ET Euroopa Liidu Teataja C 338/18

KOMISJONI TEATIS

Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Kohtule soovitatava põhisumma ja karistusmakse arvutamiseks kasutatavate andmete ajakohastamine

2014/C 338/02

I. SISSEJUHATUS

Komisjoni 2005. aasta teatisega EÜ asutamislepingu (1) artikli 228 (nüüd ELi toimimise lepingu artikli 260 lõiked 1 ja 2) kohaldamise kohta kehtestati alus, millele tuginedes arvutab komisjon rahaliste karistuste summa (kas põhisumma või karistusmaksed), mida ta palub Euroopa Kohtul kohaldada, kui komisjon esitab ELi toimimise lepingu artikli 260 alusel kohtule hagi seoses liikmesriigi vastu algatatud rikkumismenetlusega.

Vastava arvutuse tegemiseks kasutatavate andmete ajakohastamist käsitleva 2010. aasta teatisega (2) kehtestas komisjon, et kõnealuseid majandusandmeid tuleb igal aastal kohandada, et võtta arvesse muutusi inflatsioonis ja SKPs.

Käesolevas teatises sätestatud iga-aastasel ajakohastamisel võetakse arvesse iga liikmesriigi inflatsioonis ja SKPs toimunud muutusi (3). Asjaomase inflatsioonimäärana ja SKP statistiliste andmetena tuleks kasutada neid, mis määrati kindlaks kaks aastat enne ajakohastamise aastat („n-2 reegel”), kuna kaks aastat on minimaalne aeg, mis on vajalik suhteliselt stabiilsete makromajanduslike andmete kogumiseks. Seetõttu on käesoleva teatise aluseks 2012. aasta majandusandmed nominaalse SKP ja SKP deflaatori kohta (4) ning liikmesriigi praeguste hääleõiguste kaal nõukogus.

Kokkuleppel majandus- ja rahaküsimuste volinikuga volitas komisjon Euroopa Komisjoni presidenti võtma vastu eespool nimetatud meetmed (5).

II. AJAKOHASTAMISE KOMPONENDID

Muudetavate majanduslike kriteeriumide loetelu on järgmine:

— karistusmakse standardne kindla suurusega summa (6), praegu 650 eurot päevas, viia kooskõlla inflatsiooniga;

— põhisumma makse standardne kindla suurusega summa (7), praegu 220 eurot päevas, viia kooskõlla inflatsiooniga;

— eritegur „n” (8) viia kooskõlla asjaomase liikmesriigi SKPga, võttes arvesse liikmesriigi häälte arvu nõukogus; põhisumma ja päevaste karistusmaksete arvutamisel kasutatakse sama tegurit „n”;

— minimaalsed põhisumma maksed (9) viia kooskõlla inflatsiooniga.

III. AJAKOHASTAMINE

Kui komisjon esitab Euroopa Kohtule ELi toimimise lepingu artikli 260 lõigete 2 ja 3 alusel hagi, kohaldab ta rahaliste karistuste summa (kas põhisumma või karistusmaksed) arvutamisel järgmisi ajakohastatud näitajaid:

1) karistusmakse arvutamise standardseks kindla suurusega summaks määratakse 660 eurot päevas,

2) põhisumma makse standardseks kindla suurusega summaks määratakse 220 eurot päevas.

3) 28 ELi liikmesriigi eritegur „n” ja minimaalsed põhisummad (eurodes) on järgmised: Eritegur „n” Minimaalne põhisumma (1 000 eurot) Belgia 5,13 2 829 Bulgaaria 1,53 844 Tšehhi Vabariik 3,27 1 803 Taani 3,16 1 743 Saksamaa 21,22 11 703 Eesti 0,64 353 Iirimaa 2,59 1 428 Kreeka 3,68 2 030 Hispaania 12,72 7 015 Prantsusmaa 18,53 10 219 Horvaatia 1,33 733 Itaalia 16,27 8 973 Küpros 0,64 353 Läti 0,72 397 Leedu 1,16 640 Luksemburg 1,00 552 Ungari 2,60 1 434 Malta 0,35 193 Madalmaad 6,74 3 717 Austria 4,23 2 333 Poola 7,75 4 274 Portugal 3,40 1 875 Rumeenia 3,28 1 809 Sloveenia 0,91 502 Slovakkia 1,70 938 Soome 2,80 1 544 Rootsi 4,87 2 686 Ühendkuningriik 18,02 9 938

4) Komisjon hakkab ajakohastatud näitajaid kohaldama selliste otsuste puhul, millega seoses ta esitab Euroopa Kohtule hagi ELi toimimise lepingu artikli 260 alusel, alates käesoleva teatise vastuvõtmisest.

(1) SEK(2005) 1658; ELT C 126, 7.6.2007, lk 15.

(2) SEK(2010) 923/3. Seda teatist on muudetud 2011. aastal (SEK(2011) 1024 (lõplik)), 2012. aastal (C(2012) 6106 (final)) ja 2013. aastal (C(2013) 8101 (final)) majandusandmete iga-aastase ajakohastamise käigus.

(3) Kooskõlas 2005. ja 2010. aasta teatisega kehtestatud üldiste eeskirjadega.

(4) Inflatsioonimõõdikuna kasutatakse SKP hinnadeflaatorit. Põhisumma ja karistusmaksete ühtsed summad ümardatakse kümne lähima kordseni. Minimaalsed põhisummad ümardatakse lähima tuhandeni. Tegur „n” ümardatakse kahe komakohani.

(5) 13. detsembri 2005. aasta volitus selliste otsuste vastuvõtmiseks, millega ajakohastatakse teatavaid andmeid, mida kasutatakse põhisumma ja karistusmakse arvutamiseks vastavalt komisjoni poliitikale seoses EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamisega; SEK(2005) 1616.

(6) Päevase karistusmakse standardne või ühtne kindla suurusega summa määratakse kindlaks fikseeritud põhisummana, mille suhtes kohaldatakse teatavaid osakaalu kordistajaid. Kaal kujutab endast kordajat, mis sõltub rikkumise raskusastmest ja kestusest ning asjaomasele liikmesriigile vastavast eritegurist „n”, mida tuleb kohaldada päevase karistusmakse arvutamisel.

(7) Kindla suurusega summat tuleb kohaldada põhisumma arvutamisel. ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 kohaldamisel saadakse põhisumma järgmiselt: päevane (põhisumma) summa (mis saadakse, korrutades põhisumma maksete kindla määra raskusastme kordajaga ning seejärel saadud tulemuse eriteguriga „n”) korrutatakse rikkumise kestusega päevades alates esimese otsuse kuupäevast ja lõpetades rikkumise lõppemise päevaga või ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 kohase otsuse kuupäevaga. Vastavalt komisjoni teatise „Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 rakendamine” (SEK(2010)1371 (lõplik); ELT C 12, 15.1.2011, lk 1) punktile 28 saadakse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaldamisel põhisumma järgmiselt: päevane (põhisumma) summa (mis saadakse, korrutades põhisumma maksete kindla määra raskusastme kordajaga ning seejärel saadud tulemuse eriteguriga „n”) korrutatakse nende päevade arvuga, mis on möödunud alates direktiivis kehtestatud ülevõtmise tähtaja möödumisele järgnenud kuupäevast kuni esimese ELi toimimise lepingu artikli 258 ja artikli 260 lõike 3 kohase otsuse kuupäevani. Kui eespool kirjeldatud arvutuskäigu tulemus ületab minimaalse kindlaksmääratud põhisumma, esitab komisjon päevase (põhisumma) ettepaneku.

(8) Eriteguri „n” puhul võetakse arvesse liikmesriigi maksevõimekust (sisemajanduse koguprodukt (SKP)) ja häälte arvu nõukogus.

(9) Minimaalne kindlaksmääratud põhisumma makse määratakse kindlaks iga liikmesriigi kohta eriteguri „n” alusel. Kui liidetud päevased põhisumma maksed ei ületa minimaalset kindlaksmääratud põhisummat, esitatakse kohtule minimaalse kindlaksmääratud põhisumma ettepanek.