ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ET Euroopa Liidu Teataja C 100/154

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Ettepanek: nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta) teatavate tulusate projektide osas”

KOM(2008) 558/2 – 2008/0186 AVC

2009/C 100/30

8. oktoobril 2008. aastal otsustas nõukogu vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Ettepanek: nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1083/2006 (millega nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta) teatavate tulusate projektide osas”

Arvestades töö kiireloomulisust määras komitee täiskogu 448. istungjärgul 22.–23. oktoobril 2008 (23. oktoobril istungil) pearaportööriks Georgios DASSISe ja võttis vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 45, erapooletuks jäi 1.

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võtab teadmiseks komisjoni ettepaneku muuta määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklit 55 ning tervitab sellest tulenevat halduskoormuse vähendamist.

1.2. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee kiidab ettepaneku heaks.

2. Põhjendus

2.1. Määruse (EÜ) nr 1083/2006 artiklis 55, milles käsitletakse Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi kohta käivaid üldsätted, kehtestatakse nimetatud fondidest tulusate projektide kaasrahastamise haldusmenetluste kord ja sätted. Artiklis 55 kehtestatakse ühtlasi 200 000 euro suurune ülemmäär, mille ületamisel tuleb kõnealuseid sätteid kohaldada.

2.2. Nimetatud sätted ei tundu kohased Euroopa Sotsiaalfondist kaasrahastatavate projektide jaoks. Kõnealusest fondist rahastatakse peamiselt mittemateriaalseid toiminguid. Samuti põhjustavad nimetatud sätted ebaproportsionaalset halduskoormust ERDF-ist või Ühtekuuluvusfondist kaasrahastatavatele väikesemahulistele projektidele.

2.3. Seoses sellega, et artiklist 55 tulenevat halduskoormuse probleemi ei ole võimalik lahendada tõlgendamise teel, otsustas komisjon pärast liikmesriikidega konsulteerimist teha ettepaneku muuta artiklit 55 selliselt, et nimetatud sätteid kohaldatakse üksnes ERDF-i või Ühtekuuluvusfondi kaasrahastatavate väikesemahuliste toimingute korral, mille kogukulu on suurem kui üks miljon eurot. Komisjon on arvamusel, et kõnealune tehniline muudatus lihtsustab märkimisväärselt eelnimetatud projektide juhtimist.
4.6

Lõpetuseks on võlausaldajate õigus vaidlustada ühinemine või jagunemine seni, kuni on tagatud nende nõuete tasumine, ning eeldusel, et neil on nimetatud õigustoimingutes osalevatele äriühingutele ette näidata võlanõuet tõendav seaduslik dokument, olnud üks viis tagada usaldus kaubandustehingute vastu ja nende sujuv toimimine. Seda tagamist kahjustab säte, et võlausaldajad peavad sobivaid tagatisi taotlema haldus- või kohtuorganitelt ning usutavalt näitama, et kavandatud ühinemise tõttu on nende nõuete rahuldamine ohus ja et äriühingult ei ole saadud piisavaid tagatisi (direktiivi 82/891/EMÜ artikli 12 lõige 2). Selline tõendamiskohustuse ümberpööramine peaks panema mõtlema kõnealuse muudatuse sobivuse üle, sest see põhjustaks suuremaid raskusi seni tavapärastes kaubandustehingutes ja võib suurendada õiguslikult siduvate tagatistega sõlmitud tehingute arvu.
2.2

Komitee tuletab meelde, et struktuurifondide haldamisega seoses on teisigi haldus- ja finantsprobleeme, ning innustab komisjoni esitama ettepanekuid lahenduste leidmiseks kõnealustele probleemidele, mis on seotud projektide eelrahastamise tasandi, liiga pikkade maksetähtaegade, kavandatud projektide jätkusuutlikkuse ja vähese tähtsuse (de minimis) reeglitega.
4.4

Artikli 4 lõikes 2 esitatud ettepanek teha erand rituaalsele tapmisele ei ole kooskõlas määruse üldise eesmärgiga, milleks on parandada tapetavate loomade kaitset. Uuenduslik tehnoloogia nagu uimastamise jälgimisseade (Stun Assurance Monitor) võimaldab neil, kes soovivad tappa loomi eelneva elektrilise uimastamisega halal-eeskirjade kohaselt, täpselt jälgida, kui suur on loomale antav elektrilaeng. See tagab tema nõuetekohase uimastamise ja samas elusoleku enne tapmist. Seade salvestab iga uimastamise ja loomale antud elektrilaengu suuruse. See seade võimaldab loomade heaolu märkimisväärselt parandada. Ka tapmismeetodi kohta teavet andva märgistussüsteemi kasutuselevõtmine toetaks uimastamise jälgimisseadme kasutuselevõttu. Tähtis on, et komisjon toetaks aktiivselt teadusuuringuid, mis käsitlevad süsteeme, mis sobiksid usulistele rühmitustele loomade uimastamiseks ja parandaksid seeläbi loomade heaolu.
5.7.2.

Komitee nõustub taas, et tuumaenergia etendab olulist rolli Euroopa tulevases energialiikide kombinatsioonis, leevendades kliimamuutuste mõju ning tagades elektrivarustuse. Komitee nõustub ka vajadusega võtta arvesse üldsuse muresid ning on nõus nende lahendamiseks esitatud ettepanekutega. Komitee avaldab toetust soovitusele kehtestada ühtsed tuumareaktorite ohutuse tasemed ning otsusele ehitada ainult selliseid uusi reaktoreid, mis vastavad tootmise ohutuse ja turvalisuse III põlvkonna tasemele. Mõned meetmed uute ehitiste rahastamise hõlbustamiseks on õigustatud, eelkõige praeguses majanduslikus olukorras, kuid sellel eesmärgil ei tohi kasutada riiklikke toetusi või ELi eelarvevahendeid. Isegi kui mõned liikmesriigid on andnud mõista, et nad suhtuvad tuumaelektrijaamade ehitamisse avatumalt, siis vastutavad jaamade ehitamise, rahastamise, käitamise ja jäätmete käitlemise eest eraettevõtjad. Riik määrab vaid kindlaks raamid. Kavandatud tuumarajatiste kohta tuleks anda avameelset ja põhjalikku teavet, mis hõlmaks ka kulusid. Teavet tuleks anda võimalikult vara, et võimaldada avalikku arutelu.
4.12

Komitee tõlgendab artiklit 2 nii, et see hõlmab ka töötajate koondamist ELi mis tahes ettevõttes või piirkonnas, kui see toimub töökohtade ümberpaigutamise tõttu ELi teistesse piirkondadesse. Kuigi kõik ELi piirkonnad moodustavad ühe siseturu, nõuab surve, mille globaliseerumine asetab ettevõtetele, et nad suudaksid konkureerida maailmatasandil, sageli asukoha muutust kas ELis või väljaspool ELi asuvate piirkondade kasuks, kus tootmiskulud on väiksemad.
1.3

Komitee arvates ei ole Marco Polo programm täielikult saavutanud oma esialgseid eesmärke, mistõttu programm ei toimi täies mahus. Komitee juhib erilist tähelepanu tõigale, et programmile eraldatud 60 miljoni euro suurusest eelarvest ei pruugi piisata 25 miljardi tonnkilomeetri ümbersuunamiseks. Arvestades märkimisväärset väliskulude kokkuhoidu (9,15 eurot), tasub komitee arvates pöörata senisest rohkem tähelepanu vajalike vahendite leidmisele võimalikult suure tonnkilomeetrite määra ümbersuunamiseks ja programmile esialgselt seatud eesmärkide saavutamisele. Igal juhul on selgesti mõistetav, et kogu ühiskonnale tekkivad alternatiivkulud ületavad mitu korda ettevõtetele otseselt antavate toetuste kogusummat. Nagu juba varasemalt arvamustes 842/2002 ja 247/2005 esile toodud, leiab komitee, et komisjon peaks kavandama programmi rakendamise aja jooksul selle eelarve mahu suurendamist, nii et programmile oleks võimalik eraldada täiendavaid vahendeid juhul, kui asjaomaste projektide hulk osutub oodatust suuremaks.
1.1

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on seisukohal, et komisjoni ettepanek on raskesti kohaldatav, kuna sellega kaasnevad suured lisakulutused ja suureneb halduskoormus. Pealegi ei vasta ettepanek ühelegi direktiivi 2002/15/EÜ põhilistest eesmärkidest. Kõnealuses direktiivis kehtestatakse tööaja korralduse miinimumnõuded, et parandada autovedudealase liikuva tegevusega hõivatud isikute tervise ja ohutuse kaitset ning liiklusohutust ja lähendada konkurentsitingimusi. Vastavalt sõidu- ja puhkeaja määrusele 561/2006 ei tohi liikuva tegevusega hõivatud töötaja töötada rohkem kui 48 tundi (keskmiselt) nädalas, samas kui füüsilisest isikust ettevõtjana (FIE) tegutsev sõidukijuht võib vastavalt sellesama määruse sätetele töötada 86 tundi nädalas.
3.2.1

Haruldased haigused on väga erinevad ka raskus- ja väljendusastme poolest. Haruldasi haigusi põdevate patsientide eluiga on teiste inimeste omast märkimisväärselt lühem. Haigustest on mõned komplekssed, degeneratiivsed ja jäävalt invaliidistavad, teised jälle lubavad elada tavalist elu eeldusel, et need diagnoositakse varakult ja neid ravitakse asjakohaselt. Tihti esineb korraga mitu puuet, mille tagajärjel on toimimisvõime mitmel viisil häiritud. Puuete tõttu kasvab isoleerituse tunne, need võivad olla diskrimineerimise allikaks ja vähendada haridus-, töö- ja sotsiaalseid võimalusi.
2.4

Kooskõlas otsusega nr 676/2002/EÜ volitas Euroopa Komisjon Euroopa postside- ja telekommunikatsiooniadministratsioonide konverentsi (CEPT) töötama välja senisest vähem piiravad tehnilised nõuded. Nende volituste alusel on koostatud tingimused, mis tuginevad põhimõttele, et sagedusalal 900 MHz võivad kõrvuti toimida GSMi ja UMTSi tehnoloogiad ning et sagedusala on mõlemaga täielikult ühildatav.
5.41

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on oma varasemates arvamustes (20) hoiatanud, et kui mõistega „ebaseaduslik sisseränne” viidatakse üksikisikutele, siis vajab see teatavat selgitamist. „Ehkki nõutavate dokumentide ja lubadeta riiki sisenemine on seadusevastane, ei ole need, kes seda teevad, veel kurjategijad. […] Seadustamata sisserändajad ei ole kurjategijad, ehkki nende olukord ei ole seaduslik”. Tõelised kurjategijad on need, kes ebaseaduslikult inimestega kaubitsevad ja kes ebaseaduslikke sisserändajaid ära kasutavad.
1.9

Komitee on arvamusel, et senisest rohkem tuleks teha jõupingutusi, et saavutada kooskõla ja koostöö ühenduse teiste programmidega, mille eesmärk on aidata kaasa üleeuroopalise koostalitlusvõimega seotud uute ideede ja lahenduste väljatöötamisele.
1.4

Komitee on seisukohal, et need tehnilised meetmed peavad tervikuna sisalduma käsitletavas nõukogu määruses, vältides nii võimalust, et mõni neist kehtestatakse hilisemate komisjoni määrustega.
1.2

Ühiskonnaelus, sealhulgas ka rahvusvahelises suhtluses aktiivne osalemine on väga kasulik isiksuse arengule, eriti noorte inimeste puhul, samuti organiseeritud kodanikuühiskonna arengule Euroopas. Vabatahtlike jaoks on see ainulaadne võimalus formaalseks ja informaalseks õppeks ning sotsiaalsete ja keeleoskuste omandamiseks. See võib teadvustada noortele senisest enam, et nad on Euroopa kodanikud, ja kinnistada nendes kavatsust jätkata oma pühendumist hilisemas elus. Teiste vanusegruppide, nt vanemate inimeste kaasamine kõnealustesse skeemidesse võimaldaks neil kasutada oma elukogemust. See mõjub positiivselt nende tervisele ja elukvaliteedile. Erinevatesse vanusegruppidesse kuuluvate inimeste vabatahtlik koostegevus aitab kaasa põlvkondadevahelise vastastikuse mõistmise parandamisele.
2.6

Erinevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaasamine on toimunud muu hulgas järgmiste algatuste kaudu: — OECD inimeste tervise ja keskkonnaohutuse andmebaas (Database on Human Health and Environmental Safety Research), mille alusel loodi toodetud nanomaterjalide ohutusega seotud uuringute andmebaas (Database of Research into the Safety of Manufactured Nanomaterials); — toiduainete standardeid puudutav FAO ja WHO ühisprogramm (Joint FAO/WHO Food Standards Program), mille eesmärk on luua neutraalne rahvusvaheline foorum nanotehnoloogiate ja toiduohutusega seotud probleemide käsitlemiseks ja seonduvate koostöölepete väljatöötamiseks; — OECD ohutustestide projekt toodetud nanomaterjalidest esindusliku ülevaate saamiseks (Safety Testing of a Representative Set of Manufactured Nanomaterials) ja OECD projekt toodetud nanomaterjalide ning testimise juhtpõhimõtete kohta (Manufactured Nanomaterials and Test Guidelines); — nanomaterjalidega kokkupuute mõõtmist ja piiramist käsitlev OECD projekt (Exposure Measurement and Exposure Mitigation); — nanotoksikoloogia alternatiivseid meetodeid käsitlev OECD projekt (The role of Alternative Methods in Nanotoxicology); — mõjusid ja ettevõtluskeskkonda käsitlev OECD projekt (Impacts and the Business Environment); — teavitamist ja avalikkusele suunatud tegevust käsitlev OECD projekt (Communication and public engagement); — globaalseid väljakutseid käsitlev OECD projekt: nanotehnoloogia ja vesi (Global Challenges: Nano and Water); — ohtude hindamisega seotud koostööd käsitlev OECD projekt (Co-operation on Risk Assessment); — WHOga koostööd tegevad erikeskused nanotehnoloogia tootmise ja kasutamise ohtude uurimiseks töötervishoiule ja tööohutusele; — WHO ja ELi projekt, mis käsitleb Euroopa keskkonna- ja tervishoiupoliitika alase nõustamise tõhustamist nanotehnoloogiate valdkonnas (Enhanced Policy Advice on Environment and Health in Europe - Nanotechnologies); — ülemaailmsed meetmed keemiatoodete hea haldamise tagamiseks globaaltasandil; meetmed on välja töötatud ÜRO keskkonnaprogrammi (UNEP) tehnoloogia-, tööstus- ja majandusosakonna keemiaharu (DTIE); — Triestes asuva rahvusvahelise kõrgtehnoloogia- ja teaduskeskuse poolt välja töötatud kohesed meetmed tipptehnoloogia ja uute materjalide valdkonnas (nanotehnoloogiate ja nende arendamise ja kasutamisega seonduvate potentsiaalsete ohtude hindamine); — ISO TC229 nanotehnoloogiaid puudutavad standardid; — UNIDO ekspertide kohtumine (detsember 2007): soovitused ja spetsiifiline tegevuskava; nanotehnoloogiate ja nendega seonduvate riskide hindamine; nanoteaduse ja -tehnoloogia eetiliste, õiguslike ja ühiskondlike mõjude uuringud.
7.2.3

Teiseks tähtsaks mehhanismiks, mida EL peab kasutama oma pühendumuse näitamiseks, on pagulaste ümberasustamine. Ümberasustamine tähendab, et inimesi, kellele kolmandad riigid on andnud pagulasseisundi, kutsutakse alaliselt elama mõnda ELi liikmesriiki. EL toetas ümberasustamist esmakordselt Euroopa Ülemkogu kohtumisel 2004. aasta novembris, millest alates on ellu viidud mõned, kuigi väga vähesed, ümberasustamisprogrammid. ÜRO pagulaste ülemvolinik on märkinud, et vaid 5 % aastal 2007 antud ümberasustamiskohtadest olid ELis ning ainult seitsmel liikmesriigil olid ümberasustamisprogrammid.
5.4

Soovitav oleks vältida kaugeleulatuvate ennustuste tegemist maapõues olevate varude võimaliku ammendumise kohta. See on sage hirm, mis on kõneks juba kümneid aastaid, aga see võib olla põhjendamatu. 21. juuni 2008. aasta The Economistis kirjutati, et teadaolevatest naftavarudest jätkuks praeguste tootmismahtude juures veel 42 aastaks (see ei ole kaugeltki tähtsusetu – keegi ei tea, mis järgmise 42 aasta jooksul juhtuda võib, eelkõige teaduslike ja tehnoloogiliste uuenduste osas). Märgitakse ka, et Lähis-Ida teadaolevad naftavarud on olnud aastaid muutumatud: ajakirja väitel võib see tähendada, et leitakse uusi naftamaardlaid, mis hoiab toodetava ja tarbitava naftakoguse tasakaalus, või on varude hindamine ebatäpne. Siiski tuleks rõhutada, et arvutused põhinevad praegustel tootmismahtudel. Probleemne ei ole siiski niivõrd pikaajaliste varude ammendumine kui tõenäolised kriisid tulevikus, mida põhjustab pakkumise ja nõudluse tasakaalu lühiajaline puudumine ning eelkõige sellele järgnevad võimalikud tootmiskatkestused strateegilistes valdkondades.
2.3

Kaubanduslikel eesmärkidel toimuvat hülgejahti praktiseeritakse Kanadas, Gröönimaal, Namiibias, Norras ja Venemaal. Kõik need riigid on kehtestanud erinevaid seadusi hülgeküttimise reguleerimiseks. Euroopa Toiduohutusamet (EFSA) on tunnistanud, et puuduvad usaldusväärsed andmed hüljeste populatsioonide ja igal aastal tapetavate isendite arvu kohta. Riiklike ametiasutuste andmete kohaselt on hülgeküttimine kõige suurem Kanadas, kus tapetakse igal aastal umbes 300 000 looma. Kanada valitsuse andmete kohaselt (3) kütiti 2008. aastal 275 000 hüljest ja väljastati 17 000 jahiluba. Kanadast tükk maad tagapool on Gröönimaa (4) ja Namiibia (5), kus aastas tapetakse vastavalt 160 000 ja 80 000 hüljest.
5.1

Komitee sooviks, et lähenemisviis puudele ja teoste kättesaadavusele ei oleks nii piirav, nagu see mitmes Euroopa riigis hetkel on, sest lisaks erinevate puudega inimeste raskustele teoste hankimisel, on ka nende sissetulekud tihtipeale tagasihoidlikud. See on vaieldamatu ja sotsiaalselt vastuvõetamatu majanduslik takistus juurdepääsul teabele, haridusele ja kultuurile.
4.1.7

Arvestades seda, et igasuguse ennetusstrateegia alus on patsientide ohutuses rolli omavale personalile hariduse ja koolituse pakkumine, leiab komitee, et hügieenile spetsialiseerunud personali koolitust on võimalik parandada arstide, meditsiiniõdede ja ülejäänud haiglapersonali koolituse sisu paremini määratledes.
Lisaks maksude suurendamisele on mõned riigid kehtestanud sigarettidele miinimumhinnad, kuna maksutõus üksi ei toonud alati kaasa soovitud hinnatõusu tubakatarbimise vähendamiseks. Praegu on neli riiki (Itaalia, Iirimaa, Austria ja Prantsusmaa; lisaks pakuvad Portugali õigusaktid valikuvõimalust) kehtestanud sellised hinnameetmed ja komisjon on kõik neli riiki kaevanud selle eest Euroopa Kohtusse. Komisjon leiab, et sellise korraldusega rikutakse Euroopa Liidu maksudirektiivide ja asutamislepinguga tagatud hinnavabadust. Euroopa Liidu riikide valitsuste teine tavapärane praktika on püüd reguleerida sigarettide arvu sigaretipakis. 1. maist 2006 on sigarettide minimaalne arv ühes pakis reguleeritud 17 Euroopa Liidu liikmesriigis. Enamikus neist võeti selline korraldus vastu viimase viie aasta jooksul. Seega võib täheldada, et liikmesriigid täiendavad oma fiskaalraamistikku hinna- ja paki minimaalset sisu käsitlevate meetmetega kui täiendavate vahenditega, mille abil luua õige tasakaal fiskaal- ja tervishoiupoliitika eesmärkide vahel. Käesolev läbivaatamine loob võimaluse selliseid riiklikke meetmeid nüüd Euroopa Liidu tasandil reguleerida, et edendada ühtlustamist Euroopa Liidus.

Chart 1:

Comparison of excise duty on cigarettes (min. EUR 64 per 1 000) and hand rolled cigarettes (fine cut, min. EUR 24 per 1 000 hand rolled cigarettes) as of 1 January 2007 (3)
3.6

Hoolimata praegustest raskustest on koostööpotentsiaal siinkohal väga suur ning selle problemaatika käsitlemisel tuleks rõhutada kolme aspekti: 3.6.1 Praegu valitseb suur puudus kvalifitseeritud tööjõu järele sellistes sektorites nagu inimestele suunatud teenused, ehitus, hotelli- ja restoraniteenused jms. Tehniline ja kutseharidus on sageli olnud ettevõtete ja haridusasutuste vahelise koostöö lähtepunkt kohalikul tasandil. See koostöö on paljudes riikides vähenenud ning mõne vaatleja arvates on areng ebakindlate töökohtade ja tõrjutuse suunas meie ühiskonnas otseselt seotud selle nähtusega. Ettevõtetel ja haridusasutustel on ühine vastutus karjäärivõimaluste väärtustamise (palgad, edutamised jms) ning elukutsete ja käsitöönduse väärtuse edendamise eest, tagades samas kõrgetasemelise hariduse, mille keskmes on üldkultuur. 3.6.2 Pidevad muutused ja nende kiire rütm nõuavad tulemuste pidevat ajakohastamist, elukestvat õpet, ümberõpet ning ametioskuste ja kvalifikatsiooni taseme säilitamist. Elukestev õpe on praegu kohustuslik kõigi jaoks ning kujutab endast väga head võimalust partnerlusteks tööandjate ja haridusasutuste vahel. 3.6.3 Mõned erandid välja arvatud, jäävad haridusasutused paljudele ettevõtetele, eelkõige VKEdele tundmatuks. Just neil võib aga mitmekülgselt väljaõpet vaja minna. Eelistatuim meetod oleks tööandjate ulatuslikum kaasamine ametioskuste arendamise eest vastutavate koolitajate koolitamisse. Lisaks sellele tuleks koolitada vahendajaid, et innustada partnerlusi ja panna need toimima.
3.5

Sotsiaalkaitse kuulub liikmesriikide pädevusse. Kõnealust uut direktiivi ei toeta praegu kõik liikmesriigid, mistõttu on oht, et see muutub Euroopa tasandil ebatõhusaks ja mõttetuks ürituseks. Et kavandatav direktiiv oleks tõepoolest tõhus, tuleb seda oluliselt parandada minimaalsete kaitsestandardite osas ning rakendada direktiivi kõigis liikmesriikides. Üldiselt on komisjoni pakutud meetmed normatiivsed, ignoreerides liikmesriikide sotsiaalkaitsesüsteemide mitmekülgsust ning parema õigusloome põhimõtteid.
5.3

Komitee kutsub sellega seoses komisjoni üles andma kiiresti ülevaadet riiklike majanduse taastamise kavade rakendamisest ja selgitama, milliseid vahendeid on võimalik kasutada, et kiirendada nende meetmete edu. See on vajalik, et hinnata reaalselt rakendatud meetmete kvantiteeti, et üksteiselt õppida ja saada ülevaadet sellest, kas on ka ebasoovitavaid arenguid. Ebasoovitavad arengud protektsionismi suunas oleksid näiteks konkurentsimoonutused, dumping (ka maksude valdkonnas), ärakasutamistaktika ja väljaspool eurotsooni devalveerimine. Komitee kutsub nõukogu ja komisjoni üles rangelt keelama või tühistama meetmed, mis on suunatud „kerja-naabrilt” poliitikale.
1.8

Tervisealased trükised ei ole retsepti alusel väljastatavaid ravimeid puudutava teabe jaoks sobiv sidekanal. Need kujutavad endast nn pealesunnitud teavet, kuid direktiivis tuleks piirduda teabega, mida patsient ise aktiivselt otsib. Seetõttu tuleks direktiivi ettepanekust välja jätta soovitus teabe levitamise kohta tervisealaste trükiste kaudu. Veebileht internetis võib olla sobiv teabekanal, kuid uues artiklis 100c punktis b tuleks mainida, et tegemist on internetiportaalidega, mis levitavad teavet üksnes nende ravimite kohta, mis on saanud Euroopa ravimiagentuuri ja riikide agentuuride heakskiidu.
Komitee arvates on põhisõnum see, et üldsuse juurdepääs andmetele on valdkond, kus on üha olulisem järgida läbipaistvat poliitikat, ning et teabetaotlustele tuleb vastata õigusaktides ette nähtud tähtaja jooksul. Üldsuse usalduse võitmiseks on vaja, et kõik liikmesriigid otsustavad andmetele juurdepääsu osas järgida läbipaistvat poliitikat. Komitee soovib selgemaid põhjendusi, miks keelatakse üldsuse juurdepääs läbipaistvatele turustamisjärgsetele uuringutele, mis ei ole mõeldud reklaamimiseks, või nende uuringute tulemustele samal ajal, kui EMEA käivitab ELi ravimiohutuse veebiportaali. Komitee väljendab tugevat toetust juhtpõhimõtetele ja teatud mitteinterventsionaalsete ohutusuuringute järelevalvele (PASS) (10) vastavalt määruse (EÜ) nr 726/2004 artiklitele 24, 26 ja artikli 57 lõike 1 punktile d (11).
1.4

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab eesmärki, mille kohaselt on kõik sidusrühmad otseselt kaasatud ravimite järelevalve protsessi, sealhulgas mitte üksnes selle valdkonna spetsialistid ja asjaomased avaliku sektori organid, vaid ka patsiendid ise, kellest saavad seega aktiivsed partnerid riski vähendamise protsessis ning kellel on järjest aktiivsem osa nende ravimeetodite valikul, mis sobivad paremini nende tervisevajadustega. Komitee on siiski arvamusel, et ettepanekutega sisse viidavad uued elemendid ei tohi kahtluse alla seada ega nõrgestada olemasolevaid kohaliku tasandi struktuure ja menetlusi, eelkõige neid, mis hõlmavad patsiente ja tervishoiutöötajaid.