KOMISJONI ARUANNE 2012. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta /* COM/2013/0426 final */





SISUKORD 1........... Sissejuhatus.................................................................................................................... 1 2........... Taust.............................................................................................................................. 1 2.1....... Viimaste aastate arengud................................................................................................. 1 2.2....... Makromajandusliku finantsabi raamäärus......................................................................... 4 3........... 2012. aastal antud makromajanduslik finantsabi............................................................... 4 3.1....... Ülevaade........................................................................................................................ 4 3.2....... 2012. aastal abisaavates riikides rakendatud abikavad..................................................... 5 ............ 3.2.1. Bosnia ja Hertsegoviina......................................................................................... 5 ............ 3.2.2. Armeenia.............................................................................................................. 5 ............ 3.2.3. Gruusia................................................................................................................. 6 ............ 3.2.4. Moldova Vabariik................................................................................................ 6 ............ 3.2.5. Ukraina................................................................................................................ 7 ............ 3.2.6. Kirgiisi Vabariik.................................................................................................... 8 4........... Makromajandusliku finantsabi otstarbeka kasutamise tagamine: tegevushinnangud ja järelhindamised 9 4.1....... Tegevushinnangud........................................................................................................... 9 4.2....... Järelhindamised.............................................................................................................. 9 5........... Abitaotlused ja komisjoni tulevased ettepanekud: eelarvevahendite seis.......................... 12 KOMISJONI ARUANNE 2012. aastal kolmandatele riikidele osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta 1. Sissejuhatus Aruandes esitatakse üldine ülevaade kolmandatele riikidele antava ELi makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta 2012. aastal. Makromajanduslik finantsabi, mis on osa ELi välisabiraamistikust, on ELile geograafiliselt, majanduslikult ja poliitiliselt lähedaste riikide jaoks kavandatud rahastamisvahend, mis võimaldab rahuldada erakorralisi välisrahastamisvajadusi maksebilansi tasakaalustamise toetuse vormis. Selle eesmärk on makromajandusliku ja finantsstabiilsuse tugevdamine kandidaatriikides ja potentsiaalsetes kandidaatriikides ning Euroopa Liidu naaberriikides, julgustades neid läbi viima asjakohaseid struktuurireforme. Sellega täiendatakse koos Rahvusvahelise Valuutafondiga loodud kohandamis- ja reformiprogrammi, mille olemasolu on ka makromajandusliku finantsabi andmise eeldus. Makromajanduslikku finantsabi antakse kas laenudena, mille jaoks komisjon laenab vajalikud vahendid kapitaliturgudelt ning laenab need abisaavale riigile edasi, ja/või konkreetset olukorda arvestades toetustena, mida rahastatakse ELi eelarvest. 2012. aastale oli iseloomulik juba kehtivate makromajandusliku finantsabi programmide jätkuv rakendamine, sest kaks kaasseadusandjat, nõukogu ja Euroopa Parlament, ei kiitnud heaks ühtegi uut makromajandusliku finantsabi programmi. Samal ajal jätkasid kaasseadusandjad uue makromajandusliku finantsabi raammääruse arutamist, mille vastuvõtmiseks tegi komisjon ettepaneku 2011. aasta juulis, jõudmata siiski kokkuleppele. Lõpuks, 2013. aasta mais, otsustas komisjon oma ettepaneku tagasi võtta, sest kahe kaasseadusandja koostöös valmiv kokkulepe oleks tähendanud, et komisjoni poolt ettepanekus seatud eesmärke ei oleks täidetud. Käesolev aruanne on koostatud kooskõlas erinevate nõukogu ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu ühisotsustega, mis käsitlevad makromajandusliku finantsabi programme. Aruanne on jätkuks eelmistel aastatel esitatud aruannetele. Selle juurde kuulub komisjoni talituste töödokument, milles esitatakse makromajandusliku olukorra üksikasjalikumad andmed ja analüüs ning konkreetsete makromajandusliku finantsabi programmide rakendamise ülevaade. 2. Taust 2.1. Viimaste aastate arengud 2008.–2009. aasta ülemaailmne majandus- ja finantskriis avaldas tugevat mõju tärkava turumajandusega riikidele ELi naabruses, millega kaasnes ELile esitatavate finantstoetuste, sealhulgas makromajandusliku finantsabi taotluste laine. 2009. aasta lõpus otsustas Euroopa Liidu Nõukogu avada neli sellist programmi Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia, Armeenia ja Gruusia toetamiseks ning varem heaks kiidetud makromajandusliku finantsabi programmi Kosovole[1] pikendati 2009. aastal ühe aasta võrra. 2010. aastal otsustasid ELi kaasseadusandjad avada veel kaks programmi Ukraina ja Moldova Vabariigi toetamiseks – seekord, pärast Lissaboni lepingu jõustumist, nõukogu ja Euroopa Parlamendi ühise otsusega. Gruusia ja Kosovo programmid lõppesid 2010. aastal. 2011. aastal ja 2012. aasta alguses viis komisjon lõpule makromajanduslike finantsabi programmide rakendamise Serbias, Armeenias ja Moldovas ning jätkas ettevalmistusi programmide rakendamiseks Bosnias ja Hertsegoviinas ning Ukrainas. 2010. aastal ja 2011. aasta alguses paranes majanduse üldine olukord märgatavalt, leevendades mõnevõrra survet selliste riikide maksebilansile, kes võiksid taotleda makromajanduslikku finantsabi. Seetõttu võttis komisjon 2011. aastal vastu ainult kaks uut ettepanekut abi andmise kohta: üks Gruusiale 2011. aasta jaanuaris ja teine Kirgiisi Vabariigile 2011. aasta detsembris. Paraku viibis otsuse vastuvõtmine nende ettepanekute kohta parlamendi ja nõukogu lahkarvamuste tõttu programmide rakendamise menetluse valdkonnas. Täpsemalt ei jõudnud kaks kaasseadusandjat kokkuleppele vastastikuse mõistmise memorandumi vastuvõtmise menetluses, millega kehtestatakse iga makromajandusliku finantsabi programmi jaoks majanduspoliitika meetmed, mida makromajanduslikku finantsabi saav riik peab rakendama (vt jagu 2.3). Alates 2011. aasta teisest poolest halvenesid rahastamistingimused ülemaailmsetel kapitaliturgudel märkimisväärselt, kajastades osaliselt euroala võlakriisi. Lisaks sellele avaldasid araabia kevad ja sellele järgnenud murrangulised poliitilised ja majanduslikud sündmused Vahemere piirkonna Araabia partnerriikides[2] täiendavat survet nende riikide eelarvetele ja majanduse välispositsioonidele. Need arengud suurendasid 2012. aastal nõudlust makromajandusliku finantsabi järele. Esimesena esitas taotluse makromajandusliku finantsabi saamiseks 500 miljoni euro suuruses summas Egiptuse valitsus; esimest korda edastati taotlus 2011. aasta juunis, ning seda korrati 2012. aasta veebruaris ja novembris. Teisena laekus 2012. aasta detsembris Jordaania ametiasutuste taotlus makromajandusliku finantsabi saamiseks laenuna kuni 200 miljoni euro ulatuses. Pärast Jordaania vajaduse hindamist täiendava välisrahastuse järele tegi komisjon koostöös Rahvusvahelise Valuutafondiga 2013. aasta aprillis Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku võtta vastu otsus makromajandusliku finantsabi andmiseks Jordaaniale kuni 180 miljoni euro ulatuses laenuna, mis makstakse välja ajavahemikul 2013–2014. Peale selle esitasid 2013. aasta veebruaris Armeenia ametiasutused taotluse uue makromajandusliku finantsabi programmi läbiviimiseks, mille suhtes kaalub komisjon võimalust võtta ettepanek vastu 2013. aasta teises pooles. 2.2. Makromajandusliku finantsabi raammäärus Euroopa Parlament juhtis juba 2003. aastal tähelepanu aeganõudvale otsustamisprotsessile – otsused üksikute makromajandusliku finantsabi programmide kohta võttis nõukogu vastu pärast konsulteerimist parlamendiga igal konkreetsel juhul eraldi – kui makromajandusliku finantsabi andmise ühele peamisele puudusele. Parlament rõhutas ka, et makromajanduslik finantsabi tervikuna peab tuginema läbipaistvale õiguslikule alusele. Alates Lissaboni lepingu jõustumisest 1. detsembril 2009 võtsid parlament ja nõukogu seadusandlikud otsused konkreetsete makromajandusliku finantsabi programmide kohta vastu seadusandliku tavamenetluse kohaselt (kaasotsustamismenetlus), mis muutis otsustamisprotsessi veelgi pikemaks. See on suurendanud vajadust ühtlustada makromajandusliku finantsabi alaste otsuste vastuvõtmise menetlust. Nagu finants- ja võlakriis näitas, on makromajanduslike ja rahanduslike hädaolukordade tõhusaks lahendamiseks vaja kriisile reageerimise menetlust, mida oleks võimalik kiiresti ja tõhusalt rakendada. Neid arenguid arvestades võttis komisjon 4. juulil 2011 vastu ettepaneku raammääruse kohta, milles sätestati kolmandatele riikidele makromajandusliku finantsabi osutamise üldised põhimõtted[3]. Ettepaneku peamised eesmärgid on järgmised: i) makromajandusliku finantsabi andmise tõhustamine kiirema ja tulemuslikuma otsustamisprotsessi abil; ii) otsustamisprotsessi ühtlustamine muude, peamiselt välissuhetega seotud rahastamisvahendite suhtes kohaldatavate otsustamisprotsessidega; iii) vahendit käsitlevate eeskirjade ametlikuks muutmine ja osa nendega seotud vastutusest Euroopa Parlamendile andmine ning iv) mõne eeskirja ajakohastamine ja lihtsustamine. Pärast seda, kui komisjon esitas raammääruse ettepaneku 2011. aasta juulis, on nii nõukogu kui ka Euroopa Parlament seda ettepanekut põhjalikult arutanud. Raammääruse vastuvõtmine kaasseadusandjate poolt on siiski veninud lahkarvamuste tõttu menetluslikes küsimustes. Euroopa Parlament ja nõukogu soovisid tungivalt säilitada konkreetseid makromajandusliku finantsabi programme käsitlevate otsuste puhul seadusandliku tavamenetluse. Komisjoni arvates välistas see komisjoni ettepanekus esitatud peamiste eesmärkide täitmise. Eelkõige oleks otsuste vastuvõtmine muutunud aeglasemaks, koormavamaks ja ettenägematumaks, selle asemel et muutuda kiiremaks, tõhusamaks ja läbipaistvamaks. Samuti poleks välja töötatud valdkonda hõlmavaid eeskirju, sest kaasseadusandjad oleksid hilisemate makromajanduslikku finantsabi käsitlevate otsuste tegemisel saanud igal ajal raammäärusest kõrvale kalduda. Peale muu tekkisid komisjonil olulised põhiseaduslikud probleemid. Seetõttu otsustas komisjon 8. mail 2013 oma ettepaneku tagasi võtta. 2.3 Uute makromajandusliku finantsabi programmide heakskiitmise ummikseisust väljumine Alates uue komiteemenetluse määruse[4] jõustumisest 1. märtsil 2011 vaidlevad Euroopa Parlament ja nõukogu komisjoni ettepanekute üle osutada Gruusiale ja Kirgiisi Vabariigile makromajanduslikku finantsabi. Ehkki ettepanekute sisu osas on jõutud üldisele kokkuleppele, lahknevad kahe institutsiooni seisukohad komiteemenetluse kohta, mille kohaselt võetakse vastu vastastikuse mõistmise memorandum. Vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatakse komisjoni ja abisaava riigi vahel läbi räägitavad majanduspoliitika meetmed makromajandusliku finantsabi andmiseks. Parlament nõuab nõuandemenetluse rakendamist (mille puhul liikmesriikide arvamused ei ole õiguslikult siduvad), nõukogu seevastu soovib kontrollimenetluse rakendamist (mille puhul liikmesriikide arvamused on õiguslikult siduvad). Komisjon on esitanud mitmeid kompromissettepanekuid ja kaks poolt on liikunud lävepõhise lahenduse poole. Arutelud on toimunud nii makromajandusliku finantsabi raammääruse üle kui ka lepitusmenetluse raames seoses makromajandusliku finantsabi andmisega Gruusiale. Eeldatavasti jõuavad Euroopa Parlament ja nõukogu selles küsimuses kokkuleppele 2013. aasta teises kvartalis, mis avaks ukse otsuste vastuvõtmisele makromajandusliku finantsabi andmise kohta Gruusiale ja Kirgiisi Vabariigile ning samuti tulevaste makromajandusliku finantsabi programmide kohta. 3. 2012. aastal antud makromajanduslik finantsabi 3.1. Ülevaade 2009. aastal vastu võetud makromajandusliku finantsabi programm Armeeniale viidi 2012. aastal lõpule. Laenu osa teine ja viimane, 39 miljoni euro suurune osamakse tehti Armeenia ametiasutustele 2012. aasta veebruaris. Esimene osamakse ja teise osamakse toetuse osa maksti välja 2011. aastal. Sellega oli 100 miljoni euro suurune makromajandusliku finantsabi programm, mis koosnes 65 miljoni euro suurusest laenust ja 35 miljoni euro suurusest toetusest, lõpule viidud. 2012. aasta aprillis tegi komisjon kolmanda ja viimase osamakse (30 miljonit eurot) Moldovale antava makromajandusliku finantsabi raames, mis kujutas endast toetust 90 miljoni euro ulatuses. 2010. aastal heaks kiidetud makromajandusliku finantsabi rakendamine Ukrainas, mis koos eelmisest, 2002. aastal heaks kiidetud programmist üle jäänud vahenditega moodustas 610 miljoni euro suuruse laenu, lükkus edasi 2012. aastasse kokkuleppe puudumise tõttu Ukraina ametiasutustega vastastikuse mõistmise memorandumi teatud tingimuste suhtes, samuti asjaolu tõttu, et Rahvusvahelise Valuutafondi toetuskava kaldus kavandatust kõrvale ning selle kehtivusaeg lõppes 2012. aasta detsembris. Kokkulepe vastastikuse mõistmise memorandumi kohta saavutati 2012. aasta keskel ja vastastikuse mõistmise memorandumile kirjutati alla Ukraina ja ELi tippkohtumisel 2013. aasta veebruaris. Makromajandusliku finantsabi programmi esimene osamakse tehakse siiski pärast seda, kui Ukraina ametiasutused ja Rahvusvaheline Valuutafond on kokku leppinud uue finantsabi programmi tingimustes. Seoses 2009. aastal heaks kiidetud makromajandusliku finantsabi andmisega Bosniale ja Hertsegoviinale (laen suurusega 100 miljonit eurot) pikendati vastastikuse mõistmise memorandumi ja laenulepingu kehtivust ühe aasta võrra kuni novembrini 2013. Selle programmi esimene osamakse suuruses 50 miljonit eurot tehti 2013. aasta veebruaris. Euroopa Parlament ja nõukogu arutasid 2012. aastal kahte seadusandlikku ettepanekut uute makromajandusliku finantsabi programmide kohta, mis komisjon esitas 2011. aastal: ettepanek suurendada makromajanduslikku finantsabi Gruusiale laenuga 23 miljoni euro ulatuses ja toetusega 23 miljoni euro ulatuses ning ettepanek suurendada erakorralist[5] makromajanduslikku finantsabi Kirgiisi Vabariigile laenuga 15 miljoni euro ulatuses ja toetusega 15 miljoni euro ulatuses. Otsuste vastuvõtmine nende ettepanekute kohta on viibinud jaos 2.3 selgitatud menetluslikku laadi vaidlusküsimuse tõttu. 3.2. 2012. aastal abisaavates riikides rakendatud abikavad 3.2.1. Bosnia ja Hertsegoviina Bosniale ja Hertsegoviinale makromajandusliku finantsabi andmise 100 miljoni euro suuruse laenuna kiitis nõukogu heaks 2009. aastal[6]. Asjakohane vastastikuse mõistmise memorandum ja laenuleping allkirjastati 2010. aasta novembris, samal ajal kui – osaliselt seetõttu, et pärast üldisi valimisi 2010. aasta oktoobris võttis valitsuse moodustamine aega – Bosnia presidendi administratsioon ratifitseeris laenulepingu alles 2011. aasta augustis. 2012. aastal makromajandusliku finantsabi väljamakseid ei tehtud, sest ametiasutused ei taganud vastastikuse mõistmise memorandumis kokku lepitud tingimuste täitmist. Pärast kokkuleppe saavutamist Rahvusvahelise Valuutafondiga uue tugilaenu üle ja ametiasutuste jõupingutusi riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamiseks pikendas Euroopa Komisjon Bosniale ja Hertsegoviinale antava makromajandusliku finantsabi perioodi veel ühe aasta võrra, 7. novembrini 2013. Makromajandusliku finantsabi eraldise esimene osamakse suurusega 50 miljonit eurot tehti 2013. aasta veebruaris. Väljamakse teise osamakse tegemine on ette nähtud 2013. aasta teises pooles, juhul kui Rahvusvahelise Valuutafondi toetuskavast ei kalduta kõrvale ja kõik vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud poliitilised tingimused täidetakse. Pärast teatud taastumist ülemaailmse majanduskriisi esialgsest mõjust (SKP kasv oli 2010. ja 2011. aastal 1 %), tabas 2012. aastal majandust taas langus ning SKP, mida nõrgenenud väliskeskkond mõjutas negatiivselt, kahanes 0,7 %. Maksebilansi tasakaalustamatus on taas kasvamas ning jooksevkonto puudujääk ulatub 9,4 %ni SKPst. Makromajandusliku tasakaalustamatuse suurenemise ja makromajandusliku stabiilsusega seotud probleemide suurenemise tõttu sõlmisid ametiasutused 2012. aasta septembris Rahvusvahelise Valuutafondiga kokkuleppe uue, 400 miljoni euro suuruse tugilaenu kohta. 3.2.2. Armeenia 2012. aasta alguses viis komisjon lõpule 2009. aasta lõpus vastu võetud makromajandusliku finantsabi programmi Armeeniale[7]. EL toetas selle programmi raames Armeeniat kokku 100 miljoni euroga (toetus 35 miljonit eurot ja laen 65 miljonit eurot), mis maksti välja kahe osamaksena. Abi laiendati seoses majandusreformi kavaga, mida toetas Rahvusvahelise Valuutafondiga valuutafondi laiendatud rahastamisvahendi (EFF) ja laiendatud laenuvahendi (ECF) raames sõlmitud laenu- ja rahastamisvahendite kolmeaastane kokkulepe, mille Rahvusvahelise Valuutafondi juhatus kiitis heaks 2010. aasta juunis. Makromajandusliku finantsabi esimene osamakse suurusega 40 miljonit eurot tehti 2011. aasta juunis ning teine osamakse suurusega 60 miljonit eurot tehti toetusena 2011. aasta detsembris ja laenuna 2012. aasta veebruaris[8]. 2012. aastal Armeenia majanduse tugevnemine jätkus. SKP kasv tõusis 4,7 %-lt 2011. aastal 7,2 %-le 2012. aastal. 2012. aasta kasvu hoogustumist suunas peamiselt eratarbimise kasv (kasv 10,2 % 2012. aastal, võrreldes 2,4 %ga 2011. aastal) ja netoeksport. Samuti aitasid soodsad ilmastikutingimused kaasa põllumajandustoodangu suurenemisele. Negatiivseks suundumuseks oli nii kodumaiste kui ka välisinvesteeringute jätkuv vähenemine, mis viitas Armeenia majanduskasvu aeglustumisele. Võttes arvesse majanduse ebasoodsamaid väljavaateid, esitasid Armeenia ametiasutused komisjonile 2013. aasta veebruaris uue makromajandusliku finantsabi taotluse. Abi eesmärk oli täiendada Rahvusvahelise Valuutafondiga läbi räägitava uue rahastamisvahendite kokkuleppe alusel antavaid rahalisi vahendeid. Komisjon vaatab praegu taotlust läbi. 3.2.3. Gruusia Pärast 2008. aasta augustis toimunud sõjalist konflikti Venemaaga võttis EL rahastajate konverentsil kohustuse toetada Gruusia majanduse elavdamist kuni 500 miljoni euro suuruse laiaulatusliku abipaketiga. Pakett hõlmas kahte võimalikku makromajandusliku finantsabi programmi, kumbki 46 miljoni euro ulatuses. Esimene osa rakendati edukalt ajavahemikul 2009–2010. Teise osa rakendamiseks tegi komisjon ettepaneku 2011. aasta jaanuaris. Paraku on seadusandliku otsuse vastuvõtmine selle programmi kohta viibinud, sest Euroopa Parlament ja nõukogu on lahkarvamusel menetluse suhtes, mida tuleks rakendada vastastikuse mõistmise memorandumi vastuvõtmiseks (vt jagu 2.3). Kavandatud 46 miljoni euro suuruse makromajandusliku finantsabi andmise (ettepaneku kohaselt moodustavad selle võrdsetes osades laen ja toetus) peamine eesmärk on Gruusia välisrahastamisvajaduste katmine ning eelarvega seotud rahastamisvajaduste leevendamine, toetades eelarve konsolideerimist ja välise stabiliseerimise tagamist ning julgustades läbi viima struktuurireforme. Vaatamata sellele, et Gruusia majandus kasvas 2012. aastal teist aastat järjest hoogsalt (esialgu 6,1 %),[9] jääb riigi tundlikkus välismõju suhtes suureks, mida näitab ka jooksevkonto puudujäägi ja SKP suhte kahekohaline näitaja, suur koguvälisvõlg ja otseste välisinvesteeringute vähenemine. Need nõrkused koos ebastabiilse ülemaailmse keskkonnaga ajendasid ametiasutusi taotlema veel ühte Rahvusvahelise Valuutafondi abiprogrammi. Kaheaastane kokkulepe valuutafondiga – tugilaenu ja valmisolekulaenu kombinatsioon – kiideti heaks 2012. aasta aprillis. Kokkuleppe ennetav iseloom seisneb selles, et makromajandusliku finantsabi programm käivitatakse ainult juhul, kui Gruusia kasutab tegelikult Rahvusvahelise Valuutafondi programmi. 3.2.4. Moldova Vabariik 2012. aastal viis komisjon lõpule Moldova Vabariigi makromajandusliku finantsabi programmi, mille Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid vastu 2010. aasta oktoobris[10]. Selle programmi raames andis EL Moldovale makromajanduslikku finantsabi 90 miljoni euro suuruse toetusena, mis makstakse välja kolme osamaksena. Abi laiendati majandusprogrammi raames, mida toetas 2010. aasta jaanuaris Rahvusvahelise Valuutafondi juhatuse poolt heaks kiidetud laiendatud laenu- ja rahastamisvahendite kolmeaastane kokkulepe. Kaks esimest osamakset, vastavalt 40 miljonit ja 20 miljonit eurot, tehti 2010. aasta detsembris ja 2011. aasta septembris. Makromajandusliku finantsabi kolmas osamakse (30 miljonit eurot) tehti 2012. aasta aprillis[11]. Majanduskasv aeglustus märkimisväärselt 2012. aastal tugeva negatiivse välismõju tagajärjel, kaasa arvatud ELi vähenenud ekspordinõudlus ja ebasoodsad ilmastikutingimused – karm talv ja suvine põud, mis andsid hoobi ulatuslikule põllumajandussektorile. 2012. aastal täheldati SKP langust –0,8 %,[12] mis kujutab endast märkimisväärset aeglustumist võrreldes 6,8 %ga aastal 2011. Välises plaanis vähenes mõnevõrra jooksevkonto puudujääk, kajastades osaliselt impordi aeglustumist vähenenud sisenõudluse tõttu, aga samuti netosissetuleku ja ühepoolsete ülekannete suurenemist, mis viitab rahaülekannete taastumisele. Vaatamata positiivsetele arengutele on jooksevkonto puudujääk siiski väga suur ja jääb 2013. aastal peamiseks haavatavuse põhjustajaks. Haavatavuse teiseks põhjuseks on suur ja kasvav välisvõlg, mis tõusis 77,6 %-lt SKPst 2011. aasta lõpul 84,5 %-le SKPst 2012. aastal. Neid välisriske leevendasid teatud määral keskpanga turule sekkumised teises ja kolmandas kvartalis, et taastada ametlikud reservid. Rahvusvahelise Valuutafondi laenu- ja rahastamisvahendi lõpliku programmi läbivaatamist, mis oli esialgselt kavandatud 2013. aasta jaanuariks ja mis hiljem lükati edasi 2013. aasta aprillini, ei olnud võimalik lõpule viia poliitilise kriisi tõttu, mis algas valitsuskoalitsiooni lagunemisega 2013. aasta veebruaris, ja see lükati edasi 2013. aasta juulikuusse. Aruande avaldamise ajal ei olnud järgmise kokkuleppe sõlmimise võimalused veel selged. 3.2.5. Ukraina Arvestades püsivat välisrahastamise puudujääki ja vajadust toetada majandusreformi läbiviimist riigis, võttis EL 2010. aasta juulis vastu otsuse anda Ukrainale makromajanduslikku finantsabi 500 miljoni euro ulatuses[13]. Koos 110 miljoni euroga, mis on kasutamata 2002. aastal vastu võetud otsuse[14] alusel antud makromajanduslikust finantsabist, moodustab see kuni 610 miljoni euro suuruse makromajandusliku finantsabi paketi. Vastastikuse mõistmise memorandum, milles sätestatakse abi väljamaksmise poliitilised tingimused, ja laenuleping allkirjastati 2013. aasta märtsis. Vastastikuse mõistmise memorandum sisaldab poliitikameetmeid riigi rahanduse juhtimise, kaubanduse ja maksustamise, energiasektori reformi ja finantsalase reguleerimise põhivaldkondades. Makromajandusliku finantsabi väljamaksete tegemise eeltingimuseks 2013. aastal on vahendite kasutamine Ukraina poolt Rahvusvahelise Valuutafondi uue rahastamiskokkuleppe alusel, mille üle Ukraina ametiasutused praegu Rahvusvahelise Valuutafondiga läbirääkimisi peavad, pärast eelmise, 15,4 miljardi euro suuruse valmisolekulaenu tähtaja lõppemist 2012. aasta detsembris. Teise ja kolmanda osamakse tegemise täiendav eeltingimus on vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud struktuuripoliitika rakendamistingimuste rahuldav täitmine. 2012. aastal aeglustus Ukraina SKP reaalkasv 0,2 %ni, võrreldes 5,2 %ga 2011. aastal, mille põhjustas peamiselt halvenev väliskeskkond, madalam nõudlus Ukraina metallitoodete ekspordi järele, samuti investeeringute madal tase. Vaatamata majanduskasvu aeglustumisele ja deflatsioonisuundumustele järgis Ukraina riigipank ranget rahapoliitikat, üritades vastu seista kohalikule vääringule avaldatavale devalveerimissurvele. Eelarvepuudujääk suurenes 2012. aastal hinnanguliselt 6 %ni SKPst, moodustades 2011. aastal 4,2 %, peamiselt leebema eelarvepoliitika tõttu enne parlamendivalimisi ja energiatoetuste määra suurenemise tõttu. Haavatavus välismõju suhtes kasvas, jooksevkonto puudujääk aga suurenes kuni 8,4 % SKPst ja välisvaluutareservid kahanesid 2012. aastal peaaegu neljandiku võrra. Edusammud struktuurireformide valdkonnas on seotud teatud edasiminekuga energiapoliitika vallas, seevastu riigi rahanduse juhtimise reform on seiskunud ja riigihangete süsteemi läbipaistvus on praeguseni puudulik. 3.2.6. Kirgiisi Vabariik Etnilise ja poliitilise vägivalla järelmõjuks oli tugev majandustegevuse langus ja ulatuslik välisrahastamise puudujääk, mistõttu EL lubas 2010. aasta juulis Biškekis toimunud rahvusvahelisel rahastajate konverentsil toetada Kirgiisi majanduse elavdamist. Sellele järgnes 20. detsembril 2011 komisjoni ettepanek Kirgiisi Vabariigile makromajandusliku finantsabi andmise kohta kuni 30 miljoni euro ulatuses (laen 15 miljonit eurot ja toetus 15 miljonit euro). Erandkorras, st väljaspool makromajandusliku finantsabi tavapärast geograafilist kohaldamisala makromajandusliku finantsabi andmist õigustas demokraatiat toetava poliitilise ja majandusreformi elluviimise kiirus riigis ja selle positsioon ELi jaoks olulises majanduslikus ja poliitilises piirkonnas. Samal ajal sõlmis Rahvusvaheline Valuutafond Kirgiisi ametiasutustega 2011. aasta juunis kokkuleppe kolmeaastase programmi kohta, mida toetas laiendatud laenuvahendi kokkulepe. Paraku on otsuse vastuvõtmine Kirgiisi Vabariigile makromajandusliku finantsabi andmiseks viibinud kahe kaasseadusandja lahkarvamuste tõttu vastastikuse mõistmise memorandumi vastuvõtmiseks rakendatava menetluse suhtes (vt jagu 2.3). 2012. aastal piirdus Kirgiisi Vabariigi majanduskasv 0,9 %ga, mis on varasematest prognoosidest oluliselt madalam, sest kullakaevandussektori tegevus vähenes järsult geoloogiliste probleemide tõttu. Kui kullakaevandussektor kõrvale jätta, moodustas 2012. aasta majanduskasv (mida juhtisid tootmine, ehitussektor ja teenused) 4,8 %, taastudes järk-järgult 2009. ja 2010. aasta seisakust, mille põhjustasid ülemaailmne langus ning poliitilised ja etnilised konfliktid. Jooksevkonto puudujääk suurenes 2012. aastal hinnanguliselt 9 %ni SKPst, kajastades kullaekspordi langust ja kõrgemaid naftahindu. Vaatamata rangele rahapoliitikale jõudis inflatsioon 2012. aasta lõpuks 7,5 %ni kütuse ja toiduainete kasvavate maailmahindade tõttu. Üldine eelarvepuudujääk langes hinnanguliselt 5,3 %ni SKPst (välja arvatud energiataristu projektid) peamiselt jõulisema maksude sissenõudmise tõttu. Laiendatud laenuvahendite programmi raames saavutatud edu on siiani säilitatud, arvestades, et Kirgiisi Vabariik on saavutanud kõik 2012. aasta juuni lõpuks seatud kvantitatiivsed programmieesmärgid ja struktuurilised võrdlusnäitajad peale ühe. 4. Makromajandusliku finantsabi otstarbeka kasutamise tagamine: tegevushinnangud ja järelhindamised 4.1. Tegevushinnangud Kooskõlas ELi finantsmääruse nõuetega viib komisjon välisnõustajate abiga läbi tegevushinnangud, et olla põhjendatult kindel, et haldusmenetlused ja raharinglus toimivad abisaavates riikides. Tegevushinnangutes keskendutakse riigi rahanduse juhtimise süsteemidele, eelkõige rahandusministeeriumi ja keskpanga menetlustele ja ülesehitusele ning konkreetsemalt nende arvete haldusele, kuhu ELi vahendid kantakse. Lisaks pööratakse erilist tähelepanu väliste auditeerimisasutuste toimimisele, nende sõltumatusele, tööprogrammidele ja nende teostatava kontrolli tõhususele. Kõige viimastes tegevushinnangutes analüüsiti ka riigihankeid korraldavates asutustes kehtivaid menetlusi. 2012. aastal viis komisjon lõpule tegevushinnangu Kirgiisi Vabariigi kohta. Arvestades uute makromajandusliku finantsabi programmide algatamise võimalusega Egiptuses ja Jordaanias, viidi tegevushinnangud nende kahe riigi kohta läbi vastavalt 2013. aasta veebruaris ja aprillis. 4.2. Järelhindamised Kooskõlas ELi finantsmääruse nõuetega viib komisjon läbi makromajandusliku finantsabi programmide järelhindamised, et kindlaks teha makromajandusliku finantsabi mõju. Järelhindamiste peamised eesmärgid on i) analüüsida makromajandusliku finantsabi majanduslikku mõju abisaava riigi majandusele ja eriti riigi välise positsiooni jätkusuutlikkust ning ii) hinnata ELi sekkumise lisandväärtust. Nende hindamiste järeldusi kasutatakse makromajandusliku finantsabi haldamise tavade täiustamiseks. 2011. aastal algatati kaks järelhindamist, et hinnata 2012. aastal lõpule viidud Liibanoni ja Gruusia makromajandusliku finantsabi programme. Uus järelhindamine makromajandusliku finantsabi andmise kohta Kosovole algatati ja viidi lõpule 2012. aastal[15]. Liibanoni makromajandusliku finantsabi programmi järelhindamise tulemusena järeldati, et ehkki riigi makromajandusliku stabiliseerimise eesmärk üldjoontes saavutati, oli mõju struktuurireformidele äärmiselt keerulise ja ebastabiilse poliitilise olukorra tõttu piiratud. Makromajandusliku finantsabi programmi mõju järelhindamisel Gruusia struktuurireformidele järeldati, et ehkki eelarve ettevalmistamise ja täitmise valdkonnas on saavutatud märkimisväärne edasiminek, tuleb sisekontrolli, auditi ja üldise läbipaistvuse ning aruandekohustuse valdkonnas rohkem tööd teha. Kosovo makromajandusliku finantsabi programmi järelhindamisel järeldati, et kõige tähtsam mõju on kahetine: i) see andis Kosovo ametiasutustele täiendava vahendi eluliselt oluliste sisereformide kiiremaks läbiviimiseks ja ii) see andis Kosovo alustavale valitsusele rahvusvahelisel tasandil usaldusväärsuse. Kolme riigi – Serbia, Moldova ja Armeenia – hiljuti lõpule viidud makromajandusliku finantsabi programmide järelhindamine viiakse läbi 2013. aastal. 5. Abitaotlused ja komisjoni tulevased ettepanekud; eelarvevahendite seis 2013. aastaks kavandatud makromajandusliku finantsabi programmid hõlmavad järgmist: i) kaks käimasolevat programmi (Bosnia ja Hertsegoviina ning Ukraina); ii) kaks programmi, mis komisjon esitas 2011. aastal ja mille rakendamine algab pärast oodatavat otsuste vastuvõtmist kaasseadusandjate poolt (Gruusia ja Kirgiisi Vabariik) ja iii) kuni kolm uut programmi, mille aluseks on praeguseks Euroopa naaberriikidelt saadud taotlused (Egiptus, Jordaania, Armeenia). Seoses olemasolevate makromajandusliku finantsabi programmide rakendamisega tehakse viimane osamakse Bosnia ja Hertsegoviina abiprogrammi raames selle kinnitamise korral hiljemalt novembris. Ukraina programmi raames kohaldatakse tegelike väljamaksete suhtes, kaasa arvatud esimese osamakse tegemine, Rahvusvahelise Valuutafondiga kokkulepitud korda, samuti arvestatakse vastastikuse mõistmise memorandumi poliitiliste tingimuste täitmist. Komisjon kavatseb alustada 2013. aastal väljamaksete tegemist Gruusia ja Kirgiisi Vabariigi makromajandusliku finantsabi programmide raames pärast vastavate seadusandlike otsuste oodatavat vastuvõtmist Euroopa Parlamendi ja nõukogu poolt. Praegu kavatsetakse teha esimesed väljamaksed programmi alusel 2013. aastal ja teine väljamaksete ring toimub 2014. aastal. Nagu juba nimetatud, on Gruusia puhul makromajandusliku finantsabi andmine võimalik ainult juhul, kui Gruusia otsustab tegelikult kasutada Rahvusvahelise Valuutafondi tugilaenu ja valmisolekulaenu kava, mida praegu vaadeldakse kui ennetavat abinõu. Nagu eespool märgiti, uuendas Egiptus oma 500 miljoni euro suurust makromajandusliku finantsabi taotlust 2012. aasta novembris. Komisjon kaalub makromajandusliku finantsabi ettepaneku vastuvõtmist, mille eeltingimuseks oleks Rahvusvahelise Valuutafondi ja Egiptuse ametiasutuste vaheline kokkulepe Rahvusvahelise Valuutafondi programmi kohta. Makromajanduslik finantsabi kujutab endast eeldatavasti laenu 450 miljoni euro ulatuses, millega kaasneb toetus 50 miljoni euro ulatuses. Makromajanduslik finantsabi aitaks tasakaalustada Egiptuse maksebilanssi ja suurendada jõupingutusi reformide läbiviimiseks keerulisel poliitilisel üleminekuajal. Olenevalt ettepaneku ja otsuse menetluse ajakavast oleks võimalik teha esimene osamakse 2013. aastal ja ülejäänud makromajandusliku finantsabi summa välja maksta 2014. aastal. 2012. aasta detsembris taotlesid Jordaania ametiasutused makromajanduslikku finantsabi laenu näol kuni 200 miljoni euro ulatuses. Komisjon hindas koostöös Rahvusvahelise Valuutafondiga Jordaania ülejäänud välisrahastamisvajadust ning kaalub ettepaneku esitamist makromajandusliku finantsabi andmiseks 180 miljoni euro ulatuses laenuna 2013. aastal. Ka sel juhul oleks võimalik teha esimese väljamakse osamakse 2013. aastal. Peale selle võib kaalumisele tulla uus programm Armeenia jaoks, sest komisjon sai Armeenia ametiasutustelt makromajandusliku finantsabi taotluse 2013. aasta veebruaris. Programm järgneks 2012. aastal lõpule viidud makromajandusliku finantsabi programmile ja selle eesmärk oleks aidata riigil katta täiendavat välisrahastamise puudujääki, mis nähakse ette ajavahemikuks 2013–2014, täiendades Rahvusvahelise Valuutafondi uue, praegu ettevalmistatava rahastamiskokkuleppe raames kättesaadavaid vahendeid. Viimasena olgu 2014. aastaks kavandatavate makromajandusliku finantsabi programmide seas nimetatud võimalik programm Kosovo abistamiseks, kui rahastamispuudujäägi olemasolu selgelt kindlaks tehakse. Pärast eelmise programmi tähtaja lõppemist 2010. aastal vastaks uus programm kuni 100 miljoni euro ulatuses tingimuslikule lubadusele, mille EL andis 2008. aasta juunis Kosovos toimunud rahastajate konverentsil. Tabelis 1 antakse ülevaade makromajandusliku finantsabi kohustuste ja väljamaksete kohta 2011., 2012. ja 2013. (esialgne) aastal. 2013. aasta prognoos on esialgne ning sõltub mitmest tegurist, mis ei ole komisjoni kontrollitavad. Ettevalmistamisel olevad 2013. aasta toetusprogrammid on üldjoones kooskõlas 2013. aasta eelarve ülemmääraga. Makromajandusliku finantsabi laenuprogrammide tagasimaksmata kogusumma oli 2012. aasta lõpus 545 miljonit eurot. Summa kaetakse välistegevuse tagatisfondist,[16] mis vastab 9 %-le tagasimaksmata laenude põhisummast. Kõnealusest fondist, mida rahastatakse ELi eelarvest, kaetakse makromajandusliku finantsabi laenud ning peale selle ka Euratomi laenud ja EIP laenud kolmandatele riikidele. 2013. aastaks ette nähtud makromajandusliku finantsabi laenuprogrammid moodustavad sellest umbes 72,3 miljonit eurot, moodustades osa tagatisfondist. [1] Kõnealune määratlus ei piira Kosovo staatust käsitlevaid seisukohti ning on kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1244 ja Rahvusvahelise Kohtu arvamusega Kosovo iseseisvusdeklaratsiooni kohta. [2] Taustteabe saamiseks lõunanaabrite majandusarengu kohta vt ka „ELi naaberriikide majandus: toimetulek uute väljakutsetega”, Occasional Papers nr 86, november 2011, majandus- ja rahandusküsimuste direktoraat, Euroopa Komisjon. Järgmise väljaande Occasional Paper „ELi naaberriikide majandus: majanduspoliitika juhtimine suurenenud ülemaailmse ebakindluse keskkonnas” avaldamine on kavas 2013. aasta keskel. (http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2011/index_en.htm). [3] Komisjoni ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega kehtestatakse üldsätted kolmandatele riikidele antava makromajandusliku finantsabi kohta, KOM(2011) 396 (lõplik), 4.7.2011. [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EÜ) nr 182/2011. [5] „Erakorraline” tähendab siin, et abi antakse väljaspool vastastikuse mõistmise memorandumi tavalist geograafilist kohaldamisala asuvale riigile, st kandidaatriigile/potentsiaalsele kandidaatriigile ja naaberriigile. [6] Nõukogu 30. novembri 2009. aasta otsus 2009/891/EÜ. [7] Nõukogu 30. novembri 2009. aasta otsus 2009/890/EÜ. [8] Programmi rakendamise üksikasjad on esitatud komisjoni aruandes 2011. aastal osutatud makromajandusliku finantsabi rakendamise kohta, COM(2012) 339 final, 28.6.2012. [9] Abhaasia ja Lõuna-Osseetia alad on usaldusväärsete andmete puudumise tõttu analüüsist välja jäetud. [10] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010 otsus nr 938/2010/EL. [11] Vt allmärkus 5. [12] Välja on jäetud separatistlik Transnistria piirkond, mille kohta puuduvad usaldusväärsed andmed. [13] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. juuli 2010. aasta otsus nr 646/2010/EL. [14] Nõukogu 12. juuli 2012. aasta otsus 2002/639/EÜ. [15] Kõik järelhindamised on kättesaadavad majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraadi kodulehel aadressil http://ec.europa.eu/economy_finance/evaluation/completed/index_en.htm. [16] Üksikasjalikuma teabe saamiseks vt komisjoni aruannet Euroopa Parlamendile ja nõukogule tagatiste kohta, mis kaetakse üldisest eelarvest (avaldatakse iga poole aasta järel).