Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase nimetuse registreerimise taotluse avaldamine

(2022/C 397/09)

Käesoleva dokumendi avaldamine annab õiguse esitada taotlusele vastuväiteid Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artikli 51 kohaselt kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KOONDDOKUMENT

„Goranski medun“

ELi nr: PDO-HR-02617 – 7.7.2020

KPN (X) KGT ( )

1. [KPN või KGT] nimetus(ed)

„Goranski medun“

2. Liikmesriik või kolmas riik

HORVAATIA VABARIIK

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.4. Muud loomse päritoluga tooted (munad, mesi, mitmesugused piimatooted (v.a või) jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

„Goranski medun“ on mesi, mille on autohtoonne mesilasliik – kraini mesilane (Apis mellifera carnica, Pollmann 1879) – tootnud mesikastest ehk magusast vedelikust, mida sobivates tingimustes leidub kõige sagedamini nii okaspuudel (nulg, kuusk) kui ka heitlehistel puudel (tamm, pöök, vaher).

Toote „Goranski medun“ koostis ja kvaliteet erinevad suuresti teistest turul olevatest meesortidest. Toode „Goranski medun“ sisaldab rohkem mineraalaineid, mis selgitab selle suuremat elektrijuhtivust ja erilisi organoleptilisi omadusi (maitse, lõhn, kombatavad ja visuaalsed omadused).

Toode „Goranski medun“ saadakse kätte vurritamise teel, seda esineb vedelal ja kristalliseerunud kujul ning sellel on erilised organoleptilised, füüsikalis-keemilised ja õietolmu omadused.

FÜÜSIKALIS-KEEMILISED OMADUSED Füüsikalis-keemilised omadused Väärtus Veesisaldus Kuni 18,00 % Elektrijuhtivus Vähemalt 0,9 mS/cm Hüdroksümetüülfurfuraal (HMF) Kuni 15 mg/kg Füüsikalis-keemilised omadused määravad kindlaks kvalifitseeritud laborid, kes suudavad tõendada oma meetodite akrediteerimist iga asjakohase parameetri puhul (ISO 17025); tulemused esitatakse kontrollimiseks meduni tootjate ühendusele.

Muude füüsikalis-keemiliste parameetrite, näiteks fruktoosi ja glükoosi (nende summa), sahharoosi, vees lahustumatute ainete, vabade hapete ja diastaasi aktiivsuse väärtused peavad vastama kriteeriumidele, mis on sätestatud nõukogu 20. detsembri 2001. aasta direktiivi 2001/110/EÜ (mee kohta) II lisas ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiivis 2014/63/EL, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2001/110/EÜ mee kohta.

ÕIETOLMU OMADUSED Omadus Kirjeldus Mesikaste näitajad Melissopalünoloogia reeglite kohaselt kehtestatud mesikaste näitajate (seeneeosed, hüüfide osad, rohevetikad) kindel esinemine. Õietolmu koostis Määratletud piirkonnale iseloomulikud kõige levinumad taimeliigid ja -sugukonnad (nektariga ja nektarita liigid), mida on kirjeldatud tootespetsifikaadi 3. peatükis, määratakse kindlaks vastavalt melissopalünoloogia reeglitele (võimalikud on hooajalised erinevused). Kõige levinumate nektariga sugukondade ja perekondade õietolmuspekter: — Kindel esinemine: Apiaceae, Asteraceae — Kaasnev esinemine: Rhamnaceae, Trifolium repens, Ranunculaceae, Asteraceae T, Rosaceae, Acer spp., Fabaceae, Castanea sativa Kõige levinumate nektarita sugukondade ja perekondade õietolmuspekter: — Poaceae, Plantago spp., Filipendula spp., Quercus spp., Fagus n., Artemisia spp., Salix spp., Helianthemum spp. Õietolmuanalüüsi viivad läbi laborid, kes suudavad tõendada, et nende töötajad on kvalifitseeritud tegema mee õietolmuanalüüsi; tulemused esitatakse kontrollimiseks meduni tootjate ühendusele.





ORGANOLEPTILISED OMADUSED Organoleptilised omadused Kirjeldus Visuaalsed omadused (füüsikaline olek, värvus) Füüsikaline olek: kristalliseerunud või vedel, kergelt sillerdava tooniga; kristalliseerunud proovid on mõnevõrra heledama tooniga kui kristalliseerunud mee proovid. Värvus: enamasti varieerub tumebeežist tumeda merevaigukollase kuni punakaspruunini, võimalike pärlendavate toonidega struktuuris ja roheka pinnapeegeldusega vedela mee proovides. Sõltuvalt aastaajast võib toode „Goranski medun“ olla tumedama varjundiga, nagu pruun kuni tumepruun või peaaegu must, sageli õlisarnaste rohekate triipudega. Lõhnaomadused Lõhn: mõõdukas kuni tugev, palsamitaoline, vanilline, karamelli, vaiku, kuivanud lehti ja söestunud puitu meenutavate nüanssidega. Maitseomadused Maitse: seda iseloomustab suhteliselt nõrk magusus (võrreldes nektarimee omaga), mida täiendab linnastega seostatav ja eespool nimetatud maitseomadusi meelde tuletav mõõdukalt intensiivne aroom. Kombatavad omadused Kombatavad omadused: vedel kuni peenelt kristalliseerunud, mõnikord kleepuvate kristallide kujul. Organoleptilised omadused määrab kindlaks eksperdikomisjon, kes tõendab oma eriväljaõppe saanud organoleptiliste analüütikute kvalifikatsiooni kooskõlas Horvaatia mee degusteerimise assotsiatsiooni koolitusstandardiga; tulemused esitatakse kontrollimiseks meduni tootjate ühendusele.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Mesilasperede söötmine aktiivse korje perioodil on keelatud.

3.4. Täpsustage tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Toote „Goranski medun“ kõik tootmisetapid peavad toimuma punktis 4 määratletud geograafilises piirkonnas ja on järgmised:

1. mesilaste karjatamine

2. Mesilased koguvad mesikastet, lisavad sellele oma spetsiifilisi aineid, ladestavad seda, eraldavad sellest vett ja ladustavad seda kärjekannudes kuni selle küpsemiseni mesikastemeeks.

3. toote „Goranski medun“ ekstraheerimine;

4. toote „Goranski medun“ filtreerimine, koorimine ja säilitamine.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Mee ekstraheerimine ja meepurkide hoidmine toimub viisil, mis säilitab toote „Goranski medun“ kvaliteedi ja hoiab ära kõrvaliste lõhnade, lisandite või võimalike seguainete olemasolu, mis võivad kahjustada toote kvaliteeti. Seepärast toimub täitmine määratletud geograafilises piirkonnas, kus mahtlastina mahutites (mida võib kristalliseerumise vältimiseks kuumutada kuni 40 °C) hoitav toode „Goranski medun“ pakendatakse metallkaanega suletavatesse 720 ml, 370 ml või 210 ml klaaspurkidesse.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Turule laskmisel märgistatakse toode „Goranski medun“ vastavalt kohaldatavatele õigusaktidele. Kaitstud päritolunimetuse „Goranski medun“ kõrvale on lubatud märkida põllumajandusettevõtte nimi või mesila asukoht, kuid ainult juhul, kui lõpptoode pärineb populaarses kohas asuva mesila ümbruses ja punktis 4 määratletud geograafilises piirkonnas kogutud mesikastest.

Lubatud on märkida toote monofloorne botaaniline päritolu, tingimusel et väidet on võimalik tõendada dokumentaalsete tõendite ja analüüsi abil. Toote „Goranski medun“ turustamisel ükskõik millises punktis 3.5 nimetatud klaaspurgis, peab päritolunimetus „Goranski medun“ oma tähtede suuruse, kirjastiili ja värvusega (tüpograafia) eristuma selgemalt muust kirjast, logost või tootja pitserist. Tootja märgise suurus ei tohi ületada 75 % päritolunimetuse „Goranski medun“ logo suurusest. Etiketile tuleb märkida tootmisaasta.

Kõikidel pakenditel peab olema päritolunimetuse „Goranski medun“ logo. Kõigil nimetuse kasutajail, kes lasevad toote turule vastavalt selle spetsifikaadile, on õigus kasutada logo samadel tingimustel. Kaitstud päritolunimetuse „Goranski medun“ logo koosneb ringikujulisest kujundist, millel on tumerohelise nulu abstraktne kujutis erisuguste roheliste toonidega rohu taustal ja selge kahvatusinise taeva all, millesse tungivad kontrastsed valged mäekujud. Ringikujulise kujundi all on roheliste trükitähtedega tekst „GORANSKI MEDUN“, kus sõna „GORANSKI“ on trükitud väiksemas kirjas kui sõna „MEDUN“. Päritolunimetuse „Goranski medun“ logo võib kujutada ka mustvalgena.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Toodet „Goranski medun“ toodetakse Primorje-Gorski Kotari maakonnas asuvas Gorski Kotari geograafilises piirkonnas ning Karlovaci maakonda kuuluva Ogulin-Plaški madaliku geograafilises piirkonnas. Piirkond asub Čabari, Delnice, Vrbovsko, Novi Vinodolski, Bakari ja Ogulini linnade halduspiirides ning Brod Moravice, Fužine, Lokve, Ravna Gora, Skradi, Vinodolska općina, Klana, Jelenje, Čavle, Tounj, Josipdoli, Plaški ja Saborsko haldusüksustes.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Mitmesuguste geograafiliste omadustega Gorski Kotaril ja Ogulin-Plaški madalikul on kattuvate tunnustega piiriala iseloom. Need kaks piirkonda asuvad Mägise Horvaatia serval Aadria mere suunas ja on suhteliselt lühikese vahemaa ulatuses väga tihedalt seotud. Primorje-Gorski Kotari maakonda kuuluv Gorski Kotar on traditsiooniliselt määratletud kui künklik ja mägine metsamaa. Kuigi selle kõrgeimad tipud ei ulatu kõrgemale kui 1 500 meetrit, on tegemist selgelt mägise piirkonnaga. See koosneb ulatuslikest metsaaladest, mida läbistavad väiksemad karstimaastiku lõigud. Oma ilme poolest erineb Gorski Kotar märkimisväärselt naaberpiirkondadest (Primorje, Notranjska Sloveenias ja ülejäänud Lika platoo), kus mägised tunnused on vähem märgatavad.

Määratletud geograafilise piirkonna kliimat iseloomustab jahe, värske ja vihmane kevad, mõõdukalt soe ja niiske suvi, vihmane ja udune sügis ning külm ja lumerohke talv, kuid ka ootamatud lõunatuulte iilid, mis toovad kaasa soojema temperatuuri ja vihma, millele järgnevad mõõdukat kuni karmi külma ja lund ette kuulutavad boora ja põhjatuul. Kliima ebastabiilsus, sademete rohkus ja madalad keskmised temperatuurid loovad tingimused kohalike taimekoosluste vohamiseks.

Mesikastemee eripära seisneb selles, et see on valmistatud mesikastest, mitte nektarist. Mesikaste on magus vedelik, mida sobivates tingimustes leidub kõige sagedamini nii okaspuudel (nulg, kuusk) kui ka heitlehistel puudel (tamm, pöök, vaher). Seda toodavad putukad, tavaliselt lehe- ja kilptäid, kes läbistavad oma pisteharjase abil taimerakke taimemahladele juurdepääsuks, millest nad eraldavad lämmastikuühendeid ja eritavad ülejäänu mesikastena.

„Goranski medun“ on mesi, millel on erilised omadused, mis sõltuvad peamiselt Gorski Kotari ja Ogulin-Plaški madaliku peamiste taimeliikide kontsentratsioonist: nulg (Abies alba Mill.) ja kuusk (Picea abies L.) koos pöögi (Fagus sylvatica L.) ja vahtra (Acer spp.) puistutega. Need puud on peremeestaimedeks lehe- ja kilptäidele, kes toodavad mesikastet, mida mesilased seejärel koguvad ja muudavad meeks. Mesikaste kõige sagedasem põhjustaja on lehetäi Cinara pectinatae, kes kinnitab end nulu võrsete külge ja keda võib esineda kogu suve jooksul, kui ilm on soe ja niiske. Kuusk on okaspuu, mis tavaliselt toodab rikkalikult mesikastet, mida eritavad mitmesugused lehe- ja kilptäid. Ent erinevalt nulgudest on kuuskedel pinnapealsed juured, mis võib seletada seda, miks nad kuivas juulis ja augustis mesikastet ei tooda. Kuusk toodab kõige rohkem mesikastet mais ja juunis, mil ta on peremeestaimeks kuuse-ebakilptäile ja muudele kilptäidele, kes on mesikaste peamised põhjustajad. Kõigist okaspuudest on mesinduse seisukohast kõige olulisem nulg. Nulgude toodetud mesikaste rohkus on tingitud mitmesugustest kilptäidest ja eespool nimetatud lehetäist Cinara pectinatae.

Kilp- ja lehetäidel on hästi väljaarenenud suised, mis võimaldavad neil taimerakke läbistada, jõuda taime transpordikoesse ja imeda mahlad välja. Kuna puumahlad on märkimisväärse kapillaarrõhu all, imavad lehe-/kilptäid neid liigsetes kogustes; liigne mahl läbib putuka seedesüsteemi ja eritatakse mesikaste tilkadena, mis maanduvad lähedal asuvatel okstel, okastel, lehtedel ja maapinnal. Kuigi mesikastet esineb nulgudel rikkalikus koguses suhteliselt harva (iga viie kuni seitsme aasta tagant), on mesikaste tavaline kogus nulul kindlasti palju suurem kui teistel taimedel. Üldjuhul toodavad nulud mesikastet igal aastal, kuid kogus sõltub suuresti kliima- ja mullatingimustest. Piirkondades, kus ülekaalus on nulud, toodetakse mesikastet peamiselt juulis ja augustis, kuid see võib jätkuda kuni septembrini.

Tänu oma keemilisele koostisele on mesikastemeel iseloomulikud omadused, mis eristavad seda paljuski õiemeest. See on suure mineraalainesisaldusega ja kipub kristalliseeruma kiiremini kui mõned teised meesordid. Toode „Goranski medun“ on mesikastemee erikategooria ja üks tuntumaid meesorte Horvaatias. Sellest iseloomulike omadustega meest on saanud üks Gorski Kotari ja Ogulin-Plaški madaliku tuntumaid kaubamärke ning see on saanud endale erinime „medun“.

„Goranski medun“ on mee erikategooria, mis erineb teistest meesortidest oma iseloomulike omaduste tõttu (maksimaalne niiskusesisaldus 18,00 %, hüdroksümetüülfurfuraali (HMF) maksimaalne sisaldus 15 mg/kg, minimaalne elektrijuhtivus 0,9 mS/cm). Toote „Goranski medun“ õietolmuspekter hõlmab mesikaste näitajaid (seeneeosed, hüüfide osad, rohevetikad) ja tootmise ajal piirkonnas esinevate taimeliikide õietolmu. See koos iseloomulike organoleptiliste ja füüsikalis-keemiliste omadustega eristab seda teistest meesortidest.

Toodet „Goranski medun“ ei tohi mingil juhul tugevalt kuumutada. Toodet „Goranski medun“ on lubatud dekristalliseerida temperatuuril kuni 40 °C, mis ei muuda omadusi, mida määratletud piirkonnas asuvatelt taimedelt saadud mesikaste sellele annab.

Toode „Goranski medun“ kujutab endast lahutamatut seost oma tootmispiirkonna geograafiliste iseärasuste ja toote, mida see iseloomustab, vahel. Nulu- ja kuusepuudest koosnevate taimekoosluste ning nendega kaasnevate pöögi- ja vahtrakoosluste, entomofauna ja lehemee tootmise omavaheline seos sõltub otseselt määratletud piirkonna geograafilistest ja topograafilistest iseärasustest, mis mõjutavad otseselt toote „Goranski medun“ omadusi ja eripära.

„Goranski medun“ on mesi, mis on tavaliselt saadud mesikaste allikate segust, mis on looduslikult mineraalainerikas koostisosa. Enamjaolt sisaldab see kuuskedelt ja nulgudelt saadud mesikastet, mida on segatud heitlehiselt pöögilt ja vahtralt saadud mesikastega.

Tänu lehetäile Cinara pectinatae, mis on mesikaste kõige levinum põhjustaja, võib mesikastemesi mõnikord omandada punakaid toone. Mesikaste võib pärineda ka täidelt, sel juhul on see pruuni kuni tumepruuni tumedamate varjunditega või peaaegu must, sageli õlisarnaste rohekate triipudega. Tuleks märkida, et Drepanosiphum platanoidis on kõige viljakam mesikaste tootja vahtrapuistutes. See kehtib eelkõige mägivahtra (Acer pseudoplatanus L.), hariliku vahtra (Acer platanoides L.) ja põldvahtra (Acer campestre L.) puhul, mis võivad eriti aprilli lõpus ja mais anda suhteliselt rohkesti mesikastet ja õietolmu. Eespool nimetatud tüüpilistest taimeliikidest tulenevad punktis 4 määratletud geograafilise piirkonna peamised iseärasused. Ulatuslikud metsad ja rohemaastik on määratletud piirkonna kõige olulisemad üldise taimestiku tunnused. Metsad ulatuvad peamiselt ümberkaudsetele ja kõrgematele aladele, mis on mesinike huvide seisukohast kõige olulisemad.

Gorski Kotari mesinduse pikk ajalugu on tingitud nende kohalike elanike praktilisest oskusteabest ja oskustest, kes on juba sajandeid selles piirkonnas sellega tegelenud. Nende oskusteave ja oskused hõlmavad ainulaadseid teadmisi selle mägipiirkonna morfoloogilisest eripärast, põhjalikke teadmisi kohalikest korjetaimedest, valitsevatest ilmastikutingimustest ja vastavatest mesindustehnoloogiatest, mida selles ainulaadses piirkonnas kasutatakse. Toodet „Goranski medun“ valmistatakse üle saja aasta vanuste traditsiooniliste mesindusmeetodite abil. Üks selline meetod on liigutatavate meeraamidega tarude, enamasti Alberti-Žnidaršiči (AŽ) või Langstroth-Rooti (LR) tarude kasutamine. Need kaks mesitaruliiki on Gorski Kotaris kõige levinumad ja on praktikas osutunud parimateks. Sellised mesindusmeetodid nagu mesilastarude paigutamine ja tehnoloogilised protsessid, mille eesmärk on maksimeerida mesilaste karjamaade saagikust, kaitsta mesilasi kahjurite eest, hoida ära sülemlemist jne, peegeldavad toote „Goranski medun“ geograafilise tootmispiirkonna kliima- ja ilmastikutingimusi.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://poljoprivreda.gov.hr/UserDocsImages/dokumenti/hrana/proizvodi_u_postupku_zastite-zoi-zozp-zts/Specifikacija_Goranski-Medun_izmjena11082021.pdf

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.