SISSEJUHATUS

Euroopa Liit (EL) Arktikas. ELil kui geopoliitilisel jõukeskusel on strateegilised ja igapäevased huvid nii Arktika Euroopa osas kui ka Arktika piirkonnas laiemalt. Samuti on ELil suur huvi toetada mitmepoolset koostööd Arktikas ning valmidus töötada selle nimel, et Arktika tulevik oleks ohutu, stabiilne, kestlik, rahumeelne ja jõukas. Suure majandusjõuna kannab EL vastutust kestliku arengu eest nii maailmas tervikuna kui ka kitsamalt Arktikas, samuti sealsete elanike ja põlisrahvaste igapäevaste elatusvahendite säilimise eest. Oma suure keskkonnajalajälje ja vajadusega Arktikast pärit ressursside ja toodete järele avaldab EL Arktikale märkimisväärset mõju.

Ulatuslikem oht, millega Arktika silmitsi seisab, on kliimamuutused, mis on jõudnud enneolematult kriitilisele tasemele . Arktika on globaalse soojenemise suhtes eriti tundlik – viimase 50 aasta jooksul on see soojenenud kolm korda kiiremini kui planeet keskmiselt. Praegu on Arktika jääkate madalaimal tasemel alates vähemalt 1850. aastast ning prognooside kohaselt muutub Põhja-Jäämeri oma suvisel miinimumtasemel vähemalt üks kord enne 2050. aastat praktiliselt jäävabaks. Samuti väheneb Gröönimaa jääkate ja igikelts kogu Arktikas sulab üha kiiremini. Need omavahel seotud muutused Arktika piirkonnas põhjustavad merevee taseme tõusu, häirivad ilmastikusüsteeme ning põhjustavad rannikualade erosiooni, elurikkuse kadumist ja sellega seotud ökosüsteemide hävimist. Merejää kahanemisest tulenev peegeldumisvõime kadu ehk nn albeedoefekt ja sulavast igikeltsast eralduvad kasvuhoonegaasid kiirendavad kliimamuutusi veelgi ja võivad aidata kaasa kliimasüsteemi murdepunktini jõudmisele. Kohutavad tagajärjed, mida teravdab keskkonnaseisundi halvenemine, puudutavad kogu planeeti ning mõjutavad loodust ja inimesi sügavuti ja mitmel viisil, millest mõnedest oleme vaevalt aimu saanud. Eriti rängalt kannatavad põlisrahvad ning olukorra halvenemine kärbib tulevaste põlvkondade väljavaateid. Hiljutises valitsustevahelise kliimamuutuste paneeli (IPCC) aruandes on taas rõhutatud, et tegutseda tuleb kohe ja otsustavalt .

Võitluses kliima- ja elurikkuse kriisi vastu on käesolev kümnend otsustav. EL näeb ennast nende jõupingutuste eestvedajana ning on valmis kandma ülemaailmset vastutust, olles ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni osaliste konverentsi 26. istungjärgu eel võtnud vastu uue kliimamääruse ja pannud ette paketi „Eesmärk 55“ . Arvestades Arktika soojenemise tohutut järelmõju, on kliimameetmed just Arktika seisukohast eriti olulised. ELi Arktika-suunalise tegevuse keskmes on Euroopa rohelise kokkuleppe alusel esitatud õigusaktiettepanekud ning kestliku sinise majanduse lähenemisviis, mis on teaduspõhised, tuginevad innovatsioonile ja millega nähakse ette piirkondlikud investeeringud.

Esmane vastutus oma territooriumiga seonduvate probleemide lahendamise ja võimaluste ära kasutamise eest lasub Arktika riikidel endil. Paljud probleemid ulatuvad siiski riigipiiridest ja piirkondlikust tasandist kaugemale ning nendega saab tulemuslikumalt tegeleda piirkonnaülese ja mitmepoolse koostöö kaudu. Teiste kõrval on siin oma osa ka ELil kui Arktika Euroopa osa ühel seadusandjal.

Suurem huvi Arktika ressursside ja transporditeede vastu võib suurendada kohalikku ja geopoliitilist konkurentsi piirkonnas ning tekitada pingeid, mis võib omakorda ohustada ELi huve. Arktikast pärit ressurssidest valmistatud toodete järele valitseb ülemaailmne nõudlus, mistõttu ei mõjuta Arktika arengut üksnes kohalikud poliitilised ja majanduslikud jõud.

Siinsed probleemid ja võimalused on omavahel seotud ning paljusid neist saab kõige paremini käsile võtta koordineeritud viisil ja tihedas koostöös Arktika riikide, piirkondlike ametiasutuste ja kohalike kogukondadega. ELi täielik osalemine Arktika asjades on geopoliitiliselt möödapääsmatu. ELi tegevuse aluseks peavad olema tema väärtused ja põhimõtted, sealhulgas õigusriiklus, inimõigused, kestlik areng, sooline võrdõiguslikkus, mitmekesisus ja kaasamine, reeglitepõhise mitmepoolsuse toetamine ja rahvusvahelise õiguse järgimine, mille puhul on oluliseks alusdokumendiks ÜRO mereõiguse konventsioon (UNCLOS).

EESMÄRGID

Tuginedes Arktika-teemaliste ühisteatistega varem välja kujundatud poliitikale, samuti Euroopa Liidu 2016. aasta üldisele välis- ja julgeolekupoliitika strateegiale ja komisjoni poliitilistele prioriteetidele, on ELil kavas teha Arktika küsimustes järgmised sammud:

•EL aitab hoida muutuvates geopoliitilistes oludes rahumeelset ja konstruktiivset dialoogi ja koostööd, et tagada Arktika turvalisus ja stabiilsus, tõstatades Arktikaga seotud küsimusi oma välissuhetes, hoogustades piirkondlikku koostööd ja parandades oma strateegilist analüüsi vastavalt esilekerkivatele julgeolekuprobleemidele;

•EL võtab käsile kliimamuutustest tulenevad ökoloogilised, sotsiaalsed, majanduslikud ja poliitilised probleemid ning rakendab jõulisi meetmeid, et võidelda kliimamuutuste ja keskkonnaseisundi halvenemise vastu, parandades keskkonnaalaste õigusaktide ning musta süsiniku ja igikeltsa sulamise alase kooskõlastatud tegevuse abil Arktika vastupidavust ning seistes selle eest, et nafta-, söe- ja gaasivarud jääksid edaspidi ka Arktikas maapõue;

•EL aitab kaasa sellele, et Arktika alade areng oleks kaasav ja kestlik ning toimuks sealsete elanike ja tulevaste põlvkondade huvides, pöörates erilist tähelepanu põlisrahvaste, naiste ja noorsoo vajadustele ning investeerides tulevikku suunatud töökohtadesse ja sinisesse majandusse.

1.RAHUMEELNE KOOSTÖÖ UUENEVAS GEOPOLIITILISES OLUKORRAS

ELil on kavas parandada oma strateegilist analüüsi, lisada Arktika küsimused peavoolu välisdiplomaatiasse ja rõhuda piirkondlikule koostööle. Et leevendada ohutusprobleeme, laiendab EL elanikkonnakaitse suutlikkust ja otsingu- ja päästekoostööd ning intensiivistab igikeltsa sulamise uuringuid.

Viimastel aastatel on järsult suurenenud nende riikide arv, kes tunnevad huvi Arktika piirkonna vastu. See võib suurendada geopoliitilist konkurentsi Arktikas ja kahjustada ELi huve. Lisaks kasvavale huvile Arktika ressursside ja transporditeede vastu on mitmes Arktika osas järsult kasvanud ka sõjanduslik tegevus. EL seisab selle eest, et Arktika tulevik oleks turvaline, stabiilne, kestlik ja jõukas; Arktika peab jääma paigaks, kus pingetase on madal ja toimub rahumeelne mitmepoolne koostöö. ELi nõukogu tõi 2021. aasta jaanuari järeldustes kliima- ja energiadiplomaatia kohta esile keskkonnaküsimuste ja kliimamuutuste tähtsuse julgeoleku ja kaitse seisukohast ning vajaduse teha tihedat koostööd partnerriikidega, ÜRO süsteemi ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonidega ning mitmepoolsete partnerluste kaudu.

Venemaa tegevus sõjalise kohaloleku suurendamisel ja mitmeotstarbelise taristu rajamisel Arktikas näib kajastavat ühtaegu riigi üleilmset strateegilist positsioneerumist kui ka riigisiseseid prioriteete. Lisaks julgeolekuprobleemidele teravdamisele võib see veelgi raskendada kliimamuutuste tagajärgi. Osaliselt toimub see arvatavasti seetõttu, et pikk põhjarannik on muutunud paremini ligipääsetavaks, kuid paljuski on see seotud ka Arktika-väliste küsimustega . Paljud riigid, sealhulgas USA, Norra, Ühendkuningriik, Taani, Kanada ja Island, ja samuti NATO jälgivad neid samme suure tähelepanuga, et olla valmis vastama Venemaa jõulisemale tegevusele Arktika vetes ja õhuruumis. Samuti on suurenenud teiste riikide, sealhulgas Hiina aktiivsus Arktikas ning kasvanud on huvi elutähtsa taristu omandamise, merekaablite ehitamise ja üleilmse laevatranspordi vastu, kusjuures kasutust leiavad kübermeetmed ja desinformatsioon.

Uut geopoliitilist olukorda kajastab ka Arktika Nõukogu vaatlejastaatuse taotluste arvu suurenemine. Et suurendada oma osalust Arktika Nõukogu töö- ja eksperdirühmades, esitab EL uuesti taotluse saada selles ametliku vaatleja staatus. EL jätkab panustamist Arktika Nõukogu töösse kooskõlas 2013. aasta mais Kirunas vastu võetud Arktika Nõukogu deklaratsiooniga . EL teeb vajadusi mööda koostööd vaatlejatega, sealhulgas ELi liikmesriikidega.

Strateegilise analüüsi parandamine