Sissejuhatus

2019. aastal peaks Euroopas jätkuma majanduskasv, mis tagab töö rekordilisele hulgale inimestele ning päästab vaesusest ja sotsiaalsest tõrjutusest miljoneid. Struktuurireformid, investeeringud ja liikmesriikide rakendatud vastutustundlik eelarvepoliitika kombineerituna otsustava tegutsemisega (sealhulgas Euroopa investeerimiskava) Euroopa tasandil on aidanud Euroopas taastada stabiilsuse ja tagada suurema heaolu. Tööhõives osalevate inimeste koguarv on rekordilisel tasemel, ulatudes 239 miljonini, ja tööpuudus on vähenenud kriisieelsele tasemele ning vaesusest või sotsiaalsest tõrjutusest on viimastel aastatel pääsenud üle 10 miljoni inimese.

Euroopa majandus on kasvamas juba kuuendat aastat järjest. Euroala kasvumäärade erinevused on väikseimad majandus- ja rahaliidu ajaloos. Reaalne lähenemine on suurenenud: nendes liikmesriikides, kus SKP elaniku kohta on väiksem, on kasvumäär olnud kõrgem. Tänu püsivale majanduskasvule ja madalatele intressimääradele on pidevalt vähenenud riikide valitsemissektori eelarvepuudujääk, mis on enamikel juhtudel taas kriisieelsel tasemel. Kriisi ajal tekkinud investeerimispuudujääk on peaaegu kõrvaldatud. Pärast mitut rasket aastat lõppes Kreekas edukalt finantsabiprogramm ning riigi koht euroalas ja Euroopa Liidus on tagatud.

Majanduskasvust ei saa võrdselt kasu kõik inimesed ja riigid ning seda ohustavad üleilmne ebastabiilsus ja väljakutsed keskpikas ja pikas perspektiivis. Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu alustalad on paigas. Majanduskasv peaks hinnangute kohaselt siiski aeglustuma ja seda ohustavad olulised langusriskid. Rahastamistingimused toetavad endiselt majanduskasvu, kuid olukord eeldatavasti pingestub, kui kasv jätkub, inflatsioon suureneb ja rahapoliitika normaliseerub järk-järgult. Mure riigi rahanduse jätkusuutlikkuse pärast nendes riikides, kus on kõrge võlatase, võib suurendada rahastamiskulusid kõigis majandusharudes, kaasa arvatud pangandussektoris. Osas liikmesriikides on tööpuuduse määr endiselt kõrge ja kodumajapidamiste sissetulekud jäävad allapoole kriisieelset taset. Teistes liikmesriikides on probleemiks vaegtööhõive või oskustööliste nappus. Tootlikkuse kasv on tagasihoidlik ja digitaaltehnoloogia levik aeglane. Pikaajalised probleemid, nagu elanikkonna vananemine, digitaliseerimine ja selle mõju tööle, kliimamuutused ja loodusvarade mittesäästlik kasutamine, on teravalt päevakorral. Riskiteguriteks on ka rahapoliitika kiirem karmistamine Ameerika Ühendriikides ja selle võimalikud tagajärjed finantsstabiilsusele arenevatel turgudel; püsivad geopoliitilised pinged, mis mõjutavad üleilmset kaubandust, ning püsiv ebakindlus selles, milliseks kujunevad liidu tulevased suhted Ühendkuningriigiga.

Suurenevad probleemid ja üleilmne ebakindlus tuletavad meile meelde, et praegune majandusolukord pakub meile võimaluse, mida ei tohi käest lasta. Uued reformid, hästi suunatud investeeringud ja võlataseme alandamine kooskõlas ühiste Euroopa eelarve-eeskirjadega on olulised, et muuta liit ja liikmesriigid tugevamaks, kaasavamaks ja vastupidavamaks. Majandus- ja eelarvepoliitika peavad toetama makromajanduslikku stabiilsust, võitlema kõrge võlatasemega ja looma puhvreid väliste või koduriigi šokkide vastu, et vähendada nende mõju tööhõivele ja sotsiaalseid tagajärgi. Investeeringud ja struktuurireformid peavad olema veelgi enam suunatud potentsiaalse majanduskasvu edendamisele.

Vastupanuvõimeline ja kaasav majandus võimaldab liidul kasutada oma tugevusi üleilmselt ning propageerida mitmepoolsusest ja majanduslikust integratsioonist saadud kasu. Euro on stabiilsust lisav tegur ja kaitsekilp maailmamajanduse väljavaateid ohustavate riskide vastu, kuid tema arhitektuuri tuleb veelgi tugevdada. Täielikult integreeritud ja hästi toimiv ühtne turg aitab kaitsta Euroopat tulevaste šokkide ja kriiside eest ning tõeline kapitaliturgude liit tagab täiendava rahastamise Euroopa majanduskasvu toetuseks. Liidule tuleb ruttu koostada pikaajaline eelarve, mis kajastab innovatsiooni, majanduskeskkonna ja geopoliitika kiiret arengut: see on oluline ka selleks, et toetada struktuurimuudatusi ning muuta Euroopa tugevamaks ja suurendada ühtekuuluvust nii kodus kui ka välismaal kasvava ebakindluse tingimustes. Selleks et tugevdada liidu sotsiaalset mõõdet ja edendada paremate elu- ja töötingimuste loomist, tuleb tegelikkuses rakendada Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtted nii Euroopa kui ka riiklikul tasandil.

1. Neli aastat hiljem: majanduskasv, töökohad ja investeeringud on kindlustatud

2014. aastal oli Euroopa just väljumas viimaste aastakümnete suurimast finants- ja majanduskriisist. Reaalmajanduse toodang oli vaevalt taas jõudmas kriisieelsele tasemele ning tootlikkust ja konkurentsivõimet pärssis pikk periood, mil investeeringud olid väikesed, aga ka muud tegurid. Suured eelarvepuudujäägid ja makromajanduslik tasakaalustamatus ähvardasid niigi habrast majanduse elavnemist. Kriisi sotsiaalseid tagajärgi tunti teravalt kogu liidus: tööpuuduse määr oli eelkõige noorte hulgas väga kõrge, suurenesid vaesus ja sotsiaalne ebavõrdsus.

Tänaseks on Euroopa suuresti majandus- ja finantskriisist väljunud. Euroopa majandus on kasvamas juba kuuendat aastat järjest. Kindla majanduskasvuga on kaasnenud investeeringute taastumine, tarbijate suurem nõudlus, riigi rahanduse olukorra paranemine ja uute töökohtade loomine, kuigi riigiti erinevas tempos. Kasvumäärade erinevus euroala riikides langes madalaimale tasemele alates rahaliidu loomisest (vt graafik 1).

Ka mikromajanduslikud tulemused on viimastel aastatel paranenud. Tootlikkuse lõhe ELi ja Ameerika Ühendriikide vahel on stabiliseerunud ning ELi tööstustoodang on kasvanud märkimisväärselt. Euroopas toodetud kaubad ja teenused on endiselt huvipakkuvad üleilmsel turul, kuigi arenevatel turgudel nõudlus langeb ja naftahinnad on tõusnud. Digitaalne ühenduvus liikmesriikides on alates 2014. aastast kasvanud üle 40 %.

Ametisse asudes esitas president Juncker ambitsioonika tegevuskava töökohtade loomiseks ning majanduskasvu, õigluse ja demokraatlike muutuste tagamiseks. Töökohtade loomine, majanduskasv ja investeeringud olid tutvustatud kümne prioriteedi hulgas eesotsas. Alates sellest ajast on ELi majandus- ja sotsiaalpoliitika kolm peamist sammast olnud investeeringute koordineeritud suurendamine, uuendatud lubadus viia ellu struktuurireformid ja vastutustundlik eelarvepoliitika. Kooskõlas koondsuunistega on need elemendid moodustanud nn positiivse kolmnurga, mis on aidanud kaasa majanduse taastumisele ja toetanud majanduskasvu.

Euroopa investeerimiskava on oluliselt aidanud täita 2014. aastal antud lubadusi.See on juba aidanud suurendada ELi SKPd 0,6 % ja eesmärk on suurendada seda 2020. aastaks veel 0,7 %. See on lihtsustanud avaliku ja erasektori investeeringute suunamist projektidesse, mis tagavad pikaajalise majanduskasvu. Lisaks riiklikele meetmetele rahastamisvõimaluste parandamiseks edendas ja mitmekesistas Junckeri kava finantsinstrumentide kättesaadavust majanduse taastumise ajal. Hinnangute kohaselt on selle alusel võetud meetmetega juba toetatud enam kui 750 000 töökoha loomist ja see näitaja peaks 2020. aastaks tõusma 1,4 miljonini.

Usaldusväärse eelarvepoliitika ja struktuurireformide tagamiseks tehtud edusammud olid olulised, et alandada võlataset ning soodustada suurema hulga ja paremate töökohtade loomist. Euroopa poolaasta raames on struktuurireformid toetanud kaasavat majanduskasvu ja tööhõivet, aidates samas vähendada makromajanduslikku tasakaalustamatust. Euroopa sotsiaalõiguste samba integreerimine Euroopa poolaastasse alates 2018. aastast on seda protsessi veelgi toetanud. Eelarvedistsipliin on aidanud kaitsta finantsstabiilsust paljudes liikmesriikides. Riigi rahandus on nüüd kindlamal alusel, kuid kõrge võlatasemega riikides tuleb eelarvepuhvrid usaldusväärsemalt taastada. Avaliku sektori kulutuste kvaliteet paranes muu hulgas tänu investeeringute taastumisele. Ettevõtjatele loodud paremad tingimused, sealhulgas halduskoormuse kergendamise või maksusüsteemi tõhustamise meetmed, on samuti olnud olulised, et luua sobiv regulatiivne keskkond ja edendada ettevõtlikkust ja töökohtade loomist. Edusammud nii liikmesriikide kui ka ELi tasandil sellistes valdkondades nagu teenused, taristu, lairibaühendus, energeetika, transport, ringmajandus, tööturureformid, tervishoid, haridus, teadusuuringud, koolitus ja innovatsioon lõid töökohtade ja majanduskasvu jaoks uusi võimalusi.

Kõik need muudatused edendasid kaasavat majanduskasvu ning aitasid kaasa tööturu- ja sotsiaalsete tingimuste olulisele paranemisele. 2018. aasta teises kvartalis kerkis 20–64aastaste inimeste tööhõive määr 73,2 %-ni, mis on seni ELis registreeritud kõrgeim näitaja (vt graafik 2). Kui see suundumus jätkub, saavutatakse 2020. aastaks ilmselt strateegia „Euroopa 2020“ eesmärk 75 %. Samal ajal on tööpuuduse määr hiljuti langenud 6,8 %-ni ehk kriisieelsele tasemele. Samuti vähenevad pikaajaline tööpuudus ja noorte töötus, kuid on mitmes liikmesriigis siiski veel kõrgel tasemel. Tänu paranenud tingimustele tööturul on vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus elavate inimeste arv, mis 2017. aastal oli 113 miljonit, esmakordselt väiksem kui enne kriisi. Mitmes liikmesriigis on siiski suur palgavaesus ja see suureneb veelgi. Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse oht on probleemiks eelkõige laste, puudega inimeste ja rändetaustaga inimeste jaoks.

2.Peamised lahendamist vajavad probleemid

Hoolimata saavutatud edusammudest suurenevad välised ohud ja probleemid, millele Euroopa peab kindlakäelisemalt ja ühtsemalt reageerima. EL peab tulema toime ebakindlas ja kiiresti muutuvas üleilmses keskkonnas, millele on avaldanud mõju Hiina kerkimine üleilmses väärtusahelas ja asjaolu, et Ameerika Ühendriigid on sõjajärgset majanduskorda häirinud üha suureneva kaubandusprotektsionismi kaudu.

Tuleviku heaolu sõltub Euroopa suutlikkusest tegeleda haavatavusega, leida lahendusi püsivamatele probleemidele ja seista vastu suurenevatele üleilmsetele riskidele. Üleilmastumine on küll toetanud majanduskasvu, kuid sellega ei ole kaasnenud võrdsed hüved kõigi jaoks. Osal piirkondadel ja sektoritel on olnud probleeme, et saada turgude integreerimisest ja tehnoloogilisest innovatsioonist võimalikult suurt kasu. Sissetulekute ebavõrdsuse tase on endiselt kõrge, hoolimata soodsatest majandustingimustest.

Mitmes liikmesriigis vähendavad majanduse kasvupotentsiaali aeglaselt kulgevad reformid, madal tootlikkuse kasv ja kõrge võlatase. Survet töötajatele, sotsiaalhoolekande süsteemidele ja tööstusele suurendavad elanikkonna vananemine, digitaliseerimine ja kliimamuutused, sundides meid tegema uuendusi ja reforme, et säilitada kõrge elatustase.