(...PICT...)

1. Sissejuhatus

„Loov Euroopa” on 2014–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku [1] kultuuri- ja loomesektori uus raamprogramm, millega koondatakse ühte raamistikku senised programmid „Kultuur”, „MEDIA” ja „MEDIA Mundus” ning luuakse täiesti uus vahend, et parandada juurdepääsu finantseerimisvõimalustele.

Programm on suunatud väljaspool oma riigi piire tegutseda sooviva kultuuri- ja loomesektori vajadustele ning on tihedalt seotud kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse edendamisega. Seega täiendab programm muid Euroopa Liidu (edaspidi „EL”) programme, näiteks kultuuri- ja loomesektorisse tehtavate investeeringute toetamist struktuurifondidest, kultuuripärandi taastamist, kultuuriinfrastruktuuri ja -teenuseid, kultuuripärandi digiteerimise ning laienemise ja välissuhetega seotud vahendeid. Liikmesriigid toetavad mitmeid kultuurialgatusi ning paljud neist jäävad riigiabi eeskirjade reguleerimisalasse.

Komisjon teeb ettepaneku suurendada 2014–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistikuga märgatavalt kultuuri- ja loomesektori eelarvet: kogu eelarve oleks 1,801 miljardit eurot (hetkehindades) ehk 37 % rohkem kui praegu. Eelarve kasv on täielikult kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegia põhimõtete ja prioriteetide ning juhtalgatustega, sest investeeringud kultuuri- ja loomesektorisse aitavad otseselt kaasa strateegia eesmärgile edendada arukat, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu. 2008. aastal moodustas kultuuri- ja loomesektor hinnanguliselt 4,5 % ELi SKPst ning andis tööd ligikaudu 3,8 % ELi tööjõust [2]. Lisaks nimetatud otsesele panusele töökohtade loomisse ja majanduskasvu, mõjutavad need sektorid ka muid valdkondi nagu näiteks turism ja IKT materjalide sisu [3] ning neist on kasu ka hariduse, sotsiaalse kaasatuse ja sotsiaalse innovatsiooni jaoks. Praegusest majanduskriisist väljatulemise valguses on need sektorid Euroopa jaoks eriti olulised. Kuigi kõnealuste sektorite kasv on viimastel aastatel mitmes riigis olnud üle keskmise, seisavad nad siiski silmitsi suurte probleemide ja raskustega. Täiendava kasvupotentsiaali realiseerimine eeldab järjekindlat strateegilist lähenemist, mis võimaldaks tulla toime selliste piirangutega ja töötada välja sobivad vahendid – just see ongi Loova Euroopa ettepaneku peaeesmärk.

Uue programmi näol on tegemist lihtsa, hõlpsasti äratuntava ja juurdepääsetava ühenduskanaliga Euroopa kutseliste kultuuri- ja loovtöötajate jaoks olenemata sellest, millises kunstivaldkonnas nad täpselt tegutsevad, ning ühtlasi pakub see võimalusi ka ELis ja väljaspool seda toimuvate rahvusvaheliste ettevõtmiste jaoks.

Ettepanekut ette valmistades konsulteeris komisjon paljude huvitatud isikutega. Samuti toetuti praeguste programmide vahehindamistele ja sõltumatutele uuringutele. Lisaks on ettepanekus võetud arvesse ka komisjoni rohelist raamatut kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali rakendamise kohta [4] ning ekspertide soovitusi seoses kultuuri avatud koordinatsiooni meetodi ja aastatel 2008–2010 sektoriga peetud struktureeritud dialoogiga.

2. Praegustest programmidest saadud kogemused ja tuleviku vajadused

Uue ja suurema eelarve parima kasutamise tagamiseks toetub uus programm praeguste programmide saavutustele, püüdes samas leida lahenduse peamistele vajakajääkidele, mis on avastatud hindamiste käigus või tulnud ilmsiks programmide juhtimise vahetute kogemuste põhjal. Ühtlasi tehakse uue programmiga ettepanek luua täiesti uus rahastamisvahend, et parandada kultuuri- ja loomesektori juurdepääsu rahastamisvõimalustele ning leida seega vastus vajadusele, mille olemasolu kinnitasid nii sõltumatud uuringud kui ka konsultatsioonid.

2.1. Praeguste programmide saavutused

Hinnang Euroopa Liidu praegustele kultuuri- ja loomesektori programmidele näitab, et need on tugevdanud sektorit, parandanud valdkonna töötajate ja kunstiteoste liikuvust ning andnud suure panuse kultuurilisse ja keelelisse mitmekesisusse.

Programmi „Kultuur” keskmine aastaeelarve on väga väike – 57 miljonit eurot on sama palju kui mõne rahvusooperi või trupi aastaeelarve [5] – ning ELi kulutuste tasuvus äärmiselt kõrge. Programm aitab tuhandetel loovisikutel ja kultuurivaldkonna töötajatel (igal aastal ligikaudu 20 000) kujundada oma rahvusvahelist karjääri, parandades nende oskusi ja oskusteavet mitteametliku vastastikuse õppimise ja uute ametialaste arenguvõimaluste loomise kaudu.

Programm on andnud tuhandetele kultuuriorganisatsioonidele (kaugelt üle tuhande organisatsiooni aastas) võimaluse teha piiriülest koostööd ning õppida teistest riikidest pärit tegijatega sõlmitud partnerluste käigus häid tavasid. Ta on võimaldanud ühiselt projekte toota, luua kontakte ja avastada uusi ametialaseid võimalusi ning andnud nii tööle kui ka tulevikuvõimalustele rahvusvahelisema perspektiivi. See on avaldanud positiivset ja süstematiseerivat mõju sektorile ja selle suutlikkusele levitada oma töid suurtel turgudel. See on aidanud kaasa sektori ja kunstivormide arengule, uute teoste ja esinemiste loomisele, hõlbustanud kättesaadavust ja osalust, teadusuuringuid ja haridust kõnealuses valdkonnas, aga ka teavitust, nõuandeid ja praktilist tuge.

Ringlusse on lastud tuhanded teosed, sealhulgas umbes 500 tõlgitud kirjandusteost igal aastal. Programmi raames antavat toetust peetakse kultuuriprojektide kvaliteedimärgiks. Projektide raames tehtu on kas otseselt või kaudselt jõudnud miljonite kodanikeni, kes on saanud nautida teistest riikidest pärit kultuuriteoseid. Avatud koordineerimise meetodi materjalidena kasutatud uuringute kaudu on programm aidanud luua parema empiirilise aluse poliitilistele otsustele. Kuna enamasti on projektid maksimaalselt kuni 50 % ulatuses kaasrahastatavad, on tänu programmile suudetud kaasata märkimisväärne hulk riiklikke ja eraõiguslikke investeeringuid.

Euroopa kultuuripealinnadele antakse nende nimetus ELi tasemel ja lisaks saavad nad programmist rahalist toetust (1,5 miljonit eurot igale pealinnale) ning see on mõnedel juhtudel kaheksakordistanud saadud tulud, toonud kaasa 15–100 miljoni euro väärtuses investeeringuid tegevusprogrammi ja aidanud mobiliseerida täiendavaid kapitalimahutusi. Tavapäraselt jõuavad kultuuripealinnade ettevõtmised miljonite inimesteni, neis osalevad sajad vabatahtlikud ning nende pikaajaline mõju linnadele väljendub paranenud oskustes, kultuurialases suutlikkuses ja aktiivsuses, infrastruktuuris ja maines.

MEDIA programm tegutseb oma suhteliselt väikese, 100 miljoni euro suuruse aastaeelarvega, turul, mille väärtus on tuhat korda suurem, kuid sellele vaatamata on MEDIA saavutanud suurepäraseid tulemusi tänu optimaalse kulude ja tulude suhtega sihipärastele meetmetele ja programmi võimendavale mõjule. Meetmete keskmes on olnud tegevused, mis avaldavad positiivset mõju ELi konkurentsivõimele, ja küsimused, mida ei saa lahendada riiklikul tasandil (näiteks riikidevaheline levitamine). Vähemalt osaliselt tänu MEDIA toetusele oli Euroopa filmide osakaal kõigi Euroopa kinodes esmakordselt linastunud filmide seas 2009. aastaks kasvanud 1989. aasta 36 protsendilt 54 protsendini. Võrgustikku Europa Cinemas kuulub enam kui 2000 kinosaali 32 riigi valdavalt sõltumatutes kinodes ning neis saalides toimub 20 % kõigist Euroopa esilinastustest. Võrgustikku kuuluvad kinod näitavad väga mitmesuguseid filme ja edendavad seeläbi kultuurilist mitmekesisust 475 linnas. Kvaliteetsed programmid on toonud kinno 59 miljonit külastajat (võrreldes 30 miljoniga 2000. aastal), mis on 5,6 % kõigist Euroopa kinokülastustest (2000. aastal oli see näitaja 2,8 %). Võrgustikku kuuluvate kinode programmides ulatub teistest Euroopa riikidest pärit filmide piletitulu osakaal 36 protsendini; muidu on see näitaja Euroopas keskmiselt 7–8 %. Europa Cinema kinode piletitest 57 % müüakse Euroopa filmide linastustele, üldiselt on see näitaja Euroopas 27,7 %.

MEDIA suurendab sektori konkurentsivõimet, toetades suutlikkuse suurendamist, näiteks koolitusi ja arendustegevust, et muuta sektor professionaalsemaks ja parandada teoste kvaliteeti. Aastas koolitatakse ligikaudu 1800 erialaspetsialisti (produtsendid, levitajad, stsenaristid), kellele antakse võimalus omandada asjaomased kutsekvalifikatsioonid ja -oskused ning kes saavad tänu sellele kasutada piiriüleste kontaktide pakutavaid võimalusi. Arendustegevuse toetamine aitab igal aastal turule tuua 400 kvaliteetset Euroopa projekti. Projektide portfelli toetamine (paketitoetused) üksikute projektide toetamise asemel annab tootjatele (kes on sageli väikesed ja vähese kapitaliga VKEd) rahalise kindluse ja pikemaajalised väljavaated ning mõjutab oluliselt tööstusharu struktuuri.

On ilmnenud, et toetused, mida antakse sõltumatutele tootjatele konkreetsesse žanri kuuluvate audiovisuaalteoste (näiteks televisiooni vahendusel rahvusvaheliseks levitamiseks mõeldud dokumentaalfilmid ja joonisfilmid) loomiseks, on nende žanride spetsiifilisi vajadusi silmas pidades otsustava tähtsusega. Sellised võrgustikutöö nähtused nagu ühistootmise foorumid, rahvusvahelised turustus- ja koolitusalgatused on toonud kaasa riikidevahelise ühistoodangu märkimisväärse lisandumise (1989. aastal 26 % Euroopa filmidest, 2009. aastal 34 %). Selliste filmide ringluspotentsiaal on 2,3 korda suurem kui rahvuslikul filmitoodangul [6]. Sellised MEDIA toetusega loodud telekanalid nagu EAVE, ACE, Cartoon moodustavad nüüd Euroopa filmitööstuse tugisamba.

2010. aastal käivitatud MEDIA tootmise tagatisfond hõlbustab just filmitootjate juurdepääsu eraõiguslikele rahastamisallikatele, kasutades selleks tagatiste mehhanismi, mis julgustab riski osaliselt enda kanda võttes pankasid sellistele tootjatele laenu andma. Fondi eelarve neljaks aastaks on kokku 8 miljonit eurot ning eeldatavasti aitab see tänu tagatismehhanismi võimendavale mõjule luua enam kui 100 miljoni euro ulatuses pangalaene. Fondile saab taotlusi esitada alates 2011. aasta maist ning filmitööstus ja pangad on selle positiivselt vastu võtnud. Kümnes eri liikmesriigis on antud üle kümne tagatise, mille laenuväärtus on ligikaudu 15 miljonit eurot.

Vaatamata programmide „Kultuur” ja „MEDIA” saavutustele, tuleb veel pingutada, et valla pääseks kogu potentsiaal neis sektorites, mis seisavad silmitsi ühesuguste probleemidega: turu killustatus, üleilmastumise ja digitehnoloogiale üleminekuga seotud probleemid, võrreldavate andmete vähesus ja erainvesteeringute puudumine.

2.2. Mida varasemast õppida?

Uue programmi ülesehituses on võetud arvesse varasemate programmidega omandatud kogemusi.

Programm „Kultuur” 2007–2013

Senistele kogemustele toetudes kohandatakse tulevase raamprogrammi kavandatud eesmärke projektide elluviijate, sh kultuuri- ja loomevaldkonna VKEde tõeliste vajadustega. Eesmärkidega püütakse toetada kõnealuste sektorite tööhõive ja majanduskasvu potentsiaali, säilitades samas tugeva seose kultuurilise ja keelelise mitmekesisuse edendamisega. Programmi erinevaid tegevusi parandatakse ja lihtsustatakse mitmel moel. Konkursikutsete ja kategooriate rohkus muudab protsessid keerulisemaks ja vähendab selgust ning sestap vähendatakse seda arvu üheksalt neljale. Enam ei jätkata toiminguid, mis ei ole saavutanud kriitilist massi, millel pole pikaajalisi väljavaateid või millele esitatakse nende struktuurist tulenevalt liialt palju avaldusi. Uued meetmed on põhimõtteliselt siiski avatud ka ettevõtjatele, kes olid seni katkestamisele kuuluva haru reguleerimisalas, eeldusel et nad vastavad vajalikele tingimustele ja kriteeriumitele. Ühe lihtsustusena ei jätkata enam tegevustoetusi, mis ei olnud piisavalt tulemustele orienteeritud ning olid taotluse esitajate ja toetusesaajate jaoks liialt keerulised. Kõigi tulevaste tegevuste puhul kasutatakse projektitoetusi, mis on lihtsamad ja toetavad pikemaajalist lähenemist. Rahvusvahelise mõõtme koha pealt loobutakse praegusest iga-aastaste konkursikutsete süsteemist, mille keskmes olevad riigid vahetuvad, ning selle asemel avatakse konkursid ühinevate riikide, kandidaatriikide ja võimalike kandidaatriikide, Euroopa naabruspoliitika piirkonna ja Euroopa Majanduspiirkonna riikidele ning kolmandatest riikidest pärit osalejatele. Ühtlasi jääb programm avatuks pikaajalistele kahe- või mitmepoolsetele koostöömeetmetele, mis on suunatud konkreetsetele riikidele või piirkondadele täiendavate eraldiste põhjal.

Programmid „MEDIA 2007” (2007–2013) ja „MEDIA Mundus” (2011–2013)

Audiovisuaalsektori praeguste muudatuste (eelkõige digitehnoloogiale üleminek ja üleilmastumine) ulatus eeldab praeguste toetusmehhanismide tähelepanelikku analüüsimist, et tagada nende vastavus üldlevinud tingimustele (ja võimaldada ühtlasi nende arenemine aja jooksul). Nii strateegia kui ka töökorralduse seisukohast on leitud mitmeid lihtsustamisvõimalusi. Need meetmed hõlmavad näiteks järgmist: keskendumine võimalikult suure süsteemse mõjuga struktureerivatele meetmetele, rahastamisvahendi loomine, et asendada võimalusel järk-järgult otsetoetused, ELi fondide võimendava mõju suurendamine, seni eraldi MEDIA Munduse programmiga hõlmatud rahvusvahelise dimensiooni lihtsustamine ühise õigusliku aluse raames, kogu väärtusahelat hõlmav horisontaalne lähenemine, mis toetab mitmeid suure kaubandusliku ja ringluspotentsiaaliga filmiprojekte kogu väärtusahela ulatuses alates koolitusest ja lõpetades levitamisega, väärtusahela eri segmente ja osalisi hõlmavad horisontaalsed projektid ning toetus müügiagentidele, kes tegutsevad ulatuslikel turgudel kogu maailmas.

MEDIA piirkondliku ulatuse mõttes tuleks lihtsustada juurdepääsu programmile ning pakkuda osalemisvõimalust ka nn suuremale Euroopa audiovisuaalruumile, st kõigile ühinevatele riikidele, kandidaatriikidele ja võimalikele kandidaatriikidele ning Euroopa naabruspiirkonna ja EMP riikidele. Teatavad projektid on avatud ka kolmandatest riikidest pärit osalejatele. Hiljuti programmiga „MEDIA 2007” liitunud Šveitsi ja Horvaatia eeskujul maksaksid need riigid omalt poolt osalemistasu, mis kajastaks nende audiovisuaalsektorite olulisust.

Uus rahastamisvahend

Loome- ja kultuurisektori üks keerulisi probleeme, millega tuleb tegeleda, kuid mida ei saa lahendada toetustega, on väikeste kultuuri- ja loomeettevõtete ja -organisatsioonide raskused leida rahalisi vahendeid.

Kuigi see on keeruline kõigi VKEde jaoks, on olukord kultuuri- ja loomesektoris oluliselt raskem viiel põhjusel. Esiteks, paljud nende varad ei ole materiaalsed (näiteks autoriõigus) ning reeglina ei kajastu need ka raamatupidamises (erinevalt patentidest). Teiseks, erinevalt tööstustoodangust ei ole kultuuri- ja loomesektori toodang reeglina masstoodang. Iga raamat, ooperietendus, näidend, film ja videomäng on ainulaadne prototüüp ning ettevõtted on sageli projektipõhised, kuid selleks, et investeeringud hakkaksid kasumit tootma, peavad nad sageli olema pikaajalisemad. Kolmandaks on sektori investeeringuvalmidus äärmiselt väike, sest kultuuri- ja loomevaldkonna tegutsejatel ei ole sageli piisavaid ärioskusi, et oma projekte finantsasutustele turustada. Neljandaks on vähene ka investorite valmidus, sest neil ei ole kõnealuse sektori kohta piisavaid teadmisi, nad ei mõista riskiprofiile ega ole valmis investeerima vajalike teadmiste ja oskuste parandamisse. Ja viiendaks jääb sageli vajaka usaldusväärseid andmeid ning see piirab selle sektori VKEde laenusaamisvõimalusi, sest finantsasutused toetuvad laenutaotlusi analüüsides sageli statistilistele andmetele.

Seepärast on väikestel vähese kapitaliga ettevõtetel väga keeruline oma tegevust rahastada, kasvada ja konkurentsivõimet säilitada. Hinnanguliselt on selliste VKEde rahastamises puudu ligikaudu 2,8–4,8 miljardit euro väärtuses pangalaene. Mõnes liikmesriigis on see probleem teravam kui mujal: vaid mõnes üksikus liikmesriigis on finantsasutused selles vallas piisavalt asjatundlikud.

Seepärast luuakse programmi raames esmakordselt kultuuri- ja loomesektori rahastamisvahend. See täiendab muid, struktuurifondide alusel kasutatavaid ELi vahendeid ja konkurentsivõime ja uuendustegevuse programmi, mille lähenemine on sektoriülene ja mille mõju on väga piiratud sektorites, kus vahendajad (finantsasutused) eriti ei tegutse, näiteks kultuuri- ja loomesektoris. Vahend toob kaasa olulise Euroopa lisaväärtuse ning võimaldab luua väärtuslikke kontakte ja üksteiselt õppida. Selle mõju peaks olema süsteemne, sest suurendatakse nende finantsasutuste arvu, kus on olemas kultuuri- ja loomesektoriga tegelemiseks vajalikud teadmised, laiendatakse nende tegevuse geograafilist ulatust ja aidatakse kaasata olulisi erainvesteeringuid. Samuti püütakse muuta sektori enda teatava osa suhtumist, soodustades üleminekut toetustelt laenudele ning tugevdades nende konkurentsivõimet ja vähendades sõltuvust riiklikust rahastamisest.

3. Programmi peamised tegevused ja prioriteedid

Üks konkreetne raamprogramm on kõige sidusam ja tulusam võimalus toetada kultuuri- ja loomesektorit ja selle olulist panust ELi tasandil. Selle põhjal on kõige parem keskenduda sektori ees seisvatele probleemidele ning suunata ELi toetus neile meetmetele, millega kaasneb ELi lisaväärtus, aidates neil võimalikult hästi ära kasutada majanduskasvu, töökohtade loomise ja sotsiaalse kaasamise potentsiaali. Märkimisväärset kasu saadakse sellest, et lihtsustub teadmiste vahetamine ja vastastikku rikastavate ideede genereerimine seoses ühiste probleemidega. Kuna ühe konkreetse raamprogrammi puhul liidetakse infopunktid ja komiteed ning väheneb töökavade arv, siis on see juhtimise seisukohast kasulik nii optimeerimise ja lihtsustamise kui ka kulutõhususe mõttes.

3.1. Loova Euroopa programmi ülesehitus

Programmi ülesehituses on võetud arvesse kultuuri- ja loomesektori keerukust ja ebaühtlust: sektor hõlmab ju nii riiklikult rahastatud organisatsioone ja mittetulundusorganisatsioone kui ka ärilisi ettevõtmisi. Lisaks sellele on ka erinevate allsektorite väärtusahelad äärmiselt erinevad. Näiteks enamikus kultuurivaldkonna allsektorites on väärtusahelad omavahel rohkem seotud kui audiovisuaaltööstuses (peamised erandid on siinjuures kirjastamise ja raamatute jaemüügi ahel ning popmuusika tootmise, levitamise ja jaemüügi ahel), sest reeglina vastutab teose väljatöötamise, tootmise, levitamise ja müügi ning sellega seotud kliendi-/publikusuhete eest teose tootja. See tähendab, et väga üldised konkursikutsed ja meetmed kogu programmi jaoks ei sobiks eri osapoolte vajadustega ega oleks piisavalt selged ning võiksid mõningatel juhtudel suisa segadust tekitada.

Seepärast ongi otsustatud kasutada raamprogrammi, mis koosneb kolmest tegevussuunast:

– sektoriülene tegevussuund, mis on suunatud kõigile kultuuri- ja loomesektoritele;

– kultuuri tegevussuund, mis on suunatud kultuuri- ja loomesektoritele;

– MEDIA tegevussuund, mis on suunatud audiovisuaalsektorile.

Esialgsete kavade kohaselt jaguneb eelarve järgmiselt: sektoriülene tegevussuund 15 %, kultuuritegevussuund 30 % ja MEDIA tegevussuund 55 %.

Kultuuri- ja MEDIA tegevussuund on praeguste programmide „Kultuur” ja „MEDIA”/„MEDIA Mundus” järeltulijad. Uus sektoriülene tegevussuund koosneb kahest osast. Esimesega luuakse vahend, mis parandab kultuuri-ja loomevaldkonna VKEde ja organisatsioonide juurdepääsu rahastamisele, pakkudes laenuportfellide ülesehitamisega tegelevatele finantsvahendajatele krediidiriski kaitset. Lisaks toetatakse sellega suutlikkuse/asjatundlikkuse suurendamist, et asjaomaseid riske paremini analüüsida. Selle tegevussuuna teine osa hõlmab meetmeid, millega toetatakse riikidevahelist poliitilist koostööd ning poliitikakujundajate ja ettevõtjate vahelist kogemustevahetamist, uut lähenemist publiku kasvatamisele ja ärimudelitele, kultuuri- ja meediapädevust ning andmete kogumist, sh Euroopa Audiovisuaalsektori Vaatluskeskuse liikmesust. Rahastatakse ka Loova Euroopa teabepunktide võrgustikku (endised Kultuuri kontaktpunktid ja MEDIA teabepunktid). Teise tegevussuuna meetmed kuuluvad valdavalt praeguse Kultuuri ja MEDIA programmi alla, kuid arvestades nende läbivaid elemente, on nii teadmiste jagamise kui ka haldustõhususe mõttes kasulik rakendada ühist horisontaalset lähenemist.

3.2. Programmi eeldatav mõju

Programmiga soovitakse aidata kaasa kultuuri- ja loomesektori kohanemisele üleilmastumise ja digitehnoloogiale üleminekuga. Suurema tähelepanu pööramine teoste riikidevahelisele ringlusele peaks suurendama teoste ringlust, kauplemist nii siseturul kui ka rahvusvaheliselt ning sektori tulusid. Kultuuri tegevussuuna puhul tähendab see suurema tähelepanu pööramist suutlikkuse suurendamisele ja riikidevahelisele ringlusele, sh rahvusvahelistele ringreisidele, ulatusliku süstematiseeriva mõjuga uutele Euroopa platvormidele ja kirjastustele suunatud strateegilised toetuspaketid kirjanduse tõlkimiseks, kaasa arvatud reklaamitoetused.

MEDIA tegevussuunaga lisatakse levitamiseks mõeldud vahendeid. See hõlmab suuremaid ja senisest suunatumaid toetusi müügiagentidele, et esile saaksid kerkida jõulisemad müügiagendid, kelle ostu- ja müügijõud rahvusvahelisel turul oleks suurem. Euroopas baseeruvatele rahvusvahelistele ühistootmisfondidele antavate toetuste suurendamine annab hoogu juurde Euroopa ja muu maailma tootjate koostööle ning suurendab teoste arvu ja parandab nende kvaliteeti, aidates ühtlasi veelgi avada rahvusvahelisi turge. Tänu rahastamise lihtsustamisele saavad sõltumatud videomängude arendajad kasutada ära uute kasvavate turgude võimalusi. Tulemuseks on VKEde konkurentsivõime paranemine, suuremad tulud, suurem turuosa ja ulatuslikum kuulajas- ja vaatajaskond.

Lisaks Euroopa kultuuri- ja loomesektorite üldise konkurentsivõime ja tegevusulatuse suurendamisele parandavad Kultuuri ja MEDIA tegevussuund tarbijatele pakutava sisu kättesaadavust, mis avaldab positiivset mõju kultuurilisele mitmekesisusele ja Euroopa kultuurilisele identiteedile. Eeldatavasti võimaldab uus otsene ja suunatud toetus publiku kasvatamise meetmetele luua uusi vaatajas- ja kuulajaskondi ning seeläbi suurendada tarbijate nõudlust. Samas ei ole kindel, kui ulatuslik selline mõju on ning tõenäoliselt vajatakse pikemaajalist lähenemist. Kui jõutakse seni kõrvalejäänud ühiskonnarühmadeni, siis võib see avaldada soodsat mõju ka sotsiaalsele sidususele. Suurenenud nõudluse positiivne mõju peaks kanduma edasi mööda kogu väärtusahelat ning suurendama teoste ringlust, looma uusi tuluvooge ja parandama sektorite konkurentsivõimet.

Uus rahastamisvahend parandab investeerimisvalmiduse suurendamise kaudu kultuuri- ja loomesektorite juurdepääsu rahastamisvõimalustele ning suurendab seega nende sektorite erakapitali kaasamise suutlikkust, finantssuutlikkust ja teoste kaubanduspotentsiaali, tugevdades seeläbi nende konkurentsivõimet ja avades uusi majanduskasvu ja tööhõive võimalusi. Samuti vähendab ta mõningatel juhtudel VKEde sõltuvust riiklikest subsiidiumidest, mõningatel juhtudel aga aitab luua uusi tuluvooge.

Riikidevahelise poliitilise koostöö toetamine aitab suurendada võrreldavate andmete kättesaadavust, mis omakorda soodustab tõhusamat ja tõenditel põhinevat poliitikakujundamist. See võib tugevdada kultuuri- ja loomesektorite riiklikku poliitilist keskkonda ning aidata kaasa süsteemsetele muutustele. Uusi ärimudeleid käsitlevate kogemuste ja teadmiste katsetamise ja jagamise võimalus aitab sektoritel kohaneda digitehnoloogiale üleminekuga, mis toob kaasa uusi töökohti ja majanduskasvu võimalusi.

3.3. ELi lisaväärtus

ELi sekkumise eesmärk on avaldada süsteemset mõju ja toetada poliitika kujundamist. Kõnealuses kontekstist seisneb Euroopa lisaväärtus järgmises:

– tegevuste riikidevaheline olemus ja mõju, mis täiendavad riiklikke, rahvusvahelisi ja muid ELi programme;

– mastaabisääst ja kriitiline mass, mille võib ELi toetuse abil saavutada ja mis avaldab võimendavat mõju täiendavate rahaliste vahendite kaasamisele;

– riikidevaheline koostöö võib soodustada igakülgsemat, kiiremat ja tõhusamat reageerimist üleilmsetele probleemidele ning avaldada sektorile pikaajalist süsteemset mõju;

– õiglasema keskkonna tagamine Euroopa kultuuri- ja loomesektoris, võttes arvesse väikese tootmisvõimsusega riike ja/või geograafiliselt või keeleliselt piiratud riike või piirkondi.

4. Programmi rakendamise peamised aspektid

4.1. Haldamine

Valdava osa kultuuri ja MEDIA tegevussuuna alusel antavate toetuste haldamine toimub jätkuvalt Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutuse (EACEA) kaudu konkursikutsete vormis. Nagu on kinnitanud mitmesugused hinnangud, on selline juhtimisviis piiriüleste projektide puhul kulutõhus. Teavet ja nõu selle kohta, kuidas programmi raames taotlusi esitada, saab jätkuvalt infopunktide võrgustiku kaudu (senised „Kultuuri” kontaktpunktid ja MEDIA teabepunktid). Need infopunktid ei tegele rahaliste vahendite jagamisega.

Mõningaid programmi aspekte juhib vahetult komisjon. See hõlmab eelkõige erimeetmeid, sh auhindu, koostööd rahvusvaheliste asutustega (kaasa arvatud rahvusvaheliste audiovisuaalvaldkonna ühistootmise fondidega) ning Euroopa kultuuripealinnade ja Euroopa kultuurimärgise rahastamist.

Kultuuri- ja loomesektori rahastamisvahendit juhtima volitatakse mõni finantsasutus, tõenäoliselt Euroopa Investeerimisfond, sest sellise vahendi juhtimine eeldab spetsiifilisi teadmisi.

4.2. Eelarve jaotus

Programmikomitee aitab ette valmistada iga-aastase tööprogrammi. Praeguse tava kohaselt kuulutatakse pärast komiteega konsulteerimist välja üksikasjalikumad konkursikutsed, milles on määratletud täpsed kriteeriumid, väljundid, sihtrühmad ja kavandatud eelarve.

4.3. Lihtsustamine

Praeguste programmide „Kultuur” ja „MEDIA” juhtimist on juba märkimisväärselt lihtsustatud. Loova Euroopa programmiga parandatakse olukorda veelgi.

Nagu eespool öeldud, vähendatakse konkursikutsete arvu, mida EACEA kultuuri tegevussuuna raames haldab, üheksalt neljale. Üldiselt hakatakse rohkem kasutama kindlasummalisi makseid, toetuste määramise otsuseid ja partnerluse raamlepinguid, taotluste ja aruannete elektroonilist esitamist kõigi toimingute puhul ning internetiportaali, mis võimaldaks taotlejatel ja toetusesaajatel vähendada paberimajanduse osakaalu.

Veel üks oluline lihtsustamismeede on kahe teabevõrgustiku liitmine, et saavutada mastaabisääst, muuta olukord ühe ELi kontaktpunkti kasutamisega üldsuse jaoks selgemaks ning pakkuda kvaliteetseid teenuseid.

Ühe ainsa programmikomitee loomine aitab samuti muuta programmi juhtimise kulutõhusamaks ja ratsionaalsemaks. Seda mitte ainult tänu rakenduskulude kokkuhoiule, vaid ka tänu asjaomaste põhimõtete ja sektorite suuremast sünergiast tulenevale tõhususele.

Rahastamisvahendi abil parandatakse ELi vahendite kasutamist tekkiva finantsvõimenduse ja käibefondide taaskasutamisega ning see on komisjoni seisukohast tõhusam kui tavapäraste toetuste andmine toetusesaajatele.

***

Uue programmi väljatöötamise käigus on komisjon pidanud ulatuslikke konsultatsioone. Ka edaspidi tehakse koostööd sidusrühmade ning eelkõige liikmesriikide ja Euroopa Parlamendiga, et Euroopa kultuuri- ja loomesektorite uut visiooni ja strateegiat edasi arendada.

[1] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ja Regioonide Komiteele: Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve, KOM(2011) 500 (lõplik), 29.6.2011.

[2] "Building a Digital Economy: The importance of saving jobs in the EU's creative industries", TERA Consultants, märts 2010.

[3] Komisjoni soovitus kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta, K(2011) 7579 (lõplik), 27.10.2011.

[4] Komisjoni roheline raamat kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali rakendamise kohta, KOM(2010) 183; komisjoni talituste töödokument „Kultuuri- ja loomemajanduse potentsiaali rakendamist käsitleva rohelise raamatuga käivitatud konsulteerimise analüüs”; SEK(2011) 399 (lõplik), 24.03.2011.

[5] Taustsüsteemi mõttes tasub meeles pidada, et 57 miljonit eurot on kaugelt vähem kui kulutatakse kunsti ja kultuuri riiklikuks rahastamiseks näiteks Ühendkuningriigis, Prantsusmaal ja Saksamaal (vastavalt 590 miljonit naela, 7,5 miljardit eurot ja 8,5 miljard eurot).

[6] Allikas: Euroopa Audiovisuaalsektori Vaatluskeskus, 2008.

--------------------------------------------------