[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 21.4.2009

KOM(2009) 196 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Välistegevuse rahastamisvahendite vaheläbivaatamine {SEC(2009) 530}

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE

Välistegevuse rahastamisvahendite vaheläbivaatamine

1. RAHASTAMISVAHENDITE REFORM

Hiljutise välistegevuse rahastamisvahendite reformiga koondati üle 30 üksiku õigusakti nelja geograafilisse ja nelja temaatilisse vahendisse ning mitmesse temaatilisse programmi[1]. Ulatusliku otstarbekamaks muutmise ja lihtsustamisega on kaasnenud järgmised suured eelised:

- tagatud on liidu peamiste välissuhtlusvahendite (poliitiline dialoog, kaubandus, abi, majanduskoostöö, sisepoliitika tutvustamine väljaspool ELi ja mitmepoolsus) poliitikameetmete ühtsus, järjepidevus ja koostoime;

- lihtsustatakse abi kavandamise, andmise ja kriisidele reageerimise korda, et muuta see tõhusamaks, tulemuslikumaks ja paindlikumaks, ning

- paraneb dialoog ja kooskõlastatus abisaajate, institutsioonide ja teiste abiandjate vahel.

Kõnealuse uue ülesehitusega on esmakordselt loodud mitu kõikehõlmavat koostööraamistikku, mille aluseks on sihtotstarbelised määrused, mida kooskõlastatakse ja täiendatakse EIP tegevuse, ühise välis- ja julgeolekupoliitika ning Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika meetmete ning makromajandusliku finantsabiga.

Uusi vahendeid rakendatakse riigi- või piirkonnastrateegia dokumentide, temaatiliste strateegiadokumentide ning ühinemiseelse abi rahastamisvahendi puhul ka mitmeaastaste suunavate kavandamisdokumentide abil. Kõnealused kavandamisdokumendid koos mitmeks aastaks ette nähtud rahaeraldistega võimaldavad võtta konkreetsed kohustused ja anda abi koostöös abisaajatega.

2. rahastamisvahendite vaheläbivaatamise klausel

Kõigis seitsmes uues määruses (välja arvatud humanitaarabi määruses) sisaldub klausel, mille kohaselt komisjon peab 31. detsembriks 2010 esitama aruande määruse rakendamise kohta ja tegema ettepanekuid vajalike muudatuste tegemiseks. Hindamine hõlmab arengukoostöö rahastamisvahendi määruse IV lisaga ette nähtud rahaeraldiste soovituslikku jaotust ning Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi määruse artikli 29 lõikes 1 esitatud finantsjaotust.

Kuigi klausliga määratakse tähtajaks 31. detsember 2010, nõustus komisjon enne vahendite vastuvõtmist peetud lõplike läbirääkimiste käigus parlamendi taotlusel vahendid läbi vaatama enne 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimisi ning arvestama parlamendi raportite ja soovitustega.

Kõnealune vaheläbivaatamine hõlmab ainult õigusakte. Strateegia- ja kavandamisdokumentide vaheläbivaatamisel võetakse arvesse ka parlamendi soovitusi, mis ei käsitle õigusaktide teksti. Läbivaatamise käigus hinnatakse senist tööd ja ajakohastatakse naaberriikide arengu alusel kehtivaid strateegiaid. Erilist tähelepanu pööratakse kodanikuühiskonna osalemisele ja abi tulemuslikkusele. Läbivaatamine ja ajakohastatud strateegiadokumendid koos mitmeaastaste sihtprogrammidega, millega nähakse ette eelarvevahendite jaotamine sektorite kaupa aastateks 2011–13, loodetakse valmis saada 2009. aasta lõpuks. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi suhtes kohaldatakse teistsugust strateegia- ja kavandamisraamistikku, mis hõlmab liikuvat kolmeaastast ajavahemikku ja mida kooskõlas laienemise strateegiadokumendiga ajakohastatakse igal aastal.

Rahastamispakettide puhul kontrollitakse ainult nende vastavust võrdlussummadele ja õigusaktides sätestatud soovituslikele eraldistele. Vaheläbivaatamine ei mõjuta eelarve läbivaatamist, mille tulemused esitatakse käesoleva aasta lõpus, ega iga-aastast eelarvemenetlust.

Läbivaatamise eesmärk on kinnitada, et vahendid on – muu hulgas tänu olulisele lihtsustamisele – kooskõlas reformi eesmärkidega. Kuna lihtsustamine toimub pidevalt, kaalub komisjon ka edasiste, eelkõige kontrollikeskkonnas tehtavate paranduste (kaasa arvatud finantsmääruse muudatuste) ulatust.

Teatisele on lisatud järgmised dokumendid:

- komisjoni talituste töödokument, milles käsitletakse kõnealuseid vahendeid üksikasjalikumalt;

- õigusakti ettepanekud, kui komisjon on läbivaatamise põhjal järeldanud, et teatavad muudatused on vajalikud.

3. juhud, kui õigusakti ettepanek on vajalik

3.1 Vajadus täita õiguslik lünk

Et tagada poliitikaeesmärkide ja uute vahendite kooskõla ELi poliitika üldsuunaga, alustas komisjon nõukogu ja parlamendiga dialoogi poliitilise strateegia üle. Dialoogi tulemuseks olid institutsioonidevahelisele kokkuleppele eelarvedistsipliini ja usaldusväärse finantsjuhtimise kohta (IIA)[2] lisatud 4. ja 5. deklaratsioon „Demokraatlik järelevalve ja välistegevuse sidusus”.

2007. aastal toimus arutelu nõukogule ja parlamendile esitatud selliste strateegiadokumentide eelnõude üle, milles käsitletakse erinevate vahendite rakendamist. Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi üle toimub arutelu igal aastal. Üldiselt on uute vahenditega saavutatud välistegevuse rahastamisvahendite reformiga kavandatud eesmärgid (vt töödokument).

Peamine kontrollimise käigus esile kerkinud probleem oli seotud arengukoostöö rahastamisvahendiga: parlament oli seisukohal, et osa geograafiliste programmide raames kavandatud meetmetest ei olnud arengukoostöö rahastamisvahendi määruse kohaselt abikõlblikud. Parlamendi arvates ei olnud need kas piisavalt suunatud vaesuse kaotamisele ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamisele või ei vastanud need artikli 2 lõikes 4 sätestatud ametliku arenguabi kriteeriumidele. Parlament võttis vastu neli resolutsiooni, milles anti mõista, et komisjon on ületanud oma rakendusvolitusi, ja kutsuti üles meetmetest loobumisele.

Samal ajal alustasid eelarvepädevad institutsioonid 2007. ja 2008. aastal nelja ettevalmistava meetme elluviimist, eesmärgiga toetada muid kui ametliku arenguabi meetmeid, mida ei saa rahastada arengukoostöö rahastamisvahendi raames. Kõnealused meetmed on järgmised:

- äri- ja teadusvahetus Hiinaga;

- äri- ja teadusvahetus Indiaga;

- koostöö Aasia keskmise sissetulekuga riikidega;

- koostöö Ladina-Ameerika keskmise sissetulekuga riikidega.

Tärkava turumajandusega riikide, eelkõige Hiina, India ja Brasiilia esilekerkimise ning ELi suhete tihenemise tõttu mitme dünaamilise arengumaast partneriga muutub üha tähtsamaks võimalus rahastada kõnealustes riikides meetmeid, mis ei hõlma ainult ametlikku arenguabi.

Parlament oli vastu ka arengukoostöö rahastamisvahendi kasutamisele Euroopa üliõpilaste ja õppejõudude liikuvuse rahastamiseks Erasmus Munduse programmi väliskoostöö alaprogrammi raames, sest see ei vastavat ametliku arenguabi kriteeriumidele. Et mitte seada ohtu kogu programmi elluviimist, nõustus komisjon, et alates 2010. aastast ei kasutata kõnealuste meetmete rahastamiseks enam arengukoostöö rahastamisvahendit. Samuti lubas komisjon leida vaheläbivaatamise käigus õigusliku lahenduse.

Koostöö kõnealuste riikidega peaks põhinema arengukoostöö rahastamisvahendi määrusel ning seetõttu võib loetletud piirangute põhjal väita, et välistegevuse finantsarhitektuuril puudub õiguslik alus niisuguste meetmete rahastamiseks. On tehtud ettepanek kõrvaldada nimetatud puudus aastateks 2007–2013 ettenähtud õiguslikus ja eelarveraamistikus: nimelt tuleks muuta tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi määrust, et laiendada selle reguleerimisala arengukoostöö rahastamisvahendiga hõlmatud riikidele. Kõnealuse muudatuse poliitiline ulatus, mõju eelarvele ja kohaldamise aeg on piiratud. See ei mõjuta järgmise finantsraamistiku perioodi väliskoostöö rahastamisvahendite ettepanekuid.

Ettevalmistavate meetmete käigus saadud kogemuste põhjal teeb komisjon ettepaneku võtta õiguslikud järelmeetmed, et võimaldada arengukoostöö rahastamisvahendi määruse reguleerimisalasse kuuluvates riikides rahastada meetmeid, mis ei vasta ametliku arenguabi kriteeriumidele.

3.2 Muud vajalikud õigusaktide muudatused

Vaheläbivaatamise käigus on ilmnenud vajadus muuta järgmiste rahastamisvahendite õiguslikku alust.

3.2.1 Stabiliseerimisvahend

Stabiliseerimisvahend on ühel õigusaktil põhinev, lihtsustatud otsustamismenetlusega uusim ja innovatiivseim rahastamisvahend, mis võeti kasutusele aktuaalsetele ja tulevastele kriisidele kooskõlastatud ja ühtseks reageerimiseks. See hõlmab märkimisväärselt suuremaid rahalisi vahendid kui tema eelkäija, kiirreageerimise kord. Kuigi vahend vastab oma eesmärgile, on vajalikud teatavad muudatused.

- Eesmärgid ja reguleerimisala

20. mail 2008 tühistas Euroopa Kohus nõukogu 2. detsembri 2004. aasta otsuse 2004/833/ÜVJP ühismeetme 2002/589/ÜVJP rakendamise kohta seoses kergrelvade moratooriumiga[3]. Kohus põhjendas oma otsust sellega, et väikerelvade leviku tõkestamise meetmed kuuluvad ühendusele arengupoliitika valdkonnas antud pädevusse ja neid ei tohi rakendada ÜVJP raames, kui nende peamine eesmärk või põhiosa on seotud arengupoliitikaga. Kui novembris 2006 võeti vastu stabiliseerimisvahend, ei jaganud nõukogu seda seisukohta, ja määruse artikli 3 lõike 2 punktis i on sätestatud järgmine piirang:

„ Abi […] ei hõlma meetmete toetamist relvastuse leviku tõkestamiseks .”.

Kui võeti vastu stabiliseerimisvahendi määrus, esitasid nõukogu ja komisjon ühisavalduse, milles nad nõustusid vajaduse korral määruse vaheläbivaatamise raames uuesti läbi vaatama artikli 3 lõike 2 punkti i reguleerimisala. Kuna artikli praegune sõnastus jätab kõnealuse rahastamise sõnaselgelt määruse reguleerimisalast välja, on tehtud ettepanek seda muuta, et viia see kooskõlla Euroopa Kohtu praktikaga. Samal põhjusel tuleks muuta artikli 4 lõike 1 punkti a, milles käsitletakse ebaseadusliku kaubanduse vastase võitluse toetamist, et ka selles viidataks sõnaselgelt väike- ja kergrelvadele.

Seoses Euroopa Kohtu eespool nimetatud otsusega on tehtud ettepanek muuta artikli 3 lõike 2 punkti i ja artikli 4 lõike 1 punkti a ning kaotada väike- ja kergrelvade leviku vastase võitluse meetmete toetamise piirang.

- Osalemine ja päritolureeglid

Teatavad raskused on ilmnenud meetmete rakendamisel vastavalt artikli 4 lõikele 3, milles käsitletakse kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamist. Mõnikord nõutakse, et rahu tagamise partnerluse toetamise meetme jaoks (kodanikuühiskonna suutlikkuse suurendamine, kodanikuühiskonna varajane hoiatamine ja kohapealsed analüüsid konfliktide ennetamiseks ning kodanikuühiskonna ennetavad poliitilised nõuanded) korraldatakse projektikonkurss. Vastavalt artiklile 17 (osalemine ja päritolureeglid) ei ole ELi või Euroopa Majanduspiirkonda mitte kuuluvatest OECD riikidest pärit partneritel õigust sõlmida hanke- või toetuslepingut kriisieelse ja -järgse suutlikkuse suurendamist käsitleva artikli 4 lõike 3 kohaselt, kuid kõnealust piirangut ei kohaldata kriisile reageerimist käsitleva artikli 3 kohaselt sõlmitavate lepingute suhtes. Nii välistatakse näiteks Šveitsi ja Kanada osalemine, kuigi nimetatud riigid on esitanud suurepäraseid ettepanekuid. See mõjutab negatiivselt meetmete kvaliteeti ja artikli 4 lõike 3 eesmärkide saavutamist, mis on tihedalt seotud artikli 3 eesmärkidega.

On tehtud ettepanek lisada artiklisse 17 tehniline muudatus, et laiendada artikli 4 lõike 3 kohaste meetmetega seotud hanke- või toetuslepingute sõlmimise konkurssidel osalemist, nagu seda juba tehakse artikli 3 kohaselt võetavate meetmete puhul. |

- Finantssätted

Määrusega on artikli 4 lõike 1 (avalikku korda, üksikisikute julgeolekut ja turvalisust, kriitilise tähtsusega infrastruktuuri ja rahvatervist ohustav olukord) kohaselt võetavate meetmete jaoks ette nähtud 7 % eelarveeraldistest. See protsendimäär on osutunud liiga väikseks ja seda tuleb suurendada. Kõnealustes valdkondades on vaja põhjalikumaid meetmeid, et tulemused oleksid mõjusad, nähtavad ja usutavad. Riiklikke ja piirkondlikke meetmeid täiendavate piirkonnaüleste meetmete väljatöötamiseks on vaja neid kriitilise massi saavutamiseks ka piisavalt rahastada. Stabiliseerimisvahendi määruse artiklis 24 on sätestatud eelarveeraldiste ülemmääraks 7 %, mis aga ei võimalda saavutada kõnealuseid eesmärke.

On tehtud ettepanek muuta artiklit 24 ja suurendada artikli 4 lõike 1 kohaselt võetavate meetmete jaoks ette nähtud eraldiste ülemmäär 7 %lt 10 %ni. |

3.2.2 Arengukoostöö rahastamisvahendi ning demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi kohased maksud, tollimaksud ja muud lõivud

Programmide ja projektide elluviimisel tekkivad peamised raskused on seotud arengukoostöö rahastamisvahendi ning demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi määruse kohaste maksude, tollimaksude ja muud lõivude tasumisega. Erandjuhtudel ja õigustatud olukordades on vaja muudele vahenditele omast paindlikkust, et võimaldada tasuda makse, tollimakse ja muid lõive. Eriti tähtis on see siis, kui programmi või projekti viib ellu mõni valitsusväline organisatsioon, kes võib olla sunnitud teatavate tööde tegemiseks või teenuste osutamiseks sõlmima allhankelepingu erasektori töövõtjaga. Lisaks sellele on demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi üks keskne põhimõte, et peamiselt valitsusväliste organisatsioonide elluviidavad meetmed ei sõltu kolmanda riigi valitsuse või ametiasutuste nõusolekust. Seetõttu tekitab maksude ja tollimaksude abikõlbmatuks tunnistamine praktikas mitmeid probleeme.

Seega on tähtis ühtlustada demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi määruse artikli 13 lõike 6 ja arengukoostöö rahastamisvahendi määruse artikli 25 lõike 2 sõnastus muude välistegevuse rahastamisvahendite asjakohaste sätetega järgmiselt: „Ühenduse rahastamist ei kasutata üldjuhul maksude, tollimaksude või muude lõivude tasumiseks abisaajariigis.”. Tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi määruses on kasutatud teistsugust sõnastust, mis ei põhjusta probleeme, kuid ühtluse huvides on tehtud ettepanek viia ka see kooskõlla eespool esitatud sõnastusega.

Kõikide vahendite sisesuunistega tagatakse, et paindlikkust kasutatakse piiratud ulatuses ja järjepidevalt, ning neis selgitatakse, et erandi võib teha ainult üksikjuhul ja erandolukorras.

On tehtud ettepanek ühtlustada arengukoostöö rahastamisvahendi ning demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi määruse maksude, tollimaksude ja muud lõivude tasumist käsitlevad sätted muude vahendite asjakohaste sätetega. |

4. muud tähelepanekud

Komisjon on üldiselt seisukohal, et määrused vastavad oma eesmärgile ja vajalikud on ainult muudatused, mille ettepanekud on juba tehtud. Kavandamise raames ei ole esinenud muid suuri probleeme. Kuigi on veel liiga hinnata meetmete mõju, viiakse neid ellu suuremate raskusteta. Eesmärkide saavutamisest annavad tunnistust rekordiline eelarve täitmine seoses kulukohustuste ja väljamaksetega 2008. aastal ning tõsiasi, et vaatamata kulukohustuste suurenemisele ei ole suurenenud täitmata kulukohustuste osatähtsus.

4.1 Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahend

Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi kui poliitikapõhise vahendi reguleerimisala ja eesmärk on Euroopa naabruspoliitika toetamiseks asjakohased. Riikide kavandamisdokumentide peamine eesmärk on toetada Euroopa naabruspoliitika tegevuskavade elluviimist. Mitut riiki hõlmavate programmidega toetatakse naabruspoliitika piirkondlikku mõõdet (idapartnerlus, Vahemere Liit ja Musta mere sünergia). Uuendusliku piiriülese koostöö jaoks on praegu eraldatud 5 % määrusega ette nähtud võrdlussummast. Komisjon on ette näinud ka rahalised vahendid, et eraldada kuni 3 % vahenditest meie naabritele meetmete jaoks rändevaldkonnas või sellega seotud valdkondades.

Määruses ei ole ühemõtteliselt lubatud luua käibefonde ning see tekitab probleeme erasektori ja VKEde arengu toetamisel Vahemere piirkonna investeerimis- ja partnerlusrahastu või naabruspoliitika investeerimisrahastu raames. Kõnealuse probleemi lahendamiseks tehti eelmisel aastal ettepanek õigusakti muuta[4].

Lisaks sellele valmistab muret asjaolu, et Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendit peab olema võimalik kasutada kriisiolukorras, kui on vajalikud lisavahendid. Institutsioonidevahelise kokkuleppe punktis 37 lubatakse rahastamispaketiga ette nähtud vahendeid suurendada kuni 5 % võrra, kui „ ilmnevad uued, objektiivsed ja pikaajalised asjaolud, mis on sõnaselgelt ja täpselt põhjendatud ”. Komisjon on seisukohal, et kõnelaust sätet on võimalik kohaldada okupeeritud Palestiina alade ja Gruusia sündmuste puhul, kelle jaoks eelarvepädevad institutsioonid on eraldanud märkimisväärsed lisasummad.

Komisjon võtab arvesse parlamendi resolutsiooni Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi läbivaatamise kohta[5]. Üldiselt nõustub komisjon enamiku soovitustega ja arvestab neid strateegiadokumentide läbivaatamise käigus.

Kui seadusandja võtab vastu mais 2008 esitatud muudatuse käibefondide kasutamise võimaluse kohta, vastab Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi määrus oma eesmärgile toetada koostööd naaberriikidega. Kõnealuse võimaluse puudumine takistab oluliselt eesmärkide saavutamist. Eelarvepädevad institutsioonid peaksid olema teadlikud ka võimalikest kriisidega seotud vajadustest, mille puhul võib osutuda vajalikuks taas kasutada institutsioonidevahelises kokkuleppes sätestatud paindlikkusmehhanisme.

4.2 Ühinemiseelse abi rahastamisvahend

Ühinemiseelse abi rahastamisvahendi määrus vastab täielikult oma eesmärgile edukalt toetada kandidaatriike ja potentsiaalseid kandidaatriike teel ELi liikmesuse suunas. Viie varasema määruse[6] koondamine ühtsesse, erinevate üksikosadega raamistikku võimaldab kavandada ja anda igale abisaajale ühtset ja just tema vajadustele kohandatud abi. Üleminekuabi ja institutsioonide väljaarendamine võimaldab viia õigusaktid järk-järgult vastavusse ELi standardite ja poliitikaga. Tänu piiriülesele koostööle on võrreldes varasemate vahenditega lihtsustunud kavandamine ja rakendamine, mida mõlemal pool piiri (kaasa arvatud piir mõne ELi liikmesriigiga) tehakse nüüd ühtse korra kohaselt ja millel on üks eelarve. Regionaalarengu, inimressursside arendamise ja maaelu arengu kaudu valmistatakse kandidaatriike ette (töö käigus õppimise abil) pärast ühinemist rakendama ja haldama ühtekuuluvusfondi ning struktuuri- ja maaelu arengu fonde.

Kavandamise puhul toimus üleminek viielt varasemalt vahendilt tõrgeteta ja rakendamine algas 2008. aastal. Võrreldes seatud eesmärkidega on seni ühinemiseelse abi rahastamisvahendi abil saavutatud tulemused kõige nähtavamad valitsemistava valdkonnas. Kõik abisaajariigid on saavutanud edu ühinemiseelse abi rahastamisvahendi programmide eest suurema vastutuse võtmisel ning ka nende programmide haldamise isevastutuse valdkonnas, järgides seejuures usaldusväärse finantshalduse põhimõtteid ja tegutsedes kooskõlas finantsmäärusega.

Kavandamine on võimaldanud käivitada või tõhustada olulisi algatusi (nt infrastruktuuriprojektide rahastamisvahend, energiatõhususe rahastamisvahend, Euroopa Kagu-Euroopa fond väikeettevõtluse toetamiseks) ja haridusprogramme (Erasmus Mundus, „Aktiivsed noored”, Tempus) ning edasi arendada piirkondlikke koostööalgatusi (nt piirkondlik koostöönõukogu, piirkondlik avaliku halduse kool, katastroofiohu vähendamine, kultuuripärandi taastamine, Kesk-Euroopa vabakaubandusleping), lisaks sellele on toetatud kodanikuühiskonna arengut ja temaga peetavat dialoogi (kodanikuühiskonna rahastamisvahend). Umbes üks kolmandik üleminekuabi ja institutsioonide väljaarendamise rahastamisvahendi paketi vahenditest on kavandatud valitsemise tõhustamiseks, haldus- ja kohtureformi toetuseks, õigusriigi põhimõtete tugevdamiseks, korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse toetuseks, inimõiguste edendamiseks ja kodanikuühiskonna arendamiseks.

Rahastamispaketti on seni peetud piisavaks, kuigi Kosovo vajaduste rahuldamiseks on olnud vaja lisavahendeid (ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1244/1999 kohaselt). Kui abisaajariikide olukord ei muutu märkimisväärselt, peaks olema võimalik järgida poliitilisi kohustusi ja jätkata ühinemisprotsessi, ilma et kaldutaks rahastamispaketist kõrvale üle 5 %. Kui ühinemiseelse abi rahastamisvahendist toetust saav riik saab potentsiaalsest kandidaatriigist kandidaatriigiks, tuleb kohandada nõukogu määruse lisasid, kasutades ühinemiseelse abi rahastamisvahendi määruse artiklis 23 sätestatud menetlust.

4.3 Arengukoostöö rahastamisvahend

Arengukoostöö rahastamisvahend on osutunud asjakohaseks ühtsuse, tulemuslikkuse ja tõhususe valdkonnas seatud eesmärkide täitmisel. Esimeste strateegiadokumentide ja esimese kolme aasta jooksul kavandatud iga-aastaste tegevusprogrammide aluseks oli abiandjate tegevuse kooskõlastamine, dialoog partnerriikidega ja kodanikuühiskonna osalus. Peale vajaduse rahastada muid kui ametliku arenguabi meetmeid mõne muu õigusaktiga ette nähtud rahalistest vahenditest ja maksuküsimuse ei ole ilmnenud suuremaid probleeme ning eeldatakse, et rakendamine jätkub tõrgeteta. Rahastamispaketi kohta võib 2007. ja 2008. aasta eelarve ja 2009. aasta eelarveprojekti põhjal väita, et võrdlussumma 16 897 miljonit eurot on suurenenud 239 miljoni euro võrra (+ 1,4 %). Suurenemine (176 miljonit eurot) tuleneb peamiselt keskkonna ja energeetika teemaprogrammist, mille eesmärk on lahendada kliimamuutusega seotud rahvusvahelisi probleeme. Muud programmid on kooskõlas määruse IV lisaga ette nähtud rahaeraldiste soovitusliku jaotusega. Suurenemisest saavad kasu ka geograafilised programmid (60 miljonit eurot).

Arengukoostöö rahastamisvahendi määruse vastuvõtmisega kaasnes komisjoni deklaratsioon kõnealuse määruse artikli 5 (geograafilised programmid) kohta, milles komisjon kinnitas taas, et tema arenguabi peamised eesmärgid on vaesuse kaotamine ja aastatuhande arengueesmärkide saavutamine. Sotsiaalse infrastruktuuri ja teenuste valdkonna kulutuste jaoks määratud 35 % kontrollnäitaja ületati, kuid komisjon jätkab iga-aastaste aruannete esitamist kõnealuste valdkondade tegelike kulutuste kohta. Lisaks sellele on komisjon kohustunud suurendama kulutusi esmatasandi tervishoiule ja haridusele, määrates kontrollnäitajaks 20 %. Komisjon arvestas eespool mainitut abisaajariikide/-piirkondadega peetud dialoogis ja ta ei arva, et kõnealuse eesmärgi saavutamisel võiks tekkida raskusi. 2007. aastal moodustasid otsetoetused põhi- ja keskharidusele ning esmasele tervishoiule asjaomaste geograafiliste programmide kõikidest kulukohustustest isegi ilma kõnealustele valdkondadele ette nähtud üldise eelarvetoetuseta juba peaaegu 17 %. Kõnealuse kontrollnäitaja järelmeetmed on lisatud EÜ välisabi aastaaruandele.

4.4 Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahend, stabiliseerimisvahend, tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahend ning rahastamisvahend koostööks tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega

Kõnealuse nelja vahendi puhul ei ole tekkinud probleeme poliitika väljatöötamisel ja määrused vastavad seatud poliitilistele eesmärkidele (välja arvatud stabiliseerimisvahendi ning demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi maksuküsimusega seotud muudatused, mida käsitleti jaos 3.2). Alates 2011. aastast hõlmab rahastamisvahend koostööks tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega ka abi, mida antakse selleks, et töötada välja Atlandi-ülesed meetodid ülemaailmsete probleemidega tegelemiseks. Praegu viiakse parlamendi algatusel ellu asjaomast katseprojekti. Selleks ei ole vaja muuta võrdlussummat. Muudetud määrusele, millega luuakse rahastamisvahend koostööks tööstus- ning teiste suure sissetulekuga riikide ja territooriumitega, lisatakse eraldi rahastamispakett, sest määruse reguleerimisala laiendatakse arengukoostöö rahastamisvahendiga hõlmatud riikidele.

Komisjon täidab ka oma kohustuse piirata valimiste vaatlusmissioonide rahastamist nii, et see ei ületaks 25 % Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi kõigist olemasolevatest vahenditest ajavahemikuks 2007–13.

5. järeldus

Välistegevuse rahastamisvahendite uus ülesehitus vastab täielikult eesmärgile toetada ELi poliitikat ja koostööd tõhusamate ja ühtsemate vahenditega. Rakendamine on siiani toimunud tõrgeteta ja komisjon on täies ulatuses täitnud määruste vastuvõtmisele eelnenud läbirääkimiste käigus võetud kohustused.

Komisjon on siiski tuvastanud mõned probleemid, mis nõuavad õigusaktide muutmist, ning ta kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles võtma vastu järgmised ettepanekud:

- tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahendi määruse muudatus, et oleks võimalik rahastada muid kui ametliku arenguabi meetmeid arengukoostöö rahastamisvahendiga hõlmatud riikides;

- stabiliseerimisvahendi määruse muudatused;

- arengukoostöö rahastamisvahendi ning demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahendi määruste muudatus, et ühtlustada makse, tollimakse ja muid lõive käsitlevate sätete sõnastus;

- Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahendi määruse muudatus, et võimaldada käibefondide loomine; kõnealune ettepanek esitati mais 2008.

Kui WTO raames sõlmitakse banaane käsitlev leping järgmiste nädalate jooksul, võivad osutuda vajalikuks toetusmeetmed peamistes banaane eksportivates AKV riikides. Seoses kõnealuste meetmetega teeb komisjon sobival ajal ettepaneku arengukoostöö rahastamisvahendi asjakohase kohanduse tegemiseks.

Et oleks võimalik viia ellu vajalikud muudatused, loodab komisjon, et kõnealused ettepanekud jõustuvad 2010. aasta alguses.

[1] Kõnealused vahendid on järgmised: arengukoostöö rahastamisvahend, Euroopa naabruspoliitika ja partnerluse rahastamisvahend, demokraatia ja inimõiguste Euroopa rahastamisvahend, stabiliseerimisvahend, tööstusriikidega tehtava koostöö rahastamisvahend, tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahend, ühinemiseelse abi rahastamisvahend ja humanitaarabi määrus. Humanitaarabi määrust ei muudetud.

[2] ELT C 139, 14.6.2006, lk 1.

[3] EKL, kohtuasi C-91/05 (ECOWAS).

[4] KOM(2008) 308, 21.5.2008.

[5] P6-TA(2009)0078, 19.2.2009.

[6] Teatavate Kesk- ja Ida-Euroopa riikide majandusliku abistamise programm PHARE, ühinemiseelse struktuuripoliitika rahastamisvahend (ISPA), põllumajanduse ja maaelu arendamise ühinemiseelne programm (SAPARD), Türgi ühinemiseelse rahastamisvahendi ning Lääne-Balkani rahastamisvahendi (CARDS).