ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
13.

Kokkuleppes keskendutakse järgmistele aspektidele: — tasakaal menetlussätete ja programmi väga piiratud ulatuse vahel. Nimelt võetakse tööprogramm vastu rakendusaktidega (artikkel 10) ja komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte, millega täiendatakse määrust, et töötada välja järelevalve- ja hindamisraamistikku käsitlevad sätted, ning muudetakse lisa, et vaadata läbi ja täiendada näitajaid, kui see on hindamiseks vajalik (artikkel 12); — toetuste kaasrahastamise ülemmäär on 75 % rahastamiskõlblikest kuludest ja seda võib nõuetekohaselt põhjendatud erijuhtudel suurendada maksimaalselt 90 protsendini rahastamiskõlblikest kuludest (artikkel 8); — rahalise toetuse saamise tingimustele vastavad meetmed hõlmavad teabevahetust, mis käsitleb parimaid tavasid euro võltsimise ning sellega seotud kelmuste ja pettuste ärahoidmiseks (artikkel 6); — komisjoni kohustus võtta tööprogrammide koostamisel arvesse olemasolevaid ja kavandatavaid Euroopa Keskpanga (EKP) tegevusi ja Europoli meetmeid euro võltsimise ning sellega seotud kelmuste ja pettuste vastu (artikkel 4); — sõna „sõltumatu“ lisamine artiklisse 13, milles nähakse ette sõltumatu vahehindamise läbiviimine; — EKP on lisatud institutsioonide hulka, kes saavad igal aastal teavet programmi „Perikles IV“ tulemuste kohta (artikkel 12); — sätted määruse tagasiulatuva kohaldamise kohta alates 1. jaanuarist 2021, et tagada programmist rahastatavate tegevuste järjepidevus (artiklid 16 ja 17); — programmi „Perikles IV“ hindamise põhinäitajate loetelu ning samuti viide sellele, et andmeid peamiste tulemusnäitajate kohta koguvad komisjon ja/või programmi toetusesaajad (lisa).
10.

Eelarve jaotus programmi eri valdkondade ja programmi kohaldamisala vahel on olnud mõlema kaasseadusandja jaoks oluline teema nende vastavate prioriteetide kohaselt. Kaasseadusandjad jõudsid kokkuleppele, et üldise kompromisspaketi raames lisatakse uude programmi kõik kolm komisjoni esitatud uut algatust (Euroopa ülikoolid, kutsehariduse tipptaseme keskused ja DiscoverEU). Nõukogu rõhutas vajadust suurendada eelarveeraldisi otseselt hallatavatele meetmetele, eelkõige selleks, et tagada Euroopa ülikoolide algatuse ja kutsehariduse tipptaseme keskuste asjakohane rahastamine. See suurendamine kajastub nõukogu seisukohas.
(53)

Finantsmääruse, Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL, Euratom) nr 883/2013 (15) ning nõukogu määruste (EÜ, Euratom) nr 2988/95, (16) (Euratom, EÜ) nr 2185/96 (17) ja (EL) 2017/1939 (18) kohaselt tuleb liidu finantshuve kaitsta proportsionaalsete meetmetega, sealhulgas meetmetega, mis seonduvad õigusnormide rikkumise, sealhulgas kelmuse või pettuse ärahoidmise, avastamise, kõrvaldamise ja uurimisega, kaotatud, alusetult makstud või ebaõigesti kasutatud summade tagasinõudmise ning asjakohasel juhul halduskaristuste kehtestamisega. Eelkõige on OLAFil vastavalt määrustele (Euratom, EÜ) nr 2185/96 ja (EL, Euratom) nr 883/2013 õigus korraldada haldusjuurdlusi, sealhulgas kohapealseid kontrolle ja inspekteerimisi, et teha kindlaks, kas on esinenud kelmust, pettust, korruptsiooni või muud liidu finantshuve kahjustavat ebaseaduslikku tegevust. Euroopa Prokuratuuril on määruse (EL) 2017/1939 kohaselt õigus uurida liidu finantshuve kahjustavaid kuritegusid, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2017/1371, (19) ja esitada süüdistusi. Vastavalt finantsmäärusele peab iga isik või üksus, kes saab liidu vahendeid, tegema liidu finantshuvide kaitsel igakülgset koostööd, andma komisjonile, OLAFile, kontrollikojale ja tõhustatud koostöös osalevate liikmesriikide puhul kooskõlas määrusega (EL) 2017/1939 Euroopa Prokuratuurile vajalikud õigused ja juurdepääsu ning tagama, et kolmandad isikud, kes on kaasatud liidu vahendite haldamisse, annavad samaväärsed õigused.
11.

Juhtimine Euroopa Parlament väljendas muret seoses programmi juhtimisega, märkides, et soovib vältida programmiperioodi jooksul ilma parlamendi eelneva nõusolekuta tehtud algatusi. Kaasseadusandjad leppisid kokku, et I lisas („Programmi meetmete kirjeldus“) esitatakse lõplik meetmete loetelu, mis on sisult väga üksikasjalik; paindlikkus on seega võimalik üksnes rakendamise tasandil. Uusi meetmeid võib võtta üksnes juhul, kui komisjon esitab määruse muutmise ettepaneku. See tagab mõlema kaasseadusandja kaasamise poliitiliselt olulistesse otsustesse kogu programmi kestuse ajal. Tööprogrammid võetakse vastu rakendusaktiga ning liikmesriikide kontrollimehhanismiks jääb programmikomitee. Delegeeritud õigusaktide kasutamine on ette nähtud seire- ja hindamisraamistiku sätete väljatöötamiseks, sealhulgas II lisa muutmiseks, et näitajad läbi vaadata või neid täiendada.
Kooskõlas võrdset kohtlemist käsitlevate liidu õigusaktidega loovad liikmesriigid võrdse kohtlemise edendamiseks sõltumatud asutused (võrdõiguslikkust edendavad asutused), et võidelda diskrimineerimise vastu rassilise või etnilise päritolu või soo alusel. Mitmed liikmesriigid on läinud nende liidu aktide nõuetest veelgi kaugemale ja taganud, et võrdõiguslikkust edendavad asutused võivad käsitleda ka diskrimineerimist, mis toimub muul alusel, näiteks keele, vanuse, sootunnuste, soolise identiteedi, soolise mitmekesisuse, seksuaalse sättumuse, usutunnistuse või veendumuste või puude alusel. Võrdõiguslikkust edendavatel asutustel on võrdõiguslikkuse edendamisel ning võrdse kohtlemise õigusnormide tulemusliku kohaldamise tagamisel nende vastavates liikmesriikides keskne roll, pakkudes eelkõige sõltumatut abi diskrimineerimise ohvritele, korraldades diskrimineerimist käsitlevaid sõltumatuid uuringuid, avaldades sõltumatuid aruandeid ja andes soovitusi seoses diskrimineerimisküsimustega. On väga oluline, et võrdõiguslikkust edendavate asutuste sellesisulist tööd koordineeritaks liidu tasandil.

Võrdõiguslikkust edendavate asutuste võrgustik Equinet loodi 2007. aastal ning selle liikmeteks on riiklikud võrdõiguslikkust edendavad asutused, mis on loodud nõukogu direktiivide 2000/43/EÜ (13) ja 2004/113/EÜ (14) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide 2006/54/EÜ (15) ja 2010/41/EL (16) alusel. Komisjon võttis 22. juunil 2018 vastu soovituse (EL) 2018/951 (17) võrdõiguslikkust edendavate asutuste suhtes kohaldatavate nõuete kohta, milles käsitletakse nende asutuste volitusi, sõltumatust, tulemuslikkust ning koordineerimist ja koostööd. Equinet on erilises olukorras, sest see on ainus üksus, mis tagab võrdõiguslikkust edendavate asutuste tegevuse koordineerimist. Equineti poolne koordineerimine on liikmesriikides liidu diskrimineerimisvastase õiguse tulemusliku rakendamise seisukohast kesksel kohal ja seda tuleks programmiga toetada.
14.

Kolmele olemasolevale tegevussuunale (võrdõiguslikkuse ja õiguste tegevussuund, kodanike kaasamise ja osalemise tegevussuund ning Daphne tegevussuund) lisati uus, neljas tegevussuund (liidu väärtused). See tegevussuund on eelkõige ette nähtud demokraatia ja õigusriigi edendamiseks. Need elemendid on väga olulised, et suurendada kodanike usaldust liidu vastu ja tagada vastastikune usaldus liikmesriikide vahel. Sel viisil toetab programm demokraatlikuma liidu ülesehitamist, õigusriigi põhimõtte austamist, demokraatlikku dialoogi, läbipaistvust ja head valitsemistava.
17.

Kahe kaasseadusandja vahel kokku lepitud lõplik tekst kujutab endast tasakaalustatud kompromissi. 2020. aastal alustatud läbirääkimistel arutati eriaruteludel kolme teemat: a) programmi juhtimise osas kinnitati, et tööprogrammi vastuvõtmiseks kasutatakse rakendusakte, mis on kooskõlas esialgse ettepaneku ja nõukogu volitustega; b) õigusriiki käsitlevate sätete tugevdamine; c) seoses rahaliste vahendite eraldamisega lisati määrusesse võimalus näha määruse eesmärkide saavutamiseks ette vahendite sihtotstarbe määramine piiratud ulatuses. Samuti on iga määruses määratletud eesmärgi toetamiseks nähtud ette paindlikkusvaru, et toetada esmajärjekorras meetmeid, mille eesmärk on edendada õigusriiki. See vahendite sihtotstarbe määramine piiratud ulatuses, kuigi seda ei olnud komisjoni algses ettepanekus ette nähtud, põhines sarnasel vahendite eraldamisel, mis oli ette nähtud määrusega, millega loodi õigusprogramm aastateks 2014–2020.
8.

Euroopa Parlamendi tööhõive- ja sotsiaalkomisjon kiitis 27. jaanuaril 2021 kompromissteksti heaks, mille järel tuli see tehniliselt läbi vaadata ja õiguskeeleliselt viimistleda. Kõnealuse komisjoni esimees saatis samal päeval alaliste esindajate komitee eesistujale kirja, milles märkis, et pärast teksti õiguskeelelist viimistlemist soovitab ta tööhõive- ja sotsiaalkomisjonil ja parlamendi täiskogul nõukogu seisukoht muudatusteta vastu võtta. Selle tulemusena võetakse kavandatud õigusakt vastu sõnastuses, mis on kooskõlas nõukogu seisukohaga.
14.

Kaasseadusandjad jõudsid 2020. aasta novembris ja detsembris toimunud läbirääkimistel kompromissile järgmistes lahendamata küsimustes. — Programmi kestus: nõukogu ja Euroopa Parlament leppisid kokku, et programm kehtestatakse ajavahemikuks 1. jaanuarist 2021 kuni 31. detsembrini 2027 ning et programmi kehtivusaeg langeb kokku mitmeaastase finantsraamistiku kehtivusajaga. — Tehniline ja haldusabi programmi rakendamiseks: kaasseadusandjad leppisid kokku, et halduskulud ja tehnilise abi maksumus kokku ei või olla üle 5 % programmi rakendamiseks kasutada oleva rahastamispaketi väärtusest. — Kindlaksmääratud toetusesaajad, kes esindavad tarbijate huve liidu tasandil: Lepiti kokku, et komisjonil on õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte seoses tarbijate huvide esindamisega liidu tasandil, et muuta nende üksuste loetelu, kes võivad programmi alusel toetust saada ilma projektikonkursita. — Riiklikud referentlaboratooriumid kindlaksmääratud toetusesaajatena ja nende akrediteerimine: jõuti kokkuleppele selles, et riiklikel taime- ja loomatervise referentlaboritel on võimalik saada kindlaksmääratud toetusesaajatena kasu programmi raames antavatest toetustest, kui programmi raames toetatavad riiklike laborite meetmed annavad liidu lisaväärtust ja kui nende meetmete toetamiseks on programmis olemas piisavad rahalised vahendid. Kindlaksmääratud toetusesaajate kindlaksmääramiseks ja akrediteerimiseks on ette nähtud võrreldavad tingimused. — Kaasrahastamisreeglid taimede, loomade, toidu ja sööda valdkonnas: nõukogu ja Euroopa Parlament leppisid kokku 50 %-lises fikseeritud kaasrahastamise määras, mida suurendatakse erandkorras teatavatel tingimustel 75 %-ni ja 100 %-ni. Komisjonil on võimalik võtta vastu rakendusakt, et kehtestada madalam kaasrahastamismäär, kui see on vajalik rahaliste vahendite puudumise, programmi või erakorralise meetme ebapiisava rakendamise või loomataudide või taimekahjustajate vastaste meetmete kaasrahastamise järkjärgulise lõpetamise tõttu. — Delegeeritud õigusaktid, rakendusaktid ja komiteed: kaasseadusandjad leppisid kokku, et tööprogrammid võetakse vastu rakendusaktidega, mille eesmärk on jõustada alusaktis juba sätestatud norme, ning vajaduse korral kooskõlas asjaomaste valdkondlike õigusaktidega. II lisas sätestatud meetmeid rakendatakse kooskõlas määrusega (EÜ) nr 223/2009 Euroopa statistika kohta. Seoses delegeeritud õigusaktidega lepiti kokku, et õigus võtta vastu delegeeritud õigusakte antakse komisjonile seitsmeks aastaks ning volituste delegeerimist pikendatakse automaatselt samaks ajavahemikuks, välja arvatud juhul, kui Euroopa Parlament või nõukogu esitab pikendamise suhtes vastuväite. — Tagasiulatuvus: lepiti kokku, et määrus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval ja seda hakatakse kohaldama alates 1. jaanuarist 2021.
—

Eelarveaspektid: nn tavapärase rahastamispaketi puhul järgitakse esialgses kokkuleppes jaotust, mis on sätestatud 29. septembril 2020 kokku lepitud nõukogu üldises lähenemisviisis. Täiendava lisatoetuse puhul, mis tuleneb mitmeaastase finantsraamistiku ülemmäärade alla kuuluvatest varudest ja konkurentsitrahvidest, leppisid kaasseadusandjad kokku, et nende jaotus määratakse kindlaks määruses. Kulukohustustest vabastamisest tuleneva täiendava lisatoetuse jaotamine on ette nähtud ühises poliitilises avalduses. Lisaks on määruses soovituslikult jaotatud ka taasterahastust tulenevad vahendid.
11.

Kooskõlas muu hulgas ELi toimimise lepingu artiklitega 174, 175, 177 ja 322 on ühissätete määrus katusmäärus mitme jagatud eelarve täitmise korras rakendatava fondi jaoks, mille eesmärk on toetada liikmesriike, et tugevdada nende majanduslikku, sotsiaalset ja territoriaalset ühtekuuluvust, vähendades erinevusi piirkondade arengutasemes ning kõige ebasoodsamas olukorras olevate piirkondade ja saarte mahajäämust. Kehtestatakse ELi toimimise lepingu artiklil 177 põhinevad ühissätted, et hõlmata ERFi, ESF+, Ühtekuuluvusfondi, JTFi ja EMKVFi poliitikat käsitlevad normid.
(40)

Võttes arvesse, et käesolev määrus võetakse vastu pärast programmitöö perioodi algust ning et Interregi on vaja rakendada koordineeritud ja ühtsel viisil ning selleks, et käesolevat määrust oleks võimalik kiiresti rakendada, peaks see jõustuma järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
15.

Interregi raames toetatakse ERFist ja, kui see on asjakohane, liidu välisrahastamisvahenditest järgmisi tegevussuundi: — tegevussuund A: kõrvuti asuvate piirkondade vaheline piiriülene koostöö, mille eesmärk on toetada integreeritud ja harmoonilist piirkondlikku arengut maismaa- ja merepiiride vahetus naabruses asuvates piirkondades; — tegevussuund B: riikidevaheline koostöö suurtel riigiülestel territooriumidel või vesikondade ümbruses, mis hõlmab riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke programmipartnereid liikmesriikides, kolmandates riikides, partnerriikides ja ÜMTdes ning mille eesmärk on saavutada suurem territoriaalne sidusus; — tegevussuund C: piirkondadevaheline koostöö, mille eesmärk on tõhustada ühtekuuluvuspoliitikat, edendades: a) Interregi Euroopa programmi, b) programmi URBACT, c) programmi INTERACT ja d) programmi ESPON; — tegevussuund D: äärepoolseimate piirkondade omavaheline koostöö ja nende koostöö naabruses asuvate kolmandate või partnerriikide või ÜMTdega või piirkondliku integratsiooni ja koostöö organisatsioonidega või mitmega neist, et hõlbustada nende piirkondlikku lõimumist ja harmoonilist arengut nende naabruses.
22.

Oli oluline täpsustada, millised tegevused jäävad ERFi ja Ühtekuuluvusfondi kohaldamisalast välja. Seda näiteks investeeringute puhul selliste kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisse, mis tulenevad heitkogustega kauplemise süsteemi Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ ( 10 ) kohastest tegevustest, eesmärgiga hoiduda selle direktiiviga juba ette nähtud rahastamise dubleerimisest. Lisaks on välja jäetud ka komisjoni määruses (EL) nr 651/2014 ( 11 ) määratletud raskustes olevad ettevõtjaid, välja arvatud juhul, kui see on lubatud vähese tähtsusega abi või erandlikele asjaoludele reageerimiseks kehtestatud ajutise riigiabi eeskirjade kohaselt. ERFist ja Ühtekuuluvusfondist ei toetata ka teatavaid investeeringuid lennujaamadesse, välja arvatud sihipäraseid keskkonnariskide leevendamise, julgeoleku- ja ohutusmeetmeid piirkondlikes lennujaamades, tingimusel et investeeringute peamine eesmärk seatakse selgelt liidu keskkonna-, julgeoleku- või ohutusstandarditest lähtuvalt ning see on kooskõlas riigiabi eeskirjadega. Samuti ei toetata kummastki fondist prügilasse ladestamise ja jäätmejääkide käitlemise rajatisi, tuumajaamade dekomisjoneerimist või nende rajamist ega tubaka ja tubakatoodete valmistamist, töötlemist ja turustamist. Samuti on välja jäetud toetus investeeringutele seoses fossiilkütuste tootmise, töötlemise, transpordi, jaotuse, ladustamise või põlemisega, välja arvatud: i) teatavatel tingimustel tahketel fossiilkütustel töötavate küttesüsteemide asendamine gaasiküttel töötavate küttesüsteemidega; ii) investeeringud gaasi ülekande- ja jaotusvõrkude laiendamisse ning nende kasutusotstarbe muutmisse, ümberehitamisse või moderniseerimisse, tingimusel et sellised investeeringud valmistavad võrgud ette taastuvate ja vähese CO2-heitega gaaside, näiteks vesiniku, biometaani ja sünteesigaasi lisamiseks süsteemi ning võimaldavad asendada tahkeid fossiilkütuseid kasutavad seadmed; iii) investeeringud avalikuks kasutamiseks mõeldud keskkonnasõbralikesse sõidukitesse ning sõidukid, õhusõidukid ja veesõidukid, mis on projekteeritud ja ehitatud või kohandatud kasutamiseks elanikkonnakaitse- ja tuletõrjeteenistustes. Eespool toodud punktide ii ja iii kohase toetuse summa sõltub liikmesriigi kogurahvatulu tasemest ja tahkete fossiilkütuste osakaalust sisemaises energia kogutarbimises. ERFist ja Ühtekuuluvusfondist punktide i ja ii alusel toetatavad tegevused valib korraldusasutus välja 31. detsembriks 2025 ning neid tegevusi ei saa järgmisesse programmitöö perioodi üle viia.
Samal ajal on oluline täpsustada ERFi ja Ühtekuuluvusfondi kohaldamisalast välja jäävad tegevused, sealhulgas investeeringud selliste kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks, mis tulenevad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/87/EÜ (16) I lisas loetletud tegevustest, eesmärgiga hoiduda selle direktiiviga juba ette nähtud rahastamise dubleerimisest, või investeeringud komisjoni määruses (EL) nr 651/2014 (17) määratletud raskustes olevatesse ettevõtjatesse, välja arvatud juhul, kui see on lubatud vähese tähtsusega abi või erandlikele asjaoludele reageerimiseks kehtestatud ajutise riigiabi reeglite alusel. Ühtlasi ei tohiks ERFist ja Ühtekuuluvusfondist toetada teatavaid investeeringuid lennujaamadesse, prügilasse ladestamise ja jäätmejääkide käitlemise rajatistesse või fossiilkütustesse. Seetõttu peaks ERFist saama toetada sihipäraseid keskkonnariskide leevendamise, julgeoleku- ja ohutusmeetmeid piirkondlikes lennujaamades, tingimusel et investeeringute peamine eesmärk seatakse selgelt keskkonna-, liidu julgeoleku- või ohutusstandarditest lähtuvalt ning see on kooskõlas riigiabi reeglitega.

Seoses investeeringutega, millega suurendatakse jäätmejääkide käitlemise rajatiste võimsust, tuleks jäätmejääkide all mõista peamiselt liigiti mitte kogutavaid olmejäätmeid ja jäätmekäitluses tekkinud jääke. Kaugküttevõrkude ajakohastamisele võiks toetust anda eesmärgiga parandada Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2012/27/EL (18) määratletud tõhusate kaugküttesüsteemide energiatõhusust vastavalt lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades kehtestatud eesmärkidele. Taastuvenergia edendamise eesmärgil saab toetust anda kaugküttekateldele, mille varustamisel on kombineeritud gaas ja taastuvenergiaallikad. Sellisel puhul peaks mõlemast fondist antav toetus vastama proportsionaalselt selliste katelde taastuvenergia koguse osakaalule. Lisaks sellele tuleks sõnaselgelt sätestada, et ELi toimimise lepingu II lisas loetletud ülemeremaad ja -territooriumid ei ole rahastamiskõlblikud ERFist ega Ühtekuuluvusfondist.
33.

Biomeetriliste andmete osas on nõukogu esimese lugemise seisukoht Euroopa Parlamendiga peetud intensiivsete läbirääkimiste tulemus. Saavutatud kompromissis säilitatakse komisjoni ettepaneku olulised elemendid, ent lisatakse teatavad Euroopa Parlamendi soovitatud kaitsemeetmed: — lühiajaliste viisade menetlemisel alandatakse sõrmejälgede võtmise vanuse alampiiri 12 eluaastalt kuuele eluaastale; ka pikaajaliste viisade ja elamislubade puhul ei ole ette nähtud alla kuueaastaste laste sõrmejälgede VISis säilitamist; lastelt sõrmejälgede kogumisel kohaldatakse rangemaid kaitsemeetmeid ja nähakse ette, et neid andmeid võib kasutada vaid olukordades, kus see on lapse parimates huvides, eelkõige piirates andmete säilitamise aega; — arvestades eakate inimeste sõrmejälgede kvaliteedi halvenemist, määratakse lühiajaliste viisade puhul sõrmejälgede võtmise ülempiiriks 75 eluaastat; — kohapeal salvestatud näokujutisest saab viisamenetluses üldreegel (sealhulgas alla kuueaastaste laste puhul, et aidata kaasa lastega kaubitsemise vastasele võitlusele). Lisaks võivad liikmesriigid taotleda iga taotluse jaoks paberfotot. Skaneeritud paberfoto lisatakse VISi ainult erandjuhtudel, kui kohapeal salvestatud näokujutis ei ole nõutav (riigipead või valitsusjuhid, kuninglikud perekonnad jne), kuid seda ei kasutata biomeetriliseks võrdlemiseks. Süsteemis kuvatav märge näitab, kas näokujutis salvestati taotluse esitamise ajal kohapeal; erandjuhtudel võetakse näokujutis elektroonilise masinloetava reisidokumendi (eMRTD) kiibilt; — kui viisataotlus on esitatud 59 kuu jooksul alates eelmisest viisataotlusest, kopeeritakse biomeetrilised andmed uude taotlusse, nagu praegugi tavaks; — laste biomeetrilisi andmeid võib kontrollida liikmesriikide territooriumil; — õiguskaitse eesmärgil võimaldatakse laste biomeetrilistele andmetele juurdepääs alates lapse 14. eluaastast, mitte 18.-st, nagu Euroopa Parlament algselt soovis. Alati on võimalik juurde pääseda ka nooremate laste andmetele, et kaitsta neid, kui nad on ohvrid; — alla 12-aastaste laste biomeetrilised andmed kustutatakse Schengeni alalt lahkumisel ja viisa aegumisel (lisati EESist VISi saadetav automaatne teade, et võimaldada andmete kustutamist); — varjupaigaasutused saavad juurdepääsu isikut tõendavate dokumentideta laste sõrmejälgedele.
(48)

Selleks et võimaldada kiirelt reageerida erandlikele või ebatavalistele asjaoludele, millele on osutatud stabiilsuse ja kasvu paktis ning mis võivad tekkida programmitöö perioodi jooksul, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused ajutiste meetmete vastuvõtmiseks, et hõlbustada ESF+ toetuse kasutamist selliste asjaolude korral maksimaalselt 18 kuu jooksul. Komisjon peaks võtma vastu meetmed, mis on kõige asjakohasemad, võttes arvesse erandlikke või ebatavalisi asjaolusid, millega liikmesriik silmitsi seisab, järgides samal ajal ESF+ eesmärke, kuid see ei peaks hõlmama valdkondliku keskendamise nõuete muutmist. Peale selle tuleks rakendamisvolitused, mis on seotud ajutiste meetmetega ESF+ toetuse kasutamiseks erakorraliste või ebatavaliste asjaolude korral, anda komisjonile ilma komiteemenetluseta, arvestades, et nimetatud vahendite kasutusala on kindlaks määratud stabiilsuse ja kasvu paktiga ning piirdub käesolevas määruses sätestatud meetmetega. Komisjon peaks seirama ka ajutiste meetmete rakendamist ja hindama nende asjakohasust. Kui komisjon peab vajalikuks seoses erandlike või ebatavaliste asjaoludega käesolevat määrust muuta, ei peaks muutmine hõlmama neid valdkondliku keskendamise nõudeid, mis on seotud noorte tööhõivega või enim puudust kannatavate isikute toetamisega, kuna noori ja enim puudust kannatavaid isikuid mõjutavad sellised kriisiolukorrad enamasti kõige raskemalt. Seetõttu on oluline tagada, et nimetatud sihtrühmad saavad jätkuvalt piisavalt toetust.
8.

Euroopa Parlamendi tööhõive- ja sotsiaalkomisjon kiitis institutsioonidevaheliste läbirääkimiste tulemused heaks 4. märtsil 2021. 5. märtsil 2021 saatis tööhõive- ja sotsiaalkomisjoni esimees nõukogu eesistujariigile kirja, milles märkis, et ta soovitab täiskogul nõukogu seisukoha parlamendi teisel lugemisel ilma muudatusettepanekuteta heaks kiita pärast seda, kui see on õiguskeeleliselt viimistletud.
29.

Nõukogu esimese lugemise seisukohaga muudetakse ECRIS-TCNi määrust, et: — lisada süüdi mõistetud kolmanda riigi kodaniku andmekandesse märge, mis osutab VISiga seotud eesmärkidel, kas asjaomane kolmanda riigi kodanik on süüdi mõistetud terroriaktis või raskes kuriteos; — näidata, et see märge kustutatakse automaatselt 25 aasta möödumisel märke lisamisest terroriaktis süüdimõistmise puhul ning 15 aasta möödumisel märke lisamisest muudes rasketes kuritegudes süüdimõistmise puhul; — anda VISi kesksüsteemile juurdepääs märgetele ja süüdimõistva kohtuotsuse teinud liikmesriigi (liikmesriikide) koodile ning võimaldada VISi kesksüsteemil teha nende kohta päringuid kontrolli eesmärgil, kui VISi tehtava automaatse töötlemise käigus saadakse päringutabamusi; — võimaldada päringutabamuse korral kesksüsteemil või ühisel isikuandmete hoidlal teatada pädevale asutusele automaatselt, millistel liikmesriikidel on karistusregistriandmeid kolmanda riigi kodaniku kohta; — ühendada ECRIS-TCN määruse (EL) 2019/818 artikliga 6 loodud Euroopa otsinguportaaliga, et võimaldada VISi tehtavat automaatset töötlemist; — anda VISi jaoks määratud asutustele VISi määrusest tulenevate ülesannete täitmiseks õigus pääseda juurde ühises isikuandmete hoidlas olevatele ECRIS-TCNi andmetele; ning — pidada logi kõikide ühises isikuandmete hoidlas ja VISis tehtud ECRIS-TCNi andmetöötlustoimingute kohta.