ET Euroopa Liidu Teataja C 374/1

OLAFi järelevalvekomitee tegevusaruanne

Jaanuar 2012 – jaanuar 2013

(2013/C 374/01)

OLAFi järelevalvekomitee liikmed

Johan DENOLF Esimees Ülemvolinik, föderaalpolitsei majandus- ja finantskuritegude osakonnadirektor ning rahapesu andmebüroo (FIU) liige, Belgia

Herbert BÖSCH Euroopa Parlamendi endine liige Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjoni endine esimees, Austria

Catherine PIGNON Angers'i apellatsioonikohtu peaprokurör, Prantsusmaa

Rita SCHEMBRI (kuni märtsini 2013) Peaministri kabineti siseauditi ja juurdluste osakonna peadirektor, Malta

Christiaan TIMMERMANS (kuni detsembrini 2012) Euroopa Liidu Kohtu endine kohtunik, Madalamaad

Jens MADSEN (alates jaanuarist 2013) Tõsiste rahvusvaheliste ja majanduskuritegude riigiprokurör, Taani

Tuomas PÖYSTI (alates märtsist 2013) Soome riigikontrolör, riikliku kontrollikoja esimees, Soome

SISUKORD

ESIMEHE EESSÕNA

I. SISSEJUHATUS

II. OLAFI JUURDLUSÜLESANNETE TÄITMISE KONTROLL

1. Järelevalvekomitee kontrolli ulatus ja töökorraldus OLAFiga

1.1. Kontrolli ulatus

1.2. Uus töökorraldus OLAFiga

2. OLAFi juurdlusülesannete kontroll järelevalvekomitee algatusel

2.1. OLAFi juhised töötajatele juurdlusmenetluste kohta ja nende rakendamine

2.2. Järelevalvekomitee arvamused ja aruanded üksikjuhtumite kohta

3. OLAFi juurdlusülesannete kontroll — OLAFi peadirektori saadetud teave üksikjuhtumite kohta

3.1. Järelevalvekomiteele antud teave

3.2. Järelevalvekomitee järeldused

3.3. Määruse (EÜ) nr 1073/1999 reform

III. OLAFI JUURDLUSÜLESANNETE JUHTIMINE

1. OLAFi juurdluste prioriteedid

2. OLAFi juurdlusülesannetega seotud halduskorraldus, eelarve ning personalipoliitika

2.1. Eelarve

2.2. Halduskorraldus ja personalipoliitika

IV. SUHTED OLAFi, ELi INSTITUTSIOONIDE JA TEISTE SIDUSRÜHMADEGA

1. Suhted OLAFiga

2. Suhted ELi institutsioonidega

3. Suhted muude sidusrühmadega

V. JÄRELEVALVEKOMITEE TÖÖMEETODID

1. Koosolekud ja raportöörid

2. Sekretariaat

I LISA

II LISA

III LISA

ESIMEHE EESSÕNA

OLAFi praeguse järelevalvekomitee ametiaeg algas 2012. aasta jaanuaris ja mul on hea meel esitleda käesolevat tegevusaruannet, milles käsitletakse meie volituste esimest aastat.

Järelevalvekomitee on täielikult pühendunud OLAFi toetamisele tema volituste täitmisel võitluses pettuse, korruptsiooni ja muu ebaseadusliku tegevuse vastu, mis kahjustab Euroopa Liidu finantshuve, ning OLAFi juurdluste sõltumatuse tugevdamisele tema juurdlusülesannete korrapärase kontrolli ning vajaduse korral nõustamise ja konstruktiivse kriitika kaudu. Alates oma ametiaja algusest oleme seepärast püüdnud luua kõikehõlmavat pilti sellest, kuidas OLAF oma juurdlusülesandeid täidab, kontrollides OLAFi tööd OLAFi peadirektori 2012. aastal kehtestatud uute menetluste valguses ning uurides OLAFi uut struktuuri, et otsustada, kas see jätab optimaalselt ruumi OLAFi töö tõhusaks ja säästlikuks elluviimiseks.

Uus järelevalvekomitee seisis oma esimesel ametiaastal vastamisi mitme märkimisväärse muudatusega: OLAFi sisemine ümberstruktureerimine ja juurdlusmenetlusi käsitlevate uute juhiste vastuvõtmine, OLAFi ja järelevalvekomitee uue töökorralduse kehtestamine, määruse (EÜ) nr 1073/1999 käimasolev reformimine. Raskusi tekitasid ka OLAFi ja järelevalvekomitee arvamuste lahknevused seoses komiteele antud ülesannete täitmisega. Euroopa Komisjoni voliniku tagasiastumine OLAFi juurdluse tulemusena ja selle konkreetse juhtumi uurimine kujutasid uue järelevalvekomitee jaoks veel ühte suurt väljakutset.

Sellest hoolimata oleme koostanud kaalukaid arvamusi ja aruandeid, milles on analüüsitud, kuidas täidab OLAF oma juurdlusülesannet, viib ellu määruse (EÜ) nr 1073/1999 kavandatud reformi või täidab OLAFi eelarvet.

Järelevalvekomitee liikmed on pühendunud OLAFiga parimate töösuhete arendamisele. Siiski on mõistlik pinge OLAFi ja järelevalvekomitee vahel normaalne, nagu iga kontrollija ja kontrollitava vahel. Et anda maksimum parema vastastikuse mõistmise suurendamiseks, pakub järelevalvekomitee oma ametiaja teisel aastal välja uue töökorralduse, mis põhineb komitee arusaamal oma ülesannetest. Järelevalvekomitee näeb end ise kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1073/1999 järelevalveorganina, mis kasutab süsteemsete probleemide kindlaksmääramiseks ja esiletoomiseks maatriksisüsteemi: horisontaalset süsteemi valikulise uuringu puhul ja vertikaalset üksikjuhtumeid kontrollides. Meie ülimaks eesmärgiks sõltumatu komiteena on ja jääb siiski peadirektori abistamine tema ülesannete täitmisel ning seega OLAFi juurdluste tõhususe suurendamisele kaasaaitamine ning juurdluste sõltumatuse suurendamine. Kavatseme kindlakäeliselt seda suunda jätkata.

Tahaksin eriti tänada ja õnnitleda järelevalvekomitee sekretariaati suurepärase töö ja hindamatu toe eest meie ametis oldud aja jooksul.

OLAFi järelevalvekomitee esimees Johan DENOLF

I. SISSEJUHATUS

1. Euroopa Pettustevastase Ameti järelevalvekomitee (edaspidi „järelevalvekomitee”) roll on sätestatud määruses (EÜ) nr 1073/1999 (1) ja otsuses, millega asutatakse Euroopa Pettustevastane Amet (2) (edaspidi „OLAF”). Järelevalvekomitee tagab OLAFi sõltumatuse ja kontrollib ameti juurdlusülesandeid korrapärase järelevalve kaudu, mille eesmärk on tagada juurdluste nõuetekohane korraldamine. Järelevalvekomitee kontrollib OLAFi juurdlusülesandeid kooskõlas järelevalvekomitee kodu- ja töökorraga (3). See põhineb peamiselt OLAFi üksikjuhtumite ja muude järelevalvekomiteele kättesaadavate andmete uurimisel, mis võimaldab koostada OLAFi peadirektorile ning vajaduse korral asjaomastele ELi institutsioonidele saadetavaid konkreetseid ja üldisi järeldusi ja soovitusi.

2. Süsteemsete või üldiste järelduste tegemiseks ja OLAFi juurdlusülesannete võimalike süsteemsete puuduste tuvastamiseks on oluline kontrollida üksikjuhtumeid. Järelevalvekomitee keskendub uurimisel eelkõige sellele, kas OLAFi juurdluste puhul peetakse kinni põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest ning kas juhtumeid käsitletakse tõhusalt, tulemuslikult, õigeaegselt ning kooskõlas asjaomaste eeskirjade ja õigusnormidega.

3. See nõuab juurdepääsu andmetele juurdlustegevuse kohta, mida OLAF teostas järjepidevalt kuni 2012. aasta märtsini. Praeguse järelevalvekomitee ametiaja alguses kehtestas OLAFi peadirektor seoses järelevalvekomitee juurdepääsuga OLAFi juhtumitega seotud asjakohasele teabele uued korraldused, mis muutsid järelevalvekomitee jaoks raskeks oma ülesannete korraliku täitmise, sest puudus piisav ja õigeaegselt esitatud teave.

4. Selline olukord piiras järelevalvekomitee tegevust aruandlusperioodil. Märkimisväärne osa ajast ja vahenditest kulus koosolekutele ja ulatuslikule kirjavahetusele OLAFi peadirektoriga järelevalvekomitee kontrollivahendite taastamise teemal. Selle tulemusena võeti vastu ajutine töökorraldus, mis ei osutunud kahjuks tõhusaks.

5. Siiski võttis järelevalvekomitee ühehäälselt vastu kaks ametlikku arvamust: seisukohavõtu ja aruande. Komitee uuris riiklikele õiguskaitseorganitele edasi saadetud 83 juhtumit ja OLAFi 188 aruannet enam kui üheksa kuud kestnud juurdluste kohta. Järelevalvekomitee analüüsis ka määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformimist käsitlevat teksti, tuginedes järelevalvekomitee OLAFi juurdluste järelevalve käigus omandatud kogemusele.

6. Praeguse järelevalvekomitee esimeses tegevusaruandes käsitletakse tervet aastat alates komitee ametisse nimetamisest 2012. aasta jaanuaris kuni 2013. aasta jaanuarini. Järelevalvekomitee liikmed olid Christiaan Timmermans (esimees jaanuarist oktoobrini 2012), Johan Denolf (esimees alates oktoobrist 2012), Herbert Bösch, Catherine Pignon ja Rita Schembri (4). 2013. aasta jaanuaris liitus järelevalvekomiteega uus liige Jens Madsen, kes asendas Christiaan Timmermansi.

II. OLAFI JUURDLUSÜLESANNETE TÄITMISE KONTROLL

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 1:

„Järelevalvekomitee tugevdab ameti sõltumatust, kontrollides korrapäraseltjuurdlusülesannete täitmist.”

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 põhjendus 10:

„[…]juurdlusi tuleb toimetada […] võttes arvesse […] inimõigusi ja põhivabadusi,eelkõige õigluspõhimõtet, asjaomaste isikute õigust esitada oma seisukohtineid puudutavate asjaolude kohta ning põhimõtet, et juurdlustulemused võivadtugineda ainult tõendi väärtust omavatele üksikasjadele.”

1. Järelevalvekomitee kontrolli ulatus ja töökorraldus OLAFiga

1.1. Kontrolli ulatus

7. Järelevalvekomitee roll on kontrollida OLAFi juurdlusülesandeid tagamaks, et selle sõltumatust ei seataks ohtu ja juurdlused viidaks läbi kooskõlas kõrgeimate kvaliteedistandarditega. Üksikjuhtumeid põhjalikult uurides on järelevalvekomiteel võimalik tuvastada OLAFi juurdluste algatamisele, läbiviimisele ja lõpetamisele avalduva lubamatu mõju riske, mis võiksid seada ohtu OLAFi juurdluste sõltumatuse. Seega on tihti vältimatult vajalik uurida üksikjuhtumite – või nende esindusliku valimi – täielikke toimikuid ning arutada neid OLAFi uurijate ja juhtidega, et süveneda põhjalikult nende uurimismeetoditesse.

8. Järelevalvekomitee kui sõltumatu organi tehtavate analüüside õiguspärasus ja täpsus nõuab ka juhtumite faktiliste asjaolude kontrollimist. Seepärast tuleb lõpetatud juhtumite puhul hinnata juurdluse kulgu ja vaadata läbi konkreetsed valdkonnad. Seega peab järelevalvekomitee määrama kindlaks kõige optimaalsemad meetodid OLAFi juurdlusülesannete kontrollimiseks.

1.2. Uus töökorraldus OLAFiga

9. Ülalnimetatud kaalutluste valguses kahetseb järelevalvekomitee sügavalt, et tema suhted OLAFiga olid aruandlusperioodi jooksul üpris keerulised ning et OLAFi ja järelevalvekomitee koostöö tingimused muutusid olulisel määral kohe pärast uue järelevalvekomitee ametiaja algust. OLAFi peadirektor määras järelevalvekomitee kontaktpunktiks üksuse, mis tegeleb eranditult poliitikaküsimustega, kuigi järelevalvekomitee OLAFile esitatud taotlused puudutavad peamiselt juurdlustega seotud teemasid, millega nimetatud üksus otseselt ei tegele. Lisaks piirasid uued koostöötingimused, mis puudutasid komitee juurdepääsu asjaomasele juhtumitega seotud teabele, olulisel määral ametisse asunud järelevalvekomitee võimet oma ülesandeid täita.

10. Alates 2012. aasta märtsist on järelevalvekomitee oma järelevalveülesannete täitmisel kohanud takistusi, millega on järelevalvekomiteed eelnevalt hoiatamata liigselt ja suvaliselt piiratud komitee juurdepääsu OLAFi juhtumihalduse süsteemile (Case Management System), (5) samuti on valesti kohaldatud andmekaitse eeskirju, (6) mille tõttu ei olnud järelevalvekomiteel võimalik OLAFi aruandeid kontrollida, ning esines ka viivitusi taotletud teabe esitamisel, mis tõi muu hulgas kaasa sisemiste haldusmenetluste pikaajalisuse ja ebausaldusväärsuse.

11. Nimetatud raskused takistasid järelevalvekomiteed oma ülesandeid täitmast, nagu selgitatakse käesolevas aruandes. Eelkõige näib see olevat seotud OLAFi peadirektori kahtlustega, et järelevalvekomitee ei ole pädev uurima üksikjuhtumeid OLAFi juurdlusülesannete süsteemse kontrollimise raames ja eelkõige täitma oma ülesannet, mis on seotud põhiõiguste ja menetluslike tagatiste kaitsega (7).

12. Järelevalvekomitee rõhutab, et OLAFi peadirektor ei tohiks suvaliselt otsustada, kas anda või mitte anda järelevalvekomiteele juhtumiga seotud teavet, samuti ei tohiks ta otsustada selle teabe ulatuse üle. Selline tõlgendamine võib viia järelevalvekomitee rolli kadumiseni. Praegune järelevalvekomitee jagab täielikult oma eelkäijate arvamust, kes rõhutasid, et järelevalvekomitee juurdepääsu asjaomasele juhtumitega seotud teabele ei tohiks jätta OLAFi peadirektori otsustada (8).

13. 11. septembril 2012 nõustus järelevalvekomitee pärast pikki kõnelusi OLAFiga tolle pakutud ajutise töökorraldusega. See töökorraldus viidi ellu kolmeastmelise lähenemise alusel, mis põhines Euroopa andmekaitseinspektori (9) 2007. aastal avaldatud arvamusel. Andmekaitseinspektor väljendas tollal oma muret seoses järelevalvekomitee automaatse juurdepääsuga juhtumihalduse süsteemis sisalduvatele isikuandmetele. 21. detsembril 2012 edastas OLAFi peadirektor oma direktoritele töökorralduse rakendamise juhised.

14. Olles töökorralduse rakendamise järel hinnanud OLAFilt saadud teabe piisavust ja kasulikkust, jõudis järelevalvekomitee käesolevas aruandes hiljem nimetatud põhjustel seisukohale, et töökorralduse rakendamise viis ei võimalda järelevalvekomiteel oma ülesandeid endiselt korralikult täita. Järelevalvekomitee teavitas seejärel OLAFi peadirektorit vajadusest töökorraldus üle vaadata, et tagada järelevalvekomiteele piisav ja täpne teave. Seejärel tegi järelevalvekomitee algatuse pakkuda lähitulevikus välja uus töökorraldus ja avaldas rahulolu OLAFi peadirektori 2013. aasta jaanuaris väljendatud soovi üle see töökorraldus vastu võtta.

2. OLAFi juurdlusülesannete kontroll järelevalvekomitee algatusel

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 1:

„Komitee esitab oma arvamuse ameti tegevuse kohta direktori taotluselvõi omal algatusel, sekkumata siiski pooleliolevate juurdlustekäiku.”

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 8:

„Komitee võib esitada Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile jakontrollikojale aruanded ameti juurdlustulemuste ning võetud meetmetekohta.”

2.1. OLAFi juhised töötajatele juurdlusmenetluste kohta ja nende rakendamine

15. 2012. aasta veebruaris saatis OLAFi peadirektor töötajatele uued juhised juurdlusmenetluste kohta (edaspidi „OLAFi juhised” või „juhised”), mis asendasid varasemat OLAFi käsiraamatut ning mille eesmärk on juurdlusemenetluste lihtsamaks ja selgemaks muutmine. Järelevalvekomitee tervitab nende juhiste avaldamist läbipaistvuse huvides OLAFi veebilehel. Juhiste kasutuselevõtu ajal viidi läbi ka olulised muudatused OLAFi struktuuris.

16. Seetõttu otsustas järelevalvekomitee juurdlusmenetlusi käsitlevaid juhiseid uurida ja määras kaks raportööri, kes kohtusid OLAFi töötajatega, eelkõige nendega, kes vastutasid juhiste väljatöötamise eest. Raportöörid korraldasid ka mitu töökoosolekut järelevalvekomitee sekretariaadiga. Seoses märkimisväärse töökoormusega aruandlusperioodil ja sekretariaadi ebapiisava töötajate arvuga pidi järelevalvekomitee lükkama edasi kavandatud arvamuse vastuvõtmise OLAFi juhiste kohta.

17. Järelevalvekomitee märkis, et kõnealused juhised ennetasid mitmes mõttes määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformi, mille seadusandja peab veel vastu võtma. Käesoleva aruande III lisas on toodud konkreetsed märkused seoses kõnealuste juhiste vastavusega tulevase määruse tekstile. Enne lõppjärelduste tegemist otsustas järelevalvekomitee võtta arvesse ka nende üksikjuhtumite kontrollimiste tulemusi, mis tehti osaliselt või täielikult OLAFi juhiste põhjal.

18. Järelevalvekomitee analüüsis neid juhtumeid nii endise OLAFi käsiraamatu kui ka OLAFi uute juhiste valguses ning hindas tehtud muudatusi. Selgus, et kõnealused muudatused olid märkimisväärsed ning puudutasid muu hulgas juhtumite algatamise ja lõpetamise menetlust, juurdlustoimingute teostamist ja nende eelnevat õiguspärasuse kontrolli ning lõppkvaliteeti ja õiguslikku läbivaatamist.

2.1.1. Juhtumite algatamine ja lõpetamine

19. Järelevalvekomitee osutas erilist tähelepanu OLAFi juhistes sätestatud menetlusele juurdluse algatamiseks ja juhtumite koordineerimiseks. Valikuprotsessi hindamine on veel käimas (10) ja selle tulemused esitatakse peatses arvamuses. Lisaks sellele lahendamist vajavale küsimusele märkis järelevalvekomitee, et alates 1. veebruarist 2012 suurenes algatatud juhtumite arv ning muutus juurdluste algatamise ja lõpetamise volitustega seotud tava.

20. Mis puudutab esimest aspekti, siis täheldas järelevalvekomitee, et OLAFi juhiste artikli 30 lõikes 2 sätestatud üleminekumeetmete rakendamisel tuli igasugune teave, mis ei puudutanud liikmeid, ELi ametnikke või muid teenistujaid ja mis oli OLAFis registreeritud enne 1. veebruari 2012 ning oli hindamisel, avada juurdluse või koordineerimise juhtumina (11). Sellest lähtuvalt avas OLAFi peadirektor 31. jaanuari 2012 otsusega kokku 423 juhtumit (12). Järelevalvekomitee kavatseb uurida, mil määral on see otsus kooskõlas Euroopa Kohtu kohtupraktika kriteeriumiga, mis sätestab, et OLAFi peadirektor ei saa võtta vastu otsust juurdluse algatamise kohta, välja arvatud juhul, kui on olemas „piisavalt tõsised kahtlused” (13) pettuste, korruptsiooni või muu ELi finantshuve kahjustava ebaseadusliku tegevuse kohta.

21. Seoses teise aspektiga märkis järelevalvekomitee uuritud juhtumite põhjal, et alates uue peadirektori ametissenimetamisest 2011. aasta veebruaris muutus Euroopa Ombudsmani soovituse rakendamise tulemusena (14) kasutusel olnud praktika, mille kohaselt delegeeritakse juurdluse algatamise ja lõpetamise õigus OLAFi peadirektorilt operatsioonide ja juurdluste eest vastutavale direktorile. See muudatus kajastub nüüd vastavalt soovitatule (15) OLAFi juhistes. Võttes arvesse, et OLAFi juurdluste sõltumatus on määrusega (EÜ) nr 1073/1999 seostatud peadirektoriga isikuliselt, tervitab järelevalvekomitee seda muudatust ja avaldab rahulolu selle üle, et OLAF järgib edaspidi Euroopa Ombudsmani soovitust.

2.1.2. Juurdlustoimingute teostamine ja nende eelnev õiguspärasuse kontroll

22. Kuna juurdlusmeetmete õiguspärasuse kontroll (mille eesmärk on tagada, et tõendeid kogutakse seaduspäraselt, pidades kinni põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest ning liikmesriikide menetlusnõuetest) on OLAFi põhiülesanne, siis on järelevalvekomitee arvamusel, et teatava hulga juurdlusmeetmete süsteemne õiguspärasuse kontroll, nagu on sätestatud juurdlusmenetlusi käsitlevates OLAFi juhistes töötajatele, on vaieldamatult samm edasi OLAFi vastutuse ja tema tegevuse õiguspärasuse tugevdamisel.

23. See põhiülesanne anti vastloodud üksusele – juurdluse valiku ja läbivaatamise üksus –, kes lisaks juurdluse ajal tehtavale õiguspärasuse kontrollile nõustab ka OLAFi peadirektorit juurdluse või koordineerimise võimaliku algatamise alal ning vaatab juhtumid viimast korda õiguslikult läbi enne nende lõpetamist. Arvestades selle üksuse keskset rolli juhtumite kogu tsükli kestel, otsustas järelevalvekomitee OLAFi juhiste analüüsimise raames (16) uurida kõnealusele üksusele usaldatud erinevate ülesannete täitmist ning samuti seda, kuidas sobituvad selle üksuse ülesanded teiste üksuste ülesannetega.

24. Seadmata kahtluse alla OLAFi juhiseid käsitleva tulevase arvamuse sisu ning seoses juurdluse valiku ja läbivaatamise üksuse (17) aastaaruandega uuris järelevalvekomitee järgmisi teemasid: 1) juhtumite algatamise ja lõpetamise kriteeriumid ning teabevahetuskanalid juurdluse ja toe üksustega hindamisetapis, 2) kutsealane pädevus juurdluse valiku ja läbivaatamise üksuses, 3) hindamise kestusega seotud sisemised eesmärgid ja nende praktiline kohaldamine, 4) õiguspärasuse kontrolli läbiviimine, 5) algatatud või lõpetatud juhtumite jagunemine valdkonna, kaebuse liigi ja riigi alusel, 6) üksusesisesed kirjalikud juhised põhiõiguste ja menetluslike tagatiste kohta.

25. Järelevalvekomitee avaldas rahulolu selle üle, et on märgata mõningast paranemist eellubade osas, mida OLAFi töötajad peavad peadirektorilt teatavate juurdlusmeetmete rakendamiseks küsima. Asjaomased sätted OLAFi juhistes ja sellega seotud õiguspärasuse kontroll enne nende rakendamist (18) näivad asjakohaselt parandavat mõningaid puudusi, mida järelevalvekomitee juhtumite uurimisel tähele pani ja mis ilmnesid enne OLAFi uute juhiste kehtestamist (19).

26. Järelevalvekomitee arvab siiski, et vaja on täiendavaid parandusi. OLAFi juhistes on sätestatud piiratud loetelu juurdlustoimingutest, mille puhul on vajalik eelnev õiguspärasuse kontroll (20). Oma kontrollimise kogemuse valguses märkis järelevalvekomitee, et OLAF kogus või üritas koguda tõendeid selliste meetmetega, mida ei ole OLAFi juhistes sätestatud, ja mis seega ei nõua eelnevat õiguspärasuse kontrolli. Järelevalvekomitee soovitab seetõttu OLAFi peadirektoril kehtestada põhjalik õigusliku aluse kontrollimine enne mis tahes meetmete kasutamist, mis võivad kaasa tuua OLAFi juurdlusaluste isikute põhiõiguste võimaliku rikkumise.

2.1.3. Lõppkvaliteet ja õiguslik läbivaatamine

27. Lõpparuande lõppkvaliteet tagatakse ning õiguslik läbivaatamine ja esitatud soovitused (21) tehakse standardvormi alusel, mis sisaldab eelnevalt kindlaksmääratud aspekte, mida juurdluse valiku ja läbivaatamise üksus peab kontrollima. Järelevalvekomitee märkis, et läbivaatamine piirdus vaid piiratud arvu aspektidega ja läbivaatajad ei paistnud kontrollivat muid olulisi aspekte, eelkõige OLAFi kinnipidamist juurdlusaluste isikute menetlustagatistest ja põhiõigustest.

28. Järelevalvekomitee on seisukohal, et kasutusel olevat standardvormi võiks paremaks muuta, lisades sinna muid aspekte (nt vastavus riiklikele eeskirjadele, taotlused dokumentidele või toimikule juurepääsuks, õigus mitte anda ütlusi iseenda vastu, mõistliku aja nõue, erapooletus, õigus eraelu puutumatusele). 2012. aasta mais pakkus järelevalvekomitee OLAFile skeemi, mis aitaks hinnata põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest kinnipidamist enne juhtumite edasiandmist riiklikele õiguskaitseorganitele.

2.2. Järelevalvekomitee arvamused ja aruanded üksikjuhtumite kohta

29. Järelevalvekomitee uuris põhjalikult üht 2012. aasta oktoobris riiklikele õiguskaitseorganitele edasi antud juhtumit, mis viis ühe Euroopa Komisjoni voliniku tagasiastumiseni. Järelevalvekomiteed teavitati OLAFi kavatsusest anda juhtum edasi riiklikele õiguskaitseorganitele, aga talle ei antud tema taotluse alusel töökorralduses sätestatud aja jooksul juurdepääsu juhtumile. See takistas järelevalvekomiteed uurimast põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest kinnipidamist enne juhtumi edasiandmist. Kooskõlas üldkohtu otsusega võib asjaolu, et OLAF ei konsulteerinud järelevalvekomiteega enne teabe edastamist riiklikele õiguskaitseorganitele, käsitada määruse (EÜ) nr 1073/1999 (22) artikli 11 lõike 7 rikkumisena.

30. Järelevalvekomitee uuris selle juhtumi puhul OLAFi juhiste rakendamist juurdluse algatamise (proportsionaalsuse põhimõttest kinnipidamine) ja läbiviimise (õiguspärasuse ja erapooletuse põhimõtetest kinnipidamine), põhiõigustest, menetluslikest tagatistest ja isikuandmete kaitse nõuetest kinnipidamise ning juurdluse lõpetamise osas.

31. Analüüsi tehes avastas järelevalvekomitee mitu võimalikku probleemi ja esitas oma 11. detsembril 2012 vastuvõetud arvamuses nr 2/2012 (23) soovitused OLAFi peadirektorile. Järelevalvekomitee arvates oli sobilik koostada määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõike 8 alusel ka aruanne avastatud võimalike süsteemsete probleemide kohta, lisades ELi institutsioonidele (24) mõeldud vajalikud soovitused. Järelevalvekomitee oli seisukohal, et nad peaksid olema teadlikud järelevalvekomitee tõstatatud küsimustest menetlustasemel ja OLAFi peadirektorile esitatud soovitustest, mis võivad osutuda kasulikeks uuteks elementideks arutelul selle üle, kuidas parandada määruse (EÜ) nr 1073/1999 teksti. Asjaomane analüüs on käesoleva aruande III lisas.

32. OLAFi peadirektor seadis kahtluse alla järelevalvekomitee volitused avaldada ametlikke arvamusi üksikjuhtumite kohta. Järelevalvekomitee ei ole sellega sugugi nõus ja rõhutab, et üksikjuhtumite uurimine ja asjakohaste järelduste sõnastamine on järelevalvekomitee kontrolliülesande hädavajalik element, mis võimaldab oma töö tulemustest ja avastatud võimalikest probleemidest kiiresti teada anda. See annab OLAFi peadirektorile võimaluse ohtudele viivitamata reageerida ja võtta vajaduse korral kohaseid meetmeid OLAFi juurdlustegevuse parandamiseks. Aruandlusperioodi ajal teavitas järelevalvekomitee OLAFi peadirektorit ühe teise üksikjuhtumi kontrollimise tulemustest ja koostas talle ka soovitused.

33. Kui järelevalvekomitee avastab üksikjuhtumite uurimisel probleeme süsteemsemal tasandil seoses OLAFi viisidega juurdlusi läbi viia, siis peab järelevalvekomitee endastmõistetavalt neile küsimustele osutama. Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 1 ei takista järelevalvekomiteel koostada arvamusi üksikjuhtumite kohta, eeldusel et see ei sega käimasolevaid juurdlusi. Järelevalvekomitee rõhutab, et sel hetkel, kui ta oma arvamuse nr 2/2012 avaldas, oli OLAFi juurdlus juba lõpetatud ja seega oli järelevalvekomitee tehtud soovituste mõte parandada OLAFi tulevasi juurdlustoiminguid, mitte sekkuda OLAFi juba võetud juurdlusmeetmetesse konkreetses juurdluses.

3. OLAFi juurdlusülesannete kontroll — OLAFi peadirektori saadetud teave üksikjuhtumite kohta

3.1. Järelevalvekomiteele antud teave

3.1.1. Enam kui üheksa kuud kestnud juurdlused

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7:

„Kui juurdlus on kestnud üle üheksa kuu,teatab direktor järelevalvekomiteele selle lõpetamist takistavadpõhjused ja juurdluse lõpetamiseks eeldatavalt vajalikuaja.”

34. Järelevalvekomitee sai aruandlusperioodi jooksul 188 nn üheksa kuu aruannet (25). Kõige rohkem enam kui üheksa kuud kestnud juurdlusi kuulub välisabi ja ühinemiseelsete rahastamisvahendite valdkonda, (26) kõige vähem selliseid juurdlusi esineb seoses tubaka ja võltsitud kaupade (27) ning uute rahastamisvahenditega (28). 113 aruannet 188st üheksa kuu aruandest edastati 2013. aasta jaanuaris, kui OLAFi tavade sisemine läbivaatamine näitas, et järelevalvekomitee ei olnud saanud teavet mitme üle üheksa kuu kestnud juhtumi kohta. OLAFi peadirektor otsustas võtta meetmeid selle tava parandamiseks, näiteks saata järelevalvekomiteele igakuist koondteavet nende juhtumite kohta ja kehtestada täiendavad kaitsemeetmed kindlustamaks, et juurdlusüksusel ei jääks kahe silma vahele teabe esitamise tähtaeg. Järelevalvekomitee hindab OLAFi peadirektori pühendumust parandada teabe esitamise õigeaegsust.

35. Üheksa kuu aruannetes sisalduv teave (eelkõige sellised aspektid nagu juhtumi kirjeldus, juurdluse etapid, finantsmõju, andmed aegumise kohta ja pakutud edasised etapid juurdluses) on äärmiselt oluline järelevalveameti jaoks nende juhtumite kestuse analüüsimisel. Lisaks anti järelevalvekomiteele varem esialgse teabe hindamisel väärtuslikku teavet, mida saadeti järelevalvekomiteele regulaarselt OLAFi eelmise peadirektori 31. märtsil 2008 allkirjastatud ametliku korralduse alusel. See täiendav teave (nt juurdluse algatamise põhjused ja töökava üldiselt) võimaldas järelevalvekomiteel hinnata, kas juurdlused olid algatatud täiesti sõltumatult, ilma igasuguse kohatu välise surveta, ja kas neid teostati tõhusalt.

36. Kui praegune järelevalvekomitee tööd alustas, täheldati olulist muudatust selle valdkonna metoodikas ja seda eelkõige alates 2012. aasta teisest poolest, kui üheksa kuu aruandeid hakati esitama ebakorrapäraselt ja nende ulatus varieerus märkimisväärselt. 2012. aasta septembrist muutis OLAF ilma järelevalvekomiteega eelnevalt kokku leppimata oluliselt töömeetodit: oluline osa üheksa kuu aruannetes sisalduvast teabest muudeti järelevalvekomitee jaoks nähtamatuks ja esitatav faktiline teave oli reeglina ebapiisav. Lisaks ei edastatud järelevalvekomiteele juurdluse valiku ja läbivaatamise üksuse arvamusi, mis asendasid OLAFi juhiste vastuvõtmise järel esialgse teabe hindamist. Selle tulemusel ei saanud järelevalvekomitee selget ülevaadet juhtumitest ega võimalust korralikult hinnata, kas juhtumite kestus oli põhjendatud.

37. Aeg-ajalt ei vastanud üheksa kuu aruanded määruse (EÜ) nr 1073/1999 (29) artikli 11 lõike 7 nõuetele. Järelevalvekomitee märkis eelkõige, et tihti puudus põhiteave, näiteks andmed aegumist põhjustavate asjaolude kohta, (30) seda ka lõpparuannetes (31). Järelevalvekomiteel oli seega suuri raskusi nende juhtumite tuvastamisega, mida riiklikud õiguskaitseorganid ei võtnud üle aegumise tõttu.

3.1.2. Soovitused institutsioonidele

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7:

„Direktor teavitab komiteed juhtudest, kuiasjaomane institutsioon või asutus ei ole järginud temasoovitusi.”

38. Järelevalvekomitee ei saanud aruandlusperioodi jooksul teavet selliste juhtumite kohta, kus mõni asjaomane institutsioon, organ, agentuur või amet ei täitnud OLAFi esitatud soovitusi. Järelevalvekomitee avaldab muret, et see ei tulene mitte OLAFi soovituste täielikust rakendamisest, vaid hoopis vajaliku aruandlussüsteemi puudumisest OLAFi ja soovituste saajate vahel.

39. Järelevalvekomitee märkis, et uute OLAFi juhiste jõustumise järel kehtestas OLAF uue standardvormi soovituste koostamiseks ELi institutsioonidele, organitele, ametitele või agentuuridele meetmete võtmiseks OLAFi juhtumite osas (32). Järelevalvekomitee hindab neid muudatusi ja loodab, et need võimaldavad nii OLAFil kui ka järelevalvekomiteel kontrollida korralikult OLAFi soovituste tulemusi tulevikus. Järelevalvekomitee tervitas samuti OLAFi pühendumust parandada oma tegevuse seda aspekti, nagu on osutatud OLAFi iga-aastases juhtimiskavas.

3.1.3. Juhtumid, mille puhul tuleb edastada teavet liikmesriigi õigusasutustele

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7:

„Direktor teavitab komiteed juhtudest,mille puhul tuleb edastada informatsiooni liikmesriigiõigusasutustele.”

40. OLAF kehtestas juhtumite lõpetamise kiirendamiseks, eelkõige kauakestvate juhtumite puhul, meetmeid, mille tulemusena suurenes järelevalvekomiteele suunatud juhtumite arv aruandlusperioodi ajal märkimisväärselt võrreldes eelmiste aastatega (33). Seega oli järelevalvekomitee paradoksaalses olukorras, kus ta pidi kontrollima suuremat arvu juhtumeid, samas oli OLAF aga tema kontrollivahendeid märkimisväärselt piiranud.

41. Alates 2012. aasta märtsist suleti järelevalvekomitee ja tema sekretariaadi juurdepääs OLAFi lõpetatud juhtumite elektroonilistele toimikutele (juhtumihalduse süsteemis). Järelevalvekomitee mõistis OLAFi peadirektori (34) esitatud andmekaitsega seonduvaid põhjendusi, kuid jäi seisukohale, et asjaomase teabe üleandmiseks kehtestatud menetlus ei taganud piisavat ja täpset teavet, nagu on selgitatud allpool. Seega pühendas järelevalvekomitee märkimisväärselt aega ja jõupingutusi aruteludele OLAFi peadirektoriga, et kehtestada toimivad menetlused vajaliku teabe edastamiseks.

42. 2012. aasta märtsist septembrini oli juhtidele jagatud esimese juhiste kogumi rakendamine üsna kaootiline ja tavad erinesid juurdlusüksuseti (35). Selle põhjuseks paistab olevat peamiselt asjaolu, et pärast OLAFi ümberstruktureerimist ja OLAFi juhiste vastuvõtmist 1. veebruaril 2012 anti ülesanne, mis nägi ette järelevalvekomitee teavitamist juhtumitest, mille puhul tuleb saata riiklikele õiguskaitseorganitele teavet, endiselt kohtu- ja õigusabiüksuselt üle juhtumite eest vastutavatele juurdlusüksustele. Järelevalvekomitee pakkus 2012. aasta mais OLAFile välja põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest kinnipidamise hindamise skeemi selliste juhtude puhul, eesmärgiga lihtsustada järelevalvekomiteel nende analüüsimist, aga OLAF ei võtnud seda täies ulatuses arvesse.

43. Edastatud teave oli enamjaolt ebapiisav ja seetõttu pidi järelevalvekomitee taotlema juhtumihalduse süsteemis täielikku juurdepääsu OLAFi toimikute elektroonilistele versioonidele. Mõni taotlus lükati tagasi (36) või neid käsitleti väga aeglaselt. Pärast taotluste kordamist anti järelevalvekomiteele juhtumihalduse süsteemi täieliku juurdepääsu asemel vahepealse sammuna ulatuslikku teavet juhtumite kohta. Mõningate juhtumite puhul hindas järelevalvekomitee selle täiendava teabe piisavaks, aga teistel juhtudel pidi ta kordama oma taotlust saada juurdepääs juhtumihalduse süsteemile, kuna esitatud teave oli endiselt ebapiisav või ebatäpne. Kuna järelevalvekomitee kontrollitegevus põhineb täielikult (enne toimikutele juurdepääsu saamist) OLAFi esitatud teabel, siis sooviks järelevalvekomitee, et see teave oleks usaldusväärne ja täpne.

44. Pärast kokkuleppe vastuvõtmist järelevalvekomitee ja OLAFi (37) vahelise töökorralduse kohta 2012. aasta septembris muudeti nimetatud juhiseid (detsembris 2012). Tunnustades – teatud ulatuses – muutusi teabe edastamisel OLAFilt järelevalvekomiteele, (38) märgib viimane siiski, et praktikas ei võimalda edastatud teave ikkagi kontrolliülesandeid korralikult täita ja seda mitmel põhjusel: teabe ulatust oli järsult vähendatud ja seetõttu oli see ebapiisav; (39) kõnealune järelevalvekomiteele saadetud niigi juba väga piiratud teave oli mõningatel juhtudel liigselt nähtamatuks muudetud, kuigi seal ei olnud isikuandmeid ja see oli selgelt järelevalvekomitee jaoks vajalik teave; (40) vahel rakendati uusi juhiseid erineval viisil, isegi sama juurdlusüksuse piires; täiesti rahule ei saanud jääda ajaraamistiku juhistega, mille jooksul tuli teave järelevalvekomiteele (41) edastada, kuna üksnes peadirektori kanda jäeti selliste erakordsete põhjuste üle otsustamine, mis võiksid õigustada viiepäevase ajavahemiku lühendamist, ja ette ei nähtud ühtegi menetlust järelevalvekomiteega konsulteerimiseks sellistel juhtudel.

45. Järelevalvekomitee meenutab, et OLAFiga 2012. aasta septembris kokku lepitud kolmeastmelise lähenemise eesmärk oli peamiselt õiglase tasakaalu loomine Euroopa andmekaitseinspektori 2007. aasta arvamuses väljendatud andmekaitsenõuete ja järelevalvekomitee vajaduse vahel saada kohast teavet, mis võimaldaks tal oma ülesandeid täita. Järelevalvekomitee avaldab siiski kahetsust, et OLAF on läinud kaugemale vajadusest kaitsta isikuandmeid, vähendades märkimisväärselt järelevalvekomiteele edastatava teabe hulka ning toimetades liigselt ja tarbetult seda niigi piiratud teavet. Selle tulemusena on järelevalvekomitee pidanud süstemaatiliselt taotlema juurdepääsu juhtumi tervele toimikule, samas kui vahel oleks seda saanud vältida piisava teabe esitamise kaudu, kui juhtum saadetakse edasi riiklikele õiguskaitseorganitele.

46. Järelevalvekomitee rõhutab, et piisav teave juhtumite kohta, olgu see siis määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõike 7 alusel OLAFi edastatud või järelevalvekomitee taotletud, on OLAFi juurdlusülesannete korralikuks kontrollimiseks oluline. Eelkõige toob järelevalvekomitee esile järgmist:

— ta ei saa tuvastada võimalikku survet või katset OLAFi juurdluste sõltumatust rikkuda (nt ELi institutsioonide, organite, ametite või agentuuride või liikmesriikide keeldumine OLAFiga koostöö tegemisest, OLAFile abi või teabe esitamisest keeldumine või sellega viivitamine, tõsised raskused nende suhetes, OLAFile esitatud liialdatud taotlused või juhised ning tema vastavad reaktsioonid) ilma juurdepääsuta teabele, mis võib OLAFi juhtumitega seotud dokumentides leiduda;

— ta ei saa kontrollida OLAFi kinnipidamist põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest ainult üksuse 0.1 arvamustes sisalduva teabe põhjal, lisaks ei tegele nimetatud üksus kõigi selles hindamisskeemis sisalduvate teemadega, mille järelevalvekomitee OLAFile välja pakkus;

— ta ei saa kontrollida juurdluste kestust ja nende kohast teostamist asjaomase teabe puudumisel teostatud juurdlustoimingute ja nende järjestuse kohta, sh võimalik tegevusetuse periood, ning ta ei saa viidete puudumise korral kehtivatele aegumise tähtaegadele tuvastada juhtumeid, mida riiklikud õiguskaitseorganid ei pruugi üle võtta aegumise tõttu;

— ta ei saa hinnata OLAFi juurdluste tulemusi ja nende järel võetud meetmeid, teadmata juurdluste järeldusi ja nendega seotud soovitusi ELi institutsioonidele või liikmesriikide pädevatele asutustele.

3.2. Järelevalvekomitee järeldused

47. OLAFi juhtumite kontrollimise alusel ja seoses OLAFi juhistega tegi järelevalvekomitee mitmeid OLAFi juurdluste teostamise süsteemseid aspekte puudutavaid järeldusi, mis nõuab määruse (EÜ) nr 1073/1999 muudetud teksti edasist arutamist ja parandamist. Need järeldused on esitatud käesoleva aruande III lisas. Muud järelevalvekomitee peamiselt riiklikele õiguskaitseorganitele edasi saadetud juhtumite kontrollimise tulemused on kokku võetud allpool.

3.2.1. Juurdluste sõltumatus

48. Järelevalvekomitee uuris kõigi talle edastatud juhtumite puhul neid valdkondi, kus OLAFi juurdluse sõltumatus võis ohtu sattuda, eelkõige koostöö ja teabevahetus institutsioonide, organite, ametite ja agentuuride ning liikmesriikidega seoses OLAFi juurdlusülesandega.

49. Järelevalvekomitee suutis lõpparuande ja juhtumitega seotud dokumentide uurimise põhjal tuvastada need koostööaspektid ELi institutsioonide ja organitega, mis võivad tekitada võimalikke takistusi OLAFi juurdluste sõltumatul läbiviimisel: viivitamine või tegevusetus OLAFi teabenõuetele vastamisel; tahtmatus teavitada OLAFit võimalikest pettuste juhtumitest; asjaomase ELi institutsiooni esitatud taotluses OLAFi peadirektorile seatakse tingimuseks vastutava(te) uurija(te) väljavahetamine, ilma milleta ei võimaldata juurdepääsu institutsiooni ruumidele ega esitata teavet või dokumente OLAFile; asjaomase institutsiooni esitatud taotlus volinikule, mis puudutab teatud juurdlusmeetmete kahtluse alla seadmist ja palvet volinikule võtta seoses OLAFi vastutava uurija / vastutavate uurijatega „vajalikke meetmeid”. Järelevalvekomitee avaldab heameelt, et viimati vastas volinik sellisel juhul, et OLAFi sõltumatus eeldab, et tema ei sekku käimasolevatesse juurdlustesse, ja suunas asja edasi OLAFi peadirektorile.

50. Lisaks märkis järelevalvekomitee, et OLAF tegi üldiselt kiiret koostööd liikmesriikide ametiasutustega, kes andsid talle nõudmise korral või omal algatusel abi ja teavet. Järelevalvekomitee märkis siiski samuti, et mõningatel juhtudel, mil juurdluse lõpetamise ja juhtumi riiklikele õiguskaitseorganitele edasi andmise vahel möödus palju aega (kuni üheksa kuud), oli põhjuseks nende ametiasutuste tahtmatus neid juhtumeid üle võtta. Järelevalvekomitee julgustab OLAFit säilitama tihedaid kontakte liikmesriikide pädevate asutustega, et parandada koostööd nendega. Järelevalvekomitee loodab, et muudetud määruse (EÜ) nr 1073/1999 jõustumine toob sellesse valdkonda märkimisväärseid muutusi.

3.2.2. OLAFi kinnipidamine põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest

51. Järelevalvekomitee täheldas puudusi aruandlusperioodi ajal uuritud juhtumites, mis tulenesid harilikult asjaolust, et 2012. aasta oli üleminekuaasta, mil enamik juurdlusi teostati osaliselt endise OLAFi käsiraamatu alusel ja osaliselt uute OLAFi juhiste alusel. Enamik puudustest tulenesid endises OLAFi käsiraamatus kehtestatud menetluseeskirjade ebapiisavusest või puudustest nende kohaldamisel (42).

52. OLAFi juhiste vastuvõtmise ja OLAFi ümberstruktureerimise eesmärk oli tugevdada muu hulgas põhiõiguste ja menetluslike tagatiste kaitset ning muuta prioriteetseks allikate kaitse. Järelevalvekomitee on nende muutustega rahul, aga märgib, et mõningad probleemid jätkuvad siiski ka pärast OLAFi juhiste vastuvõtmist, ja seda samadel põhjustel (OLAFi juhistes puuduvad selged eeskirjad või esineb puudusi nende rakendamises) (43). Järelevalvekomitee leiab, et need probleemid nõuavad edasist selgitamist uue määruse (EÜ) nr 1073/1999 tekstis, ning teeb vajalikud soovitused käesoleva aruande III lisas.

53. Järelevalvekomitee märkis samuti, et mõne uuritud juhtumi puhul esitasid juurdlusalused isikud Euroopa Kohtule, Euroopa Andmekaitseinspektorile ja Euroopa Ombudsmanile kaebusi, mille kohaselt OLAF ei ole kinni pidanud põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest. Praeguseks on järelevalvekomiteele teadaolevalt Euroopa Kohus lükanud tagasi OLAFi otsuste tühistamise hagid, tunnistades need vastuvõetamatuteks, kuna ombudsman ei tuvastanud halduslikku omavoli. Lisaks leidis Euroopa andmekaitseinspektor, et OLAF oli üldiselt tegutsenud kooskõlas andmekaitse eeskirjadega, erand oli üks juhtum, mille puhul ta oli seisukohal, et OLAF rikkus andmekaitse eeskirju vihje andja isiku tarbetu avalikustamisega tema institutsioonile. Selle otsuse valguses tahab järelevalvekomitee OLAFile meenutada oma eelmisi soovitusi seoses vihjete andjate ja informaatorite kaitsega, nagu on väljendatud järelevalvekomitee arvamuses nr 5/2011.

54. Mõningatel juhtudel kehtestas OLAF asjaomaste isikute taotlusel sisemise läbivaatamise menetluse. Järelevalvekomitee märkis, et sisemine läbivaatamine viis järelduseni, et OLAF tegutses oma pädevuse piires ja pidas kinni juurdlusaluste isikute põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest.

55. Järelevalvekomitee sai ka seitse otse talle saadetud kaebust. Ta märkis, et suurem osa neist esitati ka ülalnimetatud ELi pädevatele asutustele. Järelevalvekomitee võttis neid arvesse ainult teabe mõttes OLAFi juurdlusülesannete kontrollimise raames. Määruse (EÜ) nr 1073/1999 praeguse teksti valguses ei näe järelevalvekomitee ennast kaebusi vastuvõtva organina, küll aga on ta huvitatud sellest, et OLAF teda sellistest kaebustest teavitaks, et suuta paremini tuvastada juurdluste läbiviimisega seonduvaid võimalikke süsteemseid probleeme.

3.2.3. Juhtumite kestus

56. Selleks et tuvastada võimalik surve või katsed rikkuda OLAFi juurdluste sõltumatust, osutas järelevalvekomitee erilist tähelepanu juhtumite kestusele ja eelkõige pika kestuse põhjustele. Järelevalvekomitee uuris seda aspekti enam kui üheksa kuud kestnud juurdluste ja nende juhtumite puhul, mis saadeti edasi riiklikele õiguskaitseorganitele.

57. Mitmete juhtumite puhul oli järelevalvekomiteel suuri raskusi nende pika kestuse põhjuste tuvastamisel. Kui hindamisperioodi (44) kestusega seotud põhjused võis üldiselt leida üheksa kuu aruannetest, siis kõigis (45) järelevalvekomiteele saadetud aruannetes neile ei osutatud. Samuti osutati üheksa kuu aruannetes harilikult juhtumite kestuse põhjustele pärast nende algatamist, aga harva lõpparuannetes, ning järelevalvekomitee käsutuses ei ole ühtegi muud aruandevahendit, mis võimaldanuks tal hinnata juhtumite kestust pärast üheksa kuu aruannete saamist, kui ta just ei taotlenud juurdepääsu tervele juhtumi toimikule. Lisaks märkis järelevalvekomitee, et alati ei peetud kinni üheksa kuu aruannetes osutatud juurdluse lõpetamise kuupäevast, (46) kuid OLAF ei esitanud järelevalvekomiteele selle kohta mitte ühtegi selgitust. Järelevalvekomitee otsustas kontrollida seda aspekti järgmisel aruandlusperioodil.

58. Kui järelevalvekomiteel oli juurdepääs tervele juhtumi toimikule, siis uuris ta hoolega läbiviidud juurdlusetappide järjestust ja tuvastas olulisi tegevusetuse perioode, mis kestsid paarist kuust kuni kahe aastani. Hoolimata täieliku ülevaate puudumisest uuritud juhtumite pikka kestust selgitavate põhjuste kohta ja ebapiisavast asjaomasest teabest, suutis järelevalvekomitee siiski tuvastada mõne nii sisemist kui välist laadi põhjuse.

59. Põhjuste hulgas, mis olid seotud OLAFi juurdlustöö korraldamisega, märkas järelevalvekomitee mõne juhtumi puhul ebakohast juhtimist (ebapiisav juhtimismeeskonnapoolne kontroll ja kohase süsteemi puudumine tegevusetuse perioodidest teadaandmiseks), mõne juurdlusega seotud töötaja vahetumine (eelkõige pärast OLAFi ümberstruktureerimist, mil mitu uurijat lahkus juurdlusüksusest ja nende juurdlused tuli ümber jagada), vastutavate uurijate töökoormus ja vajadus ülesannete puhul prioriteete seada. Teisest küljest oli peamine juhtumite kestust mõjutanud aspekt OLAFi-väline – vajadus oodata oma teabenõuetele (47) vastuseid sidusrühmadelt (ELi institutsioonid, organid, ametid ja agentuurid ning liikmesriigid) või oodata liikmesriikide kohtumenetluste tulemusi (48).

60. Aruandlusperioodi jooksul uuritud juhtumite kaudu sai järelevalvekomitee samuti teada, et OLAFi peadirektor võttis mõningaid meetmeid suure hulga juurdluste või koordineerimisjuhtumite lõpetamise kiirendamiseks. Näiteks kehtestas ta täpsed ja suhteliselt lühikesed tähtajad, mille jooksul OLAFi uurijad pidid oma juhtumite aruanded lõplikult vormistama ja tegema ettepaneku juhtumid lõpetada. Lisaks nimetas ta suure hulga juhtumitega valdkondade – nagu põllumajandus ja struktuurifondid (49) – jaoks kohaste keeleliste ja valdkondlike teadmistega juurdluse erimeeskonna, mis koosnes nii uurijatest kui ka õigus-, poliitika- ja luureametnikest, kelle ülesandeks sai eelkõige nende juhtumitega tegelemine, eesmärgiga lõpetada võimalikult palju neist 2012. aasta lõpuks. Juurdluse valiku ja läbivaatamise üksusele tehti samuti ülesandeks tegeleda eelisjärjekorras selle erimeeskonna esitatavate ettepanekutega juhtumite lõpetamise kohta. Seoses märkimisväärse töökoormusega aruandlusperioodi ajal ja töötajate arvu vähesusega sekretariaadis sai järelevalvekomitee mõõta nende meetmete tulemusi ainult arvudes (50).

3.3. Määruse (EÜ) nr 1073/1999 reform

61. OLAFi juhised ennetasid mitmes aspektis määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformi. Nende juhiste ühtlustamine määruse uue tekstiga, samas kui nad tulenesid kehtivast määrusest, tõi kaasa ebakõlasid juurdluste valdkonnas, mis võisid tuleneda menetlusvigadest aruandlusperioodi ajal teostatud juurdlustes. Järelevalvekomitee kontrollis mõnda juurdlust, mille OLAF teostas oma uute juhiste alusel, ja analüüsis määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformi teksti. Järelevalvekomitee käesoleva arvamuse III lisas kokku võetud märkuste eesmärk on tõsta esile selgete menetluseeskirjade puudumise ohud mõningates valdkondades.

III. OLAFi JUURDLUSÜLESANNETE JUHTIMINE

Määruse (EÜ) nr 1073/1999 artikli 11 lõige 7:

„Direktoresitab järelevalvekomiteele igal aastal käesoleva määruse artiklis 1nimetatud tegevuse kava. Direktor teavitab komiteed korrapäraselt ametitegevusest, juurdlustest, nende tulemustest ning võetavatestmeetmetest.”

1. OLAFi juurdluste prioriteedid

62. OLAFi iga-aastase juhtimiskava lisas on nende juurdlusprioriteetide loetelu, mida OLAF kasutab juurdluse algatamise kohta otsuse tegemisel. Need prioriteedid on määratletud prioriteetsuskriteeriumidena, mida OLAF peab arvesse võtma juurdluse algatamise üle otsustamisel pärast seda, kui on kindlaks tehtud OLAFi pädevus ja kahtluste tõsidus. Määratletud on viis peamist kriteeriumi: proportsionaalsus, juurdlusressursside tõhus kasutamine, subsidiaarsus/lisaväärtus, konkreetsed poliitilised eesmärgid 2012. aastaks, kombineeritult finantsmõjuga. 2012. aasta jaoks oli määratletud eri künnised vastavalt eri valdkondadele (51).

63. Nende prioriteetide kehtestamine võimaldab OLAFil paremini oma piiratud ressursse suunata ja samal ajal suurendab nende avaldamine läbipaistvust seoses OLAFi tööga, mille järelevalvekomitee heaks kiidab. Juurdluste kavandamise ja strateegilise suuna hindamiseks kavatseb järelevalvekomitee alustada OLAFisse saabuva teabe valikuprotsessi läbivaatamist juurdlusprioriteetide, vähem tähtsate juhtumite suhtes kohaldatava poliitika ja iga-aastase juhtimiskava valguses. Erilist tähelepanu tuli osutada rahuldamata jäetud juhtumitele, võttes arvesse võimalikke tagajärgi seoses oportuniteedi ehk otstarbekuse põhimõttega koosmõjus eksklusiivsuse põhimõttega. Kahjuks pidi järelevalvekomitee lükkama selle läbivaatamise järgmisesse aastasse, kuna sekretariaadis ei olnud piisavalt töötajaid ja esines probleeme juhtumite toimikutele juurdepääsuga.

64. Seadmata kahtluse alla edasist analüüsi, lisas järelevalvekomitee selle teema puhul siiski eelnevad mõtisklused ja märkis, et finantskünnis oli väga kõrge selliste valdkondade puhul nagu tollindus ja struktuurifondid (52). Järelevalvekomitee avaldab muret selle üle, et hoolimata selgetest tõenditest ei võeta arvesse võimalikke pettusi ja rikkumisi, mille finantsmõju on tõenäoliselt väiksem, aga siiski suur. Järelevalvekomitee arvab, et OLAF peaks seetõttu tugevdama koostööd liikmesriikidega, kas neile asjaomast teavet edastades või pakkudes abi koordineerimise raames, kui OLAF otsustab asja mitte uurida, saavutades seeläbi oma ülesande juurdlustalitusena – aidata kaasa tõhusatele ja hoiatava iseloomuga meetmetele võitluses pettuse, korruptsiooni ja rikkumistega, mis kahjustavad ELi finantshuve.

2. OLAFi juurdlusülesannetega seotud halduskorraldus, eelarve ning personalipoliitika

Komisjoni otsuse, millega asutati OLAF, artikli 6 punkt2:

„Pärast järelevalvekomiteega konsulteerimist saadab direktoreelarve-peadirektorile esialgse eelarveprojekti, mis kirjendatakse aastaüldeelarvesse ametit käsitlevasse eraldi rubriiki.”

2.1. Eelarve

65. Järelevalvekomitee uuris OLAFi 2013. aasta esialgset eelarveprojekti ja koostas sel teemal arvamuse nr 1/2012, kus ta toetas OLAFi ettepanekut, milles oli arvesse võetud järelevalvekomitee soovitusi (53). Järelevalvekomitee märkis eelkõige, et hoolimata selgetest õigussätetest, milles sätestatakse, et OLAF peab oma esialgse eelarveprojekti osas järelevalvekomiteega konsulteerima enne selle saatmist eelarve-peadirektorile, (54) on OLAFi peadirektor senini edastanud esialgse eelarveprojekti järelevalvekomiteele pärast tehnilisi koosolekuid eelarve-peadirektoriga. Järelevalvekomitee avaldab kahetsust, et olulised ja mõttekad konsultatsioonid on jäänud sellisel viisil pidamata ja et esialgse eelarveprojekti edastamisest on saanud pelgalt formaalsus. Järelevalvekomitee rõhutas seega, et järgmise esialgse eelarveprojekti osas tuleb temaga tõhusalt konsulteerida peadirektori ja järelevalvekomitee reaalse ja olulise arvamustevahetuse kaudu enne selle mis iganes vormis eelarve-peadirektorile saatmist.

2.2. Halduskorraldus ja personalipoliitika

66. Järelevalvekomitee huvitus jätkuvalt OLAFi personalipoliitikast, kuna see mõjutab otseselt juurdluste tulemusi, ning järelevalvekomitee võttis teadmiseks OLAFi 1. veebruarist 2012 aset leidnud sisemisest ümberstruktureerimisest tulenenud muudatused. Seadmata kahtluse alla selle ümberkorralduse kasu hindamist tulevikus, kiitis järelevalvekomitee strateegiat, mis näeb ette koondada ressursid juurdlustele, eraldades juurdlusstruktuurid poliitikastruktuuridest ning keskendades põhitähelepanu peamistele juurdlustoimingutele, pidades seda sammuks edasi OLAFi juurdlustegevuse tõhususe suurendamisel.

67. Juhtides tähelepanu asjaolule, et OLAFi sisemine ümberstruktureerimine tõi kaasa olulisi töötajate ümberpaigutusi ja muudatusi nende töökirjeldustes või isegi täiesti uue ülesannete jaotuse, soovitas järelevalvekomitee oma arvamuses nr 1/2012 OLAFi peadirektoril arendada OLAFi praeguse tegevuse analüüsil põhinevat inimressursside strateegiat ning keskenduda koolitusele, karjääriarendusele, pikaajalisele planeerimisele ja kohasele tasakaalule tugiteenuseid pakkuvate töötajate ja nende vahel, kes teostavad keskseid juurdlusülesandeid (55). Järelevalvekomitee ärgitab OLAFi peadirektorit tegema lõplik otsus ajutiste töötajate suhtes, ka esitas komitee soovitused seoses oma sekretariaadi töötajatega (töötajate arv, nende ametisse nimetamise, hindamise ja edutamise tingimused).

68. Järelevalvekomitee toetas ka OLAFi peadirektori taotlust ELi institutsioonidele suurendada OLAFi suutlikkust juurdlusi läbi viia, eraldades talle piisavalt inimressursse. 2012. aasta detsembris kirjutasid OLAFi peadirektor ja järelevalvekomitee esimees ühise kirja Euroopa Komisjoni ja Euroopa Parlamendi presidentidele ning Euroopa Liidu Nõukogu ametis olevale eesistujale, juhtides selles nende tähelepanu inimressursside olukorrale OLAFis. Nad tõid esile OLAFi hädavajalikku rolli ELi finantshuvide kaitsmisel, eelkõige kriisi ajal, mil kasvavad pettused ja rikkumised. Nad rõhutasid, et kui OLAFilt nõutakse töötajate üldarvu vähendamist ajal, mil nii OLAFile esitatavate pettusekahtluste kui ka OLAFi 2012. aastal algatatud juurdluste arv kasvasid märkimisväärselt, siis toob see vältimatult kaasa OLAFi põhilise uurimisvõimekuse vähenemise. Järelevalvekomitee avaldab kahetsust, et OLAFi töötajate olukord selle taotluse järel ei muutunud.

IV. SUHTED OLAFi, ELi INSTITUTSIOONIDE JA TEISTE SIDUSRÜHMADEGA

1. Suhted OLAFiga

69. Lisaks korrapärastele koosolekutele OLAFi peadirektoriga (56) kohtus järelevalvekomitee mitu korda (57) ka OLAFi juhatuse ja töötajatega, et vahetada seisukohti sellistel teemadel nagu OLAFi juhtimiskava, OLAFi eelarve või järelevalvekomitee üksikjuhtumite toimikute kontrollimise tulemused. Eelkõige osales järelevalvekomitee 27. septembril 2012 toimunud koosolekul OLAFi üksuse D1 juht Lothar Kuhl, kes tutvustas järelevalvekomiteele Euroopa Prokuratuuri puudutavate läbirääkimiste hetkeseisu. Ta vastas järelevalvekomitee küsimustele, mis puudutasid muu hulgas nii OLAFi kui ka järelevalvekomitee positsiooni sellises organis. Järelevalvekomitee pöörab sellele projektile palju tähelepanu ja on väljendanud oma soovi olla selle arengusse rohkem kaasatud.

2. Suhted ELi institutsioonidega

70. Järelevalvekomitee on institutsioonidevahelise organina eriliselt pühendunud tugevate sidemete arendamisele ELi institutsioonidega, kelle liikmetega kohtus ta aruandlusperioodil mitu korda.

71. Maksunduse ja tolliliidu ning auditi ja pettusevastase võitluse eest vastutav volinik Algirdas Šemeta osales järelevalvekomitee 23. jaanuaril 2012 toimunud koosolekul, kus ta tänas eelmise järelevalvekomitee liikmeid nende kvaliteetse töö eest ja tervitas uut järelevalvekomiteed. Volinik Šemeta tõi esile, et uus järelevalvekomitee alustas oma tööd väga huvitaval ajahetkel, arvestades OLAFi ümberstruktureerimist 1. veebruaril 2012 ning määruse (EÜ) nr 1073/1999 eelseisvat uuendamist. Volinik kirjeldas kõige olulisemaid muudatusi. Ta väljendas lootust, et tulevikus säilitatakse tema kabineti ja järelevalvekomitee tihe kontakt. Lisaks toimus kaks voliniku ja järelevalvekomitee esimehe kahepoolset koosolekut.

72. Järelevalvekomitee kohtus ka Euroopa Parlamendi eelarvekontrollikomisjoniga (edaspidi CONT komisjon) ja mõne selle liikmega, et arutada teemasid, mis puudutavad määruse (EÜ) nr 1073/1999 reformi ja järelevalvekomiteepoolset OLAFi üksikjuhtumite analüüsi. 2012. aasta novembris kohtus järelevalvekomitee omal algatusel CONT komisjoniga, et selgitada järelevalvekomitee probleeme OLAFi juurdlusülesannete täitmise korrapärasel kontrollimisel.

73. 2012. aasta detsembris palus CONT komisjoni esimees järelevalvekomiteel edastada neile järeldused seoses OLAFi juhtumiga, mis viis Euroopa Komisjoni voliniku tagasiastumiseni. Järelevalvekomitee vastas sellele taotlusele kirjalikult ja kolm tema liiget osalesid ka CONT komisjoni kinnisel koosolekul. Mõlemal korral teatas järelevalvekomitee CONT komisjonile, et on võtnud konkreetselt selle juhtumi teemal vastu arvamuse, mis saadeti OLAFi peadirektorile. Seoses määruse (EÜ) nr 1073/1999 artiklis 8 sätestatud õiguslike kohustustega pidada kinni juurdluste konfidentsiaalsusest ei saanud järelevalvekomitee siiski seda arvamust ega selle järeldusi selles etapis CONT komisjonile esitada, kuna siis oleks avalikuks tulnud liikmesriigis kohtumenetluses oleva OLAFi juhtumi üksikasjad.

74. Aruandlusperioodi ajal kohtus järelevalvekomitee ka CONT komisjoni liikme ja määruse reformi raportööri Ingeborg Grässleg'ga, kes osales järelevalvekomitee 2012. aasta aprillis toimunud koosolekul. Ta toetas järelevalvekomiteed ja selle tööd, nentides, et Euroopa Parlament peab järelevalvekomiteed oma peamiseks partneriks koostöös OLAFiga ja seega pööras Euroopa Parlament erilist tähelepanu järelevalvekomitee töötingimustele, et see saaks korralikult oma kontrolliülesandeid teostada.

3. Suhted muude sidusrühmadega

75. Vastuseks Suurbritannia parlamendi ülemkoja (58)7. novembri 2012. aasta kutsele andis järelevalvekomitee tunnistusi ülemkoja ELi finantshuve kahjustava pettusevastase võitlusega seotud uurimise raames. Järelevalvekomitee kirjeldas oma vastutusala üldiselt, rõhutades, et tema roll ei ole ainult OLAFi juurdlusülesannete täitmise kontrollimine ja seega juurdluste korraliku läbiviimise hindamine, vaid samuti ja eelkõige OLAFi peadirektori abistamine tema kohustuste täitmisel. Järelevalvekomitee tõi esile, et ta täidab oma OLAFi juurdluste korrapärase kontrollimise üleannet OLAFi peadirektorile oma arvamusi saates, OLAFile väljakutseid ja küsimusi esitades ning soovitusi tehes seal, kus näib vajalik midagi parandada, ning ELi institutsioonidele aruandeid esitades.

V. JÄRELEVALVEKOMITEE TÖÖMEETODID

1. Koosolekud ja raportöörid

76. 2012. aasta jaanuarist 2013. aasta jaanuarini toimus 11 järelevalvekomitee täiskogu koosolekut Brüsselis. Esimees, raportöörid ja sekretariaadi liikmed kohtusid korrapäraselt, et töötada konkreetsete küsimuste ning ka täiskogu koosolekute ettevalmistamise ja järelmeetmete kallal.

77. Iga suurema teema uurimiseks määras järelevalvekomitee raportööri. Eelkõige selliste teemade puhul nagu OLAFi eelarve, määruse (EÜ) nr 1073/1999 reform, OLAFi peadirektori juhised töötajatele juurdlusmenetluste kohta, rahuldamata jäetud juhtumid üldiselt ja konkreetsed riiklikele õiguskaitseorganitele edastatud juhtumid. Raportöör töötas arvamuse eelnõu või täiskogu koosoleku aruteludokumendi koostamisel koos järelevalvekomitee sekretariaadiga.

2. Sekretariaat

78. Järelevalvekomitee sekretariaadi kohustused on sätestatud järelevalvekomitee kodu- ja töökorras, (59) kus on öeldud, et sekretariaat aitab kaasa järelevalvekomitee ülesannete, eelkõige kontrolliülesande tõhusale täitmisele. Sekretariaat peab suutma töötada sõltumatult ja aitama järelevalvekomiteed selle ülesannete täitmisel. Võttes arvesse ühelt poolt seda, et järelevalvekomitee liikmed on ELi institutsioonide välised eksperdid, kellel on oma riikides kõrged ametipostid ja kes teevad seega tööd järelevalvekomitees paralleelselt oma tavatööga liikmesriigis, ning teisest küljest seda, et kuna täiskogu koosolekud toimuvad kord kuus, siis on liikmete jaoks äärmiselt oluline toetuda tugevale piisava töötajate arvu ja tasemega sekretariaadile. See tagab järelevalvekomitee tegeliku sõltumatuse, mis on omakorda OLAFi sõltumatuse kaitsmise otsustav tegur.

79. Seetõttu väljendab järelevalvekomitee tugevat vastuseisu asjaolule, et praeguste liikmete ametiaja alguses 2012. aastal kaotas OLAFi peadirektor ühepoolselt 25 % sekretariaadi ametikohtadest, asendas kaks töötajat ja nimetas ametisse uue sekretariaadi juhataja (kes on ühtlasi ka järelevalvekomitee sekretär), ilma järelevalvekomiteed eelnevalt teavitamata ja tema nõusolekuta. See tegevus oli vastupidine eelmisele tavale, mille järelevalvekomitee ja OLAF kehtestasid kokkuleppel Euroopa Komisjoniga, mille kohaselt nimetati järelevalvekomitee sekretariaadi töötajaid ametisse ainult kokkuleppel järelevalvekomiteega, tagades nii järelevalvekomitee täieliku sõltumatuse oma ülesannete täitmisel. Mis puudutab järelevalvekomitee sekretariaadi juhataja ametisse nimetamist, siis see on sätestatud täpselt järelevalvekomitee kodu- ja töökorras (60). Järelevalvekomitee otsustas oma uue sekretariaadi juhataja ametisse nimetamist toetada, nõustumata samas muudatustega kehtestatud tavades ning nõudes, et OLAFi peadirektor küsiks igasuguse sekretariaadis tehtava muudatuse eel järelevalvekomitee nõusolekut.

80. Järelevalvekomitee juhtis korduvalt OLAFi peadirektori tähelepanu täiendava personali vajadusele oma sekretariaadis. Aruandlusperioodi lõpus nõustus OLAFi peadirektor looma järelevalvekomitee sekretariaati ühe täiendava töökoha, aga praeguseks ei ole see veel teoks saanud.

81. Euroopa Parlamendile, nõukogule ja komisjonile 23. mail 2012 saadetud seisukohavõtus rõhutas järelevalvekomitee, et tema sõltumatu ja tõhus toimimine nõuab sõltumatut ja kohaselt komplekteeritud sekretariaati, mis allub ainult ja üksnes järelevalvekomiteele (61).

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määruse (EÜ) nr 1073/1999 (Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdluste kohta) (EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1) artikkel 11.

(2) Komisjoni 28. aprill 1999. aasta otsuse 1999/352/EÜ, ESTÜ, Euratom (millega asutatakse Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF)) (EÜT L 136, 31.5.1999, lk 20) artiklid 4–6 ja põhjendus 5.

(3) ELT L 308, 24.11.2011, lk 114.

(4) Rita Schembri taandas ennast järelevalvekomitee tööst 2012. aasta oktoobris ja lahkus komiteest 2013. aasta märtsis, mil teda hakkas asendama uus liige Tuomas Pöysti.

(5) Juhtumihalduse süsteem on elektrooniline failihalduse süsteem, mis pakub OLAFile ainsat allikat kogu teabe jaoks, mis on seotud OLAFi tegevusega. See süsteem võimaldab uurijatel hallata kogu oma juhtumitega seotud teavet, pakkudes elektroonilist registrit iga toimikuga seotud kogu dokumentatsioonile. Iga juhtumi sissekanne sisaldab toimiku ajalugu alates algsest teabest, põhjalikku valikut, juurdlust ja kontrollitegevuse nõudeid. 2008. aasta septembris jõudsid järelevalvekomitee ja OLAF kokkuleppele luua juhtumihalduse süsteemi järelevalvekomitee moodul, eesmärgiga kergendada järelevalvekomitee ülesandeid, pidades sealjuures kinni isikuandmete kaitsega seotud kohustustest. See kokkulepe viidi osaliselt ellu, tagades automaatse juurdepääsu lõpetatud juurdlustele kuni 2012. aasta märtsini.

(6) Vt käesoleva aruande punkt 3.1.3.

(7) Vt sellega seoses 8. juuli 2008. aasta otsus, Franchet and Byk vs. komisjon, kohtuasi T-48/05.

(8) Vt järelevalvekomitee arvamus nr 4/2011, punkt 40.

(9) Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) andmekaitseinspektori eelkontrolli raames esitatud arvamus juurdlustegevuse täitmise korrapärase kontrollimise kohta, 19. juuli 2007, juhtum 2007-73.

(10) Vt käesoleva aruande punkt 71.

(11) OLAFi juhiste artikli 30 lõige 2: „Alates 1. veebruarist 2012 peab kogu OLAFis enne 1. veebruari 2012 registreeritud ELi liikmesriike, ametnikke ja muid teenistujaid hõlmava teabe hindamist käsitlema asjaomane uurimisüksus, kasutades menetlusi, mis kehtisid registreerimise kuupäeval. Uurimisüksus peab tegema ettepanekud, kas algatada juurdlus või koordineerimise juhtum või keelduda juhtumi käsitlemisest, ning esitama need ettepanekud juurdluste valiku ja läbivaatamise üksusele arvamuse saamiseks kooskõlas uute menetlustega”.

(12) 221 juurdlust ja 202 koordineerimise juhtumit.

(13) Vt 10. juuli 2003. aasta kohtuotsused kohtuasjas C-15/00: Euroopa Ühenduste Komisjon vs. Euroopa Investeerimispank, punkt 164, ja kohtuasjas C-11/00: Euroopa Ühenduste Komisjon vs. Euroopa Keskpank, punkt 141.

(14) Vt Euroopa Ombudsmani 9. detsembri 2010. aasta soovituse eelnõu seoses tema OLAFi vastu esitatud kaebuse 856/2008/BEH uurimisega. Ombudsman jõudis järeldusele, et OLAF ei tõestanud, et tema tava delegeerida otsuste algatamise ja lõpetamise volitused peadirektorilt juurdluste ja operatsioonide eest vastutavale direktorile oli seadusega kooskõlas, ja ta soovitas OLAFil see uuesti läbi vaadata.

(15) Vt Euroopa Ombudsmani 11. novembri 2011. aasta otsus seoses tema OLAFi vastu esitatud kaebuse 856/2008/BEH uurimisega.

(16) Vt käesoleva aruande punkt 17.

(17) Vt OLAFi üksuse 0.1 (juurdluse valiku ja läbivaatamise üksus) aastaaruanne 2012.

(18) Vt OLAFi juhiste artikli 11 lõige 6 ja artikkel 12.

(19) Nt oli juhtumeid, mille puhul otsused töötajate määramise kohta või kirjalikud load juurdlustegevuse teostamiseks anti välja alles siis, kui juurdlustegevus oli juba lõpetatud, või puudusid load üldse.

(20) OLAFi juhiste artikli 12 lõige 1: „Kui uurimisüksus kavatseb läbi viia sellise juurdlustoimingu, mis nõuab peadirektori luba kooskõlas artikli 11 lõikega 6, või juurdluse läbiviimist kolmandas riigis, siis peab uurimisüksus esitama juurdluse valiku ja läbivaatamise üksusele taotluse otsuse saamiseks nimetatud juurdlustegevuse kohta”. Artikli 11 lõikes 6 sätestatakse, et „uurimisüksuse liikmed teostavad peadirektori kirjaliku loa alusel, millel on märgitud nende isik ja volitused ning juurdlustoiming, mille teostamiseks on neil luba ja volitused, järgmisi juurdlustegevusi: a) asjaomaste isikute küsitlemine, b) ruumide inspekteerimine, c) kohapealsed kontrollid, d) kohtutoimingud, e) valdkondlike eeskirjade raames kontrollimine ja inspekteerimine” .

(21) OLAFi juhiste artikkel 21.

(22) Vt eespool nimetatud otsus „Franchet and Byk vs. komisjon”, punktid 163–170.

(23) Konfidentsiaalsuse huvides ei ole arvamust nr 2/2012 käesolevale arvamusele lisatud.

(24) Konfidentsiaalsuse huvides ei ole aruannet käesolevale arvamusele lisatud.

(25) Vahepeal lõpetati 46 enam kui üheksa kuud kestnud 188 juurdlusest (25 % aruandlusperioodil).

(26) 67 aruannet (35 % üheksa kuu aruannete koguarvust, mis järelevalvekomitee sai).

(27) 5 aruannet.

(28) 12 aruannet.

(29) Näiteks ei olnud juurdluse lõpetamiseks kuluv hinnanguline aeg näidatud viiel juhul.

(30) 89-l juhul 188st ei olnud märgitud ühtegi viidet aegumise aspektile.

(31) Kuni 1. veebruarini 2012 lisati see teave harilikult juhtumi lõpparuandesse või juhtumi peamisi aspekte koondavasse dokumenti, mille endine kohtu- ja õigusabiüksus järelevalvekomiteele edastas.

(32) Vorm sisaldab eraldi lõiku, milles nõutakse, et OLAFile antaks ettenähtud aja jooksul aru, kas esitatud soovituste tulemusena on võetud mingeid meetmeid või otsuseid.

(33) Keskmiselt 40 juhtumist aastas kuni 83 juhtumini kõnealuse aruandlusperioodi ajal.

(34) Vt käesoleva aruande punkt 13.

(35) Järelevalvekomiteele ei edastatud kõiki nõutud dokumente: vahel sai järelevalvekomitee ainult kaaskirja, ilma igasuguse muu dokumendita, mõnel muul juhul aga sai, vastupidi, koopia tervest juhtumi toimikust. Mõned dokumendid saadeti siseposti kaudu, nõudmata järelevalvekomiteelt kättesaamist tõendavat dokumenti, mis oleks OLAFi jaoks tõendus, et ta järelevalvekomiteed enne juhtumi riiklikule kohtuorganile saatmist teavitas. Kättesaamist tõendavat dokumenti ei salvestatud tihti ka juhtumihalduse süsteemis.

(36) Algselt ei antud juurdepääsu 18 juhtumi puhul (üks juhtum märtsis 2012 ja 17 mais 2012) ja põhjuseks toodi kas see, et järelevalvekomitee viide vajadusele uurida OLAFi kinnipidamist põhiõigustest ja menetluslikest tagatistest ei olnud piisav või et ainult määruse (EÜ) nr 1073/1999 artiklil 11 põhinev põhjendus (nt OLAFi juurdluste sõltumatuse võimalike rikkumiste või nende põhjuste kontrollimiseks, mis ei võimaldanud juurdlust lõpetada) ei olnud piisav, et õigustada juurdepääsu isikuandmeid sisaldavatele toimikutele. Lõpuks nõustus OLAFi peadirektor andma juurdepääsu kõigile neile toimikutele pärast töökorralduse kohta kokkuleppe vastuvõtmist 2012. aasta septembris.

(37) Vt käesoleva aruande punkt 13.

(38) Alates 2012. aasta septembrist ei lükatud tagasi ühtegi järelevalvekomitee taotlust ja need käsitleti üldiselt õigeaegselt (1 kuni 14 tööpäeva jooksul — erakordsetel asjaoludel).

(39) Järelevalvekomiteele edastatavate dokumentide hulgas ei ole enam edasiandmise kirja riiklikele kohtuorganitele ja soovitusi. Lõpparuande lühendatud ja anonüümseks muudetud versiooni osas sätestavad OLAFi peadirektori juhised, et see peaks sisaldama teabelahtreid juurdluse andmete, finants- ja muud mõju koos juhtumi kokkuvõttega, aga need osad, mis sisaldavad teavet teostatud juurdlustoimingute ja kogutud tõendusmaterjali või teostatud koordineerimistegevuse kohta, tagasinõutavate summade või nende summade kohta, mille ebakohast kulutamist õnnestus vältida, faktide õiguslikku hinnangut, sh ELi õigusaktide kirjeldus, mida on rikutud, võimalik asjaomane riiklik õigusakt, igasugune kohaldatav aegumine, asjaomas(t)e isiku(te) märkused ning juhtumi järeldused eemaldatakse täielikult.

(40) Mõned uurimisüksused on muutnud nähtamatuks sellise teabe nagu OLAFi teostatud juurdlustoimingu liik, Euroopa Komisjoni peadirektoraat, kellele lõpparuanne edastati, või riiklik ametiasutus, kellega OLAF koostööd tegi, riikliku uurimise seis või tagasinõutav summa.

(41) Uutes juhistes sätestati, et järelevalvekomiteele saadetavad dokumendid tuleb saata üldiselt 5 tööpäeva enne kohtuorganitele edasi saatmist. Igasugust 5päevase perioodi lühendamist tuleb põhjendada erakordsete asjaoludega nagu juurdluse all oleva teema kiireloomulisus või tundlikkus. Kõik 5päevase perioodi lühendamise ettepanekud peab heaks kiitma peadirektor.

(42) Juurdlustoiminguid teostati ilma määruse (EÜ) nr 1073/1999 artiklis 6 nõutud kirjaliku loata; OLAF avalikustas vihje andja isiku tema institutsioonile; OLAF avalikustas konfidentsiaalset teavet ja ELi organi töötaja isikuandmeid ning OLAFi juurdlusaluse isiku ühele teisele ELi institutsioonile, samas kui selle viimase hädavajalikkus ei olnud tõendatud.

(43) OLAFi juurdlusmeetmed, mis olid võetud valel õiguslikul alusel või isegi ilma selge õigusliku aluseta ning ilma igasuguse eelneva õigusliku analüüsita; asjaomastele inimestele teabe edastamata jätmine juurdluse lõpetamise kohta, hoolimata ombudsmani soovitustest, milles ta leiab, et Euroopa põhiõiguste harta artiklis 41 sätestatud põhiõigus heale haldusele nõuab, et juurdluse all olnud isik võib õigustatult eeldada, et teda teavitatakse mõistliku aja jooksul juurdluse tulemustest pärast selle lõpetamist (vt 16. veebruari 2012 otsus, millega lõpetatakse kaebuse 3136/2008/(IP)EI uurimine Euroopa Pettustevastase Ameti vastu).

(44) Siin viidatakse juhtumitele, mis algatati endise OLAFi käsiraamatu eeskirjade alusel.

(45) Nii oli see näiteks mitme juhtumi puhul pajavahemikul 2008–2009, kui hindamisperiood kestis 12–24 kuud, ja üheksa kuu aruannetes ei esitatud selle kohta mingeid selgitusi.

(46) 48 juhtumi puhul 188st, mille kohta järelevalvekomiteele üheksa kuu aruanded edastati, jäid nendes osutatud oodatavad lõpetamise kuupäevad 2012. aasta märtsi ja detsembri vahele. Praeguseks on need 48 juhtumit endiselt lõpetamata.

(47) Näiteks ühe enam kui üheksa kuud kestnud juhtumi puhul, mida järelevalvekomitee uuris, kulus algse teabe hindamiseks 13 kuud, kuna OLAF pidi ootama asjaomaselt liikmesriigilt üksikasjalikku dokumentatsiooni.

(48) Näiteks juhtumi puhul, mida järelevalvekomitee uuris 2008. aastal, on kohtumenetlus siiani käimas kahes liikmesriigis, ja sel põhjusel ei saanud üheksa kuu aruandes viidata kuupäevale, millal OLAF võiks oodatavalt juhtumi lõpetada.

(49) Näiteks puudutasid neid kahte sektorit 423 juhtumist 302, mis muudeti alates 1. veebruarist 2012 automaatselt juurdluseks või koordineerimise juhtumiteks. Neist 281 olid 1. juunil 2012 ikka veel lõpetamata.

(50) Kaks üksust, mis vastutasid vastavalt põllumajanduse ja struktuurifondide eest, käsitlesid 42 juhtumit 75st, mille puhul tuli edastada teavet riiklikele õiguskaitseorganitele ning mis lõpetati ja saadeti järelevalvekomiteele enne 1. veebruari 2012.

(51) Vt juurdlusprioriteedid 2012. aastaks.

(52) Tollivaldkonnas on finantsmõju tõenäoliselt üle 1 miljoni euro, struktuurifondide valdkonnas on see aga Euroopa Sotsiaalfondi ja Ühtekuuluvusfondi puhul tõenäoliselt 500 000 eurot ning Euroopa Regionaalarengufondi puhul 1 miljonit eurot.

(53) Vt käesolevale aruandele lisatud arvamus nr 1/2012.

(54) Otsuse 1999/352/EÜ, ESTÜ, Euratom, artikli 6 lõige 2.

(55) Järelevalvekomitee märkis pärast OLAFi 2013. aasta juhtimiskava kättesaamist, et edasipidi on lisatud mõned näitajad seoses inimressursside juhtimisega.

(56) Kaheksa koosolekut: 23. jaanuaril 2012, 21. märtsil 2012, 27. juunil 2012, 26. septembril 2012, 22. oktoobril 2012, 20. novembril 2012, 11. detsembril 2012, 23. jaanuaril 2013.

(57) Neli koosolekut: 21. märtsil 2012, 26. septembril 2012, 20. novembril 2012 ja 22. jaanuaril 2013.

(58) Suurbritannia parlamendi ülemkoja ELi alamkomitee (õiglus, institutsioonid ja tarbijakaitse) avaldas 17. aprillil 2013 oma 12. väljaande „The Fight Against Fraud on the EU's Finances” („Pettusevastane võitlus ELi rahanduses”), (http://www.publications.parliament.uk).

(59) Vt järelevalvekomitee kodu- ja töökorra artikkel 11.

(60) Vt artikkel 11.

(61) Järelevalvekomitee oli seisukohal, et selles osas võiks määruse (EÜ) nr 1073/1999 praegust teksti parandada täiendavate tagatiste lisamisega, ning tegi ettepanku sätestada muudetud määruses, et i) kõik assigneeringud järelevalvekomitee ja tema sekretariaadi jaoks näidatakse OLAFi eraldi eelarvereal komisjoniga seotud ELi üldeelarve sektsioonis ning et ii) sekretariaadi töötajate arv vastab vähemalt 2 % OLAFi töötajate arvust.

I LISA JÄRELEVALVEKOMITEE KOOSOLEKUTE KALENDER 2012 Kuu Koosoleku kuupäev JAANUAR Esmaspäev, 23. jaanuar – teisipäev, 24. jaanuar VEEBRUAR Teisipäev, 21. veebruar – kolmapäev, 22. veebruar MÄRTS Teisipäev, 20. märts – kolmapäev, 21. märts APRILL Teisipäev, 24. aprill – kolmapäev, 25. aprill MAI Teisipäev, 29. mai – kolmapäev, 30. mai JUUNI Teisipäev, 26. juuni – kolmapäev, 27. juuni SEPTEMBER Teisipäev, 25. september – kolmapäev, 26. september OKTOOBER Teisipäev, 23. oktoober – kolmapäev, 24. oktoober NOVEMBER Teisipäev, 20. november – kolmapäev, 21. november DETSEMBER Esmaspäev, 10. detsember – teisipäev, 11. detsember

2013 JAANUAR Teisipäev, 22. jaanuar – kolmapäev, 23. jaanuar

II LISA ARVAMUS NR 1/2012 OLAFi 2013. aasta esialgne eelarveprojekt Brüssel, 26. juuni 2012 OLAFi järelevalvekomitee arutas oma 24.–25. aprillil ja 5.–6. juunil ning 26. juunil 2012 toimunud koosolekutel OLAFi 2013. aasta esialgset eelarvet ning võttis vastu allpool esitatud arvamuse. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1073/1999 (1) artiklile 11 on OLAFi järelevalvekomitee eesmärk tugevdada OLAFi sõltumatust juurdlusülesannete täitmisel. Et seda eesmärki täita ning tagada OLAFi tõhus ja tulemuslik toimimine, loodi OLAFi jaoks komisjoni eelarvesse eraldi eelarveartikkel. Seoses sellega ja pidades silmas komisjoni poolt järelevalvekomiteele antud volitusi, (2) hindas järelevalvekomitee OLAFi esialgset eelarveprojekti ja esitab järgmise arvamuse. I. Vahendid Vahendite eraldamine prioriteetsetele tegevusvaldkondadele Järelevalvekomitee on oma eelmistes arvamustes eelarve kohta regulaarselt soovitanud OLAFile eraldada OLAFi kesksele tegevusele – juurdlustele – rohkem töötajaid, tuues neid üle tugiüksustest. Järelevalvekomitee on samuti teinud ettepaneku selgitada vahet OLAFi juurdlus- ja operatiivtegevuse vahel. Sellega seoses võtab järelevalvekomitee teadmiseks 1. veebruaril 2012 toimunud OLAFi ümberstruktureerimise, mis tõi kaasa järgmised muudatused. 2011. aastal Direktoraat A (juurdlused ja operatiivtöö): 84 (17 %) Direktoraat B (juurdlused ja operatiivtöö): 84 (17 %) Direktoraat C (tugisüsteemid): 125 (25 %) Direktoraat D (haldus ja üldasjad): 181 (36 %) Peadirektor: 17 (%) Järelevalvekomitee: 8 (%) Töötajaid kokku: 499 (100 %) Juurdlused kokku: 168 (34 %) Juurdlused kokku + tugisüsteemid: 293 (59 %) Alates 1. veebruarist 2012 Üksus 0.1 (juurdluste valik ja läbivaatamine): 25 (5 %) Direktoraat A (juurdlused I): 95 (19 %) Direktoraat B (juurdlused II): 100 (20 %) Direktoraat C (juurdluste tugi): 86 (17 %) Direktoraat D (poliitika): 110 (22 %) Direktoraat R (allikad): 68 (13 %) Peadirektor: 13 Järelevalvekomitee: 6 (%) Töötajaid kokku: 503 (100 %) Juurdlused kokku: 220 (44 %) Juurdlused kokku + tugisüsteemid: 306 (61 %) On veel liiga vara hinnata ümberstruktureerimise kasu ja mõju OLAFi tõhususele, kuid strateegia, millega koondati ressursid juurdlustele, lahutati juurdlusstruktuurid poliitikastruktuuridest ja keskenduti taas juurdluse põhitegevusele, võib olla liikumine õiges suunas. Juurdluste järelmeetmed Euroopa Kontrollikoja viimase statistika (3) järgi viisid 2008. aastal ainult 10 % ja 2009. aastal ainult 4 % OLAFi juurdlustest riiklike õigusorganite kohtuotsuseni. Kuigi seal on kirjas, et juurdluste järelmeetmeteks võib olla ka muid meetodeid, mis nõuavad mõne muu institutsiooni, mitte tingimata liikmesriigi sisendit, tuleb olulise keskse teemana põhjalikult uurida OLAFi töö lõplikku mõju. Sellega seoses on järelevalvekomitee mures, kuna OLAFi ümberstruktureerimisega kaasnes ka järelmeetmele spetsialiseerinud üksuse kadumine. Üksuse ülesanded anti uurijatele, kellel ei ole üldiselt aga eriteadmisi (õiguslikke ja keelelisi) ning vajalikku staatust riiklikele ametiasutustele abi pakkumiseks kohtulikes järelmeetmetes või isegi selle tõhusaks kontrollimiseks. See võib viia seostamatuseni OLAFi juurdluste (mis on tegelikult ju ettevalmistavad meetmed) ja tegeliku karistuse või õiguskaitsevahendi vahel kohtu-, haldus- või distsiplinaarmenetlustes. Korralikud järelmeetmed tagavad juurdluste läbiviimisel lõpptulemuste saavutamise. Ilma selleta võib OLAF teha vaevarikast head tööd, ilma et see viiks kohaste tulemusteni. Inimressursside strateegia OLAFi ümberstruktureerimine tõi kaasa olulisi töötajate ümberpaigutusi ja muudatusi nende töökirjeldustes või isegi täiesti uue ülesannete jaotuse. Sellises olukorras kordab järelevalvekomitee eelmise komitee väljendatud seisukohta, et ülimalt oluline on omada kohast inimressursside strateegiat, mis toetub organisatsiooni tuvastatud ja tegelikele vajadustele ning tema prioriteetidele, eesmärgiga anda olemasolevate ressursside kasutamisele suund ja seda maksimeerida. Selle strateegia olulisim element peaks olema sisemise liikumisega seotud pidev koolitus ja üleüldine ümberstruktureerimine. Eesmärk peaks olema optimaalse tasakaalu saavutamine keskseid juurdlusülesandeid täitvate administraatorite ja tugiteenuseid pakkuvate assistentide vahel. Inimressursside strateegia raames tuleks käsitleda ka töösuhteid haldustalitusega, värbamist, erikoolitust, asutusesisest liikuvust ja nii alaliste kui ka ajutiste töötajate karjääriarendust ning pikaajalist planeerimist. Ajutised töötajad Kuigi olulisi jõupingutusi on tehtud juba aastaid, peab järelevalvekomitee kordama oma eelmistes arvamustes väljendatut, et endiselt on probleemiks ajutiste töötajate edutamise (või ümberliigitamise) süsteemi loomise keerukus. Järelevalvekomitee väljendab pettumust selle üle, et ikka veel ei ole lahendust leitud sellele probleemile, mis on üldlevinud küsimus seoses OLAFi töötajate motivatsiooniga. Kiiduväärt oleks anda ajutistele töötajatele selge vastus, kas selline edutamine on üldse kavas, et nad saaksid teha oma karjääri puudutavaid otsuseid. Soovitused — Tagada tuleb juurdluste tõhusadjärelmeetmed. — Arendada tuleb OLAFi praeguse tegevuse vajadustehindamisel põhinevat inimressursside strateegiat jakeskenduda koolitusele, karjääriarendusele, pikaajaliseleplaneerimisele ja kohasele tasakaalule tugiteenuseidpakkuvate assistentide ja keskseid juurdlusülesandeidtäitvate administraatorite vahel. — Ajutiste töötajate küsimus tuleb lõpuks äraotsustada ja neile sellest teada anda. II. Eelarvemenetlus Komisjoni otsus OLAFi asutamise kohta on selgesõnaline selles osas, et järelevalvekomiteega tuleb OLAFi esialgse eelarveprojekti osas konsulteerida enne selle saatmist eelarve-peadirektorile (4). Senini on OLAFi peadirektor edastanud esialgse eelarveprojekti järelevalvekomiteele pärast tehnilisi koosolekuid eelarve-peadirektoriga. Sellisel viisil on jäänud olulised ja mõttekad konsultatsioonid pidamata ning esialgse eelarveprojekti edastamisest saanud pelgalt formaalsus. Järelevalvekomitee usub, et tõhusa arvamuse esitamine esialgse eelarveprojekti kohta on üks tema põhiülesannetest. Järeldus — Järgmise esialgse eelarveprojekti osas tulebjärelevalvekomiteega tõhusalt konsulteerida peadirektori jajärelevalvekomitee reaalse ja olulise arvamustevahetuse kauduenne selle mis iganes vormiseelarve-peadirektorile saatmist. III. Järelevalvekomitee sekretariaat Eelarverida Selleks et järelevalvekomiteele mõeldud eelarverida oleks täiesti informatiivne ja esindaks kõiki kulusid, tuleks sinna lisada operatsioonide kogumaksumus, see tähendab kõik järelevalvekomitee liikmete ja sekretariaadiga seotud kulud, sh palgad, koolitused, reisid jne. OLAFil on eesõigus kanda oma vahendeid vabalt ühelt eelarverealt teisele, vastavalt oma vajadustele. Kogudes järelevalvekomitee toimimisega seotud kulud kokku eraldi eelarvereale saab tagada selle, et järelevalvekomiteele mõeldud vahendeid ka tegelikult järelevalve ülesandeks kasutatakse. Samas kulutamata jäänud vahendid, mis jäävad kasutamata, võib OLAFi eelarve sees muudele ridadele ümber kanda. Selline ümberkandmine peaks olema võimalik ainult järelevalvekomiteed eelnevalt teavitades ja tema heakskiidul. Järelevalvekomitee sekretariaadi juhatajal peaks olema delegeeritud eelarvevahendite käsutaja roll, et ta saaks järelevalvekomitee kontrolli all juhtida kõiki järelevalvekomitee operatsioonideks eraldatud vahendeid. Kõiki kulusid sisaldav eelarverida lihtsustab kogu raamistiku juhtimist ja tõhusust, samal ajal annab peadirektor kõik kasutamata vahendid järelevalvekomitee heakskiidul muudele OLAFi eelarveridadele. Eraldi eelarverea positiivne aspekt on läbipaistvus ja see peegeldab ka järelevalvekomitee sõltumatust. Samal ajal teavitab eraldi eelarverida kolme järelevalvekomiteed ametisse nimetavat institutsiooni vahenditest, mis on konkreetselt selle järelevalveülesande jaoks eraldatud. Töötajad Järelevalvekomitee jääb kindlaks oma varasemates OLAFi eelarvet käsitlenud arvamustes väljendatud nõudele, et sekretariaadis oleks tööl minimaalselt kaheksa töötajat, mis vastab järelevalvekomitee hetkevajadustele. See vastab umbes 2 % OLAFi töötajatest, (5) mis on järelevalvekomitee arvates tema järelevalveülesande tõhusaks teostamiseks minimaalne nõutav arv. Järelevalvekomitee ei ole nõus peadirektori 2011. aasta septembris tehtud ja 1. veebruaril 2012 jõustunud otsusega (mille puhul ei konsulteeritud praeguse järelevalvekomiteega) vähendada tema sekretariaadi töötajate arvu 25 % võrra. Lisaks on järelevalvekomitee arvamusel, et vastavalt komitee kodu- ja töökorras (6) sätestatule tuleb sekretariaadi juhataja ja muude töötajate ametissenimetamisel, sh asutusesisesed liikumised, temaga põhjalikult konsulteerida. Järelevalvekomitee tunnistab, et komisjoni personalieeskirjad ning hindamise ja edutamise süsteem ei võimalda praegu järelevalvekomitee liikmetel otse hinnata sekretariaadi töötajate tulemuslikkust. Järelevalvekomitee arvab siiski, et kuigi sekretariaadi juhataja hindamise ja sekretariaadi töötajate edutamise üle otsustab lõpptulemusena peadirektor, võiks ta need otsused teha järelevalvekomitee arvamuste põhjal, kuna sekretariaat töötab ikkagi tema otseses alluvuses, nagu see on sätestatud komitee kodu- ja töökorras (7). See tagaks sekretariaadi sõltumatuse oma igapäevatöös. Soovitused — Kavandada tuleks eraldi eelarveridajärelevalvekomiteele ja sekretariaadile. — Sekretariaadi jaoks tuleks reserveerida kaheksatöötajat. — Sekretariaadi töötajate ametissenimetamisedtuleks teha ainult järelevalvekomitee heakskiidul, et tagadasekretariaadi täielik sõltumatus oma ülesannetetäitmisel. — Sekretariaadi juhataja hindamise ja kogusekretariaadi töötajate edutamise üle peaks otsustamapeadirektor järelevalvekomitee arvamuse alusel. IV. Järeldus Järelevalvekomitee toetab OLAFi 2013. aasta eelarveprojekti tingimusel, et ülaltoodud soovitused võetakse arvesse. Kooskõlas komisjoni 28. aprilli 1999. aasta otsuse artikli 6 lõikega 2 peab OLAF saatma arvamuse eelarvepädevale institutsioonile. Lisaks tahaks järelevalvekomitee saada korrapäraselt teavet OLAFi võetud meetmete kohta käesolevas arvamuses kirjeldatud soovituste rakendamiseks. (1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. mai 1999. aasta määrus (EÜ) nr 1073/1999, mis käsitleb Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) juurdlusi (EÜT L 136, 31.5.1999, lk 1). (2) Komisjoni 28. aprilli 1999. aasta otsuse 1999/352/EÜ, ESTÜ, Euratom (millega asutatakse Euroopa Pettustevastane Amet) artikkel 6 (EÜT L 136, 31.5.1999, lk 20). (3) Vt Euroopa Kontrollikoja eriaruanne nr 2/2011, III lisa, lk 40, tabel B. (4) Otsuse 1999/352/EÜ, ESTÜ, Euratom, artikli 6 lõikes 2 sätestatakse: „Pärast järelevalvekomiteega konsulteerimist saadab direktor eelarve-peadirektorile esialgse eelarveprojekti, mis kirjendatakse aasta üldeelarvesse ametit käsitlevasse eraldi rubriiki”. (5) Vastavalt OLAFi 2011. aasta aruandele oli OLAFil 437 töötajat. (6) Järelevalvekomitee kodu- ja töökorra artikli 11 lõikes 3 sätestatakse: „Sekretariaadi juhataja esitab järelevalvekomiteele teabe kõikide sekretariaadi ametikohtadele kandideerijate kohta. Kui taotlused on esitatud, arutab komitee oma täiskogu koosolekul kandidaatide vastavust komitee tööalastele vajadustele ning esitab OLAFi peadirektorile ametisse nimetamiseks sobiva kandidaadi.” (ELT L 308, 24.11.2011, lk 114). (7) Järelevalvekomitee kodu- ja töökorra artikli 11 lõikes 5 sätestatakse: „Järelevalvekomitee hindab korrapäraselt sekretariaadi juhataja ja liikmete tööd.”