KOMISJONI ARUANNE NÕUKOGULE JA EUROOPA PARLAMENDILE

angerjavarude majandamiskavade rakendamise tulemuste kohta, sealhulgas taasasustamist käsitlevate meetmete hindamise ja alla 12 cm pikkuste angerjate turuhinna muutumise kohta

Taustteave

Käesolev aruanne esitatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule vastavalt nõukogu 18. septembri 2007. aasta määruse (EÜ) nr 1100/2007 (angerjavarusid käsitlev määrus)[1] artikli 9 lõikele 2.

Angerjavarusid käsitleva määrusega kehtestatakse meetmed euroopa angerja varude taastamiseks. Angerja arvukus oli kõigi aegade madalaimal tasemel ja langes pidevalt murettekitava kiirusega, varude uuenemise määr oli kõigest 1–5 % sellest määrast, mida täheldati 1970. aastatel (ajal, mil kõnealuse kalavaru seisukorda peeti heaks), rõhutas Rahvusvaheline Mereuurimise Nõukogu (ICES) 2000ndatel aastatel korduvalt oma nõuannetes. Euroopa angerjas on alates 2009. aastast lisatud ka Euroopa ohustatud liikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) II liitesse, milles on loetletud liigid, mis praegu ei tarvitse väljasuremisohus olla, kuid millega kauplemine peab olema kontrolli all, et vältida nende säilimist ohustavat kasutamist. Seda kajastab ka Euroopa angerja kandmine nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määruse (EÜ) nr 338/97 (looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta) B lisasse. 2010. aasta detsembris jõudis kõnealuse määruse alusel loodud teaduslik järelevalverühm järeldusele, et „teaduslikul järelevalverühmal ei ole võimalik väita, et euroopa angerja isendite püüdmine või kogumine loodusest või nende eksport ei kahjusta liigi kaitsestaatust”[2]. Seda arvesse võttes ei olnud ELi CITESi korraldusasutustel võimalik lubada angerja eksporti EList alates 2010. aasta detsembrist.

Angerjavarusid käsitleva määruse kohaselt peavad liikmesriigid, kelle territooriumil asuvad vesikonnad, mis on angerjate elupaigaks, töötama välja ja rakendama angerjavarude majandamiskavad. Need majandamiskavad peaksid sisaldama meetmeid, millega tagatakse, et merre kudema jõuaks vähemalt 40 % täiskasvanud angerjatest, kes oleksid sinna jõudnud inimtegevuse mõjude puudumisel. Angerjavarude majandamiskava võib sisaldada mitmesuguseid meetmeid, nagu kutselise kalapüügi vähendamine, harrastuspüügi piiramine, taasasustamine, struktuurimeetmed eesmärgiga muuta jõed läbipääsetavaks ja parandada jõgedes asuvate elupaikade kvaliteeti, täiskasvanud angerja transportimine sisevetest muudesse vetesse, võitlus röövloomade vastu, hüdroelektrijaamade turbiinidega seotud meetmed, vesiviljelus, samuti muud meetmed, mis on vajalikud eespool nimetatud 40 % kudema jõudmise sihttaseme saavutamiseks. Lisaks on liikmesriikidel, kes lubavad püüda alla 12 cm pikkust angerjat (klaasangerjas), kohustus jätta 60 % oma klaasangerjasaagist varude taasasustamiseks[3].

Euroopa angerja varude seisukord

Komisjon saab ICESilt korrapäraselt teaduslikke nõuandeid euroopa angerja varude seisukorra kohta. ICES on edastanud nõuandeid angerja kohta alates 1999. aastast ja pööranud tähelepanu sellele, et kõigis arengujärkudes (klaas-, kollane ja täiskasvanud ehk hõbeangerjas) euroopa angerja varud on pikka aega vähenenud ja nende uuenemine aeglustunud.

ICESi viimase, 2013. aasta novembris avaldatud nõuande kohaselt on angerjavarude seisukord jätkuvalt kriitiline ja selle parandamiseks on vaja võtta kiiresti meetmeid. Nõuandes juhitakse tähelepanu sellele, et kahe viimase aasta jooksul on klaasangerja varude iga-aastane uuenemine suurenenud Põhjameres vähem kui 1–1,5 % ja mujal 5–10 %. Seda suurenemist tuleks siiski vaadelda ajalises perspektiivis ning see ei mõjuta täiskasvanud angerja kudema jõudmist lühiajalises perspektiivis, võttes arvesse angerja elutsükli kestust. Seetõttu ei ole muutunud arusaam varude seisukorrast, varud on praegu ikkagi kriitilises seisukorras.

Olemasolev teaduslik hinnang on koostatud mittetäieliku aruandluse ning ebastandardse andmekogumise ja metoodika põhjal. Seetõttu ei anna see täielikku hinnangut kalavaru seisukorra kohta, mille levik ulatub ELi vetest väljapoole leviva kalavaru seisukorra kohta.

Teadusliku nõuande on esitanud ka Rahvusvaheline Looduse ja Loodusvarade Kaitse Ühing, kes hindas 2014. aastal selle liigi kriitiliselt ohustatuks populatsiooni järsu vähenemise põhjal. Rahvusvaheline Looduse ja Loodusvarade Kaitse Ühing leiab, et euroopa angerja varude uuenemine on viimase 45 aasta jooksul nende geograafilisel levikualal oluliselt vähenenud (90–95 %) mitmete ohtude tõttu angerja elutsükli eri etappidel.

Olukord määruse (EÜ) nr 1100/2007 rakendamisel

Angerjavarusid käsitleva määruse rakendamisel on tekkinud märkimisväärsed viivitused. Liikmesriigid hilinesid angerjavarude majandamiskavade esitamisega (mitmest kuust kuni peaaegu kahe aastani tähtajast), tehnilised hindamised võtsid ootamatult kaua aega, aruanded tuli uuesti esitada komisjonile heakskiitmiseks ning enamiku kavade rakendamine ja taasasustamismeetmete kohaldamine lükkus vastavalt edasi.

Angerjavarude majandamiskava on esitanud 19 liikmesriiki. Need kavad sisaldavad mitmesuguseid meetmeid suremust mõjutavate tegurite vähendamiseks, sealhulgas püügikeelud ja kalapüügiga mitteseotud meetmed, eelkõige rändetakistuste muutmine või eemaldamine, taasasustamine, reostuse vähendamine, võitlus parasiitide vastu. Enne komisjonilt heakskiidu saamist vaatas ICES läbi kõik esitatud angerjavarude majandamiskavad.

Kuus liikmesriiki vabastati kohustusest koostada angerjavarude majandamiskava, kuna nende territooriumil ei ole olulisi angerja elupaiku (artikkel 3)[4]. Kaks liikmesriiki[5] ei ole majandamiskava esitanud ja pidid seega vaikimisi vähendama angerjapüüki 50 % (artikli 4 lõige 2).

Angerjavarusid käsitleva määruse artikli 9 lõike 1 kohaselt peavad liikmesriigid iga kolme aasta tagant esitama aruande angerjavarude majandamiskava rakendamisel tehtud edusammude kohta. Nendes aruannetes tuleb esitada eelkõige järgmine teave:

a) iga liikmesriigi kohta tuuakse välja merre kudema jõudnud täiskasvanud angerja biomassi osakaal, võrreldes artikli 2 lõikes 4 sätestatud merre kudema jõudmise sihttasemega;

b) iga-aastase angerjapüügikoormuse tase ning selle vähendamine artikli 4 lõike 2 ja artikli 5 lõike 4 kohaselt;

c) suremust mõjutavate kalapüügiväliste tegurite mõju ning selle vähendamine vastavalt artikli 2 lõikele 10;

d) klaasangerja püügikogused ja kui suurt osa sellest kasutatakse mitmesugustel eesmärkidel.

Enamik liikmesriike pidas kinni angerjavarude majandamiskava esimese eduaruande esitamise tähtajast (30. juuni 2012)[6]. Erinevus eri liikmesriikide angerjavarude majandamiskava vastuvõtmise kuupäevades (2009. aasta juuli kuni 2011) kajastub ka eduaruannetes. Mõne liikmesriigi ametiasutused ja teadlased on märkinud, et ei olnud piisavalt aega selleks, et koguda andmeid ja/või hinnata angerjavarude majandamiskava rakendamist.

Angerjavarude majandamiskavade rakendamise tulemuste statistiline ja teaduslik hinnang

Kõigi liikmesriikide aruanded esitati statistilise ja teadusliku hinnangu saamiseks. Eksperdihinnangu põhjal saadi 2013. aasta juunis teadusalast nõu vastuseks komisjoni ad hoc taotlusele anda angerjavarude majandamiskava rakendamise kohta tehniline hinnang[7]. Saadud nõuanded kinnitasid, et enamikus angerjavarude majandamise üksustes, st 81 üksuses, mille liikmesriigid moodustasid angerjavarude majandamiskavade rakendamiseks, tehti edusamme kalapüügiga seotud meetmete rakendamisel, kuid muid majandamismeetmeid, nagu elupaikade paremaks muutmine, võitlus parasiitide vastu ja röövliikide kontrolli all hoidmine, on sageli lükatud edasi või ainult osaliselt rakendatud.

Üldiselt tuleb märkida, et praeguses olukorras on endiselt raske hinnata angerjavarude majandamiskavade rakendamise tulemusi angerjavarusid käsitlevas määruses sätestatud 40 % kudema jõudmise eesmärgiga võrreldes.

Teadusnõuandes rõhutatakse, et alati ei ole võimalik tõendada üksikute majandamismeetmete tõhusust, kuna puuduvad vajalikud andmed või siis ei avaldu asjaomaste meetmete mõju kohe või lähemal ajal. Näiteks on väga tõenäoline, et täiskasvanud angerja püügi suhtes kehtestatud piirangud on aidanud suurendada täiskasvanud angerja merre kudema jõudmise võimalusi. Angerjavarude majandamise meetmed, mis on suunatud angerja varasematele arengujärkudele enne täiskasvanuks saamist (näiteks taasasustamine) ei ole ilmselt veel aidanud suurendada täiskasvanud angerja merre kudema jõudmise võimalusi; sellel on bioloogilised põhjused (põlvkondade ajanihe, mis ulatub ligikaudu viiest aastast Vahemere laguunides 25–30 aastani Põhja-Euroopas). Hüdroenergia, pumbajaamade ja rändetakistustega seotud meetmeid on samuti on praegusel ajaetapil raske hinnata, seda peamiselt võimaliku mõju kohaspetsiifilise iseloomu ja hindamisjärgsete andmete puudumise tõttu. Nõuannetes ei järeldata, et need meetmed ei ole tõhusad või et need ei ole tõhusad pikemas perspektiivis.

Eespool selgitatud põhjustel ei ole veel võimalik kindlaks määrata, kui suur on üksikute majandamiskavade panus kogu kalavaru taastamisse. Vastavalt liikmesriikide aruannetele saavutatakse 81 angerjavarude majandamiskavast 17 puhul neis sätestatud biomassi eesmärgid, 42 angerjavarude majandamiskava puhul jäävad need saavutamata ning 22 angerjavarude majandamiskava kohta ei ole aruannet esitatud. 24 angerjavarude majandamiskava puhul teatati inimtegevusest tingitud kalastussuremuse eesmärgi saavutamisest, 19 kava puhul neid eesmärke ei saavutatud ning 38 aruandes ei olnud esitatud kõiki selle hindamiseks vajalikke näitajad. Teaduslikul hindamisel rõhutati lisaks sellise hindamise väärtust, mille eesmärk on teha kindlaks, millised täiendavad meetmed (muu kui püügipiirangud) aitavad kõige tõenäolisemalt kaasa majandamiseesmärkide saavutamisele[8].

Taasasustamine

Angerjavarusid käsitleva määruse kohaselt peavad liikmesriigid, kes lubavad klaasangerja püüki, jätma vähemalt 60 % püütud saagist kaitse-eesmärgiliseks taasasustamiseks ELi piires. Ei ole siiski kindel, et 60 % kogusaagist on tõhusalt taasasustatud, kuna tundub, et nõudlus ei ole piisav. Taasasustamine on meede, mis leidub peaaegu kõikides angerjavarude majandamiskavades. Teadusliku hindamise kohaselt on vaid vähesed angerjavarude majandamiskavad saavutanud neis püstitatud taasasustamise eesmärgid, enamik angerjavarude majandamiskavasid on saavutanud oma eesmärgid osaliselt ja mõned ei ole seda meedet rakendanud.

2012. aasta teaduslikus nõuandes euroopa angerja varude seisukorra kohta[9] väljendati muret angerja taasasustamise praeguse tava pärast ning märgiti, et ei ole selge, kas taasasustamine tegelikult aitab tagada täiskasvanud angerjatele suurema võimaluse merre kudema jõudmiseks või toetada teatavates angerjavarude majandamiskavades angerjapüüki. Angerjavarude majandamiskavade rakendamist käsitlevas teaduslikus hinnangus[10] järeldatakse, et angerjavarude majandamiskavade raames läbiviidud taasasustamine ei ole ilmselt veel aidanud suurendada täiskasvanud angerja merre kudema jõudmise võimalusi; selle tõhusus ei ole kindel, sest põlvkondade ajanihke tõttu puuduvad tõendid taasasustamise kasulikkuse kohta.

Teadlased on seadnud kahtluse alla ka kudekarja täiendamiseks tehtava taasasustamise ning on soovitanud, „et kõik asustatud angerjad peaksid olema märgistatud ja seega pärastisel proovivõtmisel eristatavad looduslikust angerjast”[11]. Kuigi taasasustamise mõju ei ole põlvkondade ajanihke tõttu kohe võimalik tõendada, on Rootsis hiljuti tehtud uuringuid taasasustatud angerjate jälgimiseks, et teha kindlaks, kas need rändavad samamoodi nagu loodusliku asurkonna angerjad[12]. Esimestest tulemustest paistab ilmnevat, et asustatud angerjad käituvad samamoodi nagu loodusliku asurkonna angerjad.

Ülevaade taasasustamise rakendamisest liikmesriikides on esitatud käesoleva aruande II lisas.

Klaasangerjate turuhinna muutumine ja ebaseaduslik kaubandus

Angerjavarude majandamist käsitleva määruse artikli 7 lõike 6 kohaselt teatavad liikmesriigid komisjonile klaasangerjate hinna, kui taasasustamiseks kasutatavate angerjate keskmine turuhind on oluliselt langenud, võrreldes nende angerjate hindadega, mida kasutatakse muudel eesmärkidel, ning liikmesriigi taotluse korral võtab komisjon asjakohased meetmed olukorra lahendamiseks. Need meetmed võivad hõlmata kõnealuse määruse artikli 7 lõike 2 kohaselt taasasustamiseks ettenähtud klaasangerjate osakaalu vähendamist. Selliseid meetmeid ei ole siiani veel vastu võetud.

Angerjavarusid käsitleva määrusega (artikli 7 lõige 7) on kehtestatud komisjoni kohustus anda aru Euroopa Parlamendile ja nõukogule enne 1. juulit 2011, et hinnata taasasustamismeetmete tõhusust ja klaasangerjate turuhindade muutumist. Komisjon tuletas liikmesriikidele meelde nende kohustust esitada aruanne klaasangerja hindade kohta aastatel 2011 ja 2012. 2012. aasta juuliks, üks aasta pärast klaasangerjat käsitleva aruande esitamise esimest tähtaega, oli klaasangerja hinna kohta esitanud aruande 12 liikmesriiki ning vaid üheksa neist olid täielikud. Järelikult ei olnud komisjonil võimalik täita artikli 7 lõike 7 kohast aruandekohustust osutatud tähtajaks.

Esialgne hinnang klaasangerja hindade muutumise kohta, mis on koostatud liikmesriikide esitatud andmete põhjal, on lisatud käesolevale aruandele. I lisas esitatakse kokkuvõte liikmesriikide esitatud teabest klaasangerja kilogrammi hinna kohta, mida maksid taasasustajad eri liikmesriikides.

Pärast euroopa angerja kandmist CITESi II lisasse (ja selle ülevõtmist ELi määrusesse nr 338/97) detsembris 2010 ei ole lubatud angerjaga kauplemine Euroopa Liitu sisseveo ega Euroopa Liidust väljaveo eesmärgil[13]. ELi vetes püütud klaasangerjat ei tohi müüa EList välja. Klaasangerja, mida ei kasutata taasasustamiseks, võib suunata inimtoiduks (peamiselt Hispaanias ja Prantsusmaal) või vesiviljelussektorisse (peamiselt Madalmaades ja Taanis, kuid ka Kreekas).

Kuna rahvusvaheline turg puudub ja ei ole täpset ja piisavat teavet hindade kohta liikmesriikides, on kaubeldava klaasangerja ja taasasustamiseks kasutatava klaasangerja hindade võrdlemine muutunud võimatuks

Soovitused angerjavarusid käsitleva määruse tõhususe parandamiseks

Vaatamata angerjavarude majandamiskavade rakendamisele on euroopa angerja varude seisukord jätkuvalt kriitiline ning seepärast tuleks tegutseda ettevaatusprintsiibi kohaselt, kuni on saadud kindlaid tõendeid täiskasvanud angerja varude uuenemise kohta. Teadlased soovitavad vähendada igasugust inimeste põhjustatud kalastussuremust (kalapüük ja kalapüügiga mitteseotud inimtegevusest tingitud suremus) nii nullilähedaseks kui võimalik, ning võtta kiiresti vastavad meetmed. Teaduslikust nõuandest lähtudes tuleks kaaluda, kas on vaja võtta täiendavaid meetmeid inimtegevusest tingitud kalastussuremuse praeguse taseme vähendamiseks.

Angerjavarude majandamiskavade rakendamise tulemuseks on püügipiirangud, mis võivad paari aasta jooksul suurendada klaasangerja varude uuenemist. Seepärast on vaja hinnata selliste piirangute mõju lühiajalises perspektiivis.

Kalapüügiga mitteseotud inimtegevusest tingitud suremust mõjutavate tegurite hulka kuuluvad hüdroenergia ja pumbajaamad, elupaikade kadumine või halvenemine, saaste, haigused ja parasiidid. Rohkem tähelepanu tuleks pöörata nendele majandamismeetmetele, mis on seotud kalapüügiväliste inimtegevusest tingitud suremust mõjutavate teguritega ja millest enamikku on liikmesriigid rakendanud ainult osaliselt. Kuigi riiklike majandamiskavade eesmärk on tagada, et saavutatakse angerjavarusid käsitleva määruse artikli 2 lõikes 4 sätestatud eesmärk, mille kohaselt peaks merre kudema jõudma 40 % kaladest, ei ole veel saadud täielikke andmeid EList või väljastpoolt seda, et hinnata selle eesmärgi saavutamist ELi tasandil või kogu angerjavaru tasandil.

Taasasustamise mõju euroopa angerja varudele saab hinnata üksnes pikemas perspektiivis. Teaduslikest nõuannetest nähtub, et angerja taasasustamise praegused tavad tekitavad muret, ning tähelepanu juhitakse sellele, et ei saa veel tõestada, kas taasasustamine tegelikult aitab suurendada täiskasvanud angerja merre kudema jõudmise võimalusi. Seega on vaja võtta kasutusele vahendid, millega hinnata taasasustamise mõju ja aidata suurendada täiskasvanud angerja merre kudema jõudmise võimalusi, samuti tuleks kaaluda, kas angerjavarusid käsitlevas määruses sisalduvad taasasustamissätted on veel piisavad, pidades silmas probleeme nende rakendamisega. Komisjoni talitused jälgivad tähelepanelikult teadusuuringuid kõnealuses valdkonnas ja tegelevad selle küsimusega, võttes arvesse uusimaid tulemusi.

Lõpuks tuleb märkida, et halduslikust seisukohast paneb angerjavarusid käsitlev määrus liikmesriikidele märkimisväärse aruandluskohustuse, sest varude seisukorra täielikuks hindamiseks ja angerjavarude majandamiskavade tõhusaks rakendamiseks on vaja täielikku aruandlust kõigi näitajate kohta. Aruanded on siiski sageli olnud puudulikud, kusjuures esineb vastuolusid aruandluses ja varude kohta esitatud näitajate arvutamises liikmesriikide vahel. Andmete esitamine tabeli kujul ja arvutusmeetodite standardimine hõlbustaks aruandlust, võimaldades paremini hinnata konkreetsete majandamismeetmete tulemuslikkust angerjavarude majandamiskavade tasandil.

Komisjon kavatseb tellida välise teadusliku ülevaate liikmesriikide poolt kasutatavate meetodite kohta ja vajaduse korral ajakohastatud ülevaate või uue hinnangu angerjavarusid käsitlevate näitajate kohta. Selle eesmärk on saada angerjavarude majandamiskavade kaudu usaldusväärseid hinnanguid varude seisukorda ja nende kasutamisstaatust Euroopas kajastavate näitajate kohta, hinnata angerjavarusid käsitleva määruse mõju ja kaaluda, kas on vaja täiendavaid meetmeid. Selle nõuande põhjal kaalub komisjon vajaduse korral angerjavarusid käsitleva määruse tõhususe suurendamise viise ja vahendeid, sealhulgas selle võimalikku läbivaatamist.

Allikad

STECFi 43. täiskogu istungi aruanne, 8.–12. juuli 2013, Kopenhaagen, Aruanne EUR 26094.

ICESi nõuanded Euroopa Liidu poolt ICESile esitatud palvele tehniliselt hinnata angerjavarude majandamiskava rakendamise edenemist, juuni 2013.

ICESi seminari aruanne, milles hinnatakse 2013. aasta angerjavarude majandamiskava täitmist, 13.–15. mai 2013, ICESi peakorter, Kopenhaagen. ICES CM/ACOM:32. 757 lk.

ICESi nõuanne 2014, euroopa angerja varud, november 2013.

ICES, EIFAACi/ICESi ühise angerjavarude töörühma (WGEEL) aruanne, 18.–22. märts 2013, Sukarietta, Hispaania ja 4.–10. september 2013, Kopenhaagen, Taani.

ICES, angerja- ja lõhevarude töörühma aruanne DCF andmete kohta (WKESDCF), 3.–6. juuli 2012, ICESi peakorter, Kopenhaagen. ICES CM/ACOM: 62.

[1] ELT L 248, 22.9.2007, lk 17. Angerjavarusid käsitleva määruse artikli 9 lõikes 2 osutatud STECFi arvamus on järgmisel aadressil: http://stecf.jrc.ec.europa.eu/documents/43805/594118/2013-07_STECF+PLEN-13-02_JRC83565.pdf (lk 113 jj).

[2] Teadusliku järelevalverühma 54. koosoleku järelduste lühikokkuvõte looduslike looma- ja taimeliikidega kauplemise kohta, 13. detsember 2010, https://circabc.europa.eu/sd/a/49ab3fc9-646b-4b35-ac42-f0333479ce24/54_summary_srg.pdf.

[3] Angerjavarusid käsitleva määruse artikli 2 lõike 1 kohaselt määravad liikmesriigid kindlaks ja piiritlevad riigi territooriumil asuvad eraldi vesikonnad, mis on euroopa angerja looduslikuks elupaigaks („angerjate vesikonnad”), sama määruse artikli 7 lõike 1 kohaselt tuleb alates 31. juulist 2013 jätta 60 % igal aastal püütud angerjatest pikkusega vähem kui 12 cm (klaasangerjas) taasasustamiseks.

[4] Austria, Slovakkia, Ungari, Rumeenia, Küpros, Malta.

[5] Bulgaaria, Sloveenia.

[6] Praeguseks on ainult Soomel eduaruanne esitamata.

[7] ICESi nõuanne vastuseks Euroopa Liidu poolt ICESile esitatud palvele tehniliselt hinnata angerjavarude majandamiskava rakendamise tulemusi, ICESi nõuandekomisjoni aruanne, 2013. ICESi nõuanne 2013, 9. raamat, punkt 9.3.3.3, lk 17.

[8] STECFi 43. täiskogu istungi aruanne, 8.–12. juuli 2013, Kopenhaagen, Aruanne EUR 26094.

[9] ICESi nõuanne euroopa angerja kohta, ICESi nõuanne 2012, 9. raamat, punkt 9.4.7: „Võttes arvesse klaasangerja varude erakordselt madalat arvukust, arvab ICES, et klaasangerja asustamise programmid ei aita olulisel määral kaasa euroopa angerja varude taastamisele. Üldiselt peaks olema kohustus tõendada, et kalamaimudega asustamine aitab kaasa täiskasvanud angerja merre kudema jõudmise võimaluste suurendamisele. Enne taasasustamist või olemasolevate varude täiendamist tuleb läbi viia riskianalüüs, võttes arvesse kalapüüki, säilitamist, transporti, asustamisjärgset suremust ning teisi tegureid, nagu haigused ja parasiitide ülekandumine. Varude taastumise hõlbustamiseks tuleks kogu klaasangerjasaaki kasutada asustamiseks. Asustamine peaks toimuma üksnes juhul, kui ellujäämise määr täiskasvanud angerjaks saamiseni on eeldatavasti kõrge ja kudema jõudmise tingimused head. See tähendab, et asustamist ei tohiks kasutada püügi jätkamise eesmärgil ja asustamine peaks toimuma üksnes juhul, kui inimtegevusest tingitud suremus on väike.”

[10] ICESi nõuanne vastuseks Euroopa Liidu poolt ICESile esitatud palvele tehniliselt hinnata angerjavarude majandamiskava rakendamise tulemusi, ICESi nõuandekomisjoni aruanne, 2013. ICESi nõuanne 2013, 9. raamat, punkt 9.3.3.3, 17 lk.

[11] EIFAAC/ICES töörühma aruanne angerja kohta (2011).

[12] Wickström & Sjöberg, Traceability of stocked eels – the Swedish approach, Ecology of Freshwater Fish 2013, lk 1.

[13] Nõukogu määrus (EÜ) nr 338/97, 9. detsember 1996, looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1).

I lisa – Tabel. Taasasustajate poolt klaasangerja kilogrammi eest makstav hind erinevates liikmesriikides vastavalt komisjonile asjaomaste riiklike ametiasutuste poolt edastatud aruandele

|| || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012

|| Märkused || Mass kg || Hind EUR/kg || Kg || EUR/kg || Kg || EUR/kg || Kg || EUR/kg || Kg || EUR/kg

BE || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2010–11 – 120 kg 2011–12 – 160 kg || 125 || 510 || 152 || 425 || 143 || 453 || 160 || 470–520 || 206 || 399–416

CZ || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2009–10 – 671 kg 2010–11 – 620 kg 2011–12 – 520 kg || || || 289 || 495 || 640 || 547 || 609 || 547 || 557 || 530

DE || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2009–10 – 2492 kg 2010–11 – 807 kg 2011–12 – 1761 kg || || 400–550 || || 400–550 || || 400–550 || || 400–550 || || 400–550

DK || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2009–10 – 1050 kg 2010–11 – 600 kg 2011–12 – 250 kg || || || || 419 || || 453 || || 421 || ||

EE || || || || || || 63,5 || 480 || 206,5 || 625 || ||

EL || || || || || || || || 285 || 420 || ||

ES || Üksnes Astuuria teatas hinnad, mida maksti taasasustamiseks kasutatava klaasangerja eest. || 6 || 464 || 8 || 562 || Ei kohaldata || Ei kohaldata || 8 || 578 || 8 || 535

FR || 3,6 tonni müüdud Prantsusmaal hinnaga 400 eurot/kg suulise teabe kohaselt. Aastat ei ole mainitud. || || || || || || || || || ||

IE || Järgib ICESi nõuannet, – ei usu taasasustamise kasulikkust, kuid ootab uut teadusteavet. || || || 0 || Ei kohaldata || 0 || Ei kohaldata || 0 || Ei kohaldata || 0 || Ei kohaldata

NL || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2009–10 – 2890 kg 2010–11 – 370 kg 2011–12 – 2086 kg || || || || || || 450 (UK) 440 (FR) || || 490 (UK) 550 (FR) || ||

LT || || || || || || || || 1047 || || ||

LV || Hind hõlmas ladustamist, transporti ja haldamist. || || || || || || || 100 || 2917* || ||

PL || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2009–10 – 85 kg 2010–11 – 85 kg 2011–12 – 90 kg || || || || || 85 || 650 || 85 || 500 || ||

PT || Ei taasasusta, kuid müüb Hispaaniale (arvud kaldkirjas). || || 270 || || 209 || || 275 || 900 || 402 300 || ||

SE || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2009–10 – 870 kg || || || || || || 575-650 || || 575-650 || ||

SK || || 100 || 808 || 62 || 565 || 85 || 595 || 79,5 || 600 || ||

UK || Vastavalt Prantsusmaa aruandele: 2009–10 – 240 kg 2010–11 – 1487 kg 2011–12 – 400 kg || || || 240 || || (865,1) 1401 || (476) || (948,3) 1080 || (395) || ||

NB! Tabel sisaldab klaasangerja hindu aastatel 2008–2012. Vaatamata komisjoni mitmekordsetele palvetele on olnud raske saada liikmesriikidelt täielikke ja asjakohaseid andmeid.

II lisa – Taasasustamismeetmete rakendamine

Belgia. 2011. aastal taasasustati Valloonias 130 000 isendit (40 kg) klaasangerjaid prioriteetsetesse jõgedesse nagu Ourthe (12 kg), Amblève (8 kg), Aisne (1 kg), Méhaigne (2 kg) Lesse'i ja Meuse'i jõgikonnas ning Dyle'i (1 kg) Scheldti jõgikonnas. 2012. aastal taasasustati 50 kg järgmistesse Meuse’i jõgikonna jõgedesse: Vesdre (6 kg), Haute Lesse (6 kg), Viroin (4 kg), Haute Sambre (6 kg), Biesme (2 kg), Biesmelle (2 kg), Hantes (2 kg), Thure (2 kg), Eau d'Heure (4 kg) ja Eau d'Heure'i järv (2 kg). Taasasustamist jätkatakse järgmise nelja aasta jooksul.

Tšehhi. Kalavarude asustamine toimub kooskõlas majandamiskavaga. Kalavarude asustamine toimub piirkondades, kust angerjal on võimalik jõuda lõpuks merre. Need hõlmavad Elbe jõe valgala, kust saab Põhjamerre (probleemivaba ränne) ja Odra jõe vesikonda, mis suubuvad Läänemerre Poola rannikul (siin on teatavad tõkked, mis takistavad angerja hõlpsat pääsu Läänemere). Aastatel 2012, 2013 ja 2014 on kavas importida Tšehhi Vabariiki igal aastal 950 kg klaasangerjat. Sellest 700 kg eest makstakse kalanduse tegevusprogrammi kaudu ning 250 kg eest Tšehhi kalandusliidu eravahenditest.

Taani. Taasasustamine on täielikult rakendatud, nagu on kirjeldatud Taani angerjavarude majandamiskavas. Taasasustatud angerja arvukus magevees on kasvanud alates aastast 2010, kui selleks saadi Euroopa Kalandusfondi vahendeid. Taani angerjavarude majandamiskavaga nähti ette taasasutada 0,8 miljonit angerjat. Tegelikult taasasustati 2010. ja 2011. aastal kokku 1,2–1,4 miljonit angerjat.

Eesti. Angerjavarude majandamiskava peamine ettepanek oli suurendada iga-aastasi Narva jõe vesikonna veekogudesse asustatavaid angerjakoguseid ning asustamist veelgi tõhustada, kasutades täiendavat rahastamist Euroopa Kalandusfondist. EKF on angerja asustamist täiendavalt toetanud alates 2011. aastast. Ilma angerja asustamiseta jääks kasutamata suur ala, millel on kõrge tootmispotentsiaal.

Kreeka. Kavandatavat meedet taasasustada 10 % teistest ELi liikmesriikidest imporditud klaasangerjat (klaasangerja varude uuenemine on Kreekas väga madalal tasemel), ei rakendatud täielikult, kuna rahalisi vahendeid ei olnud piisavalt.

Hispaania. Kõik autonoomsed piirkonnad, kelle kavad hõlmasid taasasustamist, on seda teinud, kuigi erinevas ulatuses. Astuuria, Kantaabria, Kataloonia ja Andaluusia on oma taasasustamiskava täielikult rakendanud, kuid Valencia on täitnud ainult 42 % ette nähtud taasasustamiskavast. Baskimaa rakendab taasasustamiskava hiljem.

Prantsusmaa. 45 % klaasangerja püügikvoodist 2011.–2012. aasta püügihooajaks eraldati klaasangerja taasasustamiseks ELis. 5–10 % saagist nähti ette taasasustada Prantsusmaal, kuid aastatel 2009–2012 taasasustati igal püügihooajal palju vähem, kui oli kavandatud:

2009–2010: 0,33 %;

2010–2011: 1,69 %;

2011–2012: 8,34 %.

Taasasustamise eesmärkide mittetäitmise põhjuseks on Prantsusmaa angerjavarude kavade hilinenud rakendamine 2009. aastal, EVEX-viiruse avastamine klaasangerjal, kahtlemine selles, kas on võimalik asutada angerjat teatavatel aladel, haldus- ja rahalised raskused ja mõne taasasustamiseks määratud ala reostatus. Taasasustamist parandatakse/tõhustatakse igal aastal, kasutades ära kogemusi, mida on saadud taasasustamiseks sobivate alade ja sanitaartingimuste kohta.

Klaasangerjas suremus 15 päeva jooksul pärast taasasustamist on sõltuvalt piirkonnast 6–72 %. Ellujäämismäära esimese kuue kuu jooksul ei olnud võimalik täpselt kindlaks määrata. Kahes taasasustamise piirkonnas leiti, et „vähemalt mõned angerjad jäävad ellu”. Kahes ülejäänud taasasustamispiirkonnas ei ole märgistatud (taasasustatud) angerjaid uuesti kinni püütud, mistõttu on võimatu teha järeldust nende ellujäämismäära kohta.

Leedu. Asustamine on kava üks kõige olulisemaid meetmeid. Asustamise intensiivsus sõltub klaasangerja kättesaadavusest. Angerjat on võimalik ümber asustada tema mitmes erinevas eluetapis. Leedu veekogudes on soovitatav asustamiskoormus 100 klaasangerjat või 25 alla 20 cm pikkust angerjat hektari kohta.

Viimase kümne aasta jooksul on asustamisega tegeldud ebaregulaarselt, kasutades klaasangerjat, maime või kultiveeritud materjali kehamassiga mõni gramm. Hoolimata raskustest angerjavarude majandamiskava rakendamise alustamisel, hakkas kalandusamet 2011. aasta keskel rakendama selles sätestatud meetmeid. Osteti 134 000 isendit alla 20 cm pikkusega euroopa angerjat (umbes 10–11 g). Kahe kuu (juuli–august 2011) kestel asustati kõik ostetud angerjad Leedu 22 veekogusse.

Madalmaad. Taasasustamisega oli kavas alustada 2009. aastal, kuid alustati 2010. aastal. Taasasustatakse vähemalt 28 cm pikkusi ettekasvatatud angerjaid. Klaasangerja varude uuendamise praeguse programmi tõhusus on ebaselge. Ajavahemikul 2009–2011 rakendatud asustamisprogrammi mõju ei ole näha enne, kui klaasangerjas on kasvanud üle 30 cm pikkuseks ning seda võib püüda püügipiirkondades ja angerjaseire programmi raames. Seetõttu jääb see praegu hinnatavast ajavahemikust välja. Prantsusmaa, Hispaania ja Inglismaa klaasangerja asustamine Hollandi vetesse kahtlemata suurendab täiskasvanud angerja biomassi Hollandi vetes.

Tegevus ajavahemikul 2009–2012: Taasasustatud klaas- ja ettekasvatatud angerjas

Taasasustatud kogused || 2010 || 2011

Klaasangerjas || 763 || 164

Ettekasvatatud angerjas || 0 || 1395

Poola. Asustamise intensiivsus sõltub klaasangerja kättesaadavusest mais ja juunis. Soovitatud asustamiskogus Odra jõe valgalas kuus miljonit isendit ja Wisła jõe valgalas seitse miljonit isendit. Asustada on võimalik erineva suurusega angerjaid. Viimasel kahel aastakümnel on asustamisel kasutatud ettekasvatatud angerjaid, mille kaal on mõnest grammist paarisaja grammini.

Sisemaakalanduse instituudi (IFI) biomajanduse osakonna uuringute tulemused näitavad, et Poolas on vähemalt kümme suurt äriühingut, kes impordivad kalamaime asustamise jaoks, ning üks tootja, kes kasvatab imporditud klaasangerjat ja on seotud Suwałkis asuva Poola kalapüüdjate liiduga. Enamik importijaid hangivad kalamaime vesiviljelusettevõtetest, mis asuvad Taanis, Madalmaades, Saksamaal, Rootsis, Leedus ja Prantsusmaal, kus toimub eri suurusjärkudes angerja kaubanduslik nuumamine, ning enamik kalu kaaluvad 100–1 000 grammi.

Portugal. Aruandes ei kirjeldata, kuidas täidetakse kohustust jätta 60 % Minhos püütud klaasangerjast taasasustamiseks (Minho on Portugalis ainus koht, kus klaasangerja püük on lubatud). On kindlaks tehtud võimalikud asukohad, mida saab kasutada taasasustamiseks. Portugal sooviks, et taasasustamine siiski läbi vaadataks, eelkõige sellepärast, et selle panus varude taastumisse on kaheldav, samuti seepärast, et see on majanduslikult ja tehniliselt keerukas.

Rootsi. Suurem taasasustamine ei aita suurendada täiskasvanud angerja merre kudema jõudmise taset enne 14 aasta möödumist asustamisest (angerjavarude majandamiskava kohaselt). Klaasangerjas ostetakse Inglismaalt ja/või Prantsusmaalt ja see pannakse alati karantiini tagamaks, et Rootsi vetesse ei tooda ühtegi haigust. Angerjavarude majandamiskava eesmärgid suurendada taasasustamist on täidetud.

2008. aastal taasasustati Rootsis 1–1,2 miljonit klaasangerjat. Angerjavarude majandamiskava lühiajaline eesmärk oli kahekordistada see arv (2–2,5 miljonit isendit) 2010. aastaks. See eesmärk saavutati angerjavarude majandamiskava esimesel rakendamisaastal. 2010. ja 2011. aastal peatus taasasustamine idarannikul peaaegu täielikult; sisevetes keskendus taasasustamine läänepoolse väljavooluga järvedele, eriti Vänerni ja Vombsjöni järvele, et vältida edaspidist inimtegevuse mõju (st kalapüük ja hüdroenergia tootmisest põhjustatud suremus) asustamisprogrammile.

Arvestades, et taasasustamine osutus nii oluliseks osaks angerjavarude majandamiskavast, ning et klaasangerja arvukus on praegu väike, tuleb tagada, et taasasustamine tooks kasvatatavale populatsioonile kasu ja et oleks täidetud kolm järgmist tingimust:

– seal, kust klaasangerjat püütakse, peab olema selle ülejääk;

– seal, kuhu klaasangerjas asustatakse, peaks inimtegevusest tingitud suremus olema väike või puuduma;

– peaks olema suur tõenäosus, et taasasustatud angerjal on võimalik rännata Sargasso merre (mitmed uuringud on tehtud selleks, et jälgida taasasustatud angerja rännet koelmute suunas, kuid veel ei ole piisavalt tõendatud, et need angerjad on võimelised selle rände edukalt sooritama).