SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Ettepanekuga võtta vastu nõukogu soovitus romade võrdõiguslikkuse, kaasamise ja osalemise kohta reageeritakse vajadusele võidelda Euroopa Liidu tasandil diskrimineerimise vastu ning saavutada Euroopa suurima etnilise vähemuse võrdne kohtlemine, sealhulgas võrdõiguslikkuse ja sotsiaal-majandusliku kaasatuse edendamise kaudu. Käesolev ettepanek esitatakse koos Euroopa Komisjoni teatisega „Võrdõiguslikkuse liit: romade võrdõiguslikkust, kaasatust ja osalemist käsitlev ELi strateegiline raamistik“ (edaspidi „teatis“), mis hõlmab ELi peamisi eesmärke ja sihte ning milles tehakse ettepanek kasutada näitajate kogumit (teatise 2. lisa).

Diskrimineerimise ja sotsiaal-majandusliku tõrjutuse vastu võitlemine on eriti oluline kriisiolukorras, kus vaesus ja struktuuriline ebavõrdsus võivad suureneda. Seepärast peaksid sotsiaalse taastumise meetmed jõudma kõigini, eelkõige kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimesteni, olenemata soost, rassilisest või etnilisest päritolust, usutunnistusest või veendumustest, puudest, vanusest või seksuaalsest sättumusest. Komisjoni president Ursula von der Leyen on võtnud kohustuse edendada võrdõiguslikkuse liitu ja on kindlalt otsustanud „tagada, et võrdõiguslikkus on taastemeetmete keskmes“.

Komisjon võttis 5. aprillil 2011 vastu romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate ELi raamistiku aastani 2020, mille kehtivus on nüüd lõppemas. Selle peamised eesmärgid olid võidelda romade sotsiaal-majandusliku tõrjutuse vastu ELis ja laienemisprotsessis osalevates riikides, edendades võrdset juurdepääsu haridusele, tööhõivele, tervishoiule ja eluasemele. Selles raamistikus kutsuti liikmesriike üles töötama välja romasid käsitlevad riiklikud integratsioonistrateegiad ja seadma romade integreerimise eesmärkidel põhinevad riiklikud eesmärgid eelnimetatud neljas valdkonnas. 2013. aastal võttis nõukogu vastu soovituse romade tõhusaks integratsiooniks liikmesriikides võetavate meetmete kohta. See oli esimene ELi pehme õiguse vahend, mis oli konkreetselt suunatud romadele. Soovitusega tugevdati ELi raamistikku järgmiselt:

·andes liikmesriikidele suuniseid selle kohta, kuidas muuta romade integratsiooni parandamiseks võetavad riiklikud meetmed tõhusamaks ning kuidas romasid käsitlevaid riiklikke integratsioonistrateegiaid tõhusamalt rakendada;

·soovitades liikmesriikidel võtta tõhusaid poliitikameetmeid, et tagada romade võrdne kohtlemine, sealhulgas võrdne juurdepääs haridusele, tööhõivele, tervishoiule ja eluasemele, ning selgitades, mil viisil kõik neli eesmärki (tagada võrdne juurdepääs haridusele, tööhõivele, tervishoiule ja eluasemele) oleks võimalik saavutada;

·märkides, et need eesmärgid võiks saavutada kas üldmeetmete või suunatud meetmete kaudu, sealhulgas erimeetmed romade ebasoodsasse olukorda sattumise vältimiseks või selle heastamiseks, või mõlemaid meetmeid kombineerides, pöörates erilist tähelepanu soolisele mõõtmele;

·pöörates rohkem tähelepanu diskrimineerimisvastastele meetmetele, viidates sõnaselgelt romavastasusele, ning laiendades romade integreerimise meetmeid uutele horisontaalsetele ja struktuursetele valdkondadele, mis täiendavad tööhõive, hariduse, tervishoiu ja eluasemega seotud meetmeid, ning

·kutsudes liikmesriike üles teavitama komisjoni igal aastal alates 2016. aastast soovituse kohaselt võetud meetmetest ja strateegiate rakendamisel tehtud edusammudest.

Tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu 8. detsembri 2016. aasta järeldustes palus nõukogu komisjonil „viia läbi romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate aastani 2020 kehtiva ELi raamistiku vahehindamise ning esitama 2020. aasta järgse romade integratsiooni strateegia, sealhulgas ettepaneku nõukogu soovituse läbivaatamiseks“. Komisjon hindas põhjalikult ELi raamistikku, mis võeti vastu 2018. aasta detsembris, ja avaldas hindamise kohta komisjoni talituste töödokumendi.

Nõukogu, Euroopa Parlamendi ning mitme üleeuroopalise ja riikliku kodanikuühiskonna organisatsiooni hinnang ja järeldused näitavad, et romade võrdõiguslikkuse edendamise kohustust on vaja uuendada ja tugevdada. Selle kohustusega tuleks tagada, et erilist tähelepanu pööratakse mittediskrimineerimisele, mis hõlmab võitlust romavastasusega ja tegelemist nelja sotsiaal-majandusliku valdkonnaga, milles tuleb kaasatust parandada: haridus, tööhõive, tervishoid ja eluase. Samuti tuleks selle kohustuse puhul võtta arvesse roma elanikkonna konkreetsete rühmade vajadusi ja mitmekesisust; kaasata romasid romade võrdõiguslikkuse ja kaasamise strateegiate väljatöötamisse, rakendamisse, järelevalvesse ja hindamisse; parandada eesmärkide seadmist, andmete kogumist, järelevalvet ja aruandlust ning muuta peavoolupoliitika romade võrdõiguslikkuse ja kaasamise suhtes tundlikumaks.

2019. aasta juulis kinnitasid Lääne-Balkani riikide peaministrid romade integratsiooni deklaratsiooni, kohustudes ühinemise ajaks tegema käegakatsutavaid edusamme hariduse, tööhõive, tervishoiu, eluaseme, kodanike registreerimise ja mittediskrimineerimise valdkonnas.

2019. aasta septembris võttis komisjon vastu 2019. aasta aruande romasid käsitlevate riiklike integratsioonistrateegiate rakendamise kohta.

Euroopal on romade võrdõiguslikkuse saavutamiseni veel pikk tee minna. Praegu on romad endiselt tõrjutud ning paljud maailmajao hinnanguliselt 10–12 miljonist romast kogevad oma igapäevaelus jätkuvalt diskrimineerimist, romavastasust ja sotsiaal-majanduslikku tõrjutust. Need nähtused on omavahel põimunud. Kuni diskrimineerimine püsib, ei ole võrdõiguslikkus võimalik ning diskrimineerimise vastu on võimatu tõhusalt võidelda, ilma et võideldaks romavastasuse vastu ning parandataks romade sotsiaal-majanduslikku kaasatust ja osalemist. Roma laste potentsiaal on piiratud, sest liiga paljudel neist ei ole vaesuse, tõrjutuse ja diskrimineerimise tõttu võrdset juurdepääsu haridusele.

Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti 2011., 2016. ja 2019. aastal kogutud kättesaadavate andmete kohaselt on alates 2011. aastast romade integreerimisel tehtud üldised edusammud olnud piiratud, kuigi poliitikavaldkondade ja riikide vahel on märkimisväärseid erinevusi. Suurimaid edusamme on tehtud hariduse valdkonnas (haridussüsteemist varakult lahkumise määr on vähenenud ning alushariduses, lapsehoius ja koolihariduses osalemise määr on kasvanud, kuid ka segregatsioon on suurenenud). Kuigi vaesusrisk on vähenenud ja romade enda hinnang oma tervislikule seisundile on paranenud, on ravikindlustuse kättesaadavus nende jaoks endiselt piiratud. Statistiliselt märkimisväärselt ei ole paranenud juurdepääs tööhõivele ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte romade osakaal on tegelikult suurenenud. Eluasemetega seotud olukord on endiselt keeruline ning see on üks suurimaid probleeme, millega roma kogukond Euroopa Liidus ja mujal kokku puutub. Romavastasus tekitab jätkuvalt suurt muret. Samas on mõningaid tõendeid selle kohta, et romade diskrimineerimine teatavat liiki teenustele juurdepääsul on veidi vähenenud. Vastavalt nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivile 2000/43/EÜ, millega rakendatakse võrdse kohtlemise põhimõte sõltumata isikute rassilisest või etnilisest päritolust (rassilise võrdõiguslikkuse direktiiv), on komisjon algatanud kolme riigi suhtes rikkumismenetluse seoses roma laste segregatsiooniga koolides.

COVID-19 pandeemia on paljastanud tõrjutud ja marginaliseeritud roma kogukondade äärmusliku kokkupuute nii lühiajalise negatiivse tervisemõjuga kui ka keskpika perioodi sotsiaal-majandusliku mõjuga. Kõige rohkem mõjutab pandeemia marginaliseerunud kogukondades elavaid roma lapsi. Veebiõpe on olnud võimatu liiga paljude roma laste jaoks, kes elavad leibkondades, kus puuduvad IT-seadmed või elekter. Kriis on toonud esile ka pakilise vajaduse rakendada Euroopa tasandil tõhusamaid poliitikameetmeid.

Ebavõrdsuse ja süsteemse ebasoodsa olukorra püsimine tähendab inimkapitali ja ressursside vähenemist Euroopa majanduses. Romade ebasoodne olukord mõjutab Euroopa majandust ja ühiskonda. Riikides, kus romade osakaal on suurem, moodustab see rühm üha suurema osa kooliealisest elanikkonnast ja tulevasest tööjõust. Edusammud romade sotsiaal-majanduslikus kaasamises võivad vähendada tööjõu ja oskuste nappust negatiivsete demograafiliste muutuste ajal, vähendada sotsiaalkulutusi ja tuua kasu majandusele. Investeeringud paremasse haridusse ja varem kõrvale jäetud tööjõu oskuste täiendamisse võivad suurendada tootlikkust. Euroopa Liit peab ebavõrdsusega tõhusamalt tegelema, tagades, et romad saavad täielikult kasutada sotsiaalkaitsesüsteeme ning rakendada oma potentsiaali anda panus majandusse ja ühiskonda üldiselt, tuues kaasa paremad sotsiaalsed ja majanduslikud tulemused kõigi jaoks. Käesolev ettepanek koos komisjoni poolt samal ajal vastu võetava teatisega võib roma elanikkonda mõjutavat ebavõrdsust vähendada ja saavutada kõigi jaoks paremad sotsiaaltulemused.