Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase nimetuse registreerimise taotluse avaldamine

(2022/C 252/08)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada taotluse kohta vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

„OKTOBERFESTBIER“

ELi nr: PGI-DE-1034 – 23.8.2012

KPN ( ) KGT (X)

1. [KPNi või KGT] nimetus(ed)

„Oktoberfestbier“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Saksamaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 2.1. Õlu

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Põhjakääritatud õlu

Algvirde tihedus protsentides: 13,6–14,0 Alkoholisisaldus mahuprotsentides: 5,3–6,6 Värvus (EBC): 6,0–28,0 ühikut Mõrudus (EBU): 16,0–28,0 ühikut

Hele, kuldne, merevaiguvärvi või tume, täidlasest, väga ümarast, sametisest või linnaselisest kergelt humalaseni väga vähese mõrudusega ja tugeva, veidi magusa maitsega.

Esitatud näitajate suhtes kohaldatakse seaduslikke ja Baieri liidumaa asjaomaste toidujärelevalveasutuste lubatud kõrvalekaldeid.

Tootmisprotsess toimub 1487. aasta Müncheni õlle puhtuse seaduse kohaselt, mis on lisatud ajutise õlleseaduse (VorlBierG) § 9 lõikesse 1.

Vesi peab pärinema Müncheni linnapiirkonna kruusase tasandiku tertsiaariajastu kihtidest. Puurkaevud, kust vett praegu ammutatakse, ulatuvad olenevalt asukohast 140–250 m sügavuseni. Müncheni linna vesi ei vasta nendele nõuetele.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Koostisosad peavad olema odralinnased, humal, pärm ja vesi. Vesi peab pärinema Müncheni linnapiirkonna kruusase tasandikutertsiaariajastu kihtidest.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kogu õlle „Oktoberfestbier“ tootmisprotsess peab toimuma Müncheni linna territooriumil. See algab linnastamise ja meskimisega ning lõppeb pärast 4–11nädalast laagerdumist, mille jooksul toores õlu rikastub loomulikul viisil süsihappega kuni lõpliku maitsenüansi saavutamiseni.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Õlu märgistatakse nimetusega „Oktoberfestbier“. Vastavalt määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 12 lõikele 3 koostoimes rakendusmääruse (EL) nr 668/2014 artikli 13 lõikega 3 esitatakse märgistusel liidu kaitstud geograafilise tähise sümbol ja registreeritud nimetus.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Müncheni linna territoorium.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Geograafilise piirkonna eripära

Müncheni linna piires pruulitud õlle „Oktoberfestbier“ maine ja eripära tulenevad nii sajandite jooksul säilitatud traditsioonilisest tootmismeetodist kui ka Müncheni Oktoberfesti erakordsest tuntusest.

1487. aastal võeti vastu Müncheni õlle puhtuse seadus. Lisaks õlle koostisosade kindlaksmääramisele täpsustati seaduses, et õlu peab läbima nn õllekontrolli (tänapäeval tuntud kui kvaliteedikontroll). See nõue kehtib ka praegu ja see on sätestatud ajutise õlleseaduse (VorlBierG) § 9 lõikes 1.

Veel üks eripära on Müncheni linnapiirkonna puurkaevude vee kasutamine. See vesi on pärit tertsiaariajastu kihtidest (mis ulatuvad umbes 250 m sügavusele). Nagu ilmneb Fritz Sedlmayri teose „Geschichte der Spatenbrauerei“ (Spateni pruulikoja ajalugu) 2. osast, kaevati 19. sajandi keskpaigas 200 m sügavusi kaeve.

Wolfgang Behringeri teoses „Lowenbräu“ on samuti juttu puurkaevude kaevamisest 1900. aasta paiku.

Sel ajal kõige puhtamaks joogiks olnud õlle müügi tava Oktoberfestil ulatub tagasi esimese Oktoberfestini 1810. aastal, mil eritoitlustajatel (Traiteuren) oli lubatud pakkuda õlut ja veini. (vt Müncheni linna juubeliväljaanne „175 Jahre Oktoberfest“ (175 aastat Oktoberfesti), München, 1985, või veebiväljaanne tz, 16. juuli 2010).

Oktoberfest sai alguse 1810. aastal hobuste võiduajamisest, mis korraldati linnast väljas asuval niidul Baieri printsi Ludvig I ja Saksi-Hildburghauseni printsessi Therese abielu tähistamiseks. Tänapäeval toimub Oktoberfest, mida Müncheni elanikud kutsuvad hellitavalt Wies’n’iks (niidud), igal aastal septembri keskpaigast oktoobri alguseni selsamal 42 hektari suurusel niidul, Theresienwiese’l, mis asub linna keskel ja kus on ikka veel näha jälgi toonasest võiduajamisrajast. Iga nelja aasta tagant korraldatakse koos Oktoberfestiga keskne põllumajandusmess, mida peeti esimest korda 1811. aastal. 2010. aastal toimus 200. Oktoberfest ja selle käigus korraldati spetsiaalne ajalooline osa, mis hõlmas hobuste võiduajamisi ja loomanäitusi. Hiljem on seda osa mõnevõrra muudetud ja antud sellele uus nimi „Oide Wiesn“ (Vana Oktoberfest).

Oktoberfest algab sellega, et Müncheni linnapea avab esimese õlle „Oktoberfestbier“ vaadi – traditsioon, mille lõi 1950. aastal toonane linnapea Thomas Wimmer. Enne esimese õllevaadi avamist saabuvad restoranipidajad lilledega kaunistatud kaarikutes rongkäigus oma Oktoberfesti toimumiskohas asuvatesse telkidesse, saatjateks linnapead ja volikoguliikmed, teenindajaid vedavad hobuvankrid ja Müncheni pruulikodade uhked vankrid. Restoranipidajate ja pruulikodade pruulijate saabumist koos esimese vaadi avamisega näidatakse laialdaselt üle maailma televisioonis ja internetis, nagu ka maailma suurimat kostüümi- ja püssimeeste paraadi, mis toimub järgmisel päeval ja mida paljud peavad Oktoberfesti avapidustuste tipphetkeks.

Õlle „Oktoberfestbier“ tänapäevane ülemaailmne maine põhineb osaliselt sellel, et Münchenis tehti õllepruulimisel varakult uuendusi, mis avaldas õlle kvaliteedile märkimisväärset mõju. Selliste uuenduste hulka kuulub eelkõige Carl von Linde 1873. aastal välja töötatud esimene jahutusmasin. Seda kasutati kõigepealt ühes Müncheni pruulikojas ja tänu masina edule võtsid selle kasutusele ka teised Müncheni pruulikojad ning hiljem võeti see külmikute kujul kasutusele kogu maailmas. Masin oli oluline, sest see võimaldas esimest korda kliimast ja välistemperatuurist olenemata pidevalt toota ja säilitada soovitud koguses ühtlase kvaliteediga õlut. See võimaldas õlut suurüritusteks suures koguses ette toota ning õlut kohapeal säilitada ja serveerida, ilma et selle kvaliteet oleks halvenenud.

Üks õlle „Oktoberfestbier“ erakordse maine põhjusi on see, et seda pruuliti spetsiaalselt Oktoberfestiks. See kvaliteetne toode ei ole nüüd üksnes Oktoberfestil kättesaadav, vaid seda müüakse kogu maailmas märgistusega „Oktoberfestbier“.

Kuigi Müncheni linn ei ole Oktoberfesti alates 1985. aastast reklaaminud, märkisid 91 % ametlikule ülemaailmsele uuringule vastanutest, et nad teavad Oktoberfesti. 20. oktoobri 1997. aasta Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung’i artiklis kirjutati selle kohta järgmist: „Festival on äärmiselt rahvusvaheline! Kuigi seda nimetatakse Müncheni Oktoberfestiks, on paljud külastajad ilmselgelt pärit välismaalt, rääkides inglise, itaalia, prantsuse ja jaapani keeles ning teistes vähem tuntud keeltes, ning tõelist baieri murret on väga harva kuulda.“

Toote eripära

Oktoberfesti 200. aastapäeva tähistavas Müncheni linna ametlikus väljaandes on selle kohta öeldud, et „eripärane „Oktoberfestbier“ on järk-järgult välja arenenud alles alates 1872. aastast“. Richard Baueri ja Fritz Fenzli teoses „175 Jahre Oktoberfest 1810 bis 1895“ (175 aastat Oktoberfesti (1810–1895)) on märgitud, et 1872. aastal pakuti suure algvirde tihedusega eriti kanget õlut. Hans Glöckle kirjutab oma teoses „München, Bier, Oktoberfest“ (München, õlu ja Oktoberfest), et sel ajal pidid Müncheni elanikud maksma õlle „Oktoberfestbier“ eest suure summa: 12 kroitserit, kuid hinna üle kurtmise asemel jõid nad õlut „hardumuse ja rahuloluga selle erilise kvaliteedi üle“. Ta lisab: „Alates 1872. aastast sai Oktoberfesti õlle võrdkujuks „Märzen“ (märtsiõlu), mille algvirde tihedus on 13 % ja alkoholisisaldus 4,1 % ning mis säilitas selle eristaatuse kuni teise maailmasõja järgse ajani. 1950. aastast hakkas levima heledam variant, mis oli sel ajal Oktoberfestil osalenutele meelepärasem, kuigi merevaiguvärvi õlu on praegu hakanud taas populaarsust koguma.

„Oktoberfestbier“ on õlu, mida pruulitakse geograafilises piirkonnas asuvates pruulikodades spetsiaalselt Oktoberfesti jaoks, kus seda müüakse märkimisväärsetes kogustes; see aspekt vastab tarbijate konkreetsele ootusele. „Oktoberfestbier“ eristub teistest festivaliõlledest kasutatud vee, algvirde suurema minimaalse tiheduse (13,6 %) ja väiksema maksimaalse tiheduse (14,0 %), suurema alkoholisisalduse (5,3–6,6 %) ning mõruduse suurema baasväärtuse (16 EBC ühikut) ja väiksema maksimumväärtuse (28 EBC ühikut) poolest. Kuna maksimumväärtus on 28 mõrudusühikut, ei ole õlu väga mõru ja on tavaliselt täidlase, väga ümara maitsega, nagu on Lõuna-Baierimaal aastakümneid eelistatud.

1487. aasta õlle puhtuse seadusel põhinevad tootmismeetodid ning nendest tulenevad erakordsed kogemused ja geograafilises piirkonnas asuvate pruulikodade eksperditeadmised tähendavad, et tarbijad seostavad õlut „Oktoberfestbier“ erakordse kvaliteediga.

Õlle „Oktoberfestbier“ eristaatust ja mainet tunnustatakse Saksamaal ja rahvusvaheliselt. Paljudes Euroopa ajaleheartiklites on Oktoberfesti mainitud üldiselt tihedas seoses õllega. 1995.–2012. aastal Ühendkuningriigis avaldatud 74 ajaleheartiklis on õlut ja Oktoberfesti laialdaselt nimetatud „tuntuimaks“, „kogu maailmas tuntuks“, „kuulsaks“ jne. Mõnes artiklis on õlut isegi kirjeldatud. Juba 1955. aastal kirjutas dr Kuballe perioodikaväljaandes Industrie-Kurier-Düsseldorf avaldatud artiklis Oktoberfesti kohta järgmist: „Festivalist, mis oli eelmisel sajandil peamiselt Müncheni iga-aastane pidustus, on saanud Euroopa suurim.“ Ta lisas: „Euroopa ja USA reisibrošüürides on seda üha enam mainitud suursündmusena, mida tuleb kindlasti kogeda“. 1996. aastal kirjutas Paul Delany Ühendkuningriigi ajalehes The Sun: „Maailma suurima õllefestivali külastajad kummutasid eelmisel aastal kurku peaaegu üheksa MILJONIT pinti õlut. Ja sel aastal ootavad Saksamaal Münchenis toimuva 163. Oktoberfesti korraldajad, et üle seitsme miljoni külastaja jooks veelgi rohkem.“ 2003. aastal kirjutas The Irish Times’i reporter Derek Scally: „[...] algupärane Oktoberfestbeer. Väljaspool Münchenit raskesti leitav, kuid otsimist väärt.“ 2006. aastal nimetas Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung Oktoberfesti „suurimaks õllefestivaliks päikesesüsteemis“. 2011. aastal märgiti sama ajalehe ühes artiklis, et „ükski austusavaldus Münchenile ei ole täielik ilma Oktoberfestita“. See näitab selgelt, kui olulised on Münchenile Oktoberfest ja seega ka „Oktoberfestbier“.

Õlle „Oktoberfestbier“ eripära kajastub paljudesse eri žanritesse kuuluvates saksa ja rahvusvahelistes kirjandusteostes. Näiteks võib tuua „Manuale della birra“ (Õllekäsiraamat“) ja väljavõtted järgmistest teostest: Landwehrlen, T., „L’Oktoberfest de Munich: portée sociale et politique“ (Müncheni Oktoberfesti sotsiaal-poliitiline mõju), 2005: „…première place la Wiesn-Bier (ou Oktoberfestbier), cette bière spécialement brassée pour l’occasion“…(esimene koht, Wiesn-Bier ehk Oktoberfestbier, spetsiaalselt selleks ürituseks pruulitud õlu), ning Garret, O. ja Colicchio, T., „The Oxford Companion to Beer“, 2011: „Praegune Spateni Oktoberfestbier põhineb ikka veel suures osas sellel 1872. aasta retseptil. 19. [sajandil] [...] suur osa Märzenbieri ja Oktoberfestbieri baaslinnastest [...]“. Ben McFarlandi 2009. aasta teosest „World’s Best Beers – One thousand craft brews from cask to glass“ võib leida järgmise teksti: „Rangelt võttes saavad tõelist Oktoberfesti õlut pruulida ainult [...] osalevad ja Müncheni linnas asuvad pruulikojad.“

Õlle „Oktoberfestbier“ tähtsust ei tunnista üksnes pruulikojad, vaid seda tunnistatakse ka ajakirjanduses ja kirjanduses. Näiteks 2005. aastal viidati ajalehes Welt am Sonntag õllele „Oktoberfestbier“ seoses Saksamaa rahvuslipu värvide, föderaalvalitsuse ja Saksamaa peamiste parteidega seonduvate värvidega, märkides: „Kui Oktoberfest laupäeval algab, mõtleme me rohkem õllele kui valimistele“. Ja lisades: „Siis ei valitse must ega punane, vaid kuldne, vedel kuld – Baieri parim õlu.“ 2009. aastal kirjeldati ühes selle ajalehe artiklis õlut „Oktoberfestbier“ rahvusvaheliste tarbijate seisukohast sõnadega „Õlu, millel kogu maailm silma peal hoiab“. Seejärel kirjutati õlut „Oktoberfestbier“ käsitlevas 2011. aasta artiklis selgelt ja kokkuvõtlikult: „Üks on selge: kõik „Wiesnbiere“ õlled, mille pruulikojad on selle aasta Oktoberfestiks valmistanud, on suurepärased“. Need ajakirjanduse hinnangud langevad kokku kirjanik Thomas Wolfe’i ülevaatega tema 1928. aasta Oktoberfesti külastusest, milles ta rõhutab õlle „Oktoberfestbier“ tähtsust: „Jutustaja, kes on sama anonüümne kui aukartus ja eufooria, mis teda Wiesnil kohe haaravad, peab vaatemängu mõistmiseks pärima: „Õlu?“ küsisin ma, „Miks õlu? Miks inimesed tulevad siia õlut jooma? Miks on kuulsad pruulikojad kõik need paviljonid püsti pannud, kui kogu München on kuulus oma õlle poolest ja linnas on sadu kõrtse?“ Tema kaaslane Heinrich vastas, et tal on õigus, kuid: „See on „Oktoberfestbier“.“ Kuulus õlleasjatundjast ajakirjanik Michael Jackson kirjeldas samuti võrratut õlut „Oktoberfestbier“: „Õlle „Oktoberfestbier“ vaht on kõrge nagu Alpid ning selle maitses valitsevad hõrgud koore ja linnase varjundid [...]“.

Põhjuslik seos geograafilise piirkonna ja toote erilise kvaliteedi, maine või muude omaduste vahel

Tänu pikaajalisele traditsioonile toota õlut „Oktoberfestbier“ Müncheni festivaliks, selle õlle müügile üle 200 aasta korraldatud maailmakuulsal ja tuntud Oktoberfestil ning selle eripärale täidlase ja sametise õllena, mida peetakse ühendavaks teguriks, on õllest „Oktoberfestbier“ saanud Saksamaal ja rahvusvaheliselt tuntud ja populaarne eriõlu, mille maine – mis on peaaegu nagu Müncheni suursaadikul – on lahutamatult seotud linna ja selle eluviisiga. Festivali, kust kuulus „Oktoberfestbier“ alguse sai ja kus seda müüakse, teatakse kogu maailmas.

Ühe esimestest viidetest sellele, et Oktoberfestil tohib müüa üksnes geograafilises piirkonnas asuvate pruulikodade pruulitud õlut, leiab linnavõimude Oktoberfesti käsitlevast otsusest, mis kehtis kuni 1850. aastani. Dokumentide kogumiku „Miscellanea Bavarica Monacensia“ 100. köites „Das Münchner Oktoberfest“ (Müncheni Oktoberfest) on lühidalt mainitud, kuidas neljal Müncheni ümbruskonna restoranipidajal takistati Oktoberfestil müümast õlut, mis oli pärit Tölzi linnast (umbes 45 km kaugusel Münchenist). Oktoberfestil lubati oma tooteid müüa üksnes 18 Müncheni restoranipidajal, kelle õlu oli pärit kohalikest Müncheni pruulikodadest. Neli ümbruskonna restoranipidajat said loa müüa oma õlut väljaspool Oktoberfesti, veidi eemal, Sendlinger Höhe piirkonnas.

Müncheni elanikud seostavad õlut „Oktoberfestbier“ Oktoberfesti ajaloo ja traditsioonidega, mida nad õpivad põhikoolis. Oktoberfesti toimumisaega kirjeldatakse Münchenis seega sageli omaette „hooajana“, samamoodi kui Starkbierzeit’i („kange õlle hooaeg“ märtsis).

Igal aastal kogunevad külastajad kogu maailmast Oktoberfestile, et nautida seda erilist õlut traditsioonilises atmosfääris. Müncheni linna andmetel külastas Oktoberfesti 2010. aastale eelnenud kümnel aastal keskmiselt 6 miljonit inimest aastas, juues seal keskmiselt 6,24 miljonit liitrit õlut.

Seda, et sõna „Oktoberfestbier“ ei seostu üksnes teatava kvaliteediga õllega, vaid ka Müncheni linnaga, näitavad kaks hiljutist tarbijauuringut.

1980. aastal Saksamaal korraldatud uuringus osalejatele esitati järgmine küsimus: „Kujutage ette, et saate pubis või sõpradelt pudeli õlut ja pudeli sildile on märgitud „Oktoberfest Beer“. Mis Te arvate, kus see on pruulitud?“ 70 % küsitletud sakslastest ja 84 % baierlastest vastasid kohe, et Münchenis.

2008. aastal Austrias korraldatud empiirilise turu-uuringu kohaselt teadsid 68,5 % aeg-ajalt õlut joovatest inimestest nimetust „Oktoberfestbier“ ja 53,5 % neist seostas nimetust Müncheni linnaga.

Õlle „Oktoberfestbier“ tähtsust Oktoberfesti ja Müncheni linna jaoks ja väljaspool seda näitab muu hulgas see, et erinevalt tavalise õlle hinnast on õlle „Oktoberfestbier“ liitrise kannu (Maß) hind Münchenis ja Baieris poliitiliste arutelude teemaks.

Thiemo Heeg käsitles seda asjaolu oma 21. septembri 2003. aasta Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung’is ilmunud artiklis, märkides, et „kõige olulisem küsimus enne Müncheni Oktoberfesti on alati sama: kui palju liiter õlut sel aastal maksab?“. Varem seda küsimust alati ei arutatud. Näiteks 1844. aastal seati võitlusvalmis üleni relvastatud reservvägi, sest sel aastal olid toimunud õllehinna vastased meeleavaldused ja kardeti nende kordumist (Müncheni linna ametliku ajakirja Wiesn number „200 Jahre Oktoberfest“, Münchner Merkur ja tz).

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://register.dpma.de/DPMAregister/geo/detail.pdfdownload/29500

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.