komisjoni teatis

koondumistega otseselt seotud ja nende seisukohalt vajalike piirangute kohta

(2001/C 188/03)

(EMPs kohaldatav tekst)

I. SISSEJUHATUS

1. Nõukogu 21. detsembri 1989. aasta määruses (EMÜ) nr 4064/89 kontrolli kehtestamise kohta ettevõtete koondumise üle [1] (edaspidi "koondumismäärus") sätestatakse artikli 6 lõike 1 punkti b teises lõigus ja artikli 8 lõike 2 teise lõigu teises lauses, et otsus, mis tunnistab koondumise ühisturuga kokkusobivaks, hõlmab ka "koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalikke piiranguid". Sellele põhimõttele viidatakse ka koondumismääruse 25. põhjenduses. Otsus, mis tunnistab koondumise ühisturuga kokkusobivaks, hõlmab ka selliseid piiranguid. Kooskõlas koondumismääruse artikli 22 lõikega 1 kohaldatakse koondumiste suhtes ainult kõnealust määrust ning ei kohaldata nõukogu määrust nr 17, [2] nõukogu 19. juuli 1968. aasta määrust (EMÜ) nr 1017/68 konkurentsieeskirjade rakendamiskorra kohta raudtee-, maantee- ja siseveetranspordis, [3] nõukogu 22. detsembri 1986. aasta määrust (EMÜ) nr 4056/86, millega nähakse ette üksikasjalikud eeskirjad asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamiseks meretranspordis, [4] ning nõukogu 14. detsembri 1987. aasta määrust (EMÜ) nr 3975/87 konkurentsieeskirjade rakendamiskorra kohta õhutranspordi ettevõtetes. [5]

2. Käesolev õigusraamistik ei pane komisjonile kohustust selliseid piiranguid hinnata ja ametlikult käsitleda. Võimalikud hinnangud on üksnes deklaratiivsed, sest kõik koondumismääruses sätestatud kriteeriumidele vastavad piirangud on juba hõlmatud artikli 6 lõike 1 punkti b teise lõiguga ja artikli 8 lõike 2 teie lõigu teise lausega ning on seetõttu seaduse alusel heaks kiidetud olenemata sellest, kas neid on komisjoni otsuses selgesõnaliselt käsitletud. Komisjon ei kavatse edaspidi ühinemisotsustes enam selliseid hinnanguid anda. See lähenemisviis on kooskõlas komisjoni haldustavadega, mida on alates 1. septembrist 2000 kohaldatud juhtumite suhtes, mille puhul võib kasutada lihtsustatud menetlust. [6]

3. Koondumise osaliste vaidlused selle üle, kas piirangud on koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalikud ning sellest tulenevalt automaatselt hõlmatud komisjoni heakskiitva otsusega, kuuluvad siseriiklike kohtute pädevusse.

4. Käesolevas teatises selgitatakse, kuidas komisjon tõlgendab väljendit "koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalikud piirangud". Järgmistes jagudes esitatud juhised kajastavad komisjoni kogemusi ja tegevust kõnealuses valdkonnas.

Käesolev teatis asendab komisjoni teatise koondumistega seonduvate piirangute kohta. [7]

5. Komisjoni tõlgendus koondumismääruse artikli 6 lõike 1 punkti b teise lõigu ja artikli 8 lõike 2 teise lõigu teise lause kohta ei piira Euroopa Ühenduste Kohtu või Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu võimalikke tõlgendusi.

II. ÜLDPÕHIMÕTTED

6. Koondumine võib koosneda lepingulistest suhetest ja kokkulepetest, millega kehtestatakse koondumismääruse artikli 3 lõikes 3 nimetatud kontroll. Kõik kokkulepped, mis on seotud koondumise põhieesmärgi saavutamiseks vajalike varadega, moodustavad samuti koondumise lahutamatu osa. Lisaks nendele lepingulistele suhetele ja kokkulepetele võivad koondumise osalised sõlmida ka muid kokkuleppeid, mis ei ole koondumise lahutamatu osa, kuid mis piiravad osaliste tegevusvabadust turul. Kui sellised kokkulepped sisaldavad koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalikke piiranguid, kohaldatakse nende suhtes otsust, mis tunnistab koondumise ühisturuga kokkusobivaks; vastasel juhul võib olla vajalik hinnata nende piiravat mõju EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 alusel.

7. Selleks, et piiranguid saaks pidada "koondumise jõustamisega otseselt seotuks", ei piisa sellest, et kokkulepe on sõlmitud koondumisega samal ajal või samas kontekstis.

8. Kokkulepped peavad olema "koondumise jõustamiseks vajalikud", st nende puudumisel ei tohi koondumist jõustada või selle jõustamine on ebakindlam ning oluliselt kulukam, aeganõudvam ja keerulisem. Tavaliselt vastavad nendele kriteeriumidele kokkulepped, mille eesmärk on kaitsta üleantavate varade väärtust, [8] säilitada tarnete jätkuvus pärast endise majandusüksuse lagunemist [9] või võimaldada uue üksuse tegevuse alustamist. [10]

9. Piirangu vajalikkuse kindlakstegemisel on asjakohane arvestada selle laadi ning lisaks tagada, et selle kestus, sisu ja geograafiline kohaldamisala ei ületa seda, mis on koondumise jõustamise seisukohalt põhjendatult vajalik. Kui taotletava õiguspärase eesmärgi saavutamiseks on teisi samaväärseid tõhusaid võimalusi, peavad ettevõtted valima sellise, mis objektiivselt hinnates piirab konkurentsi kõige vähem.

10. Etapiviisiliste koondumiste puhul ei ole lepingulised suhted, mis on seotud koondumismääruse artikli 3 lõigetes 1 ja 3 nimetatud kontrolli kehtestamisele eelnenud etappidega, koondumisega otseselt seotud ega selle jõustamise seisukohalt vajalikud. Nende kokkulepete suhtes kohaldatakse jätkuvalt EÜ asutamislepingu artikleid 81 ja 82. Kokkuleppeid, mille eesmärk on hõlbustada kontrolli omandamist, võib siiski pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks.

11. Otsest seotust ja vajalikkust käsitlevaid kriteeriume peetakse objektiivseteks kriteeriumideks. Piirangud ei ole koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalikud, kui üksnes osalised neid selliselt hindavad.

III. ÜLDKLAUSLITE SUHTES KOHALDATAVAD PÕHIMÕTTED ETTEVÕTTE OMANDAMISE KORRAL

12. Piirangud, milles osalised lepivad kokku ettevõtte üleandmisel, võivad olla omandaja või müüja huvides. Üldjuhul on omandaja vajadus teatava kaitse järele suurem kui müüja samalaadne vajadus. Omandaja peab olema kindel, et ta omandab kogu omandatava ettevõtte väärtuse. Seetõttu ei ole müüjale kasulikud piirangud üldjuhul koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalikud või nende ulatus ja/või kestus peavad olema rohkem piiratud kui omandaja seisukohalt kasulike klauslite puhul.

A. Konkurentsi keelustavad klauslid

13. Müüjale ettevõtte või selle osa üleandmisel kehtestatav konkurentsikeeld võib olla koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalik. Kõigi üleantavate varade väärtuse omandamiseks tuleb omandajale tagada teatav kaitse müüja tekitatava konkurentsi eest, et ta saaks võita klientide usalduse ning omandada ja võtta kasutusele oskusteabe. Sellised konkurentsi keelustavad klauslid tagavad, et omandajale antakse üle kõigi varade väärtus, mis üldjuhul hõlmab nii materiaalset kui ka immateriaalset põhivara, nagu näiteks müüja saavutatud maineväärtus või oskusteave, [11] mille ta on välja arendanud. [12] Eespool nimetatud klauslid ei ole üksnes koondumisega otseselt seotud, vaid ka selle jõustamise seisukohalt vajalikud, sest on põhjust arvata, et nende puudumisel ei ole võimalik ettevõtet või selle osa müüa.

14. Sellised konkurentsi keelustavaid klauslid on nende õiguspärase eesmärgi ehk koondumise jõustamise seisukohalt põhjendatud ainult juhul, kui nende kestus, geograafiline kohaldamisala, sisu ja isikud, kelle suhtes need kehtestatakse, piirduvad sellega, mis on kõnealuse eesmärgi saavutamiseks põhjendatult vajalik. Sellist kaitset ei saa üldjuhul pidada vajalikuks juhul, kui üleandmine hõlmab ainult materiaalset põhivara (nt maa, ehitised või masinad) või tööstus- ja kaubandusomandi ainuõigusi (mille haldajad võivad kohe võtta meetmeid juhul, kui üleandja neid õigusi rikub).

15. Komisjoni eelnevad kogemused ja tegevus on näidanud, et kui ettevõtte üleandmine hõlmab nii maineväärtust kui ka oskusteavet, on konkurentsi keelustavate klauslite kohaldamine üldjuhul õigustatud kuni kolme aasta jooksul; [13] kui üleandmine hõlmab ainult maineväärtust, on sellised klauslid üldjuhul õigustatud kuni kahe aasta jooksul. [14] Pikema kehtivusajaga konkurentsikeelud on õigustatud ainult teatud konkreetsetel asjaoludel, näiteks juhul, kui on võimalik tõendada, et klientide usaldus müüja suhtes kestab üle kahe aasta või üle kolme aasta juhul, kui üleantava oskusteabe ulatus või laad õigustab täiendava kaitseperioodi kehtestamist. [15]

16. Konkurentsi keelustava klausli geograafiline kohaldamisala peaks tavaliselt piirduma selle piirkonnaga, kus müüja tegeles enne üleandmise teostamist asjaomaste toodete või teenuste pakkumisega. [16] Eeldatakse, et omandaja ei vaja kaitset müüjast tuleneva konkurentsi eest piirkondades, kus müüja ei ole eelnevalt tegutsenud, välja arvatud juhul, kui saab tõendada, et kaitse on vajalik konkreetse juhtumi teatud asjaolude tõttu, nt piirkondades, kus müüja kavatses tehingu sooritamise ajal tegevust alustada ja on juba teinud tegevuse ettevalmistamiseks vajalikke investeeringuid.

17. Peale selle peavad konkurentsi keelustavad klauslid piirduma toodete (sealhulgas toodete täiendatud või ajakohastatud variandid ning neid asendavad uued tootemudelid) ja teenustega, mis moodustavad üleantava ettevõtte majandustegevuse. Siia võivad kuuluda tehingu sooritamise ajaks juba välja arendatud tooted ja teenused, aga ka sellised, mis on küll välja arendatud, kuid mida veel ei turustata. Omandaja ei vaja kaitset müüjast tuleneva konkurentsi eest sellistel toote- või teenuseturgudel, kus üleantav ettevõte enne üleandmist ei tegutsenud. [17]

18. Müüja võib võtta siduva kohustuse iseenda, oma tütarettevõtete ja kaubandusagentide suhtes. Kohustust kehtestada samalaadsed piirangud kolmandate isikute suhtes ei peeta siiski koondumisega otseselt seotuks ega koondumise jõustamise seisukohalt vajalikuks. See kehtib eelkõige klauslite suhtes, mis piiravad edasimüüjate ja kasutajate impordi- ja ekspordivõimalusi.

19. Klausleid, mis piiravad müüja õigust osta või omada osalust üleantava ettevõttega konkureerivas äriühingus, käsitletakse koondumisega otseselt seotuna ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuna samadel tingimustel, mis on esitatud konkurentsi keelustavate klauslite puhul, välja arvatud juhul, kui need takistavad müüjal osta või omandada osalust investeeringute tegemise eesmärgil, ilma et ta omandaks konkureerivas äriühingus otseseid või kaudseid juhtimisülesandeid või olulist mõju. [18]

20. Töötajate töölevõtmist piiravaid klausleid ja konfidentsiaalsusklausleid tuleks hinnata sarnaselt konkurentsi keelustavate klauslitega, kui nende piirav mõju ei ületa konkurentsi keelustavate klauslite mõju. Kuna kõnealuste klauslite kohaldamisala võib olla konkurentsi keelustavate klauslite kohaldamisalast piiratum, on tõenäolisem, et neid peetakse koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. Pidades silmas ettevõtete huvi oluliste ärisaladuste kaitsmisel, võib konfidentsiaalsusklauslid heaks kiita pikemaks ajaks kui kolm aastat, kui konkreetse juhtumi asjaolud seda õigustavad. [19]

B. Litsentsilepingud

21. Ettevõtte või selle osa üleandmine hõlmab üldjuhul intellektuaalomandi õiguste või oskusteabe omandajale üleandmist, et üleantavad varad saaks täielikult kasutusse võtta. Müüja võib siiski jääda õiguste omanikuks ja kasutada neid sellise tegevuse puhul, mida üle ei anta. Sellisel juhul sõlmitakse omandajaga tavaliselt litsentsileping, et tagada talle üle antavate varade täieliku kasutamise võimalus. Ka müüja, kes on intellektuaalomandi õigused koos ettevõttega üle andnud, võib siiski soovida võimalust kasutada jätkuvalt mõningaid või kõiki nimetatud õigusi selliste tegevuste puhul, mida üle ei anta; sel juhul annab omandaja müüjale litsentsi.

22. Patendilitsentse [20] ning muude samalaadsete õiguste ja oskusteabe [21] litsentse võib pidada koondumise jõustamise seisukohalt vajalikuks. Neid võib ka käsitleda koondumise lahutamatu osana ja nende kehtivusaega ei pea piirama. Litsentsid võivad olla tavalised või ainulitsentsid ning nende kasutamist võib piirata teatavate kasutusvaldkondadega, kui need vastavad üleantud ettevõtte tegevusvaldkondadele. Tootmise territoriaalsed piirangud, mis hõlmavad territooriumi, kus üleantud tegevus toimub, ei ole tavaliselt koondumise jõustamise seisukohalt vajalikud. Litsentsilepingutes sisalduvad piirangud, mis ületavad eespool nimetatud sätteid, näiteks need, mis kaitsevad pigem litsentsiandjat kui litsentsisaajat, ei ole tavaliselt koondumise jõustamise seisukohalt vajalikud. Selle asemel võib neid hinnata kooskõlas EÜ asutamislepingu artikliga 81. Konkurentsipiiranguid sisaldavad lepingud võivad siiski kuuluda komisjoni määruse (EÜ) nr 240/96 kohaldamisalasse. Kui ostja saab litsentsi ettevõtte müüjalt, võib müüja suhtes kehtestada litsentsilepingus territoriaalse piirangu samadel tingimustel, mis kehtivad ettevõtte müügi puhul konkurentsi keelustavate klauslite suhtes.

23. Kaubamärkide, ärinimede, tööstusdisainilahenduse õiguste, autoriõiguste või samalaadsete õiguste litsentside puhul võib samuti tekkida olukord, kus müüja soovib jääda nende õiguste omanikuks tegevuse puhul, mida üle ei anta, kuid omandaja vajab neid õigusi üleantava ettevõtte või selle osa pakutavate toodete või teenuste turustamiseks. Sellises olukorras kehtivad eespool käsitletud põhimõtted. [22]

24. Ärinimede või kaubamärkide kasutamisega seotud lepinguid tuleb tavaliselt analüüsida vastava intellektuaalomandi õigusele antud asjakohase litsentsi kontekstis.

C. Ostu- ja tarnekohustused

25. Sageli võib ettevõtte või selle osa üleandmine häirida traditsioonilisi ostu- ja tarnesuhteid, mis on müüja majandusüksuses tegevuse integreerumise tulemusel juba välja kujunenud. Tagamaks, et müüja majandusüksuse lagunemine ja varade osaline üleandmine omandajale toimuksid mõistlikel tingimustel, on sageli vaja vähemalt üleminekuperioodil säilitada müüja ja omandaja vahel olemasolevad või samalaadsed seosed. See eesmärk saavutatakse tavaliselt ettevõtte või selle osa müüja ja/või omandaja suhtes kehtestatavate ostu- ja tarnekohustuste kaudu. Müüja majandusüksuse lagunemisel tekkivat konkreetset olukorda silmas pidades võib selliseid kohustusi, mis võivad viia konkurentsipiirangute kehtestamiseni, pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. Need võivad konkreetse juhtumi asjaoludest olenevalt olla nii müüja kui omandaja huvides.

26. Selliste kohustuste eesmärgiks võib olla tagada mõlemale osalisele selliste tootetarnete jätkuvus, mis on vajalikud müüjale alles jäänud või omandajale üle antud tegevuse jätkamiseks. [23] Seetõttu on põhjust tunnistada, et üleminekuperioodil [24] on vaja tarnekohustusi, mille eesmärk on tagada müüja integreerunud ettevõttele eelnevalt tarnitud kogused ning võimalus neid vastavalt prognoositavale nõudlusele kohandada.

27. Eesmärgiks võib olla ka tagada müügi jätkumine samal viisil nagu oli eelnevalt tagatud ühtses majandusüksuses. Toote tarnija seisukohalt kasulikke ostukohustusi tuleb juhtumi asjaoludest olenevalt eriti hoolikalt põhjendada.

28. Nii tarne- kui ka ostukohustusi, milles nähakse ette kindlad kogused ja võimalik klausel muutuste kohta, võib pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. Kohustusi, milles kogused ei ole piiratud või mis annavad teatud tarnijale või ostjale eesõiguse, ei peeta koondumise jõustamise seisukohalt vajalikuks. Kõik sellised kohustused peavad olema konkreetse juhtumi asjaolude seisukohalt põhjendatud.

29. Samamoodi ei ole üldjuhul põhjendatud ka ainuõiguslikud ostu- ja tarnekohustused. [25] Ainuõigused ei ole koondumise jõustamise seisukohalt vajalikud, välja arvatud erandlike asjaolude korral, näiteks turu puudumisel või kõnealuste toode eripära tõttu.

30. Komisjoni eelnevad kogemused ja tegevus on näidanud, et ostu- ja tarnekohustuste kehtivusaeg peab piirduma ajaga, mis on vajalik selleks, et asendada sõltuvusel põhinev suhe sõltumatu tegevusega turul. [26] Keerukaid tööstustooteid käsitlevate ostu- ja tarnelepingute põhjendatud kehtivusaeg on tavaliselt kolmeaastane üleminekuperiood ning see peab alati olema konkreetse juhtumi asjaolude seisukohalt põhjendatud, võttes arvesse kõnealuseid tooteid või teenuseid. [27]

31. Teeninduskokkulepped võivad mõjult olla tarnelepingutega samaväärsed; sel juhul kehtivad eespool käsitletud põhimõtted. Ka turustuslepinguid võib käsitleda koondumisega otseselt seotud ja koondumise jõustamise seisukohalt vajalike piirangutena. [28] Muudel juhtudel võivad konkurentsipiiranguid sisaldavad lepingud kuuluda komisjoni 22. detsembri 1999. aasta määruse (EÜ) nr 2790/1999 (asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta vertikaalkokkuleppe ja kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes) kohaldamisalasse. [29]

IV. ÜLDKLAUSLITE SUHTES KOHALDATAVAD PÕHIMÕTTED ÜHISE OMANDAMISE KORRAL

32. Koondumismäärust kohaldatakse juhul, kui kaks või enam ettevõtet sõlmivad kokkuleppe omandada ühiselt, eelkõige avaliku pakkumise kaudu, kontroll ühe või mitme ettevõtte üle, kui selle eesmärk või mõju on ettevõtete või nende varade omavaheline jagamine. Sel juhul on tegemist koondumisega, mille jõustamine toimub kahes järjestikuses etapis. Ühisstrateegia piirdub kontrolli omandamisega. Sel juhul võib ühise pakkumise osaliste kokkulepet, millega loobutakse eraldiseisvate konkureerivate pakkumiste tegemisest sama ettevõtte omandamiseks või kontrolli omandamisest muul viisil, pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks.

33. Varade jagamist käsitlevaid piiranguid tuleb samuti pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. See kehtib ühise kontrolli omandamise osaliste vaheliste kokkulepete suhtes, mille eesmärk on jagada omavahel tootmisrajatised või turustusvõrgud ning ühiselt omandatava ettevõtte olemasolevad kaubamärgid.

34. Kui sellise jagamisega kaasneb olemasoleva majandusüksuse lagunemine, võib kokkuleppeid, mis teevad sellise lagunemise võimalikuks mõistlikel tingimustel, pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. Selles osas tuleks analoogia põhjal kohaldada põhimõtteid, mida on eespool selgitatud seoses ettevõtete üleandmist käsitlevate üleminekuperioodil kehtivate ostu- ja tarnelepingutega.

V. ÜHISKLAUSLITE SUHTES KOHALDATAVAD PÕHIMÕTTED KOONDUMISMÄÄRUSE ARTIKLI 3 LÕIKES 2 NIMETATUD ÜHISETTEVÕTETE KORRAL

A. Konkurentsikeeldu käsitlevad kohustused

35. Emaettevõtja ja ühisettevõtte vahelisi konkurentsikeeldu käsitlevaid kohustusi võib pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. Konkurentsi keelustavad klauslid võivad muu hulgas väljendada vajadust tagada heausksed läbirääkimised; peale selle võivad need väljendada vajadust võtta täielikult kasutusele ühisettevõtte varad või võimaldada ühisettevõttel kasutusele võtta emaettevõtjate pakutav oskusteave ja maineväärtus; klauslid võivad ka väljendada vajadust kaitsta emaettevõtjate huvisid ühisettevõttes selliste konkurentsimeetmete eest, mille rakendamist hõlbustab muu hulgas emaettevõtjate eesõigus ühisettevõttele üle antud või selle välja arendatud oskusteabe ja maineväärtuse kasutamisel.

36. Ühisettevõtete puhul on sellised klauslid üldjuhul põhjendatud kuni viie aasta jooksul. Komisjon leiab siiski, et konkurentsi keelustavad klauslid, mille kehtivusaeg ületab kolm aastat, peavad olema konkreetse juhtumi asjaolude seisukohalt nõuetekohaselt põhjendatud. [30] Emaettevõtjate ja ü hisettevõtte vahelisi konkurentsikeeldu käsitlevaid kohustusi, mille kehtivusaeg ületab ühisettevõtte eluiga, ei saa kunagi pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. [31]

37. Konkurentsi keelustava klausli geograafiline kohaldamisala peab piirduma selle piirkonnaga, kus emaettevõtjad tegelesid enne ühisettevõtte loomist asjaomaste toodete või teenuste pakkumisega. [32] Seda geograafilist kohaldamisala võib laiendada territooriumidele, kus emaettevõtjad kavatsesid tehingu sooritamise ajal tegevust alustada ja on juba teinud tegevuse ettevalmistamiseks vajalikke investeeringuid.

38. Samamoodi peavad ka konkurentsi keelustavad klauslid piirduma toodete ja teenustega, mis moodustavad ühisettevõtte majandustegevuse. Siia võivad kuuluda tehingu sooritamise ajaks juba välja arendatud tooted ja teenused, aga ka sellised, mis on küll välja arendatud, kuid mida veel ei turustata.

39. Kui ühisettevõte luuakse tegevuse alustamiseks uuel turul, võetakse arvesse selle asutamislepingus või põhikirjas sätestatud tooteid, teenuseid ja territooriume. Eeldatavalt ei ole vaja kaitsta ühe emaettevõtja huvisid ühisettevõttes teisest emaettevõtjast tuleneva konkurentsi eest muudel turgudel peale selle, kus ühisettevõte on algusest peale tegutsenud.

40. Peale selle eeldatakse, et üldjuhul ei ole kontrolliõiguseta emaettevõtete ja ühisettevõtte vahelised konkurentsikeeldu käsitlevad kohustused koondumisega otseselt seotud ja selle jõustamise seisukohalt vajalikud.

41. Samu põhimõtteid kohaldatakse töötajate töölevõtmist piiravate klauslite ja konfidentsiaalsusklauslite suhtes, kui nende piirav mõju ei ületa konkurentsi keelustavate klauslite mõju. Kuna kõnealuste klauslite kohaldamisala võib olla konkurentsi keelustavate klauslite kohaldamisalast piiratum, on tõenäoline, et neid peetakse sagedamini koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. Pidades silmas ettevõtete huvi oluliste ärisaladuste kaitsmisel, võib konfidentsiaalsusklauslite kehtivusaeg olenevalt konkreetse juhtumi asjaoludest ületada viis aastat.

B. Litsentsilepingud

42. Emaettevõtjate poolt ühisettevõttele antavat litsentsi võib pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks. See põhimõte kehtib olenemata sellest, kas tegemist on ainulitsentsiga ja kas selle kehtivusaeg on piiratud. Litsentside kasutamist võib piirata teatava kasutusvaldkonnaga, mis vastab ühisettevõtte tegevusvaldkondadele.

43. Ühisettevõtte poolt ühele emaettevõtjale antavaid litsentsilepinguid või ristlitsentsilepingud võib pidada koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks samadel tingimustel nagu ettevõtte müügi korral. Emaettevõtjate vahelisi litsentsilepinguid ei peeta siiski ühisettevõttega otseselt seotuks ega selle jõustamise seisukohalt vajalikuks.

44. Konkurentsipiirangut sisaldavaid litsentsilepingud, mida ei peeta koondumisega otseselt seotuks ja selle jõustamise seisukohalt vajalikuks, võivad siiski kuuluda komisjoni määruse (EÜ) nr 240/96 kohaldamisalasse.

C. Ostu- ja tarnekohustused

45. Kui emaettevõtjad jätkavad tegevust ühisettevõtte turule eelneval või järgneval turul, kohaldatakse kõigi ostu- ja tarnelepingute, sealhulgas jaotuslepingute suhtes ettevõtte üleandmisel kehtivaid põhimõtteid.

[1] EÜT L 395, 30.12.1989, lk 1; parandus: EÜT L 257, 21.9.1990, lk 13. Määrust on muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1310/97 (EÜT L 180, 9.7.1997, lk 1); parandus: EÜT L 40, 13.2.1998, lk 17 ja EÜT L 199, 26.7.1997, lk 69).

[2] Esimene määrus asutamislepingu artiklite 85 ja 86 rakendamise kohta (EÜT 13, 21.2.1962, lk 204/62; määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1216/1999 (EÜT L 148, 15.6.1999, lk 5).

[3] EÜT L 175, 23.7.1968, lk 1; määrust on viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga.

[4] EÜT L 378, 31.12.1986, lk 4; määrust on viimati muudetud Austria, Soome ja Rootsi ühinemisaktiga.

[5] EÜT L 374, 31.12.1987, lk 1; määrust on viimati muudetud nõukogu määrusega (EMÜ) nr 2410/92 (EÜT L 240, 24.8.1992, lk 18).

[6] Vt komisjoni teatis lihtsustatud korra kohta teatavate ettevõtjate koondumiste käsitlemiseks vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 4064/89, lõige 14 (EÜT C 217, 29.7.2000, lk 32).

[7] EÜT C 203, 14.8.1990, lk 5.

[8] Komisjoni 18. detsembri 2000. aasta otsus (COMP/M.1863 – Vodafone/BT/Airtel JV, põhjendus 20).

[9] Komisjoni 30. juuli 1998. aasta otsus (IV/M.1245 – Valeo /ITT Industries, põhjendus 59); komisjoni 3. märtsi 1999. aasta otsus (IV/M.1442 – MMP/AFP, põhjendus 17); komisjoni 9. märtsi 2001. aasta otsus (COMP/M.2330 – Cargill/Banks, põhjendus 30); komisjoni 20. märtsi 2001. aasta otsus (COMP/M.2227 – Goldman Sachs/Messer Griesheim, põhjendus 11).

[10] Komisjoni 25. veebruari 2000. aasta otsus (COMP/M.1841 – Celestica/IBM).

[11] Komisjoni 30. märtsi 1999. aasta otsus (IV/JV.15 – BT/AT & T, põhjendused 207–214); komisjoni 22. detsembri 2000. aasta otsus (COMP/M.2243 – Stora Enso/AssiDomän/JV, põhjendused 49, 56 ja 57).

[12] Vt komisjoni 31. jaanuari 1996. aasta määrus (EÜ) nr 240/96 asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta teatud liiki tehnoloogiasiirdelepingute suhtes, artiklis 10 esitatud määratlus (EÜT L 31, 9.2.1996, lk 2).

[13] Komisjoni 2. aprilli 1998. aasta otsus (IV/M.1127 – Nestlé/Dalgety, põhjendus 33); komisjoni 1. septembri 2000. aasta otsus (COMP/M. 2077 – Clayton Dubilier & Rice/Iteltel, põhjendus 15): komisjoni 2. märtsi 2001. aasta otsus (COMP/M.2305 – Vodafone Group plc/Eircell, põhjendused 21 ja 22).

[14] Komisjoni 12. aprilli 1999. aasta otsus (IV/M.1482 – Kingfisher/Großlabor, põhjendus 26); komisjoni 14. detsembri 1997. aasta otsus (IV/M.884 – KNP BT/Bunzl/Wilhelm Seiler, põhjendus 17).

[15] Komisjoni 1. septembri 2000. aasta otsus (COMP/M.1980 – Volvo/Renault VI, põhjendus 56).

[16] Komisjoni 14. detsembri 1997. aasta otsus (IV/M.884 – KNP BT/Bunzl/Wilhelm Seiler, põhjendus 17); komisjoni 2. märtsi 2001. aasta otsus (COMP/M.2305 – Vodafone Group plc/Eircell, põhjendus 22); komisjoni 6. aprilli 2001. aasta otsus (COMP/M.2355 – Dow/Enichem Polyurethane, põhjendus 28); komisjoni 4. augusti 2000. aasta otsus (COMP/M. 1979 – CDC/Banco Urquijo/JV, põhjendus 18).

[17] Komisjoni 14. detsembri 1997. aasta otsus (IV/M.884 – KNP BT/Bunzl/Wilhelm Seiler, põhjendus 17); komisjoni 12. aprilli 1999. aasta otsus (IV/M.1482 – Kingfisher/Großlabor, põhjendus 27); komisjoni 6. aprilli 2001. aasta otsus (COMP/M.2355 – Dow/Enichem Polyurethane, põhjendus 28); komisjoni 4. augusti 2000. aasta otsus (COMP/M. 1979 – CDC/Banco Urquijo/JV, põhjendus 18).

[18] Komisjoni 4. veebruari 1993. aasta otsus (IV/M.304 – Tesco/Catteau, põhjendus 14); komisjoni 14. detsembri 1997. aasta otsus (IV/M.884 – KNP BT/Bunzl/Wilhelm Seiler, põhjendus 19); komisjoni 12. aprilli 1999. aasta otsus (IV/M.1482 – Kingfisher/Großlabor, põhjendus 27); komisjoni 6. aprilli 2000. aasta otsus (COMP/M.1832 – Ahold/ICA Förbundet/Canica, põhjendus 26); komisjoni 22. juuni 2000. aasta otsus (COMP/JV.40 – Canal+/Lagardère/Canalsatellite, põhjendus 61).

[19] Komisjoni 12. aprilli 1999. aasta otsus (IV/M.1482 – Kingfisher/Großlabor, põhjendus 28); komisjoni 1. septembri 2000. aasta otsus (COMP/M.1980 – Volvo/Renault VI, põhjendus 56); komisjoni 6. aprilli 2001. aasta otsus (COMP/M.2355 – Dow/Enichem Polyurethane, põhjendus 28).

[20] Sealhulgas patenditaotlused, kasulikud mudelid, pooljuhttoodete topoloogia, Prantsusmaa õigusaktides nimetatud certificats d'utilité ja certificats d'addition ning neid käsitlevad taotlused, ravimite täiendava kaitse tunnistused ja täiendava kaitse tunnistused teiste toodete puhul, mille kohta neid võib saada, ning sordiaretajate tunnistused (nagu on nimetatud komisjoni määruse (EÜ) nr 240/96 artiklis 8).

[21] Nagu on määratletud komisjoni määruse (EÜ) nr 240/96 artiklis 10.

[22] Komisjoni 1. septembri 2000. aasta otsus (COMP/M.1980 – Volvo/Renault VI, põhjendus 54).

[23] Komisjoni 6. aprilli 2001. aasta otsus (COMP/M.2355 – Dow/Enichem Polyurethane, põhjendus 31).

[24] Komisjoni 30. juuli 1998. aasta otsus (IV/M. 1245 – Valeo/ITT Industries, põhjendused 63 ja 64); komisjoni 30. märtsi 1999. aasta otsus (IV/JV.15 – BT/AT & T, põhjendused 209, 210 ja 212); komisjoni 1. septembri 2000. aasta otsus (COMP/M.1980 – Volvo/Renault VI, põhjendus 55); komisjoni 6. aprilli 2001. aasta otsus (COMP/M.2355 – Dow/Enichem Polyurethane, põhjendus 28).

[25] Komisjoni 30. juuli 1998. aasta otsus (IV/M. 1245 – Valeo/ITT Industries, põhjendus 64).

[26] Komisjoni 30. märtsi 1999. aasta otsus (IV/JV.15 – BT/AT & T, põhjendus 209).

[27] Komisjoni 2. veebruari 1997. aasta otsus (IV/M. 984 – Dupont/ICI, põhjendus 55); komisjoni 30. juuli 1998. aasta otsus (IV/M. 1245 – Valeo/ITT Industries, põhjendus 64); komisjoni 6. aprilli 2001. aasta otsus (COMP/M.2355 – Dow/Enichem Polyurethane, põhjendus 31).

[28] Komisjoni 30. märtsi 1999. aasta otsus (IV/JV.15 – BT/AT & T, põhjendused 207 ja 211).

[29] EÜT L 336, 29.12.1999, lk 21.

[30] Komisjoni 10. juuli 2000. aasta otsus (COMP/M.1964 – Planet Internet/Fortis Bank/Mine JV, põhjendus 16); komisjoni 29. augusti 2000. aasta otsus (COMP/M.1913 – Lufthansa Menzies/LGS/JV; põhjendus 18).

[31] Komisjoni 16. oktoobri 2000. aasta otsus (COMP/M.2137 – SLDE/NTL/MSCP/Noos, põhjendus 41); komisjoni 4. augusti 2000. aasta otsus (COMP/M.1979 – CDC/Banco Urquijo/JV, põhjendused 18 ja 19); komisjoni 22. detsembri 2000. aasta otsus (COMP/M.2243 – Stora Enso/AssiDomän/JV, põhjendus 49).

[32] Komisjoni 29. augusti 2000. aasta otsus (COMP/M.1913 – Lufthansa Menzies/LGS/JV; põhjendus 18);komisjoni 22. detsembri 2000. aasta otsus (COMP/M.2243 – Stora Enso/AssiDomän/JV, põhjendus 49).

--------------------------------------------------