ET Euroopa Liidu Teataja C 318/19

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamus teemal „Idapartnerlus ja ELi poliitika idamõõde, pöörates erilist tähelepanu ELi põllumajanduspoliitikale, toiduohutusele, takistusteta kaubavahetusele, tihedamale koostööle ja arenguabile ning strateegilise partnerlusele” (ettevalmistav arvamus)

2011/C 318/03

Raportöör: Seppo KALLIO

30. novembril 2010 otsustas Euroopa Liidu tulevane eesistujariik Poola vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 304 konsulteerida Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteega järgmises küsimuses:

„Idapartnerlus ja ELi poliitika idamõõde, pöörates erilist tähelepanu ELi põllumajanduspoliitikale, toiduohutusele, takistusteta kaubavahetusele, tihedamale koostööle ja arenguabile ning strateegilise partnerlusele”

(ettevalmistav arvamus).

Asjaomase töö ettevalmistamise eest vastutav põllumajanduse, maaelu arengu ja keskkonna sektsioon võttis arvamuse vastu 21. juunil 2011.

Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee võttis täiskogu 473. istungjärgul 13.–14. juulil 2011 (14. juuli istungil) vastu järgmise arvamuse. Poolt hääletas 149, vastu hääletas 1.

1. Järeldused ja soovitused

1.1 Komitee rõhutab, et Euroopa Liidu ja partnerriikide assotsieerimis- ja vabakaubanduslepingute üle peetavatel läbirääkimistel on olulised partnerriikide eesmärgid ning nende valmisolek viia läbi poliitilisi ja majanduslikke reforme.

1.2 Komitee peab oluliseks küsimust, mil määral on partnerriikidel oskusi või poliitilist tahet muuta majandust ja ühiskonda lepingutes nõutud viisil.

1.3 Komitee peab keskseks asjaolu, et assotsieerimis- ja vabakaubanduslepingute eesmärk oleks partnerriikide ja ELi huvide ühitamine selliselt, et edasisest arengust saaksid kasu kõik pooled.

1.4 Komitee arvates tuleks Euroopa Liidu läbirääkimiste strateegias paremini arvesse võtta põllumajandussektori positsiooni ning põllumajanduspoliitika tähtsust Euroopa Liidu ja partnerriikide koostöö seisukohalt. Põllumajandus- ja toiduainesektoril peab olema Euroopa Liidu ja partnerriikide koostöökokkulepetes konkreetsem roll.

1.5 Komitee rõhutab, et põllumajanduse ja põllumajanduspoliitika positsioon majanduslikku integratsiooni ja eri sektorite poliitika lähenemist käsitleval foorumil on seni olnud olematu Põllumajandus, toiduainete tootmine ja põllumajanduspoliitika peavad kuuluma käsitletavate teemade hulka.

1.6 Komitee rõhutab jõuliselt, et põllumajandus on partnerriikide majandus-, sotsiaal- ja regionaalarengu seisukohalt äärmiselt oluline sektor. Eesmärkide saavutamine eeldab põllumajanduse soodsat arengut. Investeeringud põllumajandusse ja valdkonna arendamine on samuti peamised eeldused vaesuse vähendamiseks maapiirkondades.

1.7 Komitee peab oluliseks partnerriikide põllumajandustoodete ja toiduainete konkurentsivõime ning toiduohutuse ja toidukvaliteedi arendamist. Partnerriikide toiduainete turulepääsul on keskseks probleemiks osutunud WTO sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu (SPS) eeskirjade ja standardite täitmine. Toiduohutuse tagamine Euroopa Liidu turgudel eeldab kvaliteedikriteeriumidest kinnipidamist. Probleemide lahendamiseks vajavad partnerriigid tehnilist ja majanduslikku tuge ja nõustamist.

1.8 Põllumajandustoodetega kauplemise peamiseks kitsaskohaks peetakse partnerriikide probleeme WTO SPS-lepingu eeskirjade ja standardite täitmisel. Ent komisjon peab võimalusel alati üritama läbirääkimisi pidada vastastikuse tunnustamise saavutamiseks juhtudel, kus idapartnerluse riikidel on juba olemas eraldi kehtivad ja tõhusad SPS-standardid, isegi siis, kui need ei ole omavahel täpselt kooskõlas. Samuti peavad nii Euroopa Liit kui ka need riigid maksimaalse valvsusega tagama, et ulatuslikke ja kõikehõlmavaid vabakaubanduspiirkondi (DCFTA) puudutavate lepingute jõustumisel ei saaks kolmandate riikide osapooled leida võimalusi ebaseaduslike või standarditele mittevastavate toiduainete – või muude inim-, looma- või taimetervisele ohtlikuks peetavate toodete – impordiks Euroopa Liitu tagaukse kaudu. Komitee teeb ettepaneku, et SPS-normid muudetaks juhtalgatustes uueks eriteemaks.

1.9 Komitee toonitab, et turumajandusele üleminek eeldab mõtteviisi muutumist, seadusandluse ja institutsioonide arendamist ning samuti mitmekülgseid tehnilisi oskusi esmatootmise, töötlemise ja väliskaubanduse meetodite ja tavade kohaldamisel.

1.10 Komitee arvates tuleks koostööd tugevdada eelkõige koolituse ja teadustegevuse valdkonnas, kus ühised teadusprojektid, külastused ja seminarid on olulised vastastikuse mõistmise ning tegevusmudelite arendamisel.

1.11 Komitee rõhutab samuti, et Euroopa Liidu ja partnerriikide ühine huvi on ära hoida väetiste ja pestitsiidide kahjulikud keskkonnamõjud nii maapinnale kui ka vesistutele. Oluline arengueesmärk on ka toitainete ringluse tagamine.

1.12 Komitee peab Euroopa Liidu ja partnerriikide koostööd energiaküsimustes eriti oluliseks ka põllumajanduse arengu seisukohalt.

1.13 Komitee toonitab, et Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni ILO heakskiidetud töötajate põhiõiguste järgimine on keskne osa inimõiguste austamisest. Oluline on, et Euroopa Liidu ja partnerriikide vahel loodavates ulatuslikes ja kõikehõlmavates vabakaubanduspiirkondades järgitaks rahvusvaheliselt heakskiidetud töönorme.

1.14 Komitee peab vältimatuks märkimisväärse täiendava toetuse andmist idapartnerluse riikide toiduainesektoris tegutsevatele organisatsioonidele. Organisatsioonid tuleb ulatuslikult kaasata kodanikuühiskonna foorumisse. See puudutab ka komitee senisest tugevamat rolli ja komitees esindatud organisatsioonide tasakaalustatud osalemist selles olulises töös.

1.15 Komitee on seisukohal, et Euroopa Liit ja partnerriikide valitsused peavad toetama ja julgustama organisatsioonide suutlikkuse suurendamist ja nende osalemist idapartnerlusstrateegia ettevalmistamisel ning protsesside väljatöötamisel selliselt, et vaba kodanikuühiskond saaks anda olulise panuse koostöö arendamisse põllumajandussektoris.

2. Taust

2.1 Euroopa Liit on huvitatud stabiilsusest, heast valitsemistavast ja majandusarengust ELi idapiiril. Euroopa naabruspoliitikaga on õnnestunud süvendada ELi ja selle naaberriikide suhteid. 2009. aastal Prahas heakskiidetud idapartnerluspoliitika peaks minema kaugemale. Euroopa Liidu partnerid (1) Ida-Euroopas ja Lõuna-Kaukaasias püüavad tihendada suhteid Euroopa Liiduga. Euroopa Liit toetab kindlalt nende riikide püüdlusi Euroopa Liidule lähenemisel. Vältimatuid reforme edendatakse jõuliselt Euroopa naabruspoliitika alla kuuluva idapartnerluse abil, kuna partnerriikides esineb praegu märkimisväärseid puudusi poliitiliste eesmärkide täitmisel ning demokraatia praktilisel elluviimisel.

2.2 Euroopa Ülemkogu avalduse (2) kohaselt tugevdab idapartnerlus märkimisväärselt ELi poliitikat idapartnerite suunal, seades sihiks vajalike tingimuste loomise poliitiliseks assotsiatsiooniks ja täiendavaks majanduslikuks integratsiooniks Euroopa Liidu ja tema idapartnerite vahel.

2.3 Kahepoolsete läbirääkimiste eesmärk on iga riigiga sõlmitav assotsieerimisleping, mille keskne element on ulatusliku ja kõikehõlmava vabakaubanduspiirkonna (DCFTA (3)) loomine (4).

2.4 Läbirääkimiste edenemise seisukohalt on olulised partnerriikide eesmärgid ning poliitiline valmisolek sõlmida kokkuleppeid Euroopa Liiduga. Keskne küsimus on see, mil määral on partnerriikidel oskusi või poliitilist tahet muuta majandust ja ühiskonda lepingutes nõutud viisil.

2.5 Partnerriigid kohustusid Praha deklaratsiooniga läbi viima poliitilisi ja majanduslikke reforme. Oluline on demokraatia, hea valitsemistava ja õigusriigi põhimõtte edendamine, korruptsiooni väljajuurimine ja inimõiguste austamine ning kodanikuühiskonna osalemise tagamine. Majandusreformide lähtepunkt on turumajanduse tavade kohaldamine ning eeskirjade ja määruste ühtlustamine Euroopa Liidu õigusaktidega (5).

2.6 Idapartnerluse mitmepoolne tee täiendab kahepoolseid suhteid, luues koostöö, avatud dialoogi ning parimate tavade ja kogemuste vahetamise võimalusi. Koostöö arendamine toimub teemakohaste foorumite ja teatud juhtalgatuste (6) abil ja ka kodanikuühiskonna foorumi tegevuse kaudu (7). Põllumajandussektori ja põllumajanduspoliitika lähenemist käsitletakse majandusliku integratsiooni foorumil. Põllumajanduse ja põllumajanduspoliitika roll on seni olnud olematu. Need tuleb lisada käsitletavate teemade hulka.

2.7 Põllumajandus ja toiduainete tootmine on keskne majandusharu kõigis idapartnerluse riikides. Selle osakaal SKTst on kõrge ning mõju tööhõivele märkimisväärne. Põllumajandusliku ja toiduainete tootmise oluline kasv on kogu rahvamajanduse kasvu ning samas vaesuse vähendamise eeltingimus.

2.8 Käesolevas arvamuses:

a) rõhutatakse vajadust täpsustada ELi strateegilist lähenemisviisi idapartnerluse riikidele muu hulgas põllumajanduspoliitika valdkonnas;

b) uuritakse idapartnerluse eesmärke toetavaid elluviidud ja käimasolevaid projekte põllumajandussektoris ning

c) juhitakse tähelepanu sellele, et põllumajandusküsimused on seotud ELi mitme tegevusvaldkonnaga ning nende eesmärkidega partnerluspoliitikas.

2.9 Komitee arvates tuleks Euroopa Liidu läbirääkimiste strateegias arvesse võtta põllumajanduspoliitika olulisust Euroopa Liidu ja partnerriikide koostöös ning põllumajandussektori positsiooni partnerriikide arengupoliitikas.

2.10 Partnerriigid on olulised vilja, loomakasvatustoodete, köögi- ja juurviljade ning ka puuviljade ja viinamarjade tootjad. Ukraina on üks olulisimaid viljatootjaid kogu maailmas. 2008. aastal oli Ukraina suuruselt kaheksas tootja ja seitsmes eksportija. Tootlikkuse paranedes võib aastase saagi määr veel märgatavalt suureneda. Kui Ukraina aastane saak on 40–50 miljoni tonni tasemel, siis viie ülejäänud partnerriigi aastane viljasaak on kokku ligikaudu 15 miljonit tonni.

2.11 27-liikmeline Euroopa Liit on Ukraina, Armeenia, Aserbaidžaani, Gruusia ja Moldova suurim (8) ja Valgevene suuruselt teine kaubanduspartner (9). Üle poole Moldova ekspordist ning ligikaudu pool Armeenia ja Aserbaidžaani ekspordist läheb Euroopa Liidu riikidesse. Ka põllumajandustooted on idapartnerluse riikide kaubavahetuses Euroopa Liiduga üsna olulisel kohal.

3. Põllumajanduse ja põllumajanduspoliitika strateegilised elemendid

3.1 Komitee rõhutab, et põllumajandus on partnerriikide majandus-, sotsiaal- ja regionaalarengu seisukohalt äärmiselt oluline sektor. Ka toiduohutuse suurendamine on nende riikide jaoks vältimatu ühiskondlik eesmärk. Ainuüksi vajadus tootmise, töötlemise ja turustamisega seotud oskuste ning tehnoloogia järele on pakiline. Partnerriikide eesmärk on samuti põllumajandustoodete ja toiduainete konkurentsivõime ja kvaliteedi arendamine.

3.1.1 Teine strateegiline element, mida tuleb arvesse võtta, on ühise põllumajanduspoliitika teise samba moodustav maapiirkondade arengupoliitika, tänu millele on võimalik kasutada Euroopa Liidu vahendeid maapiirkondade ja nende elanikkonna majandusliku ja sotsiaalse olukorra parandamiseks. Lisaks põllumajandustoodangu säilitamisele ELi esitatud nõudmiste kohaselt on küsimus ka maapiirkondade töökohtade ja kõnealuste piirkondade elamiskõlblikkuse tagamises vastavalt piirkondade kultuurile ning võttes arvesse nende säästvale arengule suunatud keskkonnameetmeid.

3.2 Euroopa Liit moodustab 500 miljonist tarbijast koosneva turuga ostujõult suurima kaubanduspiirkonna maailmas. Turgude lähedus pakub partnerriikidele ja ELile võimaluse kaubavahetuse suurendamiseks ning loob seega eeldused majanduskasvuks.

3.3 Euroopa Liidu põllumajandus- ja kaubanduspoliitika eesmärk on tagada toiduaineturgude stabiilne toimimine muutuvates tingimustes. Rakendatav poliitika peaks tagama Euroopa tarbijatele kvaliteetsed tooted mõistliku hinnaga. On oluline, et poliitika annab stabiilsuse turgudele, mis katavad tarbijate vajadused ning tagavad samas põllumajandustootjatele mõistliku sissetuleku.

3.4 Toiduohutuse tagamine on ELi põllumajandus- ja toiduainesektori üks keskne eesmärk. Looma- ja taimehaiguste ennetamise ning tervisele ohtlike jääkide range kontrolliga tagatakse tarbijatele ohutud toiduained. Kõnealune piirikontroll puudutab ka partnerriikidest ELi territooriumile imporditavaid toiduaineid.

3.5 Komitee peab keskseks asjaolu, et assotsieerimis- ja vabakaubanduslepingute eesmärk peab olema partnerriikide ja ELi huvide ühitamine selliselt, et edasisest arengust saaksid kasu kõik pooled.

4. Vabakaubandusläbirääkimiste lähtepunktid ja kesksed küsimused

4.1 Vabakaubanduspiirkonna üle peetavad läbirääkimised hõlmavad suurt osa kaubavahetusega seotud küsimustest: tariifid, teenused, tollimenetlused, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu (SPS) eeskirjad ja standardid, avalikud hanked, geograafilised tähised, kaubanduse kaitsemeetmed ning tehnilised piirikaitseküsimused (10).

4.2 Läbirääkimised ulatusliku ja kõikehõlmava vabakaubanduspiirkonna üle on Ukrainaga aktiivselt toimunud juba kaks aastat. Läbirääkimised algasid 2008. aastal, kui Ukrainast sai WTO liige (11). Läbimurret läbirääkimistel ei ole veel saavutatud, kuid eesmärgini jõutakse tõenäoliselt 2011. aasta jooksul.

4.3 Vabakaubanduspiirkonda puudutavate vastavate läbirääkimiste alustamine eeldab WTO liikmesust. Moldova, Armeenia ja Gruusiaga püütakse läbirääkimisi alustada võimalikult kiiresti. Moldova on väljendanud valmisolekut liikuda läbirääkimistel edasi üsna kiiresti.

4.4 Aserbaidžaan ei ole veel WTO liige, mis tähendab, et vabakaubandusläbirääkimisi ei saa veel alustada. Lisaks puuduvad Valgevenel poliitilised eeldused vabakaubandusläbirääkimiste alustamiseks.

4.5 WTO sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu (SPS) eeskirjade ja standardite täitmine on osutunud põllumajandustoodete ja toiduainete turulepääsu keskseks takistuseks. Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise leping (SPS) ja ka ELi keskkonna- ja tervishoiunõuded eeldavad Ukrainalt ja ka teistelt partnerriikidelt märkimisväärset arendustegevust. Seetõttu vajavad partnerriigid tehnilist ja majanduslikku tuge ja nõustamist.

5. Põllumajandussektori arendamine partnerriikides

5.1 Idapartnerlusprogramm, milles lepiti kokku Prahas 7. mail 2009, tõstab koostöö Euroopa Liidu ja kuue partnerriigi vahel rahastamise seisukohast uuele tasandile. Euroopa Liit on eraldanud ajavahemikuks 2010–2013 koostööks 600 miljonit eurot. Rahastamine toimub Euroopa naabrus- ja partnerlusinstrumendi (ENPI) kaudu (12).

5.2 Erinevaid põllumajanduse ja toiduohutuse arendamisele suunatud projekte on ajavahemikul 2007–2011 olnud 10–12 (13). Paljud projektid on olnud väikesed. Suurim oli Moldova viinamarjatootmise elavdamisele suunatud projekt. Seda rahastatakse ühiselt Euroopa Investeerimispangaga. Projektiga alustati 2010. aastal.

5.3 Umbes poolte projektide eesmärk on parandada partnerriikide toiduohutust teadmiste ja oskuste arendamisega muu hulgas sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete osas. Mõned projektid on suunatud põllumajanduse juhtimise ja kavandamise arendamisele. Aastal 2009 eraldati Gruusiale ligikaudu 2 miljonit eurot ohustatud laste toiduohutuse parandamiseks.

5.4 Ukraina assotsieerimisläbirääkimistel on pooled muu hulgas rõhutanud põllumajandustoodangu konkurentsivõime edendamise tähtsust ning jõupingutusi võtta arvesse toiduainete kvaliteediaspekte (14). Konkreetselt tuleks Euroopa Liidu toetus selles sektoris suunata institutsioonide arendamisse, nõuandetegevusse ja koolitusse.

5.5 Praktika on näidanud, et partnerriikide üleminek plaanimajanduselt turumajandusele on pikaajaline protsess. Selle protsessi edendamisse tuleks panustada ning sellele tähelepanu pöörata. Üleminek eeldab lisaks mõtteviisi muutumisele ka seadusandluse arendamist ja institutsioonide loomist ning tehnilisi oskusi esmatootmise, töötlemise ja väliskaubanduse meetodite ja tavade kohaldamisel. Partnerluskoostöö ja ELi programmid peaksid looma tingimused põllumajandussektori koostöö mitmekesistamiseks ning kaubavahetustingimuste parandamiseks.

5.6 ELi ja partnerriikide vahel on toodud arengueesmärkidena välja eriteemad, mida peeti oluliseks kahepoolsete läbirääkimiste käigus. Nende arengueesmärkide teemasid ja valdkondi nimetatakse juhtalgatusteks. Kuna toiduainekaubanduse kitsaskohaks peetakse probleeme WTO sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu (SPS) eeskirjade ja standardite täitmisel, tuleks see teema kaasata juhtalgatustesse.

6. Keskkonnaaspektide ja sotsiaalsete mõjude arvestamine

6.1 Põllumajandustoodangul ja toiduainetööstusel on märkimisväärne mõju kohalikule keskkonnale. Viljelusmeetodi valik mõjutab maapinna kvaliteeti ning eriti pinna- ja põhjavett. Euroopa Liidu ja partnerriikide ühine huvi on ära hoida väetiste või pestitsiidide kahjulikud keskkonnamõjud nii maapinnale kui ka vesistutele. Oluline arengueesmärk on ka toitainete ringluse tagamine.

6.2 Põllumajandustoodangu arengu ja edukuse seisukohalt on oluline see, mis toimub ülemaailmsetel energiaturgudel ning eri riikide energiajuhtimises. Saagikus sõltub energiat vajavate tootmissisendite (nt väetiste) kättesaadavusest ja hinnast. Teiselt poolt mõjutab taastuvenergia tootmine toiduainete hinda, kuna osa bioenergiast on võimalik toota põllumajanduspiirkondades. Euroopa Liidu ja partnerriikide vastastikune koostöö energiaküsimustes on seega eriti oluline ka põllumajanduse arengu seisukohalt.

6.3 ELi ja partnerriikide vastastikmõju puhul tuleks tähelepanu pöörata põllumajandussektori rollile partnerriikide maapiirkondade arengus. Ilma soodsa regionaalarenguta teravneb vaesuselõhe eri piirkondade vahel.

6.4 Inimõiguste keskne osa on Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni ILO vastuvõetud töötajate põhiõiguste järgimine. On oluline, et Euroopa Liidu ja partnerriikide vabakaubanduspiirkonnas järgitaks heakskiidetud töönorme.

7. Halduskoostöö ja muude koostöövormide arendamine

7.1 Idapartnerluse, assotsieerimislepingute, ulatusliku ja kõikehõlmava vabakaubanduspiirkonna ja muude koostöövormide elluviimine nõuab märkimisväärset vastastikmõju ja koostööd nii poliitiliste otsustajate, ametiasutuste ja ekspertide kui ka rahvusvaheliste organisatsioonide ning sotsiaal-majanduslike ja kodanikuühiskonna organisatsioonide vahel. Seda tuleks idapartnerlusprogrammi elluviimisel arvesse võtta.

7.2 ELi ja partnerriikide kodanike, eriti noorte vastastikmõju tuleks tunnustada muutuse edendajana. Euroopa Liit tunnustabki kultuurikoostöö ja kultuuridevahelise dialoogi väärtust välispoliitika lahutamatu osana (15).

7.3 Koostööd võiks teha eelkõige koolituse ja teadustegevuse valdkonnas, kus ühised teadusprojektid, külastused ja seminarid on olulised vastastikuse mõistmise ning tegevusmudelite arendamisel.

8. Tuleb tugevdada organisatsioonide rolli ja positsiooni

8.1 Erilist tähelepanu tuleks pöörata kodanikuühiskonna organisatsioonide osalemisele ELi ja partnerriikide koostöös. Komitee teeb ettepaneku anda toetust kodanikuühiskonna organisatsioonide tegevuse edasiarendamiseks ning idapartnerluse kodanikuühiskonna foorumi tugevdamiseks.

8.2 Idapoolsetes partnerriikides on kodanikuühiskonna roll ja positsioon olnud nõrk. Demokraatia arendamise seisukohalt tuleb vältimatult tugevdada vabade organisatsioonide rolli. Komitee on juba varem koostanud arvamusi, mis puudutavad kodanikuühiskonna ja organisatsioonide rolli tugevdamist ja toetamist kõnealustes riikides. Komitee koostas selleteemalise arvamuse (16) 2009. aasta kevadel Tšehhi Vabariigi eesistumise ajal.

8.3 Kodanikuühiskonna osalemine on olnud liiga tagasihoidlik ja halvasti korraldatud. Idapartnerluspoliitika üks keskne osa peaks olema ulatusliku organisatsioonideringi juhatamine ja toetamine selliselt, et organisatsioonid saaksid anda märkimisväärset lisaväärtust ELi ja partnerriikide koostöö parandamisse ja tõhustamisse.

8.4 Ka põllumajandussektori organisatsioonide positsioon ja suutlikkus on üsna nõrk. Majandusharu arendamine ja ELi koostöö tugevdamine eeldavad põllumajandussektori organisatsioonide arendamist, parandades koolitust ja edendades oskusi nii riiklikul tasandil kui ka kontaktide hoidmisel ELiga ning idapartnerluse elluviimisel.

8.5 Idapartnerlusprogrammi edendamine eeldab põllumajandus- ja toiduainesektori organisatsioonide praegusest märksa ulatuslikumat osalemist protsessi eri etappides. Toiduainete tarneahela keerukus loob täiendavaid väljakutseid nii töötajatele, tööstusele, teadus- ja nõuandetegevusele, juhtimisele kui ka tootjatele. Kõigi poolte tegevuse toetamine ja organisatsioonide suutlikkuse suurendamine on põhieeldused selleks, et ELi ja partnerriikide põllumajanduskoostöö annaks püsivaid ja mõlemale poolele kasulikke tulemusi. On äärmiselt oluline tõhustada komitee, ELi tasandi organisatsioonide ja riiklike organisatsioonide ühiseid meetmeid.

Brüssel, 14. juuli 2011 Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee president Staffan NILSSON

(1) Idapoolsete partnerite all mõeldakse Ida-Euroopa ja Lõuna-Kaukaasia riike, kellele on Euroopa naabruspoliitika suunatud: Armeenia, Aserbaidžaan, Valgevene, Gruusia, Moldova Vabariik ja Ukraina. Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Idapartnerlus”, KOM(2008) 823 lõplik.

(2) Euroopa Liidu Nõukogu: Euroopa Ülemkogu avaldus idapartnerluse kohta, Brüssel, 20. märts 2009, 7880/09, CONCL 1.

(3) DCFTA = Deep and Comprehensive Free Trade Area

(4) Toward a Strategic Regional Framework for the EU Eastern Policy, Searching for Synergies between the Eastern Partnership and the Partnership for Modernization with Russia, Alexander Duleba ja Vladimir Bilčik, Bratislava 2010.

(5) Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigi järeldused, Brüsseli Euroopa Ülemkogu, 19.–20. märts 2009, 7880/09, CONCL 1.

(6) Kõnealused juhtalgatused on järgmised (http://www.eeas.europa.eu/eastern/initiatives/index_en.htm?):

a) integreeritud piirihaldusprogramm;

b) väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted (VKEd);

c) piirkondlikud energiaturud ja energiatõhusus;

d) loodusõnnetuste ja inimtegevusest põhjustatud katastroofide ennetamine, nendeks valmisolek ja neile reageerimine;

e) hea keskkonnajuhtimise edendamine;

f) energiavarustuse mitmekesistamine, lõunakoridor.

(7) Idapartnerluse elluviimine: aruanne välisministrite kohtumisele, 13. detsember 2010.

(8) Euroopa Liit: kaubanduse peadirektoraat: statistika.

(9) Euroopa Komisjon: kaubandus, kahepoolsed suhted, riigid: Valgevene.

(10) Vt allmärkus 6.

(11) Neljas ühine eduaruanne: Euroopa Liidu ja Ukraina assotsieerimisläbirääkimised Kiievis 4.–8. oktoobril 2010.

(12) Euroopa Komisjon, välissuhete peadirektoraat, Euroopa naabruspoliitika: vademeekum idapartnerluse raames eraldatavate rahastamisvahendite kohta, 24. september 2010.

(13) EAP Community, www.easternpartnership.org

(14) Euroopa Komisjon, välissuhete peadirektoraat: loetelu Euroopa Liidu ja Ukraina assotsieerimisprogrammi prioriteetidest 2010. aastal.

(15) Vt allmärkus 2.

(16) Kodanikuühiskonna kaasamine idapartnerlusse, CESE 889/2009, ELT C 277, 17.11.2009, lk 30-36.