ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
3.1.1

See on ka täielikult kooskõlas Riias vastu võetud ministrite deklaratsiooni (7) kaheksanda punktiga, milles öeldakse: „Tõhusaks e-kaasamiseks tuleks 2010. aastaks vähendada poole võrra erinevusi eakate, puudega inimeste, naiste, madala haridustasemega rühmade, töötute ja vähem arenenud piirkondade elanike interneti kasutamises võrreldes ELi keskmise internetikasutajaga.” EMSK leiab, et viimaste aastate poliitilisi ja sotsiaalseid muutusi arvestades on ühenduse e-juurdepääsetavuse meede prioriteetse tähtsusega ja juurdepääs info- ja kommunikatsioonitehnoloogiatele peab saama avalike teenuste puhul kodanikuõiguseks. Kõnealune ühenduse meede peab sisaldama õigusvahendit, mis tugevdaks olemasolevaid õigusakte, ja seda toetavaid mittesiduvaid meetmeid eri poliitikavaldkondades, arvestades ühenduse meetme lisaväärtust. EMSK toetab kõnealust ühenduse meedet, sest: — sotsiaalsest seisukohast parandab see kodanike õigusi ja majanduslikust seisukohast parandab mastaabisäästu, siseturu toimimist, konkurentsivõimet võtmesektoris ja uuendustegevust; — toob välja, et liikmesriikide lähenemisviiside ebaühtlus ja killustatus toob kaasa teatud probleeme, seda eelkõige olemasolevate direktiivide erineva ülevõtmise tõttu. Selles osas on vaja selgust luua eriti riigihangete ja universaalteenuste valdkonnas; — seejuures tuleb tagada võetavate toetusmeetmete võimalikult tõhus rakendamine.
3.4

Otsus kaasata määruse ettepanekusse ainult kvartaliandmed ning jätkata iga-aastaste struktuuriliste andmete kogumist suulise kokkuleppe alusel on kahtlemata tingitud soovist asendada mitteametlik andmetekogumise alus järk-järgult ELi asjaomase määrusega. Üleminekuperioodil on väga oluline kogutud andmeid pidevalt kontrollida ning EMSK loodab, et lähitulevikus luuakse täielikum ja usaldusväärsem raamistik Euroopa tööhõiveturu võimaluste nii iga-aastaste kui ka kvartaliandmete kogumise kohta. EMSK tunneb kahetsust, et ühtegi mõjuhinnangut ei ole veel läbi viidud. Komitee loodab, et komisjon koostab selle enne täiendava rakendusmääruse vastuvõtmist, kuna põhimõtteliselt on oodata Euroopa ettevõtete kulude ja halduskoormuse suurenemist ning muud andmete kogumisega seonduvad tegevused ei vähene.
2.1

Euroopa Liidu liiklusohutuse poliitika, sealhulgas „Kolmas Euroopa Liidu liiklusohutuse tegevusprogramm” (2003) ja „Euroopa Liidu liiklusohutuse tegevusprogrammi vahekokkuvõte” (2006), on suunatud sihtrühmale, mis koosneb teiste hulgas nii mootorratturitest, jalakäijatest ja noortest kui ka elukutselistest sõidukijuhtidest. Kuid komisjon on välja jätnud mitu asjakohast teemat, millest üks on sotsiaalpartnerite arvates lausa hädavajalik. See on teede infrastruktuuri ohutuse ühe osana puhkealade, eelkõige ohutute ja turvaliste puhkealade tagamine elukutselistele sõidukijuhtidele.
5.7

Kuna komisjon on valinud avatud, saastekvootide juurdeostmise võimalusega süsteemi, siis näib olevat vähe põhjendatud asjaolu, et süsteemi võrdlusaastat ei ühildata paremini ELi praeguse kohustusega Kyoto protokolli esimeses etapis (vähendada heitkoguseid 8 % aastatel 2008–2012 võrreldes 1990. aasta tasemega) ja tulevaste kohustustega (nt vähendada heitkoguseid 30 % aastaks 2020 võrreldes 1990. aasta tasemega). 2005. aasta valimine võrdlusaastaks annab lennundussektorile juba eelise, mis on 100 % suurem kui Kyoto oma. Arvestades, et lennundus on esimene sektor ja esimene transpordiliik, mis hõlmati ELi heitkogustega kauplemise süsteemi, on igati õiglane, kui kvootide esialgne jagamine toimuks ELi heitkogustega kauplemise süsteemis kindlaks määratud põhimõtete alusel.
1.3

EMSK märgib, et määruse ettepanekus rõhutatakse taimekaitsevahendite kasutamisel tekkivate inimestele ja keskkonnale kahjulike tagajärgede vältimist ja piiramist. EMSK usub, et on väga oluline vältida taimekaitsevahendite kasutamisel tekkivaid keskkonnale ja inimestele kahjulikke tagajärgi, ja juhib tähelepanu sellele, et säästvuse tagamisele suunatud lähenemise üks aspekte on see, et võrdväärselt tuleb arvesse võtta ka majanduslikke huvisid. Lisaks järjest kasvavale huvile mahepõllundustoodete vastu on suur osa tänapäeva tarbijatest peamiselt huvitatud aastaringselt ja soodsa hinnaga saadavatest kvaliteetsetest toodetest. Eelöeldust tulenevalt on tooteohutus tarbija jaoks esimeseks tingimuseks. See nõuab aga suuri pingutusi põllumajandusliku tootmise väärtusahelas ning hädavajalik on piisav varustatus headeohutute taimekaitsevahenditega.
1.1

Kümme aastat pärast jõustumist on kolmas pakett üldjoontes oma ülesande täitnud ning võimaldanud lennutranspordi enneolematut laienemist Euroopas. Vanad monopolid on kõrvaldatud, kehtestatud on ühendusesisene kabotaaž ning konkurents on tihenenud tarbijate kasuks kõikidel turgudel.
1.

Praegused töölepingute eri vormid tuleks säilitada, tingimusel et on olemas stabiilne õigusraamistik, mis arvestab nii töötajate kui ka ettevõtete, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete vajadustega. 78 % töölepingutest on tähtajata ja täistööaja baasil, kuid samas kasvab Euroopas uute paindlike lepingute arv. Paindlike tingimustega lepingud, nagu näiteks osalise tööajaga või tähtajalised lepingud, aitavad arendada oskusi, mida ei saa õppida klassiruumis, ning suurendavad sel moel täisajaga tähtajatu lepinguga töö leidmise tõenäosust. Paindlikud töölepingud on hea algus noorte edasisele karjäärile ning suurepärane võimalus töö- ja eraelu ühitamiseks. Seega aitavad need kaasa kõiki hõlmava tööturu kujunemisele. Selliste töötajate kaitsmine diskrimineerimise eest on väga oluline, nagu on sätestatud ka ELi direktiivides osalise tööaja ja tähtajalise lepinguga töötamise kohta, mis põhinevad kokkulepetel Euroopa sotsiaalpartneritega.
4.6

Seoses Euroopa kvalifikatsiooniraamistikule antud õigusliku vormiga tervitab komitee analüüsi, mis teostati komisjoni dokumendis ettepaneku mõjude hindamise kohta (5), ja sedastab, et soovitusi üld- ja kutsehariduse ning liikuvuse vallas on liikmesriikides suuremal või vähemal määral toetatud. EMSK on siiski arvamusel, et soovitus kui mittesiduv õigusakt võib adressaatidele olla lühikese kasutusajaga vahend, mis ei võimalda keskpikas perspektiivis eesmärki saavutada, seda enam et võrdlusalus tuleb koostada iga liikmesriigi hüpoteetilise riikliku kvalifikatsiooniraamistiku abil.
3.5

Komitee avaldab kahetsust, et komisjon ei tunnista teatises, et üks põhjustest, miks alkohol nii palju kahju tekitab, on see, et alkohol on psühhoaktiivne aine, liiga suurtes kogustes tarbides mürgine ning teatud hulgal inimestel sõltuvust tekitav. See valmistab pettumust, arvestades asjaolu, et strateegia on välja töötanud komisjoni rahvatervise direktoraat, kellel on ulatuslikud meditsiinilised teadmised.
1.7

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee tuletab meelde, et asutamislepingu järgi „ühenduse statistika koostamine (…) ei too majandusettevõtjatele kaasa ülemäärast koormat” (1). Selleks on vaja: a) ühelt poolt teha jõupingutusi, et mitte põhjustada ettevõtetele ebavajalikke või liigseid kulusid, eriti VKEde puhul; b) teiselt poolt tagada, et andmeid ei nõutaks mitmekordselt. Juhtiv põhimõte peaks olema see, et kõik andmed esitatakse vaid üks kord ning seejärel levitatakse ja jagatakse neid statistikaasutuste vahel, lähtudes sealjuures alati ühenduse statistikat reguleerivatest põhimõtetest (statistiliste andmete konfidentsiaalsus jne).
3.1

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee leiab, et kui reformi kõik eesmärgid püütakse täita, loob see aluse sidusatele poliitikameetmetele Euroopa Liidus väga olulise põllumajanduse, tööstuse ja toiduainetega seonduva puu- ja köögiviljasektori arenguks. Komisjon rõhutab reformi seletuskirjas, et „25-liikmelise ELi 9,7 miljonist põllumajandusettevõttest toodab puu- ja köögivilju 1,4 miljonit. Kõnealune sektor katab 3 % haritavast maapinnast ning annab 17 % ELi põllumajandustoodangust. Sektor on ühinenud jaemüügikettide ning kolmandatest riikidest pärinevate toodete kasvava konkurentsi surve all. (…) Puu- ja köögiviljasektorile eraldatakse ühise põllumajanduspoliitika eelarvest 3,1 %.” (1) EMSK omalt poolt rõhutab, et puu- ja köögiviljasektor on tootlik põllumajandussektor, mis suhtes kasutatud maa-alaga on suurim tööandja. Puu- ja köögiviljasektor osaleb ka rahvusvahelises konkurentsis (ühtse turukorralduse läbirääkimised, Euro-Vahemere vabakaubanduspiirkond aastaks 2010), mis mõjutab Euroopa puu- ja köögiviljade tootmist üha enam.
1.11

See on ainulaadne võimalus Euroopa raudteeveeremi tootjatele, eelkõige juhul, kui KTK alaste otsustega säilitatakse võimalus jätta alles piisav hulk tootjaid, et tagada Euroopa konkurentsivõimeline raudteeveeremiturg (ja seega ka hooldus).
4.7

Galileo kontsessioonilepingut taotleva konsortsiumiga esilekerkinud probleemidega seoses on vaja valmistuda selleks, et uute stsenaariumide puhul ei seistaks silmitsi sarnaste raskustega. Konsortsiumide liikmete taga on tegelikult sageli riiklikud direktiivid. Paljud asjaomased ettevõtted sõltuvad riigihankest või nad on riigiettevõtted ning seega oleks naiivne arvata, et tegemist oleks tavapärase erakonsortsiumiga. Nimetatud probleem võib esile kerkida ka uute stsenaariumite puhul. Seda silmas pidades on kindlasti vaja korraldada tõeline hankekonkurss.
6.13.1

Veel üks suurenev väljakutse on suundumus võtta ELis ja teistes arenguriikides järjest enam tööle tervishoiutöötajaid vaestest riikidest. Kui seda ei hoita kontrolli all, võib see põhjustada suurt kahju tervishoiusektorile vaestes riikides (kes jäävad kaotajaks) ning muuta meditsiini- ja õendushariduse neis riikides vähem jätkusuulikuks. Koolitatud tervishoiutöötajate väljavool vaestest riikidest on märkimisväärne investeerimiskahju tervishoiutöötajate koolituses (14). Selle probleemi lahendamiseks tuleb leida uued lahendused, nagu spetsiaalne hüvitusfond, koolitus ja ümberasumine. Näiteks Ühendkuningriik ja Iirimaa tagavad riiklikus tervishoiuteenistuses eetiliste värbamistavade järgmise, mis on laialt tunnustatud hea tava. Liikmesriigid peavad tagama, et selliseid tavasid järgitaks ning et neid kohaldataks nii tervishoiutöötajate personaliotsingubüroodes kui ka erasektori ja riiklikes tervishoiuasutuses.
4.3

Samuti on selge, et komisjon peab läbivaatamist võimaluseks uurida tarbijakaitse mõningaid aspekte, mida senini on peetud väga oluliseks, ning selgitada välja, kas need on kooskõlas aktiivse ühtse turuga, eriti sellise turuga, mis on globaliseerumise raames konkurentsivõimeline. Selles suhtes on olemas sarnasused teiste läbivaatamistega, mis algatati Lissaboni tegevuskava rakendamise tulemusena. Mõnede arvates on tarbijakaitse kõrge ja ühtne tase Euroopa sotsiaalmudeli lahutamatu osa ning rõhuasetust „ELi tarbijapoliitika uuesti määratleda, et see saaks anda võimalikult tõhusa panuse ELi kahe keskse eesmärgi saavutamisse — luua majanduskasv ja tööhõive, samuti tuua Euroopa oma kodanikele lähemale” võib vaadelda kõnealuse kontseptsiooni vaidlustamisena (6).
4.7

Kuidas neid põhimõtteid praktikas rakendada, on vaieldav küsimus. Ideaalolukorras peaksid kõik ettevõtted, mis on seotud ettevõtte ja tarbija vaheliste tehingutega, nagu jaemüük, piletimüük, läbipääsukontroll või transporditeenused, andma klientidele teatud vormis garantii, et neid põhimõtteid järgitakse — omamoodi kliendigarantii. Põhimõtteliselt võiks selline õigus hõlmata kõiki hea tava kohaseid andmekaitse põhimõtteid, mis on üksikasjalikult välja toodud käesoleva arvamuse punktis 4.5. Lisaks esitab komitee järgmised juhised. a) Kaupmeestel ei tohiks olla lubatud sundida või meelitada kliente aktsepteerima aktiivseid või passiivseid märgiseid ostetavatel toodetel. Näiteks võiks märgised lisada pakendile või kasutada eemaldatavaid märgiseid analoogselt hinnasiltidega. b) Klientidel peaks olema õigus eemaldada või töövõimetuks teha iga märgis nende omanduses olevatel esemetel. c) Raadiosagedustuvastust ei tohiks üldjuhul kasutada isikute jälitamiseks. Inimesi ei tohi jälitada näiteks riietusesemete, piletite, asjade või muude esemete abil. d) Raadiosagedustuvastust ei tohiks kunagi kasutada viisil, mis võiks põhjustada anonüümsuse kadu või vähenemist. e) Vastutav ametiasutus peaks andma selged juhised, et punktides c) ja d) nimetatu võib olla lubatav ainult eriolukorras ja ametiasutuse eelneval ametlikul teavitamisel.
4.3.9

Komitee on mures, et Internetti kasutatakse üha enam kaubanduseesmärkidel, ning asjaolu üle, et intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingus määratletud kriminaalõiguslikke tagajärgi tahetakse laiendada ka kõnealusele sektorile. Sellele viidatakse selgesõnaliselt Ameerika Ühendriikide kaubandusministeeriumi 2006. aasta aruannetes („Special 301” ja „Super 301”) (13), kus räägitakse WIPO lepingute rakendamisest intellektuaalomandile Internetis, mis on avalik ja vaba vahend ning ülemaailmne ühisvara.
6.16

Sageli kahjustavad pensioni arvutamise süsteemid naiste huve, sest need lähtuvad tööalasest teenistuskäigust. Paljudel naistel, kes töötavad osalise tööajaga, kelle teenistuskäigus on katkestusi või kelle töösuhted on ebakindlad, on suuri raskusi pensioni saamisega või on nende pension väga väike. Komitee teeb komisjonile ja liikmesriikidele ettepaneku võtta pensionisüsteeme avatud kooskõlastusmeetodi abil reformides arvesse neid asjaolusid, mis kahjustavad naiste võrdseid õigusi tööturul, ja otsida õiglasemaid lahendusi.
„3.11.

Küsimusega, kas globaalsetele avatud turgudele suunatud Euroopa põllumajanduspoliitika saab olla jätkusuutlik, tõstatatakse automaatselt üldine küsimus tootmise ja kaubanduse globaalsete mängureeglite kohta. WTO on organisatsioon, mis põhineb vaba maailmakaubandust edendada soovivatel kokkulepetel. Vaba ja liberaliseeritud kaubandus ei pea aga mingil juhul olema automaatselt säästev, nagu Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on korduvalt näidanud. Selle kohta, kuidas oleks võimalik arendada vaba kaubandus t nii, et see oleks kooskõlas säästva arengu põhimõtetega kooskõlla viia , ei leia uuest strateegiast kahjuks ühtegi arvamust. See on suur puudujääk! Ka siinkohal peab komitee kahjuks tähelepanu juhtima asjaolule, et ELi vastutavad isikud on seni sellele komitee poolt juba kolm aastat tagasi tõstatatud küsimusele vastamata jätnud, kuigi komitee märgib meelsasti, et EL on Rahvusvahelise Valuutafondi ja Maailmapangaga globaalse kaubanduse uute reeglite üle kaubeldes viimastel aastatel üsnagi palju vaeva näinud.”
2.7

Siseveetranspordi kokkulepe on praegu siiski ratifitseerimisel ning eeldatavasti jõustub see hiljemalt aastal 2009. Arvestades asjade seisu, nõustub komitee komisjoniga, et ühtlustamise eesmärgil tuleb ühenduse õigusesse kaasata ka siseveetransport. See pakub võimaluse ajakohastada ja ühtlustada kehtivaid õigusakte. Lisaks tuleb vältida kahe erineva korra väljakujunemist, kus üks kehtestatakse rahvusvahelistele ja teine riigisisestele vedudele. Teine muudatusi õigustav põhjus seisneb ELi olemasolevate ohtlike kaupade vedu reguleerivate õigusaktide keerukuses. Õigusaktides eri transpordiliikide kohta esineb vasturääkivusi ning mõned sätted on aegunud või aeguvad peagi. Näiteks võib lugeda kaht direktiivi ülearuseks, sest nende sätted on lülitatud ohtlike kaupade rahvusvahelise autoveo Euroopa kokkuleppesse, ohtlike kaupade rahvusvahelise raudteeveo eeskirjadesse ja ohtlike kaupade rahvusvahelise siseveetranspordi Euroopa kokkuleppesse. Lisaks on tekkinud tehniline probleem, mis on seotud olemasolevate direktiivide praeguse struktuuriga. Muudatuse tegemisel rahvusvahelistesse kokkulepetesse iga kahe aasta järel tuleb direktiivide kohaselt täielikult ära tõlkida mahukad tehnilised lisad, mis on osutunud äärmiselt keeruliseks ja kulukaks protsessiks.
3.2

5. küsimus (2) rahvusvahelise koostöö kohta tekitab rea probleeme. Euroopa Liit on sõlminud koostöölepingud Hiina, Iisraeli, Lõuna-Korea, Maroko ja Ukrainaga ning leping on kavas sõlmida India, Brasiilia, Argentiina ja Austraaliaga. Kuigi on selge, et need koostöölepingud on vajalikud GALILEO rahvusvahelise ulatuse suurendamiseks, näiteks seoses standardiseerimise, turgude avamise, sertifitseerimise ja sageduste ning ka intellektuaalomandi õigustega, peaks siiski olema ettevaatlik, sest mõnede koostööpartnerite peamine eesmärk on Euroopa teadmiste ja oskusteabe kogumine, et võita aega oma tehnoloogia väljaarendamisel, mis oleks edaspidi aga konkurentsis GALILEO tehnoloogiaga. Nüüdseks on täiesti selge, et just see oli Hiina eesmärk, kui ta allkirjastas Euroopa Liiduga 2003. aastal GALILEO koostöölepingu. Peale selle on üllatav, et ei Norral ega ka Šveitsil ei ole veel Euroopa Liiduga lepingut GALILEO koostööraamistiku kohta, kuigi nad rahastavad programmi arendamist ja valideerimist Euroopa kosmoseagentuuris osaledes. Seetõttu ei ole nende võimalikku juurdepääsu avalikult reguleeritud teenusele veel kindlaks määratud.
3.3

Käesolevas arvamuses püütakse laiendada flexicurity-alast arutelu kolmel viisil. Esiteks on arvamuse eesmärk rõhutada seda, et sotsiaalpartnerite rolli tuleb kõnealuses arutelus ja tööturureformides üldiselt tugevdada. Teiseks tahab komitee esile tuua seda, et flexicurity arutelus tuleks rohkem tähelepanu pöörata soolistele erinevustele ning noortele tööturul. Sooline võrdõiguslikkus on suurel määral puudunud flexicurity arutelust. Hoolimata asjaolust, et enamik naisi ja mehi soovivad suuremat paindlikkust osalise tööaja kaudu, et tagada töö ja pereelu parem ühitamine, on naised tööturul sageli ebasoodsas olukorras paindlikkuse ja kindlustatuse osas, mistõttu tuleks püüelda selle poole, et naiste olukord oleks meeste omaga samaväärne (3). Kolmandaks leiab komitee, et arutelu laiendamisel tuleks uurida alternatiivseid võimalusi kohanemisvõime saavutamiseks, elukestva õppe soodustamiseks, tootlikkuse parandamiseks ja uuendustegevuse edendamiseks, mis on Lissaboni protsessi olulised aspektid. Need on ka küsimused, mida komitee on käsitlenud oma arvamuses tööhõivesuuniste teemal (4). Seda silmas pidades ei käsitleta arvamuses välise paindlikkuse küsimust, vaid keskendutakse võimalustele, kuidas suurendada kohanemisvõimet sisemise paindlikkuse teel.
6.1.3

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee leiab, et kõnealune taimekaitsevahendite mitte-põllumajandusliku kasutamise kaudne arvestus on liiga ebatäpne, et hinnata nõuetekohaselt raamdirektiivist tulenevaid poliitikameetmeid.
2.6

EMSK arutas ka määruse nr 4056/86 (ELi liinilaevanduskonverentside süsteem) tühistamist ning võttis vastu kaks sellekohast arvamust, nimelt 2004. ja 2006. aastal. 2006. aastal jäi komitee oma seisukoha juurde, et näha, kas välja pakutud määruse nr 4056/86 tühistamisel on jätkusuutlik mõju. Arvamuses öeldi, et „laevanduskonverentside süsteemi reguleeritakse ikka veel mitme- ja kahepoolsete lepingutega, mille osalised on ELi liikmesriigid ja ühendus”. Lisaks märkis EMSK, et „komisjon tunnistab, et kõnealuste kokkulepete tõttu tuleks määruse nr 4056/86 nimetatud sätete (st artikli 1 lõike 3 punktid b ja c, artiklid 3–8 ja artikkel 26) kehtetuks tunnistamist kahe aasta võrra edasi lükata, et denonsseerida või läbi vaadata kõnealused kokkulepped kolmandate riikidega”. Komitee oli seisukohal, et „komisjon peaks määruse nr 4056/86 kehtetuks tunnistamisel võtma arvesse ka väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete huve. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted moodustavad Euroopa Liidu majanduse selgroo ning neil on oluline roll uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis. Turud peaksid olema jätkuvalt avatud praegusele ja potentsiaalsele konkurentsile, sealhulgas väikestele ja keskmise suurusega liinilaevanduse operaatoritele”. Komitee jäi lõpuks seisukohale, et „kuigi konsolideerimisel võib olla positiivne mõju Euroopa Liidu tööstusele (suurem tõhusus, mastaabisääst, väiksemad kulud), tuleb tähelepanelikult jälgida, et määruse (EMÜ) nr 4056/86 kehtetuks tunnistamise tagajärjel tekkida võiva konsolideerimise tagajärjel ei väheneks asjaomastel turgudel osalejate arv, st ei väheneks konkurents”.
6.7

Sotsiaalpartnerite ülesanne saab kõnealuses valdkonnas olla teavitamine instrumentidest, mis on end praktikas tõestanud. Siia võiks kuuluda näiteks lühiajaline tööaja kohandamine tihti ootamatult tekkiva hooldusvajaduse jaoks; hooldust lihtsustav töökoha kujundamine, st töötaja on telefonitsi kättesaadav ning tal on juurdepääs arvutile ja Internetile, et hooldusasju korraldada, samuti on talle kättesaadavad teabematerjalid hooldusjuhtumi korralduslike, rahaliste ja õiguslike aspektide kohta.
Motivatsioon 1:

Vähemalt vormiliselt tuleks mõiste „ülemmäär” lahutada mõistetest „ühtlustamine”, „maksumäärade lähendamine” ja „järkjärguline ühtlustamine”. Ülemmäära kehtestamise üheks tulemuseks oleks küll praeguste maksumäärade erinevuse vähendamine (nagu selgitatakse punktides 3.5, 3.6 ja 3.7), millega kaasneks suurem tegelik ühtlustatus, kuid kõnealuse punkti praegusest sõnastusest võib välja lugeda, et ülemmäär on sama mis objektiivne määr. Muudatusettepanekuga soovitakse nende samastamist vältida. Praeguse probleemi põhjus on see, et mõnes riigis (Iirimaa, Ühendkuningriik, Soome, Rootsi) on kehtestatud kõrged määrad, mis on tekitanud väga suure erinevuse naaberriikidega. Samuti tehakse ettepanek asendada sõna „alkohol” kohasema sõnastusega „alkohoolsed joogid”. Alkoholi saab osta ka apteegist, kuid need tooted ei ole kuidagi seotud jookidega, millest räägitakse kõnealuses punktis. Tõhus viis siseturu arendamiseks ja pettusega võitlemiseks on lasta Euroopa Liidu kodanikel kasutada oma õigust kõnealuste toodete kaugostmiseks, nagu see toimub teiste toiduainete puhul. Sellega loodaks seaduslikud müügikanalid, mida kontrolliksid maksu- ja tervishoiuasutused, suurendades sel viisil tarbija teadmisi kõnealuste toodete kohta. See vastaks ka lepingus sätestatud kaupade vaba liikumise põhimõttele, mis ei hõlma üksnes professionaalset kaubandust, vaid ka eraisikute tehtavaid tehinguid. Vaba liikumine tähendab, et ühe liikmesriigi elanikud võivad osta kaupu teises liikmesriigis vastavalt teatud ühistele õiglastele miinimumeeskirjadele, mis reguleerivad tarbekaupade ostu ja müüki. Hiljuti väljendas komitee arvamust, et ühtse turu väljaarendamiseks on vaja seada üheks prioriteediks selle eeliste propageerimine tarbijate hulgas (Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus ühtse turu läbivaatamise kohta, ELT C 93, 27.4.2007 (arvamus INT/332)).
2.4

Täpsemalt sätestab määrus, et määruses nimetatud kemikaalide eksportija peab enne kemikaali esmakordset eksporti teavitama määratud riiklikku ametiasutust. Kui ametiasutus on teatise vastavust kontrollinud, edastatakse see komisjonile. Seal registreeritakse see ühenduse eksporditeatisena EDEXIMi andmepanka ning täpsustatakse toode ja importiv riik.
2.2

Kõnealuse määruse nr 11 osas soovitakse ettepanekuga tühistada iganenud nõuded ja muuta teatavaid muid nõudeid, et minimeerida ettevõtete halduskoormust. Artiklis 5 on sätestatud nõue, et veoettevõtted (nagu ka liikmesriikide valitsused) peavad esitama andmed veohindade ja veotingimuste kohta enne 1. juulit 1961. Määruse artikli 6 lõikes 1 on sätestatud nõue esitada veodokument, mis sisaldab andmeid kaubasaatja, kaupade laadi, päritolu ja sihtkoha kohta, veoteekonna ja selle pikkuse kohta ning vajaduse korral ka piiriületuspunktide kohta. Kuna viimati nimetatud elemente ei ole määruse eesmärgi saavutamiseks enam vaja, võib need välja jätta. Artikli 6 lõike 2 kolmandas lauses sisaldub nõue, et veoettevõtja peab säilitama dokumendi, mis sisaldab ka täielikke ja lõplikke andmeid veo- ja muude kulude ja allahindluste kohta ning muude veohindu ja -tingimusi mõjutavate asjaolude kohta. Selle lause võib välja jätta, sest tänapäeval kantakse sellised andmed niikuinii raamatupidamissüsteemi. Artikli 6 lõikes 3 viidatakse selgesõnaliselt saatekirjale, mis on maismaavedudel üldiselt hästi tuntud ja sagedasti kasutatav dokument. Sellega on tagatud veoettevõtjate suurem õiguskindlus, sest sellest viitest selgub, et saatekirjast üksi piisab, kui see sisaldab kõiki artikli 6 lõikes 1 nõutud andmeid.
1.2

Näiteid heade tavade kohta käsitletakse arvamuse 3. punktis. Siiski tuleb tõdeda, et maksusüsteemi kaudu loodavatel stiimulitel on oma piirid. Mida kõrgem on ettevõtte tulumaksumäär, seda suurem on stiimul. Madala määra puhul on stiimul väiksem. Mida kõrgemad on sotsiaalkindlustusmaksud, seda suuremat on stiimulit pakuvad nendega seotud soodustused. Kui ettevõte ei saa kasumit, on stiimul väiksem, sest üldpõhimõte on pakkuda soodustust tulumaksu osas. Selge on see, et maksusoodustus peab põhinema tegelikel investeeringutel teadus- ja arendustegevusse, mitte tulevikuplaanidel.