IASB töötab ka põhimõttel, et laiaulatuslik konsulteerimine huvitatud isikutega parandab standardite kvaliteeti. Konsultatsioone on võimalik korraldada mitmel viisil, sh individuaalsete koosolekute ja kohapealse töö abil.

IASB (ja ka rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite tõlgendamise komitee) koosolekud, kus arutatakse tehnilisi küsimusi, on üldsusele avatud, need salvestatakse ja kantakse internetis otse üle. Koosolekute tehnilised töödokumendid tehakse kättesaadavaks IFRSi sihtasutuse veebisaidil koos koosolekute salvestuste ja veebiülekannetega. Samuti avaldatakse koosolekutel tehtud otsuste kokkuvõtted.

Rahvusvahelise raamatupidamisstandardi IAS 1 „Finantsaruannete esitamine“ kohaselt nõutakse, et finantsaruanded kajastaksid õiglaselt (majandus)üksuse finantsseisundit, finantstulemusi ja rahavoogusid. Õiglane esitus nõuab tehingute, muude sündmuste ja tingimuste mõjude tõest esitamist kooskõlas kontseptuaalses raamistikus sätestatud varade, kohustiste, tulude ja kulude mõistete ning kajastamiskriteeriumidega. Eeldatakse, et IFRSide asjakohane rakendamine koos lisateabe avalikustamisega vajaduse korral annab tulemuseks õiglase esitusega finantsaruanded.

2015. aastal töötas IASB välja ühe peamise standardi. Selleks oli 2016. aasta jaanuaris avaldatud IFRS 16 „Rendiarvestus“. Lisaks jätkas IASB tööd mitme muu olulise projektiga, sealhulgas seoses kindlustuslepingute, avalikustamise algatuse ja kontseptuaalse raamistikuga.

a)IFRS 16 „Rendiarvestus“

Nõukogu andis välja standardi IFRS 16 „Rendiarvestus“, mis on rendilepingute raamatupidamisarvestuse uuendamiseks kümne aasta jooksul tehtud jõupingutuste tulemus. Standardiga IFRS 16 tehakse oluline muudatus viisis, kuidas ettevõtjad arvestavad renti, ja selle kohaselt tuleb kõiki rente kajastada rentniku bilansis varade ja kohustistena. Uue standardi eesmärk on kajastada paremini majandustehingute tegelikke tagajärgi ning tagada ettevõtjate rendivarade ja -kohustiste hädavajalik läbipaistvus, mis tähendab, et bilansiväline rendi rahastamine ei jää enam kajastamata. Eeldatavasti parandab see rentivate ettevõtjate ja ostmiseks laenu võtvate ettevõtjate võrreldavust. Koos standardiga avaldas IASB ka eraldi põhjaliku mõjuanalüüsi, milles näidatakse, et seonduvad hüved on suuremad kui kulud.

2016. aasta juunis taotles komisjon EFRAGilt kinnitamist käsitlevat nõuannet IFRS 16 kohta, mida toetab mõjuanalüüs, sealhulgas kulude-tulude analüüs ja laiema majandusliku mõju analüüs. See mõjuanalüüs peaks olema sõltumatu, objektiivne ja Euroopa-keskne.

b)Muude peamiste projektidega seotud saavutused

IASB jätkas jõulist tööd kindlustuslepingute projekti elluviimise kallal ja on praeguseks lõpetanud selle tehnilised arutelud. Ametlike arutelude ajal suhtles IASB ulatuslikult kõigi huvitatud isikutega. See projekt peaks tooma hädavajalikku läbipaistvust praegu kogu sektoris kasutatavatesse rohketesse raamatupidamistavadesse. Uue standardi tulemuseks on kogu maailma kindlustussektori finantstulemuste tõepärasem kajastamine ja parem võrreldavus, mis on eriti oluline praegusel majandusliku volatiilsuse ajal. Selle projekti pakilisust rõhutas finantsstabiilsuse nõukogu hiljutine üleskutse IASB-le lõpetada võimalikult kiiresti kindlustuslepingute standardi väljatöötamine. IASB loodab avaldada uue kindlustuslepinguid käsitleva standardi 2016. aasta lõpus.

2015. aasta detsembris avaldas IASB avalikuks aruteluks ettepaneku muuta olemasolevat kindlustuslepingute standardit IFRS 4, et käsitleda ajutisi tagajärgi, mis kaasnevad standardi IFRS 9 „Finantsinstrumendid“ (jõustumiskuupäev 1. jaanuar 2018) ja uue kindlustuslepingute standardi (millega asendatakse standard IFRS 4 ja mis jõustub hilisemal kuupäeval) erinevate jõustumiskuupäevadega. Seoses sellega väljendas osa kindlustuslepinguid sõlmivaid ettevõtjaid muret selle pärast, et kaht olulist raamatupidamisarvestuse muudatust tuleb rakendada eri kuupäevadel. Nad rõhutasid ka, et kui finantsinstrumentidega seotud uusi nõudeid tuleb kohaldada enne kindlustuslepingutega seotud uusi nõudeid, võib kasumis või kahjumis väljenduda raamatupidamisarvestuse võimalik suurem volatiilsus. Seega on IASB selle valdkonna ettepanekute eesmärk lahendada need probleemid ja tasakaalustada neid finantsaruannete kasutajate vajadustega. IASB ettepanekutes nähakse ette järgmine:

– anda üksustele, kes sõlmivad valdavalt kindlustuslepinguid, võimalus lükata standardi IFRS 9 „Finantsinstrumendid“ jõustumiskuupäev edasi kuni 2021. aastani („edasilükkamise variant“);

– anda üksustele, kes rakendavad standardit IFRS 9, võimalus kõrvaldada kasumist või kahjumist mõningad täiendavad raamatupidamislikud vastuolud ja ajutine volatiilsus, mis võib ilmneda enne uue kindlustuslepingute standardi rakendamist („katmise variant“).

IASB avaldab asjaomased muudatused eeldatavasti 2017. aasta septembris.

2.3.Läbivaadatud kontseptuaalse raamistiku väljatöötamine

28. mail 2015 avaldas IASB avalikult arutatava eelnõu, milles tehti ettepanek muuta selle kontseptuaalset raamistikku. Kontseptuaalses raamistikus on kirjeldatud üldotstarbeliste finantsaruannete mõisteid. Muu hulgas on avalikult arutatavas eelnõus käsitletud konservatiivsust, usaldusväärsust, juhtimist, üksuse ärimudelit, sisu ülimuslikkust vormi ees ja pikaajalisi investeeringuid. 2015. aastal sai IASB eri sidusrühmadelt avalikult arutatava eelnõu kohta arvukalt arvamuskirju, mida IASB võtab läbivaadatud kontseptuaalse raamistiku väljatöötamisel arvesse kavatsusega vormistada see 2017. aasta alguses.

Konservatiivsus

Avalikult arutatavas eelnõus tehti ettepanek võtta kontseptuaalses raamistikus taas kasutusele konservatiivsuse põhimõte. Konservatiivsust kirjeldatakse kui ettevaatlikkust ebakindluse tingimustes otsuste tegemise suhtes. Tunnistatakse, et konservatiivsus võib viia varade/tulude ja kohustiste/kulude asümmeetrilise kajastamiseni. Samuti tasub mainida, et kuigi termin „konservatiivsus“ võeti kontseptuaalsest raamistikust 2010. aastal välja, on IASB säilitanud konservatiivsuse põhimõtte oma standardites.

EFRAG pooldas oma arvamuskirjas IASB otsust võtta konservatiivsuse põhimõte kontseptuaalses raamistikus taas kasutusele ja nõustus selle järelduste alusega, et konservatiivsus võib viia varade/tulude ja kohustiste/kulude asümmeetrilise kajastamiseni, toomata finantsaruandluses kaasa soovimatuid nihkeid. EFRAGi arvates tuleks neid järeldusi aga selgemaks muuta ja kontseptuaalses raamistikus tunnustada.

Usaldusväärsus

Enne 2010. aastat määratleti usaldusväärsust kontseptuaalses raamistikus kasuliku finantsteabe omadusena. 2010. aastal asendas IASB usaldusväärsuse mõiste tõese esitamise mõistega, mille kohaselt peaks kasulik finantsteave tõeselt esitama seda, mida sellega soovitakse esitada („tõene esitus“).

Mõned IASB sidusrühmad on väljendanud selle muutuse pärast muret. Vastusena püütakse avalikult arutatavas eelnõus käsitleda aspekte, mida sidusrühmad soovisid usaldusväärsusega seotud kartust väljendades IASB arvates esile tuua. Avalikult arutatavas eelnõus olev tõese esituse kirjeldus on suuremalt jaolt sama, mis enne 2010. aastat avaldatud kontseptuaalses raamistikus olnud usaldusväärsuse kirjeldus. Avalikult arutatavas eelnõus kirjeldatakse tõest esitust kui täielikku, neutraalset ja ilma vigadeta esitust. Avalikult arutatavas eelnõus tõstatatud arutelus selgitatakse asjaolusid, mis võimaldavad kasutajatel finantsteabele tuginedes esitada tõeselt seda, mida soovitakse esitada. IASB on seisukohal, et seetõttu ei ole vaja terminit „usaldusväärsus“ uuesti kasutusele võtta.

Oma arvamuskirjas toetas EFRAG kontseptuaalset raamistikku, milles kasuliku finantsteabe kahe peamise kvalitatiivse omadusena nimetatakse endiselt tõest esitust ja asjakohasust. Siiski väitis EFRAG, et kontseptuaalses raamistikus tuleks tunnustada kompromissi asjakohasuse ja tõese esituse (või usaldusväärsuse) vahel, arvestades, et „tõeses esituses“ (või usaldusväärsuses) sisaldub mõõtemääramatus.

Ärimudel