P9_TA(2021)0472

Seadusliku rände poliitika ja õigus

Euroopa Parlamendi 25. novembri 2021. aasta resolutsioon soovitustega komisjonile seadusliku rände poliitika ja õiguse kohta (2020/2255(INL))

(2022/C 224/06)

Euroopa Parlament,

— võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 225,

— võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 3 lõiget 2,

— võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 79,

— võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat, eriti selle artiklit 45,

— võttes arvesse Euroopa sotsiaalõiguste sammast, eelkõige selle 5., 10., 12. ja 16. põhimõtet,

— võttes arvesse Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni, eelkõige protokolli 4 artiklit 2,

— võttes arvesse aastatel 2003–2021 välja töötatud seaduslikku rännet käsitlevat liidu acquis’d, mis reguleerib riiki sisenemise ja seal elamise tingimusi ning liidus töötavate kolmandate riikide kodanike õigusi, sealhulgas järgmisi õigusakte:

— Euroopa Parlamendi 20. oktoobri 2021. aasta direktiiv (EL) 2021/1883, mis käsitleb kolmandate riikide kodanike kõrget kvalifikatsiooni nõudva töö eesmärgil riiki sisenemist ja seal elamise tingimusi ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 2009/50/EÜ (1),

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/801 kolmandate riikide kodanike teadustegevuse, õpingute, praktika, vabatahtliku teenistuse, õpilasvahetusprogrammides või haridusprojektides osalemise ja au pair’ina töötamise eesmärgil riiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta (2),

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 2014. aasta direktiiv 2014/36/EL kolmandate riikide kodanike hooajatöötajatena riiki sisenemise ja seal viibimise tingimuste kohta (3),

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/66/EL kolmandate riikide kodanike liikmesriiki sisenemise ja seal elamise tingimuste kohta ettevõtjasisese üleviimise korral (4),

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiiv 2011/98/EL kolmandate riikide kodanikele liikmesriigis elamist ja töötamist võimaldava ühtse loa taotlemise ühtse menetluse ning liikmesriigis seaduslikult elavate kolmandatest riikidest pärit töötajate ühiste õiguste kohta (5),

— Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta direktiiv 2009/52/EÜ, millega sätestatakse ebaseaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike tööandjatele kohaldatavate karistuste ja meetmete miinimumnõuded (6),

— nõukogu 25. novembri 2003. aasta direktiiv 2003/109/EÜ pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanike staatuse kohta (7),

— nõukogu 22. septembri 2003. aasta direktiiv 2003/86/EÜ perekonna taasühinemise õiguse kohta (8),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiivi 2011/95/EL, mis käsitleb nõudeid, millele kolmandate riikide kodanikud ja kodakondsuseta isikud peavad vastama, et kvalifitseeruda rahvusvahelise kaitse saajaks, ning nõudeid pagulaste või täiendava kaitse saamise kriteeriumidele vastavate isikute ühetaolisele seisundile ja antava kaitse sisule (9),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. aprilli 2016. aasta määrust (EL) 2016/589, milles käsitletakse Euroopa tööturuasutuste võrgustikku (EURESe võrgustik), töötajate juurdepääsu liikuvusteenustele ja tööturgude edasist integratsiooni ning millega muudetakse määruseid (EL) nr 492/2011 ja (EL) nr 1296/2013 (10),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta määrust (EL) 2019/1149, millega asutatakse Euroopa Tööjõuamet, muudetakse määrusi (EÜ) nr 883/2004, (EL) nr 492/2011 ja (EL) 2016/589 ning tunnistatakse kehtetuks otsus (EL) 2016/344 (11),

— võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 24. juuni 2021. aasta järeldusi COVID-19 ja rände kohta, eriti punkti 12,

— võttes arvesse ELi hädaolukorra usaldusfondi Aafrika jaoks,

— võttes arvesse komisjoni talituste 29. märtsi 2019. aasta töödokumenti seaduslikku rännet käsitlevate ELi õigusaktide toimivuskontrolli kohta (edaspidi „toimivuskontroll“),

— võttes arvesse komisjoni 13. mai 2015. aasta teatist „Euroopa rände tegevuskava“,

— võttes arvesse komisjoni 24. novembri 2020. aasta teatist „Integratsiooni ja kaasamise tegevuskava aastateks 2021–2027“,

— võttes arvesse komisjoni 6. aprilli 2016. aasta teatist „Euroopa ühise varjupaigasüsteemi reformimine ja seaduslike võimaluste parandamine Euroopasse jõudmiseks“,

— võttes arvesse komisjoni 12. septembri 2018. aasta teatist „Rohkem võimalusi seaduslikult Euroopasse sisenemiseks: tasakaalustatud ja tervikliku rändepoliitika lahutamatu osa“,

— võttes arvesse komisjoni 23. septembri 2020. aasta teatist „Uus rände- ja varjupaigalepe“,

— võttes arvesse 11. ja 12. novembril 2015. aastal Vallettas toimunud ELi ja Aafrika rändeteemalisel tippkohtumisel vastu võetud tegevuskava ja poliitilist deklaratsiooni, eelkõige neid osi, mis käsitlevad seaduslikku rännet ja liikuvust,

— võttes arvesse komisjoni 11. juuni 2021. aasta pressiteadet „Talent Partnerships: Commission launches new initiative to address EU skills shortages and improve migration cooperation with partner countries“ (Talendipartnerlus: komisjon käivitab uue algatuse, et tegeleda ELi oskuste nappusega ja parandada rändealast koostööd partnerriikidega),

— võttes arvesse komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse 23. aprilli 2020. aasta uuringut „Immigrant Key Workers: Their Contribution to Europe’s COVID-19 Response“ (Sisserändajatest olulise tähtsusega töötajad: nende panus Euroopa reageerimisel COVID-19 pandeemiale) ja selle keskuse 19. mai 2020. aasta tehnilist aruannet „A vulnerable workforce: Migrant workers in the COVID-19 pandemic“ (Kaitsetu tööjõud: sisserändajatest töötajad COVID-19 pandeemia olukorras),

— võttes arvesse oma 12. aprilli 2016. aasta resolutsiooni olukorra kohta Vahemerel ja vajaduse kohta töötada välja ELi terviklik rändekäsitus (12),

— võttes arvesse oma 19. juuni 2020. aasta resolutsiooni piiriüleste ja hooajatöötajate kaitse kohta Euroopas seoses COVID-19 kriisiga (13),

— võttes arvesse oma 20. mai 2021. aasta resolutsiooni seadusliku töörände uute viiside kohta, mis põhineb kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni algatusraportil (14),

— võttes arvesse oma sisepoliitika peadirektoraadi kodanike õiguste ja põhiseadusküsimuste poliitikaosakonna 2015. aasta septembri uuringut „Exploring new avenues for legislation for labour migration to the European Union“ (Uute võimaluste otsimine Euroopa Liidu suunalise töörände reguleerimiseks),

— võttes arvesse oma sisepoliitika peadirektoraadi kodanike õiguste ja põhiseadusküsimuste poliitikaosakonna 2015. aasta oktoobri uuringut „EU cooperation with third countries in the field of migration“ (ELi koostöö kolmandate riikidega rände valdkonnas),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi uuringuteenistuse 2019. aasta märtsi uuringut „The cost of non-Europe in the area of legal migration“ (Seadusliku rände valdkonnas Euroopa mõõtme puudumisest tulenevad kulud),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi uuringuteenistuse 2021. aasta uuringut „Legal migration policy and law – European added value assessment“ (Seadusliku rände poliitika ja õigus – Euroopa lisaväärtuse hinnang),

— võttes arvesse Euroopa rändevõrgustiku uuringuid,

— võttes arvesse inimõiguste ülddeklaratsiooni, eriti selle artiklit 13,

— võttes arvesse 19. detsembril 2018. aastal sõlmitud ülemaailmse turvalise, korrakohase ja seadusliku rände kokkulepet,

— võttes arvesse Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni Rahvusvahelisel Töökonverentsil vastu võetud rahvusvahelisi tööstandardeid töörände asjus,

— võttes arvesse ÜRO Peaassamblee 18. detsembril 1990. aastal vastu võetud rahvusvahelist konventsiooni kõigi võõrtöötajate ja nende pereliikmete õiguste kaitse kohta,

— võttes arvesse Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni uuringuid seadusliku rände kohta,

— võttes arvesse rändajate inimõigustega tegeleva ÜRO eriraportööri tööd ja aruandeid,

— võttes arvesse ülemaailmse arengu keskuse 15. juuli 2019. aasta uuringut „Maximizing the Shared Benefits of Legal Migration Pathways: Lessons from Germany’s Skills Partnerships“ (Seadusliku rände võimaluste ühise kasu maksimeerimine: Saksamaa oskuste partnerluste õppetunnid),

— võttes arvesse Rahvusvahelise Migratsiooniorganisatsiooni 2020. aasta oktoobri Aafrika aruannet „Africa Migration Report: Challenging the Narrative“ (Rändearuanne Aafrika kohta: narratiivi vaidlustamine),

— võttes arvesse Euroopa Parlamendi uuringuteenistuse 2021. aasta augusti uuringut „The European Commission’s New Pact on Migration and Asylum – Horizontal substitute impact assessment“ (Euroopa Komisjoni uus rände- ja varjupaigalepe – horisontaalne asendav mõjuhinnang),

— võttes arvesse kodukorra artikleid 47 ja 54,

— võttes arvesse arengukomisjoni arvamust,

— võttes arvesse kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni raportit (A9-0314/2021),

A. arvestades, et töörännet käsitlevate kehtivate õigusaktide nõuetekohane rakendamine on sama oluline kui uute õigusaktide ettepanekud;

B. arvestades, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 79 lõikes 1 on sätestatud, et „liit töötab välja ühise sisserändepoliitika, mille eesmärk on tagada kõigil etappidel sisserändevoogude tõhus juhtimine, liikmesriikides seaduslikult elavate kolmandate riikide kodanike õiglane kohtlemine ning tõhusamad meetmed ebaseadusliku sisserände ja inimkaubanduse ennetamiseks ja nende vastu võitlemiseks“;

C. arvestades, et liit on naaberriikides inimkapitali arendamise üks peamisi investoreid;

D. arvestades, et seadusliku sisserände lisavõimaluste loomine liidu tasandil võib aidata anda liikmesriikidele vahendi demograafiliste probleemidega nõuetekohaselt toimetulemiseks, samuti rahuldada tööturu nõudmisi, mida riigi tööjõud ei suuda täita, ning parandada oskuste vastavusse viimist tööturu vajadustega;

E. arvestades, et liikmesriikides elas 2020. aastal seaduslikult 23 miljonit kolmandate riikide kodanikku, mis teeb umbes 5,1 % kogu liidu rahvaarvust (15),

F. arvestades, et pikaajaliste elamislubade madal väljastamise määr osutab võimalikule vajadusele parandada nende atraktiivsust, mida võiks saavutada direktiivi 2003/109/EÜ läbivaatamisega, et selgitada ELi pikaajalise elamisloa omamise eeliseid ja ühtlustada riiklikke õigusnorme;

G. arvestades, et vastavalt Euroopa Komisjoni 17. juunil 2020. aastal vastu võetud aruandele demograafiliste muutuste mõju kohta (16) on liidu rahvastiku mediaanvanus praegu 44 aastat, see on aastaid tõusnud ja tõuseb veel vähemalt kahe aastakümne jooksul;

H. arvestades, et see tähendab, et liit seisab järgmistel kümnenditel silmitsi asjaoluga, et üha suurem osa rahvastikust koosneb 65-aastastest ja vanematest, samas peaks tööealise elanikkonna osakaal prognooside kohaselt samal ajavahemikul vähenema;

I. arvestades, et toimivuskontrollis märgitakse, et kehtivatel seaduslikku rännet käsitlevatel liidu õigusnormidel on olnud piiratud mõju liidu tööturu ja majanduse jaoks vajalike oskuste ja annetega inimeste ligimeelitamisel ning et praegune õigusraamistik on killustunud ja selles esineb mitmeid puudujääke ja rakendamisprobleeme;

J. arvestades, et toimivuskontrolli peamistes järeldustes rõhutatakse, et tõhus seadusliku rände poliitika on rändevoogude haldamisel keskse tähtsusega;

K. arvestades, et volinik Ylva Johansson märkis 11. juunil 2021 toimunud talendipartnerluse avaüritusel, et komisjoni strateegiline eesmärk on asendada ebaseaduslik ränne seaduslike sisserändevõimalustega (17);

L. arvestades, et viisameetmed võivad olla positiivne ajend kolmandate riikide kaasamiseks; arvestades, et hiljuti läbi vaadatud viisaeeskirja täielik rakendamine (18) ja lisapingutused viisalihtsustuse nimel kolmandate riikidega on osa uues rände- ja varjupaigaleppes esitatud terviklikust lähenemisviisist rändepoliitikale; arvestades, et parem koostöö ja suurem teabevahetus aitaks tuvastada viisade kuritarvitamist;

M. arvestades, et liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelised partnerlusraamistikud võivad olla olulised vahendid seaduslike võõrtöötajate oskuste ja kvalifikatsioonide vastastikuse tunnustamise kiirendamisel;

N. arvestades, et mitu liikmesriiki on juba sõlminud edukaid partnerlusi kolmandate riikidega, et luua seaduslikud võimalused töörändeks ning viia tööturu vajadused oskustega vastavusse väiksemas ulatuses ja katseprojektide abil; arvestades, et talendipartnerlused peaksid tuginema nendest projektidest saadud positiivsetele kogemustele;

O. arvestades, et uuendatud Euroopa integratsioonipartnerlus uurib koos sotsiaal- ja majanduspartneritega võimalusi laiendada tulevast koostööd töörände valdkonnale;

P. arvestades, et oskuste mittevastavus liikmesriikide tööturgude vajadustele on osutunud liidu jaoks väga kulukaks, mistõttu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 2018. aasta uuringu kohaselt kaotab liidu majandus aastas üle 2 % tootlikkusest (19); arvestades, et uuringus märgitakse, et mittevastavus esineb kõigil oskuste tasemetel, alates kokkadest ja veoautojuhtidest kuni arstide ja õpetajateni; arvestades, et selles uuringus kinnitatakse, et praegused õigusnormid ei ole piisavad, et tagada Euroopa Liidu majanduse konkurentsivõime säilimine lühikeses, keskpikas ja pikas perspektiivis ning vastata liikmesriikide tööturgude vajadustele;

Q. arvestades, et 2017. aastal oli ligikaudu 3,1 miljonit kolmandate riikide kodanikku, kellel oli ELi pikaajalise elaniku luba, võrreldes ligikaudu 7,1 miljoniga, kellel oli riiklik pikaajaline elamisluba (20);

R. arvestades, et direktiivi 2011/98/EL kaks peamist eesmärki on lihtsustada ühendatud töö- ja elamisloa taotlemise menetlusi ning pakkuda võrdset kohtlemist; arvestades, et selle direktiivi hindamisel, mis on toimivuskontrolli osa, ja direktiivi rakendamisaruandes tehti kindlaks mitu puudujääki nende eesmärkide saavutamisel; arvestades, et nende puudujääkide kõrvaldamiseks kuulutas komisjon uues rände- ja varjupaigaleppes välja mitu uut algatust, sealhulgas nimetatud direktiivi läbivaatamise;

S. arvestades, et tehnoloogia areng on muutnud maailma toimimist ning tekitanud olukorra, kus paljud liidu töötajad ja füüsilisest isikust ettevõtjad teevad kaugtööd, arvestades, et kaugtöötajad jäävad praegu juriidiliselt nn halli alasse, sest nad ei saa taotleda liikmesriigis traditsioonilist tööluba (21);

T. arvestades, et mitu liikmesriiki on võtnud kasutusele nn digiränduri viisa, mille eesmärk on lihtsustada kaugtöötajate või kaugtööd tegevate füüsilisest isikust ettevõtjate elamist liikmesriigis ja lubada neil tööd teha (22);

U. arvestades, et liidus toimub pandeemiajärgne majanduse taastumine; arvestades, et seaduslikku töörännet käsitlevad täiustatud õigusnormid on liidu majanduse taastamisel otsustava tähtsusega;

V. arvestades, et komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse 23. aprilli 2020. aasta uuringu „Immigrant Key Workers: Their Contribution to Europe’s COVID-19 Response“ (Sisserändajatest olulise tähtsusega töötajad: nende panus Euroopa reageerimisel COVID-19 puhangule) kohaselt on liidus keskmiselt 13 % ühiskonnale olulistest töötajatest sisserändajad, mis näitab, et neil oli ülioluline roll liidu suutlikkuses COVID-19 pandeemiaga toime tulla;

W. arvestades, et seaduslikult riigis viibivate kolmandate riikide kodanike elamisõiguse ja nende tööandja vaheline otsene seos tekitab võimaluse selliste kodanike tööalaseks ärakasutamiseks; arvestades, et on kutsutud üles selliseid lube järk-järgult kaotama ja selle asemel lubama seaduslikult riigis viibivatel kolmandate riikide kodanikel vahetada tööandjat ilma tööluba kaotamata (23);

X. arvestades, et direktiivis 2009/52/EÜ on sätestatud karistused ja meetmed, mida saab kasutada tööandjate suhtes, kes kasutavad ära ebaseaduslikult riigis viibivaid kolmandate riikide töötavaid kodanikke; arvestades, et liitu seaduslikult sisenenud kolmandate riikide kodanikke saab samuti ära kasutada ja neile peaks laienema samaväärne kaitse;

Y. arvestades, et Euroopa Tööjõuamet on tugevdanud oma piiriülest tegevussuutlikkust, et toetada ja tugevdada riiklikke tööinspektsioone ja ametiasutusi ning sotsiaalpartnereid, et edendada õiglast tööjõu liikuvust ning võidelda piiriüleste pettuste ja kuritarvituste vastu;

1. on seisukohal, et kuna andmete kohaselt on 2050. aastaks 65-aastaste ja vanemate inimeste osakaal liidu rahvastikus hinnanguliselt ligikaudu üks kolmandik ( 24 ) , mis põhjustab märkimisväärset tööjõupuudust kõigil oskuste tasemetel ( 25 ) , siis selleks, et tulla toime liikmesriikide tulevaste demograafiliste probleemidega, peab liit pakkuma uusi võimalusi seaduslikuks töörändeks liitu, võttes samas arvesse asjaolu, et liikmesriikide tööturud on erinevad ning seisavad silmitsi erinevate tööjõupuuduse liikide ja probleemidega; on arvamusel, et sellised uued võimalused on hädavajalikud, et suurendada liidu majanduse konkurentsivõimet ja üleilmset mõju demokraatia, õigusriigi, inimõiguste ning kaupade ja teenuste vabakaubanduse eestvedajana ning kliimamuutuste vastase võitluse juhina; märgib, et need uued võimalused peaksid tagama inimväärsed töötingimused ja vähendama kolmandatest riikidest pärit töötajate ärakasutamist; märgib lisaks, et juhul kui vähendatakse seadusliku töörände takistusi ja kolmandatest riikidest pärit töötajate diskrimineerimist tööturul, võib SKP pikaajaline kasv liidus olla hinnanguliselt 74 miljardit eurot aastas ( 26 ) ; tunneb muret selle pärast, et seadusliku töörände ees seisvad suured tõkked vähendavad liidu atraktiivsust ülemaailmses konkureerimises kõigi oskustasemete töötajate pärast; rõhutab, et uute seaduslike kanalite loomine, mis võimaldavad rändajatel tööle asumiseks liitu siseneda, võiks suurendada SKPd aastas kuni 37,6 miljardi euro võrra ( 27 )

2. nõuab, et komisjon esitaks 31. jaanuariks 2022 ELi toimimise lepingu artikli 79 lõike 2, eriti selle punktide a ja b alusel õigusakti ettepaneku, mis toimiks ettepanekute paketina, mille eesmärk oleks hõlbustada ja edendada tööle kandideerivate või juba tööluba omavate seaduslikult sisse rändavate kolmandate riikide kodanike liidu territooriumile sisenemist ja liikuvust liidus, ning mis ühtlustaks kehtivate seaduslikku rännet käsitlevate direktiivide sätteid, et seeläbi vähendada bürokraatiat, suurendada ühtlustamist, toetada põhiõiguseid, näiteks võrdset kohtlemist, ja takistada tööalast ärakasutamist, järgides käesoleva raporti lisas esitatud soovitusi; märgib, et selline uus õigusakt, millega toetatakse seaduslikku töörännet kolmandatest riikidest ja suuremat liikuvust, jääb praeguse tööjõu pakkumise ja nõudluse vahelise ebakõla üheks peamiseks lahenduseks;

3. on seisukohal, et ELi talendireservi loomine, mis on mõeldud kolmandate riikide kodanikele, kes soovivad kandideerida tööle, et seaduslikult liikmesriiki rännata, ning tööandjatele, kes soovivad leida võimalikke töötajaid kolmandatest riikidest, oleks kavandatud õigusakti eesmärgi saavutamise oluline vahend, ning kutsub komisjoni üles lisama sellise talendireservi loomise oma ettepanekusse; teeb ettepaneku, et komisjon liidaks talendireservile ELi talentide kaugtöövõrgustiku, mis võimaldaks kolmandate riikide kodanikel teha kaugtööd muus liikmesriigis kui nende elukohaliikmesriik, ning et komisjon ja liikmesriigid teeksid koostööd, et paremini mõista eeliseid ja probleeme, mida toob kolmandate riikide talentide kaugvärbamine, ning edendada rahvusvaheliste talentide õiglast kaugvärbamist; juhib tähelepanu sellele, et selline võrgustik oleks liikmesriikidele vabatahtlik;

4. toetab komisjoni 23. septembri 2020. aasta teatises uue rände- ja varjupaigaleppe kohta esitatud avaldust heas usus aset leidva lühiajalise liikuvuse soodustamise kohta, mis täiendab muid ELi pääsemise seaduslikke viise, eelkõige teadustöö või õpingute eesmärgil, et parandada eelkoostööd kolmandate riikidega, ning palub komisjonil seda suunda edasi uurida;

5. palub komisjonil võtta arvesse uuesti sõnastatud vastuvõtutingimuste direktiivi kohta sõlmitud Euroopa Parlamendi ja nõukogu osalise esialgse kokkuleppe artikli 15 lõiget 1, vähendades seeläbi varjupaigamenetluse lõpuleviimiseni kestva sunnitud tegevusetuse negatiivset mõju;

6. kiidab heaks direktiivi (EL) 2021/1883 (läbivaadatud sinise kaardi direktiiv), kuid peab seda ebapiisavaks, kuna liidu tööturgudel on vaja ka madala ja keskmise kvalifikatsiooniga töötajaid, isegi kui need vajadused on eri suurusega; märgib, et liit sõltub sellistest töötajatest juba niisugustes olulistes sektorites nagu põllumajandus ja tervishoid ( 28 ) ; kutsub seetõttu komisjoni üles seadma prioriteediks lisada oma ettepanekusse kolmandatest riikidest pärit madala ja keskmise kvalifikatsiooniga töötajate kaugeleulatuv riiki lubamise kava, konsulteerides sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonnaga ning kajastades liikmesriikide vajadusi; kutsub komisjoni üles lisama sellise raamistiku loomist, millega valideeritakse ja tunnustatakse kolmandate riikide kodanike oskuseid ja kvalifikatsioone, muu hulgas kutseõppel saaduid, ning see raamistik peaks põhinema objektiivsetel ja ühtsetel kriteeriumidel, et hõlbustada nende inimeste varajast tööturule integreerimist; nõuab, et oskuste ja kvalifikatsioonide valideerimise ja tunnustamise raamistikuga tagatakse, et kolmandate riikide kodanikke koheldaks valideerimise ja tunnustamise käigus järjepidevalt õiglaselt, et raamistik võimaldaks tõhusate kavade ja menetluste kasutamist ning hõlbustaks teabe tõhusat ja lihtsat hankimist; ergutab komisjoni nõudma, et riiklikud ametiasutused jätkaksid üksteisega teabe ja parimate tavade jagamist; kutsub lisaks komisjoni üles edendama kõigi vahenditega, kaasa arvatud sihipäraste kampaaniate abil, läbivaadatud sinise kaardi direktiivi, sealhulgas idufirmades ja IT-sektoris, kus oskusi tunnustatakse samaväärselt kvalifikatsioonidega, nagu on sätestatud kõnealuse direktiivi artiklis 26, mida tuleb tõlgendada koos direktiivi I lisaga; tuletab siiski meelde, et ELi toimimise lepingu artikli 79 lõikes 5 sätestatakse, et see artikkel „ei mõjuta liikmesriikide õigust otsustada seda, kui palju lubada oma territooriumile kolmandate riikide kodanikke, kes saabuvad riiki töö otsimise eesmärgil kas palgatöötajana või füüsilisest isikust ettevõtjana“;

7. on arvamusel, et liit peab ligi tõmbama rohkem füüsilisest isikust ja muid ettevõtjaid ning edendama innovatsiooni, näiteks noorte liikuvuskavade ja digiränduritele mõeldud kavade kaudu; selleks et liit jääks maailmaturul asjakohaseks ja konkurentsivõimeliseks ning suurendaks oma majanduse paindlikkust, töökindlust, stabiilsust ja kasvu, luues samas uusi majandustegevuse ja tööhõive võimalusi, kutsub komisjoni üles lisama oma ettepanekusse objektiivsetel ja ühtsetel kriteeriumidel põhineva ja kogu liitu hõlmava riiki lubamise kava, mis on mõeldud füüsilisest isikust ja muudele ettevõtjatele, eelkõige neile, kes tegelevad väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ja idufirmade asutamisega, ning väga liikuvatele füüsilisest isikust ettevõtjatest kolmandate riikide kodanikele, näiteks kunstnikud ja kultuuritöötajad; rõhutab, et ette pandud kavad peavad sisaldama meetmeid, mis tugevdavad põhiõigusi ja edendavad kolmandatest riikidest pärit töötajate võrdset kohtlemist; on seisukohal, et komisjon peaks kehtestama viieaastase mitmekordse viisa, mis võimaldab selle kategooria kolmandate riikide kodanikel siseneda liitu kuni 90 päevaks aastas;

8. nõuab, et komisjon lisaks oma ettepanekusse kolmandate riikidega sõlmitavate talendipartnerluste raamistiku, milles liikmesriigid võiksid vabatahtlikult osaleda, mis on kohandatud nii saatva kui vastuvõtva riigi olukorrale ja kasuks ning mis peaks hõlmama oskustel põhinevaid kutseõppeprogramme, eelkõige sobivusteste, töökoha vaatlusi ja simulatsioone; palub komisjonil tagada, et raamistik võimaldaks Euroopa Parlamendil täiel määral täita oma kontrolli- ja hindamisrolli ning et ettepanek sisaldaks nõuetekohaseid mehhanisme tööalase ärakasutamise takistamiseks ja võrdse kohtlemise tagamiseks; rõhutab, et talendipartnerluste jaoks saab inspiratsiooni kehtivatest oskuspõhistest lepingutest liikmesriikides ning et talendipartnerluste arendamisel tuleks konsulteerida asjaomaste organisatsioonidega nii liikmesriikides kui ka kolmandates riikides;

9. on seisukohal, et rände valdkonnas on oluline järgida teistsugust ja tasakaalustatud lähenemisviisi liidu ja kolmandate riikide vahelistele suhetele; kutsub liitu üles püüdlema selle poole, et partnerriikidega sõlmitaks ametlikud kokkulepped rändealase liikuvuse kohta;

10. väljendab heameelt komisjoni kavatsuse üle vaadata läbi direktiiv 2011/98/EL; märgib, et üks selle direktiivi eesmärke on lihtsustada ja ühtlustada liikmesriikides praegu lubade andmisele kehtivaid reegleid ning edendada võrdset kohtlemist, ning need eesmärgid ei ole täielikult saavutatud, kuna mõningaid selle direktiivi sätteid rakendatakse liidu piires erinevalt; on lisaks seisukohal, et komisjon peaks astuma vajalikud sammud, et tagada esmalt direktiivi nõuetekohane rakendamine liikmesriikide poolt, teiseks direktiivi muutmine nii, et ühtse loa taotluse saaks esitada nii liikmesriigis kui ka kolmandas riigis, ning kolmandaks, eesmärgiga reegleid veelgi lihtsustada ja ühtlustada, sissesõiduviisa saamise menetluse selge reguleerimine, et taotlejad ei peaks esitama ühtse loa saamiseks vajalikke dokumente kaks korda ning et vähendada töötajate sõltuvust ja nende ärakasutamise riski; juhib tähelepanu sellele, et taotluse esitamine liikmesriigis peaks olema võimalik ainult juhul, kui kolmanda riigi kodanikul on taotluse esitamise ajal elamisluba; palub komisjonil lisada sellised kõnealuse direktiivi muudatused oma ettepanekusse;

11. palub, et komisjon lisaks oma ettepanekusse piiriülese nõustamisteenuste võrgustiku loomise, mida haldab komisjon ja mis on mõeldud kolmandatest riikidest pärit töötajate seaduslikuks rändeks, kusjuures iga liikmesriik määrab juhtiva asutuse, kes menetleb taotlusi ning koordineerib liidus töökohta taotlevatele või juba tööluba omavatele kolmandate riikide kodanikele nõu ja teabe andmist; rõhutab, et juhtivad ametiasutused peaksid vastutama kolmandatest riikidest pärit töötajaid käsitleva teabe jagamise eest liikmesriikide vahel, tegutsema talendireservi kontaktpunktidena nii töötajatele kui tööandjatele ning andma asjakohast teavet kolmandate riikide kodanikele, kes on huvitatud töö eesmärgil seaduslikult liitu sisse rändamisest; juhib tähelepanu sellele, et sellist teavet võiks edastada kas virtuaalselt või kolmandates riikides asuvate asjaomaste organite, näiteks liikmesriikide saatkondade või liidu delegatsioonide kaudu; palub, et juhtivad ametiasutused vastutaksid ka tiheda omavahelise koostöö eest seoses vastavalt direktiivile 2011/98/EL esitatud ühtse elamis- ja tööloa taotlustega, et vältida topeltesitamist ning julgustada tööandjaid kaaluma selle loa taotlemise võimalust ja toetada neid selle tegemisel; juhib tähelepanu asjaolule, et vaja on hõlbustada andmete, statistika ja tõendite kogumist ning tarvis on teabe jagamist liikmesriikide vahel, et parandada seadusliku rände acquis ’ tõhusust ja tulemuslikkust;

12. kutsub komisjoni üles lisama oma ettepanekusse direktiivi 2014/36/EL muudatuse, et anda selle direktiivi alusel väljastatud tööloa omanikele kolm kuud aega uue töö otsimiseks pärast oma eelmise tööandja juurest lahkumist, ilma et nende tööluba tühistataks, võimaldades neil kõnealuses liikmesriigis seaduslikult elada kuni selle aja lõpuni, mil neil on lubatud riigis viibida, kuid mitte kauem kui üheksa kuud, nagu on sätestatud nimetatud direktiivis, tingimusel et nad taotlevad kogu selle aja jooksul tööd mõne teise tööandja juures; et vältida tööalast ärakasutamist, kutsub lisaks komisjoni üles ergutama liikmesriike täielikult seda sätet kohaldama, ühendades sellega elamisload lahti tööandjast ja töökohast; kutsub komisjoni üles lisama oma ettepanekusse selle direktiivi muudatuse, mis võimaldaks liikmesriikidel pikendada hooajatöö eesmärgil väljastatud töölube kokku kuni viieks aastaks;

13. palub komisjonil lisada oma ettepanekusse direktiivi 2009/52/EÜ muudatuse, et kohandada direktiivi kohaldamisala nii, et see hõlmaks liidus seaduslikult elavaid kolmandate riikide kodanikke, kes töötavad liidus ja keda kasutatakse ära, kes peavad töötama tingimustes, mis kahjustavad nende tervist ja ohutust ning rikuvad nende inimväärikust, ning parandada võrdse kohtlemise sätete jõustamist, nagu kättesaadavad ja tõhusad kaebuste esitamise mehhanismid ning õiguskaitse kättesaadavus kõigile töötajatele ärakasutamise ja muude süütegude puhul;

14. on seisukohal, et direktiivi 2003/109/EÜ – mida kasutatakse liiga vähe ja mis ei sätesta tegelikku õigust liidusisesele liikuvusele – tuleks muuta, et võimaldada liikmesriigi pikaajalistest elanikest kolmandate riikide kodanikel elada alaliselt teises liikmesriigis alates nende elamisloa väljastamise päevast tingimustel, mis on sarnased liidu kodanikele kohaldatavate tingimustega, ning vähendada liidu pikaajalise elaniku staatuse saamiseks vajalike aastate arvu viielt aastalt kolmele, ning palub, et komisjon lisaks need muudatused kõnealuse direktiivi peatsesse läbivaatamisse; tunnistab, et pidev ühes liikmesriigis elamine on üks aspekte, mis soodustab isiku nõuetekohast integreerumist kogukonda enne, kui see isik otsustab elada teises liikmesriigis; palub komisjonil lisada need muudatused oma ettepanekusse;

15. on seisukohal, et käesolevas raportis esitatud ettepanekute jaoks on vaja piisavat rahastamist, ning leiab, et taotletava ettepaneku finantsmõju tuleks katta liidu asjaomasest eelarveeraldisest;

16. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon ja lisas toodud soovitused komisjonile ja nõukogule ning liikmesriikide parlamentidele.

(1) ELT L 382, 28.10.2021, lk 1.

(2) ELT L 132, 21.5.2016, lk 21.

(3) ELT L 94, 28.3.2014, lk 375.

(4) ELT L 157, 27.5.2014, lk 1.

(5) ELT L 343, 23.12.2011, lk 1.

(6) ELT L 168, 30.6.2009, lk 24.

(7) ELT L 16, 23.1.2004, lk 44.

(8) ELT L 251, 3.10.2003, lk 12.

(9) ELT L 337, 20.12.2011, lk 9.

(10) ELT L 107, 22.4.2016, lk 1.

(11) ELT L 186, 11.7.2019, lk 21.

(12) ELT C 58, 15.2.2018, lk 9.

(13) ELT C 362, 8.9.2021, lk 82.

(14) Vastuvõetud tekstid, P9_TA(2021)0260.

(15) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20210325-2#:~:text=On%201%20January%202020%2C%2023,5.1%25%20of%20the%20EU%20population

(16) https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/demography_report_2020_n.pdf

(17) https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/ip_21_2921

(18) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määrus (EÜ) nr 810/2009, millega kehtestatakse ühenduse viisaeeskiri (viisaeeskiri) (ELT L 243, 15.9.2009, lk 1).

(19) https://www.eesc.europa.eu/en/news-media/press-releases/skills-mismatches-eu-businesses-are-losing-millions-and-will-be-losing-even-more

(20) https://ec.europa.eu/migrant-integration/librarydoc/report-on-the-implementation-of-directive-2003/109/ec-on-the-status-of-long-term-foreign-residents

(21) https://www.etiasvisa.com/etias-news/digital-nomad-visas-eu-countries#:~:text=The%20digital%20nomad%20visa%20allows,are%20reviewed%20within%2030%20days

(22) Samas.

(23) https://picum.org/wp-content/uploads/2021/03/Designing-labour-migration-policies-to-promote-decent-work-EN.pdf

(24) „Ageing Europe – Looking at the lives of older people in the EU“ (Vananev Euroopa – vaade eakate elule ELis), 2020. aasta väljaanne.

(25) https://www.eesc.europa.eu/en/news-media/press-releases/skills-mismatches-eu-businesses-are-losing-millions-and-will-be-losing-even-more

(26) Navarra, C. ja Fernandes, M., Legal migration policy and law – European Added Value Assessment (Seadusliku rände poliitika ja õigus – Euroopa lisaväärtuse hinnang), EPRS, 2021, koos I ja II lisaga.

(27) Samas.

(28) https://knowledge4policy.ec.europa.eu/publication/immigrant-key-workers-their-contribution-europes-covid-19-response_en