[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 16.5.2006

KOM(2006) 225 lõplik

2006/0077 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Sloveenias 1. jaanuaril 2007. aastal

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Komisjoni ettepanek nõukogu otsuse kohta vastavalt artikli 122 lõikele 2

3. mail 1998. aastal otsustas nõukogu, et Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Portugal, Austria ja Soome olid täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks 1. jaanuaril 1999. aastal. Taani ja Ühendkuningriik kasutasid oma loobumisklauslit, mistõttu nõukogu nende kohta hinnangut ei andnud. Kreekat ja Rootsit vaatles nõukogu kui liikmesriike, kelle suhtes on kehtestatud erand. 19. juunil 2000. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka oli täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 2001. aasta 1. jaanuarist. 1. mail 2004. aastal ühinesid Euroopa Liiduga Tšehhi Vabariik, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia. Ühinemisakti artikli 4 kohaselt on nende puhul tegemist liikmesriikidega, kelle suhtes on kehtestatud erand.

Artikli 122 lõige 2 sätestab erandite tühistamise menetluse. Selline menetlus tuleb algatada vähemalt kord kahe aasta jooksul või kui seda taotleb liikmesriik, kelle suhtes on kehtestatud erand. Vastavalt artikli 121 lõikes 1 sätestatud menetlusele peavad komisjon ja Euroopa Keskpank andma nõukogule aru sellest, kuidas edeneb liikmesriikidel, kelle suhtes on kehtestatud erand, majandus- ja rahaliidu saavutamisega seotud kohustuste täitmine. Oma ja Euroopa Keskpanga (EKP) aruannete põhjal võib komisjon esitada nõukogule otsuseettepaneku tühistada liikmesriikide, kes on täitnud vajalikud tingimused, suhtes kehtestatud erand.

Kuna viimased aruanded ühisraha kasutuselevõtuks vajalike tingimuste täitmise kohta esitati 2004. aasta oktoobris, tuleb 2006. aastal uuesti analüüsida liikmesriikide olukorda, kelle suhtes on kehtestatud erand. 2006. aasta alguses leppisid komisjon ja EKP kokku, et 2006. aasta oktoobris koostatakse üldine aruanne, milles hinnatakse, kuidas edeneb kõigi selliste liikmesriikide lähenemine, kelle suhtes on kehtestatud erand. 2. märtsil esitas Sloveenia taotluse, et tema lähenemist hinnataks varem, et tal oleks piisavalt aega teha lõplikud ettevalmistused euro kasutuselevõtuks 1. jaanuarist 2007, kui tema suhtes kehtestatud erand tühistatakse. Vastuseks sellele taotlusele koostasid komisjon ja EKP Sloveenia lähenemisaruande.

Kolleegium kinnitas komisjoni aruande Sloveenia lähenemise kohta 16. mail 2006. aastal. EKP võttis vastu aruande 15. mail. Kõnealustes aruannetes vaadeldakse iga liikmesriigi õigusaktide, sealhulgas tema keskpanga põhikirja kooskõla asutamislepingu artiklite 108 ja 109 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) põhikirjaga. Aruannetes vaadeldakse ka püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme saavutamist selle alusel, kuidas liikmesriik on täitnud lähenemiskriteeriume, ning võetakse arvesse mitmeid teisi, artikli 121 lõike 1 viimases lõigus nimetatud tegureid.

Komisjon järeldab oma lähenemisaruandes, et püsiva vastastikuse lähenemise kõrge tase on Sloveenias saavutatud.

Oma ja EKP aruande põhjal on komisjon vastu võtnud juurdelisatud ettepaneku nõukogu otsuse kohta, millega tühistatakse Sloveenia suhtes kehtestatud erand alates 1. jaanuarist 2007.

2006/0077 (CNS)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS

vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Sloveenias 1. jaanuaril 2007. aastal

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 122 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut

võttes arvesse komisjoni aruannet[1],

võttes arvesse Euroopa Keskpanga aruannet[2],

võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,

võttes arvesse arutelu riigipeade ja valitsusjuhtide tasandil kokkutulnud nõukogus

ning arvestades järgmist:

1. Majandus- ja rahaliidu kolmas etapp algas 1. jaanuaril 1999. aastal. Nõukogu kohtumisel, mis toimus Brüsselis 3. mail 1998. aastal ja millest võtsid osa riigipead või valitsusjuhid, otsustati, et Belgia, Saksamaa, Hispaania, Prantsusmaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Madalmaad, Austria, Portugal ja Soome olid täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 1999[3].

2. 19. juunil 2000. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka oli täitnud vajalikud tingimused ühisraha kasutuselevõtuks alates 1. jaanuarist 2001[4].

3. Vastavalt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile erisätteid kehtestava asutamislepingule lisatud protokolli lõikele 1 teavitas Ühendkuningriik nõukogu, et ta ei kavatse 1. jaanuaril 1999. aastal üle minna majandus- ja rahaliidu kolmandasse etappi. Seda teadet ei ole muudetud. Vastavalt Taanile erisätteid kehtestava asutamislepingule lisatud protokolli lõikele 1 ning Edinburghis 1992. aasta detsembris riigipeade või valitsusjuhtide poolt vastu võetud otsusele teavitas Taani nõukogu, et ta ei osale majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis. Taani ei ole taotlenud asutamislepingu artikli 122 lõikes 2 nimetatud menetluse algatamist.

4. Otsusega 1998/317/EÜ kehtestati Rootsi suhtes asutamislepingu artiklis 122 kirjeldatud erand. Vastavalt ühinemisakti[5] artiklile 4 on Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia suhtes kehtestatud asutamislepingu artiklis 122 kirjeldatud erand.

5. Euroopa Keskpank (EKP) asutati 1. juulil 1998. aastal. Euroopa rahasüsteem asendati vahetuskursimehhanismiga, mille käivitamises lepiti kokku Euroopa Ülemkogu 16. juuni 1997. aasta resolutsiooniga vahetuskursimehhanismi loomise kohta majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis[6]. Vahetuskursimehhanismi menetlus majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis (ERM II) kehtestati EKP ja eurotsoonist väljajäävate liikmesriikide keskpankade 1. septembri 1998. aasta kokkuleppega, millega kehtestati vahetuskursimehhanismi kasutamise kord majandus- ja rahaliidu kolmandas etapis[7].

6. Asutamislepingu artikli 122 lõikega 2 kehtestatakse asjaomaste liikmesriikide suhtes kehtestatud erandi tühistamise kord. Selle artikli kohaselt annavad komisjon ja EKP vähemalt kord kahe aasta jooksul või kui seda taotleb liikmesriik, kelle suhtes on kehtestatud erand, nõukogule aru asutamislepingu artikli 121 lõikes 1 sätestatud korras. 2. märtsil 2006. aastal esitas Sloveenia ametliku taotluse vastastikuse lähenemise hindamiseks.

7. Liikmesriikide õigusaktidesse, sealhulgas keskpanga põhikirja tehakse vajalikud muudatused, et tagada nende kooskõla asutamislepingu artiklite 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga. Komisjoni ja EKP aruannetes antakse üksikasjalik hinnang Sloveenia õigusaktide kooskõlale asutamislepingu artiklite 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga.

8. Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 nimetatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 1 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 esimeses taandes viidatud hindade stabiilsuse kriteerium, et liikmesriigis on stabiilsed hinnad ja keskmine inflatsioonimäär ühe aasta jooksul enne kontrollimist ei ületa rohkem kui poolteise protsendipunkti võrra kolme kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi määra. Hindade stabiilsuse kriteeriumi täitmist mõõdetakse nõukogu määruses (EÜ) nr 2494/95[8] defineeritud tarbijahindade harmoneeritud indeksi põhjal. Hindade stabiilsuse kriteeriumi täitmise hindamiseks mõõdetakse liikmesriigis toimunud inflatsiooni muutust protsentides, võrreldes viimase kaheteistkümne kuu näitajate aritmeetilist keskmist eelnenud kaheteistkümne kuu näitajate aritmeetilise keskmisega. 2006. aasta märtsis lõppenud üheaastasel ajavahemikul olid hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud kolm liikmesriiki Rootsi, Soome ja Poola, kus inflatsioonimäär oli vastavalt 0,9%, 1,0% ja 1,5%. Komisjoni ja EKP aruannetes vaadeldi kontrollväärtust, mille arvutamiseks liideti hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud liikmesriikide inflatsioonimäärade kaalumata aritmeetilisele keskmisele 1,5 protsendipunkti. Selle põhjal oli 2006. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku kontrollväärtus 2,6%.

9. Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 nimetatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 2 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 teises taandes viidatud riigi rahanduse stabiilsuse kriteerium seda, et kontrollimise ajal ei kehti liikmesriigi suhtes asutamislepingu artikli 104 lõikes 6 nimetatud nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta.

10. Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 nimetatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 3 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 kolmandas taandes viidatud Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis osalemise kriteerium seda, et liikmesriik on järginud Euroopa rahasüsteemi vahetuskursimehhanismis ettenähtud normaalseid kõikumispiire ilma tõsiste pingeteta vähemalt kahe aasta jooksul enne kontrollimist. Eelkõige ei tohi liikmesriik olla sama aja jooksul omal algatusel devalveerinud oma raha kahepoolset keskmist kurssi ühegi teise liikmesriigi raha suhtes. Alates 1. jaanuarist 1999. aastast toimib Euroopa II vahetuskursimehhanism (ERM II) raamistikuna vahetuskursi kriteeriumi täitmise hindamisel. Selle kriteeriumi täitmise hindamisel kontrollisid komisjon ja EKP oma aruannetes 2006. aasta aprillis lõppevat kaheaastast ajavahemikku.

11. Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 nimetatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 4 tähendab asutamislepingu artikli 121 lõike 1 neljandas taandes viidatud intressimäärade lähenemise kriteerium seda, et ühe aasta jooksul enne kontrollimist ei ületa keskmine nominaalne pikaajaline intressimäär liikmesriigis rohkem kui kahe protsendipunkti võrra kolme hindade stabiilsuse osas kõige paremaid tulemusi saavutanud liikmesriigi määra. Intressimäärade lähenemise kriteeriumi puhul kasutati kümneaastase tähtajaga riigivõlakirjade võrreldavaid intressimäärasid. Intressimäära kriteeriumi täitmise hindamisel võtsid komisjon ja EKP oma aruannetes arvesse kontrollväärtust, mille arvutamiseks liidetakse hindade stabiilsuse osas parimaid tulemusi saavutanud liikmesriikide nominaalsete pikaajaliste intressimäärade aritmeetilisele keskmisele kaks protsendipunkti. Selle põhjal oli 2006. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku kontrollväärtus 5,9%.

12. Vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklis 121 nimetatud lähenemiskriteeriume käsitleva protokolli artiklile 5 esitab lähenemiskriteeriumide täitmise hindamisel kasutatavad andmed komisjon. Komisjon esitas käesoleva ettepaneku koostamiseks vajalikud andmed. Komisjon esitas eelarvet käsitlevad andmed pärast seda, kui liikmesriigid olid 1. aprilliks 2006. aastaks andnud aru vastavalt nõukogu 22. novembri 1993. aasta määrusele (EÜ) nr 3605/93 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta[9].

13. Komisjoni ja EKP koostatud aruannete põhjal, milles hinnatakse, kuidas Sloveenia on täitnud majandus- ja rahaliidu saavutamist käsitlevaid kohustusi, teeb komisjon järgmised järeldused:

Sloveenia õigusaktid, sealhulgas keskpanga põhikiri, on kooskõlas asutamislepingu artiklite 108 ja 109 ning EKPSi põhikirjaga.

Selle kohta, kuidas Sloveenia on täitnud asutamislepingu artikli 122 lõike 1 neljas taandes nimetatud lähenemiskriteeriume, on tuvastatud järgmist:

- 2006. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku jooksul oli keskmine inflatsioonimäär Sloveenias 2,3%; see on allpool kontrollväärtust ja jääb selliseks ka lähikuudel;

- Sloveenia kohta ei ole nõukogu otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta;

- Sloveenia on olnud ERM II liige alates 28. juunist 2004; kaheaastase ajavahemiku jooksul, mis lõppes 2006. aasta aprillis, ei ole Sloveenia tolaril (SIT) olnud tõsiseid pingeid ning Sloveenia ei ole omal algatusel devalveerinud tolari kahepoolset keskmist kurssi euro suhtes;

- 2006. aasta märtsis lõppenud üheaastase ajavahemiku jooksul oli pikaajaline intressimäär Sloveenias keskmiselt 3,8%, mis on allpool kontrollväärtust.

Sloveenia on eelnimetatud kriteeriumide alusel saavutanud püsiva vastastikuse lähenemise kõrge taseme.

Seega on Sloveenia täitnud ühisraha kasutuselevõtuks vajalikud tingimused.

14. Nõukogu otsustab komisjoni ettepaneku alusel kvalifitseeritud häälteenamusega, millised liikmesriikidest, kelle suhtes on kehtestatud erand, on täitnud ühisraha kasutuselevõtuks vajalikud tingimused, ja tühistab asjaomaste liikmesriikide suhtes kehtestatud erandi,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Sloveenia on täitnud ühisraha kasutuselevõtuks vajalikud tingimused. Ühinemisakti artiklis 4 nimetatud erand Sloveenia suhtes tühistatakse alates 1. jaanuarist 2007.

Artikkel 2

Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.

Artikkel 3

Otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

[koht],

Nõukogu nimel

eesistuja[pic][pic][pic]

[1] KOM(2006) 224, vastu võetud 16. mail 2006.

[2] Vastu võetud 15. mail 2006.

[3] Nõukogu 3. mai 1998. aasta otsus 1998/317/EÜ (EÜT L 139, 11.5.1998, lk 30).

[4] Nõukogu 19. juuni 2000. aasta otsus 2000/427/EÜ (EÜT L 167, 7.7.2000, lk 19).

[5] ELT L 236, 23.9.2003, lk 33.

[6] EÜT C 236, 2.8.1997, lk 5.

[7] EÜT C 345, 13.11.1998, lk 6, muudetud 14. septembri 2000. aasta lepinguga (EÜT C 362, 16.12.2000, lk 11).

[8] Nõukogu määrus (EÜ) nr 2494/95, 23. oktoober 1995, tarbijahindade harmoneeritud indeksite kohta (EÜT L 257, 27.10.1995, lk 1), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

[9] EÜT L 332, 31.12.1993, lk 7. Määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 2103/2005 (ELT L 337, 22.12.2005, lk 1).