KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA ÜLEMKOGULE, NÕUKOGULE JA EUROOPA KESKPANGALE

Viivislaenude probleemi lahendamine COVID-19 pandeemia tagajärgede kontekstis

Sissejuhatus

COVID-19 pandeemia on põhjustanud järsu majanduslanguse ELis ja kogu maailmas. Eesmärgiga kaitsta kodumajapidamisi ja ettevõtteid majanduslanguse mõju eest, on ELi reguleerivad asutused ja järelevalveasutused rakendanud meetmeid, et toetada pankade vahetut suutlikkust jätkata laenude andmist ja kanda pandeemiaga seotud kahjusid. Näiteks on komisjon võtnud vastu koroonaviirushaigusega seotud panganduspaketi, mis sisaldab tõlgendavat teatist liidu arvestus- ja usaldatavusraamistiku kohta („Ettevõtjate ja kodumajapidamiste toetamine COVID-19 puhangu ajal“) ning sihipäraseid „kiirmuudatusi“ ELi panganduse usaldatavusnõuetes (kapitalinõuete määruses) ning mille eesmärk oli tagada, et pangad saaksid kriisi kõige raskemas etapis jätkata kodumajapidamistele ja ettevõtetele laenude andmist. Pangad on tänagi osa lahendusest; suuresti kajastab see nende tugevat kapitalipositsiooni pärast märkimisväärseid reforme, mis viidi läbi pärast 2008. aasta finantskriisi. Ka liikmesriigid on võtnud otsustavaid meetmeid toetuskavade näol, et leevendada kodumajapidamisi ja ettevõtteid mõjutavaid likviidsusprobleeme. Need kavad hõlmavad tavaliselt riiklikke tagatisskeeme ja/või maksete edasilükkamist („moratooriume“). Sellised meetmed on abiks ajutiste likviidsusprobleemidega laenuvõtjatele ja ennetavad viivislaenude järsku suurenemist. Sellega seoses otsustas Euroopa Pangandusjärelevalve (EBA) hiljuti uuesti rakendada oma suuniseid seadusandlike ja muude moratooriumide kohta. Komisjon on vastu võtnud ka ajutise raamistiku, mis võimaldab liikmesriikidel täiel määral kasutada riigiabi eeskirjadega ette nähtud paindlikkust, et toetada majandust COVID-19 puhangu kontekstis.

ELi pangandussektori rahaline usaldusväärsus on pärast COVID-19 põhjustatud algset majandus- ja finantsšokki endiselt hea, kuid langusriskid ei ole kadunud. 2020. aasta teises kvartalis oli ELi pankade keskmine esimese taseme omavahendite suhtarv 16,4 % ja keskmine viivislaenude suhtarv oli 2,8 %. Oluliste finantsasutuste likviidsuskattekordaja oli piisav ehk 165,5 %. ELi ja liikmesriikide tasandil rakendatud ulatuslikele toetusmeetmetele vaatamata on pandeemia majandust siiski rängalt mõjutanud ning kõikide liikmesriikide majandus on nüüd languses. Pankade riskid on seotud rahaliselt haavatavamaks muutunud äriühingute ja üksikisikutega, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatega (VKE), kelle tulud ja rahastamisallikad ei ole nii mitmekesised, ning konkreetsete majandussektoritega (nt transport, turism ja majutus). Seetõttu on väga oluline jälgida tähelepanelikult olukorda ja võimalikke riske finantsstabiilsusele ning tagada, et pankadel oleks võimalik jätkuvalt täita konstruktiivset rolli majanduse elavdamisel pärast majanduslangust. Selleks et vältida viivislaenude kuhjumist pankade bilanssides keskpika perioodi jooksul, võib olla vaja rakendada täiendavaid struktuurimeetmeid. Komisjon soovitab finantsasutustel, järelevalveasutustel ja poliitikakujundajatel liidu ja liikmesriikide tasandil ühiselt võtta otsustavaid meetmeid, et suurendada finantssüsteemi valmisolekut ning seeläbi toetada finantsstabiilsust ja majanduse taastumist.

Viimasest majanduskriisist saadud peamine õppetund on see, et viivislaenude kuhjumist pankade bilanssides tuleks käsitleda võimalikult varakult. Seepärast korraldas komisjon 2020. aasta septembris avaliku ja erasektori sidusrühmadega ümarlauaarutelud, mis olid pühendatud viivislaenude probleemi lahendamisele COVID-19 pandeemia tagajärgede kontekstis, et arutada sidusrühmadega erinevaid elemente, millest võiks moodustuda tõhus strateegia. Ümarlauaarutelude põhjal leiab komisjon, et tõhus strateegia peaks keskenduma üksteist täiendavate poliitikameetmete kombinatsioonile, mille eesmärk on i) arendada edasi probleemsete varade järelturge, mis võimaldaks viivislaenud pankade bilanssidest välja viia, tagades samal ajal võlgnike piisava kaitse; ning ii) reformida maksejõuetuse ja võlgade sissenõudmise raamistikke, tagades võlausaldajate ja võlgnike huvide asjakohase tasakaalu.

Järelturud ja maksejõuetusraamistikud moodustasid olulise osa ka juba nõukogu 2017. aasta tegevuskavast viivislaenude vähendamiseks . Vaatamata rakendamisel tehtud märkimisväärsetele edusammudele ei ole Euroopa Parlament ja nõukogu veel vastu võtnud olulisi meetmeid, eelkõige komisjoni ettepanekut võtta vastu direktiiv krediidihaldajate, krediidiostjate ja tagatiste sissenõudmise kohta . Ka taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendiga saab olulisel määral toetada reforme, mille eesmärk on vähendada viivislaene, eelkõige parandada maksejõuetus-, kohtu- ja haldusmenetluse raamistikke, mis toetavad viivislaenude probleemi tõhusat lahendamist. Lisaks tuleks panku nii palju kui võimalik motiveerida rakendama ennetavat lähenemisviisi, s.t tegelema oma võlgnikega varakult ja konstruktiivselt. Komisjon toetaks tehnilise toetuse vahendi kaudu täiendavalt liikmesriike nende riiklike raamistike ettevalmistamisel ja järelevalveasutuste suutlikkuse suurendamisel viivislaenude suureneva mahuga toimetulekuks.

Tuginedes nõukogu 2017. aasta tegevuskavale, on vaja rakendada täiendavaid sihipäraseid meetmeid, et ennetada COVID-19 pandeemiast tulenevalt viivislaenude võimalikku kuhjumist keskpikas perspektiivis. Seepärast pakub komisjon käesolevas teatises välja rea uusi meetmeid, et aidata toime tulla viivislaenude tulevaste voogudega.

Kuna COVID-19 tõttu on majandusväljavaated endiselt väga ebakindlad, on oluline vaadata üle laiemad poliitikavahendid, et olla valmis tegelema konkreetseid panku mõjutavate võimalike raskustega. Tuginedes komisjoni tegevuskavale varahaldusettevõtjate loomise kohta, pakutakse käesolevas teatises liikmesriikide jaoks välja raamistik COVID-19 majanduslike tagajärgede leevendamiseks, kui see osutub vajalikuks. Teatis hõlmab ka seda, kuidas kasutada kooskõlas liidu kriisilahendus- ja riigiabiraamistikega ennetavaid meetmeid, mis aitavad vähendada COVID-19 mõju majandusele, täiendades eelarvetoetusmeetmeid, mida liikmesriigid eri määral kasutavad mõjutatud ettevõtjate abistamiseks.

Viivislaenude käsitlemisel on oluline tagada, et tarbijad ja eriti haavatavad laenuvõtjad oleksid nõuetekohaselt kaitstud. Juba esitatud meetmete hulgas, eelkõige seoses krediidihaldajate ja krediidiostjate turuga, on komisjon teinud ettepaneku, et laenu üleandmisel teisele investorile tuleks tagada kaitse, milles asjaomased laenuvõtjad olid algsest laenuandjast pangaga kokku leppinud . Komisjon on samuti väljendanud heameelt finantssektori ning tarbija- ja äriorganisatsioonide vahel kokku lepitud parimate tavade dokumendi üle, milles kirjeldatakse, kuidas eri turuosalised saavad kodanikke ja ettevõtjaid kogu kriisi vältel toetada . Sellele kokkuleppele tuginedes kavatseb komisjon korraldada uue ümarlauakohtumise, et teha kokkuvõte pandeemia esimese laine ajal liikmesriikides pakutud abimeetmetest ning arutada, mil määral kohaldati liikmesriikides parimaid tavasid ja kas need olid tõhusad, aidates tarbijatel ja ettevõtjatel riiklikke abimeetmeid kasutada. Mis tahes tulevaste lisameetmete võtmisel säilitab komisjon õiglase ja tugeva tarbijakaitsekorra, mida rakendatakse järjepidevalt.

Selleks et tagada käesolevas teatises kirjeldatud strateegia tõhus elluviimine, loob komisjon viivislaenude nõuanderühma, mis koosneb sektori asjakohaste sidusrühmade ja tarbijaorganisatsioonide esindajatest. Nõuanderühm toetab komisjoni mitme kavandatud meetme rakendamisel. Nõuanderühma eesmärk on nõustada komisjoni edaspidiste ettepanekute osas.

1.Viivislaenude hiljutine areng

Pärast viimastel aastatel toimunud järkjärgulist paranemist on viivislaenude suhtarvude suundumus ELis COVID-19 pandeemia mõjul veidi halvenenud. Värskeimad andmed näitavad, et kõigi ELi pankade viivislaenude suhtarv (koguarvestuses) kasvas esimest korda 2020. aasta esimeses kvartalis, mil see kerkis 2019. aasta neljanda kvartali 2,6 %-lt 2,9 %-le (vt joonis 1); selle peamisteks põhjusteks olid viivislaenude müügi ja restruktureerimise vähenemine ning uued makseviivitused. Seega lõppes üldine langussuundumus, mis oli kestnud alates 2014. aasta neljandast kvartalist. 2020. aasta teises kvartalis oli ELi pankade keskmine viivislaenude suhtarv 2,8 %. Oluliste finantsasutuste puhul on olukord mõnevõrra teistsugune: ELi keskmine viivislaenude suhtarv oli 2020. aasta teises kvartalis 2,94 %, võrreldes 3,05 %ga 2020. aasta esimeses kvartalis ja 3,22 %ga 2019. aasta neljandas kvartalis. Provisjoneerimise suhtarv paranes 2020. aasta teises kvartalis märkimisväärselt, jõudes 63,4 %ni ning kasvades eelmise kvartaliga võrreldes 1,6 protsendipunkti ja eelmise aasta sama ajaga võrreldes 4,5 protsendipunkti. Kõigi ELi pankade viivislaenude absoluutsumma (kogusumma) on 588 miljardit eurot (2020. aasta teine kvartal), võrreldes 585 miljardi euroga 2020. aasta esimeses kvartalis ja 646 miljardi euroga 2019. aasta neljandas kvartalis . Tabelist 1 nähtub, et olukord on liikmesriigiti endiselt väga erinev.

Tänu majanduskasvule ning pankade, järelevalveasutuste ja poliitikakujundajate sihikindlale tegevusele on enamikus liikmesriikides viimastel aastatel tehtud julgustavaid edusamme. See on hõlbustanud viivislaenude mahtude ja suhtarvude vähendamist. Samuti on komisjon jätkanud konstruktiivset koostööd liikmesriikidega, et võimaldada rakendada pankade puhul juhtumipõhiseid lahendusi liidu riigiabi eeskirjade ja pangandusliidu kriisiohje eeskirjade raames.

Joonis 1. Viivislaenude suhtarv ELis

Siiski on oluline tunnistada, et viimastel aastatel on nii mitmeski liikmesriigis viivislaenude probleemi aidanud lahendada üsna tugev majanduskeskkond. Pandeemia ja selle leviku tõkestamiseks kehtestatud piirangute tõttu on viivislaenude mahu vähenemine viimastel kuudel aeglustunud või peatunud. Kättesaadavates analüüsides tuuakse esile teatavad probleemsed valdkonnad laenude tagasimaksmise suutlikkuse seisukohast, eelkõige VKEde ja teatavate konkreetsete sektorite puhul, mida pandeemia enim mõjutab. Seni on riikide tasandil kriisile reageerimiseks võetud meetmed hoidnud ära ulatuslikumad viivitused laenude tagasimaksmisel. See on aidanud viivislaenude mahu kasvu ohjeldada. Samas ei ole selge, kuidas kriisi ohjamiseks võetud meetmete tühistamine laenuvõtjaid ja nende panku mõjutama hakkab. Samas kui ettevõtete toetamise programmide ulatuslik kasutamine on mitmes liikmesriigis kaitsnud panku koroonaviirushaigusest tingitud kahjude eest, on pankadest saanud esimene kaitseliin riikides, kus selliseid programme ei rakendatud (või rakendati ainult väiksemamahulisi programme).