SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

• Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Eurostat on juba aastakümneid koostanud ELi põllumajanduse kohta Euroopa põllumajandusstatistikat. Praegu hõlmab see järgmisi aspekte: põllumajandusettevõtete struktuur, põllumajanduse majanduslik arvepidamine, looma- ja taimekasvatus, mahepõllumajandus, põllumajandushinnad, pestitsiidid, toitained ja muud põllumajanduse keskkonnaaspektid. Peamine eesmärk on jälgida ja hinnata ühist põllumajanduspoliitikat (ÜPP) ja muid olulisi ELi poliitikavaldkondi ning toetada poliitika kujundamist.

Neid andmekogusid hinnati 2016. aastal ja leiti, et neid on vaja ajakohastada, et võtta arvesse muutusi põllumajanduses, ÜPPs ja muudes sellega seotud ELi poliitikavaldkondades. 2020. aasta ja järgnevate aastate põllumajandusstatistika strateegia on oluline Euroopa Liidu põllumajandusstatistika ajakohastamise programm, mida juhib Euroopa Komisjon tihedas koostöös liikmesriikidega. Strateegiat toetab Euroopa statistikasüsteemi komitee ning see on osa õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmist (REFIT), mille eesmärk on ühtlustada ja parandada Euroopa põllumajandusstatistika süsteemi (EASS). Strateegias järgitakse ka rahvusvahelisi soovitusi, nagu valitsustevahelise kliimamuutuste rühma suunised kasvuhoonegaaside heite aruandluse kohta ning ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni standardid, ning rakendatakse ÜRO üldist strateegiat põllumajandus- ja maaelustatistika parandamiseks.

Põllumajandus on majanduslikult suhteliselt väike sektor, kuid katab peaaegu poole ELi maismaapindalast ja annab suurema osa ELi toidust, tagades nii toiduohutuse kui ka toiduga kindlustatuse. Põllumajandusel on suur mõju kliimamuutustele ja keskkonnale ning paljud maakogukonnad sõltuvad sellest valdkonnast. EL vajab selles valdkonnas kõige täpsemat teavet, et kujundada poliitikat, mis toob kasu kõikidele Euroopa kodanikele, jaotades ühise põllumajanduspoliitika ja sellega seotud meetmete mahukast eelarvest vahendeid väga mitmesuguste alavaldkondade jaoks ülimalt tõhusalt ja tulemuslikult. Lisaks on põllumajandus kesksel kohal komisjoni teatises Euroopa rohelise kokkuleppe kohta, eelkõige selle strateegias „Talust taldrikule“.

Põllumajandussektori kui terviku tulemuslikkust saab hinnata, kui koondada teave põllumajandustoodete ja -teenuste mahu ja hinna muutuste kohta ühe raamatupidamisstruktuuri alla. Selleks esitatakse põllumajanduse arvepidamises (PAP) võrreldavate andmete kogum, mis annab olulist makromajandusteavet peamistele kasutajatele, eelkõige komisjoni põllumajanduse ja maaelu arengu peadirektoraadile (DG AGRI).

Euroopa arvepidamise süsteemi (ESA 2010) satelliitarvepidamisena järgitakse põllumajanduse arvepidamises väga tähelepanelikult rahvamajanduse arvepidamise metoodikat. Selle koostamine nõuab siiski asjakohaste eeskirjade ja meetodite paikapanekut. Praeguse metoodika kohaselt on liikmesriigid alates 2000. aastast esitanud Eurostatile põllumajanduse riikliku ja regionaalse arvepidamise. Aastal 2004 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. detsembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 138/2004 põllumajanduse arvepidamise kohta ühenduses, millega vormistati ametlikult majandusliku arvepidamise riigi tasandi osa; sestsaadik on seda kuus korda muudetud. Piirkondliku tasandi arvepidamist ei ole määrusesse siiski lisatud, vaid peaaegu kõik liikmesriigid on seda regulaarselt edastanud suulise kokkuleppe alusel. See ei ole optimaalne, sest suulise kokkuleppega hõlmatud statistika ei ole ametlikult põllumajanduse arvepidamise osa ja selles puuduvad siduvad kohustused ja garanteeritud edastamine. Seega kuna põllumajanduse regionaalne arvepidamine on tähtis väljakujunenud statistika, tuleks see vormistada ametlikult, lisades selle põllumajanduse arvepidamise määrusesse. See on ainus viis tagada selle kvaliteet. Euroopa Kontrollikoda on seda küsimust esile tõstnud oma eriaruandes SR 01/2016 ja soovitanud põllumajanduse regionaalse arvepidamise ametlikult vormistada. Komisjon on selle väitega nõustunud.

Samas eriaruandes SR 01/2016 toodi ka esile põllumajanduse arvepidamise kvaliteediaruannete puudumine. Alates 2016. aastast on Eurostat seda soovitust rakendanud ja ELi liikmesriigid on põllumajanduse arvepidamise kvaliteediaruandeid esitanud (väheste eranditega) alates 2019. aastast, viidates määruse (EÜ) nr 223/2009 artikli 12 lõike 2 nõuetele. Artiklis 12 nähakse siiski ette, et kvaliteediaruannete nõuded lisatakse konkreetselt valdkondlikesse õigusaktidesse, mis võimaldab lisaks andmete edastamise tähtaegadele kindlaks määrata ka kvaliteediaruannete üksikasjad, struktuuri, perioodilisuse ja hindamisnäitajad. Praegu on täpne kvaliteediaruandluse kord ainult mitteametlik ja seepärast tuleks sellele anda ametlik vorm kooskõlas määruse (EÜ) nr 223/2009 olemasolevate nõuetega.

Põllumajanduse arvepidamise puhul edastavad liikmesriigid riigi tasandi andmete kohta esimesed hinnangulised andmed (tähtajaga vaatlusaasta n novembris), teised hinnangulised andmed (tähtajaga aasta n+1 jaanuaris) ja lõplikud andmed (tähtajaga aasta n+1 septembris). Teised andmed edastatakse liiga varakult pärast esimesi, et kvaliteeti saaks optimaalselt parandada, seega tuleks teise hinnangu edastamise tähtaega 2 kuu võrra edasi lükata: vaatlusaastale järgneva aasta jaanuari lõpust märtsi lõppu.