SELETUSKIRI

1. ETTEPANEKU TAUST

1.1. Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

Direktiiviga 2009/138/EÜ (Solventsus II) on Euroopa kindlustus- ja edasikindlustusandjate järelevalveks loodud kaasaegne riskipõhine süsteem. Kõnealused uued eeskirjad on olulised, et tagada turvaline ja tugev kindlustussektor, mis suudab pakkuda jätkusuutlikke kindlustustooteid ning toetada reaalmajandust tänu pikaajalistele investeeringutele ja täiendavale stabiilsusele.

Direktiiviga 2011/89/EL (Ficod1) muudetakse teatavaid direktiive, sealhulgas Solventsus II direktiivi, seoses finantskonglomeraati kuuluvate finantsüksuste täiendava järelevalvega.

Komisjon võttis 19. jaanuaril 2011 vastu ettepaneku muuta direktiivi 2009/138/EÜ, et võtta arvesse kindlustusvaldkonna uut järelevalvesüsteemi, nimelt Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) loomist 1. jaanuaril 2011 (KOM(2011) 8, COD 2011/0006) (Omnibus II), ja Lissaboni lepingu jõustumist, milles nõutakse, et komisjoni volitused võtta vastu rakendusmeetmeid asendatakse komisjoni volitustega võtta vastu rakendusakte ja delegeeritud õigusakte vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 290. Ettepanek hõlmas ka sätteid, millega pikendati direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevi ja kehtetuks tunnistamise kuupäevi. Need eeskirjad on olulised, et tagada sujuv üleminek uuele korrale. Lisaks sellele ja et uut korda saaks täielikult rakendada, tuleb komisjonil Solventsus II korra jaoks koostada suur hulk delegeeritud ja rakendusaktide, milles esitatakse eri tehniliste küsimuste kohta olulised üksikasjad. Paljud nendest nn „2. tasandi” eeskirjadest on tihedalt seotud Omnibus II direktiiviga ning komisjon ei saa neid esitada enne, kui avaldatakse Omnibus II, milles samuti selgitatakse paljude delegeeritud ja rakendusaktide volituste ulatust.

Direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäev oli esialgu vastavalt 31. oktoober 2012 ja 1. november 2012, kuid kuni Omnibus II direktiivi käsitlevate õigusloomealaste läbirääkimiste tulemuste selgumiseni, lükati direktiiviga 2012/23/EL (kiire lahendus) need tähtajad edasi vastavalt 30. juunini 2013 ja 1. jaanuarini 2014.

Direktiiviga 2012/23/EL lükati edasi ka kuupäev, millal tunnistatakse kehtetuks kindlustust ja edasikindlustust käsitlevad praegu kehtivad direktiivid, millele ühiselt osutatakse kui Solventsus I-le (direktiivid 64/225/EMÜ, 73/239/EMÜ, 73/240/EMÜ, 76/580/EMÜ, 78/473/EMÜ, 84/641/EMÜ, 87/344/EMÜ, 88/357/EMÜ, 92/49/EMÜ, 98/78/EÜ, 2001/17/EÜ, 2002/83/EÜ ja 2005/68/EÜ, muudetud VI lisa A osas loetletud õigusaktidega). 1. novembri 2012 asemel tunnistatakse nimetatud direktiivid nüüd kehtetuks alates 1. jaanuarist 2014.

Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vaheliste käimasolevate õigusloomealaste läbirääkimiste kõige vastuolulisem küsimus puudutab meetmete kehtestamist pikaajaliste garantiidega kindlustustoodete käsitlemiseks uue Solventsus II kindlustust reguleeriva korra alusel („pika-ajaliste garantiide pakett”). Kuna pikaajaliste garantiide paketi üle ei jõutud 2012. aasta septembris kokkuleppele, läbirääkimised peatati. Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon tegid seejärel Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve Ametile (EIOPA) ülesandeks korraldada meetmete tehniline hindamine, et luua tehniline alus poliitiliseks kokkuleppeks Omnibus II üle.

14. juunil 2013 avaldas EIOPA pikaajaliste garantiide hindamise tehnilised järeldused. Tehnilistes järeldustes kinnitatakse esiteks, et paljud liikmesriigid peavad pikaajalisi garantiimeetmeid oluliseks sarnaste finantsraskuste ajal, mida kogeti 2011. aastal, ning teiseks, et mitmesuguseid meetmeid sisaldavat paketti on vaja selleks, et võtta arvesse liikmesriikides pakutavaid erinevaid kindlustustooteid. EIOPA järeldustes esitatakse mitmed meetmed, mis on mõeldud pikaajalise garantiiga kindlustustoodete pakkumise hõlbustamiseks finantsturu kunstliku volatiilsuse tingimustes.

Need järeldused kujutavad endast Omnibus II direktiivi suhtes sõlmitava poliitilise kokkuleppe parameetreid. Vastavalt komisjoni 27. juuni 2013. aasta aruandele peaks olema võimalik leida kompromiss EIOPA soovitatud meetmete reguleerimisala piires. Ehkki läbirääkimised Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahel jätkusid 10. juulil 2013, on väga ebatõenäoline, et Omnibus II läbirääkimised lõpetatakse aegsasti, et Omnibus II direktiivi jõuaks avaldada Euroopa Liidu Teatajas enne direktiivi 2009/138/EÜ (muudetud direktiiviga 2012/23/EL) kohaldamise tähtpäeva. Selle tähtpäeva muutmata jätmine tähendaks, et direktiivi 2009/138/EÜ hakatakse rakendama enne, kui jõustuvad Omnibus II ettepanekus sätestatud ülevõtmise eeskirjad ja asjaomased kohandused.

Arvestades asjaolu, et Omnibus II läbirääkimisi ei ole lõpetatud, tuleks veel viimast korda edasi lükata ülevõtmise tähtpäev 30. juuni 2013, mis on juba möödas. Kui jätta need tähtpäevad samaks, tähendaks see, et Solventsus II tuleb rakendada ilma ülevõtmiseeskirjadeta ja muude oluliste kohandusteta, mis on ette nähtud Omnibus IIga. Õiguskindlusetuse vältimiseks ja et tagada praeguste solventsust käsitlevate sätete (Solventsus I) õiguslik järjepidevus kogu Solventsus II paketi jõustumiseni, tehakse ettepanek, et direktiivis 2009/138/EÜ sätestatud asjakohast ülevõtmise tähtpäeva lükatakse viimast korda edasi 31. jaanuarile 2015.

Järelevalveasutustele ja (edasi)kindlustusandjatele on vaja anda aega teha ettevalmistusi Solventsus II kohaldamiseks. Seepärast tehakse ettepanek lükata Solventsus II esmakordse kohaldamise tähtpäev edasi viimast korda 1. jaanuarini 2016. See võimaldaks alustada näiteks sisemudelite ning kindlustusspetsiifiliste parameetrite järelevalvealaste heakskiitmismenetlustega. Käimasolevate läbirääkimiste osapooled on kokku leppinud, et ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevi Omnibus II direktiivi läbirääkimiste ajal enam ei muudeta, et tagada ettevalmistuste tegemise ajaks kindlustus- ja edasikindlustusandjate järelevalveasutustele õiguslik selgus.

Sündmuste ajalisest järjestusest on selge, et direktiivi 2009/138/EÜ edasilükatud ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevi kohaldatakse samuti sama direktiivi artiklite 212–216, 219, 226, 231, 233, 235, 243–247, 249, 256, 257, 258, 262 ja 263 muudatuste suhtes, mis tehti direktiiviga 2011/89/EÜ.

Solventsus I kehtetuks tunnistamise kuupäeva tuleks muuta vastavalt.

Eespool öeldut silmas pidades ja arvestades, et 1. jaanuarini 2014 on väga vähe aega, peaksid Euroopa Parlament ja nõukogu võtma käesoleva direktiivi vastu kiiremas korras ning see peaks jõustuma viivitamata.

Käesolevat direktiivi on vaja, et vältida õigusvaakumi tekkimist pärast 1. jaanuarit 2014.

Käesoleva direktiivi puudumine tekitaks lünga ELi (Solventsus II) ja liikmesriikide (kus jääks kehtima ülevõetud Solventsus I) õiguskorra vahel. See tekitaks õiguskindlusetust järelevalveasutustele, kindlustus- ja edasikindlustusandjatele ja liikmesriikidele.

1.2. Direktiiv 2009/138/EÜ (Solventsus II)

Selle direktiiviga kehtestatakse Euroopa Liidus kindlustus- ja edasikindlustusandjatele uus ja kaasaegne solventsusrežiim. Sellega nähakse ette majanduslik riskipõhine lähenemisviis, millega luuakse kindlustus- ja edasikindlustusandjatele stiimulid nõuetekohaselt mõõta ja juhtida oma riske.

1.3. Direktiiv 2011/89/EÜ (Ficod1)

Selle direktiiviga muudetakse teatavaid direktiive, sealhulgas direktiivi 2009/138/EÜ, seoses finantskonglomeraati kuuluvate finantsüksuste täiendava järelevalvega. Direktiivi 2011/89/EÜ artikliga 4 muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ artikleid 212–216, 219, 226, 231, 233, 235, 243–247, 249, 256, 257, 258, 262 ja 263 ning artikliga 6 nähakse ette, et liikmesriigid peavad täitma uusi sätteid alates 10. juunist 2013.

1.4. Direktiiv 2012/23/EL (kiire lahendus)

Selle direktiiviga muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ ja lükatakse selle ülevõtmise tähtpäev 31. oktoobrilt 2012 30. juunile 2013, lisatakse selle kohaldamise tähtpäev 1. jaanuar 2014 ning lükatakse Solventsus I kehtetuks tunnistamise kuupäev edasi 1. novembrilt 2012 1. jaanuarile 2014.

1.5. Ettepanek KOM(2011) 8 (Omnibus II direktiiv)

Kõnealuse ettepaneku eesmärk on muuta direktiivi 2009/138/EÜ, et kohandada Solventsus II kindlustuse uue järelevalvesüsteemiga, nimelt Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) loomisega 1. jaanuaril 2011 (KOM(2011) 8, COD 2011/0006). Lisaks tehakse seal ettepanek pikendada Solventsus II ülevõtmise tähtaega 31. detsembrini 2012.

2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

2.1. Ettepaneku edastamine liikmesriikide parlamentidele

Vastavalt aluslepingutele lisatud protokollile (nr 1) liikmesriikide parlamentide rolli kohta Euroopa Liidus tuleb õigusaktide eelnõud, sealhulgas komisjoni ettepanekud, mis saadetakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule, edastada liikmesriikide parlamentidele.

Protokolli artikli 4 kohaselt peab mööduma kaheksa nädalat alates seadusandliku akti eelnõu esitamisest liikmesriikide parlamentidele kuni eelnõu lisamiseni nõukogu esialgsesse päevakorda selle vastuvõtmiseks või seisukoha vastuvõtmiseks seadusandliku menetluse kohaselt.

Siiski on artikli 4 alusel võimalikud erandid edasilükkamatutel juhtudel, mille põhjused esitatakse õigusaktis või nõukogu seisukohas. Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu arutama ettepanekut äärmiselt kiireloomulise küsimusena eeltoodud põhjustel.

2.2. Mõju hindamine

Käesolevale ettepanekule ei ole lisatud eraldi mõjuhinnangut, kuna Solventsus II direktiivi mõju on juba hinnatud ning käesoleva ettepaneku eesmärk on ainult tegeleda asjaoluga, et Omnibus II avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas pärast kohaldamistähtpäeva 1. jaanuari 2014.

Praegune tegevusetus tekitaks pärast 1. jaanuari 2014 õiguslikult väga ebakindla olukorra. Tekiks tühimik ELi (Solventsus II) ja liikmesriikide (kus ülevõetud Solventsus I jääks kehtima) õiguskorra vahel. See tekitaks õiguskindlusetust järelevalveasutustele, kindlustus- ja edasikindlustusandjatele ja liikmesriikidele.

Peale selle tuleks raamdirektiivi rakendada ilma üleminekusäteteta ja muude oluliste kohandusteta, mis on ette nähtud Omnibus IIga. Sellest tulenevalt tuleks järelevalveasutustel, kindlustus- ja edasikindlustusettevõtjatel ning liikmesriikidel hakata rakendama sellist korda, mis tuleks peagi uuesti üle vaadata, ning see ei oleks mõistlik.

Kavandatav muudatus mõjutab ainult liikmesriikide kohustust võtta direktiiv üle 30. juuniks 2013, pikendades seda tähtaega 31. detsembrini 2014. Samuti nähakse selles ette Solventsus II direktiivi kohaldamise tähtpäeva (ja Solventsus I kehtetuks tunnistamise kuupäeva) edasilükkamist 1. jaanuarilt 2014 1. jaanuarile 2016. Sellega ei muudeta kõnealuse direktiivi sisu ja see ei too ettevõtjatele kaasa täiendavaid kohustusi.

3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

3.1. Kavandatud meetmete kokkuvõte

Ettepanekuga muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ artikli 309 lõiget 1, kehtestades hilisemad tähtpäevad selle ülevõtmiseks (31. jaanuar 2015) ja kohaldamiseks (1. jaanuar 2016). Vastavalt muudetakse ka artikleid 310 ja 311 ning kehtestatakse uus kuupäev Solventsus I kehtetuks tunnistamiseks (1. jaanuar 2016).

3.2. Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 53 lõige 1 ja artikkel 62.

3.3. Subsidiaarsuse põhimõte

Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse, kuna ettepanekus käsitletakse valdkonda, mis ei kuulu Euroopa Liidu ainupädevusse.

Liikmesriigid ei saa saavutada iseseisvalt piisaval määral ettepaneku eesmärke, sest direktiivide sätteid ei saa muuta ega kehtetuks tunnistada riiklikul tasandil.

Ettepaneku eesmärke on võimalik saavutada üksnes ELi meetmetega, sest ettepanekuga muudetakse kehtivat ELi õigusakti, mida ei saaks liikmesriigid ise teha.

Subsidiaarsuse põhimõtet on järgitud, kuivõrd ettepanekuga muudetakse olemasolevat ELi õigusakti.

3.4. Proportsionaalsuse põhimõte

Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas, sest

sellega ei muudeta olemasoleva ELi õigusakti sisu: selle ainueesmärk on lükata direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise tähtpäev edasi 31. jaanuarile 2015, et vältida õiguskindlusetuse püsimist nüüd, kui praegune ülevõtmise tähtaeg (30. juuni 2013) on möödunud. Ettepanekuga kehtestatakse ka uus hilisem Solventsus II direktiivi kohaldamise tähtpäev ja hilisem Solventsus I direktiivi kehtetuks tunnistamise kuupäev (1. jaanuar 2016).

3.5. Vahendi valik

Kavandatud õigusakt(id): direktiiv.

Muu õigusakt ei oleks asjakohane. Kuna tegemist on direktiivi muutmisega, on ainus asjakohane võimalus võtta vastu uus direktiiv.

4. MÕJU EELARVELE

Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

5. MUU TEAVE

· Lihtsustamine

Uus ettepanek iseenesest ei sisalda lihtsustavaid elemente. Selle ainueesmärk on lükata direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise tähtpäev edasi 31. jaanuarini 2015 ja kehtestada uus kohaldamise tähtpäev 1. jaanuar 2016.

· Seniste õigusaktide kehtetuks tunnistamine

Ettepaneku vastuvõtmine ei too kaasa olemasolevate õigusaktide kehtetuks tunnistamist, sellega ainult muudetakse direktiiviga 2009/138/EÜ juba ette nähtud kehtetuks tunnistamise kuupäeva.

· Euroopa Majanduspiirkond

Käesolev ettepanek on seotud Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga hõlmatud valdkonnaga ning seepärast tuleks seda laiendada Euroopa Majanduspiirkonnale.

· Ettepaneku üksikasjalik selgitus peatükkide või artiklite kaupa

Käesoleva ettepanekuga kehtestatakse direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise tähtpäevaks 31. jaanuar 2015.

Ettepaneku artikli 1 lõikega 1 muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ artikli 309 lõiget 1. Sellega nähakse samuti ette Solventsus II direktiivi kohaldamise hilisem uus tähtpäev (1. jaanuar 2016).

Artikli 1 lõikega 2 muudetakse artiklis 310 sätestatud Solventsus I direktiivi kehtetuks tunnistamise kuupäeva (uus kuupäev on 1. jaanuar 2016) ning artikli 1 lõikega 3 nähakse ette sama kohaldamise tähtpäev kui Solventsus I direktiivil, mis on ümber sõnastatud Solventsus II direktiivi artiklis 311.

2013/0327 (COD)

Ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV,

millega muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ (kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II)) seoses siseriiklikku õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevade ning teatavate direktiivide kehtetuks tunnistamise kuupäevaga

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 53 lõiget 1 ja artiklit 62,

võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,

toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt

ning arvestades järgmist:

(1) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2009/138/EÜ[1] on Euroopa kindlustus- ja edasikindlustusandjate reguleerimiseks ja järelevalveks loodud kaasaegne riskipõhine süsteem. Kõnealused uued eeskirjad on olulised, et tagada turvaline ja tugev kindlustussektor, mis suudab pakkuda jätkusuutlikke kindlustustooteid ning toetada reaalmajandust tänu pikaajalistele investeeringutele ja täiendavale stabiilsusele.

(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2011/89/EL[2] tehti direktiivi 2009/138/EÜ artiklitesse 212–262 mõned muudatused, mis tuli kehtestada alates 10. juunist 2013.

(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2012/23/EL[3] lükatakse direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise tähtpäev 31. oktoobrilt 2012 30. juunile 2013, kohaldamise tähtpäev 1. novembrilt 2012 1. jaanuarile 2014 ning kehtivate kindlustus- ja edasikindlustusdirektiivide, nimelt nõukogu direktiivi 64/225/EMÜ,[4] esimese nõukogu direktiivi 73/239/EMÜ,[5] nõukogu direktiivi 73/240/EMÜ,[6] nõukogu direktiivi 76/580/EMÜ,[7] nõukogu direktiivi 78/473/EMÜ,[8] nõukogu direktiivi 84/641/EMÜ,[9] nõukogu direktiiv 87/344/EMÜ,[10] teise nõukogu direktiivi 88/357/EMÜ,[11] nõukogu direktiivi 92/49/EMÜ,[12] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 98/78/EÜ,[13] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2001/17/EÜ,[14] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/83/EÜ[15] ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2005/68/EÜ[16] (millele ühiselt osutatakse kui „Solventsus I-le”), kehtetuks tunnistamise kuupäev 1. novembrilt 2012 1. jaanuarile 2014.

(4) 19. jaanuaril 2011 võttis komisjon vastu ettepaneku Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohta, millega muudetakse direktiive 2003/71/EÜ ja 2009/138/EÜ (edaspidi „Omnibus II ettepanek”),[17] et võtta arvesse kindlustuse uut järelevalvestruktuuri, nimelt Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve (EIOPA) asutamist. Omnibus II ettepanekuga püütakse samuti kohandada direktiivi 2009/138/EÜ Euroopa Liidu toimimise lepingu jõustumisega, kohandades komisjoni volitused võtta vastu rakendusmeetmeid volitusteks võtta vastu rakendusakte ja delegeeritud õigusakte.

(5) Eksisteerib selge oht, et Omnibus II ettepaneku vastuvõtmiseks ja selle avaldamiseks Euroopa Liidu Teatajas enne, kui tuleb kohaldada direktiivi 2009/138/EÜ asjaomaseid artikleid, ei ole piisavalt aega. Kui ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevad ning kehtetuks tunnistamise kuupäev jääksid muutmata, tuleks direktiivi 2009/138/EÜ rakendada enne, kui jõustuvad üleminekusätted ja asjaomased Omnibus II ettepanekus sätestatud kohandused, sealhulgas täiendavad selgitused volituste kohta võtta vastu rakendusakte ja delegeeritud õigusakte.

(6) Selleks et vältida direktiivist 2009/138/EÜ ja hiljem Omnibus II ettepanekuga kavandatud uuest struktuurist tulenevaid liikmesriikide jaoks liigselt koormavaid õigusloomealaseid kohustusi, on asjakohane direktiivi 2009/138/EÜ ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäev edasi lükata ja anda järelevalveasutustele ning kindlustus- ja edasikindlustusettevõtjatele piisavalt aega uue struktuuri kasutuselevõtmiseks.

(7) Sündmuste ajalisest järjestusest on selge, et direktiivi 2009/138/EÜ edasilükatud ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevi kohaldatakse ka sama direktiivi artiklite 212–216, 219, 226, 231, 233, 235, 243–247, 249, 256, 257, 258, 262 ja 263 muudatuste suhtes, mis tehti direktiiviga 2011/89/EÜ.

(8) Õiguskindluse tagamiseks tuleks direktiivide 64/225/EMÜ, 73/239/EMÜ, 73/240/EMÜ, 76/580/EMÜ, 78/473/EMÜ, 84/641/EMÜ, 87/344/EMÜ, 88/357/EMÜ, 92/49/EMÜ, 98/78/EÜ, 2001/17/EÜ, 2002/83/EÜ ja 2005/68/EÜ kehtetuks tunnistamine lükata vastavalt edasi.

(9) Võttes arvesse, et direktiivis 2009/138/EÜ sätestatud tähtaegadeni on jäänud väga vähe aega, peaks käesolev direktiiv jõustuma viivitamata.

(10) Järelikult on seoses käesoleva direktiivi ettepaneku edastamisega liikmesriikide parlamentidele põhjendatud kohaldada protokolli (nr 1) (liikmesriikide parlamentide rolli kohta Euroopa Liidus) artiklis 4 sätestatud edasilükkamatute juhtude erandit,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 2009/138/EÜ muudetakse järgmiselt.

1. Artikli 309 lõiget 1 muudetakse järgmiselt:

2. a) esimeses lõigus asendatakse kuupäev „30. juuniks 2013” kuupäevaga „31. jaanuariks 2015”;

b) teises lõigus asendatakse kuupäev „1. jaanuarist 2014” kuupäevaga „1. jaanuarist 2016”;

3. Artikli 310 esimeses lõigus asendatakse kuupäev „1. jaanuarist 2014” kuupäevaga „1. jaanuarist 2016”.

4. Artikli 311 teises lõigus asendatakse kuupäev „1. jaanuarist 2014” kuupäevaga „1. jaanuarist 2016”.

Artikkel 2

Käesolev direktiiv jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 3

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimel

president eesistuja

[1] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/138/EÜ, 25. november 2009, kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II) (ELT L 335, 17.12.2009, lk 1).

[2] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/89/EL, 16. november 2011, millega muudetakse direktiive 98/78/EÜ, 2002/87/EÜ, 2006/48/EÜ ja 2009/138/EÜ seoses finantskonglomeraati kuuluvate finantsüksuste täiendava järelevalvega (ELT L 326, 8.12.2011, lk 113).

[3] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2012/23/EL, 12. september 2012, millega muudetakse direktiivi 2009/138/EÜ seoses selle ülevõtmise ja kohaldamise tähtpäevade ning teatavate direktiivide kehtetuks tunnistamise kuupäevaga (ELT L 249, 14.9.2012, lk 1).

[4] Nõukogu direktiiv 64/225/EMÜ, 25. veebruar 1964, asutamisvabaduse ja teenuste osutamise vabaduse piirangute kaotamise kohta edasikindlustuse ja retrosessiooni puhul (EÜT 56, 4.4.1964, lk 878/64).

[5] Esimene nõukogu direktiiv 73/239/EMÜ, 24. juuli 1973, otsekindlustustegevuse, välja arvatud elukindlustustegevuse alustamise ja jätkamisega seotud õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 228, 16.8.1973, lk 3).

[6] Nõukogu direktiiv 73/240/EMÜ, 24. juuli 1973, millega kaotatakse asutamisvabaduse piirangud otsekindlustuse, välja arvatud elukindlustuse puhul (EÜT L 228, 16.8.1973, lk 20).

[7] Nõukogu direktiiv 76/580/EMÜ, 29. juuni 1976, millega muudetakse direktiivi 73/239/EMÜ (EÜT L 189, 13.7.1976, lk 13).

[8] Nõukogu direktiiv 78/473/EMÜ, 30. mai 1978, ühenduse kaaskindlustust käsitlevate õigusnormide kooskõlastamise kohta (EÜT L 151, 7.6.1978, lk 25).

[9] Nõukogu direktiiv 84/641/EMÜ, 10. detsember 1984, millega muudetakse eriti turistiabi osas esimest direktiivi 73/239/EMÜ (EÜT L 339, 27.12.1984, lk 21).

[10] Nõukogu direktiiv 87/344/EMÜ, 22. juuni 1987, kohtukulude kindlustusega seotud õigusnormide kooskõlastamise (EÜT L 185, 4.7.1987, lk 77).

[11] Teine nõukogu direktiiv 88/357/EMÜ, 22. juuni 1988, otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta, millega nähakse ette sätted teenuste osutamise vabaduse tegeliku kasutamise hõlbustamiseks (EÜT L 172, 4.7.1988, lk 1).

[12] Nõukogu direktiiv 92/49/EMÜ, 18. juuni 1992, otsekindlustustegevusega, välja arvatud elukindlustustegevusega seotud õigusnormide kooskõlastamise kohta (kolmas kahjukindlustuse direktiiv) (EÜT L 228, 11.8.1992, lk 1).

[13] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/78/EÜ, 27. oktoober 1998, kindlustusandjate gruppi kuuluvate kindlustusseltside täiendava järelevalve kohta (EÜT L 330, 5.12.1998, lk 1).

[14] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2001/17/EÜ, 19. märts 2001, kindlustusseltside saneerimise ja likvideerimise kohta (EÜT L 110, 20.4.2001, lk 28).

[15] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/83/EÜ, 5. november 2002, elukindlustuse kohta (EÜT L 345, 19.12.2002, lk 1).

[16] Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/68/EÜ, 16. november 2005, mis käsitleb edasikindlustust (ELT L 323, 9.12.2005, lk 1).

[17] KOM(2011) 8 (lõplik).