Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase nimetuse registreerimise taotluse avaldamine

(2020/C 309/10)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

„RUDARSKA GREBLICA“

ELi nr: PGI-HR-02383 – 3.1.2018

KPN ( ) KGT ( X )

1. Nimetus(ed)

„Rudarska greblica“

2. Liikmesriik või Kolmas Riik

Horvaatia

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 2.3. Leib, valikpagaritooted, koogid, kondiitritooted, küpsised ja muud pagaritooted

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Rudarska greblica“ on toode, mis koosneb küpsetatud, käsitsi õhukeseks rullitud tainast ja täidisest, milles kasutatakse lehmapiimast valmistatud värsket juustu. Juustule võib lisada jahvatatud Kreeka pähkleid, spinatit, varspeeti, nõgest, porrulauku, piparmünti ja riivitud kollast porgandit.

Küpsetatud „Rudarska greblica“ lõigatakse nelinurkseteks tükkideks kõrgusega kuni 2,5 cm. Tootel „Rudarska greblica“ on pehme välispind, mahlane ja kreemjas sisu ning suussulav tekstuur. Värvus: kooriku välispind on tumekollast kuni kuldset värvitooni. Maitse: toode on soolase maitsega ja lehmapiimajuustu lõhnaga.

Toodet „Rudarska greblica“ võib süüa juba mõned minutid pärast küpsetamist.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

„Rudarska greblica“ koostisosad on järgmised: nisupüül, päevalilleõli, searasv, munad, või, värske piim, vesi, sool, hapukoor, värske pärm, suhkur, lehmapiimast valmistatud värske juust, jahvatatud Kreeka pähklid, spinat, varspeet, nõges, porrulauk, piparmünt ja riivitud kollased porgandid.

3.4. Täpsustage tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik „Rudarska greblica“ tootmise etapid, sh valmistamine, taina tegemine ja vormimine, täidise valmistamine ja toote küpsetamine peavad toimuma ainult punktis 4 nimetatud geograafilises piirkonnas, välja arvatud juhul, kui toodet turustatakse külmutatult – sel juhul võib seda küpsetada ka väljaspool määratletud geograafilist piirkonda.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Tootele „Rudarska greblica“ on iseloomulik ristküliku kuju. Selle saavutamiseks lõigatakse küpsetatud valmistoode kuni 2,5 cm kõrgusteks tükkideks. Küpsetatud toodet turustatakse valmistootena. Lisaks võib seda säilitada külmutatud küpsetusvalmis tootena.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Toote „Rudarska greblica“ geograafiline piirkond on Rude linn ja seda ümbritsevad külad: Cerje Samoborsko, Braslovje, Kotari, Manja Vas, Bukovje Podvrško ja Prekrižje Plješivičko.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Toote „Rudarska greblica“ kaitse põhineb selle mainel, tootmistraditsioonil ja valmistamisoskusel.

„Rudarska greblica“ tootmispiirkond asub Samobori mägede vahelises orus ning on tuntud suure hulga kunagiste vasekaevanduste järgi, mis tegutsesid juba 13. sajandil.

Kohalike elanike suulise pärimuse põhjal valmistasid kaevurite naised toodet „Rudarska greblica“ juba 16. sajandi esimesel poolel. Kuna enamik kaevuriperesid elas tol ajal vaeselt, moodustas „Rudarska greblica“ kaevurite tagasihoidliku eine ja sageli isegi peamise söögikorra. Üldine vaesus oli põhjus, miks kaevurite naised kasutasid tootes „Rudarska greblica“ ainult lihtsaid koostisaineid (jahu, piim, munad ja lehmapiimast valmistatud värske juust). Leidlikkuse ja osavuse abil suutsid nad luua ainulaadse toote, mida aja jooksul on hakatud seostama kaevuritööga.

„Rudarska greblica“ on saanud nime traditsioonilise tööriista järgi, mida kutsutakse „greblica“ (roop) ja mille abil tõmmati kaevurimaja leivaahjus süsi kokku – küpsetis meenutab kuju poolest nimetatud tööriista.

Kuigi „Rudarska greblica“ valmistamisel on kõige tähtsamad inimeste oskusteave ja erioskused, on toote valmistamisel samuti tähtis järgida järgmisi traditsioonilisi reegleid:

„Rudarska greblica“ peab

— olema hõrk ja sisaldama lehmapiimast valmistatud värske juustu täidist, millele võib lisada ühte järgmistest koostisosadest: jahvatatud Kreeka pähklid, spinat, varspeet, piparmünt, nõges, porrulauk või riivitud kollane porgand;

— „Rudarska greblica“ valmistamiseks kasutatav tainas peab olema käsitsi rullitud ja väga õhuke;

— tainaservad tuleb vajutada ja keerata ülespoole, et täidis ei saaks küpsemise ajal välja valguda;

— küpsetamata taina serva töödeldakse käsitsi selliselt, et alumine osa kataks pealmist, serv volditakse pealmise tainalehe peale ja surutakse käsitsi kinni;

— enne küpsetamist tuleb pealmisesse tainakihti torgata mõned augud, et see ei kerkiks üles ega küpseks lõhki;

— küpsenud toote pealispinda määritakse või või margariiniga.

Toodet „Rudarska greblica“ on alates 1980. aastatest tutvustatud ja see on välja pandud paljudel riigisisestel toidumessidel, kus see on saanud kõrge hinnangu. Alates 1985. aastast on Rudes juuli esimesel nädalavahetusel toimunud folklooriansambli Oštrc algatatud üritus „Dani Rudarske greblice“ („Rudarska greblica“ ehk kaevurikoogi päevad) (Samoborske novine (1985), „Dan Rudarske greblice“). Viimastel aastatel on korraldatud parima „Rudarska greblica“ konkurss. Võistlejad on Rude põlistest kaevuriperekondadest pärit naised. Nende kätetööd hindab asjatundjate žürii. Noorimad külastajad saavad osaleda „Rudarska greblica“ valmistamise töötubades.

Tänapäeval kannavad „Rudarska greblica“ valmistamise traditsiooni edasi Rude naised, kes hoiavad seda unustusse vajumast, õpetades seda nooremale põlvkonnale, eelkõige oma tütardele (Ekološko društvo Samobor (Samobori Ökoloogiaselts) (1992), auhind Ana Niklile „Rudarska greblica“ eest). Üks komme, mida on punktis 4 osutatud tootmispiirkonnas kaua järgitud, on külaliste vastuvõtmine tootega „Rudarska greblica“.

Kuna tootest „Rudarska greblica“ on saanud Rude linna ja seda ümbritsevate külade n-ö kaubamärk, on turism linnas elavnenud ning see on aidanud kaasa Sveta Barbara kaevanduse taastamisele ja avamisele muuseumina. Vabaõhumuuseumis on säilinud osake Rude linna maa-alusest ilust. Muuseumi turismiinfo materjalid sisaldavad „Rudarska greblica“ tutvustust. Muuseumis saab kooki „Rudarska greblica“ aasta läbi ka maitsta.

Lisaks sellele, et „Rudarska greblica“ pakub määratletud piirkonna elanikele sissetulekuallikat, on see ka osa piirkonna kultuuripärandist. Seda tõendab veel tõsiasi, et „Rudarska greblica“ on pakkunud ainest ka Samobori luuletajate loomingule (Cvetković, K (2004), „Ja rudarski trsek“, Matica hrvatska).

Ajakirjanik Božica Brkan on maininud toote valmistamiseks vajalikku oskust ja toote seost Rudega artiklis, mille ta kirjutas 2007. aastal ajakirjale Iće & piće (Toit ja Jook), mis on üks Horvaatia tuntumaid kokandusajakirju (Brkan, B. (2007), „Greblica - tenka gibanica rudarska“ („Greblica – kaevuri õhuke juustupirukas“), Iće & Piće).

Toote nime erilist mainet ja toote valmistamise pikka traditsiooni kinnitab ka asjaolu, et 2007. aastal lisati „Rudarska greblica“ Horvaatia Vabariigi kaitstava vaimse kultuuripärandi nimistusse, mida haldab kultuuriministeerium (kultuuriministri 2007. aasta otsus vaimse kultuuripärandi kohta).

„Rudarska greblica“ ja Rude linna seost on mainitud ka väljaandes Vodič kroz hrvatske gastro ikone (Horvaatia gastronoomiliste sümbolite teejuht) (2007), milles „Rudarska greblica“ on saanud Horvaatia gastronoomilise sümboli staatuse.

„Rudarska greblica“ teevad eriliseks selle valmistamiseks vajalikud oskused ja oskusteave, nagu on kirjutatud ajakirjas Dobra hrana (Hea Toit) (Jutarnji list, Dobra hrana, 2012).

Põhjuslik seos „Rudarska greblica“ ja määratletud geograafilise piirkonna vahel põhineb toote mainel ja traditsioonilisel valmistamismeetodil, mille puhul on otsustav inimtegur – inimeste oskused ja toote valmistamise alane oskusteave. Teadmisi antakse edasi põlvest põlve ja selle tulemusena valmistab toodet suur osa Rude linna elanikest.

„Rudarska greblica“ geograafiline tootmispiirkond on tunnustatud matkasihtkoht, kus on palju kabeleid ja mägionne, mida külastavad sageli mägironijad ja turistid. Seetõttu mainivad ka giidid toodet „Rudarska greblica“ piirkondliku eriroana, mida selles piirkonnas pakuvad paljud kohalikud võõrustajad ning mida iga turist ja külaline peaks tingimata proovima (AMACIZi uudiskiri, 2013). Rude geograafilise asukoha tõttu tegeleb enamik linna ja seda ümbritseva piirkonna elanikest väikeses mahus põllumajandustootmisega. See tähendab, et piirkonna toitlustusteenuse pakkujate menüü põhineb eelkõige kohalikul toodangul (Ice-cream shop (2016), Slatka tvornica Medenko (Medenko kondiiter ja jäätisebaar), hinnakiri) (Randić, M. ja Ritting-Beljak, N. (2006), Svijet hrane u Hrvatskoj („Horvaatia toidumaailm“)).

Nime „Rudarska greblica“ kasutatakse ka geograafilise piirkonna igapäevases kõnepruugis (Obrt Parna pekara (2016), retsept).

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/arhiva/datastore/filestore/83/Izmijenjena-Specifikacija-proizvoda-Rudarska-greblica.pdf.

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.