Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2015. aastaks /* COM/2014/0719 final - 2014/0341 (NLE) */





SELETUSKIRI 1. ETTEPANEKU TAUST · Ettepaneku põhjused ja eesmärgid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1380/2013 (ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ) soovitakse tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Tähtis vahend nende eesmärkide saavutamiseks on iga-aastane lubatud kogupüüki (TAC), kvoote ja püügikoormuse piiranguid hõlmav kalapüügivõimaluste kinnitamine. Käesoleva ettepaneku eesmärk on kindlaks määrata liikmesriikide 2015. aasta kalapüügivõimalused seoses majanduslikult kõige tähtsamate Musta mere kalavarudega. · Üldine taust Komisjoni teatises 2015. aasta kalapüügivõimalusi käsitlevate konsultatsioonide kohta (COM(2014) 388 (final)) kirjeldatakse ettepaneku tausta. Kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) edastas 31. oktoobril 2014 teaduslikud nõuanded püügivõimaluste kohta Mustas meres 2015. aastal. Käesolevas ettepanekus on üks osa, mis on oluline Musta mere kalanduspiirkondade haldamisel 2015. aastal ja milles kehtestatakse lubatud kogupüük ja kvoodid. · Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid Kalapüügivõimalusi ja nende eraldamist liikmesriikidele reguleeritakse kord aastas. Viimane selline õigusakt on nõukogu 10. jaanuari 2014. aasta määrus (EL) nr 24/2014,[1] millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude püügivõimalused 2014. aastaks. Lisaks iga-aastastele püügivõimalustele tuleks rõhutada järgmisi meetmeid, mis on olulised käesoleva ettepanekuga hõlmatud kalapüügi jaoks Mustas meres: – kalavarude kaitseks kehtestatavad alammõõdud ja võrgusilma miinimumsuurused kammeljapüügil Mustas meres on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi 2013. aasta määruses (EL) nr 227/2013,[2] millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 850/98 kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu ning (EÜ) nr 1434/98, millega täpsustatakse tingimusi, mille alusel võib lossida heeringat muuks tööstuslikuks otstarbeks kui vahetult inimtoiduks; – Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 37. istungjärgul vastu võetud soovitus GFCM/37/2013/2, millega kehtestatakse miinimumnõuded hariliku kammelja püügiks ankurdatud ujuvvõrkudega ja vaalaliste kaitseks Mustas meres (Split, 2013. aasta mai). · Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega Esitatud meetmed on kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja eeskirjadega ning liidu säästva arengu poliitikaga. 2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED · Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega konsulteeriti Teadusorganisatsioon, kellega konsulteeriti, on kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF). Euroopa Liit taotleb igal aastal STECFilt teadusnõuandeid tähtsate kalavarude kohta. 2014. aasta oktoobris saadud nõuanded hõlmavad kõiki Musta mere kalavarusid, mille lubatud kogupüügi kohta tehakse ettepanek. · Konsulteerimine huvitatud isikutega Huvitatud isikutega konsulteeriti komisjoni teatise kaudu, milles käsitletakse konsultatsioone seoses 2015. aasta kalapüügivõimalustega. STECF esitas ettepaneku teadusliku põhjenduse. · Mõju hindamine Teadusnõuannetele tuginedes muudavad kavandatud meetmed ELi kalalaevade kalapüügivõimalusi hariliku kammelja püügimahtude osas Mustal merel. Ettepanek ei kajasta mitte ainult lühiajalisi probleeme, vaid on ka osa pikaajalisest strateegiast, mille puhul kalapüüki kohandatakse järk-järgult nii, et see saavutaks säästva taseme pikaajalises perspektiivis. Ettepaneku strateegia järgimine võib seega viia keskmises või pikas perspektiivis väiksema püügikoormuseni, kuid pikas perspektiivis stabiilsete või suurenevate kvootideni. Seega oodatakse strateegia pikaajalise tulemusena püügikoormuse kohandamisest tulenevat väiksemat keskkonnamõju ning püsivat või kasvavat lossimismahtu. Pikas perspektiivis suureneb kalandustegevuse säästvus. 3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG · Kavandatud meetme kokkuvõte Ettepanekus sätestatakse püügipiirangud, mida kohaldatakse Mustal merel ELi püügipiirkondades, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärk tagada kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik maht. · Õiguslik alus Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3. · Subsidiaarsuse põhimõte Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata. · Proportsionaalsuse põhimõte Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel. Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. Nõukogu kavandatava määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 16 lõikeid 6 ja 7 ning artiklit 17, on liikmesriikidel otsustusvabadus oma püügivõimaluste jaotamisel tema lipu all sõitvate laevade vahel. Seega on liikmesriikidel piisavalt manööverdamisruumi selliste otsuste tegemisel, mis on seotud neile eraldatud kalapüügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja/või majandusliku mudeli valikuga. Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas. · Õigusakti valik Kavandatav õigusakt: määrus. Tegemist on ettepanekuga kalavarude majandamiseks ELi toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel ja kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 16. 4. MÕJU EELARVELE Ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet. 5. TÄIENDAV TEAVE · Lihtsustamine Ettepanekuga lihtsustatakse jätkuvalt (ELi või liikmesriikide) ametiasutuste haldusmenetlusi, kuna selles sisalduvad Musta mere 2014. aasta püügivõimalusi käsitleva määrusega sarnased sätted. · Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel Ettepanek käsitleb iga-aastast määrust 2015. aasta kohta ega sisalda seetõttu läbivaatamisklauslit. · Üksikasjalik selgitus Ettepanekuga määratakse kindlaks liikmesriikide 2015. aasta kalapüügivõimalused seoses teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmadega. Lossimiskohustust hakatakse teatavat liiki püügiga hõlmatud kalavarude suhtes kohaldama alates 1. jaanuarist 2015. Mustal merel hõlmab selline kalapüük väikeste pelaagiliste liikide, st kilu püüki. Kilu on üks käesolevas määruses käsitletud kalavarudest, mille suhtes kohaldatakse lubatud kogupüüki ja kvoote. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 2 kohase lossimiskohustuse kehtestamisega toimub muutus, kavandatavad kalapüügivõimalused kajastavad lossitud kalavarude asemel püütud kalavarusid. Seda tehakse asjaomaste kalavarude püügi kohta saadud teaduslike nõuannete põhjal, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1. Kalapüügivõimalused tuleb kindlaks määrata ka artikli 16 lõike 1 kohaselt (osutab suhtelise stabiilsuse põhimõttele) ja artikli 16 lõike 4 kohaselt (osutab ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja mitmeaastastes majanduskavades sätestatud eesmärkidele). Esitatud arvud kajastavad teadusnõuandeid ning lubatud kogupüügi ja kvootide kehtestamise raamistikku, mis on esitatud 2015. aasta kalapüügivõimaluste üle peetavaid konsultatsioone käsitlevas komisjoni teatises. Komisjoni eesmärk on tagada kalavarude säästev kasutamine vastavalt liidu poliitikale ja rahvusvahelistele kohustustele ning säilitada samas püügivõimaluste stabiilsus, mistõttu lubatud kogupüügi iga-aastased muudatused on võimaluse piires limiteeritud, võttes arvesse konkreetse kalavaru seisukorda. Lubatud kogupüük ja liikmesriikide vahel jaotatud kvoodid on esitatud kavandatava määruse lisas. Kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96[3] artikliga 2 tehakse ettepanek, et artikleid 3 ja 4 ei kohaldata käesoleva määrusega reguleeritud varude suhtes. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 9 sätestatud paindlikku ühest aastast teise ülekandmist kohaldatakse lossimiskohustusega hõlmatud kalavarude suhtes. 2014/0341 (NLE) Ettepanek: NÕUKOGU MÄÄRUS, millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2015. aastaks EUROOPA LIIDU NÕUKOGU, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3, võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut, ning arvestades järgmist: (1) Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta. (2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013[4] kohaselt tuleb kaitsemeetmete vastuvõtmisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) aruandeid. (3) Nõukogul on kohustus võtta vastu meetmed Mustas meres kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavaru või kalavarurühma kaupa ning sealhulgas määrata vajaduse korral kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõigetele 1 ja 4 eraldatakse kalapüügivõimalused liikmesriikidele selliselt, et iga kalavaru või püügiviisi puhul oleks tagatud kõikide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus ning järgitaks artikli 2 lõikes 2 osutatud ühise kalanduspoliitika eesmärke. (4) Lubatud kogupüük (TAC) tuleks kehtestada olemasoleva teadusliku nõuande põhjal ning arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte, tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise ja pidades ka silmas arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus. (5) Kilupüügil kohaldatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 osutatud lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015. Kõnealuse määruse artikli 16 lõikes 2 on sätestatud, et kalavaru suhtes lossimiskohustuse kehtestamise korral võetakse kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisel arvesse muutust, mis tuleneb üleminekust kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiselt lossimise põhjal kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisele saagi põhjal. (6) Käesolevas määruses sätestatud püügivõimalusi kasutatakse vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009,[5] eelkõige vastavalt nimetatud määruse artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse püügi registreerimist ning andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta. (7) Nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96[6] artikli 2 kohaselt tuleb kindlaks määrata, milliste kalavarude puhul kehtivad kõnealuses artiklis kindlaks määratud meetmed. (8) Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, on oluline avada kõnealused Musta mere püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2015. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast avaldamist, ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE: I PEATÜKK Reguleerimisala ja mõisted Artikkel 1 Reguleerimisese Käesoleva määrusega kehtestatakse teatavate Musta mere kalavarude püügi võimalused 2015. aastaks. Artikkel 2 Reguleerimisala Käesolevat määrust kohaldatakse Mustal merel tegutsevate liidu kalalaevade suhtes. Artikkel 3 Mõisted Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid: a) „GFCM” – Vahemere üldine kalanduskomisjon; b) „Must meri” – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1343/2011[7] I lisas määratletud geograafiline alapiirkond 29; c) „kalalaev” – laev, mille seadmestik on ette nähtud mere bioloogiliste ressursside ärieesmärgil kasutamiseks; d) „liidu kalalaev” – liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev; e) „varu” – mere bioloogiline ressurss teataval majandamisalal; f) „lubatud kogupüük” (TAC) – igast kalavarust kogus, mida võib: i) püüda aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes kehtib määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus; või ii) lossida aasta jooksul, kui on tegemist püügiga, mille suhtes ei kehti määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 kohane lossimiskohustus; g) „kvoot” – liidule, liikmesriigile või kolmandale riigile eraldatud osa lubatud kogupüügist. II PEATÜKK Kalapüügivõimalused Artikkel 4 Lubatud kogupüük ja selle jaotamine ELi laevadele lubatud kogupüük ja selle jaotamine liikmesriikide vahel ning vajaduse korral sellega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud lisas. Artikkel 5 Püügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira: a) määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist; b) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohaseid mahaarvamisi ega ümberjaotamist; c) määruse (EÜ) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohast lubatud lisakoguste lossimist; d) määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõike 9 kohaselt ülekantud koguseid; [ühtlustatakse Läänemerd käsitleva ettepanekuga] e) määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105 ja 107 kohast mahaarvamist. Artikkel 6 Lossimiskohustuseta saagi ja kaaspüügi saagi lossimise tingimused Kammeljapüügi saaki ja kaaspüügi saaki võib pardal hoida või lossida ainult juhul, kui saagi on püüdnud selle liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud. III PEATÜKK Lõppsätted Artikkel 7 Andmete edastamine Kui liikmesriigid saadavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmeid kalavarude lossitud koguste kohta, kasutavad nad käesoleva määruse lisas sätestatud kalavarude koode. Artikkel 8 Jõustumine Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas. Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2015. Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides. Brüssel, Nõukogu nimel eesistuja [1] ELT L 9, 14.1.2014, lk 1. [2] ELT L 78, 20.3.2013, lk 1. [3] Nõukogu määrus (EÜ) nr 847/96, 6. mai 1996, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3). [4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1380/2013, 11. detsember 2013, ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22). [5] Nõukogu määrus (EÜ) nr 1224/2009, 20. november 2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1). [6] Nõukogu määrus (EÜ) nr 847/96, 6. mai 1996, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3). [7] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1343/2011, 13. detsember 2011, mis käsitleb teatavaid kalapüüki käsitlevaid sätteid Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) lepinguga hõlmatud piirkonnas ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeid (ELT L 347, 30.12.2011, lk 44). LISA LIIDU KALALAEVADELE LUBATUD KOGUPÜÜK PIIRKONDADES, KUS LUBATUD KOGUPÜÜK ON KEHTESTATUD LIIKIDE JA PIIRKONDADE KAUPA Järgmistes tabelites sätestatakse lubatud kogupüük (TAC) ja kvoodid (eluskaalu tonnides, kui ei ole sätestatud teisiti) kalavarude kaupa ning nendega funktsionaalselt seotud tingimused. Kalavarudele viidatakse liikide ladinakeelsete nimetuste tähestikulises järjekorras. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmist ladinakeelsete nimetuste ja tavanimetuste vastavustabelit. Teaduslik nimetus || Kolmetäheline kood || Tavanimetus Psetta maxima || TUR || Harilik kammeljas Sprattus sprattus || SPR || Kilu || || || || Liik: || Harilik kammeljas || Püügipiirkond: || Musta mere ELi veed || || Psetta maxima || || TUR/F37.4.2.C. || || || || Bulgaaria || 36,72 || || Analüütiline TAC Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 ei kohaldata. Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata. || Rumeenia || 36,72 || || || || || Liit || 73,44 || (1) || || || || TAC || Ei kohaldata || _________ || || || (1) Kalandustegevus, sealhulgas ümberlaadimine, kala pardale jätmine, lossimine ega esmamüük, ei ole lubatud 15. aprillist kuni 15. juunini 2015. || Liik: || Kilu || || Püügipiirkond: || Musta mere ELi veed || || || Sprattus sprattus || || SPR/F37.4.2.C || Bulgaaria || || 8032,5 || Analüütiline TAC Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 ei kohaldata. Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata. || Rumeenia || || 3442,5 || || || || Liit || || 11 475 || || || || TAC || Ei kohaldata || || || || || ||