ET

Brüssel 13.9.2006

KOM(2006) 490 lõplik

KOMISJONI TEATIS

Euroopa kuue koordinaatori aastaaruanne

üleeuroopaliste transpordivõrkude teatavate projektide edenemise kohta

SELETUSKIRI

Suurte transpordivõrkudega seotud projektide elluviimine nõuab nende projektide rahvusvahelise iseloomu tõttu lisaks märkimisväärsele rahalisele panustamisele ka täpset koordineerimist projektiga hõlmatavate liikmesriikide vahel.

Selleks et võimaldada sellist koordineerimist ja vältida liikmesriikide infosulgu investeerimismenetluste ja -otsuste suhtes, loodi Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta otsusega üleeuroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate ühenduse suuniste kohta [1], uus koordineerimissüsteem. Selle süsteemiga antakse komisjonile võimalus nimetada ametisse Euroopa koordinaatorid teatavate projektide elluviimise koordineerimiseks liikmesriikide vahel.

20. juulil 2005. aastal nimetas komisjon pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendi ja asjaomaste liikmesriikidega ametisse kuus Euroopa koordinaatorit [2] – Loyola de Palacio, Karel Van Mierti, Etienne Davignoni, Péter Balázsi, Pavel Telicka ja Karel Vincki.

Komisjoni otsusega määrati täpselt kindlaks koordinaatorite tegevusvolitused ja nende peamised ülesanded (vt lisa 1). Seejuures nähti ette, et koordinaatorid koostavad igal aastal „aruande elluviidavate projektide edenemise kohta”, mis edastatakse komisjoni vahendusel Euroopa Parlamendile ja asjaomastele liikmesriikidele. Lisaks sellele nähti koordinaatorite tööjuhendis ette, et nad osutavad komisjonile „abi ühenduse finantstoetuste kavandamisel ajavahemikuks 2007–2013”.

Käesolev teatis hõlmab koordinaatorite aastaaruannetes (edaspidi „aruanded”) vastavate projektide kohta esitatud märkusi, analüüse ja soovitusi.

1. Olulise etapi esimene aruanne

Koordinaatorite tegevuses 2005. aasta juulist kuni 2006. aasta juulini oli teatavat ebakindlust ühenduse finantstoetuse suhtes suurtele projektidele pärast 2006. aastat, kuivõrd institutsioonidevaheline kokkulepe Euroopa Liidu finantsraamistiku kohta sõlmiti lõplikult alles 17. mail 2006. aastal.

Samas ilmneb koordinaatorite tehtud analüüsist, et kõnealused projektid/transpordikoridorid on äärmiselt sõltuvad ühenduse toetusest, kuivõrd teatavates lõikudes on peamiselt tegemist ühenduse huvidega. Ühenduse panus on otsustava tähtsusega eeskätt piiriülestes lõikudes, kuivõrd asjaomastel liikmesriikidel on väga keeruline kanda eelarvepiirangute ajajärgul kogu projektiga seotud finantskoormust. Lisaks sellele rõhutatakse aruandes, et teatavate projektide puhul, mis jagunevad kahe või isegi kolme mitmeaastase eelarveperioodi peale, on tekkinud ebaselgus ühenduse võimaliku toetuse suhtes pärast 2013. aastat.

Lisaks rahaliste küsimuste arutamisele võimaldas koordinaatorite tegevus selgelt näidata, kui oluline on projektide nõuetekohaseks elluviimiseks liikmesriikide tihendatud koostöö. Võimalus hõlmata projekti või transpordikoridori tervikuna on võimaldanud asjaomastel ametiasutustel lihtsamalt mõista vajadust ühiste tegevust kavandavate ja haldavate struktuuriüksuste loomiseks. Mõned sellised üksused olid loodud juba varem, teised loodi koordinaatorite soovituste kohaselt alles hiljuti või on alles loomisel, juba see asjaolu üksi näitab suurt edasiminekut kõnealuste transpordikoridoride puhul. Kuigi projekt ei ole saavutanud veel täielikku küpsust, on juba langetatud otsus ühiste teostatavusuuringute läbiviimise kohta, lõplik otsus tegevuse käivitamiseks tehakse hiljemalt 2010. aastaks.

Koordinaatorite tegevus on võimaldanud projekte paremini hinnata, teavitada pädevaid ametiasutusi vajadusest tugevdada omavahelist koostööd Euroopa Liidus, mõtelda pikemaajalises plaanis mitte üksnes infrastruktuuride arendamisele, vaid ka kõnealuste transpordikoridoridega seoses osutatavate teenuste väljaarendamisele. Seetõttu on esmatähtis tagada lisaks võrkude koostalitlusele ka rakendatavate haldusmenetluste ühtlus. Kõik öeldu annab selgelt tunnistust sellest, et suurte transpordikoridoride rajamine ei ole eesmärk omaette, vaid selle näol on tegemist üleeuroopalise transpordivõrgu ühe olulise koostisosaga. Ühe olulise lüli puudumine avaldab negatiivset mõju kogu üleeuroopalise transpordivõrgu toimimisele ning vähendab ka riiklike võrkude tõhusust. Seega peab kõnealuste transpordikoridoride loomist toetama sidus transpordipoliitika. Lisaks sellele tooks üleeuroopaliste võrkude tervikuna väljaehitamise lõpuleviimisest loobumine kaasa negatiivse mõju Euroopa majandusele, mis avalduks majandusliku konkurentsivõime languses.

Seetõttu on koordinaatorite esitatud märkused äärmiselt olulised, kuivõrd need rõhutavad vajadust töötada välja terviklik võrkude poliitika. See poliitika ei hõlma mitte ainult lühiajaliste eesmärkidega „suurehitusi”, vaid peab ühe olulise osana hõlmama ka säästvat transpordipoliitikat, mille raames püstitatakse väga pikaajalised eesmärgid.

2. Esimesed lootustandvad tulemused

Tuleb märkida, et kõikide asjaomaste transpordikoridoride puhul on Euroopa koordinaatori määramine andnud positiivseid tulemusi, soodustades dialoogi erinevate huvitatud osapoolte vahel. Kõik koordinaatorid on rõhutanud selle aspekti olulisust ning on ametiasutustes leidnud asjast huvitatud koostööpartnereid.

Seejuures on kõik koordinaatorid kirjeldanud võimalikult objektiivselt transpordikoridoride rajamise edenemist, projekti teatavates lõikudes kerkinud probleeme ning vajaminevat ühenduse rahalist abi. Aruanded on lisatud käesolevale teatisele ja need kajastavad aasta jooksul ette võetud toiminguid ning küsimusi, mille lahendamine seisab veel ees. Need küsimused on järgmiste kuude jooksul koordinaatorite erilise tähelepanu keskmes.

Komisjonile sel viisil edastatav teave suurte transpordikoridoride kohta tervikuna on oluliselt üksikasjalikum varem komisjoni käsutuses olnud teabest, sest iga projekti käsitleti varem eraldi ja projektidega seotud edusammudest ja probleemidest oli seetõttu võimalik saada vaid osalist ülevaadet. Praegune lahendus võimaldab paremini hinnata ka transpordikoridori üleeuroopalisest iseloomust tulenevat lisandväärtust – varem oli parimal juhul võimalik vaid omavahel liita iga lõigu „riiklikud” lisandväärtused. Aruannetest ilmneb kaudselt, et kõnealustest suurtest magistraalidest loobumine või nende osaline väljaehitamine võib tuua kaasa negatiivseid tagajärgi mitte üksnes üleeuroopalistele võrkudele, vaid ka ühenduse jaoks tervikuna, sest sel juhul pole võimalik kasutada siseturu toimimiseks väga vajalikku vahendit ja see tingib otseselt majandusliku konkurentsivõime vähenemise.

3. peamised soovitused

Et aidata komisjonil kehtestada kriteeriumid erinevatele abikõlblikele projektidele antava ühenduse rahalise toetuse uue taseme kindlaksmääramiseks 2007.–2013. aasta eelarveperioodil, on koordinaatorid esitanud järgmised soovitused:

(1) keskendada olemasolevad rahalised vahendid eelistatult ühenduse jaoks suure lisandväärtusega piiriülestele lõikudele ja mõningatele kitsaskohtadele, et toetada tõeliselt üleeuroopalise, süsteemse ja koostalitlust võimaldava võrgu väljaehitamist lähiajal.

(2) juba projektide kavandamise etapist alates tuleb arvesse võtta koostalitlusega seotud asjaolusid.

(3) Toetuse määr peaks olema piisavalt innustav, et võimaldada tööde alustamist piiriülestes lõikudes ja mõningates kitsaskohtades. Oma 24. mai 2006. aasta ettepanekus on komisjon toetuse määraks pakkunud 20% kogumaksumusest prioriteetsete projektide puhul ja kuni 30% nende projektide piiriüleste lõikude puhul. ERTMS süsteemi väljaehitamisega seotud projektide puhul võib toetuse määr ulatuda kuni 50 protsendini [3].

Koordinaatorid on seisukohal, et vaid ühenduse antava abi optimaalne koordineerimine võimaldab kaasa aidata kõnealuste prioriteetsete projektide elluviimisele tähtaegade jooksul, mis on kindlaks määratud otsuses TEN-T suuniste kohta.

Seetõttu tuleks nendele prioriteetsetele lõikudele pöörata ühenduse riiklike strateegiate raames struktuurifondide ja ühtekuuluvusfondi kohta ajavahemikuks 2007–2013 koostatavates kavades erilist tähelepanu. Lisaks sellele tundub, et teatavate projektide puhul, kus seda võib pidada otstarbekaks, tuleks välja töötada uudsed PPP tüüpi (avaliku ja erasektori partnerlust hõlmavad) rahastamisskeemid.

Samaaegselt koordinaatorite ametikohtade loomisega loodi ka üleeuroopaliste võrkude kõrgetasemeline töörühm [4], mis tegeleb ülalmainitud küsimustega. Töörühm peab esitama komisjonile aruande 2006. aasta lõpuks. Töörühm on küsitlenud ka kõiki koordinaatoreid. Koordinaatorid teavitasid komisjoni kõikide projektide edenemisest ning esitasid oma seisukohad kõnealuste suurte infrastruktuuride rahastamise tõhustamiseks ja erinevatest allikatest pärineva ühenduse abi koordineerimiseks võetavate meetmete kohta.

4. Järeldused

Koordinaatorite määramine viiele prioriteetsele transpordikoridorile ja horisontaalsele ERTMS projektile on positiivne kogemus, mis on toonud kaasa arengu suurema dünaamika. Projektid on seostatavad konkreetse isiku, Euroopa koordinaatoriga, kelle poole on võimalik vajadusel pöörduda. Koordinaatorite nimetamise on soodsalt vastu võtnud kõik asjaomased osapooled nii riiklikul kui kohalikul tasandil.

Koordinaatorite tegevus on paistnud silma suure läbipaistvuse poolest, eeskätt suhtlemisel Euroopa Parlamendiga. Ettevõetud tegevustest ülevaate saamiseks korraldas Euroopa Parlamendi transpordi ja turismi komisjon 2006. aasta jaanuarist maini kõikide koordinaatorite ärakuulamise.

Tegemist on alles esimese aruandega, kuid see hõlmab murrangulist aastat. Järgmised kuud – kuni 2006. aasta lõpuni, on mitmete kõnealuste suurprojektide kavandamise ja rahastamispõhimõtete kindlaksmääramise seisukohalt ilmselt kõige olulisemad.

Piiriülestele lõikudele antava ühenduse abi suuruse kindlaksmääramine võimaldab asjaomastel liikmesriikidel nende lõikude tulevikku kindlaks määrata. Ei ole välistatud, et kui ühenduse toetuse määr on liialt madal, ei ole teatavaid projekte lähitulevikus võimalik käivitada, või toimub see teatava hilinemisega.

Koordinaatorid soovitavad suunata toetuse üleeuroopaliste võrkude eelarvesse, sest see muudaks abi maksimaalselt tõhusaks. Komisjon meenutab samas, et koordinaatorite poolt nende vastutusalas olevate projektide jaoks välja toodud rahastamisvajadused peavad kajastuma üleeuroopaliste võrkude jaoks ajavahemiku 2007–2013 kohta koostatud mitmeaastastes kavades ettenähtud rahastamismeetmete üldises analüüsis nõukogu 29. aprilli 2004. aasta otsusega kindlaks määratud 30 prioriteetse projekti kohta.

Lisaks sellele ilmneb koordinaatorite mitmetest järeldustest, et kasutada tuleb üldist ja terviklikku lähenemist, mille korral ei eraldata infrastruktuuri ennast tema tulevasest kasutusest. Seetõttu hõlmab koordinaatorite tegevus ka ERTMS süsteemi rakendamist, teatavate põhitranspordikoridoride koostalitluse põhimõtete väljaarendamist või ka infrastruktuuri tariifisüsteemi. Projektide koondamine „transpordikoridori” mõiste alla on võimaldanud saada neist prioriteetsetest tegevussuundadest üksikasjaliku ülevaate ning möödunud tegevusaasta edusammud on tähelepanuväärsed.

Kuigi koordinaatorite panus ei ole täpselt mõõdetav, ei ole tegemist abstraktse mõistega. Juba saavutatud tulemustest selgub, et koordinaatorite tegevus on olnud määrava tähtsusega teatavate kokkulepete sõlmimisel, mis on seotud asjaomaste liikmesriikide võetud kohustustega uuringute läbiviimiseks või tegevuse alustamiseks – selliste otsuste tegemine veel mõne kuu eest ei oleks olnud võimalik. Koordinaatorite tegevuse tulemusena on välja toodud ka probleeme teatavate transpordikoridoride puhul, mõnel juhul on tegemist olnud küllaltki tõsiste probleemidega. Selline läbipaistvus transpordikoridoride rajamise olukorra suhtes on täiendavaks tagatiseks komisjonile, kes saab finantskohustuste võtmisel tugineda kindlatele teadmistele.

Komisjon tänab Euroopa koordinaatoreid nende volitustele vastavalt tehtud töö eest esimese tegevusaasta jooksul. On tehtud märkimisväärseid edusamme. Komisjon kutsub koordinaatoreid üles jätkama oma tööjuhendiga ettenähtud tegevust.

Koordinaatorite poolt järgmise kuue kuu jooksul edastatavat teavet kasutab komisjon muuhulgas üleeuroopaliste transpordivõrkude üldise rahastamiskava ettevalmistamiseks aastateks 2007–2013. Koordinaatorid peaksid oma tööd jätkates võimaluse korral saama prioriteetsete projektidega hõlmatud liikmesriikidelt tagatise rahalise toetuse kohta.

I LISA

Koordinaatorite nimekiri.

– Karel Van Miert, prioriteetne projekt nr 1 (raudteeliin Berliin-Verona/Milano-Bologna-Napoli-Messina-Palermo)

– Etienne Davignon, prioriteetne projekt nr 3 (Edela-Euroopa kiirraudteeliin)

– Loyola de Palacio, prioriteetne projekt nr 6 (raudteeliin Lyon-Trieste-Divača/Koper-Divača-Ljubljana-Budapest-Ukraina piir)

– Péter Balázs, prioriteetne projekt nr 17 (raudteeliin Pariis-Strasbourg-Stuttgart-Viin-Bratislava)

– Pavel Telicka, prioriteetne projekt nr 27 (raudteeliin „Rail Baltica” Varssavi-Kaunas-Riia-Tallinn-Helsingi)

– Karel Vinck, projekt ERTMS.

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta otsus nr 884/2004/EÜ (ELT L 167, 30.4.2004, lk 1).

[2] Komisjoni 20. juuli 2005. aasta otsus K(2005) 2754.

[3] KOM(2006) 245 lõplik

[4] Rühma juhatab transpordivaldkonna eest vastutav komisjoni asepresident ja selle liikmeteks on infoühiskonna ja meedia eest vastutav asepresident ning regionaalpoliitika, finantskavade ja eelarve, keskkonna, majandus- ja rahandusküsimuste ning energeetika eest vastutavad volinikud.

--------------------------------------------------