[pic] | EUROOPA KOMISJON |

Brüssel 15.4.2010

KOM(2010)165 lõplik

2008/0223 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel

nõukogus esimesel lugemisel võetud seisukoha kohta, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (ehitiste energiatõhususe kohta) muudetud ettepaneku (uuesti sõnastamine) vastuvõtmist

2008/0223 (COD)

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel

nõukogus esimesel lugemisel võetud seisukoha kohta, mis käsitleb Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (ehitiste energiatõhususe kohta) muudetud ettepaneku (uuesti sõnastamine) vastuvõtmist

1. TAUST

Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku edastamise kuupäev (dokument KOM(2008)0780 – 2008/0223(COD)): | 13. november 2008 |

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse kuupäev: | 13. mai 2009 |

Regioonide Komitee arvamuse kuupäev: | 24. aprill 2009 |

Euroopa Parlamendi arvamuse kuupäev, esimene lugemine: | 23. aprill 2009 |

Nõukogu seisukoha vastuvõtmise kuupäev, esimene lugemine: | 14. aprill 2009 |

2. KOMISJONI ETTEPANEKU EESMÄRK

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2002. aasta direktiivi 2002/91/EÜ (ehitiste energiatõhususe kohta) uuestisõnastamise eesmärk on selgitada ja lihtsustada teatavaid sätteid, laiendada direktiivi reguleerimisala, karmistada selle mõningaid sätteid, et nende mõju tõhustada, ning näha ette avaliku sektori juhtiv roll. Eesmärgid ja põhimõtted jäävad samaks mis praegu kehtiva direktiivi puhul ning konkreetsed energiatõhususe nõuded jäävad endiselt liikmesriikide otsustada.

3. MÄRKUSED NÕUKOGUS ESIMESEL LUGEMISEL VÕETUD SEISUKOHA KOHTA

3.1. Üldised märkused nõukogu seisukoha kohta

Nõukogus läbiräägitud seisukoha tekst on sisuliselt kooskõlas komisjoni ettepanekuga ja seepärast võib seda toetada.

3.2. Kokkuleppele jõudmine nõukogus esimesel lugemisel võetud seisukoha osas

Nõukogus läbiräägitud seisukoht on institutsioonide vahel kahes etapis toimunud läbirääkimiste tulemus. Esimene etapp hõlmas ettepaneku sisu ning teine selle kohandamist Euroopa Liidu toimimise lepinguga (ELi toimimise lepingu artiklid 290 ja 291) seoses delegeeritud õigusaktide ja rakendusaktide ning õigusliku alusega.

Ettepaneku sisu osas kinnitas tööstuse, teadusuuringute ja energeetika komisjoni esimees Herbert Reul 30. novembril 2009 parlamendi heakskiitu tekstile, milles lepiti kokku 17. novembril 2009 toimunud kolmepoolsetel kõnelustel ja mille COREPER kinnitas 20. novembril 2009.

Euroopa Liidu toimimise lepinguga kohandamise osas saavutatud kompromissi kiitis COREPER heaks 24. märtsil 2010 ning tööstuse, teadusuuringute ja energeetika komisjoni esimees Herbert Reul 25. märtsil 2010. Nõukogus läbiräägitud seisukoht võeti kirjaliku menetluse teel ametlikult vastu 14. aprillil 2010.

Läbirääkimiste peamised teemad, mille kohta saavutati kokkulepe, on järgmised:

Õigusliku aluse muutmine (preambul): seoses Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumisega nõustusid kaasseadusandjad kinnitama õiguslikuks aluseks ELi toimimise lepingu artikli 194 lõike 2. Artiklile 1 lisati lõige rõhutamaks, et direktiiviga kehtestatakse miinimumnõuded, mis ei takista liikmesriikidel jätkuvalt rakendada või kehtestada rangemaid meetmeid. Komisjon nõustub muudatustega, mis ei teisenda kohaldatavat otsustusmenetlust.

Delegeeritud õigusakte ja rakendusakte käsitlevad sätted (artiklid 22–26): direktiiviga delegeeritakse komisjonile viieks aastaks (ajavahemik pikeneb automaatselt) pärast direktiivi jõustumist volitused võtta vastu artikli 5 kohane võrdleva metoodika raamistik (enne 30. juunit 2011) ning teha I lisa punktides 3 ja 4 osutatud kohandused tehnika arenguga. Parlament ja nõukogu võivad volituste delegeerimise igal ajal tagasi võtta ja esitada delegeeritud õigusaktiga seoses vastuväiteid kahe kuu jooksul pärast delegeerimise teatavakstegemist ning neil on võimalus taotleda pikendamist veel kahe kuu võrra. Parlamendi taotlusel on lisatud komisjoni avaldus delegeeritud õigusaktide teatavakstegemise kohta institutsioonide töö vaheaegadel ning Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni ühisavaldus selle kohta, et kõnealuse direktiivi sätted ei loo pretsedenti seoses nende seisukohtadega delegeeritud õigusaktide suhtes ( vt I lisa ).

Komisjonil palutakse vastu võtta ka rakendusakt vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 3 osutatud nõuandemenetlusele, et seada sisse vabatahtlik ühine mitteeluruumide energiatõhususe sertifitseerimise skeem (artikli 10 lõige 9).

Energiatõhususe miinimumnõuete kulutõhus tase ja võrdleva metoodika raamistik (artikkel 5 ja III lisa): komisjon töötab välja võrdleva metoodika hoonete energiatõhususe miinimumnõuetega seotud optimaalsete kulude arvutamiseks. Liikmesriikidel tuleb olulisi erinevusi põhjendada ja esitada meetmete kava erinevuste vähendamiseks.

Olemasolevad hooned (artikkel 7): kõnealust sätet täiendati nõudega, et kõik olemasolevad oluliselt rekonstrueeritud hooned vastaksid energiatõhususe nõuetele ning et nimetatud nõuded kehtestataks ka ehitusdetailide suhtes.

Hoone tehnosüsteemid (artikkel 8): uue sättega nõutakse energiatõhususe nõuete kehtestamist hoone tehnosüsteemide (nt kütte- ja soojaveesüsteemid ja kliimaseadmed) suhtes.

Liginullenergiahooned (artikkel 9): jõuti konsensusele mõiste „liginullenergiahooned” ja vajaduse osas koostada riiklikud kavad nende arvu suurendamiseks. Liikmesriigid tagavad, et 31. detsembriks 2018 on uued hooned, mida kasutavad ja omavad riigiasutused, ja 31. detsembriks 2020 kõik uued hooned liginullenergiahooned.

Rahalised soodustused ja turutõkked (artikkel 10): uus artikkel lisati asjakohase rahastamise olulisuse rõhutamiseks. Liikmesriigid koostavad seniste meetmete ja meetmete ettepanekute loetelu ning komisjon esitab olemasolevate vahendite analüüsi tulemused. Komisjoni avaldusest hoonete energiatõhususe rahastamise kohta (vt II lisa) nähtub komisjoni toetus rahastamisvahendite kasutamisele selleks, et Euroopa ehitussektor muutuks energiatõhusaks ja vähe süsinikdioksiidiheidet tekitavaks.

Energiamärgised (artiklid 11–13): sätet täiendati märgiste sisulise täiustamisega, kohustuse paigutada märgis avalikele hoonetele kinnitamisega ning nõudega lisada märgisel esitatud tõhususklass hoone reklaami.

Kütte- ja kliimaseadmete ülevaatus (artiklid 14–16) ning sõltumatud eksperdid ja kontrollisüsteem (artikkel 18 ja II lisa): kliimaseadmete ülevaatuse paindlikumaks muutmine liikmesriikide jaoks seoti nõudmisega tagada märgiste ning kütte- ja kliimaseadmete ülevaatuse aruannete sõltumatu kontrollisüsteemi kasutuselevõtmine.

Läbivaatamisklausel (artikkel 19): läbivaatamisklausel muudeti konkreetsemaks ja kehtestati kuupäev direktiivile hinnangu andmiseks (1. jaanuar 2017).

Ülevõtmine (artikkel 28): liikmesriikidele seatud tähtaega ülevõtmismeetmete vastuvõtmiseks muudeti järgmiselt: „kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva”. Tähtajad enamiku direktiivi sätete ülevõtmiseks liikmesriikide õigusaktidesse on nüüd „kaks aastat ja kuus kuud” ja „kolm aastat” pärast direktiivi jõustumist. Artikli 11 lõigete 1 ja 2 kohaldamine üksikute välja üüritud hoone osade suhtes võimaldati edasi lükata 31. detsembrini 2015.

4. KOKKUVÕTE

Nõukogu seisukoht vastab komisjoni esialgse ettepaneku eesmärkidele. Seepärast toetab komisjon nimetatud teksti.

I lisa

Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni avaldus

ELi toimimise lepingu artikli 290 kohta

„Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon deklareerivad, et käesoleva direktiivi sätted ei piira institutsioonide edaspidiseid seisukohti seoses Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 290 rakendamisega või selliseid sätteid sisaldavate üksikute õigusaktide rakendamisega.”

Komisjoni avaldus

„Kui õigusaktiga ei ole ette nähtud kiirmenetlust, võtab komisjon arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu seisukohta, et delegeeritud õigusaktide teatavakstegemise puhul tuleb arvestada vaheaegu institutsioonide töös (talvine vaheaeg, suvine vaheaeg ja Euroopa Parlamendi valimised), tagamaks, et Euroopa Parlament ja nõukogu saaksid kasutada oma õigusi asjaomases õigusaktis sätestatud tähtaegade piires, ning on valmis vastavalt toimima.”

II lisa

Komisjoni avaldus hoonete energiatõhususe rahastamise kohta

„Komisjon toonitab otsustavat rolli, mis rahastamisvahenditel on Euroopa ehitussektori tulemuslikul ümberkujundamisel, et muuta see energiatõhusamaks ja vähem süsinikdioksiidiheidet tekitavaks. Komisjon julgustab liikmesriike kasutama aktiivselt Euroopa Regionaalarengu Fondi pakutavaid rahalisi vahendeid (lisaks ülempiirita finantstoetusele, mis on juba kättesaadav säästva energia kasutuse edendamiseks ühiskondlikes ning äri- ja tööstushoonetes, on energiatõhususe suurendamiseks ja taastuvenergia kasutamiseks elamumajanduses võimalik kasutada kuni 4 % Euroopa Regionaalarengu Fondi riiklike eraldiste kogusummast, st kokku 8 miljardit eurot) ning aitab neil ka paremini kasutada kõiki olemasolevaid vahendeid ja allikaid, mis võiksid kaasa aidata energiatõhususse tehtavate investeeringute suurendamisele.

Lisaks uurib komisjon võimalusi arendada edasi kõiki käimasolevaid algatusi (arukate linnade algatus)[1] või programmi „Arukas energeetika – Euroopa II” eelarve kasutamist näiteks liikmesriikides käibefondide loomisega seotud teadmiste jagamiseks ja tehnilise abi osutamiseks.

Komisjon koostab ka ülevaate liikmesriikides praegu toimivatest rahastamismehhanismidest ning esitab nende analüüsi tulemused, millest lähtuvalt püütakse levitada parimaid tavasid kogu ELis.

Kui direktiivi [2010/XXX/EÜ] [artikli 9a lõikes 4] osutatud analüüs on tehtud, kaalub komisjon võimalusi finantsstiimulite (muu hulgas artikli 9a lõike 4 punktis a osutatud sellekohased ühenduse vahendid) edasiarendamiseks ning nende optimaalseks kasutamiseks investeeringutena hoonete energiatõhususe suurendamiseks.”

[1] SET-kava KOM(2009) 519.