P6_TA(2006)0220
Inimõigused maailmas 2005. aastal, Euroopa Liidu poliitika
Euroopa Parlamendi resolutsioon inimõiguste olukorda maailmas 2005. aastal käsitleva aastaaruande
ja ELi poliitika kohta antud valdkonnas (2005/2203(INI))
Euroopa Parlament,
—võttes arvesse ELi seitsmendat aastaaruannet inimõiguste kohta (2005) (1);
—võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikleid 3, 6, 11, 13 ja 19 ning EÜ asutamislepingu artikleid 177
ja 300;
—võttes arvesse inimõiguste ülddeklaratsiooni ja kõiki asjakohaseid rahvusvahelisi inimõiguste alaseid
dokumente (2);
—võttes arvesse konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta (CEDAW) ja
selle fakultatiivset protokolli;
—võttes arvesse Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja;
—võttes arvesse Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudi jõustumist 1. juulil 2002. aastal ja oma
Rahvusvahelise Kriminaalkohtuga seotud resolutsioone (3);
—võttes arvesse Euroopa Nõukogu inimkaubandusevastaseid meetmeid käsitlevat konventsiooni ja
2005. aasta tegevuskava inimkaubanduse kohta, mille nõukogu ja komisjon kooskõlas Haagi program-
miga välja töötasid ja vastu võtsid;
—võttes arvesse inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsiooni protokolli nr 13, mis käsitleb
surmanuhtluse igas olukorras kaotamist;
—võttes arvesse Euroopa Liidu põhiõiguste hartat (4);
—võttes arvesse AKV-ELi partnerluslepingut (5) ja selle hiljutist, 2005. aasta redaktsiooni (6);
—võttes arvesse oma eelmisi resolutsioone, mis käsitlevad inimõigusi maailmas;
—võttes arvesse oma 24. veebruari 2005. aasta resolutsiooni ELi prioriteetide ja soovituste kohta ÜRO
inimõiguste komisjoni 61. istungjärguks Genfis (14. märts kuni 22. aprill 2005) (7);
—võttes arvesse oma 14. veebruari 2006. aasta resolutsiooni inimõiguste ja demokraatia klausli kohta
Euroopa Liidu lepingutes (8);
—võttes arvesse kõiki enda poolt vastu võetud kiireloomulisi inimõiguste resolutsioone;
—võttes arvesse komisjoni teatist pealkirjaga “Euroopa-Vahemere partnerluse kümnes aastapäev: tööpro-
gramm järgmise viie aasta väljakutsetega toimetulemiseks” (KOM(2005)0139);
—võttes arvesse Euroopa-Vahemere parlamentaarse assamblee resolutsioone ja eriti seda, mille üle hääletati
21. novembril 2005. aastal Rabatis;
—võttes arvesse oma 17. novembri 2005. aasta resolutsiooni Euroopa Liidu relvaekspordi toimimisju-
hendit käsitleva nõukogu kuuenda aastaaruande kohta (9);
—võttes arvesse detsembris 2005 aset leidnud ELi inimõiguste arutelufoorumil tehtud järeldusi;7.12.2006 C 297 E/341 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) Nõukogu dokument 12416/05.
(2) Asjakohaste alusdokumentide nimekiri sisaldub väliskomisjoni raportile A6-0158/2006 lisatud tabelis.
(3) EÜT C 379, 7.12.1998, lk 265; EÜT C 262, 18.9.2001, lk 262; EÜT C 293 E, 28.11.2002, lk 88; ELT C 271 E,
12.11.2003, lk 576.
(4) EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1.
(5) EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.
(6) ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.
(7) ELT C 304 E, 1.12.2005, lk 375.
(8) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0056.
(9) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0436.
—võttes arvesse piinamise ning muude julmade, ebainimlike või inimväärikust alandavate kohtlemis- või
karistamisviiside vastast ÜRO konventsiooni;
—võttes arvesse oma kodukorra artiklit 45;
—võttes arvesse väliskomisjoni aruannet ning naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni arvamust
(A6-0158/2006),
A. arvestades, et ELi 2005. aasta inimõiguste aastaaruanne kujutab endast üldist ülevaadet Euroopa Liidu
institutsioonide tegevuse kohta seoses inimõigustega Euroopa Liidus ja väljaspool;
B. arvestades, et käesoleva resolutsiooni eesmärk on läbi vaadata, hinnata ja vajaduse korral esitada kon-
struktiivset kriitikat komisjoni ja nõukogu tegevuse kohta seoses inimõigustega ning Euroopa Parlamendiüldise tegevuse kohta,
1. tervitab asjaolu, et EL on maailmaareenil üha aktiivsem, et parandada inimõiguste olukorda kogu
maailmas; on arvamusel, et ELi viimane laienemine 25 liikmesriigini 457 miljoni elanikuga (millele peatseltlisandub Bulgaaria ja Rumeenia ühinemine) on suurendanud ELi ülemaailmset tähtsust ning seega andnudtalle suuremat kaalu rahvusvahelises inimõiguste poliitikas;
2. on arvamusel, et hoolimata jõulisest tegevusest inimõiguste edendamisel, piirduvad sellised jõupingu-
tused suuresti vaid spetsialistidega ja ühekordsete juhtumitega ning Euroopa Liidul ei ole üldiselt õnnestunud
süstemaatiliselt ja pidevalt käsitleda inimõiguste probleeme kolmandates riikides ega hõlmata inimõiguste
poliitikat liidu kaubandus-, arengu- ja muusse välispoliitikasse selliste riikide suhtes;
3. rõhutab vajadust kõikide liikmesriikide poolt elluviidava ühtse, järjepideva ja läbipaistva poliitika järele
kahepoolsetes suhetes kolmandate riikidega, kelle inimõiguste olukord on halb, ning kutsub liikmesriike üleskorraldama oma kahepoolseid kontakte nimetatud riikidega kooskõlas ELi ühise seisukohaga;
4. peab oluliseks Euroopa Liidu eeskirjade ja institutsioonide integreeritud raamistiku loomist, et anda
põhiõiguste hartale siduv jõud, tagada kooskõla inimõiguste ja põhivabaduste kaitse Euroopa konventsioonissätestatud süsteemiga ja luua alus ühtseks Euroopa rindeks lahingus ülemaailmse õiguste kultuuri eest;
kutsub Euroopa poliitilisi institutsioone üles koondama oma energiat nende eesmärkide toetamisel,
Nõukogu aastaaruanne
5. toonitab ELi inimõiguste aastaaruande tähtsust inimõigusküsimuste üldiselt nähtavamaks muutmisel;
6. tervitab jõuliselt 2005. aasta aruande esitamist nõukogu poolt täiskogu istungil 2005. aasta detsembris
paralleelselt Euroopa Parlamendi iga-aastase Sahharovi mõttevabaduse auhinna andmisega kolmele kaasvõit-jale, täpsemalt Daamidele Valges, Piirideta Ajakirjanikele ja Hauwa Ibrahimile; nõuab tungivalt sellise tege-vuse jätkamist ka tulevikus, nii et Euroopa Parlamendi täiskogu detsembri istungjärgust saab keskpunkt ELitegevusele inimõiguste valdkonnas;
7. tervitab aruande paremat selgust ja ülevaatlikkust; palub siiski nõukogul keskenduda rohkem ELi vahen-
dite ja algatuste hindamisele kolmandates riikides, tegeleda antud küsimuses saavutatud tulemustega ja
hõlmata aruandesse ka mõju-uuringud aruandes kirjeldatud tegevuste kohta, määratledes samal ajal sellise
töö selged meetodid, aga ka põhieesmärkide strateegilised analüüsid eelseisvaks aastaks;
8. peab soodsaks tulemuseks seda, et nõukogu aruandes püütakse esmakordselt õigesti hinnata Euroopa
Parlamendi tegevust, kuid samas kutsub tulevast eesistujariiki Soomet üles pöörama ELi kaheksanda inim-õiguste aastaaruande ettevalmistamisel rohkem tähelepanu Euroopa Parlamendi resolutsioonidele ningteatama, mil viisil on neid arvestatud nõukogu ja komisjoni töös, ja eelkõige andma Euroopa Parlamendileselle aruande koostamisel sobiva rolli, et aruande lõplik versioon oleks tõeline katse kajastada nõukogu,
komisjoni ja parlamendi seisukohti; on seisukohal, et Euroopa Parlament peab jätkama ka oma aruannete
avaldamist, et ELi inimõiguspoliitikat hinnata ja parlamentaarset kontrolli rakendada;7.12.2006 C 297 E/342 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
9. soovitab, et nõukogu põhiprioriteet tulevastes inimõiguste aruannetes peaks olema ELi suuniste analüüs
ja rakendamine ning mõju hindamiste koostamine iga suunise kohta, kaaludes läbi nende tõhususe muuda-
tuste edendamisel kolmandates riikides;
10. palub, et tulevastes inimõiguste aastaaruannetes analüüsitaks küsimust, kuidas käsitletakse inimõigusi
ELi muude poliitikavaldkondade, nagu näiteks arengu- ja kaubanduspoliitika, välismõõtmes, esitades muuhulgas aruande selle kohta, kuivõrd on inimõiguste ja demokraatia klausleid kasutatud ELi suhetes kolman-date riikidega; sellega seoses kutsub tulevaste inimõiguste aastaaruannete puhul üles hindama tegelikku vasta-vust inimõiguste ja demokraatia klauslitele ELi lepingutes, mille on Euroopa Parlament oma eelnimetatud
14. veebruari 2006 resolutsioonis heaks kiitnud,
Euroopa Liidu tegevus kahe eesistumise vältel
11. tervitab eesistujariikide Luksemburgi ja Ühendkuningriigi koostööle suunatud lähenemisviisi ning
loodab, et seda jätkatakse Austria ja Soome eesistumise ajal ühise iga-aastase programmi vastuvõtmise teel;
on seisukohal, et selline koostöö peaks suurendama ELi tegevuse kooskõlastatust ja järjepidevust, ning
loodab, et selline suundumus jätkub ja et seda tulevikus veelgi tõhustatakse;
12. tervitab Luksemburgi ja Ühendkuningriigi tehtud pingutusi ja kohustust töötada välja meetodid ja
kriteeriumid ELi suuniste tõhusamaks rakendamiseks, sh üksikjuhtumeid puudutavad surveavaldusedkolmandatele riikidele, avalikud avaldused ja deklaratsioonid; ning rõhutab, et on oluline luua erimehhanismtavade järjekindlaks kogumiseks kohalikul tasandil ELi missioonide ja komisjoni delegatsioonide juhtidepoolt, et teha kindlaks näited “parimate ja halvimate tavade” rakendamisest, mis võimaldaks hinnata koha-
likul tasandil rakendamist;
13. tervitab eesistujariigi Luksemburgi tehtud algatust piiratud ressurssidest tingitud probleemi lahendami-
seks teiste liikmesriikidega koormuse jagamise, varajaste läbirääkimiste, ressursside ühendamise ja mitteamet-like“troikade” moodustamise teel seoses konkreetsete küsimustega; kutsub nõukogu üles arendama seda
lähenemisviisi teiste riikide eesistumise ajal;
14. hindab eesistujariigi Ühendkuningriigi lähenemisviisi surmanuhtluse suhtes, mis on kooskõlas ELi
suunistega surmanuhtluse kohta ja millest lähtudes astuti diplomaatilisi samme nendes riikides, kus esines
oht, et surmanuhtlusele kehtestatud moratoorium de jure või de facto lõpetatakse, või kus kaaluti siserii-
klikke samme moratooriumi kehtestamiseks; palub eesistujariigil Austrial ning kõigil järgmistel eesistujarii-kidel seda eeskuju järgida, korrapäraselt astudes diplomaatilisi samme selliste riikide suhtes; palub eesistuja-riigil vajaduse korral võtta järelmeetmeid eelnevalt astutud diplomaatiliste sammude suhtes; palub komisjonilteha oma delegatsioonidele kolmandates riikides, kus kehtib surmanuhtlus, ülesandeks toetada nõukogusamme moratooriumi kehtestamisel ja suurendada oma jõupingutusi nendel juhtudel, kui surmanuhtlus on
määratud Euroopa kodanikele; tervitab Euroopa-Vahemere parlamentaarse assamblee poolt 21. novembril
2005. aastal Rabatis vastu võetud resolutsiooni, milles kutsutakse Barcelona protsessis osalevaid riiketoetama surmanuhtlusele kehtestatud moratooriumi;
15. tervitab prioriteeti, mis on antud inimõiguste järgimisele osana Ühendkuningriigi eesistumise ajal
astutud sammudest läbirääkimiste alustamiseks Türgi ja Horvaatiaga endisele Jugoslaavia Makedoonia Vaba-riigile kandidaatriigi staatuse andmiseks ning stabiliseerimis- ja assotsiatsioonilepingute alaste läbirääkimiste
alustamiseks Serbia ja Montenegro ning Bosnia ja Hertsegoviinaga; palub komisjonil tagada, et kandidaatrii-
kides toimub tõeline areng inimõiguste alal ning eelkõige vähemuste kaitse, usulise vabaduse ja sõnavaba-duse, ümberasustatud isikute ja pagulaste, vaimse tervise probleemidega ja/või vaimse puudega isikute osas,ning neis tehakse koostööd rahvusvahelise õigussüsteemiga, kooskõlas Euroopa põhimõtete ja ühenduseõigustikuga; nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon hõlmaksid otsustava elemendina kandidaatriikideganing stabiliseerimis- ja assotsieerumisprotsessis osalevate riikidega sõlmitavatesse lepingusuhetesse ÜRO
konventsioonidest kinnipidamise; toonitab assotsieerumise ja ühinemise tähtsust vajalike inimõigusreformide
hoogustamisel;7.12.2006 C 297 E/343 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
16. kiidab heaks, et võitlust inimkaubanduse vastu peetakse nõukogu eesistujariikide prioriteediks; nõuab
tungivalt, et EL võtaks vastu integreeritud, inimõigustele keskendunud lähenemise, et tegeleda selle areneva
nähtusega;
17. tervitab väljendusvabaduse valimist üheks peamiseks inimõigusalaseks teemaks Ühendkuningriigi eesis-
tumise ajal; tunneb muret selle pärast, et paljud ajakirjanikud kogu maailmas, eriti Hiinas, Valgevenes,Kuubas ja Põhja-Koreas, on mõistetud süüdi riigiametnike või poliitikute väidetavas laimamises; palubnõukogul esimese sammuna toetada ülemaailmset moratooriumi sellise ajakirjanike vangistamise suhtes;rõhutab siiski, et sõnavabadus ei välista erinevate kultuuride vastastikust austust ja nendevahelist mõistmist;
18. väljendab jahmumist eesistujariigi Ühendkuningriigi ebaõnnestumise üle korraldada genotsiidi, inimsu-
sevastaste kuritegude ja sõjakuritegudega seotud ELi kontaktpunktide võrgu kolmandat kohtumist (
1), mis on
ELi liikmesriikide vahelise koostöö tugevdamise hindamatuks vahendiks rahvusvaheliste kuritegude riiklikul
tasandil uurimisel ja nende eest vastutusele võtmisel,
Nõukogu ja komisjoni inimõigusalane tegevus rahvusvahelistel foorumitel
19. tervitab ELi ja tema liikmesriikide aktiivset osalemist inimõiguste teemadel 2005. aastal mitmesugustel
rahvusvahelistel foorumitel, sealhulgas ÜRO inimõiguste komisjonis, ÜRO Peaassamblees, Euroopa Julge-
oleku ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) ministrite nõukogus, Euroopa Nõukogus ning Maailma Kaubandu-
sorganisatsiooni (WTO) ministrite konverentsil;
20. hindab ELi eesistujariigi ja nõukogu tulemustele suunatud lähenemisviisi ÜRO inimõiguste komisjoni
61. istungjärgul; tervitab seoses sellega ELi olulist funktsiooni kriitiliste ja konstruktiivsete resolutsioonidetagamisel, mis käsitlevad inimõigusi Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Nepaalis, Põhja-Koreas, Sudaanis,Usbekistanis, Türkmenistanis ning inimõigusi ja terrorismivastast võitlust ja eriraportööride nimetamist, kelleülesandeks on kavandada põhimõtted ja suunised tööl ja põlvnemisel põhineva diskrimineerimise kohta;tervitab samuti toetust, mida osutati eriesindaja määramisele inimõigusstandardite tugevdamiseks töökoh-
tadel;
21. tuletab siiski nõukogule meelde oma eelnimetatud 24. veebruari 2005. aasta resolutsiooni, milles
kutsuti Euroopa Liitu esitama resolutsioone mitmes prioriteetses küsimuses; avaldab kahetsust eriti selle
pärast, et EL keeldus toetamast resolutsioone inimõiguste rikkumise kohta Hiinas, Zimbabwes ja Tšetšeenias;meenutab seoses sellega nõukogu võetud kohustusi seoses ELi suunistega inimõigusi käsitlevate dialoogidekohta, milles selgelt väljendatakse, et inimõigusi käsitlevad dialoogid ei või takistada nõukogu toetamastteatud riikide kohta esitatud ÜRO Inimõiguste Nõukogu resolutsioone; võtab seoses sellega arvesse ka
2005.aasta aruandes tehtud avaldust, et eriti Aafrika rühm ei ole olnud ÜRO Peaassamblee kolmandas komi-
tees koostöövalmis aruteludeks inimõiguste olukorra üle teatavates Aafrika riikides; seega palub komisjonil janõukogul kasutada kõiki nende käsutuses olevaid vahendeid, et veenda Aafrika rühma tegema tulevikuskoostööd ÜRO Peaassambleega, pidades dialoogi ja andes teavet asjassepuutuvate Aafrika riikide kohta, eritinende riikide, kellega AKV-ELi koostöö on peatatud AKV-ELi partnerluslepingu artikli 96 alusel või kellegapoliitilist dialoogi peetakse sama lepingu artikli 8 alusel; soovitab, et Euroopa Parlament võiks tulevikus
nõukogule resolutsiooni ettepanekuid esitades piirduda olulisemate asjassepuutuvate riikidega ja toetada tuge-
vamalt nõukogu vastavat tegevust;
22. kutsub nõukogu ja komisjoni üles tegema olulisi jõupingutusi, et siduda jätkuvalt nende rahvusvahe-
listel foorumitel peetud arutelud Euroopa Liidu kahepoolsete poliitiliste dialoogide, arengu- ja kaubanduspo-liitikaga ning vältida hetkeolukorda, kus riigid, kes on ELi inimõigustealastele algatustele rahvusvahelistelfoorumitel vastu, saavad seda teha vähese lootusega, et nad kannatavad kahepoolsete suhete tõttu mis taheskahjulikke tagajärgi;
23. tuletab nõukogule ja komisjonile eriti meelde, et enamik inimõiguste rikkumisi ei saaks toimuda
riikides, kus sõna- ja trükivabaduse traditsioonid on tugevamad; seetõttu kutsub nõukogu ja komisjoni ülesrõhutama seda põhipunkti võimalikult kindlalt kõikides poliitilistes dialoogides, nt arengu- ja kaubanduspo-
liitika puhul;7.12.2006 C 297 E/344 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) Nõukogu 18. juuni 2003. aasta otsus 2003/659/JSK (ELT L 245, 29.9.2003, lk 44).
24. tervitab nõukogu jätkuvat toetust tugeva, jõulise ja tõhusa ÜRO Inimõiguste Nõukogu loomiseks järg-
miste põhijoontega: see peab olema alaline organ piisava hulga vastava pikkusega sessioonidega, et võimal-
dada sel nõuetekohaselt täita oma volitusi, see peab suutma reageerida kiireloomulistele olukordadele,võimaldama ÜRO erimenetluste süsteemi jätkuvat toimimist, ja valitsusväliste organisatsioonide komiteedtuleks reformida nii, et oleks võimalik tugev sõltumatute valitsusväliste organisatsioonide osalus; palubnõukogul jätkata tegevust standardite seadmiseks uues ÜRO Inimõiguste Nõukogus osalemiseks, sealhulgas
liikmete häälteenamusega otse- või isikuhääletustega valimised, millega püütakse tagada uue organi usaldus-
väärsus ja tõhusus; sellega seoses avaldab muret, et riigid, kus rikutakse inimõigusi, on valitud ÜRO Inim-õiguste Nõukogu liikmeks, ning rõhutab seetõttu üldise vastastikuste eksperdihinnangute süsteemi loomisevajalikkust eesmärgiga tutvuda inimõiguste olukorraga kõigis riikides ja jälgida rahvusvaheliste konventsioo-nide ning standardite rakendamist; avaldab kahetsust, et 2005. aasta viimastel kuudel on ELi liikmesriigidsattunud nendel läbirääkimistel strateegiliselt halvemasse seisukorda sellise väikese rühma ÜRO liikmesriikide
tegevuse tõttu, kelle enda inimõiguste olukord on kahtlane; sellele vaatamata tervitab New Yorkis sõlmitud
lõplikku kokkulepet ning loodab näha tugevat ja tõhusat ELi esindatust loodavas ÜRO InimõigusteNõukogus;
25. kutsub nõukogu ja komisjoni üles järjekindlalt vastu olema sellele, et ÜRO Inimõiguste Nõukogu eesis-
tujaks saaks inimõigusi mitteaustavad riigid;
26. nõuab, et nõukogu ja komisjon jätkuvalt toetaks ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsiooni kiiret
sõlmimist; tervitab seitsmenda ajutise komisjoni istungi tulemusi, sealhulgas kokkulepet parandada teksti osi,
mis puudutavad puuetega inimeste vastu suunatud vägivalda, mitmese abivajadusega isikute inimõiguseid ja
kurtide õigust kasutada viipekeelt; kutsub liikmesriike, nõukogu ja komisjoni üles toetama olemasoleva tekstiprojekti edasist tugevdamist seoses puuetega inimeste instinktiivse kohtlemisega, ja selle rakendamist, nõuabtoetust praegustele jõupingutustele, mis puudutavad rahvusvahelist koostööd puuetega inimeste toetamiseksarengumaades, ning tugevale ja sõltumatule seirele ja täitemehhanismile, mis suudab tegeleda isikute kaebus-
tega;
27. leiab üldiselt, et ELi inimõigusalane tegevus ÜROs on liiga introvertne; palub nõukogul püüda kiiren-
dada nõupidamist, et jääks rohkem aega konsultatsioonideks ELi-väliste partneritega; palub nõukogul kaaluda
seda, et tema inimõiguste töörühm (COHOM) pakuks ainult läbirääkimisraamistikku ELi esindajatele rahvus-
vahelistel foorumitel, ning delegeerida nimetatud esindajatele volitused, et nad saaksid vajadusel vastu võttaad hoc otsuseid;
28. tervitab seda, et üldiselt võtab EL Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) kohtumistel jõulise seisu-
koha aruteludes ametiühinguõiguste ja töötajate muude põhiinimõiguste suhtes, sealhulgas ka Luksemburgi
eesistumise ajal, kui EL võttis tugeva seisukoha seoses Kolumbia ametiühinguliikmete inimõiguste väidetavarikkumisega, mille tulemusel tegi EL oma järjepidevuse demonstreerimiseks tugeva avalduse rahvusvahelisetöökonverentsi istungil 2005. aasta juunis; on sellega seoses üllatunud, et selline riik nagu Valgevene saijuunis 2005 osutuda valituks ILO haldusnõukogusse, hoolimata tõsiasjast, et Valgevenes ei ole demokraatiat
sõltumatute ametiühingutega ja et neli suuremat ELi riiki on haldusnõukogu alalised liikmed; palub nõukogul
selgitada oma diplomaatilisi samme enne kõnealust valimist ning seda, kas nõukogu kaalus Valgevene liikme-suse vastu olemist; on jätkuvalt seisukohal, et on oluline tugevdada ELi toetatud eriprogramme tundlikesektorite kaitsmiseks kolmandates riikides;
29. õnnitleb nõukogu ja komisjoni märkimisväärse diplomaatilise edu puhul, mida saavutati ÜRO Julgeole-
kunõukogus Sudaani Darfuri juhtumi suunamisel Rahvusvahelisse Kriminaalkohtusse, nagu nõuti EuroopaParlamendi 16. septembri 2004 resolutsioonis (
1); on siiski mures järjest halveneva olukorra pärast Darfuris
ning nõuab tungivalt, et rahvusvaheline kogukond, ÜRO, nõukogu ja komisjon toimiksid viivitamatult vägi-valla peatamiseks, samal ajal oluliselt toetades Aafrika Liitu ja tagades kannatanud elanikkonnale humanitaa-
rabi piisava taseme; ergutab kiiret arengut Sudaani valitsuse sõjaväelise või tsiviilhierarhia kõrgete ametnike7.12.2006 C 297 E/345 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) ELT C 140 E, 9.6.2005, lk 153.
süüdi mõistmisel vastavate kuritegude, eelkõige vägistamiste kui sõjarelva kasutamise ees; nõuab tungivalt, et
EL toetaks aktiivselt suurema julgeoleku tagamiseks selles piirkonnas praeguse Aafrika Liidu missiooni ülemi-
nekut täielikult väljakujundatud ÜRO rahuvalvemissioonile; nõuab tungivalt, et EL toetaks jätkuvalt erinevateosapoolte vahelise üldise rahulepingu rakendamist;
30. kutsub nõukogu ja komisjoni üles jätkama aktiivseid jõupingutusi Rahvusvahelise Kriminaalkohtu
Rooma statuudi ratifitseerimise ja rakendusaktide vastuvõtmise edendamiseks kogu maailmas vastavalt
nõukogu ühisele seisukohale Rahvusvahelise Kriminaalkohtu suhtes ja tegevuskavale; kutsub nõukogu jakomisjoni üles nimetatud jõupingutusi mitmekordistama Ameerika Ühendriikide kui ELi põhipartneri suhtesastutud diplomaatiliste sammudes, eriti terrorismivastases sõjas; palub, et iga ELi eesistujariik esitaks EuroopaParlamendile aruande, mis käsitleb ühise seisukoha alusel võetud meetmeid;
31. tervitab Rooma statuuti arvestava rahu ja rahvusvahelise kohtumõistmise edendamise võtmist üheks
ELi ja AKV riikide vahelise koostöö eesmärgiks pärast AKV-ELi partnerluskokkuleppe hiljutist ülevaatamist;kahetseb seega, et ÜRO 2005. aasta septembri tippkohtumise lõppdokumendis puudub viide Rahvusvaheli-sele Kriminaalkohtule; tervitab asjaolu, et mitmesse Euroopa naabruspoliitika tegevuskavasse, eriti nendesse,mis on seotud Ukraina ja Moldovaga, ning Aserbaidžaani, Liibanoni, Armeeniat ja Gruusiat käsitlevate tege-
vuskavade projektidesse on lisatud viited Rahvusvahelisele Kriminaalkohtule; kutsub ELi ja tema liikmesriike
igal võimalikul juhul taaskinnitama oma seotust Rahvusvahelise Kriminaalkohtuga;
32. kutsub USA valitsust ja Kongressi üles lõpetama viivitused ja ratifitseerima Rooma statuudi, millega
asutatakse Rahvusvaheline Kriminaalkohus; leiab, et Ameerika Ühendriikidele ei saa selles osas teha ühtki
õiguslikku erandit; mõistab hukka asjaolu, et osad riigid, sealhulgas mitmed ELi liikmesriigid, on sõlminud
“kahepoolsed kokkulepped” Ameerika Ühendriikidega, andes de facto puutumatuse USA sõduritele;
33. peab oluliseks tihedate suhte loomist Euroopa Liidu ja Euroopa Nõukogu vahel ning osutab probleemi-
dele, millega sellised suhted endiselt kimbatuses on: asjaolu, et tegemist on tehnilist laadi koostööga, mittepoliitilisel tasandil organiseeritud koostööga, komisjoni ja Euroopa Nõukogu organite vahelise suhtluse
puudus, kattuvus ja suutmatus selgitada tegevusvaldkondi; kutsub eesistujariike Austriat ja Soomet üles
tagama, et hetkel koostamisel olev vastastikuse mõistmise memorandum peab need probleemid lahendama;juhib tähelepanu sellele, et Euroopa Liidu ja Euroopa Nõukogu vahelised suhted on eluliselt tähtis kohtumis-paik, mis on avatud ka inimõiguste kultuuri poolehoidjatest kolmandatele riikidele, ja aitab tagada naabrus-poliitika ja teiste partnerlusel põhinevate erisuhete edu;
ELi poliitilised ja inimõigusalased dialoogid ja nõupidamised ning üldine poliitiline dialoog kolmandate
riikidega
34. tervitab tõsiasja, et aastaaruandes esitatakse tasakaalustatud hinnang ELi inimõigusalaste dialoogide
tõhususe suhtes; võtab teadmiseks nende dialoogide hindamise 2004. aastal; võtab arvesse, et nõukogu astubesimesi samme inimõigusalaseid dialooge ja nõupidamisi käsitleva ülevaatedokumendi väljatöötamiseks;ootab selle dokumendi saamist pärast seda, kui see on vastu võetud; palub eelkõige nõukogul selles küsi-
muses ja dialoogide hindamisel teha tihedat koostööd Euroopa Parlamendiga; seoses sellega annab nõukogule
teada, et koostatakse omaalgatuslik raport inimõigusalaste dialoogide hindamise ja kolmandate riikidegakonsulteerimise kohta;
35. rõhutab, et liit ja kõik liikmesriigid peavad toimima ühiselt ning vastavalt asutamislepingu ja ühenduse
õigustiku kohustustele, kui on tegemist inimõigustega, et vältida ebakõlasid, mis vähendaksid liidu moraalset
autoriteeti rahvusvahelises süsteemis;
36. võtab teadmiseks nõukogu aastaaruandes antud hinnangu Hiinaga peetava inimõigusalase dialoogi
kohta, kus inimõiguste rikkumiste nimekiri on jätkuvalt pikk, sealhulgas poliitiliste vangide võtmise, eritivähemustesse kuuluvate inimeste vangistuste kohta, väidetavate piinamiste, sunniviisilise töö laiaulatusliku
kasutamise, surmanuhtluse sagedase kasutamise ning usu- ja sõnavabaduse (sealhulgas inimeste kohtlemine
Tiibetis)ja trükivabaduse (sh Internet) järjekindla takistamise osas; avaldab kahetsust, et mingit olulist arengut7.12.2006 C 297 E/346 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
ei ole toimunud kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti ratifitseerimise ja kohaldamise või
1989. aasta Tiananmeni sündmustega soetud kinnipeetute vabastamise osas; peab seda dialoogi väärtuslikuks
vahendiks ja oluliseks elemendiks üldises ELi ja Hiina vahelises strateegilises dialoogis, kus inimõigusi tulebkäsitleda esmatähtsatena; palub nõukogul ja komisjonil teha suuri pingutusi ka juhul, kui tulu nendest saaballes keskpikas perspektiivis; palub nõukogul kaaluda kõnealuse dialoogi parandamist lihtsa ja praktilise otsu-sega, mille tulemusel muutub kättesaadavaks sünkroontõlge; loodab, et sellised uuendused nagu kõrgel
tasandil poliitiline dialoog ja seadusandlik seminar vahetult üksteise järel võiksid viia tugevama sünergiani;
rõhutab, et järjest paremate kaubandussuhete eeltingimuseks peavad olema inimõigustealased reformid;palub nõukogul kutsuda Euroopa Parlamendi liikmeid osalema nimetatud dialoogides, niisamuti nagu onkutsutud Hiina parlamendiliikmed;
37. mõistab hukka Iraani presidendi üleskutse Iisrael kaardilt minema pühkida; väljendab muret selle
pärast, et inimõigusalane dialoog Iraaniga on seoses mitmesuguste lahkarvamustega rahvusvahelise poliitikaküsimustes ja Iraani tegevusetusega katkenud alates selle viimasest voorust juunis 2004; kutsub mõlematpoolt —nõukogu ja Iraani —laskuma uuesti dialoogi ja määratlema kriteeriumid eesmärgiga saavutada
kõnealuses valdkonnas tegelikke edusamme; tervitab sellekohast selgesisulist avaldust nõukogu 12. detsembri
2005. aasta järeldustes; kutsub nõukogu üles jätkama diplomaatiliste sammude astumist Iraani suhtes
konkreetsetel juhtudel ning tervitab selles suhtes eesistujariigi Austria võetud kohustusi; väljendab kahetsustIraani halbade inimõigusalaste faktide osas president Mahmoud Ahmadinejadi ametiaja esimese kuue kuujooksul ning kutsub komisjoni üles võtma vajalikke meetmeid Euroopa inimõiguste algatuste raames, ettugevdada kontakte ja koostööd Iraani kodanikuühiskonnaga ning toetada edasi demokraatiat ja inimõigusi;
38. väljendab muret inimõiguste tõsiste rikkumiste pärast Iraagis, sealhulgas Iraagi kinnipidamisasutustes,
sellele vaatamata tervitab ELi toetust Iraagi uuele valitsusele; nõuab, et EL oleks rohkem kaasatud stabiilsuseloomisele Iraagis ja et komisjoni delegatsioon saadaks täies ulatuses toimima eeldusel, et suudetakse lahen-
dada julgeolekuga seotud küsimused; palub nõukogul ja komisjonil toetada Iraagi inimõiguste ministeeriumi
jätkuvaid pingutusi järgida rangeid standardeid;
39. tervitab ELi ja Venemaa vaheliste inimõigusalaste nõupidamiste algust; toetab nõukogu kavatsust aren-
dada nendest nõupidamistest tõeline ELi-Venemaa inimõigusalane dialoog ja nõuab, et Euroopa Parlament
kaasataks sellesse protsessi; kutsub nõukogu jätkuvalt nõudma Venemaalt nõustumist sellega, et Euroopa jaVenemaa valitsusvälised organisatsioonid saaksid kõnealuste nõupidamistega ühineda, võttes eeskujuks teisedinimõigusalased dialoogid; tervitab asjaolu, et nõukogu on seoses kõnealuste nõupidamistega küsitlenudvalitsusväliseid organisatsioon, kahetseb siiski, et puudub süstemaatiline konsulteerimine Euroopa Parlamen-diga; palub nõukogul avaldada survet, et Venemaa nõustuks seda dialoogi korraldama vahelduvalt ka Vene-
maal ja mitte ainult siis, kui ELis leiavad aset tippkohtumised; tunneb muret selle üle, et Venemaa uued valit-
susväliseid organisatsioone käsitlevad õigusaktid takistavad inimõigusorganisatsioonide korralikku tööd võinende toimimist üldse, kui on kaalul inimõiguste järgimine; palub komisjonil ja nõukogul seda küsimustVenemaaga suhtlemisel järjekindlalt tõstatada, eelkõige rahvusvahelistel foorumitel ja eriti Euroopa NõukoguMinistrite Komitees, mille eesistumise peaks Venemaa üle võtma 19. mail 2006. aastal; palub komisjonil ja
nõukogul tõstatada Tšetšeenias asetleidvate kohtuväliste tapmiste, kadumiste ja eeluurimisel toimuvate piina-
miste, samuti Tšetšeenias inimõiguste rikkumisi uurivate ja neist avalikult rääkivate inimõiguslaste rünnakuteteema;
40. tervitab kuuendal India-ELi tippkohtumisel vastu võetud ühist tegevuskava, mis hõlmab inimõigusala-
seid arutelusid, mis põhinevad koostöökohustusel hoida au sees inimõigusi võrdsuse ja vastastikuse austusevaimus; eeldab, et nendesse aruteludesse hõlmatakse vähemusõiguste küsimused; eeldab, et kõnealustesraamides saavad mõlemad pooled samuti arutada dalitide probleemset sotsiaalset olukorda; kutsub nõukoguja komisjoni üles jäljendama sellist dialoogi muude kastisüsteemi rakendavate riikide valitsustega; tervitab as-jaolu, et komisjon ja nõukogu konsulteerivad ELi-India kodanikuühiskonna ümarlaua raames korrapäraselt
India valitsusväliste organisatsioonidega; soovitab, et piirkonnas toimuvate arutelude raames käsitletaks ka
inimõiguste olukorda Kashmiris;7.12.2006 C 297 E/347 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
41. võtab teadmiseks Kolumbia suhtes 3. oktoobril 2005 tehtud nõukogu järeldused; soovitab, et tule-
vastes nõukogu järeldustes tuleks esmatähtsaks pidada nõupidamist kodanikuühiskonna ja ÜRO Inimõiguste
Ülemkomissari Ametiga ning samuti tuleks kaasata arutelu nõukogu inimõiguste töörühmas (COHOM);palub nõukogul jälgida õigluse ja rahu seaduse kestvat mõju inimõiguslastele; märgib, et õigluse ja rahuseadust kohaldatakse kõikide ebaseaduslike relvastatud rühmituste, mitte ainult Kolumbia Ühendatud Enese-kaitsearmee (AUC), vaid ka Kolumbia Relvastatud Revolutsioonilise Armee (FARC) ja Rahvusliku Vabastu-
sarmee (ELN) suhtes Kolumbias;
42. kutsub nõukogu ja komisjoni järjepidevalt tõstatama kõikides kolmandate riikidega peetavates poliiti-
listes dialoogides küsimuse, et need kolmandad riigid peaksid välja andma alalised kutsed kõikidele ÜROeriasutustele, eriettekandjatele ja eriesindajatele ning peaksid esitama kõik lõpetamata ettekanded ÜROlepingu organitele;
43. võtab arvesse poliitilist dokumenti, mis sisaldab ELi ametlikku nimekirja “probleemsed vangid/kinni-
peetavad” ühe konkreetse riigi suhtes arendatavas poliitikas, mida on mainitud nõukogu aastaaruandes;
julgustab komisjoni ja nõukogu koostama sellise ELi ametliku nimekirja iga kolmanda riigi suhtes, mille
inimõiguste olukord on murettekitav, ning tõstatada selle nimekirja igal poliitilisel kohtumisel selle riigigapeetava dialoogi raames; palub komisjonil teavitada parlamenti kõikide selliste olemasolevate nimekirjadekohta;
44. lisaks kutsub nõukogu kaaluma, kas võtta vastu mõne liikmesriigi valitsuse ja teatavate rahvusvaheliste
valitsusväliste organisatsioonide rakendatav lähenemisviis, mille kohaselt määratakse igal aastal aastaaruandes
seoses inimõiguste rikkumisega “erilist muret tekitavate riikide” loetelu; soovitab, et nimetatud riigid tuleks
esile tuua vastavalt konkreetsetele ja läbipaistvatele kriteeriumidele, mis põhinevad ELi inimõiguste suunisteteemadel, asutamislepingutel ja võetud kohustustel ja et Euroopa Parlamendi valitud riikide kohta koostatakskiireloomulised resolutsioonid, et juhtida teravamat tähelepanu inimõigustele kogu ELi poliitika elluviimiselkõnealuste riikide suhtes, kaasa arvatud abi- või kaubandussanktsioonide rakendamine, kui nimetatud rikku-
mised püsivad; arvab, et inimõiguste olukorra hindamise seisukohast on olulised sellised kriteeriumid nagu
kohtunike ja meedia sõltumatus ning kodanikuühiskonna organisatsioonide seisund;
45. tunneb heameelt asjaolu üle, et nõukogu säilitas oma ühise seisukoha Birma/Myanmari suhtes
2005. aastal; võtab eriti arvesse 2005. aasta septembris tehtud raportit Havali/Tutu kohta, milles nõutakse,et riigi rahu- ja arengunõukogu tegevust peetaks ohuks rahvusvahelisele julgeolekule ja seda, et seetõttupeaks režiim pöörduma ÜRO Julgeolekunõukogu poole; tunnustab ELi liikmesriikide toetust ÜRO Julgeole-
kunõukogu küsitlemisele jätkuvate rikkumiste kohta; märgib murelikult, et Daw Aung San Suu Kyid hoitakse
endiselt koduarestis ja et ÜRO eriraportööril, kelle volitused lõppevad sel aastal, on alates 2003. aastastkeelatud pääs riiki; julgustab ELi võtma kannustavamat rolli selles riigis (pöörates erilist tähelepanu EuroopaParlamendi 17. novembri 2005. aasta resolutsioonile Birma/Myanmari kohta (
1));
46. tervitab seda, et nõukogu ja komisjon on lisanud mure inimõiguste, demokraatia, õigusriigi ja hea
valitsemistava pärast konkreetsetesse kriteeriumidesse kõikides siseriiklikes tegevuskavades, mis on koostatud
Euroopa naabruspoliitika (ENP) raamistikus; nõustub, et kõnealuste tegevuskavade tugevus seisneb selles, et
need kujutavad endast siduvat kohustust, ja et selles seisneb ühtlasi nende nõrkus, sest need tuleb läbirääkida partnerriigiga; nõuab seetõttu tungivalt, et nõukogu hoiaks neid riike oma kohustuste juures jakaaluks, milliseid meetmeid võtta juhul, kui nad ei täida oma kohustusi kokkulepitud tähtaja jooksul; juhiberaldi tähelepanu selles osas Maroko, Lääne-Sahara, Tuneesia, Süüria, Iisraeli, Palestiina Omavalitsuse,Alžeeria ja Egiptusega sõlmitud inimõigusalaste kokkulepete nõrkusele, mille osas viimase kahe riigiga
peetakse endiselt läbirääkimisi; ootab võimalust vaadata läbi aruanded esimese seitsme tegevuskava ja
2006. aastaks püstitatud Euroopa naabruspoliitika prioriteetide elluviimise kohta esimesel aastal; seda silmaspidades nõuab selliste inimõiguste allkomisjonide loomist, mis tegelevad muuhulgas üksikjuhtudega, etparandada veelgi inimõigustealast dialoogi kõikide partnerriikidega;
47. kutsub nõukogu ja komisjoni üles lisama laste õigusi kõikidesse oma tegevustesse, et tõhusalt võidelda
laste tööga, keskendudes peamiselt laste õpetamisele ja harimisele, mis on üks aastatuhande arengueesmärki-
dest,7.12.2006 C 297 E/348 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0444.
Nõukogu ja komisjoni tegevuse üldine analüüs
48. võtab arvesse teavet, et Ühendkuningriigi eesistumise ajal on EL astunud diplomaatilisi samme
26 inimõigustega seotud juhtumi puhul ning on välja andnud 49 avaldust inimõiguste küsimustes;
49. mõistab, et eriti inimõiguste valdkonnas peavad ELi tegevused, nagu diplomaatilised sammud kolman-
date riikide suhtes, olema mõnikord konfidentsiaalsed; usub siiski, et kõnealuste tegevuste loetelu tulekslisada aastaaruandesse;
50. palub sellepärast nõukogul ja komisjonil koos parlamendiga välja töötada konfidentsiaalne süsteem,
mille kaudu Euroopa Parlamendi valitud liikmeid saaks hoida kursis diplomaatiliste sammudega, midaastuvad liikmesriigid, eesistuja, ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, eriesindajad või komisjonseoses inimõigusalaste juhtumitega või olukordadega, mis on tõstatatud Euroopa Parlamendi resolutsioo-
nides; soovitab modelleerida kõnealust süsteemi nii, et valitud parlamendiliikmeid teavitataks salastatud
materjalist seoses julgeoleku- ja kaitseküsimustega;
51. tervitab tõsiasja, et 12. detsembril 2005. aastal toimunud üldasjade nõukogu võttis vastu sätte, et
nõukogu ajakohastatud ELi inimõigusalased teabelehed tuleb teha kättesaadavaks kõikidele ELi institutsiooni-dele, ning ootab nende praeguste versioonide saamist niipea kui võimalik (
1);
52. palub nõukogul kaaluda võimalust muuta COHOM töörühmaks, mille esindajad asuvad Brüsselis; leiab,
et see võimaldaks rohkem aega kokkusaamisteks, paremat koordineerimist ja seega tugevamat haaret ELi
inimõiguste poliitika suhtes laiemas tähenduses;
53. tervitab institutsioonide väljaarendamist, haldusreformi, head valitsemistava ja inimõigusi käsitlevate
töörühmade loomist ELi ja vastavalt Bangladeshi, Laose ja Vietnami vahel; kutsub nõukogu ja komisjonilaiendama seda lähenemisviisi ka muudele kolmandatele riikidele, nagu Kambodžale ja Nepaalile, sõltuvaltnende tõhususe suhtes antavast hinnangust;
54. nõuab, et kõigis inimõigusi käsitlevates õigusaktides, dokumentides ja raportites, sealhulgas aastaaruan-
netes, käsitletaks otseselt diskrimineerimist puudutavaid küsimusi, kaasa arvatud vähemusi, usuvabadust ning
vähemususku kuuluvate isikute diskrimineerimist, naiste õigusi, laste õigusi, põlisrahvaid, puuetega inimesi ja
ka vaimse puudega inimesi ning kõiki seksuaalseid sättumusi esindavaid inimesi puudutavaid küsimusi, jakaasataks täies mahus nende organisatsioone nii ELis kui vajaduse korral ka kolmandates riikides;
55. nõuab seoses jätkuva soolise diskrimineerimisega, et naiste õiguste kaitsmine ja edendamine oleks
Euroopa Liidu inimõiguste poliitika kõikehõlmav osa,
Komisjoni välisabiprogrammidEuroopa demokraatia ja inimõiguste algatus (EIDHR)
56. kutsub komisjoni üles võtma tõsiselt arvesse Euroopa Parlamendi seisukohta, milles taotletakse inim-
õiguste spetsiifilist vahendit aastateks 2007–2013; ootab komisjoni teatist antud küsimuses;
57. toonitab, kui tähtis on Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatus kui üks peamisi ELi käsutuses
olevaid instrumente; toonitab eriti eelist, et EIDHRi programmide puhul ei nõuta nende elluviimise riigisvalitsuse heakskiitu ning enamik EIDHRi rahast on saadaval kodanikuühiskonnaorganisatsioonidele;
58. toonitab oma seisukohta, et inimõigused tuleb hõlmata kõikidesse nelja välistegevusega seotud
finantsinstrumenti ning tuleb luua viies, eriotstarbeline instrument inimõiguste heaks, et täiendada temaatilisi
programme;7.12.2006 C 297 E/349 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) Nõukogu 12. detsembri 2005. aasta järeldused. 15293/1/05 REV 1, lisa, lk 14.
59. palub komisjonil tagada, et finantsmääruse (1) ja sellega kaasnevate rakenduseeskirjade praegune
reform on piisavalt kaugeleulatuv, et vähendada ülemäärast halduskoormat ja kiirendada rahaliste vahendite
andmist, mis praegu vaevavad Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatust, hõlbustada väiksemate, rohujuu-retasandi valitsusväliste organisatsioonide juurdepääsu rahalistele vahenditele ja nende vahendite haldamistning omakorda suurendada EIDHRi mõju;
60. tervitab rassismi-, ksenofoobia- ja diskrimineerimisvastase kampaania hindamisaruandes tehtud järel-
dusi, märkides, et EIDHRi alusel rahastatavad projektid on suunatud kõige marginaalsematesse ühiskonda-desse, milleni valitsused ei ulatu, ning need on andnud silmapaistvaid tulemusi;
61. on rahul, et 2005. aastal suutis komisjon võtta kohustusi rohkem kui 125 000 000 eurot ulatuses, aga
tunneb muret võimaluse pärast, et mitte kõiki 2005. aastal sõlmitud lepingulisi projekte ei viida ellu täieli-kult ja põhjalikult;
62. võtab arvesse tõsiasja, et Euroopa Liidu valimisvaatluslähetusteks kasutati 2005. aastal kogu EIDHRi
rahast rohkem kui üks viiendik ning selliseid lähetusi saadeti 12 riiki, sealhulgas Afganistani, Etioopiasse,
Liibanoni, Libeeriasse, Venetsueelasse ja Palestiinasse; kiidab ELi valimisvaatlustegevuse kasvavat tõhusust,
kuid usub, et seda ei saa saavutada maailma eri riikides rohujuuretasandil ellu viidavate inimõigusprojektidejaoks antava eelarveraha kärpimise arvel;
63. palub komisjonil ja nõukogul jälgida süstemaatiliselt ELi valimisvaatluslähetusi, jälgida tähelepanelikult
valimisjärgset olukorda ning võtta vajaduse korral poliitilisi meetmeid;
64. võtab arvesse seda, et suur osa (50,9 %) 2005. aastal sõlmitud lepinguliste projektide jaoks ette nähtud
EIDHRi rahast eraldati suurtele teemapõhistele projektidele ning ainult väike osa (27,68 %) anti pisiprojekti-dele, mida viisid ellu komisjoni delegatsioonid; kordab, et märkimisväärne osa tuleb pühendada väiksematele,rohujuure tasandil projektidele; kutsub komisjoni üles pöörama erilist tähelepanu nendele valitsusvälistele
organisatsioonidele, kellel on võtmeroll inimõiguste edendamisel neis riikides, kuid mida ei ole ametivõimud
kõnealustes riikides seaduslikult tunnustanud; peab tähtsaks seda, et komisjon pakuks sellega seoses väljafinantsmääruse, sealhulgas selliste valitsusväliste organisatsioonide rahastamise läbivaatamise;
65. toetab täielikult ELi panust valitsustevahelistesse organisatsioonidesse, sest need organisatsioonid
saavad anda olulise panuse demokraatia ja inimõiguste edendamisse; leiab siiski, et selline panus ei tohiksolla kahjulik valitsusvälistele organisatsioonidele, vaid see tuleks pigem anda strateegiliste pikaajaliste partner-luste kaudu;
66. tervitab tõsiasja, et komisjon on muutnud oma korda seoses 2006. aasta uute projektikonkurssidega
selles osas, et uutel konkurssidel, mis põhinevad “kontseptuaalsetel märgetel”, soodustatakse ulatuslikumat
projektide kvaliteedihindamist kui olulisimat kriteeriumi;
67. palub komisjoni teha parlamendile kättesaadavaks kõik välis- või sisehindajate koostatud mõjuhinda-
misaruanded projektide kohta, et tagada nende korrektne kontrollimine; palub komisjonil muuta inimõigus-
tega seotud mõjuhindamine Euroopa Liidu projektitsüklite haldamise lahutamatuks ja täielikult rakendatud
osaks nii eel- kui ka järelkontrolli, aga ka käimas olevate programmide hindamise suhtes,
Abiprogrammid üldiselt
68. peab vajalikuks töötada inimõiguste, demokraatia põhimõtete, õigusriigi ja hea valitsemistava (nagu on
väljendatud AKV-ELi partnerluslepingus) suurema hõlmamise suunas Euroopa Arengufondist rahastatavatesse
meetmetesse; palub komisjonil esitada aastaülevaade nende küsimustega seotud kõikide Euroopa Arengu-
fondi kulutuste kohta kõikides geograafilistes, regionaalsetes ja temaatilistes programmides, et muuta ELitegevus selles valdkonnas paremini nähtavaks;
69. palub, et komisjon rajaks oma poliitiliste programmide arengueesmärgid, näitajad ja kavad kokkule-
pitud üldistele rahvusvahelistele inimõigusalastele dokumentidele, täielikult kaasates inimõigusorganisat-sioone alates poliitika ja programmide loomisest kuni nende elluviimise, seire ja hindamise etappideni;7.12.2006 C 297 E/350 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve
suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, 16.9.2002, lk 1).
70. nõuab, et teostataks järelkontrolli 2005. aasta juunis toimunud inimõigustealas seminari üle seoses ELi
humanitaarabiga, sealhulgas eraldades ELi rahalisi vahendeid õiglusprobleemidele massimõrvade ja inimsuse-
vastaste kuritegude tulemusena,
Inimõigusi ja demokraatiat käsitlevate klauslite rakendamise kaalumine
71. meenutab oma eelnimetatud 14. veebruari 2006. aasta resolutsiooni, mis käsitleb ELi poliitikat seoses
inimõigusi käsitlevate klauslite kohaldamisega kõikides ELi kokkulepetes, kaasa arvatud inimõiguste austa-mise tõhusa järelvalvemehhanismi loomine ning Euroopa Parlamendi suurem kaasamine hindamis- ja nõuan-deprotsessidesse seoses nimetatud klauslitega; ootab, et eesistujariik Austria reageeriks koos komisjonigaparlamendi ettepanekutele;
72. võtab arvesse tõsiasja, et ELi neljanda põlvkonna kokkulepped kolmandate riikidega hõlmavad iseene-
sestmõistetavalt poliitilist dialoogi kui inimõiguste ja demokraatia küsimusi inkorporeeriva kokkuleppe häda-vajalikku osa; rõhutab oma kindlat tahet tugevdada sellistes poliitilistes dialoogides võetava uusima seisukoha
eelkontrolli;
73. nõustub 2005. aasta aruandes väljendatud seisukohaga, et inimõigusi käsitlev klausel on aluseks
kolmandate riikidega sõlmitavatele positiivsele kokkulepetele inimõiguste ja demokraatia küsimustes; rõhutab
siiski, et sellega ei saa välistada koostöö ajutise peatamise võimalust kõnealuse klausli rikkumise korral;
kordab oma nõudmist seada sisse reguleeritavad meetmed ja selge sanktsioonide süsteem, mida kasutada siis,kui kolmas riik rikub inimõigusi käsitlevat klauslit, ning kutsub komisjoni kaaluma võimalusi laiendadakvalifitseeritud häälteenamusega hääletamist tulevikus vajalikul hetkel piiravate meetmete võtmise otsuse üle;kordab oma nõudmist, et kõnealuse klausli täitmise seiret ja sellega seotud konsultatsioonimehhanismi tulebparandada, ning palub komisjonil ja nõukogul igal aastal raporteerida Euroopa Parlamendi inimõiguste allko-
misjonile inimõiguste klauslite rikkumistest, sealhulgas nende rikkumistest, mis sisalduvad AKV-ELi partner-
luslepingus;
74. avaldab veel kord toetust nõukogu 3. oktoobri 2005. aasta otsusele kehtestada sanktsioonid Usbekis-
tani suhtes seoses sündmustega Andižanis 13. mail 2005. aastal, kui valitsuse julgeolekuteenistused tulistasid
surnuks suure arvu tsiviilisikuid ning arreteeriti paljud inimesed ning pärast seda anti tõe varjamiseks kohtualla protsessis, mis ei vastanud õiglase kohtumõistmise rahvusvahelistele standarditele; käsitleb seda kuinäidet järjepidevast ELi meetmest valitsuse vastu, keda seovad ELiga sõlmitud partnerlus- ja koostöökokku-leppe alusel kohustused seoses inimõiguste ja demokraatiaga; avaldab kahetsust selle üle, et Usbekistanipuhul kulus sanktsioonide kehtestamiseks kuus kuud; avaldab siiski lootust, et see pretsedent tugevdab
inimõigusi käsitlevaid klausleid kõikides kokkulepetes; palub nõukogul täielikult hukka mõista inimõiguste
rikkumised Türkmenistanis;
75. kordab oma 15. detsembri 2005. aasta resolutsiooni inimõiguste ja ajakirjandusvabaduse selge rikku-
mise kohta Tuneesias ja Tuneesias toimunud maailma infoühiskonna tippkohtumise hindamise kohta (
1);
76. tuletab meelde oma 27. oktoobri 2005. aasta resolutsiooni inimõiguste kohta Lääne-Saharas (2);
tervitab Sahara elanikest poliitvangide vabastamist Maroko võimude poolt, kuid mõistab hukka Saharaelanike vastu suunatud inimõiguste rikkumise jätkumise; nõuab Sahara elanike kaitsmist ning nende põhiõi-
guste, eriti sõna-, liikumis- ja kogunemisvabaduse austamist; uuendab oma nõuet leida Lääne-Sahara konflik-
tile õiglane ja kestev lahendus, mis põhineks Sahara elanike enesemääramise õigusel vastavalt ÜRO Julgeole-kunõukogu vastavatele resolutsioonidele, eriti resolutsioonile 1495(2003);
77. tervitab piiravate meetmete rakendamise ja hindamise suuniste seiret ja ülevaatamist ELi ühise välis- ja
julgeolekupoliitika raamistikus (
3);
78. tervitab funktsiooni, mida täidab AKV-ELi parlamentaarne ühisassamblee kui platvorm avatud ja läbi-
paistvaks aruteluks inimõiguste küsimustes, ning julgustab ühisassamblee töö jätkumist, millega antakse
panus AKV-ELi partnerluslepingu artikliga 8 ette nähtud poliitilisse dialoogi;7.12.2006 C 297 E/351 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0525.
(2) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2005)0414.
(3) Nõukogu kiitis need suunised esmakordselt heaks detsembris 2003. Need sisaldavad standardsõnastust ja ühismäärat-
lusi, mida võib kasutada sanktsioone rakendavates õigusaktides. Ülevaatamine leidis aset detsembris 2005.
79. tunneb kahetsust, et AKV-ELi partnerluslepingu artiklis 96 sisalduvaid inimõigusi käsitlevaid klausleid
kohaldatakse liiga harva inimõiguste šokeerivate rikkumiste korral AKV riikides, ning nõuab tungivalt, et
hoogustataks poliitilist dialoogi AKV-ELi partnerluslepingu tähenduses;
80. tervitab ELi tegevust, mis seisnes diplomaatilistes sammudes ja deklaratsioonides pärast vägivaldseid
repressioone Etioopias 2005. aasta juunis, kui väga positiivset näidet; tunneb muret selle üle, et kui no-
vembris 2005 leidsid aset samalaadsed inimõiguste rikkumised, ei reageerinud EL nendele piisavalt; arves-tades suurt hulka hetkel vangis olevaid ja surmanuhtlusega silmitsi seisvaid opositsiooniliidreid ja inimõigus-lasi, usub, et Etioopia valitsus ei suuda täita AKV-ELi partnerluslepingu artikli 8 kohaseid kohustusi ningkutsub komisjoni ja nõukogu üles vastama Euroopa Parlamendi üleskutsele kooskõlastatud seisukoha järele
kooskõlas AKV-ELi partnerluslepingu artikliga 96, nagu nõuti Euroopa Parlamendi eelnimetatud 15. det-
sembri 2005. aasta resolutsioonis;
81. väljendab muret asjaolu üle, et hoolimata rasketest inimõiguste rikkumistest, sealhulgas meelevaldsed
kinnipidamised ja tuhandete kinnipeetute piinamine, ei ole Eritread mainitud nõukogu inimõigusi käsitlevas
2005. aasta aastaaruandes; tunneb kahetsust, et vaatamata oma 18. novembri 2004. aasta resolutsioonileinimõiguste olukorra kohta Eritreas (
1), milles Euroopa Parlament mõistis hukka inimõiguste rikkumised
Eritreas ning kutsus nõukogu ja komisjoni üles avama nõuandemenetlust AKV-ELi partnerluslepingu artikli96 kohaselt, on nõukogu ja komisjon võtnud selles küsimuses vähe meetmeid; kutsub nõukogu ja komisjoniüles viivitamata alustama nõuandemenetlust AKV-ELi partnerluslepingu artikli 96 kohaselt seoses inim-
õiguste olukorraga Eritreas,
ELi inimõigusalaste suuniste kohaldamine
82. võtab arvesse Ühendkuningriigi eesistumise ajal koostatud esimest kaheaastast ülevaadet, mis käsitleb
ELi suuniseid laste ja relvakonfliktide kohta; märgib heameelega eriti asjaolu, et juulis 2005 vastu võetud ELiinimõigusalased teabelehed sisaldavad eraldi jaotist laste õiguste kohta ning konkreetset nõuet edastada vaja-duse korral teavet vastavalt nendele suunistele; märgib, et nõupidamine sidusrühmade ja valitsusväliste orga-
nisatsioonidega kõnealuse ülevaate ja soovituste koostamise käigus on olnud eeskujulik; avaldab siiski kahet-
sust, et Euroopa Parlamenti ei kaasatud nende suuniste ülevaatamise protsessi, jäeti kasutamata laiaulatuslikuülevaate võimalus ning koostatud dokument valmistas pettumuse nii oma ulatuse kui ka taotluste osas;palub seetõttu nõukogul siduda Euroopa Parlament järjekindlalt nende suuniste läbivaatamisega kahe aastatagant, et olla teadlik Euroopa Parlamendi seisukohast ja soovitustest selles valdkonnas;
83. tervitab eesistujariigi Austria kohustumist jätkata diplomaatilisi samme kõikide ELi rahvusvaheliste
partnerite suhtes seoses piinamist keelavate rahvusvaheliste konventsioonide ratifitseerimisega; palubnõukogul ja komisjonil kaaluda uusi ja innovatiivseid võimalusi piinamist käsitlevate suuniste rakendamiseks;rõhutab, et kuigi nimetatud suunised võeti vastu juba 2001. aastal, kuuluvad need kõige vähem rakendata-
vate aktide hulka; pidades silmas praeguseid ohtusid, millega piinamise täielik keelamine ja väärkohtlemine
terrorismivastase võitluse rahvusvahelises kontekstis kokku puutuvad; kutsub nõukogu üles kaasamaEuroopa Parlamenti nende suuniste tulevasse hindamisprotsessi; seoses sellega teavitab nõukogu, et inim-õiguste allkomisjon nõudis uuringut, mille eesmärk oleks ELi piinamist käsitlevate suuniste rakendamise opti-meerimine ja nende suunistega ettenähtud vahendite parandamine; soovitab eesistujariikidel Austrial ja
Soomel astuda diplomaatilisi samme piinamise suhtes kõikides riikides, kes on asjakohaste konventsioonide
osalised, kuid ei näi tegevat koostööd; rõhutab, et eesistujariigi või nõukogu sekretariaadi korrapärane kohal-olek vastavas ÜRO piinamisvastases komisjonis võiks anda olulist materjali analüüsimaks, milliste riikidesuhtes tuleks ühel või teisel ajahetkel diplomaatilisi samme astuda; palub nõukogul kaaluda, kas Euroopa Liitei saaks tegutseda jõulisemalt ja veenvamalt kolmandate riikide suhtes, kui kõik liikmesriigid kirjutaksid allaja ratifitseeriksid ÜRO piinamise ning muude julmade, ebainimlike või inimväärikust alandavate kohtlemis-
ja karistamisviiside vastase konventsiooni fakultatiivse protokolli (
2); on samuti mures kolmandates riikides
piinamise väidetava ümberpaigutumise ja väljastpoolt tellimise pärast ning kutsub ELi üles pidama piinamistevastast võitlust esmatähtsaks oma inimõiguste poliitikas, eriti ELi suuniste ja kõikide muude ELi meetmete,nt Euroopa demokraatia ja inimõiguste algatuse (EIDHR), tõhustatud rakendamise kaudu;7.12.2006 C 297 E/352 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) ELT C 201 E, 18.8.2005, lk 123.
(2) 23. jaanuaril 2006. aastal oli protokollile allakirjutamise ja selle ratifitseerimise seis 25 EL liikmesriigi seas järgmine:
alla kirjutanud ja ratifitseerinud (ainult 5 liikmesriiki): Taani, Malta, Poola, Rootsi ja Ühendatud Kuningriik (samutikandidaatriik Horvaatia); alla kirjutanud (11 liikmesriiki): Austria, Belgia, Küpros, Tšehhi Vabariik, Eesti, Soome, Prant-
susmaa, Itaalia, Luksemburg, Holland ja Hispaania (samuti kandidaatriigid Rumeenia ja Türgi); ei alla kirjutanud ega
ratifitseerinud (9 liikmesriiki): Saksamaa, Kreeka, Ungari, Iirimaa, Läti, Leedu, Portugal, Slovakkia ja Sloveenia (samuti
kandidaatriik Bulgaaria).
84. rõhutab, et tuleb anda oluline prioriteet inimõiguslasi käsitlevate ELi suuniste täielikule rakendamisele;
palub nõukogul teha algatusi, mille eesmärk on inimõiguslaste kaitse; kutsub komisjoni ja liikmesriike korral-
dama delegatsioonide, saatkondade ja konsulaatide personali koolitust nende suuniste rakendamiseks; palubkomisjonil kaaluda raha eraldamist selleks, et katta sellise koolituse kulud; tervitab nende suuniste rakenda-mise käsiraamatu viimistlemist eesistujariigi Madalmaade poolt; avaldab siiski kahetsust, et parlamendile eiole antud piisavat teavet selle sisu kohta; kutsub nõukogu ja komisjoni kõikides poliitilistes dialoogides
süsteemselt tõstatama inimõiguslaste olukorda; kutsub komisjoni korraldama oma delegatsioonide tasandil
teabeseminare kõnealuste suuniste kohta koos kõikide asjaomaste kohalike valitsusväliste organisatsiooni-dega; palub taas kord, et nõukogu teavitaks Euroopa Parlamenti nende suuniste rakendamisest kohapeal jakaasaks Euroopa Parlamenti nende hindamisprotsessi;
85. toetab nõukogu tema jõupingutustes hõlmata inimõiguste küsimused kogu ELi töösse, eriti kesken-
dudes teatavate ELi inimõigusalaste suuniste korrapärasele ülevaatamisele ja rakendamisele,
Inimõiguste hõlmamine
86. tervitab nõukogu ja komisjoni jõupingutusi selleks, et tugevdada ELi inimõiguspoliitika ja muu rahvus-
vahelise poliitika tihedamat seotust; peab nende sidemete tugevdamist eluliselt tähtsaks usaldusväärse ELiinimõiguspoliitika poole püüdlemisel;
87. rõhutab, kui tähtis on Michael Matthiesseni määramine ELi ühise välis- ja julgeolekupoliitika kõrge
esindaja personaalesindajaks inimõiguste küsimustes, mis on oluline samm edasi inimõiguste hõlmamisel;tervitab ametisse määratu tegevust ja isiklikku pühendumust;
88. tervitab tõsiasja, et töörühmad, mis tegelevad tsiviil- ja politseioperatsioonidega ühise välis- ja julgeole-
kupoliitika ning Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika samba raames, aga ka ELi sõjaliste operatsioonidega,
on hakanud arutlema oma tegevuse inimõigustega seotud aspektide üle ning integreerima seda tähelepanu,sealhulgas naiste vastu suunatud vägivalla hukka mõistmist, ELi kohapealsele missioonipersonalile antava-tesse juhistesse; tervitab nõukogu poolt 23. mail 2005 vastu võetud “Üldisi käitumisstandardeid”, milles
antakse ülevaatlikud juhised kogu Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitika missioonidel tegutsevale personalile;juhib siiski tähelepanu selgele vajadusele hoolitseda selle eest, et neid standardeid hoolikalt ja järjekindlalt
rakendataks kasvavatel ELi sõjalistel ja tsiviiloperatsioonidel välisriikides; leiab, et sel viisil toimides saab EL
vältida kuritarvitamisi, mis on toimunud ÜRO rahuvalvemissioonidel; palub komisjonil kaaluda raha eralda-mist kogu personali koolitamiseks nende standardite rakendamisel;
89. tervitab Euroopa Liidu Rahvusvahelise humanitaarõiguse edendamise suuniste vastuvõtmist detsembris
2005; palub tungivalt, et nõukogu kohaldaks neid kõikides asjakohastes avaldustes, deklaratsioonides jadiplomaatilistes sammudes;
90. kutsub Euroopa Investeerimispanka kui ühte asutust, mis laenuandmise kaudu, ja ühe maailma
suurima avaliku finantsinstitutsioonina rakendab ELi arengupoliitikat, täielikult inkorporeerima inimõigus-
tega seotud kaalutlused kõikide projektide hindamisse ja tagama piisava sisemise võime inimõiguste süva-
laiendamiseks oma tegevustesse; nõuab eelkõige rahvusvahelistel standarditel põhinevate selgete kaitsemenet-luste juurutamist, et hinnata ja leevendada oma projektide inimõigustega seotud mõju; nõuab ELi õigusakti-dega hõlmamata küsimuste kohta kaitsemeetmeid, et võrdsustada vähemalt põhimõtetes Equator Principlesraamistikus kirjeldatud poliitikavaldkonnad; kutsub Euroopa Investeerimispanka üles pidama nõu Euroopa
Parlamendiga antud küsimuses;
91. tervitab tõsiasja, et komisjon kaalub korrapäraselt, kas lisada riike üldiste soodustuste süsteemi
(“GSP+”) nende riikide loetellu, kellele võimaldatakse parimaid tollimäärasid kaupade importimisel EuroopaLiitu; palub siiski komisjonil tagada, et ta hindamisel kontrolliks nii rahvusvaheliste kohustuste jõustamistkui ka nende tõhusat rakendamist ja täitmist kohapeal;
92. palub komisjonil kasutada objektiivseid kriteeriume sellistele riikidele GSP+ soodustusi andes, kellel on
tõsiseid probleeme põhiliste tööstandarditega seotud ILO kaheksa konventsiooni rakendamisega, ja eelkõigejälgida Venetsueela, Moldova, Sri Lanka, Mongoolia, El Salvadori, Guatemala ja Kolumbia poolt enne komis-
joni 2005. aasta detsembri otsust võetud kohustuste täitmist; palub komisjonil korrapäraselt jälgida nende
konventsioonide rakendamist ja vajaduse korral võtta määruses kehtestatud kaitsemeetmeid;7.12.2006 C 297 E/353 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
93. palub nõukogul ja komisjonil tagada kaubanduskokkulepete vastavus olemasolevatele ÜRO kokkulepe-
tele inimõiguste kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi eelnimetatud 14. veebruari 2006. aasta resolutsioo-
niga, et viia läbi sõltumatuid jätkusuutlikkuse hindamisi enne kaubandusläbirääkimisi, eriti hinnates mõjuinimõigustele, ning jälgida, vaadata üle ja nullida olemasolevate ja kavandatavate kaubanduseeskirjade mistahes negatiivne mõju seoses inimõiguste ning sotsiaal- ja keskkonnaküsimustega;
94. osutab, et igasuguse riigispetsiifilise inimõiguste olukorra hindamise käigus tuleks analüüsida töötajate
põhiõigusi, mis on kajastatud inimõiguste ülddeklaratsiooni artiklis 23, rahvusvahelise kodaniku- ja poliiti-liste õiguste pakti artiklis 22 ning majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelise pakti artik-lis 8;
95. palub komisjonil hõlmata süstemaatiline inimõiguste olukorra seire kõikidesse riigistrateegiadokumen-
tidesse, regionaalstrateegiadokumentidesse, siseriiklikesse näidisprogrammidesse, regionaalsetesse näidispro-
grammidesse ja tegevuskavadesse; palub komisjonil ajakohastada selliseid dokumente korrapäraselt, et kajas-
tada inimõigusi käsitlevat viimast olukorda ning seejuures korraldada asjakohaseid süstemaatilisi nõupidamisivalitsusväliste organisatsioonidega;
96. palub komisjonilt aruannet selle kohta, kuidas ta on rakendanud omaenda ettepanekud, mis sisaldusid
komisjoni 2001. aasta mai teatises Euroopa Liidu funktsiooni kohta inimõiguste ja demokratiseerumiseedendamisel kolmandates riikides, millele järgnes põhjalik läbivaatamine;
97. palub komisjonil välja töötada strateegia edendamaks kõikide ELi inimõigusalaste suuniste kohaldamist
seoses rahvusvaheliste korporatsioonidega, rakendades oma hiljutist 23. märtsi 2006. aasta teatist äriühin-gute sotsiaalse vastutuse kohta (KOM(2006)0136);
98. rõhutab veel kord, et ELi sisepoliitika ei pea mitte ainult vastama, vaid eeskujulikult vastama rahvusva-
helistele inimõigustele; väljendab selles suhtes muret, et praegused rändejuhtimismeetmed ei paku pagulasteletegelikult alati kaitset; kutsub nõukogu ja komisjoni tagama, et rändejuhtimisest ei saaks tingimust arengu-
koostööks kolmandate riikidega ning et eksperimentaalsed piirkondlikud kaitseprogrammid jääksid kaitsele
orienteerituks, oleksid ressursirikkad ja pikaajalised, oleksid täielikult kooskõlastatud ELi humanitaar- ja aren-gupoliitikaga ning põhineksid rahvusvahelise solidaarsuse põhimõttel;
99. rõhutab, et inimkaubanduse vastases võitluses tuleks vastu võtta inimõiguste lähenemine inimkauban-
duse ohvrite suhtes, ja sellega seoses tervitab keskendumist ohvrikaitsele nõukogu ELi kavas inimkaubandusetõkestamiseks ja vältimiseks (
1), ning nõuab tungivalt, et liikmesriigid ratifitseeriksid Euroopa Nõukogu
konventsiooni inimkaubanduse vastase tegevuse kohta;
100. nõuab tungivalt, et nõukogu ja komisjon määraksid sihteesmärgid kõikide inimõigustealaste nõupida-
miste jaoks, eesmärgiga parandada poliitika ja poliitilise dialoogi sidusust,
Euroopa Parlamendi sekkumise tõhusus inimõigustega seotud juhtumites
101. tervitab oma kasvavat funktsiooni inimõiguste vallas ning kohustuse kaitsel parandada inimõiguste
olukorda kogu maailmas, hoolikalt kontrollides teiste institutsioonide tegevust, ja eelkõige Sahharovi auhinnakaudu;
102. tervitab väliskomisjoni inimõiguste allkomisjoni esimest tegevusaastat, mis Euroopa Parlamendi tege-
vusest juhindudes lõi eelmise parlamendikoosseisu ametiaja kestel puudunud inimõigusalase tegevusfookuse,
sealhulgas esitas korrapäraseid aruandeid eesistujariigile, komisjonile ja inimõiguste personaalesindajale, ÜRO
inimõiguste ülemkomissarile, ÜRO eriettekandjatele ja Euroopa Nõukogu Inimõiguste volinikule, korraldasrohkearvulisi kuulamisi ja seisukohtade vahetamist, ekspertteadmiste vahetamist ja uuringuid, samuti andisinimõigusalase panuse väliskomisjoni töösse;
103. rõhutab vajadust inimõiguste probleemide süvalaiendamise järele kõikide parlamendikomisjonide ja
-delegatsioonide töösse, kes tegelevad Euroopa Parlamendi välissuhetega; sellega seoses pöörab eriti tähele-panu arengukomisjoni tehtud tööle korrapäraste inimõigustealaste arutelude korraldamisel ning kutsubkomisjoni ja nõukogu üles jälgima nende ja teiste Euroopa Parlamendis läbi viidud inimõigustealaste arute-
lude järeldusi;7.12.2006 C 297 E/354 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) ELT C 311, 9.12.2005, lk 1.
104. juhib sellega seoses tähelepanu asjaolule, et inimõiguste allkomisjon keskendus oma 2005. aasta tege-
vustes ELi inimõigustealaste õigusaktide rakendamisele, nt ELi suunised inimõiguslaste kaitsmise kohta, ning
sellega seoses ÜRO inimõiguste organite esindajatega kooskõlastamise süsteemi loomisele; peab seda esma-tähtsaks, et tehakse tihedat koostööd ÜRO ja Euroopa Nõukogu esindajate ja organitega, et tagada paremjärjepidevus ja kooskõlastatus inimõiguste vallas;
105. leiab, et Euroopa Parlamendi töö tõhusust inimõiguste alal saaks tugevdada mitmel viisil, näiteks
intensiivsemalt kontrollides nõukogu ja komisjoni tegevust suhetes nende riikidega, kus inimõiguste olukordon muret tekitav, ning resolutsioonides inimõiguste kohta tehtud avaldusi ja nende kohaldamist hiljem järje-
pidevalt toonitades ja nende mõju hinnates; soovitab allkomisjonil kaaluda väikeste mitteametlike töörüh-
made loomist, mis saaksid järgida suunistekomplekti kõiki osi, et paremini järgida nõukogu tööd selles vald-konnas ja ettepanekuid esitada;
106. palub eespool osutatud allkomisjonil süsteemselt järelkontrollida kodukorra artikli 115 kohaselt vastu
võetud inimõigusalaste resolutsioonide täitmist ning tugevdada jõupingutusi, et aktiivselt tegelda välisriiki-dega seotud inimõigusalaste kaalutlustega kogu parlamendi tegevuses, sealhulgas teiste komisjonide ja parla-
mendidelegatsioonide töös;
107. on arvamusel, et allkomisjon võiks teha jõupingutusi, et tugevdada tema mõju poliitikale ja program-
mide loomisele, järgides tihedamalt nõukogu ja komisjoni tööprogramme, eriti COHOMi tööd, regulaarseltCOHOMi liikmete kutsel; ning nõuab, et Euroopa Parlamendi liikmeid kutsutaks süstemaatiliselt infotundi-desse, nt need, mida korraldatakse valitsusväliste organisatsioonidega, ja infotundidesse, kus käsitletakseinimõigusalaseid dialooge kolmandate riikidega; ootab kinnitust, et selliseid kutseid esitatakse nüüd järjepide-valt;
108. palub parlamendi juhatusel ja esimeeste konverentsil kaaluda, kas on võimalik võtta meetmeid
suurendamaks liikmete antavat poliitilist toetust täiskogus parlamendi kiireloomuliste resolutsioonide hääle-
tamisel vastavalt kodukorra artiklile 115, võimaluse korral seades hääletamise sobivamale ajale;
109. nõuab inimõiguste allkomisjoni konstruktiivsemat rolli kiireloomuliste teemade järjepidevate ja läbi-
paistvate valikukriteeriumide väljatöötamisel, tagamaks, et parlamendi sekkumised oleksid õigeaegsed ja etneil oleks maksimaalne mõju; nõuab, et allkomisjoni liikmed jagaksid oma ekspertteadmisi antud valdkonnasning etendaksid aktiivsemat ja otsustavamat rolli kiireloomuliste resolutsioonide koostamisel; teeb ettepanekuluua sel eesmärgil allkomisjoni liikmetest alaline töörühm;
110. tervitab suuniste koostamist, milles käsitletakse parlamendidelegatsioonide visiite kolmandatesse riiki-
desse; palub parlamendi juhatusel ja esimeeste konverentsil kaaluda meetmeid, mida saaks võtta selleks, et
suurendada nende suuniste nähtavust ja süstemaatilist kasutamist; toonitab, et iga lähetus kolmandasse riikipeaks süstemaatiliselt hõlmama inimõiguste teemat, ning et kõik osalised peaksid saama täielikku infotinimõiguste olukorra kohta nii enne visiiti kui ka selle käigus;
111. tervitab allkomisjoni, väliskomisjoni ja Euroopa Parlamendi presidendi aktiivset tegevust vastuseis-
misel ebaõigluse juhtumitele kogu maailmas, eriti Sahharovi auhinna andmise kaudu; jälgib selle viimase
punkti osas, et auhind antaks avalikult, vastaval tseremoonial võitjatele isiklikult üle;
112. tervitab parlamendi ettevõtmist tegeleda selle probleemiga, mis seisneb inimõiguste au sees hoidmises
rahvusvahelise terrorismi vastu võitlemise kõrval; osutab, et järjepidevus ELi lähenemisviisis eri inimõigus-alastele küsimustele on äärmiselt tähtis, kui EL soovib olla usaldusväärne osapool rahvusvahelisel tasandil;juhib tähelepanu oma 18. jaanuari 2006. aasta otsusele (
1) moodustada ajutine uurimiskomisjon seoses
väidetega CIA ja võib-olla ka ELi liikmesriikide või liitujariikide osalemise kohta erakorralise üleviimise prot-sessis, mis hõlmab kinnipeetavate toimetamist salajastesse kinnipidamiskohtadesse, kus neid võidakse piinata;
ootab nimetatud komisjoni aruannet ja järeldusi;7.12.2006 C 297 E/355 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET
(1) Vastuvõetud tekstid, P6_TA(2006)0012.
113. kutsub nõukogu ja komisjoni üles, pidades silmas 2006. aasta juunis peetavat ELi-USA konverentsi,
ning kooskõlas ÜRO inimõiguste komisjoni ekspertaruandega, pöörduma viivitamata USA valitsuse poole
Guantanamo kinnipidamiskeskuse sulgemiseks ja nõudma, et kõikidele kinnipeetavatele võimaldataks huma-nitaarõigusele vastavat kohtlemist ning õigus astuda kohtu ette, viivitamata õiglases avalikus protsessispädeva, sõltumatu ja erapooletu kohtu ees;
114. ootab oma inimõigusalase tegevuse mõju analüüsimiseks ja hindamiseks kavandatud mõju-uuringu
tulemusi;
115. märgib veel arutlusel olevaid ettepanekuid tugevdada oma funktsiooni demokraatia edendamisel,
millega võiks toetada põhikomisjonide ja delegatsioonide tööd, loodaks vaatluspunkt poliitilise arengu jälgi-miseks naaberriikides ja mujal ning laiendataks teabevõrku riikide parlamentide vahel kogu Euroopa Liidus;
116. märgib veel arutlusel olevaid ettepanekuid asutada Euroopa demokraatia sihtasutus, mis töötaks koos
teiste demokraatiale pühendunud organisatsioonidega, nagu Euroopa Nõukogu ning Euroopa Julgeoleku- jaKoostööorganisatsiooniga, ning uuriks võimalusi, kuidas asutada ELis demokraatiat ja inimõigusi edendavüksus,
Inimõigustega seotud tööle pühendatud ressursid, sealhulgas nõukogu sekretariaadis
117. palub komisjonil määrata igas kolmanda riigi delegatsioonis vähemalt üks ametikoht, millel olija
vastutaks asjaomase riigi inimõiguste olukorra seire ning rahvusvaheliste inimõigusstandardite edendamiseeest ja vastutaks suhete eest kodanikuühiskonnaga, nt suhted inimõiguslastega; palub, et sellel ametikohal
olija teenistusstaaž oleks piisav selleks, et vajaduse korral probleeme kindlaks teha ja nendega tegelda; nõuab
sellega seoses, et komisjoni delegatsioonid esitaksid kodanikuühiskonna esindajatele regulaarselt ametlikkekutseid, et toetada täiendavalt kolmandate riikide inimõiguslaste tööd;
118. palub komisjonil tugevdada oma välissuhete peadirektoraadi inimõiguste üksust lisapersonaliga
kõikide inimõigusalaste küsimuste hõlmamiseks, et võimaldada tal täita lisafunktsiooni ressursiüksusena;palub samuti, et ühele personaliliikmele igas geograafilises üksuses antaks lisavastutus inimõiguste küsi-mustes;
119. palub suuremaid rahalisi vahendeid inimõiguste allkomisjonile, et aidata kaasa komisjoni liikmete
õppereiside ja visiitide rahastamisele inimõiguste probleemkohtadesse maailmas, et saaks rõhutada rahvusva-heliste inimõiguste rikkumisi;
120. palub nõukogul tugevdada oma peasekretariaadi inimõiguste üksust ning eriti luua uusi ametikohti
ekspertidele, kellel on kogemused inimõiguste vallas ja erialateadmised rahvusvahelisest humanitaarõigusest
ja inimõigustest, et abistada personaalesindajat inimõiguste küsimustes ja võimaldada mõistlikku tööjaotust
tema büroos, eriti arvestades tema vastutuse kasvu;
121. toetab ideed anda kõikide nõukogu määratud eriesindajate käsutusse üks inimõiguste ekspert, kes
töötaks vaid nende heaks; kutsub nimetatud esindajaid üles järjekindlalt tõstatama inimõiguste küsimusi
oma töös;
*
* *
122. teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev resolutsioon nõukogule, komisjonile, liikmesriikide
ning kandidaat- ja läbirääkijariikide valitsustele ja parlamentidele, Ühinenud Rahvaste Organisatsioonile,
Euroopa Nõukogule, Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioonile, käesolevas resolutsioonis mainitud
riikide valitsustele ning ELis asuvate peamiste inimõigusalaste valitsusväliste organisatsioonide esindustele.7.12.2006 C 297 E/356 Euroopa Liidu Teataja
Neljapäev, 18. mai 2006ET