[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 23.9.2008

KOM(2008) 579 lõplik

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2007. aasta määruse (EÜ) nr 717/2007 (milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiiltelefonivõrkudes ühenduse piires ja millega muudetakse direktiivi 2002/21/EÜ) toimimise läbivaatamise tulemuste kohta

{KOM(2008) 580 lõplik}

KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2007. aasta määruse (EÜ) nr 717/2007 (milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiiltelefonivõrkudes ühenduse piires ja millega muudetakse direktiivi 2002/21/EÜ) toimimise läbivaatamise tulemuste kohta(EMPs kohaldatav tekst)SISUKORD

1. Sissejuhatus 3

2. Taust 3

2.1. Kehtiv määrus 3

2.2. Turuülevaade 4

2.3. Areng alates määruse vastuvõtmisest 4

2.4. Konsulteerimisprotsess 5

3. Läbivaatamine 5

3.1. Eesmärkide saavutamine 5

3.2. Konkreetsed küsimused 6

3.3. Määruse kehtivusaja pikendamine ja reguleerimisala laiendamine 8

4. Kokkuvõte 10

1. Sissejuhatus

Jätkuvalt on Euroopa Komisjoni keskseteks eesmärkideks ühtse turu väljakujundamine ja Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamine: muuta EL maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistepõhiseks majanduseks. Kõnealuste eesmärkide saavutamise võtmetegur on piiriülese teabevahetuse hõlbustamine. 2007. aasta juunis jõustunud määrus (EÜ) nr 717/2007, milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiiltelefonivõrkudes ühenduse piires ja millega muudetakse direktiivi 2002/21/EÜ[1] (edaspidi „määrus”), on parim näide komisjoni poliitilisest tegevuskavast „Tulemuslik Euroopa”, mille eesmärk on tuua ELi senistele saavutustele tuginedes kasu kõigile Euroopa kodanikele.

Kõnealune määrus kaotab kehtivuse 30. juunil 2010, kui parlament ja nõukogu seda komisjoni ettepaneku alusel ei pikenda. Määruse kohaselt vaatab komisjon kõnealuse määruse toimimise läbi ja annab sellest Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru mitte hiljem kui 30. detsembril 2008[2]. Komisjoni ülesanne on hinnata, kas kõnealuse määruse eesmärgid on saavutatud, käsitleda rändlusklientidele pakutavate kõne- ja andmesideteenuste, sealhulgas SMSi hulgi- ja jaehindade muutumist ning esitada tarbijate huve silmas pidades vajaduse korral soovitusi nende teenuste reguleerimise vajaduse kohta.

Käesolevas teatises on esitatud aruanne tulemustest, mis komisjon sai määruse toimimise läbivaatamisel, ning selles selgitatakse peamiste poliitikamuudatustega seonduvaid komisjoni ettepanekuid oma järelduste elluviimiseks. Teatisele on lisatud õigusakti ettepanek teha määruses vastavad muudatused. Üksikasjad ja põhjendused on esitatud õigusakti ettepanekus ja sellele lisatud mõjuhinnangus. Nii nagu määruse enda puhul, on uue ettepaneku õiguslikuks aluseks EÜ asutamislepingu artikkel 95.

2. Taust

2.1. Kehtiv määrus

Ühendusesiseste rändlusturgude piiriülese eripära ja struktuuri tõttu on riikide reguleerivatel asutustel olnud väga raske tulla tõhusalt toime puuduva konkurentsisurve ja sellest tuleneva kõrge hinnaga ühendust hõlmavatele rändlusteenustele. Ühtse turu mõõtmega reguleerimisküsimuste vallas komisjonile eksperdiabi andmiseks loodud Euroopa reguleerivate asutuste töörühm tunnistas probleemi olemasolu ja kutsus komisjoni üles tegutsema Euroopa tasandil. 12. juulil 2006 võttis komisjon vastu ettepaneku ühenduse piires üldkasutatavaid võrke käsitleva määruse kohta[3]. 2007. aasta juunis võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu määruse, mis aitas kaasa siseturu sujuvale toimimisele, saavutades samas tarbijakaitse kõrge taseme, tagades mobiilsideoperaatorite vahelise konkurentsi ja säilitades nii stiimulid uuendusteks kui ka tarbijaeelistuse.

Komisjon on nüüdseks läbi vaadanud, kas määrus vastab oma peamistele eesmärkidele, milleks on konkurentsi edendamine, ühtse turu tugevdamine ja selle tagamine, et tarbija ei maksaks piiri ületades põhjendamatult kõrgemaid hindu nendest, mida ta maksab koduriigis.

Komisjoni ülesanne oli kontrolli raames ka hinnata, kas SMS- ja andmesideteenuste reguleerimine on määruse jõustumise järgseid arenguid silmas pidades vajalik.

2.2. Turuülevaade

ELi mobiilside rändlusteenuste turu võib jagada kõne-, SMS- ja andmesideteenusteks. Nimetatud kolm teenuserühma tõid 2007. aastal tulu kokku 6,54 miljardit eurot[4]. See moodustab ligikaudu 4,7 % kogu ELi mobiilsideturust. Kuigi saadavat tulu silmas pidades on rändlusteenused mobiilsidesektorile riigisisestest teenustest vähem olulised, moodustab rändlus siiski märkimisväärse osa operaatori tulust ja on kasumimarginaali vaatenurgast teistest teenustest tavaliselt atraktiivsem.

Tulu poolest moodustas kõneteenuste rändlus 2007. aastal 79,1 % kogu rändlusturust ning SMS- ja andmesideteenuste rändlus vastavalt 12,3 % ja 8,6 %. Kõne- ja SMS-teenuste kasv kajastab üldjoontes kõnealuste turuosade küpsust; andmeside rändlusteenuste kasv on samas dünaamiline ja vähemalt on see kooskõlas riigisiseste mobiilandmesideteenuste kasvuga. Andmesideteenustest saab seega ühe kuni kahe aastaga SMS-teenuste asemel suuruselt teine rändluse turuosa.

Kuigi rändluse kõnehinnad on määruse mõjul langenud, ei saa sama suundumust täheldada SMS-rändluse puhul, sest viimase aasta jooksul on hinnad muutunud vähe, hoolimata operaatoritele avaldatavast poliitilisest survest tegutseda reguleerimise vältimiseks.

Teisalt on andmeside rändlusteenuste hinnad jätkuvalt kõrged, kuigi nii hulgi- kui ka jaemüügi tasandil on hinnad ilmutanud langustrendi. Andmesiderändlusega seonduvaks eriliseks probleemiks on hindade puudulik läbipaistvus ja sellest tulenevad „arvešokid”. Andmesiderändluse konkurentsivõimelised hinnad on olulised, et kõrvaldada piiriületusel juurdepääsutõkked mobiilsetele internetiteenustele.

2.3. Areng alates määruse vastuvõtmisest

Pärast määruse vastuvõtmist tegi komisjon Euroopa reguleerivate asutuste töörühmaga tihedat koostööd määruse rakendamise järelevalve vallas. Töörühm algatas ulatusliku andmekogumise, mis oli aluseks kahele võrdlusaruandele[5].

Komisjon tellis andmeside rändlusteenuste uuringu ka sõltumatutelt konsultantidelt ja see avaldati 27. juunil 2008[6].

Komisjon kogus omal algatusel andmeid üle 120 operaatorilt.

2.4. Konsulteerimisprotsess

7. mail 2008 algatati ulatuslik avalik arutelu, mille käigus küsis komisjon arvamust määruse läbivaatamise kohta ja selle võimaliku laiendamise kohta SMSi ja andmeside rändlusteenustele. 39 tõstatatud küsimust hõlmasid nii määruse üldist toimimist kui ka konkreetseid küsimusi, nagu tahtmatu rändlus, mõju väiksematele operaatoritele ja omamaistele hindadele ning tegelike ja maksustatud minutite küsimus. Laekus 45 vastust. Mittekonfidentsiaalsed vastused on avaldatud[7].

Käesoleva aruande ettevalmistusel võeti arvesse nii neid vastuseid kui ka Euroopa reguleerivate asutuste töörühma vastust.

Avaliku arutelu tulemused näitasid tugevat toetust seisukohale, et kõneteenuste reguleerimist tuleks jätkata ka pärast 2010. aastat. Euroopa reguleerivate asutuste töörühm, riikide reguleerivad asutused, liikmesriigid ja tarbijaorganisatsioonid pooldasid nii hulgi- kui ka jaemüügi reguleerimise säilitamist. Väikeoperaatorid pooldasid samuti määruse kehtivusaja pikendamist, vähemalt hulgimüügi tasandil.

Samamoodi toetati SMSi rändlusteenuste reguleerimist, pidades eelkõige silmas jaehindade paigalseisu. Kuigi GSM Association ja enamik mobiilsideoperaatoreid ei pooldanud üldiselt kõneteenuste rändluse reguleerimise jätkamist ning selle laiendamist andmeside ja SMSi rändlusteenustele, avaldasid mõned operaatorid poolehoidu SMSi rändlusteenuste hulgimüügi reguleerimisele.

Andmeside rändlusteenuste osas valitses peaaegu üksmeelne toetus vajadusele teha lõpp arvetest tulevatele halbadele üllatustele ja väljendati muret kõrgete hindade üle.

3. Läbivaatamine

Komisjoni ülesanne oli hinnata, kas määruse eesmärgid on saavutatud, ning otsustada, kas teha ettepanek SMS- ja andmesideteenuste rändluse reguleerimiseks. Lisaks sellele kutsuti komisjoni üles andma hinnangut, kas turul toimunud muutuste põhjal ja nii konkurentsi kui ka tarbijakaitset silmas pidades on vaja pikendada määruse kehtivusaega või seda muuta, võttes arvesse kõne- ja andmesideteenuste tasude muutusi riigi tasandil ning määruse mõju väiksemate, sõltumatute või hiljuti asutatud operaatorite konkurentsivõimele. Määruses on samuti sätestatud, et kui komisjon leiab, et selline vajadus eksisteerib, esitab ta Euroopa Parlamendile ja nõukogule asjakohase ettepaneku.

3.1. Eesmärkide saavutamine

Määrusega ettenähtud eesmärk oli kehtestada ühine lähenemisviis selle tagamiseks, et ühenduse piires rändlusteenuste kasutajad ei maksaks helistamisel või kõne vastuvõtmisel ülemäära kõrget hinda, ning aidata sellega kaasa ühtse turu sujuvale toimimisele, saavutades samas tarbijakaitse kõrge taseme, tagades mobiilsideoperaatorite vahelise konkurentsi ja säilitades nii stiimulid uuendusteks kui ka tarbijaeelistuse.

Rakendamine ja eelkõige eurotariifile üleminek sujus ladusalt ning riikide reguleerivad asutused andsid teada üksnes vähestest eranditest. Määruse rakendamise osas komisjoni teostatud järelevalve tulemused osutavad sellele, et määruses sätestatud kohustusi täidetakse ja eurotariif on tarbijatele kättesaadav määrusega lubatud piirhinnaga võrdsel või sellest madalamal tasemel. Helistamisel või kõne vastuvõtmisel said kliendid kasu madalamatest rändlustasudest. Enne määruse jõustumist oli väljuva kõne keskmine hind 0,7692 eurot ja sissetuleva rändluskõne hind 0,417 eurot. Määruse jõustumine tähendas, et klientide jaoks langesid nii helistamise kui ka kõne vastuvõtmise tasud, kuna eurotariifi ülempiiriks määrati 0,49 eurot (ilma käibemaksuta) väljuva kõne puhul ja 0,24 eurot (ilma käibemaksuta) sissetuleva kõne puhul. Nüüdseks on need vähenenud vastavalt 0,46 ja 0,22 euroni (ilma käibemaksuta).

Määruse jõustumisel sai eurotariif kättesaadavaks 400 miljonile kliendile, sellest sai seega ELi standardne baastariif Kliendid võivad kasutada ka erapakkumisi, kuid seejuures on nende keskmine minutihind eurotariifi kasutavate klientidega ligikaudu võrdne. Selle tulemusena säästavad eurotariifi valinud tarbijad võrreldes 2007. aasta alguses valitsenud ELi rändlusteenuste hindadega ligikaudu 36,4 % väljuvate kõnede ja 42,9 % sissetulevate kõnede pealt.

Määrus on tarbijatele toonud kaasa ka suurema läbipaistvuse, hoolimata asjaolust, et väike osa operaatoritest ei suutnud õigeaegselt lahendada läbipaistvust käsitlevate sätetega seonduvaid tehnilisi probleeme. Enamik operaatorid täitsid nõuded aga õigeaegselt ja rakendusraskuste korral jälgisid olukorda riikide reguleerivad asutused, et tagada õigeaegsete parandusmeetmete võtmine.

Kuid alles on jäänud sellised kõneteenuste rändlusturul valitsevad probleemid nagu teenuseosutaja vahetamise kulud ja see, et teenust ei saa adekvaatselt asendada, konkurents ei ole arenenud ning hinnad on üldiselt koondunud piirhindade ümber. Seega on võimalik, et määruse kehtivusaja lõppemine võib tuua kaasa hinnatõusu.

3.2. Konkreetsed küsimused

Tahtmatu rändlus

Tahtmatu rändlus on piirialadel jätkuvalt vaidlusküsimus. Sellega seoses on läbipaistvuse nõue — see, et kliente teavitatakse rändlusel hinnast — aidanud tõsta tarbijate teadlikkust rändlusteenuste tahtmatust kasutamisest. Probleemi lahendamiseks teevad kahepoolset koostööd ka riikide reguleerivad asutused ja liikmesriikide ametiasutused ning selles vallas on jõutud mitmele kokkuleppele.

Komisjon jätkab ühtse turu sujuva toimimise tagamiseks olukorra jälgimist.

Mõju väiksematele operaatoritele

Määrus on väiksematele operaatoritele taganud juurdepääsu madalamatele rändluse hulgihindadele. See on avaldanud väiksematele operaatoritele positiivset mõju, võimaldades mõnedel operaatoritel tulla turule jaemüügipakkumistega, mis on omasuguste seas ühed odavaimad. Üheks avaliku arutelu käigus esile kerkinud probleemiks oli see, et hiljuti asutatud operaatoritel on raske sõlmida kõigi operaatoritega õigeaegselt uusi rändluslepinguid. See omab tähtsust siis, kui klientidel ei ole võimalik vahetada rändlussõnumeid teise liikmesriigi mobiilsidevõrgu klientidega seetõttu, et puudub selliste sõnumite edastamist võimaldav leping.

Riikide reguleerivatel asutustel on juurdepääsudirektiivi[8] artikli 5 kohaselt võimalus omal algatusel sekkuda vastavuse tagamiseks.

Võrgukasutamise juhtimine

Määruse toimimise läbivaatamise ajal ei tuvastanud komisjon juhtumeid, kus võrgukasutamise juhtimist kasutataks tarbijate kahjuks. Komisjoni ei teavitatud ka ühestki sellisest juhtumist. Kuna operaatorite eurotariifid peavad vastama hinna ülempiirile, on enamik operaatoreid otsustanud pakkuda olenemata külastatavast võrgust sama tariifi, suurendades seega hindade läbipaistvust tarbijate jaoks, kes ei pea muretsema odavamasse võrku käsitsi ümberlülitamise pärast.

Äärepoolseimad piirkonnad

Komisjoni tehtud hindamisest nähtus, et negatiivne mõju äärepoolseimatele piirkondadele puudub. Selles osas on avaliku arutelu käigus ja komisjoni aruteludest Prantsusmaa ametiasutustega selgunud, et Prantsusmaa probleem on lahenenud õigusaktide vastuvõtmisega, mis tagavad, et äärepoolseimates piirkondades elavad kodanikud ei satu Prantsusmaal helistades ebasoodsasse olukorda.

Omamaised hinnad

Komisjon uuris ka seda, kas on täheldatud omamaiste hindade tõusu, mis on tingitud konkreetselt määrusest. Selgus, et otseseose leidmine omamaiste hindade tõusu ja määruse kehtestamise vahel oleks väga keeruline. Euroopa reguleerivate asutuste töörühm rõhutab, et omamaised mobiilside hinnad tõenäoliselt ei tõuse, sest need on tarbijate nimel konkureerimise keskmes. Õigusliku raamistiku rakendamist käsitlevas 13. eduaruandes[9] on ka järeldatud, et 2007. aastal langesid mobiilsideteenuste hinnad jätkuvalt.

Arveldamise alusühik

Kuigi määruses on hindade ülempiirid väljendatud summadega „minutis”, on selgunud, et teatavate operaatorite arveldustava maksustada kõned sekundilise täpsuse asemel minimaalselt kuni 60 sekundi alusel vähendab määruse mõju ning mõned operaatorid on oma arveldamise tava pärast määruse vastuvõtmist muutnud, et selle mõju veelgi nõrgendada. Nimelt suurendab Euroopa reguleerivate asutuste töörühma hinnangul minutilise täpsusega arveldamise tava eurotariifi kasutades väljuvate kõnede maksumust keskmiselt 24 % ja sissetulevate kõnede maksumust 19 %.

3.3. Määruse kehtivusaja pikendamine ja reguleerimisala laiendamine

Kõneteenused

Ülaltoodust järeldub, et põhiprobleemid, mis eksisteerisid juba enne määruse vastuvõtmist, ei ole muutunud. On märgata teatavat konkurentsi, kuid selliste pakkumiste sisenemine turule ei ole märkimisväärne.

Kuigi kõneteenuste rändlus võib mobiilsideoperaatorile olla oluline tuluallikas, on tarbijate vaatepunktist lähtudes rändluse kõnehinnad ainult üheks mobiilsideteenuste laiema kogumi elemendiks ja vähem oluliseks kui näiteks riigisisesed kõned, riigisisesed SMSid või telefoniaparaatide subsideerimiskulud. See piirab operaatorite võimalust kasutada ahvatlevaid hindu tõhusa vahendina klientide võitmiseks. Lisaks vähendavad oodatavat konkurentsitaset teenuseosutaja vahetamise kulud ja see, et klient ei saa kõnede rändlusteenust välismaal viibides adekvaatselt asendada.

Eespool kirjeldatud arveldamise alusühikuga seonduv probleem (minutilise täpsusega arveldamine) on näidanud, et operaatorid on ära kasutanud määruse sõnastuse kitsaskohta, et suurendada oma tulu teiste operaatorite (hulgimüügi tasandil) ja tarbijate arvel. Seega on vaja ühiseid eeskirju eurotariifi arvete alusühiku kohta, et veelgi tugevdada ühtset turgu ja tagada ühtne tarbijakaitse tase.

Ettepanek

1. Kõneteenuste hulgi- ja jaemüügi reguleerimise pikendamine kuni 2013. aastani

Komisjon teeb ettepaneku pikendada määruse kehtivust kolme aasta võrra, 2010. aasta asemel 2013. aastani, selle tagamiseks, et tarbijatelt et küsitaks ülemäära kõrget hinda, võimaldades piisavalt aega konkurentsi arenguks. Nii väljuvate kui ka sissetulevate kõnede eurotariifi ülempiirid jätkavad määruse pikendatud kehtivusaja jooksul igal aastal lineaarset langemist[10].

Konkurentsi täiendavaks edendamiseks kavatseb komisjon jaetasandil marginaali suurendada, vähendades otsustavalt hulgihindu. See peaks suurendama operaatorite võimalusi konkureerida jaetasandil hinna pärast, suurendades seeläbi tõeliselt konkurentsivõimelise turu tekkimise võimalust.

Arveldamise alusühikuga seonduva probleemi lahendamiseks nõutakse, et operaatorid esitaksid klientidele arved sekundite alusel, seejuures võimalusega kohaldada minimaalset kõne maksumust üksnes väljuva kõne esimese 30 sekundi ulatuses. Kõnede vastuvõtmise eest ei ole minimaalse kõne maksumuse küsimine põhjendatud. Samamoodi peaksid ka operaatorid küsima üksteiselt reguleeritud rändluskõne pakkumise eest hulgitasu sekundite alusel.

SMS

Poliitilisest survest hoolimata on SMSi rändlusteenuste hinnad viimastel aastatel vähe muutunud. Rändlussõnumi keskmine hind on ELis vähenenud vaid veidi, 29 sendilt 2007. aasta kolmanda kvartalis 28,5 sendile 2008. aasta esimeses kvartalis. Avaliku arutelu käigus operaatoritelt saadud tagasisidet arvestades ei ole erilist lootust, et hinnad väheneksid tulevikus märgatavalt üksnes tänu valdkondlikele algatustele.

Komisjon on läbivaatusel jõudnud järeldusele, et teenuse pakkumisega seotud kulud ei õigusta ei hulgi- ega jaehindade taset ning nagu ka kõneteenuste rändluse puhul, näib hindade alandamiseks operaatoritele avaldatav konkurentsisurve olevat ebapiisav.

Ettepanek

2. Määruse laiendamine SMS-rändluse reguleerimisele hulgi- ja jaemüügi tasandil kuni 2013. aastani ning läbipaistvuse suurendamine

Komisjon teeb ettepaneku laiendada määruse reguleerimisala, kehtestades SMS-rändlusele piirhinna nii hulgi- kui ka jaemüügi tasandil[11].

Komisjon teeb ka ettepaneku teavitada klienti teise liikmesriiki sisenedes automaatselt, edastades sõnumiteenuse abil personaliseeritud baasteabe tasude kohta, mida kohaldatakse külastatavas liikmesriigis lühisõnumi saatmise suhtes.

Andmeside rändlusteenused

Andmeside rändlusteenuste hinnad olid kõrged juba siis, kui komisjon tegi 2006. aastal ettepaneku määruse vastuvõtmiseks. Kuid kiire internetiühenduse ja mobiilse lairibateenuse saabumisega on olukord viimasel aastal muutunud tõsisemaks, eelkõige sülearvuti kasutajatele. Sellega on kaasnenud arvešoki probleem kasutajatele, kes on harjunud koduste kindlasummaliste tariifidega, kuid kes võivad rändluse eest saada arve megabaitide alusel. Selliste teenuste hinnataseme üle väljendatud mure osutab sellele, et on vaja võtta meetmeid eelkõige suurema läbipaistvuse saavutamiseks ja selleks, et teha lõpp arvetest tulevatele halbadele üllatustele, ning seda mitte üksnes tarbijate, vaid ka mobiilsideoperaatorite huvides.

Lisaks on võrgukasutamise juhtimise raskuste tõttu selliste teenuste hulgitasud mitte-eelistatud võrkudes jätkuvalt eriti kõrged, mis ei motiveeri operaatoreid hulgihindu ühepoolselt vähendama, sest võrguliiklus toimub olenemata hinnast. See piirab koduoperaatorite võimet hulgimüügi kulusid ette näha ning pakkuda klientidele läbipaistvaid ja konkurentsivõimelisi hinnapakette. Seega tuleks hulgimüügi tasandil kehtestada kaitsev hinnapiir, mis alandaks ülikalleid hulgihindu, kuid oleks samas piisavalt kõrge, et mitte moonutada konkurentsi ega takistada selle arengut.

Ettepanek

3. Läbipaistvuse suurendamine ja hulgimüügi kaitsemehhanismi kehtestamine 2013. aastani, et võidelda andmesiderändlusega seonduva arvešokiga

Komisjon pakub välja meetmed selle tagamiseks, et rändluskliendid saaks automaatsõnumi abil piisavat teavet andmeside rändlusteenuste suhtes kohaldatavate tasude kohta.

Operaatorid peavad hiljemalt 1. juuliks 2010 pakkuma klientidele võimalust eelneva rahalise piirangu kehtestamiseks andmesiderändluse suhtes.

Selleks, et operaatoritel oleks võimalik kasutusele võtta läbipaistev hinnakujundussüsteem, et hulgimüügi kulusid paremini prognoosida, teeb komisjon ka ettepaneku kehtestada hulgimüügi tasandil kaitsev hinnapiir andmeside rändlusteenuste suhtes sellisel tasemel, mis ei ületaks mis tahes kahe operaatori vahel keskmiselt 1 eurot megabaidi kohta.

4. Kokkuvõte

Hoolimata määruse saavutatud tulemustest ei ole rändlusturu dünaamika alates määruse kehtestamisest piisavalt muutunud, et komisjon saaks toetada määruse kehtivusaja lõppemist 2010. aastal.

Ühtse turu sujuva toimimise parandamiseks tehakse ettepanek laiendada määruse reguleerimisala SMSi ja andmeside rändlusteenustele. SMSi rändlusteenuste hinnad on viimastel aastatel vähe muutunud ning ei ole erilist lootust, et hinnad väheneksid tulevikus märgatavalt üksnes tänu valdkondlikele algatustele. Andmeside rändlusteenuste tasu üle väljendatud mure osutab sellele, et on vaja võtta meetmeid eelkõige suurema läbipaistvuse saavutamiseks ja selleks, et teha lõpp arvetest tulevatele halbadele üllatustele.

Komisjon teeb ettepaneku kõneteenuste rändluse ja SMS-rändluse hulgi- ja jaemüügi reguleerimiseks. Ettepaneku eesmärk on suurendada võimalusi konkurentsivõimelise turu tekkimiseks, suurendades maksimaalset margiaali hulgi- ja jaemüügi hindade vahel. Lisaks soovitakse ettepanekuga pakkuda täiendavat kaitset tarbijatele, kelle arved on minutipõhise maksustamise tõttu liiga suured. Andmeside rändlusteenuste puhul on komisjoni pakutav lähenemisviis aga erinev, arvestades täheldatud probleemide eripära. Komisjon on eelkõige arvamusel, et arvešokid on lubamatud ning tarvis on võtta kiiresti meetmeid nii läbipaistvuse parandamiseks kui ka ülikallite hulgihindade kaotamiseks, mis moonutavad tuntavalt konkurentsi.

Rändlusturgude ainulaadsete omadustega on põhjendatavad erakordsed meetmed. Sekkumise erandlikku iseloomu arvestades peaks see olema ajaliselt piiratud ja lõppema 30. juunil 2013. Komisjon jätkab ühendusesise rändlusturu arengu jälgimist ning paneb ette esitada uus läbivaatusaruanne Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2011. aastal.

Komisjon soovib teha kõik endast oleneva, et abistada Euroopa Parlamenti ja nõukogu eespool nimetatud küsimuste osas võimalikult kiiresti kokkuleppe saavutamisel selle tagamiseks, et Euroopas pakutavate mobiilsideteenuste kasutajad saaksid ettepanekuga pakutavaid võimalusi kasutada alates 2009. aasta suvest. See on vajalik ELi kodanike ootuste täitmiseks ja selle tagamiseks, et Euroopa tooks oma kodanikele kasu.

[1] ELT L 171, 29.6.2007, lk 32.

[2] Määruse artikkel 11.

[3] Ettepanek Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, milles käsitletakse rändlust üldkasutatavates mobiilsidevõrkudes ühenduse piires ja millega muudetakse direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta – KOM(2006) 382, 12.7.2006.

[4] Kõnealune summa saadi riikide reguleerivate asutuste ja Euroopa Komisjoni poolt läbiviidud üksikasjaliku andmekogumise käigus. Andmed saadi 27 riigi reguleerivalt asutuselt operaatorite kaupa ja seejärel koondati need alt-üles lähenemisviisi kasutades.

[5] http://www.erg.eu.int/documents/docs/index_en.htm.

[6] http://ec.europa.eu/information_society/activities/roaming/docs/study_data_roaming.pdf.

[7] Veebileht: http://ec.europa.eu/information_society/activities/roaming/regulation/consult08/contributions/index_en.htm.

[8] EÜT L 108, 24.4.2002, lk 7.

[9] KOM(2008) 153, 19.3.2008.

[10] Helistamise hulgimüügi tasu langeb 1. juulil 2010 kehtivalt 26 sendilt vastavalt 23, 20 ja 17 sendini. Eurotariifi helistamise piirhind langeb 43 sendilt vastavalt 40, 37 ja 34 sendini ning sissetuleva kõne piirhind langeb 19 sendilt vastavalt 16, 13 ja 10 sendini.

[11] Rändlussõnumile alates 1. juulist 2009 mis tahes kahe operaatori vahel kohaldatav hulgihind ei tohiks ületada keskmiselt 4 senti sõnumi kohta ning see kajastab hulgimüügi tegelike kulusid. Samast kuupäevast alates ei tohiks rändlussõnumi jaehind ületada 11 senti, tagades nii õiglase tulu operaatoritele kui ka tarbijate kaitse.