ET    ET ET 
ET    ET  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON 
Brüssel, 2.7.2008 
KOM(2008) 418, lõplik 
  
KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAM ENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA 
MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMI TEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 
„Uuendatud pühendumine sotsiaalsele Euroop ale: sotsiaalkaitse ja sotsiaalse 
ühtekuuluvuse avatud kooskõlast usmeetodi tugevdamine” 
{SEK(2008) 2153} 
{SEK(2008) 2169} {SEK(2008) 2170} {SEK(2008) 2179} 
ET 2   ET 1. S ISSEJUHATUS  
Käesolev teatis on komisjoni teatise „Uus sots iaalmeetmete kava: võimaluste, juurdepääsu ja 
solidaarsuse edendamine 21. sajandi Euroopas” osa. Teatises tehaks e ettepanek tugevdada 
ühte kõige olulisemat ELi ja liikmesriik ide sotsiaalse arengu toetamise vahendit: 
sotsiaalkaitse ja sots iaalse ühtekuuluvuse avatud kooskõlas tusmeetodit (edaspidi „sotsiaalne 
avatud kooskõlastusmeetod”. Kõnealune meet od, mis algatati 2000. aastal vabatahtliku 
enesehindamise protsessina ja  mis põhineb ühistel eesmär kidel, täiendab ulatuslikku 
õigusaktide, rahaliste vahendite (sealhulgas Euroopa Sotsiaalfond)  ja kooskõlastusprotsesside 
(eriti Lissaboni strateegia) kombinatsiooni, millega on toetatud sotsiaalset ühtekuuluvust ja solidaarsust ELis. 
Viimase kaheksa aasta jooksul on liikme sriigid kasutanud sotsiaalset avatud 
kooskõlastusmeetodit, et koordin eerida oma jõupingutusi vana de ja uute sotsiaalsete 
väljakutsete vastuvõtmisel ning kohandada oma sotsiaalkaitsesüsteeme uue sotsiaalse 
tegelikkusega. Nad on määratlenud ühised eesmä rgid ja leppinud kokku näitajates, et suunata 
oma poliitika sotsiaalse kaasatuse toetamisek s ja pensionisüsteemide ning tervishoiu ja 
pikaajalise hoolduse valdkonna reformimiseks. K ogu selle perioodi vältel on sotsiaalne avatud 
kooskõlastusmeetod tõestanud oma väärtust, to etades vastastikust õppimist, edendades 
sidusrühmade ulatuslikumat kaasamist, andes tõuke sotsiaalkaitsesüsteemide 
kaasajastamiseks, suurendades teadlikkust vaesus e ja sotsiaalse tõrj utuse mitmemõõtmelise 
iseloomu kohta, luues ühiste väljakutsete ühise  lähenemisviisi ning tuues esiplaanile ühised 
esile kerkivad küsimused. 
Siiski jääb väljakutseks ühiste eesmärkide (vaes use ja sotsiaalse tõrjutusega võitlemise, 
pensionide piisavuse ja jätkusuutlikkuse ning tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele võrdse 
juurdepääsu tagamise) täitmine. Avatud kooskõl astusprotsess, mis põhineb vabatahtlikul 
koostööl paljude ja erinevate liikmesriikide va hel, ei saa põhimõttelis elt anda ulatuslikke 
tulemusi piiratud aja jooksul. Siiski on jõutud ulatuslikule konsensusele, mida illustreerib 
suure hulga kirjalike ja suuliste seisukohtade vahetamine sotsiaalkaitsekomitees ja kõigi 
asjaomaste sidusrühmade hulgas,
1 et sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi kogu potentsiaali 
ärakasutamiseks saab ja tuleks veel palju ära teha. 
Käesolevas teatises tehakse ettepanek tuge vdada sotsiaalset avat ud kooskõlastusmeetodit, 
parandades selle nähtavust ja töömeetodeid, tugevdades selle koostoimimist teiste 
poliitikavaldkondadega, tugevda des analüütilisi vahendeid ja tõendusmaterjali ning 
parandades omaksvõttu liikmesriikide poolt  vastastikuse eksper dihinnangu, vastastikuse 
õppimise ja kõigi asjaomaste osalejate kaas amise kaudu. Tugevdamine saavutatakse eelkõige, 
võttes järk-järgult ja kokkuleppel liikmesriikid ega vastu Lissaboni strateegia raames 
kohaldatud teatavaid edukaid meetodeid. K äesolev lähenemisviis, mis peab kinni 
subsidiaarsuse põhimõttest ja avatud kooskõlas tusmeetodi vabatahtlikus t iseloomust, loob uue 
stiimuli riikliku poliitika analüüsimise ja kuj undamise arenguks. Samal ajal parandab see ELi 
sotsiaalse mõõtme tõhusust ja nähtavust Lissa boni strateegia lahutamatu osana ning tagab 
parema majandus-, tööhõive- ja  sotsiaalpoliitika integreerimise, nagu nõuti 2008. aasta märtsi 
Euroopa Ülemkogul. 
                                                 
1 Vt üksikasjad mõju hindamisest. 
ET 3   ET 2. S OTSIAALSE AVATUD KOOSKÕLASTUSMEETODI ARENG JA PEAMISED SAAVUTUSED  
Liikmesriikide ja sidusrühmade üldine hinna ng sotsiaalsele avatud kooskõlastusmeetodile on 
üldjoontes positiivne. Seda tunnustatakse kui sotsiaalsfääri arengu edendamise ja Euroopa 
valitsemise innovatiivset vahendit2. See on edendanud reformi, tugevdanud koostöö- ja 
üksteiselt õppimise tahet parimate lahenduste ot simisel sotsiaalvaldkonnas edu saavutamiseks, 
kohustamata seejuures määratlema minimaalset ühisnimetajat. Selle poliitilist mõju ja töömeetodite tõhususe vaatab  korrapäraselt läbi sots iaalkaitsekomitee koostöös 
kodanikuühiskonna sidusrühmade ja sotsiaalpart neritega ning sõltumatute ekspertide 
korrapäraste aruannete abil. 
Sotsiaalne avatud kooskõlastusmeetod on alates  selle algatamisest 2000. aastal teinud läbi 
olulise reformi. 2005. aastal ühendati kolm kooskõlastusprotsessi  (sotsiaalne kaasatus, 
piisavad ja jätkusuutlikud pensionid ning kõrge kvaliteediline ja jätkusuutlik tervishoid ja 
pikaajaline hooldus) üh eks sotsiaalseks avatud kooskõlastusmeetodiks
3. Euroopa Ülemkogu 
püstitas ja ajakohastas ühised eesmärgid ni ng kinnitas nende kehtivust oma 2008. aasta 
kevadisel istungil (vt 1. lisa). Sotsiaalkaitsekomitee leppis kokku nii üldised kui ka iga kolme 
haru konkreetsed näitajad, et kontrollida ed usamme ühiselt kokku lepitud eesmärkide 
saavutamisel (vt 2. lisa). 
Lisaks lepiti kokku, et protsess hakkab toim uma kolmeaastase tsüklina koos lihtsustatud 
aruandlusega. Liikmesriigid esitavad esimesel  aastal riiklikud strateegilised aruanded, mis 
koondatakse nõukogu ja komisjoni ühisaruandesse sots iaalkaitse ja sotsia alse kaasatuse kohta. 
Kõnealune ühisaruanne sisaldab eraldi riikide profiile, rõhutades prioriteetseid valdkondi ja 
riiklikke väljakutseid. Vahepeal sed aastad, mil aruandeid ei esit ata, on mõeldud prioriteetseid 
teemasid käsitlevaks üksi kasjalikuks analüüsiks ja vastastikuseks õppimiseks. 
Sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi tõhusta mise tulemusena on hakatud keskenduma 
rohkem poliitika rakendamisele ja positiivsele koostoimele majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia ga. 2006. aastal olid riiklikud aruanded 
strateegilisemad, keskendudes ühiste eesmärkide saavutamise prioriteetide ja ühtlaste 
lähenemisviiside piiratud va likule. 2007. aastal järeldati ühi saruandes, et kõigi ühiste 
sotsiaalsete eesmärkide ühine arvessevõtmine aitab parandada poliitika järjepidevust ja tõhusust. Lisaks aitas uus tsükkel muuta an alüüse põhjalikumaks ning kiirendas peamiste 
prioriteetidega seotud õppeprotsessi. 2008. aas ta ühisaruanne, milles keskendutakse laste 
vaesusele, tervishoiule juur depääsule, pikaajalise hoolduse vajaduste arengule, pikemale 
tööeale ja vabatahtlikele pensionidele, kinnitas uue lähenemi sviisi rikkalikkust. 
3. S
OTSIAALSE AVATUD KOOSKÕLASTUSMEETODI TUGEVDAMISE VAJADUS  
Avatud kooskõlastusmeetodi nimetatud positiivs ed tulemused ei kaota meetodi tugevdamise 
vajadust, eriti ühiste kokkulepit ud eesmärkide saavutamiseks ja  ühiselt kokkulepitud näitajate 
paremaks kasutamiseks. Hoolimata Eu roopa Ülemkogu 2000. aastal võetud kohustusest 
avaldada märkimisväärset mõju vaesuse kõrvaldamisele, puuduvad märgid vaesuse üldise vähenemise kohta ELis. Vaesus ohustab 16 % ELi  kodanikest (78 miljonit). Nende hulgas on 
                                                
 
2 Mõju hindamises võetakse ulatuslikult arvesse sotsiaalset avatud kooskõlastusmeetodit käsitlevat 
teaduslikku ja avalikku arutelu. 
3 Tegutsemine koos ja paremini: uus raamistik sotsiaalse kaitse ja kaasatuse poliitikavaldkondade avatud 
kooskõlastamiseks Euroopa Liidus, KOM(2005) 706 lõplik. 
ET 4   ET lapsed isegi rohkem ohustatud: 19 %. Pensio nireformid ei ole kõrvaldanud ebapiisavate 
pensionivarude ohtu tulevaste põlvkondade ja oks ning tervishoiuga seotud ebavõrdsus 
(ebasoodsas olukorras olevate rühmade lühem eluiga, halvem terv islik seisund) jätkub. 
Kõnealustele probleemidele lahe nduste leidmine kuulub esmajoones riiklike ametiasutuste 
vastutuse alla kooskõlas subsid iaarsuse põhimõttega. Nagu avatud kooskõlastusmeetodi 
saavutused on näidanud, on see aidanud kaasa re formidele liikmesriiki des; see võib olla 
veelgi tõhusam, kui järgitakse a llpool kirjeldatud lähenemisviisi. 
3.1. Poliitilise pühendumise ja nähtavuse suurendamine 
Lissaboni strateegia mudel Uuendatud majanduskasvu ja töökohtade loomis t käsitleva Lissabo ni strateegiaga , milles 
keskendutakse rakendamisele ja mis sisaldab täiustatud valitsemissüsteemi, kaasates liikmesriigid, komisjoni, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlamendi partnerluspõhimõttesse, on ette nähtud nii sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi tugevdamise 
mudel kui ka peamine lähtepunkt . Lissaboni strateegia edu se oses majandusliku ja tööhõive 
alase tulemuslikkusega viimaste l aastatel näitab, et kõige kõrge ma tasandi tugev poliitiline 
tahe, koordineeritud jõupingutused reformimis eks ja vastastikune eksperdihinnang võivad 
anda konkreetseid ja nähtavaid tulemusi. 
Majanduskasvu ja tööhõivet käsitl eva strateegia üks tugevaid kül gi on asjaolu, et see põhineb 
partnerlust edendaval lähenemisviisil ni ng juhindub ühiselt kokkulepitud poliitikakavast. 
Samal ajal toetab selle keeruka t metoodilist raamistikku valitud näitajate ja kvantitatiivsete 
eesmärkide kombinatsioon, mis muudab poliitika üksikasjaliku uurimise tõhusamaks, läbipaistvamaks ja usutavamaks Selle põhjal  teostab komisjon iga riigi saavutatud edu 
süstemaatilist hindamist ja esita b iga riigi eripära arvestavaid soovitusi ja/või punkte, mida 
tuleks jälgida. Kõneal used ettepanekud võimaldavad liikme sriikidel, Euroopa Ülemkogul ja 
Euroopa Liidu Nõukogul saavutada konsensuse Eu roopa ja riiklikul tasandil kohaldatava 
tõhusaima poliitika osas. Lisaks lihtsustab hõl psasti mõistetavate eesmärkide saavutamisele 
keskendumine protsessi mõistmist ja avalikkuse teadlikkust selle kohta. 
Sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi ja Lissa boni strateegia positiivse koostoime olulisust 
on rõhutatud komisjoni 2005. aasta teat ises avatud kooskõlastusmeetodi kohta: „seega peaks 
avatud kooskõlastusmeetod toimima paralleelse lt ja tihedas koosmõjus uuendatud Lissaboni 
strateegiaga, aidates kaasa majanduskasvu ja  tööhõive alaste eesmärkide saavutamisele, 
samal ajal kui Lissaboni programmid on s uunatud sotsiaalse ühtekuuluvuse sihtide 
saavutamisele” . Suuremast majanduskasvust ja t öökohtade arvust ei ole piisanud, et 
saavutada loodetud tulemusi v aesuse vähendamisel ja kõige h aavatavamate isikute olukorra 
parandamisel. Seetõttu ki nnitas Euroopa Ülemkogu 2008. aasta märtsis veel kord ELi 
sotsiaalse mõõtme tähtsust Lissaboni strat eegia lahutamatu osana ja rõhutas majandus-, 
tööhõive- ja sotsiaalpoliitika tä iendava integreerimise vajadust
4. 
Sellest tulenevalt näib loogiline rakendada ma janduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud 
Lissaboni strateegia alusel kasutatavaid teat avaid meetodeid ja lähenemisviise järk-järgult 
sotsiaalse avatud kooskõlas tusmeetodi puhul. See tuge vdaks sotsiaalse avatud 
kooskõlastusmeetodi tõhusust. Samuti tugevdaks se e riikliku poliitika rakendamist, et täita 
                                                 
4 2007. aasta novembri ühtse turu läbivaatamises kutsuti samuti üles niisugust integreeritud 
lähenemisviisi kasutama, rõhutades, et turu avamine ja sotsiaalsed reformid võiksid ja peaksid käima 
käsikäes. Vt: 21. sajandi Euroopa ühtne turg KOM (2007) 724 lõplik, 20.11.2007. 
ET 5   ET ühised sotsiaalsed eesmärgid ning suurendada pol iitilist tahet ja nä htavust. See annaks 
Lissaboni strateegiasse olulisema panuse kooskõl as Euroopa Ülemkogu järeldustega ning 
tagaks töökohtade, majanduskasvu ja sotsiaal poliitika optimaalse koosto imimise. Samal ajal 
oleks see lähenemisviis täielikult kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ja avatud 
kooskõlastusmeetodi vabatahtliku iseloomuga. Se da näitavad teised avatud kooskõlastamise 
valdkonnad (haridus ja tööhõive), mille puhul on  püstitatud ELi tasandil eesmärgid (näiteks 
tööhõive määrad, koolist väljalan genute arv, elukestev õpe), s uurendades oluliselt Lissaboni 
strateegia dünaamilisust. 
Eesmärkide seadmine 
Liikmesriigid on sotsiaalkaitse ja sots iaalse kaasatuse valdkonnas leppinud kokku juba 
mitmetes näitajates (vt 2. lisa) , mis on kvantitatiivsete eesmärkide püstitamiseks piisavalt 
vastupidavad. Seda tuleks eriti kaaluda, et avaldada märkimisväärset mõju vaesuse 
kõrvaldamisele . Hoolimata kõnealusest kohustusest, mille Euroopa Ülemkogu võttis 2000. 
aastal, on veel vaja palju ära teha. Eesmärkidega kaasneks uus dünaamilisus; eesmärgid tuleks seada nii vaesuse vähendamiseks  üldiselt kui ka seoses vaes use konkreetsete vormidega, 
näiteks laste vaesus, mis on praegu kolme  protsendi võrra suurem kogu rahvastiku 
vaesusemäärast (vastavalt 19 % ja 16 %) ning mõju tab teatavates riikides ühte last neljast; 
töötajate vaesus, mis mõjutab 8 % töötavas t elanikkonnast ning on suurenemas; püsiv, 
pikaajaline vaesus, mill e üldnäitajad tehakse vars ti kättesaadavaks, ning eakate inimeste (65+) 
vaesus, mis on ka pensionide piisavuse näitaja. 
Et on vaja hoolikalt kontrollida tule vaste pensionide piisavust, peaks pensionisüsteemide 
reformi eesmärk olema seotud nii riik liku kui ka erasektori pens ionide kaudu antava tulu 
miinimumtasemega. Eesmärkide rakendamist tervishoiu ja pikaajalise hoolduse valdkonnas 
võiks toetada eesmärkidega, mis on seotud terv ishoiule ja sotsiaalhooldusele juurdepääsu ja 
nende kvaliteediga. Lisaks võiks püstitada te rvisliku seisundiga seotud eesmärgid, näiteks 
suurendada eluiga (mis erineb l iikmesriigiti 13 aastat meeste ja  7 aastat naiste puhul), tervena 
elatud aastaid ning vähendada laste suremust (teatavates liikmesriikides sureb endiselt 
ligikaudu 10 elusalt sündinud last tuhandest).  Tervislik seisund on ot sustava tähtsusega 
aktiivsel osalemisel tööturul, pikema töö ea saavutamisel ja vaesuse vähendamisel. 
Kõnealuste kvantitatiivsete eesmärkide kehtestamine, mida toetavad vastupidavatel 
analüütilistel vahe nditel põhinevad ühiselt kokku  lepitud näitajad, aitavad liikmesriikidel oma 
tahet säilitada ja tööt ada konkreetsemalt ühiste eesmärkide s aavutamise nimel. Liikmesriigid 
võivad määratleda riiklikud eesmärgid , et võtta arvesse liikmesriikide mitmekesisust, eriti 
riiklikku konteksti ja er inevaid lähtepunkte.  
Riiklikud eesmärgi d võivad olla osa eristamisest eri viisidel , võimaldades sarnases olukorras 
olevate või samu probleeme omavate riikide rühmadel koostööd teha. Kõnealust meetodit on 
juba rakendatud seoses kaitst ud paindlikkusega Lissaboni strat eegia raames ning 2007. aastal 
kasutati seda teataval määral laste vaesuse te maatilises analüüsis. Saadud kogemused, mis on 
endiselt piiratud, näitavad, et see on hea alus  vajadustele vastav a poliitilise analüüsi 
tegemiseks ja poliitiliseks nõuandeks ning võib tegelikult siduda eri liikmesriike ühiste 
eesmärkidega. Komisjon töötab avatud kooskõlastu smeetodi raames välja eri viisid ja ühised 
põhimõtted oma kaitstud paindlikkusega seotud et tepanekute alusel, mille kiitis 2007. aastal 
heaks Euroopa Ülemkogu. 
Komisjoni soovitused 
Sotsiaalkaitsekomitees toimuvad arutelud hõlmavad  sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatusega 
seotud ulatuslikke teemasid. Avatud kooskõlas tusmeetodi alla kuuluva id teemasid võiks 
ET 6   ET veelgi ühtlustada, ametlikusta des seisukohtade kattumise alati,  kui see tekib. Komisjon aitab 
sellele kaasa, kasutades vajaduse korral asutamislepingu artiklil 211 põhinevaid soovitusi ja 
kehtestades ühiseid põhimõtteid , mis moodustavad seire ja vastastikuse eksperdihinnangu 
aluse. Teiste institutsioonide poliitiline heak skiit tugevdaks kõnealusei d ühiseid põhimõtteid 
ja muudaks need nähtavamaks. Komisjonil on kavas seda lähenemisviisi järk-järgult 
arendada, toetudes kogemusele, mis on saadud ak tiivse kaasatuse soovituse raames, mida 
komisjon kavatseb esitleda 2008. aasta oktoobris nõukogu järelduste  ja Euroopa Parlamendi 
resolutsiooni alusena.  
Parem aruandlus, teabevahetus ja levitamine 
Eespool rõhutatud lähenemisviisi alusel tugevdab komisjon oma suutlikkust edu 
hindamiseks ja seireks nii ELi kui ka riiklikul tasandil.  Tugevdatud seire peaks peegelduma 
perioodilises nõukogu ja komisjoni ühi saruandes sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse kohta, 
mis on tööhõive, sotsiaalpoliitika, tervise- ja tarbijakaitseküsimuste nõukogu panuse alus 
kevadisel Euroopa Ülemkogul. Euroopa Parlamenti teavitatakse korrapärase lt. Lisaks kasutab 
komisjon sotsiaalse olukorra aruannet, mis valmistatakse ette igal aastal asutamislepingu artikli 143 alusel, et esitleda teistele institu tsioonidele oma ühiste eesmärkide saavutamise 
praeguste suundumuste ja edu hindamist ning laiendada ja rikastad a poliitilist arutelu. 
Liikmesriike kutsutakse jätkama iga kolme aasta tagant aruannete esitamist avatud kooskõlastusmeetodi saavutatud edu kohta integreerit ud viisil, pidades silmas tulevast arutelu 
Lissaboni strateegia tuleviku kohta.  
Teabevahetus ja tulemuste levitamine muudetakse tõhusamaks aktiivse 
teabevahetusstrateegia järj epideva arendamise kaudu, ka sutades ära kõik programmi 
PROGRESS pakutavad võimalused. See on so tsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi osa, 
kujutades endast teadmiste jagamise viisi, et  stimuleerida pos itiivset konkurentsi spetsialistide 
vahel ja aidata kaasa püsiva kaasatuse ja pühendumuse saavutamisele. Eelkõige suurendab 
komisjon oma jõupingutusi, et muuta sotsiaal se avatud kooskõlastusmeetodi saavutustega 
seotud teave ulatuslikult kättes aadavaks, mõistetavaks ja kasulikuks. Seoses sellega saab 
uuendatud sotsiaalkaitse ja sots iaalse kaasatuse veebilehest
5 oluline töövahend. 
3.2. Positiivse koostoime suurendami ne teiste ELi poliitikavaldkondadega 
Süvalaiendamine  
Nagu on rõhutatud komisjoni teat ises tervikliku, laiahaardelis e uue sotsiaal agenda kohta, 
tunnustatakse üldjuhul, et ka sotsiaalpoliitika kaalutlusi  tuleb süvalaiendada ELi 
poliitikavaldkondades (näiteks konkurentsivõime, sisetu rg, majanduspoliitika, tervishoid, 
sisseränne, kaubandus, põllumajandus jne). Komi sjon jätkab oma jõupingutusi, et koostada 
tugevaid mõjuhinnanguid iga uue poliitilise alga tuse kohta ning pöörata sellega seoses erilist 
tähelepanu sotsiaalsele mõjule.  Sotsiaalkaitsekomitee on juba  pööranud suuremat tähelepanu 
sotsiaalsete eesmärkide süvalaiendamisele, kasutades samuti ära konk reetset kogemust, mis 
on saadud ELi soolise võrdõigus likkuse süvalaiendamisest6. Komisjon jätkab koostööd 
sotsiaalkaitsekomiteega, et tugevdada jagatud mõjuhinnangu suutlikkust. 
Horisontaalne kooskõlastamine 
Sotsiaalsest avatud kooskõlastusmeetodist on saanud üha enam võrdluspunkt ulatuslikeks 
sotsiaalvaldkonnaga seotud küsimusteks, mis on asetatud kõrgele kohale liikmesriikide 
                                                 
5 http://ec.europa.eu/employment_social/spsi/social_protection_en.htm 
6 Asutamislepingu artikli 3 lõikes 2 nõutakse, et EL kõrvaldaks võrdõiguslikkuse puudumise ning 
edendaks naiste ja meeste võrdõiguslikkust kõikides ühenduse tegevustes. 
ET 7   ET tegevuskavades ning käsitlevad mitmeid poliiti kavaldkondi, nagu näiteks rände sotsiaalne 
mõju; etniliste või ebasoodsas olukorras olevate vähemuste sotsiaalne kaasatus, sealhulgas 
mustlaste kogukonnad; vaesus maapiirkondades; puuetega inimeste pikaajaline hooldus ja 
sotsiaalne kaasatus; kliimamuutuse, keskkon naseisundi halvenemise ja energiahindade 
muutuste sotsiaalsed tagajärjed; hariduslik ebav õrdsus, ebavõrdne juurdepääs jätkuõppele ja 
elukestvale õppele; finantsharidus teavitamine ja juurdepääs põhilist ele finantsteenustele; 
digitaalne lõhe ja sotsiaalne tõrjutus; aktiivne vananemine ja põlvkondadevaheline 
solidaarsus. 
Sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi avam ine valdkondadevahelistele küsimustele on 
suurendanud märgatavalt selle asjakohasust ja mõju ning sillutanud teed paremaks 
horisontaalseks koordineerimiseks. On loodud so tsiaalkaitsekomitee ja teiste asjaomaste 
komiteede, sealhulgas tööhõivekomitee ja majanduspoliitika komitee vaheline viljakas 
koostöö, mida tuleks veelgi tugevdada. Sama kehtib praeguse sünerg iate arendamise puhul 
tihedalt seotud poliitikavaldkondade vahel,  näiteks hariduse ja  koolituse avatud 
kooskõlastusmeetod, ELi te rvishoiustrateegia7 ja sisserändajate integratsiooni Euroopa 
tegevuskava. Komisjon jätkab  viiside otsimist, et tugevdada koordineerimist 
sotsiaalkaitsekomitee ja teiste komiteede ning kõrgetasemeliste töörühmade vahel; 
komisjon tagab lisaks oma alalise talitustevahe lise sotsiaalse kaasatuse ja sotsiaalkaitse 
süvalaiendamise rühma tõhususe. 
3.3. Analüütiliste vahendite tugevdamine 
Programmiga PROGRESS toetatakse statistilise suutlikku se ja andmekogumise 
tugevdamist, eriti valdkondades, kus võrdlus andmed puuduvad või on ebapiisavad. Näiteks 
tuleb läbi vaadata olemasolevad kogu ELi hõlma vad uuringud, et hõlmata  paremini aineliste 
võimaluste puudumist (sealhulgas digitaalset tõrjutust), majapi damiste jõukust, sisserändajate 
olukorda, töölt pensionile üleminekut; et kogu da andmeid keskmise eluea kohta vastavalt 
sotsiaal-majanduslikule staatusele ning pa randada sugude kaupa jaotatud andmete 
kättesaadavust ja analüüsi. 
Programmiga PROGRESS toetatakse ka tervist, vananemist ja pensionilejäämist käsitlevat 
uuringut, uut Euroopa majapida miste uuringut ning konkreet sete teemade üksikasjalikku 
analüüsi, aidates liikmesriikidel parandada oma poliitikat eriti olulistes valdkondades. 
Teadusringkondade suurem kaasatus ja tugevamad seosed teiste käimasolevate 
teadusuuringutega komisjonis ja rahvusvahelistes orga nisatsioonides aitavad veelgi 
arendada teadmistel ja tõ enditel põhinevat poliitikat. 
3.4. Suurem omaksvõtmine vastastikuste eksp erdihinnangute, vastastikuse õppimise 
ja kõigi asjaomaste os alejate kaasamise abil 
Vastastikused eksperdihinnangud Vastastikused eksperdihinnangud on osutunud kasulikuks ja rikastanud vastastikuse 
õppimise tõhustamist. Neid tuleks kasuta da ulatuslikumalt sotsiaalses avatud 
kooskõlastamismeetodis ning strateegilisemal v iisil. Tulemuste parem taustteave, tugevam 
analüütiline alus ja ulatuslikum levitamine a itaks määratleda häid tavasid ja lihtsustada 
strateegiate edendamist. Olulin e on ka kohalikul ja piirkondli kul tasandil ametnike suurem 
                                                
 
7 Lissaboni strateegias sisalduv tervena elatud aastate  näitaja on näide parema tervise sotsiaalsete ja 
majanduslike mõõtmete integreerimisest. 
ET 8   ET kaasamine vastastikustesse eksperdi hinnangutesse. Komisjon uurib koos 
sotsiaalkaitsekomiteega, kuida s parandada vastastikuste ek sperdihinnangute 2009. aasta vooru 
korda. 
Vastastikuse õppimise uued vahendid 
Programm PROGRESS pakub tuge vastastikuse õppimise uute vahendite katsetamiseks 
ning parimate tavade vahetamiseks, näite ks asjatundlikkuse ajutist ühendamist ja 
edasiandmist käsitlevad projektid liikmesriikid e vahel; strateegilise planeerimise alane 
koolitus, süvalaiendamine, koordineerimine, sidusrühmade kaasamine, sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi protsessi jälgimine ja hindamine. Programm PROGRESS võib samuti 
aidata arendada sotsiaalset katsetamist kui viisi, millega katsetada innovatiivseid ideid enne nende laialdast rakendamist so tsiaalprogrammides, näiteks miinimumsissetuleku, lastetoetuste 
või pikaajalise hoolduse valdkonn as; programm toetab sotsiaal katsete projek tide uurimist, 
levitamist ja hindamist. 
Kõigi asjaomaste osalejate kaasamine 
Piirkondlikud ja kohalikud ametiasutused tuleks kaasata paremini ELi sotsiaalkaitse ja 
sotsiaalse kaasatuse protsessi. Praegu jääb nende kaasatus enamikus liikmesriikidest piiratuks. Mitmed riigid on teinud märkimisväärseid edusamme kodanikuühiskonna ja teiste asjaomaste sidusrühmade kaasamisel poliitika planeerimi se etappi, kuid seda  jätkatakse harva 
rakendamise etapis. Kogemused on näidanud, et  asjaomaste osalejate koordineerimine ja 
osalus kogu poliitika kujundamise tsüklis on tõhusa rakendamise nimel äärmiselt oluline. Komisjon teeb ettepaneku, et sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi raames toimuva 
vastastikuse õppimise puhul võe taks kõnealuseid valitsemistavadega seonduvaid aspekte 
rohkem arvesse. Selle põhjal koostab komisj on liikmesriikidele vabatahtlikud suunised. 
4. K
OKKUVÕTE JA JÄRELDUS  
Et kasutada täielikult ära sotsiaalse avatud kooskõlastusmeetodi potentsiaal, on käesolevas 
teatises toodud esile mitmed valdkonnad, kus m eetodit võiks parandada, tugevdada ja edasi 
arendada. Kõnealused meetmed toetuvad neljale eesmärgile: esiteks, poliitilise tahte ja 
protsessi nähtavuse suurendamine; teiseks, pos itiivse koostoime suurendamine teiste ELi 
poliitikavaldkondadega; kolmandaks, protsessi toetavate analüütilis te vahendite tugevdamine, 
et liikuda kvantitatiivsete eesmärkide määratlemise ja tõenditel põhineva 
poliitikakujundamise tugevdamise suunas; neljandaks, suurendada omaksvõtmist 
liikmesriikide poolt, kiirendades rakendamist ja tugevdades vastastikust õppimist. 
Mõned meetmetest tähendavad tegelikult olemas olevate tavade ühtlustamist. Teised, eriti 
eesmärkide püstitamine, toovad kaasa olulisemad muudatused ning nõuavad konsensuse leidmist liikmesriikide ja sidusrühmade hulga s. Seetõttu näeb komisjon ette astmelise 
lähenemisviisi, mille erinevaid etappe ja vajalikku prioriteetide seadmist arutatakse 
liikmesriikide ja teiste peamiste sidusrühmadega. 
Tugevdatud avatud kooskõlastusmeetod sotsiaalka itse ja sotsiaalse kaasatuse valdkonnas on 
oluline panus uuendatud sotsiaalagenda rake ndamisse ja toetab uuendatud pühendumist 
sotsiaalsele Euroopale. 
ET 9   ET 1. LISA 
SOTSIAALKAITSE JA SOTSIA ALSE ÜHTEKUULUVUSE AVATUD 
KOOSKÕLASTUSMEETODI EESMÄRGID  
Sotsiaalkaitse ja sotsiaalse ühtekuuluvus e avatud kooskõlastusmeetodi üldeesmärgid 
peavad edendama: 
– a) sotsiaalset ühtekuuluvust, soolist võrdõi guslikkust ja võrdsei d võimalusi kõigile 
piisavate, juurdepääsetavat e, finantsiliselt jätkusuutli ke, kohandatavate ja tõhusate 
sotsiaalkaitsesüsteemide ja sotsiaalse kaasatuse poliitika abil; 
– b) tõhusat ja vastastikust koostoimet Lissa boni strateegia suurema majanduskasvu ja 
paremate töökohtade ning suurema sotsiaalse  kaasatuse eesmärkide ning ELi säästva 
arengu strateegia vahel; 
– c) head valitsemistava, läbipaistvust ja sidusrühmade kaasamist poliitika kujundamises, 
rakendamises ja järelevalves. 
Järgmised eesmärgid kehtivad  eri töövaldkondade puhul: 
märkimisväärne mõju vaesuse ja sotsiaal se tõrjutuse kõrvaldamisele, mis tagab: 
– d) juurdepääsu kõigile vahenditele, õigustele  ja teenustele, mida on vaja ühiskonnas 
osalemiseks, ennetades ja käsitledes tõrjut ust ning võideldes kõigi  tõrjumiseni viivate 
diskrimineerimise vormide vastu; 
– e) kõigi aktiivse sotsiaalse kaasatuse, edenda des osalust tööturul ning võideldes vaesuse ja 
tõrjutusega; 
– f) et sotsiaalse kaasatuse poliitika oleks hä sti koordineeritud ja hõl maks kõiki valitsuse 
tasandeid ja asjaomaseid osalej aid, sealhulgas vaesuses elavai d inimesi, et see oleks tõhus 
ja tulemuslik ning et seda süvalaiendataks kõigis asjaomastes riikliku poliitika valdkondades, sealhulgas majandus-, eelarve -, haridus- ja koolituspoliitikas ning 
struktuurifondidega (er iti Euroopa Sotsiaalfondiga) seotud programmides. 
Piisavad ja jätkusuutlikud pensionid, mis tagavad: 
– g) põlvkondadevahelise ja põlvkonnasisese solidaar suse ja õigluse vaim us kõigile piisava 
vanaduspensioni ning selliste  pensionide kättesaadavuse, mis võimaldaks inimestel 
rahuldaval tasemel nende elatustaseme säilitamist pärast pensionile jäämist; 
– h) riiklike ja erasektori pe nsioniskeemide rahalise jät kusuutlikkuse vananeva elanikkonna 
ja riigi rahandusele avalduva surve tingimustes ning kolmes uunalise strateegia kontekstis 
tegelemaks elanikkonna vananemisega seotud eelarvekulude küsimusega, seda eelkõige: 
toetades pikemat tööiga ja aktiivset vananemi st, tagades tasakaalu pa nuse ja tulu vahel 
sobival ja sotsiaalselt õiglasel viisil ning pr opageerides kogumis- ja erapensionite skeemide 
taskukohasust ja turvalisust; 
– i) et pensionisüsteemid oleksid läbipaistvad, ning vastaksid naiste ja meeste vajadustele ja 
püüdlustele ning kaasaegse ühiskonna nõuetele , demograafilisele vananemisele ja 
struktuursetele muutustele; et inimesed saak sid vajalikku teavet oma pensionilemineku 
planeerimiseks ning et reformide läbiviim isel arvestataks võimalikult laiapõhjalise 
arvamusega. 
ET 10   ET Juurdepääsetav, kõrgekvaliteetne  ja jätkusuutlik tervishoid  ja pikaajaline hooldus, 
mis tagab: 
– j) kõigile piisava juurdepääsu te rvishoiule ja pikaaja lisele hooldusele ning selle, et vajadus 
hoolduse järele ei viiks vaesuse ning finantssõ ltuvuseni ja et tegeld akse ebavõrdsusega 
hoolduse kättesaadavuses ja sellest tu lenevate tagajärg edega tervisele; 
– k) kvaliteetse tervishoiu ja  pikaajalise hoolduse, võttes ar vesse (ka ennetava hoolduse 
arendamisel) ühiskonna ja indiviidide mu utuvaid vajadusi ja eelistusi, eelkõige 
rahvusvahelisi parimaid tavasid järgivate kvaliteedistandardite väljatöötamise ning 
tervishoiutöötajate, patsie ntide ja hooldusaluste va stutuse tugevdamise kaudu; 
– l) piisava ja kõrgekvaliteedilise tervishoiu ning pikaajalise hoolduse mõistliku hinna ja 
finantsilise jätkusuutlikkuse, propageerides vahe ndite ratsionaalset kasutamist, seda eriti 
kasutajatele ja pakkujatele sobi vate stiimulite loomise kaudu; häid valitsemistavasid ning 
hooldussüsteemide ning era- ja avalike in stitutsioonide vahelist koordineerimist. 
Pikaajalise jätkusuutlikkuse ja kvaliteedi saav utamisel on oluline propageerida tervislikke 
ja aktiivseid eluviise ning tagada kvaliteet se inimressurssi olemasolu hooldussektoris. 
ET 11   ET 2. LISA 
SOTSIAALSE AVATUD KOOSKÕLASTUS MEETODI JÄRELEV ALVE ÜLDISED 
NÄITAJAD  
 
1a – vaesusriski määr (lapsed ja eakad inimesed kokku) + näitlik läviväärtus – EL 
Inimeste hulk, kelle sissetulek jääb alla 60 % riigi keskmisest sissetulekust8. 
1b – vaesusriski suhteline mediaanne erinevus – EL  
Vaesusriski lävest allpool elavate inimeste keskmi se sissetuleku ja kõnealuse läve vaheline erinevus, 
mida väljendatakse protsendina vaesusriski lävest.  
1c – püsiv vaesusriski määr (saadaval üksnes alates 2010. aastast) – EL 
Inimesed, kes elavad vaesuse ohus jooksval aastal ja on elanud vähemalt 2 aasta jooksul 3 eelnevast 
aastast.  
2 – sissetuleku ebavõrdne jaotus (S80/S20) – EL 
20 % kõrgeima sissetulekuga riigi elanikkonna saadud kogu sissetuleku määra suhe 20 % madalaima 
sissetulekuga riigi elanikkonna saadud kogu sissetuleku määrasse.  
3 – tervena elatud eluaastad – NAT 
Aastate arv, mis on inimesele jäänud eeldatavalt tervena elada tema sündimisel, 45aastasena ja 
65aastasena (ilma et see takistaks igapäevaste toimetuste tegemist).  Seda tuleks käsitleda koos 
keskmise elueaga.  
4 – kooli pooleli jätnud isikud – EL 
18–24aastaste isikute arv, kes omavad üksnes teise ta seme alumise astme haridust ja ei ole omandanud 
haridust ega saanud koolitust uuringule  eelneva nelja nädala jooksul.  
5 – töötute leibkondades elavad isikud – EL 
Täiskasvanute (18–59aastased, kes ei ole õpilased) ning laste arv, kes elavad leibkondades, kus keegi 
ei käi tööl.  
6 – avaliku sektori kogu kavandatavad sotsiaalkulutused – NAT 
Vanusega seotud avaliku sektori kogu kavandatava d sotsiaalkulutused (pensionide, tervishoiu, 
pikaajalise hoolduse, hariduse ja töötusega seot ud kulutused), nende SKT osa praegune tase ja 
kavandatav muutus.  
7a – eakate inimeste suhteline mediaansissetulek – EL 
Üle 65aastaste ja vanemate inimeste keskmise sissetuleku ning 0–64aastaste inimeste keskmise 
sissetuleku suhe.  
7b – agregeeritud asendusmäär – EL 
65–74aastaste keskmised personaalpensionid võrre ldes 50–59aastaste keskmise isikutuluga, välja 
arvatud sotsiaalhüvitised.  
8 – arstiabi vajaduse rahuldamata  jätmine inimeste endi hinnangul  – NAT + tervishoiuteenuste 
kasutamine – NAT 
                                                 
8 Kui ei ole märgitud teisiti, viitavad käesolevas loetelus toodud vaesuse näitajad leibkondade 
ekvivalentsele kasutada jäävale tuluosale, mille all mõeldakse leibkonna kasutada jäävat kogutulu (pärast sotsiaalhüvitiste ja kulude maha arvestamist), mis on kohandatud vastavalt leibkonna suurusele 
ja koosseisule.  
Vt näitajate täielik loetelu: http://ec.europa.eu/employment_social/spsi/common_indicators_en.htm
. 
ET 12   ET Kogu arstiabi vajaduse rahuldamata  jätmine inimeste endi hinnangul, mis on tingitud finantstõketest, 
ooteaegadest või liiga kaugel asuvatest raviasutu stest, sissetulekusegmendi kohta. Seda tuleb 
analüüsida koos viimase 12 kuu jooksul toimunud üldarsti või erialaarsti külastamiste arvuga.  
9 – teataval ajahetkel fikseeritud vaesusriski määr – EL 
Inimeste arv, kelle sissetulek jääb alla majandusaast a 2004 puhul arvutatud vaesusriski läve, mida on 
kohandatud aastate jooksul toimunud inflatsiooniga.  
10 – vanemate töötajate tööhõive määr – EL 
Vanuserühmades 55–59 ja 60–64 töötavate inimeste hulk.  
11 – töötavate inimeste vaesusrisk – EL Isikud, kes määratletakse kui töötajad ning keda ohustab vaesus.
 
12 – aktiivsuse määr – EL 
Töötavate ja töötute inimeste hulk kogu tööealisest elanikkonnast vanuses 15–64 aastat.  
13 – piirkondlikud erinevused – tööhõivemäära variatsioonikordaja – NAT Piirkondlike tööhõivemäärade standardhälve, mis on jagatud riikliku kaalutud keskmisega.
 
14 – tervishoiu kogukulud inimese kohta – NAT 
Tervishoiu kogukulud inimese kohta ostujõu pariteetides.