SELETUSKIRI

Euroala on suur avatud majandus, millel on rahvusvahelised poliitilised kohustused. Euroala majanduslik ja finantsalane tähtsus ning ühtne raha- ja vahetuskursipoliitika on muutnud euroala poliitilised otsused ja majandusarengu üha olulisemaks maailmamajanduse jaoks.

Euroala poliitiline tähtsus on viimastel aastatel oluliselt kasvanud. Euroopa poolaasta koos esimese ja teise majanduse juhtimise paketi vastuvõtmisega ning majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise leping on integreerinud, tugevdanud ja laiendanud ELi tasandi järelevalvet liikmesriikide poliitika üle makromajanduse ja eelarve seisukohast olulistes valdkondades. Euroopa stabiilsusmehhanism on loodud euroala riikide alalise kriisilahendusmehhanismina. Liit on loonud ka pangandusliidu, millel on tsentraliseeritud järelevalve ja kriisilahendusmehhanism euroala pankade jaoks ning millega võivad ühineda kõik teised liikmesriigid.

Samal ajal ei ole euroala välisesindatus suutnud selle arenguga sammu pidada. Euroala edasisel sisemisel integreerimisel saavutatud edu peab peegelduma ka väljaspool, eelkõige edusammudena püüdlemisel euroala ühtse välisesindatuse suunas Rahvusvahelises Valuutafondis (IMF). ELil (euroalal) on ainupädevus või liikmesriikidega jagatud pädevus paljudes IMFi põhikirjas käsitletud valdkondades.

IMF täidab tänu oma rahastamisvahenditele ja järelevalvesuutlikkusele olulist osa ülemaailmses majandus- ja finantsjuhtimises. IMFil koos komisjoni ja Euroopa Keskpangaga (EKP) on olnud keskne roll selliste programmide väljatöötamisel ja rakendamisel, mille eesmärk on finants- ja võlakriisi tõttu kannatanud liikmesriikide päästmine. Lisaks tähendavad majanduspoliitika koordineerimise juhtimise tugevdatud raamistik ning finantssektori reguleerimise ja järelevalve tihedad seosed pangandusliidu kontekstis, et tulevikus ei saa IMF euroalal oma hinnangutes järelevalvele ja kriisiohjamisel tegutseda üksnes liikmesriikide perspektiivist lähtudes.

Tõhus euroala esindatus võimaldaks ka edastada IMFile euroala ühise sõnumi sellistes küsimustes nagu programmid ja läbivaatamised, majandus- ja eelarvepoliitika, makromajanduslik järelevalve, vahetuskursi poliitika ja finantsstabiilsus. Sidusam esindatus oleks kasulik ka kolmandatele riikidele, eelkõige tänu euroala suuremale ja järjepidevamale panusele maailmamajandusse ja finantsstabiilsusesse.

2014. aasta oktoobris teatas komisjon oma 2015. aasta tööprogrammis, et ta kavatseb käsitleda euroala välisesindatust majandus- ja rahaliidu süvendamise raamistikus.

Kooskõlas 2015. aasta juunis avaldatud viie juhi aruandega „Euroopa majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimine” on tugevam rahvusvaheline osalus euroala majanduse juhtimise täiustamise nimel tehtavate jõupingutuste lahutamatu osa. Aruandes juhitakse eelkõige tähelepanu puudustele seoses euroala esindatusega IMFis, kus hoolimata Euroopa seisukohtade paremaks kooskõlastamiseks tehtud edusammudest ei kõnele euroala veel ühel häälel.

Komisjoni tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu loomise tegevuskavas juba nähti ette rida prioriteetseid meetmeid euroala majandusliku välisesindatuse tugevdamiseks ja ühtlustamiseks. Tegevuskavas tehti ettepanek keskenduda IMFile, kuna IMFil on rahvusvahelise majanduse juhtimise raamistikus keskne roll. Lähemal ajal võetavate prioriteetsete meetmete loetelus oli nimetatud ka välisesindatust. Ka Euroopa Parlament on kutsunud üles tagama euroala ühtset välisesindatust.

2006. aastal lepiti majandus- ja rahandusküsimuste nõukogus kokku, et euroala ühine esindatus IMFis on kaugem eesmärk. Liikmesriikide arvates oli mitmeid võimalusi selleks, kuidas liikuda euroala võimaliku ühise esindatuse suunas tulevikus, sealhulgas ajutisi meetmeid hõlmav lähenemisviis.

Eelnenut arvesse võttes nähakse käesoleva ettepanekuga ette liikumine euroala ühtse esindatuse suunas IMFis, euroala esindaks eurorühma esimees. Ettepanekus nähakse selle eesmärgi saavutamiseks ette järkjärguline lähenemisviis, mis hõlmab ajutisi üleminekumeetmeid seoses esindatusega Rahvusvahelises Valuuta- ja Rahanduskomitees ning IMFi direktorite nõukogus. Üleminekumeetmed hõlmaksid ka vaatlejastaatuse andmist euroalale, keda esindab sellise euroala liikmesriigi esindaja, kes juba kuulub direktorite nõukogusse, ja kes määratakse kokkuleppel komisjoni ja Euroopa Keskpangaga (kellel on praegu IMFi direktorite nõukogus vaatlejastaatus). Lisaks tuleks tugevdada ühiste seisukohtade kujundamise kooskõlastamise protsessi, et esitada süstemaatiliselt ühisavaldusi kõikides euroala jaoks olulistes IMFi poliitika, riikide või järelevalvega seotud küsimustes. Nende meetmete eesmärk peaks ka olema parandada euroala ja euroalasse mittekuuluvate liikmesriikide koostööd IMFiga seotud küsimustes. Tuleks märkida, et euroala välisesindatus sõltub ka sellest, millise staatuse IMFi liikmesriigid on valmis euroalale tulevikus andma.

Õiguslik alus

Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 138 lõikega 2 nähakse ette sobivate meetmete vastuvõtmine, et tagada ühtne esindatus rahvusvahelistes finantsinstitutsioonides ja konverentsidel. Selle sätte eesmärk oli saavutada euroala liikmesriikide tugevam ja ühtne esindatus, arvestades et euroala esindamise suhtes kehtivate mitteametlike kokkulepete toimivust ei peetud piisavaks. Esimese sammuna võib seda sätet kasutada euroala esindatuse reguleerimiseks üksnes IMFis. Ettepanekusse tuleks kaasata ka sätted, mis võimaldavad euroalal paremini kooskõlastada oma seisukohtade kujundamist IMFis, sest need sätted on ühtse esindatuse eesmärgi saavutamise eelduseks ja tingimuseks. Samuti viidatakse ELi toimimise lepingu artikli 138 lõikele 1, mille kohaselt võib nõukogu kehtestada majandus- ja rahaliidule erilist huvi pakkuvates küsimustes ühiseid seisukohti, mida järgitakse rahvusvahelistes finantsasutustes ja konverentsidel.

ELi toimimise lepingu artikli 138 lõikes 3 on sätestatud, et käesoleva ettepaneku vastuvõtmisel hääletavad ainult neid liikmesriike esindavad nõukogu liikmed, mille rahaühik on euro. Nõukogu tegutseb pärast konsulteerimist EKPga.

Samal ajal otsustab komisjon võtta tagasi oma ettepaneku nõukogu otsuse kohta, milles käsitletakse ühenduse esindamist ja tema seisukohtade kujundamist rahvusvahelisel tasandil majandus- ja rahaliidu kontekstis (COM(1998) 637 (final)), mida ei võetud vastu ning mis aegus pärast euro kasutuselevõtmist ja Lissaboni lepingu jõustumist.

2015/0250 (NLE)

Ettepanek:

NÕUKOGU OTSUS,