[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 6.11.2006

KOM(2006) 663 lõplik

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Lõpphinnang ühenduse mitmeaastase tegevuskava (Interneti kasutamise turvalisemaks muutmise kohtaülemaailmsetes võrkudes leiduva ebaseadusliku ja kahjuliku sisu vastu võitlemise teel) rakendamise kohta

KOMISJONI TEATIS NÕUKOGULE, EUROOPA PARLAMENDILE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE

Lõpphinnang ühenduse mitmeaastase tegevuskava (Interneti kasutamise turvalisemaks muutmise kohtaülemaailmsetes võrkudes leiduva ebaseadusliku ja kahjuliku sisu vastu võitlemise teel) rakendamise kohta

(EMAs kohaldatav tekst)

1. SISSEJUHATUS

Käesolev teatis hõlmab lõpphinnangut turvalisema Interneti mitmeaastase tegevuskava kohta ajavahemikul 2003–2004. Hindamise viis läbi kolmest sõltumatust eksperdist koosnev hindamiskomisjon, keda abistas hindamise organiseerimise ja toetamise ning tõendite kogumise ja aruande koostamise eest vastutava ettevõtte[1] kutseliste hindajate töörühm. Hindamine viidi läbi tihedas koostöös komisjoni asjaomaste talitustega[2] ajavahemikul 2006. aasta veebruarist maini. Hindamisaruande[3] kommenteeritud kokkuvõte on lisatud käesolevale teatisele.

2. TAUST

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele[4] oli turvalisema Interneti tegevuskava (edaspidi „tegevuskava”) eesmärk muuta Interneti kasutamine turvalisemaks ja aidata Euroopa tasandil kaasa Interneti-sektori arenguks soodsa keskkonna loomisele.

Esialgu neljaks aastaks (1. jaanuarist 1999 kuni 31. detsembrini 2002) vastu võetud tegevuskava eelarve oli 25 miljonit eurot. Euroopa Parlament ja nõukogu otsustasid pikendada tegevuskava veel kaheks aastaks (1. jaanuarist 2003 kuni 31. detsembrini 2004). Ajavahemiku 1999–2004 kogueelarveks kehtestati 38,3 miljonit eurot.

Tegevuskava rakendati kolme tegevussuunise alusel:

1. turvalisema keskkonna loomine (üle-euroopalise vihjeliinivõrgustiku loomine, mille abil saavad lõppkasutajad teatada ebaseaduslikust sisust Internetis ning edendada isereguleerumist ja tegevusjuhendeid);

2. filtreerimis- ja klassifitseerimissüsteemide väljatöötamine;

3. teadlikkuse tõstmise meetmete toetamine.

Ajavahemikul 2003–2004 laiendati tegevuskava mõjuala uutele sidustehnoloogiatele, hõlmates mobiil- ja lairibasideinfosisu, võrgumänge, võrdõigusvõrgu failiedastust ja kõiki selliseid reaalaja teabeedastuse vorme nagu jututoad ja kiirsõnumid põhiliselt selleks, et parandada laste ja alaealiste kaitset. Turvalisemat Internetti käsitlev foorum soodustas samuti võrgustumise edendamist ka liikmesriikide kõikide selles valdkonnas aktiivselt osalejate hulgas ja erinevate tegevussuuniste kaudu kõikide projektis osalejate vahel, eriti vihjeliini ja teadlikkuse tõstmise alal. Tegevuskava eesmärk on ka edendada koostööd ning kogemuste ja parimate tavade vahetamist Euroopas ja rahvusvahelisel tasandil, eriti uute liikmesriikidega, kandidaatriikidega ja ühinevate riikidega.

Turvalisema Interneti tegevuskava rakendamiseks kasutati põhiliselt avalike konkursikutsete alusel valitud projektide kaasrahastamist. Ajavahemikul 2003–2004 kaasrahastati 52 projekti, milles osales 105 organisatsiooni ja 22 liikmesriiki, lisaks nendele Island, Norra ja Bulgaaria. 22 projekti käsitlevad vihjeliine (koordineerimiskeskust ja 20 riiki hõlmavat 21 vihjeliini), 25 projekti on seotud teadlikkuse tõstmisega (2 koordineerimiskeskust ja 21 riiki hõlmavat 23 teadlikkuse tõstmise keskust), üks projekt käsitleb meediahariduse rakendusuuringut, üks projekt hõlmab kvaliteedi märgistussüsteemi, üks projekt isereguleerumist rämpsposti tõkestamisel ja üks projekt võrgumängude klassifitseerimist. Raamlepingu alusel viidi läbi eurobaromeetri uuring. Avatud pakkumismenetluse tulemusena sõlmiti lisaks ka teenusleping filtreerimistarkvara ja -teenuste võrdlusuuringuks. 2003. ja 2004. aasta eelarve kogukulud, sealhulgas kaasrahastatavate projektide rahastamise, võrdlusuuringu, eurobaromeetri teenuslepingute ning hindamise, läbivaatamise ja istungite kulud olid umbes 13, 7 miljonit eurot.

3. HINDAMISE EESMÄRGID

Hindamise käigus anti hinnang järgmistele eriküsimustele: tegevuskava eesmärkide prioriteetide ja rakendamisvahendite asjakohasus, tegevuskava mõjusus ja mõju, selle tõhusus ja kulutasuvus, selle kasulikkus ja jätkusuutlikkus, kasutatud vahendite, tegevuse ja eeldatavate mõjude vahelised põhjuslikud seosed (sekkumisloogika) ning saadud kogemused, millest on võimalik õppida samalaadse tegevuse puhul.

4. HINDAMISTULEMUSED

Hindajad leidsid, et turvalisema Interneti tegevuskava on edukalt rakendatud ning et ühenduselt anti toetust ja hallati tegevuskava läbipaistvalt, tõhusalt ja rahuldavalt.

Kõikide sidusrühmade arvates on turvalisema Interneti tegevuskava asjakohane ja tõhus ning seda tuleks jätkata. Euroopa Liitu peeti teerajajaks, kes probleemi varajases staadiumis määratles Interneti ebaseadusliku ja kahjuliku sisu tõsise ja olulise ülemaailmse poliitilise küsimusena.

Riiklike vihjeliinide käivitamist peeti tegevuskava üheks peamiseks saavutuseks. Interneti vihjeliinide teenuseosutajate assotsiatsiooni (INHOPE) koordineeritava olemasoleva vihjeliinivõrgustiku hindamine tõendas, et enamik neist liikidest pakub kasulikku, asjakohast ja tõhusat teenust ning ei ole ilma riikliku rahastamiseta jätkusuutlik. Üks põhiprobleeme on, et enamik Interneti lõppkasutajatest teab vihjeliinide olemasolust vähe või ei tea sellest midagi. Vihjeliinide ja muude sidusrühmade (eriti riikide valitsusasutuste), teadlikkuse tõstmise keskuste, aga ka politsei- ja õiguskaitseasutuste vahelises koostöös on veel arenguruumi.

Turvalisema Interneti tegevuskava teiseks saavutuseks hinnati teadlikkuse tõstmise keskuste loomist peaaegu kõikides ELi liikmesriikides. Kõik, kellega konsulteeriti, pidasid teadlikkuse tõstmist hädavajalikuks. Interneti-turvalisuse teadlikkuse võrgustik, mida koordineerib INSAFE, on seni varajases arengujärgus. Paljudel juhtudel jõuavad teadlikkuse tõstmise meetmed vaid väheste sihtrühmadeni, eriti seoses muude selliste sidusrühmadega nagu kohalik ja riiklik meedia, lastevanemate organisatsioonid, koolid ja muud rühmad. Sageli ei ole riikliku poliitika tegevuskavas omistatud kõnealustele meetmetele piisavat prioriteetsust.

Kõik sidusrühmad on pidanud filtreerimistehnoloogiaid oluliseks teguriks, mille tähtsus suureneb. Lastevanematel on seni vähe teadmisi filtreerimistarkvara kasutamise kohta lõppkasutaja tasandil. Kõik sidusrühmad nõustuvad, et sisumärgistus- ja klassifitseerimissüsteemid on Interneti eelkõige alaealiste jaoks ohutuks muutmisel jätkuvalt olulise tähtsusega. Sellel alal ei ole aga saavutatud piisavat edu. Märgiti mitut soodsat arengusuunda Interneti-tööstuse isereguleerumise, tegevusjuhendite ja parimate tavade osas, muu hulgas videomängude ja mobiilside alal.

Riiklike õigusaktide ühtlustamist eelkõige seoses ebaseadusliku ja kahjuliku infosisuga ning noorte kaitsega käsitati olulise küsimusena.

Edasised probleemid tekivad siis, kui levivad sellised uued Interneti-põhised lõppkasutajate seadmed nagu järgmise põlvkonna mobiiltelefonid ja uued võimalused, näiteks sotsiaalvõrgustik (sealhulgas veebikaamerate kasutamisega seotud internetivestlus), veebilogimine ( Internet Blogging ) ja failivahetus.

5. SOOVITUSED

Hindamisaruandes on seitse soovitust, sealhulgas hulk alasoovitusi:[5]

Vihjeliinid

4. Suurendada vihjeliinide nähtavust:

5. soodustada vihjeliinide kohta teadlikkuse tõstmist lõppkasutajate hulgas ja meedias.

6. Parandada koostööd vihjeliinide ja muude sidusrühmade, eriti politsei ja Interneti-teenuste pakkujate vahel:

7. soodustada vihjeliinide ja politsei vaheliste menetluste ühtlustamist kogu Euroopas;

8. koostada käsiraamat teabevahetusmenetluste ja parimaid tavasid käsitlevate juhiste kohta, milles kõnealuse tööga seotud inimeste jaoks määratletakse selgelt tegevusjuhised, eetilised alused ja menetlused;

9. kooskõlastada ebaseadusliku infosisu musta nimekirja koostamist Euroopas ja edendada selle laialdast rakendamist Interneti-teenuste pakkujate poolt.

Teadlikkuse tõstmine

10. Teadlikkuse tõstmisel tuleks keskenduda konkreetsetele sihtrühmadele ja parandada teavitustegevust:

11. nõuda teadlikkuse tõstmise keskustelt lastele, vanematele või õpetajatele suunatud sobivate strateegiate kasutusele võtmist;

12. hõlbustada arutelusid riikide ametiasutuste (nt haridusministeeriumide) vahel, et uurida, kuidas saaks Interneti turvalisemat kasutamist käsitleda koolides (õpetajate koolitus, õppekavad, noortenõukogude kui isereguleeruvate organisatsioonide moodustamine koolides);

13. soodustada meedia veelgi aktiivsemat osalemist teadlikkuse tõstmise kampaaniates;

14. anda tegevuskava eelarvest teadlikkuse tõstmisele proportsionaalselt suurem osa.

15. Kaasata lapsi ja noori probleemide väljaselgitamisse ja lahenduste väljatöötamisse:

16. saada lastelt tagasisidet ja kaasata neid asjakohaste teadlikkuse tõstmise sõnumite ja lahenduste väljatöötamisse.

17. Suurendada lõppkasutajate teadlikkust kahjuliku infosisu filtreerimise kättesaadavatest võimalustest;

18. soodustada teadlikkuse tõstmise keskusi parandama teadlikkust filtreerimisvahendite kohta eriti lastevanemate hulgas ja koolides;

19. hinnata erinevate filtreerimislahenduste tõhusust.

20. Soodustada Interneti-tööstuse isereguleeruvaid lahendusi Euroopa tasandil:

21. edendada vanuse kontrollimise süsteemide kasutuselevõtmist;

22. soodustada parimate tavade vahetamist, muu hulgas tegevusjuhendite ning infosisumärgistus- ja klassifitseerimissüsteemide kohta.

23. Kavandada tehnolooga edasise arengu võimalusi ja kasutaja valikuid:

24. analüüsida kokkusulanud teenuste ja uute sideviiside mõju laste ohutusele ja kasutaja käitumisele ning levitama tulemusi.

6. KOKKUVÕTE

Komisjon võtab täielikult teadmiseks turvalisema Interneti tegevuskava lõpliku hindamise tulemused ja arvestab soovitusi programmi Safer Internet Plus rakendamiseks ja edasise tegevuskava kavandamiseks. Tõhustatakse juba saavutatud edusamme soovitustes nimetatud alal.

Programmiga Safer Internet Plus toetatakse vihjeliinide tegevust, mille tulemusena koostatakse tegevuskava raames ühisnimekirjad ebaseadusliku infosisu (eriti laste seksuaalset kuritarvitamist kajastavate piltide) kohta. Kõnealuste nimekirjade edastamisel Interneti-teenuse osutajatele arvestatakse nende suhtes asjakohaseid õigusnorme, eelkõige elektroonilise kaubanduse direktiivis[6] sisalduvaid õigusnorme.

Võttes arvesse komisjoni vastuseid hindajate aruandele, kutsub komisjon Euroopa Parlamenti, nõukogu, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteed ning Regioonide Komiteed:

25. võtma teatavaks, et turvalisema Interneti tegevuskava on edukalt rakendatud;

26. aitama komisjoni tema töös turvalisema Interneti tegevuskava nähtavaks muutmisel ja ergutama avalikku mõttevahetust turvalisema Interneti küsimustes;

27. toetama komisjoni tema tegevuses, konsulteerides kõikide huvitatud isikutega ja uurides võimalikku edasist tegevust, eriti Interneti turvalisemat kasutamist mõjutavate uute tehnoloogiate ja digitaalse infosisu uute kategooriate käsitlemisel.

Lisa

Kommenteeritud kokkuvõte

Turvalisema Interneti tegevuskava (2003–2004) lõpphinnangu osana esitatud järeldused on sõnastanud kolmeliikmeline sõltumatute ekspertide hindamiskomisjon. Hindamisprotsessi ja -metoodikat kavandanud ja juhatanud ekspertkomisjoni toetas IDATE hindamisspetsialist, kes vastutas hindamiseks kasutatud tõendusmaterjali kogumise ja analüüsimise eest. Tekst kajastab Interneti-küsitluse, telefoniintervjuude, dokumentide analüüsi ja töörühma istungite tulemusi ning ekspertide hindamiskomisjoni seiskohti.

Järeldused

1. Kõikide sidusrühmade arvates on 1999. aastal käivitunud turvalisema Interneti tegevuskava asjakohane ja tõhus ning seda tuleks jätkata . Euroopa Liitu peetakse teerajaks, kes probleemi varajases staadiumis määratles Interneti ebaseadusliku ja kahjuliku sisu tõsise ja olulise ülemaailmse poliitilise küsimusena. Praegu kasutavad turvalisema Interneti tegevuskava ülesehitust ja ideid paljud muud riigid nii Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnas kui ka Põhja- ja Lõuna-Ameerikas näidisena selle kohta, kuidas lahendada Interneti kahjuliku ja ebaseadusliku sisu probleemi, järgides samal ajal inimeste sõnavabadusõigust.

2. Algses tegevuskavas oli neli peamist tegevussuunda:

A. vihjeliinid (ELi poolne rahastamine – 4,6 miljonit eurot),

B. teadlikkuse tõstmine (ELi poolne rahastamine – 7,4 miljonit eurot),

C. filtreerimine, märgistamine ja klassifitseerimine (ELi poolne rahastamine – 0,875 miljonit eurot),

D. Interneti-tööstuse isereguleerumine ja tegevusjuhendid (ELi poolne rahastamine – 0,493 miljonit eurot).

Ajavahemikul 2003–2004 keskenduti ELi poolses rahastamises vihjeliinide loomisele ja teadlikkuse tõstmisele. Filtreerimist, märgistamist, klassifitseerimist, Interneti-tööstuse isereguleerumist ja tegevusjuhendeid käsitati peamiselt tööstusharu ülesandena. Turvalisema Interneti tegevuskava (2003–2004) raames andis EL kokku 13,7 miljonit eurot. Ligikaudu 13,4 miljonit eurot jaotati rohkem kui 50 projekti vahel, mis olid peamiselt seotud vihjeliinide ja teadlikkuse tõstmisega. Raha anti 22 liikmesriigile ning Norrale, Islandile ja Bulgaariale. Umbes 0,3 miljonit eurot anti hindamise, läbivaatamise, istungite korraldamiste ja eurobaromeetri uuringu kulude katmiseks. Üldiselt anti toetusi ja hallati tegevuskava läbipaistvalt, tõhusalt ja rahuldavalt.

3. Riiklike vihjeliinide käivitamist hinnatakse tegevuskava üheks peamiseks saavutuseks. Turvalisema Interneti tegevuskava raames arendati kogu Euroopas ja peaaegu igas liikmesriigis ning kandidaatriigis välja laiaulatuslik vihjeliinide süsteem, mida koordineerib Interneti teenuseosutajate assotsiatsioon INHOPE. Vihjeliinid on kontaktpunktid, kus lõppkasutajad saavad Interneti ebaseaduslikust sisust teada anda. Muu hulgas teevad vihjeliinid koostööd politsei, õiguskaitseasutuste, teadlikkuse tõstmise keskuste, Interneti-teenuste pakkujate, tööstusharuorganisatsioonide ja muude asutustega. Olemasolevate vihjeliinide hindamine on andnud tunnistust selle kohta, et enamik neist pakuvad kasulikku, asjakohast ja tõhusat teenust. Enamik neist ei ole ilma riikliku rahastamiseta jätkusuutlikud. Üks põhiprobleeme on, et kuigi vihjeliinid osutavad väärtuslikku teenust, teab enamik Interneti lõppkasutajatest vihjeliinide olemasolust vähe või ei tea sellest midagi. Enamikes riikides on vihjeliinide olemasolust teadlik vähem kui 10% Interneti lõppkasutajatest. Vihjeliinide ja muude sidusrühmade (eriti riikide valitsusasutuste), teadlikkuse suurendamise keskuste, aga ka politsei ja õiguskaitseasutuste vahelises koostöös on veel arenguruumi.

4. Turvalisema Interneti tegevuskava teiseks saavutuseks peetakse teadlikkuse suurendamise keskuste loomist peaaegu kõikides ELi liikmesriikides. Kõik, kellega konsulteeriti, pidasid teadlikkuse tõstmist hädavajalikuks. Kohalikele vajadustele vastavalt on välja töötatud mitmeid meetodeid, vahendeid ja materjale. Võrgustiku korraldatud nn turvalisema Interneti päeva peetakse väärtuslikuks võimaluseks parandada teabevahetust kaasatud sidusrühmade vahel ja jõuda laiemale avalikkusele lähemale. Seni veel varajases arengujärgus Interneti turvalisuse teadlikkuse võrgustikku koordineerib INSAFE. Paljudel juhtudel jõuavad meetmed vaid väheste sihtrühmadeni, eriti seoses muude selliste sidusrühmadega nagu kohalik ja riiklik meedia, lastevanemate organisatsioonid, koolid ja muud rühmad. Sageli ei ole riikliku poliitika tegevuskavas omistatud kõnealustele meetmetele piisavat prioriteetsust. Teadlikkuse tõstmise meetmed ei ole niisuguste sihtrühmade jaoks nagu õpetajad, lapsevanemad ja lapsed sageli piisavalt konkreetsed. Õpetajate vastava koolituse tase ja kvaliteet on riigiti erinev ning üldiselt ei peeta seda esmatähtsaks ülesandeks. Laste ja noorte inimesteni on vaja jõuda väga varakult, kuid Interneti-alast õpetust ei ole koolide tavalistesse õppekavadesse piisavalt kaasatud. Sageli ei arvestata laste enda kogemusi vajalikul määral.

5. Kõik sidusrühmad on pidanud filtreerimistehnoloogiaid oluliseks teguriks, mille tähtsus suureneb. Filtreerimistehnoloogiate osas on Interneti-tööstus saavutanud olulisi tehnoloogilisi edusamme ja lõppkasutajale on kättesaadavad mitmed erinevad võimalused. Kasutusel on filtreerimistehnoloogia, mis võimaldab lõppkasutajail, eriti lastevanemail, takistada lastel juurdepääsu kahjuliku sisuga veebilehekülgedele. Lisaks pakuvad mõned Interneti-teenuste osutajad lõppkasutajale teenust, mis blokeerib juurdepääsu teatavat liiki kahjulikule sisule. Lastevanematel on seni siiski vähe teadmisi filtreerimistarkvara kasutamise kohta lõppkasutaja tasandil. Kõik sidusrühmad nõustuvad, et sisumärgistus- ja klassifitseerimissüsteemid on Interneti eelkõige alaealiste jaoks ohutuks muutmisel jätkuvalt olulise tähtsusega. Sellel alal ei ole saavutatud siiski piisavat edu. Asjakohaste eesmärkide saavutamisele ei aita suures osas iseklassifitseerumisel põhinevad süsteemid tõenäoliselt eriti kaasa. Märgiti mitut soodsat arengusuunda Interneti-tööstuse isereguleerumise, tegevusjuhendite ja parimate tavade osas, muu hulgas videomängude ja mobiilside alal.

6. Olulise küsimusena määratleti riiklike õigusaktide ühtlustamist, eriti seoses ebaseadusliku ja kahjuliku sisuga ning noorte kaitsega. Eeskirjade puudumise tõttu on oht, et liikmesriikide võetud individuaalsed või isoleeritud õiguslikud meetmed on vähetõhusad ja kahjulike tagajärgedega. Ülemaailmse probleemina ei hõlma see mitte üksnes Euroopa Liitu.

7. Edasised probleemid tekivad siis, kui levivad sellised uued Interneti-põhised lõppkasutajate seadmed nagu järgmise põlvkonna mobiiltelefonid ja uued võimalused, näiteks sotsiaalvõrgustik (sealhulgas veebikaamerate kasutamisega seotud internetivestlus), veebilogimine ( Internet Blogging ) ja failivahetus. [pic][pic][pic]

[1] IDATE, kellega sõlmiti leping infoühiskonna peadirektoraadi poolt 2005. aasta sügisel väljaantud piiratud pakkumismenetluse alusel.

[2] Infoühiskonna peadirektoraadi üksused C3 ja E6.

[3] Final Evaluation of Safer Internet Action Plan (2003-2004): Final Report, May 2006, IDATE, http://europa.eu.int/information_society/programmes/evaluation/index_en.htm#iap

[4] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. jaanuari 1999. aasta otsus nr 276/1999/EÜ, millega võetakse vastu ühenduse mitmeaastane tegevuskava Interneti kasutamise turvalisemaks muutmise kohta ülemaailmsetes võrkudes leiduva ebaseadusliku ja kahjuliku materjali vastu võitlemise teel (EÜT L 33, 6.2.1999, lk 1), muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 2003. aasta otsusega nr 1151/2003/EÜ (ELT L 162, 1.7.2003).

[5] Vaata lisatud kommenteeritud kokkuvõte ja hindamisaruande lk 42 jj.

[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiiv 2000/31/EÜ, infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) EÜT L 178, 17.7.2000, lk 1.