ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
ESF+ investeeringute kohta laste vaesusega võitlemiseks

2019. aastal oli ELis vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus 18 miljonit last, kusjuures mõnes liikmesriigis oli selliseid lapsi eriti palju. COVID-19 puhang ja selle sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on süvendanud ebavõrdsust ja vaesust, avaldades märkimisväärset mõju just lastele. Laste vaesust on järjepidevalt kõigis liikmesriikides ja see on siiani suurem kui tööealiste täiskasvanute puhul.

Seetõttu tervitab komisjon tasakaalustatud kokkulepet, mille tulemusel muutub ESF+ laste vaesuse probleemi lahendamisel olulisimaks vahendiks. Kokkuleppes tunnistatakse vajadust investeerida lastesse kõigis liikmesriikides.

Komisjon võttis 24. märtsil 2021 vastu ettepaneku nõukogu soovituse kohta, millega luuakse Euroopa lastegarantii, et lahendada see probleem struktuurselt. ESF+ kavandamisel teeb komisjon kõik endast oleneva tagamaks, et liikmesriigid eraldaksid ESF+ raames vajalikke rahalisi vahendeid, et aidata kaasa Euroopa lastegarantii rakendamisele. Lisaks julgustab komisjon liikmesriike kasutama ka muid ELi rahastamisvahendeid ja olemasolevaid riiklikke vahendeid, et toetada piisavaid investeeringuid selles valdkonnas.

ESF+ investeeringute kohta noorte tööhõivesse

Komisjon rõhutab, et COVID-19 puhangule järgnenud sotsiaal-majanduslik kriis on mõjutanud noori ebaproportsionaalselt palju. Alates 2019. aasta detsembrist kuni 2020. aasta detsembrini on noorte töötus ELis suurenenud 3 protsendipunkti, mille tulemusel on töötute noorte arv üle 3,1 miljoni. Samuti tuletab komisjon meelde, et noorte töötus on olnud järjekindlalt ja märkimisväärselt suurem kui täiskasvanud elanikkonnal, kusjuures viimaste andmete kohaselt on see erinevus üle 10 protsendipunkti (17,8 % võrreldes 6,6 %-ga 2020. aasta detsembris).

Komisjon tervitab kaasseadusandjate saavutatud kokkulepet, milles tunnistatakse probleemi kõigis liikmesriikides. ESF+ on kõige olulisem ELi rahastamisvahend, mille abil rakendada hiljuti vastu võetud tugevdatud noortegarantiid ja muid asjakohaseid meetmeid noorte tööhõive toetamise algatuse raames.

ESF+ kavandamisel teeb komisjon kõik endast oleneva tagamaks, et liikmesriigid eraldaksid ESF+ raames vajalikke rahalisi vahendeid, et aidata kaasa Euroopa tugevdatud noortegarantii rakendamisele. Lisaks julgustab komisjon liikmesriike kasutama ka muid ELi rahastamisvahendeid ja olemasolevaid riiklikke vahendeid, et toetada piisavaid investeeringuid selles valdkonnas.
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel EMP ühiskomitees võetav seisukoht seoses ühiskomitees vastu võetava otsusega, mis käsitleb EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust) muutmist.

2.Ettepaneku taust

2.1.EMP leping

Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga (edaspidi „EMP leping“) tagatakse EMP kodanikele ja ettevõtjatele siseturul võrdsed õigused ja kohustused. Sellega nähakse ette nelja vabadust käsitlevate ELi õigusaktide kohaldamine kõigis 30 EMP riigis, mille hulka kuuluvad ELi liikmesriigid, Norra, Island ja Liechtenstein. Lisaks hõlmab EMP leping koostööd muudes olulistes valdkondades, nagu teadus- ja arendustegevus, haridus, sotsiaalpoliitika, keskkond, tarbijakaitse, turism ning kultuur, mis on koondatud ühisnimetuse „kõrvalmeetmed ja horisontaalpoliitika“ alla. Leping jõustus 1. jaanuaril 1994. Euroopa Liit koos liikmesriikidega on lepingu osaline.

2.2.EMP ühiskomitee

EMP ühiskomitee vastutab EMP lepingu rakendamise eest. Tegemist on foorumiga, kus vahetatakse arvamusi EMP lepingu toimimise kohta. Otsused võetakse vastu konsensuse alusel. Vastavalt Lissaboni lepingule vastutab EMPga seotud küsimuste koordineerimise eest ELi poolel Euroopa välisteenistus.

2.3.EMP ühiskomitee kavandatav õigusakt

EMP ühiskomitee võtab eeldatavasti vastu EMP ühiskomitee otsuse (edaspidi „kavandatav õigusakt“), millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31 (koostöö kohta teatavates valdkondades väljaspool nelja vabadust).

Kavandatava õigusakti eesmärk on tagada, et EMP lepingu osalised jätkavad koostööd selliste liidu üldeelarvest rahastatavate liidu meetmete raames, mis on kantud Euroopa Liidu 2021. aasta üldeelarvesse ja on seotud tööjõu vaba liikumisega ning sotsiaalkindlustusskeemide ja võõrtöötajate, sealhulgas kolmandatest riikidest tulnud võõrtöötajate suhtes rakendatavate meetmete koordineerimisega (eelarverida 07 20 03 01).

Vastavalt EMP lepingu artiklitele 103 ja 104 muutub kavandatav õigusakt osaliste jaoks siduvaks.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Komisjoni talitused esitavad nõukogule EMP ühiskomitee otsuse eelnõu, et nõukogu võtaks selle vastu kui liidu seisukoha. Komisjon loodab, et ta saab esitada selle seisukoha EMP ühiskomitees esimesel võimalusel.

Lisatud EMP ühiskomitee otsuse eelnõu sisu ja laadi ei saa pidada pelgalt tehnilisteks kohandusteks nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 tähenduses. Seetõttu võtab liidu seisukoha vastu nõukogu.

Kooskõlas ELi eelarvepoliitikaga on liidu tegevuses võimalik osaleda ainult juhul, kui on tasutud vastav osamakse. Makse võib teha aga alles pärast käesoleva nõukogu otsuse eelnõu vastuvõtmist ja pärast seda, kui Euroopa Komisjon on esitanud EMP EFTA riikidele ELi rahastamisnõude.

Seetõttu kohaldatakse ühiskomitee otsuse eelnõu tagasiulatuvalt alates 1. jaanuarist 2021, et katta 1. jaanuari 2021 ja makse saamise vaheline ajavahemik. Tagasiulatuvus ei mõjuta asjaomaste isikute õigusi ja kohustusi ning selle kohaldamisel peetakse kinni õiguspärase ootuse põhimõttest.

4.Õiguslik alus

4.1.Menetlusõiguslik alus
(6)Kalanduse erikomitee vastutab selliste meetmete, sealhulgas otsuste ja soovituste vastuvõtmise eest, millega toetatakse kaubandus- ja koostöölepingu artikli 494 eesmärke, eelkõige koostööd, millega tagatakse, et ühiste kalavarude püük lepinguosaliste vetes oleks pikas perspektiivis majanduslikult jätkusuutlik ning aitaks saavutada majanduslikku ja sotsiaalset kasu, austades samal ajal täielikult iseseisvate rannikuriikide õigusi ja kohustusi, mida lepinguosalised teostavad, ning eesmärki kasutada ühiseid kalavarusid määral, mis aitab hoida ja järk-järgult taastada püütavate liikide populatsioonide biomassi maksimaalse jätkusuutliku saagikuse tagamiseks vajalikust kõrgemal tasemel. Sellised meetmed võivad muutuda liidule siduvaks.

(7)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 on sätestatud, et liit peab tagama selle, et püügitegevus ja vesiviljelus on keskkonna seisukohast pikaajaliselt jätkusuutlikud ning neid majandatakse sellisel viisil, mis on kooskõlas majandusliku, sotsiaalse ja tööhõivealase kasu saavutamise ja toiduvarude kättesaadavuse toetamise eesmärkidega. Määruses on ka sätestatud, et liit peab parimate kättesaadavate teaduslike nõuannete põhjal võtma kalavarude kaitse- ja majandamismeetmeid, toetama teaduslike nõuannete ja teadmiste edasiarendamist, lõpetama järk-järgult tagasiheite ja edendama püügimeetodeid, mis aitavad kaasa selektiivsemale kalapüügile, soovimatu saagi võimalikult suurele vältimisele ja vähendamisele ning sellisele kalapüügile, millel on väike mõju mereökosüsteemile ja kalavarudele. Määruses (EL) nr 1380/2013 on konkreetselt sätestatud, et liit peab neid eesmärke ja põhimõtteid kohaldama oma kalandusalastes välissuhetes.

(8)On asjakohane määrata kindlaks liidu nimel kalanduse erikomitee koosolekutel võetav seisukoht seoses kalanduse erikomitee aktidega, mis on liidu jaoks siduvad või mis võivad otsustavalt mõjutada liidu õiguse sisu.

(9)Euroopa Parlamenti tuleb ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 10 kohaselt teavitada viivitamata ja täielikult, et võimaldada tal kasutada täiel määral oma õigusi kooskõlas aluslepingutega.

(10)Arvestades kaubandus- ja koostöölepinguga hõlmatud kalavarude muutuvat iseloomu ja sellest tulenevat vajadust võtta liidu seisukohas arvesse uut arengut, sealhulgas uut teaduslikku ja muud asjakohast teavet, mis esitatakse enne kalanduse erikomitee koosolekuid või nende käigus, tuleks kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud liidu institutsioonide vahelise lojaalse koostöö põhimõttega kehtestada ajavahemikuks 2021–2026 kord liidu seisukoha iga-aastaseks täpsustamiseks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

Artikkel 1

Kaubandus- ja koostöölepingu artikli 8 lõike 1 punkti q alusel moodustatud kalanduse erikomitee koosolekutel liidu nimel võetav seisukoht sätestatakse I ja II lisas.

Artikkel 2

Kalanduse erikomitee koosolekutel võetava, artiklis 1 osutatud liidu seisukoha täpsustused sätestatakse vastavalt III lisale.

Artikkel 3

Nõukogu annab artiklis 1 osutatud liidu seisukohale hinnangu ja vajaduse korral vaatab selle komisjoni ettepaneku põhjal läbi 30. juuniks 2026.

Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

Brüssel,
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, mis on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel ning milles käsitletakse

2018/0248 (COD)

KOMISJONI TEATIS

EUROOPA PARLAMENDILE,



mis on esitatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 294 lõike 6 alusel



ning milles käsitletakse

nõukogu seisukohta järgmise õigusakti vastuvõtmise kohta: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, millega luuakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond

1.Taust

Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku edastamise kuupäev (dokument COM(2018) 471 final – 2018/0248 COD):

13. juuni 2018 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamuse kuupäev: 17. oktoober 2018 Euroopa Parlamendi seisukoha kuupäev, esimene lugemine: 13. märts 2019 Nõukogu osalise üldise lähenemisviisi vastuvõtmise kuupäev: 7. juuni 2019 Nõukogu üldise lähenemisviisi vastuvõtmise kuupäev: 12. oktoober 2020 Kuuenda kolmepoolse kohtumise kuupäev, mil saavutati esialgne poliitiline kokkulepe peamistes poliitilistes küsimustes: 9. detsember 2020 Nõukogu seisukoha vastuvõtmise kuupäev: 14. juuni 2021

2.Komisjoni ettepaneku eesmärk

Komisjon esitas 2021.–2027. aasta mitmeaastase finantsraamistiku raames ettepaneku uuendatud ja tugevdatud Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi kohta, et pakkuda liikmesriikidele uuendatud ja suuremat tuge rände tõhusal haldamisel. Ettepaneku eesmärk oli oluliselt suurendada rände ja välispiiride haldamiseks ettenähtud üldist liidu eelarvet.

Fondi eesmärk on toetada tugevat ja õiglast ELi rändepoliitikat. Fond tegeleb peamiselt ELi liikmesriikide sisevajadustega, kuid tunnistab vajadusi ka väljaspool ELi välispiire ning võib nendele reageerida, kohaldades vajaduse korral nõuetekohaseid kaitsemeetmeid. Oma rakendusviiside kaudu saab fond toetada ka väljaspool ELi võetavaid meetmeid rahvusvaheliste organisatsioonide, kolmandates riikides asutatud rahastamiskõlblike üksuste (nt valitsusvälised organisatsioonid) või selliste kolmandate riikide kaudu, kes vastavad fondiga liitumise kriteeriumidele.

Fond tagab, et EL jätkab oma kohustuste täitmist nende inimeste ees, kes vajavad rahvusvahelist kaitset, toetades ümberasustamist, humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmist ning tingimustele vastavate varjupaigataotlejate ja rändajate integreerimist. Fondist saab hõlbustada ka nende isikute väärikat tagasipöördumist, kellel ei ole õigust ELis viibida, ning toetada lahendusi, mis aitavad asendada ebaseadusliku rände turvaliste ja nõuetekohaselt hallatavate seadusliku rände võimalustega.

Nagu eelmisel programmitöö perioodil kindlaks tehti, oli eelmise fondi haldamisel vaja suuremat paindlikkust, et selle eesmärke paremini toetada. Ettepanek uue fondi kohta võimaldab sellist paindlikkust, tagades samas, et rahastamine suunatakse liidu prioriteetidele ja meetmetele, millel on liidu jaoks märkimisväärne lisaväärtus. Seepärast tehti muutuvate tegevusprobleemide ja prioriteetidega tegelemiseks ettepanek luua uued mehhanismid vahendite eraldamiseks eelarve jagatud, otsese ja kaudse täitmise raames.

3.Märkused nõukogu seisukoha kohta
(1)On asjakohane laiendada EMP lepingu osaliste koostööd nii, et see hõlmaks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2021. aasta määrust (EL) 2021/697, millega luuakse Euroopa Kaitsefond ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2018/1092.

Island ja Liechtenstein ei osale kõnealuses programmis ega selle rahastamises.”

Artikkel 2

Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast seda, kui on esitatud kõik EMP lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated.

Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2021.

Artikkel 3

Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.

Brüssel, […].

EMP ühiskomitee nimel

eesistuja

[…]

EMP ühiskomitee

sekretärid

[…]





EFTA riikide deklaratsioon

[kuupäev] 2021. aasta otsuse nr […] kohta, millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 31, et laiendada lepinguosaliste koostööd selliselt, et see hõlmaks EFTA riikide osalemist Euroopa Kaitsefondis

[vastuvõtmiseks koos otsusega ja avaldamiseks ELTs]

Käesoleva otsusega laiendatakse lepinguosaliste koostööd selliselt, et see hõlmaks EFTA riikide osalemist Euroopa Kaitsefondis. EFTA riigid on seisukohal, et kaitseküsimused ei kuulu EMP lepingu kohaldamisalasse, ja seepärast ei laienda käesoleva otsuse vastuvõtmine EMP lepingu kohaldamisala muudele kaitseküsimustele kui EFTA riikide osalemine Euroopa Kaitsefondis. Samuti rõhutavad EFTA riigid, et Island ja Liechtenstein ei osale ei Euroopa Kaitsefondis ega selle rahastamises.
SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise säästva kalapüügi partnerluslepinguga on kehtestatud õiguslik, keskkonnaalane, majanduslik ja sotsiaalne juhtimisraamistik liidu kalalaevade püügitegevuseks kõnealuse lepingu artikli 1 punktis h määratletud kalapüügipiirkonnas. Lepingu rakendamise protokollis on sätestatud liidu kalalaevade püügivõimalused kuues kategoorias. Nõukogu määrus (EL) 2019/440, millega jaotatakse selle lepingu kohased kalapüügivõimalused ELi liikmesriikide vahel, hõlmab praegu endiselt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriiki. Kõnealuse määruse kohaselt on Ühendkuningriigil kalapüügivõimalused kuuendas kategoorias. Ühendkuningriik astus 31. jaanuaril 2020 Euroopa Liidust välja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 50 alusel. Väljaastumislepingus kehtestud üleminekuperioodi lõppkuupäevaks määrati 31. detsember 2020. Liidu õigust ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes seega alates 1. jaanuarist 2021. Ühendkuningriigile määrusega (EL) 2019/440 eraldatud kalapüügivõimalused tuleks sealt välja jätta ja alates 1. jaanuarist 2021 ümber jaotada. Käesoleva ettepanekuga muudetakse määrust selleks, et jaotada Ühendkuningriigi kalapüügivõimalused proportsionaalselt nende liikmesriikide vahel, kellel on juba sama kategooria kalapüügivõimalused. See ei piira püügivõimaluste edaspidist eraldamist järgmise protokolli alusel. Komisjon teeb ettepaneku, et nõukogu võtaks vastu ettepaneku määruse kohta, millega muudetakse nõukogu määrust (EL) 2019/440.

•Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

Käesolev muudatusettepanek ei mõjuta määruse kooskõla kehtivate kalandusalaste õigusaktidega.

•Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

Käesolev muudatusettepanek ei mõjuta määruse kooskõla muude ELi õigusaktidega.

2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

•Õiguslik alus

Õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3, milles on sätestatud, et nõukogu võtab komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste eraldamise kohta.

Käesolev muudatusettepanek puudutab kehtivat õigusakti ja selles järgitakse samu õiguspõhimõtteid, mida on järgitud asjaomases määruses.

•Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

Tegevusvaldkond kuulub liidu ainupädevusse.

3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tuneesia Vabariigi vahel) moodustatud assotsiatsiooninõukogus seoses sellise otsuse kavandatava vastuvõtmisega, millega pikendatakse ELi ja Tuneesia strateegiliste prioriteetide kehtivust kuni EL ja Tuneesia Vabariik võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid.

2.Ettepaneku taust

2.1.Assotsiatsioonileping

Euroopa – Vahemere piirkonna leping assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tuneesia Vabariigi vahel (edaspidi „assotsiatsioonileping“) allkirjastati 17. juulil 1995 ja see jõustus 1. märtsil 1998. Assotsiatsioonileping on ELi ja Tuneesia vaheliste kahepoolsete suhete õiguslik alus. Lepingu eesmärk on:

–luua sobiv alus lepinguosaliste vahelisele poliitilisele dialoogile, mis võimaldab arendada lähedasi suhteid kõigis valdkondades, mille puhul nad peavad dialoogi vajalikuks;

–luua tingimused kaubavahetuse, teenuste ja kapitali kaubanduse järkjärguliseks liberaliseerimiseks;

–edendada eeskätt dialoogi ja koostöö abil kaubandust ja harmoonilisi majandus- ning sotsiaalseid suhteid lepinguosaliste vahel, et soodustada Tuneesia ja Tuneesia rahva arengut ja heaolu;

–soodustada Magribi riikide integratsiooni, edendades kaubandust ning koostööd Tuneesia ja teiste selle piirkonna riikide vahel;

–edendada majandus-, sotsiaal-, kultuuri- ja rahanduskoostööd.

2.2.Assotsiatsiooninõukogu

Asutatud on assotsiatsiooninõukogu, kes tuleb kokku ministrite tasandil üks kord aastas, ja kui asjaolud nõuavad, esimehe algatusel ning kooskõlas töökorras sätestatud tingimustega. Assotsiatsiooninõukogu vaatab läbi assotsiatsioonilepinguga seotud tähtsad küsimused ning kõik muud vastastikust huvi pakkuvad kahepoolsed või rahvusvahelised küsimused.

Assotsiatsiooninõukogusse kuuluvad ühelt poolt Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Ühenduste Komisjoni liikmed ning teiselt poolt Tuneesia Vabariigi Valitsuse liikmed.

Assotsiatsiooninõukogu kehtestab oma töökorra. Assotsiatsiooninõukogu eesistuja on töökorras sätestatud korra kohaselt vaheldumisi Euroopa Liidu Nõukogu liige ja Tuneesia Vabariigi Valitsuse liige.

Tehtud otsused on lepinguosaliste jaoks siduvad ning nad võtavad meetmeid nende otsuste rakendamiseks. Assotsiatsiooninõukogu võib anda ka asjakohaseid soovitusi.

2.3.Assotsiatsiooninõukogu kavandatav akt

Assotsiatsiooninõukogu võtab vastu otsuse, mis käsitleb ELi ja Tuneesia aastate 2018–2020 strateegiliste prioriteetide kehtivuse pikendamist kuni EL ja Tuneesia Vabariik võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid. Assotsiatsiooninõukogu töökorra artikli 10 kohaselt võetakse otsus vastu lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel, ning kui mõlemad on nõus, võib selle vastu võtta kirjaliku menetluse teel.

3.Liidu nimel võetav seisukoht
SELETUSKIRI

1.Kavandatav reguleerimisese

Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel võetav seisukoht Euroopa – Vahemere piirkonna lepinguga (assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Egiptuse Araabia Vabariigi vahel) moodustatud assotsiatsiooninõukogus seoses sellise otsuse kavandatava vastuvõtmisega, millega pikendatakse ELi ja Egiptuse partnerluse prioriteetide kehtivust kuni EL ja Egiptus võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid.

2.Ettepaneku taust

2.1.Assotsiatsioonileping

Euroopa – Vahemere piirkonna leping assotsiatsiooni loomiseks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Egiptuse Araabia Vabariigi vahel (edaspidi „assotsiatsioonileping“) allkirjastati 25. juunil 2001 ja see jõustus 1. juunil 2004. Assotsiatsioonileping on ELi ja Egiptuse vaheliste kahepoolsete suhete õiguslik alus. Lepingu eesmärk on:

–luua sobiv raamistik poliitilisele dialoogile, mis võimaldab arendada lepinguosaliste vahel välja tihedad poliitilised suhted;

–luua tingimused kaubavahetuse, teenuste ja kapitali kaubanduse järkjärguliseks liberaliseerimiseks;

–edendada lepinguosaliste vaheliste tasakaalustatud majandus- ja sotsiaalsete suhete arengut dialoogi ja koostöö abil;

–aidata kaasa Egiptuse majanduslikule ja sotsiaalsele arengule;

–toetada piirkondlikku koostööd, pidades silmas rahumeelse kooseksisteerimise tugevdamist ning majanduslikku ja poliitilist stabiilsust;

–edendada koostööd muudes vastastikust huvi pakkuvates valdkondades.

2.2.Assotsiatsiooninõukogu

Assotsiatsioonilepinguga luuakse assotsiatsiooninõukogu, kellel on õigus teha lepingu eesmärkide saavutamiseks otsuseid lepingus ettenähtud juhtudel. Tehtud otsused on lepinguosaliste suhtes siduvad. Assotsiatsiooninõukogu võib anda ka soovitusi. Töökorra kohaselt juhivad assotsiatsiooninõukogu tööd 12 kuu kaupa vaheldumisi EL ja Egiptus. Assotsiatsiooninõukogu tuleb kokku ministrite tasandil korrapäraselt üks kord aastas. Kummagi lepinguosalise taotlusel võib assotsiatsiooninõukogu lepinguosaliste kokkuleppel pidada erakorralisi koosolekuid.

2.3.Assotsiatsiooninõukogu kavandatav akt

Assotsiatsiooninõukogu võtab vastu otsuse, mis käsitleb ELi ja Egiptuse partnerluse aastate 2017–2020 prioriteetide kehtivuse pikendamist kuni EL ja Egiptus võtavad vastu uued ajakohastatud ühisdokumendid. Assotsiatsiooninõukogu töökorra artikli 10 kohaselt võetakse otsus vastu kirjaliku menetluse teel.

3.Liidu nimel võetav seisukoht

Seisukoht, mille Euroopa Liit võtab assotsiatsioonilepinguga loodud assotsiatsiooninõukogus seoses ELi ja Egiptuse partnerluse prioriteetide kehtivuse pikendamist käsitleva otsuse vastuvõtmisega, põhineb käesolevale otsusele lisatud otsuse tekstil.

EL ja Egiptus võtsid 25. juulil 2017 toimunud ELi-Egiptuse assotsiatsiooninõukogu seitsmendal kohtumisel vastu partnerluse ühised prioriteedid aastateks 2017–2020.