Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (põllumajandustoodete ja toidu kvaliteedikavade kohta) artikli 50 lõike 2 punkti a kohase tootespetsifikaadi olulise muudatuse heakskiitmise taotluse avaldamine

(2022/C 159/14)

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1151/2012 (1) artiklile 51 annab käesoleva dokumendi avaldamine õiguse esitada muutmistaotluse suhtes vastuväiteid kolme kuu jooksul alates käesoleva dokumendi avaldamise kuupäevast.

KAITSTUD PÄRITOLUNIMETUSE / KAITSTUD GEOGRAAFILISE TÄHISE TOOTESPETSIFIKAADI OLULISE MUUDATUSE HEAKSKIITMISE TAOTLUS

Muudatuse heakskiitmise taotlemine kooskõlas määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 esimese lõiguga.

„Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“

ELi nr: PDO-FR-0137-AM01–3.12.2020

KPN (X) KGT ( )

1. Taotlejate rühm ja õigustatud huvi

Nimi: Syndicat des Laiteries Charentes-Poitou

Aadress:44 rue Jean Jaurès, 17700 Surgeres, France

Tel +33 546075800

Faks +33 5 46076055

E-post: contact@aclccp.com

Koosseis ja õigustatud huvi: Syndicat des Laiteries Charentes-Poitou on kutseühing, mille liikmed on „Beurre Charentes-Poitou“ puhul piima tootjad, kogujad ja töötlejad ning selle toote valmistajad. Ta on seega pädev taotlema tootespetsifikaadi muutmist.

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Tootespetsifikaadi osa, mida muutmine hõlmab

☐ Toote nimetus

☒ Toote kirjeldus

☒ Geograafiline piirkond

☒ Päritolutõend

☒ Tootmismeetod

☒ Seos piirkonnaga

☒ Märgistus

☒ Muu: liikmesriigi pädeva teenistuse ja rühma, tooteliigi, kontrolliasutuste, riiklike nõuete ajakohastamine

4. Muudatus(t)e liik

☐ Registreeritud KPNi või KGT tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline

☒ Sellise registreeritud kaitstud päritolunimetuse (KPN) või kaitstud geograafilise tähise (KGT) tootespetsifikaadi muudatus, mis on määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 53 lõike 2 kolmanda lõigu kohaselt oluline ja mille koonddokumenti (või sellega võrdväärset) ei ole avaldatud.

5. Muudatus(ed)

5.1. Toote kirjeldus

Tootespetsifikaadis on laused

„Nimetustega võidel peab olema puhas ja meeldiv maitse. Selle lõhn peab olema peen ja värske. Selle värv peab olema ühtlane ja seda peab olema lihtne määrida.“

on asendatud lausega

„Toode „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“, mis on valmistatud lehmapiimast, on ühtlase kreemika kuni kahvatukollase värvuse ja peene piimalõhnaga, sellel on meeldiv värske koore ja sarapuupähklite maitse.“

Lisatud on see, missugust liiki piima kasutatakse („valmistatud lehmapiimast“).

Või värvuse kirjeldust on täiendatud väljendiga „kreemikast kahvatukollaseni“ ning selle lõhnaomadusi väljendiga „peen ja piimane lõhn“ ja maitseomandusi väljendiga „värske koore ja sarapuupähklite maitse“.

Tootespetsifikaadis on lause

„Selle värv peab olema ühtlane ja seda peab olema lihtne määrida.“

on asendatud lausega

„Või sulab suus ning sellel on ühtaegu tihke ja vormitav tekstuur, tänu millele sobib või suurepäraselt lehttaigna valmistamiseks.“

Või tekstuuri kirjeldust („lihtsasti määritav“) on muudetud, et see oleks täpsem.

Tootespetsifikaati on lisatud lause

„Või võib olla mage või soolane.“

Kirjelduses selgitatakse, et või võib olla mage või soolane olenevalt tootmismeetodist, mis näeb ette võimaluse lisada valmistamise ajal soola.

Tootespetsifikaati on lisatud lause

„Või pH on kuni 6.“

See lause oli tootmismeetodit käsitlevas osas ja viiakse üle kirjeldust käsitlevasse osasse, sest see aitab tutvustada toote põhiomadusi.

Tootespetsifikaadist on välja jäetud lause

„Selle koostis 100 grammi valmistoote kohta on järgmine: vähemalt 82 % rasva, kuni 2 grammi rasvata kuivainet ja kuni 16 grammi vett, kuid mitte rohkem kui 2 grammi 100 grammi kohta.“

See on õigusnormidega ette nähtud.

Tootespetsifikaadist on välja jäetud lause

„Värvainete, antioksüdantide või hapetustavate ainete lisamine on keelatud.“

Värvainete, antioksüdantide või hapetustavate ainete lisamise keeldu käsitlev tekst on jäetud välja ja viidud üle tootmismeetodit käsitlevasse ossa.

Tootespetsifikaadist on välja jäetud lause

„Kaitstud päritolunimetusega või valmistamiseks kasutatav piim ja koor peavad olema pastöriseeritud.“

Kirjeldusest on välja jäetud piima ja koore pastöriseerimise kohustus ning seega on võimalik päritolunimetust kasutada ka toorpiimast valmistatud või puhul. Seoses pastöriseerimise arenguga 20. sajandil muutus toorpiimast valmistatava või tootmismeetod konfidentsiaalseks, kuid on säilinud tänapäevani. Rühm soovib nüüd selle tootmismeetodi tähtsust suurendada kaitstud päritolunimetuse abil.

Muudetud on ka koonddokumenti.

Lause

„Kahvatu värvuse ja tihke tekstuuri ning iseloomuliku peene aroomiga või.“

on asendatud lausetega

„Toode „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“, mis on valmistatud lehmapiimast, on ühtlase kreemika kuni kahvatukollase värvuse ja peene piimalõhnaga, sellel on meeldiv värske koore ja sarapuupähklite maitse. Või sulab suus ning sellel on ühtaegu tihke ja vormitav tekstuur, tänu millele sobib või suurepäraselt lehttaigna valmistamiseks. Või võib olla mage või soolane. Või pH on kuni 6.“

5.2. Geograafiline piirkond

Tootespetsifikaadis ei ole muudetud geograafilise piirkonna ulatust, kuid selle esitusviisi on siiski muudetud ja esitatud on asjaomaste departemangude ja kommuunide loetelu, et järgida koonddokumentide koostamise suuniseid, ning seepärast, et „Pays de Loire et Poitou“ ei ole tarbijate teavitamiseks piisavalt täpne. Samuti on märgitud, et pakendamine ja külmutamine toimub piirkonnas.

Pakendamise puhul on lisatud kehtiv riiklik säte, milles käsitletakse kaitstud päritolunimetust ning mis kaitstud päritolunimetuse tootespetsifikaadi koostamisel välja jäi.

Külmutamise puhul on tegemist täiendusega.

Pakendamine peab tingimata toimuma geograafilises piirkonnas. Seda tuleb teha kiiresti pärast toote valmimist. Pakendamisel või vormitakse ning antakse sellele turustamiseks ette nähtud kuju. Või pakendatakse ka selleks, et kaitsta seda löökide eest, mis võivad selle kuju moonutada, ja lõhnade eest, mis võivad seda rikkuda. Seejärel või jahutatakse kristallimise eesmärgil ning selleks, et või omandaks enne turustamist iseloomuliku lõhna ja tekstuuri.

Külmutada võib ainult juba pakendatud võid, mis on mõeldud kasutamiseks toiduainetes ja ekspordiks. Või külmutatakse 30 päeva jooksul pärast valmistamist. Või külmutatakse pärast kristallumist, mis tagab külmutatud või organoleptilised omadused.

Neid elemente on üksikasjalikult kirjeldatud koonddokumendi punktis 3.5 ning geograafilist piirkonda on kirjeldatud departemangude, kantonite ja kommuunide loetelu abil, mis on vastavalt selle dokumendi koostamise suunistele võimalikult ülevaatlik.

Piimatootmise geograafilise piirkonna ulatust ei ole muudetud, kuid lisatud on piirkonda kuuluvate departemangude ja omavalitsusüksuste loetelu.

Tootespetsifikaati on lisatud lause

„Geograafilist piirkonda kujutavate kartograafiliste dokumentidega on võimalik tutvuda riikliku päritolu- ja kvaliteediinstituudi (Institut national de l’origine et de la qualité) veebisaidil.“

5.3. Päritolutõend

Võttes arvesse riigisisestes seadustes ja määrustes tehtud muudatusi, lisati tootespetsifikaati peatükk „Asjaolud, mis tõendavad, et toode on pärit geograafilisest piirkonnast“ ning selles on esitatud deklareerimise ja registrite pidamisega seotud kohustused, millega tagatakse toote jälgitavus ja tootmistingimuste järgimine.

Ette on nähtud järgmised meetmed.

— Identimisdeklaratsioon nende ettevõtjate jaoks, kes soovivad täielikult või osaliselt piima tootmises, kogumises või töötlemises osaleda.

Lisatud on järgmine punkt:

„4.1. Ettevõtjate identimine Kõik ettevõtjad, kes soovivad täielikult või osaliselt piima tootmises, kogumises või töötlemises osaleda, on kohustatud esitama identimisdeklaratsiooni. Selle deklaratsiooni võtab vastu ja registreerib rühm. Seda tehakse riikliku päritolu- ja kvaliteediinstituudi (Institut National de l’Origine et de la Qualité, lühendatult INAO) direktori kinnitatud näidise kohaselt. Rühm tagab idenditud ettevõtjate loetelu ajakohastamise.“

— Mitmesugused aruandluskohustused seoses tootmise ajutise katkestamisega (eeldeklaratsioon tootmiskavatsuse puudumise kohta ja eeldeklaratsioon tootmise taasalustamise kohta) ning seoses nende toodete tuvastamise ja järelevalvega, mida kavatsetakse turustada selle kaitstud päritolunimetusega (mahu ja varude seire)

Lisatud on järgmine punkt:

„4.2. Aruandekohustused a. Tootmiskavatsuse puudumise deklaratsioon ja tootmise taasalustamise deklaratsioon Päritolunimetusega hõlmatud toote tootmise katkestamise korral esitab ettevõtja rühmale vähemalt kaks nädalat enne tootmise katkestamist eeldeklaratsiooni tootmiskavatsuse puudumise kohta, mis võib puudutada kõiki tema tootmisrajatisi või üht osa nendest. Rühm teavitab kontrolliasutust ja säilitab seda deklaratsiooni viis aastat. Kui ettevõtja soovib tootmist jätkata, saadab ta rühmale vähemalt kaks nädalat enne tootmise jätkamist eeldeklaratsiooni tootmise taasalustamise kohta. Sellesse deklaratsiooni märgitakse eelkõige tootmise taasalustamise kuupäev. Rühm teavitab kontrolliasutust ja säilitab seda deklaratsiooni viis aastat. b. Aruandekohustused, mis on vajalikud päritolunimetuse all turustatavate toodete tuvastamiseks ja nende üle järelevalve teostamiseks Iga kuuekuulise ajavahemiku lõpus esitavad asjaomased ettevõtjad andmed turustatud või üldkoguse kohta, näidates eraldi ära päritolunimetuse all turustatud või koguse ja eelmise poolaasta viimase päeva varude seisu. Rühm säilitab neid dokumente vähemalt viis aastat. Rühm saadab igal aastal riiklikule päritolu- ja kvaliteediinstituudile (Institut national de l’origine et de la qualité) „Beurre Charentes-Poitou“ statistiliste andmete kokkuvõtte.“

— Niisuguste registrite pidamine, milles on täpsustatud ettevõtjate kohustused seoses toodangu sissetuleku ja väljamineku registriga, mis võimaldab jälgida kasutatud piima- ja koorekoguseid ning toodetud, pakendatud ja külmutatud või koguseid

Lisatud on järgmine punkt:

„4.3. Registrite pidamine Iga ettevõtja hoiab kontrolliasutustele kättesaadavana piima ja või päritolu, kvaliteedi ja tootmistingimuste kontrollimiseks vajalikke registreid ja dokumente. a. Jälgitavus Iga töötleja peab toodangu sissetuleku ja väljamineku registrit või ükskõik missugust muud samaväärset raamatupidamisdokumenti. Registrisse märgitakse eelkõige: — piimatootmispiirkonnast kogutud või ostetud ning päritolunimetusega või valmistamiseks ette nähtud piima kogus; — kogutud või ostetud ning päritolunimetusega või valmistamiseks ette nähtud koore kogus ning märge kasutatud piima päritolu kohta; — toodetud päritolunimetusega või kogus; — ostetud päritolunimetusega või kogus (kui seda on ostetud) ja märge sellise või päritolu kohta; — müügiks hoitav päritolunimetusega või kogus kokku, millest: — külmutatud või kogus; — tekstureeritud või kogus. Iga pakendamisettevõte peab ajakohastatuna registrit, kuhu on kantud päritolunimetusega või kogused (nende sissetulek ja väljaminek). Neid dokumente säilitatakse vähemalt kaks aastat pärast asjaomase aasta kandeid. Piima kogujatel on neid puudutavate tegevuste osas samad kohustused.“ — Dokumendid, mis on vajalikud, et kontrollida tootmistingimuste täitmist seoses loomasöödaga (liik, päritolu, kogus) ja piima kogumisega (saateleht, arve) Lisatud on järgmine punkt: „b. Tootmistingimuste järgimise järelevalve Piimatootjad hoiavad kontrolliasutustele kättesaadavana dokumendid, milles on märgitud eelkõige selle sööda liik, päritolu ja kogus, millega karja toidetakse. Neis on ära näidatud ka karjatamisperioodide kuupäevad. Piimatootja säilitab arved ja/või saatelehed, millel on märgitud ostetud sööda kogused ja päritolu. Neid dokumente säilitatakse viis aastat. Töötlejad hoiavad kontrolliasutustele kättesaadavana dokumendid, mis võimaldavad kontrollida järgmist: — piimatootmispiirkonna kogumisala; — kogumiskuupäev; — vastavus tootmiskriteeriumidele; — külmutamise kuupäev pärast tootmist. Neid dokumente säilitatakse kaks aastat. Piima kogujatel on neid puudutavate tegevuste osas samad kohustused.“

Muude riigisiseste õigusaktidega hõlmatud toodete kontrollimine on nüüd tootespetsifikaadis sõnaselgelt ette nähtud. See põhineb analüütilistel ja organoleptilistel uuringutel, mis on tehtud ette teatamata ja proovide võtmise teel.

Lisatud on järgmine punkt:

„4.4. Toodete kontroll Pakendatud või suhtes kohaldatakse analüütilist ja organoleptilist kontrolli ilma ette teatamata ja proovide võtmise teel.“

5.4. Tootmismeetod

5.1. Piima tootmine

Tootespetsifikaati on lisatud piimatootmist käsitlevad sätted. Need sätted tugevdavad seost toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ ja selle geograafilise päritolu vahel, kodifitseerides tavad, mida piirkonna karjakasvatajad järgivad karja söötmisel üldiselt ja konkreetselt piimalehmade söötmisel.

Lisatud on järgmine punkt:

„a. Karja pidamine

Käesolevas tootespetsifikaadis kasutatakse järgmisi mõisteid:

— kari – põllumajandusettevõtte kogu piimakari, mis koosneb lakteerivatest lehmadest, kinnislehmadest ja mullikatest;

— mullikad – loomad emapiimast võõrutamise ja esimese poegimise vahel;

— piimalehmad – lakteerivad lehmad, kinnislehmad ja mullikad üks kuu enne poegimist.

Igas põllumajandusettevõttes on söödamaad, mis on ette nähtud karja söötmiseks, sealhulgas vähemalt 20 aari rohtu või meslini (kõrreliste ja valgurikaste taimede segu) piimalehma kohta.“

Selle seose kinnitamiseks on lisatud sööda päritolu käsitlev peatükk, milles on loetletud toorained, mis peavad pärinema piirkonnast, ja märgitud, et vähemalt 80 % karja põhiratsioonist on pärit piirkonnast.

Lisatud on järgmine punkt:

„b. Sööda päritolu

Piimatootmispiirkonnast on pärit järgmised toorained:

— loomasööt: teraviljad tervete taimedena, rohi, rohttaimed, värsked või ükskõik kuidas säilitatud kaunviljad; õled;

— ristõielised (kapsas ja raps, naeris, hiina kapsas), mida antakse loomadele värskena;

— juur- ja mugulviljad;

— teraviljaterad, sealhulgas mais ja sellest valmistatud tooted;

— õlitaimede ja kaunviljade seemned.

Vähemalt 80 % karja kogu aastasest söödaratsioonist (väljendatuna kuivaines) pärineb piimatootmispiirkonnast.

Valgurikka täiendsööda osakaal, mille kogu lämmastikusisaldus on > 20 % kuiva veevaba toote massist kokku ja mis ei ole pärit piimatootmispiirkonnast, on kuni 1 200 kg kuivainet piimalehma kohta kalendriaastas.

Tooted, mis on saadud eespool loetletud toorainest, kuid mida on töödeldud väljaspool piirkonda, on lubatud karja söödana ja arvatakse piirkonna omasööda osa hulka tingimusel, et need on jälgitavad.“

Neid sätteid täiendab toidus keelatud koostisosade loetelu.

Lisatud on järgmine punkt:

„Karja söödas ei ole lubatud järgmine:

— uurea ja selle derivaadid, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 1831/2003 (loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta) 1. lisas;

— palmi-, maapähkli-, päevalille-, linaseemne-, oliivi- ja kookosõli kasutamine. See ei puuduta söödas olevat jääkõli ja kontsentraatide valmistamisel tehnoloogilise abiainena lisatud õli;

— karjale mõeldud söötade keemiline töötlemine (eelkõige seebikivi ja ammoniaak);

— transgeensetest toodetest (GMOd) saadud sööt.“

Lisatud on ka selgitus söödas lubatud söödalisandite kohta.

Lisatud on lause

„Sööda valmistamisel on lisaainetest lubatud kasutada üksnes ensüüme ja bakteriaalseid inokulante.“

Piimalehmade söödaratsioonis on täpsustatud ka loomadele antava maisi päevast osakaalu. Maisi osakaal söödas aitab saavutada kaitstud päritolunimetusega „Beurre Charentes-Poitou“, „Beurre des Charentes“ või „Beurre des Deux-Sèvres“ või omadusi. Esiteks mõjutab see piima ja koore rasvasisaldust ning teiseks muudab või tekstuurilt korraga tihkeks ja vormitavaks – tekstuur, mida soovivad pagarid ja kondiitrid.

Need täiendused kajastavad piirkonna piimatootjate tavasid, nad on suutnud kohandada oma karjapidamise geograafilise piirkonna mullastiku- ja kliimapiirangutele. Loomade sööta selles piirkonnas iseloomustab asjaolu, et see on korrapärane ja pidev. Piima, koore ja või koostis varieerub seega vähe.

Lisatud on järgmine punkt:

„d. Piimakarja sööt

Piimalehmade söödaratsioon lehma kohta päevas (väljendatuna kuivaines):

— vähemalt 2 kg muud sööta kui söödamais;

— vähemalt 50 % ja vähemalt 7 kg maisi (mis tahes kujul).

Maisi kogust võib karjatamisperioodil vähendada, kuid see ei tohi siiski olla alla 1,5 kg.

Kui päevaratsioon sisaldab värskeid ristõielisi (kapsas ja raps, naeris, hiina kapsas), võib nende osakaal olla kuni 10 % kuivainest.

Järgmise täiendsööda kogus on piiratud 1 800 kg kuivainega piimalehma kohta kalendriaastas:

— teraviljaterad ja -tooted;

— õlitaimede ja kaunviljade seemned ning nendest valmistatud tooted;

— mineraalained ja nendest valmistatud tooted;

— vitamiinid;

— fermenteerimise (kõrval)saadused mikroorganismidest.“

Lõpuks on kehtestatud sätted selleks, et tagada loomade heaolu loomakasvatushoonetes (lebamiskoht, allapanu, õhutamine).

Lisatud on järgmine punkt:

„e. Kasvatustingimused

Loomade kohaloleku ajal peab kogu aeg toimuma õhutamine, mis tagatakse kas loomuliku õhuringluse või selle puudumise korral mehaanilise ventilatsiooni abil.

Lebamiskoht on pehme, et loomadel oleks võimalikult mugav.

Põhu või muu allapanu moodustava materjali kogus ja selle uuendamine peab tagama, et allapanu oleks kuiv ja pehme.“

Kooskõlas tootespetsifikaadi sätetega on koonddokumendi punkti 3.3 lisatud järgmised lõigud:

„Piimalehmade sööt ei saa pärineda täies ulatuses geograafilisest piirkonnast. Piimalehmade valguvajadust ei saa alati katta selles piirkonnas haritavate alade arvelt, kuid vähemalt 80 % karja aastasest koguratsioonist (väljendatuna kuivainena) pärineb piimatootmispiirkonnast.

Selleks et tagada tihe seos piirkonna ja toote vahel, pärinevad järgmised toorained piimatootmispiirkonnast:

— loomasööt: teraviljad tervete taimedena, rohi, rohttaimed, värsked või ükskõik kuidas säilitatud kaunviljad; õled;

— ristõielised (kapsas ja raps, naeris, hiina kapsas), mida antakse loomadele värskena;

— juur- ja mugulviljad;

— teraviljaterad, sealhulgas mais ja sellest valmistatud tooted;

— õlitaimede ja kaunviljade seemned.

Valgurikka täiendsööda osakaal, mille kogu lämmastikusisaldus on > 20 % kuiva veevaba toote massist kokku ja mis ei ole pärit piimatootmispiirkonnast, on kuni 1 200 kg kuivainet piimalehma kohta kalendriaastas.

Karja söödaks ei ole lubatud järgmine:

— uurea ja selle derivaadid, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 1831/2003 (loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta) 1. lisas;

— palmi-, maapähkli-, päevalille-, linaseemne-, oliivi- ja kookosõli kasutamine. See ei puuduta söödas olevat jääkõli ja kontsentraatide valmistamisel tehnoloogilise abiainena lisatud õli;

— karjale mõeldud söötade keemiline töötlemine (eelkõige seebikivi ja ammoniaak);

— transgeensetest toodetest (GMOd) saadud sööt.

— Sööda valmistamisel on lisaainetest lubatud kasutada üksnes ensüüme ja bakteriaalseid inokulante.

Piimalehmade söödaratsioon lehma kohta päevas (väljendatuna kuivaines):

— vähemalt 2 kg muud sööta kui söödamais;

— vähemalt 50 % ja vähemalt 7 kg maisi (mis tahes kujul).

Maisikoguseid vähendatakse karjatamisperioodil minimaalselt 1,5 kilogrammini.

Kui päevaratsioon sisaldab värskeid ristõielisi (kapsas ja raps, naeris, hiina kapsas), võib nende osakaal olla kuni 10 % kuivainest.

Järgmise täiendsööda kogus on piiratud 1 800 kg kuivainega piimalehma kohta kalendriaastas:

— teraviljaterad ja -tooted;

— õlitaimede ja kaunviljade seemned ning nendest valmistatud tooted;

— mineraalained ja nendest valmistatud tooted;

— vitamiinid;

— fermenteerimise (kõrval)saadused mikroorganismidest.“

5.2. Töötlemine

Tootespetsifikaadis on täiendatud töötlemisetappi, et paremini kirjeldada või tootmise tingimusi ja kinnitada tootmispiirkonnas kehtivaid tootmistavasid.

a) Piima kogumine

Piima kogumise osa on täiendatud, et tavasid juurutada.

Lisatud on järgmine lause:

„Piim viiakse ära hiljemalt 72 tunni jooksul pärast vanimat lüpsi.“

See tähtaeg võimaldab korraldada piima kogumist suhteliselt suures piirkonnas ja koguda kokku kõikide piimatootjate piima, olenemata nende tootmismahust. Piimatootjate väikese asustustiheduse tõttu piirkonnas on määratud kindlaks 72-tunnine ajavahemik.

Lause

„Pärast meiereides vastuvõtmist hoitakse õigusnormidega kindlaks määratud piirkonnas kogutud piima kogumistemperatuuril, mis on 4–6 °C.“

on asendatud lausetega

„Pärast meiereidesse vastuvõtmist võib kogutud piima ladustada. Sellisel juhul on säilitamistemperatuur 2–6 °C.“

Piima ladustamise kohustus on kaotatud, kuid ladustamine on endiselt võimalik teataval temperatuuril, mis võimaldab seda ilma riknemata säilitada. Piima säilitustemperatuuri on muudetud, et võimaldada ladustamist madalamal temperatuuril (nüüd 2–6 °C, enne 4–6 °C).

Lisatud on järgmine lause:

„Piima võib pastöriseerida.“

Kirjeldust käsitlevas osas on välja jäetud piima pastöriseerimise kohustus, et oleks võimalik toota võid toorpiimast. Pastöriseerimine on siiski endiselt lubatud.

Lisatud on järgmine lause:

„Värvainete või antioksüdantide kasutamine ning hapetustavate ainete kasutamine piima happesuse vähendamiseks enne pastöriseerimist ei ole lubatud.“

Teatavate ainete või materjalide kasutamise keeld kirjeldust käsitlevas osas jäetakse välja, sest see on osa tootmismeetodist. Keeld säilib ja seda korratakse uuesti kõikide tootmisetappide (sh piima tootmise) puhul.

Koonddokumendi punkti 3.3 on lisatud järgmine lõik:

„Toote „Beurre Charentes-Poitou“ valmistamiseks kasutatav piim on pärit määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 5 lõike 3 kohaselt määratletud geograafilisest piirkonnast.“

b) Koorimine

Lause

„Enne kui piimast hakatakse võid valmistama, kuumutatakse piim koorimiseks temperatuurini 40 °C.“

on asendatud lausega

„Koorimistemperatuur jääb vahemikku 40–60 °C, välja arvatud toorpiimast valmistatava või puhul, siis on koorimistemperatuur kuni 40 °C.“

Esialgu oli koorimistemperatuuriks kehtestatud 40 °C, kuid praktikas ei ole võimalik hoida stabiilset temperatuuri, kehtestada tuleb pigem temperatuurivahemik. Koorimistemperatuuri jaoks on nüüd kehtestatud temperatuurivahemik 40–60 °C. Koorimise temperatuurivahemik võimaldab suurendada piimast eraldatava rasva kogust olenevalt kasutatavatest vahenditest ning see ei kahjusta toote organoleptilisi omadusi.

Lisaks on kehtestatud konkreetne maksimumtemperatuur juhuks, kui võid valmistatakse toorpiimast.

Lisatud on lause

„Ainult pastöriseeritud piimast saadud koort võib enne pastöriseerimist hoida temperatuuril alla 6 °C.“

Toorpiimast saadud koore hoidmine on seega keelatud, sest toorkoor on kergesti riknev toode ja see tuleb bakterioloogilise stabiilsuse huvides kiiresti ära kasutada.

Lisatud on lause

„Koore minimaalne rasvasisaldus on 36 g 100 g toote kohta.“

Koore minimaalse rasvasisalduse kindlaksmääramine võimaldab tagada selle koore kvaliteedi, mida või valmistamiseks tohib kasutada.

c) Koore pastöriseerimine

Tootespetsifikaadis on muudetud koore pastöriseerimist käsitlevat osa tavade reguleerimise eesmärgil.

Lause

„Saadud koor pastöriseeritakse[…], samuti hapetustavate ainete, värvainete või antioksüdantide kasutamine.“

on asendatud lausetega

„Koort võib pastöriseerida. Sellisel juhul tehakse pastöriseerimine temperatuuril kuni 96 °C ja pastöriseerimisväärtusega vähemalt 100 sekundit.“

Koore ja piima pastöriseerimine ei ole enam kohustuslik, kuid see on endiselt lubatud ja spetsifikaadis on seda meetodit kirjeldatud. Need väärtused võimaldavad koort töödelda kergelt, et vältida liiga ägedat Maillard’i reaktsiooni, mis tekitab kõrbemaitse.

Piimhappebakterite lisamist koorele on käsitletud eraldi lõigus.

Lisatud on järgmised laused:

„Värvainete või antioksüdantide kasutamine ning hapetustavate ainete kasutamine koore happesuse vähendamiseks enne pastöriseerimist ei ole lubatud. Koore steriliseerimiseks on lubatud kasutada ainult pastöriseerimist.“

Nagu eespool märgitud, jäetakse tootekirjeldust käsitlevas osas nimetatud teatavate ainete või materjalide kasutamise keeld välja ning viiakse üle kõikidesse tootmisetappidesse, kus see on vaja säilitada ja iga kord uuesti esitada.

Lisatud on keeld steriliseerida koort ükskõik missugusel muul viisil peale pastöriseerimise. Selline praktika ei vasta tavadele ja võib mõjutada toote omadusi.

d) Piimhappebakterite lisamine koorele

Tootespetsifikaadi lõik

„seejärel jahutatakse temperatuurini ligikaudu 12 °C ning lõpuks lisatakse konkreetsed piimhappebakterid. Vadakukoore või külmutatud või sügavkülmutatud koore kasutamine on keelatud. […]“

on asendatud järgmisega:

„Koor jahutatakse ja sellele lisatakse piimhappebakterid temperatuuril mitte üle 21 °C. Vadakukoore või külmutatud või sügavkülmutatud koore kasutamine on keelatud. Piima koorimise ja piimhappebakterite lisamise vaheline aeg jääb alla 48 tunni. Piimhappebakterite puhul kasutatakse ainult happesust tootvaid ja maitset kujundavaid bakteritüvesid. Need lisatakse kas otse või juuretise kujul. Paksendajaid ega lõhna- ja maitseaineid ei tohi lisada.“

Piimhappebakterite lisamise etappi, mida oli esialgu kokkuvõtlikult kirjeldatud väljendiga „lõpuks lisatakse konkreetsed piimhappebakterid“, on käsitletud eraldi lõigus. Koorele piimhappebakterite lisamise protsessi on täiendatud, et lisada temperatuuri- ja kestusetingimused, lubatud piimhappebakterite liik ja keelatud praktika.

Pärast koorimist ja/või pastöriseerimist koor jahutatakse. Koore jahutustemperatuuri on täpsustatud, lisades ülempiiri (≤ 21 °C). Temperatuuri „ligikaudu 12 °C“ ei saanud kontrollimisel fikseerida ja ettevõtjate praktika on erinev. Või tootmiseks kasutatavate piimhappebakterite valikul ja kasutamisel tuleb arvesse võtta töötlejate oskusteavet.

Vadakukreemi kasutamise keeldu on täiendatud külmutatud või sügavkülmutatud koore kasutamise keeluga.

Piimhappebakterid tuleb lisada võimalikult kiiresti pärast koorimist ja kuni 48 tunni jooksul, et tagada või kvaliteet.

e) Koore bioloogiline hapendamine

Lause

„Pärast kohustuslikku vähemalt 12-tunnist hapendamist koor jahutatakse ja klopitakse võiks, mis pakendatakse müügivalmis üksikpakenditesse.“

on asendatud lausetega

„Koore bioloogiline hapendamine on kohustuslik. See peab kestma vähemalt 16 tundi temperatuuril 7–21 °C.“

See esmajärgulise tähtsusega toiming või tootmisel säilitatakse ja jääb kohustuslikuks. See võimaldab eristuda tööstuslikust tootmisest ja on otsustava tähtsusega toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ kvaliteedi saavutamisel.

Koore hapendamise aega on pikendatud 12 tunnilt 16 tunnile. Hapendamise kestuse niisugune pikendamine on positiivne, sest aeglane hapendamine aitab kaasa lõhna ja maitse tekkimisele.

Selles etapis tõuseb esile ettevõtjate oskusteave, kes oskavad valida hapendamise kestust ja temperatuuri, võttes arvesse kasutatavate piimhappebakterite mõju ja tootmiseesmärke. Bioloogilise hapendamise etapis arenevad piimhappebakterid ning kujuneb seega välja lõhna- ja maitsebukett, kuid see valmistab ka suuri rasvaosakesi ette kloppimiseks ning aitab seega saavutada või plastilisuse. Selleks et hapendamine oleks tulemuslik, peab koore temperatuuri järk-järgult muutma, st hapendamise ajal ei ole koore temperatuur kogu aeg sama. Temperatuuri muutmine sõltub võivalmistaja oskusteabest ja kasutatavast varustusest, sellepärast ongi vaja kehtestada temperatuurivahemik 7–21 °C. Temperatuur võimaldab mõjutada või plastilisust.

f) Koore kloppimine

Lisatud on järgmine punkt:

„Koort klopitakse pärast jahutamist puitpütis, roostevabas pütis või võimasinas. Kui koort klopitakse võimasinas, siis võiterasid pestakse.“

See protsess võimaldab muuta koore võiks, tekivad võiterad, mis eralduvad võipiimast. Nendes täiendustes on täpsustatud, milliseid seadmeid võib kasutada, ja kodifitseeritud traditsiooniline tava, mille kohaselt pestakse võiterad välja pütis.

g) Võiterade segamine

Lisatud on järgmine punkt:

„Võiterade segamise aeg ei tohi olla pikem kui 60 minutit pütis ja 10 minutit võimasinas. Võid ei tohi segada ega paisutada.“

See toiming on lisatud, et täiendada või valmistamismeetodit.

Lause

„Võile võib lisada soola kuni 2 % ulatuses.“

on asendatud lausega

„Võile võib lisada kuni 2,5 g peensoola 100 g kohta või kuni 3 g soola 100 g kohta, kui kasutatakse soolakristalle.“

Soolase või saamiseks lisatakse sool segamisetapis, seepärast on spetsifikaadi olemasolev säte lisatud käesolevasse lõikesse. Seda on muudetud, et täpsustada lisatud soola kogust, eristades peensoola ja soolakristalle. Soolase või saamiseks lisatava soola kogust on muudetud, peensoola puhul suurendatakse seda 2 grammilt 2,5 grammile 100 grammi või kohta ja soolakristalle lisatakse 3 grammi 100 grammi või kohta. Selliselt eristub soolane maitse paremini mageda või maitsest. Soolakristallide puhul on kogus suurem, et saada sarnane organoleptiline tulemus, sest kristallid jaotuvad võis teisiti.

Lause

„Piimhappebakterite lisamine segamise ajal on keelatud.“

on asendatud lausega

„Keelatud on kõik valmistamismeetodid, mille eesmärk on suurendada või rasvata kuivainesisaldust, eelkõige on keelatud piimhappebakterite lisamine segamise käigus.“

Teatavate valmistamismeetodite kasutamise keeld säilib ja seda korratakse.

Välja on jäetud järgmine lause:

„Kaitstud päritolunimetusega või pH ei tohi pakendamise ajal olla üle 6.“

See on viidud üle kirjeldust käsitlevasse osasse.

Välja on jäetud järgmine lause:

„Lisaks peab fosfataasikatse tulemus olema negatiivne.“

Fosfataas on pastörisatsioonimarker ning kuna nüüd võimaldab tootespetsifikaat valmistada võid toorpiimast, on selle katse tegemise kohustus kaotatud.

h) Toiduainetes kasutamiseks mõeldud võid käsitlevad erisätted

Lisatud on järgmine punkt:

„Või puhul, mis on ette nähtud kasutamiseks ainult toiduainetes, võib kasutada niisugust füüsikalise töötlemise meetodit nagu suunatud kristallumine. See toiming seisneb mehaanilises töötlemises ja/või järkjärgulises jahutamises, et saavutada lõpptemperatuur alla 16 °C.“

Lisatud on luba kasutada toiduainetes kasutamiseks mõeldud või puhul niisugust füüsikalise töötlemise meetodit nagu suunatud kristallumine. Eesmärk on kodifitseerida kohalike võitootjate välja töötatud tavad, et parandada toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ mehaanilisi omadusi ja selle sobivust lehttaigna valmistamiseks. See toiming ei muuda kuidagi või maitset. Pagari- ja kondiitritoodetes tulevad kaitstud päritolunimetusega või „Charentes-Poitou“ kõik head omadused esile muul kujul.

See etapp on valikuline. Seda ei kohaldata kõigi võide puhul.

i) Pakendamine

Tootespetsifikaati on lisatud järgmine tekst:

„Või pakendatakse üksikpakendisse kuni 25 kg kaupa. Pakendamisel või vormitakse ning antakse sellele turustamiseks ette nähtud kuju. Või pakendatakse ka selleks, et kaitsta seda löökide eest, mis võivad selle kuju moonutada, ja lõhnade eest, mis võivad seda rikkuda. Seejärel või jahutatakse kristallimise eesmärgil ning selleks, et või omandaks enne turustamist iseloomuliku lõhna ja tekstuuri. Toorpiimast valmistatud või külmutamine on keelatud. Tootmispiirkonnas võib külmutada ainult juba pakendatud võid, mis on mõeldud kasutamiseks toiduainetes ja ekspordiks. Või külmutatakse 30 päeva jooksul pärast valmistamist. Või külmutatakse pärast kristallumist, mis tagab külmutatud või organoleptilised omadused. Külmutatud võid hoitakse temperatuuril mitte alla –18 °C kuni 12 kuud. Kui ekspordiks ette nähtud või on transportimiseks külmutatud, tuleb see enne tarbijatele turustamist üles sulatada.“

Nende sätete eesmärk on vältida toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ organoleptiliste omaduste ükskõik missugust halvenemist.

Pakendamise puhul on lisatud kehtiv riiklik säte, milles käsitletakse kaitstud päritolunimetust ning mis kaitstud päritolunimetuse tootespetsifikaadi koostamisel välja jäi.

Külmutamise puhul on eesmärk reguleerida selle säilitamismeetodi kasutamist. Külmutamine ei mõjuta või organoleptilisi omadusi. See piimatööstuses laialdaselt kasutatav levinud tava on ennast organoleptiliste omaduste säilitamisel ja kaitsmisel õigustanud. Selle täienduse eesmärk on eelkõige hõlbustada suuremahulist eksporti, mille puhul ei ole alternatiivi. Sellisel juhul külmutatakse või üksnes logistilistel eesmärkidel, lõpptarbija ei osta poest külmutatud võid.

Samadel põhjustel ja ühtluse huvides on koonddokumendi punkti 3.5 lisatud järgmine tekst:

„Või pakendatakse geograafilises piirkonnas üksikpakendisse kuni 25 kg kaupa. Pakendamisel või vormitakse ning antakse sellele turustamiseks ette nähtud kuju. Või pakendatakse ka selleks, et kaitsta seda löökide eest, mis võivad selle kuju moonutada, ja lõhnade eest, mis võivad seda rikkuda. Seejärel või jahutatakse kristallimise eesmärgil ning selleks, et või omandaks enne turustamist iseloomuliku lõhna ja tekstuuri. Toorpiimast valmistatud või külmutamine on keelatud. Tootmispiirkonnas võib külmutada ainult juba pakendatud võid, mis on mõeldud kasutamiseks toiduainetes ja ekspordiks. Või külmutatakse 30 päeva jooksul pärast valmistamist. Või külmutatakse pärast kristallumist, mis tagab külmutatud või organoleptilised omadused. See etapp, mida kontrollivad piirkonna ettevõtjad, võimaldab tagada külmutatud või organoleptilised omadused ning selle, et järgitakse külmutamise tingimusi ja puuduvad parasiidid, mille suhtes või on eriti tundlik. Külmutatud võid hoitakse temperatuuril mitte alla –18 °C kuni 12 kuud. Kui ekspordiks ette nähtud või on transportimiseks külmutatud, tuleb see enne tarbijatele turustamist üles sulatada.“

5.5. Seos piirkonnaga

Tootespetsifikaadi peatükk „Seos geograafilise piirkonnaga“ on tervikuna ümber kirjutatud, et kirjeldada seost toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ ja selle geograafilise piirkonna vahel ilmsemalt, muutmata seose sisu.

See tutvustab eelkõige toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ omadusi ja seost piimalehmade söödaga, milles on palju maisi. Need kasutusviisid on tingitud suvel sooja ja kuiva piirkonna geograafilisest eripärast, mis seab piimatootmise sõltuvusse teravilja- ja söödakultuuride kasvatamisest karja söödana.

Punkti „Geograafilise piirkonna eripära“ alla on koondatud geograafilise piirkonna looduslikud tegurid, samuti inimtegurid, ning punktis on antud ülevaade ajaloolistest aspektidest ning rõhutatud konkreetset oskusteavet ja eripäraseid tavasid.

Punkt „Toote eripära“ on kooskõlas toote kirjeldusega.

Lõpuks on punktis „Põhjuslik seos“ selgitatud looduslike tegurite, inimtegurite ja toote omavahelist seost.

KPNi tootespetsifikaadis kirjeldatud seos on täies ulatuses esitatud ka koonddokumendi punktis 5.

5.6. Märgistus

Tootespetsifikaadis on lause

„Pakendil peab olema märge „kontrollitud päritolunimetus“ kleebisel, mis tuleb dekreedi artikli 5 kohaselt liimida või reprodutseerida.“

asendatud lausetega

„Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele märgetele hõlmab märgistus toote registreeritud nimetust ja sellega samal visuaalsel väljal esitatud Euroopa Liidu KPNi logo. Kui toodet turustatakse jaemüüja kaubamärgi all, märgitakse pakendile nähtavalt ja loetavalt tootmisettevõtte kood või nimi.“

Märgistust käsitlevat osa on ajakohastatud, et võtta arvesse riiklikes ja Euroopa Liidu õigusaktides tehtud muudatusi.

Koonddokumendi punkti 3.6 on lisatud järgmine lõik:

„Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele märgetele hõlmab märgistus toote registreeritud nimetust ja sellega samal visuaalsel väljal esitatud Euroopa Liidu KPNi logo. Kui toodet turustatakse jaemüüja kaubamärgi all, märgitakse pakendile nähtavalt ja loetavalt tootmisettevõtte kood või nimi.“

5.7. Muu

Liikmesriigi pädev asutus

Määruse (EL) nr 1151/2012 kohaselt on lisatud Prantsusmaa põllumajandustoodete kontrolliga tegeleva asutuse, st riikliku kvaliteedi- ja päritoluinstituudi (Institut national de la qualité et de l’origine, lühendatult INAO) kui liikmesriigi pädeva asutuse andmed.

Taotlejate rühm

Taotlejate rühma kontaktandmeid on ajakohastatud, lisatud on selle rühma laad ja koosseis.

Toote liik

Muudetud on viidet tooteklassile, et tagada vastavus rakendusmääruse (EL) nr 668/2014 XI lisa sätetele.

See muudatus on tehtud ka koonddokumendis.

Kontrolliasutus

Ajakohastatud on ametlike kontrolliasutuste nimesid ja kontaktandmeid. Selles osas on esitatud järgmiste Prantsusmaa pädevate kontrolliasutuste kontaktandmed: riiklik päritolu ja kvaliteedi instituut (Institut national de l’origine et de la qualité, lühendatult INAO) ning konkurentsi, tarbijakaitseküsimuste ja pettusevastase võitluse amet (Direction générale de la concurrence, de la consommation et de la répression des fraudes, lühendatult DGCCRF). Lisatud on, et sertifitseerimisasutuse nimi ja kontaktandmed on esitatud INAO veebisaidil ja Euroopa Komisjoni andmebaasis.

Riiklikud nõuded

Spetsifikaati on lisatud peatükk „Riigisisesed nõuded“. Selles on esitatud tabelina näitajad, mida peamiselt kontrollitakse, ning nende võrdlusväärtused ja hindamismeetodid.

KOONDDOKUMENT

„Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“

ELi nr: PDO-FR-0137-AM01- 3.12.2020

KPN (X) KGT ( )

1. [KPN või KGT] nimetus(ed)

„Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“

2. Liikmesriik või kolmas riik

Prantsusmaa

3. Põllumajandustoote või toidu kirjeldus

3.1. Toote liik

Klass 1.5. Õlid ja rasvad (või, margariin, õli jne)

3.2. Punktis 1 esitatud nimetusele vastava toote kirjeldus

Toode „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“, mis on valmistatud lehmapiimast, on ühtlase kreemika kuni kahvatukollase värvuse ja peene piimalõhnaga, sellel on meeldiv värske koore ja sarapuupähklite maitse.

Või sulab suus ning sellel on ühtaegu tihke ja vormitav tekstuur, tänu millele sobib või suurepäraselt lehttaigna valmistamiseks.

Või võib olla mage või soolane.

Või pH on kuni 6.

3.3. Sööt (üksnes loomse päritoluga toodete puhul) ja tooraine (üksnes töödeldud toodete puhul)

Piimalehmade sööt ei saa täielikult pärineda geograafilisest piirkonnast. Piimalehmade valguvajadust ei saa alati katta selles piirkonnas haritavate alade arvelt, kuid vähemalt 80 % karja aastasest koguratsioonist väljendatuna kuivainena pärineb piimatootmispiirkonnast.

Selleks et tagada tihe seos piirkonna ja toote vahel, pärinevad järgmised toorained piimatootmispiirkonnast:

— loomasööt: – teraviljad tervete taimedena, rohi, rohttaimed, värsked või ükskõik kuidas säilitatud kaunviljad;

— ristõielised (kapsas ja raps, naeris, hiina kapsas), mida antakse loomadele värskena;

— juur- ja mugulviljad;

— teraviljaterad, sealhulgas mais ja sellest valmistatud tooted;

— õlitaimede ja kaunviljade seemned.

Valgurikka täiendsööda osakaal, mille kogu lämmastikusisaldus on > 20 % kuiva veevaba toote massist kokku ja mis ei ole pärit piimatootmispiirkonnast, on kuni 1 200 kg kuivainet piimalehma kohta kalendriaastas.

Karja söödaks ei ole lubatud järgmine:

— uurea ja selle derivaadid, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 1831/2003 (loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta) 1. lisas;

— palmi-, maapähkli-, päevalille-, linaseemne-, oliivi- ja kookosõli kasutamine. See ei puuduta söödas olevat jääkõli ja kontsentraatide valmistamisel tehnoloogilise abiainena lisatud õli;

— karjale mõeldud söötade keemiline töötlemine (eelkõige seebikivi ja ammoniaak);

— transgeensetest toodetest (GMOd) saadud sööt.

Sööda valmistamisel on lisaainetest lubatud kasutada üksnes ensüüme ja bakteriaalseid inokulante.

Piimalehmade söödaratsioon lehma kohta päevas (väljendatuna kuivaines):

— vähemalt 2 kg muud sööta kui söödamais;

— vähemalt 50 % ja vähemalt 7 kg maisi (mis tahes kujul).

Maisikoguseid vähendatakse karjatamisperioodil minimaalselt 1,5 kilogrammini.

Kui päevaratsioon sisaldab värskeid ristõielisi (kapsas ja raps, naeris, hiina kapsas), võib nende osakaal olla kuni 10 % kuivainest.

Järgmise täiendsööda kogus on piiratud 1 800 kg kuivainega piimalehma kohta kalendriaastas:

— teraviljaterad ja -tooted;

— õlitaimede ja kaunviljade seemned ning nendest valmistatud tooted;

— mineraalained ja nendest valmistatud tooted;

— vitamiinid;

— fermenteerimise (kõrval)saadused mikroorganismidest.

Toote „Beurre Charentes-Poitou“ valmistamiseks kasutatav piim on pärit määruse (EL) nr 1151/2012 artikli 5 lõike 3 kohaselt määratletud geograafilisest piirkonnast.

3.4. Tootmise erietapid, mis peavad toimuma määratletud geograafilises piirkonnas

Piima ja või tootmine peavad toimuma punktis 4 osutatud määratletud geograafilises piirkonnas.

3.5. Sellise toote viilutamise, riivimise, pakendamise jm erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Või pakendatakse geograafilises piirkonnas üksikpakendisse kuni 25 kg kaupa.

Pakendamisel või vormitakse ning antakse sellele turustamiseks ette nähtud kuju. Või pakendatakse ka selleks, et kaitsta seda löökide eest, mis võivad selle kuju moonutada, ja lõhnade eest, mis võivad seda rikkuda.

Seejärel või jahutatakse kristallimise eesmärgil ning selleks, et või omandaks enne turustamist iseloomuliku lõhna ja tekstuuri.

Toorpiimast valmistatud või külmutamine on keelatud.

Tootmispiirkonnas võib külmutada ainult juba pakendatud võid, mis on mõeldud kasutamiseks toiduainetes ja ekspordiks.

Või külmutatakse 30 päeva jooksul pärast valmistamist. Või külmutatakse pärast kristallumist, mis tagab külmutatud või organoleptilised omadused. See etapp, mida kontrollivad piirkonna ettevõtjad, võimaldab tagada külmutatud või organoleptilised omadused ning selle, et järgitakse külmutamise tingimusi ja puuduvad parasiidid, mille suhtes või on eriti tundlik.

Külmutatud võid hoitakse temperatuuril mitte alla –18 °C kuni 12 kuud.

Kui ekspordiks ette nähtud või on transportimiseks külmutatud, tuleb see enne tarbijatele turustamist üles sulatada.

3.6. Sellise toote märgistamise erieeskirjad, millele registreeritud nimetus viitab

Lisaks toidu märgistamist ja esitlemist käsitlevates õigusaktides sätestatud kohustuslikele märgetele hõlmab märgistus toote registreeritud nimetust ja sellega samal visuaalsel väljal esitatud Euroopa Liidu KPNi logo.

Kui toodet turustatakse jaemüüja kaubamärgi all, märgitakse pakendile nähtavalt ja loetavalt tootmisettevõtte kood või nimi.

4. Geograafilise piirkonna täpne määratlus

Kaitstud päritolunimetuse „Beurre Charentes-Poitou“ geograafiline piirkond koosneb järgmistest departemangudest, kantonitest ja kommuunidest:

— Charente’i departemang tervikuna;

— Charente-Maritime’i departemang tervikuna;

— Dordogne’i departemang: Périgord Vert Nontronnais’ kantoni kommuunid (välja arvatud Champs-Romain, Milhac-de-Nontron, Saint-Front-la-Rivière, Saint-Pardoux-la-Rivière ja Saint-Saud-Lacoussière) ja Ribérac (välja arvatud Celles, Saint-André-de-Double ja Saint-Vincent-de-Connezac) ning Brantôme en Périgord’i kantoni kommuunid ainult järgmiste delegeeritud kommuunide territooriumi puhul: Saint-Crépin-de-Richemont, Rudeau-Ladosse, Mareuil en Périgord, Parcoul-Chenaud, La Rochebeaucourt-et-Argentine, La Roche-Chalais, Saint Aulaye-Puymangou, Sainte-Croix-de-Mareuil, Saint-Félix-de-Bourdeilles, Saint Privat en Périgord, Saint-Vincent-Jalmoutiers ja Servanches;

— Gironde’i departemang: Nord-Gironde kantoni kommuunid (välja arvatud Cubzac-les-Ponts, Gauriaguet, Périssac, Peujard, Saint-André-de-Cubzac, Saint-Genès-de-Fronsac, Saint-Gervais, Saint-Laurent-d’Arce, Val de Virvée ja Virsac) ning järgmised kommuunid: d’Anglade, Braud-et-Saint-Louis, Les Eglisottes-et-Chalaures, Etauliers, Eyrans, Lapouyade, Pleine-Selve, Reignac, Saint-Antoine-sur-l’Isle, Saint-Aubin-de-Blaye, Val-de-Livenne, Saint-Christophe-de-Double, Saint-Ciers-d’Abzac, Saint-Ciers-sur-Gironde, Saint-Palais ja Tizac-de-Lapouyade;

— Indre’i departemang: järgmised kommuunid: Bélâbre, Chalais, Ciron, Concremiers, Ingrandes, Lignac, Lureuil, Mauvières, Pouligny-Saint-Pierre, Prissac, Saint-Hilaire-sur-Benaize, Tilly ja Tournon-Saint-Martin;

— Indre-et-Loire’i departemang: Descartes’i kantoni kommuunid (välja arvatud Betz-le-Château, Bossée, Bournan, La Chapelle-Blanche-Saint-Martin, Charnizay, Ciran, Cussay, Esves-le-Moutier, Ferrière-Larçon, Ligueil, Louans, Le Louroux, Manthelan, Mouzay, Saint-Flovier, Varennes ja Vou) ning Sainte-Maure-de-Touraine’i kantoni kommuunid (välja arvatud Anché, Assay, Avon-les-Roches, Brizay, Champigny-sur-Veude, Chaveignes, Chezelles, Cravant-les-Côteaux, Crissay-sur-Manse, Crouzilles, L’Ile-Bouchard, Lémeré, Ligré, Panzoult, Parçay-sur-Vienne, Richelieu, Rilly-sur-Vienne, Sazilly, Tavant, Theneuil ja Trogues);

— Loire-Atlantique’i departemang: järgmised kommuunid: Boussay, Gétigné, Legé, La Planche, Remouillé, Corcoué-sur-Logne, Saint-Hilaire-de-Clisson ja Vieillevigne;

— Maine-et-Loire’i departemang: Cholet’ ja Cholet-2 kantoni kommuunid (välja arvatud Cernusson, Montilliers ja Lys-Haut-Layon ainult delegeeritud kommuunide La Fosse-de-Tigné, Tancoigné, Tigné ja Trémont territooriumi puhul) ning Saint-Macaire-en-Mauges’i kantoni kommuunid (välja arvatud May-sur-Evre et Sèvremoine ainult delegeeritud kommuunide La Renaudière, Saint-Crespin-dur-Moine, Saint-Germain-sur-Moine, Saint-Macaire-en-Mauges ja Tillières territooriumi puhul) ning järgmised kommuunid: Antoigné, LePuy-Notre-Dame ja Saint-Macaire-du-Bois;

— Deux-Sèvres’i departemang tervikuna;

— Vendée departemang tervikuna;

— Vienne’i departemang tervikuna;

— Haute-Vienne’i departemang: Châteauponsaci kantoni kommuunid (välja arvatud Balledent, Châteauponsac, Dompierre-les-Eglises, Droux, Magnac-Laval, Rancon, Saint-Amand-Magnazeix, Saint-Hilaire-la-Treille, Saint-Léger-Magnazeix, Saint-Sornin-Leulac ja Villefavard), Saint-Junieni ja Val-d’Oire-et-Gartempe’ kantoni kommuunid ning järgmised kommuunid: La Chapelle-Montbrandeix, Chéronnac, Dournazac, Gajoubert, Maisonnais-sur-Tardoire, Marval, Val d’Issoire, Montrol-Sénard, Mortemart, Nouic, Pensol, Rochechouart, Saint-Martial-sur-Isop, Saint-Mathieu, Les Salles-Lavauguyon, Vayres ja Videix.

Päritolunimetust „Beurre Charentes-Poitou“ kasutatakse ainult Charente’i, Charente Maritime’i, Deux-Sèvres’i, Vendée ja Vienne’i departemangudes asuvates tsehhides toodetud, pakendatud ja vastaval juhul külmutatud või puhul.

Kõnealuse päritolunimetuse võib asendada nimetusega „Beurre des Charentes“, kui tegemist on võiga, mis on valmistatud, pakendatud ja vastaval juhul külmutatud Charente’i või Charente-Maritime’i departemangus, või nimetusega „Beurre des Deux-Sèvres“, kui tegemist on võiga, mis on valmistatud, pakendatud ja vastaval juhul külmutatud Deux-Sèvres’i departemangus.

5. Seos geograafilise piirkonnaga

Toodet „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ iseloomustab eriline ühtaegu tihke ja vormitav tekstuur võrreldes teiste võidega turul ning seda on ajalooliselt kõrgelt hinnanud ja nõudnud pagarid-kondiitrid lehttaigna valmistamiseks.

Või ühtaegu tihke ja vormitav tekstuur ning täpsemalt selle rasvasisaldus on otseselt seotud piimalehmade söödaga, milles on palju maisi. Selles suvel soojas ja kuivas piirkonnas põhineb piimatootmine peamiselt teravilja- ja söödakultuuride kasvatamisel karja söödaks. Geograafiline piirkond vastab ajaloolisele transiidipiirkonnale ühelt poolt Pariisi nõo ja Akvitaania madaliku ning teiselt poolt Keskmassiivi ja Armorikaani mägismaa vahel. Geograafid nimetavad seda tihti topograafiliseks, geoloogiliseks ja klimaatiliselt läveks. Reljeef on siin lauge. Domineeriv maastikutüüp koosneb suurtest tasandikest ja madalatest lainja pinnaga platoodest, nõgudest ja orgudest, mis tavaliselt on laiad ning mille ääred on täitunud setetega ja nõlvad on lauged.

Kuigi rannikul on tõeliselt ookeaniline kliima, muutub see sisemaal kiiresti vähem ookeaniliseks, kusjuures suvekuudel esineb kestva põua ohtu.

Selles piirkonnas, mis on muutunud polükultuurseks ja loomakasvatusealaks pärast viinapuutäikriisi, mis laastas viinamarjaistandusi 19. sajandi lõpul, osutusid ilmastikuolud maisi jaoks soodsaiks ning seega on tegemist ühega Prantsusmaa vanimatest maisikasvatuspiirkondadest. Maisi kasvatati söödaks ja sellest sai kiiresti üks piimalehmade söödaratsiooni põhikomponente. Tänapäeval viibivad loomad nagu vanastigi väga tihedalt inimeste kontrolli all; nad veedavad suurema osa ajast laudas ja saavad seal ka oma sööda.

Esimese piimatootmisühistu loomine 1888. aastal Surgères’i (Charente-Maritime) lähistele oli hetk, mil hakkas arenema spetsialiseerumine võile, mis väärindab piirkonna piimatootmist. Tookord oli ainsaks toodanguks toorpiimast valmistatud või. Hügieeni tagamiseks võeti 20. sajandi algul piimatööstuses kõikide toodete ja eriti või valmistamisel väga ruttu kasutusele pastöriseerimine. See võimaldas parandada või säilitamistingimusi ja toodet laiemalt levitada ning või leidis tunnustust väljaspool päritolupiirkonda. Või tootmine toorpiimast on säilinud kuni tänapäevani.

Võitootjate oskusteave rajaneb veel praegugi koore bioloogilisel hapendamisel. See etapp võimaldab eristuda tööstuslikust tootmisest ja on või maitse kvaliteedi saavutamisel otsustava tähtsusega. Kõnealune oskusteave põhineb eelkõige geograafilise piirkonna piimarasva koostisega eriti hästi sobivate piimhappebakterite valikul. Hiljem võimaldas eelkõige saiakeste valmistamiseks mõeldud või suunatud kristallumise areng tugevdada või plastilisi omadusi.

Kaubanduses turustati võid kõigepealt nimetuse „Beurre Charentes-Poitou“ all ning seejärel seoses sektori struktureerumise ja ühistute koondumisega ka nimetuste „Beurre des Charentes“ ja „Beurre des Deux-Sèvres“ all.

Toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ värvus, tekstuur ja aroom on alati samad. Või on ühtlase kreemika kuni kahvatukollase värvusega ning sulab suus. Võil on ühtaegu tihke ja vormitav tekstuur, mis on muude turul pakutavate võidega võrreldes eripärane.

Tootel „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ on ka eripärased lõhna- ja maitseomadused, eelkõige sarapuupähklite ja värske koore maitse.

Piimalehmade söödaratsioon soodustab rasvarikka piima tootmist – piim, mis sobib seega eriti hästi või valmistamiseks. Mais, mida lisatakse piimalehmade söödaratsiooni aasta ringi ja suures koguses, on üks määrava tähtsusega tegureid, millest piima omadused sõltuvad. Või ühtaegu tihke ja vormitav tekstuur on otseselt seotud lehmadele antava söödaga. Tänu maisile piimalehmade söödas on piima rasvasisaldus muutumatu ja selles on loomulikult palju küllastunud rasvhappeid, mis soodustavad vormitavust.

Lisaks teeb see reguleeritud söödasüsteem võimalikuks aastaringse stabiilse sööda, olenemata tegevuskohast geograafilises piirkonnas. Sööda stabiilsus väljendub toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ omaduste ühetaolisuses, mida toote kasutajad, eriti pagarid-kondiitrid hindavad ja nõuavad. Suunatud kristallumise võimalus suurendab toote „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ kasutamise mugavust lehttaigna ja saiakeste valmistamisel.

Või koostises on ka palju laktoone – maitsemolekule, mida seostatakse puuviljanüanssidega. See maitserikkus saavutatakse tänu koore bioloogilisele hapendamisele eriti pika aja jooksul – oluline etapp või maitsekvaliteedi saavutamisel, mis võimaldab eristada toodet „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ tööstuslike töötjate toodangust. Hapendamisel tekkivate ühendite väga lai spekter annab võile „Beurre Charentes-Poitou“ / „Beurre des Charentes“ / „Beurre des Deux-Sèvres“ iseloomuliku lõhnabuketi ning sarapuupähkli ja värske koore maitse.

Viide tootespetsifikaadi avaldamisele

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-5fce1a8c-5cdc-49ec-829a-1713050d597f

(1) ELT L 343, 14.12.2012, lk 1.