[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 23.1.2007

SEK(2007) 68 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997 määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Hollandi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

ÜLDINE TAUST

1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsussektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Holland esitas esimese stabiilsusprogrammi 1998. aasta novembris.Määruse kohaselt esitas nõukogu 1. detsembril 1998 aastal komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.

AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUST

Komisjon on läbi vaadanud Hollandi 22. novembril 2006. aastal esitatud stabiilsusprogrammi viimase ajakohastatud versiooni ning on vastu võtnud soovituse nõukogu arvamuse kohta selles küsimuses (vt tabel hinnangus käsitletud põhipunktide kohta).

Asjaolud, mille põhjal on eelarvestrateegiat hinnatud ajakohastatud stabiilsusprogrammi raames, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. viimase kümne aasta majandus- ja eelarvetulemused

2. viimane hinnang riigi olukorra kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (kokkuvõte nõukogu arvamusest stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta) ja

3. komisjoni hinnang 2006. aasta septembri riiklikule reformikavale.

Majandus- ja eelarvetulemused viimastel aastatel

1990. aastate teisel poolel toimus Hollandis pikem tsükliline majanduskasv ning Holland saavutas euroalast keskmiselt paremaid tulemusi nii majanduskasvu kui ka töötuse osas. Sellele järgnes 2000. aastate alguses majanduslangus. Kogu kõnealuse tsükli jooksul olid Hollandi majandustulemused paremad kui euroalal keskmiselt. Sellegipoolest oleks stabiilsem kasvumudel olnud majandusele kasulikum. Praegune väga kõrge erasektori võlatase võib intressimäärade edasisel tõusmisel tagasipöörde teha, mis võib vähendada eratarbimist ning seega kaasa tuua järgmise majanduslanguse.

Lisaks sellele on tugev areng elamu- ja aktsiaturgudel, millel oli oluline osa 1990, aastate lõpu majandusbuumis, toonud kaasa maksuelastsuse ajutise tõusu. Kehtinud maksueeskirjadega ei suudetud täielikult ennetada olemasoleva eelarvepoliitika muutumist protsükliliseks. Valitsussektori eelarve tasakaal halvenes pärast 2000. aastal saavutatud ülejääki järsult, muutudes 2001. ja 2002. aastal puudujäägiks ning ületades 2003. aastal piirväärtuse 3% SKTst. 2004. ja 2005. aastal suudeti eelarvet oluliselt stabiliseerida, millega vähendati puudujääki 1,9% ja 0,3%ni SKTst vastavalt 2004. ja 2005. aastal. 2005. aasta juunis tühistas nõukogu 2004. aasta juunis algatatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse.

Nõukogu arvamuses antud hinnang eelmisele programmile

Nõukogu võttis 14. märtsil 2006. aastal vastu oma arvamuse stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2008. Nõukogu tervitas „Hollandi valitsuse 2005. aasta jõupingutusi eelarvepuudujäägi edasiseks vähendamiseks alla kontrollväärtuse 3% SKTst pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi viivitamatut korrigeerimist ning asjaolu, et asutused kavatsevad järgida keskpika perioodi eesmärki kogu programmiperioodi ajal.” Selles kutsuti Hollandit üles „säilitama 2005. aasta oodatust paremaid majandustulemusi arvesse võttes tugev eelarvepositsioon ka 2006. aastal ja pärast seda”.

Komisjoni hinnang 2006. aasta riiklikule reformikavale

Hollandi riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasve ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 16. oktoobril 2006. Hollandi riiklikus reformikavas määratletakse peamiste väljakutsete/prioriteetidena: tööjõupakkumise parandamine; tööjõu tootlikkuse kiirema kasvu saavutamine, eelkõige uurimis- ja arendustegevuse, innovatsiooni ja hariduse tugevdamise teel ning hindade konkurentsivõime parandamine, eelkõige tööjõukulude ohjeldamise teel.

Komisjoni hinnang (vastu võetud 2006. aasta detsembri arenguaruande [2] osana) näitas, et Holland teeb riikliku reformikava rakendamisel edusamme. Kuigi makrovaldkonnas on säilinud teatavad ohud, eelkõige seoses majapidamiste võlakoormusega ja tööjõuturu pingestumisest tuleneva võimaliku palgainflatsiooniga, on üldine poliitikaraamistik asjakohane. Vaatamata mõõdukale arengule uurimis- ja arendustegevuses, teeb Holland üldiselt märkimisväärseid edusamme mikroökonoomika valdkonnas. Olenemata enamike elanikerühmade kõrgetest tööhõive näitajatest on olukord tööhõive valdkonnas ebaühtlasem.

Tuvastatud tugevusi ja nõrkusi arvesse võttes soovitati Hollandil võtta meetmeid tööjõupakkumise parandamiseks, eelkõige vanemate töötajate, naiste ja ebasoodsas olukorras olevate rühmade osas.

Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed on keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamist, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. 7. juunil 2005. aastal Euroopa Ülemkogule saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008 märkis majandus- ja rahandusministrite nõukogu, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega. vastavust tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997 määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Hollandi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[5], eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

4. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Hollandi ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2009.

5. Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et reaalne SKT kasvab 3,75% võrra 2006. aastal, 3% võrra 2007. aastal ja 1,75% võrra aastas ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu kättesaadava teabe põhjal hinnates näib, et kõnealune stsenaarium põhineb usaldusväärsetel kasvuprognoosidel 2006. ja 2007. aasta osas ning ettevaatlikel prognoosidel pärast seda. Programmi inflatsiooniprognoosid tunduvad olevat realistlikud kuni 2007. aastani ning seejärel pisut madalad arvestades eeldatavaid pingeid tööjõuturul.

6. Komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosi kohaselt on valitsussektori 2006. aasta eelarve tasakaalus, samas kui stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis oli eesmärgiks seatud -1,5% SKTst. See peegeldab peamiselt tugevalt paranenud tsüklilist väljavaadet, mis on suuremate maksulaekumiste ja maagaasi suurenenud müügist saadud laekumiste tulemus. Pärast sügisest prognoosi saadud teabe (igakuised andmed valitsussektori eelarve tasakaalu kohta) põhjal võib oodata isegi paremat eelarvetulemust. Viimase ametliku hinnangu kohaselt, mis esitati 2006. aasta sügise seletuskirjas, oodatakse 2006. aasta eelarvetulemuseks ülejääki 0,4% SKTst.

7. Programmi keskpika perioodi eelarvestrateegia eesmärk on tegeleda elanikkonna vananemisest tingitud kulude küsimusega täiendava fiskaalse stabiliseerimise teel. Sel eesmärgil prognoositakse programmis valitsussektori eelarve ülejäägi paranemist 0,1%-lt SKTst 2006. aastal 0,9%-le 2009. aastal. Esmane ülejääk peaks paranema 2,4%-lt SKTst 2006. aastal 2,9%-le 2009. aastal, mis on täielikult kontsentreeritud programmi viimasele aastale, peegeldades ELi 2007.–2009. aastal makstud omaressursside eeldatavat tagastamist sellel aastal. Nominaalset kohandamist põhjendab kulude suhte vähenemine SKTsse, mis kompenseerib enam kui piisavalt laekumiste ja SKT suhte 0,2 protsendipunkti suuruse languse. Võrreldes stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooniga on valitsussektori eelarve tasakaalu tase märgatavalt kõrgem kogu programmiperioodi jooksul. See peegeldab peamiselt gaasitarnetest saadavaid suuremaid laekumisi, paranenud makromajanduslikku olukorda 2005. aastal ja väljavaadet 2006. aastaks.

8. Struktuurne tasakaal (st tsükliliselt kohandatud tasakaal, millest on maha arvatud ühekordsed ja muud ajutiste meetmed), mis arvutatakse välja vastavalt üldiselt kokkulepitud metoodikale, peaks eeldatavalt halvenema umbes poole protsendipunkti võrra SKTst 2007. aastal, stabiliseeruma 2008. aastal ja paranema umbes poole protsendipunkti võrra SKTst 2009. aastal. Nagu stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis, on programmis esitletud eelarvepositsiooni keskpika perioodi eesmärk saavutada struktuurne puudujääk vahemikus 0,5 kuni 1% SKTst, mida programmis kavatsetakse säilitada kogu programmiperioodi jooksul. Et keskpika perioodi eesmärgi vahemiku madalam lävi võrdub alammääraga (ligikaudu 1 % SKTst puudujäägi korral), peaks keskpika perioodi eesmärgi saavutamine tagama stabiilsusvaru ülemäärase eelarvepuudujäägi tekkimise korral. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab nõuetekohaselt võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.

9. Programmi eelarveprognoosidega seotud ohud näivad olevat üldiselt tasakaalus alates 2007. aastast. Ühest küljest kujutab 2006. aasta suuremate maksulaekumiste positiivse ülekandumise võimalus 2007. aastasse positiivset riski 2007. aasta eelarve tulemusele. Lisaks sellele tuleneb 2008. ja 2009. aastal positiivne risk eelarveseisundile ettevaatlikust makromajanduslikust stsenaariumist. Teisest küljest võivad gaasitarnetest saadavad laekumised kujuneda väiksemaks kui perioodi jooksul eeldatakse.

10. Kõnealust riskianalüüsi arvesse võttes näivad programmi eelarvepõhimõtted piisavad, et tagada programmis ette nähtud keskpika perioodi eesmärkide saavutamine kogu programmiperioodi jooksul. Lisaks tundub see tagavat piisava varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et programmiperioodi jooksul ei ületataks 3%ni SKTst ulatuvat puudujäägi läve. Sellest olenemata püsib oht, et programmis kirjeldatud eelarvepõhimõtted võivad osutuda protsükliliseks 2007. aastal, mil prognoositakse majandusele soodsaid aegu. See ei oleks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga.

11. Tänu valitsussektori eelarvepuudujäägi järsule vähenemisele 2004. ja 2005. aastal on valitsussektori koguvõlg langenud hinnanguliselt 50,2%-le SKTst 2006. aastal, mis on allpool asutamislepinguga kehtestatud 60% SKTst kontrollväärtust. Programmiga nähakse ette, et võlasuhe väheneb programmiperioodi jooksul veel 6 protsendipunkti võrra.

12. Elanikkonna vananemisega kaasnev pikaajaline mõju eelarvele on Hollandis kõrgem kui ELis keskmiselt, mida põhjustab eelkõige pensionikulude osakaalu suhteliselt tugev suurenemine SKTs tulevastel dekaadidel. Esialgne eelarvepositsioon, kuigi mitte nii tugev kui 2005. aastal, aitab kaasa elanikkonna vananemisega eelarvele kaasneva prognoositava pikaajalise mõju kergendamisele, kuid ei ole piisav selle täielikuks katmiseks. Tulude suhe prognoositav kasv SKTsse, mida tingib eelkõige pensionide maksustamise edasilükkamine, kompenseeriks osaliselt riiklike kulutuste kasvu pikemas perspektiivis. Suure esmase ülejäägi tagamine keskpika perioodi jooksul ja/või reformimeetmete rakendamine, mis ohjeldavad vananemisega seotud kulude prognoositavat kasvu, aitaks kaasa ohtude vähendamisele riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisel. Üldiselt näib, et Hollandi rahanduse jätkusuutlikkus ei ole ohustatud.

13. Stabiilsusprogramm ei hõlma kvalitatiivset hinnangut riikliku reformikava 2006. aasta rakendusaruande üldise mõjukohta keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks ei esitata seal korrapäraselt teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otsese kasu ja kulu kohta eelarves, kuigi selle eelarveprognoosis võetakse arvesse riiklikus reformikavas kavandatud tegevuste mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on riikliku reformikava meetmetega kooskõlas. Mõlemates programmides kirjeldatakse eelkõige hiljutist tervishoiureformi, ettevõtte tulumaksu süsteemi muudatusi ja kavandatavaid lisaväljaminekuid, nt infrastruktuurile.

14. Programmis esitatud eelarvestrateegia on osaliselt kooskõlas 2005. – 2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.

15. Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhises määratletud andmenõuete osas esitatakse programmis kõik nõutavad ja enamik vabatahtlikest andmetest.[6]

Üldine järeldus on, et keskpika perioodi eelarveseisund on tugev. Eelarve-eesmärkide saavutamisega seotud ohud on üldiselt neutraalsed, kuigi oluliseks ohuks jääb, et hetkel gaasitarnetest saadavad suured laekumised võivad väheneda.

Arvestades ülaltoodud hinnangut ja häid kasvuprognoose, kutsutakse Hollandit üles säilitama tugev struktuurne eelarveseisund 2007. aastal ja edaspidi, vältides sealjuures majanduslikult soodsatel aegadel protsüklilist eelarvepoliitikat.

Põhiliste makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |

Tegelik SKT (muutuse %) | SP nov 2006 | 1.5 | 3¼ | 3 | 1¾ | 1¾ |

KOM nov 2006 | 1.5 | 3.0 | 2.9 | 2.6 | Puudub |

SP dets 2005 | ¾ | 2½ | 2½ | 2¼ | Puudub |

THHI inflatsioon (%) | SP nov 2006 | 1.5 | 1½ | 1¾ | 1¾ | 1¾ |

KOM nov 2006 | 1.5 | 1.6 | 1.8 | 2.3 | Puudub |

SP dets 2005 | 1.5 | 1.5 | 1.1 | Puudub | Puudub |

SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP nov 20061 | -1.9 | -0.5 | 0.6 | 0.6 | 0.3 |

KOM nov 20065 | -2.0 | -1.2 | -0.4 | 0.0 | Puudub |

SP dets 20051 | -2.3 | -1.5 | -0.9 | -0.6 | Puudub |

valitsussektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP nov 2006 | -0.3 | 0.1 | 0.2 | 0.3 | 0.9 |

KOM nov 2006 | -0.3 | 0.0 | 0.1 | 0.3 | Puudub |

SP dets 2005 | -1.2 | -1.5 | -1.2 | -1.1 | Puudub |

Esmane tasakaal (% SKTst) | SP nov 2006 | 2.1 | 2.4 | 2.4 | 2.4 | 2.9 |

KOM nov 2006 | 2.1 | 2.3 | 2.3 | 2.3 | Puudub |

SP dets 2005 | 1.4 | 1.1 | 1.4 | 1.5 | Puudub |

Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP nov 20061 | 0.8 | 0.4 | -0.1 | 0.0 | 0.7 |

KOM nov 2006 | 0.9 | 0.6 | 0.4 | 0.3 | Puudub |

SP dets 20051 | 0.0 | -0.7 | -0.6 | -0.6 | Puudub |

Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP nov 20063 | 0.8 | 0.4 | -0.1 | 0.0 | 0.4 |

KOM nov 20064 | 0.9 | 0.6 | 0.4 | 0.3 | Puudub |

SP dets 2005 | 0.0 | -0.7 | -0.6 | -0.6 | Puudub |

Valitsussektori koguvõlg (% SKTst) | SP nov 2006 | 52.7 | 50.2 | 47.9 | 46.3 | 44.2 |

KOM nov 2006 | 52.7 | 50.5 | 47.8 | 45.4 | Puudub |

SP dets 2005 | 54.4 | 54.5 | 53.9 | 53.1 | Puudub |

Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridades) välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 3 Programmi ühekordsed ja muud ajutised meetmed (2009. aastal 0,3% SKTst, vähendab eelarvepuudujääki). 4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosis ei ole ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 5 Põhineb hinnangulisel potentsiaalsel 1,9%, 2,1%, 2,2% ja 2,1% kasvul vastavalt aastatel 2005–2008. Allikas: Stabiilsusprogramm (SP), komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule, „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta”, 12.12.2006, KOM(2006) 816.

[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus [12.10.2006, KOM(2006) 574], ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus” (European Economy nr 4/2006).

[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide vormi ja sisu kohta”, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.

[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] Puudub valitsussektori 2009. aasta kulutuste funktsionaalne jaotus.