SELETUSKIRI

1.ETTEPANEKU TAUST

•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Gruusia seisab jätkuvalt silmitsi nõrga väliskeskkonnaga, mis ekspordi ja rahasaadetiste vähenemise kaudu tingis 2016. aastal suhteliselt aeglase SKP kasvu (hinnanguliselt 2,7 % võrreldes 2015. aasta 2,9 %ga ja 2014. aasta 4,6 %ga). Prognooside kohaselt suureneb SKP tarbimise ja investeeringute toel 2017. aastaks järk-järgult 3,5 %ni. Eelduste kohaselt kiireneb 2017. aastal ka piirkondlik ja üleilmne majanduskasv, kuid kasvu aeglustavateks riskideks on jätkuvalt geopoliitiline ebastabiilsus, protektsionism ja finantsturgude volatiilsus.

Gruusia eelarvepuudujääk on endiselt märkimisväärne (4,1 % SKPst 2016. aastal ja Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) hinnangul ka 2017. aastal). Valitsemissektori võla suhe SKPsse kasvas 2014. aasta 35,6 %lt 2016. aastaks 44,6 %ni, peamiselt põhjusel, et ligikaudu 80 % valitsemissektori võlast on välisvaluutas, ning omavaluuta (Gruusia lari) odavnes sel ajavahemikul järsult. Peale selle on Gruusia maksebilansi positsioon väga suure jooksevkonto puudujäägi (2016. aastal 12,4 % SKPst) ja suure välisvõla (2016. aastal 111,8 % SKPst) tõttu endiselt ebakindel. Gruusia välisvaluutareservid on olnud alates 2011. aastast absoluutväärtuses enam-vähem stabiilsed, ulatudes 2016. aasta lõpus 2,8 miljardi USA dollarini, kuid vajadus reservide järele on vastavalt IMFi koondparameetritele suurenenud. Seepärast jäävad reservid praegu allapoole taset, mis oleks IMFi hinnangute kohaselt piisav. Gruusia jätkab ka kohanemist nõuetega, mis on sätestatud ELiga sõlmitud põhjalikus ja laiaulatuslikus vabakaubanduslepingus, millega kaasnevad lisaks võimalustele ka kohandamiskulud.

Sellega seoses leppisid Gruusia ja IMF 12. aprillil 2017 kokku kolmeaastase (2017–2020) laiendatud rahastamisvahendi loomises. Laiendatud rahastamisvahend moodustab 100 % Gruusia IMFi kvoodist (210,4 miljonit eriarveldusühikut ehk ligikaudu 285 miljonit USA dollarit). Laiendatud rahastamisvahendi programmi eesmärk on toetada majandusreformi kava, mis aitab Gruusial vähendada majanduse haavatavust, ning edendada suuremat ja kaasavamat majanduskasvu.

16. juunil 2017 palus Gruusia valitsus ka ELilt makromajanduslikku finantsabi. Seda palvet ja riigi majanduslikku olukorda arvesse võttes esitab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku anda Gruusiale ELi toimimise lepingu artikli 212 lõike 2 alusel makromajanduslikku finantsabi. Ettepanekus kavandatud summa on kuni 45 miljonit eurot, millest 35 miljonit eurot antakse laenuna ja 10 miljonit eurot toetusena.

Kavandatav uus makromajandusliku finantsabi programm on kolmas omataoline pärast 2008. aasta augustis toimunud Gruusia sõjalist konflikti Venemaaga. EL lubas 2008. aasta oktoobris Brüsselis toimunud rahvusvahelisel rahastajate konverentsil kahte makromajandusliku finantsabi programmi, mõlemad suurusega 46 miljonit eurot. Esimene neist (46 miljonit eurot toetusena) viidi ellu aastatel 2009–2010 ja teine (taas 46 miljonit eurot, millest pool anti toetusena ja pool laenuna) aastatel 2015–2017. Viimane osamakse 2015.–2017. aasta programmi raames tehti 2017. aasta mais.

Kavandatav uus makromajandusliku finantsabi programm aitab Gruusial osaliselt katta välisrahastamisvajaduse, mis aastatel 2017–2020 ulatub hinnanguliselt 752 miljoni USA dollarini (671 miljonit eurot). Programmiga vähendatakse Gruusia majanduses maksebilansi ja eelarve lühiajalist haavatavust. Programm töötatakse välja ja viiakse ellu kooskõlas kohandamis- ja reformiprogrammidega, milles Gruusia on kokku leppinud IMFi ja Maailmapangaga, ning reformidega, milles on kokku lepitud ELi eelarvetoetuse meetmete ning põhjaliku ja laiaulatusliku vabakaubanduslepingu raames.

Nagu täpsemalt selgitatud käesoleva ettepaneku juurde kuuluvas komisjoni talituste töödokumendis, leiab komisjon, tuginedes muu hulgas Euroopa välisteenistuse koostatud hinnangule poliitilise olukorra kohta, et kavandatud makromajandusliku finantsabi andmise poliitilised ja majanduslikud eeltingimused on täidetud.

•Üldine taust

Gruusia on makromajanduslike väljavaadete osas jätkuvalt haavatav. Käimasolev eelarve konsolideerimine võib vähendada Gruusias sisenõudlust ja majanduskasvu. Peale selle seisab Gruusia majandus silmitsi ulatuslikumate riskidega, mille põhjuseks on piirkonna ja üleilmse majanduse ebakindlad väljavaated, maksebilansi tasakaalustamatus (eeskätt suur ja üha kasvav jooksevkonto puudujääk ning märkimisväärne välisvõlg) ning ebapiisavad rahvusvahelised reservid.

Majandustegevuse kahanemine asjaomases piirkonnas ja asjaolu, et peamiste kaubanduspartnerite valuuta on alates 2014. aasta lõpust järsult odavnenud, on avaldanud mõju Gruusia ekspordile ja rahasaadetistele. See on aeglustanud majanduskasvu, kahandades selle 2015. aasta 2,9 %lt ja 2014. aasta 4,6 %lt 2016. aastal 2,7 %le. Gruusia SKP kasv 2016. aastal oli peamiselt tingitud investeeringutest, samal ajal kui erasektori tarbimine püsis madalal tasemel, kajastades netotulu vähenemist, mille oli põhjustanud asjaolu, et leibkondade USA dollarites vääringustatud laenudega seotud tagasimaksekohustuste väärtus omavaluutas oli seoses lari järsu odavnemisega suurenenud. SKP kasv hinnangute kohaselt järk-järgult suureneb, jõudes tarbimise ja investeeringute toel 2017. aastal 3,5 %ni ning 2020. aastal (mil lõpeb hiljuti IMFiga sõlmitud kokkuleppe kohaldamine) 5,0 %ni.

USA dollari ja Gruusia lari vahetuskurss (perioodi keskmine) tõusis 2014. aasta 1,77-lt 2016. aastal 2,27-le, mis tähendab lari odavnemist ligikaudu 22 %. Selle volatiilsuse mõju võimendab ikka veel laialdane dollari kasutamine Gruusia majanduses, kus 70 % hoiustest ja 65 % laenudest oli vääringustatud 2016. aastal USA dollarites.

Ehkki töötuse määr on Gruusias alates 2009. aastast (16,9 %) langenud (2016. aasta lõpus 11,8 %), on see endiselt suur probleem. Samal ajal kui uutes kasvavates sektorites, eeskätt turismi- ja muude teenuste pakkumise valdkonnas, on loodud tööhõivevõimalusi, on tööpuudus oskuste tööturu nõudlusele mittevastavuse ja suurte piirkondlike erinevustega seotud probleemide tõttu jätkuvalt suur. Samuti puudub Gruusial töötushüvitiste süsteem.

Mis puudutab välissektorit, siis Gruusia jooksevkonto puudujääk suurenes 2016. aastal 12,4 %ni SKPst (2015. aastal oli see 12,0 % SKPst ja 2014. aastal 10,6 % SKPst) ja nagu märgitud, on see endiselt suur haavatavuse põhjustaja. Jooksevkonto puudujääk kasvas aastatel 2014–2016 hoolimata majanduskasvu aeglustumisest, kuna ekspordi vähesus kaalus tublisti üles tagasihoidliku riigisisese impordinõudluse, mille tulemuseks oli suurem kaubavahetuse bilansi puudujääk. Vastavalt IMFi programmiprognoosidele suureneb jooksevkonto puudujääk 2017. aastal veelgi, jõudes 12,9 %ni, enne kui see väheneb veidi, kahanedes 2020. aastal 11 %le. Väga suur jooksevkonto puudujääk on tingitud kaubavahetuse bilansi puudujäägist, mida teenustekaubanduse bilansi ülejääk ning sissetulek ja ülekanded välisriikidest, sealhulgas rahasaadetised, korvavad vaid osaliselt.

Jooksevkonto puudujääki on rahastatud peamiselt välismaiste otseinvesteeringutega, mis eelduste kohaselt vähenevad pisut, kahanedes 2016. aasta 11 %lt SKPst 2017. aastal 10,3 %le SKPst, ja jäävad sarnasele tasemele kuni 2020. aastani. Peale selle on jooksevkonto puudujääki aidanud rahastada ka võlga tekitavad rahavood. Sellest tulenevalt on Gruusia välisvõlg, mis moodustas aastatel 2008–2014 ligikaudu 80 % SKPst, märkimisväärselt suurenenud, kasvades 2016. aasta lõpuks 111,8 %ni SKPst. Hinnangute kohaselt kasvab välisvõlg veelgi, jõudes 2020. aastal 120,2 %ni. Kuna lõviosa välisvõlast on USA dollarites, on selles kasvus olnud oluline roll lari odavnemisel.

Gruusia Keskpank on üldjuhul hoidunud suurtest sekkumistest välisvaluutaturul ja on lasknud laril odavneda. Tänu sellele on rahvusvahelised brutoreservid, mille koguväärtus oli 2017. aasta veebruari lõpus 2,7 miljardit USA dollarit (ligikaudu järgmise aasta kolme kuu import), püsinud üldjoontes muutumatuna. Hiljuti kokkulepitud IMFi programmis on võetud eesmärgiks suurendada reserve 54 %, st 2016. aasta lõpu 2,8 miljardilt USA dollarilt 2020. aastaks 4,2 miljardile USA dollarile (ligikaudu nelja kuu impordikate).

Perioodi keskmine inflatsioon (tarbijahinnaindeks) aeglustus 2016. aastal 2,1 %le võrreldes 2015. aasta 4,0 %ga. Tarbijahinnaindeks tõuseb kooskõlas 2017. aasta jaanuaris jõustunud aktsiisimaksude suurenemisega 2017. aastal hinnangute kohaselt 5,7 %le, kuid peaks alanema 2018. aastal 3,0 %le ning jääma 2019. ja 2020. aastal sarnasele tasemele.