Kavandatud meetmed vastavad proportsionaalsuse põhimõttele, kuna need on asjakohased, vajalikud ning muud vähem piiravad meetmed ei ole soovitud poliitiliste eesmärkide saavutamiseks kättesaadavad.

Kuna praeguse kriisi lõppu ei ole võimalik prognoosida, võib see kiiresti kaasa tuua tegevuse ja ettevõtluse lõpetamise sektoris, mis on väga tundlik tsüklilistele muutustele. Seega võivad sellel kriisil olla drastilised sotsiaal-majanduslikud tagajärjed teatavates kogukondades, kus kalapüügil ja vesiviljelusel on oluline roll. Väikesemahulise rannapüügiga tegeleb ligi 75 % kõikidest aktiivsetest laevadest ja see moodustab üle 55 % otsesest tööhõivest ning on paljudes rannikupiirkondades peamine majandustegevus. Kalakasvatussektor aitab hoida rannikukogukondi ja maapiirkondi. Kalandus- ja vesiviljelusettevõtjatel, kes on enamasti mikroettevõtjad, ei ole sageli rahareserve, millega katta jooksvaid kulusid. Kui nad oma tegevuse lõpetavad, katkevad turustusahelad.

Märkimisväärsest nõudluse kahanemisest tingitud turuhäire tõttu kannatab eriti rängalt kalandus- ja vesiviljelussektor. Müügikohtade, turgude, turustusvõimaluste ja -kanalite sulgemise tulemusel on hinnad ja mahud oluliselt vähenenud. Nõudluse vähenemine ja hindade langus ning tarneahela haavatavus ja keerukus (kiiresti riknevad tooted, suur vajaduse tööjõu järele) on muutnud kalalaevastike tegevuse ja mereandide tootmise kahjumlikuks. Seetõttu on kalurid sunnitud jääma sadamasse ja vesiviljelustootjad peavad nädalate jooksul tooted kõrvaldama või hävitama või seisma silmitsi erakordsete varude haldamiskuludega, sh vajadusega ruumi ja sööda järele ülekasvanud kalade jaoks, keda ei saa tappa nõudluse vähenemise tõttu. Kiire langus mõjutab eelkõige väikesemahulise rannapüügiga tegelejaid ja kalatootjaid.

Liikmesriikide sekkumise ulatus kalanduse valdkonnas on siiski piiratud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi (EMKF) õigussätetega, mis ei paku praegu toetust meetmete jaoks, mida on kõige kiiremini vaja, et saada üle COVID-19 puhangu mõjudest. Need piirangud kitsendavad liikmesriikide võimet kasutada EMKFi, et kriisiga võidelda.

13. märtsil 2020 tegi komisjon ettepaneku luua „Koroonaviirusega võitlemise investeerimisalgatus“, et soodustada investeeringuid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide rahareservide kasutuselevõtmise kaudu, et kriisiga viivitamata võidelda. 19. märtsil 2020 võttis komisjon vastu uue riigiabiraamistiku.

COVID-19 puhang on liikmesriike tabanud ootamatult ja rängalt, millel võib olla suur mõju ühiskonnale ja majandusele, kuna majandustegevus aeglustub järsult. See on tekitanud erandliku olukorra kogu ELis, mille tõttu on vaja mobiliseerida kõik liidu ja liikmesriikide tasandil kättesaadavad vahendid COVID-19 puhanguga seotud enneolematute probleemide lahendamiseks.

Kuna kalandus- ja vesiviljelustegevus on peatatud või märkimisväärselt vähenenud, on praegu vähe võimalusi, et rakendada kehtivaid EMKFi meetmeid ja rakenduskavasid tavapäraselt. Kui kriisi vastu ei võidelda tõhusalt, on peaaegu võimatu rakendada EMKFi täielikult praeguse programmitöö perioodi lõpuks. Seepärast peaks liikmesriikidel olema võimalus jaotada olemasolevad rahalised vahendid nende rakenduskavade piires lühikese etteteatamisega ümber. See võimalus piirdub eelarveeraldistega, mille liikmesriigid on juba saanud ja mida nad ei tohi ületada.

–kustutada artiklis 13 osutatud sihtotstarbelised summad, välja arvatud need, mis on mõeldud kalandusalase kontrolli, teadusandmete kogumise ja lisakulude hüvitamiseks äärepoolseimates piirkondades;

Tehakse ettepanek, et need meetmed oleksid rahastamiskõlblikud tagasiulatuvalt alates 1. veebruarist 2020 ja kättesaadavad kuni 31. detsembrini 2020.

2020/0059 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS,

millega muudetakse määrust (EL) nr 1379/2013 ja määrust (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega, et leevendada COVID-19 puhangu mõju kalandus- ja vesiviljelussektorile



EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 2 ja artiklit 175,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1)COVID-19 puhangust tulenevast märkimisväärsest nõudluse kahanemisest tingitud turuhäire tõttu kannatab eriti rängalt kalandus- ja vesiviljelussektor. Müügikohtade, turgude, turustusvõimaluste ja -kanalite sulgemise tulemusel on hinnad ja mahud oluliselt vähenenud. Nõudluse vähenemine ja hindade langus ning tarneahela haavatavus ja keerukus on muutnud kalalaevastike tegevuse ja mereandide tootmise kahjumlikuks. Seetõttu on kalurid sunnitud jääma sadamasse ja kalakasvatajad peavad nädalate jooksul tooted kõrvaldama või hävitama.

(2)Määrusega (EÜ) nr 508/2014 loodud Euroopa Merendus- ja Kalandusfondil (EMKF) peaks olema võimalik toetada erimeetmeid kuni 31. detsembrini 2020, et leevendada COVID-19 puhangu mõju kalandus- ja vesiviljelussektorile. Need meetmed peaksid hõlmama toetust püügitegevuse, sealhulgas sisevetekalanduse ajutise peatamise eest, ja vesiviljelustootmise ajutise peatamise või vähendamise eest, kui need on tingitud COVID-19 puhangust. Samuti peaksid need erimeetmed hõlmama toetust tootjaorganisatsioonidele ja tootjaorganisatsioonide ühendustele kalandus- ja vesiviljelustoodete ladustamise eest vastavalt määrusele (EÜ) nr 1379/2013. Meetmetega toetatavate tegevuste kulud peaksid olema rahastamiskõlblikud alates 1. veebruarist 2020.

(3)EMKFi käsutuses olevad, jagatud eelarve täitmise alla kuuluvad vahendid kulukohustuste jaoks tuleks jaotada viisil, mis tagab, et kalandusalase kontrolli, teadusandmete kogumise ja lisakulude hüvitamise jaoks äärepoolseimates piirkondades kehtestatakse kindlaksmääratud summad. Muud jagatud eelarve täitmise alla kuuluvad vahendid peaksid eraldama liikmesriigid vastavalt oma vajadustele.

(4)Võttes arvesse COVID-19 puhangu märkimisväärseid sotsiaal-majanduslikke tagajärgi ja likviidsuse vajadust majanduses, peaks olema võimalik toetada püügitegevuse ajutist peatamist, mis on tingitud COVID-19 puhangu põhjustatud kriisist, maksimaalse kaasrahastamise määraga 75 % rahastamiskõlblikest kuludest.

(5)Kuna COVID-19 puhangu tagajärgedega toimetulekuks on vaja rahalisi vahendeid paindlikult ümber jagada, ei peaks kõnealusest puhangust tingitud püügitegevuse ajutise peatamise toetuse suhtes seadma finantseerimise piirmäära. See ei tohiks piirata kehtivate finantseerimise piirmäärade kohaldamist muudel ajutise peatamise juhtudel. Jätkuvalt tuleks kohaldada kohustust arvestada püügitegevuse ajutiseks peatamiseks antud toetus maha sama laeva eest püügitegevuse alaliseks lõpetamiseks antud toetusest.

(6)Võttes arvesse vajamineva toetuse kiireloomulisust, peaks olema võimalik laiendada lihtsustatud menetluse kohaldamisala, et see hõlmaks rakenduskavadesse tehtavaid muudatusi, mis on seotud erimeetmetega ja nende jaoks vajalike rahaliste vahendite ümberjaotamisega, et tulla toime COVID-19 puhangu tagajärgedega. Lihtsustatud menetlus peaks hõlmama kõiki muudatusi, mis on vajalikud asjaomaste meetmete täielikuks rakendamiseks, sealhulgas nende kehtestamine ja toetuse arvutamiseks kasutatud meetodi kirjeldus.

(7)Kuna tootjaorganisatsioonidel on kriisi ohjamisel oluline roll, tuleks tootmis- ja turustuskavade jaoks ettenähtud toetuse ülemmäära suurendada 12 %-ni turule lastud aastatoodangu keskmisest väärtusest. Samuti peaks liikmesriikidel olema võimalik teha ettemakseid kuni 100 % ulatuses tootjaorganisatsioonidele ettenähtud rahalisest toetusest.

(8)COVID-19 puhangust tingitud kalandus- ja vesiviljelustegevuse äkiliste häirete ning nendest tuleneva ohu tõttu kalandus- ja vesiviljelustoodete turgudele on asjakohane kehtestada mehhanism inimtoiduks ettenähtud kalandus- ja vesiviljelustoodete ladustamiseks. Selle mehhanismi eesmärk on parandada turu stabiilsust, vähendada ohtu, et selliseid tooteid raisatakse või et need suunatakse ümber muuks otstarbeks kui inimtoiduks, ning aidata tulla toime kriisi mõjuga toodetelt saadavale tulule. Kõnealune mehhanism peaks võimaldama kalandus- ja vesiviljelustootjatel kasutada sarnaste liikide jaoks samu säilitamis- või kaitsemeetodeid, et tagada tootjate vahel aus konkurents.

(9)Kuna COVID-19 puhangust tingitud kalandus- ja vesiviljelustoodete nõudlus vähenes järsult ja ulatuslikult, peaks olema võimalik suurendada ladustamisabi rahastamiskõlblikke koguseid kuni 25 %-ni asjaomase tootjaorganisatsiooni poolt müügiks antud asjaomaste toodete aastakogusest.