EUROOPA KOMISJON Brüssel,20.7.2021 COM(2021) 423 final 2021/0250(COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV mehhanismide kohta, mille liikmesriigid peaksid kehtestama, et hoida ära finantssüsteemi kasutamist rahapesu või terrorismi rahastamise jaoks, ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv (EL) 2015/849

(EMPs kohaldatav tekst) {SWD(2021) 190, 191}

{SEC(2021) 391}



SELETUSKIRI 1.ETTEPANEKU TAUST •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Rahapesu ja terrorismi rahastamine kujutavad endast tõsist ohtu ELi majanduse ja finantssüsteemi usaldusväärsusele ning kodanike julgeolekule. Europoli hinnangul leitakse kahtlase finantstegevusega seotud olevat ligikaudu 1 % ELi aastasest sisemajanduse koguproduktist. Pärast mitut liidu krediidiasutustega seotud väidetavat rahapesujuhtumit võttis komisjon 2019. aasta juulis vastu paketi, milles analüüsitakse tol ajal ELis kehtinud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korda ning jõutakse järeldusele, et seda on vaja reformida. Selles kontekstis tõsteti ELi julgeolekuliidu strateegias aastateks 2020–2025 esile ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku täiustamise olulisust eurooplaste kaitsmisel terrorismi ja organiseeritud kuritegevuse eest. 2020. aasta 7. mail esitles komisjon liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise terviklikku poliitilist tegevuskava. Selles kohustus komisjon tugevdama ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise eeskirju ja nende rakendamist ning määras kindlaks kuus prioriteeti ehk sammast: 1. ELi olemasoleva rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku tulemusliku rakendamise tagamine; 2. rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise jaoks ELi ühtse reeglistiku kehtestamine; 3. rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalve kehtestamine ELi tasandil; 4. rahapesu andmebüroode koostöö- ja toetusmehhanismi loomine; 5. ELi tasandi kriminaalõigusnormide täitmise tagamine ja teabevahetus; 6. ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku rahvusvahelisemaks muutmine. Tegevuskava 1., 5. ja 6. sammast rakendatakse, teiste sammaste jaoks on vaja seadusandlikke meetmeid. Käesolev direktiivi ettepanek on osa rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise paketist, mis koosneb üheks sidusaks tervikuks peetavast neljast seadusandlikust ettepanekust, mis koostati komisjoni 7. mai 2020. aasta tegevuskava järgides, et luua ELis uus ja sidusam regulatiivne ja institutsiooniline rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistik. Pakett hõlmab: –finantssüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamise määruse ettepanekut; –käesolevat direktiivi ettepanekut mehhanismide kohta, mille liikmesriigid peaksid kehtestama, et hoida ära finantssüsteemi kasutamist rahapesu või terrorismi rahastamise jaoks, ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv (EL) 2015/849; –ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ameti (AMLA) asutamise määruse ettepanekut ning –ettepanekut määruse (EL) 2015/847 uuesti sõnastamiseks, et laiendada jälgitavusnõudeid krüptovaradele. Käesolev seadusandlik ettepanek koos rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise määruse ettepaneku ja määruse (EL) 2015/847 uuesti sõnastamise ettepanekuga täidab ELi ühtse reeglistiku loomise eesmärki (2. sammas). Nii Euroopa Parlament kui ka nõukogu toetasid komisjoni 2020. aasta mai tegevuskava. Euroopa Parlament nõudis oma 10. juuli 2020. aasta resolutsioonis liidu eeskirjade tugevdamist ning tundis heameelt ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise institutsionaalse korralduse ümberkujundamise plaanide üle. Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu võttis 2020. aasta 4. novembril vastu järeldused, milles toetatakse komisjoni tegevuskava iga sammast.

Vajadust ühtlustatud eeskirjade (rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise määrus) ning riiklike rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise süsteemide eeskirjade tugevdamise (rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise direktiiv) järele kinnitavad komisjoni 2019. aasta aruannetes esitatud tõendid. Nende aruannete koostamisel leiti, et kohustatud isikute järelevalves ei tugineta ühtsetele põhimõtetele, mistõttu on tulemused liidu siseturul teenuseid osutavate ettevõtjate jaoks eri riikides erinevad. Samuti on aruannetes välja toodud, et teave on eri riikide rahapesu andmebüroodele kättesaadav erineval määral ja see piirab nende omavahelist koostööd ning lisaks ei ole neil ühiseid tööriistu. Kõik see piiras piiriüleste rahapesu ja terrorismi rahastamise juhtumite avastamist. Lõpetuseks ei ole õigusliku aluse puudumise tõttu olnud seni võimalik ühendada omavahel pangakontode registreid ja andmeotsingusüsteeme, mis on rahapesu andmebüroode ja pädevate asutuste jaoks määrava tähtsusega tööriistad. Eelnimetatud probleemide lahendamiseks ja regulatiivsete erinevuste vältimiseks on kõik erasektori suhtes kohaldatavad eeskirjad üle viidud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise määruse ettepanekusse. Kuna aga liikmesriikidele on selles valdkonnas vaja paindlikkust, siis on rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise institutsioonilise süsteemi korraldus riiklikul tasandil jäetud käesolevasse direktiivi ettepanekusse. Ent käesolevas ettepanekus ei piirduta üksnes praeguse direktiivi sätete uude direktiivi ülekandmisega; selleks et saavutada järelevalves ja rahapesu andmebüroode tavades ning pädevate asutuste koostöös suurem lähenemine, on tehtud mitmeid sisulisi muudatusi: –et rahapesu andmebüroode halduskorraldus ei mõjutaks nende analüüsifunktsioone ega suutlikkust teha partnerbüroodega koostööd, täpsustatakse nende volitusi ja ülesandeid ning seda, milline miinimumteave peab neile kättesaadav olema; –et rahapesu andmebürood saaksid tulemuslikult koostööd teha, kehtestatakse ühisanalüüside raamistik. Samuti antakse rahapesu andmebüroode sidevõrgule FIU-net õiguslik alus; –kohustatud isikute riskiarusaamade parandamiseks kehtestatakse selged rahapesu andmebüroode antava tagasiside reeglid. Samamoodi on sätestatud selged reeglid rahapesu andmebüroodele antava tagasiside jaoks, et bürood teaksid, kuidas nende antud finantsandmeid kasutatakse; –täpsustatakse järelevalvevolitusi ja -ülesandeid, et kõigil järelevalve tegijatel oleksid piisavate parandusmeetmete võtmiseks vajalikud instrumendid. Kehtestatakse kohustus, et avaliku sektori asutus peab tegema järelevalvet järelevalve tegijana tegutseva iseregulatsiooni organi üle, ning selleks on sätestatud selged ülesanded; –riskipõhine järelevalve ühtlustatakse ühtse riskide liigitamise tööriistaga, et hoida ära erinevad riskiarusaamad võrreldavate olukordade puhul; –järelevalve tegijate koostöö parandamiseks luuakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kolleegiumid ning seatakse sisse mehhanismid, mis tagavad järelevalve tegijate koostöö piiriüleste teenuste osutajate puhul; –et vältida eri lähenemisviisist tingitud ebatõhusust, täpsustatakse koostööd muude asutustega nii, et esitatakse konkreetsed juhud, mil tekib koostöökohustus; –et tegelike kasusaajate registrid saaksid piisavat, ajakohast ja paikapidavat teavet, täpsustatakse nende pidajate volitusi; –praegustes õigusaktides olevate puuduste kõrvaldamiseks nähakse ette pangakontode registrite omavaheline sidestamine; –et tagada täielik kooskõla ELi andmekaitse-eeskirjadega, kehtestatakse teatavate isikuandmeliikide töötlemise nõuded. Teisalt jäetakse riskihindamise ja statistika kogumise sätted valdavalt samaks ning vaadatakse ainult läbi, et võtta arvesse praegusi ebatõhususi (nt riigiülese riskihindamise liigne sagedus ja ebaseadusliku tegevuse kohta statistika kogumise nõue). •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega Käesoleva ettepaneku eesmärk on asendada olemasolev direktiiv (EL) 2015/849 (mida on muudetud direktiiviga (EL) 2018/843) ja tunnistada see kehtetuks. Nagu mainitud, on käesolev ettepanek üks osa rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise paketist, mis hõlmab veel finantssüsteemi rahapesuks ja terrorismi rahastamiseks kasutamise tõkestamise määruse ettepanekut, AMLA asutamise määruse ettepanekut ning määruse (EL) 2015/847 uuesti sõnastamise ettepanekut. Seda neljast seadusandlikust ettepanekust koosnevat paketti peetakse üheks sidusaks tervikuks ja see koostati komisjoni 7. mai 2020. aasta rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise tegevuskava järgides, et luua ELis uus ja sidusam regulatiivne ja institutsiooniline rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistik. Kõnealuse paketi vastuvõtmisega paralleelselt esitab komisjon ka direktiivi 2019/1153 muudatusettepanekud, et kuritegude ennetamise, avastamise, uurimise ja nende eest vastutusele võtmisega tegelevad pädevad asutused saaksid kasutada pangakontode keskregistreid ühendavat süsteemi. Käesolev ettepanek, mis toetub direktiivile (EL) 2015/849, on kooskõlas rahapesuvastase töökonna soovitustega. Praeguse direktiiviga võrreldes suurendab see järjepidevust, tagades selle, et kui järelevalvet teevad iseregulatsiooni organid, peab nende üle järelevalvet tegema avaliku sektori asutus. Ka riigiülese riskihindamise sagedus viiakse kooskõlla rahapesuvastase töökonna tunnustatud parimate tavadega (iga nelja aasta tagant). Käesolevas ettepanekus kajastuvad ka rahapesuvastase töökonna soovituste hiljutisest läbivaatamisest tingitud muudatused, mis on seotud sihipärastest finantssanktsioonidest kõrvalehoidmise riski hindamise ja maandamisega. Rahapesu ja terrorismi rahastamise ärahoidmiseks on määrava tähtsusega tulemuslik täitmise tagamine. Komisjon kasutab endiselt kõiki võimalusi ja mehhanisme, millega kontrollida mitte ainult liidu nõuete riiklikku õigusesse ülevõtmise korrektsust, vaid ka nende igapäevase järgimise tulemuslikkust liikmesriikides. •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtete ja õigusaktidega Käesolev ettepanek on kooskõlas liidu tasandi poliitikaeesmärkidega, täpsemalt rahapesu vastu kriminaalõigusega võitlemise direktiiviga, terrorismivastase võitluse direktiiviga ja finantsteabe kättesaadavuse direktiiviga ning selle kavandatud muudatustega, mis võetakse vastu koos rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise paketiga. Rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide tulemuslikuks maandamiseks ei piisa vaid asjaomastest ELi õigusaktidest; need on seotud paljude ELi õigusaktidega finantsteenuste ja kriminaalõiguse valdkonnas. Nende hulgas on ELi õigusaktid maksete ja rahaülekannete kohta (makseteenuste direktiiv, maksekontode direktiiv ja e-raha direktiiv). Ettepanekute paketi koostamisel on hoolega jälgitud, et oleks tagatud kooskõla kõigi selliste õigusaktidega.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS •Õiguslik alus Käesolev direktiivi ettepanek tugineb ELi toimimise lepingu artiklile 114 ehk ELi praeguse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusraamistikuga samale õiguslikule alusele. Artikkel 114 on sobiv, kuna rahapesu ja terrorismi rahastamine on liidu siseturu jaoks suur oht, mis võib piiriülesel tasandil tekitada majanduslikku kahju ja probleeme. •Subsidiaarsus Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttest lähtudes ei suuda liikmesriigid käesoleva ettepaneku eesmärke piisavalt saavutada ning need on paremini saavutatavad liidu tasandil. Ettepanek piirdub üksnes sellega, mis on nende eesmärkide saavutamiseks vajalik. Komisjoni vastu võetud 2019. aasta rahapesuvastases paketis toodi välja, kuidas kurjategijad on saanud ära kasutada liikmesriikide rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra erinevusi. Ebaseadusliku raha vood ja terrorismi rahastamine võivad kahjustada liidu finantssüsteemi stabiilsust ja mainet ning ohustada siseturu nõuetekohast toimimist. Üksnes riiklikul tasandil võetud meetmed võivad siseturgu kahjustada ja soodustada killustumist. ELi tasandil tegutsemine on õigustatud, et tagada kogu liidus võrdsed tingimused, mille puhul peavad kõik ettevõtjad täitma kõigis liikmesriikides ühtseid rahapesu ja terrorismi rahastamise vastaseid kohustusi. Rahapesu ja terrorismi rahastamise paljuski piiriülese olemuse tõttu on riiklike järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroode vaheline hea koostöö selliste kuritegude ärahoidmiseks vajalik. Paljud ettevõtjad, kelle suhtes kehtivad rahapesuvastased kohustused, tegutsevad piiriüleselt ning riiklike järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroode erinevad lähenemisviisid takistavad neil saavutamast optimaalseid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise tavasid kontserni tasandil. •Proportsionaalsus Proportsionaalsuse hindamine on käesoleva ettepanekuga kaasneva mõjuhinnangu lahutamatu osa ja kõiki eri regulatiivsetes valdkondades väljapakutud poliitikavariante on hinnatud proportsionaalsuseesmärki silmas pidades. Kuna suur osa rahapesust ja terrorismi rahastamisest on piiriülene, peavad kõik liikmesriigid tegutsema sidusalt ja koordineeritult, järgides põhimõtteühtseid eeskirju ehk ühtset reeglistikku. Käesoleva ettepanekuga ei püüta siiski saavutada maksimaalset ühtlust, kuna see on vastuolus ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra riskipõhise põhiolemusega ning konkreetsete riiklike eeskirjadega, mida pädevate asutuste suhtes selles valdkonnas kohaldada võidakse. Liikmesriikidel on vabadus kehtestada õigusnorme, mis lähevad kaugemale, kui ettepanekute pakett, mille osa käesolev direktiivi ettepanek on, aga ainult siis, kui see on riskipõhise lähenemisviisi tõttu õigustatud. •Vahendi valik Selleks et sätestada koos muudatustega uuesti praeguse rahapesuvastase direktiivi need sätted, mis ei sobi vahetuks kohaldamiseks määruse vormis, eelkõige pädevate asutuste volitused ja ülesanded ning tegelike kasusaajate ja pangakontode registrite asutamine ja kättesaadavus, sobib kõige paremini Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv; muud praeguse rahapesuvastase direktiivi sätted (vajaduse korral muudatustega) on lisatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise määruse ettepanekusse. 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll Praeguse ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra täielikku järelhindamist ei ole mitmete hiljutiste seadusandlike muudatuste tõttu veel tehtud. Neljas rahapesuvastane direktiiv võeti vastu 20. mail 2015 ja selle ülevõtmise tähtaeg liikmesriikide jaoks oli 26. juuni 2017. Viies rahapesuvastane direktiiv võeti vastu 30. mail 2018 ja selle ülevõtmise tähtaeg oli 10. jaanuar 2020. Ülevõtmise kontroll on veel pooleli. Komisjoni 2019. aasta juuli teatises ja sellele lisatud (eespool osutatud) aruannetes on ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise tolleaegse korra tulemuslikkuse hinnang siiski olemas. •Konsulteerimine sidusrühmadega Käesolevat ettepanekut toetav konsulteerimisstrateegia oli mitmeosaline: –konsultatsioon komisjoni tegevuskava kohta (see toimus komisjoni portaalis „Avaldage arvamust!“ ajavahemikul 11. veebruarist 12. märtsini 2020 ja andis tulemuseks 42 arvamust eri sidusrühmadelt); –tegevuskavas esitatud tegevuste teemal avalikkusega (üldsus ja kõik sidusrühmad) konsulteerimine, mis kestis 7. maist kuni 26. augustini 2020 ja andis tulemuseks 202 ametlikku arvamust; –sihipärane konsulteerimine liikmesriikide ning rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega tegelevate pädevate asutustega (liikmesriikidel oli võimalus esitada oma seisukohad mitmel rahapesu ja terrorismi rahastamise eksperdirühma koosolekul ning ELi rahapesu andmebürood andsid oma panuse rahapesu andmebüroode platvormi koosolekutel ja kirjalike dokumentide kaudu; arutelusid toetasid küsimustikel põhinevad sihipärased konsultatsioonid liikmesriikide ja pädevate asutustega); –Euroopa Pangandusjärelevalvele 2020. aasta märtsis esitatud nõuandetaotlus; EBA esitas oma arvamuse 10. septembril; –Euroopa Andmekaitseinspektor esitas 2020. aasta 23. juulil arvamuse komisjoni tegevuskava kohta;

–komisjon korraldas 2020. aasta 30. septembril kõrgetasemelise konverentsi, millel osalesid liikmesriikide ja ELi ametiasutuste esindajad, Euroopa Parlamendi liikmed, erasektori ja kodanikuühiskonna esindajad ning akadeemilised ringkonnad. Sidusrühmade arvamus tegevuskavast oli üldjoontes positiivne. •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Komisjon toetus käesoleva ettepaneku koostamisel tunnustatud allikatest saadud kvalitatiivsetele ja kvantitatiivsetele tõenditele (sh Euroopa Pangandusjärelevalve tehnilised nõuanded). Teavet rahapesuvastaste õigusnormide täitmise tagamise kohta saadi ka liikmesriikidelt sihipäraste küsimustike abil. •Mõjuhinnang Käesolevale ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, mis esitati 2020. aasta 6. novembril õiguskontrollikomiteele, kes kiitis selle heaks sama aasta 4. detsembril. Sama mõjuhinnang on lisatud ka muudele seadusandlikele ettepanekutele, mis esitatakse paketina koos käesoleva ettepanekuga. Õiguskontrollikomitee esitas oma positiivses arvamuses mitu mõjuhinnangu esitusviisi käsitlevat parandusettepanekut, mida on arvesse võetud. Mõjuhinnangus käsitles komisjon kolme probleemi: selgete ja ühtsete õigusnormide puudumine, kooskõlastamata järelevalve siseturul ning rahapesu andmebüroode tegevuse ebapiisav koordineerimine ja puudulik teabevahetus. Käesoleva ettepaneku seisukohast on oluline neist esimene, mille puhul kaaluti järgmisi võimalusi: –ELi praegused õigusnormid jääksid muutmata kujul kehtima; –tagatakse kohustatud isikute suhtes kohaldatavate eeskirjade täiendav ühtlustamine ning pädevate asutuste täpsemad volitused ja kohustused jäetakse liikmesriikide otsustada; –tagatakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustusega ettevõtjatele kohaldatavate õigusnormide ning järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroode volituste ja kohustuste täiendav ühtlustamine. Mõjuhinnangu tulemuste põhjal on eelistatud variant 3. Nimetatud õigusnormide suhtes ELi tasandil ühtsema ja detailsema lähenemisviisi kasutuselevõtt võimaldaks kaotada praeguse killustatuse nii kohustatud isikute rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustuste kui ka pädevate asutuste tegevuse valdkonnas. Pädevate asutuste ülesannete ja volituste kohta selgemate õigusnormide kehtestamisega suureneks rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku rakendamise ühtsus kogu liidus, oleks võimalik luua ELi ühtne järelevalvemehhanism ning parandada kahtlaste rahavoogude ja tegevuste avastamist. •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine Kuigi praeguste ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusaktide ametlikku järelhindamist ega toimivuskontrolli ei ole veel tehtud (nagu eespool märgitud), saab kogu meetmepaketi nende osade kohta, mis aitavad kaasa lihtsustamisele ja suurendavad tõhusust, öelda nii mõndagi. Esiteks kaotab direktiivi teatavate õigusnormide asendamine määruse ühtlustatumate ja vahetult kohaldatavate eeskirjadega ülevõtmisvajaduse liikmesriikide jaoks ning lihtsustab ELi-ülest äritegevust piiriüleste ettevõtjate jaoks. Peale selle vabastab kaupadega kauplejate väljajätmine ELi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku kohaldamisalast seoses üle 10 000 euro suuruste sularahatehingute keeluga sellised kauplejad halduskoormusest, mis tuleneb aruannete esitamisest rahapesu andmebüroodele üle 10 000 euro suuruste sularahatehingute kohta. Lisaks hõlbustab rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusnormide suurem ühtlus mitmes konkreetses valdkonnas järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroode vahelist koostööd, sest väheneb erinevus nende reeglite ja tavade vahel. Käesolev direktiivi eelnõu sisaldab vaid teatavaid riiklikku õigusesse ülevõtmist nõudvaid sätteid ja on seetõttu lühem kui direktiiv, mida see asendab; enamik teemasid, mida direktiivis (EL) 2015/849 käsitletakse, on nüüd üle viidud käesoleva direktiivi ettepanekule lisatud määruse ettepanekusse. •Põhiõigused EL lähtub rangetest põhiõiguste kaitse nõuetest. Täpsemalt kohaldatakse kõigile riiklikele ja ELi tasandil rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega seotud järelevalve tegijatele ja rahapesu andmebüroodele isikuandmete käitlemise korral asjaomaseid andmekaitsenõudeid. 4.MÕJU EELARVELE Käesolev direktiivi eelnõu ei mõjuta eelarvet. 5.MUU TEAVE •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord Ettepanek sisaldab konkreetsetele eesmärkidele avalduva mõju jälgimise ja hindamise üldist kava, mille kohaselt peab komisjon viie aasta pärast ja vähemalt kolm aastat pärast direktiivi jõustumist selle läbi vaatama ning esitama Euroopa Parlamendile ja nõukogule oma peamised tähelepanekud. Käesolevale ettepanekule lisatud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise määruse ettepanek sisaldab samu hindamissätteid ning nende kahe õigusakti hindamise võib koondada ühte aruandesse. Läbivaatamisel tuleb järgida komisjoni parema õigusloome suuniseid.

•Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus Reguleerimisese ja kohaldamisala Enamik käesolevas direktiivi eelnõus kasutatavaid mõisteid on lahti seletatud sellele lisatud määruse eelnõus (kui mõisted on kasutuses mõlemas õigusaktis); mõned määruse seisukohast mittevajalikud mõisted on siiski lahti seletatud ka käesolevas direktiivi eelnõus. Käesolev direktiivi eelnõu annab liikmesriikidele võimaluse laiendada lisatud määruse eelnõu nõudeid muudele, määruse kohaldamisalast välja jäävatele sektoritele; ent sellest tuleb komisjonile koos põhjendustega teada anda, pärast mida on komisjonil (pärast AMLAga konsulteerimist) kuus kuud aega võtta selle võimaluse kasutamise kavatsuse kohta vastu arvamus, kusjuures ta võib hoopis otsustada esitada ELi tasandi õigusakti ettepaneku. Kohaldamisalasse lisandunud sektorite jaoks, mille suhtes kohaldatakse juba riiklikke rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusakte, aga mitte veel ELi omi, kehtestatakse üleminekusätted. Sektorite koondloetelu koos liikmesriikide esitatud kohustatud isikute laiendatud nimekirjaga avaldab komisjon igal aastal Euroopa Liidu Teatajas. Käesolevas direktiivi eelnõus on sätestatud ka konkreetsed regulatiivsed nõuded, mida liikmesriigid peavad teatavate sektorite puhul riiklikus õiguses rakendama. Täpsemalt peavad valuutavahetusasutused, tšekkide sularahaks vahetamise asutused ning usaldushalduse- ja äriühingute teenuste pakkujad olema kas tegevusloaga või registreeritud ning hasartmänguteenuste pakkujad peavad olema reguleeritud. Käesoleva direktiivi eelnõu kohaselt antakse selliste liikmesriikide järelevalve tegijatele, kus e-raha väljastajad ning makseteenuse ja krüptovarateenuse osutajad tegutsevad teenuste osutamise vabaduse põhimõtte alusel, võimalus määrata asjaomastes riikides kontaktpunktid; AMLA esitab regulatiivsete tehniliste standardite projekti, kus selgitab, millal seda tuleks teha. Käesolevas direktiivi eelnõus nähakse ette teatavate kohustatud isikute kõrgemale juhtkonnale praeguse raamistiku alusel kohaldatavad usaldusväärsusnõuded, mis täiendavad liidu muudes õigusaktides sätestatud sobivuse ja nõuetekohasuse nõudeid, ning täpsustatakse, et teatavad nõuded kohalduvad ka asjaomaste kohustatud isikute tegelikele kasusaajatele. Muude kohustatud isikutega seoses kinnitatakse käesolevas eelnõus, et rahapesus, selle eelkuritegudes või terrorismi rahastamises süüdi mõistetud isikutel on keelatud juhtida kohustatud isikuid. Käesoleva direktiivi eelnõu kohaselt antakse riiklikele järelevalve tegijatele teatavate kohustatud isikute kõrgema juhtkonnaga seoses teatavad volitused, eriti rahapesus või terrorismi rahastamises süüdimõistmise juhtudeks. Riskihindamine Säilib praeguses rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikus sisalduv nõue, et komisjon peab ELi tasandil hindama regulaarselt rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud riske, aga hindamisintervall pikeneb neljale aastale. Hindamise aluseks võetakse AMLA-lt saadud arvamus ja sellega koos esitatakse liikmesriikidele soovitused tuvastatud riskide maandamiseks sobilike meetmete kohta. Samuti esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule iga nelja aasta tagant aruande meetmete kohta, mida on võetud hindamise tulemuste alusel. Liikmesriigid jätkavad riiklike riskihindamiste tegemist, aga vähemalt iga nelja aasta tagant ning hindamise eesmärke ja meetodeid on veidi täiendatud. Ka peavad liikmesriigid koguma rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohta koondstatistikat ja edastama selle igal aastal komisjonile. Komisjon võib võtta vastu rakendusakti sellise statistika kogumise metoodika kohta. Tegelike kasusaajate ja pangakontode registrid, kinnistusraamatud ja muud mehhanismid Säilib praeguses rahapesuvastases direktiivis sisalduv nõue liikmesriikidele pidada juriidiliste isikute ja õiguslike üksuste tegelike kasusaajate registrit. Sellega kaasnevad sätted selliste registrite kättesaadavuse, sh üldsuse juurdepääsu, ja põhjendatud juhtudel võimalike kättesaadavuserandite kohta. Säilib selliste registrite piiriülene omavaheline sidestatus tegelike kasusaajate registrite omavahelise sidestamise süsteemi kaudu. Käesolevas ettepanekus on järgmised uued sätted, mida praeguses raamistikus ei ole: komisjoni rakendusakt registritele tegelike kasusaajate andmete esitamise vormingu kohta; sätted juhtudeks, kui kaheldakse tegeliku kasusaaja andmete paikapidavuses või kui tegelikku kasusaajat ei ole võimalik tuvastada; lisasätted andmetes leitud lahknevuste puhuks; registripidajate volitused; nõue liikmesriikidele anda komisjonile teada, millistele pädevatele asutustele on antud registrite juurdepääs ja millist liiki kasutust lubati; viieaastane minimaalne andmete registris hoidmise aeg. Säilib praeguses rahapesuvastases direktiivis sisalduv nõue liikmesriikidele luua ja kasutada selliseid mehhanisme, mis võimaldavad tuvastada pangakontode ja hoiulaegaste omanikud, nagu keskregister või keskne elektrooniline andmeotsingusüsteem. Liikmesriigid peavad komisjonile teada andma mitte ainult selliste mehhanismide omadustest, vaid ka kriteeriumidest, mille alusel otsustatakse, millist teavet sellistes registrites hoitakse. Ettepanekus on ka ette nähtud selliste mehhanismide piiriülene sidestamine: komisjon koostab rakendusaktid selliste mehhanismide ühtse (komisjoni loodava ja hallatava) juurdepääsupunkti kaudu ühendamise tehnilise spetsifikatsiooni ja korra kohta. Liikmesriigid peavad tagama, et riiklikes mehhanismides olev teave on ajakohane ja piiriülese ühenduse kaudu kättesaadav. Mehhanisme, sealhulgas muude riikide omi, mis on piiriüleselt ühendatud, peavad kasutada saama ka rahapesu andmebürood. Praeguses rahapesuvastases direktiivis sisalduv nõue liikmesriikidele võimaldada rahapesu andmebüroodele ja muudele pädevatele asutustele juurdepääs riiklike kinnistusraamatute sisule jääb püsima ning määratakse kindlaks neile antava juurdepääsu miinimumulatus. Liikmesriigid peavad komisjonile teada andma, millistel pädevatel asutustel on lubatud selliseid registreid kasutada ja mil määral. Rahapesu andmebürood Ettepanek tugineb praeguses rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikus sisalduvatele sätetele, mille kohaselt peavad liikmesriigid asutama riiklikul tasandil tegevuslikult sõltumatud rahapesu andmebürood, kes võtavad vastu ja analüüsivad kohustatud isikute esitatud teateid kahtlaste tehingute ja tegevuse kohta; olemasolevad sätted hõlmavad rahapesu andmebüroode vahelist koostööd ja teabevahetust ning selle tulemusena saadud teabe kasutamist ja edasijagamist. Uued rahapesu andmebüroodega seotud sätted hõlmavad: rahapesu andmebüroode finantsanalüüsifunktsiooni ja nende tegevusliku sõltumatuse täpsustamist ning nende vahendeid ja julgeolekut; miinimumloetelu teabeliikidest, mis peavad olema rahapesu andmebüroodele kättesaadavad; rahapesu andmebüroode ja muude pädevate asutuste vahelist teabevahetust (sh kohustust anda tagasisidet selle kohta, kuidas teavet kasutati); rahapesu andmebüroode tehingupeatamisvolituste täpsustamist (tehing tuleb peatada 48 tunni jooksul pärast kahtlase tehingu või tegevuse kohta teate saamist) ja laiendamist, et pangakonto kasutamise saaks põhjendatud juhtudel peatada. Sätestatakse täpsem teave rahapesu andmebüroode vahelise teabevahetuse viiside kohta: teabevahetus peab toimuma FIU-net-i kaudu ning teabevahetuse eranditest peavad liikmesriigid teavitama komisjoni. AMLA koostab rakenduslike tehniliste standardite projekti, millega ühtlustada teabevahetuse vormingud; samuti võtab amet vastu suunised kriteeriumide kohta, mille alusel teha kindlaks, kas mõni teade kahtlase tehingu või tegevuse kohta pakub huvi ka teiste liikmesriikide rahapesu andmebüroodele. Rahapesu andmebürood koostavad igal aastal tegevusaruande ja annavad kohustatud isikutele tagasisidet nende esitatud kahtlasi tehinguid või tegevust käsitlevate teadete kohta, samuti tagasisidet tolliasutustele teabe kohta, mida too on esitanud rahapesu andmebüroodele liitu füüsiliselt sisse toodava ja välja viidava sularaha koguste kohta. Veel üks uus säte selgitab rahapesu andmebüroode ühisanalüüside mõistet ja määrab kindlaks nende tegemise korra. Rahapesuvastane järelevalve Ettepanek tugineb praeguses rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikus sisalduvatele sätetele, mille kohaselt peavad liikmesriigid asutama riiklikud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalve tegijad, kes teevad järelevalvet kohustatud isikute üle; samuti sätestatakse ka selliste järelevalve tegijate ülesanded, volitused ning koostöö rahapesu andmebüroode ja kolmandates riikides tegutsevate järelevalve tegijatega.

Uued sätted hõlmavad: järelevalve tegijate ülesannete ja volituste täpsustamist; nõuet, et riiklikud järelevalve tegijad peavad esitama kohustatud isikutele teavet; riskipõhise järelevalve täpsustamist (sh AMLA suunised riskipõhise lähenemisviisi omaduste kohta ning regulatiivsed tehnilised standardid kohustatud isikutele omase riski ja jääkriskiprofiili hindamise ja liigitamise metoodika ning läbivaatamise sageduse jaoks). Täpsustatakse järelevalve tegijate pädevusi juhtudel, mil kohustatud isikud tegutsevad teenuste osutamise vabaduse alusel, ja kontserni järelevalve puhul; selleks koostab AMLA regulatiivsed tehnilised standardid, kus on täpsemalt kirjeldatud päritolu- ja vastuvõtva riigi järelevalve tegijate vastavaid kohustusi ning nendevahelise koostöö viise. Mitmes liikmesriigis tegutsevate piiriüleste krediidi- või finantseerimisasutuste jaoks tuleb teatavate kriteeriumide täitmise korral luua rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalvekolleegium; AMLA koostab regulatiivsed tehnilised standardid selliste järelevalvekolleegiumide toimimise üldtingimuste kohta. Kehtestatakse sätted koostöö kohta kolmandates riikides tegutsevate finantsjärelevalve tegijatega. Iseregulatsiooni organid Praeguse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikuga võrreldes on iseregulatsiooni organite kohta uus jagu. Kui liikmesriik annab rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalve teatavate kohustatud isikute puhul iseregulatsiooni organile, peab sellise organi üle tegema järelevalvet avaliku sektori asutus, et iseregulatsiooni organ täidaks oma ülesandeid võimalikult hästi. Sellisel järelevalveasutusel peavad olema piisavad volitused (sh teabe hankimise volitus) ning ta peab avaldama igal aastal aruande oma tegevuse ja tema järelevalve all tegutsevate iseregulatsiooni organite järelevalvetegevuse kohta. Haldusmeetmed ja -karistused Karistussätted põhinevad praegusel rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikul, milles on liikmesriikidele pandud kohustus sätestada haldusmeetmed ja -karistused juhtudeks, kui kohustatud isik rikub raamistiku olulisimaid nõudeid raskelt korduvalt või süstemaatiliselt, ning mille kohaselt on kehtestatud rahaliste karistuste miinimum- ja maksimummäärad, tuleb avaldada kohaldatud karistused, kaitsta rikkumisest teatajaid ning tagada teabevahetus karistuste kohta. Uued sätted hõlmavad: haldusmeetmete (v.a karistused kergemate rikkumiste eest) täpsustamist ning nõuet liikmesriikidele teavitada komisjoni ja AMLAt halduskaristuste või -meetmete kohaldamise korrast. Kirjeldatakse täpsemalt, milliseid asjaolusid tuleb halduskaristuse või -meetme liigi ja suuruse üle otsustamisel arvesse võtta. AMLA koostab regulatiivsed tehnilised standardid, kus on kirjas näitajad, mille alusel liigitada rikkumise raskusastmeid, ning kriteeriumid, mida tuleb halduskaristuse või -meetme suuruse üle otsustamisel arvesse võtta. Koostöö Järelevalve tegijate, rahapesu andmebüroode ja muude pädevate asutuste vahelise koostööd käsitlevad sätted tuginevad olemasolevale rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikule, hõlmates liikmesriikide pädevate asutuste vahelist koostööd ning juhtusid, mil asutused peavad hoidma ametisaladust. Käesolevas ettepanekus on uued sätted, mis sisaldavad viiteid AMLA-le ja kohustust muudele organitele sellega koostööd teha. Olemasolevaid sätteid finantsasutuste üle usaldatavusnõuete täitmise järelevalve tegijate hea koostöö tagamise kohta on täiendatud lisaspetsifikatsioonidega, ning lisatakse uued sätted koostöö kohta kriisilahendusasutustega ja krediidiasutuste järelevalve eest vastutavate asutustega maksekontode direktiivi ja teise makseteenuste direktiivi järgimiseks. Finantsjärelevalve tegijad ja rahapesu andmebürood annavad igal aastal AMLA-le aru koostööst nimetatud asutustega. Lisatud on audiitoritega seotud koostöö sätted ja AMLA koostab koostööd käsitlevad suunised. Lõppsätted Käesoleva ettepaneku (nagu praegusegi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku) kohasel isikuandmete töötlemisel tuleb järgida määrust (EL) 2016/679 või isikuandmete töötlemise korral liidu institutsioonides, organites ja asutustes määrust (EL) 2018/1725. Komisjoni abistab eelkõige rakendusaktide koostamisel komitee. Samuti on lisatud sätted FIU-net-i haldamise üleandmise kohta komisjonilt AMLA-le. Muudetud direktiiv 2015/849 (praegune rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistik) tunnistatakse kehtetuks. Kavandatav direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas; riiklikku õigusesse ülevõtmise tähtaeg on kaks aastat alates direktiivi jõustumisest. Komisjon peab käesoleva direktiivi esimest korda läbi vaatama ja seda hindama viie aasta jooksul alates selle kohaldumisest ning seejärel iga kolme aasta tagant. 2021/0250 (COD) Ettepanek: EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV mehhanismide kohta, mille liikmesriigid peaksid kehtestama, et hoida ära finantssüsteemi kasutamist rahapesu või terrorismi rahastamise jaoks, ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv (EL) 2015/849

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 114, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele, võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust, võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt ning arvestades järgmist: (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/849 on peamine õigusakt, mille alusel hoitakse ära liidu finantssüsteemi rahapesuks ja terrorismi rahastamiseks kasutamine. Direktiivis on sätestatud terviklik õigusraamistik, mida Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2018/843 veelgi tugevdas, käsitledes tekkivaid riske ja suurendades tegelike kasusaajatega seotud läbipaistvust. Hoolimata direktiivi (EL) 2015/849 abil saavutatud tulemustest on kogemused näidanud, et kõnealust direktiivi on vaja täiustada, et riske piisavalt maandada ja avastada tulemuslikult katsed kasutada liidu finantssüsteemi kuritegelikel eesmärkidel. (2)Pärast direktiivi (EL) 2015/849 jõustumist on leitud mitu valdkonda, kus oleks vaja muudatusi, et liidu finantssüsteem oleks piisavalt vastupidav ja võimekas, et hoida ära rahapesu ja terrorismi rahastamine. (3)Direktiivi (EL) 2015/849 rakendamisega seoses on leitud, et eri liikmesriikide pädevate asutuste tavad ja lähenemisviisid on märkimisväärselt erinevad ning puudub piisavalt tulemuslik piiriülese koostöö kord. Sellepärast on vaja sõnastada selgemad nõuded, mis peaksid aitama kaasa sujuvale koostööle kogu liidus, aga võimaldama liikmesriikidel siiski arvestada oma riikliku süsteemi erisustega. (4)See uus õigusakt on osa terviklikust paketist, mille eesmärk on tugevdada liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikku. Käesolev õigusakt, määrus [palun lisada viide – rahapesuvastase määruse ettepanek – COM(2021) 420 final], määrus [palun lisada viide – määruse (EL) 2015/847 uuestisõnastamise ettepanek – COM(2021) 422 final] ja määrus [palun lisada viide – rahapesuvastase ameti asutamise ettepanek – COM(2021) 421 final] moodustavad koos õigusraamistiku, millega reguleeritakse rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid, mida peavad täitma kohustatud isikud ning millele tugineb liidu institutsiooniline rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistik (sh rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise ameti (AMLA) asutamine). (5)Rahapesu ja terrorismi rahastamine on sageli rahvusvaheline. Meetmetel, mida võetakse liidu tasandil, pööramata tähelepanu rahvusvahelisele koordineerimisele ja koostööle, oleks väga väike mõju. Niisiis peaksid selles valdkonnas võetavad liidu meetmed sobima kokku rahvusvahelisel tasandil võetavate muude meetmetega ja olema vähemalt sama ranged. Liidu tegevuses tuleks ka edaspidi arvestada eelkõige rahapesuvastase töökonna (FATF) soovitustega ning muude rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamises osalevate rahvusvaheliste organite õigusaktidega. Rahapesu ja terrorismi rahastamise paremaks tõkestamiseks tuleks asjaomased liidu õigusaktid viia (asjakohasel juhul) kooskõlla FATFi 2012. aasta veebruari rahvusvaheliste standarditega rahapesu ning terrorismi ja massihävitusrelvade leviku rahastamise tõkestamise kohta (edaspidi „FATFi muudetud soovitused”) ning nende standardite hilisemate muudatustega. (6)Konkreetsed rahapesu ja terrorismi rahastamise ohud, riskid ja haavatavused riikide teatavates majandusharudes vähendavad silmatorkavalt liikmesriikide võimet hoida liidu finantssüsteem usaldusväärne ja toimekindel. Seega tuleks liikmesriikidel lubada kohaldada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid ka muudele sektoritele, mida määruse [palun lisada viide – rahapesuvastase määruse ettepanek] kohaldamisalas ei ole, aga milles on asjaomaseid spetsiifilisi riske. Liidu siseturu ning rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise süsteemi toimivuse säilitamiseks peaks komisjon saama AMLA abiga hinnata, kas liikmesriikide kavandatud otsused kohaldada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõudeid lisasektoritele, on põhjendatud. Kui liidu parimates huvides on asjaomaste sektorite reguleerimine liidu tasandil, peaks komisjon asjaomasele liikmesriigile teada andma, et ta kavatseb võtta liidu tasandi meetmeid, ja liikmesriik peaks kavandatud riiklikest meetmetest loobuma. (7)Võttes arvesse e-raha väljastamise, makseteenuste ja krüptovarateenuse osutamise valdkonnas avastatud konkreetseid rahapesuga seotud haavatavusi, peaksid liikmesriigid saama nõuda sellistelt nende territooriumil asutatud teenuseosutajatelt, kes ei ole filiaalid, aga kelle peakontor asub teises liikmesriigis, et nad määraksid endale keskse kontaktpunkti. Selline keskne kontaktpunkt, kes tegutseb selle määranud asutuse nimel, peaks jälgima, et püsivad tegevuskohad täidaks rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusnorme. (8)Järelevalve tegijad peaksid tagama, et valuutavahetusasutuste, tšekkide sularahaks vahetamise asutuste, usaldushalduse- või äriühingute teenuste pakkujate ja hasartmänguteenuste pakkujatega seoses on selliste ettevõtjate tegelikud juhid ja tegelikud kasusaajad ausad ja eetilised ning oma kohustuste täitmiseks vajalike teadmiste ja asjatundlikkusega. Kriteeriumid, mille alusel tehakse kindlaks, kas isik vastab neile nõuetele või mitte, peaksid kajastama vähemalt vajadust kaitsta selliseid ettevõtjaid selle eest, et nende juhid või tegelikud kasusaajad kasutavad neid kuritegelikel eesmärkidel. (9)Kohustatud isikute juhtivtöötajate või kohustatud isikute üle muul viisil kontrolli omavate isikute sobivuse hindamiseks peaks kogu teabevahetus süüdimõistvate kohtuotsuste kohta toimuma kooskõlas nõukogu raamotsusega 2009/315/JSK ja nõukogu otsusega 2009/316/JSK. (10)Komisjon on sobiv analüüsima konkreetseid piiriüleseid ohte, mis võivad mõjutada siseturgu ning mida ei saaks tuvastada ega tulemuslikult vältida liikmesriikide tasandil. Seetõttu tuleks komisjonile anda ülesanne koordineerida piiriüleste tegevustega seonduvate riskide hindamist. Riskihindamise tulemuslikkuse tagamiseks on vajalik kaasata vastavad eksperdid, nagu rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev eksperdirühm ning rahapesu andmebüroode ja (asjakohasel juhul) muude liidu tasandi organite esindajad. Riskihindamise jaoks oluliseks teabeallikaks on ka liikmesriikide riskihindamised ja kogemused. Piiriüleste riskide hindamine komisjonis ei tohiks hõlmata isikuandmete töötlemist. Igal juhul peaksid andmed olema täielikult anonüümitud. Riiklikud ja liidu andmekaitse järelevalveasutused tuleks kaasata üksnes juhul, kui rahapesu ja terrorismi rahastamise riski hindamine mõjutab üksikisikute eraelu puutumatust ja andmete kaitset. (11)Liidu tasandi riskihindamise tulemused võivad aidata pädevatel asutustel ja kohustatud isikutel rahapesu ja terrorismi rahastamise riske ning ka sihipäraste finantssanktsioonide mittekohaldamise ja neist kõrvalehoidmise riske tuvastada, mõista, juhtida ja maandada. Seetõttu tuleb riskihindamise tulemused avalikustada. (12)Liikmesriigid sobivad kõige paremini neid otseselt mõjutavaid rahapesu ja terrorismi rahastamise riske tuvastama, hindama ja mõistma ning nende maandamise üle otsustama. Seetõttu peaks iga liikmesriik võtma asjaomased meetmed, et omi rahapesu ja terrorismi rahastamise riske ning sihipäraste finantssanktsioonide kohaldamata jätmise ja neist kõrvalehoidmise riske nõuetekohaselt tuvastada, hinnata ja mõista, ning koostama sidusa riikliku strateegia selliste riskide maandamiseks. Sellist riiklikku riskihindamist tuleks regulaarselt ajakohastada ning see peaks sisaldama kirjeldust liikmesriigi rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise korra institutsioonilise struktuuri ja üldiste menetluste kohta ning (teadaoleval määral) ka selleks eraldatud inimressursside ja rahaliste vahendite kohta.

(13)Riskihindamise tulemused tuleks asjakohasel juhul teha kohustatud isikutele õigel ajal kättesaadavaks, et nad saaksid oma riske tuvastada, mõista, juhtida ja maandada. (14)Selleks et riske liidu tasandil veelgi ulatuslikumalt tuvastada, mõista, juhtida ja maandada, peaksid liikmesriigid tegema oma riskihindamise tulemused kättesaadavaks üksteisele, komisjonile ja AMLA-le. (15)Selleks et oleks võimalik hinnata nende rahapesu- ja terrorismi rahastamise tõkestamise süsteemide tulemuslikkust, peaksid liikmesriigid säilitama asjaomase statistika kvaliteedi ja seda parandama. Liidu tasandil kogutavate statistiliste andmete kvaliteedi ja ühtsuse parandamiseks peaksid komisjon ja AMLA jälgima rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise olukorda kogu liidus ning avaldama selle kohta korrapäraselt ülevaateid. (16)Rahapesuvastane töökond on töötanud jurisdiktsioonide jaoks välja standardid, mida järgides teha kindlaks ja hinnata massihävitusrelvade leviku rahastamisega seotud sihipäraste finantssanktsioonide võimaliku kohaldamata jätmise või neist kõrvalehoidmise riske ning võtta meetmeid nende riskide maandamiseks. Need rahapesuvastase töökonna uued standardid ei asenda ega mõjuta olemasolevaid rangeid nõudeid, mille kohaselt peavad riigid rakendama sihipäraseid finantssanktsioone, järgides asjaomaseid ÜRO Julgeolekunõukogu eeskirju massihävitusrelvade levitamise ja rahastamise ennetamise, peatamise ja lõpetamise jaoks. Need olemasolevad kohustused, mida on liidu tasandil rakendatud nõukogu otsustega 2010/413/ÜVJP ja (ÜVJP) 2016/849 ning nõukogu määrustega (EL) nr 267/2012 ja (EL) 2017/1509, jäävad rangeteks õigusnormidel põhinevateks kohustusteks, mis on siduvad kõigile liidu füüsilistele ja juriidilistele isikutele. (17)Et võtta arvesse viimaseid rahvusvahelisel tasandil toimunud muutusi, on käesolevasse direktiivi lisatud nõue teha kindlaks, mõista, juhtida ja maandada massihävitusrelvade leviku rahastamisega seotud sihipäraste finantssanktsioonide võimaliku kohaldamata jätmise või neist kõrvalehoidmise riske nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil. (18)Tegelike kasusaajate keskregistrid on juriidiliste isikute väärkasutuse tõkestamisel määrava tähtsusega. Selleks et tegelike kasusaajate registrid oleksid lihtsalt kättesaadavad ja sisaldaks kvaliteetseid andmeid, tuleks kehtestada selliste andmete kogumise ja talletamise jaoks ühtsed eeskirjad. (19)Selleks et suurendada läbipaistvust juriidiliste isikute kuritarvitamise tõkestamiseks, peaksid liikmesriigid tagama, et tegelike kasusaajate andmeid talletatakse täielikult liidu õigust järgides väljaspool äriühingut asuvas keskregistris. Liikmesriigid võivad selleks kasutada spetsiaalset tegelike kasusaajate keskandmebaasi, äriregistrit või muud keskregistrit. Liikmesriigid võivad otsustada, et andmete registrisse kandmise eest vastutavad kohustatud isikud. Liikmesriigid peaksid tagama, et kõnealune teave tehakse alati kättesaadavaks pädevatele asutustele, rahapesu andmebüroodele ja kohustatud isikutele, kes rakendavad kliendi suhtes hoolsusmeetmeid. (20)Usaldushalduse ja sarnaste õiguslike üksuste tegelike kasusaajate andmed tuleks registreerida seal, kus elab või on asutatud usaldushaldur või sarnases õiguslikus üksuses samaväärsel positsioonil olev isik. Et tagada usaldushalduse ja sarnaste õiguslike üksuste tegelike kasusaajate andmete tegelik järelevalve ja registreerimine, on vajalik ka liikmesriikidevaheline koostöö. Kui usaldushalduse ja sarnaste õiguslike üksuste tegelike kasusaajate registrid liikmesriikides oleksid omavahel sidestatud, oleks neis sisalduv teave kättesaadav ning see võimaldaks vältida sama usaldushalduse või sarnase õigusliku üksuse mitmekordset registreerimist liidus. (21)Tegelike kasusaajate andmete kättesaadavus õigel ajal tuleks tagada nii, et asjaomane äriühing sellest kuidagi teada ei saaks. (22)Tegelike kasusaajate registrites olevate andmete õigsus on ülitähtis kõigile asjaomastele asutustele ja muudele registri kasutamise loa saanud isikutele, et teha nende andmete alusel paikapidavaid ja õiguspäraseid otsuseid. Seega, kui registripidaja on põhjaliku analüüsi tulemusena jõudnud järeldusele, et registris olevate tegeliku kasusaaja andmete õigsuses on piisavalt põhjust kahelda, tuleks juriidilistelt isikutelt ja õiguslikelt üksustelt nõuda riskitundlikult lisateavet. Peale selle on oluline, et liikmesriigid annaksid registrit haldavale üksusele piisavalt volitusi, et ta saaks talle esitatud tegeliku kasusaaja andmete paikapidavust kontrollida ja teavitada kõigist kahtlustest kohalikku rahapesu andmebürood. Volitused peaksid hõlmama ka juriidilise isiku valdustes tehtavat inspekteerimist. (23)Lisaks on keskregistris ning kohustatud isikutele ja (kui asjakohane) pädevatele asutustele kättesaadavate tegeliku kasusaaja andmete lahknevusest teadaandmine tulemuslik teabe õigsuse kontrollimise meetod. Kõik sellised erinevused tuleks kiiresti üles leida, neist teada anda ja andmed parandada. (24)Selleks et erinevustest aruandmise kord oleks proportsionaalne ja keskenduks tegeliku kasusaaja väärate andmete avastamisele, võivad liikmesriigid lubada kohustatud isikutel nõuda kliendilt tehnilist laadi lahknevuste kõrvaldamist vahetult keskregistripidajaga suheldes. Sellist võimalust võib kasutada ainult väikese riskiga klientide ja tehniliste vigade puhul, nagu veidi valesti sõnastatud teave, kui on ilmselge, et need ei takista tegeliku kasusaaja (tegelike kasusaajate) tuvastamist ega kahjusta andmete õigsust. (25)Kui lahknevustest teatamine rahapesu andmebüroode ja muude pädevate asutuste poolt ohustaks käimasolevat kriminaaluurimist, peaksid rahapesu andmebürood ja muud pädevad asutused lahknevusest teatamise edasi lükkama ajani, mil põhjust mitte teatada enam ei ole. Lisaks ei tohiks rahapesu andmebürood ja pädevad asutused lahknevustest teatada, kui see oleks vastuolus riiklikus õiguses sätestatud konfidentsiaalsusnõudega või kujutaks endast õigusvastast hoiatamist. (26)Tegeliku kasusaaja mõiste tõlgendamise seisukohalt võrdsete tingimuste tagamiseks on väga tähtis, et juriidilised isikud saaksid kogu liidus kasutada ühtseid teavituskanaleid ja -vahendeid. Selleks peaks asjaomastele riiklikele registritele tegelike kasusaajate andmete esitamise vorming olema ühtne ning tagama läbipaistvuse ja õiguskindluse. (27)Et tagada eri õiguslike vormide jaoks võrdsed tingimused, tuleks ka usaldushalduritelt nõuda, et nad koguksid ja säilitaksid andmeid tegelike kasusaajate kohta ja esitaksid need keskregistrile või keskandmebaasi. (28)Üldsuse juurdepääs tegelikke kasusaajaid käsitlevale teabele võimaldab kodanikuühiskonnal teavet tõhusamalt kontrollida, sh ajakirjanduse või kodanikuühiskonna organisatsioonide poolt, ning aitab säilitada usaldust finantssüsteemi suhtes. See võib aidata võidelda äriühingute ja muude juriidiliste isikute ja õiguslike üksuste rahapesuks ja terrorismi rahastamiseks väärkasutamise vastu, nii uurimiste toetamisega kui ka mainele avalduva mõju kaudu, sest kõik potentsiaalsed ärisuhtesse astujad teavad, kes on tegelikud kasusaajad. See võib hõlbustada ka teabe õigeaegset ja tõhusat kättesaadavust nii kohustatud isikute kui ka kõnealuste õigusrikkumiste vastu võitlevate kolmandate riikide asutuste jaoks. Nimetatud teabele juurdepääs aitaks ka uurida rahapesu, seotud eelkuritegusid ja terrorismi rahastamist. (29)Investorite ja üldsuse usaldus finantsturgude vastu oleneb suurel määral sellest, kas on olemas täpne avalikustamise kord, mis tagab tegelike kasusaajate ja äriühingute kontrollistruktuuride läbipaistvuse. See kehtib eriti selliste äriühingu üldjuhtimise süsteemide puhul, mida iseloomustab omandi koondumine; selliste hulka kuulub ka liidu süsteem. Ühelt poolt võivad olulise hääleõiguse ja rahavoo õigustega suurinvestorid pikaajalist majanduskasvu ja ettevõtte tulemuslikkust soodustada. Teisalt võib suure häältearvuga tegelike kasusaajate kontrollimine soodustada olukorda, et isikliku kasu saamiseks ja vähemusinvestoreid kahjustades juhitakse kõrvale äriühingu vara ja võimalusi. Võimalikku usalduse kasvu finantsturgude vastu tuleks pidada läbipaistvuse suurendamise positiivseks kõrvalmõjuks, ent mitte eesmärgiks, sest eesmärk on luua keskkond, mille kasutamine rahapesuks ja terrorismi rahastamiseks oleks vähem tõenäoline. (30)Investorite ja üldsuse usaldus finantsturgude vastu oleneb suurel määral sellest, kas on olemas täpne avalikustamise kord, mis tagab läbipaistvuse äriühingute ja muude juriidiliste isikute, samuti teatavat liiki usaldushalduse ja sarnaste õiguslike üksuste tegelike kasusaajate ja kontrollistruktuuride suhtes. Seepärast peaksid liikmesriigid võimaldama juurdepääsu tegelikke kasusaajaid käsitlevale teabele piisavalt sidusalt ja kooskõlastatult, kehtestades üldsusele juurdepääsu kohta usaldusväärsusreeglid, nii et kolmandad isikud saaksid kogu liidus välja selgitada, kes on äriühingute ja muude juriidiliste isikute, samuti (õigustatud huvi korral) teatavat liiki usaldushalduse ja sarnaste õiguslike üksuste tegelikud kasusaajad. (31)Nii äriühingute kui ka muude juriidiliste isikute puhul tuleks eelkõige leida õiglane tasakaal rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega seotud üldise avaliku huvi ning andmesubjekti põhiõiguste vahel. Üldsusele kättesaadavaks tehtav andmekogum peaks olema piiratud, selgelt ja ammendavalt määratletud ning üldist laadi, et vähendada tegelike kasusaajate kahjustamise võimalust. Samas ei tohiks üldsusele kättesaadavaks tehtav teave olulisel määral erineda praegu kogutavatest andmetest. Selleks et eraelu puutumatuse üldine riive ja konkreetselt isikuandmete kaitstuse riive oleks minimaalne, peaks see teave sisuliselt hõlmama äriühingute ja muude juriidiliste isikute tegelike kasusaajate staatust ning piirduma üksnes tegelike kasusaajate majandustegevuse valdkonnaga. Juhud, kui tegeliku kasusaajana on märgitud kõrgema astme juht üksnes seepärast, et ta on kõrgema astme juhi ametikohal, mitte et tal oleks osalus või et ta kontrolliks isikut või üksust muul viisil, tuleks registrites selgelt ära näidata. (32)Lepingulise usaldushalduse ja muude õiguslike üksuste puhul peaks selline teave olema üldsusele kättesaadav, kui on võimalik tõendada õigustatud huvi olemasolu. See peaks hõlmama olukordi, kus füüsiline või juriidiline isik esitab taotluse, mis puudutab usaldushaldust või sarnast õiguslikku üksust, kes omab otseselt või kaudselt väljaspool liitu asutatud juriidilist isikut või kellele kuulub selles kontrolliv osalus, kaasa arvatud esitajaaktsiate või -osade või muul viisil kontrollimise kaudu. Õigustatud huvi tõlgendus liikmesriikides ei tohiks piirata õigustatud huvi mõistet üksnes poolelioleva haldus- või kohtumenetlusega, ning see peaks võimaldama arvesse võtta vabaühenduste ja uurivate ajakirjanike ennetavat tegevust rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise tõkestamisel. Kuigi usaldushaldust ja muid õiguslikke üksusi saab kasutada keerukates äriühingustruktuurides, on nende peamine eesmärk siiski üksikisiku vara haldamine. Selleks et õiguspärane eesmärk hoida ära finantssüsteemi rahapesuks või terrorismi rahastamiseks kasutamine (avalik kontroll aitab selle eesmärgi saavutamisele kaasa) ning isikute põhiõiguste kaitse (eriti õigus eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitse) oleksid piisavalt tasakaalus, on vaja sätestada nõue, et usaldushalduse ja muude õiguslike üksustega seotud tegelike kasusaajate andmete teadasaamiseks peab olema tõendatud õigustatud huvi.

(33)Et avaliku teabe alusel oleks võimalik tegelik kasusaaja õigesti tuvastada, peaks üldsusele kättesaadavad olema teatavad miinimumandmed. Kõnealuste andmete alusel peab olema võimalik tegelik kasusaaja kindlalt tuvastada, minimeerides sealjuures avalikult kättesaadavate isikuandmete hulka. Kui teave tegeliku kasusaaja nime, sünniaasta ja -kuu, elukohariigi ja kodakondsuse kohta ei ole teada, ei ole võimalik üheselt tuvastada, milline füüsiline isik on tegelik kasusaaja. Samamoodi ei ole võimalik kindlaks teha, miks kõnealune füüsiline isik on tegelik kasusaaja , kui ei ole teavet tema kontrolli teostamise viisi kohta. Seetõttu, et hoida ära üldsusele kättesaadava tegelikke kasusaajaid käsitleva teabe väärtõlgendamist ja tagada kogu liidus ühtsetele põhimõtetele tuginev isikuandmete proportsionaalne avalikustamine, on vaja kindlaks määrata, millised miinimumandmed peavad olema üldsusele kättesaadavad. (34)Suurem avalik kontroll aitab kaasa juriidiliste isikute ja õiguslike üksuste väärkasutuse, sh maksude vältimise ärahoidmisele. Seetõttu on oluline, et tegelike kasusaajate andmed jääks riiklike registrite ja tegelike kasusaajate registrite omavahelise sidestamise süsteemi kaudu kättesaadavaks veel vähemalt viieks aastaks pärast seda, kui usaldushalduse või sarnase õigusliku üksuse tegeliku kasusaaja andmete registrisse kandmise aluseid enam ei esine. Siiski peaksid liikmesriigid saama õigusaktidega sätestada, kuidas tegelikke kasusaajaid käsitlevat teavet töödeldakse, sealhulgas isikuandmete töötlemise muudel otstarvetel, kui selline töötlemine vastab avaliku huvi eesmärgile ning on taotletava õiguspärase eesmärgi seisukohalt demokraatlikus ühiskonnas vajalik ja proportsionaalne. (35)Samuti peaks liikmesriikidel olema võimalik näha proportsionaalsuse ja tasakaalustatud lähenemise huvides ning eraelu puutumatuse ja isikuandmete kaitse õiguste tagamiseks ette tegelike kasusaajate andmete registri kaudu avalikustamise ja sellele teabel juurdepääsu erandid erandlikel asjaoludel, kui kõnealuse teabe tulemusel ähvardaks tegelikku kasusaajat kelmuse, inimröövi, šantažeerimise, väljapressimise, ahistamise, vägivalla või ähvardamise ebaproportsionaalne oht. Liikmesriikidel peaks olema ka võimalik nõuda veebipõhist registreerimist, et teha kindlaks isikud, kes registrist teavet taotlevad, samuti küsida registris sisalduvale teabele juurdepääsu eest tasu. (36)Direktiivi (EL) 2018/843 tulemusena sidestati liikmesriikide peetavad tegelike kasusaajate keskregistrid omavahel Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2017/1132 loodud Euroopa keskse platvormi kaudu. Liikmesriikide jätkuv osalus kogu süsteemi toimimises tuleks tagada komisjoni ja liikmesriikide esindajate korrapärase dialoogiga süsteemi toimimise ja edasiarendamise teemal. (37)Liikmesriikide tegelike kasusaajate registrite omavahelise sidestatuse kaudu tuleks iga liikmesriigi registris sisalduvad andmed õiguslike üksuste tegelike kasusaajate kohta teha nii riigis kui ka piiriüleselt kättesaadavaks õigustatud huvi määratluse alusel, mille üle otsustab liikmesriigi asjaomane asutus. Et ei tekiks olukorda, kus tegeliku kasusaaja andmete kättesaadavust piiravat põhjendamatut otsust ei saa uuesti läbi vaadata, tuleks kehtestada selliste otsuste edasikaebamise võimalused. Registreerimise ja teabevahetuse sidususe ja tõhususe tagamiseks peaksid liikmesriigid tagama, et nende registri eest vastutav asutus teeks koostööd teistes liikmesriikides sama ülesannet täitvate asutustega, jagades teavet ühe liikmesriigi õiguse alusel reguleeritud ja teises liikmesriigis hallatavate usaldushalduse ja sarnaste õiguslike üksuste kohta. (38)Käesoleva direktiivi raames toimuvale isikuandmete töötlemisele kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2016/679. Füüsilisi isikuid, kelle isikuandmeid hoitakse tegelike kasusaajate riiklikes registrites, tuleks kohaldatavatest andmekaitse-eeskirjadest teavitada. Peale selle tuleks kättesaadavaks teha üksnes isikuandmed, mis on ajakohased ja käsitlevad tegelikke kasusaajaid, ning puudutatud isikuid tuleks teavitada nende liidu andmekaitseraamistiku kohastest õigustest ning kõnealuste õiguste kasutamise menetlusest. Lisaks, et hoida ära registrites sisalduva teabe väärkasutamist ja arvestada piisavalt tegelike kasusaajate õigustega, võiksid liikmesriigid pidada asjakohaseks kaaluda, kas teha tegelikule kasusaajale kättesaadavaks teave päringu esitanud isiku ja päringu õigusliku aluse kohta. (39)Kui rahapesu andmebürood ja muud pädevad asutused pääsevad panga- ja maksekontode ning hoiulaegaste omanike, eeskätt kui need on anonüümsed, isikut käsitlevale teabele juurde viivitusega, pidurdab see rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud rahaülekannete tuvastamist. Ühele isikule kuuluvate panga- ja maksekontode ning hoiulaegaste tuvastamist võimaldavad riiklikud andmed on killustatud ega ole seepärast rahapesu andmebüroodele ja muudele pädevatele asutustele õigel ajal kättesaadavad. Seetõttu on oluline luua kõikides liikmesriikides automatiseeritud keskmehhanismid, nagu registreerimis- või andmeotsingu süsteemid kui tõhusad vahendid, millega saada õigel ajal juurdepääs panga- ja maksekontode ning hoiulaegaste omanike, nende esindajate ja tegelike kasusaajate isikut käsitlevale teabele. Juurdepääsu käsitlevate sätete kohaldamisel on asjakohane kasutada olemasolevaid mehhanisme, tingimusel et riiklikud rahapesu andmebürood pääsevad viivitamata juurde päringuga taotletud andmetele filtreerimata kujul. Liikmesriigid peaksid kaaluma võimalust lisada sellistesse mehhanismidesse ka muud teavet, mida peetakse rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide tulemuslikuma maandamise seisukohalt vajalikuks ja proportsionaalseks. Tuleks tagada, et rahapesu andmebüroode ja pädevate asutuste, välja arvatud süüdistuse esitamise eest vastutavate asutuste päringud ja teabetaotlused oleksid täiesti konfidentsiaalsed (40)Eraelu puutumatuse austamise ja isikuandmete kaitsmise huvides tuleks panga- ja maksekontode sellistes automatiseeritud keskmehhanismides nagu registreerimis- või andmeotsingusüsteemid hoida üksnes andmeid, mis on rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise uurimiste jaoks minimaalselt vajalikud. Liikmesriikidel peaks olema võimalik kindlaks määrata, milliste andmete kogumine on olemasolevaid süsteeme ja õigustraditsioone arvestades tegelike kasusaajate sisuliseks kindlakstegemiseks kasulik ja seejuures ka proportsionaalne. Kõnealuseid mehhanisme käsitlevate sätete ülevõtmisel peaksid liikmesriigid kehtestama samaväärsed andmete säilitamisperioodid, nagu kehtivad dokumentidele ja teabele, mis on saadud kliendi suhtes rakendatavate hoolsusmeetmete kohaldamisega. Liikmesriikidel peaks olema võimalik pikendada andmete säilitamisperioodi üldkohaldatavate õigusnormidega, ilma et seda tuleks igal üksikjuhul eraldi otsustada. Täiendav säilitamisperiood ei tohiks ületada viit aastat. See tähtaeg ei tohiks piirata riiklikku õigust, millega on kehtestatud teistsugused andmete säilitamise nõuded, mis võimaldavad kriminaal- või haldusmenetluste hõlbustamiseks teha otsuseid üksikjuhtumipõhiselt. Juurdepääs nimetatud mehhanismidele tuleks anda üksnes põhjendatud teadmisvajaduse korral. (41)Liikmesriikide automatiseeritud keskmehhanismide omavahelise sidestamise kaudu saaksid riiklikud rahapesu andmebürood kiiresti piiriülest teavet teises liikmesriigis asuvate panga- ja maksekontode ning hoiulaegaste omanike kohta ning see parandaks nende finantsanalüüsi tulemuslikkust ja koostööd teiste liikmesriikide partnerbüroodega. Panga- ja maksekontode ning hoiulaegaste omanike andmete vahetu piiriülene kättesaadavus võimaldaks rahapesu andmebüroodel teha piisavalt kiiresti finantsanalüüs, et selgitada välja võimalikud rahapesu ja terrorismi rahastamise juhtumid ja tagada kiire õiguskaitse. (42)Et tagada õigus isikuandmete kaitsele ja eraelu puutumatusele ning piirata riiklikes automatiseeritud keskmehhanismides sisalduvate andmete piiriülese kasutamise mõju, peaks pangakontode registrite keskse juurdepääsupunkti kaudu kättesaadav teave piirduma võimalikult väheste andmete kogumise põhimõtte kohaselt minimaalselt vajalikuga, mille alusel on võimalik tuvastada füüsiline või juriidiline isik, kellele kuulub maksekonto, IBAN-numbriga pangakonto või hoiulaegas või kelle kontrolli all need on. Peale selle tuleks keskse juurdepääsupunkti kiire ja filtreerimata kasutamise õigus anda ainult rahapesu andmebüroodele. Liikmesriigid peaksid jälgima, et rahapesu andmebüroode töötajad järgiksid rangeid kutsealaseid konfidentsiaalsus- ja andmekaitsenõudeid ning on usaldusväärsed ja asjakohaselt kvalifitseeritud. Peale selle peaksid liikmesriigid võtma kasutusele tehnilised ja organisatsioonilised meetmed, mis tagavad andmete rangetele tehnoloogiastandarditele vastava turvalisuse. (43)Panga- ja maksekontode ning hoiulaegaste kohta teavet sisaldavate riiklike automatiseeritud keskmehhanismide (keskregistrid või kesksed elektroonilised andmeotsingu süsteemid) omavaheline sidestamine pangakontode registrite ühtse juurdepääsupunkti kaudu nõuab eri tehniliste standarditega riiklike süsteemide koordineerimist. Selleks tuleks välja töötada tehnilised meetmed ja spetsifikaadid, milles arvestatakse riiklike automatiseeritud keskmehhanismide erinevustega. (44)Kinnisasjad on kurjategijatele meelepärane kaup, mille abil oma ebaseaduslikust tegevusest saadud raha pesta, sest see võimaldab varjata vahendite tegelikku allikat ja tegeliku kasusaaja isikut. See, kui rahapesu andmebürood ja muud pädevad asutused selgitavad nõuetekohaselt ja kiiresti välja, milline füüsiline või juriidiline isik on kinnisasja omanik, on tähtis nii rahapesuskeemide avastamise kui ka vara arestimise ja konfiskeerimise seisukohalt. Sellepärast on oluline, et liikmesriigid teevad rahapesu andmebüroodele ja pädevatele asutustele kättesaadavaks teabe, mis võimaldab teha kiiresti kindlaks kinnisasja omava füüsilise või juriidilise isiku ning tehinguga seotud riski ja kahtluse väljaselgitamiseks vajaliku teabe. (45)Rahapesu ja terrorismi rahastamise ennetamiseks ja tõkestamiseks on kõik liikmesriigid loonud või peaksid looma oma tegevuses sõltumatud ja autonoomsed rahapesu andmebürood, kes koguvad ja analüüsivad neile laekuvat teavet, et leida seoseid kahtlaste tehingute ja nendega seotud kuritegeliku tegevuse vahel. Rahapesu andmebüroo peaks olema üks keskne riiklik üksus, kelle ülesanne on võtta vastu ja analüüsida teateid kahtlaste tehingute, sularaha füüsilise üle piiri liikumise ja teatavat künnist ületavate sularahatehingute kohta ning rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise seisukohast olulist muud teavet, mida kohustatud isikud neile esitavad. Rahapesu andmebüroo tegevuse sõltumatus ja autonoomia tuleks tagada, andes talle volitused ja suutlikkuse täita oma ülesandeid vabalt, sealhulgas suutlikkus teha autonoomselt otsuseid konkreetse teabe analüüsimise, taotlemise ja levitamise kohta. Rahapesu andmebürool peaks alati olema mõjutamatu õigus edastada või levitada teavet pädevatele asutustele. Rahapesu andmebürool peaks olema piisavad rahalised, inim- ja tehnilised ressursid, mis tagavad tema autonoomia ja sõltumatuse ning volituste tulemusliku kasutamise. Rahapesu andmebüroo peaks saama nii igal üksikjuhul kui ka regulaarselt hankida ja kasutada oma ülesannete täitmiseks vajalikke ressursse ilma lubamatu poliitilise, valitsuse või ettevõtjate mõju või sekkumiseta, kuna see võib ohtu seada tema tegevusliku sõltumatuse. (46)Rahapesu andmebüroodel on oluline roll terrorivõrgustike (eriti piiriüleste võrgustike) finantstehingute ja nende rahastajate tuvastamisel. Finantsandmete analüüsil võib olla terrorismikuritegudele kaasaaitamise ning terroriorganisatsioonide võrgustike ja kavatsuste avastamisel otsustav tähtsus. Rahapesu andmebüroode funktsioonid, pädevused ja volitused on väga erinevad. Siiski ei tohiks praegused erinevused mõjutada rahapesu andmebüroode tegevust, eriti suutlikkust koostada ennetavaid analüüse, millega abistada kõiki andmete kogumise ja analüüsi, uurimise ja kohtumenetluse eest vastutavaid ametivõime ning toetada rahvusvahelist koostööd. Rahapesu andmebüroode ülesannete täitmise seisukohalt on muutunud vajalikuks määrata kindlaks miinimumteave, mis on neile kiiresti kättesaadav ja mida nad peavad saama teiste liikmesriikide partnerbüroodega takistusteta vahetada. Kõigi rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise kahtluste korral peaks teave liikuma otse ja kiiresti ehk põhjendamatu viivituseta. Seega on vajalik veelgi parandada rahapesu andmebüroode tulemuslikkust ja tõhusust, sätestades täpsemalt nende volitused ja nendevahelise koostöö. (47)Rahapesu andmebüroode volitused hõlmavad õigust pääseda otse või kaudselt juurde rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise tõkestamiseks vajalikule finants-, haldus- ja õiguskaitsealasele teabele. Kuna puudub määratlus, mis liiki teavet need üldkategooriad hõlmavad, on rahapesu andmebüroodele antud väga erinev juurdepääs andmetele ning see mõjutab nende analüüsifunktsioone ja suutlikkust teha tulemuslikku koostööd teiste liikmesriikide partnerbüroodega. Sellepärast on vaja määrata kindlaks minimaalsed finants-, haldus- ja õiguskaitseandmed, mis peaks olema kas otseselt või kaudselt kättesaadavad kõigile liidus tegutsevatele rahapesu andmebüroodele. Peale selle peaksid rahapesu andmebürood saama nõuda igalt kohustatud isikult välja kogu oma ülesannete täitmiseks vajaliku teabe. Samuti peaks rahapesu andmebürool olema võimalik sellist teavet hankida juhul, kui seda soovib mõni teine rahapesu andmebüroo, ning tal peaks olema võimalik saadud teavet seda taotlenud rahapesu andmebürooga jagada. (48)Suurele enamusele rahapesu andmebüroodest on antud volitused võtta kiiresti meetmeid ja peatada või keelata tehing, et seda analüüsida, kontrollida kahtlust ja edastada analüüsitulemused pädevatele asutustele. Kuid need volitused on edasilükkamise kestuse seisukohalt liikmesriigiti erinevad ning see mõjutab mitte ainult piiriüleste tegevuste edasilükkamist mõlema riigi rahapesu andmebüroode koostöö korral, vaid ka isikute põhiõigusi. Lisaks tuleks selleks, et rahapesu andmebürood saaks kiiresti piirata kriminaalse raha või vara liikumist ja hoida ära nende hajumist, sealhulgas arestimise jaoks, anda neile volitused peatada panga- või maksekonto kasutamine, et analüüsida selle kaudu tehtud tehinguid, kontrollida kahtlust ja edastada analüüsitulemused pädevatele asutustele. Kuna edasilükkamisvolitused mõjutavad õigust omandile, tuleks tagada asjaomaste isikute põhiõiguste säilimine. (49)Suurema läbipaistvuse ja aruandekohusluse tagamiseks ning oma tegevusest teavitamiseks peaksid rahapesu andmebürood andma igal aastal välja tegevusaruandeid. Neis aruannetes peaks olema esitatud vähemalt statistilised andmed saadud kahtlaste tehingute teadete kohta; samuti see, mitu korda teavitati riiklikke pädevaid asutusi; teistele rahapesu andmebüroodele esitatud ja neilt saadud päringute arv ning see, milliseid suundumusi ja tüpoloogiaid oli märgata. Aruanne peaks olema avalik, välja arvatud tundlik ja salastatud teave. Vähemalt kord aastas peaks rahapesu andmebüroo andma kohustatud isikutele tagasisidet kahtlasi tehinguid käsitlevate teadete (sh kahtluse kirjelduste ja lisadokumentide) kvaliteedi ja õigeaegsuse kohta. Sellist tagasisidet võib anda kohustatud isikutele individuaalselt või rühmiti ning selle eesmärk peaks olema parandada kohustatud isikute võimet kahtlasi tehinguid ja tegevusi avastada ja tuvastada ning parandada aruandlusmehhanisme üldiselt. (50)Rahapesu andmebüroo eesmärk on koguda ja analüüsida saadud teavet, leidmaks sidemeid kahtlaste tehingute ja nende aluseks oleva kuritegeliku tegevuse vahel, et rahapesu ja terrorismi rahastamist ära hoida ja tõkestada, samuti edastada analüüsitulemused ja lisateave pädevatele asutustele, kui on alust kahtlustada rahapesu, selle eelkuritegu või terrorismi rahastamist. Rahapesu andmebüroo ei tohiks hoiduda ega keelduda teabe vahetamisest (omal algatusel või taotluse korral) teise rahapesu andmebürooga seetõttu, et asjaomane eelkuritegu ei ole tuvastatud, liikmesriikide kriminaalõigusnormid ja eelkuritegude määratlused on erinevad või puudub viide konkreetsele seotud eelkuriteole. Samuti peaks rahapesu andmebüroo andma teabe levitamise ülesande tulemuslikuks täitmiseks teisele büroole oma eelneva nõusoleku teabe edastamiseks pädevatele asutustele, sõltumata võimaliku eelkuriteo liigist. Rahapesu andmebürood on teatanud teabevahetusprobleemidest, mis on tingitud sellest, et teatavate eelkuritegude (nt maksukuriteod) määratlused, mis ei ole liidu õigusega ühtlustatud, on liikmesriigiti erinevad. Sellised erinevused ei tohiks teabe vastastikust vahetamist, muudele pädevatele asutustele levitamist ja kasutamist takistada. Rahapesu andmebürood peaksid kiiresti, konstruktiivselt ja tulemuslikult tagama rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise küsimustes võimalikult laialdase rahvusvahelise koostöö kolmandate riikide rahapesu andmebüroodega, järgides kohaldatavaid andmekaitse-eeskirju andmete edastamise jaoks, rahapesuvastase töökonna soovitusi ja Egmonti põhimõtteid rahapesu andmebüroode vahelise teabevahetuse jaoks. (51)Rahapesu andmebürood peaksid kasutama koostööks ja omavaheliseks teabevahetuseks turvalisi võimalusi, sealhulgas kaitstud sidekanaleid. Selleks tuleks luua liikmesriikide rahapesu andmebüroode vahelise teabevahetuse süsteem (FIU-net). Süsteemi juhtimise ja haldamisega peaks tegelema AMLA. Rahapesu andmebürood peaksid kasutama FIU-net-i omavaheliseks teabevahetuseks ja koostööks ning asjakohasel juhul võiksid nad seda kasutada ka teabevahetuseks kolmandate riikide rahapesu andmebüroodega ning muude asutuste ja liidu organitega. Rahapesu andmebürood peaksid FIU-net-i pakutavaid võimalusi täiel määral ära kasutama. FIU-net peaks võimaldama rahapesu andmebüroodel võrrelda oma andmeid anonüümselt teiste rahapesu andmebüroode andmetega, et teha kindlaks büroole huvi pakkuvad isikud, nende tulu ja rahalised vahendid teistes liikmesriikides, tagades seejuures isikuandmete täieliku kaitse. (52)Rahapesu andmebürood peaksid tegema koostööd ja vahetama omavahel teavet tulemuslikult. Selleks peaks AMLA andma neile vajalikku abi ning seda mitte ainult piiriüleste kahtlasi tehinguid käsitlevate teadete ühisanalüüside koordineerimisega, vaid ka rahapesu andmebüroode omavahelise teabevahetuse vormingu kohta regulatiivsete tehniliste standardite projekti koostamisega ning koostama ka suunised selle kohta, milliseid tegureid arvesse võtta, kui kaalutakse, kas teade kahtlase tehingu kohta puudutab ka mõnd teist liikmesriiki, ning suunised operatiiv- ja strateegilise analüüsi laadi, omaduste ja eesmärkide kohta.

(53)Rahapesu andmebüroode kiire, tulemusliku ja ühtse koostöö tagamiseks on vaja kehtestada teabevahetusele ajapiirangud. Ajapiirangud tuleks kehtestada selleks, et tagada tulemuslik teabevahetus mõistliku aja jooksul või menetluslike piirangutega arvestamiseks. Lühemad tähtajad tuleks kehtestada erandlikeks, põhjendatud ja kiireloomulisteks juhtudeks, mil päringu saanud rahapesu andmebüroo saab taotletud teavet sisaldavaid andmebaase vahetult kasutada Kui päringu saanud rahapesu andmebüroo ei saa esitada teavet määratud tähtaja jooksul, peaks ta sellest päringu saatnud partnerbüroole teada andma. (54)Ebaseaduslik raha liigub üle piiride ja võib mõjutada eri liikmesriike. Mitut jurisdiktsioon hõlmavad piiriülesed juhtumid muutuvad aina sagedasemaks ja olulisemaks ning seda ka kohustatud isikute piiriülese tegevuse tõttu. Et tulemuslikult tegeleda mitut liikmesriiki hõlmavate juhtumitega, peaksid rahapesu andmebürood saama teha enamat kui lihtne teabevahetus kahtlaste tehingute ja tegevuste avastamise ja analüüsi kohta – nad peaksid neid koos analüüsima. Rahapesu andmebürood on teada andud teatavatest olulistest probleemidest, mis piiravad nende ühisanalüüsi võimalusi. Kahtlaste tehingute ja tegevuste ühisanalüüsi käigus saavad rahapesu andmebürood kasutada võimalikku sünergiat, eri allikatest pärinevat teavet, saada anomaalsetest tegevustest tervikpildi ning seeläbi analüüsi paremaks muuta. Rahapesu andmebürood peaksid saama teha kahtlaste tehingute ja tegevuste ühisanalüüse ning luua AMLA abiga ühiseid ajutisi eriotstarbelisi analüüsimeeskondi ja neis osaleda. Ühisanalüüside heade tulemuste seisukohalt võib olla määrava tähtsusega kolmandate isikute osalus. Selleks võivad rahapesu andmebürood kutsuda ühisanalüüsis osalema kolmandaid isikuid, kui selline osalus sobib asjaomaste kolmandate isikute vastavate volitustega. (55)Liidu finantssüsteemi ja siseturu usaldusväärsuse kaitsmiseks on vajalik teha tulemuslikku järelevalvet kõigi kohustatud isikute üle. Selleks peaksid liikmesriigid rakendama tulemuslikku sõltumatut rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalvet ning sätestama järelevalve tegijate tulemusliku, õigeaegse ja püsiva koostöö tingimused. (56)Liikmesriigid peaksid tagama kõigi kohustatud isikute tulemusliku ja erapooletu riskipõhise järelevalve, mida peaksid soovitavalt tegema avaliku sektori asutused eraldi sõltumatu riikliku järelevalve tegija kaudu. Riikliku järelevalve tegijad peaksid kõigi kohustatud isikute tulemuslikuks järelevalveks saama täita mitmesuguseid ülesandeid. (57)Liit on kohati märganud üsna leebet suhtumist kohustatud isikute rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustuste järelevalvesse. Sellpärast on muutunud ülitähtsaks, et pädevad riikliku järelevalve tegijad kui osa käesoleva direktiivi ja määrusega [palun lisage viide – ettepanek asutada rahapesuvastane amet – COM(2021) 421 final] loodud lõimitud järelevalvemehhanismist teaksid täpselt oma asjaomaseid õigusi ja kohustusi. (58)Selleks et hinnata ja jälgida tulemuslikumalt ja regulaarsemalt kohustatud isikutele avalduvaid riske ja seda, kuidas nad kohaldavad sihipäraseid finantssanktsioone, on vaja täpsustada, et riiklikel järelevalve tegijatel on nii õigus kui ka kohustus teha kõik vajalikud kaug-, kohapealsed ja temaatilised uurimised ning kõik muud nende arvates vajalikud päringud ja hindamised. See mitte ainult ei aita järelevalve tegijatel otsustada nende juhtumite üle, kus sektorile omased spetsiifilised riskid on selged ja arusaadavad, vaid annab neile ka võimalused edastada asjaomast teavet kohustatud isikutele, et nood mõistaksid rahapesu ja terrorismi rahastamise riske paremini. (59)Teavitamine, sealhulgas teabe levitamine järelevalve tegijatelt nende järelevalve all olevatele kohustatud isikutele, on vajalik selle tagamiseks, et erasektoril oleks piisav arusaam rahapesu ja terrorismi rahastamise riskide laadist ja määrast. (60)Järelevalve tegijad peaksid tegutsema riskipõhiselt, koondades oma ressursid suurimate riskidega tegelemiseks, kuid tagades sealjuures, et ükski sektor ega ettevõtja ei ole ohustatud kuritegelikest rahapesu või terrorismi rahastamise katsetest. Ühist arusaama riskidest peaks edendama eelkõige AMLA, mistõttu tuleks talle usaldada kohustatud isikutele omase riski- ja jääkriskiprofiili hindamise ja liigitamise metoodika ja võrdlusaluste ning riskiprofiili läbivaatamise sageduse kehtestamine. (61)See, kui järelevalve tegijad avaldavad rahapesu andmebüroodele asjaolud, mis võivad olla seotud rahapesu või terrorismi rahastamisega, on üks rahapesu ja terrorismi rahastamise riskidega seotud tõhusa ja tulemusliku järelevalve nurgakivi. Seetõttu peavad liikmesriigid kehtestama süsteemi, mis tagaks rahapesu andmebüroode nõuetekohase ja kiire teavitamise. (62)Selleks et tagada kogu liidus ühtne lähenemisviis järelevalvele, on vajalik riiklike järelevalve tegijate koostöö. Et see oleks tulemuslik, tuleks seda järelevalve tegijate laadist või staatusest olenemata võimalikult palju võimendada. Peale tavapärase koostöö, nagu võimalus korraldada uurimisi seda taotleva järelevalveasutuse nimel, on kohane nõuda rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalvekolleegiumide moodustamist nende kohustatud isikute puhul, kes tegutsevad teenuste osutamise või asutamisvabaduse alusel või kes kuuluvad kontserni. (63)Kui kohustatud isik kasutab püsivaid tegevuskohti teises liikmesriigis, sealhulgas esindajate võrgustiku kaudu, peaks päritoluliikmesriigi järelevalve tegija tegema järelevalvet selle üle, kas kohustatud isik järgib kontserni rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise poliitikat ja korda. See võib hõlmata kohapealset kontrolli teises liikmesriigis asuvates püsivates tegevuskohtades. Päritoluliikmesriigi järelevalve tegija peaks tegema vastuvõtva liikmesriigi järelevalve tegijaga tihedat koostööd ning teda teavitama kõikidest küsimustest, mis võiksid mõjutada tema hinnangut selle kohta, kuidas asjaomane püsiv tegevuskoht täidab seal riigis kehtivaid rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusnorme. (64)Kui kohustatud isik kasutab teises liikmesriigis asuvaid püsivaid tegevuskohti, sealhulgas esindajate võrgustiku kaudu, jääb filiaali asukohariigi järelevalve tegija vastutavaks selle eest, et asjaomane püsiv tegevuskoht täidaks rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusnorme, (tehes selleks muu hulgas vajaduse korral kohapealseid kontrolle ja kaugjärelevalvet ning võttes kõnealuste nõuete raskete rikkumiste korral asjakohaseid ja proportsionaalseid meetmeid. Vastuvõtva liikmesriigi järelevalve tegija peaks tegema päritoluliikmesriigi järelevalve tegijaga tihedat koostööd ning teavitama teda kõikidest küsimustest, mis võiksid mõjutada tema hinnangut selle kohta, kuidas asjaomane kohustatud isik järgib kontserni rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise tegevuspõhimõtteid ja korda. Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise eeskirjade selliste raskete rikkumiste kõrvaldamiseks, mis nõuavad kohest parandusmeetmete võtmist, peaks vastuvõtva liikmesriigi järelevalve tegijal olema õigus kohaldada selliseid asjakohaseid ja proportsionaalseid ajutisi parandusmeetmeid, mida kohaldatakse samalaadsete asjaolude korral tema pädevusvaldkonda kuuluvate kohustatud isikute suhtes, et tegeleda selliste tõsiste puudustega asjakohasel juhul päritoluliikmesriigi järelevalve tegija abiga või temaga koostöös. (65)Töö paremaks koordineerimiseks ja lõimitud järelevalvemehhanismi vajaduste täitmiseks tuleks täpsustada järelevalve tegijate asjaomaseid kohustusi seoses selliste kohustatud isikutega ning sätestada konkreetsed ja proportsionaalsed koostöömehhanismid. (66)Piiriülestel kontsernidel peab olema kaugeleulatuv kogu kontserni hõlmav poliitika ja kord. Et piiriülese tegevuse üle tehtaks piisavat järelevalvet, on vaja sätestada üksikasjalikud järelevalve-eeskirjad, mis võimaldavad päritolu- ja vastuvõtvate liikmesriikide järelevalve tegijatel nende laadist või staatusest olenemata omavahel ja AMLAga riskide hindamisel, kontserni ettevõtteid mõjutada võivate muutuste jälgimisel ja järelevalve koordineerimisel võimalikult palju koostööd teha. Kuna koordineerimine on AMLA ülesanne, peaks ta koostama regulatiivsete tehniliste standardite projekti, kus on täpsemalt kirjeldatud kontserni päritolu- ja vastuvõtva riigi järelevalve tegijate vastavaid kohustusi ning nendevahelise koostöö viise. Järelevalve kontserni rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise poliitika rakendamise tulemuslikkuse üle peaks toimuma Euroopa vastavates valdkondlikes õigusaktides sätestatud konsolideeritud järelevalve meetodeid ja põhimõtteid järgides. (67)Direktiivis (EL) 2015/849 oli päritolu- ja vastuvõtva liikmesriigi järelevalve tegijate jaoks sätestatud üldine koostöö tegemise nõue. Selliseid nõudeid on seejärel täiustatud, et vältida olukordi, kus järelevalve tegijate vaheline teabevahetus ja koostöö on keelatud või põhjendamatult piiratud. Ent selge õigusraamistiku puudumise tõttu on rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalve kolleegiumide loomine tuginenud mittesiduvatele suunistele. Seetõttu on vaja kehtestada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kolleegiumide jaoks selged korralduslikud eeskirjad ning sätestada õiguslikult mõistlik koordineeritud lähenemisviis, milles tunnistatakse vajadust kõigi liidus tegutsevate järelevalve tegijate struktureeritud suhtluse järele. Kuna koordineerimine ja järelevalve järelevalve tegijate üle on AMLA ülesanne, peaks ta koostama regulatiivsete tehniliste standardite projekti, kus on sätestatud üldtingimused, mis võimaldavad rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalve kolleegiumide nõuetekohast toimimist. (68)Maailma finantssüsteemide üha suuremat lõimumist arvestades on järelevalve tegijate vaheline teabevahetus ja koostöö vajalikud. Ühelt poolt peaksid liidu järelevalve tegijad, sh AMLA, teavitama üksteist juhtudest, mil kolmanda riigi õigus ei võimalda rakendada määruse [palun lisada viide – rahapesuvastase määruse ettepanek] kohaselt nõutud poliitikat ja korda. Teisalt peaksid liikmesriigid saama anda järelevalve tegijatele volitused sõlmida kolmandate riikide järelevalve tegijatega koostöölepinguid, kus on ette nähtud koostöö ja konfidentsiaalse teabe vahetamine, järgides isikuandmete edastamisele kohaldatavaid õigusnorme. AMLA kui järelevalve tegijate üle järelevalve tegija peaks vajaduse korral aitama hinnata kolmanda riigi järelevalve tegijale kohaldatavate ametisaladuse hoidmise nõuete samaväärsust. (69)Direktiivi (EL) 2015/849 kohaselt võisid liikmesriigid usaldada mõne kohustatud isiku järelevalve iseregulatsiooni organitele. Ent selliste iseregulatsiooni organite järelevalve kvaliteet ja intensiivsus on olnud ebapiisav ja kas täiesti või peaaegu täiesti ilma avaliku kontrollita. Kui liikmesriik otsustab usaldada järelevalve iseregulatsiooni organile, peaks ta määrama ka avaliku sektori asutuse, kes selle iseregulatsiooni organi tegevuse üle järelevalvet teeks, tagades nii tegevuse kooskõla käesoleva direktiivi nõuetega. (70)Kuna rahapesu- ja terrorismi rahastamise tõkestamine on väga tähtis, peaksid liikmesriigid sätestama oma õiguses tõhusad, proportsionaalsed ja heidutavad halduskaristused ja -meetmed määruse [palun lisada viide – rahapesuvastase määruse ettepanek] nõuete eiramise puhuks. Liikmesriigid peaksid andma riikliku järelevalve tegijatele volitused kohaldada kohustatud isikutele rikkumiste korral kõnealuseid meetmeid ja rikkumisest olenevalt põhjendatud juhtudel rahalisi karistusi. Kõnealuste karistuste ja meetmete valik peaks olema piisavalt lai, et liikmesriigid ja pädevad asutused saaksid võtta arvesse kohustatud isikute erinevusega, eelkõige krediidi- ja finantseerimisasutuste ning muude kohustatud isikute erinevat suurust, omadusi ja äritegevuse olemust. (71)Praegu kohaldavad liikmesriigid peamiste ennetussätete rikkumise korral erinevaid halduskaristusi ja -meetmeid ning lähenemisviis rahapesuvastaste nõuete rikkumise uurimisele ja selle eest sanktsioonide kehtestamisele ei ole kooskõlastatud, samuti puudub järelevalve tegijatel ühine arusaam sellest, mis peaks olema raske rikkumine, et seeläbi eristada, millal tuleks kohaldada halduskaristust. Sellised erinevused kahjustavad rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamiseks tehtavat tööd ning liidu tegevus on killustunud. Sellepärast tuleks sätestada ühised kriteeriumid, mille alusel määrata rikkumise korral kindlaks kõige sobivam järelevalvemeede, ning valik haldusmeetmeid, mida järelevalve tegijad saavad kehtestada selliste rikkumiste korral, mis ei ole piisavalt rasked, et kohaldada halduskaristust. Et motiveerida kohustatud isikuid määrust [palun lisada viide – rahapesuvastase määruse ettepanek] järgima, on vaja tugevdada halduskaristuste heidutavust. Samamoodi tuleks suurendada määruse [palun lisada viide – rahapesuvastase määruse ettepanek] raske rikkumise korral kohaldatava maksimumkaristuse miinimummäära. Käesoleva direktiivi ülevõtmisel peaksid liikmesriigid tagama, et halduskaristuste ja -meetmete määramisel ning kriminaalkaristuste mõistmisel vastavalt riiklikule õigusele ei rikutaks topeltkaristamise keelu (ne bis in idem) põhimõtet. (72)Kohustatud isikud võivad siseturul kasutada teenuste osutamise ja asutamise vabadust, et pakkuda oma tooteid ja teenuseid üle liidu. Järelevalvesüsteemi tulemuslikkuse jaoks peavad järelevalve tegijad olema teadlikud kohustatud isikute nõrkadest kohtadest rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise õigusnormide järgimisel. Sellepärast peavad järelevalve tegijad saama üksteist teavitada kohustatud isikutele kehtestatud halduskaristustest ja -meetmetest, kui selline teave on oluline ka teistele järelevalve tegijatele.

(73)Määruse [palun lisada viide – rahapesuvastase määruse ettepanek] rikkumise eest kohaldatud halduskaristuse või -meetme avalikustamine võib olla väga heidutav ja hoida ära sellise rikkumise kordumise. Sellega teavitatakse karistada saanud kohustatud isiku rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud riskidest ka muid ettevõtjaid, kes võivad tahta temaga ärisuhteid sõlmida, ning aidata teiste liikmesriikide järelevalve tegijaid kohustatud isikuga seotud riskide küsimuses, kui ta peaks piiriüleselt tegutsema ka nende riigis. Neil põhjustel tuleks seadustada nõue avaldada karistusi käsitlevad otsused, mida ei ole edasi kaevatud. Ent otsuste avaldamine peab olema proportsionaalne ning otsustamisel, kas halduskaristus või -meede avaldada, peaksid järelevalve tegijad arvestama rikkumise raskusastmega ja heidutava mõjuga, mida avaldamisega tõenäoliselt saavutatakse. (74)On olnud palju juhtumeid, kus rahapesukahtlusest teada andnud töötajaid on ähvardatud või vaenulikult koheldud. Selle probleemiga tuleb kindlasti tegeleda, et tagada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise süsteemi tulemuslikkus. Liikmesriigid peaksid olema sellest probleemist teadlikud ja tegema kõik, mis nende võimuses, et kaitsta üksikisikuid, sealhulgas kohustatud isiku töötajaid ja esindajaid sellise ähvardamise ja vaenuliku kohtlemise eest, ning tagama neile riikliku õigusega kooskõlas piisava kaitse eelkõige seoses nende õigusega oma isikuandmete kaitsele ning õigusega tõhusale kohtulikule kaitsele ja kohtus esindamisele. (75)Uus liidu tasandil täielikult lõimitud ja sidus rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise poliitika, milles on määratletud nii liidu kui ka riiklike pädevate asutuste ülesanded, on välja töötatud eesmärgiga tagada nende pidev ja sujuv koostöö. Sellega seoses on koostöö kõigi riiklike ja liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise asutuste vahel ülioluline ning seda tuleb täpsustada ja tõhustada. Riigisiseselt jääb liikmesriikide ülesandeks näha ette vajalikud eeskirjad, mis tagavad, et poliitikakujundajatel, rahapesu andmebüroodel, järelevalve tegijatel, sh AMLA-l), ning muudel rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega seotud asutustel, samuti maksuhalduritel ja käesoleva direktiivi kohaldamisala piires tegutsevatel õiguskaitseasutustel, oleksid toimivad mehhanismid, mis võimaldavad koostööd ja koordineerimist, sealhulgas piirates juhtumeid, kus pädevad asutused keelduvad teise pädeva asutuse taotletud koostööst ja teabevahetusest. (76)Tulemusliku koostöö (eelkõige teabevahetuse) hõlbustamiseks ja edendamiseks peaksid liikmesriigid edastama komisjonile ja AMLA-le oma pädevate asutuste nimekirja koos asjaomaste kontaktandmetega. (77)Rahapesu ja terrorismi rahastamise riski saavad avastada kõik krediidiasutuste eest vastutavad järelevalve tegijad. Krediidi- ja finantseerimisasutuste usaldatavusega seonduv teave, nagu teave juhtorgani liikmete ja aktsionäride sobivuse ja nõuetele vastavuse, sisekontrollimehhanismide, üldjuhtimise või nõuetele vastavuse ja riskijuhtimise kohta, on selliste asutuste rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega seotud järelevalve piisavuse tagamiseks sageli hädavajalik. Samamoodi on rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamisega seotud teave oluline ka selliste asutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve jaoks. Niisiis tuleks laiendada koostööd ja teabevahetust rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalve tegijate ja rahapesu andmebüroodega kõigile pädevatele asutustele, kelle ülesanne on teha liidu õigusaktide (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivid (EL) 2013/36, (EL) 2014/49, (EL) 2014/59, (EL) 2014/92 ja (EL) 2015/2366) kohaselt kõnealuste kohustatud isikute üle järelevalvet. Sellise koostöö tulemuslikkuse tagamiseks peaksid liikmesriigid AMLAt igal aastal toimunud teabevahetusest teavitama. (78)Koostöö muude asutustega, kes teevad direktiivide (EL) 2014/92 ja (EL) 2015/2366 kohast järelevalvet krediidiasutuste üle, võib vähendada rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise nõuete tahtmatuid tagajärgi. Krediidiasutused võivad otsustada ärisuhted teatavate klientide või kliendikategooriatega lõpetada või neid piirata, et riske vältida, mitte neid juhtida. Selline riskide vähendamine võib rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistikku ja kahtlaste tehingute avastamist nõrgendada, sest asjaomased kliendid sunnitakse oma finantsvajaduse rahuldamiseks kasutama vähemturvalisi või reguleerimata maksekanaleid. Ühtlasi võib laialdane riskide vähendamine pangandussektoris viia teatavat liiki makseasutuste või klientide majandusliku tõrjutuseni. Finantsjärelevalve tegijad sobivad kõige paremini tuvastama olukordi, kus krediidiasutus on ärisuhtest keeldunud, kuigi riiklikus õiguses rakendatud direktiivi (EL) 2014/92 või (EL) 2015/2366 kohaselt ei oleks ta seda ilmselt teha tohtinud, ja selleks pole olnud kliendi suhtes rakendatavate dokumenteeritud hoolsusmeetmete alusel põhjust. Finantsjärelevalve tegijad peaksid sellistest juhtumitest teavitama asutusi, kes vastutavad selle eest, et finantsasutus järgiks direktiivi (EL) 2014/92 või (EL) 2015/2366. (79)Koostöö finantsjärelevalve tegijate ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute kriisiohje eest vastutavate asutuste, eelkõige hoiuste tagamise skeemiga seotud määratud asutuste ja kriisilahendusasutuste, vahel on vajalik selleks, et ühildada eesmärgid hoida käesoleva direktiivi kohaselt ära rahapesu ning kaitsta direktiivide 2014/49/EL ja 2014/59/EL kohaselt finantsstabiilsust ja hoiustajaid. Finantsjärelevalve tegijad peaksid tegema järelevalvet kliendi suhtes hoolsusmeetmete rakendamise üle juhul, kui krediidiasutus arvatakse olevat maksejõuetuse ohus või tõenäoliselt maksejõuetusse sattuv või kui hoiused on kättesaamatud, ning kõigist kahtlastest tehingutest rahapesu andmebüroo teavitamise üle. Finantsjärelevalve tegijad peaksid teavitama krediidiasutuste ja investeerimisühingute kriisiohje eest vastutavaid asutusi kõigist kliendi suhtes rakendatud hoolsusmeetmete olulistest tulemustest ja kontodest, mille kasutamise on rahapesu andmebüroo peatanud. (80)Sellise krediidiasutustega seotud koostöö soodustamiseks peaks AMLA Euroopa Pangandusjärelevalvega konsulteerides koostama suunised, kus on kindlaks määratud sellise koostöö põhielemendid, sealhulgas teabevahetuse viis. (81)Koostöömehhanisme tuleks laiendada ka audiitorite järelevalve eest vastutavatele asutustele, sest selline koostöö võib suurendada liidu rahapesuvastase raamistiku tulemuslikkust. (82)Käesoleva direktiivi kohastel eesmärkidel on vajalik liikmesriikide pädevate asutuste omavaheline abistamine ja teabevahetus. Seetõttu ei tohiks liikmesriigid keelata pädevatel asutustel üksteist abistada ja teavet vahetada ega seada sellele põhjendamatuid või ülemäära piiravaid tingimusi. (83)Järelevalve tegijad peaksid oma laadist või staatusest olenemata saama teha koostööd ja vahetada konfidentsiaalset teavet. Selleks peaks neil olema koostöö ja konfidentsiaalse teabe vahetamise jaoks piisav õiguslik alus. Teabevahetust ja koostööd kohustatud isikute üle liidu muude õigusaktide kohaselt järelevalvet tegevate pädevate asutustega ei tohiks tahtmatult takistada õiguslik ebakindlus, mis võib tuleneda sellealaste sõnaselgete sätete puudumisest. Õigusraamistiku selgemaks muutmine on eriti oluline ka seetõttu, et usaldatavusnõuete täitmise järelevalve on mitmel juhul tehtud ülesandeks järelevalve tegijatele, kes ei tegele rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise järelevalvega (nt Euroopa Keskpank (EKP)). (84)Liidu rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise raamistiku tulemuslikkus tugineb paljude erinevate pädevate asutuste koostööle. Sellise koostöö soodustamiseks peaks AMLA koostama EKP, Euroopa järelevalveasutuste, Europoli, Eurojusti ja Euroopa Prokuratuuriga konsulteerides suunised kõigi pädevate asutuste koostöö kohta. Neis suunistes tuleks ka kirjeldada, kuidas peaksid muude liidu õigusaktide kohase kohustatud isikute järelevalve eest vastutavad pädevad asutused võtma oma ülesannete täitmisel arvesse rahapesu ja terrorismi rahastamisega seotud mureküsimusi. (85)Käesoleva direktiivi raames toimuvale isikuandmete töötlemisele kohaldatakse määrust (EL) 2016/679. Käesoleva direktiivi raames toimuvale isikuandmete töötlemisele liidu institutsioonides ja organites kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2018/1725. Rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamist peavad oluliseks avalikuks huviks kõik liikmesriigid. Kuid rahapesu, selle eelkuritegude ja terrorismi rahastamise uurimise ja nende eest vastutusele võtmisega tegelevad pädevad asutused ning kuritegeliku vara jälitamise, arestimise ja konfiskeerimisega tegelevad pädevad asutused peaksid järgima kriminaalasjades tehtavas politsei- ja õigusalases koostöös töödeldavate isikuandmete kaitse eeskirju, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/680. (86)Käesoleva direktiivi vastavusse viimisel FATFi muudetud soovitustega tuleb kindlasti täiel määral järgida liidu õigust, eelkõige andmekaitsealaseid õigusakte, sealhulgas õigusnorme andmete edastamise kohta, ning Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (edaspidi „harta“) sätestatud põhiõiguste kaitsmist. Käesoleva direktiivi rakendamise teatavad aspektid on seotud andmete kogumise, analüüsimise, talletamise ja jagamisega nii liidus kui ka kolmandate riikidega. Selline isikuandmete töötlemine peaks olema lubatud juhul, kui austatakse täielikult põhiõigusi, ning üksnes käesolevas direktiivis sätestatud eesmärkidel ja käesoleva direktiiviga nõutud toiminguteks, nagu teabevahetus pädevate asutuste vahel. (87)Andmesubjekti õigust oma andmetega tutvuda kohaldatakse ka käesoleva direktiivi raames toimuvale isikuandmete töötöötlemisele. Kuid kui andmesubjekt peaks saama juurdepääsu teabele, mis käsitleb teadet kahtlase tehingu kohta, pärsiks see tõsiselt rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise tulemuslikkust. Seepärast võib olla põhjendatud kohaldada kõnealuse õiguse suhtes erandeid ja piiranguid kooskõlas määruse (EL) 2016/679 artikliga 23 ja vajaduse korral määruse (EL) 2018/1725 artikliga 25. Andmesubjektil on õigus nõuda määruse (EL) 2016/679 artiklis 51 nimetatud järelevalveasutuselt või vajaduse korral Euroopa Andmekaitseinspektorilt töötlemise seaduslikkuse kontrollimist ja kasutada kõnealuse määruse artiklis 79 osutatud õiguskaitsevahendit. Määruse (EL) 2016/679 artiklis 51 mainitud järelevalveasutus võib tegutseda ka omal algatusel. Andmetega tutvumise õiguse piiranguid mõjutamata peaks järelevalveasutusel olema võimalik teavitada andmesubjekti sellest, et järelevalveasutus on teinud kõik vajalikud kontrollid, ning sellest, millisele järeldusele ta kõnealuse töötlemise õiguspärasuse küsimuses jõudis. (88)Et tagada rahapesu andmebüroode vaheline pidev teabevahetus AMLA asutamise ajal, peaks komisjon ajutiselt jätkama FIU-net-i haldamist. Selleks et tagada rahapesu andmebüroode täielik kaasamine süsteemi toimimisse, peaks komisjon regulaarselt suhtlema ELi rahapesu andmebüroode platvormiga, mis on 2006. aastast alates tegutsev rahapesu andmebüroode esindajatest koosnev mitteametlik rühm, mis soodustab rahapesu andmebüroode koostööd ja kus arutletakse koostöö teemadel. (89)Regulatiivsed tehnilised standardid peaksid tagama järjepideva ühtlustamise kogu liidus. Kuna AMLA-l on põhjalikud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise valdkonna eriteadmised, sobib ta koostama regulatiivsete tehniliste standardite projekti, mis ei sisalda poliitikavalikuid ja mis esitatakse komisjonile. (90)Selleks et tagada rahapesu andmebüroode ja järelevalve tegijate ühtne lähenemisviis, tuleb kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 290 anda komisjonile volitused võtta käesoleva direktiivi täiendamiseks vastu regulatiivsed tehnilised standardid, kus on sätestatud nõuded teatavate teenuseosutajate keskse kontaktpunkti määramise ja funktsioonide jaoks, kohustatud isikutele omase riski- ja jääkriskiprofiili hindamise ja liigitamise võrdlusalused ja metoodika, riskiprofiilide läbivaatamise sagedus, päritolu- ja vastuvõtva riigi järelevalve tegijate üksikasjalikud töökohustused ja nendevahelise koostöö kord, rahapesuvastase järelevalve kolleegiumide toimimise ja operatiivtegevuse üldtingimused, käesoleva direktiivi rikkumise raskusastmete liigituse aluseks võetavad näitajad ning kriteeriumid, mida halduskaristuste või -meetmete suuruse määramisel arvesse võtta. On eriti oluline, et komisjon korraldaks oma ettevalmistava töö käigus asjakohaseid konsultatsioone, sealhulgas ekspertide tasandil, ja et kõnealused konsultatsioonid toimuks kooskõlas 13. aprilli 2016. aasta institutsioonidevahelises parema õigusloome kokkuleppes sätestatud põhimõtetega. Eelkõige selleks, et tagada võrdne osalemine delegeeritud õigusaktide ettevalmistamises, saavad Euroopa Parlament ja nõukogu kõik dokumendid liikmesriikide ekspertidega samal ajal ning nende ekspertidel on pidev juurdepääs komisjoni eksperdirühmade koosolekutele, kus arutatakse delegeeritud õigusaktide ettevalmistamist. (91)Selleks et tagada käesoleva direktiivi kohaldamiseks ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused sätestada statistika kogumise metoodika, tegelike kasusaajate andmete esitamise vorming, tegelike kasusaajate ja pangakontode registrite ning andmeotsingusüsteemide omavahelise sidestamise tehnilised tingimused ning võtta vastu rakenduslikud tehnilised standardid liikmesriikide rahapesu andmebüroode vahelise teabevahetuse vormingu kohta. Neid volitusi tuleks kasutada kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 182/2011. (92)Käesolevas direktiivis järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhiõigusi ja põhimõtteid, eelkõige õigust era- ja perekonnaelu puutumatusele (harta artikkel 7), õigust isikuandmete kaitsele (harta a