millega muudetakse direktiivi 2014/41/EL, et viia see vastavusse isikuandmete kaitset käsitlevate ELi õigusnormidega

Ettepaneku eesmärk on viia direktiivi 2014/41/EL andmekaitsenormid vastavusse politseidirektiivis sätestatud põhimõtete ja õigusnormidega, et luua liidus tugev ja ühtne andmekaitseraamistik.

Komisjon esitas oma läbivaatamise tulemused 24. juuni 2020. aasta teatises „Edasised sammud endise kolmanda samba acquis’ vastavusse viimiseks andmekaitsenormidega“, milles loetleti 10 õigusakti, mis tuleks viia vastavusse politseidirektiiviga, ning esitati vastavusse viimise ajakava. Loetelus on kirjas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/41/EL, mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades. Komisjon märkis, et esitab konkreetselt kõnealuse direktiivi muutmise ettepanekud 2020. aasta viimases kvartalis ning käesoleva ettepanekuga seda tehaksegi.

Politseidirektiivi artikli 62 lõige 6 kohustab komisjoni vaatama hiljemalt 6. maiks 2019 läbi muud liidu õigusaktid, millega reguleeritakse pädevate asutuste poolt isikuandmete töötlemist õiguskaitse eesmärkidel, et hinnata vajadust viia need vastavusse politseidirektiiviga ning teha asjakohasel juhul ettepanekud nende muutmiseks, et tagada järjepidev lähenemine isikuandmete kaitsele politseidirektiivi kohaldamisalas.

Direktiiv (EL) 2016/680 (direktiiv isikuandmete kaitse kohta õiguskaitse valdkonnas ehk politseidirektiiv) jõustus 6. mail 2016 ning liikmesriikidel oli selle riigisisesesse õigusesse ülevõtmiseks aega kuni 6. maini 2018. Nimetatud direktiiviga tunnistati kehtetuks ja asendati nõukogu raamotsus 2008/977/JSK, kuid tegemist on palju põhjalikuma ja üldisema andmekaitsealase õigusaktiga. Oluline on see, et direktiivi kohaldatakse nii riigisisese kui ka piiriülese isikuandmete töötlemise suhtes, mida pädevad asutused teevad süütegude tõkestamiseks, uurimiseks, avastamiseks, nende eest vastutusele võtmiseks või kriminaalkaristuste täitmisele pööramiseks, sealhulgas avalikku julgeolekut ähvardavate ohtude eest kaitsmiseks ja nende ennetamiseks (artikli 1 lõige 1).

Käesoleva ettepanekuga tagatakse, et igasuguse isikuandmete töötlemise suhtes, mis toimub direktiivi 2014/41/EL alusel, kohaldatakse ELi andmekaitsealaste õigusaktide horisontaalseid põhimõtteid ja õigusnorme, rakendades seega täiendavalt põhiõiguste harta artiklit 8. Kõnealuste õigusaktide eesmärk on tagada isikuandmete kaitse kõrge tase ja selgitada, et direktiivi 2016/680 põhimõtteid ja õigusnorme kohaldatakse nimetatud direktiivi kohase andmetöötluse suhtes ning sellel on positiivne mõju privaatsuse ja andmekaitse põhiõigustele.

Õigus isikuandmete kaitsele on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 8 ja ELi toimimise lepingu artiklis 16. Nagu Euroopa Liidu Kohus on rõhutanud, ei ole isikuandmete kaitse õigus absoluutne, vaid sellega tuleb arvestada vastavalt selle ülesandele ühiskonnas. Andmekaitse on tihedalt seotud ka õigusega era- ja perekonnaelu austamisele, mis on sätestatud harta artiklis 7.

Ettepanek põhineb politseidirektiivi artikli 62 lõike 6 alusel tehtud komisjoni läbivaatamise tulemustel, mis esitati teatises „Edasised sammud endise kolmanda samba acquis’ vastavusse viimiseks andmekaitsenormidega“. Selles teatises on loetletud aspektid, mis on vaja vastavusse viia. Eeskätt on teatises juhitud tähelepanu vajadusele selgitada, et igasuguse isikuandmete töötlemise suhtes, mida tehakse direktiivi 2014/41/EL alusel, kohaldatakse kas politseidirektiivi või määrust (EL) 2016/679 (isikuandmete kaitse üldmäärus), olenevalt sellest kas isikuandmeid töödeldakse kriminaalmenetluse või muu menetluse raames. Vastavusse viimise käigus tuleks selgitada, et direktiivi 2014/41/EL alusel saadud andmeid võib töödelda muudel eesmärkidel kui need, milleks need on kogutud, ainult politseidirektiivis (artikli 4 lõige 2 või artikli 9 lõige 1) või isikuandmete kaitse üldmääruses (artikkel 6) sätestatud tingimustel.

Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik, et viia direktiiv 2014/41/EL vastavusse isikuandmete kaitse alaste liidu õigusaktidega (eeskätt politseidirektiiviga), ilma et mingilgi moel muudetaks direktiivi kohaldamisala. Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 4 kohaselt ei lähe käesolev direktiiv seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

Artiklis 4 sätestatakse, et direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Direktiivi 2014/41/EL artiklis 20 nõutakse ka seda, et juurdepääs isikuandmetele oleks piiratud, piiramata andmesubjekti õigusi, ning seda, et juurdepääs isikuandmetele oleks üksnes volitatud isikutel. Politseidirektiivi ja isikuandmete kaitse üldmäärusega on kehtestatud andmesubjektide õiguste ja vastutavate töötlejate kohustuste terviklik raamistik, mis puudutab muu hulgas lõimitud ja vaikimisi andmekaitset ja andmetöötluse turvalisust. Seega on artikli 20 teine lõik liigne.

Direktiivi 2014/41/EL alusel toimuva isikuandmete töötlemise suhtes kohaldatakse politseidirektiivi ja isikuandmete kaitse üldmäärust (kumbagi oma kohaldamisala piires) ning seega peab selliste andmete töötlemine muul eesmärgil kui see, milleks need on kogutud, toimuma kooskõlas politseidirektiivi artikli 4 lõikega 2 ja artikli 9 lõikega 1 või isikuandmete kaitse üldmääruse artikli 6 lõikega 4. Selle kohta ei ole uusi sätteid vaja.

Asjaolu, et direktiivi 2014/41/EL artiklis 20 viidatakse raamotsusele, võib jätta segaseks, kas politseidirektiivi kohaldatakse ka Euroopa uurimismäärusega seotud isikuandmete töötlemise suhtes muudes menetlustes kui kriminaalmenetlused (sellised muud menetlused ei kuulu politseidirektiivi kohaldamisalasse). Artikli 20 välja jätmine on kirjeldatud olukorra parandamiseks piisav. Politseidirektiivi kohaldatakse direktiivi 2014/41/EL alusel toimuva isikuandmete töötlemise suhtes ka edaspidi oma kohaldamisala piires.

Vastavalt politseidirektiivi artikli 2 lõikele 1 kohaldatakse kõnealust direktiivi olukordade suhtes, kus pädevad asutused töötlevad isikuandmeid artikli 1 lõikes 1 sätestatud eesmärkidel, milleks on süütegude tõkestamine, uurimine, avastamine, nende eest vastutusele võtmine või kriminaalkaristuste täitmisele pööramine, sealhulgas avalikku julgeolekut ähvardavate ohtude eest kaitsmine ja nende ennetamine. Samas kohaldatakse direktiivi 2014/41/EL ka teatavat liiki muude kui kriminaalmenetluste suhtes ning sellised menetlused on reguleeritud isikuandmete kaitse üldmäärusega.

Artikliga 1 jäetakse direktiivist 2014/41/EL välja artikkel 20. Seega piirdub käesolev ettepanek üksnes sellega, mis on vajalik eespool nimetatud aspektide käsitlemiseks. Artiklis 20 on sätestatud nõue, mille kohaselt tuleb direktiivi alusel isikuandmeid töödeldes järgida nõukogu raamotsust 2008/977/JSK ja 28. jaanuari 1981. aasta Euroopa Nõukogu konventsioonis (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automaattöötlusel) ja selle lisaprotokollis sätestatud põhimõtteid.

millega muudetakse direktiivi 2014/41/EL, et viia see vastavusse isikuandmete kaitset käsitlevate ELi õigusnormidega

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 16 lõiget 2,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

olles edastanud seadusandliku akti eelnõu riikide parlamentidele,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1)Vastavalt direktiivi (EL) 2016/680 artikli 62 lõikele 6 peab komisjon vaatama läbi muud liidu õigusaktid, millega reguleeritakse pädevate asutuste poolt isikuandmete töötlemist nimetatud direktiivi artikli 1 lõikes 1 sätestatud eesmärkidel, et hinnata vajadust viia need vastavusse kõnealuse direktiiviga ning asjakohasel juhul teha vajalikud ettepanekud nende õigusaktide muutmiseks, et tagada järjepidev lähenemine isikuandmete kaitsele nimetatud direktiivi kohaldamisalas. Läbivaatamise tulemusena on kindlaks tehtud, et direktiiv 2014/41/EL on üks selline õigusakt, mida tuleb muuta.

(2)Järjepidevuse ja isikuandmete tulemusliku kaitse huvides tuleks direktiivi 2014/41/EL alusel toimuva isikuandmete töötlemise korral järgida direktiivis (EL) 2016/680 sätestatud õigusnorme, kui see on asjakohane. Määrust (EL) 2016/679 tuleks kohaldada direktiivi 2014/41/EL artikli 4 punktides b, c ja d osutatud menetlustega seotud isikuandmete töötlemise suhtes, kui selle suhtes ei kehti direktiiv (EL) 2016/680.

(3)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 ning artikli 4a lõike 1 kohaselt, ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Iirimaa käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

(4)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva direktiivi vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

(5)Seega tuleks direktiivi 2014/41/EL vastavalt muuta.

(6)Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteeriti kooskõlas määruse (EL) 2018/1725 artikliga 42 ning ta esitas arvamuse XX XXXX,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 2014/41/EL muutmine

Direktiivist 2014/41/EL jäetakse välja artikkel 20.

Artikkel 2

1.Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt [üks aasta pärast vastuvõtmist]. Liikmesriigid edastavad kõnealuste õigus- ja haldusnormide teksti viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse normidesse või nende normide ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.