KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumendile: Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Kliima- ja energiapoliitika raamistik ajavahemikuks 2020–2030 /* SWD/2014/016 final */





KOMISJONI TALITUSTE TÖÖDOKUMENT MÕJUHINNANGU KOMMENTEERITUD KOKKUVÕTE Lisatud dokumendile: Komisjoni teatis nõukogule, Euroopa Parlamendile, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: Kliima- ja energiapoliitika raamistik ajavahemikuks 2020–2030 1. Saadud kogemused ja probleemipüstitus 1. EL püsib 2020. aasta kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgi saavutamise kursil ja võib heitkoguseid vähendada isegi rohkem kui 20 % võrra, nagu kavandatud. Samas peavad 13 liikmesriiki tegema täiendavaid jõupingutusi oma riiklike 2020. aasta eesmärkide saavutamiseks kooskõlas jõupingutuste jagamist käsitleva otsusega[1]. Majanduslangus ja rahvusvaheliste arvestusühikute suur sissevool on tekitanud ELi heitkogustega kauplemise süsteemis (ELi HKS) ligikaudu 2 miljardi lubatud heitkoguse ühiku (LHÜ) ülejäägi[2]. Kui kõnealuse probleemiga ei tegeleta, avaldab see pikaajalist mõju HKSi võimele stimuleerida CO2-heite vähendamist toetavaid investeeringuid terves ELis. Üha enam suureneb oht, et riigid asuvad rakendama erinevaid lähenemisviise, mis mõjuks kahjulikult siseturule ja kulutõhususele. Senini ei ole leitud tõendeid kasvuhoonegaaside heite ülekandumise kohta. Tundub, et see on õnnestunud ära hoida kehtivate meetmete abil ning eelkõige LHÜde tasuta eraldamise teel, kuigi senine kogemus ei ole piisav, et teha põhjapanevaid järeldusi 2020. aastat silmas pidades. 2. Taastuvatest energiaallikatest toodetava energia puhul on EL saavutanud oma vahe-eesmärgid, kuid 2020. aastaks 20 %-lise osakaalu eesmärgi saavutamiseks peavad liikmesriigid tegema veel jõupingutusi[3]. Paljud liikmesriigid peavad samuti võtma täiendavaid meetmeid oma taastuvenergia direktiivi kohaste riiklike eesmärkide saavutamiseks ning hiljutised arengud – näiteks tagasiulatuvate muudatuste tegemine toetuskavades – annavad põhjust kahelda selles, kas ELi üldeesmärk suudetakse saavutada. Taastuvate energiaallikate kasutamise sagenemine on paljudel turgudel aidanud kaasa elektri hulgihindade kasvu pidurdamisele, kuid see mõju ei ole veel kajastunud jaehindades ega ole toonud käegakatsutavat kasu tarbijatele, osalt seetõttu, et taastuvenergia toetuskavade maksumus (mille katavad sageli lõpptarbijad) on paljudel juhtudel suurem kui taastuvate energiaallikate hulgihindu kahandav mõju. Samas tekitavad kahanevad hulgihinnad teatavatel turgudel survet seoses tavaenergiatootmise ja tootmise piisavusega. Lisaks raskendavad liikmesriikide erinevad toetuskavad, mis keskenduvad siseriiklikule tootmisele, märkimisväärselt energia siseturu edasist integreerimist. 3. Energiatõhususe eesmärk, mille kohaselt tuleks ELis 2020. aastaks tarbida 20 % vähem primaarenergiat kui prognoositud, ei ole liikmesriikide jaoks õiguslikult siduv. Siiski peatus aastaid kestnud primaarenergia tarbimise kasv 2005.–2006. aastal ja on tasapisi vähenenud alates 2007. aastast, osalt majanduskriisi mõjul, kuid samuti tänu energiamahukuse paranemisele. Kuigi 20 % energiasäästu eesmärk ei ole liikmesriikide jaoks õiguslikult siduv, on see märkimisväärselt kaasa aidanud energiatarbimise piiramisele ja energiamahukuse vähendamisele ning on aidanud leppida kokku jõulistes meetmetes, eelkõige energiatõhususe direktiivis. Sellegipoolest ei jõua EL praeguste abinõude toel 2020. aastaks seatud eesmärgini. 4. Kui energia siseturu järkjärguline väljakujundamine on aidanud hoida kontrolli all ELi elektri ja gaasi hulgihindu, siis on lõpptarbijate hinnad viimase aastakümne jooksul paljude äritarbijate ja kodutarbijate jaoks nii nominaal- kui ka reaalväärtuses oluliselt suurenenud. Analüüs näitab, et uue poliitika puudumise korral kõnealune suundumus jätkub, mistõttu on selge, et tuleb tagada kliima- ja energiapoliitika võimaliku negatiivse mõju ärahoidmine. 5. Arengud rahvusvahelistel turgudel ja ebatraditsiooniliste süsivesinike kasutamine on kaasa toonud hindade üha suurema lahknemise ning eriti märgatav on ELi ja USA maagaasi hindade erinevus, sest viimases on aina olulisemaks energiaallikaks kildagaas, mille mõju USA majanduse konkurentsiseisundile peetakse positiivseks. 6. Nagu juba 2020. aasta paketi ettevalmistamise ja vastuvõtmise ajal prognoositi, on peamiste eesmärkide vahel selge koostoime. Energiatõhususe suurendamise ja taastuvate energiaallikate kasutuselevõtu edendamise meetmed aitavad enamasti kaasa nt kasvuhoonegaaside heite vähendamisele ning täiendavad eri turutõrgete lahendamise kaudu spetsiaalseid kliimapoliitikameetmeid. Elektri suhtes võetavate meetmete puhul võib oodata ka HKSi süsinikdioksiidi hinda kahandavat mõju, kuigi praegune HKSi LHÜde kogunenud ülejääk on tingitud peamiselt muudest teguritest. Lisaks võivad kasvuhoonegaaside heite vähendamise meetmed stimuleerida nii taastuvate energiaallikate arendamist kui ka energiasäästu, kuid märkimisväärse mõju saavutamiseks peaks HKSi hinnatase olema kõrgem kui viimaste aastate jooksul. Energiasäästu eesmärgi saavutamise nimel tehtav töö aitab kaasa taastuvate energiaallikate laialdasemale kasutamisele, sest kõnealuse eesmärgiga seotud edusamme mõõdetakse osakaaluna kogu energia lõpptarbimisest ning tõhusate taastuvate energiaallikate kasutamine vähendab tänu väiksematele transformeerimiskadudele primaarenergia tarbimist mis tahes energia lõpptarbimise tasandil. 7. Kehtivad poliitikameetmed ei ole piisavad selleks, et saavutada ELi pikaajalist kliimaeesmärki, mille kohaselt peavad arenenud riigid ühiselt vähendama kasvuhoonegaaside heidet 2050. aastaks 80–95 % võrrelduna 1990. aasta tasemega. EL peab rahvusvaheliste kliimaläbirääkimiste raames esitama ELi enda eesmärke hõlmava seisukoha enne 2015. aasta detsembris Pariisis toimuvat ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kliimakonverentsi. 8. ELi energiavarustuse kindlus keskpikas perspektiivis on endiselt problemaatiline seoses jätkuva sõltuvusega aeg-ajalt poliitiliselt ebastabiilsetest piirkondadest imporditavast energiast ning tuginemisest fossiilkütuste kasutamisele, mis ei sobi pikas perspektiivis kokku ELi kliima- ja energiaeesmärkidega. ELi konventsionaalsete fossiilkütuste järkjärguline vähenemine ning imporditavate fossiilkütuste kõrge ja muutliku hinnataseme prognoositav püsimine avaldab survet ELi teatavatele tööstusvaldkondadele. 9. ELi energiasüsteem vajab keskpikas perspektiivis elujõulisuse ja säästvuse tagamiseks märkimisväärseid investeeringuid energiataristusse ja elektritootmisse. Lähiajal rahastatav taristu toimib endiselt ka 2030. aastal ja pärast seda. On ka muid mittemajanduslikke takistusi ja turutõrkeid, mis on seotud näiteks taastuvate energiaallikate ja energiatõhususega. Vaja on kiiresti luua selge ja sidus raamistik, mis suurendab prognoositavust ja kahandab regulatiivset riski. 10. Kehtivad säästlikuma majanduse ja energiasüsteemi väljakujundamisele suunatud poliitikameetmed, mis võivad vähendada kulusid ja hoida ära kahju pikemas perspektiivis, põhjustavad prognooside kohaselt lühemas perspektiivis kulude suurenemist, mistõttu tuntakse muret energia taskukohasuse pärast kodutarbijate jaoks ning ELi energiahindade konkurentsivõime pärast. Tulevaste poliitikameetmetega tuleb kõnealuseid hirme leevendada. 11. 2020. aastale järgnevaks perioodiks ei ole kehtestatud piisavalt selgeid ELi kliima- ja energiaeesmärke ning paika ei ole pandud põhjalikku õigusraamistikku, mis aitaks tagada, et konkurentsivõimelise, turvalise ja säästva energiasüsteemi ja majanduse saavutamiseks tehtavad muudatused aitavad kaasa pikaajaliste eesmärkide saavutamisele. Kõnealuste eesmärkide ja õigusraamistiku puudumise korral ei kaasne praeguste prognooside kohaselt energiaturgude arengutega ja ärilistel alustel tehtavate investeerimisotsustega vajalik üleminek. 12. Seega on käesoleva konkreetse algatuse eesmärgiks lahendada probleem, mis seisneb kliima- ja energiapoliitika juhtimiseks vajalike eesmärkide ja kindla poliitikaraamistiku puudumises 2030. aastat silmas pidades. 2. Subsidiaarsus 13. Kliimamuutused on piiriülene probleem. Kliimameetmete koordineerimine on vajalik nii ülemaailmselt kui ka Euroopa tasandil. ELi toimimise lepingu artiklites 191–193 on kinnitatud ja täiendavalt täpsustatud ELi pädevust kliimamuutuste valdkonnas. Poliitikameetmetel on sageli siseturu mõõde ning nende rakendamiseks vajalikul taristul on tihti Euroopa mõõde. 14. Energiat silmas pidades on liikmesriikidel üha sagedamini võimalus sõltumatult tagada turvaline, säästev ja konkurentsivõimeline energiavarustus. Lisaks on liikmesriikide koostöö korral energiasüsteemi üleminekukulud väiksemad. Samuti on ELi toimimise lepingu artikli 194 kohaselt ELil õigus tegutseda energeetika valdkonnas. Muidugi on kõnealuse raamistiku puhul tähtsaim liikmesriikide roll ning vastutus jätkuvate edusammude eest kuni 2030. aastani on jagatud, nagu näitab muuhulgas ka 2020. aasta kliima- ja energiapakett. EL juhindub tulevikus kogu eelnimetatud küsimustega seotud tegevuse puhul ELi toimimise lepingu artiklitest 191–194. 3. Reguleerimisala ja eesmärgid 15. Käesolevast mõjuhinnangust lähtuv poliitiline algatus on alles esimene samm põhjaliku ja üksikasjaliku lahenduse leidmiseks energia- ja kliimaprobleemidele 2030. aasta perspektiivis. Seda arvestades keskendutakse poliitilise algatuse raames 2030. aasta raamistiku üldistele eesmärkidele ning mõnedele rakendustööga seotud põhiküsimustele. Eelkõige käsitletakse 2030. aastaks seatavaid kliima- ja energiaeesmärke ning nende vastastikmõju ja tehakse ettepanek poliitika arendamise üldsuuna kohta kõnealuses raamistikus. Sellest lähtuvalt on käesolevas mõjuhinnangus vaadeldud poliitikavalikud seotud eesmärkide seadmise kui sellisega ning vähemal määral muude eespool nimetatud probleemide lahendamiseks võetavate meetmete tõhususe tagamisega. 16. 2030. aasta kliima- ja energiapoliitika raamistiku tegevuseesmärgid on järgmised: · teha ettepanekuid sidusate ELi tasandi kliima- ja energiavaldkonna põhieesmärkide kohta, mis aitaks juhtida kliima- ja energiapoliitikat 2030. aastat silmas pidades; · teha ettepanekuid energiasüsteemi konkurentsivõime ja energiavarustuse kindluse põhinäitajate kohta, mis on vajadusele vastavalt seotud eesmärkidega, mille poole püüeldakse, ning aitavad jälgida aja jooksul tehtavaid edusamme ja panna selge alus poliitilistele strateegiatele; · teha ettepanekuid 2030. aasta eesmärkide täitmiseks vajalike tulevaste konkreetsete poliitikameetmete õige kujundamise üldise suuna kohta. 4. Poliitikavalikute ja meetodite kirjeldus Peamiste eesmärkide ja meetmetega seotud poliitikavalikud 17. Analüüsi lähtepunktiks on vastloodud võrdlusstsenaarium. Selle puhul on eelduseks juba vastuvõetud poliitikameetmete täielik elluviimine, sh 2020. aasta taastuvenergia ja kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärkide saavutamine ning energiatõhususe direktiivi rakendamine, mis toob 2020. aastaks kaasa olulise energiasäästu ning aitab energiat säästa ka pärast seda, kuigi ajapikku kõnealuse meetme mõju väheneb. HKSi ülemmäära lineaarse vähendamise põhimõtet ei muudeta ja see protsess jätkub. Uue võrdlusstsenaariumi kohaselt on 2030. aastaks saavutatud ELi kasvuhoonegaaside heite 32 %-line vähenemine võrreldes 1990. aasta tasemega; taastuvate energiaallikate osakaal moodustab 24 % energia lõpptarbimisest; samuti on saavutatud primaarenergia sääst, mis on 21 % suurem 2030. aasta lähtestsenaariumist (PRIMES 2007 lähtestsenaariumil põhinev prognoos). 18. Võrdlusstsenaarium näitab, et liidu kehtivate kliima- ja energiaeesmärkide täielik saavutamine ning poliitikameetmete elluviimine on tõhus viis kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks, aitab kaasa varustuskindluse parandamisele ning mõjutab energiasüsteemi kulusid ja elektrihindu. Teisest küljest selgub analüüsi põhjal, et võrdlusstsenaariumile vastava arengu tulemuseks oleks HKSi hindade, energiasüsteemi kulude ja elektrihindade kasv. 19. Võrdlusstsenaariumi puhul tõusevad reaalsed elektrihinnad ajavahemikul 2011–2030 31 % võrra ja reaalsed energiasüsteemi kulud 34 % võrra. Energiasüsteemi kulude ja SKP suhtarvuna väljendatuna tähendab see kaheprotsendilist suurenemist ajavahemikul 2011–2020, kuid terve 2011–2030 ajavahemiku jooksul piirdub 1,3 protsendiga. Olulist rolli mängivad imporditava energia hinnatõus, mis ulatub kõigi fossiilkütuste puhul 40 %-ni, vajadus mahuka taristuinvesteeringu järele, mis võimaldaks asendada ebatõhus tootmisvõimsus ning laiendada võrke, ning kokkulepitud poliitikameetmed paketi energia- ja kliimaeesmärkide saavutamiseks. Suurenenud investeerimisvajadused moodustavad 2020. aastani toimuva energiasüsteemi kulude kasvu kogumahust ligikaudu 60 % ning olulise panuse süsteemikulude suurenemisse annab ka kütusehindade tõus. 20. Kaalutakse järgmisi võimalusi peamiste eesmärkide kombineerimiseks. 1. Kehtestada ainuüksi kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärk, mis hõlmaks taastuvaid energiaallikaid toetavaid elemente ja energiatõhususega seotud abinõusid. 2. Kehtestada kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärk, mis on kombineeritud (võrdlusstsenaariumi mõttes täiendavate) energiatõhususe meetmetega ning taastuvaid energiaallikaid toetavate elementidega. 3. Kehtestada kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärk, mis on kombineeritud etteantud taastuvate energiaallikate eesmärgiga ning selgesõnaliste energiatõhususe (ET) meetmetega. Iga eespool loetletud poliitikavaliku puhul kaalutakse võimaluse korral järgmisi alamvalikuid. A. Kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärk vahemikus 35–45 % (võrreldes 1990. aasta kasvuhoonegaaside heite tasemega). B. Taastuvate energiaallikate (TEA) kasutamise etteantud eesmärk vahemikus 30–35 % (või etteantud eesmärgi kehtestamisest loobumine) kogu energia lõpptarbimisest. C. Mitmesugused energiatõhususe poliitikameetmete (mis lisanduvad juba võrdlusstsenaariumisse kuuluvatele meetmetele) ambitsioonitasemed (mõõdukas lähenemisviis, ambitsioonikas lähenemisviis ja väga ambitsioonikas lähenemisviis). 21. Kõnealuste valikute hindamiseks analüüsiti arvukaid stsenaariume, kus olid kombineeritud eri eesmärgid ja ambitsioonitasemed. Põhjalikumaks hindamiseks valiti välja seitse stsenaariumi, mis on esitatud allpool tabelis 1. 22. Stsenaariumite modelleerimisel on rakendatud kas võrdlusstsenaariumiga ühetaolisi tingimusi (millele osutatakse kui võrdlusstsenaariumi tingimustele või mida tähistatakse märgiga „®”) või soodsaid tingimusi. Viimatinimetatud tingimused on seotud eeldustega, näiteks energiataristu arengu, teadus- ja arendustöö ning innovatsiooniga, transpordivahendite CO2-heite vähendamise (ja eelkõige elektrifitseerimise) ning üldsuse heakskiidu (nt CO2 sidumise ja säilitamise puhul) kohta, mille eelduseks on teatavate tehnoloogialahenduste õigeaegne koordineerimine turul ning mis on vajalikud vähese CO2-heitega majandusele üleminekuks pikas perspektiivis. Kuigi kõnealused soodsad tingimused mõjutavad energiasüsteemi muutusi eelkõige pärast 2030. aastat, on neil teatav mõju ka enne seda ja mõnede investeeringutega, näiteks vahendite paigutamisega taristusse, tuleb soodsate tingimuste loomiseks alustada enne 2030. aastat. Kõik stsenaariumid, mille puhul saavutatakse kasvuhoonegaaside (KHG) heite vähendamine 40 % või enama võrra, eeldavad HKSi iga-aastase vähendamisteguri karmistamist pärast 2020. aastat. Tabel 1: Stsenaariumid peamiste poliitikavalikute hindamiseks eesmärke silmas pidades Stsenaarium || KHG heide 2030 (võrreldes 1990. a tasemega) || TEA 2030 (% energia lõpptarbimisest) || ET 2030 (muutus võrreldes 2030 prognoosiga[4]) Võrdlusstsenaarium || -32,4 % || 24,4 % || -21,0 % Võrdlusstsenaariumi tingimused KHG35/ET® || -35 % || Etteantud eesmärk puudub (25,5 %) || Etteantud eesmärk puudub (-24,4 %) KHG37® || -37 % || Etteantud eesmärk puudub (24,7 %) || Etteantud eesmärk puudub (-22,9 %) KHG40® || -40 % || Etteantud eesmärk puudub (25,5 %) || Etteantud eesmärk puudub (-24,4 %) Soodsad tingimused KHG40 || -40 % || Etteantud eesmärk puudub (26,5 %) || Etteantud eesmärk puudub (-25,1 %) KHG40/ET || -40 % || Etteantud eesmärk puudub (26,4 %) || Etteantud eesmärk puudub (-29,3 %) KHG40/ET/TEA30 || -40 % || 30 % || Etteantud eesmärk puudub (-30,1 %) KHG45/ET/TEA35 || -45 % || 35 % || Etteantud eesmärk puudub (-33,7 %) Muud eesmärgid ja näitajad 23. Avaliku konsultatsiooni käigus saadud vastused näitavad selgelt, et paljude sidusrühmade hinnangul on kasvuhoonegaaside heite vähendamise, taastuvate energiaallikate osakaalu ja energiatõhususega seotud eesmärgid piisavad edusammude tagamiseks keskkonnasäästliku energiasüsteemi loomisel, kuid ei taga edasiminekut ELi energiasüsteemi konkurentsivõime ja energiavarustuse kindluse alal, ning seepärast tuleks neid valdkondi silmas pidades kasutusele võtta uued asjakohased eesmärgid ja näitajad. 24. Selles valdkonnas on peamisi valikuvõimalusi kolm. · Kõnealuste eesmärkide ja näitajate kehtestamisest võib loobuda. · 2030. aastaks võib kehtestada muid konkurentsivõime aspekte ja varustuskindlust käsitlevad uued eesmärgid, mida käsitatakse kasvuhoonegaaside heite vähendamise, taastuvate energiaallikate osakaalu ja energiatõhususega seotud eesmärkidega võrdväärsena. · Ei kehtestata uusi eesmärke, kuid määratletakse asjakohased näitajad, mis aitavad aja jooksul jälgida edusamme ning koguda teavet, mille põhjal võetakse poliitilisi meetmeid. Näitajad võib siduda 2030. aastaks püstitatavate soovituslike eesmärkidega. Koostoime rahvusvahelise kliimapoliitikaga 25. Poliitikavalikuid analüüsiti ka seoses sellega, kuidas 2030. aasta raamistikku integreeritaks rahvusvahelise lepinguga seotud kohustusi, mis on seotud eelkõige järgmiste valdkondadega: · kasvuhoonegaaside heite ülekandumist mõjutavate meetmete jätkamine; · suuremate eesmärkide võimalik heakskiitmine rahvusvahelise lepingu tulemusena (kaalutud on kahte võimalust: sihttaseme tõstmist 35 %-lt 45 %-le ning 40 %-lt 50 %-le); · rahvusvaheliste ühikute roll üldraamistikus. HKSi struktuurimeetmed 26. HKSi struktuurimeetmete puhul on käesolevas mõjuhinnangus kaalutud 2020. aastale järgnevat perioodi silmas pidades kahte poliitikavalikut: 1) iga-aastase vähendamisteguri läbivaatamine ning 2) ligipääs rahvusvahelistele ühikutele. Samuti on lisatud HKSi kohaldamisala laiendamist käsitlev kvalitatiivne hindamine. Kõik üksikasjalikult analüüsitud poliitilised stsenaariumid, mille kohaselt vähendatakse kasvuhoonegaaside heitkogust 2030. aastaks vähemalt 40 % võrra, hõlmavad HKSi iga-aastase vähendamisteguri karmistamist. HKSi turustabiilsuse reservi loomise ning teatavate LHÜde lõpliku kõrvaldamise võimaluse kohta koostati täiendav mõjuhinnang. Maakasutus, maakasutuse muutus ja metsandus 27. Kõnealuse sektori heidet ja neeldumist ei hõlma HKSi väliseid sektoreid reguleeriva jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse heitevähenduseesmärgid ega HKSi eesmärgid. 2030. aasta raamistiku loomist silmas pidades tuleb hinnata selle sektori integreerimise võimalusi. Võimalike taastuvenergia ja energiatõhususe eesmärkide rakendamine 28. Enne eesmärki käsitleva kokkuleppeni jõudmist hinnatakse taastuvate energiaallikate eesmärgi saavutamise üldise lähenemisviisi peamisi variante horisontaalselt. Võimalikud valikud on järgmised: · liikmesriigipõhiste eesmärkide ja toetuskavade rakendamise jätkamine; · liikmesriigipõhiste eesmärkide ja toetuskavade rakendamise jätkamine, kuid mittediskrimineeriva kohtlemise kohaldamine muudest liikmesriikidest pärineva taastuvenergia suhtes riiklike toetuskavade raames või tegevuse liikmesriikide vaheline tugev koordineerimine, mis võib sõltuda asjaomaste liikmesriikide vahelise ülekandevõimsuse piisavusest; · lähenemisviisi järkjärguline üleviimine üleeuroopalisele tasandile, et tagada edu 2030. aasta eesmärgi saavutamisel. 29. Arvestades, et 2014. aastal vaadatakse läbi energiatõhususe/energiasäästu lähenemisviis 2020. aasta perspektiivis, ei ole käesolevas mõjuhinnangus üksikasjalikult määratletud ega hinnatud võimalikke rakendusviise. Siiski hõlmavad mitmesugused hinnatud valikud konkreetseid energiatõhususe meetmeid, mille panus ja mõju on integreeritud üldraamistikku. 5. Mõju hindamine 5.1. Eesmärkide ja meetmetega seotud valikute mõju 30. Kõik punktis 5 esitatud väärtused on seotud 2030. aastaga, kui ei ole märgitud teisiti (täielik mõjuhinnang sisaldab rohkem teavet 2050. aastaks prognoositava mõju kohta; vt ka aastaks 2050 vähese CO2-heitega majanduse saavutamist käsitlevat edenemiskava ja energia tegevuskava aastani 2050). Keskkonnamõju 31. Võrreldes 2005. aastaga väheneb heide HKSi kuuluvates sektorites jätkuvalt kiiremini kui HKSi mittekuuluvates sektorites. Prognooside kohaselt väheneb heide HKSi raames 2030. aastaks 37–49 % ja HKSi välistes sektorites 26–35 %, võrrelduna 2005. aasta tasemega. Kui võrdlusstsenaariumi puhul väheneb heide enam HKSi kuuluvates sektorites, siis käesolevas mõjuhinnangus käsitletavate poliitikavalikute täiendav positiivne mõju avaldub eeskätt HKSi mittekuuluvates sektorites. 32. Energiasektoris (sh kaugküte ning soojus- ja elektrienergia koostootmine), kus 2005. aastaga võrreldes vähendatakse kasvuhoonegaaside heidet 48–66 %, on võimalik heitkoguseid kiiremini vähendada tänu kõnealuse sektori kulutõhusatele leevendamisvõimalustele. Võrreldes 2005. aastaga kahanevad kõige vähem transpordist tulenevate CO2-heidete ja põllumajandussektorist tulenevate muude kui CO2-heidete kogused – transpordist tulenevad CO2-heited vähenevad 12–20 % ning põllumajandussektorist tulenevad muud kui CO2-heited vähenevad 13–28 %. 2030. aasta raamistiku väljatöötamisel on vaja teha täiendavat tööd, et hinnata leevendamisvõimaluste potentsiaalset kasu ning praktilisi poliitilise rakendamise võimalusi. 33. Kasvuhoonegaaside heite vähendamise mis tahes taseme korral suhteliselt enam tähelepanu energiatõhususe abinõudele pöörates saavutataks heite vähendamine, mis mõjutaks HKSi mittekuuluvaid sektoreid enam kui HKSi kuuluvaid sektoreid. Taastuvenergia kõrge osakaal aga soodustaks vastupidiselt pigem heite vähendamist HKSi kuuluvates sektorites ja vähem HKSi mittekuuluvates sektorites. 34. Muu kui CO2-heite vähendamise võimalused on 2030. aastat silmas pidades mittepõllumajandussektorites ning võrdlusstsenaariumi puhul on märkimisväärne osa kõnealusest vähendamiseesmärgist juba saavutatud. 35. Maakasutusest, maakasutuse muutustest ja metsandusest (LULUCF) tulenev heide ja neeldumine täidab praegu netosiduja funktsiooni, kuid selle mõju väheneb järk-järgult. Taastuvenergia tootmise ja tarbimise kasvu (ja sellest tuleneva bioenergianõudluse kasvu) üldmõju kõnealusele sidujale jääb piiratuks, kui bioenergianõudluse rahuldamiseks kasutatakse peamiselt mitmeaastaseid energiakultuure, kuid see eeldaks bioenergia tootmiseks kasutatava põllumaa olulist laiendamist – võrreldes 2005. aastaga peaks selleks otstarbeks kasutatama ligikaudu 10 % rohkem põllumaad. Kui aga suureneva nõudluse rahuldamiseks suurendatakse imporditava energia koguseid või metsaraie ulatust, võib negatiivne mõju sidujale, mis avaldub otse või kaudsete maakasutuse muutuste tulemusena kaudselt, olla suurem. Lõpptulemusena kasvuhoonegaaside heitele avalduv mõju sõltuks osaliselt ka kasutatavatest põllukultuuridest ja tootmisviisidest ning maakasutuse muutustest väljaspool Euroopat, mistõttu on seda vaja täiendavalt analüüsida. 36. Fossiilkütuste kasutamise vähendamine aitab kaasa õhusaaste olulisele vähendamisele. Ka suremuse vähenemist saab majanduslikult hinnata ning prognooside kohaselt väheneks õhusaastest tulenevate tervisekahjustuste põhjustatavad kulutused 2,9–35,5 miljardi euro võrra, sõltuvalt stsenaariumist ja kaotatud eluaasta eeldatavast väärtusest. Energiaallikate struktuuri muutumise ja õhusaastet põhjustavate heidete vähenemise tulemusena väheneks ka saastekontrolli kulud aastas 0,9–7 miljardi euro võrra. Ambitsioonikate energiatõhususe meetmete ja taastuvenergia kasutamise eesmärkidega stsenaariumite puhul on eeldatav mõju keskkonnale ja tervisele palju parem, eelkõige tänu tahkete osakeste lämmastikoksiidide vähendamisele. Mõju energiasüsteemile (sh majanduslik mõju) 37. ELi kasvuhoonegaaside heite vähendamise puhul 40 % võrra suureneks energiasüsteemi kohandamisest tulenevad täiendavad kulud 2030. aastaks SKPga võrreldes 0,15–0,54 % rohkem[5] kui võrdlusstsenaariumi puhul. Kõnealused kulud ei seisne SKP vähenemises võrreldes võrdlusstsenaariumi puhul eeldatava tasemega, vaid kajastavad kulude suurenemist kõigi lõpptarbijate (tööstuse, tarbijate, transpordikasutajate) jaoks tulenevalt investeerimismudelite muutumisest ja vajalike energiateenuste hankimisega seonduvast kütuse kokkuhoiust. Täiendavad kulud on väiksemad (0,03–0,13 %) stsenaariumite puhul, mis toovad 2030. aastaks kaasa kasvuhoonegaaside heite vähendamise 35–37 % võrra ning suuremad stsenaariumi puhul, kus 45 %-line kasvuhoonegaaside heite vähendamine on kombineeritud taastuvate energiaallikate 35 %-lise osakaalu ja jõuliste energiatõhususe meetmetega (0,84%). Olenevalt konkreetsest stsenaariumist põhinevad kõnealused kuluprognoosid eri määral ELi-ülestel kulutõhusatel lähenemisviisidel kasvuhoonegaaside heite vähendamisele, taastuvate energiaallikate kasutuselevõtule ja energiatõhususe suurendamisele. Seega on kulud suuremad, kui tegelikkuses sellist kulutõhusust ei saavutata. 38. Kulude mõju on väikseim stsenaariumite puhul, kus ei rakendata energiatõhususe meetmeid ja taastuvate energiaallikatega seotud eesmärke, mis on rangemad võrreldes üksnes kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgile keskenduvate stsenaariumitega. 39. Sellegipoolest on konkreetsetel energiatõhususe meetmetel põhinevate stsenaariumite eesmärgiks rakendada konkreetseid meetmeid, et kõrvaldada energiatõhususe takistused, mis tulenevad turutõrgetest, vastuolulistest stiimulitest ja turuosaliste seas leviva teabe puudulikkusest. Sellest lähtuvalt võib CO2, taastuvate energiaallikate ja energiatõhususe näitajate kasutamisega konkreetsete poliitikameetmete asemel kaasneda seatud eesmärkide saavutamise kulukuse alahindamine, kui teoreetilist kulutõhususe taset ei suudeta tegelikkuses saavutada. 40. Investeeringute ja kütusekulude säästmisega seoses suurenevad kõigi stsenaariumite puhul kapitaliinvesteeringud (ületades ajavahemikul 2011–2030 võrdlusstsenaariumi vastava näitaja 17–93 miljardi euro võrra) ning samamoodi ka energiaostuga seotud säästud (mis on ajavahemikul 2011–2030 võrdlusstsenaariumist 8–34 miljardi euro võrra suuremad). Suurenenud investeeringud tõhusamasse ja vähese CO2-heitega tehnoloogiasse on märgatavad kõikides sektorites ning nende mõju on kõige suurem ehitussektori puhul. Täiendavad investeerimisvajadused on suurimad nende stsenaariumite puhul, kus energiatõhususe meetmed ja taastuvenergia eesmärgid on ambitsioonikad. Kütuse kokkuhoid on kõige suurem ambitsioonikaid energiatõhususe meetmeid hõlmavate stsenaariumite puhul. 41. Kõikide poliitikavalikute puhul suureneks ELi energiatõhusus märkimisväärselt ning sellega kaasneks ka edusammud energiajulgeoleku alal, eelkõige seoses fossiilkütuste kasutamise ja impordi vähenemisega. Kõikide stsenaariumite puhul avaldub 2030. aastaks positiivne mõju energiajulgeoleku peamistele näitajatele, sealhulgas primaarenergia kogutarbimisele (mis väheneb 2–15 %), energia lõpptarbimisele ja energia puhasimpordile (mis väheneb 2–19 %). Positiivne mõju on tugevam nende stsenaariumite puhul, kus energiatõhususe meetmed ja taastuvenergia eesmärgid on ambitsioonikad. 42. Keskmise elektrihinna muutus aastaks 2030 jääb vahemikku -1,1 %-st +11,3 %-ni võrdlusstsenaariumiga võrrelduna ning hinnad on kõige madalamad stsenaariumi puhul, kus kasvuhoonegaaside heite 40 %-line vähendamine on kombineeritud ambitsioonikate energiatõhususe meetmetega. Kõikides stsenaariumites, mille puhul kasvuhoonegaaside heidet vähendatakse 40 % võrra, ületab elektrihinna tõus võrdlusstsenaariumi kohase taseme suhteliselt vähesel määral. 43. Kõikide stsenaariumite puhul jäävad HKSi hinnad vähemalt 2020. aastani väga madalaks, mis peegeldab LHÜde suurt ülejääki turul ning heite vähendamise jätkumist selliste poliitikameetmete toel nagu taastuvallikatest toodetud elektrienergia direktiiv ja energiatõhususe direktiiv. Erinevalt elektrihindadest on HKSi hinna puhul stsenaariumite vahelised erinevused väga suured. Prognooside kohaselt jääb HKSi hind 2030. aastal stsenaariumist sõltuvalt vahemikku 11–53 eurot LHÜ kohta, kusjuures HKSi hind on madalaim stsenaariumite puhul, mida iseloomustavad ambitsioonikad energiatõhususe meetmed ja taastuvate energiaallikate kasutamise eesmärgid ning kõrgeim kasvuhoonegaaside heite eesmärgist ja süsinikuväärtustest juhinduva stsenaariumi puhul. Makromajanduslik ja sotsiaalne mõju (SKP, tööhõive, energia taskukohasus) 44. Mõju SKPle 2030. aastaks on võimaluse korral hinnatud kasvuhoonegaaside heite 40 %-lise vähendamise stsenaariumi põhjal ja nende stsenaariumite põhjal, mis hõlmavad selgeid energiatõhususe meetmeid ning taastuvate energiaallikate kasutamise eesmärke. Käesoleva hinnangu raames eeldatakse, et kolmandad riigid ei võta meetmeid, mis ületaksid nende poolt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kohaselt võetud kohustuste piire. 45. Ühe modelleerimisvahendi (GEM E3) abil koostatud prognoosid näitavad, et kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgil ja CO2-heite maksustamisel põhinev poliitikavalik, mis näeb ette kasvuhoonegaaside heite vähendamist 40 % võrra, avaldab negatiivset mõju SKPle, mille tulemusena on kõnealune näitaja 2030. aastaks 0,10–0,45 % väiksem kui võrdlusstsenaariumi puhul. Nii E3MG kui ka E3ME prognooside kohaselt suureneb SKP ambitsioonikaid energiatõhususe meetmeid hõlmava stsenaariumi tulemusena kuni 0,55 % rohkem kui võrdlusstsenaariumi puhul, võttes arvesse energiatõhususe valdkonna investeeringute positiivset mõju SKPle. Stsenaariumid, mille kohaselt kasvuhoonegaaside heide kahaneks väiksemal määral, avaldaks prognooside kohaselt SKPle vähem mõju kui võrdlusstsenaarium. Modelleerimine näitab, et positiivsemat mõju SKPle aitab saavutada HKSi LHÜde müümine enampakkumisel ning CO2-heite maksude kohaldamine HKSi mittekuuluvates sektorites, kui saadavat tulu taaskasutatakse tööjõukulude vähendamiseks (valitsuse seisukohast tuluneutraalne lahendus). See kinnitab varasemate hindamiste[6] tulemusi, mille kohaselt saab CO2-heite maksustamise abil saavutada positiivsemaid makromajanduslikke tulemusi, kui kõnealuste maksustamismeetmete tulemusena saadav tulu suunatakse uuesti majandusse ja seda kasutatakse kogu majandust toetaval viisil. SKPle võivad positiivsemat mõju avaldada ka energiatõhususe ja taastuvenergia suurema määraga seotud meetmed, mis muudaksid vajalikuks investeeringute suurendamise. 46. Tööhõive valdkonnas avaldavad struktuurilised muutused üldisele tööhõivetasemele tõenäoliselt suhteliselt väikest positiivset või negatiivset mõju, sõltuvalt hindamiseks kasutatud metoodikast, kuid oodata on märkimisväärseid tööhõivega seotud muutusi sektori sees ja sektorite vahel. Sellise mõju tõttu on vaja rakendada asjakohaseid tööturgu käsitlevaid poliitilisi strateegiaid. Üksikasjalikum sektoripõhine analüüs näitab, et kõige positiivsem oleks mõju tööhõive tasemele inseneritöö, põhitöötlemise, transpordivahendite, ehitussektori ja ettevõtlusteenuste alal, samas kui negatiivne mõju avalduks kõige enam fossiilkütuste kaevandamisega seotud sektorites. Reeglina avaldavad tööhõive kogumahule positiivset mõju stsenaariumid, mille puhul rakendatakse ambitsioonikaid energiatõhususe meetmeid. 47. Prognooside kohaselt kasvavad fossiilkütuste hinnad sõltumata sellest, milline on ELi lähenemisviis 2030. aasta eesmärkide saavutamisele, ning elektrihinnad suurenevad märkimisväärselt võrdlusstsenaariumi puhul, mis tähendab, et probleeme tekib seoses energia taskukohasusega. Energiaga seotud kulude (tegevus- ja kapitalikulude) osakaal kodutarbijate kulutustes suureneb võrdlusstsenaariumi puhul kuni 2030. aastani ning muude poliitikavalikute puhul on kulude täiendav kasv suhteliselt väike. Prognooside kohaselt väheneb tegevuskulude osakaal ja suureneb kapitalikulude suhteline tähtsus. Kodutarbijate makstavatele elektrihindadele ja tarbimismahule avaldaksid positiivset mõju ambitsioonikad energiatõhususe meetmed, mis vähendaksid energiakulusid ning samas suurendaksid kapitalikulusid, mis tulenevad tarbimise vähendamiseks vajalikest investeeringutest. Energiamahukate sektorite konkurentsivõime ja kasvuhoonegaaside heite ülekandumine 48. Makromajanduslike mudelite abil analüüsiti ka 2030. aastaks kasvuhoonegaaside heite 40 %-lise vähendamise mõju tootmisele energiamahukates tööstussektorites, mis osalevad rahvusvahelises konkurentsis. Lisaks hinnatakse LHÜde tasuta eraldamise või enampakkumisel müümise mõju. Taas eeldatakse, et kolmandad riigid ei võta meetmeid, mis ületaksid nende poolt ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kohaselt võetud kohustuste piire. 49. Analüüsi tulemused näitavad, et CO2 hinnaerinevused ELi ja muude maailma võtmepiirkondade vahel suurenevad, kui EL võtab kohustuseks vähendada kasvuhoonegaaside heidet 40 % võrra, kuid teised piirkonnad oma jõupingutusi samuti ei suurenda. 50. Võrdlusstsenaariumi taset ületavad toodangukaod võivad olla piiratud nende tööstussektorite puhul, mida rakendatakse kasvuhoonegaaside heite vähendamiseks 40 % võrra. 51. Analüüs kinnitab, et energiamahukad sektorid saaksid kasu tõhusast rahvusvahelisest kliimamuutuste vastasest tegevusest, mis võiks luua tingimused toodangumahu suurendamiseks võrreldes stsenaariumiga, kus EL ühepoolselt tegutseb, eriti kui eesmärgid on ambitsioonikad. 52. Üldiselt kinnitavad analüüsi tulemused, et kui ülemaailmselt piisavalt jõuliselt ei tegutseta, siis pakub energiamahukate sektorite jaoks, mida ohustab kasvuhoonegaaside heite ülekandumine, tunduvalt tõhusamat kaitset LHÜde tasuta eraldamise jätkamine (koos eraldamist mõjutavate tegurite korrapärase läbivaatamisega), võrreldes süsteemiga, mille raames kõnealused sektorid peavad LHÜsid ostma. Tuleb märkida, et tasuta eraldamine on eriti sobiv nende sektorite jaoks, kus tasuta eraldamisega seotud alternatiivkulu ei arvestata toodete hinna sisse. Kui aga sektoritel on võimalik tasuta eraldamisega seotud alternatiivkulusid hinnakujunduses arvesse võtta, siis on LHÜde tasuta eraldamise ja enampakkumisel müümise mõju erinevus väiksem. 53. Arvestades investeeringute kaotamise ohtu, oleks kasulik, kui LHÜde eraldamise süsteemi raames saaks rohkem pikaajalist selgust tuua tasuta eraldamise protsessi (kuni kolmandate riikide meetmed ei ole ELiga sarnasel tasemel) ja kui selle kaudu soodustataks tootmise maksimaalse taseme saavutamist. Kõnealuses kontekstis tuleb märkida, et tehingute sulgemist, uusi osalejaid ja mahu suurendamist/vähendamist käsitlevad eeskirjad (mis juba kehtivad) ning võrdlusaastate korrapärane ajakohastamine on tootmise maksimaalse taseme saavutamise seisukohast soodsamad kui tasuta LHÜdega seotud seniste õiguste kaitse. 54. LHÜde tasuta eraldamise süsteemi täiustamiseks pärast 2020. aastat tuleb ajakohastada võrdlusaluseid, määratleda tasuta eraldatavate LHÜde maksimumkogus ning analüüsida, millised kriteeriumid kajastavad kõige paremini kasvuhoonegaaside heite ülekandumise tegelikku ohtu. Enampakkumistelt saadavat tulu või muu HKSiga seoses (nt praegu NER300 programmi kaudu) saadavat tulu võiks samuti kasutada sihipärasemalt, et edendada uue tehnoloogia tutvustamist, kaasa arvatud energiamahukate sektorite puhul. Tõhusust saaks suurendada sihtotstarbelise ELi programmi rakendamise abil. 55. Ambitsioonikaid energiatõhususe ja taastuvenergiaga seotud meetmeid hõlmavate stsenaariumite puhul on HKSi hinnad madalamad ning energiatõhususe meetmeid hõlmavate stsenaariumitega kaasneb energia tarbimise, elektrihindade ja kütusekulude vähenemine. Samas on selliste meetmete tulemuseks suurem kapitalikulu. 56. HKSi süsinikdioksiidi hinna kaudset mõju elektrihindadele saab kompenseerida riigiabi kaudu, kuid tuleb kaaluda, kas ELi-sisese konkurentsi moonutamise vältimiseks on vaja süsteemi täiustada. 57. Kui jõulisi kliimamuutuste vastaseid meetmeid asutakse võtma kogu maailmas, tuleks kõnealused meetmed uuesti läbi vaadata. 5.2. Mõju muudele eesmärkidele või näitajatele 58. Olukorra puhul, kus ei kehtestataks muid eesmärke või näitajaid, oleks peamine ebasoodne mõju nt hindade konkurentsivõimele ja energiavarustuse kindlusele asjaolu, et olulisel määral väheneks varustuskindluse ja konkurentsivõime taastuvenergia- ja energiatõhususeesmärkide ja -meetmete väliste aspektide nähtavus ja tähtsus ning see ei oleks kooskõlas Euroopa Parlamendi ja Euroopa Ülemkogu sooviga kõnealuste muude eesmärkide tähtsust jõuliselt rõhutada. 59. Olukorra puhul, kus kehtestataks eesmärgid, kuid mitte näitajad, oleks peamiseks ebasoodsaks mõjuks raamistiku keerukuse suurenemine ning mitmesuguste energia- ja kliimapoliitika valdkondade vahelise koostoime ja sidususe tagamise oluliselt keerulisemaks muutumine. Koostoime keerukuse tõttu oleks eriti raske tagada samaaegne edusammude tegemine mitmesuguste eesmärkide suunas ning ühe eesmärgi saavutamiseks tehtud jõupingutuste negatiivne mõju teise eesmärgi saavutamisele tekitaks vajaduse langetada keerulisi poliitilisi otsuseid. Lisaks tuleks eesmärke kehtestada üksnes nende valdkondade puhul, kus on mõeldav konkreetsete meetmete võtmine kõnealuste eesmärkide saavutamiseks. Samuti tuleks arvesse võtta seda, kas keerukaid eesmärke on võimalik hõlmata ühe sihiga või piiratud arvu sihtidega. Ei ole kerge kindlaks määrata lihtsaid, kuid põhjalikke ELi tasandi konkurentsivõime ja varustuskindluse eesmärke, mille saavutamise saaks tagada konkreetse ELi poliitika abil. 60. Näitajate (mis võivad olla seotud soovituslike eesmärkidega) kehtestamise peamiseks positiivseks tulemuseks on asjaolu, et nii toimides tunnustataks konkurentsivõime ja energiavarustuse kindluse taastuvenergia- ja energiatõhususeesmärkide ja -meetmete väliste aspektide tähtsust, kuid ei kehtestataks siduvaid eesmärke, mille saavutamine võib osutuda raskeks ja mida võib olla keeruline muude siduvate meetmetega täielikult integreerida. Lisaks annaks selliste näitajate jälgimine aja jooksul poliitikakujundajatele sobiva aluse vajaduse korral poliitikasuundade arendamiseks ja/või muutmiseks. Kõnealuste näitajatega seoses võib konkreetseks ajavahemikuks kehtestada soovituslikud eesmärgid, et tagada eespool nimetatud poliitiliste meetmete põhinemine tegelikel arengusuundadel. Energiahindu ja -kulusid käsitlev komisjoni aruanne pakub kõnealusel teemal kasulikku teavet, mille põhjal saab kavandada tulevasi meetmeid. 5.3. HKSi struktuurimeetmed pärast 2020. aastat Lineaarse vähendamisteguri kohandamine 61. Analüüsi tulemused näitavad, et kui ELis vähendataks kasvuhoonegaaside heidet kokku 35 % võrra, siis võiks HKSi panuse tagamiseks sobida lineaarse vähendamisteguri jätkuv püsimine 1,74 % tasemel, nagu on ette nähtud kehtivates õigusaktides (ajavahemikul 2005–2030 saavutataks ligikaudu 38 %-line vähenemine). 62. Kuigi muude väga ambitsioonikate poliitikameetmete abil oleks võimalik 2030. aastaks saavutada kasvuhoonegaaside heite vähendamine 40 % võrra ilma HKSi lineaarset vähendamistegurit muutmata, oleks selle muutmine vajalik, et tagada piisav kulutõhusus ja säilitada HKSi asjakohasus 2030. aasta perspektiivis. 2030. aastaks kasvuhoonegaaside heite 40 %-lise vähendamise (1990. aasta tasemega võrreldes) kulutõhusaks saavutamiseks tuleks HKSi heitkoguseid ajavahemikul 2005–2030 vähendada 43 %. HKSi ülempiiri viimine sellisele tasemele 2030. aastaks eeldaks lineaarse vähendamisteguri suurendamist 2,2 %-ni alates 2021. aastast. Kui eesmärgiks võetakse kasvuhoonegaaside heite vähendamine 35 % võrra, siis ei ole lineaarset vähendamistegurit vaja muuta. 63. Prognooside kohaselt jäävad HKSi iseloomustama suured ülejäägid HKSi turul, mis hakkavad järk-järgult vähenema alles pärast 2020. aastat; 2030. aastaks on ülejääk langenud ligikaudu 2 miljardi või enama LHÜ tasemele ka nende poliitikavalikute puhul, milles nähakse ette kasvuhoonegaaside heite suuremamahuline kahandamine. Tähelepanu väärib asjaolu, et ka sellise olukorra puhul peab turg jätkuvalt toime tulema suurte ülejääkidega, olles samas tugevalt mõjutatud pikemaajalistest nappuse ja kuludega seotud kaalutlustest. Kui pikaajalistest kaalutlustest ei piisa turul kindluse tagamiseks, võivad 2030. aastaks HKSi hinnad ülempiirist madalamad ja heitkogused ülempiirist suuremad olla. Samas järgitaks siiski endiselt HKSi kumulatiivset ülempiiri. 64. Lineaarse vähendamisteguri muutmine avaldaks alles pikema perioodi jooksul märkimisväärset ülejääki kärpivat mõju. Seda peegeldavad kõnealuste stsenaariumite puhul CO2 hinnamuutused – esmalt on CO2 hinnad väga madalad, kuid nende kasv võib pärast 2020. aastat üsna olulisel määral kiireneda, kui ei rakendata palju jõulisemaid taastuvate energiaallikate ja energiatõhususega seotud meetmeid. Hindade selline madal tase lühikeses ja keskmises perspektiivis suurendab ohtu, et vajalikke investeeringuid ei tehta täies mahus, mis võib viia palju CO2-heiteid tekitava taristu kinnistumiseni. 65. Eelkirjeldatust tulenevalt ei ole lineaarse vähendamisteguri muutmine lühemas perspektiivis lahendus, millest piisaks HKSi toimimise täiustamiseks järgmise aastakümne jooksul. Lühiajalise lahendusena on komisjon teinud ettepaneku lükata edasi 900 miljoni LHÜ müümine enampakkumisel ning koondada nende müük teise kauplemisperioodi lõppu. 66. Lisaks on komisjon koostanud hinnangu, milles käsitletakse otsesemaid struktuurimeetmeid, mis aitaksid turu toimimisele kaasa näiteks turustabiilsuse reservi loomise või teatavate LHÜde lõpliku kõrvaldamise kaudu. Selle hinnangu kohta on täiendavat teavet võimalik leida mõjuhinnangust, mis käsitleb ELi heitkogustega kauplemise süsteemi tugevdava struktuurimeetme kehtestamist. Rahvusvaheliste ühikute kasutamine 67. Praegu on puhta arengu mehhanism ja ühisrakendus need vahendid, mille kaudu LHÜsid luuakse. Nendega seonduvad mitmed probleemid ja sidusrühmad esitavad nende kohta sageli pretensioone, näiteks seoses lähteolukordadega, täiendavusega, ülemääraste hinnalisanditega ja valede stiimulitega. Puhta arengu mehhanismi puhul ei ole nõuet, mille kohaselt müüja peaks andma panuse kliimamuutuste leevendamisse. ELi esimene samm kõnealuste probleemide lahendamiseks oli metsastamise ja metsa uuendamise projektide eest LHÜde eraldamise keelustamine ning hiljem teatavate tööstusgaasiprojektide piiramine. 68. Võrdlusstsenaariumi prognooside puhul ei ole ELi HKSis pärast 2020. aastat nõudlust rahvusvaheliste ühikute järele, sest need vaid suurendaksid LHÜde (ja HKSis kuni 2020. aastani lubatavate ühikute) suurt ülejääki. See asjaolu jääb muutumatuks ka juhul, kui 2030. aasta eesmärgiks on saavutada kasvuhoonegaaside heite vähendamine 40 % võrra. Kui üldise heite vähendamise eesmärk 2030. aastaks on 40 % võrreldes 1990. aasta tasemega, võib ka pärast ELi HKSi 43 %-lise vähendamiseesmärgi (ajavahemikul 2005–2030) täitmist olla HKSi LHÜde ülejääk 2030. aastaks ligikaudu 2 miljardit ühikut. Selline ülejääk kajastub lähteolukorra puhul, kus pärast 2020. aastat ei lähe arvestusühikud arvesse kasvuhoonegaaside vähendamise kohustuste täitmisena Seega tundub, et rahvusvahelistele ühikutele ligipääsu piiramine on HKSi ülejäägi lahendamiseks vajalik, kuid ebapiisav vahend. 2030. aasta raamistik, mille tingimusteta eesmärk takistaks rahvusvaheliste ühikute täiendavat sissevoolu ning mis oleks ambitsioonikam ja võimaldaks suurema osa lisameetmete rakendamiseks kasutada rahvusvahelisi ühikuid, võiks panna aluse suuremale kindlusele kärbete suhtes, mis on liikmesriikide tasandil tõesti vajalikud. Tingimusliku eesmärgi saavutamiseks vajalike lisameetmete rakendamiseks suures osas rahvusvaheliste ühikute kasutamise lubamine võib aidata välja arendada tõelist rahvusvahelist CO2-turgu, mis võimaldaks kõigil osalistel võtta asjakohaseid meetmeid. 5.4. ELi tegevus suurema rahvusvahelise aktiivsuse kontekstis 69. Hinnatud on ELi tingimusliku suuremamahulise kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgi mõju, mida toetaks samaaegne piisav ülemaailmne tegevus ülemaailmse soojenemise hoidmiseks vähem kui 2°C piires. See eeldaks muidugi kõikide osaliste tegutsemist ning ELiga sarnaste kohustuste ja suutlikkusega riikides võrreldavate vähendamiseesmärkide kehtestamist ning märkimisväärseid jõupingutusi heite vähendamiseks tärkava turumajandusega riikides, et nende heitkoguste tipptase saavutataks enne 2030. aastat. 70. Tingimusliku (suurema) eesmärgi mõju jäljendamiseks ilma, et see piiraks võimaliku ühepoolse ja võimaliku tingimusliku eesmärgi olemust käsitleva lõpliku seisukoha kohaldamist, hinnati kahte näidet, mis põhinesid 35 %-lisel ja 40 %-lisel ühepoolsel vähendamiseesmärgil ning 45 %-lisel ja 50 %-lisel tingimuslikul kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgil. Tingimuslike eesmärkide puhul eeldatakse, et ülemaailmselt võetakse 2°C soojenemispiirangu kohaseid meetmeid. 71. Analüüsi tulemused näitavad, et kõrgemate tingimuslike eesmärkide kehtestamise mõju ELi SKPle oleks negatiivne, kuid ligipääs rahvusvahelistele ühikutele aitaks seda mõju leevendada. Viimati nimetatud olukorras jääks negatiivne mõju SKPle 2030. aastaks vastavalt 0,5 % ja 1,2 % piiresse. Samas on mõju SKPle ülemaailmselt suurem kui ELi puhul. 72. Lisaks näitavad tulemused, et enamikule ELi energiamahukatest tööstussektoritest avaldaks märkimisväärset positiivset mõju ülemaailmsed meetmed, näiteks siduva rahvusvahelise lepingu sõlmimine, mis võiks suurendada ELis teatavate sektorite tootmismahtu. Seega leiab kinnitust seisukoht, et ülemaailmsed meetmed mõjuvad soodsalt enamiku ELi energiamahukate sektorite konkurentsiolukorrale. 5.5. Maakasutuse sektori poliitikavalikud 73. Maakasutuse sektori CO2-heite ja -neeldumisega tegelemiseks võib jätkuvalt kasutada eraldi poliitikameetmeid, kuid samuti võib neid käsitleda ühiselt koos muude põllumajandussektorist tulenevate heidetega. Arvestades tihedaid seoseid maa majandamise ja põllumajanduse vahel, näib eeliseid pakkuvat pigem viimane võimalus. Ühise käsitlemise praktiliseks rakendamiseks võiks maakasutuse sektori CO2-heidet ja -neeldumist hõlmata võimalik tulevane jõupingutuste jagamist käsitlev otsus (millega reguleeritakse HKSi väliseid sektoreid); samuti võib tegutseda vastupidiselt ja põllumajandussektorist tuleneva muu kui CO2-heite võimalikust tulevasest jõupingutuste jagamist käsitlevast otsusest välja jätta ning liita see koos maakasutuse sektori CO2-heite ja -neeldumisega ELi kliimapoliitika uueks sambaks. See pakuks praegusest ulatuslikumaid stiimuleid kliimasäästliku ja nutika põllumajanduse rakendamiseks 2020. aasta järgse ühise põllumajanduspoliitika raames. 5.6. Võimaliku taastuvenergia eesmärgi rakendamine 74. 2030. aasta taastuvate energiaallikate kasutamise eesmärgi saavutamise lähenemisviiside rakendamist tuleks üksikasjalikult hinnata edaspidises mõjuhinnangus, mis koostatakse siis, kui kõnealuse eesmärgi suhtes on kokkuleppele jõutud. Kui 2030. aasta raamistik ei hõlma selgelt määratletud taastuvate energiaallikate kasutamise eesmärki, muutuvad veelgi tähtsamaks muud tugimeetmed, mis on seotud näiteks taristuga, planeerimis- ja loamenetlustega, võrgule juurdepääsuga jne. Sellega seoses võib teha mõned üldised tähelepanekud. 75. Esiteks oleks ELi tasandi eesmärgi kehtestamisega võimalik vältida riiklike eesmärkide seadmist. See võiks kaasa tuua taastuvate energiaallikate arendamise kõige ressursirikkamates piirkondades, millega kaasneks teoreetiliselt kulutõhususe suurenemine kogu ELi mastaabis. Samas tähendaks konkreetsete eesmärkide puudumine liikmesriikide tasandil, et neil ei oleks sama mõjusat stiimulit administratiivsete takistuste kõrvaldamiseks ja energiaallikate kasutuselevõtu hõlbustamiseks võrgu arendamise ja vajalike lubade väljastamise kaudu. Lisaks võib liikmesriikidele seatavate eesmärkide kaudu olla parem tagada taastuvate energiaallikate tasakaalustatud arendamine terve ELi majanduse ja ühiskonna ulatuses. 76. Teiseks avaldaks ELi eesmärgi saavutamine ilma riiklike toetuskavadeta ning ELi tasandil rakendatavate kavade abil konkurentsile ja turgude integreerimisele vähem moonutavat mõju, kuid vähendaks samas liikmesriikide paindlikkust konkreetsete tingimustega kohanemisel ning nende vabadust otsustada taastuvate energiaallikate kasutamisega seotud arengute rahastamise ja toetamise viisi üle. 77. Kolmandaks parandaks vähemalt teoreetiliselt lühikeses ja keskmises perspektiivis kulutõhusust tehnoloogianeutraalsus ja kõikide taastuvate energiaallikate rakendamise võimaluste võrdne kohtlemine ning sektoripõhiste eesmärkide ja toetuskavade rakendamise vältimine. Samas oleks tõeliselt tehnoloogianeutraalsete lähenemisviiside tulemuseks konkurentsivõimelise hinnaga taastuvenergia tootjate ülemäärane kasum ning olukord, kus ei oleks tagatud energiaallikate arendamine, kasutuselevõtt ja kulude vähendamine, mis võib olla vajalik kulutõhususe saavutamiseks pikemas perspektiivis, eelkõige juhul, kui EL lepib 2030. aastale järgneva perioodi puhul kokku ambitsioonikamates taastuvenergia eesmärkides. Lisaks võiks see takistada innovatiivsete ja praegusel hetkel kulukamate taastuvate energiaallikate arendamist, mõjutades nii pikas perspektiivis ELi ettevõtjate juhtrolli tööstuse valdkonnas. 5.7. Võimaliku energiatõhususe/energiasäästu eesmärgi rakendamine 78. Energiatõhususel on määrav tähtsus pikaajaliste kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärkide saavutamise puhul ning energiatõhususe meetmete rakendamine on vajalik ka selge eesmärgi puudumise korral, et lahendada turutõrgete ja puudujääkidega seotud probleeme ning tagada seega nii energiakasutuse kui ka kasvuhoonegaaside heite tegelik vähendamine. Kõik analüüsitud stsenaariumid, välja arvatud need, mis juhinduvad ühestainsast kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgist, hõlmavad mitmesugusel tasemel selgeid eeldusi rakendatud energiatõhususmeetmete liigi kohta, kuid käesoleva mõjuhinnangu eesmärk ei ole 2030. aasta potentsiaalse energiatõhususeesmärgi saavutamise võimalike viiside üksikasjalik hindamine. 79. Selline hindamine tehakse 2014. aastal toimuva läbivaatamise käigus, mis käsitleb energiasäästu lähenemisviisi 2020. aasta perspektiivis. Kõnealuse 2014. aasta läbivaatamise käigus tuleks samuti kaaluda, kas 2020. aasta järgsete eesmärkide puhul võiks selliste majandussektorite puhul, kus energiakasutus on tugevas seoses majandustegevusega, püstitada eesmärgid pigem energiamahukusest kui absoluutsest energiasäästust lähtuvalt. Seda tingimusel, et implitsiitseid või selgesõnalisi sektoripõhiseid eesmärke peetakse asjakohaseks ja kulutõhusaks. Kaaluda võib ka kahe lähenemisviisi kombineerimist. 80. Sõltumata 2030. aastaks kehtestatud selleteemalistest eesmärkidest ja ilma, et see piiraks 2014. aasta läbivaatamise kohaldamist, on 2030. aasta perspektiivis oluline jätkata ELi tasandil ka selliste meetmetega, mille abil saavutatakse energiatõhususe kõrge tase, eelkõige hoonete, energiat tarbivate seadmete ja sõidukite puhul, et tagada võrdsed võimalused ja kaitsta siseturgu seoses asjaomaste toodetega. Tulevikus on vaja edendada haldustegevust ning turuosaliste ja poliitikakujundajate suutlikkust rakendada energiatõhususmeetmeid ja parandada energiatõhususega seotud investeeringute finantseeritavust ja riskiprofiili. 5.8. Liikmesriigiti erinev mõju 81. Analüüsi tulemused näitavad, et kui kasvuhoonegaaside heite vähendamise ja taastuvate energiaallikatega seotud eesmärkide ning energiatõhususe meetmete puhul rakendatakse kulutõhusat lähenemisviisi, on vajalikud jõupingutused väiksema sissetulekuga liikmesriikides suhteliselt suuremad kui kõrgema sissetulekutasemega liikmesriikides. Sealjuures on SKPga võrreldes suurem investeeringute ja süsteemikulude kasv, kuid samas on suurem ka kütuse kokkuhoiust ja õhukvaliteedi paranemisest saadav kasu. Poliitikavalikute puhul, mille tulemusena väheneks kogu ELi kasvuhoonegaaside heide 40 % võrra, prognoositakse, et liikmesriikide rühma jaoks, kelle SKP elaniku kohta oli 2010. aastal vähem kui 90 % ELi keskmisest näitajast, suurenevad iga-aastased energiasüsteemi kulud ajavahemikul 2021–2030 1,7–4,6 miljardi euro võrra enam kui ELis keskmiselt. 82. Õiglasema tulemuse tagamiseks võib kaaluda mitmesuguste jaotusmehhanismide rakendamist. Näiteks on võimalik diferentseerida eesmärke, jaotada enampakkumistest saadavat tulu ning kasutada nutikaid finantsinstrumente, struktuurifonde jne. Piisava paindlikkuse võimaldamisega tuleks tagada, et sellised valikud ei pärsi põhjendamatult poliitikaraamistiku üldist kulutõhusust. Kõnealuseid valikuid tuleks seadusandlike ettepanekute koostamise käigus põhjalikumalt analüüsida. 6. Peamiste eesmärkide ja koostoimega seotud poliitikavalikute võrdlus 83. 2030. aasta peamiste eesmärkide ja poliitikameetmete hindamisel on keskendutud vastastikku sidusatele poliitikavalikutele. Peamiste eesmärkidega seotud eri valikute asjaomast mõju on võrreldud järgnevas tabelis. Analüüsi kohaselt on 2030. aastaks säästva, konkurentsivõimelise ja turvalise energiasüsteemi ja majanduse saavutamiseks mitmeid viise. 84. Soodsad tingimused, mis on seotud näiteks teadus- ja arendustöö, taristu ja üldsuse heakskiiduga, on olulised pikas perspektiivis konkurentsivõimelisele ja turvalisele vähese CO2-heitega majandusele ülemineku seisukohast ning selliste tingimuste positiivne mõju avaldub piiratud kujul juba 2030. aastaks. 85. Üheainsa kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgi rakendamise puhul koheldaks põhimõtteliselt kõiki kasvuhoonegaaside vähendamise võimalusi mittediskrimineerival ja tehnoloogianeutraalsel viisil. Samas aitaks kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgi täitmist täiendavad suuremad jõupingutused energiatõhususe ja taastuvate energiaallikate kasutuselevõtu saavutamiseks avaldada suuremat positiivset mõju nt kütusesäästlikkuse suurendamisele, varustuskindluse tagamisele, fossiilkütuste negatiivse kaubandusbilansi vähendamisele, keskkonnale ja tervisele. Samuti on prognooside kohaselt üheainsa kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgi rakendamise tulemuseks väiksemad SKP ja tööhõive näitajad kui raamistike puhul, mis põhinevad ka taastuvaid energiaallikaid ja energiatõhusust hõlmavatel ambitsioonikamatel eesmärkidel, samas kui esimesel juhul oleks suurem enampakkumistest saadava tulu tööjõukulude vähendamiseks kasutamisest tulenev makromajanduslik kasu. 86. Kui üksainus kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärk saavutataks optimaalselt, mis kajastub süsinikuväärtuste kasutamises modelleerimismeetodis, kaasneks sellega väiksem energiaga seotud kulude kasv ja vajalike investeeringute maht võrreldes stsenaariumiga, kus eesmärke on kolm ning taastuvenergia ja energiatõhususega seotud eesmärgid on kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgi saavutamiseks seatud tasemele, mille puhul ei ole võimalik saavutada kulutõhusust. 87. HKSi hinda piirav mõju oleks märkimisväärne raamistiku puhul, mis hõlmaks ka taastuvate energiaallikate ja energiatõhususega seotud kindlaksmääratud ambitsioonitaset või jõulisi meetmeid. Taastuvate energiaallikate ja energiatõhususega seotud investeeringutega, mis ületaksid teatava kasvuhoonegaaside vähendamise eesmärgi kulutõhusaks saavutamiseks vajaliku taseme, kaasneksid samas täiendavad kapitalikulud ja madalamad tegevuskulud üksnes keskpikas perspektiivis, mis tähendaks energiasüsteemi kulude üldist kasvu. 88. Eesmärk, mille kohaselt kasvuhoonegaaside heidet vähendataks 40 % võrra, tagaks ELi püsimise vähese CO2-heitega majandusele üleminemise edenemiskava kulutõhusal kursil ELi eesmärgi suunas vähendada kasvuhoonegaaside heidet 2050. aastaks 80–95 % võrrelduna 1990. aasta tasemega (seoses arenenud riikide kollektiivselt võetavate vähendusmeetmetega). Kuigi kõnealuse 2050. aasta eesmärgi saavutamiseks võiks põhimõtteliselt rakendada ka eesmärki, mille kohaselt kasvuhoonegaaside heidet vähendataks 2030. aastaks 35 % võrra, selgub käesolevast komisjoni analüüsist, et sellise lahendusega kaasneks täiendavad kulud kogu 2050. aastani kestvat perioodi silmas pidades, kuigi 2030. aasta perspektiivis oleksid kulud väiksemad. 89. 2020. aasta eesmärk eeldab heite 20 %-list vähendamist kolme aastakümne jooksul ja 2030. aasta 40 %-line eesmärk tähendaks üksnes eesmärki silmas pidades heidete vähendamist samas mahus vaid ühe aastakümne jooksul. Teisest küljest on praeguseks 22 aasta jooksul (1990–2012) saavutatud heite vähendamine 18 % võrra ning 40 %-lise eesmärgi kehtestamine tähendaks, et 18 aasta vältel (2013–2030) tuleb heitkoguseid vähendada veel 22 % võrra. 90. Kasvuhoonegaaside heite 40 %-lise vähendamise eesmärk oleks mõjuv märguanne rahvusvahelisele kogukonnale enne 2015. aastal toimuvat rahvusvahelist kliimakonverentsi. Kui aga võtta arvesse asjaolu, et ELi heakskiidetud 2050. aasta kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärgi saavutamine on võimalik ainult kliimamuutuste vastase rahvusvahelise koostöö raames, jääb õhku küsimus, kas ELi esialgne panus rahvusvahelisse lepingusse ei peaks olema väiksem. 91. Taastuvate energiaallikate puhul on selge, et ambitsioonika eesmärgi kehtestamisega kaasneks märkimisväärne kasu, mis seisneks omamaiste energiaallikate kasutamises ja sellest tulenevas positiivses mõjus energiakaubanduse bilansile (nii kaua kuni taastuvate energiaallikatega ei asendata muid omamaiseid energiaallikaid). Samas peab kõnealuse valdkonna ambitsioonitase olema kooskõlas kasvuhoonegaaside heite vähendamise üldise ambitsioonitasemega ning sellega ei tohi kaasneda põhjendamatut mõju muudele HKSi kaudu stimuleeritavatele vähese CO2-heitega energiaallikatele ega põhjendamatuid piiranguid liikmesriikide paindlikkusele seoses kasvuhoonegaaside heite vähendamisega väljaspool HKSi. 92. Energiatõhususe puhul on ambitsioonitaseme erinevusega seotud kompromissid samasugused nagu taastuvate energiaallikate puhul, sest kõrge ambitsioonitase võib põhjustada lühikeses ja keskmises perspektiivis kulude kasvu, mis tasub ennast ära alles keskpikas perspektiivis. Samas võib kõrge ambitsioonitase aidata kaasa energiaga seotud tegevuskulusid mõjutava energiahindade kasvu pidurdamisele. Lisaks, kui kehtib teatav kasvuhoonegaaside heite vähendamise eesmärk, siis toob ambitsioonikam energiatõhususe eesmärk suuremat kasu tervisele ja energiakaubanduse bilansile, millega kaasneb eelduste kohaselt ka suurem positiivne mõju SKPle ja tööhõivele. Sellise tulemuse kaalumisel tuleb jällegi silmas pidada võimalikku mõju kulude kasvule lühikeses ja keskmises perspektiivis. Tabel 1. Ülevaatlik tabel, mis sisaldab mõjuhinnangu peamisi tulemusi eri stsenaariumeid käsitlevate prognooside puhul || Võrdlusstsenaarium || KHG35/ET ® || KHG37 ® || KHG40 ® || KHG40 || KHG40/ET || KHG40/ET/TEA30 || KHG45/ET/TEA35 || Stsenaariumi põhiomadused Võrdlusstsenaariumi või soodsad tingimused || Vrd. || Vrd. || Vrd. || Vrd. || Soodsad || Soodsad || Soodsad || Soodsad Kasvuhoonegaaside heide võrreldes 1990. a tasemega || -32,4 % || -35,4 % || -37,0 % || -40,4 % || -40,6 % || -40,3 % || -40,7 % || -45,1 % Taastuvenergia osakaal[7] – kokku || 24,4 % || 25,5 % || 24,7 % || 25,5 % || 26,5 % || 26,4 % || 30,3 % || 35,4 % Energiasääst[8] || -21,0 % || -24,4 % || -22,9 % || -24,4 % || -25,1 % || -29,3 % || -30,1 % || -33,7 % || Keskkonnamõju näitajad KHG heite vähenemine HKSi kuuluvates sektorites võrreldes 2005. aastaga || -36 % || -37 % || -38 % || -42 % || -43 % || -38 % || -41 % || -49 % KHG heite vähenemine HKSi mittekuuluvates sektorites võrreldes 2005. aastaga || -20 % || -26 % || -28 % || -31 % || -30 % || -35 % || -33 % || -34 % Saastekontrolli ja tervisekahjustuste kulude (miljardit eurot aastas)[9] vähenemine || || 3,8–7,6 || 4,2–8,8 || 8,6–17,1 || 7,2–13,5 || 17,4–34,8 || 16,7–33,2 || 21,9–41,5 || Mõju energiasüsteemile – näitajad Energia puhasimport (2010=100) || 96 || 90 || 94 || 92 || 89 || 83 || 81 || 78 Energiamahukus[10] (2010=100) || 67 || 64 || 66 || 65 || 64 || 60 || 60 || 57 Taastuvate energiaallikate osakaal[11] elektritootmise, kütmise ja jahutuse puhul || 31,0 % || 32,6 % || 31,6 % || 32,9 % || 34,2 % || 34,1 % || 39,7 % || 47,3 % || Vrd. || KHG35/ET ® || KHG37 ® || KHG40 ® || KHG40 || KHG40/ET || KHG40/ET/TEA30 || KHG45/ET/TEA35 || Majandus- ja sotsiaalmõju Süsteemi kulud kokku, 2011.–2030. a keskmine (miljardit eurot) || 2 067 || 2 064 || 2 073 || 2 074 || 2 069 || 2 089 || 2 089 || 2 102 Süsteemi kulud kokku %-na SKP kasvust 2030. aastaks võrrelduna võrdlusstsenaariumiga (%) || +0,0 % || +0,03 % || +0,13 % || +0,20 % || +0,15 % || +0,54 % || +0,54 % || +0,84 % Investeerimiskulutused[12] võrdlusstsenaariumis ja muutused sellega võrrelduna (2011.–2030. a keskmine, miljardit eurot) || 816 || +17 || +19 || +30 || +38 || +59 || +63 || +93 Energia ostmine võrdlusstsenaariumis ja muutused sellega võrrelduna (2011.–2030. a keskmine, miljardit eurot) || 1 454 || -26 || -8 || -8 || -18 || -34 || -31 || -23 Fossiilkütuste puhasimport võrdlusstsenaariumis ja muutused sellega võrrelduna (2011.–2030. a keskmine, miljardit eurot) || 461 || -10 || -2 || -4 || -9 || -20 || -22 || -27 Keskmine elektrihind[13] (eurot/MWh) || 176 || 174 || 176 || 181 || 179 || 174 || 178 || 196 HKSi hind (eurot/t CO2-heite kohta) || 35 || 27 || 35 || 53 || 40 || 22 || 11 || 14 [1] Vt täpsemaid üksikasju Kyoto eesmärkide ning ELi 2020. aasta eesmärkide saavutamisel tehtud edusammu käsitlevast aruandest (COM(2013) 698). [2] Nagu kirjeldatud CO2-turu olukorda käsitlevas komisjoni aruandes COM(2012) 652. [3] Vt komisjoni taastuvate energiaallikate kasutuselevõttu käsitlevat arenguaruannet COM(2013) 175. [4] Sama näitaja, mida kasutatakse 2020. aasta energiasäästu eesmärgi puhul. [5] Kõnealune vahemik iseloomustab mitmeid stsenaariume, kus kasvuhoonegaaside heidet vähendatakse 40 % võrra; vaadeldud on nii stsenaariume, mille puhul kehtivad soodsad tingimused, täiendavad taastuvenergiaeesmärgid või ambitsioonikad tõhususmeetmed, kui ka stsenaariume, kus need puuduvad. Arvesse ei ole võetud kahjuliku mõjuga ja enampakkumiste korraldamisega seotud kulusid. [6] Vt näiteks 2050. aastaks vähese CO2-heitega majandusele üleminemise edenemiskavale lisatud mõjuhinnangut, SEC(2011) 288 (final). [7] TEA osakaal kogu energia lõpptarbimises vastavalt 2009. aasta taastuvallikatest toodetud elektrienergia direktiivile. [8] Energiasäästu hinnang võrreldes 2007. aastal koostatud lähteprognoosiga 2030. aastaks. [9] Tervisekahjustustega seotud kulude vähenemine tänu õhusaaste vähenemisele võrreldes võrdlusstsenaariumiga (miljardit eurot aastas). Väärtuse hindamine põhineb õhusaastet käsitlevas temaatilises strateegias kasutatud kaotatud eluaasta väärtusel, mis jääb vahemikku 57 000 – 133 000 kaotatud aasta kohta. [10] Primaarenergia ja SKP suhtarv. [11] Taastuvate energiaallikate osakaal kogu elektri-, kütte- ja jahutusenergia lõpptarbimises, mis põhineb 2009. aasta taastuvallikatest toodetud elektrienergia direktiivi kohastel taastuvaid energiaallikaid käsitlevatel individuaalsetel arvutustel. [12] Investeerimiskulutused hõlmavad kodutarbijate ja äritarbijate transpordivahenditele (sh maanteetransport ja väljaspool maanteid kasutatav transport) tehtud kulutuste kogusummat, kuid mitte transporditaristuga seotud kulusid. [13] Elektri keskmine hind lõppnõudlussektorites (eurot/MWh), mis on väljendatud 2010. aasta euro püsihindades. Võrdlusstsenaariumi puhul oli vastav väärtus 2010. aastal 134 eurot/MWh.