ET

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 6/2008,

10. märts 2008,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu … määrus (EÜ) nr …/2008, millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus

(EMPs kohaldatav tekst)

(2008/C 111 E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

Ohutu ja tervisliku toidu vaba liikumine on siseturu oluline aspekt ning mõjutab oluliselt inimeste tervist ja heaolu ning nende sotsiaalseid ja majanduslikke huve.

Eelkõige nähakse ette, et toidu lisaaineid, toiduensüüme ning lõhna- ja maitseaineid (kuna lõhnaainete puhul tuleb vastavalt määrusele (EÜ) nr …/2008 (6) läbi viia ohutuse hindamine) ei tohi vastavalt valdkondlike toidualaste õigusaktidega kindlaks määratud tingimustele turule lubada ja inimtoidus kasutada enne, kui nad on kantud toidus kasutada lubatud ainete ühenduse loetelusse.

Seetõttu on otstarbekas kehtestada nende kolme ainekategooria puhul ühenduse ühtne ühenduse menetlus hindamiseks ja lubade andmiseks, mis oleks tõhus, kiire ja läbipaistev ning hõlbustaks ainete vaba liikumist ühenduse turul.

Käesoleva määrusega täiendatakse seega lubade andmise õiguslikku raamistikku, määrates kindlaks menetluse erinevad etapid, nende vastavad tähtajad, asjaomaste osapoolte ülesanded ja rakendatavad põhimõtted. Menetluse teatud aspektide puhul on vaja arvesse võtta valdkondlike toidualaste õigusaktide eripära.

Menetlusega sätestatud tähtajad on paika pandud arvestades valdkondlikes õigusaktides esitatud erinevate kriteeriumite läbivaatamiseks vajaminevat aega ning jättes meetmete eelnõude koostamisel piisavalt aega konsultatsioonideks. Komisjonil on ühenduse loetelu ajakohastamise määruse eelnõu esitamiseks aega 9 kuud, kuid see ei välista võimalust esitada eelnõu lühema tähtaja jooksul.

Vastavalt määrusega (EÜ) nr 178/2002 kehtestatud toidu ohutuse küsimustes sätestatud riskihindamise raamistikule peab asjaomaste ainete turuleviimise loale eelnema ohtude, mida need ained võivad kaasa tuua inimeste tervisele, kõrgeimatele võimalikele standarditele vastav teaduslik hindamine. Hindamisele, mis tuleb läbi viia ameti vastutusel, peab järgnema komisjoni riskijuhtimist käsitlev otsus, mis võetakse vastu vastavalt regulatiivkomitee menetlusele, et tagada komisjoni ja liikmesriikide vaheline tihe koostöö.

On tehtud kindlaks, et alati ei ole üksnes teadusliku riskihindamise teel võimalik saada kogu teavet, millel riskijuhtimist käsitlev otsus peaks põhinema, ning õiguspäraselt tuleks arvesse võtta ka muid vaadeldava küsimusega seotud tegureid, nende hulgas ühiskondlikke, majanduslikke, traditsioonilisi, eetilisi ja keskkonnaalaseid tegureid ning kontrolli teostatavust.

Tagamaks, et asjaomaste valdkondade ettevõtjad ja üldsus oleksid teadlikud sellest, millistel ainetel on kehtiv luba, peavad lubatud ained olema kantud ühenduse loetelusse, mille koostab, mida peab ja mille avaldab komisjon.

Ameti ja ameti tegevusvaldkonnas tegutsevate liikmesriikide organisatsioonide võrgustiku toimimine on üks ameti tegevuse aluseid. Seega võib amet oma arvamuse väljatöötamiseks pöörduda oma võrgustiku poole vastavalt määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklile 36 ning komisjoni määrusele (EÜ) nr 2230/2004 (8) .

Jätkuvalt tuleks pöörata tähelepanu taotluse teatud aspektide konfidentsiaalsuse kaitsmisele, eesmärgiga kaitsta taotleja konkurentsivõimet. Kuid teave, mis on seotud aine ohutusega, sealhulgas (kuid mitte ainult) toksikoloogiliste uuringute ja muude ohutusuuringutega, ning algandmed ei tohiks siiski mitte mingil juhul olla konfidentsiaalsed.

Määruses (EÜ) nr 178/2002 on kehtestatud ühendusest pärit või kolmandatest riikidest imporditud toidu suhtes erakorraliste meetmete võtmise kord. See lubab komisjonil võtta neid meetmeid olukorras, kus toidud võivad kujutada endast tõsist ohtu inimeste või loomade tervisele või keskkonnale ja kus selle ohu rahuldavaks ohjeldamiseks asjaomaste liikmesriikide võetavatest meetmetest ei piisa.

Kuna käesoleva määruse eesmärke ei suuda liikmesriigid oma õigusnormide erinevuse tõttu piisavalt saavutada ning seetõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

Komisjonile tuleks eelkõige anda volitus ühenduse loetelude ajakohastamiseks. Kuna tegemist on üldmeetmetega, mille eesmärk on muuta iga valdkondliku toidualase õigusakti vähemolulisi sätteid, muu hulgas täiendades seda uute vähemoluliste sätetega, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

I PEATÜKK

ÜLDPÕHIMÕTTED

Artikkel 1

Sisu ja reguleerimisala

1. Käesoleva määrusega kehtestatakse hindamise ja lubade andmise ühtne menetlus (edaspidi „ühtne menetlus”) toidu lisaainetele, toiduensüümidele, toidus kasutatud või kasutatavate lõhna- ja maitseainetele ja lõhna- ja maitseainete lähteainetele ning lõhna- ja maitseomadustega toidu koostisosade lähteainetele (edaspidi „ained”), mis hõlbustab nende ainete vaba liikumist ühenduses. Käesolevat määrust ei kohaldata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. novembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 2065/2003 (toidus või toidu pinnal kasutatavate või kasutamiseks mõeldud suitsutuspreparaatide kohta) (11) reguleerimisalasse kuuluvate suitsutuspreparaatide suhtes.

2. Ühtse menetlusega kehtestatakse kord, mille alusel ajakohastatakse selliste ainete loetelusid, mille turuleviimine ühenduses on lubatud vastavalt määrustele (EÜ) nr …/2008 (12), (EÜ) nr …/2008 (13) ja (EÜ) nr …/2008 (14), (edaspidi „valdkondlikud toidualased õigusaktid”).

3. Kriteeriumid, mille alusel võidakse ained kanda ühenduse loetelusse, mis on ette nähtud artikliga 2, artiklis 7 nimetatud määrusega ja vajadusel käimasolevaid menetlusi käsitlevate üleminekusätetega, määratakse kindlaks valdkondlike toidualaste õigusaktidega.

Artikkel 2

Ühenduse poolt heakskiidetud ainete loetelu

1. Kõikide valdkondlike toidualaste õigusaktidega kaasneb loetelu (edaspidi „ühenduse loetelu”), mille sisu on kindlaks määratud vastava õigusaktiga ning mis sisaldab aineid, mille turuleviimine on ühenduses lubatud. Ühenduse loetelu ajakohastab komisjon. See avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

2. Ühenduse loetelu ajakohastamine tähendab:

c)

II PEATÜKK

ÜHTNE MENETLUS

Artikkel 3

Ühtse menetluse põhietapid

1. Ühtse menetluse, mille alusel ajakohastatakse ühenduse loetelu, võib algatada komisjon või see võib põhineda taotlusel. Taotluse võib esitada liikmesriik või huvitatud isik, kes võib esindada mitmeid huvitatud isikuid (edaspidi „taotleja”) tingimustel, mis on ette nähtud artikli 9 lõike 1 punktis a osutatud rakenduseeskirjades. Taotlused saadetakse komisjonile.

2. Komisjon küsib eelnevalt Euroopa Toiduohutusametilt (edaspidi „amet”) artikli 5 kohaselt antava arvamuse.

Samas ei ole komisjon kohustatud küsima artikli 2 lõike 2 punktides b ja c osutatud ajakohastamise puhul ameti arvamust juhul, kui kõnealune ajakohastamine ei mõjuta inimeste tervist.

3. Ühtse menetluse lõpul võtab komisjon vastavalt artiklile 7 vastu ajakohastava määruse.

4. Erandina lõikest 3 võib komisjon ühtse menetluse peatada ja kavandatavast ajakohastamisest igas menetluse etapis loobuda, kui ta otsustab, et ajakohastamine ei ole õigustatud. Vajadusel võtab ta arvesse ameti arvamust, liikmesriikide seisukohti, ühenduse õigusaktide asjakohaseid sätteid ja muid vaadeldava küsimusega seotud tegureid.

Vaadeldaval juhul teavitab komisjon vajadusel otse taotlejat ja liikmesriike, osutades oma kirjas põhjustele, miks ta ei pea ajakohastamist vajalikuks.

Artikkel 4

Menetluse algatamine

1. Kui komisjon saab taotluse ühenduse loetelu ajakohastamiseks:

Liikmesriigid saavad taotlusega tutvuda komisjoni vahendusel.

2. Kui komisjon ise algatab menetluse, teavitab ta liikmesriike ja vajadusel küsib ameti arvamust.

Artikkel 5

Ameti arvamus

1. Amet esitab oma arvamuse kuue kuu jooksul pärast nõuetekohase taotluse kättesaamist.

2. Amet edastab oma arvamuse komisjonile, liikmesriikidele ning vajadusel taotlejale.

Artikkel 6

Lisateave riskihindamise kohta

1. Põhjendatud juhtudel, kui amet küsib taotlejalt lisateavet, võib artikli 5 lõikes 1 osutatud tähtaega pikendada. Amet määrab pärast taotlejaga konsulteerimist kindlaks tähtaja, mille jooksul teave edastatakse ja teavitab komisjoni vajaliku lisaaja pikkusest. Kui komisjon ameti teatele kaheksa tööpäeva jooksul vastulauset ei esita, pikeneb artikli 5 lõikes 1 osutatud tähtaeg automaatselt lisaaja võrra. Komisjon teavitab liikmesriike tähtaja pikendamisest.

2. Kui lõikes 1 osutatud lisaaja jooksul ametile lisateavet ei edastata, koostab amet oma arvamuse olemasoleva teabe põhjal.

3. Kui taotleja esitab omal algatusel lisateavet, edastab ta selle ametile ja komisjonile. Sel juhul esitab amet oma arvamuse esialgse tähtaja jooksul, ilma et see piiraks artikli 10 kohaldamist.

4. Liikmesriigid ja komisjon saavad lisateabega tutvuda ameti vahendusel.

Artikkel 7

Ühenduse loetelu ajakohastamine

1. Üheksa kuu jooksul pärast ameti arvamuse kättesaamist esitab komisjon artikli 14 lõikes 1 osutatud komiteele loetelu ajakohastamise määruse eelnõu, võttes arvesse ameti arvamust, kõiki ühenduse õigusaktide asjakohaseid sätteid ning teisi kõnesoleva küsimusega seotud õiguspäraseid tegureid.

Juhul kui ameti arvamust ei ole veel küsitud, algab üheksakuuline periood kuupäevast, mil komisjonile laekub nõuetekohane taotlus.

2. Kui määruse eelnõu ei lange kokku ameti arvamusega, selgitab komisjon erinevuste põhjuseid.

3. Meetmed, mis on mõeldud valdkondlike toidualaste õigusaktide vähemoluliste sätete muutmiseks ning mis on seotud aine ühenduse loetelust välja jätmisega, võetakse vastu artikli 14 lõikes 3 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.

4. Tõhususe huvides võetakse meetmed, mis on mõeldud valdkondlike toidualaste õigusaktide vähemoluliste sätete muutmiseks, muu hulgas neid täiendades, ning mis on seotud aine lisamisega ühenduse loetellu ning aine ühenduse loetelus olemisega seotud tingimuste, eripära või piirangute lisamise, välja jätmise või muutmisega, vastu artikli 14 lõikes 4 osutatud kontrolliga regulatiivmenetluse kohaselt.

5. Tungivalt kiireloomulisustel juhtudel võib komisjon aine välja jätmiseks ühenduse loetelust ning aine ühenduse loetelus olemisega seotud tingimuste, eripära või piirangute lisamiseks, välja jätmiseks või muutmiseks kohaldada artikli 14 lõikega 5 ettenähtud kiireloomuliste juhtumite menetlust.

Artikkel 8

Lisateave riskijuhtimise kohta

1. Kui komisjon küsib taotlejalt lisateavet riskijuhtimisega seotud küsimuste kohta, määrab ta taotlejaga kooskõlastatult kindlaks tähtaja selle teabe esitamiseks. Sellisel puhul võidakse artiklis 7 osutatud tähtaega vastavalt pikendada. Komisjon teavitab liikmesriike tähtaja pikendamisest ning teeb liikmesriikidele lisateabe kättesaadavaks pärast selle saamist.

2. Kui lõikes 1 osutatud lisaaja jooksul lisateavet ei edastata, võtab komisjon tegutsemisel aluseks olemasoleva teabe.

III PEATÜKK

MUUD SÄTTED

Artikkel 9

Rakenduseeskirjad

1. Vastavalt artikli 14 lõikes 2 osutatud regulatiivmenetlusele võtab komisjon hiljemalt kahekümne nelja kuu jooksul pärast valdkondlike toidualaste õigusaktide vastuvõtmist vastu käesoleva määruse rakenduseeskirjad, mis käsitlevad eelkõige:

c)

2. Selleks et võtta vastu lõike 1 punktis a osutatud rakenduseeskirju, konsulteerib komisjon ametiga, kes esitab talle kuue kuu jooksul pärast iga valdkondliku toidualase õigusakti jõustumist asjaomaste ainete riskihindamiseks vajalikke andmeid käsitleva ettepaneku.

Artikkel 10

Tähtaegade pikendamine

Ilma et see piiraks artikli 6 lõike 1 ja artikli 8 lõike 1 kohaldamist, võib komisjon erandlike asjaolude korral artikli 5 lõikes 1 ja artiklis 7 osutatud tähtaegu pikendada omal algatusel või vajadusel ameti taotluse alusel, kui kõnealuse küsimuse iseloom seda õigustab. Sellisel juhul teavitab komisjon vajadusel taotlejat ja liikmesriike tähtaja pikendamisest ning selle põhjustest.

Artikkel 11

Läbipaistvus

Amet tagab oma tegevuse läbipaistvuse vastavalt määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklile 38. Ta avalikustab viivitamata oma arvamused. Lisaks avalikustab ta kõik arvamuste ja artikli 6 lõikes 1 osutatud tähtaegade pikendamise taotlused.

Artikkel 12

Konfidentsiaalsus

1. Taotleja esitatud teabe puhul võib nõuda selle osa konfidentsiaalset käsitlemist, mille avaldamine võib oluliselt kahjustada taotleja konkurentsivõimet.

Konfidentsiaalseks ei peeta ühelgi juhul järgmist teavet:

c)

2. Lõike 1 rakendamiseks märgib taotleja edastatava teabe hulgas ära selle osa, mida ta soovib käsitleda konfidentsiaalselt. Sellisel juhul tuleb esitada kontrollitav põhjendus.

3. Pärast taotlejaga konsulteerimist otsustab komisjon, milline teave võib jääda konfidentsiaalseks ning teavitab sellest taotlejat ja liikmesriike.

4. Pärast komisjoni seisukohaga tutvumist on taotlejal edastatud teabe konfidentsiaalsuse säilitamiseks taotluse tagasivõtmiseks aega kolm nädalat. Kuni selle tähtaja lõpuni konfidentsiaalsus säilitatakse.

5. Komisjon, amet ja liikmesriigid võtavad vastavalt määrusele (EÜ) nr 1049/2001 vajalikud meetmed, et tagada käesoleva määruse alusel saadud teabe vajalik konfidentsiaalsus, välja arvatud sellise teabe puhul, mis tuleb avalikustada inimeste ja loomade tervise või keskkonna kaitsmiseks, kui asjaolud seda nõuavad.

6. Kui taotleja võtab tagasi või on tagasi võtnud esitatud taotluse, ei avalikusta komisjon, amet ega liikmesriigid konfidentsiaalset teavet, k.a teavet, mille osas komisjon ja taotleja on eriarvamustel.

7. Lõigete 1 ja 6 kohaldamine ei takista teabe vahetamist komisjoni, ameti ja liikmesriikide vahel.

Artikkel 13

Hädaolukorrad

Ühenduse loetelus sisalduva ainega seotud hädaolukorra puhul, eelkõige ameti arvamust arvesse võttes, võetakse meetmed vastavalt määruse (EÜ) nr 178/2002 artiklites 53 ja 54 osutatud korrale.

Artikkel 14

Komitee

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 58 kohaselt moodustatud alaline toiduahela ja loomatervishoiu komitee.

2. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Tähtajaks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5 lõike 6 tähenduses kehtestatakse kolm kuud.

3. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

4. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja lõike 5 punkti b ning artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Tähtaegadeks otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõike 3 punkti c, lõike 4 punkti b ja lõike 4 punkti e tähenduses kehtestatakse vastavalt 2 kuud, 2 kuud ja 4 kuud.

5. Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1, 2, 4 ja 6 ning artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.

Artikkel 15

Liikmesriikide pädevad asutused

Hiljemalt kuus kuud pärast iga valdkondliku toidualase õigusakti jõustumist edastavad liikmesriigid komisjonile ja ametile valdkondlike toidualaste õigusaktide raames ühtse menetluse eest vastutava pädeva riigiasutuse nime, aadressi ja kontaktisiku andmed.

IV PEATÜKK

LÕPPSÄTE

Artikkel 16

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse valdkondlike toidualaste õigusaktide suhtes alates artikli 9 lõikes 1 osutatud meetmete kohaldamiskuupäevast.

Artiklit 9 kohaldatakse alates … (15).

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

(1) ELT C 168, 20.7.2007, lk 34.

(2) Euroopa Parlamendi 10. juuli 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 10. märtsi 2008. aasta ühine seisukoht, Euroopa Parlamendi … seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu … otsus.

(3) Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 10.

(4) Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 32.

(5) Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 46.

(6) Vt joonealune märkus nr 5.

(7) EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 575/2006 (ELT L 100, 8.4.2006, lk 3).

(8) 23. detsembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 2230/2004, millega nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 178/2002 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses Euroopa Toiduohutusameti tegevusvaldkonnas tegutsevate organisatsioonide koostöövõrguga (EÜT L 379, 24.12.2004, lk 64).

(9) EÜT L 145, 31.5.2001, lk 43.

(10) EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud nõukogu otsusega 2006/512/EÜ (ELT L 200, 22.7.2006, lk 11).

(11) ELT L 309, 26.11.2003, lk 1.

(12) Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 10.

(13) Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 32.

(14) Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 46.

(15) Käesoleva määruse jõustumise kuupäev.

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I. SISSEJUHATUS

Komisjon võttis 28. juulil 2006. aastal vastu ettepaneku määruseks, millega kehtestatakse toidu lisaainete, toiduensüümide ning toidu lõhna- ja maitseainete lubade andmise ühtne menetlus (1). Ettepanek põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklil 95.

Euroopa Parlament võttis oma arvamuse vastu esimesel lugemisel 10. juulil 2007 (2).

Pärast Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastu võetud arvamust esitas komisjon 24. oktoobril 2007. aastal muudetud ettepaneku (3).

Nõukogu võttis 10. märtsil 2008. aastal vastu ühise seisukoha vastavalt asutamislepingu artikli 251 lõikele 2.

Töö käigus võttis nõukogu arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 25. aprillil 2007. aastal vastu võetud arvamust (4).

II. EESMÄRK

Kavandatud määrus on osaks neljast ettepanekust koosnevast paketist, mille eesmärk on uuendada põhjalikult toidu parandamise aineid käsitlevaid ühenduse eeskirju, ning selle eesmärgiks on tagada siseturu nõuetekohane toimimine, sealhulgas õiglane toidukaubandus, tagades seejuures inimeste tervise, tarbijate huvide ja keskkonna kõrgetasemelise kaitse, kehtestades selleks toidu lisaainete, lõhna- ja maitseainete ning toiduensüümide ühenduse ühtlustatud heakskiidumenetluse.

Ühtne lubade andmise menetlus peaks olema tsentraliseeritud, tõhus, otstarbekas ja läbipaistev ning põhinema Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) läbiviidud riskihindamisel ja riskijuhtimisel, milles komisjon võtab meetmeid regulatiivkomitee menetluse raames (komiteemenetlus).

Komisjonile tehakse ülesandeks iga asjaomase ainekategooria kohta üldise positiivse loetelu koostamine, selle pidamine ja ajakohastamine. Kui aine kantakse ühte nendest loeteludest, on selle kasutamine üldjuhul lubatud kõikidele ühenduse ettevõtjatele.

III. ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1. Sissejuhatavad märkused

Ühise seisukohaga kajastatakse komisjoni ettepaneku nõukogus läbivaatamise tulemust. Nõukogu viis teksti sisse mitmed muudatused, mõned neist tulenevad Euroopa Parlamendi muudatusettepanekutest.

Komisjon kiitis heaks nõukogus kokku lepitud ühise seisukoha.

2. Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Euroopa Parlament võttis 10. juuli 2007. aasta täiskogu istungil vastu 31 muudatusettepanekut.

Nõukogu võttis oma ühises seisukohas kas täielikult või põhimõtteliselt arvesse 11 muudatusettepanekut.

Ühisesse seisukohta vastu võetud muudatusettepanekud

— Kontrolliga regulatiivmenetluse kehtestamine (kooskõlas muudatusettepanekutega 34, 35, 36, 37)

Nõukogu kehtestas kontrolliga regulatiivmenetluse. Nõukogu viis samuti sisse kiireloomulise menetluse (artikli 14 lõige 5) ainete kustutamiseks lubatud ainete loetelust ning inimeste tervise kaitse eesmärgil ainete kasutamise tingimuste lisamiseks, muutmiseks või kustutamiseks. Samuti viidi sisse tõhususel rajanev menetlus (artikli 14 lõige 4) ainete ühenduse loetellu lisamiseks ning aine ühenduse loetelus olemisega seotud tingimuste, eripära või piirangute lisamiseks, kustutamiseks või muutmiseks.

— Suitsutuspreparaadid

Nõukogu täpsustas, et suitsutuspreparaatide lubamine ei kuulu ettepaneku reguleerimisalasse (kooskõlas muudatusettepanekuga 12).

— Keskkonnakaitse

Nõukogu osutas tõsiasjale, et riskijuhtimises tuleb võtta arvesse samuti muid õiguspäraseid tegureid, nagu keskkond, ning see lisati põhjendusse 12 (kooskõlas muudatusettepanekuga 6).

— Konfidentsiaalsus

Nõukogu täpsustas, milliseid taotluse aspekte võib pidada konfidentsiaalseks, et kaitsta konkurentsivõimet (kooskõlas muudatusettepanekuga 8).

— Teave liikmesriikidele

Nõukogu nõustus, et menetluse eri etappidest tuleks teavitada samuti liikmesriike (kooskõlas muudatusettepanekutega 27, 28, 32).

Lisaks kajastatakse muudatusettepaneku 25 sisu artikli 6 lõikes 3, milles nimetatakse tähtaegade erandliku pikendamise põhimõtet vastavalt artiklile 10.

Vastu võtmata muudatusettepanekud

Nõukogu ei saanud kas õigusaktide koostamise eeskirjade (muudatusettepanek 31) või muude allpool esitatud konkreetsete põhjuste tõttu kõiki muudatusettepanekuid arvesse võtta:

— Määrusega (EÜ) nr 178/2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded (5), juba reguleeritud teemad, mida käesolevas määruses ei ole vaja käsitleda (muudatusettepanekud 3, 5, 9, 10, 23)

Nõue sõltumatu riskihindamise kohta (muudatusettepanek 5 — põhjendus 10) on juba sätestatud määruse (EÜ) nr 178/2002 artikli 22 lõikes 2.

Muudatusettepanekut 3 (uus põhjendus) ei kiidetud heaks, kuna toidu tootmise ja käitlemise läbipaistvus on üldist laadi. Määruse (EÜ) nr 178/2002 kohaselt lasub esmane vastutus toidu ohutuse eest toidukäitlejatel. Nende vastutust suurendavad õigusaktid, millega kehtestatakse ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollpunktide süsteemi (HACCP) põhimõte, ning ühenduse muude õigusaktidega ette nähtud head hügieenitavad.

— Komisjoni konsulteerimine sidusrühmadega (muudatusettepanekud 9, 10 — põhjendused 19 ja 21) on ette nähtud määruse (EÜ) nr 178/2002 artikliga 9 ning samuti muude üldist laadi dokumentidega, nagu Euroopa avalikku haldust käsitleva komisjoni valge raamatuga ning komisjoni teatisega, mis käsitleb huvitatud pooltega konsulteerimise üldpõhimõtteid ja miinimumnõudeid. Samuti on nimetatud määruse artiklis 38 sätestatud, et EFSA peaks viivitamata avaldama oma arvamused, seega ei ole muudatusettepanek 23 (artikli 5 lõige 2) vajalik.

— Loa andmise kriteeriumid (muudatusettepanek 4 — uus põhjendus)

Ainete kasutamise lubamise üldkriteeriumid on kehtestatud iga sektorit käsitlevates õigusaktides ning neid kriteeriume tuleb järgida. Seetõttu ei pidanud nõukogu kordamist vajalikuks.

— Osutamine tarbijakaitsele ja inimeste tervisele (muudatusettepanek 11 — artikkel 1)

Määruse ettepanek käsitleb korda, mille alusel ajakohastatakse lubatud ainete loetelu. Osutamine sellele, et määruse eesmärgiks on kaitsta inimeste tervist, tarbijate huve, sealhulgas tagada õiglane toidukaubandus, võttes vajaduse korral arvesse keskkonnakaitset, on kavandatud määrustes sätestatud iga sektori kohta.

— Andmekaitse (muudatusettepanekud 14, 33 — Artikli 2 lõige 1a ja artikli 12 lõige 6a)

Viieaastane andmekaitse periood ning sellest tulenevalt selle aja jooksul ainete kasutamiseks eelisloa andmine andmed esitanud äriühingule muudaks toidualaste õigusnormide praegust süsteemi, eriti toidu lisaainete osas, mida üldiselt kohaldatakse rahvusvaheliselt. Andmekaitse säte selles õigusaktis muudaks haldusmenetlused keerukamaks ja ei ole seega kooskõlas eesmärgiga lihtsustada õiguslikku raamistikku. Seetõttu ei ole need muudatusettepanekud nõukogule vastuvõetavad.

— EFSA arvamuse esitamise tähtaeg (muudatusettepanek 22 — artikli 5 lõige 1)

Nõukogu ei nõustunud EFSA arvamuse esitamise tähtaja pikendamisega 6 kuult 9 kuuni, nagu seda nähti ette muudatusettepanekus 22. Sätestatud ajavahemikke täpsustatakse veelgi ühise seisukoha põhjenduses 8a (uus). Tuleks märkida, et tähtajad on olulised samuti tööstussektori seisukohast.

— 6-kuulise tähtaja pikendamine, kui vajatakse lisateavet (muudatusettepanek 24 — artikli 6 lõige 1)

Nõukogu leiab, et seda tähtaega tuleks pikendada üksnes põhjendatud juhtudel.

Teised muudatusettepanekud, mida arvesse ei võetud, on 1, 2, 19, 21 ja 30.

IV. JÄRELDUSED

Nõukogu usub, et ühine seisukoht kajastab probleemide ja huvide tasakaalu, mis järgib määruse eesmärke. Nõukogu jääb ootama konstruktiivset arutelu Euroopa Parlamendiga, pidades silmas määruse kiiret vastuvõtmist, tagades sellega inimeste tervise ja tarbijate kõrgetasemelise kaitse.

(1) KOM(2006) 425 lõplik.

(2) Dok 11639/07 CODEC 775.

(3) KOM(2007) 672 lõplik.

(4) ELT C 168, 20.7.2007, lk 34.

(5) EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.