EUROOPA KOMISJON 
Brüssel, 11.10.2011 
SEK(2011) 1166 lõplik 
  
KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT 
Mõjuhinnangu kokkuvõte 
Lisatud dokumendile 
Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus 
Euroopa ühise müügiõiguse kohta 
{KOM(2011) 635 lõplik} 
{SEK(2011) 1165 lõplik}  
 
 1 
1. MENETLUSKÜSIMUSED JA KONSULTEE RIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA 
Euroopa Komisjon (edaspidi „komisj on”) on tegelenud Euroopa lepinguõiguse 
väljatöötamisega alates 2001. aastast. 2010. aast a juulis võttis komi sjon vastu rohelise 
raamatu „Euroopa lepinguõiguse loomise võimalused tarbijate ja ettevõtja te jaoks” (edaspidi 
„roheline raamat”). Komisjoni 2011. aasta tööpr ogrammis on ette nähtud 2011. aasta viimases 
kvartalis strateegilise algatusena esitatav et tepanek Euroopa lepinguõigu st käsitleva õigusakti 
kohta.  
2010. aasta aprillis moodustas komis jon eksperdirühma, et teha normistiku teostatavusuuring. 
Uuring sai valmis 2011. aasta aprillis. Mõju hinda mise juhtrühm kohtus viis korda, et arutada 
rohelise raamatu eelnõu, mõjuhinna ngut ja teostatavusuuringut.  
 
Komisjon korraldas pidevalt ar utelusid. Vastusena rohelisele raamatule laekus 320 vastust 
paljudelt sidusrühmadelt. Nende põhjal sai komisjon kindlaks teha erinevate 
poliitikavalikutega seotud probleemid ja ne id lahendada. Komisjon moodustas peamiste 
sidusrühmade esindajatest eksperdirühma, kus o lid esindatud ettevõtjad, tarbijad ja juristid. 
Kõnealune eksperdirühm korraldas teostatavusuur ingu üle korrapäraseid arutelusid tagamaks, 
et selle käigus väljatöötatud normid hõlmaksid kõi ki praktikas esinevaid probleeme ja oleksid 
kasutajasõbralikud. Lisaks korraldas komis jon ettevõtjate ja tarbijate seisukohtade 
väljaselgitamiseks Eurobaromeetri uuringuid, VKEde paneeluuringu ja Euroopa ettevõtjate 
paneeluuringu. 2010. aasta novembris toimus le pinguõiguse teemaline õpikoda ettevõtjatele. 
Komisjoni ametnikud kohtusid ka Euroopa Tarb ijaliitude Ameti (BEUC) esindajatega ja 
osalesid Euroopa tarbijate nõuande rühma (ECCG) kahel kohtumisel.  
 
2. PROBLEEMI KIRJELDUS 
2.1. Sissejuhatus 
Erinevused liikmesriikide lepinguõiguses võivad takistada piiriülest kaubandust ELis, 
sundides ettevõtjaid ja tarbijaid loobuma piiriü lestest tehingutest. Et tevõtjad, kes ekspordivad 
oma kaupu muudesse liikmesriikide sse, peavad tasuma turule sisenemisega seotud kuludena 
igal aastal peaaegu 1 miljard eurot. Erinevuste tõttu lepinguõiguses ulatub kaubavahetusest saamata jääv tulu kümnete miljardite eurodeni. 
 
2.2. Praegune ELi õigusraamistik  lepinguõiguse valdkonnas 
Praegust õigusraamistikku lepinguõiguse valdkonna s iseloomustavad erinevused siseriiklikus 
õiguses. Lepinguõiguse valdkonnas on küll vastu võet ud hulk ELi ja rahvusvahelisi õigusakte, 
kuid puuduvad ühtsed ja terviklikud normid, mida ettevõtjaid ja tarbij aid saaksid kohaldada 
piiriüleste tehingut e korral ELis. 
 
2.3. Esimene probleem: erinevused lepinguõigus es takistavad ette võtjate piiriülest 
kaubandust ja vähendavad nende piiriüleseid tehinguid  
Praegu ekspordib muudesse liikmesriikidesse  ainult 9,3 % kaubandusega tegelevatest ELi 
ettevõtjatest. Enamik neist (62 % ettevõtjatevaheliste tehingute korral ja 57 % ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingute korral) ekspordib maksimaalselt kolme liikmesriiki. Üheks põhjuseks, miks piiriülene kaubandus ei ole erit i elav, on regulatiivsed (nt maksueeskirjade, 
lepinguõiguse ja haldusnõuete erin evused) ja praktilised takist used (nt keel, transport ja 
müügijärgne hooldus). 
 
 2 
Lepinguõiguse erinevuste negatiivn e mõju piiriülesele kaubandusele:  Lepinguõigusega 
seotud takistuste tõttu loobuvad mõned ettevõtjad kauplemast piir iüleselt. 61 % ettevõtjatest, 
kes on seotud ettevõtjatevahelist e tehingutega, ja 55 % ettevõtjate st, kes on seotud ettevõtja ja 
tarbija vaheliste tehingutega, pidasid lepi nguõigusega seotud takist usi sageli või vähemalt 
mõnikord segavaks. Ettevõtjatevaheliste te hingute kohta korraldatud Eurobaromeetri 
uuringule vastanutest 3 % ja et tevõtja ja tarbija vahelist e tehingute kohta korraldatud 
Eurobaromeetri uuringule vastan utest 2 % loobus nimetatud põhjus el alati ekspordist. Lisaks 
selle sundisid lepinguõigusega seotud takistused e ttevõtjaid piirama oma piiriülest tegevust. 
Üle 80 % (nii ettevõtjatevaheliste  kui ka ettevõtja ja tarbija  vaheliste tehingute korral) 
ettevõtjatest, kes tegelesid piir iülese kaubandusega või olid sellest huvitatud ja keda mõjutasid 
lepinguõigusega seotud takistused, väitis, et nad ekspordivad s eetõttu vähematesse 
liikmesriikidesse. Seetõttu, et ettevõtjad loobuvad piiriülesest kaubandusest lepinguõigusega seotud takistuste pärast, jääb ELi-siseses ka ubanduses hinnanguliselt saamata 26 miljardit 
eurot (võrdne Leedu SKPga) kuni 184 miljardit eurot (natuke rohkem kui Portugali SKP).  
 On kindlaks tehtud, et kaubandusele on positiiv ne mõju kahepoolsetel kaubandussidemetel 
riikide vahel, mille õigussüsteemid põhi nevad samadel alustel. Kui lepinguõiguse 
erinevustega seotud takistuste kõrvaldamisest  saadav kasu oleks umbes 1 protsendipunkt 
sellest positiivsest mõjust, suureneks ELi- si sese kaubanduse maht 30 miljardi euro võrra.  
 
2.3.1.  Lepinguõiguse erinevustest tulenevad  täiendavad tehingukulud takistavad 
piiriülest kaubandust:  Erinevate riikide lepinguõiguse kohaldamise vajadus tekitab 
täiendavaid tehingukulusid võrreldes siseriik liku kaubandusega. Need kulud suurenevad 
tavaliselt võrdeliselt selliste ELi liikmesriikide arvuga, kellega ettevõtja kaupleb. Ettevõtjate 
hinnangul on ühe liikmesriigi turule sisenemisega seotud tehingukulud vahemikus vähem kui 10 00 kuni rohkem kui 30 000 eurot. Nendel  kuludel on suurim mõju mikro- ja 
väikeettevõtjatele, sest need m oodustavad suurema osa käibest.  
2.3.2.   
Kõikide praegu ekspordiga tegelevate ELi  ettevõtjate kogukulud jäävad vahemikku 6–
13 miljardit eurot. Iga-aastased tehingukulud on vahemikus umbes 0,9–1,9 miljardit eurot.  
Kui meetmeid ei võetaks, ulatuksid need 2020. aa staks 9–19 miljardi euroni, eeldusel et turule 
sisenemise kulud jäävad samale tasemele.  
2.3.3.  Märgatavalt keerukam õigu skeskkond takistab piiriülest kaubandust: 
Õiguslik keerukus on veel üks tegur, mis mõju tab otsust hakata tegelema piiriülese 
kaubandusega. Ettevõtjad pidasid peamisek s takistuseks muu liikmesriigi lepinguõiguse 
normide kindlakstegemise keerukust. See oli esi kohal ettevõtja ja tarb ija vaheliste tehingute 
korral ja kolmandal kohal ettevõt jatevaheliste tehingute korral.  
 
2.4. Teine probleem: tarbijad ei saa teha oste piiriüleselt ja neil on seetõttu vähem 
võimalusi  
ELis tehakse suhteliselt vähe piiriüleseid oste: 26 % tarbijatest ostab reisil olles muust 
liikmesriigist ja 9 % teeb kaugoste. Nii pakkumise kui ka nõudlusega seotud probleemid pidurdavad kasvu selles valdkonnas. Järk-jär gult vähenevad praktilised takistused, kuid 
regulatiivsete takistuste mõju on endiselt suur.  
 
2.4.1.  Lepinguõiguse erinevused mõjutavad negatiivselt piiriüleste ostude 
tegemist: 
 
 3Lepinguõigus sisaldab ka tarbijakaitsenorme . Tarbija usaldust piiriüleste ostude tegemise 
vastu mõjutab olulisel määral kindlus kõneal uste normide sisus. Kui tarbija puutub kokku 
välisriigi õigusnormidega, on ta oma õigustes ebak indel. 44% tarbijatest väidab, et ebakindlus 
oma õiguste suhtes on takistuseks ostude tegemisele muudest ELi liikmesriikidest. 
2.4.2.  Tarbijatel jäävad kasutamata siseturu võimalused:   
Suur hulk tarbijaid, kes eelista vad teha oste koduliikmesriigis, kuna nad on ebakindlad oma 
õiguste suhtes piiriüleste tehi ngute korral, on sageli ebasoods as olukorras, kuna kodumaisel 
turul on nende valik piiratud ja hinnad kõrge mad. Kui need 44 % ostjatest, kes teevad 
internetis oste ainult oma koduliikmesriigis ja kes on oma õigustes piiriüleste tehingute korral 
ebakindlad, teeksid internetis vähemalt ühe piir ülese ostu, säästaksid nad 380 miljonit eurot. 
 
Sageli keelduvad kauplejad müümast internetis t oodet tarbijale, kes asub teises liikmesriigis ja 
on leidnud parema pakkumise. Peaaegu veerand ekspordisuunitlusega Euroopa jaemüüjatest keeldus lepinguõigusega seotud põhjustel müümast kaupa muusse liikmesriiki. Müügist keeldumine võib viia selleni, et ostusooviga ta rbija loobub piiriülest e ostude tegemisest. 
Samuti paneb see tarbijad majanduslikult ebasoodsa sse olukorda. Euroopa tarbijad teevad igal 
aastal piiriüleseid oste 42,3 m iljardi euro eest. Eeldades, et aasta jooksul keelduti kaupa 
müümast hinnanguliselt 3 miljonile tarbijale ja se llise tellimuse keskmine väärtus oli 52 eurot, 
ulatus tegemata jäänud tehingute koguväärtus 156 miljoni euroni.  
 
2.5. Vajadus võtta meetmeid ELi tasandil ja subsidiaarsus  
 
Käesolev algatus on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. Eesmärki lihtsustada piiriülese 
kaubanduse laiendamist ettevõtjate jaoks ja sisetu rul ostude tegemist tarbijate jaoks ei ole 
võimalik täielikult saavutada seni, kuni säil ivad liikmesriikidevah elised erinevused 
lepinguõiguses. Kuna turusuundumused muutuvad  ja sunnivad liikmesriike võtma meetmeid 
iseseisvalt (nt reguleerima kauplemist digitaalse  infosisuga), põhjustab õigusnormide erinevus 
ettevõtjatele suuremai d tehingukulusid ja suurendab õigus likku keerukust. Samuti on oht, et 
erinevused tarbijakaitse ulatuses suurenevad veelgi. Liikmesriikide le pinguõigust on võimalik 
ühtlustada ainult meetmetega ELi tasandil. Liidul on parimad võimalused, et lahendada eespool kirjeldatud probleeme just nende piiriülese olemuse tõttu.  
 
3. POLIITIKA EESMÄRGID 
Üldeesmärk on toetada majandustegevust siseturu l seeläbi, et paranda takse piiriüleseid 
kaubandustingimusi tänu liikmesriikide lepinguõigus e erinevustest tulenevate takistuste 
vähendamisele. Peamised eesmärgid on edendada  piiriülest kaubandust ettevõtjate jaoks ja 
piiriüleste ostude tegemist tarbijate jaoks.  
  
4. VÕIMALIKUD MEETMED  
4.1. Sekkumise liik  
 
Võimalus 1: nn alusstsenaar ium (muudatusi ei tehta): säilitatakse praegune õigusraamistik 
ilma täiendavate ELi meetmeteta.  
Võimalus 2: töövahend liidu seadusandjale: sellega nähakse ette näidismääratlused ja 
normid sellistes lepinguõiguse valdkondades, kus tõenäoliselt võetakse meetmeid liidu 
 
 4tasandil. Töövahendiks võiks olla komisj oni dokument või institutsioonidevaheline 
kokkulepe.  
Võimalus 3: soovitus Euroopa ühise müügiõiguse kohta: Euroopa ühise müügiõiguse 
normistiku võiks lisada liikmesriikidele adresseer itud soovitusele, millega julgustatakse neid 
vabatahtlikult asendama selle normistikuga  siseriiklikud normid (võimalus 3a) või 
inkorporeerima selle vabatahtlik ult siseriiklikesse normidesse (võimalus 3b), võimaldades 
liikmesriikidel ise otsustada, millal, kuidas ja millises ulatuses nad seda teevad. See võimalus 
võiks ajendada liikmesriike asendama oma siseriikliku lepinguõiguse normid Euroopa ühise 
müügiõiguse normistikuga või inkorporeerima selle  kui vabatahtlikult kohaldatava normistiku 
oma siseriiklikku õigusesse. 
Võimalus 4: määrus või direktiiv, mi llega luuakse vabatahtlik Euroopa ühise 
müügiõiguse normistik:  vabatahtlik Euroopa ühine müügiõ igus võiks olla nn teine režiim 
iga liikmesriigi eraõiguses. See oleks terviklik iseseisev lepinguõiguse normistik, millega tagatakse kõrgetasemeline tarbijakaitse. Pooled võiksid kõnealuseid norme kohaldada 
piiriüleste te hingute korral. 
Võimalused 5a ja 5b: direktiiv kohustu sliku Euroopa ühise müügiõiguse kohta:  
direktiiviga võiks ühtlustada 27 liikmesriig i lepinguõiguse normid. Sellega täiendataks 
tarbijakaitse valdkonna acquis 'd ja selle aluseks oleks kõrgetasemeline tarbijakaitse. 
Ühtlustamine oleks kas täielik (5a) või minimaalne (5b). 
Võimalus 6: määrus, millega luuakse kohustuslik Euroopa ühine müügiõigus: selle 
määrusega kehtestataks kõikides liikme sriikides ühtsed ELi lepinguõiguse normid. 
Võimalus 7: määrus, millega luuakse Euroopa tsiviilseadustik:  selle määrusega 
kehtestataks kõikides liikmesriikid es ühtsed ELi eraõiguse normid. 
 
Võimalused, mille ga ei arvestata: 
 
• võimalus 3a: soovitus liikmesriikidele asendada siseriiklikud õigusnormid; 
• võimalus 7: määrus, millega luuakse Euroopa tsiviilseadustik. 
Sidusrühmade toetus nendele võimalustele oli väga väike ning nende võimaluste korral 
mindaks tõenäoliselt vajalikust kaugemale ja seega ei ole ne ed kooskõlas proportsionaalsuse 
põhimõttega. Samuti on küsitav, kas need on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. 
4.2. Võimalused seoses reguleerimisala ja sisuga  
Euroopa ühise müügiõiguse normistiku reguleerimis alasse võiksid kuuluda ainult piiriülesed 
tehingud või nii piiriülesed kui ka siseriikli kud tehingud. Reguleerimisa lasse võiksid kuuluda 
ainult ettevõtja ja tarbija va helised tehingud või ka ettevõtjatevahelised tehingud. Normistiku 
kitsam sisuline reguleerimisala piirduks ül dise lepinguõiguse peamiste valdkondadega. Laiem 
reguleerimisala hõlmaks ka lepinguõiguse konk reetseid valdkondi, nagu teenuslepingud, ja 
muid õigusvaldkondi, nagu lepinguväline vastutus.  
Käesolevas mõjuhinnangus analüüsitakse kitsa ja laia reguleerimisala kombinatsiooni. 
Sellesse kuulub enamik tavapära seid praktikas esinevaid probl eeme nii lepingu kehtivusaja 
jooksul ja ka pärast lepingu lõppemist. Anal üüsis keskendutakse sisuliste sätete mõjule 
tarbijatele ja ettevõtjatele. 
 
5. MÕJUANALÜÜS 
 
5.1. 1. võimaluse peamine mõju: alusstsenaarium   
 
 5Alusstsenaarium ei aitaks kõrvaldada täienda vaid tehingukulusid ega vähendada õiguslikku 
keerukust ettevõtjate jaoks, kes soovivad tege leda piiriülese kaubandusega. Konkurents 
siseturul oleks ka edaspidi piiratud ja hoolimata tarbijaõiguste direktiivi vastuvõtmisest säiliksid erinevused liikmesriikid e tarbijakaitsenormide vahel.  
  
5.2. 2. võimaluse peamine mõju 
 
5.2.1.   2a: töövahend komisjoni dokumendina   
Töövahendit kasutataks olemasolevate valdkond like õigusaktide muutmiseks või tulevikus 
vastuvõetavate õigusaktide ettevalmistamiseks. S eetõttu oleks selle võima luse positiivne mõju 
ettevõtjatele ja  tarbijatele võrreldes alu sstsenaariumi mõjuga kaudne  ja samuti väga piiratud. 
Lisaks sellele ei oleks selle võimaluse mõ ju märgata kohe, sest läbirääkimised uute 
õigusaktide üle või olemasolevate õigusaktide  muutmise üle võtaksid aega. Kuna ei ole 
võimalik välja selgitada, kas ja millises ulatuses nõukogu ja parlament seda võimalust kasutaksid ning millises ulatuses nad sellega nõustukid, ei erineks selle mõju oluliselt 
alusstsenaariumi mõjust.   
5.2.2.  2b: töövahend institutsioonid evahelise kokkuleppena   
See võimalus erineb võimalusest 2a ainult se lle poolest, et nõukogu ja parlament kasutaksid 
uute õigusaktide või olemasolevate õigusaktid e muudatuste üle läbirääkimisi pidades 
töövahendit, tingimusel et puuduvad kaalukamad  valdkondlikud põhjused. Kuna see võimalus 
hõlmaks ainult siseriiklikke le pinguõiguse norme, mida muudeta kse pärast ELi õigusaktide 
läbivaatamist või vastuvõtmist, säiliksid su ures ulatuses liikme sriikide lepinguõiguse 
erinevustest tulenevad kulud. Lisaks sellele av alduks selle võimaluse mõju alles keskpika 
perioodi möödudes. Selle võimaluse üldine positii vne mõju oleks seega suurem kui võimaluse 
2a mõju, kuid jääks siiski piiratuks.  
5.3. 3. võimaluse peamine mõju: soovitus Euroopa ühise müügiõiguse kohta   
See võimalus oleks tulemuslik ai nult juhul, kui paljud liikmesr iigid inkorporee riksid Euroopa 
ühise lepinguõiguse täielikult ja ilma soovituse le lisatud originaalteks ti muutmata. See on 
siiski väga vähe tõenäoline. See võimalus ai taks teatavas ulatuses  neid kauplejaid, kes 
sõlmivad ettevõtjatevahelisi lepinguid (sest ne il oleks võimalus otsustada, millist õigust 
lepingu suhtes kohaldatakse). Neil kauplejatel  oleks võimalik vähendada oma tehingukulusid, 
kasutades sellise liikmesriigi Euroopa ühise lepi nguõiguse norme, kes on selle kõige paremini 
rakendanud. Sama ei kehtiks kauplejate jaoks aga ettevõtja ja tarbija vaheliste lepingute 
puhul, sest nad peaksid välja selgitama, kas ja kus liikmesriigid on muutnud Euroopa ühist 
lepinguõigust seoses kohustusl ike tarbijakaitsenormi dega. See tähendab, et nad ei saaks 
sõlmida tarbijatega piiriüleseid lepinguid ühe ainsa õiguse alusel ja tehingukulud oleksid 
samas suurusjärgus kui alusstsenaariumi puhul . Sellest tulenevalt kõrvaldaks see võimalus 
probleemi kirjelduses loetletud piiriülese kaubanduse takist usi ainult piiratud ulatuses. 
 
5.4. 4. võimaluse peamine mõju: määrus või direktiiv, millega luuakse vabatahtlik 
Euroopa ühise müügiõiguse normistik: 
 
See võimalus vähendaks oluliselt tehingukulu sid, sest ettevõtjad saaksid piiriüleses 
kaubanduses kasutada ühiseid norme sõltumata sellest, mitme ELi liikmesriigiga nad teevad 
kaubandustehinguid. Väiksemad kulud motiveeriks ettevõtjaid kaubandust egevust elavdama. 
 
 6See omakorda suurendaks sisetu rul konkurentsi ning tagaks tarbija tele suurema tootevaliku ja 
madalamad hinnad.   Kui ettevõtja kasutaks vabatahtlikku Eur oopa ühise müügiõiguse normistikku, oleksid 
halduskulud ettevõtja ja  tarbija vaheliste lepi ngute korral 3 000 eurot ja ettevõtjatevaheliste 
lepingute korral 1 500 eurot (keskmiselt ette võtja kohta). Oletades, et 25% ekspordiga 
tegelevatest ettevõtjatest otsu stab kasutada vabatahtlikku Euro opa ühist müügiõigust, ulatuvad 
ühekordsed rakenduskulud 1,89 miljardi euroni. Kulutustega võrreldes palju olulisem on aga asjaolu, et ettevõtjad säästaks id täiendavate tehingukulude arve l, kui nad kauplevad rohkem 
kui ühe liikmesriigiga. See võima lus tähendaks väiksemaid kulutusi uutele eksportijatele ja 
võimalikku säästu ekspordiga juba tegelevatele ettevõtjatele, kes laienda ksid piiriülest müüki 
teistesse liikmesriikidesse. Igal aastal säästaksid uue d eksportijad hinnanguliselt 150–
400 miljonit eurot, ekspordiga juba tegeleva d ettevõtjad 3,7–4,3 miljardit eurot. Kohalikel 
ettevõtjatel või nendel, kes ei soovi kasutada  vabatahtlikku Euroopa ühist müügiõigust, ei 
tekiks lisakulusid, sest see võimalus neid ei mõjutaks.   Selle võiimaluse kasutamise korral saavutat aks poliitilised eesmärgid, sest selle abil 
vähendataks ettevõtjate kulutus i ja loodaks vähem keerukas õi guskeskkond ettevõtjatele, kes 
soovivad tegeleda piiriülese  kaubandusega rohkem kui ühe liikmesriigiga. Samuti oleks 
tagatud kõrgetasemeline tarbijakaitse.   
5.5. 5. ja 6. võimaluse peamine mõju 
 
5.5.1.  Võimalus 5a: täielikku ühtlustamist ettenägev di rektiiv kohustusliku 
Euroopa ühise müügiõiguse kohta ja 6. võimalus: määrus, millega luuakse 
kohustuslik Euroopa ühine müügiõigus  
Nende võimaluste kohaste õigusaktidega kaasneksid  alusstsenaariumiga võrreldes olulised 
kulud. Eriti suur koorem langeks VKEdele. Ettevõtjate jaoks, kes tegelevad ainult siseriikliku 
kaubandusega, kaasneksid uue õigusakti kohald amisega väga suured kulud, kuid lisaväärtust 
sellel ei oleks. Kõnealus te ettevõtjate jaoks (ettevõ tjatevaheliste lepingute puhul 
17 136 213 ettevõtjat ja ettevõtja  ja tarbija vaheliste lepi ngute puhul 4 420 563 ettevõtjat) 
kaasneksid uue õigusakti kohaldamisega ühekordsed rakenduskulud, mille suurus oleks 208,8 miljardit eurot.   Õigusakti kohaldamisega kaasneksid täiendava d halduskulud 22 miljoni ettevõtja jaoks (ka 
nende jaoks, kes tegelevad ainu lt siseriikliku kaubandusega), ettevõtja kohta tähendaks see 
keskmiselt 2 500 eurot ettevõtja ja tarbija  vaheliste tehingute korral ja 1 500 eurot 
ettevõtjatevaheliste tehingute korral. Ainult ühe liikmesriigi turul tegutsevad ettevõtjad 
peaksid need kulud tasuma ilma tegelikku rahalis t kasu saamata, sest kasu saaksid ainult 
piiriüleselt tegutsevad ettevõtjad. Ühekordsed  tehingukulud 22 miljoni ettevõtja jaoks (kaasa 
arvatud ainult ühe liikmesriigi turul tegutseva te ettevõtjate jaoks) oleksid ELis 217 miljardit 
eurot.   Õigusaktiga kaasneksid väiksemad kulutused nii uutele eksportijate le kui ka juba ekspordiga 
tegelevatele ettevõtjatele, kes laiendaksid piir iülest müüki teistesse liikmesriikidesse. Igal 
aastal säästaksid uued eksportijad 0,63–1,6 miljard it eurot. Nagu 4. võimaluse korral, nii ka 
selle võimaluse korral säästaksid ekspordiga  juba tegelevad ettevõtjad, kes hakkaksid 
kauplema veel mõne liikmesriigiga, tõenäoliselt vähemalt 3,7–4,3 miljardit eurot.   
 
 7Õigusakt suurendaks konkurentsi siseturul ja aitaks alandada  hindu. Tarbijad saaksid kasu 
suuremast tootevalikust ja madalamatest hindadest. Kuigi õigusaktiga oleks tagatud 
kõrgetasemeline tarbijakaitse, võib siseriiklike õigusaktide asendamine tähendada seda, et 
osale tarbijatest ei pakuta konkreetsetes olukordades enam sama head kaitset kui varem 
siseriiklike õigusaktidega.   Liikmesriikidel võib olla poliitiliselt väga raske nendes võimalustes kokkuleppele jõuda ja 
neid rakendada, sest need muudaks kehtetuk s siseriiklikud õigusaktid ja need muudaks ka 
õiguslikke traditsioone. Kuigi õigusakt ühtlu staks olemasolevaid lepinguõiguse norme ja 
vähendaks tehingukulusid, oleksid sellel olulised puudused, mis ei  piirduks ainu lt rahaliste 
puudustega. Seetõttu võib väita,  et nende puuduste ja rahali ste kulude mõju on suurem kui 
õigusaktist saadav kasu.  
 
5.5.2.  Võimalus 5b: minimaalset ühtlustamis t ettenägev direktiiv Euroopa ühise 
müügiõiguse kohta   
Liikmesriigid võiksid seda direktiivi rakendade s kohaldada rangemaid tarbijakaitsenorme, kui 
sellega ette nähtud. Kogemused minimaalset ühtlustamist ettenägevate direktiividega 
näitavad, et nende rakendamise tasemest sõlt uvalt võib liikmesriikide lepinguõiguses säilida 
palju erinevusi. See võimalus  aitaks teataval määral vä hendada tehingukulusid ja tõsta 
tarbijakaitse taset, suurendades tarbijate us aldust piiriüleste ostude tegemise vastu.  
 Kuid nagu kirjeldatud võimalustes 5a ja 6, kaasneksid nii riigisiseseid kui ka piiriüleseid 
tehinguid tegevatele kauplejatele suured ühekordsed kulud, sest nad peaksid kohandama oma 
lepingud vastavalt uue õigusakti sätetele. Need kulud tekiksid kõikidel kaupadega kauplevatel 
ettevõtjatel sõltumata sellest, kas nad tegutsevad piiriüleselt või mitte. Lisaks sellele tekiksid ettevõtjatel minimaalse ühtlustamise olemuse tõttu tarbijatega piiriülese kauplemise korral täiendavad kulud, sest tuleks tagada teise liik mesriigi tarbijakaitse tase. Kuigi see võimalus 
võib sobida ettevõtjatevahe liste piiriüleste tehingute korral, kaasneks sellega ettevõtjale, kes 
sõlmivad piiriüleseid lepinguid tarbijatega või tegutsevad ainult oma liikmesriigi turul, 
olulised täiendavad tehingukulud, ilma et se llel oleks nende jaoks lisaväärtust.  
 
6. VÕIMALUSTE VÕRDLEV HINDAMINE 
Võrdleva hindamise tulemusel selgub, et 4. võimalus (vabatahtlik Euroopa ühine 
müügiõigus), võimalus 5a (täielikku ühtlustam ist ettenägev direktiiv kohustusliku Euroopa 
ühise müügiõiguse kohta) ja 6. võimalus (määrus, millega luuakse kohustuslik Euroopa ühine müügiõigus) oleksid kõige sobivamad poliitika ees märkide saavutamiseks. Võimalustega 5a 
ja 6 seotud kulud on siiski liig a suured võrreldes muude võima lustega seotud kuludega, sest 
kõik ELis kaupade müügiga tegelevad ettevõtjad  peaksid kohanema uue õigusraamistikuga. 
Eelkõige kaasneks nendega finantskoormus ettevõtjate jaoks, kes tegutsevad ainult oma 
liikmesriigi turul ja kelle jaoks piiriülese d tehingukulud ei ole probleemiks. Kõnealused 
ettevõtjad ei saaks nimetatud võimalustest mi ngit kasu. Seetõttu ei ole need võimalused 
sobivad, et kõrvaldada piiriü lese kaubanduse takistusi, mi s on seotud lepinguõigusega. 
Võimalused 5a ja 6 sai liik mesriikidelt vähe toetust.   
Eelistatud võimalus  on seetõttu 4. võimalus, sest se llega saavutataks poliitika eesmärgid: 
vähendataks õiguslikku keerukust ja tehingukulusid. Eksportijatel, kes otsustavad kasutada 
vabatahtlikku Euroopa ühist müügiõigust, teki ksid algul teatavad tehingukulud. Ettevõtjate 
jaoks oleks see võimalus siiski vabatahtlik. Ettevõtjatele, kes alustavad või laiendavad 
piiriülest kaubandust, tähendaks see olulis elt väiksemaid tehingukulusid. Ainult oma 
liikmesriigi turul tegutsevatel ettevõtjatel või nendel, kes ei soovi eksporditehingute korral 
 
 8kasutada vabatahtlikku Euroopa ühist müügiõigust,  ei tekiks lisakulus id, sest see võimalus 
neid ei mõjutaks.  Selle võimalusega tagataks ka kõrgetasemeline ta rbijakaitse, mis suure ndaks tarbijate kindlust 
ja usaldust oma õiguste suhtes piiriüleste ostu de tegemise korral. S ee soodustaks piiriülest 
kaubandust ja parandaks ELi majanduse konkurentsi võimet. Tarbijad saaksid kasu suuremast 
tootevalikust ja madalamatest hindadest. Kuna selle võimaluse  puhul otsustab ettevõtja, kas 
seda kasutada või mitte, ei kaasneks sellega  täiendavaid kohustusi, vaid see võimaldaks 
oluliselt säästa neil e ttevõtjatel, kes laiendava d piiriülest kaubandust.  
 
7. JÄRELEVALVE JA HINDAMINE  
 
Komisjon korraldab järelevalve ja hindamise, et  selgitada välja, kui tulemuslik on Euroopa 
ühise müügiõiguse normistik seatud eesmärkide saavutamisel. Hindamine toimub nelja aasta 
möödumisel õigusakti kohaldam ise alguskuupäevast. Hinda mine peab toimuma enne 
õigusakti läbivaatamist ja andma sellesse om a panuse. Läbivaatamise käigus kontrollitakse 
Euroopa ühise müügiõiguse normistiku tõhusust.