SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Komisjon (Eurostat) kogub andmeid tööstuslikele lõpptarbijatele määratud maagaasi- ja elektrihindade kohta. Tööstuslike lõpptarbijate hindasid on õigusaktidega reguleeritud alates 1990. aastast ja praegu reguleeritakse neid direktiiviga 2008/92/EÜ, millega tunnistati kehtetuks direktiiv 90/377/EMÜ. Riiklikud ametiasutused koguvad andmeid kodutarbijate hindade kohta vabatahtliku kokkuleppe alusel. Need ametiasutused on teatanud komisjonile, et rahaliste vahendite ja inimressursside piiratuse tõttu on mitmel andmeesitajal (maagaasi- ja elektriettevõtjad) tekkinud küsimus, kas selliste andmete kogumist tuleks jätkata.

Euroopa Ülemkogu 22. mai 2013. aasta energeetika- ja maksustamisteemalisel kohtumisel rõhutasid riigipead ja valitsusjuhid, et ELi energiapoliitika eesmärk on tagada leibkondadele ja ettevõtjatele ohutul ja jätkusuutlikul viisil taskukohase ja konkurentsivõimelise hinnaga energia. Seepärast kutsuti komisjoni üles esitama analüüsi liikmesriikide energiahindade ja -kulude struktuuri ja neid mõjutavate tegurite kohta. Analüüs pidi uurima energiahindade mõju leibkondadele, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele ja energiamahukatele tööstusharudele, aga ka vaatlema laiemalt ELi konkurentsivõimet maailmamajanduse kontekstis.

Komisjonil oli analüüsi jaoks vaja täiendavaid üksikasjalikke hinnaandmeid ja ta kogus vajaliku teabe kõigilt ELi 28 liikmesriigilt vabatahtliku kokkuleppe alusel. Jaanuaris 2014 esitas komisjon nõukogule aruande, mis sisaldas maagaasi- ja elektrihindade komponentide põhjalikku analüüsi.

Poliitikakujundajad taotlesid 2014. aastal korduvalt põhjalikumat ametlikku statistikat maagaasi ja elektrihindade kohta. Transpordi, telekommunikatsiooni ja energeetika nõukogu tunnistas 13. juuni 2014. aasta kohtumisel kõrge energiahinna ja kulude ning nende edasise tõusu negatiivset mõju Euroopa üldisele konkurentsivõimele ja klientide elatustasemele. Seepärast kutsus transpordi, telekommunikatsiooni ja energeetika nõukogu komisjoni üles võtma järelmeetmeid ja teostama 2016. aastaks läbivaatamise, mille käigus käsitletakse energiahindasid ja -kulusid ning tarbijate olukorda.

Euroopa Komisjon võttis 25. veebruaril 2015 vastu energialiidu paketi. Energialiidu paketi energia siseturu peatükis nähakse ette, et energiahindade ja -kulude analüüs tehakse 2016. aastal ja edaspidi iga kahe aasta tagant.

Lisaks on koostatud maksude ja tasude ning maagaasi ja elektri võrguhindade alakomponentide täiendav kogum, et kajastada energialiidu paketi eesmärke ja pöörata suuremat tähelepanu elektrihindade ja -kulude läbipaistvusele, nagu sellele on viidatud paketi tegevuspunktis 8.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

Juunis 2014 kinnitas Euroopa Ülemkogu veelkord vajadust tugevdada ELi siseturgu, suurendada konkurentsi ja läbipaistvust gaasiturul ja viia lõpule Euroopa energiaturu integreerimine. Samuti kutsus Euroopa Ülemkogu üles põhjalikumalt analüüsima turgude integreerimist seoses energiatõhususe ja -julgeolekuga.

•Kooskõla muude ELi tegevuspõhimõtetega

Komisjon võttis energialiidu paketi vastu 25. veebruaril 2015. Sellega seoses esitab komisjon alates 2016. aastast andmeid energiahindade ja kulude kohta (sealhulgas maksud ja toetused). Nende struktuur võimaldab komisjonil jälgida olukorda energiaturul.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 338 lõige 1.

•Subsidiaarsus (valdkondades, kus ELil puudub ainupädevus)

Komisjon (Eurostat) kogub andmeid riikide maagaasi- ja elektrihindade kohta, kasutades metoodikat, mis võimaldab teha liikmesriikidevahelisi hinnavõrdlusi. Andmeid hindade kohta kogutakse ELi tasandil, et tagada andmete usaldusväärsus ja nende võrreldavus kõigis ELi liikmesriikides ning saada ELi ja euroala koondandmeid. Andmeid hindade kohta kogub riiklikul tasandil asjaomane riiklik ametiasutus; Eurostat tegeleb nende andmete levitamisega.

•Proportsionaalsus