Teate avaldamine veinisektoris kasutatava nimetuse tootespetsifikaadi standardmuudatuse heakskiitmise kohta vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 artikli 17 lõigetele 2 ja 3

(2020/C 437/15)

Käesolev teade avaldatakse vastavalt komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2019/33 (1) artikli 17 lõikele 5.

TEADE KOONDDOKUMENDI STANDARDMUUDATUSE KOHTA

„MONTLOUIS-SUR-LOIRE“

PDO-FR-A0169-AM01

Teate esitamise kuupäev: 7.10.2020

HEAKSKIIDETUD MUUDATUSE KIRJELDUS JA PÕHJUSED

1. Viide ametlikule geograafilisele koodile

Lisatud on viide geograafilise piirkonna ja selle vahetus läheduses asuva piirkonna ametlikule geograafilisele koodile. See täiendus ei muuda neid kahte piirkonda.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktides 1.6 ja 1.9.

2. Istutustihedus

Istutustihedus on kasvanud 6 000 puult 6 250 puule hektari kohta. Selle tulemusena on ridadevahelist miinimumkaugust vähendatud 0,8 meetrini. Viinapuude tihendamise eesmärk on parandada toodetava veini kvaliteeti.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktis 1.5.

3. Viinapuude lõikamise eeskirjad

Viinapuude lõikamise eeskirjad on läbi vaadatud, et anda viinamarjakasvatajatele rohkem paindlikkust kohanemisel üha sagedamate ebasoodsate ilmastikunähtustega (hilised öökülmad jms). Uus sõnastus on järgmine:

„— Lühikese lõikusega viinapuudel (lehvikukujuline võrakujundus või Royat’ nöörpuu vorm) ei tohi alles jäetud pungade arv ületada keskmiselt 85 800 punga hektari kohta ja 13 punga puu kohta, igal puul võib olla kuni 15 punga, igal võrsel kuni 3 punga.

— Pika lõikusega viinapuudel ei tohi alles jäetud pungade arv ületada keskmiselt 72 600 punga hektari kohta ja 11 punga puu kohta, igal viinapuul võib olla kuni 13 punga.“

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktis 1.5.

4. Viinapuude toestamise eeskirjad

Nüüd tuleb Guyot’ meetodil lõigatud pikad viinapuuoksad kindlasti kinnitada toestustraadi külge.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

5. Põllumajanduse keskkonnatavad

Lisatud on järgmine säte:

„— Maatükke ümbritsev püsihaljastus on kohustuslik (põllupeenrad ja maatükkidevahelised alad, kuhu ei istutata ning mida ei harita). Seda kohustust ei kohaldata põllupeenarde korrastamise korral, eelkõige erosiooni või erandlike ilmastikutingimuste tõttu.

— Vähemalt 40 %-l alast, mis jääb ridade vahele, tagatakse külvatud või spontaanse taimestiku kontroll mehaaniliste või füüsiliste vahenditega.“

See muudatus tuleneb ettevõtjate põllumajandusökoloogia tavade praegusest arengust kogu viinamarjakasvatuspiirkonnas. See annab tunnistust asjaolust, et tehniliste lahenduste kasutamisel võetakse üha rohkem arvesse keskkonnakaitseküsimusi. Toetades taimkatte olemasolu, vähendab see nõue keemiliste herbitsiidide kasutamist. Herbitsiidide kasutamise vähendamine peab võimaldama tõhustada viinamarjaistanduste mullakaitset ja säilitada nende looduslikke omadusi (viljakus, bioloogiline mitmekesisus, bioloogiline puhastamine), mis parandavad veinide kvaliteeti ja autentsust ning tugevdavad veinipiirkonna mainet.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

6. Saagikoristus

I peatüki VII punkti alapunktis 1 on välja jäetud järgmine lause: „Koristushooaja alguse kuupäev määratakse kindlaks põllumajanduse ja merekalanduse seadustiku artikli D. 644-24 sätete alusel.“

Koristushooaja alguskuupäeva ei ole enam vaja kindlaks määrata, kuna ettevõtjatel on nüüd palju eri vahendeid, mis võimaldavad neil täpsemalt hinnata viinamarjade küpsusastet. Kõikidel ettevõtjatel on isiklikus ja ühiskasutuses teatavad seadmed ja varustus, mis võimaldavad olenevalt tootmiseesmärkidest täpselt kindlaks määrata koristushooaja alustamise optimaalse kuupäeva iga kasvatusala jaoks.

See muudatus ei mõjuta koonddokumendis esitatud teavet.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

7. Saagikoristuse erisätted

Lisatud on järgmised sätted:

„— Kui saak koristatakse mehaaniliselt, ei tohi saagikoristuse transpordi ja pressimistsükli alguse vaheline aeg ületada kahte tundi.

— Kui saak koristatakse käsitsi, ei tohi saagikoristuse transpordi ja pressimistsükli alguse vaheline aeg ületada 24 tundi.

— Saagikoristusseadmeid tuleb pesta vähemalt kord päevas.“

Nende sätete eesmärk on tagada viinamarjade võimalikult hea sanitaarne kvaliteet.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

8. Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveinid

Tootespetsifikaati on muudetud, et lisada sellesse ühekordsel kääritamisel saadud vahuveinide tootmise tingimused. Nende kasutuselevõtuga muudetakse spetsifikaati järgmistes punktides:

Saagikoristus

„— Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveinid on valmistatud käsitsi koristatud viinamarjadest, mis transporditakse tervena pressi, kasutades selleks mahuteid või anumaid, mida ei saa tühjendada kruvi ega pumba abil.“

Viinamarjade küpsus

— Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveinide puhul kuni 178 grammi ühe liitri virde kohta.

Minimaalne naturaalne alkoholisisaldus mahuprotsentides

— 11 % vahuveinide puhul, mis on toodetud ühekordse kääritamise teel.

Saagikus

— Maaelu ja merekalanduse seadustiku artiklis D. 645-7 osutatud saagikus on vaiksete veinide ja ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinide puhul 52 hektoliitrit hektari kohta.

Kogusaagikus

a) — Maaelu ja merekalanduse seadustiku artiklis D. 645-7 osutatud kogusaagikus on vaiksete veinide ja ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinide puhul 62 hektoliitrit hektari kohta.

Pressimine

— Viinamarjad, mis on ette nähtud ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinide tootmiseks, valatakse tervenisti pressi, ilma eelnevalt varsi eemaldamata või viinamarju purustamata. Viinamarju pressitakse pneumaatilise pressi või horisontaalse plaatpressiga, millel puuduvad ketid ja kettad, või vertikaalpressiga.

Analüütilised standardid

— Ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinide sete peab olema eraldatud dégorgement-meetodil ja fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus on kuni 5 grammi liitri kohta.

Veinivalmistustavad

— Ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinide virde selitamine ensüümide või ensüümipreparaatide abil on keelatud.

— Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveine toodetakse ilma suhkrut ja pärmi lisamata.

Keelatud seadmed

— Varreeraldusseadmed ja purustid, mida kasutatakse ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinide valmistamiseks.

Veinitootmine

— Villimine klaaspudelitesse, milles toimub ühekordne lõplik käärimine, tehakse kõige varem alates saagikoristusele järgnevast 1. oktoobrist.

c) Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveini toodetakse järgmistes tingimustes: — kääritamine algab kääritusanumas või vaatides; — kääritamist juhitakse üksnes külma abil; — keelatud on lisada pärmi; — keelatud on lisada veinisiirupit; — keelatud on kasutada kaltsium- või naatriumalginaate; — osaliselt käärinud veinivirde lõplik kääritamine toimub üksnes klaaspudelites; — keelatud on kasutada dosage’i segu; — sette eraldumisel tekkinud kadu asendatakse samast partiist pärit veiniga.

Pakendamine

— Analüüs tuleb teha vaiksete veinide puhul enne või pärast pakendamist, vahuveini või poolvahuveini puhul enne sette eemaldamist, ühekordsel kääritamisel saadud vahuveini puhul pärast sette eemaldamist.

Märgistus

c) — Ühekordse kääritamisega saadud vahuveinide aastakäik peab olema ära näidatud.

Register

2. Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveinide tootmiseks ette nähtud maatükkide register

Kõik viinamarju korjavad ettevõtjad ajakohastavad registrit, kus on nimetatud maatükid, kust pärinevad viinamarjad, mis on ette nähtud ühekordse kääritamise teel valmistatud vahuveini tootmiseks, ja selles on märgitud asjaomaste maatükkide

— katastritunnus;

— pindala.

Ettevõtja saadab selle registri kaitse- ja haldusasutusele hiljemalt saagikoristusele järgneval 1. novembril.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktides 1.4, 1.5, 1.8 ja 1.9.

9. Viinamarjade suhkrusisaldus

Vaiksete veinide puhul suurendatakse viinamarjade minimaalset suhkrusisaldust 8 grammi võrra ühe liitri virde kohta, et tagada optimaalne küpsus. Selle tulemusena suureneb vaiksete veinide naturaalne alkoholisisaldus 10,5 %-lt 11 %-le.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

10. Kogusaagikus

Vaiksete veinide, vahuveinide ja poolvahuveinide kogusaagikust vähendatakse 3 hektoliitri võrra hektari kohta. Selle muudatuse alus oli lõikuseeskirjade muutmine, et hoida ära ülemäära suured saagikuse muudatused.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktis 1.5.

11. Pressimine

Lisatud on pressimist käsitlev peatükk:

„— Vastuvõtu- ja pressimisseadmeid tuleb pesta vähemalt kord päevas;

— viinamarjakestade leotamine peab toimuma hermeetilistes mahutites.“

Selle sätte eesmärk on tagada, et saagi kvaliteet ei halvene.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

12. Analüütilised standardid

Märke sec (kuiv) kasutamiseks ette nähtud fermenteeritavate suhkrute maksimumsisaldust vaiksete veinide puhul vähendatakse 8 grammilt 5 grammile liitri kohta.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktis 1.9.

13. Üldalkoholisisaldus pärast rikastamist

Vaiksete veinide üldalkoholisisaldust on pärast veini rikastamist vähendatud 13 mahuprotsendini, et piirata rikastamisvõimalusi.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktis 1.5.

14. Keelatud seadmed

Et viinamarju saaks pressida nii, et need ei lagune, on tootespetsifikaadiga keelatud kasutada järgmist:

— telje kaudu täidetavad pressid;

— töötlemata betoonist vaadid, välja arvatud need, millel on tootja vastavusdeklaratsioon selle kohta, et need võivad puutuda kokku viinamarjade, virde või veiniga.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

15. Kääritusmahutite mahutavus

Et veiniga tehtav töö toimuks heades tingimustes, suurendatakse tootespetsifikaadiga kääritusmahutite minimaalset mahutavust, suurendades koefitsienti 1-lt 1,5-le viimase viie aasta jooksul valmistatud kontrollitud päritolunimetusega veini kogusest.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

16. Vahuveini villimine

Kuupäeva, mil vahuvein villitakse teiseks kääritamiseks pudelitesse, nihutatakse ühe kuu võrra ettepoole, et võtta arvesse üha varasemat saagikoristust.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

17. Pakendamine

Koos ühekordse kääritamisega vahuveinide tunnustamisega täpsustatakse, et säte, milles käsitletakse kuni 37,5 cl või suurema kui 150 cl mahutavusega pudelite turustamist, on ette nähtud vahuveinidele ja poolvahuveinidele, mis on saadud teise kääritamise teel pudelites.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

18. Laagerdamine ja tarbijale suunatud turustamine

Vaiksete veinide laagerdusaega pikendatakse pooleteise kuu võrra. Nimelt on ’Chenin’ viinamarjasort, millel kujunevad kasvamise käigus välja huvitavad aromaatsed omadused. Seetõttu lükati kuupäev, mil veinid tehakse tarbijatele kättesaadavaks, 1. veebruarilt 15. märtsile.

Lisati vahuveinide ja poolvahuveinide turustamise minimaalne tähtpäev, mis on 30. september.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

19. Veini liikumine tunnustatud ladustajate vahel

1. peatüki IX osa punkti 5 alapunkt b, milles käsitletakse veinide ringlusse laskmist volitatud laopidajate vahel, on välja jäetud.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

20. Seos geograafilise piirkonnaga

Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveini kirjelduses on läbi vaadatud seos geograafilise piirkonnaga.

Seda seost otsustati muuta, nimelt jäeti välja lühikeseks lõikamist käsitlev rida, kuna lõikamistingimused olid muutunud.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktis 1.8.

21. Üleminekumeetmed

Üleminekumeetmed, mille tähtaeg on saabunud, on tootespetsifikaadist välja jäetud. Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

22. Pudelite esitusviis

Poolvahuveini pudeli esitusviisi käsitlev säte jäetakse välja.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

23. Märgistus sec (kuiv)

Ära jäetakse märgistuse sec (kuiv) nõue rahulike veinide puhul.

Koonddokumenti on seetõttu muudetud punktis 1.9.

24. Deklareerimiskohustused

Lisatakse maatüki kasutamise eeldeklaratsioon.

See deklaratsioon võimaldab ette näha, milline tooteliik on maatükiga hõlmatud, ja seada sisse erinevad toimimisviisid, et kohe alates lõikamisest kohandada tehnilisi protsesse nii, et saagikus oleks maksimaalne. See võimaldab kaitse- ja haldusasutusel hallata turule jõudvaid mahte tooteliikide kaupa.

Välja on jäetud nõue esitada deklaratsioon, kui veini turustatakse üldisema nimetuse all.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

25. Registrid

Lisatakse register, milles on täpsustatud, millal korjatakse viinamarju käsitsi või mehaaniliselt.

Lisatakse korje-, vastuvõtu- ja pressimisseadmete puhastamise register.

Pakendamise register jäetakse välja.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

26. Peamised kontrollitavad punktid

Peamised kontrollitavad punktid on läbi vaadatud, et lihtsustada nende hindamismeetodeid.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

27. Aadress

INAO aadress on läbi vaadatud.

Selle muudatusega ei kaasne muudatusi koonddokumendis.

KOONDDOKUMENT

1. Toote nimetus

Montlouis-sur-Loire

2. Geograafilise tähise tüüp:

KPN – kaitstud päritolunimetus

3. Viinamarjasaaduste kategooriad

1. Vein

5. Kvaliteetvahuvein

8. Poolvahuvein

4. Veini(de) kirjeldus

Vaiksed veinid

Vaiksete veinide minimaalne naturaalne alkoholisisaldus on 11 mahuprotsenti.

Pärast rikastamist ei tohi vaiksete veinide alkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti. Pärast pakendamist on märkega sec (kuiv) tähistatud vaikse veini fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus kuni 5 grammi liitri kohta ning üldhappesus, väljendatuna viinhappe grammides liitri kohta, mis ei ole liitri kohta üle 2 grammi vähem kui fermenteeritavate suhkrute (glükoos ja fruktoos) sisaldus.

Rahulike veinide lenduvate hapete sisaldus, üldhappesus ja vääveldioksiidi üldsisaldus on kindlaks määratud liidu õigusaktidega.

Vaiksetel veinidel on noorena puuvilja- ja lillearoom, mis võib laagerdumise käigus asenduda magusate varjunditega, nagu mesi. Kui veinid sisaldavad fermenteeritavaid suhkruid, on nende komplekssus üldiselt suurem ja säilimisvõime parem. Siis ei ole haruldased ka lopsakad eksootiliste viljade nüansid või mahedad kuivatatud puuviljade nüansid, tihti avalduvad aja jooksul ka röstmandlite ja küdooniate nüansid.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta):

Vahuveinid ja poolvahuveinid

Järelkääritatud vahuveinide ja poolvahuveinide puhul ei tohi rikastamise järel olla viinamarjavirde üldalkoholisisaldus üle 13 %.

Vahuveinide ja poolvahuveinide lenduvate hapete sisaldus, üldhappesus, vääveldioksiidi üldsisaldus ning süsinikdioksiidi sisaldus on kindlaks määratud liidu õigusaktidega.

Peene ja kerge vahuga vahuveinile on sageli iseloomulik valge viljalihaga viljade või tsitrusviljade nüansid, samuti nupsusaia nüanss, mis aja jooksul tugevneb.

Poolvahuveine iseloomustavad nende väiksem süsinikdioksiidi sisaldus ja pisemad mullid, mis tulevad suus vähem esile. Neil meeldivatel veinidel on üldiselt veinisem iseloom kui vahuveinidel.

Ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinidele on iseloomulik elegantne ja tihe mull. Tajutav on teatav rikkalikkus, mis on seotud valmistamiseks vajaliku küpsusega. Toote maitse- ja lõhnatasakaalu täiustavad valged lilled ning valge viljalihaga puuviljad.

Üldised analüütilised omadused Maksimaalne üldalkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne tegelik alkoholisisaldus (mahuprotsentides): Minimaalne üldhappesus: Maksimaalne lenduvate hapete sisaldus (milliekvivalentides liitri kohta): Maksimaalne vääveldioksiidi üldsisaldus (milligrammides liitri kohta):

5. Veinivalmistustavad

a. Veinivalmistuse eritavad

Veinivalmistuse eritava

Vahuveine ja poolvahuveine valmistatakse teise kääritamise teel klaaspudelites ning vahuveine ühekordse kääritamise teel. Rikastamise järel ei tohi nende viinamarjavirde üldalkoholisisaldus olla üle 13 %. Pärast rikastamist ei tohi vaiksete veinide alkoholisisaldus ületada 13 mahuprotsenti.

Lisaks eespool esitatud sätetele tuleb veinivalmistustavade puhul kinni pidada liidu tasandi ning maaseadustiku ja merekalapüügi seadustiku (code rural et de la pêche maritime) sätetest.

Viljelustavad

a) — Istutustihedus: viinapuude minimaalne istutustihedus on 6 250 puud hektari kohta, ridadevaheline kaugus on kuni 1,6 meetrit. Sama rea puude vaheline kaugus ei tohi olla väiksem kui 0,8 meetrit.

b) — Viinapuude lõikamise eeskirjad: viinapuid lõigatakse enne 1. maid. — Lühikese lõikusega viinapuudel (võrakujundus lehvikukujuline või Royat’ kordon) ei tohi alles jäetud pungade arv ületada keskmiselt 85 800 punga hektari kohta ja 13 punga puu kohta, igal puul võib olla kuni 15 punga, igal võrsel kuni 3 punga.

— Pika lõikusega viinapuudel ei tohi alles jäetud pungade arv ületada keskmiselt 72 600 punga hektari kohta ja 11 punga puu kohta, igal viinapuul võib olla kuni 13 punga.

Ühekordsel kääritamisel saadud vahuvein

Veinide valmistamisel kohaldatav piirang

Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveini toodetakse järgmistes tingimustes:

— kääritamine algab kääritusanumas või vaatides;

— kääritamist juhitakse üksnes külma abil;

— keelatud on lisada pärmi;

— keelatud on lisada veinisiirupit;

— keelatud on kasutada kaltsium- või naatriumalginaate;

— osaliselt käärinud veinivirde lõplik kääritamine toimub üksnes klaaspudelites;

— keelatud on kasutada dosage’i segu;

— sette eraldumisel tekkinud kadu asendatakse samast partiist pärit veiniga.

b. Maksimaalne saagikus

Vaiksed veinid

62 hektoliitrit hektari kohta

Vahuveinid ja poolvahuveinid

75 hektoliitrit hektari kohta

Ühekordsel kääritamisel saadud vahuveinid

62 hektoliitrit hektari kohta

6. Määratletud geograafiline piirkond

Vaiksete veinide jaoks viinamarjade korjamine, veini valmistamine, tootmine ja laagerdamine ning vahuveinide ja poolvahuveinide jaoks viinamarjade korjamine, veini valmistamine, tootmine, laagerdamine ja pakendamine toimuvad Indre-et-Loire’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumil (loetelu on koostatud 2019. aasta ametliku geograafilise koodi alusel): Lussault-sur-Loire, Montlouis-sur-Loire, Saint-Martin-le-Beau.

7. Peamine veiniviinamarjasort / peamised veiniviinamarjasordid

’Chenin B’

8. Seos(t)e kirjeldus

Seos geograafilise piirkonnaga

Toursist mõne kilomeetri kaugusel asuv kaitstud päritolunimetusega „Montlouis-sur-Loire“ viinamarjaistandus asub lubjakiviplatool, mis moodustab kolmnurga, mille põhja- ja lõunaosa piiravad Loire’i ja Cheri orud ning idaosa Amboise’i metsalaam. Geograafiline piirkond piirdub kolme kommuuni territooriumiga.

Geograafilise piirkonna maastik on üsna eripärane ja viinamarjaistandused asuvad 55–100 meetri kõrgusel merepinnast. Kaguosas laskub platoo Cheri oru poole, moodustades viinapuude kasvuala, mida läbivad kuivad orud. Läänes ja põhjas lõpeb viinamarjakasvatusplatoo äkitselt umbes 30 meetri pikkuse kaljuga, mida läbistavad siin-seal väiksed kuivad orud.

Geoloogiliselt toetavad platood Touraine’i (vilkkilt või kollane tuff) ja Senoni (Villedieu kriidi paljand Cheri orus) kriidilademed, mida ümbritsevad savi ja räni lademed (savi ja ränikivi) Senoni ajastikust, siin ja seal eotseeni ajastikust (pudingkivi, kruus) ja eelkõige kõrged alluviaalterrassid, mis on rohkem või vähem segunenud tuule toodud liivaga.

Viinamarjade korjamiseks ette nähtud maa-alad on peamiselt savised, mõnikord savi-lubjakivirikkad mullad. Sageli moodustavad maapinnast kõrgemal asuvad liivasetted domineeriva liivase tekstuuri.

Kliima on astmeline mereline kliima mereliste ja mandriliste mõjude ristumiskohas, kus Loire toimib soojusregulaatorina ning kus mõnikord on suurepärased sügisesed ja hilissügisesed tingimused.

Tuff, rabe kriitjas materjal, mis moodustab platoo esimesed kihid, on kaevatud suurtest maa-alustest karjääridest Rooma perioodist kuni 20. sajandini ja neid karjääre taaskasutatakse keldritena vaiksete veinide valmistamisel ning vahuveinide valmistamisel, valmimisel ja ladustamisel.

14.–19. sajandini toodeti viinamarjaistandustes valgeid veine, mille kvaliteet ja säilimisvõime võimaldasid neid transportida Loire’ist Nantes’ini ning seejärel Põhja-Euroopa riikidesse. Harilikult müüdi neid nimetusega „Vouvray“, mis tähistas siis Toursi piirkonna parimaid valgeid veine.

1930. aastate jooksul lükati kaitstud päritolunimetusele „Vouvray“ lisamise taotlus mitu korda tagasi. Seejärel alustasid Lussault-sur-Loire’i, Montlouis-sur-Loire’i ja Saint-Martin-le-Beau viinamarjakasvatajad kaitstud päritolunimetusega veinina tunnustamise taotlemise menetlust, alates 1938. aastast tunti neid nimetuse „Montlouis“ all ja 2002. aastal sai uueks nimetuseks „Montlouis-sur-Loire“.

2008. aastal hõlmas viinamarjaistandus 400 hektarit, mida käitas ligikaudu 50 viinamarjakasvatajat. Pool sellest alast on ette nähtud vaiksete veinide tootmiseks (ligikaudu 6 000 hektoliitrit) ja teine pool vahuveinide või poolvahuveinide tootmiseks (ligikaudu 9 600 hektoliitrit).

Toote kirjeldus ja põhjuslikud seosed

Vaiksed veinid

Vaiksetel veinidel on noorena puuvilja- ja lillearoom, mis võib laagerdumise käigus asenduda magusate varjunditega, nagu mesi.

Kui veinid sisaldavad fermenteeritavaid suhkruid, on nende komplekssus üldiselt suurem ja säilimisvõime parem. Siis ei ole haruldased ka lopsakad eksootiliste viljade nüansid või mahedad kuivatatud puuviljade nüansid, tihti avalduvad aja jooksul ka röstmandlite ja küdooniate nüansid.

Vahuveinid

Peene ja kerge vahuga vahuveinile on sageli iseloomulik valge viljalihaga viljade või tsitrusviljade nüansid, samuti nupsusaia nüanss, mis aja jooksul tugevneb.

Poolvahuveine iseloomustavad nende väiksem süsinikdioksiidi sisaldus ja pisemad mullid, mis tulevad suus vähem esile. Neil meeldivatel veinidel on üldiselt veinisem iseloom kui vahuveinidel.

Ühekordse kääritamise teel saadud vahuveinidele on iseloomulik elegantne ja tihe mull. Tajutav on teatav rikkalikkus, mis on seotud valmistamiseks vajaliku küpsusega. Toote maitse- ja lõhnatasakaalu täiustavad valged lilled ning valge viljalihaga puuviljad.

Vaiksed veinid

Need veinid pärinevad üksnes vastupidavast sordist ’Chenin B’, mille potentsiaal varieerub suuresti olenevalt mullastikust, kus ta kasvab, ja mis lisaks on tänu sellele, et ta asub kaitstud päritolunimetusega „Montlouis-sur-Loire“ hõlmatud geograafilises piirkonnas, on Loire’i oru kõige idapoolsema kasvatuspiirkonna lähedal.

Viinamarjad korjatakse üksnes maatükkidelt, mille pinnasel on head vee- ja soojusomadused.

Need tingimused pakuvad sordile ’Chenin B’ soodsaid tingimusi omapäraseks ja elegantseks tulemuseks, ent nõuavad taime ja selle tootmispotentsiaali optimaalset haldamist, mis tähendab teatavate kloonide keelustamist ning viinapuude ranget kujundamist.

Nimetusega „Montlouis-sur-Loire“ hõlmatud piirkonna viinamarjakasvatajad on kohanenud sordi ’Chenin B’ nõuetega ning on saanud sellest kasu, mitmekesistades tehnilisi lahendusi ja toodetavaid veiniliike. Toodetavad veinid sisaldavad vähem või rohkem fermenteeritavaid suhkruid olenevalt istutuskohast, viljelustavadest ja aastakäigu kliimatingimustest. Valgete veinide laagerdumine muudab need aromaatsemaks. Kui ilmastikuolud on saagikoristuse lõpus soodsad, toodetakse korjatud marjadest poolmagusaid ja magusaid veine pärast nende kontsentreerimist, nende viinapuudel kuivatamist, või marjadest, millel on Botrytis cinerea toimel arenenud välja väärishallitus.

Veinide „Montlouis-sur-Loire“ kvaliteeti selgitavad viinamarjakasvatuseks kasutatavate maatükkide valik, kohandamine ja seejärel viinamarjaistandustes aja jooksul kasutusele võetud pidevad tootmistavad. Nende tuntus väljendub nende kaubanduse püsivuses, mida esialgu lihtsustas Loire’i ja Cheri olemasolu. Arvatavasti veelgi vanemate vahenduste jätkuks transporditi veinid 16. ja 17. sajandil veeteed mööda Nantesi ning saadeti seejärel edasi põhja poole Flandriasse ja Madalmaadesse. Sellest ajast on nende maine pidevalt paranenud ning 2010. aastal turustati neid väljaspool riigi territooriumi ja eksporditi üle kogu maailma.

Vahuveinid

Vahuveine toodetakse samas kontekstis. Kui avastati, et keldrisse paigutatud pudelites algas mõnikord uus käärimine, tekkis Montlouis-sur-Loire’i piirkonna veinitootjatel soov selliste nn looduslike vahuveinide omadusi ära kasutada ja sellest kasu saada. Nii sündisid 19. sajandil tarbijatele poolvahuveinina pakutavad veinid. Tuginedes areneva veiniteaduse alustele, algasid 1840. aastatel esimesed katsed valmistada vahuveini traditsioonilisel viisil. Sajandivahetusel toimus pädevuse ülekandmine, millesse olid kaasatud Champenoise’i meistrid. Tufipinnasesse kaevatud koopad on seega väga oluline tegur nende veinide valmistamisel, kuna see protsess nõuab suuri ühtlaste tingimustega ladustamis- ja käitlemisruume. Alates 2000. aastatest taasalustasid viinamarjakasvatajad tänu oma viinapuude ja veinivalmistamise tehnilistele oskustele ühekordse kääritamisega vahuveinide tootmist, mis on esimene vahuveinide tootmise meetod. Need veinid, mis on valmistatud täiuslikult küpsetest viinamarjadest, mille saagikust on kontrolli all hoitud ja millele ei ole töötlemisel suhkrut lisatud, kajastavad täpselt aastakäigu tingimusi.

Enam kui sajandi jooksul omandatud kogemused ja vahuveinivalmistajate tänapäevased suurepärased oskused kajastuvad ka nende valmistatud veinis. Vähemalt üheksa kuud kestev restidel kasvatamine aitab kaasa sellele, et veinidel kujuneb nupsusaia aroom ja maitse komplekssus.

9. Muud olulised tingimused (pakendamine, märgistamine, muud nõuded)

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

määratletud geograafilises piirkonnas tootmisega seonduv erand

Tingimuse kirjeldus:

Vahetus läheduses asuv piirkond, mille suhtes kohaldatakse erandit vaiksete veinide jaoks viinamarjade korjamise, veini valmistamise, tootmise ja laagerdamise ning vahuveinide ja poolvahuveinide valmistamise, tootmise, laagerdamise ja pakendamise osas, hõlmab Indre-et-Loire’i departemangu järgmiste kommuunide territooriumi (loetelu on koostatud 2019. aasta ametliku geograafilise koodi alusel): Amboise, Athée-sur-Cher, Dierre, Larcay, Véretz, La Ville-aux-Dames.

Õigusraamistik:

riiklikud õigusaktid

Lisatingimuse liik:

märgistamisega seotud lisasätted

Tingimuse kirjeldus:

— Vabatahtlikud märked kantakse etiketile tähtedega, mille mõõtmed ei ole (kõrguselt ega laiuselt) üle kahe korra suuremad kui kaitstud päritolunimetuse nime moodustavad tähed.– Tähed, mida kasutatakse geograafilise nimetuse „Val de Loire“ märkimiseks, ei tohi olla suuremad (kõrguselt ega laiuselt) kui kaks kolmandikku tähtede suurusest, mis moodustavad kaitstud päritolunimetuse nime.

— Kontrollitud päritolunimetusega veinide märgistusel võib esitada väiksema geograafilise piirkonna nimetuse, kui kõnealune piirkond on: – katastriüksus; – märgitud saagideklaratsioonile.

Ühekordse kääritamisega vahuveini aastakäik peab olema ära näidatud.

Link tootespetsifikaadile

http://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-bad3034d-713a-430e-beaf-032ca451a8b8

(1) ELT L 9, 11.1.2019, lk 2.