(2)26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Rumeenia kohta. Selles hinnati Rumeenia edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmeid ja Rumeenia edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Rumeenias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on haavatavus seotud kulupõhise konkurentsivõime ja jooksevkonto puudujäägi suurenemisega ekspansiivne eelarvepoliitika ja ettearvamatu ettevõtluskeskkonna kontekstis.

(3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

(4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

(5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

(6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning tehes kriisist põhjalikud järeldused.

(7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja elutähtsa varustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamised elemendid.

(8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke, et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Rumeeniat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata probleemidest kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

(9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on investeeringute ja tööviljakuse märkimisväärsete erinevuste ning erineva spetsialiseerumise tõttu Rumeenia piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb suur oht, et piirkondlikud erinevused Rumeenias suurenevad, mis pöörab ümber juba täheldatud suundumuse vähendada veidi erinevusi pealinna ja ülejäänud piirkondade või linna- ja maapiirkondade vahel. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

(10)Rumeenia esitas 8. mail 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 14. mail 2020 oma 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

(11)Rumeenia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa.

(12)Nõukogu otsustas 3. aprillil 2020, et 2019. aasta eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmata jätmise tõttu on Rumeenial ülemäärane eelarvepuudujääk. Otsus põhines valitsuse ajakohastatud eelarve-eesmärkidel, mis kajastasid käesoleva aasta kohta esitatud eelarve täitmise andmeid. 2019. aasta valitsemissektori eelarvepuudujääk 4,3 % SKPst kinnitas rikkumist. Rikkumine tulenes eelarve tasakaalustamatuse pidevast suurenemisest, mis sai alguse tugeva majanduskasvu perioodil 2016. aastal rakendama hakatud ekspansiivsest eelarvepoliitikast. Süstemaatilised ja korduvad erandid riiklikest eelarve-eeskirjadest selle ajavahemiku jooksul muutsid need eeskirjad suures osas ebatõhusaks. Lisaks sellele on Rumeenia korduvalt jätnud võtmata tõhusaid meetmeid vastusena nõukogu soovitustele, mis on talle esitatud märkimisväärse kõrvalekalde menetluse kontekstis. Samuti esitas nõukogu 3. aprillil 2020 soovituse valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Rumeenias hiljemalt 2022. aastaks.

(13)Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus oli Rumeenias ohus juba enne COVID-19 puhangut, mis oli tingitud suurest eelarvepuudujäägist ja elanikkonna vananemisega seotud kulude, eelkõige pensionide prognoositavast märkimisväärsest suurenemisest. 2019. aasta septembris suurendati vanaduspensioni 15 % ning vastavalt 2019. aasta suvel vastu võetud pensioniseadusele peaks see 2020. aasta septembris suurenema 40 % ja 2021. aasta septembris ümberarvutuste tulemusena veelgi. Seega suureneksid pensionikulud ajavahemikul 2020–2022 oluliselt. COVID-19 pandeemia mõju majandustegevusele ja selle leevendamiseks vajalik eelarve kohandamine suurendavad veelgi eelarve jätkusuutlikkuse riske. Eelnevad eelarvepoliitilised otsused on jätnud Rumeeniale COVID-19 puhangu tagajärgedega tegelemiseks väikesed eelarvepuhvrid.

(14)2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori nominaalne eelarvepositsioon halvenema 2019. aasta puudujäägilt 4,3 % SKPst 2020. aastal puudujäägini 6,7 % SKPst, samas kui valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks suurenema 35,2 %-lt 2019. aastal 40,9 %-le 2020. aastal. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus. Lisaks sellele on eelarveprognooside aluseks riigipõhised riskid, nimelt ei tundu mõned tuluartiklid olevat kooskõlas aluseks olevate makromajanduslike prognoosidega, samas kui mõne jooksva kuluartikli mõõdukus näib põhinevat programmis täpsustamata eelarve konsolideerimise meetmetel.

(15)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana liidu koordineeritud lähenemisviisist on Rumeenia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 1,2 % SKPst. Meetmed hõlmavad koondamishüvitisi töötajatele ja sarnaseid hüvitisi muudele tööliste kategooriatele, meditsiiniseadmete ostmist ja muid COVID-19 puhangu vastu võitlemiseks vajaminevaid kulutusi ning lisatasusid tervishoiutöötajatele, kes tegelevad COVID-19 nakkusega patsientidega. Lisaks on valitsus teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust. Nende meetmete hulka kuuluvad maksude tasumise edasilükkamine, käibemaksu tagastamise kiirendamine, laenugarantiid VKEdele, ajutine moratoorium kodumajapidamiste ja ettevõtete pangalaenude osamaksete tasumisele ning VKEde üüri- või kommunaalkulude tasumise edasilükkamine. Üldiselt on Rumeenia valitsuse võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“.

(16)Kui poliitikat ei muudeta, on Rumeenia valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal -9,2 % SKPst ja 2021. aastal -11,4 % SKPst. Komisjon prognoosib, et valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks 2020. aastal olema 46,2 %.

(17)Rumeenia kuulutas erakorralise seisukorra välja 16. märtsil 2020. 25. märtsist 2020 pidid kõik koolid ja kauplused (välja arvatud esmatarbekaupu müüvad kauplused) oma uksed sulgema ja jõustusid piiriületuspiirangud. Liikumine avalikes kohtades oli lubatud ainult piiratud juhtudel ja üle 65-aastaste inimeste suhtes olid kehtestatud rangemad meetmed. Rumeenia rakendas ka rahvusvahelise reisimise keeldu teatavatesse riikidesse ja kehtestas mitmes linnas range karantiini. Selline olukord on kahjustanud majanduse tootmissektorit, sest liikumispiirangutel on olnud majandustegevusele väga negatiivne mõju. Tööstussektoris lõpetas mitu tootjat märtsis tootmise ning sellel on tugev ülekanduv mõju peamistele sektoritele, näiteks autotööstusele. Sarnaseid arenguid on täheldatud ka jaemüügi- ja majutussektorites. Koondmõju tõukab majanduse 2020. aastal langusesse. Erakorraline seisukord lõppes 14. mail 2020 ja Rumeenia teatas, et rakendab järk-järgult liikumispiirangute lõpetamist. Alates 15. maist 2020 kehtestati meetmed, mis käsitlevad liikumise lihtsustamist linnade piires, jaemüügisektori osalist taaskäivitamist ning kaitsemaskide kohustuslikku kandmist suletud avalikes ruumides ja kaubanduspindadel, ühistranspordis ja töökohtades. Mõned autotööstuse sektori tootjad alustasid 2020. aasta mai alguses järk-järgult tegevust. Valitsus valmistab ette täiendavaid meetmeid majanduse taastamiseks.

(18)Pandeemia on pannud tervishoiusüsteemi enneolematu surve alla. Kriis tabas süsteemi, mida iseloomustasid struktuursed puudused, nagu väikesed kulutused ja ebavõrdne juurdepääs tervishoiuteenustele. Sellega seoses on peamiseks väljakutseks tervishoiusüsteemi vastupanuvõime ja šokkidele reageerimise suutlikkuse parandamine. Viivitamatu reageerimise raames ostis Rumeenia elutähtsaid meditsiinitooteid ja lisas COVID-19ga seotud ravikulud kindlustamata isikute minimaalsete hüvitiste paketti. Tervishoiutöötajate (sealhulgas perearstide) märkimisväärne nappus ja vananenud meditsiiniasutused, meditsiinitoodete puudus, tervishoiutöötajate ebapiisav väljaõpe ning ravi eri tasandite vähene järjepidevus ja integratsioon nõrgendavad tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet. Teatatud rahuldamata ravivajaduste maht suurenes juba enne COVID-19 kriisi ja tõenäoliselt on tervishoiuteenuste kättesaadavus veelgi halvenenud. Pandeemia tõi veelgi esile piirkondlikud erinevused ning lõhe tervishoiuteenuste kättesaadavuses madala sissetulekuga rühmade ja eakate jaoks. Pikemas perspektiivis on rahvastiku vananemine ja ränne probleemid, mis avaldavad tervishoiusüsteemi jätkusuutlikkusele üha suuremat survet. COVID-19 kontekstis on sama oluline käsitleda struktuurseid küsimusi, sealhulgas ennetava, ambulatoorse ja kogukonnapõhise hoolduse arendamist sihipäraste avaliku poliitika meetmetega. Rumeenia tervishoiusüsteemi tugevdamiseks on vaja pikaajalisi investeeringuid, kindlustades tervishoiutöötajate ja meditsiiniseadmete olemasolu, edendades tehnoloogilisi ja rakendusuuringuid ning parandades tervishoiuteenuste katvust ja kättesaadavust kõigile kodanikele, ka linnavälistes piirkondades, sealhulgas e-tervise teenuste kasutamise kaudu.

(19)Viimaste aastate kiire majanduskasv on toonud kaasa sotsiaalsete tingimuste paranemise. Leibkonna kasutada olev kogutulu suurenes 2019. aastal 5,7 %. Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse oht (2019. aastal 31,2 %) oli üks ELi suuremaid, kuid see on stabiilselt vähenemas. Pandeemia mõju majandusele võib aga viia sotsiaalsete tingimuste halvenemiseni. Eeldatakse, et vaesus ja sotsiaalne tõrjutus (sealhulgas laste vaesus, palgavaesus ja sissetulekute ebavõrdsus) suurenevad, kusjuures haavatavad rühmad, nagu ebatüüpilises töösuhtes töötajad, deklareerimata töötajad, füüsilisest isikust ettevõtjad, romad, puuetega inimesed, eakad ja kodutud, on kõige enam ohustatud. Sotsiaalkaitsemeetmete katvus ja piisavus ning maksu- ja hüvitissüsteemi tõhusus tulude ümberjaotamisel on endiselt piiratud. Maapiirkondades ja mitteametlikes asulates elavatel lastel on piiratud juurdepääs kvaliteetsele alusharidusele ja lapsehoiule, piisavale toitumisele, tervishoiuteenustele ja eluasemele. Sotsiaaltoetuse võrdlusindeksit, mida kasutatakse enamiku sotsiaaltoetuste alusena, ei ole alates 2008. aastast ajakohastatud. Miinimumsissetulekutoetuse piisavus on endiselt üks madalamaid ELis. 2016. aastal vastu võetud miinimumsissetuleku reformi rakendamine on edasi lükatud 2021. aastasse. Sotsiaal- ja esmatähtsad teenused on endiselt suures osas ebapiisavad, sealhulgas sellistes valdkondades nagu vesi ja kanalisatsioon, energia ja eluase. Lisaks on territoriaalne jaotus ebaühtlane ning seda iseloomustavad märkimisväärsed erinevused maa- ja linnapiirkondade vahel. See võib piirata võimet võtta pandeemia mõju vastaseid meetmeid. Sotsiaalmajanduse potentsiaali sotsiaalsete tingimuste parandamiseks ei ole veel ära kasutatud.

(20)2019. aastal oli tööturu areng positiivne, kuid erinevused eri piirkondade ning maa- ja linnapiirkondade ning sotsiaal-majanduslike rühmade vahel püsivad. Tööturult kõrvalejäämise määr on kõrge, eriti naiste, noorte, madala kvalifikatsiooniga töötajate, puuetega inimeste ja eakate puhul. COVID-19 puhanguga seoses on tõenäoline, et koos töötuse ja tööturult eemalejäämise kiire kasvuga praegused probleemid süvenevad. Komisjoni prognoosi kohaselt suureneb töötuse määr 2020. aastal 6,5 %ni ja väheneb 2021. aastal 5,4 %ni. Deklareerimata töö on endiselt probleem ja selle negatiivne mõju võib praeguses olukorras suureneda, rõhutades vajadust toetada üleminekut deklareeritud tööle. Seetõttu on kriisist mõjutatud haavatavate rühmade ja töötajate vajadustele vastavad õigeaegsed ja kohandatud teenused väga olulised. Lisaks hiljuti algatatud koondamiskavale on tööturu lühi- ja pikaajalise vastupanuvõime tugevdamiseks väga oluline arendada juurdepääsu lühendatud tööaja kavadele, edendada sissetulekutoetuse meetmeid ja paindlikku töökorraldust ning kaugtööd mõjutatud töötajate jaoks, kaasates sotsiaalpartnereid.

(21)Jätkuv oskuste mittevastavus tööturu vajadustele ja oskuste nappus, mida soodustab demograafiline areng ning hariduse ja koolituse piiratud vastavus tööturu vajadustele, piirasid Rumeenia majanduskasvu potentsiaali juba enne pandeemiat. Õppetegevuses osalevate täiskasvanute osakaal oli 2019. aastal 1,3 %, mis on ELi üks väiksemaid. Vähene osalemine alushariduses ja lapsehoius suurendab õpilaste võimaluste vahelist ebavõrdsust. Hariduse võrdsus, kaasatus ja kvaliteet on endiselt olulised probleemid ning selles valdkonnas on vaja strateegilisi reforme. Rumeenias on suur madala haridustasemega noorte (2019. aastal 15,3 %) ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte (14,7 %, mis on veidi rohkem kui 2018. aastal) osakaal. Endiselt puudub integreeritud üleriigiline strateegia, mis käsitleks haridussüsteemist varakult lahkumist. Eelkõige maapiirkondades ja majanduslikult mahajäänud piirkondades ei ole haridustulemused paranemas. Kõrghariduses osalemise määr on madal ja see ei vasta piisavalt tööturu vajadustele. Teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika (STEM) eriala lõpetanute hulk on endiselt eriti väike. Rumeenia tulemused digitaalmajanduse ja sotsiaalvaldkonna indeksi paljude komponentide, sealhulgas digitaalsed avalikud teenused, kogu elanikkonna digitaaloskused ja ettevõtete digitaliseerimine, puhul on kehvad. Elementaarsed digitaal- ja tarkvaraoskused on ELis ühed madalamad. Ebapiisava digitaristu, õppematerjalide ja ebapiisavate digioskuste tõttu tekitab COVID-19 puhangust tingitud kaugõppele üleminek probleeme haridus- ja koolitusasutustele, haridustöötajatele ja üliõpilastele, eelkõige ebasoodsas olukorras olevatele üliõpilastele ja romadele.

(22)Pandeemia ja sellest tulenevate liikumispiirangute tõttu on tarneahelad kogu riigis katkenud ning ettevõtted on pidanud vähendama tegevust või selle isegi lõpetama ja inimestel ei ole olnud tööd. Kaubandushäired ja liikumispiirangud mõjutavad rängalt igas suuruses ettevõtteid, eelkõige VKEsid, kes seisavad silmitsi likviidsuspiirangute ja pankrotiriskiga. Valitsus võttis vastu meetmekomplekti, milles on ühendatud kohandatud abi ettevõtetele ja sissetuleku kaitse kõigile mõjutatud töötajatele. Kriisist taastumiseks on vaja täiendavaid vahendeid, et jätkata ettevõtete ja kodumajapidamiste toetamist. Teenuste sektor vajab erilist tähelepanu, sest see kannatab kõige rohkem ja mõnede allsektorite tegevuse maht peaks kahanema pikemaks ajaks kui tootmine. Valitsuse vastumeetmed hõlmavad riigigarantii kava (IMM Invest) loomist, mille suurus on 15 miljardit Rumeenia leud, et pakkuda riigigarantiisid intressivabasid laene sõlmivatele VKEdele investeeringute rahastamiseks ja käibekapitali pakkumiseks. Need garantiid on kasulikud ka pankadele, kes peavad jääma hästi kapitaliseerituks ja likviidseks, et tagada vajalik krediidivoog kodumajapidamistele ja ettevõtetele. Kuna pankade roll ettevõtetele, eelkõige uuenduslikele VKEdele laenu andmisel on seni olnud üsna piiratud, ei pruugi laenugarantiid üksi olla piisavad.