SISSEJUHATUS

Komisjoni suhteid liikmesriikide parlamentidega iseloomustasid 2010. aastal mitmesugused märkimisväärsed sündmused institutsioonide ajaloos ning poliitikas.

2010. aasta oli Lissaboni lepingu rakendamise esimene täisaasta. Pärast selle jõustumist 2009. aasta lõpus tugevnes liikmesriikide parlamentide roll märkimisväärselt, eriti seoses uue subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismiga, mis on kõige silmapaistvam liikmesriikide parlamentide uus õigus, mis on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 12.

Lisaks valiti 2010. aastal uus komisjon, mis asus ametisse 9. veebruaril, s.o peaaegu samal ajal, kui hakati rakendama subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi. Uue kolleegiumi esimesel põhjalikul mõttevahetusel selle teema üle rõhutasid president Barroso ja asepresident Šefčovič liikmesriikide parlamentide tähtsust ning kinnitasid, et komisjon hoiab seda teemat oma poliitilises tegevuskavas kesksel kohal[1].

2010. aastat iseloomustas veel ka majanduskriis ning ühised jõupingutused, et sellele asjakohaselt reageerida. Seda teemat käsitleti korrapäraselt liikmesriikide parlamentide ja komisjoni vahelistes aruteludes, kas siis Euroopa ühenduste küsimustega tegelevate komisjonide konverentsi (COSAC) raames, parlamentaarsetel ühiskohtumistel või asepresident Šefčoviči arvukatel kohtumistel liikmesriikide parlamentidega. Teine põhiteema, millele liikmesriikide parlamendid poliitilise dialoogi raames esitatud arvamustes keskendusid, oli majanduse juhtimine.

Käesolevas kuuendas aastaaruandes käsitletakse seda, kuidas on komisjon rakendanud eespool nimetatud Lissaboni lepingu uusi sätteid, ning tutvustatakse subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi toimimise esimest analüüsi (2. jagu)[2]. Aruande kolmandas jaos antakse ülevaade sellest, kuidas arenes 2010. aastal president Barroso poolt 2006. aastal algatatud poliitiline dialoog nii liikmesriikide parlamentide kommenteeritud peamiste teemade kui ka liikmesriikide parlamentide ja komisjoni vaheliste mitmesuguste kontaktide poolest. Aruandes kirjeldatakse ka, milliseks kujuneb komisjoni arvates tema suhe liikmesriikide parlamentidega lähitulevikus (4. jagu).

LISSABONI LEPINGU RAKENDAMINE: UUS SUBSIDIAARSUSE PÕHIMÕTTE JÄRGIMISE KONTROLLI MEHHANISM

Subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanism toimis 2010. aastal väga sujuvalt, seda nii tänu mõlema poole põhjalikule ettevalmistusele eelneval aastal kui ka suurepärasele koostööle ja konstruktiivsetele kontaktidele komisjoni ja liikmesriikide parlamentide vahel kogu aasta vältel. Pärast 1. detsembri 2009. aasta kirja,[3] milles komisjon teavitas liikmesriikide parlamente ja muid institutsioone sellest, kuidas ta kavatseb uut mehhanismi rakendada, saatis komisjon 6. veebruaril liikmesriikide parlamentidele esimese ettepaneku, mis kuulub subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi reguleerimisalasse[4]. Esimene põhjendatud arvamus, milles tõstatati ametlikult subsidiaarsuse põhimõtte järgimise probleem, saadi 29. aprillil[5].

Liikmesriikide parlamentide osalus ja suunitlus

2010. aastal saatis komisjon liikmesriikide parlamentidele 82 seadusandliku akti eelnõu, mis kuuluvad subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi reguleerimisalasse, ning sai nende ettepanekute kohta kokku 211 arvamust. Ligikaudu kolmveerand neist arvamustest saadi kaheksa nädala jooksul pärast ametliku pöördumise ( lettre de saisine ) edastamist, mis näitas selgelt, et liikmesriikide parlamendid on parandanud oma suutlikkust täita uut lepingut ning et nad saavad vastata komisjoni ettepanekutele varasemast palju kiiremini. 211 arvamusest 34[6] (ligikaudu 15 %) olid põhjendatud arvamused, milles järeldati, et ettepanek või selle teatavad osad on vastuolus subsidiaarsuse põhimõttega[7]. Peaaegu kõik arvamused (34st arvamusest 30) saadi aasta viimase kolme kuu jooksul.

Enamikus arvamustest, milles tõstatati subsidiaarsuse põhimõtte järgimise küsimus, viidati seadusandlikele ettepanekutele, mis on vastu võetud sellistes poliitikavaldkondades nagu põllumajandus (13)[8], siseküsimused (9) ning siseturg ja teenused (7). Tuleks märkida, et 2011. aasta esimesel kolmel kuul saadud arvamused kinnitavad, et põllumajanduse valdkonna õigusaktide vastavusse viimine on hetkel peamine valdkond, mille puhul liikmesriikide parlamendid tõstatavad subsidiaarsuse põhimõtte järgimise küsimusi. Siiani kõige rohkem põhjendatud arvamusi subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kohta esile kutsunud komisjoni ettepanek on hooajatöötajaid käsitlev direktiiv,[9] mille puhul on subsidiaarsuse põhimõtte järgimise probleeme esile tõstnud kokku üheksa esinduskogu[10]. Kui seda mitte arvestada, on liikmesriikide parlamentide suunitlus olnud hajutatum ja mitte nii kooskõlastatud kui COSACi raames teostatud subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrollide puhul, mis lõpetati pärast Lissaboni lepingu jõustumist.

2010. aastal tõstatasid kõige rohkem subsidiaarsuse põhimõtte järgimise küsimusi järgmised esinduskogud: Poola senat (4), Rootsi Riksdag (3), Ühendkuningriigi House of Commons (3), Prantsusmaa senat (3) ja Luksemburgi Chambre des Députés (3). 2011. aasta algus näitas ka seda, et Poola parlamendi kaks koda (seim ja senat) ning Luksemburgi parlament on endiselt eriti aktiivsed põhjendatud arvamuste esitamises seoses subsidiaarsuse põhimõtte järgimisega.

Liikmesriikide parlamentide arvamuste sisu ja vorm

Seoses 2010. aastal subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi raames saadud arvamuste sisuga kajastatakse 34 põhjendatud arvamuses peale väga konkreetsete mureküsimuste ka teatavaid horisontaalseid või institutsionaalseid probleeme. Need on ühest küljest tingitud puuduvast või ebapiisavast subsidiaarsuse põhimõttele vastavuse põhjendusest asjaomaste ettepanekute seletuskirjades,[11] mida mõne liikmesriigi parlament peab subsidiaarsuse põhimõtte ametlikuks rikkumiseks, ning teisest küljest delegeeritud õigusaktide uuest süsteemist. Kõnealuses küsimuses seavad liikmesriikide parlamendid kahtluse alla nende kriteeriumide objektiivsuse, mille alusel otsustatakse anda komisjonile volitused. Nad leiavad, et teatavatel juhtudel antakse delegeeritud õigusaktidega komisjonile volitused, mis nende arvates peaksid jääma liikmesriikide kontrolli alla[12]. Seda on rõhutatud mitmes 2011. aasta esimese kolme kuu jooksul saadud põhjendatud arvamuses.

Kuigi mõne liikmesriigi parlament eelistab saata subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi raames oma arvamusi pigem üksnes neil piiratud juhtudel, kui ta näeb subsidiaarsuse põhimõtte rikkumist (nt Ühendkuningriigi House of Commons ja House of Lords, Rootsi Riksdag, Poola senat ja seim, Prantsusmaa senat), siis teised (nt Portugali ja Rumeenia parlament ning Itaalia senat ja esindajatekoda) saadavad komisjonile ka oma positiivseid arvamusi.

Subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi reguleerimisala

2010. aasta esimeses pooles toimus komisjoni ja liikmesriikide parlamentide vahel mitmeid nii kirjalikke kui ka suulisi teabevahetusi subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi reguleerimisala teemal. Komisjonil oli võimalik liikmesriikide parlamentide tõstatatud konkreetsetele küsimustele vastates selgitada, et uus mehhanism hõlmab üksnes seadusandlike aktide eelnõusid, st ettepanekuid, mis võetakse vastu seadusandliku tava- või erimenetluse teel,[13] tingimusel et need ei kuulu liidu ainupädevusse[14]. Sellist tõlgendust pooldab nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu.

Siiski on komisjon oma vastustes liikmesriikide parlamentidele väga selgelt öelnud, et ta võtab poliitilise dialoogi raames loomulikult arvesse ka arvamusi ettepanekute kohta, mis ei ole tehtud seadusandliku akti eelnõu kohta, ning annab ka neile poliitilise hinnangu ja vastuse.

Koostöö institutsioonide vahel

Muudest Euroopa institutsioonidest on tihedad kontaktid loodud nõukogu ja Euroopa Parlamendiga, kes on mõlemad kehtestanud oma menetluse subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi rakendamiseks ning liikmesriikide parlamentidelt saadud arvamuste käsitlemiseks. Kuigi kolm institutsiooni tegutsevad seoses uue mehhanismiga suhteliselt iseseisvalt ning hoiavad liikmesriikide parlamentidega väga konkreetseid suhteid, tuleks rõhutada, et 2010. aasta oktoobris komisjoni ja Euroopa Parlamendi vahel sõlmitud läbivaadatud raamkokkuleppega võtsid mõlemad institutsioonid endale kohustuse teha koostööd Lissaboni lepingu protokolli nr 2 rakendamisel.

Subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi ja poliitilise dialoogi kattumine

Võttes arvesse, et kõigil eespool nimetatud juhtudel ei saavutatud kaugeltki protokollis nr 2 nimetatud piirmäärasid, mille põhjal osutuks vajalikuks nn kollase või oranži kaardi menetlus, vastas komisjon kõigile arvamustele, milles tõstatati subsidiaarsuse põhimõtte järgimise küsimusi, eraldi poliitilise dialoogi käigus. Subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi rakendamise esimesel aastal saadud kogemused näitasid, et aluslepingus sätestatud nõuded, mille alusel saavad liikmesriikide parlamendid algatada nn kollase või oranži kaardi menetluse, on suhteliselt ranged, ning kinnitasid varasematel aastatel täheldatut: subsidiaarsuse põhimõtte järgimise küsimusi tõstatatakse suhteliselt väikeses osas komisjonile saadetud arvamustes, liikmesriikide parlamendid on eeskätt jätkuvalt huvitatud dialoogist komisjoniga tema ettepanekute ja algatuste teemal.

See näitab selgelt poliitilise dialoogi jätkamise tähtsust ja lisandväärtust, sest kuni ei ole jõutud protokollis nr 2 sätestatud piirmääradeni ega ole vaja kasutada aluslepinguga ette nähtud ettepanekute läbivaatamise ametlikku mehhanismi, on poliitiline dialoog peamine komisjoni ja liikmesriikide parlamentide teabevahetuse raamistik.

POLIITILINE DIALOOG

Liikmesriikide parlamentide arvamused ja komisjoni vastused

Osalemine

Komisjoni suhted liikmesriikide parlamentidega on jätkuvalt poliitilise dialoogi keskmes, millest subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanism moodustab vaid ühe osa. 2006. aastal president Barroso algatatud kirjalike arvamuste ja vastuste vahetamise protsess on aastate jooksul muutunud aina aktiivsemaks. Liikmesriikide parlamendid saatsid 2010. aastal kokku 387 arvamust, sealhulgas need, mis saadeti seoses subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismiga. See kujutab endast võrreldes eelmise aastaga 55 % kasvu. See esitatud arvamuste arvu suurenemise suundumus on 2011. aastal selgelt jätkunud – 2011. mai lõpuks saadi 250 arvamust.

Seoses liikmesriikide parlamentide osaluse tasemega 2010. aastal peetud poliitilises dialoogis[15] ja võrreldes olukorraga enne Lissaboni lepingu jõustumist, osales komisjoniga peetud teabevahetuses aktiivsemalt üks kolmandik esinduskogudest, sealhulgas mõned esinduskogud, kes eelneval aastal üldse ei osalenud (nt Poola parlamendi kaks koda, Ühendkuningriigi House of Commons ja Soome parlament). Tuleks märkida, et eelkõige mitmekordistus 2010. aastal Itaalia senati, Itaalia esindajatekoja ning Austria Nationalrat’i esitatud arvamuste arv ja asjaomasel aastal osalesid poliitilises dialoogis esimest korda ka Rumeenia ja Hispaania parlament.

Teise kolmandiku esinduskogude osaluse tase ei muutunud 2010. aastal märkimisväärselt, samas kui kolmas kolmandik osales varasemaga võrreldes tagasihoidlikumalt. Komisjon julgustab jätkuvalt parlamente, kes eri põhjustel ei ole siiani otsustanud otseses komisjoniga peetavas teabevahetuses aktiivselt osaleda, võtma osa kõnealusest poliitilisest dialoogist, mis aitab täiendada nende endi valitsuste poolset järelevalvet uue teabe- ja mõttevahetuse mõõtmega Euroopa tasandil.

Arvamuste ulatus

2010. aastal saadud 387 arvamust olid seotud üle 170 komisjoni dokumendiga, mis kinnitab juba varasematel aastatel täheldatut, nimelt seda, et liikmesriikide parlamentide suunitlus on lai. Enamiku dokumentide kohta esitati üks kuni kolm arvamust, üksnes 25 ettepanekut või algatust kommenteeris üle nelja esinduskoja ning ainult 10 dokumenti kuus või rohkem esinduskoda[16].

Poliitilise dialoogi raames kommenteeriti 2010. aastal kõige rohkem neid dokumente, mille kohta esitati ka seoses subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismiga suurim arv põhjendatud arvamusi, nimelt hooajatöötajaid käsitlev direktiiv[17] ning direktiiv hoiuste tagamise skeemide kohta[18]. Muud algatused, millele liikmesriikide parlamendid oma arvamustes keskendusid, olid näiteks kodanikualgatus,[19] roheline raamat Euroopa pensionisüsteemi kohta[20] ja Euroopa 2020. aasta strateegia[21]. Teine liikmesriikide parlamentide arvamuste põhiteema 2010. ning ka 2011. aasta alguses oli majanduse juhtimine[22].

Poliitikavaldkonnad, mille kohta esitati 2010. aastal poliitilise dialoogi käigus enamik liikmesriikide parlamentide arvamusi, olid justiits- ja siseküsimused, siseturg ja teenused ning põllumajandus[23]. Veidi üle 10 % 387 arvamusest osutasid dokumentidele, milles käsitleti programmitööd, institutsioonilisi küsimusi või institutsioonidevahelisi suhteid, ning üksnes mõni üksik liikmesriigi parlament esitas arvamuse komisjoni tööprogrammi kohta.

Tuleks märkida, et alates Lissaboni lepingu jõustumisest näivad liikmesriikide parlamendid pööravat rohkem tähelepanu seadusandlusega seotud dokumentidele. Muude kui seadusandlusega seotud dokumentide (nagu teatised, rohelised või valged raamatud) osakaal on võrreldes varasemate aastate 50 %-ga vähenenud vähema kui kolmandikuni. Tšehhi senat, Itaalia esindajatekoda, Saksamaa Bundesrat ja Bundestag, Ühendkuningriigi House of Lords ning Rootsi ja Taani parlament esitavad siiski jätkuvalt rohkem märkusi muude kui seadusandlusega seotud dokumentide kohta. Komisjon kutsub liikmesriikide parlamente sõnaselgelt üles esitama oma arvamusi ka õigusakte ettevalmistavate dokumentide kohta ning osalema aktiivselt avalikes aruteludes,[24] kuna see on tema arvates liikmesriikide parlamentide jaoks eriti tõhus viis anda konstruktiivne ja positiivne panus ELi algatuste ja õigusaktide väljatöötamisse. Komisjon kinnitab taas oma kohustust võtta arvesse liikmesriikide parlamentidelt õigusaktide ettevalmistamise etapis saadud arvamusi.

Komisjon jätkas 2010. aastal vastavalt oma väljakujunenud sisekorrale[25] vastamist kõigile liikmesriikide parlamentide arvamustele, mis sisaldasid olulisi märkusi või küsimusi. Vastustele kirjutab oma institutsioonidevaheliste ülesannete raames alla asepresident Šefčovič. Komisjon teeb kõik, et vastata enda kehtestatud kolmekuulise tähtaja jooksul.

Poliitiline dialoog põhiteemadel

Võttes arvesse seda, et ikkagi on väga vähe neid komisjoni dokumente, mille kohta esitasid poliitilise dialoogi käigus märkusi üle nelja või viie esinduskoja, keskendutakse järgmises ülevaates peamistele valitud algatustele ja poliitikavaldkondadele, mis 2010. aastal köitsid eriti liikmesriikide parlamentide tähelepanu.

- Euroopa kodanikualgatus

Liikmesriikide parlamendid avaldasid algatusele üldiselt suurt toetust nii oma arvamustes selleteemalise rohelise raamatu kui ka seadusandliku ettepaneku kohta. Kodanikualgatusele allakirjutavate liikmesriikide miinimumarvu kohta väitsid kõik poliitilise dialoogi käigus märkusi esitanud esinduskojad, et ühe kolmandiku suurune piirmäär on liiga kõrge, ja mitmed neist tahtsid seda vähendada ühele neljandikule, ning tegelikult jäetigi lõplikku teksti viimati nimetatud võimalus. Pealegi oli enamiku algatuse kohta märkusi esitanud liikmesriikide parlamentide arvates üheaastane allkirjade kogumise tähtaeg piisav, üksnes kaks esinduskoda pooldasid 18-kuulist tähtaega. Lõplikus määruses on sätestatud üheaastane tähtaeg. Rohelise raamatu kohta arvamusi esitanud liikmesriikide parlamentide selge enamik oli samuti arvamusel, et komisjonile tuleks anda kodanikualgatuse läbivaatamiseks kuuekuuline tähtaeg, nagu komisjon seejärel oma seadusandlikus ettepanekus ka välja pakkus (sealhulgas nähti komisjonile ette kahekuuline tähtaeg algatuse vastuvõetavuse üle otsustamiseks). Kodanikualgatuse läbivaatamise ning kavandatud meetmete kohta teatise esitamise tähtaega on lõplikus määruses täiendavalt vähendatud ühe kuu võrra.

- Hooajatöötajad

Selle ettepaneku kohta on komisjon saanud liikmesriikide parlamentidelt kõige rohkem arvamusi. Üheksa esinduskoda väitsid, et subsidiaarsuse põhimõtet on rikutud, kuna nende arvates on see valdkond liikmesriikide tasandil juba piisavalt reguleeritud, et EL ei saa riiklike eripäradega nõuetekohaselt tegeleda ning ettepanekuga ei pruugita saavutada rändevoogude juhtimise eesmärki, võttes arvesse seda, et liikmesriikidele jääb kontroll riiki lubatavate kolmandate riikide kodanike hulga üle[26]. Samal ajal esitas üheksa esinduskoda poliitilise dialoogi[27] käigus arvamusi ja mitmesuguseid muid märkusi ning tõstatas küsimusi ettepaneku sisu kohta. Need käsitlesid peamiselt elamisloa nõudeid. Üks esinduskoda nõudis täiendavate õigusnormide vastuvõtmist, sealhulgas loa ühtset kirjeldust ning eeskirja, et see kehtib üksnes ühes liikmesriigis. Teine esinduskoda kutsus üles eristama elamisloa kehtivust töölepingust. Mõned esinduskojad kahtlesid mitmeks hooajaks antava loa väljaandmise vajaduses. Lisaks pooldasid kaks esinduskoda loa kehtivusaja pikendamist kuuelt kuult kuni üheksa kuuni ning üks esinduskoda avaldas arvamust, et kolmanda riigi kodanikel peaks olema õigus töötada ühes liikmesriigis välja antud hooajatöötaja loa alusel ka muus liikmesriigis. Ühe liikmesriigi parlament tõstis esile võimalikku vastuolu siseriikliku tööõiguse, tööhõiveteenuste ja sotsiaalkindlustussüsteemidega. Siiani on peetud üksnes esialgseid arutelusid nõukogus töörühma ning Euroopa Parlamendis komisjoni tasandil. Arutelude käigus on käsitletud mitmeid küsimusi, mida liikmesriikide parlamendid on tõstatanud oma arvamustes, nagu mõisted, loa kehtivusaeg või riigis viibimist lubavad dokumendid. Üldiselt tuleks rõhutada, et mõned liikmesriikide parlamentidelt saadud arvamused kõnealuse ettepaneku kohta olid komisjoni jaoks kui n-ö tõhusad varajased hoiatused küsimuste kohta, mida õigusloome protsessis tõenäoliselt tõstatatakse.

- Roheline raamat pensionide kohta

Kõik kuus kõnealuse rohelise raamatu kohta märkusi esitanud esinduskoda rõhutasid, et neil on sotsiaalkindlustussüsteemi, sealhulgas pensionisüsteemi peamiste põhimõtete kindlaksmääramisel ainupädevus. Mõned neist märkisid ka, et pensionisüsteemide väljatöötamisel ei tule arvesse võtta üksnes finants- ja majanduspoliitika eesmärke. Kõik peale ühe esinduskoja lükkasid tagasi kõik komisjoni katsed määrata kindlaks Euroopa nõuetekohase pensioni standardid. Neli esinduskoda märkisid, et nende pensionisüsteemid ei vaja selles etapis täiendavaid kohandusi. Üks esinduskoda tunnistas sõnaselgelt, et ELil võiks olla oma roll jätkusuutlikkuse tagamisel, kutsudes komisjoni üles kaaluma sellist konkreetse pensionireformide kulude aruandluse süsteemi, mis ei oleks lisatud stabiilsuse ja kasvu paktis sisalduvate riigieelarve kogupuudujäägi arvutuste sekka. Pensionieaga seotud automaatse kohandamismehhanismi idee kutsus esile vastakaid arvamusi, kusjuures üks parlament soovis eriti rõhutada ELi töötervishoiu ja tööohutuse eeskirjade täiustamise tähtsust. Kõik peale ühe esinduskoja nõustusid, et pensioniõiguste ülekantavuse ning pensioniturul aktiivselt tegutsevate ettevõtjate tegevust ühtlustavate eeskirjadega võiks tegeleda ELi tasandil. Komisjon on üldsusega konsulteerimise järelmeetmena kavandanud võtta kolmandas kvartalis vastu valge raamatu pensionide kohta ning vaadata 2012. aastaks üle tööandjapensioni kogumisasutuse direktiiv. Komisjon võtab sellega seoses arvesse liikmesriikide parlamentidelt saadud arvamusi.

- Delegeeritud õigusaktid

Tuleks ka märkida, et oma arvamustes delegeeritud õigusakte käsitlevate ettepanekute kohta on üks esinduskoda järjekindlalt tõstatanud probleemi seoses asjaoluga, et delegeeritud volitused antakse komisjonile määramata tähtajaks. Tema arvates ei ole see kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290. Teised liikmesriikide parlamendid jagavad seda arvamust konkreetsete õigusaktide puhul. Komisjon on oma vastustes rõhutanud, et eelkõige tuleks arvestada tõhususe ja kiiruse eesmärki – mis iseenesest ongi delegeeritud õigusaktide kasutamise peamine põhjus – ning liiga sagedane läbivaatamine oleks vastuolus delegeerimise eesmärgiga. Samuti tuleks märkida, et ühine seisukoht, milles komisjon, nõukogu ja Euroopa Parlament on kokku leppinud delegeeritud õigusaktidega seoses, viitab sõnaselgelt võimalusele anda komisjonile delegeeritud volitused määramata ajavahemikuks, mille komisjon pakub korrapäraselt välja iga kord, kui esitab delegeeritud õigusakte sisaldava õigusakti eelnõu. Seadusandjad otsustavad õigusloome protsessis mõnikord siiski piirata delegeeritud volituste kehtivusaega viie aastani, mida võib vaikimisi pikendada sama ajavahemiku võrra, tingimusel et komisjon on esitanud asjakohase aruande.

Kontaktid ja külaskäigud

Nagu varasematel aastatel, on mitmed isiklikud kontaktid ja kohtumised nii poliitilisel kui ka talituste tasandil täiendanud kirjalike arvamuste ja vastuste vahetamist liikmesriikide parlamentide ja komisjoni vahel. Alates uue komisjoni ametisse asumisest 2009. aasta alguses on president Barroso ja asepresident Šefčovič julgustanud volinikke võtma liikmesriikidesse tehtavate külaskäikude ajal[28] ühendust liikmesriikide parlamentide esindajatega ning sisse on seatud asutusesisene süsteem, et hoida kõiki kursis volinike ja liikmesriikide parlamentide vahel toimunud arvukate kohtumistega.

Tuleks rõhutada, et alates ametisse asumisest on kõik volinikud külastanud vähemalt ühe liikmesriigi parlamenti ning enamik neist osaleb korrapäraselt eri esinduskodade koosolekutel. Šefčovič teatas institutsioonidevaheliste suhete eest vastutavaks asepresidendiks saades oma kavatsusest kohtuda kõigi liikmesriikide parlamentidega vähemalt üks kord oma ametiaja jooksul. 2011. aasta mai lõpuks oli ta juba külastanud ligikaudu pooli neist.

Komisjon oli poliitilisel tasandil esindatud kõigil 2010. aastal korraldatud suurematel parlamentidevahelistel kohtumistel, sealhulgas COSACi kohtumistel, spiikrite konverentsil ning parlamentaarsetel ühiskohtumistel. Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat ja komisjoni asepresidenti kutsutakse regulaarselt COFACC[29] kohtumistele. Komisjoni talitused on jätkanud ka oma tava anda taotluse korral selgitusi liikmesriikide parlamentide komisjonide ees ning korrapärastel kohtumistel liikmesriikide parlamentide Brüsselis asuvate esindajatega, et arutada mitmeid kavandatavaid algatusi või menetluses olevaid õigusakte. Asepresident Šefčovič kohtus 2010. aastal liikmesriikide parlamentide esindajate võrgustikuga kahel korral.

Tuginedes juba tihedatele ja konstruktiivsetele kontaktidele IPEXiga,[30] võttis komisjon 2010. aasta oktoobris vastu ametliku kutse hakata IPEXi juhatuse alaliseks vaatlejaks ning osaleb sellest alates regulaarselt kõnealuse asutuse kohtumistel.

VÄLJAVAATED

Liikmesriikide parlamentide roll Euroopa Liidu institutsioonidevahelisel tasandil suureneb jätkuvalt. 2010. aasta on selgelt näidanud, et nad on väga hästi ette valmistunud ja valmis oma uusi ülesandeid täitma. Komisjon on sellise arenguga väga rahul. See tugevdab kindlasti ELi demokraatlikku mõõdet ning toetab ELi õiguse paremat kohaldamist ja tõhusust. Seega on komisjon täielikult pühendunud liikmesriikide parlamentidega peetava poliitilise dialoogi süvendamisele, võttes arvesse institutsionaalset tasakaalu ELi tasandil.

President Barroso ja asepresident Šefčovič on 2010. aastal teinud juba konkreetseid ettepanekuid teemade kohta, mida komisjon võiks liikmesriikide parlamentidega korrapärasemalt ja põhjalikumalt arutada ning mille järelmeetmed võiksid olla süsteemsemad ja struktureeritumad, osutades eelkõige majanduse juhtimise küsimusele, mis hõlmab Euroopa poolaastat ja Euroopa 2020. aasta strateegiat, aga ka komisjoni tööprogrammile.

Majanduse juhtimisega seoses tunneb komisjon heameelt selle üle, et Ungari on COSACi eesistujana nõustunud 2011. aasta esimesel poolel peetavatel mõttevahetustel ja aruteludel keskenduma kõnealusele teemale, ning tunnustab maikuus Budapestis toimunud COSACi plenaaristungil 15. poolaasta aruande üle peetud arutelusid. Komisjon eeldab, et nende arutelude tulemused loovad tingimused veelgi optimaalsemaks koostööks komisjoni ja liikmesriikide parlamentide vahel ning tugevdavad just viimaste rolli Euroopa poolaasta raames.

Komisjoni tunneb ka heameelt, et liikmesriikide parlamendid on poliitilises dialoogis üles näidatud huvi majanduse juhtimise ja Euroopa 2020. aasta strateegia vastu, ning on veendunud, et neil on süsteemi töökorda seadmisel tähtis roll. Liikmesriikide parlamendid saavad aidata tagada, et riiklikud meetmed oleksid samaulatuslikud ja kooskõlas Euroopa Liidu võetud kohustustega ning võimaldavad seatud eesmärke saavutada; nad saavad julgustada oma valitsust olema võimalikult ambitsioonikas riikliku reformikava koostamisel ning nad saavad kasutada seda kava hiljem eesmärkide saavutamisel tehtavate edusammude jälgimiseks, kasutades kava seega demokraatliku kaasamise reaalse vahendina.

Komisjon soovib oma tööprogrammiga seoses korrata oma kohustust võtta strateegilises planeerimises arvesse liikmesriikide parlamentide prioriteete. Ta on veendunud, et liikmesriikide parlamente ei tuleks kuulata mitte üksnes protsessi edenedes, vaid ka selle kavandamise etapis. COSACi kaudu edastatavad individuaalsed arvamused või ühised seisukohad tuleks edastada õigel ajal, et komisjonil oleks neid võimalik oma tööprogrammi ettevalmistamisel arvesse võtta, samaaegselt komisjoni ja teiste ELi institutsioonide dialoogiga. Liikmesriikide parlamendid saaksid sel viisil aidata saavutada tõelist üksmeelt selles, millele EL peaks oma poliitika ja ressursid järgnevatel aastatel suunama.

Komisjon loodab jätkuvalt ka liikmesriikide parlamentide toetusele seoses ELi direktiivide ülevõtmisega siseriiklikku õigusse ning on alustanud sellega seoses ELi õiguse nõuetekohase ülevõtmise tähtsuse alase teadlikkuse suurendamist, et direktiivides sätestatud õigusi ja kohustusi saaks harmooniliselt jõustada kõikjal ELis.

Komisjoni ja liikmesriikide parlamentide vahelisi arutelusid ja kontakte seoses Lissaboni lepingu rakendamisega Europoli ja Eurojusti[31] käsitlevate sätete osas tugevdatakse kindlasti 2011. aastal ning pärast seda. Komisjoni 2010. aasta detsembri teatis Europoli demokraatliku kontrolli kohta,[32] mida liikmesriikide parlamendid hakkasid kommenteerima 2011. aasta alguses ning mida arutati ka spiikrite konverentsil 2011. aasta aprillis, loob tingimused määruse kavandatud vastuvõtmiseks 2013. aastal. Teatises kinnitatakse ka, et komisjon kavatseb vahepeal juba tõhustada teabevahetust liikmesriikide parlamentidega seoses Europoli tegevuse hindamisega. Komisjon ootab 2011. aasta lõpuks Eurojusti tugevdamist käsitleva uuringu tulemusi, milles käsitletakse ka Euroopa Parlamendi ning liikmesriikide parlamentide Eurojusti tegevuse hindamisse kaasamise võimalusi. Komisjon kaalub seadusandlike ettepanekute tegemist pärast kõnealuse uuringu hoolikat analüüsi ning teavitab liikmesriikide parlamente õigusakti ettevalmistamise etapis korrapäraselt ning tagab nende aktiivse kaasatuse.

1. lisa Saabunud arvamuste koguarv riigi/esinduskogu kaupa

Liikmesriigi parlament | Esinduskogu | Arvamuste koguarv (poliitiline dialoog) | Põhjendatud arvamused[33] (subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanism) |

Portugal | Assembleia da Republica | 106 | 0 |

Itaalia | Senato della Repubblica | 71 | 1 |

Tšehhi | Senát | 29 | 1 |

Itaalia | Camera dei Deputati | 25 | 0 |

Saksamaa | Bundesrat | 23 | 1 |

Rootsi | Riksdagen | 20 | 3 |

Austria | Bundesrat | 13 | 2 |

Austria | Nationalrat | 12 | 1 |

Ühendkuningriik | House of Lords | 12 | 2 |

Taani | Folketinget | 11 | 2 |

Rumeenia | Senatul | 9 | 0 |

Luksemburg | Chambre des Députés | 7 | 3 |

Saksamaa | Bundestag | 6 | 1 |

Poola | Senat | 5 | 4 |

Kreeka | Vouli ton Ellnion | 4 | 0 |

Leedu | Seimas | 4 | 2 |

Hispaania | Congreso de los Diputados ja Senado (mõlemad kojad) | 4 | 0 |

Iirimaa | Oireachtas (mõlemad kojad) | 3 | 0 |

Tšehhi | Poslanecká sněmovna | 3 | 1 |

Prantsusmaa | Sénat | 3 | 3 |

Ühendkuningriik | House of Commons | 3 | 3 |

Madalmaad | Eerste Kamer Staten Generaal | 3 | 0 |

Poola | Sejm | 2 | 2 |

Madalmaad | Mõlemad kojad | 2 | 2 |

Rumeenia | Mõlemad kojad | 2 | 0 |

Madalmaad | Tweede Kamer Staten Generaal | 1 | 0 |

Küpros | House of Representatives | 1 | 0 |

Läti | Saeima | 1 | 0 |

Belgia | Chambre des Représentants | 1 | 0 |

Soome | Eduskunta | 1 | 0 |

Belgia | Sénat | 0 | 0 |

Bulgaaria | Narodno Sabrania | 0 | 0 |

Eesti | Riigikogu | 0 | 0 |

Prantsusmaa | Assemblée Nationale | 0 | 0 |

Ungari | Országgyũlés | 0 | 0 |

Malta | House of Representatives | 0 | 0 |

Slovakkia | Národná rada | 0 | 0 |

Sloveenia | Državni svet | 0 | 0 |

Sloveenia | Državni zbor | 0 | 0 |

Rumeenia | Camera Deputaţilor | 0 | 0 |

Kokku | 387 | 34 |

2. lisa Komisjoni ettepanekud ja algatused, mille kohta saabus 2010. aasta poliitilise dialoogi raames enim arvamusi

Komisjoni dokument | Pealkiri | Arvamuste arv |

KOM(2010) 379 | Ettepanek: direktiiv kolmandate riikide kodanike hooajatöö eesmärgil riiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta | 16 |

KOM(2009) 622 KOM(2010) 119 | Kodanikualgatus (roheline raamat ja ettepanek määruse kohta) | 13 |

KOM(2010) 368 | Ettepanek: direktiiv hoiuste tagamise skeemide kohta | 11 |

KOM(2010) 537 | Ettepanek: määrus Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondist (EAFRD) antavate maaelu arengu toetuste kohta | 8 |

KOM(2010) 61 | Ettepanek: määrus Euroopa Liidu liikmesriikide välispiiril tehtava operatiivkoostöö juhtimise Euroopa agentuuri (Frontex) asutamise kohta | 7 |

KOM(2010) 539 | Ettepanek: määrus, millega kehtestatakse ühise põllumajanduspoliitika raames kohaldatavate otsetoetuskavade ühiseeskirjad ja teatavad toetuskavad põllumajandustootjate jaoks | 7 |

KOM(2010) 486 | Ettepanek: määrus, millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 1290/2005 ja (EÜ) nr 1234/2007 seoses liidus enim puudustkannatavatele isikutele ette nähtud toiduainete jaotamisega | 7 |

KOM(2009) 647 KOM(2010) 2020 | Euroopa 2020. aasta strateegia (konsultatsioonidokument ja teatis) | 7 |

KOM(2010) 365 | Roheline raamat „Piisav, jätkusuutlik ja kindel Euroopa pensionisüsteem” | 6 |

KOM(2010) 289 | Ettepanek: määrus reitinguagentuuride kohta | 6 |

3. lisa 2010. aastal saabunud arvamuste arv poliitikavaldkondade kaupa

Poliitikavaldkond | Kokku |

Justiits- ja siseküsimused | 88 |

Institutsiooniline, õigus- ja valdkondadevaheline poliitika[34] | 53 |

Siseturg ja teenused | 45 |

Põllumajandus ja maaelu areng | 30 |

Majandus- ja rahandusküsimused | 18 |

Ettevõtlus ja tööstus | 16 |

Infoühiskond ja meedia | 16 |

Keskkond | 14 |

Tervise- ja tarbijaküsimused | 13 |

Liikuvus ja transport | 13 |

Merendus- ja kalandusasjad | 11 |

Tööhõive, sotsiaalküsimused ja võrdsed võimalused | 10 |

Eurostat | 10 |

Haridus ja kultuur | 9 |

Energeetika | 7 |

Areng | 7 |

Välissuhted | 5 |

Eelarve | 4 |

Kaubandus | 3 |

Konkurents | 3 |

Regionaalpoliitika | 3 |

Maksundus ja tolliliit | 3 |

Kliimameetmed | 3 |

Teadusuuringud ja innovatsioon | 2 |

Laienemine | 1 |

Kokku | 387 |

[1] PV(2010) 1920 (lõplik).

[2] Käesoleva aruandega ühel ajal vastu võetud komisjoni aruandes subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta – 18. aruanne „Parem õigusloome”, mis hõlmab aastat 2010, käsitletakse üksikasjalikumalt juhtumeid, mille puhul tõstatasid liikmesriikide parlamendid subsidiaarsuse küsimusi, ning see täiendab seega uue subsidiaarsuse põhimõtte järgimise kontrolli mehhanismi analüüsi.

[3] http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/relations/relations_other/npo/index_et.htm.

[4] Ettepanek, milles käsitletakse Euroopa Liidu rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2007–2010) – (KOM (2010) 12)).

[5] Poola senati arvamus komisjoni ettepaneku kohta vaadata läbi Frontexi määrus – http://ec.europa.eu/dgs/secretariat_general/relations/relations_other/npo/poland/2010_en.htm.

[6] Nende hulka kuuluvad ka neli arvamust, mis saadi pärast 8-nädalast tähtaega või mida ei olnud vastavates esinduskogudes vastu võetud siseriiklike eeskirjade kohaselt.

[7] Täielik loetelu on esitatud komisjoni aruandes subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta – 18. aruanne „Parem õigusloome”, mis hõlmab aastat 2010.

[8] Enamik arvamusi esitati ettepanekute kohta, milles käsitleti põllumajandusvaldkonna õigustiku vastavusse viimist Lissaboni lepingu artiklitega 290 ja 291.

[9] KOM(2010) 379.

[10] Madalmaade parlamendi kaks koda saatsid ühisarvamuse, mistõttu saadi kokku kaheksa arvamust üheksalt esinduskogult.

[11] Protokolli nr 2 artikkel 5.

[12] Vt ka komisjoni aruanne subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta – 18. aruanne „Parem õigusloome”, mis hõlmab aastat 2010.

[13] Artiklis 289 on sätestatud, et seadusandlikud aktid on seadusandliku menetluse teel vastuvõetud õigusaktid, kusjuures seadusandlik menetlus võib olla nii seadusandlik tavamenetlus kui ka seadusandlik erimenetlus. Seega kui aluslepingu õiguslik alus ei osuta sõnaselgelt kummalegi seadusandlikule menetlusele, ei tava- ega erimenetlusele, siis ei ole kõnealune akt ametlikult õigusakt.

[14] ELi toimimise lepingu artikkel 3.

[15] Vt 1. lisa tabel.

[16] Vt 2. lisa tabel.

[17] KOM(2010) 379.

[18] KOM(2010) 368.

[19] KOM(2009) 622 ja KOM(2010) 119.

[20] KOM(2010) 365.

[21] KOM(2009) 647 ja KOM(2010) 2020.

[22] KOM(2010) 250, KOM(2010) 367 ja KOM(2010) 522–527.

[23] Vt 3. lisa tabel.

[24] http://ec.europa.eu/yourvoice/consultations/index_en.htm.

[25] Vt 2009. aasta aruanne komisjoni ja liikmesriikide parlamentide suhete kohta (KOM(2010) 291).

[26] Vt ka komisjoni aruanne subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse kohta – 18. aruanne „Parem õigusloome”, mis hõlmab aastat 2010.

[27] Hispaania parlamendi kaks koda saatsid ühisarvamuse, mistõttu saadi kokku kaheksa arvamust üheksalt esinduskogult.

[28] PV(2010) 1920 (lõplik).

[29] Väliskomisjonide esimeeste konverents.

[30] ELi parlamentidevahelise teabevahetuse süsteem.

[31] ELi toimimise lepingu artiklid 88 ja 85.

[32] KOM(2010) 776.

[33] Nende hulka kuuluvad ka neli arvamust, mis saadi pärast 8-nädalast tähtaega või mida ei olnud vastavates esinduskogudes vastu võetud siseriiklike eeskirjade kohaselt.

[34] Sealhulgas kodanikualgatus ja Euroopa 2020. aasta strateegia.