Korruptsiooni ennetamise ja selle vastu võitlemise institutsiooniline raamistik hõlmab mitut asutust. Justiitsministeerium on peamine asjaomase poliitika koordineerimise ja üldise korruptsioonivastase võitluse eest vastutav asutus. Ministeeriumis on loodud valitsusüksustevaheline korruptsiooni ennetamise komisjon, mis tegutseb nõuandva foorumina ja toetab üldist riiklikku korruptsioonivastase võitluse poliitikat. Kuigi spetsiaalne korruptsioonisüüdistuse ettevalmistamise eest vastutav asutus kui selline puudub, on prokuratuuri majandus- ja finantsosakonnal vajalik pädevus, et uurida majandus- ja finantskuritegudega seotud kriminaalasju, sealhulgas korruptsioonijuhtumeid.

Kuigi tsiviilõigussüsteem toimib üldiselt tõhusalt, puuduvad teatavad andmed haldusõigussüsteemi toimimise kohta. Tsiviilõigussüsteemi tõhusus on järjepidevalt suur, kuigi menetluse kestus on teises ja kolmandas kohtuastmes oluliselt pikem . Pooleliolevate tsiviilasjade arv on väike ja pidev ligikaudu 100 % suurune lõpetatud kohtumenetluste määr näitab, et tsiviilkohtud tulevad töömahuga suurepäraselt toime . Samas puuduvad andmed halduskohtutes toimuvate menetluste kestuse ja neis menetluses olevate kohtuasjade arvu kohta . Seetõttu ei ole võimalik saada selget ülevaadet kohtusüsteemi üldisest tõhususest.

Käimas on arutelud tasuta õigusabi süsteemi reformi üle. Praegu nähakse tasuta õigusabi raamistikuga ette vaid võimalus hüvitada täielikult advokaatide tasud ja katta õiguskulud, kusjuures tarbija abikõlblikkuse piirmäär jääb allapoole Eurostati vaesuspiiri . Sellega seoses käivad arutelud süsteemi reformimise üle, et lihtsustada haldusmenetlusi ja pakkuda ka osalist tasuta õigusabi, kui teatud tingimused on täidetud. Sellise reformi eesmärk oleks muuta (osaline) tasuta õigusabi kättesaadavaks suuremale hulgale kodanikele, parandades seeläbi juurdepääsu õigusemõistmisele.

Kohtusüsteemi digitaliseerimisprotsess on pooleli. Kohtusüsteemi digitaliseerimise parandamiseks tuleb veel palju ära teha. Eelkõige jätab soovida veebipõhine üldsuse teavitamine kohtusüsteemist ning elektrooniliste vahendite kättesaadavus kohtusse pöördumiseks, kohtukutsete edastamiseks ja kohtumenetluste jälgimiseks . Kuigi enamiku kohtute otsused on veebis kättesaadavad, avaldatakse tavaliselt vaid märgilised kohtuotsused . Kohtusüsteemi digitaliseerimise edendamiseks on algatatud „paberivaba õigusemõistmise” (JUPAL) projekt, mille eesmärk anda üldsusele lisateavet kohtusüsteemi kohta spetsiaalse portaali kaudu, kus kodanikud saavad ühendust võtta juristide, kohtunike ja notaritega, ning suurendada kohtuotsuste veebis avaldamise määra. Projekt viiakse eeldatavalt ellu 2026. aastaks.

Justiitsministri õigust nõuda mõne juhtumi puhul süüdistuse esitamist ei kasutata praktikas ning sellega kaasnevad kaitsemeetmed. Kuigi prokuratuuri peetakse sõltumatuks, allub selle tegevus ametlikult justiitsministrile. Justiitsministril on õigus juhendada prokuratuuri üksikjuhtumite menetlemisel, kuid tal ei ole õigust nõuda süüdistuse esitamisest loobumist. Juhul kui antakse konkreetseid juhtnööre süüdistuse esitamiseks, tuleb seda kirjalikult põhjendada, ning kohtumenetluse pooltel on juurdepääs juhtnööridele . Lisaks ilmneb, et konkreetsete juhtnööride andmise õigust praktikas ei kasutata. Kehtivad õiguslikud kaitsemehhanismid koos kehtiva tavaga näivad leevendavat ohtu prokuratuuri autonoomiale .

Põhiseaduse kavandatava läbivaatamise tulemusena võetaks kasutusele uued meetmed, mis muudaksid kohtusüsteemi veelgi sõltumatumaks. Praegu puudub riigi õigussüsteemist kohtunike nõukogu. 5. mail 2020 tehti ettepanek muuta põhiseadust, et luua selline nõukogu, mis oleks pädev nimetama kohtunikukandidaate kõigile ametikohtadele enne, kui valitsus nad ametlikult ametisse nimetab . Lisaks oleks nõukogul õigus algatada kohtunike suhtes distsiplinaarmenetlusi, anda nõu kohtusüsteemiga seotud küsimustes ja töötada välja kohtusüsteemi suhtes kohaldatavad eetikastandardid . Nõukogu koosneks üheksast liikmest: kõrgeima kohtu esimees, haldusasjade apellatsioonikohtu esimees, riigiprokurör, kolm teiste kohtunike valitud kohtunikku, kaks kodanikuühiskonna ja akadeemiliste ringkondade esindajat ning üks advokaat . Kavandatav põhiseaduse muudatus peab läbima veel edasised arutelud parlamendis. On oluline, et kavandatud reform selle lõplikul kujul võtaks arvesse asjakohaseid Euroopa Nõukogu standardeid . Lisaks sätestaks kavandatav põhiseadusemuudatus kohtunike sõltumatuse sõnaselgelt ka põhiseaduses. Kuigi esialgne seadusemuudatuse eelnõu nägi ette nii kohtunike kui ka prokuratuuri sõltumatuse tagamist, siis viimases versioonis mainitakse üksnes kohtunike sõltumatust, mis on teinud teatavad sidusrühmad murelikuks . Ka see muudatus peab läbima veel arutelud parlamendis.

Kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase on kõrge. 74 % elanikkonnast peab kohtute ja kohtunike sõltumatust „üsna või väga heaks”, samal arvamusel on 74 % ettevõtjatest . Kuigi elanikkonna seas üldiselt on kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse tase püsinud viimaste aastate jooksul muutumatuna, siis ettevõtjate hulgas on kõikumine suurem .

Kohtusüsteemil on kaks eraldi haru: tsiviil- ja kriminaalasjades pädevad üldkohtud ning haldusasjadega tegelevad halduskohtud. Üldkohtud koosnevad kolmest rahukohtunikust, kahest üldist pädevust omavast piirkondlikust kohtust, ühest apellatsioonikohtust ja ühest kassatsioonikohtust . Halduskohtute hulka kuuluvad esimese astme halduskohus ja haldusasjade apellatsioonikohus. Konstitutsioonikohtu ülesanne on tagada õigusaktide vastavus põhiseadusele. Kohtunikukandidaadid valib välja üksnes kohtunikest koosnev komisjon ning seejärel määrab valitsus kohtuniku ametisse. Kõrgeima kohtu ja haldusasjade apellatsioonikohtu kohtunikud nimetab ametisse valitsus vastavalt kas kõrgeima kohtu või halduskohtu soovitusel. Prokuratuur on sõltumatu, kuid selle tegevus allub justiitsministrile. Kaks advokatuuri on sõltumatud ja esindavad Luksemburgis tegutsevaid advokaate.

Õigusaktide jõustamise protsess hõlmab mõjuhinnangute ja sidusrühmadega peetavate konsultatsioonide tegemist ning sõltumatutel ametiasutustel on oluline roll kontrolli- ja tasakaalustussüsteemis. 15. mail 2020 vastu võetud põhiseadusreform tugevdas konstitutsioonikohtu rolli ning sellega lahendatakse olukord, kus põhiseadusvastaseks kuulutatud õigusnorm toob endiselt kaasa õiguslikke tagajärgi. Parlamendis on arutlusel veel üks reformiettepanek, mille eesmärk on sätestada ombudsmani institutsioon põhiseaduses, mis aitaks kaasa selle institutsiooni edasisele tugevdamisele. Lisaks sellele peetakse Luksemburgi avatud kodanikuühiskonnaks ning hiljutiste algatuste eesmärk on selle toimimist veelgi edendada.

Luksemburg on üldjoontes kehtestanud korruptsioonivastase võitluse õigusliku ja institutsioonilise raamistiku. Riigil ei ole konkreetset korruptsioonivastase võitluse strateegiat ega korruptsioonivastase võitlusega tegelevat asutust ning üldise poliitika koordineerimise eest vastutab justiitsministeerium. Korruptsiooni ennetamise ja selle vastu võitlemise institutsiooniline raamistik hõlmab mitut asutust. Prokuratuur tegeleb selle poolega korruptsioonivastasest võitlusest, mis on seotud finants- ja majanduskuritegevusega, samal ajal kui riigikontroll kontrollib riigiorganite, haldusasutuste ja riigiteenistuste finantsjuhtimist. Teatatud on prokuratuuri käsutuses olevate ressursside ebapiisavusest ning praegu tegeletakse värbamisprotsessi ja rahaliste vahendite eraldamise läbivaatamisega. Enam keskendutakse ennetusmeetmetele, nagu ministrite ja parlamendiliikmete eetikakoodeksid ja tegevusjuhendid. Lisaks on reguleerimata nii lobitegevus kui ka nn pöördukse efekt ning puudub riiklik lobiregister.

Luksemburgi kohtusüsteemi iseloomustab kohtute tajutava sõltumatuse kõrge tase ja tõhususe üldine hea tase. Parlamendis on arutlusel põhiseaduse reform, et kohtute sõltumatust veelgi tugevdada, sätestades selle põhiseaduses ja asutades kohtunike nõukogu. Mis puudutab kohtusüsteemi kvaliteeti, siis võetakse praegu meetmeid õigusemõistmise paremaks digitaliseerimiseks, mille puhul on veel arenguruumi. Eelkõige tuleks parandada kohtusse pöördumise, kohtukutsete edastamise ja kohtumenetluste jälgimise võimaluste kättesaadavust internetis. Lisaks arutatakse õigusabisüsteemi reformi, et lihtsustada teatavaid menetlusi ja muuta süsteem kättesaadavaks suuremale hulgale kodanikele. Tsiviilõigussüsteemi tõhusus on püsivalt suur, kuid haldusõigussüsteemi kohta on veel vaja rohkem andmeid.

Luksemburg sai Transparency Internationali viimases korruptsiooni tajumise indeksis 80 punkti 100st ning oli Euroopa Liidus 5. ja maailmas 9. kohal . Kuigi 42 % vastanutest tajub, et korruptsioon on laialt levinud (ELi keskmine 71 %), teatas vaid 6 % vastanutest, et korruptsioon mõjutab nende igapäevaelu (ELi keskmine 26 %) . Ettevõtlusvaldkonnas peab 26 % ettevõtjatest korruptsiooni laialt levinuks (ELi keskmine 63 %) ja 41 % ettevõtjatest on arvamusel, et korruptsioon on äritegevuses probleem (ELi keskmine 37 %). 25 % üksikisikutest leiab, et süüdimõistvaid kohtuotsuseid langetatakse piisavalt palju, et inimesi korruptiivsest käitumisest eemale hoida (ELi keskmine 36 %), samal ajal kui 57 % ettevõtjatest on arvamusel, et kõrgematele ametnikele altkäemaksu andmiselt tabatud üksikisikuid ja ettevõtjaid on asjakohaselt karistatud (ELi keskmine 31 %) .

Riigil puudub korruptsioonivastane strateegia. Korruptsioonivastase poliitika üldise koordineerimise eest vastutab justiitsministeerium. Justiitsministeeriumis tegutseb nõuandva foorumina korruptsiooni ennetamise komisjon (COPRECO), mis pakub välja meetmeid tõhusaks korruptsioonivastaseks võitluseks nii riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasandil. COPRECO tegevuse järelmeetmed võivad olla kahte tüüpi: seadusandlikud või teadlikkust suurendavad. Näiteks võeti COPRECO arutelude tulemusena 2011. aastal vastu rikkumistest teatajaid käsitlevad õigusaktid. Komisjon peaks kogunema vähemalt kaks korda aastas. Samas ei ole andmed komisjoni koosolekute ja aastaaruannete kohta avalikult kättesaadavad.

Korruptsiooni ennetamise ja selle vastu võitlemise institutsiooniline raamistik hõlmab mitut asutust. Nende hulka kuuluvad justiitsministeerium, riigikontroll, prokuratuur ja politseiamet. Prokuratuuri majandus- ja finantsosakond keskendub finantskuritegevuse vastu võitlemisele üldiselt, mitte konkreetselt korruptsioonivastasele võitlusele. Rahapesu andmebüroo uurib koos majandus- ja finantsosakonnaga finantskuritegudest tulenevaid korruptsiooniga seotud õigusrikkumisi. Viimasel aastal on teatatud, et süüdistuste esitamiseks ei ole alati piisavalt ressursse . Ebapiisavate ressurssidega seotud probleeme suurendab veelgi asjaolu, et finantskuriteod muutuvad oma olemuselt üha keerulisemaks. Sellega seoses vaadatakse praegu läbi värbamisprotsessi ja rahaliste vahendite eraldamise võimalusi .

Kontrollikoda kontrollib riigiorganite, haldusasutuste ja riigiteenistuste finantsjuhtimist. Tal on ka õigus auditeerida avalik-õiguslikke juriidilisi isikuid, tingimusel et nende isikute suhtes ei kohaldata muud seaduses ette nähtud finantskontrolli. Riiklike rahaliste vahendite sihipärase kasutamise kontrollimiseks teeb riigikontroll järelevalvet kõikide avalik-õiguslike juriidiliste isikute ning eraõiguslike füüsiliste ja juriidiliste isikute üle, kes saavad riigilt rahalist abi mingil kindlal eesmärgil. Riigikontrolli pädevuses on ka erakondade rahastamise kontrollimine .

Vastu on võetud õigusaktid, mis käsitlevad huvide konflikte ning valitsuse liikmete ja ametnike varadeklaratsioone. Ministrite jaoks on vastu võetud tegevusjuhend ja eeskirjad varade deklareerimise, juhtivatel ametikohtadel või juhatuse liikmena töötamise, kingituste vastuvõtmise ja huvide deklareerimise kohta. Tegevusjuhend sai positiivse hinnangu ka GRECO-lt, kes rõhutas, et järelevalvemehhanismide puhul on veel arenguruumi, sest tegevusjuhend on suuremas osas iseregulatsioon . Eetikakomitee loodi 2018. aastal. Eetikakomitee esitab arvamusi tegevusjuhendi tõlgendamise kohta ja seega on tal nõuandev roll. Asutamisest alates on eetikakomitee menetleda antud kuus juhtumit. Kirjad, millega juhtumid komiteele menetleda antakse, avaldatakse valitsuse veebisaidil, mis sisaldab ka eetikakomitee arvamuste rubriiki, mille kaudu need avalikustatakse . 2014. aastal võeti kasutusele parlamendi liikmete majanduslikke huve ja huvide konflikti käsitlev tegevusjuhend . Kui parlamendiliikmete avalikult kättesaadavaks tehtud varadeklaratsioonides on tuvastatud rikkumisi, saab neid uurida saadikutekoja esimehe taotlusel või kodanikualgatuse korras. Saadikutekoja liikmete tegevusjuhendi täpsustamiseks võeti 2018. aastal vastu rakendusakt . Luksemburg võttis 2019. aasta detsembris vastu ka politseiameti eetikakoodeksi . Politseiamet on parandanud ka oma töötajate eetikalast väljaõpet.

Lobitegevus ja nn pöördukse efekt on reguleerimata. Ministrite tegevusjuhendisse on lisatud eeskirjad, mis käsitlevad huvide konflikti, kõrvaltööd ning juhatuse liikmena või juhtival ametikohal töötamist, kuid ükski neist ei reguleeri lobitööd . Mis puutub parlamendiliikmete suhtes kohaldatavatesse lobitöö eeskirjadesse, siis näeb parlamendi liikmete eetikakoodeks ette, et nad peavad tegutsema avalikest huvidest lähtudes ning usutlused peavad toimuma vastavalt saadikutekoja eeskirjadele, mis reguleerivad küll kohapealseid külastusi, kuid mitte mitteametlikke kontakte või aruandlust selliste tegevuste kohta nagu küsimuste esitamine valitsusele või töö uurimiskomisjonides . Kingituste vastuvõtmisest ja kõrvaltööst tulenevate ametnike huvide konflikti vältimiseks on kehtestatud mitu eeskirja. Need eeskirjad on sätestatud 1979. aasta ametnike seaduse 5. peatükis. Samas ei ole kehtestatud õigusnorme, mis käsitleksid ametnikuna töötamise järgset aega ja kontakte kolmandate isikutega. Kehtestatud ei ole ka õigusnorme, mis käsitleksid ametnikega seotud pöördukse efekti. Mõned õigusnormid on siiski kohaldatavad vastavalt valitsuse liikmete suhtes kohaldatavale eetikakoodeksile. GRECO viienda hindamisvooru rakendamise raames töötab valitsus praegu välja uusi eetikanorme, mida hakatakse kohaldama ministrite ja kõrgemate ametnike suhtes seoses uuele töökohale asumisega pärast ametist lahkumist. Nende eetikanormide vormi ei ole veel kindlaks määratud.

Vastu on võetud 2019.–2021. aasta riiklik tegevuskava teabele juurdepääsu käsitlevate õigusaktide parandamiseks. Selle tegevuskava eesmärk on veelgi paremini rakendada avatud valitsemise põhimõtteid, eelkõige suurendades juurdepääsu teabele, edendades kodanikuaktiivust ja muutes kõrgeimad erialase kohusetunde standardid avalikus teenistuses üldlevinud tavaks. Selle tegevuskava tulemusena võeti 14. septembril 2018 vastu läbipaistvat ja avatud valitsemist käsitlev seadus, millega tagati üldsusele dokumentidele juurdepääsemise õigus ja loodi sõltumatu komisjon, kes jälgib, et seda õigust järgitakse. Seaduse äsjast vastuvõtmist ja selle ulatuslikku kohaldamisala arvestades eeldatakse, et komisjon võtab edaspidi vastu otsused, millega selgitatakse selliseid küsimusi nagu erandite ulatus või teatavatele dokumentidele kehtestatud juurdepääsupiirangud.

III.Meedia mitmekesisus

Meedia mitmekesisust käsitlev õigusraamistik põhineb põhiseaduslikel ja õiguslikel kaitsemeetmetel. Väljendusvabadust tunnustatakse sõnaselgelt põhiseaduses ja kaitstakse siseriikliku õigusega. Elektroonilise meedia seadus tagab audiovisuaalmeediat reguleeriva asutuse rahalise ja haldusliku sõltumatuse .

Audiovisuaalmeedia teenuseid reguleeriv asutus on juriidilise isiku staatuses sõltumatu avalik-õiguslik asutus. Autorité Luxembourgeoise Indépendante de l' Audiovisuel (ALIA) vastutab järelevalve eest audiovisuaalteenuste ja -meediaga seotud nõuete kohaldamise üle. Selle järelevalvetegevus hõlmab traditsioonilist televisiooni, tellitavaid teenuseid ning riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke raadiojaamu . Asutuse sõltumatust tunnustatakse ametlikult elektroonilise meedia seaduses, millega nähakse eelkõige ette asutuse rahaline ja halduslik sõltumatus . Muret on tuntud reguleeriva asutuse täieliku sõltumatuse pärast, eelkõige seoses ametisse nimetamise menetlusega, kuna lõppkokkuvõttes vastutab valitsus nõukogu liikmete ja direktori ametisse nimetamise ja ametist vabastamise eest (pärast nõukoguga konsulteerimist) . Sellega seoses tuleks meenutada, et muudetud audiovisuaalmeedia teenuste direktiivis (AVMSD) on sätestatud konkreetsed tagatised riiklike meediat reguleerivate asutuste sõltumatusele ja tulemuslikkusele. Direktiivi üle võttev seadus esitati parlamendile 2020. aasta suvel. ALIA on uus institutsioon, mis loodi 2013. aasta detsembris. Pidades silmas riigis tegevusloa saanud audiovisuaalmeedia teenuseid osutavate ettevõtjate suurt arvu, peetakse reguleeriva asutuse piiratud ressursse probleemiks . ALIA otsused ja arvamused on kättesaadavad internetis .

Luksemburgi pressinõukogu on seadusega loodud isereguleeruv organ . Sellesse kuulub võrdne arv väljaandjaid ja ajakirjanikke. Nõukogu liikmed nimetatakse ametisse suurhertsogi otsusega vastavate ühenduste ettepaneku alusel. Nõukogu vastutab kutseliste ajakirjanike pressikaartide väljastamise ja kutseala isereguleerimise eest. Nõukogu on avaldanud ajakirjanike ja toimetajate õigusi ning kohustusi sisaldava tegevusjuhendi . Pressinõukogu kaebuste komisjon menetleb kaebusi toimetatava sisu kohta. Ta võib anda ka soovitusi ja suuniseid väljendusvabaduse kohta meedias või ajakirjanike ja toimetajate töös. Nõukogu iseseisvust tunnustatakse ametlikult elektroonilise meedia seaduses. Kaebuste komisjoni otsused avaldatakse nõukogu veebisaidil.

Loodud on õigusraamistik meediaomandi läbipaistvuse tagamiseks. Alates 2019. aastast kehtivas seaduses nähakse ette, et kõik Luksemburgi äriregistris registreeritud Luksemburgi juriidilised isikud, sealhulgas meediaettevõtjad, peavad esitama üksikasjaliku teabe oma tegelike tulusaajate kohta. Seadus näeb ette, et selline teave peab olema üldsusele kättesaadav. Trükimeediasektoriga seoses nähakse seaduses ette, et asjaomased äriühingud peavad avalikustama oma omandistruktuuri üksnes juhul, kui ühele selle aktsionärile kuulub üle 25 % kapitalist, mis piirab omandi läbipaistvust selles sektoris. Audiovisuaalmeedia teenustega seoses avaldab ALIA oma aastaaruandes Luksemburgis litsentsitud teenuste loetelu, mainimata neid, kelle omandisse need kuuluvad. Sellega seoses tuleks meeles pidada, et muudetud audiovisuaalmeedia teenuste direktiiv julgustab liikmesriike võtma vastu seadusandlikke meetmeid, millega nähakse ette, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad meediateenuste osutajad teevad kättesaadavaks teabe oma omandistruktuuri, sealhulgas tegelike tulusaajate kohta.

Valitsus osaleb aktiivselt uudistemeedia toetamises. Puuduvad õigusaktid, mis reguleeriksid seda, kuidas riik meediakanalites reklaami levitab, samuti ei ole kättesaadav täielik teave kaudsete toetuste kohta. Meedia mitmekesisuse vaatlusvahendi 2020. aasta aruanne näitab siiski, et paljude väljaandjate jaoks on need oluliseks tuluallikaks. Luksemburgis antakse trükiajakirjandusele riikliku abikava kaudu toetust, mis koosneb põhisummast, mis on kõikide abikõlblike ajalehtede jaoks sama suur, ja proportsionaalsest summast, mis arvutatakse välja lehekülgede arvu põhjal. Ettenähtud kriteeriumitele vastavatele võrgumeediaettevõtjatele eraldatakse kindlaksmääratud summa 100 000 eurot . Jaotatud abi kogusumma tehakse igal aastal avalikuks. 2019. aastal eraldati uudiste väljaandjatele 7,8 miljonit eurot. 2020. aasta mais teatas valitsus meediale erakorralise hüvitise kehtestamisest seoses COVID-19 pandeemiaga . Lisaks võttis valitsusnõukogu 2020. aasta juulis vastu ajakirjanduse riigiabisüsteemi reformi, mis läbib praegu õigusloomeprotsessi. Uus kord oleks tehnoloogiliselt neutraalne ning kehtiks võrdselt nii trüki- kui ka veebimeediale.

Ajakirjanikke kaitsev õigusraamistik põhineb põhiseaduslikel ja õiguslikel kaitsemeetmetel. Eelkõige kaitseb meedia väljendusvabaduse seadus Luksemburgis töötavaid ajakirjanikke. Ajakirjanikud on toimetuslike muudatuste tegemisel seadustega kaitstud ning ka ajakirjanduse infoallikad on hästi kaitstud. Vangistus on üks laimamise eest ette nähtud karistustest, kuid meedia vastu laimamise eest kriminaalmenetluse algatamist tuleb ette harva . Ühe 2018. aasta juhtumi puhul (nn saadikutekoja lekke / parlamendi lekke juhtumi uurimise ajal) väitis üleriigiline kutseliste ajakirjanike liit, et kriminaaluurimine algatati hirmutamiseks. Luksemburgis ei ole viimastel aastatel teatatud ajakirjanike vastu suunatud ähvardustest ei Euroopa Nõukogu ajakirjanduse kaitse ja ajakirjanike turvalisuse edendamise platvormi ega meediavabaduse kaardistamise platvormi (Mapping Media Freedom) kaudu.

Loodud on õigusraamistik, mis kaitseb õigust teabele. Õigus teabele sätestati seaduses 2018. aasta septembris . Asjaomase seadusega tagatakse, et igal füüsilisel või juriidilisel isikul on õigus tutvuda ametiasutuste valduses olevate dokumentidega. Seaduse tõhususe kohta märgib Luksemburgi Ajakirjanike Liit siiski, et esineb siiski juhtumeid, kus teavet antakse olulise viivitusega, mis ei sobi kokku ajakirjanduslike töömeetoditega .

IV.Muud kontrolli ja tasakaalustamisega seotud institutsioonilised küsimused

Luksemburgil on ühekojaline parlamentaarne valitsussüsteem, mille puhul võivad seadusandlikke ettepanekuid teha valitsus ja parlamendi liikmed. Riiginõukogu esitab seaduseelnõu kohta nõuandva arvamuse, olenemata sellest, kas selle on esitanud valitsus või parlamendi liikmed. Konstitutsioonikohus uurib õigusaktide põhiseaduslikkust. Sõltumatutel asutustel on kontrolli- ja tasakaalustussüsteemis oluline osa.

Mõjuhinnangud ja konsultatsioonid sidusrühmadega on osa õigusloomeprotsessist. Valitsuse seadusandlikud ettepanekud läbivad enne saadikutekojale esitamist mõjuhindamise. Olenevalt õigusakti teemast esitatakse õigusakti eelnõu nõuandva arvamuse saamiseks ka majandus- ja sotsiaalnõukogule või ühele viiest kutsekojast, kui see puudutab valdkonda, milles need kojad on pädevad . Korraldada võib ka avatud konsultatsioone laiale üldsusele ning üha sagedamini peetakse neid veebi vahendusel . Riiginõukogu, kutsekodade ja saadikutekoja nõuandvate arvamustega saab tutvuda nii veebi- kui ka trükimeedias .

COVID-19 pandeemiale reageerimiseks kuulutati välja eriolukord. Eriolukord kuulutati välja 18. märtsil 2020 ja seda pikendati kuus päeva hiljem. Põhiseadusega ette nähtud eriolukord võimaldas valitsusel võtta piiratud aja jooksul vastu asjakohaseid, vajalikke ja proportsionaalseid meetmeid kõigis küsimustes. Pärast eriolukorra lõppu 24. juunil 2020 vastu võetud õigusaktidega pikendati teatavaid COVID-19 pandeemiaga seotud meetmeid kuni septembri lõpuni .