[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 23.1.2007

SEK(2007) 67 lõplik

Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006−2011

(komisjoni esitatud)

SELETUSKIRI

Üldine taust

1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.

Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- ja lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Itaalia esitas esimese stabiilsusprogrammi detsembris 1998. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 8. veebruaril 1999 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.

Ajakohastatud programmi hindamise taust

Komisjon on kontrollinud Itaalia 4. detsembril 2006. aastal esitatud viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi ning võttis vastu seda käsitleva nõukogu arvamuse soovituse (vt peamisi hinnangus käsitletud teemasid)

Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:

1. majandus- ja eelarvetulemused viimasel kümnel aastal

2. riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeeriva osa alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus)

3. kõige värskem hinnang riigi olukorra kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte) ning

4. komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.

Majandus- ja eelarvetulemused viimastel aastatel

Itaalias näivad tootlikkuse väikest kasvu põhjustavad struktuurilised puudused ja välise konkurentsivõime kadumine olevat riigi viletsa majanduskasvu tulemuste põhjuseks viimasel aastakümnel.. Tegelik SKT kasv on olnud väiksem kui euroala keskmine alates 1990ndate keskpaigast ning potentsiaalne kasv on hinnanguliselt kukkunud 1990ndate alguseni püsinud enam kui 2%-lt 1,25%-le 2000ndatel. Nõrgast kasvust hoolimata on inflatsioon kuni 2005. aastani püsinud euroala keskmisest veidi kõrgemal. Positiivse poole pealt on Itaalia üks vähestest riikidest, kus alates sajandivahetusest on toimunud tugev tööhõive kasv ja kus tööpuuduse tase on oluliselt langenud. Kuid kuna Itaalial läheb veel kaua aega, kuni ta saavutab tööhõive määrades ELi keskmise, rõhutab dünaamilise tööhõive kasvu ja loiu SKT kasvu veider kombinatsioon Itaalia tootlikkuse probleemi. Riigi rahanduses on valitsemissektori eelarvepuudujääk alates 2003. aastast suurem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest, milleks on 3% SKTst, ning võla ja SKT suhtarv püsib väga kõrgel ja on 2005. aastal hakanud uuesti kasvama (106,6%ni SKTst). Tsükliliselt kohandatud esmane eelarvetasakaal on pidevalt halvenenud alates 1998. aastast ning praegune esmane kulusuhe SKTsse ei ole alates 2001. aastast lakanud suurenemast.

Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus Itaalias

28. juulil 2005 võttis nõukogu vastu otsuse, milles märgiti, et artikli 104 lõike 6 kohaselt on Itaalial ülemäärane eelarvepuudujääk. Samal ajal esitas nõukogu artikli 104 lõike 7 kohaselt soovituse, milles täpsustas, et ülemäärane eelarvepuudujääk tuleb korrigeerida 2007. aastaks. Eelkõige soovitati Itaalial rangelt täita 2005. aasta eelarvet; vähendada struktuurilist eelarvepuudujääki 2007. aastaks vähemalt 1,6% võrra SKTst, võrreldes selle 2005. aasta tasemega, ja vähemalt pool kõnealusest korrigeerimisest toimus 2006. aastal; ning tagada, et võla ja SKT suhtarv väheneb ning läheneb kontrollväärtusele rahuldavas tempos.

22. veebruaril 2006 võttis komisjon vastu teatise, milles järeldas, et kui Itaalia meetmed on täielikult rakendatud ja tõhusad, oleksid need kooskõlas nõukogu soovitusega. Täitmise osas püsivad siiski ebamäärasused, mis vajavad pidevat järelevalvet.

Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang

14. märtsil 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2009. Nõukogu leidis, et „programmi saab pidada selliseks, et see on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2007. aastaks, tingimusel et 2006. aasta eelarvet täidetakse täielikult ja tõhusalt ning täpsustatakse ja võetakse vastu täiendavad olulised meetmed 2007. aasta kohta. Pidades silmas nõukogu 28. juuli 2005. aasta soovitusi asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel ja selleks, et tugevdada riigi rahanduse jätkusuutlikkust, soovitas nõukogu Itaalial:

i) tegema usutaval ja säästval moel programmis 2006. ja 2007. aasta kohta kavandatud struktuurilisi jõupingutusi ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamiseks 2007. aastaks;

ii) selgitama lihtsalt ja arusaadavalt laialdasi meetmeid, mis on kohandamiskava aluseks 2007. aastal ja programmivälistel aastatel, ning tagama, et keskpika perioodi eesmärgile suunatud korrigeerimine jääb kooskõlla stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega;

iii) tagama, et võla ja SKT suhtarv langeb kiiremas tempos allapoole asutamislepingus sätestatud kontrollväärtust, milleks on 60% SKTst, sh pöörates erilist tähelepanu muudele teguritele kui netolaenuandmine, mis aitab kaasa võlatasemete muutusele; ning

iv) parandama eelarvemenetlust, suurendades selle läbipaistvust ning täites tõhusalt viimaseid ja uusi kulude järelevalve, kontrolli ja teatavakstegemise mehhanisme”.

Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale

Itaalia riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 19. oktoobril 2006. Itaalia riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised väljakutsed/prioriteedid: pikaajalise eelarve jätkusuutlikkuse tagamine; vaba valiku ala laiendamine kodanikele ja ettevõtetele; teadustöö ja tehnoloogilise uuendustegevuse toetamine; hariduse ja koolituse tugevdamine; infrastruktuuri ajakohastamine; keskkonna kaitsmine.

Komisjoni hinnang sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande osana[2]) näitas, et viimase aasta riikliku reformikavaga võrreldes esitatakse Itaalia rakendamise aruandes selgem strateegia, mis hõlmab kõiki poliitikavaldkondi ja nendevahelisi sünergiad, ja on seega ambitsioonikam. Kõige märgatavam areng on toimunud mikromajanduse valdkonnas. Makromajanduse valdkonnas väljapakutud strateegiad ja meetmed on üldjuhul kohased, kuid nende edu sõltub rakendamisest. Mõnes põhilises valdkonnas on vaja tõhustada tööhõivepoliitikat.

Võttes arvesse kindlakstehtud tugevaid ja nõrku külgi, soovitati Itaalial võtta meetmeid järgmistes valdkondades: riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus; konkurents toodete ja teenuste turgudel; tööhõive erinevused piirkonniti ning elukestev õpe ja haridus.

Tekstikast: Peamised hinnangus käsitletud teemad Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõike 1 (lähenemisprogrammid) nõuete kohaselt käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja kas sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas selle kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru seoses kontrollväärtusega 3% SKT ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, kuhu kuulub kohustuslik täielikult finantseeritav sammas; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside tõenäosust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus jälgitakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks[3]; majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aasta edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavus tegevusjuhendile[4], milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |

- Soovitus:

NÕUKOGU ARVAMUS

kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006−2011

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,

võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[5], eriti selle artikli 5 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni soovitust,

pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,

ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:

5. [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2011.

6. Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis nähakse ette, et alguses SKT reaalkasv väheneb 1,6%-lt 2006. aastal 1,3%-le 2007. aastal. Hiljem majanduskasv järk-järgult suureneb, jõudes 1,7%ni 2011. aastal. Praegu kättesaadava teabe põhjal tundub, et stsenaarium tugineb usutavatele kasvuprognoosidele. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat madal programmivälistel aastatel.

7. 2006. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammis prognoositakse 2006. aasta eelarvepuudujäägiks 5,7% SKTst[6]. See vastandub 4,7%-le SKTst komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoosides. Komisjoni stsenaariumis ei võeta arvesse kõrvalekallet, mis on 0,9% SKTst, kiirrongi projektiga (Ferrovie dello Stato – RFI/TAV)[7] seotud raudtee-ettevõtte võla kustutamise tõttu pärast eelarvemenetluse lõppetapis tehtud otsust. Seevastu on komisjoni talituste sügisprognoos valitsemissektori eelarvepuudujäägi kohta kõrgem kui 3,5% SKTst, mis on seatud eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis. Erinevust, mis on 1,2% SKTst, selgitatakse peamiselt ühekordsete kulude (0,8% SKTst) erineva mõjuga ning Euroopa Kohtu ametiautode käibemaksu käsitleva otsuse püsiva negatiivse mõjuga (umbes 0,4% SKTst).

8. Programmi eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärast eelarvepuudujääki 2007. aastal (puudujääk langeb prognooside kohaselt 2,8%-le SKTst). Seejärel jätkab valitsemissektori eelarve tasakaal programmiperioodi jooksul püsivat paranemist, muutudes positiivseks 0,1% SKTst 2011. aastal. Eelarve esmane tasakaal paraneb prognooside kohaselt –0,9%-lt SKTst 2006. aastal 5%ni 2011. aastal. Kuni 2007. aastani on kohandamine peamiselt tulupõhine, mille aluseks on täiendavad otsemaksud ja sotsiaalmaksud. Pärast 2007. aastat piirdub teave suundumustega seotud eelarve-eesmärkide saavutamiseks nõutava korrigeerimise suurusega. Eelmise programmiga võrreldes on eesmärgid alates 2007. aastast üldiselt muutusteta ebasoodsama makromajandusliku stsenaariumi suhtes, kuid palju suurema 2006. aasta eelarvepuudujäägi alguse tõttu on kohandamine 2007. aastal palju suurem.

9. Ühiselt kokku lepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks prognooside kohaselt paranema, tõustes puudujäägilt ligikaudu 4% SKTst 2006. aastal ülejäägini 0,25% SKTst programmiperioodi lõpus (2011). Nagu ka stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgiks eelarve struktuurne tasakaal, mille saavutamine 2010. aastaks seatakse programmi eesmärgiks. Eelmises ajakohastatud programmis ei kavandatud saavutada keskpikka eesmärki programmiperioodi jooksul (mis lõpeb 2009. aastal). Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt umbes 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine tagama kindlusvaru eesmärgi ülemäärase eelarvepuudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.

10. Eelarve tulemused võivad 2006. aastal osutuda programmis prognoosituist paremaks ja pärast 2007. aastat prognoosituist halvemaks. 2007. aasta puhul näivad programmis toodud eelarveprognooside riskid üldjoontes tasakaalustatud. Positiivse poole pealt, võttes arvesse rahaliste andmete arenguid, võib 2006. aasta eelarvepuudjääk osutuda madalamaks kui prognoositud 5,7% SKTst, mis tähendab prognoositust paremat üldmõju aastaks 2007. Siiski on mitmete, 2007. aasta eelarves sisalduvate meetmete tõhususega seotud märkimisväärsed riskid. Ei saa välistada riigi rahanduse riske keskpikal perioodil, eelkõige tervishoiukulude korduvatest ületamistest tulenevaid riske. Lisaks ei ole pärast 2007. aastat antud kohandamisstrateegia kohta üksikasju, mis suurendab kavandatava fiskaalkonsolideerumisega seotud riske.

11. Kõnealust riskihindamist arvesse võttes näivad programmi eelarvelised hoiakud olevat üldiselt kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2007. aastaks, nagu soovitas nõukogu, tingimusel, et eelarvemeetmeid rakendatakse täielikult ja tõhusalt. Üldiselt eksisteerivad 2007. aastal kavandatava struktuurilise kohandamise, mis on 1,25% SKTst, negatiivsed riskid. Prognoositust paremale struktuurilisele kohandamisele 2006. aastal viitavad kättesaadavad andmed (0,25% SKTst) võivad tähendada paremat ülekandmist 2007. aastasse. Eelarvelised hoiakud ei pruugi tagada enne 2010. aastat piisavat kindlusvaru puudujäägiläve, milleks on 3% SKTst, rikkumise eest olukorras, kus on normaalsed makromajanduslikud kõikumised. Peale selle ei pruugi see olla piisav, et tagada programmis kavandatud keskpika perioodi eesmärkide saavutamist programmiperioodi jooksul. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele järgnevatel aastatel on programmis nimetatud keskpika perioodi eesmärkidele suunatud kohandamise tempo üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles täpsustatakse, et euroala ja ERM II liikmesriikide puhul peaks struktuurse tasakaalu iga-aastane parandamine olema sihtmärgiks võetud 0,5% SKTst ning et kohandamine peaks olema suurem majandusliku tõusu perioodil ja võiks olla väiksem majandusliku languse perioodil.

12. Valitsemissektori koguvõlg on ametlike prognooside kohaselt saavutanud 107,6% SKTst 2006. aastal, mis on palju suurem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest, milleks on 60% SKTst. Programmis prognoositakse võlasuhte järkjärgulist langust umbes 98%ni SKTst 2011. aastal. Võla suhte vähenemine on tõenäoliselt 2006. aasta programmis prognoositust soodsam, võttes arvesse rahaliste andmete arenguid. Võla prognoositud arenguga kaasnevad riskid on 2007. aastal üldiselt tasakaalus. Pärast 2007. aastat suurendab kohandamisstrateegiat käsitlevate üksikasjade puudus kavandatava võlavähendusega seotud riske. Kõnealust riskihindamist arvesse võttes ei pruugi võlasuhe kontrollväärtuse suunas programmiperioodi jooksul piisavalt väheneda.

13. Vananemise pikaajaline mõju eelarvele Itaalias on madalam kui ELi keskmine, ELi keskmisest väiksema kasvuga pensionikulutustega tänu vastu võetud pensionireformidele, tingimusel, et neid rakendatakse täielikult, kaasa arvatud eelkõige kavandatav perioodiline kindlustusmatemaatiline kohandamine kooskõlas keskmise elueaga. Tööhõive määra suurenemine, eriti vanemate töötajate puhul, parandaks töötajate pensione tulevikus ja aitaks kaasa pensionireformide edule. Esmane eelarveseisund, olgugi et veidi parem 2005. aastaga võrreldes, on risk riigi rahanduse jätkusuutlikkusele isegi enne vananeva elanikkonna pikaajalise eelarvemõju arvesse võtmist. Lisaks on koguvõla praegune tase suurem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest ja selle vähendamine eeldaks suurte esmaste ülejääkide saavutamist ja säilitamist pika perioodi jooksul. Üldiselt näib Itaalia olevat keskmises ohus riigi rahanduse jätkusuutlikkuse osas.

14. Stabiilsusprogramm sisaldab riikliku reformikava 2006. aasta rakendamise aruande üldise mõju kvalitatiivset hindamist keskpika perioodi fiskaalstrateegia raames. Selles esitatakse mõningane teave riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või säästude kohta ning selle eelarveprognoosid näivad võtvat arvesse riiklikus reformikavas toodud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud riigi rahanduse valdkonnas võetavad meetmed näivad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas sätestatud meetmetega. Eelkõige käsitlevad mõlemad programmid fiskaalse jätkusuutlikkuse küsimust ning kavandavad tööjõu maksukiilu rakendamist 2007.–2008. aastal .

15. Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistesse lisatud majanduspoliitiliste üldsuunistega.

16. Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis täpsustatud andmenõuete osas on programmis lüngad kohustuslikes ja valikulistes andmetes[8].

Üldine järeldus on see, et programm on laias laastus kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2007. aastaks, tingimusel, et 2007. aasta eelarvet täidetakse täielikult ja tõhusalt. Pärast 2007. aastat on kavandatav kohandamine kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega ning võimaldaks saavutada keskpika perioodi eesmärgid programmiperioodi lõpuks. Siiski ei ole toodud üksikasju kohandamisstrateegia kohta, mis kujutab endast eelarve-eesmärkide saavutamise riski pärast 2007. aastat ja takistab konsolideerumisstrateegia nõuetekohast hindamist.

Eespool toodud hindamist arvesse võttes ja ka artikli 104 lõike 7 kohase 28. juuli 2005. aasta soovituse valguses kutsutakse Itaaliat üles:

i) saavutama kavandatavat fiskaalkonsolideerumist 2007. aastal nii, et korrigeeritakse ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorda kooskõlas artikli 104 lõike 7 kohase nõukogu soovitusega;

ii) tagama pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks tehtud piisavaid edusamme nii, et see saavutatakse programmiperioodi lõpuks, ja tagama, et vastavalt vähendatakse võla ja SKT suhtarvu;

iii) väga kõrget võlataset arvesse võttes täielikult rakendama vastuvõetud pensionireforme, et vältida vananemisega seotud kulude märkimisväärset suurenemist; ning

iv) parandama eelarvemenetlust, suurendades selle läbipaistvust, selgitades lihtsalt ja arusaadavalt pikemaajalise perspektiiviga eelarvestrateegiat ning rakendades tõhusalt kulude, eriti tervishoiukulude jälgimise ja kontrolli mehhanisme.

Samuti kutsuti Itaaliat üles parandama vastavust tegevusjuhendi andmenõuetele.

Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus

2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |

Reaalne SKT (muutus, %) | SP dets 2006 | 0,0 | 1,6 | 1,3 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 |

KOM nov 2006 | 0,0 | 1,7 | 1,4 | 1,4 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 2005 | 0.0 | 1.5 | 1.5 | 1.7 | 1.8 | puudub | puudub |

THHI inflatsioon (%) | SP dets 2006 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | 1,5 | 1,5 |

KOM nov 2006 | 2,2 | 2,3 | 2,0 | 1,9 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 2005 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | puudub | puudub |

SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP dets 20061 | -1,3 | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,5 | -0,5 |

KOM nov 20065 | -1,4 | -1,0 | -1,0 | -1,1 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 20051 | -1,5 | -1,2 | -1,0 | -0,8 | -0,6 | puudub | puudub |

Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets 20067 | -4,1 | -5,7 | -2,8 | -2,2 | -1,5 | -0,7 | 0,1 |

KOM nov 2006 | -4,1 | -4,7 | -2,9 | -3,1 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 2005 | -4,3 | -3,5 | -2,8 | -2,1 | -1,5 | puudub | puudub |

Eelarve esmane tasakaal6 (% SKTst) | SP dets 20067 | 0,7 | -0,9 | 2,2 | 2,8 | 3,4 | 4,2 | 5,0 |

KOM nov 2006 | 0,5 | -0,1 | 1,8 | 1,7 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 2005 | 0,6 | 1,3 | 1,9 | 2,6 | 3,2 | puudub | puudub |

Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (% SKTst) | SP dets 20061 7 | -3,5 | -5,3 | -2,3 | -1,8 | -1,2 | -0,4 | 0,3 |

KOM nov 2006 | -3,4 | -4,1 | -2,4 | -2,5 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 20051 | -3,5 | -2,9 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | puudub | puudub |

Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP dets 20061 3 | -4,0 | -3,9 | -2,5 | -1,9 | -1,2 | -0,4 | 0,3 |

KOM nov 20064 | -3,9 | -3,6 | -2,5 | -2,6 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 20051 | -4,1 | -3,2 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | puudub | puudub |

Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets 2006 | 106,6 | 107,6 | 106,9 | 105,4 | 103,5 | 100,7 | 97,8 |

KOM nov 2006 | 106,6 | 107,2 | 105,9 | 105,7 | puudub | puudub | puudub |

SP dets 2005 | 108,5 | 108,0 | 106,1 | 104,4 | 101,7 | puudub | puudub |

Märkused: 1Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridades), välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed. 3 Programmis sisalduvad ühekordsed ja ajutised meetmed (0,5% SKTst 2005. aastal, 0,1% 2007. ja 2008. aastal; puudujääk väheneb. 2006. aastal 1,4% SKTst, puudujääk kasvab). 4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosist võetud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,5% SKTst 2005. aastal, 0,1% 2007. ja 2008. aastal; puudujääk väheneb. 2006. aastal 0,5% SKTst, puudujääk kasvab). 5Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 1,2% aastal 2005, 1,3% aastal 2006, 1,4% aastal 2007 ja 1,5% aastal 2008. 6 Programmis ja komisjoni talituste prognoosides sisalduvad andmed eelarve esmase tasakaalu kohta ei ole otseselt võrreldavad FISIMi erineva käsitluse tõttu. Programmis sisalduvad andmed järgivad tegevusjuhendis nõutud määratlusi. Programmis sisalduvate andmetega võrdlemiseks tuleb komisjoni andmeid eelarve esmase tasakaalu kohta kohandada umbes +0,2% võrra SKTst. 7 Programmis sisalduvaid eelarveandmeid 2006. aasta kohta on muudetud, et lisada kulu, mis on 0,9% SKTst, raudtee-ettevõtte kiirrongi projektiga seotud võla kustutamise tõttu riigi poolt, mis tehti teatavaks stabiilsusprogrammis ja millega nõustuti 2007. aasta eelarveseaduse lõppmuudatuses. Allikas: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |

[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga “Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuenenud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta” [12.12.2006, KOM(2006) 816].

[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus [12.10.2006, KOM(2006) 574], ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) “Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European Economy nr 4/2006.

[4] Majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta", mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis.

[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:

TŽ?’ÎÐÒÔFr©

ª

:Ü:BOS | !!" | http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm

[6] 2006. aasta stabiilsusprogrammi tabelitesse ei lisata valitsemissektori ühekordseid kulusid, mis on kõrgemad kui 0,9% SKTst, raudtee-ettevõtte võla kustutamise tõttu, millele programmi tekst viitab. Kõnealune lisakulutus viib suunatud eelarvepuudujäägi 2006. aastaks 5,7%ni SKTst, tabelites toodud 4,8%lt, ning samuti mõjutab muid eelarveandmeid.

[7] Pärast Eurostati 23. mai 2005. aasta otsust (vt Eurostat News Release nr 65/2005), mille kohaselt kõnealune raudtee-ettevõtte võlg oli juba kirjendatud valitsemissektori võlana, ei mõjutanud valitsuse otsus võlga.

[8] Eelkõige puudub 2008.−2011. aasta eelarvepuudujäägi sihtmärkidega kooskõlas olev eelarve jaotus.