KOMISJONI ARUANNE EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Euroopa Liidus maanteetranspordis kasutatava bensiini ja diislikütuse kvaliteet

(Aruandeaasta 2019)

1. Sissejuhatus

Vastavalt bensiini ja diislikütuse kvaliteeti käsitleva direktiivi 98/70/EÜ (edaspidi „kütusekvaliteedi direktiiv“) artiklile 7a ning nõukogu direktiivi (EL) 2015/652 (millega kehtestatakse arvutusmeetodid ja aruandlusnõuded vastavalt direktiivile 98/70/EÜ) artiklile 5 peavad liikmesriigid igal aastal esitama aruande oma territooriumil tarnitud kütuste ja energia kasvuhoonegaaside (KHG) heitemahukuse kohta. See aruandekohustus kehtis esimest korda aruandeaasta 2017 suhtes pärast nõukogu direktiivi (EL) 2015/652 kohaldamist ja ülevõtmist. Käesolev aastaaruanne sisaldab 2019. aasta kohta esitatud andmeid.

Peale selle on liikmesriigid direktiivi 98/70/EÜ artikli 8 lõike 3 kohaselt kohustatud esitama oma riigi andmed kütusekvaliteedi kohta eelmisel kalendriaastal.

Käesolevas aastaaruandes võetakse kokku liikmesriikide poolt eespool nimetatud aruandlusnõuete kohaselt esitatud teave. Aruanne on koostatud andmete põhjal, mille liikmesriigid esitasid Euroopa Keskkonnaametile (EEA) 2019. aasta kohta.

2. Kütuse- ja energialiikide mahud ning olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitemahukus

Kütusekvaliteedi direktiivi artiklis 7a, tõlgendatuna koos nõukogu direktiiviga (EL) 2015/652, on kehtestatud aruandlusnõuded järgmise kohta:

·iga kütuse- või energialiigi kogumaht, mis on tarnitud maanteetranspordi ja väljaspool teid kasutatavate liikurmasinate jaoks (sh siseveelaevad, kui need ei ole merel), põllumajandus- ja metsatraktorite jaoks ning väikelaevade jaoks (kui need ei ole merel);

·olelusringi jooksul tekkivad kasvuhoonegaaside heitkogused energiaühiku kohta, sh maakasutuse kaudsest muutusest tuleneva biokütuste hinnangulise heite esialgsed keskmised väärtused;

·lähteaine ja tootmisviis iga biokütuse kohta, mis on liikmesriigi territooriumil tarnitud.

Kütusekvaliteedi direktiivi kohaselt peavad liikmesriigid kütusetarnijatelt nõudma, et nad vähendaksid transpordikütuste olelusringi jooksul tekkivate kasvuhoonegaaside heitemahukust (s.t tarnitud kütuse ja energia olelusringi jooksul tekkivaid kasvuhoonegaaside heitkoguseid energiaühiku kohta) 31. detsembriks 2020 vähemalt 6 % võrreldes 2010. aasta kütuse alusstandardiga (94,1 g CO2eq/MJ). Vähemalt 6 % vähendamise eesmärgi täitmise hindamisel ei võeta arvesse maakasutuse kaudsest muutusest tulenevat kasvuhoonegaaside heidet. Taastuvenergia direktiiviga (EL) 2018/2001 on ette nähtud eri meetmed maakasutuse kaudse muutuse käsitlemiseks, sealhulgas toidu- ja söödakultuuripõhiste biokütuste piirmäär. Kõnealuse direktiivi kohase delegeeritud õigusaktiga on kehtestatud üksikasjalikud kriteeriumid maakasutuse kaudse muutuse suure riskiga lähteainete kindlaksmääramiseks biokütuste puhul, mis kaotatakse järk-järgult 2030. aastaks, ning maakasutuse kaudse muutuse väikese riskiga biokütuste, vedelate biokütuste ja biomasskütuste sertifitseerimise kriteeriumid.

2019. aastal esitasid kõik 28 liikmesriiki ning Norra ja Island asjakohases vormingus andmed kasvuhoonegaaside heite vähendamise kohta.

2.1Kasvuhoonegaaside heide ja kaugus 2020. aasta eesmärgist

Esitatud andmete kohaselt oli 28s aruande esitanud liikmesriigis 2019. aastal tarnitud kütuste ja energia keskmine kasvuhoonegaaside heitemahukus 90 g CO2eq/MJ, mis on 4,3 % väiksem 2010. aasta alusstandardist 94,1 g CO2eq/MJ. See tähendab, et 2019. aastal vähendati 54 miljonit tonni süsinikdioksiid-ekvivalenti (CO2eq). Kütusetarnijate edusammud olid 2019. aastal 2018. aastaga võrreldes tagasihoidlikud: aruannete põhjal vähenes kütuste keskmine kasvuhoonegaaside heitemahukus 0,6 protsendipunkti võrra.

2019. aasta kohta esitatud andmed näitavad, et ELi kütusetarnijad 28st aruande esitanud liikmesriigist tõenäoliselt ei saavuta eesmärki vähendada transpordikütuste kasvuhoonegaaside heitemahukust 2020. aastaks keskmiselt 6 % võrreldes 2010. aastaga (vt joonis 1). Tuleb märkida, et 2019. aastal teatasid Ungari ja Ühendkuningriik esimest korda töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamisest, tänu millele vähenes üldine kasvuhoonegaaside heitemahukus ligikaudu 0,2 protsendipunkti 4,3 %-ni. Töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamine, millest tarnija on teatanud, tuleb kvantifitseerida ja sellest tuleb teatada vastavalt nõukogu direktiivis (EL) 2015/652 sätestatud nõuetele. Üksikasjalikum teave töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamise mõõtmise, seire ja esitamise meetodite kohta on esitatud asjaomases juhendis . Töötlemiseelses etapis tekkiva heite vähendamine aitab eeldatavasti täiendavalt kaasa 2020. aastaks seatud vähendamiseesmärgi saavutamisele.

Peale selle on edusammud liikmesriigiti väga erinevad (vt joonis 1). 20 liikmesriigis jäi vähenemine 2019. aastal endiselt alla vabatahtliku vahe-eesmärgi 4 %, mille täitmist võisid liikmesriigid kütusetarnijatelt nõuda juba 2017. aastaks. Rootsi ja Soome on ainsad liikmesriigid, kus 2020. aastaks seatud 6 % vähendamise eesmärk on juba ületatud, samas kui Horvaatia, Ühendkuningriik ja Madalmaad saavutasid rohkem kui 1,5 protsendipunktiga 2019. aastal 2018. aastaga võrreldes suurimat edu. Samal ajal teatasid Rootsi, Poola ja Bulgaaria 2019. aastal eelmise aastaga võrreldes mõnevõrra suuremast kasvuhoonegaaside heitemahukusest. Lisateavet leiab Euroopa Keskkonnaameti tehnilisest aruandest nr 2/2021 transpordikütuste kasvuhoonegaaside heitemahukuse kohta ELis 2019. aastal.





Joonis 1. Kütuste kasvuhoonegaaside heitemahukuse vähendamine ELi kütusetarnijate poolt liikmesriikides aastatel 2010–2019 (allikas: EEA)