2.

soovitab liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal ning nõukogul a) osaleda aktiivselt kaitsekohustuse põhimõtet käsitlevas arutelus lähtuvalt inimõigusi käsitlevast rahvusvahelisest õigusest ja Genfi konventsioonist, et juhtida rahvusvahelise kogukonna tähelepanu kaitsekohustuse ennetavale komponendile ja mittesunduslike vahendite üldisele kasutusele ning töötada sel eesmärgil välja konkreetne tegevuskava, mis hõlmaks taastamise kohustuse/vajaduse asjaolusid; b) propageerida kaitsekohustuse põhimõtet ÜROs ning teha tööd selle nimel, et tagada põhimõtte universaalsus olulise osana kollektiivse julgeoleku mudelist, mis põhineb mitmepoolsusel ja ÜRO ülimuslikkusel ning on seotud Rahvusvahelise Kriminaalkohtu tugevdamisega; tuletada meelde, et kaitsekohustus sisaldab ka kohustust võidelda karistamatusega; c) toetada ÜRO peasekretäri jõupingutusi kaitsekohustuse põhimõtte tähtsustamiseks ja selle mõju paremaks mõistmiseks ning teha koostööd teiste ÜRO liikmetega, kes soovivad suurendada rahvusvahelise kogukonna ennetus- ja reageerimissuutlikkust seoses massiliste ja julmade kuritegudega, mis käivad kaitsekohustuse põhimõtte alla; d) kutsuda ÜRO Julgeolekunõukogu üles arvestama Brasiilia ettepanekuga kaitsmisega kaasneva vastutuse kohta, et tagada kaitsekohustuse põhimõtte kõige tulemuslikum rakendamine, mis tekitaks võimalikult vähe kahju, ning aidata välja töötada vajalikke kriteeriume, mida tuleb eelkõige kaitsekohustuse kolmanda samba rakendamisel järgida, kaasa arvatud igasuguse sekkumise ulatuse ja kestuse proportsionaalsus, tagajärgede põhjalik tasakaalustatus, poliitiliste eesmärkide eelnev selgus ja sekkumise põhjenduste läbipaistvus; arvestades, et selliste kriteeriumide väljatöötamine võib anda tagatisi, mis võivad kaitsekohustuse doktriini kohaldatavuses veenda riike, kes praegu on selle suhtes tõrjuval seisukohal, tuleks antud volituste järelevalve ja läbivaatamise korda tugevdada, selle ülesandega võiksid teiste seas tegeleda ÜRO peasekretäri erinõunikud genotsiidi vältimise ja kaitsekohustuse küsimustes ning ÜRO inimõiguste ülemvolinik, ning seda tuleks teha „õiglaselt, kaalutletult ja professionaalselt, ilma poliitilise sekkumise ja topeltstandarditeta” (18); e) teha koostöös liikmesriikide ja meie rahvusvaheliste partneritega järeldused kogemustest, mis on saadud kaitsekohustuse rakendamisest Liibüas, ja praegusest suutmatusest võtta meetmeid Süürias; f) teha ettepanek ÜRO Julgeolekunõukogu viiele alalisele liikmele võtta vastu vabatahtlik käitumisjuhend, millega piirataks vetoõiguse kasutamist genotsiidi, sõjakuritegude, etnilise puhastuse või inimsusevastaste kuritegude puhul; g) arendada suhteid ELi piirkondlike partneritega, et määrata selgemalt kindlaks piirkondlike ja kohalike organisatsioonide roll kaitsekohustuse kohaldamisel; h) töötada selle nimel, et kaitsekohustusest saaks rahvusvahelise õiguse uus norm, mille kohaldamisala vastaks ÜRO liikmesriikide kokkuleppele 2005. aasta tippkohtumisel; i) anda julgeolekunõukogule teada, et praegu normiks kujuneva kaitsekohustuse sätestamine rahvusvahelise õigus normina ei piira julgeolekunõukogu otsustusõigust; j) aidata ÜRO tasandil tugevdada raamistikku ja suutlikkust seoses vahendamise, kahetasandilise diplomaatia ning parimate tavade vahetamisega, mis puudutab tekkivate konfliktide rahumeelset lahendamist, pingelõdvendust ja varajase hoiatuse süsteeme, milleks on näiteks poliitikaosakonna vahendamise tugiüksus; tugevdada nende kahe ÜRO peasekretäri erinõuniku ametkonda, kes tegelevad genotsiidi vältimise ja kaitsekohustuse küsimustega; kaasata kaitsekohustuse üle toimuvasse arutellu inimõiguste nõukogu; k) tagada, et koostöös ELi liikmesriikidega, kes on ÜRO Julgeolekunõukogus esindatud, ja kõigi rahvusvaheliste partneritega kantaks hoolt selle eest, et kaitsekohustuse põhimõtte võimalik edasiarendamine toimuks täielikus kooskõlas rahvusvahelise humanitaarõigusega, ning toetada ja jälgida humanitaarõiguse täielikku järgimist kaitsekohustuse rakendamisel tulevikus; l) käsitleda ELi liikmesuse küsimust ÜRO Julgeolekunõukogus ning ÜRO mandaadi alusel toimuvate ÜVJP missioonide rahastamist ühenduse eelarvest; m) kaasata kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega 1325 ja 1820 kõikidesse konflikti ennetamise, leevendamise ja lahendamise meetmetesse varasemast rohkem naisjuhte ja -organisatsioone; n) töötada koos ÜROga selle nimel, et kaitsekohustuse rakendamist nõudvate kõige raskemate kuritegude korral luua selge seos kaitsekohustuse rakendamise ja karistamatusevastase võitluse vahel;