SISSEJUHATUS

Haridus ja koolitus on kesksed tegurid heaolu tagamisel Euroopa Liidus. Niisiis on „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava” üks seitsmest juhtalgatusest, mille Euroopa Komisjon on Euroopa 2020. aasta strateegias esitanud. Strateegia eesmärk on saavutada tööjõu pakkumise ja nõudluse parem tasakaal, sealhulgas tööjõu liikuvuse kaudu. See küsimus on eriti oluline ELi tuumaenergeetika valdkonnas.

Tuumaenergia rolli üle arutletakse praegu pingeliselt riiklikul ja rahvusvahelisel tasandil ning lõpuks peavad ikkagi liikmesriigid oma otsuse tegema, olgu see siis esialgse kava kohane või pikaajaline kasutus, tuumaenergeetika moderniseerimine, uued rajatised või järkjärguline vähendamine. Hiljutised Fukushima sündmused (maavärin ja tsunami Jaapanis 11. märtsil 2011) näitavad, et tuleb jätkata mitmekülgse teabe- ja koolituspoliitika täiustamist seoses tuumaküsimustega ja seda ülemaailmselt koordineerida.

Ükskõik milline variant valitakse, on piisava arvu hästikoolitatud ja kogenud personali olemasolu tuumaenergia vastutustundlikul kasutamisel otsustav tegur. See kehtib kõigis valdkondades: projekteerimises, ehituses, käitamises, dekomisjoneerimises, kütusetsüklis, jäätmehoolduses ja kiirguskaitses.

Euratomi asutamislepingu 1. peatükk viitab selgesõnaliselt komisjoni kohustusele koolitustegevusi ellu viia[1]. Euratomi asutamislepingu artiklis 33 nõutakse ka, et liikmesriigid „võtavad vajalikud meetmed õppe- ja kasvatustöö ning kutseõppe osas”.

Võttes arvesse olemasolevate ekspertide kõrget keskmist iga, mis eelseisvatel aastatel viib märkimisväärse pensionilejäämise määrani, kasvab tõepoolest nõudlus kvalifitseeritud personali järele.

Euroopa Liidu Nõukogu osutab 13. novembri 2008. aasta järeldustes 15406/08 tuumaenergia valdkonnas pädevustega seotud vajaduse kohta, et meetmete mittevõtmise korral on Euroopa Liidu jaoks olemas tuumaenergeetikaalase pädevuse kaotamise tõeline risk, ning rõhutab tungivalt, et pädevuste säilitamine tuumaenergia sektoris nõuab üldist pingutust, mis hõlmab avalikus ja erasektoris tegutsevaid osalisi ning eelkõige tuumatööstust.

Seetõttu julgustab nõukogu liikmesriike ja komisjoni kehtestama tuumaenergia valdkonna „kutseoskuste ja -kvalifikatsioonide hindamist“ Euroopa Liidus ning kutsub Euroopa Komisjoni ja liikmesriike üles esitama süstemaatilist teavet diplomiõppe programmide kohta Euroopas.

Samuti kutsub nõukogu komisjoni üles regulaarselt nõukogule aru andma nõukogu järelduste järelmeetmete kohta.

Tungivat vajadust säilitada tuumaenergia sektoris piisaval määral kvalifitseeritud personali on laialdaselt tunnistanud eri huvirühmad, eelkõige tuumatööstus, riiklikud reguleerivad asutused ja tehnilist tuge pakkuvad organisatsioonid. Teemat käsitletakse üha enam mitmesugustel riiklikel ja rahvusvahelistel foorumitel. 2007. aastal avaldas OECD Tuumaenergia Agentuuri tuumaenergia juhtkomitee seisukoha valitsuse rolli kohta kvalifitseeritud inimressursi tagamiseks tuumaenergeetikas [2] ja palus valitsustel võtta meetmeid olukorra jälgimiseks ning riikliku ja rahvusvahelise koostöö tagamiseks, et täiustada tuumaenergiaalast haridust ja teadusuuringuid ning tõmmata ligi üliõpilasi ja noori kutseala töötajaid, et neist kujuneksid tulevikus vajatavad tuumaeksperdid.

Ka Rahvusvaheline Aatomienergiaagentuur (IAEA) peab jätkusuutlike haridus- ja koolitusprogrammide loomist ohutuse seisukohalt ülioluliseks. Seda seisukohta toetavad mitmed 1992. aasta peakonverentsi resolutsioonid, millega agentuuril paluti muu hulgas intensiivistada diplomijärgseid ja spetsialiseeritud koolituskursusi agentuurile vajalikes keeltes ning välja töötada õppekavasid ja koolitusmaterjali kindlatele sihtrühmadele.

1. hetkeolukorda käsitleva aruande eesmärk on anda sellest võimalikult terviklik pilt, tuvastada hetke väljakutsed ning esitada nii toimivate kui ka kavandatud ELi, riiklike ja rahvusvaheliste algatuste spekter, mille raames oleks võimalik tegeleda tuvastatud ülesannetega kõige tõhusamal ja süstemaatilisemal viisil. Niisiis vastab aruanne nii Euroopa 2020. aasta strateegiale kui ka nõukogu järeldustele 15406/08.

PRAEGUNE OLUKORD EUROOPA LIIDUS INIMRESSURSI SEISUKOHAST

Tuumaohutus on tuumaenergia vastutustundliku kasutuse olulisim tingimus. Sel põhjusel algatas komisjon 2008. aastal uurimuse pealkirjaga „Tuumaohutus kahaneva tuumapädevuse olukorras”, mis avaldati 2008. aastal. See ei hõlmanud tuumaenergia sektori olukorda täielikult, vaid analüüsis kriitilise rühmaga seotud olukorda ELis, nimelt tuumaohutust tundva personali olemasolu tuumaelektrijaama käitajate ja reguleerivate asutuste juures. Uurimus ei tuvastanud üheski liikmesriigis nende spetsialistide vähesuse teravat ohtu, kuid tunti mõningast muret aastaks 2020 kujuneva olukorra üle. Märgiti, et selle tulemusena tegid liikmesriigid, organisatsioonid ja EL algatusi olukorra parandamiseks.

Uurimuses esitati rida soovitusi, sealhulgas parem koostöö põhiosaliste ja ülikoolide ning samuti käitajate ja reguleerivate asutuste vahel, et vastastikku koolitusprogramme optimeerida; parem personali olukorra aruandlus vastavalt tuumaohutuse konventsioonile; suurendatud rahvusvaheline ja kahepoolne teabevahetus käitamise kogemuse osas, ülikoolilõpetanute tuumaenergiaakadeemia asutamine, mis on võimeline koolitama diplomeeritud insenere kehtivate üleeuroopaliste tuumaohutuse põhimõtete kohaselt; ning lõpuks personali olukorra korrapärane ülevaatamine ELis.

Kuna uurimus viidi läbi tuumaohutust silmas pidades, tõid soovitused ja järgnevad arutelud esile kaks põhilist vajadust:

- korrapärane ja terviklik pakkumise ja nõudluse analüüs ELi tasandil. Nõudluse poolelt tuleb kindlaks teha kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed vajadused uue personali järele ning samuti spetsialistide tõdetud või eeldatav vähesus asjaomastes huvirühmades. Pakkumise poolelt tuleb analüüsida uute spetsialistide väljakoolitamise suutlikkust, samuti vajatavate kvalifikatsioonide liike;

- tuvastatud väljakutsete pidev seire ja jälgimine, kui hästi tegelevad nendega juba toimivad või kavandatud algatused, et tagada varajane tegutsemine puudujääkide kõrvaldamiseks ja algatuste parem koordineerimine nende tõhususe maksimeerimiseks.

Kuigi, nagu on kirjeldatud 3. peatükis, on mitmeid meetmeid juba võetud, ilmneb, et mitmete probleemidega tuleb tegeleda nii ELi kui ka rahvusvahelisel tasandil.

- Paljudes liikmesriikides ei ole tugeva tuumateadustealase taustaga üliõpilaste ja kõrgkoolilõpetanute arv piisav, mille on vististi põhjustanud erialase karjääri väljavaadete tunnetatud puudumine riiklikul tasandil.

- Üha enam on raskusi panna nii tehniliste kui ka muude erialade kõrgkoolilõpetanuid huvi tundma töökoha vastu tuumaenergia sektoris .

- On olemas suurenev vajadus tagada liikuvus ja mitmekultuurilised oskused vastuseks tuumatööstuse globaliseerumisele.

- Püsiv ülesanne on nende spetsialistide teadmiste säilitamine ja pidev täiustamine , kes juba töötavad tuumaenergia sektoris.

Ehkki nende väljakutsetega tegelemine on peamiselt liikmesriikide ja nende majandusharude ja teadusorganisatsioonide ülesanne, saavad rahvusvaheline koostöö ja algatused ELi tasandil olukorda veelgi parandada. EL pakub ideaalset platvormi sünergia loomiseks, teadmiste ja erialase asjatundlikkuse kogumiseks ja levitamiseks, kutsealase ja täiendkoolituse organiseerimisele kaasaaitamiseks ning liikuvuse edendamiseks ja toetamiseks. ELi tasandi algatusi soovitatakse eriti siis, kui riikliku tasandi tegevustele soovitakse anda lisandväärtust.

ELi tasandil on juba mitmeid algatusi, mida on üldjoontes kirjeldatud järgmistes peatükkides rõhuasetusega asjaomastele probleemidele. Rohkem üksikasju on esitatud töödokumendis.

ALGATUSED ELI JA RAHVUSVAHELISEL TASANDIL

Tuumateadustealaste kõrgkooliõpingute parendamine

Õppekava valimisel on üliõpilased peamiselt huvitatud perspektiivikatest karjäärivõimalustest. Niisiis on tarvis selle küsimusega tegeleda, kuigi peamiselt riiklikul tasandil. Siiski on tuvastatud, et algatused ELi tasandil on hõlbustanud ja tugevdanud riiklike huvirühmade ettevõtmisi. Siinkohal tasub rõhutada ELi poliitika uut suunda teadmiste juhtimises ning hariduses ja koolituses, kus rõhuasetus on teadmiste vabal liikumisel.

Euroopa Tuumaenergia Õppe Võrgustik (ENEN) , mis loodi 2003. aastal ühiskondliku rahvusvahelise organisatsioonina ja koosneb nüüd 17 ELi liikmesriigi 60 ülikoolist, uurimiskeskusest ja ettevõttest, on täna eeskätt see ühendus, mis püüab saavutada tuumaenergiaalaste teadmiste vaba liikumist, seda eelkõige kõrghariduse ja koolituse kaudu ELi tasandil. Võrgustikku kaasrahastatakse liikmete registreerimistasude abil ja nende osalemise kaudu ühenduse raamprogrammides.

ENEN püüab saavutada Euroopa tuumateadusalaste magistriõppekavade harmoneerimist, edendada doktoriõpet ning üliõpilaste ja õppejõudude vahetust võrgustiku raames. Stiimulite pakkumise kaudu üritab ta suurendada ka üliõpilaste arvu, luua vastastikuse tunnustamise raamistikku ning soodustada ja tugevdada ülikoolide, uurimisorganisatsioonide, reguleerivate asutuste, tööstusharude ja mis tahes muude tuumateaduse ja ioniseeriva kiirguse rakendamises osalevate organisatsioonide vahelisi suhteid .

ENEN on samuti tunnistanud vajadust diplomijärgse ja pideva erialase koolituse (elukestva õppe) järele ning on laiendanud oma tegevusvaldkondi, nagu on kirjeldatud allpool peatükis 3.4.

Stiimulid kõrgkoolilõpetajatele ja muudes sektorites töötavatele diplomeeritud spetsialistidele, kes võiksid asuda tööle tuumaenergia sektoris

Stiimulite loomine kõrgkoolilõpetajatele ja juba muudes sektorites töötavatele diplomeeritud spetsialistidele, et nad asuksid tööle tuumaenergia sektoris, on peamiselt eraorganisatsioonide ja -ettevõtete ülesanne. Siiski võib koostöö ELi tasandil toetada sellealaseid jõupingutusi.

Seepärast asutas kuus Euroopa juhtivat tuumaenergiaettevõtet (AREVA, Axpo, EnBW, E.ON Kernkraft, URENCO ja Vattenfall) 2010. aasta jaanuaris Euroopa Tuumaenergia Juhtimise Akadeemia (ENELA), et koolitada tuumatööstuse jaoks tulevasi juhte. Euroopa Komisjon toetas Münchenis asuva akadeemia loomist, mille idee sai alguse Euroopa Tuumaenergia Foorumil (ENEF)[3]. ENELA pakub noortele kõrgkoolilõpetajatele, ent samuti mõneaastase kogemusega juhtidele, kel on potentsiaali tipptaseme funktsioonide täitmiseks, võimalust oskuste ja teadmiste omandamiseks, mida neil on vaja tulevasteks juhtideks kujunemisel ja Euroopa tuumaenergeetika jätkusuutlike lahenduste edasise arengu tagamisel. Niisiis pakub see võimalus noortele äärmiselt atraktiivseid väljavaateid ülikooli lõpetamisel või ka sel juhul, kui nad töötavad juba muus sektoris. Euroopa Komisjon võimaldab loonusabi, nt nõustajaid ja nõuandeid, ent mitte rahalist toetust.

Diplomijärgne ja erialane ettevalmistus, erialase asjatundlikkuse täiendamine, liikuvus

ELi institutsioonid on pikka aega olnud väga aktiivsed teadmiste ja erialase asjatundlikkuse kogumisel ja levitamisel, diplomijärgsele ja erialasele ettevalmistusele kaasaaitamisel ning liikuvuse edendamisel ja toetamisel. Ent ka tuumatööstus, tehnilise toe organisatsioonid ja rahvusvahelised organisatsioonid tunnistavad ELi tasandil koostöö tegemise kasvavat vajadust ja selle eeliseid.

E Li algatused

Üks uutest väljakutsetest teadmiste loomiseks ja pädevuse suurendamiseks ELis on piirideta liikuvuse ja elukestva õppe nõuete integreerimine, näiteks Euroopa oskuste passi väljatöötamine valdkondades, kus see on asjakohane.

Selle saavutamiseks on sarnaselt muude ELi tööstussektoritega, nt lennunduse ja autotööstusega, kohane kasutada Euroopa kutsehariduse ja koolituse ainepunktide süsteemi (ECVET) (vt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. juuni 2009. aasta soovitust[4]), mille esmatähtis eesmärk on kõigis 27 ELi liikmesriigis vastastikuse usalduse, läbipaistvuse ning samuti pädevuste ja kutsekvalifikatsioonide tunnustamise edendamine kutsehariduses ja koolituses.

Euratomi koolitusprogrammid on harilikult suunatud kõrgharidusega teadus- ja tööstustöötajatele ning neid on kohandatud vastavalt tuumatööstuse arengule ja eeskirjade muutumisele, s.o vastavalt internatsionaliseerimisele, piirangute tühistamisele ja erastamisele, allhangete suurenevale kasutusele ning kaasaegse tehnoloogia ja inimressursside juhtimise uutele lähenemisviisidele.

Euroopa Tuumaenergia Õppe Võrgustik (ENEN) , mis saab rahalist toetust praeguse 7. Euratomi teadusuuringute ja koolituse raamprogrammist (2007–2013), organiseerib mitmeid Euroopa tuumalõhustumise koolitusplaane (EFTS), mis tegelevad teatud pädevuste vajadusega mõnes valitud valdkonnas, kasutades ECVET pakutavaid vahendeid ja võimalusi. Näiteks pakuvad projektid ja koolitusprogrammid tuumateadusalaseid põhiteadmisi ning samuti spetsiaalseid koolitusplaane, mis käsitlevad praeguste ja tuleviku tuumaelektrijaamade projekteerimise ja ehitamise väljakutseid. Need hõlmavad tuumaohutuse kultuuri kui tuumaenergia vastutustundliku kasutuse võtmeküsimust.

Edasine eesmärk on kiirguskaitse Euroopa standardite arendamine koostöös pädevate asutustega ja kogu ELis tunnustatud Euroopa kiirguskaitse koolitusplaani (ERPTS) koostamine.

Tuumaenergia vastutustundlik kasutamine ei hõlma ainult tuumaelektrijaamade käitamist, vaid samuti tekkivate radioaktiivsete jäätmete käitlemist, sealhulgas nende paigutamist geoloogilistesse hoidlatesse. Selle saavutamiseks püütakse erikoolitusplaani (EFTS) abil saavutada kompetentsust, mida radioaktiivsete jäätmete käitlemise organisatsioonid nõuavad.

Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskusel (JRC) on mitmeid tuumauurimisüksusi, mis tegelevad teadusuuringute ning hariduse ja koolitusega. Haridus ja koolitus on läbi aastate olnud JRC lahutamatu osa, kusjuures läbi viiakse praktikandiprogramme ning nii diplomijärgse kui ka doktoriõppe stipendiaadiprogramme. Lisaks sellele on üliõpilaste ja töötajate koolitust teostatud perioodiliste kursuste, erikursuste ning tuumaohutust ja julgeolekut käsitlevate õpikodade kaudu. Euroopa Kaitsemeetmete Uurimis- ja Arendustöö Ühingu (ESARDA) siseselt organiseerib JRC akadeemiliselt tunnustatud tuumaenergiaalaste kaitsemeetmete ja tuumarelva leviku tõkestamise kursusi. Kaitsemeetmete ja tuumaohutuse koolituskeskus on tegutsenud alates 2009. aastast koostöös komisjoni teiste globaalsete julgeolekualgatustega. Et toetada Euroopa kõrgkoolilõpetajate programme, arendab JRC algatuse „Euroopa kool tuumaohutuse ja julgeoleku eest” raames terviklikku kontseptsiooni, mis pakub spetsialiseerumist tuumatehnoloogia valdkondades, mis on seotud kaitsemeetmete ja tuumaohutuse, tuumamaterjalide, tuumaenergiaalaste andmete ning aktiniide käsitleva teadusega. Keskus pakub üliõpilastele harukordset võimalust saada praktilisi kogemusi JRC spetsialiseeritud tuumalaboratooriumides ja osaleda kõrgtehnoloogilises uurimistöös .

Euratomi JRC tuumaohutuse ja julgeoleku programmi järgi on Petteni Energiainstituudis läbi viidud eriprojekt CAPTURE, mis on pühendatud tuumaenergiaalaste teadmiste juhtimisele seoses tuumareaktorite ohutusega. Projekt põhineb kolmel sambal: inimressursside arengusuundade hindamine tuumaenergia sektoris (EHRO-N, vt peatükk 3.4.), panus tuumaenergiaalasesse haridusse ja koolitusse (ENENi kaudu, vt peatükk 3.1.) ning teadmiste säilitamine, mis aitab kaasa ELi teadmiste säilitamisele, koondamisele ja levitamisele tuumatehnoloogias, et toetada teadusuuringute peadirektoraadi ja Euratomi seitsmenda raamprogrammi asjakohaseid projekte ning IAEA põhitegevusi teadmiste juhtimises.

Lisaks hõlmab koostöö kolmandate riikidega ELi tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahendi[5] (INSC) raames ka tegevusi tuumaohutusasutuste tehniliste teadmiste ja võimekuse suurendamiseks kolmandates riikides. Tegevusi on rahastamisvahendi abil läbi viidud nii kahepoolse koostöö raames kui ka eriprojektide kaudu ülemaailmses ulatuses, nt Tuumaenergialaste reguleerivate asutuste ja nende tehnilise toe organisatsioonide ekspertide koolitus ja juhendamine nende regulatiivse ja tehnilise suutlikkuse arendamiseks ja tugevdamiseks (projekt MC.03/10).

Haridus ja koolitus on ka säästva tuumaenergia tehnoloogiaplatvormi (SNE-TP) osa, kuhu kuuluvad kõik tuumalõhustumise ja kiirguskaitse huvirühmad (üle 75 organisatsiooni). Platvorm on teiste hulgas üks liikumapanev jõud haridus- ja koolitusprogrammides ning samuti teadmiste juhtimises (ETKM-rühm). 2010. aasta detsembris koostasid nad koos FORATOMiga ettekande „Tuumaenergiaalane haridus ja koolitus: Euroopa jätkusuutliku strateegia võtmetegurid”.

Muud algatused ELi tasandil

Neli Euroopa tehnilise toe organisatsiooni, kes asuvad Prantsusmaal, Saksamaal, Tšehhi Vabariigis ja Leedus, asutasid 2010. aastal Euroopa Tuumaohutuse Koolituse ja Tuutorluse Instituudi (ENSTTI) .

Instituut on avatud tehnilise toe organisatsioonidele ja tuumaohutuse asutustele, kes soovivad oma kogemusi ja teadmisi teistele pakkuda, ning katab tuumaohutuse kompetentsi kogu spektri. ENSTTI pakub lühikesi rakenduslikke koolitussessioone ja tuutorlusperioode kõrgkoolilõpetanutele ja neile, kel on juba mõningaid kutsealaseid kogemusi tuumaenergia sektoris, kusjuures õpe on igale koolitatavale vastavaks kohandatud.

Tööstuse poolel moodustas Euroopa Aatomifoorum, FORATOM, 2010. aasta novembris hariduse, koolituse ja teadmiste juhtimise töökonna (ETKM TF), et luua tuumatööstusele ühenduskoht mõtete ja teabe vahetamiseks ELi institutsioonide ja mitmesuguste ETKMi algatuste vahel üle kogu ELi.

Töökond edendab tuumatööstuse algatatud tegevusi ja on tugipunktiks küsimustele, mis esitatakse tuumatööstusele ETKMi teemadel.

Rahvusvahelised algatused

Euroopa Tuumaenergia Õppe Võrgustik (ENEN) on Maailma Tuumaülikooli (WNU) partner. WNU on ülemaailmne avalik-eraomanduslik partnerlus, mis on pühendunud rahvusvahelise hariduse ja juhtimise täiustamisele tuumateaduse ja -tehnoloogia rahumeelsetes rakendustes. WNU partnerluses on peamised osalejad tuumatööstuse ülemaailmsed organisatsioonid, valitsustevahelised tuumaagentuurid ja tuumateaduse juhtivad institutsioonid mõnedes kolmandates riikides.

Rahvusvahelisel Aatomienergiaagentuuril (IAEA) on palju projekte seoses teadmiste juhtimisega tuumaenergeetikas. Agentuur pakub teavet tuumaenergiaalaste trükiste kaudu, haldab üle 20 tuumaenergiaalase andmebaasi ja samuti tuumaressursside internetiloendit. IAEA organiseerib tuumaenergia ja teadmiste juhtimise teemadel ka sagedasi koosolekuid, konverentse ja õpikodasid. IAEA oluline tegevus on rahvusvahelise tuumateabesüsteemi (INIS) haldamine.

2009. aastat lõpus moodustas OECD Tuumaenergia Agentuur hariduse ja teadmiste juhtimise ad hoc eksperdirühma, kuhu kuulub 23 eksperti 15 riigist, komisjonist ja IAEAst. Rühma peamine ülesanne on anda praeguse olukorra hetkeülevaade tuumaenergiaalasest haridusest, baasidest ja koolitusest ning koostada plaan tuumaenergiaalase pädevuse tagamiseks. Tulemuste avaldamine on ette nähtud 2011. aasta lõpus ettekandes „Tuumaalane haridus ja koolitus: kompetentse tööjõu tagamine”.

Rahvusvaheline Tuumaõiguse Kool (ISNL) , mille asutasid 2001. aastal OECD Tuumaenergia Agentuur ja Montpellier’ Ülikool, saab toetust IAEA-lt. Kooli eesmärk on pakkuda rahvusvahelise tuumaõiguse kõrgekvaliteedilisi intensiivkursusi, seda eelkõige tuumaõiguse doktori- ja magistriõppe üliõpilastele ning noortele töötajatele tuumaenergia sektoris. ISNLi programmis osalejatel on võimalus taotleda ülikoolidiplomit (Diplôme d'université − D.U.) rahvusvahelise tuumaõiguse alal. Seda diplomit tunnustatakse Euroopa ainepunktide ülekandesüsteemi (ECTS) piires.

Riiklikud algatused

Mitmetes ELi liikmesriikides on loodud riiklikud haridusvõrgustikud, mis teevad koostööd ENENi kaudu. Üsna palju suuri riiklikke algatusi on suurendanud üliõpilaste arvu ja täiustanud kutsekvalifikatsioone.

Mitmetes ELi liikmesriikides on riikliku tuumaalase hariduse võrgustikes toimivaid või käivitatavaid programme, sealhulgas järgmised programmid:

BELGIA | BNEN | http://www.sckcen.be/BNEN/ |

TŠEHHI VABARIIK | CNEN | http://www.cenen.cz/kontakt.html |

TAANI | NKS | http://www.nks.org/en/welcome.htm |

SOOME | FINNEN | http://www.tkk.fi/en/ |

PRANTSUSMAA | INSTN | http://www-instn.cea.fr/Page-Home.html |

SAKSAMAA | Kompetenzverbund Kerntechnik | http://nuklear-server.ka.fzk.de/Kompetenzverbund/start.htm |

ITAALIA | CIRTEN | http://www.cirten.it/ |

MADALMAAD | KINT | http://www.kint.nl/ |

RUMEENIA | RONEN | http://www.ronen.ro/ |

ROOTSI | NKS | http://www.nks.org/en/welcome.htm |

ÜHENDKUNINGRIIK | NTEC | http://www.ntec.ac.uk/ |

Kui varem keskendusid algatused tihti peamiselt ülikoolitasandile, siis uued arengud toovad kaasa olemasolevate lähenemisviiside laienemise või ümberorienteerumise ning uued algatused, mis hõlmavad ka diplomijärgseid programme.

Olukorra pidev jälgimine

Kuna üldine mure küllaldaselt kvalifitseeritud ja kogenud töötajate õigeaegse kättesaadavuse pärast on paljudes liikmesriikides ilmne ning kuna juba on algatatud ja kavandatud arvukalt tegevusi lähitulevikuks, ei ole praegu võimalik saada terviklikku ülevaadet olukorrast ELis, et jõuda õige otsuseni hariduse ja koolituse vajaduste katmise suhtes.

ENEF tunnistas seda väljakutset ja soovitas algatust ELi tasandil.

Seetõttu asutati 2009. aastal Euroopa tuumavaldkonna inimressursside vaatluskeskus (EHRO-N), mis esitab korrapäraselt asjakohaseid andmeid ning analüüsib lühikese, keskmise ja pikaajalise tähtajaga vajadusi ja suundumusi inimressursside pakkumises ja nõudluses tuumaenergia sektori eri huvirühmade puhul. Euroopa tuumaenergiaalase hariduse ja koolituse infrastruktuuri tugevate külgede, lünkade ja puudujääkide põhjalik analüüs võimaldab täiustada soovitusi heastavateks meetmeteks ja optimeerimisteks, mis toetavad Euroopa tuumaalaste kutsekvalifikatsioonide plaani arendamist ja vastastikust tunnustamist ning poliitilisi otsuseid, et tagada ELi piisav suutlikkus. Asjakohased tulemused ja andmed tehakse korrapäraselt teatavaks liikmesriikide valitsustele, akadeemilistele ja eraorganisatsioonidele, kes tegelevad tuumaenergiaalase hariduse ja koolitusega, ning tulemusi ja andmeid vaatab üle vanemnõunikerühm, mille liikmed on ELi suurimatest tuumaenergiaalastest huvirühmadest.

JÄRELDUSED JA SOOVITUSED

Kokkuvõtteks võib märkida, et väljakutset tagada küllaldaselt kvalifitseeritud ja kogenud töötajate kättesaadavus edasiseks tuumaenergia vastutustundlikuks kasutamiseks on vahepeal tõdetud riiklikul, ELi ja rahvusvahelisel tasandil. Juba võetud meetmed näivad olevat paljutõotavad ja neid hinnatakse kõrgelt. Samal ajal kui on ilmne, et ülikooli ja diplomijärgse taseme väljakutsetega tuleb tegeleda peamiselt riiklikul tasandil, tunnustatakse üha kasvavalt ELi algatuste lisandväärtust nii valitsuse, reguleerivate asutuste kui ka majandusharu tasandil. Olukorra edasiseks parandamiseks tuleb kasutada kõiki võimalusi ja valikuid, mis on kättesaadavad tõhususe suurendamiseks sünergia ja koostöö kaudu. Selles kontekstis peaks JRC algatus „Euroopa kool tuumaohutuse ja julgeoleku eest” olema täiendav meede, mis ergutab uusi sünergiaid ja koostöös Euroopa juhtivate ülikoolidega täiustab olemasolevaid diplomijärgseid programme.

ELi institutsioonid pakuvad laia valikut võimalustest, mis tagavad teadmiste loomise ja kompetentsi suurendamise pidevuse ELi tasandil. Euroopa Tuumaenergia Õppe Võrgustik (ENEN) ja teised ELi algatused aitavad kaasa ülikooliõpingute atraktiivsemaks muutmisele, Euroopa magistriõppekavade ühtlustamisele tuumateadusharudes ja vastastikuse tunnustamise raamistiku loomisele. Nende eesmärk on ka edendada ja tugevdada suhteid ülikoolide, uurimisorganisatsioonide, reguleerivate asutuste, tuumatööstuse ja kõigi teiste organisatsioonide vahel, mis täiendavad riiklikke meetmeid. Samuti ergutavad nad elukestva õppe tegevusi, kasutades ära tuumatööstuse operatiivtagasisidet ja uurides uusi teadusharusid nagu tuumarisk ja turvalisuse juhtimine.

Selles kontekstis ja Fukushima sündmuste järelmina võetakse lähitulevikus Euratomi raamprogrammi järgi ette edasisi koolitusalgatusi, et veelgi tugevdada tuumaohutuskultuuri kogu Euroopas, rõhutades eriti inimelemendi tähtsust kriisiolukorras, ning et aidata avalikkusel üldiselt mõista tuumalõhustumise tehnoloogiaid ja kiirguskaitse küsimusi.

Erinevatel tasanditel elluviidavad algatused vastavad nõukogu 2008. aasta järeldustele ja isegi ületavad neid ning ühilduvad täielikult komisjoni juhtalgatusega „Uute oskuste ja töökohtade tegevuskava”. Seetõttu on soovitatav seda paljutõotavat kurssi kõigi huvirühmade tiheda koostöö vaimus jätkata.

Siiski ei ole vaatamata kõigile neile hästi vastu võetud algatustele ikka veel terviklikku hinnangut, kas riikliku või rahvusvahelise tasandi algatused vastavad kvantiteedi või kvaliteedi poolest täielikult vajadustele. Lisaks ei ole veel hinnatud Fukushima sündmuste mõju inimressursside pakkumise ja nõudluse suundumustele tuumaenergia sektoris. EHRO-N on seepärast algatus, mis täidab lünga eriti just seetõttu, et see näeb ette tuleviku väljakutsete pidevat jälgimist ja kindlaksmääramist. EHRO-N saab olema peamiseks teabeallikaks kõikidele huvirühmadele ELis, kes on huvitatud algatatud meetmete optimeerimisest ja koondamisest. Seetõttu palutakse liikmesriikidel komisjoni selle perspektiivika vahendi arendamisel täielikult toetada.

Komisjon kavatseb koostada järelettekande ja anda edasisi soovitusi, kui EHRO-N on 2011. aasta lõpuks täielikult käivitunud ning jõudnud terviklikuma ülevaateni vajadustest ja nende katmisest ELi tasandil. EHRO-Ni ettekannet komisjonile oodatakse 2012. aasta lõpuks. Selle ettekande põhjal avaldab komisjon nõukogule ja parlamendile 2. olukorraaruande.

[1] Konsolideeritud versioon, 2010/C 84/01, ELT 30.3.2010.

[2] http://www.oecd-nea.org/press/2007/2007-05.html

[3] http://ec.europa.eu/energy/nuclear/forum/forum_en.htm

[4] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2009:155:0011:0018:EN:PDF

[5] Asutatud nõukogu 19. veebruari 2007. aasta määrusega (Euratom) nr 300/2007, millega luuakse tuumaohutusalase koostöö rahastamisvahend.