1.Elurikkuse kaitseks on vaja võtta kiireloomulisi meetmeid

Maa elurikkus – see on erakordselt mitmekesine elustik, mis hõlmab nii suuri vihmametsi kui ka väikesi parke ja aedu, nii sinivaalu kui ka mikroskoopilisi seeni. Inimesed on selle eluvõrgustiku osa ja sõltuvad sellest täielikult: Maa elurikkus annab meile söömiseks toidu, filtreerib joomiseks vee ja tagab hingamiseks õhu. Loodusel on oluline roll, et tagada inimeste vaimne ja füüsiline heaolu ning ühiskonna suutlikkus tulla toime üleilmsete muutuste, terviseohtude ja katastroofidega. Me vajame oma ellu loodust.

Selleks, et ühiskond oleks terve ja vastupanuvõimeline, tuleb loodusele anda küllaldaselt ruumi. Hiljutise COVID-19 pandeemia taustal on looduse kaitsmine ja taastamine veelgi pakilisem ülesanne. Pandeemia on suurendanud teadlikkust inimeste ja ökosüsteemide tervise seotusest ning näidanud, et on vaja jätkusuutlikke tarneahelaid ja tarbimisharjumusi, mis ei ületa planeedi võimalusi. Pandeemia on märk, et looduse hävimisega suureneb nakkushaiguste tekke ja leviku oht . Elurikkuse ja hästi toimivate ökosüsteemide kaitsmine ja taastamine on seega väga oluline, et suurendada meie vastupanuvõimet ning ennetada uute haiguste teket ja levikut.

Looduse kaitsmisse ja taastamisse investeerimine on äärmiselt oluline ka selleks, et Euroopa majandus saaks COVID-19 põhjustatud kriisist taastuda. Majanduse taaselavdamisel on tähtis vältida tagasipöördumist endiste kahjulike harjumuste juurde ja nende külge klammerdumist. Euroopa roheline kokkulepe – ELi majanduskasvu strateegia – on suunanäitaja meie majanduse taastamiseks ning tagab, et majandus teenib inimeste ja ühiskonna huve ning loodusele antakse tagasi rohkem, kui ära võetakse. Elurikkuse hoidmine on majanduslikult hästi põhjendatud. Tööstussektor ja ettevõtted sõltuvad geenidest, liikidest ja ökosüsteemi teenustest, mis on oluline tootmissisend, eelkõige ravimitööstuses. Rohkem kui pool maailma SKPst sõltub loodusest ja selle hüvedest ning kolm suurimat majandussektorit – ehitus, põllumajandus ning toiduaine- ja joogitööstus – sõltuvad sellest väga palju .

Elurikkuse säilitamine võib tuua otsest majanduslikku kasu paljudele majandussektoritele. Näiteks tänu merevarude kaitsele võib mereannitööstuse aastakasum suureneda rohkem kui 49 miljardi euro võrra ning tänu ranniku märgalade kaitsele võib kindlustussektor säästa ligikaudu 50 miljardit eurot aastas, sest vähenevad üleujutustest tingitud kahjud . Hinnangute järgi oleks alles oleva põlislooduse säilitamise tõhusa üleilmse programmi üldine tulude ja kulude suhe vähemalt 100:1 . Looduskapitali investeerimist, sealhulgas süsinikurikaste elupaikade taastamist ja kliimasõbralikku põllumajandust, peetakse üheks viiest kõige olulisemast eelarvepoliitilisest taastamismeetmest, millel on suur majandust võimendav mõju ja positiivne kliimamõju . On oluline, et EL kasutaks majanduse taastamisel seda potentsiaali jõukuse, kestlikkuse ja vastupanuvõime tagamiseks.

Elurikkus on oluline ka ELi ja üleilmse toiduga kindlustatuse tagamiseks. Elurikkuse vähenemine ohustab toidusüsteeme ning seab seega ohtu toiduga kindlustatuse ja toitumise. Elurikkus toetab ka tervislikku ja täisväärtuslikku toitumist ning suurendab maapiirkondades elatusvahendite teenimise võimalusi ja põllumajanduse tootlikkust . Näiteks sõltub üle 75 % maailma toidukultuuridest loomtolmeldajatest .

Hoolimata kaalukast moraalsest, majanduslikust ja keskkonnaalasest kohusest loodust kaitsta, on loodus kriisiolukorras. Elurikkuse vähenemise viis peamist otsest põhjust on muutused maa- ja merekasutuses, liigkasutus, kliimamuutused, saaste ja invasiivsed võõrliigid ning nende põhjuste tõttu hävineb loodus kiiresti. Näeme neid muutusi iga päev: rohealadele kerkivad betoonehitised, põlisloodus kaob ja väljasuremisohtu on sattunud rohkem liike kui kunagi varem inimkonna ajaloos. Viimase 40 aasta jooksul on maailma metsloomade populatsioon inimtegevuse tõttu vähenenud 60 % . Peaaegu kolmveerand Maa pindalast on muudetud, nii et loodus on surutud kokku üha väiksemale territooriumile.

Elurikkuse kriis ja kliimakriis on omavahel lahutamatult seotud. Kliimamuutused kiirendavad looduskeskkonna hävimist põudade, üleujutuste ning metsa- ja maastikupõlengute kaudu, samas on looduse hävimine ja jätkusuutmatu kasutamine kliimamuutuste peamine põhjus. Kuid nii nagu kriisid on omavahel seotud, on seda ka lahendused. Loodus on väga tähtis liitlane võitluses kliimamuutuste vastu . Loodus reguleerib kliimat ning heitkoguste vähendamiseks ja kliimamuutustega kohanemiseks on oluline rakendada looduspõhiseid lahendusi, nagu märg- ja turbaalade ning rannikuökosüsteemide kaitse ja taastamine ning merealade, metsade, rohumaade ja põllumajanduslike muldade kestlik majandamine. Puude istutamine ja rohelise taristu kasutuselevõtt aitab meil jahutada linnapiirkondi ja leevendada loodusõnnetuste mõju.

Elurikkuse vähenemine ja ökosüsteemide kokkuvarisemine kuuluvad suurimate ohtude hulka, millega inimkond järgmisel kümnendil silmitsi seisab . Need ohustavad ka meie majanduse alustalasid ning mitte midagi tegemise hind on kõrge ja arvatavasti kasvab veelgi . Maailm kaotas aastatel 1997–2011 maakatte muutumise tagajärjel ökosüsteemi teenuste vähenemise tõttu hinnanguliselt 3,5–18,5 triljonit eurot aastas ning mulla degradeerumise tõttu hinnanguliselt 5,5–10,5 triljonit eurot aastas. Täpsemalt kahaneb elurikkuse vähenemise tõttu põllukultuuride saagikus ja kalasaak suureneb üleujutustest ja muudest katastroofidest tingitud majanduslik kahju ning kaovad võimalikud uued ravimiallikad .

EL on valmis püstitama suuri eesmärke elurikkuse vähenemise tagasi pööramiseks, näitama maailmale oma tegudega eeskuju ning aitama bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osaliste 15. konverentsil kokku leppida ja vastu võtta ümberkujundavat 2020. aasta järgset üleilmset raamistikku. Siinkohal tuleks lähtuda peamisest eesmärgist tagada, et 2050. aastaks on kõik maailma ökosüsteemid taastatud, vastupanuvõimelised ja piisavalt kaitstud. Maailm peaks omaks võtma netotulu põhimõtte, et loodusele antakse rohkem tagasi kui võetakse. Osana sellest põhimõttest tuleks võtta kohustus vältida liikide väljasuremist inimtegevuse tõttu vähemalt seal, kus see on võimalik.

Siinses strateegias kirjeldatakse, kuidas saab Euroopa aidata neid eesmärke ellu viia. See strateegia on teetähis, mille eesmärk on tagada, et kooskõlas kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030 ja Pariisi kliimakokkuleppe eesmärkidega on Euroopa elurikkus 2030. aastaks taastumise teel, mis on kasulik inimestele, kogu planeedile, kliimale ja majandusele. Selles käsitletakse elurikkuse vähenemise viit peamist tegurit, esitatakse täiustatud juhtimisraamistik olemasolevate puuduste kõrvaldamiseks ning sellega tagatakse ELi õigusaktide täielik rakendamine ja koondatakse kokku kõik praegused jõupingutused. Strateegia on algatuslik ja motiveeriv nii vaimus kui ka tegudes. Selles võetakse arvesse asjaolu, et looduse kaitsmiseks ja taastamiseks ei piisa ainult eeskirjadest. Käed peavad külge panema nii kodanikud, ettevõtjad, sotsiaalpartnerid kui ka teadus- ja teadmuskogukonnad ning vaja on ka kohaliku, piirkondliku, riikliku ja Euroopa tasandi tugevaid partnerlussuhteid. Strateegia on kooskõlas president von der Leyeni poliitilistes suunistes ja Euroopa rohelises kokkuleppes esitatud ambitsioonide ja kohustustega.

See COVID-19 pandeemia keskel vastu võetud strateegia on ka ELi majanduse taastamise kava keskne element. Väga oluline on ennetada tulevasi zoonoosipuhanguid ja suurendada neile vastupanu võimet ning pakkuda koheseid äri- ja investeerimisvõimalusi ELi majanduse taastamiseks.

Kõik uued algatused ja ettepanekud tuginevad komisjoni parema õigusloome vahenditele. Mõjuhinnangud, mis põhinevad avalikel konsultatsioonidel ning keskkonna-, sotsiaalse ja majandusliku mõju kindlakstegemisel, aitavad tagada, et kõigi algatustega saavutatakse neis seatud eesmärgid kõige tõhusamal ja kõige vähem koormaval viisil ning järgitakse rohevannet mitte tekitada kahju.

2.Looduse kaitsmine ja taastamine Euroopa Liidus

ELil on õigusraamistikud, strateegiad ja tegevuskavad looduse kaitsmiseks ning elupaikade ja liikide taastamiseks. Paraku on kaitse olnud puudulik ja taastamine väikese ulatusega ning õigusaktide rakendamine ja nende täitmise tagamine ei ole olnud piisav .

Et elurikkus saaks 2030. aastaks olla taastumise teel, tuleb loodust rohkem kaitsta ja taastada. Selleks tuleks parandada ja laiendada kaitsealade võrgustikku ning töötada välja kaugeleulatuv ELi looduse taastamise kava.

2.1.Sidus kaitsealade võrgustik

Kaitsealadel on elurikkus suurem. Euroopa praegune õiguslikult kaitstud alade, sealhulgas range kaitse all olevate alade võrgustik ei ole siiski piisavalt suur, et elurikkust kaitsta. Tõendid näitavad, et bioloogilise mitmekesisuse konventsioonis kindlaks määratud eesmärgid ei ole küllaldased, et loodust vajalikul määral kaitsta ja taastada . Vaja on üleilmseid jõupingutusi ning ka EL peab loodust rohkem ja paremini toetama ning looma tõeliselt sidusa üleeuroopalise loodusvõrgustiku.

Kaitsealade laiendamine on ka majanduslikult väga tähtis. Meresüsteemide uuringute kohaselt tooks iga merekaitsealadesse investeeritud euro vähemalt 3 eurot tulu . Samuti osutas loodusdirektiivide toimivuse kontroll, et Natura 2000 võrgustiku kasu hinnatakse 200–300 miljardile eurole aastas. Võrgustiku jaoks vajalike investeeringute tegemine peaks kaasa tooma koguni 500 000 uut töökohta .