Lisaks vajas ühtlustamist rahastute töökord, et tagada täielik kooskõla uue juhtimisstruktuuriga. Otsustati, et igale ELi segarahastamisraamistikule kehtestatakse eeskirjad koos paralleelsete menetlustega, kuid neid on võimalik kohandada vastavalt eri segarahastamisraamistike eripäradele (nt strateegilised arutelud Euroopa Arengufondis).

Lisaks on võimalik moodustada sihtotstarbelisi rahastamisvahendite usaldusfonde, et ELi liikmesriigid või teised huvitatud rahastajad saaksid anda täiendava panuse rahastutega seotud segarahastamistegevusse. Rahastamisvahendite usaldusfondidele kohaldatavad erieeskirjad sätestatakse asjaomases rahastamisvahendite usaldusfondi lepingus. Usaldusfondid on juba loodud naabruspoliitika investeerimisrahastu ja Lääne-Balkani investeerimisraamistiku (WBIF) toetamiseks.

Lepiti kokku, et segarahastamisraamistiku alla rühmitatakse mitu rahastut, et paremini kajastada erinevaid piirkondlikke ja temaatilisi strateegilisi prioriteete, suurendada poliitika võimendavat mõju ja ELi abi toimet, tõhusust ja nähtavust koordineerimise tugevdamise kaudu, et edukalt kooskõlastada segarahastamistegevus ELi poliitilise dialoogiga ja prioriteedid kolmandate riikidega ning suurendada aruandluse läbipaistvust. Arutluse all oli ELi segarahastamisvahendite tulevast juhtimist käsitleva aruteludokumendi liide, milles kajastatakse temaatiliste vahendite paigutamist, ning see kiideti heaks.

Vastavalt poliitikavaldkondade rühma 11. juulil 2014 kinnitatud EUBECi dokumendis esitatud soovitustele segarahastamisvahendi juhtimise kohta korraldatakse ELi segarahastamistegevust segarahastamisraamistikes vastavalt asjaomasele rahastamisvahendile (arengukoostöö rahastamisvahend (DCI), Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahend (ENI), Euroopa Arengufond (EDF) ja ühinemiseelse abi rahastamisvahend (IPA)), kusjuures igal raamistikul on üks juhtimisstruktuur. Asjaomaste juhtorganite koosolekuid tuleb korraldada segarahastamisraamistiku kaudu. Koosolekuid tuleb läbi viia järjestikuselt asjaomaste rahastamisvahendite komiteedega, kui see on võimalik.

Samuti tegeleb komisjon praegu segarahastamise hindamisega. Segarahastamine on võrdlemisi uus vahend, mida peetakse uuenduslikuks ning millel on suur potentsiaal. Samal ajal äratab vahend üha enam Euroopa, piirkondlike ja rahvusvaheliste sidusrühmade tähelepanu. On selge, et vahendi tõhususe kohta on vaja koguda rohkem tõendeid. Hindamisel kasutatakse tõendeid, mis on saadud varasematest ja saabuvatest hinnangutest ja uuringutest (sh naabruspoliitika investeerimisrahastu, ELi ja Aafrika infrastruktuuri sihtfondi ja Lääne-Balkani investeerimisraamistiku hinnangud ning 2013. aastal Cambridge Economic Policy Associates (CEPA) korraldatud ELi-Aafrika infrastruktuuri sihtfondist toetatud projektide tulemuste mõõtmise uuring) ning välditakse juba tehtud töö kordamist. Hindamisel võetakse arvesse teadaolevaid andmeid ning tugevdatakse segarahastamise tõhusust tõendavate andmete pagasit. Hindamine käivitati 2015. aasta jaanuaris ning töö veel käib.

Arengukoostöö rahastamisvahendi ja Euroopa naabruspoliitika rahastamisvahendi segarahastamisraamistike strateegiliste arutelude puhul peavad komisjoni talitused, Euroopa Liidu välisteenistus ja ELi liikmesriigid partnerriikide ja asjaomaste piirkondlike organisatsioonidega järjepidevat dialoogi iga rahastu strateegiliste suundade üle. Tavaliselt peavad ja juhatavad komisjoni talitused ja Euroopa Liidu välisteenistus üheskoos strateegilisi arutelusid kõrgeimal asjakohasel tasandil koos liikmesriikide, abi saavate riikide ja asjaomaste piirkondlike organisatsioonidega. Arutelusid tuleb läbi viia igal ajal, kui nõukogu peab seda vajalikuks, tavapäraselt kord aastas, et arutada rahastutega seotud strateegilisi küsimusi, üldiseid suundi ja prioriteete. Kõnealuse dialoogi aluseks on asjaomased strateegilised programmdokumendid, mis on vastu võetud kooskõlas asjaomase komiteemenetluse ja demokraatliku kontrolliga.

Aafrika Liit ja EL korraldasid tippkohtumise raames ühiselt erasektori ja segarahastamise teemalise kõrvalürituse rohkem kui 200 osavõtjaga. Kaks komisjoni tegelesid järgmisega: erasektori jaoks ja erasektoriga koostöö tegemiseks strateegilise raamistiku ülesehitamise toetamine, et saavutada Aafrika Liidu tegevuskava eesmärgid aastani 2063 ning erasektori vahendite kasutamise hoogustamine ja segarahastamise kaudu arengus osalemise edendamine, seda eriti põllumajanduse ja energia valdkonnas.

Seoses põgenike ja sisserändajate voo hoogustumisega 2015. aastal rõhutas EUBECi rühm segarahastamise võimaliku panuse esmatähtsust selle probleemiga, eriti rände algpõhjustega tegelemisel. 2015. aasta novembris toimunud poliitikarühma kohtumisel leppisid EUBECi liikmed kokku asjakohase teabe vahetamises ja olemasolevate segarahastamisvahendite koordineerimises asjaomastes riikides. Selgitati juba olemasolevaid rahastamisvahendeid, ning finantsasutusi kutsuti üles panustama võimaluste piires vastavalt oma tugevatele külgedele. Edasiliikumisel suurendatakse jõupingutusi vastastikuse täiendavuse säilitamiseks ning rändeküsimused seatakse poliitikarühma koosolekutel standardseks punktiks. EUBECi rühm on oluline vahend finantsasutuste teadmiste ja liikmesriikide poliitiliste suuniste kaasamisel, samas kui EL püüab leida terviklikku lahendust sellele olulisele probleemile.

3.1.Kliimameetmed

Kliimameetmed on ELi segarahastamise lahutamatu osa, millega on otseselt seotud 62% toimingutest. Segarahastamine on võimas vahend ELi kliimamuutuste leevendamise ja nendega kohanemise meetmete toetamiseks, sest see võimaldab saavutada vajalikul määral kliimavaldkonna investeeringuid, kaasates täiendavaid kliimameetmete rahastamise allikaid. Piirkondlikud rahastud on arengumaadele antava ELi toetuse põhielement vähese CO2-heitega ja kliimamuutuste suhtes vastupidava majanduse arendamisel.

Alates 2014. aasta juulist on EUBEC püüdnud parandada ELi segarahastamistegevuse mõju kliimale. Selleks moodustati kliimaküsimuste tehniline rühm (7. tehniline rühm), mis arutas võimalikke täiustusi ning koostas aruande kliimameetmete tugevdamise võimaluste kohta ELi segarahastamisvahendites.

Üksmeel valitses selles osas, et ELi segarahastamisvahenditest peaks jätkuvalt rahastama kliimaga seotud valdkondi, võttes aluseks selle tõendatud tugevad küljed, ning luua tuleks sünergiat teiste vahenditega; segarahastamisvahendid peaksid olema edaspidigi olulisel kohal projektide ettevalmistamisel ning vähese CO2-heitega ja kliimamuutustele vastupanuvõimelise arengu integreerimisel projektide ettevalmistamisse, ning teha tuleb koostööd era- ja avaliku sektori osalejatega ja mitmepoolsete kliimafondidega (nt Roheline Kliimafond), seda eriti erakapitali kaasamiseks kliimainvesteeringutesse. Ühtlasi jätkas EUBEC kliimameetmetega seotud teabevahetuse, nähtavuse ja läbipaistvuse edendamist ELi segarahastamises.

EUBECi arutelud aitasid kaasa ELi ettevalmistustele ja osalemisele edukas Pariisi kliimakokkuleppes, sh arvuka osalusega ja head vastukaja saanud kõrvalüritusel ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste 21. konverentsi (COP21) ajal.

3.2. Erasektor

Võttes arvesse ELi põhimõtteid ja kriteeriume erasektori osalejate toetamisel, mis on välja toodud erasektori arengu teatises ja mida toetatakse nõukogu 12. detsembri 2014. aasta järeldustes, ning EUBECi raames varasemalt tehtud tööd seoses konkreetsete rahastamisvahendite rohkema kasutamisega, tegi 6. tehniline rühm kindlaks saadud õppetunnid ning mitu head tava, mida tuleks kaaluda segarahastamistegevuses. Rühm esitas poliitikavaldkondade rühma 2014. aasta detsembri kohtumisel soovitused, mis võib lühidalt kokku võtta järgmiselt: 1) segarahastamise mehhanismide kaudu rahastatavatesse projektidesse erasektori vahendite kaasamise edukust jälgitakse vastavalt ühisele metoodikale konkreetse võimendusnäitaja kaudu; 2) erasektori sidusrühmade makseid segarahastamisvahenditesse saab teha sihtotstarbeliste fondide kaudu lisaks liikmesriikide täiendavatele maksetele, säilitades samas ELi suutlikkuse, et tagada toetatud projektide kooskõlastatus ELi strateegiliste eesmärkide ja prioriteetidega; 3) abiandjate toetus on ELi ja finantsasutuste jaoks oluline vahend kohalike turgude arendamisel näiteks kohalikus valuutas rahastamisvahendite, sihtotstarbeliste fondide ning portfelli riskide jagamise kaudu; 4) tehniline abi kõikidele asjaomastele pooltele on hädavajalik, et arendada investeeringuid soosivat kohalikku ärikeskkonda, suurendada pankade silmis atraktiivsete projektide hulka, arendada äritegevust toetavaid kohalikke teenuseid ning suurendada võimalike abisaajate abi kasutamise suutlikkust; 5) uurida võiks tihedama koostöö võimalikkust valitud sotsiaalinvestorite ja valitsusväliste organisatsioonide vahel, kes on omandanud eriteadmisi valdkondades, kus finantsasutused on segarahastamisvahendite suhtes vähem aktiivsed; 6) tuleb rõhutada, et erasektori tegevuse segarahastamine peab olema nõuetekohaselt põhjendatud ning käsitletud turutõrked või jaotamise eesmärgid peavad olema selgelt tuvastatud, ning tuleb tagada, et subsiidium on nõuetekohaselt kaalutletud ning struktureeritud kooskõlas tegelike vajadustega, ühtlasi võttes arvesse muid kui finantsriske, mis on seotud konkreetsete rahastamisvahendite kasutamisega segarahastamise puhul koos erasektori osalusega; 7) võttes arvesse iseäranis ohtu, et finantsstiimulid kaaluvad üles arengupõhimõtted, tuleb tagada erasektoriga seotud projektide hindamine lähtuvalt arengutulemustest, mida on võimalik saavutada tõhusate seiresüsteemidega jälgimaks, et abisaajad peavad rangelt kinni käitumisnormidest seoses keskkonna- ja sotsiaalpoliitika ning vastavate tavadega, äriühingu üldjuhtimise, läbipaistvuse ja terviklikkuse, sealhulgas maksupettuse ja maksudest kõrvalehoidumise ennetamisega.

6. tehnilise rühma raames tehtud töö järelmeetmena korraldati 16. oktoobril 2015 tehniline koosolek, kus keskenduti peamistele piirangutele, mis takistavad institutsionaalsetel ja teistel erainvestoritel osaleda projektide rahastamisel tärkava turumajandusega riikides. Kaalutlemist vajavate aspektidena toodi välja ebapiisavad riski- / tootluse profiilid, reiting, likviidsus, valuuta ja tehingute maht. Võimalike lahendustena pakuti laenusündikaati, erainvestorite osalemist laenuturul, osalemist aktsiafondides ning abiandjate toetust oodatava kahju vähendamiseks ja atraktiivsuse suurendamiseks.

Finantsasutused rõhutasid, et arvestades asjaomaseid projekte, saavutati institutsionaalsete investorite huvi äratamisel ühe projekti kaupa teataval määral edu. Kuid portfelli tasandil on vaatamata jõupingutustele siiani edu saavutatud vaid piiratud ulatuses. Arutati mõningaid uuenduslikke näiteid, mille eesmärk on äratada erainvestorite huvi portfelli jagamise alusel. Vaadates tulevikku, paluti finantsasutustel edasiseks arutamiseks esitada konkreetsemaid kontseptsioone seoses erasektori osaluse suurendamise ja võimaliku ELi osalusega.

3.3.Ekspordikrediidi agentuurid

Seoses finantsasutuste ja ekspordikrediidi agentuuride võimaliku koostööga arutasid osalejad mõningaid tekkida võivaid probleeme seoses ekspordikrediidi agentuuride ning kommertspankade sissetoomisega avaliku sektori programmidesse, mida rahastavad komisjon ja finantsasutused.