitstud geograafilise tähise logo;

— märge „Aubraci tõugu lehma ja šarolee tõugu pulli järeltulija”;

— märge „kasvatatud vaheldumisi laudas ja karjamaal”;

— märge „sündinud ja kasvatatud Aubraci piirkonnas”;

— looma riiklik identifitseerimisnumber.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus:

Nimetusega „Génisse Fleur d’Aubrac” kaitstud geograafilise tähise ala hõlmab 313 kommuuni neljas departemangus (l’Aveyron, le Cantal, la Haute-Loire ja la Lozère).

Aveyroni departemang

Järgmiste kantonite kõik kommuunid: Bozouls, Campagnac, Entraygues-sur-Truyère, Espalion, Estaing, Laguiole, Laissac, Mur-de-Barrez, Pont-de-Salars, Rodez-Nord, Saint-Amans-des-Côts, Saint-Chely-d’Aubrac, Saint-Geniez-d’Olt, Sainte-Geneviève-sur-Argence, Salles-Curan, Sévérac-le-Château.

Conquesi kantoni järgmised kommuunid: Conques, Saint-Félix-de-Lunel ja Sénergues.

Marcillac-Valloni kantoni järgmised kommuunid: Muret-le-Château ja Salles-la-Source.

Rodez-Esti kantoni järgmised kommuunid: Rodez-Est ja Sainte-Radegonde.

Rodez-Ouesti kantoni Rodez-Ouesti kommuun.

Vézins-de-Lévezou kantoni järgmised kommuunid: Saint-Laurent-de-Lévézou, Ségur ja Vézins-de-Lévézou.

Cantali departemang

Järgmiste kantonite kõik kommuunid: Chaudes-Aigues, Pierrefort, Ruynes-en-Margeride, Saint-Flour-Nord, Saint-Flour-Sud.

Massiaci kantoni järgmised kommuunid: Bonnac, La Chapelle-Laurent, Ferrières-Saint-Mary, Saint-Mary-le-Plain, Saint-Poncy ja Valjouze.

Murat’ kantoni Neussargues-Moissaci kommuun.

Haut-Loire’i departemang

Pinolsi kantoni järgmised kommuunid: Auvers, La Besseyre-Saint-Mary, Desges ja Pinols.

Saugues’i kantoni järgmised kommuunid: Chanaleilles, Croisances, Esplantas, Grèzes, Saint-Christophe-d’Allier, Saint-Vénérand, Saugues, Thoras, Vazeilles-Près-Saugues ja Venteuges.

Lozère’i departemang

Järgmiste kantonite kõik kommuunid: Aumont-Aubrac, Le Bleymard, Chanac, Châteauneuf-de-Randon, Fournels, Grandrieu, Langogne, Le Malzieu-Ville, Marvejols, Mende-Nord, Mende-Sud, Nasbinals, Saint-Alban-sur-Limagnole, Saint-Amans, Saint-Chély-d’Apcher ja Saint-Germain-du-Teil.

La Canourgue’i kantoni järgmised kommuunid: Banassac, Canilhac, La Canourgue, Saint-Saturnin ja La Tieule.

Floraci kantoni Bondonsi kommuun.

Massegros’ kantoni Recoux’ kommuun.

Pont-de-Montverti kantoni järgmised kommuunid: Fraissinet-de-Lozère, Le Pont-de-Montvert ja Saint-Maurice-de-Ventalon.

Villeforti kantoni järgmised kommuunid: Altier ja La Bastide-Puylaurent.

5. Seos geograafilise piirkonnaga:

5.1. Geograafilise piirkonna eripära:

Aubraci piirkonna moodustavad Keskmassiivi lõunaosas paiknevad väikesed peamiselt paleosoikumi aegsed ja vulkaanilised mägialad. Kogu piirkonna kõrgus merepinnast on üle 600 m ning seda iseloomustavad pikad ja karmid talved ning üsna suur sademeterohkus aastaringselt. Põhiliselt võib seal leida karjamaid – looduslikud rohumaad (devèzes), nurmed ja niidud, metsastunud rohumaad ning mägi- ja suvekarjamaad, mille aluspinnas on basalt, graniit või kiltkivi.

Piirkonna elanikud on piirkonna kõrguse ja reljeefi tõttu arendanud välja mägitaimestikul põhineva nn karjamaamajanduse.

5.2. Toote eripära:

Aubraci tõugu lehma ja šarolee tõugu pulli järglasena on mullikas „Génisse Fleur d’Aubrac” ainulaadne ning ühendab endas maatõu ja tuntud lihaloomatõu parimaid omadusi. Aubraci piirkonna talunikud on neid loomi kasvatanud pikka aega ning omavad selles valdkonnas suuri kogemusi. Ristamise tulemusena on saadud kiiresti kasvavad ja suure lihasaagisega mullikad, keda on kerge pidada ja nuumata.

Mullikaid „Génisse Fleur d’Aubrac” peetakse Aubraci piirkonna kliima eripära tõttu nii karjamaal kui ka sisetingimustes:

— suveperioodil (aprillist/maist kuni novembri/detsembrini) vabalt karjamaal,

— talveperioodil (novembrist/detsembrist kuni aprilli/maini) laudas eelnevalt varutud söödal.

Mullikatelt „Génisse Fleur d’Aubrac” saadav liha on erepunane, suhteliselt lahja ja samas marmorjas.

5.3. Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja (kaitstud päritolunimetusega) toote kvaliteedi või omaduste vahel või (kaitstud geograafilise tähisega) toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel:

Kaitstud geograafilise tähise „Génisse Fleur d’Aubrac” omistamise eeldus on oskusteabe olemasolu ja toote hea maine.

Tänu mullikate „Génisse Fleur d’Aubrac” kasvatajate teadmistele ja oskustele on Aubraci piikonnas kujunenud omalaadne karjakasvatuse tootmisahel, millele on iseloomulik laialdane looduslike karjamaade kasutamine, suured ammlehmakarjad ja Auraci maatõugu lehmad, samuti tootearendus, et tagada tootele „Génisse Fleur d’Aubrac” lisaväärtus.

Aubraci piirkonna karjakasvatuse aluseks on rohi. Põllumajandusettevõtete geograafiline paiknemine määrab ka nende majandustegevuse eripära:

— kõrgemal (ligikaudu 1 000 m) on pinnas peamiselt vulkaaniline ning sademed rohked ja korrapärased, mis tagab rohu kasvamise kogu karjatamisperioodi jooksul. Majandamiseks kasutatakse peamiselt püsirohumaid, kus loomi karjatatakse. See on ühtlasi oluline suvekarjamaa;

— keskmisel kõrgusel (800-1 200 m) asub peaaegu pool Aubraci piirkonnast. Aluspinnas on siin graniit ja pinnas suvel kuivusele kalduv. Kuid samas leidub suviseks karjatamiseks arvukalt niitusid ja looduslikke heinamaid;

— madalamal (alla 800 m), graniitkaljude jalamil on pinnas kuiv. Seepärast on rohtu väga vähe ning kari tuleb sel perioodil kõrgemale viia.

Mullikaid „Génisse Fleur d’Aubrac” tuleb nende kasvutsükli jooksul pidada vaheldumisi karjamaal ja siseruumides. Põhiosa nende söödast peab pärinema oma põllumajandusettevõtte varudest.

Kuna söödamajandus on laiapõhjaline ja soosib karjamaid, ei ole loomade asustustihedus suur. Omal viisil see siiski kajastab rohumaade looduslikku rikkust. Üldiselt on loomade asustustihedus basaldipõhjalistel toitainerikkamatel aladel 1 loomühik hektari kohta ning graniidi-, kiltkivi- või liivakivipõhjalistel aladel, kus looduslikku sööta on veidi vähem, kuid kevaditi karjatamise kvaliteet sama hea – 0,6–0,8 loomühikut hektari kohta. Kasutatakse vaid lupjamist (väga happeliste muldade puhul on pH madal) ja orgaanilisi väetisi (sõnnik ja läga).

Aubraci tõugu emasveised suudavad tänu oma vastupidavusele keskkonnast tulenevate raskustega hästi kohaneda, s.o kasutada rasketel aegadel (pikad talved) organismi reserve ja taastada need uuesti parematel aegadel (kevadel ja suvel karjamaadel). Nad saavad tavaliselt ühe vasika aastas ja poegimine on riskivaba. Tänu nende šarolee tõugu pullidega paaritamisel saadud järglastele on loomaliha tootmine olnud peaaegu poole sajandi vältel Aubraci piirkonnas täisväärtuslik ja tulus majandustegevus. Üha enam püüavad karjakasvatajad anda oma parimatele loomadele (sageli range valiku alusel) lisaväärtust ning valivad seetõttu mullika „Génisse Fleur d’Aubrac”, kellel on parem lihasaagis, kuid samas hea luustik ja Aubraci tõule iseloomulik maitse.

Aubraci piirkonna karjatamissüsteem, kus suvisel karjatamisel on väga oluline osa, on tuntud juba ammustest aegadest. Mägipiirkonnas asendus 20. sajandil juustu tootmine üha enam liha tootmisega. Kohaliku Aubraci tõu ristamine šarolee tõuga hoogustus 1960ndatel aastatel ning ajapikku kujunes sellest mullikas „Génisse Fleur d’Aubrac”.

Nimetus „Génisse Fleur d’Aubrac” esineb ajakirjanduses esimest korda 1991. aastal seoses sellenimeliste pidustustega. Esimesed loomad müüdi nimetuse „Génisse Fleur d’Aubrac” all 1991. aasta oktoobris. Sellest ajast on nimetus „Génisse Fleur d’Aubrac” nii erialastes kui ka tavauudistes pidevalt äramärkimist leidnud. 1997. aastal omistas väljaanne Guide des Produits du Terroir (Editions du Seuil) Aubraci tootjaühendusele ja mullikale „Génisse Fleur d'Aubrac” kvaliteedimärgi Label Excellence Terroir. 27. mail 2002 kogunes üle 200 karjakasvataja ja omavalitsuse esindaja tähistama 10 000. mullika „Génisse Fleur d’Aubrac” müüki, mida kajastasid ka piirkondlikud uudised. Karjakasvatajad on osalenud paljudel messidel, nagu näiteks messid Salon International de l’Agriculture Pariisis 2004. aasta märtsis, Salon de la boucherie et du goût Marseille’s 2005. aasta novembris ja Salon des produits et des filières de qualité Marvejols’is 2006. aasta aprillis. Tarbijatele antakse toote „Génisse Fleur d’Aubrac” kohta teavet nii kauplustes posteritel kui ka reklaamprospektide ja edasimüüjate loetelude kaudu, mida jagatakse messidel, näitustel, esitlustel ja mujal. Juba aastaid on mullikaga „Génisse Fleur d’Aubrac” olnud seotud konkursse ja muid iga-aastasi üritusi, näiteks Fête de la Transhumance ja Festival du bœuf gras de Pâques à Laguiole (Aveyron).

Viide spetsifikaadi avaldamisele:

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCAnnexesGenisseFleurdAubrac.doc