Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Pakenditööstuse muutmine ohutuks, taskukohaseks ja keskkonnasäästlikuks tööstusharuks“

(omaalgatuslik arvamus)

(2022/C 323/04)

Raportöör: Matteo Carlo BORSANI Kaasraportöör: Dirk JARRÉ

Täiskogu otsus 21.10.2021 Õiguslik alus kodukorra artikli 32 lõige 2 omaalgatuslik arvamus Vastutav sektsioon tööstuse muutuste nõuandekomisjon (CCMI) Vastuvõtmine sektsioonis 11.3.2022 Vastuvõtmine täiskogus 19.5.2022 Täiskogu istungjärk nr 569 Hääletuse tulemus (poolt/vastu/erapooletuid) 201/1/5

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Pakendamine on enamikus tarneahelates hädavajalik progressi võimaldav tehnoloogia. Selle mõju ulatub selle enda ökosüsteemist palju kaugemale, mistõttu on see oluline Euroopa majanduse ja ühtse turu jaoks ning majanduse taastumise toetamiseks ja kestliku majanduskasvu edendamiseks. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee soovitab Euroopa Komisjonil ja riikide valitsustel koostöös kõigi pakenditööstuse sidusrühmadega teha algatusi toote kogu olelusringi ulatuses, et edendada ringmajanduse protsesse, soodustada kestlikku tarbimist ning püüda vältida jäätmete tekkimist ja hoida kasutatud ressursse võimalikult kaua ELi majanduses.

1.2. Arvestades tänapäeva ühiskondlikke probleeme, peavad nii tööstuse ja töötajate esindusorganisatsioonid, valitsused, avaliku sektori asutused ja valitsusvälised organisatsioonid leidma uuenduslikke lahendusi pakenditööstuse kestlikkuse suurendamiseks, võttes arvesse, et ringpakenditel on planeedi kaitsmisel keskne roll.

1.3. Lisaks peaks komisjon jõuliselt julgustama Euroopa sotsiaalse dialoogi loomist pakendisektori ametiühingute liitude ja tööandjate liitude vahel. Selline Euroopa dialoog, mis on hästi kooskõlastatud riikide ja ettevõtete tasandiga, pakuks Euroopa Komisjonile vajalikku toetust oma algatuste kavandamisel ja rakendamisel ning võimaldaks sotsiaalpartneritel pidada läbirääkimisi õiglase ülemineku üle.

1.4. Komitee soovitab võtta kasutusele otstarbekohased pakendid uue meetmena kõigi pakendite jaoks, mis tähendab, et kõik pakendid tuleks välja töötada ökodisaini põhimõtete kohaselt: need peavad sobima tootele nii, et tühi ruum pakendis ja pakendi kaal oleksid minimaalsed, mis aitaks vältida seega ülepakendamist ja alapakendamist ning sellega seotud tarbetuid jäätmeid ja kadusid. See optimeeriks ka pakendatud kaupade transpordi CO 2 -jalajälge, võimaldades saavutada Euroopa Komisjoni seatud heite-eesmärgid.

1.5. Sidusrühmad ei taju veel piisavalt muutuse ulatust ja seepärast nõuab komitee, et ELi institutsioonid võtaksid selle protsessi haldamisel suurema vastutuse ja juhtrolli. See hõlmab puuduvate regulatiivsete osade esitamist kergesti mõistetaval ja rakendataval viisil, samuti toetavaid meetmeid kogu ökosüsteemis, pöörates erilist tähelepanu kõige tundlikumatele üksustele, nagu VKEd ja eraisikud.

1.6. Komitee julgustab võtma pakendite üldise rolli ja mõju hindamiseks terviklikku lähenemisviisi, sest kui käsitleda ainult pakendit, võib see negatiivselt mõjutada õigusraamistikku ja sundida ettevõtteid järgima strateegiaid, mis on kulukad, ebatõhusad ja lõppkokkuvõttes vähem kestlikud. Olulised elemendid, mida tuleb arvesse võtta, on pakendatud toodete ohutus ja kaitse, pöörates erilist tähelepanu toidule ja jookidele, ( 1 ) nii et pakend oleks nii kestlik kui ka tõhus. Sellega seoses ei tohi kestlikkusele suunatud lähenemisviis pakendite kujundamisel neid funktsioone kahjustada.

1.7. Euroopa Liidu institutsioonid peaksid edendama miinimumstandardeid – toetamaks Euroopa pakendiettevõtjaid rohepöörde ja õiglase ülemineku eesmärkide saavutamisel –, mida tuleks kohaldada ka kõigi kolmandatest riikidest siseturule sisenevate pakendite suhtes. Komitee nõuab, et poliitikakujundajad tagaksid kaubanduslepingute kestlikkus kriteeriumide täitmise ning et import hõlmaks ILO inim- ja töötajate õiguste konventsiooni kontrollikriteeriume kogu pakendisektori väärtusahelas. See tagaks turul võrdsed tingimused.

1.8. Komitee kutsub komisjoni üles edendama ELi tasandil haridus-, teabe- ja teadlikkuse suurendamise kampaaniaid, et suurendada teadlikkust keskkonnasäästlike tavade tähtsusest pakendite olelusringi kõigil tasanditel, suunates kollektiivse käitumise kas kestlikule tootmisele, kestlikele ostuvalikutele või pakendite kõrvaldamise ja ringlussevõtu parimatele tavadele.

1.9. Tulevastes ELi õigusaktides ja meetmetes tuleks keskenduda mitte üksnes pakenditele, vaid kogu ahelale: tootmisele, tarbimisele ja jäätmekäitlusele. Komitee soovitab edendada investeeringuid tehnoloogilistesse uuendustesse, toetades taastuvate ja kvaliteetsete ringlussevõetavate materjalide nõudlust ja pakkumist.

1.10. Pakenditööstus peab toetama ringmajandust, keskendudes ökodisainile, väljakujunenud ringlussevõtu tehnoloogiatele ning laialikandumise vältimisele. Komitee soovitab määrata kindlaks tõhusad ressursside majandamise strateegiad, mis on kohandatud iga ressursiliigi olemusele, tuginedes ressursside majandamise, säilitamise ja taastamise ühistele põhimõtetele.

1.11. Pakendite nõuetekohane kogumine ja ringlussevõtt on oluline, et vähendada ressursside raiskamist. Sellega seoses soovitab komitee edendada ELi tulevastes pakendialastes õigusaktides jõuliselt sellist avalikku poliitikat ja käitumist, mille eesmärk on parandada pakendijäätmete sortimist, kogumist ja kõrvaldamist. Lisaks toetab see ELi ringlussevõetavuse eesmärkide saavutamist kõikide pakendimaterjalide puhul. Komitee soovitab ka hinnata tagatisrahasüsteemi algatusi kui võimalikku viisi, kuidas suurendada pakendite ringlussevõttu mõnes konkreetses sektoris.

1.12. Komitee soovitab rakendada liikmesriikides kohalikul tasandil ühtlustatud kriteeriume pakendite ringlussevõtu suhtes, sh laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamist ja samuti ringlussevõetavate pakendite märgistamist. Pakendeid ja pakendatud kaupu käsitlevad ELi eeskirjad tuleb kavandada kooskõlas ühtse turu põhimõtetega ning tuleb toetada nende ühtlustatud rakendamist kogu ELis. Oluline on, et Euroopa Komisjon tagaks kestlikkuse regulatiivsete nõuete ühetaolise kohaldamise ja jõustamise kogu ELi territooriumil, mis aitab vältida killustatust ja sisemisi tehnilisi tõkkeid.

1.13. Parima keskkonnaalase tulemuse tagamiseks on vaja tõenditel põhinevaid poliitikameetmeid. Sellega seoses soovitab komitee, et pakendite ja pakendijäätmete direktiivi ( 2 ) eelseisev läbivaatamine peaks võimaldama edasist uuendustegevust, seades eesmärgid, mis on kooskõlas olelusringipõhise mõtteviisiga, mida toetavad kindlad andmed ja teaduslikud tõendid ning mis annavad parima üldise keskkonnaalase tulemuse, pöörates nõuetekohast tähelepanu ka mis tahes mõjule pakendis olevatele toodetele.

1.14. Normatiivne lähenemisviis, mida riikide ametiasutused ja ELi institutsioonid peaksid selles sektoris kasutama, peab kaasama otsuste tegemisse kõik sidusrühmad. Oluline on, et kehtiv õigusraamistik oleks usaldusväärne ja tagaks õiguskindluse. Ilma selleta kipuvad ettevõtjad investeeringuid edasi lükkama või võivad teha investeeringuid, mis ei ole kooskõlas regulatiivsete nõuetega. See seaks kahtlemata ohtu üldised eesmärgid ning põhjustaks ressursside raiskamist ja sektori töökohtade vähenemist.

1.15. Edendada tuleks teadusuuringuid ja uuendustegevust uute tehnoloogiate valdkonnas ning valdkonna töötajate koolitamist. Lisaks peaksid sotsiaalpartnerid tegema koostööd, et teha kindlaks tööstuse vajadused uute oskuste järele, ning arendama ja edendama töötajate koolitamist pakendite tootmise ja kõrvaldamise valdkonnas.

1.16. Komitee soovitab võtta tulevastes õigusaktides arvesse ka digiteerimise potentsiaali pakenditööstuse edasiviival ümberkujundamisel.

1.17. Võttes arvesse pakendite ainulaadset keskset tähtsust kõigis majandussektorites, peaks Euroopa Komisjon looma ka iga-aastase pakendi- ja pakendijäätmete foorumi sidusrühmade ja Euroopa institutsioonide esindajate vahel, et jälgida direktiivi rakendamist, vahetada teavet tööstuse arengu kohta ning teha kindlaks ja edendada häid tavasid seoses kestlike pakendamiseeskirjadega.

1.18. Euroopa Komisjonil palutakse korraldada Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega dialoog käesolevas arvamuses esitatud soovituste rakendamise teemal ning vahetada teavet koostöövõimaluste kohta asjakohaste järelmeetmete raames.

2. Pakendite ökosüsteemi taust ja õigusraamistik

2.1. Pakenditööstus täidab meie igapäevaelus mitmesuguseid eesmärke – kaitse, reklaam, teavitamine, mugavus, kasutamine, käitlemine ja jäätmete vähendamine. Pakendamine, mis on oluline ühiskondlik ja äritaristu, on võimaldanud ühiskondlikku heaolu ja kaubandust ning on vajalik element majanduse taastamise toetamiseks ja jätkusuutliku majanduskasvu edendamiseks.

2.2. Pakenditööstus tegutseb üha keerukamas ökosüsteemis, mis koosneb paljudest osalistest, pakendites kasutatavate toorainete tootjatest kuni pakendatud toodet müüvate jaemüüjate, valdkonna töötajate, tarbijate, ettevõtjate ja pakendijäätmete olelusringi lõppu haldavate avaliku sektori ametiasutusteni.

2.3. ELi pakenditööstus on maailmas mahult teisel kohal ning hõlmab klaas-, raudmetall- ja alumiinium-, plast-, puit- ja paberpakendite tootjaid ja kasutajaid ning annab tööd rohkem kui 6,5 miljonile inimesele Euroopas ( 3 ) . Euroopa tarbijapakendite turu aastane liitkasvumäär (CAGR) on prognoosiperioodil 2021–2026 4 %. Tarbijapakendite hulga märkimisväärse eeldatava kasvu põhjusteks on muu hulgas tehnoloogilised uuendused, kestlikkus ja majanduslik atraktiivsus ( 4 )

2.4. Euroopa rohelises kokkuleppes (Euroopa Komisjon, 2019) seatakse lisaks üldisele eesmärgile vähendada kasvuhoonegaaside heidet olulised ka poliitilised eesmärgid, et veelgi edendada pakendite väärtusahela üleminekut kestlikkusele, ja need on järgmised: — tagada, et 2030. aastaks oleksid kõik pakendid ELi turul majanduslikult mõistlikul viisil korduskasutatavad või ringlussevõetavad; — määrata kindlaks meetmed pakendijäätmete vähendamiseks ning — tugevdada teisese toorme ühtset turgu ringlussevõtu suurendamiseks.

2.5. Neid üldeesmärke on üksikasjalikumalt kirjeldatud ringmajanduse tegevuskavas 2.0, ( 5 ) mille kohaselt on kavas vaadata läbi pakendite ja pakendijäätmete direktiiv. Viimane, mis jõustus 1994. aastal, on praeguse reguleeriva raamistiku keskmes. Komisjon vaatab praegu direktiivi läbi – vt vastav konsultatsioon ( 6 ) ja vastav mõjuhinnang, ( 7 ) lähtudes üldisest kavatsusest vähendada pakendijäätmeid ning asendada lineaarsed toote- ja materjalivood (st tootmine, kasutamine, jäätmed) ringvoogudega.

3. Ringmajanduse edendamine

3.1. Pakendamissektor on Euroopa ringmajandusele üleminekul otsustava tähtsusega, arvestades selle suutlikkust materjale ringlusse võtta. Üha rohkem pakendimaterjali kas võetakse taaskasutusse või on valmistatud teiste tootmissektorite ringlussevõetud materjalist. Samal ajal on sektoril potentsiaal sulgeda ringmajanduse ahel ning vältida seeläbi kahtlaste jäätmete eksporti ( 8 ) ja takistada nende pakendiimportijate pääsu Euroopa turgudele, kes ei järgi parimat keskkonnatava. Väljaspool ELi asuvate ettevõtjate ebaausa konkurentsi küsimus on endiselt suur probleem, eriti VKEde jaoks, keda see turul esimesena mõjutab.

3.2. Kooskõlas ringmajanduse tegevuskavaga 2.0 tuleks 2030. aastaks kõiki pakendeid korduskasutada või need ringlusse võtta. Seega tuleks kõiki pakendimaterjale hinnata ringmajanduse eesmärkide saavutamise seisukohast, keskendudes ökodisainile ning väljakujunenud ja uutele ringlussevõtu tehnoloogiatele ning tugevdades meetmeid nende laialikandumise vastu võitlemiseks. Maailma rahvastiku kasv ja suurenenud tarbimine inimese kohta avaldavad üha suuremat survet olemasolevatele ressurssidele.

3.3. Kiudainel põhinev ja muu looduslik materjal, mida pakendites kasutatakse, võib kaasa tuua kasvu, mis ei sõltu ressursikasutusest. Selline pakend on valmistatud taastuvatest materjalidest ja on samas vastupidav, pilkupüüdev, ringlussevõetav ja biolagunev. Hiljutised uuringud on näidanud, et kiudmaterjalist pakendit saab ringlusse võtta rohkem kui 25 korda, mis näitab, et see on ringmajanduse oluline osa.

3.4. Samuti võivad alumiinium ja teras kui ainulaadsed püsivad materjalid aidata otsustavalt kaasa ringmajanduse toetamisele. Mitmekordse ringlussevõtu kaudu hoitakse püsivast materjalist, näiteks metallist ja klaasist valmistatud tooteid ja pakendeid materjaliringluses ning neist võib saada ressurss muude toodete ja pakendite jaoks.

3.5. Biopolümeeride kasutuselevõtu toetamiseks on vaja lisameetmeid, sest ainult mõned liikmesriigid on valmis toetama kompostitavate pakendite kogumiseks ja kompostimiseks vajalikku taristut. Plasti puhul on vaja toetada projekte ja investeeringuid kujunemisjärgus uuenduslikesse tehnoloogiatesse, nagu mehaaniline või keemiline plastide ringlussevõtt, tagades ühtlasi, et need vähendavad üldist keskkonnamõju olelusringi seisukohast..

3.6. Muutumas on ka see, kuidas tarbijad pakenditesse suhtuvad ja neid kasutavad. 2021. aastal organisatsiooni Pro Carton tellitud ja sõltumatu uuringufirma Perspectus Global tehtud uuringus selle kohta, millisena Euroopa tarbijad pakendeid tajuvad, märkis peaaegu kaks kolmandikku vastajatest, et nad on muutnud ostetavate toodete valikut pakendiga seotud mure tõttu, ja veel suurem osa vastajaid oleks valmis maksma keskkonnahoidlikuma pakendi eest rohkem. Neid suundumusi saab veelgi parandada teadlikkuse suurendamise ja teavituskampaaniate abil.

3.7. Euroopas on märkimisväärne potentsiaal suurendada pakkematerjali kogumist, sortimist ja ringlussevõttu. Oluline on rõhutada, et kestlikud pakendid võivad põhjustada ka märkimisväärset keskkonnakahju, kui neid ei ole nõuetekohaselt kogutud, kõrvaldatud või ringlusse võetud. Kuigi on oluline suunata pakenditööstus kestlikematele tavadele, peaksid avaliku sektori asutused, jäätmekäitlusüksused, kodanikuühiskonna organisatsioonid ja tarbijad olema otseselt kaasatud ka jäätmete kogumise, korduskasutamise ja ringlussevõtu tõhususe suurendamisse. Seda aspekti tuleb tulevastes õigusaktides ja avalikus poliitikas jõuliselt edendada, et saavutada ELi ringlussevõtu eesmärgid kõigi pakkematerjalide puhul, muu hulgas selleks, et aidata vähendada CO 2 heidet, aidates seeläbi kaasa ELi rohepöörde tegevuskavale.

3.8. Paljusid vajalikke kohandusi võimaldab digiüleminek. Digitehnoloogia annab võimaluse pakenditööstuses ümberkujundavaks arenguks, sest jälgitavust, mugavust ja rikkumiste tuvastamist saab optimeerida. See käib käsikäes tegevuse tulemuslikkuse parandamisega, mis võimaldab paremini teenindada kliente ja aidata kaasa ringmajanduse kujundamisele, kasutades arukaid pakendeid, mille keskmes on kestlikkus. Lisaks hõlbustab arukas pakend ringlussevõttu, tehes pakendis kasutatud toorainet käsitleva teabe lihtsamalt kättesaadavaks.

4. Üldised märkused

4.1. Kestlikkus peab jääma ELi pakenditööstuse üheks põhiprioriteediks. Kooskõlas uue ringmajanduse tegevuskava ( 9 ) nõuetega peaks pakenditööstus tegema algatusi toote kogu olelusringi ulatuses.

4.2. Poliitikameetmetel, mis mõjutavad õigusraamistikku, mille alusel pakenditööstus tegutseb, sealhulgas pakendijäätmeid käsitlevaid eeskirju, on seepärast suur mõju kõikidele pakendeid kasutavatele tööstusharudele ja ühiskondlikule tegevusele. Näiteks toidupakendite puhul tagavad pakendid ohutuse ja toiduainete säilimise, hoiavad toitu kauem söödavana ja vähendavad seeläbi toidujäätmeid, samuti täidavad nad olulist rolli taskukohase toidu kättesaadavuse edendamisel ja säilitamisel kõigile kogu maailmas.

4.3. Võttes arvesse tänapäeva ühiskondlikke probleeme, peavad kõik sidusrühmad leidma uuenduslikke lahendusi pakenditööstuse kestlikkuse suurendamiseks, võttes arvesse, et ringpakenditel on planeedi kaitsmisel keskne roll. Kõik ühiskonnaelus osalejad peavad looma selge dialoogi, võttes arvesse omaenda rolli ja pädevust eespool nimetatud eesmärkide saavutamisel.

4.4. Ülioluline on tagada, et ELi ühtse turu siseselt kohaldatakse ja jõustatakse kestlikkuse regulatiivseid nõudeid ühetaoliselt kogu ELi territooriumil, eesmärgiga vältida killustatust ja sisemisi tehnilisi tõkkeid. Pakendeid ja pakendatud kaupu käsitlevad ELi eeskirjad tuleks kavandada kooskõlas ühtse turu põhimõtetega ning toetada tuleks nende ühtlustatud rakendamist kogu ELis. See eeldab peamiste põhimõtete, eesmärkide ja selgete määratluste sätestamist õigusaktides ja nende rakendusaktides, vältides seega, et erinevaid riigisiseseid meetmeid üldse võetakse. Mis tahes riigisiseste meetmete mõju ühtsele turule ei tohiks piirata pakendite ja pakendatud kaupade vaba liikumist, mis oleks keskkonnakaitse seisukohast ebaproportsionaalne ja/või tarbetu ning võib põhjustada ebaõiglaseid ELi turumoonutusi.

4.5. Pakenditel on väga tähtis osa majanduslikus, keskkonnaalases ja sotsiaalses kestlikkuses. Kui käsitleda pakendeid eraldi, võib see avaldada kahjulikku mõju õigusraamistikule. Tegelikult kasutatakse toodetes üldiselt palju rohkem ressursse ja nende olemuslik väärtus on palju suurem kui nende kaitsmiseks kasutatud pakenditel. Seega kahjustab ebatõhusatest pakenditest tulenev tootekadu tõenäoliselt keskkonda palju rohkem. Näiteks toidutööstuses läheb 30 % ( 10 ) kogu maailmas toodetud toidust tarneahelas kaduma või raisku; optimaalsem pakend võib olla üks lahendus selle määra vähendamiseks. Nii tarneahelates tekkivad kui ka tarbijate põhjustatud toidukadu ja toidujäätmed moodustavad ligikaudu veerandi toidust tulenevate kasvuhoonegaaside heitkogustest, nimelt 6 % kogu maailma heitkogustest ( 11 )

4.6. Euroopa pakenditööstuse toetamine on oluline mitmel põhjusel. Näiteks, kuigi on olemas õigusaktid, millega tagatakse pakendimaterjalide vastavus keskkonnastandarditele, otsustavad Euroopa pakendajad ka vabatahtlikult järgida mitmeid suuniseid, nagu puidust, paberist, papist või puidust pakkematerjali FSC sertifitseerimine, et vähendada heitkoguseid ja edendada parimaid keskkonnaalaseid tavasid. Väljaspool Euroopat asuvatel konkurentidel on küll kohustus järgida Euroopa õigusakte, ent nad ei pruugi järgida neid vabatahtlikke tegevusjuhiseid või standardeid, mida järgivad Euroopa ettevõtjad.

Pakendamissektor vajab kõrge kvalifikatsiooniga tööjõudu ja suuremat atraktiivsust noorema põlvkonna jaoks. Sektor peab püüdma pidevalt parandada töötingimusi, luues samal ajal koolitusvõimalusi ja keskendudes kõrge kvalifikatsiooniga ja digivaldkonnas pädevate spetsialistide motiveerimisele tööstusega ühinemiseks.

4.7. Seetõttu on sektoripõhine töötajate koolitamine ja hoolsuskohustuse protsessi pidev ajakohastamine pakenditööstuse jaoks keskse tähtsusega ja seda tuleks edendada.

4.8. Kaksiküleminek, mis on järgmisel aastal ELi majanduse huviorbiidis, on seega ka pakendisektori keskne prioriteet. Sellega seoses tuleks õigusraamistiku uuel ümbermääratlemisel arvesse võtta õiglase ülemineku mehhanismi, tagamaks, et kedagi ei jäeta kõrvale.

5. Konkreetsed märkused

5.1. Pakendite kujunduse optimeerimine aitab vältida ja vähendada pakendijäätmeid

Pakendi kujundus on oluline, et määrata kindlaks selle keskkonnatoime toote olelusringi jooksul. Hästi kavandatud, vastutustundlikult hangitud ja tõhusalt toodetud pakendid, mida asjakohaselt kasutatakse ja mis tulemuslikult ringlusse võetakse, on mitmeti kasulikud, kuna minimeerivad toodete kahjustumist, pikendavad nende kasulikku eluiga, hõlbustavad tõhusat ladustamist, vedu ja turustamist, tagavad kaupade ohutu ja mugava kättesaadavuse, on ligitõmbavad ja edastavad tarbijale olulist teavet. Seepärast ei saa pakendit käsitleda tootest eraldi, sest selle materjal, mõõtmed ja kujundus on lahutamatult seotud ülesannetega, mida pakend peab iga konkreetse toote puhul täitma. Kuigi pakendi funktsionaalsus on väga oluline, on siiski selge, et ressursisäästlikud ja kestlikud pakendid tuleks välja töötada ökodisaini põhimõtete alusel. See hõlmab järgmist:

— tooraine kasutuse minimeerimine;

— ringlussevõetavate ja ringlussevõetud materjalide kasutuse maksimeerimine (järgides samas õiguslikke nõudeid);

— tootmisprotsesside tõhustamine;

— logistika juhtimise optimeerimine;

— teadlikkuse suurendamine pakendite väärtusest ja korduskasutatavusest;

— pakendite kogumise, töötlemise ja ringlussevõtu parandamine.

Oluline on võtta arvesse nii pakendite kestlikkust kui ka funktsionaalsust.

Olenemata kasutatavast pakendi liigist tuleks alati vältida ülepakendamist, eriti e-kaubanduses ja koju toimetatavate toodete puhul, kus pakendi ja toodete suhe on 1:1. Sellega seoses tuleks tähelepanu pöörata ka teadusuuringutele ja uuenduslikele lahendustele, mis vähendaksid tarnitud kaupade pakendamisega kaasnevat keskkonnakoormust.

5.2. Parima keskkonnaalase tulemuse tagamiseks on vaja tõenditel põhinevaid poliitikameetmeid.

Kliimamuutustega seotud katsumused annavad Euroopale võimaluse rajada kestlik ja tulevikku suunatud tööstusbaas. Pakendite puhul peaksid kõik tulevased poliitikaalgatused põhinema teaduslikel tõenditel ja põhjalikul arusaamisel nende tegelikust mõjust keskkonnale. Strateegiliselt on kasulik toetada olelusringi hindamise metoodika kasutamist vahendina, mille abil vaadata läbi toodete keskkonnamõju kogu nende olelusringi jooksul.

5.3. Täielikult ringlussevõetavad ja taastuvad pakendimaterjalid soodustavad ringmajanduse arengut

Tulevased ELi õigusaktid ja meetmed peaksid toetama nõudlust taastuvate ja kvaliteetsete ringlussevõetavate materjalide järele, mis soodustab lisainvesteeringuid pakenditega seotud uuendustegevusse. Täpsemalt tuleks ELi õigusaktides ja meetmetes keskenduda mitte üksnes pakenditele, vaid kogu tootmisahelale – näiteks sellele, kuidas materjale hangitakse ja töödeldakse, millised on tootmisprotsessis vajalikud ressursid ja energia ning kui kergesti saab materjali/toodet ringlusse võtta ja kui kergesti seda tegelikult tehakse. Samuti peaks EL suurendama ringlussevõetud materjalide kättesaadavust ja kvaliteeti, keskendudes materjali võimele säilitada pärast ringlussevõttu oma olemuslikke omadusi, ning selle võimet asendada edasises kasutuses esmast toorainet (12).

5.4. Pakendite ringlussevõtu eesmärkide saavutamiseks on otsustavalt tähtis kohalikud kogumis- ja ringlussevõtusüsteemid

ELi eesmärk on suurendada pakendijäätmete ringlussevõtu määra, kuid selle saavutamine sõltub ka sellest, kuidas kohalikud omavalitsused suurendavad ja parandavad kogumist.

Olmejäätmete ringlussevõtu määrad Euroopa Liidus varieeruvad suuresti ning isegi riikides, kus ringlussevõtu määr on sarnane, on kogumist reguleerivad eeskirjad ja kogumismeetodid väga erinevad. Liikmesriikides on vaja rohkem ühtlustada ringlussevõetavate materjalide kohaliku tasandi eeskirju ja kogumissüsteeme. Samuti on tarvis ühtlustatud kriteeriume laiendatud tootjavastutuse tasude kohandamiseks ja lõpuks ringlussevõetavate pakendite märgistamiseks.

Samuti on äärmiselt oluline hinnata teatavate tootekategooriate, näiteks toidukäitlemispakendite kogumise ja ringlussevõtu konkreetseid eesmärke nii kaubanduslikul eesmärgil kasutatava kohapeal söömise kui ka kaasavõetava ja koju tellitava toidu puhul. Kehtestades selged kogumise ja ringlussevõtu eesmärgid jaemüügi, majutuse, toitlustuse jne, samuti kohalike omavalitsuste jaoks, saab pakendiprügi tekitamist vähendada, suurendades seeläbi ringlussevõtu määra.

5.5. Tagatisrahasüsteem

Tagatisrahasüsteem võib tõepoolest stimuleerida ringlussevõttu ja pakkuda kogumise tõhusust ettevõtjatele, kes võivad vähendada prügi tekitamist massiliselt, eriti teatavat liiki tarbimise puhul, nagu plastist ning klaaspudelites müüdavate jookide puhul.

5.6. Pakendite kogumise kvaliteedi parandamine suurendab ringlussevõtu sektori kestlikkust

On oluline, et kohalikud omavalitsused töötaksid välja selged ringlussevõtu suunised ja sihipärased teavitamismeetmed ning konsulteeriksid sealjuures ringlussevõtu sektoriga, kuidas tuleks ringlussevõetavaid materjale tõhusalt eraldada ja kuidas peaksid kodumajapidamised neid kogumiseks andma.

Brüssel, 19. mai 2022 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Christa SCHWENG

(1) Mõnes tööstusharus, näiteks põllumajanduslikus toidutööstuses, on pakenditel tähtis roll ka toiduainete ja jookide ristsaastumise vältimisel ja seega ka seonduvate terviseriskide ärahoidmisel.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 1994. aasta direktiiv 94/62/EÜ pakendite ja pakendijäätmete kohta (EÜT L 365, 31.12.1994, lk 10).

(3) Eurostat

(4) linkhttps://www.mordorintelligence.com/industry-reports/europe-consumer-packaging-market.

(5) https://environment.ec.europa.eu/strategy/circular-economy-action-plan_en

(6) https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12263-Reducing-packaging-waste-review-of-rules_et

(7) https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say_et

(8) Näiteks ekspordivad mõned Euroopa riigid oma plastijäätmeid väljapoole Euroopat. Seda tuleks vältida, tõhustades ELi-sisest ringlussevõtukava, mis saab muuta need jäätmed väärtuslikuks ringlussevõetud tooraineks (https://www.theguardian.com/environment/2021/jan/12/loophole-will-let-uk-continue-to-ship-plastic-waste-to-poorer-countries).

(9) https://environment.ec.europa.eu/strategy/circular-economy-action-plan_et

(10) Gerber, P. J., Steinfeld, H., Henderson, B., Mottet, A., Opio, C., Dijkman, J., Tempio, G., „Tackling climate change through livestock – A global assessment of emissions and mitigation opportunities“, ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (FAO), Rooma.

(11) „Food waste is responsible for 6 % of global greenhouse gas emissions“, https://ourworldindata.org/food-waste-emissions.

(12) Euroopa Parlamendi 10. veebruari 2021. aasta resolutsioon uue ringmajanduse tegevuskava kohta (2020/2077(INI)) (ELT C 465, 17.11.2021, lk 11), punkt 39.