ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.1.

Oma eelnevates arvamustes on komitee alati toetanud komisjoni ettepanekuid rändlustasude ülempiiri kehtestamiseks, leides, et see on samm õiges ehk keskpikas perspektiivis igasuguse mobiilside rändlustasu kaotamise suunas. Seega kiidab ta heaks komisjoni uued ettepanekud, mille eesmärk on kõrvaldada rändluse hulgituru tõrked, mis võivad takistada rändlusteenuste osutamise ühtlustatud korra eesmärgi saavutamist alates 15. juunist 2017.
1.1.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee toetab komisjoni ettepanekut ning leiab, et see on õigeaegne ning selle sisu on hästi läbi kaalutud ja välja arendatud. Sellega seoses juhib komitee tähelepanu oodatavate eeliste laiendamisele ettepaneku rakendamise kaudu kõigile asjaomastele sidusrühmadele – tarbijatele, ettevõtjatele, riigiasutustele, nagu on sedastatud kõnealuses ettepanekus.
4.9.1.

Komitee märgib, et vesiviljeluse mitmeaastaste riiklike strateegiliste kavade seniste kesiste tulemuste põhjuseks võib pidada asjaolu, et vesiviljeluse säästvat arengut takistavate kitsaskohtadega ei ole tegeletud piisavalt otsustuskindlalt. Suures osas on kõnealused kitsaskohad tuvastatud liikmesriikide ametiasutuste osakondades, kes ei ole olnud kaasatud strateegiliste kavade koostamisse ega ole nendega seepärast kursis. Seepärast on vaja kõnealused osakonnad aktiivselt kaasata strateegiliste kavade rakendamisse.
4.12.

Praegune maastik on väga värvikirev: on erinevaid riiklikke standardeid ja sertifitseerimissüsteeme; mõni veebileht on blokeeritud, et takistada müüki teisest riigist; maksesüsteemid on tavaliselt erinevad; keelenõuded võivad olla pärssivad; turujärelevalveasutused kohaldavad vahel lisanõudeid (13) ning kehtivad ELi direktiivid on rakendatud puudulikult või on üldse rakendamata. Tuntud näide on teenuste direktiivi artikkel 20, mida liikmesriigid süstemaatiliselt ignoreerivad, kuigi sellel konkreetsel juhul puudub selgus, kuidas jõustada artiklit nõuetekohaselt. Kõik need tegurid õõnestavad nii turu läbipaistvust kui ka soovitud võrdseid turutingimusi.
4.18.

On ilmselge, et edaspidi tehakse reklaamipause peamiselt tipptundidel ja suure vaadatavusega kellaaegadel, samas kui varahommikuti ja hilisõhtuti näidatakse reklaame harva, et jääda päevas lubatud reklaami 20 % määra sisse. On oht, et need uued reklaamipauside eeskirjad kahjustavad teoste terviklikkust ja autorite moraalset õigust.
3.2.

Seetõttu on reederid, kes juba edastavad kõnealuseid andmeid riigisisese ühtse liidese kaudu, sunnitud edastama neid kaks korda. Kehtivates nõuetes ei võeta arvesse selliste süsteemide nagu SafeSeaNet ja riigisisese ühtse liidese väljatöötamist ning nõutakse, et riigi pädev asutus võtaks hädaolukorras ühendust laevaühinguga. See on täielikus kooskõlas komisjoni õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmiga ning selle eesmärk on kasutada ära andmete salvestamise ja edastamise, nendele juurdepääsu ja nende kaitsega seotud digiteerimise potentsiaali.
4.3.1.

Kuigi erinevad elektroonilised maksesüsteemid on laialt levinud, makstakse ülemaailmsel skaalal 85 % ostude eest siiski sularahas. ELi lõikes on mõnes liikmesriigis olukord samalaadne, samal ajal kui Skandinaavia maades on see näitaja kõigest 10 %. Igal juhul mängivad kaardimaksed kaubanduse toimimisel põhirolli ja on tarbijate jaoks väga olulisel kohal. Määrusega (EL) 2015/751 kehtestatakse vahendustasudele piirmäärad (13).
5.2.4.

Komiteel on nende argumentide mõistmisega raskusi. Kui 96 % väikelaevadest ei ole asjaomase direktiiviga hõlmatud, kuna need on laevad, mis on ehitatud muudest materjalidest kui teras või samaväärsed materjalid või on eranditult sadamaaladel kasutatavad laevad jne, siis ei anna alla 24 meetri pikkuste laevade väljajätmine neile laevadele mingit kasu. Kuid mis saab ülejäänud 4 % väikelaevadest?
3.15.

Komitee toetab hindamise protseduuri, mis on vältimatu selleks, et teada saada, kas eesmärgid on täidetud ja kas on kinni peetud määruse ettepaneku artiklis 8 kehtestatud läbipaistvuse ja finantsaruandluse eeskirjadest (7).
2.2.2

Seoses eelduste loomisega esimese varjupaigariigi ja turvalise kolmanda riigi mõiste rakendamiseks varjupaigataotlejate tagasisaatmisel väitis komitee juba arvamuses „ELi ühise turvaliste päritoluriikide nimekirja koostamine“, (4) et ülevaatlikku nimekirja koostada on veel liiga vara ja turvaliste päritoluriikide nimekirjas tuleb sellest tulenevalt kokku leppida ühiste tingimuste alusel, nagu on sätestatud direktiivis 2013/32/EL, ning riigi hindamiseks kasutatakse konkreetseid, praktilisi ja täpseid näitajaid eelkõige ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiameti, Euroopa Nõukogu, Euroopa Inimõiguste Kohtu ja muude inimõigusorganisatsioonide allikatest. Komitee tuletab meelde, et neid mõisteid ei tohi mingil juhul kohaldada riikidele, kus rikutakse inimõigusi ja õigusriigi põhimõtet. Lisaks saab kolmandat riiki pidada n-ö turvaliseks vaid siis, kui on tagatud, et riik järgib tagasi- ja väljasaatmise lubamatuse põhimõtet ning on üldiselt täielikult tunnistanud 1951. aasta Genfi konventsiooni, 31. jaanuari 1967. aastal New Yorgis allkirjastatud pagulasseisundi protokolli ning muid asjakohaseid lepinguid ning neid rakendab.
3.1.

Komitee leiab, et on tarvis reguleerida juhtumeid, kus üks lapsevanematest on pärit väljastpoolt ELi. Rännet ning ülemaailmset kauba- ja teenuste vahetust silmas pidades on selliste juhtumite arv tõusuteel. Komitee arvates on tarvis sõlmida kahepoolsed kokkulepped eelkõige nende riikidega, mis ei ole liitunud Haagi lapseröövi konventsiooniga.
1.9.

Komitee märgib, et teatud osa finantssektorist eelistab reaalmajandusse investeerimise asemel alternatiivseid investeerimiseesmärke. Need on investeeringutasuvuse maksimeerimise nimel sageli seotud märkimisväärse spekulatiivse riskiga. Sellele aitavad kaasa ka Euroopa pankadele kohaldatavad kapitali adekvaatsuse nõuded, mis soosivad selgelt eelkõige riigivõlakirjadesse tehtavaid väärtpaberiinvesteeringuid ettevõtete laenurahastamise asemel. Lisaks sellele tuleb märkida, et Euroopa Liidu õigusaktidega on seni tehtud muret tekitavalt vähe, et reguleerida puhtalt spekulatiivselt tegutsevaid finantsettevõtteid (riskifondid, varipangad). Seetõttu soovitab komitee Euroopa Liidu institutsioonidel soodustada kindlalt tootlikke investeeringuid reaalmajandusse ja tõrjuda suure riskiprofiiliga finantsspekulatsioone. Kõnealuse arengu ajakohane näide: tänavuaastasel IMFi koosolekul Washingtonis oli keskkonnahoidlik rahastamine – „Green Finance“ – keskne teema. Hiina on juba varakult mõistnud selle uue valdkonna olulisust ja rõhutanud seda ka oma G20 eesistumise raames. Seepärast on ELil vaja võtta ka EuVECA ja EuSEFi raames meetmeid, et ergutada ja suurendada rohelise majanduse (COP 21 tulemusena) rahastamist, hoidmaks selles valdkonnas ära varajasi finantsspekulatsioone (keskkonnahoidlik rahastamine) (1).
1.3.

Komitee on seisukohal, et praeguste toodete parandamine ja uute toodete väljaarendamine on vajalik selleks, et mõõta ELi edusamme ÜRO säästva arengu strateegia 17 eesmärgi ja 169 alaeesmärgi saavutamisel, ning see peab olema Euroopa statistikasüsteemi prioriteet.
1.5.

Komitee on seisukohal, et erilist tähelepanu tuleb pöörata imporditud ebakõladele, mis õõnestavad hübriidsete ebakõlade kõrvaldamiseks mõeldud eeskirjade tõhusust, ja leiab, et on vaja täiendavaid selgitusi, et tagada ühtne rakendamine kõikides liikmesriikides.
1.1.

Euroopa Majandus- ja Sotisaalkomitee tervitab komisjoni teatist teemal „Euroopa kübervastupidavusvõime süsteemi tugevdamine ning konkurentsivõimelise ja uuendusliku küberjulgeolekutööstuse soodustamine“. Komitee jagab komisjoni muret, et Euroopa on jätkuvalt haavatav küberrünnakute suhtes, märkides, et vähemalt 80 % Euroopa ettevõtetest on viimase aasta jooksul olnud vähemalt üks küberjulgeoleku intsident ja et 2015. aastal suurenes kõigis tööstusharudes küberjulgeoleku intsidentide arv 38 % (The Global State of Information Security Survey 2016, PWC). Komitee nõustub komisjoniga, et tarvis on erinevaid meetmeid, tugevdamaks Euroopa kübervastupidavusvõime süsteemi ning edendamaks konkurentsivõimelist ja uuenduslikku küberjulgeolekutööstust Euroopas.
5.3.

EFSI-l on palju rohkem rahalisi vahendeid kui teistel ELi algatustel ning see võimaldab teha investeeringuid suuremahulistesse Euroopa projektidesse rohkem kui 10 miljardi euro väärtuses, mida toetab peamiselt erakapital (9). Komitee arvates tuleb kõnealuste projektide rakendamiseks tugevdada komisjoni proaktiivset rolli, et ta saaks toetada erinevate Euroopa programmide ühist käivitamist ja määratleda asjakohase reguleeriva raamistiku eelkõige transpordi- energia-, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia võrkude sektoris, millel on suurim majanduslik mitmekordistav mõju SKP-le.
5.2.

Siiski on sinise kaardi edu ELi eri liikmesriikides erinev. Kui mõnes riigis, nt Saksamaal, on kaart oluline osa kutseoskusega võõrtöötajate leidmise strateegiast, siis samas teised riigid kasutavad seda vähe või üldsegi mitte ning kasutusel on peamiselt riiklik elamisluba. 2015. aastal väljastati 16 800 st esmakordselt väljastatud sinisest kaardist 14 600 Saksamaal. See moodustab ligikaudu 90 % kõikidest väljastatud kaartidest. Mitte üheski teises liikmesriigis ei ületa kaartide arv 1 000 piiri. Mitmes ELi liikmesriigis on väljastatud vähem kui 20 sinist kaarti. Nende hulka kuuluvad ka suhteliselt hea tööturu olukorraga riigid, nagu Madalmaad ja Rootsi.
3.8.

Investeeringute valdkonnas rõhutab komisjon peamiselt transpordivõrgustikke, mis on tõepoolest vajalikud Arktika piirkondade isoleerituse vähendamiseks, ning tuletab meelde, et Soome, Rootsi ja Norra põhjaosa kuulub üleeuroopalisse transpordivõrku. On selge, et see asjaolu on esmatähtis selleks, et avada piirkond ülejäänud maailmale.
4.2.1.

Samal ajal asub komitee seisukohale, et tulevaste tööde seisukohast oleks hea tava teavitada sidusrühmi sellest, millised komisjoni esitatud taotlused on alles täitmisel ja millised on juba lõpule viidud või peatatud.
1.6.

Veebiplatvormide levik on toonud suurt kasu teenusepakkujatele, tarbijatele, aga ka majandusele ja inimeste elustiilile üldiselt. Siiski on ja tekib küsimusi, mistõttu soovitab komitee tuvastada täpsemalt, milline on ettevõtjatele ja tarbijatele tekkiv kõige suurem kahju, ning tegeleda seejärel tõhusalt ja üksikasjalikult sellega, mil määral on need probleemid ühised kõikidele veebiplatvormidele ning mil määral on need valdkonnapõhised või hõlmavad vaid üksikuid ettevõtteid. Samuti kutsub komitee veebiplatvormide arendamisel valdkonnaülesele koostööle ja järelevalvele, et tegeleda aja jooksul tekkivate küsimustega.
4.3.

Komitee toetab täielikult komisjoni seatud eesmärki parandada taotlejate toimetulekut ja integratsioonivõimalusi. See eesmärk on kooskõlas komitee seisukohaga, mis pooldas kiiremat juurdepääsu tööturule ning ka juurdepääsu teenustele ja programmidele, mis soodustavad integratsiooni (nt keeleoskus). Seepärast on tööturule juurdepääsu maksimaalse tähtaja lühendamine üheksalt kuult kuuele kuule alates taotluse esitamisest samm õiges suunas.
1.2.

Põhjamere püügipiirkonnad ja sellega piirnevad alad on kalanduse seisukohast väga keerulised. See piirkond hõlmab vähemalt seitsme rannikuäärse liikmesriigi ja ka Norra laevu, kes kasutavad arvukate kala- ja karbiliikide püügiks väga erinevaid püügivahendeid. Põhiprobleem seisneb selles, et paljusid kõige olulisemaid põhjalähedasi kalavarusid (st neid, kes elutsevad merepõhjas või selle lähedal) püütakse segapüügi käigus. Praktikas tähendab see, et iga kord, kui laev püügivahendit kasutab, moodustub tema saak mitmest eri liigist. Sellise segapüügi tulemusel sõltub saagi koostis sellest, millist tüüpi püügivahendeid, millal ja kus on kasutatud.
1.9.

Komitee tunnistab, et kõrgelennuliste ettepanekute õnnestumiseks on vaja palju rahalisi vahendeid, ja julgustab komisjoni kehtestama lisaks olemasolevatele rahastamisvahenditele koostöös Euroopa Investeerimispangaga eraldi rahastamisvahendi, et toetada nende eesmärkide saavutamist. Samuti on tarvis intensiivseid teadusuuringuid ja innovatsiooni, et töötada välja ja võtta kasutusele uued meetodid kliimamuutuste leevendamiseks.
1.7.

Üheaastase perioodi valiku osas on komitee arvamusel, et see on vastuvõetav samadel põhjustel, seda enam, et sellisel juhul langeb määruse jõustumine kokku uue II finantsinstrumentide turgude paketi (MiFID II) jõustumisega. Komitee jaoks on hädavajalik, et see edasilükkamine jääks ühekordseks erandiks ja et vahepealset aega kasutataks selleks, et vastu võtta ja avaldada lõplik delegeeritud õigusakt ning seda esimesel võimalusel. Lõppude lõpuks on oluline tagada võimalikult kiiresti selgus ja kindlus nii turuosaliste kui ka jaeklientide ja -investorite jaoks.
2.4.

Kuna mitmelt poolt on tulnud üleskutseid luua uus jagamismajanduse juhtimisraamistik (3) (mis soodustaks digitaaltehnoloogia kasutamist selle detsentraliseeritud võimaluste ärakasutamiseks, selle asemel et luua uusi tsentraliseeritud monopole), otsustas Euroopa Komisjon algatada „Euroopa jagamismajanduse tegevuskava“, olles märganud, et ELi riiklikud ja kohalikud asutused on käsitlenud olukorda äärmiselt erinevate reguleerivate meetmete kaudu. See tuleneb asjaolust, et jagamismajandus on vastavalt käsitletavale valdkonnale erinevalt piiritletud.
5.3.3.

Asutuse teabevõrk loodi juba asutamise ajal ja sellel on oluline osa tagamisel, et avalikustatav teave oleks faktiliselt õige ning kajastaks asjakohaselt tegelikkust. Lisaks viivad need võrgud Euroopa kaasava kolmepoolse lähenemisviisi tegelikult ka liikmesriikide tasandile, lähendades valitsuste ja sotsiaalpartnerite esindajaid viisidel, mis on osutunud väga asjalikuks ja kasulikuks. Seepärast on liikmesriikide sotsiaalpartnerite kaasatus sellesse võrku ülioluline ja liikmesriigid peaksid selle tagama. Komitee ei pea aga realistlikuks, et asutus teeb muudatusi riiklikku võrku, mille liikmesriigid on valinud vastavalt konkreetsetele kriteeriumidele. Haldusnõukogul peaks aga olema lubatud anda soovitusi liikmesuse kohta.
1.7.

Komitee on seisukohal, et ainus võimalus tagada ELi kosmosestrateegia pikaajaline edu on kõikide liikmesriikide aktiivne kaasamine. Seda saab saavutada konkreetsete ja sihipäraste suutlikkuse suurendamise meetmetega, mille eesmärk on eelkõige abistada tärkava kosmosevõimekuse ja asjaomaste huvidega liikmesriike. Sellised meetmed võivad realiseeruda muu hulgas koolituse korraldamise, teadlikkuse suurendamise ürituste, (nii tehniliste kui ka kasutajakesksete) konsultatsioonide, näidisprojektide, piirkondlike algatuste, edasijõudnud ja edasipürgivate liikmesriikide vahelise sünergia ja teiste meetmete kaudu, mis on spetsiaalselt välja töötatud, et aidata rahuldada liikmesriikide vajadusi.
4.5.

Kuigi komitee tunnistab tohutuid jõupingutusi, mida praegu ja lähitulevikus on vaja teha, et veelgi tugevdada ja arendada eurot, selleks et saavutada euroala püsiv jõukus ja stabiilsus, leiab komitee, et muu hulgas on soovitavad alljärgnevad eesmärgid. — Luua euroala ühtne välisesindatus rahvusvahelistes foorumites (Rahvusvaheline Valuutafond, OECD jne) (4). — Eelarvepaindlikkuse ja eelarvesuutlikkuse arendamine euroala jaoks, sealhulgas võimalus anda välja eurovõlakirju potentsiaalsete institutsiooniliste meetmete abil, nagu ühise euroala rahandusameti loomine (5). — Euroopa sotsiaalõiguste samba tugevdamine asjakohase sotsiaalse dialoogi ja sotsiaalpartnerite kõigisse seadusandlikesse algatustesse kaasamise teel (6). — Konkreetse makromajandusliku dialoogi protsessi loomine euroala jaoks, nagu on soovitatud komitee eelmistes arvamustes (7). — Demokraatliku kontrolli tugevdamine ELi poliitika üle (8).
Strateegia „Euroopa 2020“ peaeesmärgid on endiselt asjakohased. Töötuse määrad on endiselt vastuvõetamatult kõrged: ELis on rohkem kui 22 miljonit ja euroalal rohkem kui 17 miljonit töötut. Vaesusepiiril või vaesumisohus olevaid inimesi on üle 122 miljoni. Euroopa tuleviku edukat kujundamist takistab oluliselt väljavaadete puudumine noorte inimeste jaoks. Tööjõu liikuvus on tagasihoidlik. Elukestva õppe süsteem ei ole poliitikameetmetes ikka veel kesksel kohal. Eesmärkidest kaugenevad suundumused ei julgusta. Praegu on jõus juba üle 70 sotsiaalõigusi käsitleva direktiivi. „Komitee rõhutab majanduskasvu ja konkurentsivõime vajalikkust kogu ELis. Sellega seoses toonitab komitee, et majandus-, tööhõive- ja sotsiaalpoliitika vahel on vajalikud vastastikused seosed“ (3).
4.12.

Komitee tunnustab kõigi osapoolte jõupingutusi partnerlusraamistiku käimalükkamiseks ja selle tõhustamiseks, nagu sedastatakse komisjoni esimeses eduaruandes (7). ELi Aafrika usaldusfondist rahastatud projektide algatamine viies prioriteetses riigis on märk sellest, et koostöö on võimalik. Komitee julgustab ELi institutsioone töötama Euroopa Kestliku Arengu Fondi käsitleva määruse kiire vastuvõtmise nimel, sest see on peamine vahend, mille abil edendada kestlikku arengut, kaasavat majanduskasvu, majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning piirkondlikku integratsiooni väljaspool Euroopat.
2.1.

Piiriüleselt tegutsevate ettevõtjate üks peamisi probleeme on topeltmaksustamine. Juba on olemas mehhanismid, et tegeleda topeltmaksustamisega seotud vaidluste lahendamisega. Need on vastastikuse kokkuleppe menetlused, mis on ette nähtud liikmesriikide poolt sõlmitud topeltmaksustamise vältimise lepingutes ning vahekohtu konventsioonis ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise kohta.
3.2.1.

Komitee on veendunud, et ehkki hariduse peamine eesmärk on inimese arendamine, nagu märgiti eespool, on koolitus distsipliin ja tegevus, mis on seotud rohkem rakenduslike eesmärkidega, ja on tihedalt seotud töömaailma arendamise ja selles osalemisega. Komitee on juba näidanud erinevusi ja seoseid hariduse ja koolituse vahel, millel vaatamata ühisosale on kindlasti omad erinevad eesmärgid. Komitee on paljude arvamustega aidanud kaasa hariduse kui põhilise inimõiguse, avaliku hüve ja valitsuste peamise vastutusala tunnustamisele.
4.10.

Komitee peab kahetsusväärseks, et jõupingutuste jagamist käsitlevas ettepanekus ei arutata võimalikku vajadust sektoripõhiste heite vähendamise eesmärkide järele. Strateegias leitakse, et valge raamat on suunatud transpordivaldkonnale ning see tugineb usaldusväärsele hinnangule selle kohta, mis on teostatav ning millega ei kaasne negatiivset mõju transpordi funktsioonidele. Strateegiale lisatud komisjoni talituste töödokumendis kirjeldatud täiendavad meetmed on tagasihoidlikud ning nendega vähendataks transpordist tulenevat heidet 2030. aastaks praegu kavandatud 18–19 % asemel ligikaudu 18–22 % (26).
3.5.

Komitee järeldas oma arvamustes erasektori rolli kohta arengu valdkonnas (4) ja arengu rahastamise kohta, (5) et on vaja mobiliseerida kõik kättesaadavad ressursid ja anda palju suurem roll erasektorile nii Euroopa kui kohalikul tasandil, tingimusel, et see areng on kooskõlas säästva arengu eesmärkidega ja et erasektor austab inimõigusi, sh majanduslikke ja sotsiaalseid õigusi, eelkõige neid, mis on sätestatud Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioonide põhipunktides. Uued loodud töökohad peaksid vastama Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni inimväärse töö tagamise suunistele ning see peaks kehtima ka EFSD vahenditest läbi viidavate investeerimisprojektide kohta.
4.9.

Eraldi projektitüüp on nn integreeritud projektid, mis töötatakse välja programmi LIFE raames ja mida komitee peab eriti tähtsaks. Siinkohal on suurepärane näide projekt „Belgian Nature Integrated Project (BNIP)“, mis hõlmab kogu Belgia pindala, kaasab 28 sidusrühma ja toetab 18 konkreetset kaitseprojekti, 48 selgelt piiritletud meedet ja üle 300 majandamiskava (nt Natura 2000 alade jaoks). Projekt hõlmab 7 eraldi meeskonda, kus on 52 töötajat. See on edukalt loonud sidemeid erinevate kasutada olevate ELi rahastamisvõimaluste, aga ka riiklike ressursside vahel. Just seesuguseid sisulisi ja struktuurilisi sidemeid tuleks tulevikus veelgi tugevdada, nt luues võimalikku sünergiat programmi LIFE ja keskkonnahoidlikuma ÜPP vahel.
5.10.2.

Kõnealuse meetmega (mida komitee peab kohaseks) püütakse lahendada praegu õiguste omajate ja infoühiskonna teenusepakkujate vahel esinevat väärtuslõhet ( value gap ), võimaldades õiguste omajatel langetada paremaid otsuseid oma teoste kasutamise kohta. On näiteid avaldamisel põhinevatest teenustest, mis ei taga enam loojatele nende autoriõiguse eest piisavat tasu, erinevalt tellimuste kaudu makstud internetipõhistest teenustest, mille puhul on see tagatud (30).
3.18

Mõne riikliku arutelu käigus tõstatasid osalejad töötasude lähenemise ja miinimumpalkade kehtestamise küsimuse liikmesriikides (41). Komitee on seisukohal, et vaja on täiendavaid jõupingutusi selles suunas. ILO uuring Building a Social Pillar for European convergence (42) on kasulik võrdlusalus. Uuringus rõhutatakse, et miinimumpalga tasemete võrdlemiseks võib kasutada paljusid näitajaid, milles võetakse arvesse riiklikke olusid, kuid kõige populaarsem on miinimum- ja mediaan- (ehk keskmise) palga suhe. Lisaks märgitakse uuringus, et miinimumpalga poliitika suhtes ühise lähenemisviisi valimine ELi tasandil võiks aidata vähendada vaesuse ulatust laienenud liidus ja piirata madalapalgaliste osakaalu riiklikus kontekstis. Heaks lähtepunktiks võiks uuringu kohaselt olla riigi tasandil läbiviidav kolmepoolne analüüs miinimumpalgaõiguslike hulga, miinimumpalga taseme ja vastavuse kohta, nagu on märgitud ILO dokumentides. ILO uuringus märgitakse samuti, et mitmete uuringute tulemustes tõstetakse esile tasakaalustatud lähenemisviisi olulisust (nagu on rõhutatud konventsioonis nr 131) elementide osas, mida tuleb kaaluda miinimumpalga taseme määramisel ja mis – kui need on riiklikke tavasid ja tingimusi silmas pidades võimalikud ja asjakohased – peaksid hõlmama: a) töötajate ja nende perekondade vajadusi, võttes arvesse üldist palgataset riigis, elamiskulusid, sotsiaalkindlustushüvitisi ja teiste ühiskonnarühmade suhtelist elatustaset, ning b) majandustegureid, sh majandusarengu nõudmisi, tootlikkuse taset ja soovi saavutada kõrge tööhõive tase ja seda hoida. Vajalikud on edasised arutelud neis küsimustes ja need peaksid toimuma sotsiaalõiguste samba arendamise kontekstis. Komitee rõhutab, et riiklike sotsiaalpartnerite keskset pädevust ja autonoomiat palgakujunduse protsessis tuleb täielikult austada kooskõlas riiklike tavadega. Mõnede riiklike arutelude käigus viidati ka vajadusele austada pädevuste jaotust ja subsidiaarsuse põhimõtet, samuti sotsiaalpartnerite rolli miinimumpalga taseme määratlemisel (43). Üldiselt on komitee juba märkinud, et euroala liikmesriikide vahel ei toimunud lähenemist, hoolimata endogeense optimaalse valuutapiirkonnaga seonduvatest ootustest (44).
1.4.

Nagu komitee on juba öelnud, on ta kindlal seisukohal, et ainult üks variant – s.o BERECi muutmine tõeliseks reguleerivaks asutuseks – võimaldab võtta kasutusele tulevikku suunatud käsitlusviisi ning tagada selliste uute üleeuroopaliste või üleilmsete teabeteenuste asjakohane reguleerimine, mis on praegu enamjaolt reguleerimata või millele kehtivad ebaselged õigusraamistikud (masinatevahelised teenused, OTT-teenused ja muud liidu jaoks väga tähtsad valdkonnad, nagu rändlus või riikidevahelised turud), või siduv üleeuroopaline konkreetsete sageduste eraldamise menetlus.