ET Euroopa Liidu Teataja C 312/5

Ärakuulamise eest vastutava ametniku lõpparuanne (1)

Outokumpu/Inoxum

(COMP/M.6471)

2013/C 312/05

1. TAUSTTEAVE

(1) 10. aprillil 2012 sai komisjon nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (edaspidi „ühinemismäärus”) artiklile 4 vastava teatise kavandatava koondumise kohta (2), mille raames ettevõtja Outokumpu Oyj (edaspidi „teatise esitaja”) omandab kontrolli nimetatud ühinemismääruse artikli 3 lõike 1 punkti b tähenduses ettevõtjate Inoxum GmbH ja Nirosta GmbH (edaspidi koos „Inoxum”), ettevõtja ThyssenKrupp AG (edaspidi „TK”) roostevaba terase tootmisliini üle aktsiate ostu teel (edaspidi „kavandatud tehing”) (3). Teatise esitajat ja ettevõtjat Inoxum nimetatakse edaspidi „poolteks”.

2. KIRJALIK MENETLUS

(2) Turu-uuringule tuginedes väljendas komisjon tõsiseid kahtlusi tehingu kokkusobivuse kohta siseturuga ja võttis 21. mail 2012 vastu otsuse vastavalt ühinemismääruse artikli 6 lõike 1 punktile c (4). Teatise esitaja esitas oma kirjalikud märkused otsuse artikli 6 lõike 1 punkti c kohta 4. juunil 2012. Uurimise teises etapis toimus konkurentsi peadirektoraadi ja poolte vahel korrapäraselt mitteametlik teabevahetus ja peeti iganädalasi telefonivestlusi ajakohastatud teabe jagamiseks.

(3) Konkurentsi peadirektoraat saatis pooltele ka mitu ametlikku teabenõuet vastavalt ühinemismääruse artiklile 11. Konkurentsi peadirektoraadi ja poolte vahel toimus 8. juunil 2012 uurimise sisu käsitlev koosolek. Teine sellesisuline koosolek toimus 6. augustil 2012.

(4) Pooltele saadeti 9. augustil 2012 vastuväited.

2.1. Toimikuga tutvumise õigus: teatavatest turuküsimustikest väljajäetud vastused

(5) Teatise esitaja sai juurdepääsu toimikule CD-ROMil 10. augustil 2012.

(6) 13. augustil 2012 taotlesid pooled selgitusi teatavatele turuküsimustikest väljajäetud vastustele ning taotlesid neile täiendavat juurdepääsu. Selleks, et vältida konfidentsiaalsusega seotud küsimusi, tegi teatise esitaja ettepaneku kehtestada piiratud juurdepääs ainult välisnõustajatele. Pärast e-kirjavahetust ja telefonikõnesid, nõustus konkurentsi peadirektoraat lubama vaikimiskokkuleppe alusel teatise esitaja välisnõustajatele täiendava juurdepääsu. Juurdepääs anti 21. augustil 2012. 28. augustil 2012 kurtis mulle teatise esitaja, et juurdepääs toimikule on lükkunud põhjendamatult edasi ja et see on pärssinud teatise esitaja võimalust kasutada täielikult oma kaitseõigust.

Faktiline taust

(7) Juhtumi uurimise käigus saatis konkurentsi peadirektoraat konkurentidele, klientidele ja teistele turuosalistele mitu küsimustikku. Nimetatud küsimustikud saadeti kahel kujul, e-küsitlusena ja MS Word’i formaadis. Vaidlusmenetlus käsitles ainult e-küsimustikke.

(8) E-küsitlustes olid peamiselt kahte laadi küsimused: esimest laadi küsimus eeldas tekstivormis vastust, samas kui teist laadi küsimus eeldas tabelivormingus vastust. E-küsitlustele oli lisatud selgitav märkus selle kohta, kuidas küsimustele vastata, eelkõige konfidentsiaalküsimusi käsitlevatele küsimustele. Mõlema vormis küsimuste puhul paluti vastajal e-küsitluses märkida, kas vastust tuleb pidada konfidentsiaalseks või mitte, ning kui vastus oli konfidentsiaalne, tuli esitada vastuse mittekonfidentsiaalne versioon. Kuid pärast täidetud e-küsimustiku saamist leidis konkurentsi peadirektoraat, et mitmed vastajad olid küsimustiku valesti täitnud ning otsustasid teha kohandusi, et täita oma pooltega seotud konfidentsiaalse teabe mitteavalikustamise kohustust. Konkurentsi peadirektoraat sai vastuseid, mida võib üldiselt liigitada kolme alljärgnevasse kategooriasse. — Esimesesse kategooriasse kuuluvad vastajad, kes vastasid e-küsitlusele korrektselt ning esitasid nõuetekohase mittekonfidentsiaalse versiooni, kui küsitluses seda nõuti (I kategooria teave). — Teise kategooriasse kuuluvad vastajad, kes olid märkinud, et teatavate vastuste teave on küll konfidentsiaalne, kuid esitasid täpselt samasuguse versiooni mittekonfidentsiaalse vastusena (st kuigi märgiti, et teave vastuses on konfidentsiaalne, ei kustutatud konfidentsiaalsest vastusest midagi) (II kategooria teave) (5). — Kolmandasse kategooriasse kuuluvad vastajad, kes olid märkinud, et teatavad vastused ei ole konfidentsiaalsed, aga konkurentsi peadirektoraat arvas, et poolte seisukohast on tegelikult tegemist konfidentsiaalse teabega (III kategooria teave).

(9) Seepärast eemaldas konkurentsi peadirektoraat ex officio täiendavalt teavet II ja III kategoorias.

(10) Toimikule juurdepääsu ajal 10. augustil 2012 ei teavitatud pooli nendest konkurentsi peadirektoraadi tehtud ühepoolsetest kustutamistest. Alles pärast toimikule juurdepääsu tagamist toimunud e-kirjavahetuse ja telefonikõnede ajal said pooled teada, et konkurentsi peadirektoraat oli kustutanud teavet, mida vastajad ei olnud sõnaselgelt märkinud kui konfidentsiaalne. Konkurentsi peadirektoraat kiitis heaks teatise esitanud poole ettepaneku tagada välisnõustajatele juurdepääs e-küsimustiku muutmata vastustega versioonidele, st versioonidele, mille esitasid vastajad enne konkurentsi peadirektoraadi tehtud kustutamisi, tingimusel, et välisnõustajad kirjutavad alla vaikimislepingule. Juurdepääs välisnõustajatele tagati 21. augustil 2012.

Kaebus

(11) Teatise esitanud poole kaebus viitas konkreetselt ülalpool kirjeldatud III kategooria teabele. Teatise esitanud pool vaidlustas „komisjoni ühepoolse otsuse kustutada suurel hulgal neid vastuseid, mida vastajad ise ei olnud pidanud konfidentsiaalseks” ja väitis, et komisjon oleks pidanud nimetatud küsimust teate esitajaga arutama enne toimikule juurdepääsu andmist.

(12) Seoses eelmise punktiga väitis teatise esitaja, et komisjon võib mittekonfidentsiaalsena märgitud teavet kustutada ainult olukordades, kus andmete esitaja nõusolekut väljajätmiste tegemiseks ei ole võimalik hankida. Lisaks sellele leidis teatise esitanud pool, et komisjon peab konkreetselt põhjendama kõiki ühepoolseid muutmisi.

Hinnang

(13) Olles asja uurinud, olen ma veendunud, et nimetatud juhtumi puhul oli põhjendatud mure, et II kategooria teabe esitajad olid valesti aru saanud sellest, kuidas panna kirja konfidentsiaalsena märgitud vastuste mittekonfidentsiaalne versioon. Seoses III kategooria teabega oli samuti õigustatud mure, et teabe esitajad ei olnud konfidentsiaalset teavet vastavalt märkinud.

(14) Arvestades komisjoni kohustust täita Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 339 sätestatut kaitsta ärisaladusi ja muud konfidentsiaalset teavet, ning arvestades ajaliste piirangutega, millest tulenevalt oli võimatu saada kontakti kõikide teabe esitajatega, et neile asja selgitada (6), oli minu arvates asjakohane, et konkurentsi peadirektoraat kustutas ex officio teavet.

(15) Konkurentsi peadirektoraat oleks siiski pidanud salvestama toimikusse, millele tagati juurdepääs, mis ja mis põhjusel küsitlustest kustutati ning teavitama täielikult sellest pooli. Tõepoolest, kui vajadus toimida ühinemismenetluste puhul kiiresti võib õigustada teabe ex officio eemaldamist, ei õigusta see menetluse poolte taolistest kustutustest ja nende põhjustest mitteteavitamist (7). Kui pooli oleks probleemist enne toimikule juurdepääsu tagamist teavitatud, oleks jõutud juba sel ajal lahenduseni tagada teatise esitanud poole välisnõustajatele vaikimiskokkuleppe alusel täielik juurdepääs.

(16) Kuigi võib öelda, et käsitletava juhtumi puhul rikuti menetlusnorme, leian ma, et nimetatud menetlusnormide rikkumine ei rikkunud käsitletava juhtumi puhul tegelikult poolte kaitseõigust, võttes arvesse, et i) pooled nõustusid piiratud juurdepääsuga menetlusega, võimaldades sedasi oma välisnõustajatel näha ja kommenteerida e-küsitluse esialgseid mittekonfidentsiaalseid vastuseid, mille esitasid komisjonile andmete esitajad; ii) pooled ei taotlenud täiendavaks toimikule juurdepääsuks lisaaega; ja iii) puuduvad viited selle kohta, et pooltel ei ole olnud võimalik täielikult neile esitatud täiendavat teavet kommenteerida.

2.2. Asjaolusid käsitlev kiri

(17) 23. augustil 2012 kell 17.39 – vähem kui 24 tundi enne vastuväidetele vastamise tähtaega – saatis konkurentsi peadirektoraat teatise esitajale dokumendi pealkirjaga „Asjaolusid käsitlev kiri”, mille eesmärk oli teavitada teatise esitajat komisjonile teadaolevatest faktilistest asjaoludest, millele vastuväidetes selgesõnaliselt küll ei tuginetud, aga mida komisjon leidis toimiku täiendaval analüüsil olevat oluline oma lõpliku otsuse piisavaks põhjendamiseks. Lisaks sellele märgiti kaaskirjas, et asjaolusid käsitlevas kirjas tehti vastuväidetele mitmeid parandusi seal, kus teatavates punktides oli tuvastatud vigu, ja ka vastuväidetes esitatava teabe selgitus ilma, et see vastuväidetes tehtud järeldusi muudaks.

(18) Nimetatud asjaolusid käsitlev kiri koosnes kahest osast. Asjaolusid käsitleva kirja esimene osa kandis pealkirja „Uus teave/uued tõendid, mis kinnitab/kinnitavad vastuväidetes juba esitatud vastuväiteid”, ning sisaldas nimekirja komisjoni toimikusse kantud dokumentide tsitaatidest, mis olid rühmitatud selliste pealkirjade alla nagu „Paras 318–328 (BA)” või „Paras 383–403 ([confidential])” ning neile eelnes üksnes avaldus „komisjon juhib (teatise esitanud poole) tähelepanu järgmistele täiendavatele tõenditele seoses allpool loetletud vastuväidete punktidega”.

(19) Asjaolusid käsitleva kirja teine osa kandis pealkirja „Vastuväidetes sisalduva teabe selgitamine ilma, et see vastuväidetes tehtud järeldusi muudaks” ja koosnes peamiselt vastuväidete võimalikke vigu sisaldavate konkreetsete punktide asendatud tekstist.

(20) Teatise esitanud poolele anti aega kuni 28. augusti 2012. aasta keskpäevani (st poolteist tööpäeva pärast vastuväidetele vastamise tähtaja möödumist), et kontrollida täiendavaid faktilisi andmeid ja esitada asjaolude ja juhtumiga tegelenud töörühma järelduste kohta oma arvamus.

Kaebus

(21) Teatise esitaja vastas asjaolusid käsitlevale kirjale 28. augustil 2012. Oma vastuses tõstatas teatise esitaja juhtumiga tegelenud töörühma lähenemisviisi kohta „tõsiseid menetluslikke küsimusi”. 28. augustil 2012 saadetud eraldi kirjas kurtis teate esitanud pool mulle „menetluseeskirjade tõsiste rikkumiste” üle, väites, et i) asjaolusid käsitlevas kirjas ei esitatud „uusi” tõendeid vaid see sisaldas andmeid, mis olid komisjonile juba enne vastuväidete esitamist kättesaadavad, ii) asjaolusid käsitlevas kirjas ei selgitatud komisjoni „uute” tõendite põhjal tehtud järeldusi, iii) asjaolusid käsitleva kirja teise osa selgitused muutsid vastuväidetes tehtud järeldusi ning iv) vastuväidetes asendatud uutes punktides esines samuti vigu (millele esitas teatise esitaja parandused).

Hinnang

(22) Seoses asjaolusid käsitleva kirja teise osaga (8) leian ma, et kui komisjon tuvastab saadetud vastuväites tehnilised, arvestus- või arvutusvead, on tavapärane, et ta teavitab nendest vigadest vastuväidete adressaate ning parandab need niipea kui võimalik. Asjaoludest sõltuvalt võib tekkida vajadus vastuväidetele vastamise tähtaega pikendada. Käsitletava juhtumi puhul ei taotlenud teatise esitanud pool ei vastuväidetele vastamise tähtaja pikendamist ega asjaolusid käsitlevale kirjale vastamiseks uut tähtaega. Nagu selgub asjaolusid käsitleva kirja vastusest, oli teate esitaja parandusele võimeline vastama.

(23) Asjaolusid käsitleva kirja esimese osa puhul tuleb arvestada kahe küsimusega: i) asjaolu, et asjaolusid käsitlev kiri saadeti enne, kui pooled olid vastuväidetele vastanud ja see sisaldas teavet, mis oli juba komisjoni toimikus ajal, mil vastuväiteid koostati ning ii) see, et järelduste kohta, mida komisjon kavatses teha üksikute tõendite põhjal, puuduvad selgitused.

(24) Esiteks on ELi kohtud tunnistanud, et puudub säte, mis ei lubaks komisjonil saata pärast vastuväidete esitamist pooltele uusi dokumente, mis komisjoni arvates toetavad tema seisukohti, andes seejuures ettevõtjatele vajaliku aja nimetatud küsimuses oma arvamuse esitamiseks (9).

(25) Minu arvates on siiski erinevus olukorral, kus komisjon tuvastab uued tõendid ning teavitab sellest vastukajana poolte esitatud vastuväidete vastustele, ja olukorral, kus komisjon toimib sedasi enne, kui pooled on vastuväidetele vastanud. Samuti on oluline erinevus sellel, kui uued tõendid ilmnevad pärast vastuväidete saatmist põhjusel, mis ei tulene komisjonist, nagu näiteks kolmandate teavet esitavate isikute poolt saadetud hilised vastused, või kui teave on kättesaadav juba vastuväidete koostamise ajal.

(26) Asjaolusid käsitleva kirja saatmine enne vastuse saamist vastuväidetele, mis sisaldas juba vastuväidete koostamise ajal toimikus olevat teavet, ilma uue vastuväidetele vastamise tähtaja kehtestamist, mis oleks võrdväärne esialgse tähtaja pikkusega, on minu arvates võrdväärne vastuväidete ja vastuse esitamise tavapärasest tähtajast kõrvalehoidmisega. Seega peaks seda minu arvates vältima.

(27) Teiseks on selge, et komisjon ei saa lõplikus otsuses kasutada tõendeid, mille kohta ei ole pooltele antud võimalust oma seisukohti väljendada. Vastavalt asjaomasele kohtupraktikale „ei ole olulised mitte dokumendid kui sellised vaid komisjoni poolt nende põhjal tehtud järeldused” (10).

(28) Minu arvates ei piisa lihtsalt asjaolusid käsitleva kirja esimeses osas vastuväidete nummerdatud punktidele viitamisest (vt ülalpool punkt 18) selgitamaks, mida komisjon tsiteeritud üksikute tõendite põhjal järeldada kavatses.

(29) Komisjon otsustas siiski lõpuks, et asjaolusid käsitleva kirja esimeses osas sisalduvad tõendid ei olnud otsuse eelnõu toetamiseks vajalikud. Kuna komisjon ei tuginenud otsuse eelnõus nimetatud tõenditele, ei ole seega poolte menetlusõigusi, täpsemalt nende õigust olla ära kuulatud, pärsitud.

3. SUULINE MENETLUS

(30) Ametlik suuline ärakuulamine toimus 30. augustil 2012 ning sellel osalesid pooled ning nende juriidilised nõustajad ja majandusnõunikud, komisjoni asjaomased talitused, ning kuue liikmesriigi (Saksamaa, Prantsusmaa, Ungari, Poola, Soome ja Rootsi) pädevate asutuste esindajad.

4. AMETLIKULE SUULISELE ÄRAKUULAMISELE JÄRGNEV MENETLUS

4.1. Parandusmeetmed

(31) Komisjon ja pooled alustasid arutelu võimalike parandusmeetmete üle vahetult enne vastuväidete saatmist. 19. septembril 2012 esitas teatise esitanud pool ametlike parandusmeetmete paketi seoses Rootsis, Itaalias, Saksamaal, Ühendkuningriigis ja Prantsusmaal paiknevate varade kogumi loovutamisega. Komisjon algatas 20. septembril 2012 turu-uuringu nimetatud parandusmeetmete paketi kohta. Pärast komisjoni ettepanekut määrasid pooled samuti eksperdid, kes esitaksid neile parandusmeetmete sõltumatu analüüsi. Komisjon järeldas oma hinnangu põhjal, et 19. septembril 2012 esitatud parandusmeetmed ei lahendaks komisjoni poolt tuvastatud konkurentsiküsimusi, kuna tekkisid tõsised kahtlused, kas loovutatavad varad oleksid poolte poolt pakutud vormis konkurentsivõimelised ja elujõulised, kas neile leitakse sobiv ostja ning kas nimetatud ostja oleks suuteline ja huvitatud tõhusalt ning püsivalt konkureerima EMP kloropreenkautšuki turul.

(32) 1. ja 9. oktoobril 2012 esitasid pooled komisjonile seega läbivaadatud parandusmeetmed. Need läbivaadatud pakkumised aga ei muutnud komisjoni esialgset hinnangut.

(33) 19. oktoobril 2012 esitas teatise esitaja täiendavad läbivaadatud parandusmeetmed, milles oli pakkumist seoses loovutatavate varadega laiendatud, eelkõige seoses teatavate tootmisliinidega Inoxum’i tootmiskohas Ternis, Itaalias. Komisjon järeldas, et 19. oktoobril 2012 esitatud läbivaadatud parandusmeetmed olid piisavad, et käsitleda komisjoni tõstatatud küsimusi kavandatava tehingu siseturuga kokkusobivuse kohta.

5. OTSUSE EELNÕU

(34) Otsuse nr 2011/695/ET artikli 16 lõike 1 alusel käsitletakse lõpparuandes seda, kas otsuse eelnõu käsitleb ainult vastuväiteid, mille kohta pooltele on antud võimalus oma seisukohti väljendada.

(35) Pärast otsuse eelnõu läbivaatamist järeldan ma, et selles ei käsitleta ühtegi sellist vastuväidet, mille kohta pooltele ei ole antud võimalust oma seisukohti väljendada.

6. KOKKUVÕTE

(36) Järeldan, et kõnealuse juhtumi puhul on järgitud poolte menetlusõiguste tõhusat kasutamist.

Brüssel, 30. oktoober 2012 Wouter WILS

(1) Vastavalt Euroopa Komisjoni presidendi 13. oktoobri 2011. aasta otsuse 2011/695/EL (ärakuulamise eest vastutava ametniku ülesannete ja pädevuse kohta teatavates konkurentsimenetlustes, (ELT L 275, 20.10.2011, lk 29), edaspidi „otsus 2011/695/EL”) artiklitele 16 ja 17.

(2) ELT L 24, 29.1.2004, lk 1.

(3) ELT C 116, 20.4.2012, lk 4.

(4) ELT C 154, 31.5.2012, lk 2.

(5) E-küsimustikes kopeeritakse/kleebitakse konfidentsiaalne vastus automaatselt mittekonfidentsiaalse vastuse kasti, kui vastaja märgib, et tema vastus on konfidentsiaalne, mis tähendab seda, et vastaja peab ise kustutama igasuguse teabe, mis on konfidentsiaalne. Kui vastaja ei reageeri sellele meeldetuletusele küsitluses, peegeldab vastuse mittekonfidentsiaalne versioon konfidentsiaalset versiooni.

(6) Nagu liidu kohtud on tunnistanud, peab ühinemisjuhtumite kohased menetlused, sealhulgas ärakuulamisõiguse kasutamine, kohandama vajadusele toimida kiiresti, mis iseloomustab ühinemismääruse üldist konteksti ja see kohustab komisjoni järgima lõpliku otsuse vastuvõtmisel rangeid tähtaegu: Üldkohtu otsused 27. novembri 1997. aasta kohtuasjas T-290/94 Kaysersberg vs. komisjon [1997] ECR II-2186, punkt 113, 28. aprilli 1999. aasta kohtuasjas T-221/95 Endemol Entertainment vs. komisjon [1999] ECR II-1330, punkt 84, 22. oktoobri 2002. aasta kohtuasjas T-310/01 Schneider Electric vs. komisjon [2002] ECR II-4071, punkt 100, ja 4. veebruari 2009. aasta kohtuasjas T-145/06 Omya vs. komisjon [2009] ECR II-145, punkt 33, ning Euroopa Kohtu otsus 10. juulil 2008. aasta kohtuasjas C-413/06 P Bertelsmann ja Sony Corporation of America vs. komisjon [2008] ECR I-4951, punktid 49 ja 90–91.

(7) Võrdle Üldkohtu otsusega 25. oktoobri 2002. aasta kohtuasjas T-5/02 Tetra Laval vs. komisjon [2002] ECR II-4389, punkt 105.

(8) „Asjaolusid käsitlev kiri” ei ole tegelikult õige nimetus, kuna tegemist on pigem vastuväidete parandusega.

(9) Kohtuasi T-334/94 Sarrió vs. komisjon [1998] ECR II-1439, punktid 40-41 ja kohtuasi T-23/99 LR AF 1998 vs. komisjon [2002] ECR II-1705, punkt 190.

(10) Kohtuasi 107/82: AEG Telefunken vs. komisjon [1983] ECR 3151, punkt 27.