ET Euroopa Liidu Teataja C 100/15

Arvamus ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsiooni teemal Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele Riskikapitalifondide piiriüleste investeeringute takistuste kõrvaldamine

KOM(2007) 853 lõplik

2009/C 100/03

21. detsembril 2007 otsustas Euroopa Komisjon vastavalt EÜ asutamislepingu artiklile 262 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele”

„Riskikapitalifondide piiriüleste investeeringute takistuste kõrvaldamine”

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav ühtse turu, tootmise ja tarbimise sektsioon võttis arvamuse vastu 1. oktoobril 2008. Raportöör oli Peter MORGAN ja kaasraportöör Olivier DERRUINE.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 448. istungjärgul 21., 22. ja 23. oktoobril 2008 (22. oktoobri istungil) ühehäälsest vastu järgmise arvamuse.

1. Järeldused ja soovitused

1.1. Komisjoni teatis hõlmab Lissaboni programmi kaht olulist valdkonda. Üks neist on keskendumine uuenduslike väikeettevõtete loomisele ja kasvule. Teine on ELi kapitaliturgude integreerimine tööhõive ja tootlikkuse kasvu rahastamisvahendina. Vajadus arendada välja üleeuroopaline riskikapitalitööstus mõjub kõnealuse kahe poliitika lähendamise katalüsaatorina.

1.2. Vaadeldavas teatises tutvustatakse käimasolevat tööd. Liikmesriikide, Euroopa Komisjoni ja riskikapitalitööstuse tihe koostöö on vajalik punktis 3.6 üksikasjalikumalt kirjeldatavate järgmiste sammude tegemiseks. Pärast töö teostamist esitab komisjon 2009. aastal uue aruande.

1.3. Riskikapitali kättesaadavus ei ole universaalne lahendus. Riskikapitaliettevõtted on huvitatud suurtest tehingutest, sest väike tehing võib olla sama ajamahukas kui suur tehing. Seetõttu kalduvad nad olema rohkem huvitatud vahendite eraldamisest kasvavate ettevõtete laiendamiseks kui alustavatele ettevõtetele algkapitali eraldamisest. Seni kui riskikapitaliettevõtted tegelevad alg-, stardi- ja arengukapitaliga, on nad oluline osa Lissaboni strateegiast ning komitee toetab komisjoni kõnealust algatust. Oluline on parandada juurdepääsu riskikapitalile neis liikmesriikides, kus see on vähem arenenud.

1.4. Riskikapitaliettevõtete jaoks on oluline, et nad saaksid oma investeeringuid realiseerida. Selleks peavad nad kas leidma ostja, st suurema ettevõtte, või müüma ettevõtte investoritele börsinimekirja kaudu. ELi kui terviku puhul seisneb probleem selles, et huvi uutesse väikeettevõtetesse investeerimise vastu on ebapiisav. Komitee soovitab liikmesriikidel kasutada maksusüsteemi, et motiveerida eraisikuid väikeettevõtetesse investeerima. See edendaks nende aktsiaturgude arengut, kus kaubeldakse väikeettevõtete aktsiatega. Praegu on ELi ainsad sellised turud alternatiivne investeerimisturg (Alternative Investment Market – AIM) Londonis ja Saksamaa aktsiabörsi Deutsche Börse alternatiivturg Entry Standard, kuigi Euronext on nüüd tulnud välja uue algatusega.

1.5. Kuna alternatiivne investeerimisturg pakub ideaalset üleminekut noteerimata ettevõtte staatuselt noteeritud ettevõtte staatusele, muudab see riskikapitali investeeringud noteerimata ettevõtetesse väga atraktiivseks. Alternatiivne investeerimisturg annab Ühendkuningriigi riskikapitaliettevõtetele vajaliku turult lahkumise võimaluse. Alternatiivse investeerimisturuga samalaadne turg teistes liikmesriikides võimaldaks tehinguid, mille abil saab leida VKEde jaoks kapitali ja kaubelda nende aktsiatega. See võiks olla oluline tegur riskikapitali arengu jaoks ELi siiani väljaarenemata turgudel.

1.6. Ehkki riskikapital on kindlasti suunatud aktsiaturult lahkumisele, ei tohiks eeldada, et börsil noteerimine on iga väikeettevõtte jaoks parim võimalus turult lahkumiseks. Riigiettevõtetel on omakapitali eelis ja nende aktsiad tagavad ostuvõimaluse, kuid vastukaaluks kaotavad nad turunõudluse tõttu teatud tegevusvabaduse, eelkõige pikas perspektiivis. Seega ei ole riskikapital iga väikeettevõtte jaoks mõistlik lahendus. Kui VKE, millel on juba riskikapital, ei ole börsil noteerimine sobilik, võib alternatiiv olla asenduskapital.

1.7. Riskikapital ei rahulda kogu nõudlust stardikapitali järele, sest riskikapitaliettevõtted investeerivad algetapis ettevõtetesse ainult valikuliselt. Selle lünga täitmisele saavad kaasa aidata riiklikult rahastatavad riskikapitali pakkujad, kuid lünk jääb siiski alles ning tuleb täita ettevõtja perekonnal ja sõpradel ning erainvestoritel (business angels). Nõue edendada stardikapitali pakkumist on teine põhjus, miks komitee soovitab komisjonile ja liikmesriikidel pakkuda alustavatesse ettevõtetesse tehtavatele erainvesteeringutele maksusoodustusi.

1.8. Nagu 2. punktis („Määratlused”) selgitatakse, on riskikapital tehniliselt erakapitali alamrühm. Komitee nõuab, et takistuste kõrvaldamine riskikapitali investeerimisfondide piiriüleste tegevuste teelt ei tohiks ilma nõuetekohaste kaitsemeetmeteta lihtsustada teiste erakapitali investeerimisfondide tegevust, nagu näiteks võimendusväljaoste.

1.9. Komitee on oma varasemas arvamuses (1) juba väljendanud muret, et tehingud erakapitaliga võivad tähendada ohtu tööhõivele (sh töökohtade kvaliteedile). On oluline, et sellised tehingud toimuksid läbirääkimiste raamistikus, milles on iga liikmesriigi sotsiaalpartneritega kokku lepitud. Seepärast palub komitee komisjonil kõnealuse riskikapitali algatuse raames tagada sotsiaaldialoogi jätkumine ning töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise direktiivi kohaldamine neil juhtudel. Komitee kutsub komisjoni taas üles esitama ettepaneku omandatud õiguste direktiivi ajakohastamiseks nii, et see hõlmaks ka aktsiate üleviimise tehingutest tulenevat ettevõtete üleviimist. (2)

1.10. Tegemist on äärmiselt olulise probleemiga, kuna „kõige tavalisem võimalus investeeringu lõpetamiseks on müük teisele ettevõttele, mis moodustab 39 % kõikidest turult lahkumistest. Teine väga tavaline viis turult lahkumiseks on ettevõtete teisene väljaost (24 %), mille tähtsus on viimase kümne aasta jooksul suurenenud, nagu tõendavad ka mitmed näited”. (3)

2. Määratlused

2.1. Komisjoni teatist toetab lisaks töödokument. Dokument sisaldab põhjalikku sõnastikku. Järgnevalt esitame mõned riskikapitali valdkonna põhiterminid.

2.2. Riskikapitalitööstuses kasutatakse kuut üldtunnustatud investeerimisvormi.

— Algkapital on vahendid algse kontseptsiooni uurimiseks, hindamiseks ja arendamiseks.

— Stardikapital on ette nähtud ettevõtetele toodete arendamiseks ja esimeseks turustusetapiks.

— Arengukapital tagab vahendid ettevõtte kasvuks.

— Asenduskapital tähendab olemasoleva ettevõtte aktsiate ostu teiselt erainvestorilt või aktsionärilt.

— Väljaost tähendab kogu firma või firma osa ostu praegustelt aktsionäridelt. See võib hõlmata ettevõtte staatuse muutmist noteerimata ettevõttest noteeritud ettevõtteks. Juhatuse väljaostu puhul ostavad ettevõtte praegused juhid, tavaliselt erakapitali või riskikapitali toetusel.

2.3. Riskikapital kirjeldab investeeringut noteerimata ettevõtetesse (st börsinimekirja kandmata ettevõtted) riskikapitaliettevõtete poolt, kes peainvestoritena haldavad eraisikutele, institutsioonidele või endale kuuluvaid vahendeid. Peamised rahastamisetapid on algjärk (mis hõlmab algkapitali ja stardikapitali) ning laienemisjärk. Riskikapital on seega professionaalne omakapital, mida investeeritakse koos ettevõtjaga, et rahastada alg- või laienemisjärgus tegevust. Kõrge riski võtmisega ootab investor, et investeering oleks keskmisest kõrgema tasuvusega.

2.4. Rangelt määratledes on riskikapital erakapitali alaliik. Erakapitaliettevõtted võivad osaleda riskikapitaliga seotud tegevustes, kuid nad ei hõlma üksnes riskikapitali, vaid ka asenduskapitali tagamist ning väljaostude rahastamist. Komitee on mures kõnealuste börsiväliste tegevuste võimaliku sotsiaalse mõju üle.

2.5. Erainvestorid (business angels) on jõukad eraisikud, kes investeerivad otse uutesse või arenevatesse noteerimata ettevõtetesse. Nende kapital võib täiendada riskikapitalitööstust, pakkudes rahastamist algjärgus.

2.6. Institutsionaalsed investorid on rahandusasutused, näiteks kindlustuskompaniid, pensionifondid, pangad ja investeerimisühingud, mis koguvad (tavaliselt) erainvestorite sääste ning investeerivad need seejärel finantsturgudel. Nende varad on märkimisväärsed ning nad on kogenud investorid.

2.7. Suunatud pakkumine on investeerimismeetod, mis võimaldab ostjal ja müüjal sõlmida tehing, mis on vabastatud paljudest või kõikidest seadusjärgsetest nõuetest, mis kehtiksid avaliku sektori pakkumisele. Selle puhul määratletakse tavaliselt kriteeriumid üksustele, mis võivad sõlmida tehinguid kõnealustel tingimustel. Kõnealune kord kehtib tavaliselt institutsionaalsete investorite (mis on oma olemusest tulenevalt asjatundlikud) poolt riskikapitaliettevõtete hallatavatesse fondidesse tehtavate investeeringute puhul.

2.8. Ettevaatuspõhimõte võimaldab pensionfondidel kaasata oma investeeringute portfelli erakapitali investeerimisfonde/riskikapitalifonde, võttes samas arvesse oma klientide riskiprofiili. Teisisõnu on pensionihaldur kohustatud investeerima oma klientide huvides samamoodi kui enda huvides. See tähendaks portfelli mõistlikku mitmekesistamist seal, kus on kaasatud riskikapital.

3. Komisjoni teatise põhisisu

3.1. Euroopa Era- ja Riskikapitali Assotsiatsiooni (EVCA) andmetel aitab riskikapital märkimisväärselt kaasa töökohtade loomisele. ELi ettevõtted, millesse investeeriti nii era- kui ka riskikapitali, lõid ajavahemikus 2000–2004 miljon uut töökohta. Enam kui 60 % neist töökohtadest lõid riskikapitalile toetuvad äriühingud ning tööhõive neis kasvas 30 % aastas. Lisaks moodustavad riskikapitalile toetuvate innovatiivsete ja majanduskasvule orienteeritud äriühingute kogukuludest keskmiselt 45 % kulud uurimis- ja arendustegevusele. (Komitee on mures selle üle, et komisjon ei ole suutnud kõnealuse analüüsi tõendamiseks leida sõltumatuid allikaid. Lisamärkused punktides 4.10 ja 4.11.)

3.2. Euroopa Liidu riskikapitaliturgude potentsiaali ei kasutata täielikult ära ning turud ei paku innovatiivsetele VKEdele nende tegevuse algjärgus piisavalt kapitali. Selle turuprobleemi peamised põhjused on omakapitali investeerimise traditsioonide puudumine, teabevahetusküsimused, killustunud turg, suured kulud ning võimetus luua sünergiat ettevõtete ja akadeemiliste ringkondade vahel. Ühisturgu killustavad ka erinevused riikide poliitikas ning see kahjustab nii vahendite kogumist kui ka investeeringuid Euroopa Liidus.

3.3. Valitsusasutused saavad uuendustegevuse rahastamist mõnevõrra küll toetada, kuid globaalse väljakutse ulatus tähendab seda, et pikaajalise lahenduse saavad tagada vaid erainvestorite suuremad investeeringud. Selleks peavad komisjon ja liikmesriigid parandama riskikapitalifondide raamtingimusi, mille hulka kuulub ka piiriüleseid tehinguid põhjendamatult takistavate tõkete kõrvaldamine.

3.4. Piiriüleste tehingute tingimuste parandamise strateegia hõlmab kapitali vaba liikumist, paremaid tingimusi raha hankimiseks, reguleeriva raamistiku parandamist, maksuerinevuste vähendamist ning edusamme vastastikuse tunnustamise osas.

3.5. Sõnastikus ja teatisega kaasnevas ekspertrühma aruandes analüüsitakse probleemi ning pakutakse välja võimalikud lahendused (vt Tabel I).

Tabel 1

Probleem Võimalik lahendus Raha hankimine ja jaotamine (investorite ja riskikapitalifondide vahel) Erinevad riiklikud standardid kvalifitseeritud investorite määratlemiseks seoses erakapitali investeerimisfondidega ja riskikapitalifondidega (institutsionaalsed investorid versus erainvestorid) ELi ühtne määratlus kvalifitseeritud investori kohta (institutsionaalsed ja erainvestorid) Erinevad riiklikud korrad, mis puudutavad seda, kuhu institutsionaalsed investorid saavad investeerida (riigispetsiifilised piirangud) Ettevaatuspõhimõtte kasutamine (ettevaatuspõhimõtte järgimine, nagu seda määratletakse pensionifondide direktiivis 2003/41/EÜ) Raskused erakapitali investeerimisfondide ja riskikapitalifondide turustamisel eri liikmesriikides, sest riigid käsitlevad suunatud pakkumist/erandeid avaliku sektori pakkumistele kehtivatest eeskirjadest erinevalt ELi ühtne lähenemisviis suunatud pakkumisele Maksuneutraalsus (riskikapitalifondide ja investeerimisriigi vahel) Fondide keerukad struktuurid, mis sõltuvad investori asukohariigist ning ettevõtte asukohariigist (eesmärk on vältida topeltmaksustamist) Kapitali kasvutulu maksustamine investori asukohariigis; otseinvestorite ja erainvestorite võrdne kohtlemine; noteeritud ja noteerimata omakapitali võrdne kohtlemine Erinevad eeskirjad ja nõuded erakapitali investeerimisfondidele, et saada kasu maksulepingutest Maksude läbipaistvus: nimekiri vastastikku tunnustatud erakapitali investeerimisfondide struktuuridest (või ühised kriteeriumid liikmesriikidele maksude läbipaistvuse määratlemiseks); maksude neutraalsus: erakapitali investeerimisfondid, mis on loodud piiratud vastutusega äriühingutena (läbipaistmatud), peaksid saama kasu topeltmaksustamist käsitlevatest lepingutest; ühised tingimused kõnealustest lepingutest kasu saamiseks Kutsestandardid (riskikapitalifondidele) Erinevused kohalikes hindamis- ja aruandluseeskirjades (suuremad kulud ja võrdlemisvõimaluse puudumine) Innustada kasutama tööstuse enda (st EVCA) kehtestatud kutsestandardeid Probleemid rahvusvaheliste raamatupidamisstandardite, eriti ühtlustamisstandardi kohaldamisel erainvesteerimisfondidele (Täisosaniku või fondivalitseja) alaline tegevuskoht Oht, et täisosaniku (riskikapitaliettevõtte fondivalitseja) alaline tegevuskoht on investeeringut vastu võtva ettevõtte asukohariigis (millel on negatiivsed tagajärjed maksustamise osas) — fondivalitsejate vastastikune tunnustamine või fondivalitseja nn pass; — pikas perspektiivis fondivalitseja nn pass

3.6. Komisjon pakub välja järgmised sammud:

3.6.1. Et parandada piiriülest vahendite hankimist ja investeerimist, komisjon

a) analüüsib riiklikke lähenemisviise ja piiriüleste suunatud pakkumiste ees seisvaid takistusi. Aruanne suunatud pakkumiste Euroopa korra loomise võimaluste kohta esitatakse 2008. aasta esimesel poolel (edasi lükatud 2008. aasta kolmandasse kvartalisse);

b) selgitab koos liikmesriikide ekspertidega välja topeltmaksustamise juhtumid ja muud otsesed maksutõkked, mis takistavad piiriüleseid riskikapitaliinvesteeringuid; ekspertrühm esitab aruande 2008. aasta lõpuks;

c) analüüsib nimetatud aruannetele tuginedes ühiste tunnusjoonte määratlemise võimalusi, et liikuda edasi kogu ELi hõlmava riskikapitali raamistiku loomise suunas;

d) uurib võimalikke viise liikmesriikide abistamiseks vastastikuse tunnustamise protsessis.

3.6.2. Turu killustatuse vähendamiseks ja riskikapitali vahendite hankimise ja investeerimise tingimuste parandamiseks kutsub komisjon liikmesriike üles

a) laiendama ettevaatuspõhimõtte kasutamist ka muud liiki institutsionaalsete investorite, sealhulgas pensionifondide suhtes, kui seda veel ei tehta;

b) jõudma ühisele arusaamisele riskikapitalifondide ja kutseliste investorite peamiste tunnusjoonte küsimuses ja kaaluma riiklike raamistike vastastikust tunnustamist;

c) ületama õiguslikud ja maksutõkked, vaadates üle olemasolevad õigusaktid või võttes vastu uusi seadusi;

d) võimaldama koostööd ja vastastikku vastuvõetavaid järelevalve ja läbipaistvuse tasandeid;

e) ergutama konkurentsivõimeliste klastrite arengut (teadusparkide eeskujul);

f) edendama likviidseid väljumisturge.

4. Üldised märkused

4.1. Riskikapitalitööstuse välisvaatlejad kipuvad käsitlema riskikapitaliettevõtteid kui investeerimiskapitali pakkujaid, samal ajal kui riskikapitaliettevõtted ise keskenduvad võrdselt nii vahendite hankimisele kui ka nende investeerimisele. Seega peaks riskikapitali rahastamise integreerimine kogu Euroopas soodustama investeeringuid riskikapitalifondidesse ja neist tehtavaid väljamakseid.

4.2. Kuna riskikapitalitööstus sõltub investoritele kasumi toomisest, siis tavaliselt hangitakse vahendid, investeeritakse need ja seejärel realiseeritakse fondi investeeringud sobival ajal, et pakkuda investoritele nende loodetud kasumit. Fondi eluiga on tavaliselt seitse aastat.

4.3. Riskikapitaliettevõtete jaoks on oluline, et nad saaksid oma investeeringuid realiseerida. Selleks peavad nad kas leidma ostja, st suurema ettevõtte, või müüma ettevõtte investoritele börsinimekirja kaudu. ELi kui terviku puhul seisneb probleem selles, et huvi uutesse väikestesse ettevõtetesse investeerimise vastu on ebapiisav. Komitee soovitab liikmesriikidel kasutada maksusüsteemi, et motiveerida eraisikuid väikeettevõtetesse investeerima. See edendaks nende aktsiaturgude arengut, kus kaubeldakse väikeettevõtete aktsiatega. Praegu on ELi ainsad sellised turud alternatiivne investeerimisturg (AIM) Londonis ja Saksamaa aktsiabörsi Deutsche Börse alternatiivturg Entry Standard, kuigi Euronext on nüüd tulnud välja uue algatusega.

4.4. Riskikapitali kättesaadavus ei ole universaalne lahendus. Riskikapitaliettevõtted on huvitatud suurtest tehingutest, sest väike tehing võib olla sama ajamahukas kui suur tehing. Seetõttu kalduvad nad olema rohkem huvitatud vahendite eraldamisest kasvavate ettevõtete laiendamiseks kui alustavatele ettevõtetele algkapitali eraldamisest. Näitena võib tuua Ühendkuningriigis juba pikka aega tegutseva riskikapitaliettevõtte 3I, kes teatas käesoleva aasta märtsi lõpus oma otsusest lõpetada algjärgu investeeringud, mis on olnud ettevõtte kõige viletsam valdkond pärast 2000. aasta internetifirmade kriisi. Ettevõtte avatus riskikapitali investeeringutele oli juba märkimisväärselt vähenenud ja algjärgu investeeringud, mis olid 2000. aastal moodustanud kogu portfellist poole, olid kahanenud vaid kümnendikuni. Ettevõte 3I teatas, et hilisema järgu finantseerimine pakub suuremat väärtust ning edaspidi keskendutakse väljaostudele, kasvukapitalile ja infrastruktuurile.

4.5. Riskikapital ei rahulda kogu nõudlust stardikapitali järele, sest riskikapitaliettevõtted investeerivad algetapis ettevõtetesse ainult valikuliselt. Selle lünga täitmiseks saavad kaasa aidata riiklikult rahastatavad riskikapitali pakkujad, kuid lünk jääb siiski alles ning tuleb täita ettevõtja perekonnal ja sõpradel ning erainvestoritel (business angels). Nõue edendada stardikapitali pakkumist on teine põhjus, miks komitee soovitab komisjonil ja liikmesriikidel pakkuda alustavatesse ettevõtetesse tehtavatele erainvesteeringutele maksusoodustusi, nagu näiteks teeb Ühendkuningriigi ettevõtlusinvesteeringute süsteem Enterprise Investment Scheme. Tänu sellele saab investeeritud kapitalilt tulumaksusoodustust ja kapitali kasvutulu on maksuvaba. Sellised maksusoodustused muudavad riski ja äratasuvuse suhte vastloodud ettevõtetesse investeerivatele eraisikutele üsna soodsaks.

4.6. Ühendkuningriigi süsteemis kehtivad samasugused soodustused ka eraisikute poolt nendesse ühisinvesteerimisfondidesse tehtud investeeringutele, kes osalevad alternatiivsetel investeerimisturgudel noteeritud väikestes uutes ettevõtetes. Selliseid fonde nimetatakse riskikapitalifondideks. Investeeringutelt saab tulumaksusoodustusi ning investeeritud kapitalilt ei tule maksta kapitali kasvutulu maksu ega pärandimaksu.

4.7. Samasugused maksusoodustused kehtivad ka eraisikutele, kes teevad otseinvesteeringuid alternatiivsel investeerimisturul noteeritud ettevõtetesse. Alternatiivne investeerimisturg ja sellega seotud maksusoodustused on andnud märkimisväärset uut hoogu ettevõtete loomisele Ühendkuningriigis.

4.8. Alternatiivne investeerimisturg on spetsialiseerunud aktsiate esimesele avalikule pakkumisele uutes väikeettevõtetes. See muudab Ühendkuningriigis riskikapitali investeeringud noteerimata ettevõtetesse väga huvipakkuvaks, sest selliste esimeste avalike pakkumiste kaudu võimaldab alternatiivne investeerimisturg riskikapitaliettevõtetele neile vajalikke väljumisvõimalusi. Selliste võimaluste nagu alternatiivne investeerimisturg arendamine teistes liikmesriikides – kas siis üksnes ühte või ka mitut riiki hõlmavate turgude puhul –, tooks kaasa tehingud, mille abil saab leida VKEde jaoks kapitali ja kaubelda nende aktsiatega. See võiks olla oluline tegur riskikapitali arengu jaoks ELi siiani väljaarenemata turgudel.

4.9. Komitee on igati teadlik sellest, et riskikapitalitööstuse õitsengu võimaldamiseks tuleb luua nõudlus riskikapitali järele. See omakorda tähendab, et kogu ELis tuleb luua rohkem ettevõtteid ning muuta samal ajal ka ettevõtlus- ja uuendustegevust aktiivsemaks. Komitee võtab selle teadmiseks, kuid käesoleva arvamuse eesmärk ei ole arutada ettevõtlus- ja uuendustegevuse aspekte. Tasub vaid korrata, et sobivate maksusoodustuste tegemisel suureneks järsult loodavate väikeettevõtete arv.

4.10. Komitee toetab ettepanekut riskikapitaliettevõtete piiriülese tegevuse soosimiseks, kuid väljendab kahetsust, et selle hindamiseks puuduvad usaldusväärsed ja objektiivsed alusandmed. Sõltumatud uuringud manitsevad selles kontekstis ettevaatusele, arvestades „suutmatust teha selget vahet tööhõivemuutustele riskikapitalile toetuvates ettevõtetes ja muudele erakapitali vormidele toetuvates ettevõtetes”. (4)

4.11. Komitee on oma varasemas arvamuses (5) juba väljendanud muret, et tehingud erakapitaliga võivad tähendada ohtu tööhõivele (sh töökohtade kvaliteedile). Erakapitalile toetuvad ettevõtted loovad ligikaudu 10 % vähem töökohti kui samalaadsed ettevõtted pärast väljaostu (viis aastat). (6) Lisaks on oluline, et sellised tehingud toimuksid läbirääkimiste raamistikus, milles on iga liikmesriigi sotsiaalpartneritega kokku lepitud. Seepärast palub komitee komisjonil kõnealuse riskikapitali algatuse raames tagada sotsiaaldialoogi jätkumine ning töötajate teavitamise ja nendega konsulteerimise direktiivi kohaldamine neil juhtudel. Samuti kutsub komitee komisjoni taas üles esitama ettepaneku omandatud õiguste direktiivi ajakohastamiseks nii, et see hõlmaks ka aktsiate üleviimise tehingutest tulenevat ettevõtete üleviimist. (7)

5. Konkreetsed märkused komisjoni ettepanekute kohta

5.1. On oluline töötada välja äriühingute juhtimist kajastavad näitajad ja statistilised vahendid, mis annavad selgema pildi riskimaandusfondide (hedge funds) ja erakapitali investeerimisfondide (private equities) tegevusest, kuna kõiki neid püütakse ühtlustada vähemalt Euroopa tasandil. (8)

Komisjoni ettepanekud piiriülese vahendite hankimise ja investeerimise parandamiseks

5.2. Komitee toetab igati suunatud pakkumiste Euroopa korra loomist. Kõnealune nõue on piiriülese riskikapitaliga seoses oluline.

5.3. Topeltmaksustamise tõke tuleb kaotada. Vastasel juhul ei ole piiriülene riskikapital asjaomastele ettevõtetele piisavalt kasumlik, et selle vastu huvi üles näidata. Komitee ootab huviga komisjoni poolt maksustamisküsimuste arutamiseks loodud töörühma aruannet.

5.4. Kogu ELi hõlmava riskikapitali raamistiku kontseptsioon on paljutõotav, kui selle tulemusena hakkavad liikmesriigid aktsepteerima teiste riikide reguleeritavaid riskikapitaliettevõtteid. See aitab kaasa vastastikusele tunnustamisele ja soodustab riskikapitaliettevõtete piiriülest tegevust, ilma et see nõuaks liigset bürokraatiat. Kui aga mõelda maksupoliitika põhjalikuma kooskõlastamise vajadusele, peab komitee vajalikuks kehtestada fondivalitsejate maksustamisele miinimumnõuded, et vältida maksudumpingut ja majanduslikku ebatõhusust.

Ettepanekud liikmesriikide algatusteks turu killustatuse vähendamiseks ning riskikapitali vahendite hankimise ja investeerimise tingimuste parandamiseks

5.5. Ettevaatuspõhimõtte kasutuse laiendamine on vahendite hankimise põhiline eeltingimus, kuna investeerimisasutused on peamised rahastamisallikad. Oluline on, et liikmesriigid looksid reguleerivaid raamistikke, mis soodustavad investeerimisasutuste ettevaatlikku osalemist riskikapitalifondides, eriti pensionifondides.

5.6 Komisjoni algatuste edendamiseks on reguleerimisel ja vastastikusel tunnustamisel vaja liikmesriikide koostööd.

5.7. Konkurentsivõimeliste klastrite idee on seotud ettevõtlust ja uuendustegevust soosiva poliitikaga. Innovatiivsete ettevõtete klastrid arendataks välja ülikoolidest, kus nad ka asuksid. Sellised arengud on riskikapitali seisukohast väga positiivsed.

5.8. Likviidsete väljumisturgudega seotud küsimusi käsitletakse käesoleva dokumendi punktis 4.

Brüssel, 22. oktoober 2008 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Mario SEPI

(1) ELT C 10, 15.1.2008, lk 96.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/23/EÜ äriühingute, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta; EÜT L 82, 22.3.2001, lk 16–20.

(3) Globalisation of Alternative Investment: the global economic impact of private equity (lk viii), Maailma Majandusfoorumi avaldatud uurimus, 2008.

(4) Maailma Majandusfoorum, lk 43.

(5) ELT C 10, 15.1.2008, lk 96.

(6) Maailma Majandusfoorum, lk 54.

(7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiiv 2001/23/EÜ äriühingute, ettevõtete või nende osade üleminekul töötajate õigusi kaitsvate liikmesriikide seaduste ühtlustamise kohta; EÜT L 82, 22.3.2001, lk 16–20.

(8) ELT C 10, 15.1.2008, lk 96.