See on kooskõlas ühtse turu strateegiaga ja õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi eesmärkidega.

·Käibemaksukohustuslasena registreerimise number: nõukogu kutsus komisjoni üles esitama õigusakti ettepanekut, mille eesmärk on teha kaupu soetava maksukohustuslase või mittemaksukohustuslasest juriidilise isiku käibemaksukohustuslasena registreerimise kehtiv number, mille on andnud muu liikmesriik kui see, kust algab kaupade lähetamine või vedu, ühendusesisese kaupade tarnimise osas käibemaksuvabastuse taotlemise täiendavaks sisuliseks tingimuseks.

7. aprillil 2016 võttis komisjon vastu dokumendi „Ühtse ELi käibemaksuala suunas – On aeg otsustada“ (käibemaksu tegevuskava). Selles teatas komisjon muu hulgas oma kavatsusest võtta liidusiseste ettevõtetevaheliste piiriüleste kaubatehingute jaoks vastu lõplik käibemaksusüsteem, mille aluseks on kauba sihtliikmesriigis maksustamise põhimõte, mis võimaldab luua tugeva ühtse Euroopa käibemaksuala. Õigusakti ettepanek sellise lihtsama ja pettusekindla lõpliku käibemaksusüsteemi kehtestamiseks liidusisese kaubanduse jaoks oli komisjoni 2017. aasta tööprogrammis.

1994. aastal juhtis komisjon nõukogu ja Euroopa Parlamendi tähelepanu küsimusele, mis oli seotud ühendusesiseste kaubatarnete käibemaksuvabastuse tingimustele vastavuse kinnitamiseks esitatavate tõenditega. Juba sel ajal, st vähem kui kaks aastat pärast praegu kehtiva ühendusesisese kaubanduse maksustamise üleminekukorra kehtestamist, mille kohaselt annab ühendusesisene ettevõtetevaheline kaubatehing aluse kaubatarne maksuvabastuseks lähteliikmesriigis ja vastava ühendusesisese soetuse maksustamiseks sihtliikmesriigis, märkis komisjon, et see küsimus tekitab probleeme.

Ettepanekuga kaasnevat mõjuhinnangut analüüsis õiguskontrollikomitee 14. juulil 2017 [Ares(2017) 3573962 – SEC(2017) 423]. Komitee andis ettepanekule positiivse hinnangu, lisades mõned soovitused, mida on arvesse võetud. Komitee arvamus ja soovitused on esitatud käesolevale ettepanekule lisatud mõjuhinnangut käsitleva komisjoni talituste töödokumendi 1. lisas.

Komisjon on loonud käibemaksualaste tehniliste arutelude jaoks kaks töörühma: käibemaksu tulevikku käsitleva rühma ja käibemaksu eksperdirühma. Need rühmad arutasid kehtiva käibemaksusüsteemi täiustamist, sh ühest liikmesriigist teise toimuva kaubaveo tõendamise küsimust ühendusesiseste ettevõtetevaheliste kaubatarnete käibemaksuvabastuse raames. Lisaks korraldati 20. detsembrist 2016 kuni 20. märtsini 2017 avalik konsultatsioon, mille raames saadi 121 arvamust.

Kavandatav meede ühest liikmesriigist teise toimuva kaubaveo tõendamise kohta on eesmärgipärane lahendus konkreetsele probleemile, mis on seotud ühe käibemaksueeskirjaga, mida on osutunud keeruliseks süstemaatiliselt ja ühetaoliselt rakendada ning mis on tekitanud probleeme nii maksukohustuslastele kui ka maksuhalduritele.

Kavandatavat meedet ühendusesiseste tarnete käibemaksuvabastuse taotlemisel nõutavate dokumentaalsete tõendite kohta on ühehäälselt nõudnud kõik liikmesriigid, mis näitab, et liidu tasandil on see tegevus tõenäoliselt tõhusam kui riiklikul tasandil, kus sellised meetmed ei ole osutunud piisavalt edukaks.

Küsimusi, mis on seotud ühendusesiseste vedude tõendamisega käibemaksust vabastamise eesmärgil piiriüleses kaubanduses, on parem lahendada liidu kui üksikute liikmesriikide tasandil, sest paratamatult on asjaga seotud rohkem kui üks liikmesriik. Lisaks on käibemaks liidu tasandil ühtlustatud maks ja seepärast on mis tahes uue algatuse puhul, millega soovitakse rakendada mõnd käibemaksudirektiivi erieeskirja, vaja komisjoni ettepanekut käibemaksudirektiivi rakendusmääruse muutmiseks.

Ettepanek põhineb käibemaksudirektiivi artiklil 397. Selles artiklis on sätestatud, et nõukogu võtab ühehäälselt komisjoni ettepaneku alusel vastu käibemaksudirektiivi rakendamiseks vajalikud meetmed.

Järgnenud liidu tasandil arutelud ei toonud kaasa konkreetseid tulemusi. Pealegi ei ole käibemaksudirektiivi rakendusmääruses praegu selle kohta ühtegi sätet, kuigi aastate jooksul on Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikas ühendusesiseste kaubatarnete käibemaksuvabastuse tõendamist käsitletud.

Käibemaksu tulevikku käsitleva rohelise raamatuga seoses käivitatud konsultatsiooni ajal osutati paljudes vastustes jällegi sellele, et kõnealune küsimus on kehtiva käibemaksusüsteemi üks põhiprobleem. Ettevõtjatele õiguskindlust pakkuvad selged ja stabiilsed eeskirjad on elutähtsad. Samal ajal peavad maksuhaldurid suutma jälgida ja tagada, et maksuvabastust kohaldatakse nõuetekohaselt, ning seda eelkõige seetõttu, et käibemaksuvabad ühendusesisesed tarned etendavad sageli tähtsat osa piiriülestes karussellpettuste skeemides.

Lahenduseks pakutakse vaidlustatava eelduse kehtestamist kahel konkreetsel sertifitseeritud maksukohustuslase staatusega seotud juhul. Sertifitseeritud maksukohustuslase staatuse puhul viidatakse ühendusesisese kaubanduse jaoks ettenähtud lõplikku käibemaksusüsteemi käsitlevale õigusakti ettepanekule.

Esimeses olukorras, kus kaup on veetud või lähetatud otse tarnija või tema nimel mõne kolmanda isiku poolt ja tarnijal on sertifitseeritud maksukohustuslase staatus, kehtestatakse eeldus, mille kohaselt on kaup veetud tarnijaliikmesriigist (lähteliikmesriik) teise liikmesriiki siis, kui tarnija valduses on kaks vedu tõendavat, omavahel vastuolus mitteolevat dokumenti (mille loetelu on esitatud määruses). Maksuhaldur võib selle eelduse ümber lükata tõendite põhjal, millest nähtub, et kaupa ei veetud tarnijaliikmesriigist teise liikmesriiki.

Teises olukorras, kus kliendil on sertifitseeritud maksukohustuslase staatus ja kaup on veetud või lähetatud otse kõnealuse kliendi või tema nimel mõne kolmanda isiku poolt, kehtestatakse eeldus, mille kohaselt võib kaupa käsitada tarnijaliikmesriigist teise liikmesriiki veetuna siis, kui tarnija valduses on i) soetaja kirjalik tõend selle kohta, et kaup on veetud soetaja või tema nimel mõne kolmanda isiku poolt, kusjuures tõendisse on märgitud kauba sihtliikmesriik (ilma sealjuures siiski täpset sihtkohta nimetamata, et soetaja äriteabe konfidentsiaalsust säilitada); ja ii) kaks vedu tõendavat, omavahel vastuolus mitteolevat dokumenti (nende hulgast, mis on esitatud määruses olevas loetelus). Punktis i osutatud tõend, mille peab esitama tarnija, tuleb esitada hiljemalt tarnele järgneva kuu kümnendal päeval. See ajavahemik peaks andma soetajale piisavalt aega teabe edastamiseks, samas aga ei ületata tarnijale arve väljastamiseks ettenähtud tähtaega (käibemaksudirektiivi artiklis 222 sätestatud tingimuste kohaselt hiljemalt tarnele järgneva kuu viieteistkümnendal kuupäeval).

Olukordades, mida need eeldused ei hõlma, nt sellepärast, et asjaomastel maksukohustuslastel ei ole sertifitseeritud maksukohustuslase staatust, kohaldatakse kehtivaid eeskirju, nagu neid on tõlgendanud Euroopa Liidu Kohus.

2017/0249 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU RAKENDUSMÄÄRUS,

millega muudetakse rakendusmäärust (EL) nr 282/2011 teatavate ühendusesiseste tehingutega seotud maksuvabastuste osas

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

võttes arvesse nõukogu 28. novembri 2006. aasta direktiivi 2006/112/EÜ, mis käsitleb ühist käibemaksusüsteemi, eriti selle artiklit 397,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut

ning arvestades järgmist:

(1)Oma käibemaksu tegevuskavas andis komisjon teada kavatsusest esitada ettepanek liikmesriikide vahel toimuvate ettevõtetevaheliste piiriüleste kaubatehingute lõpliku käibemaksusüsteemi kohta. Nõukogu palus oma 8. novembri 2016. aasta järeldustes, et komisjon esitaks vahepeal piiriüleste tehingute suhtes kohaldatavate liidu käibemaksueeskirjade teatavad parandused, mida on muu hulgas vaja ka ühendusesiseste tehingute maksuvabastuseks.

(2)Direktiivis 2006/112/EÜ on sätestatud rida tingimusi, mille kohaselt saab kaubatarned teatavate ühendusesiseste tehingute korral vabastada käibemaksust. Üks selline tingimus on, et kaup veetakse või lähetatakse ühest liikmesriigist teise.

(3)Liikmesriikide erinev lähenemisviis piiriüleste tehingute maksuvabastuse kohaldamisele on põhjustanud ettevõtjatele raskusi ja õiguslikku ebakindlust. See on vastuolus liidusisese kaubanduse elavdamise ja maksupiiride kaotamise eesmärgiga. Seepärast on oluline täpsustada ja ühtlustada tingimused, mille kohaselt maksuvabastust võib kohaldada.

(4)Kuna piiriülesed käibemaksupettused on peamiselt seotud ühendusesiseste tarnete maksuvabastusega, on vaja täpsustada teatavaid tingimusi, mille korral tuleks kaupa käsitada tarnijaliikmesriigi territooriumilt veetuna või lähetatuna.

(5)Selleks et pakkuda praktilist lahendust ettevõtjatele ja samas ka kindlust maksuhalduritele, on määruses (EL) nr 282/2011 kehtestatud sertifitseeritud maksukohustuslasi hõlmavate tehingute suhtes kaks vaidlustatavat eeldust.