Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase nimetuse registreerimise taotluse avaldamine

(2019/C 325/07)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast

KOONDDOKUMENT

„HUILE D’OLIVE DE PROVENCE“

ELi nr: PDO-FR-02421 – 28.5.2018

KPN ( X ) KGT ( )

1. Nimetus(ed)

„Huile d’olive de Provence“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Huile d’olive de Provence“ on külmpressitud oliiviõli või väärisoliiviõli, mis on valmistatud üksnes mehaaniliste menetluste abil ning millel on järgmised füüsikalised ja keemilised omadused:

— peroksiidiarv: ≤ 15 mEqO2/kg esmase turustamise etapil;

— rasvhapete sisaldus, väljendatuna protsentides: Rasvhapped minimaalselt maksimaalselt C16:17 (palmitoleiinhape) 0,40 1,50 C17:18 (heptadetseenhape) 0,09 0,45 C18:17 (vaktseenhape) 1,25 3,30 C18:26 (linoolhape) 5,50 14,00

Oliiviõlil „Huile d’olive de Provence“, mis saadakse koristatud oliivide kiirel pressimisel (ajavahemik oliivide koristamise ja pressimise vahel on alla 4 päeva), on järgmised täiendavad keemilised ja organoleptilised omadused:

— happesus: ≤ 0,5 % oleiinhapet;

— mõruduse mediaan: vahemikus 1,5–3,5

— terava maitse mediaan: vahemikus 1,5–3,5

— lõhna- ja maitsevarjundid: värske rohi ja/või toores artišokk.

Oliiviõlil „Huile d’olive de Provence“, millele on lisatud märge „olives maturées“ („küpsed oliivid“) ja mis saadakse eelnevalt järelvalmida lastud oliivide pressimisel (ajavahemik oliivide koristamise ja pressimise vahel on 4–10 päeva), on järgmised täiendavad keemilised ja organoleptilised omadused:

— happesus: oleiinhappe sisaldus vahemikus 0,4–1,5 %;

— mõruduse mediaan: ≤ 1

— terava maitse mediaan: ≤ 1

— lõhna- ja maitsevarjundid: mustad oliivid, kuumtöödeldud puuviljad, alusmets ja/või röstitud leib.

Omaduste „mõrudus“ ja „teravus“ puhul osutatakse IOC (rahvusvahelise oliivinõukogu) meetodile.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

„Huile d’olive de Provence“ valmistatakse oliividest või õlist, mis on toodetud järgmist sorti oliividest:

— ‘Aglandau’, ‘Bouteillan’, ‘Cayon’ ja ‘Salonenque’, mille osakaal päritolunimetuse jaoks kindlaksmääratud istandustes peab olema vähemalt 80 %, sealjuures sordi ‘Aglandau’ osakaal vähemalt 30 %;

— ‘Picholine’, ‘Grossanne’, ‘Tanche’, ‘Brun’, ‘Cayets’, ‘Ribiers’, ‘Cayanne’, ‘Verdale des Bouches-du-Rhône’ ja kohalikud vanad sordid (viljapuud, mis on istutatud enne 1956. aasta pakaseperioodi ja mille arv geograafilises piirkonnas on märkimisväärne), mille osakaal päritolunimetuse jaoks kindlaksmääratud istandustes võib olla kuni 20 %.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Kõik toimingud alates oliivide tootmisest kuni nende töötlemiseni oliiviõliks tuleb teha geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

—

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele üksikasjadele esitatakse päritolunimetust „Huile d’olive de Provence“ kandva oliiviõli märgistusel järgmised andmed:

— päritolunimetus „Huile d’olive de Provence“, millele võib järgneda märge „olives maturées“ („küpsed oliivid“), mis on kirjutatud kohe pärast kaitstud päritolunimetust tähtedega, mille suurus moodustab vähemalt poole päritolunimetuse tähtede suurusest,

— märge „appellation d’origine protégée“ („kaitstud päritolunimetus“) või lühend „A.O.P“ (KPN).

Need märked paigutatakse samale nähtavale väljale ja samale märgisele. Märked esitatakse nähtavate, loetavate, kustumatute ja piisava suurusega tähtedega, mis paistavad hästi silma taustal, millele need on trükitud, nii et tähistus oleks selgelt eristatav kõikidest muudest kirjutatud märgetest ja joonistest.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Oliiviõli „Huile d’olive de Provence“ geograafiline tootmispiirkond asub seitsme departemangu territooriumil ning hõlmab 464 kommuuni, neist kahte osaliselt. Piirkond hõlmab:

— Alpes de Haute-Provence’i departemangu kommuunide kogu territooriumi, välja arvatud järgmised kommuunid: Annot, Banon, Barras, Barrême, Bayons, Bellafaire, Bevons, Bras-d’Asse, Braux, La Bréole, Le Brusquet, Le Caire, Castellane, Val-de-Chalvagne, Châteaufort, Châteauneuf-Miravail, Chaudon-Norante, Clamensane, Claret, La Condamine-Châtelard Curbans, Curel, Draix, Entrages, Faucon-du-Caire, Faucon-de-Barcelonnette, Le Fugeret, La Garde, Hautes-Duyes L’Hospitalet, Lardiers, Le Lauzet-Ubaye, Marcoux, Melve, Mison, Montclar, Montsalier, Nibles, Noyers-sur-Jabron, Les Ormergues, Piégut, Pontis, Revest-du-Bion, La Robine-sur-Galabre, La Rochegiron, La Rochette, Saint-André-les-Alpes, Saint-Benoît, Saint-Etienne-les-Orgues, Saint-Jacques, Saint-Julien-du-Verdon, Saint-Vincent-les-Forts, Saint-Vincent-sur-Jabon, Saumane, Sausses, Seyne, Sigoyer, Thèze, Thoard, Turriers, Valbelle, Valernes, Vaumeilh, Venterol.

— Järgmiste Alpes-Maritimes’i departemangu kommuunide kogu territooriumi: Auvare, La Croix sur Roudoule, Puget-Rostan, Puget Théniers, Rigaud, Touet sur Var.

— Bouches-du-Rhône’i departemangu kommuunide kogu territooriumi, välja arvatud järgmised kommuunid või kommuunide osad: Arles (osaliselt), Cabannes, Carnoux-en-Provence, Fos-sur-Mer, Maillane, Marignane, Mollégès, Port-Saint-Louis-du-Rhône, Rognonas, Saint-Andiol, Saint-Pierre-de-Mézoarques, Saint-Victoret, Saintes-Maries-de-la-Mer, Verquières.

— Drôme’i departemangu järgmise kommuuni territooriumi: Rochegude.

— Järgmiste Gardi departemangu kommuunide kogu territooriumi: Les Angles, Pujaut, Roquemaure, Sauveterre, Villeneuve-Les-Avignon, Tavel, Lirac, Saint-Laurent-des-Arbres, Saint-Geniès-de-Comolas.

— Vari departemangu kommuunide kogu territooriumi, välja arvatud järgmised kommuunid: Bargème, La Bastide, Le Bourguet, Brovès, Châteauvieux, Comps-sur-Artuby, La Martre, Plan-d’Aups-Sainte-Baume, La Roque-Esclapon, Trigance, Vérignon.

— Vaucluse’i departemangu kommuunide kogu territooriumi, välja arvatud järgmised kommuunid või kommuunide osad: Althen-des-Paluds, Aurel, Auribeau, Brantes, Buisson, Buoux, Caderousse, Cairanne, Castellet, Crestet, Entraigues-sur-la-Sorgue, Entrechaux, Faucon, Grillon, Lagarde-d’Apt, Lamotte-du-Rhône, Lapalud, Malaucene (osaliselt), Montfavet, Monieux, Le Pontet, Puymeras, Rasteau, Richerenches, Roaix, Saint-Christol, Saint-Marcellin-lès-Vaison, Saint-Romain-en-Viennois, Saint-Roman-de-Malegarde, Saint-Trinit, Sault, Savoillan, Seguret, Sivergues, Vaison-la-Romaine, Valreas, Villedieu, Visan.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Oliiviõli „Huile d’olive de Provence“ keemilised ja organoleptilised omadused on peamiselt seotud õli valmistamiseks kasutatud oliivide sordivalikuga, mille määravad ära geograafilise piirkonna looduslikud tegurid ja õli valmistamise kohalik oskusteave.

Geograafiline piirkond hõlmab Provence’i piirkonna suuri alasid, välja arvatud Alpi mägede kõrgem ja keskmine osa, kus keskkonnatingimused ei ole oliivikasvatuse jaoks sobivad. Lõunast piirab seda piirkonda Vahemeri, läänest Rhône’i jõgi, põhjast Vaucluse’i platoo, Lure’i mäed, Dignes’i Alpi eelmäestikud ja Provence’i tasandik, idas lõpeb piirkond Signe’i ja Estéreli orgudega.

Piirkonna reljeef on vaheldusrikas ja hõlmab võimsate lubjakivikompleksidega mäeharju, pakkudes samas päikesepoolsetel külgedel oliivikasvatuseks mitte väga suuri, kuid väga soodsaid alasid.

Provence’i piirkonna oliiviistanduste ala mullastikus domineerivad valdavalt neutraalsed või karbonaatmullad. Pinnas sisaldab rohkelt klibu. Tegemist on liivsaviste ja saviliivaste muldadega ning liivase ja savise tekstuuriga klibuliste punapruunmuldadega, mis on hea läbilaskevõimega.

Oliiviõli „Huile d’olive de Provence“ iseloomulikud omadused on järgmised:

— oliiviõli valmistatakse peamiselt oliivisortidest ‘Aglandau’ (vähemalt 20 %), ‘Bouteillan’, ‘Cayon’ ja ‘Salonenque’. Selline sordivalik erineb märkimisväärselt nende oliiviõlide omast, mis on valmistatud naaberpiirkondades, kus need sordid kas puuduvad (Nice’i bassein, Nyons, Nîmes, Languedoc) või kus nende osakaal on erinev (Vallée des Baux de Provence’i, Aix-en-Provence’i ja Haute-Provence’i piirkonnad).

— Nagu on märgitud punktis 3.2, sisaldab oliiviõli märkimisväärsel hulgal rasvhappeid.

— Oliiviõli organoleptilised omadused on järgmised: — oliiviõli mõrudus ja terav maitse on küll tuntav, kuid see on mõõdukas; tootele on iseloomulikud värske rohu ja/või toore artišoki lõhna- ja maitsenüansid; — oliiviõlil võib mõrudus ja terav maitse peaaegu puududa, lõhnas ja maitses on tunda mustade oliivide, kuumtöödeldud puuviljade, alusmetsa ja/või röstitud leiva nüansse; — oliiviõli happesus: kas alla 0,5 % oleiinhapet või vahemikus 0,4–1,5 % oleiinhapet;

Õli valmistamiseks kasutatav oliivisortide valik on tingitud geograafilise piirkonna eripäradest. Geograafiline piirkond, välja arvatud rannikuäärsed alad, jääb oliivikasvatuse „äärealadele“. Tegemist on oliivikasvatuse ala kõige põhjapoolsema piirkonnaga (kuni 750–800 m kõrguseni), mida iseloomustab vahemereline nn provanssaali kliima (suvine kuiv periood ning enne ja pärast seda sademerikkad aastaajad, aastaringselt palju päikesepaistelisi päevi), kuid samuti on piirkonnas esinenud ka Provence’i piirkonna oliivikasvatuse ajalugu mõjutanud tugevaid pakaseid, piirkonnas esineb tugev, õhku jahutav ja värskendav tuul, mistraal, mis muudab kasvatustingimused õlipuu jaoks soodsamaks, kuid mille tõttu peavad oliivikasvatajad valima kliima jaoks sobivad oliivisordid. Seetõttu kasvatatakse Provence’i piirkonna oliiviistandustes valdavalt nelja oliivisorti: ‘Aglandau’, mille maksimaalne levikuala jääb geograafilisse piirkonda ning lisaks sellele ‘Salonenque’, ‘Bouteillan’ ja ‘Cayon’. Need sordid, mida iseloomustab kaks õitsemisperioodi aastas (tegemist on keskmiselt hiliste kuni hiliste sortidega) ning keskmine või hea vastupidavus külmale, on hästi kohandunud tootmispiirkonna vähem või rohkem jahedate ilmadega. Oliiviistandused asuvad mägede ja küngaste jalamitel, kus viljapuud saavad palju päikesekiirgust ning mullastik ja loomulik niisutus on neile sobivad. Tuule esinemise tõttu kasvatatakse oliive madalatel õlipuudel, vähendades tuule mõju puudele. Tegemist on valdavalt lubjarikka veerismullaga, millele on iseloomulikud väga head kasvutingimused, mis on hästi õhustatud ja mittelämmatav, samas on selles olemas piisavad veevarud kuivemate perioodide jaoks.

Geograafilise piirkonna põhjapoolne asukoht ja külmade oht on tinginud ka oliivide koristamise „peaaegu küpsenud“ staadiumis (oliivide värvus muutub säravrohelisest kollaseks), seega enne lõplikku küpsemist.

Tootmistavad tuginevad traditsioonilisele oliiviõli valmistamise meetodile, mis hõlmas oliivide pressimist kas vahetult pärast koristamist või pärast mõne päeva pikkust anaeroobset järelvalmimisperioodi.

Seega on

— punktis 3.2 määratletud eripärane oliiviõli rasvhapete sisaldus seotud oliiviõli valmistamiseks kasutatud oliivisortide valikuga: kasutatakse nelja oliivisorti, nimelt ‘Aglandau’, ‘Bouteillan’, ‘Cayon’ ja ‘Salonenque’, nende sortide osakaalud on toote kasutusvaldkonnast ja oliivikasvataja valikust sõltuvalt erinevad, kuid sordi ‘Salonenque’ osakaal peab olema vähemalt 20 %.

— Õli mõruduse ja terava maitse tasemed on seotud oliiviõli valmistamiseks kasutatava sordivalikuga, kuid sõltuvad ka oliivide küpsemisjärgust koristamisel (oliivid koristatakse siis, kui nad on peaaegu küpsed). Samas, kui oliivikasvataja otsustab lasta oliividel enne pressimist mitu päeva täiendavalt järelvalmida, kaotab õli peaaegu kogu mõruduse ja terava maitse.

— Ka peamised lõhna- ja maitsenüansid, mis hõlmavad värske rohu ja/või toore artišoki lõhna ja maitset, sõltuvad õli valmistamiseks kasutatavate oliivisortide valikust. Seejuures, kui oliividel lastakse enne pressimist mitu päeva järelvalmida, omandab õli punktis 3.2 nimetatud iseloomulikud mustade oliivide, kuumtöödeldud puuviljade, alusmetsa ja/või röstitud leiva lõhna- ja maitsenüansid.

— Märkega „olives maturées“ („küpsed oliivid“) varustatud oliiviõli „Huile d’olive de Provence“ happesus on seoses oliivide temperatuuri tõusuga pressimiseelse järelvalmimise etapi käigus väga väike.

— Lisaks sellele võimaldavad õli eraldamise traditsioonilised meetodid, mille puhul kasutatakse üksnes mehaanilist tsentrifuugimist või pressimist, mille käigus ei tõuse temperatuur kogu protsessi vältel üle 30 °C, säilitada õlis, nagu on märgitud punktis 3.2, oliivides sisalduvad taimsed aromaatsed ühendid, samuti välditakse sellega oliiviõlile „Huile d’olive de Provence“ iseloomulike rasvhapete lagunemist.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

(viitemääruse artikli 6 lõike 1 teine lõik)

https://extranet.inao.gouv.fr/fichier/CDC-HOProvence.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.