EUROOPA KOMISJON Brüssel,10.4.2017 COM(2017) 167 final KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA KESKPANGALE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE 2017. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabel







1.SISSEJUHATUS „Efektiivne kohtusüsteem toetab majanduskasvu ja kaitseb põhiõigusi. Seepärast Euroopa edendab ja kaitseb õigusriigi põhimõtteid.“ Euroopa Komisjoni president Jean-Claude Juncker ei rõhutanud liikmesriikide kohtusüsteemide sellist rolli asjata, sest kohtusüsteemid on otsustava tähtsusega tagamaks, et üksikisikud ja ettevõtjad saaksid täiel määral oma õigusi kasutada, vastastikkuse usalduse tugevdamiseks ja ühtsel turul investeerimissõbraliku keskkonna loomiseks. Lisaks on efektiivsed kohtusüsteemid, nagu on rõhutanud Euroopa Komisjoni esimene asepresident Frans Timmermans, ELi õiguse kohaldamise alustala: „Euroopa Liit toetub aluslepingus sätestatud ühistele väärtustele. Õigusriigi põhimõtete austamine on üks neist väärtustest. See on meie organisatsiooni toimimise võti ja just nii tagavad liikmesriigid ELi õiguse ühtse kohaldamise kõikjal Euroopa Liidus.“ Seepärast kuulub liikmesriikide kohtusüsteemide tulemuslikkuse parandamine ELi majanduspoliitika koordineerimise iga-aastase tsükli – Euroopa poolaasta – vaieldamatult tähtsaimate eesmärkide hulka. Tulemuslikku kohtusüsteemi iseloomustavad sõltumatus, kvaliteet ja tõhusus. 2017. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabel (edaspidi „tulemustabel“) aitab liikmesriikidel seda eesmärki saavutada, andes iga-aastase võrdleva ülevaate liikmesriikide kohtusüsteemide sõltumatusest, kvaliteedist ja tõhususest. Selline võrdlev ülevaade aitab liikmesriikidel välja selgitada võimalikud puudused, edusammud ja head tavad, samuti liikmesriikide kohtusüsteemide toimimise suundumused ajas. Samuti on see ülitähtis ELi õiguse tulemuslikkuse seisukohast. ELi õiguse kohaldamisel toimivad liikmesriikide kohtud ELi kohtutena ning tagavad ELi õiguses ette nähtud õiguste ja kohustuste tulemusliku maksmapanemise. Seetõttu vaadeldakse tulemustabelis põhjalikumalt kohtute toimimist konkreetsetes valdkondades ELi õiguse kohaldamisel. 2017. aasta väljaandes arendati ülevaadet edasi ja uuriti kohtusüsteemide toimimise uusi aspekte: -selleks et paremini mõista tarbijate valikuid juurdepääsul kohtusüsteemile, uuriti, milliseid kanaleid kasutavad tarbijad ettevõtjate vastu kaebuste esitamiseks (nt kohtud, kohtuvälised meetodid), kuidas mõjutavad õigusabi tasud ja kohtulõivud juurdepääsu õigusemõistmisele (eriti vaesusriskiga isikutel), kohtumenetluste ja tarbijakaitseasutuste menetluste kestust ning seda kui paljud tarbijad kasutavad 2016. aastast kasutuselevõetud internetipõhist vaidluste lahendamise (ODR) platvormi; -selleks et liikmesriikides kohtute sõltumatuse olukorral silma peal hoida, tutvustatakse käesolevas väljaandes kodanike ja ettevõtjate seas korraldatud uue taju-uuringu tulemusi; sellega saadi uusi andmeid kohtute sõltumatuse kaitsemeetmete kohta; -käesolevas väljaandes jätkatakse uurimist, kuidas liikmesriikide kohtusüsteemid toimivad konkreetsetes ühtse turu ja investeerimissõbraliku keskkonna jaoks olulistes ELi õiguse valdkondades. Antakse esimene ülevaade liikmesriikide kohtusüsteemide toimimisest ELi rahapesuvastaste õigusaktide kohaldamisel kriminaalõiguse valdkonnas. Uuritakse ka teatavates õigusvaldkondades vahetult tekkida võiva kahju ärahoidmiseks ajutiste meetmete kohaldamise menetluste kestust; -selleks et anda parem ülevaade praegusest info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) kasutamisest kohtusüsteemides, tutvustatakse käesolevas väljaandes kohtuga suhtlemise viiside ja IKT kasutamise põhjuste kohta advokaatide seas korraldatud uuringu tulemusi; -kohtute toimimise standardite abil on võimalik kohtusüsteemide kvaliteeti parandada ja seetõttu uuritaksegi käesolevas väljaandes lähemalt standardeid, mille eesmärk on parandada kohtuhaldust ja poolte teavitamist nende kohtuasja edenemisest. Kuna käesolev väljaanne on juba viies, püütakse selles tulemustabelis kaardistada ka seniseid edusamme. Kuigi teatavate liikmesriikide andmed on endiselt lünklikud, on andmete terviklikkus järjest paranenud, eriti kohtusüsteemide tõhususega seotud näitajate puhul. Viljakas koostöö liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikute ja mitmesuguste komiteedega ning Euroopa õigusalase koostöö võrgustikega on aidanud andmeid oluliselt täiendada. Andmekogumisel visalt püsivad probleemid on sageli tingitud ebapiisavast statistilisest suutlikkusest või asjaolust, et andmete kogumisel liikmesriigis kasutatavad kategooriad ei vasta täpselt tulemustabelis kasutatavatele. Väga vähestel juhtudel on andmelünkade põhjus, et teatavad riigi ametiasutused ei ole nõus andmeid jagama. Komisjon kavatseb ka edaspidi ärgitada liikmesriike andmelünki veelgi vähendama. Mis on ELi õigusemõistmise tulemustabel? ELi õigusemõistmise tulemustabel on võrdlev teabevahend, mille eesmärk on aidata ELil ja liikmesriikidel parandada liikmesriikides kohtusüsteemi tulemuslikkust, esitades kõikide liikmesriikide kohtusüsteemi kvaliteedi, sõltumatuse ja tõhususe kohta objektiivseid, usaldusväärseid ja võrreldavaid andmeid. Tulemustabelis ei esitata kõikehõlmavat ühtset paremusjärjestust, vaid antakse ülevaade kõikide kohtusüsteemide toimimisest, tuginedes mitmesugustele näitajatele, mis pakuvad ühist huvi kõikidele liikmesriikidele. Tulemustabelis ei propageerita ühtegi konkreetset kohtusüsteemi, vaid käsitletakse kõiki liikmesriike võrdsetel alustel. Liikmesriigi kohtusüsteemi mudelist või selle aluseks olevast õigustraditsioonist olenemata kuuluvad tulemusliku kohtusüsteemi oluliste parameetrite hulka õigeaegsus, sõltumatus, taskukohasus ja kasutajakeskne juurdepääs. Tulemustabelis uuritakse peamiselt tsiviil- ja kaubandusvaidlusi ning haldusasju, et aidata liikmesriikidel luua investeerimise, ettevõtluse ja kodanike jaoks soodsamat keskkonda. Tulemustabel on võrdlusvahend, mida arendatakse dialoogis liikmesriikide ja Euroopa Parlamendiga ning mille eesmärk on teha kindlaks tulemusliku kohtusüsteemi põhiparameetrid. Millist metoodikat on ELi õigusemõistmise tulemustabelis kasutatud? Tulemustabelis on kasutatud mitmesuguseid teabeallikaid. Suure osa kvantitatiivsetest andmetest on esitanud Euroopa Nõukogu kohtute efektiivsust hindav komisjon (CEPEJ), kellega komisjon on sõlminud kokkuleppe spetsiaalse iga-aastase uuringu tegemiseks. Asjaomased andmed pärinevad 2010.–2015. aastast ja liikmesriigid on need esitanud kooskõlas CEPEJ metoodikaga. Uuring sisaldab täiendava tausta tutvustamiseks ka üksikasjalikke märkuseid ja riigipõhiseid teabelehti. Neid tuleks lugeda koos arvandmetega.

CEPEJ kogutud andmed menetluste kestuse kohta näitavad otsusele jõudmiseks kuluvat aega, mis on kohtumenetluste arvestuslik kestus (tuginedes pooleliolevate ja lahendatud kohtuasjade suhtele). Andmetest kohtute tõhususe kohta konkreetsetes valdkondades ELi õiguse kohaldamisel ilmneb, et menetluste keskmine kestus tuleneb kohtuasjade tegelikust kestusest. Tuleb märkida, et kohtumenetluste kestus võib isegi sama liikmesriigi piirkondades märkimisväärselt erineda, eriti suurlinnades, kus vilkam kauplemine võib tähendada kohtu jaoks suuremat töökoormust. Muud teabeallikad on liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikute rühm, kohtunike nõukogude Euroopa võrgustik, Euroopa Liidu ülemkohtute esimeeste võrgustik, Euroopa Liidu Riiginõukogude ja Kõrgemate Halduskohtute Ühendus, Euroopa konkurentsivõrgustik, sidekomitee, intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus, tarbijakaitsealase koostöö võrgustik, rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev eksperdirühm, Eurostat, Euroopa õigusalase koolituse võrgustik, Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu ning Maailma Majandusfoorum. Tulemustabeli metoodikat on tihedas koostöös liikmesriikide kohtusüsteemide kontaktisikute rühmaga veelgi arendatud, eelkõige seeläbi, et töötati välja küsimustik ja koguti andmeid kohtusüsteemide toimimise teatavate aspektide kohta. Tulemustabel sisaldab tulemusliku kohtusüsteemi kõiki kolme elementi – kvaliteeti, sõltumatust ja tõhusust – iseloomustavaid arvandmeid. Neid tuleks tõlgendada koostoimes, sest kohtusüsteemide tulemuslikkuse jaoks on kõik kolm elementi vajalikud ning need elemendid on sageli omavahel seotud (algatus ühe elemendi parandamiseks võib mõjutada ka teisi elemente). Kuidas toetab ELi õigusemõistmise tulemustabel Euroopa poolaastat? Tulemustabelis näeb liikmesriikide kohtusüsteemide kvaliteedi, sõltumatuse ja tõhususe võrdlevat ülevaadet, mis aitab liikmesriikidel parandada oma kohtusüsteemi tulemuslikkust. Nii on hõlpsam välja selgitada võimalikke puudusi ja parimaid tavasid ning jälgida, kas probleemid süvenevad või lahenevad. Euroopa poolaasta raames korraldatakse asjaomaste riigi ametiasutuste ja sidusrühmadega peetava kahepoolse dialoogi kaudu riigipõhised hindamised. Hindamisel võetakse arvesse asjaomase liikmesriigi õigussüsteemi ja konteksti eripärasid. Selle tulemusel võib komisjon teha nõukogule ettepaneku võtta vastu riigipõhised soovitused liikmesriikide kohtusüsteemide täiustamise kohta. 2.TAUST. KOHTUREFORMID ON PÄEVAKORRAS ENDISELT OLULISEL KOHAL – Areng liikmesriikide ja ELi tasandil – 2016. aastal tegid paljud liikmesriigid tööd oma kohtusüsteemi tulemuslikkuse parandamiseks. Kohtureformid edenevad aeglaselt ning uute reformide väljakuulutamisest kuni seadusandlike ja reguleerivate meetmete võtmiseni ning lõpuks nende meetmete rakendamiseni võib mõnikord kuluda mitu aastat. Joonisel 1 on esitatud vastuvõetud ja kavandatud kohtureformide ülevaade. See on liikmesriikide meetmete faktiline loetelu, mis ei sisalda kvalitatiivset hinnangut. Seejuures on oluline rõhutada, et kohtureform peab alati toetama õigusriigi põhimõtteid ja vastama Euroopas kohtusüsteemi sõltumatusele esitatavatele nõuetele. Joonisel 1 on näha, et mitmes liikmesriigis pööratakse endiselt erilist tähelepanu menetlusõigusele ning et märkimisväärne arv väljakuulutatud uutest reformidest käsitleb õigusabi, vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodeid, kohtute spetsialiseerumist ja kohtute paiknemist. Võrdluses 2015. aasta tulemustabeliga on aktiivsuse tase nii väljakuulutatud reformide kui ka läbiräägitavate meetmete osas üldjoontes sama. Joonis 1. Kohtusüsteemidega seotud seadusandlikud ja reguleerivad meetmed 2016. aastal (vastu võetud meetmed / läbiräägitavad algatused liikmesriigi kohta) (allikas: Euroopa Komisjon) EL kutsub teatavaid liikmesriike üles oma kohtusüsteemi tulemuslikkust parandama. 2016. aasta Euroopa poolaasta ajal esitas nõukogu komisjoni ettepaneku alusel selles valdkonnas riigipõhiseid soovitusi kuuele liikmesriigile. Tänu sellele, et 2015. aastal riigipõhiseid soovitusi saanud riikidest kaks olid teinud edusamme, neile kahele 2016. aastal selliseid soovitusi ei esitatud. Lisaks riigipõhiseid soovitusi saanud liikmesriikidele on veel kaheksa liikmesriiki, kes on endiselt silmitsi tõsiste probleemidega, ja komisjon jälgib neid tähelepanelikult nii Euroopa poolaasta kui ka makromajandusliku kohandamisprogrammi raames. Samuti toetab komisjon koostöö- ja jälgimiskorra kaudu edasisi kohtureforme Rumeenias ja Bulgaarias. 2016. aastal võttis komisjon ELi õigusriigi põhimõtete raamistikust lähtudes vastu kaks soovitust õigusriigi olukorra kohta Poolas, milles tõi välja komisjoni jaoks murettekitavad asjaolud ja andis soovitusi, kuidas edasi toimida. Komisjon peab vajalikuks, et Poola konstitutsioonikohus suudaks täiel määral täita talle konstitutsioonist tulenevaid kohustusi, eelkõige seadusandlike aktide põhiseaduslikkuse järelevalve tulemuslikkuse tagamiseks. Komisjon jätkab kohtureformide toetamist Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu. Jooksval 2014.–2020. aasta programmitöö perioodil antakse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kaudu liikmesriikidele avaliku halduse, sh kohtusektori suutlikkuse toetamiseks kuni 4,2 miljardit eurot. 14 liikmesriiki on nimetanud õigusvaldkonda prioriteetse valdkonnana, mida Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest toetada. Komisjon rõhutab nimetatud prioriteetide saavutamisel tulemustele keskenduva lähenemisviisi kasutamise tähtsust ning kutsub liikmesriike üles Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide toe mõju hindama. 2016. aastal taotles komisjoni struktuurireformi tugiteenistuselt abi viis liikmesriiki ja abi taotleti näiteks kohtute paiknemise reformimisel saadud rahvusvaheliste kogemuste jagamiseks. Kohtusüsteemi hea toimimise positiivne majanduslik mõju õigustab neid jõupingutusi. Teadusuuringute Ühiskeskuse 2017. aasta uuringus jõuti järeldusele, et kohtute tõhususe paranemine ja majanduskasvu määr ning ettevõtjate poolt kohtusüsteemi sõltumatuse tajumine ja tootlikkuse kasv on omavahel korrelatsioonis. Kui kohtusüsteemid tagavad õiguskaitse, annavad võlausaldajad tõenäoliselt paremini laenu, väheneb ettevõtjate soov silmas pidada üksnes kiiret omakasu, alanevad tehingukulud ning innovaatilised ettevõtjad investeerivad tõenäoliselt rohkem. Selline positiivne mõju on kinnitust leidnud ka muudes uuringutes – muu hulgas on selliseid uuringuid teinud Rahvusvaheline Valuutafond, Euroopa Keskpank, OECD, Maailma Majandusfoorum ja Maailmapank. - Kuidas on muutunud töökoormus? -

Üldjoontes on liikmesriikide kohtusüsteemides töökoormus olnud suur ja pigem stabiilne, kuigi koormuse tase on liikmesriigiti väga erinev (joonis 2). See näitab kui oluline on jätkata pingutusi kohtusüsteemi tulemuslikkuse tagamiseks. Joonis 2. Sissetulevate tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade arv* (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) * CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri kohtuasju, muude registrite kohtuasju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusõigusega seotud kohtuasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Malta ja Soome muutsid metoodikat. Joonis 3. Sissetulevate tsiviil- ja kaubandusvaidluste arv* (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) * CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad tsiviil- ja kaubandusvaidlused pooltevahelisi vaidlusi, näiteks lepingust tulenevaid vaidlusi. Vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasjad hõlmavad vaidlustamata menetlusi, näiteks vaidlustamata maksekorraldusi. Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Itaalia ja Soome muutsid metoodikat. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad. Saksamaa andmed põhinevad üksnes Saksamaa Statistikaameti poolt õigusemõistmise kohta avaldatud statistikal. 3.ELi 2017. aasta õigusemõistmise tulemustabeli olulisemad tulemused Tulemusliku kohtusüsteemi põhiparameetrid on tõhusus, kvaliteet ja sõltumatus. Tulemustabelis on esitatud näitajad kõigi kolme kohta. 3.1. Kohtusüsteemi tõhusus Tulemustabelis uuritakse menetluste tõhusust tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjades üldiselt, samuti konkreetsetes valdkondades, mille puhul kohtud kohaldavad ELi õigust. 3.1.1. Kohtusüsteemi tõhususe üldandmed Laiemas plaanis tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjades kasutatavad menetluste tõhususe näitajad on järgmised: menetluste kestus (kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluv aeg); algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr ning pooleliolevate kohtuasjade arv. 3.1.1.1. Menetluste kestus Menetluste kestus on eeldatav aeg (päevades), mis on vajalik asja lahendamiseks kohtus, st aeg, mis esimese astme kohtul kulub otsuse tegemiseks. Pooleliolevates kohtuasjades otsusele jõudmiseks kuluva aja näitaja kujutab endast aasta lõpu seisuga lahendamata kohtuasjade ja lahendatud kohtuasjade jagatist, mis on korrutatud 365ga (päevade arv). Kõikidel joonistel on käsitletud menetlusi esimeses astmes ning võimaluse korral on võrreldud 2010., 2013., 2014., ja 2015. aasta andmeid. * CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria kõiki vaidlustega seotud ja vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasju, vaidlustega mitteseotud maakatastri ja äriregistri kohtuasju, muude registrite kohtuasju, muid vaidlustega mitteseotud kohtuasju, haldusõigusega seotud kohtuasju ja muid kohtuasju peale kriminaalasjade. Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Itaalia, Ungari, Malta, Portugal ja Soome muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi ja Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Joonis 5. Tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamiseks kuluv aeg*

(esimene aste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring) * CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad tsiviil- ja kaubandusvaidlused pooltevahelisi vaidlusi, näiteks lepingust tulenevaid vaidlusi. Vaidlustega mitteseotud tsiviil- ja kaubandusasjad hõlmavad vaidlustamata menetlusi, näiteks vaidlustamata maksekorraldusi. Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Itaalia, Ungari, Malta, Portugal ja Soome muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi ja Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad. Saksamaa andmed põhinevad üksnes Saksamaa Statistikaameti poolt õigusemõistmise kohta avaldatud statistikal. Joonis 6. Haldusasjade lahendamiseks kuluv aeg* (esimene aste / päevades) (allikas: CEPEJ uuring)

* CEPEJ metoodika kohaselt hõlmavad haldusõigusega seotud kohtuasjad vaidlusi kodanike ning kohalike, piirkondlike või riigi ametiasutuste vahel. Horvaatia, Ungari ja Soome muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi ja Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Taani, Iirimaa ja Austria andmetes haldusasju ei eristata. Saksamaa andmed põhinevad üksnes Saksamaa Statistikaameti poolt õigusemõistmise kohta avaldatud statistikal. 3.1.1.2. Algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr Algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on sissetulnud kohtuasjade arvu ja lahendatud kohtuasjade arvu suhe. Sellega mõõdetakse seda, kas kohus saab sissetuleva töökoormusega hakkama. Kui algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on ligikaudu 100 % või kõrgem, on kohtusüsteem suuteline lahendama vähemalt sama palju kohtuasju, kui neid sisse tuleb. Kui algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr on madalam kui 100 %, on kohtud suutelised lahendama vähemal määral kohtuasju, kui neid sisse tuleb. Joonis 7. Tsiviil-, kaubandus-, haldus- ja muude asjade lahendamise määr*

(esimene aste / protsentides – kõrgem kui 100 % väärtus tähendab, et lahendatakse rohkem kohtuasju kui neid sisse tuleb, madalam kui 100 % väärtus tähendab, et lahendatakse vähem kohtuasju kui neid sisse tuleb) (allikas: CEPEJ uuring) * Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Itaalia, Ungari, Malta, Portugal ja Soome muutsid metoodikat. Eesti andmetest nähtub, et registri kohtuasju on lahendatud 50 % rohkem. Iirimaa puhul eeldatakse, et metoodika tõttu ei kajastatu kõik lahendatud asjad aruandluses. Joonis 8. Tsiviil- ja kaubandusvaidluste lahendamise määr* ( esimene aste / protsentides) (allikas: CEPEJ uuring) * Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Itaalia, Ungari, Malta, Portugal ja Soome muutsid metoodikat. Iirimaa puhul eeldatakse, et metoodika tõttu ei kajastatu kõik lahendatud asjad aruandluses. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad. Saksamaa andmed põhinevad üksnes Saksamaa Statistikaameti poolt õigusemõistmise kohta avaldatud statistikal. Joonis 9. Haldusasjade lahendamise määr* (esimene aste / protsentides) (allikas: CEPEJ uuring) * Horvaatia ja Soome muutsid metoodikat. Horvaatias korraldati ümber halduskohtute süsteem. Tšehhi Vabariigi ja Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Taani, Iirimaa ja Austria andmetes haldusasju ei eristata. Saksamaa andmed põhinevad üksnes Saksamaa Statistikaameti poolt õigusemõistmise kohta avaldatud statistikal. 3.1.1.3. Pooleliolevad kohtuasjad Pooleliolevate kohtuasjade arv väljendab lõpuni menetlemata kohtuasjade arvu asjaomase aasta lõpu seisuga. See mõjutab ka kohtuasjas otsusele jõudmiseks kuluvat aega. Joonis 10. Muude pooleliolevate tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjade arv* (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) * Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Itaalia, Ungari, Malta, Portugal ja Soome muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi ja Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Joonis 11. Pooleliolevate tsiviil- ja kaubandusvaidluste arv* (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) * Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Itaalia, Ungari, Malta, Portugal ja Soome muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi ja Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Madalmaade andmetes sisalduvad vaidlustega mitteseotud asjad. Saksamaa andmed põhinevad üksnes Saksamaa Statistikaameti poolt õigusemõistmise kohta avaldatud statistikal. Joonis 12. Pooleliolevate haldusasjade arv* (esimene aste / 100 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) * Horvaatia, Ungari ja Soome muutsid metoodikat. Tšehhi Vabariigi ja Slovakkia andmetes sisalduvad pooleliolevate kohtuasjade arvus kõik astmed. Taani, Iirimaa ja Austria andmetes haldusasju ei eristata. Saksamaa andmed põhinevad üksnes Saksamaa Statistikaameti poolt õigusemõistmise kohta avaldatud statistikal. 3.1.2. Tõhusus konkreetsetes ELi õiguse valdkondades Käesolev jagu täiendab kohtusüsteemide tõhusust käsitlevaid üldandmeid ja antakse ülevaade menetluste keskmisest kestusest teatavates valdkondades, kui on vaja kohaldada ELi õigust. 2017. aasta tulemustabelis tuginetakse varem kogutud andmetele sellistes valdkondades nagu konkurents, elektrooniline side, ELi kaubamärk, tarbijakaitse, samuti kajastatakse rahapesuvastase tegevuse andmeid. Valdkondade valikul on lähtutud nende olulisusest ühtse turu ja ettevõtluskeskkonna jaoks. Kokkuvõtlikult võib öelda, et kohtumenetlustes esinevad pikad viivitused võivad ELi õigusest tulenevaid õigusi kahjustada, näiteks kui asjakohaseid õiguskaitsevahendeid ei saa enam kasutada või tõsist rahalist kahju ei ole enam võimalik sisse nõuda.

– Konkurents – Konkurentsiõiguse tulemuslik rakendamine tagab ettevõtjatele tegutsemiseks võrdsed tingimused ja on seega soodsa ettevõtluskeskkonna jaoks hädavajalik. Allpool esitatud joonisel on näha Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 101 ja 102 alusel riiklike konkurentsiasutuste tehtud otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus. Joonis 13. Konkurents: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus* (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja Euroopa konkurentsivõrgustik) * Iirimaa ja Austria puhul ei ole stsenaarium kohaldatav, sest vastavatel ametiasutustel ei ole õigust selliseid otsuseid teha. Austria puhul ei põhine andmed riikliku konkurentsiasutuse vastu esitatud kaebustel. Enamikus liikmesriikides oli asju mõnel aastal väga vähe (aastas alla 5), mistõttu võib aastaandmeid moonutada üks erandlikult pika- või lühiajaline asi, mille tulemusel on eri aastate lõikes suuri kõikumisi. Saksamaa andmed käsitlevad trahviasju, mille kohta esimese astme kohus tegi kohtuotsuse ja konkurentsiasutuse otsus kujutas endast sisuliselt süüdistust. Prantsusmaa andmed sisaldavad kahte asja, mis seisnesid ajutiste meetmete lubamise otsuste läbivaatamises ja mida seetõttu menetleti eriti kiiresti. Puuduv tulp tähendab, et Belgia, Tšehhi Vabariik, Horvaatia, Läti, Leedu, Luksemburg, Madalmaad, Poola, Slovakkia, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriik pole vastava aasta puhul menetlustest teatanud ning Austria kohta ei ole andmed kättesaadavad. Liikmesriikides, kus menetlusi ei esinenud, võis selle taga olla asjaolu, et konkurentsiasutuse otsuseid kohtus ei vaidlustatud (nt Luksemburgis). Saksamaal oli keskmine kestus 1 246 päeva. Tšehhi Vabariigis oli keskmine kestus 2 091 päeva. – Elektrooniline side – ELi elektroonilise side õigusaktide eesmärk on muuta asjaomased turud konkurentsivõimelisemaks, aidata kaasa siseturu arengule ning hoogustada investeeringuid, uuendustegevust ja majanduskasvu. Nende õigusaktide täitmise tagamise tulemuslikkus on hädavajalik ka selleks, et saavutada tarbijate jaoks madalamad hinnad ja kvaliteetsemad teenused. Allpool esitatud joonisel on näha selliste otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus, mille tegemisel on liikmesriigi reguleeriv asutus kohaldanud ELi elektroonilise side valdkonna õigusakte. See hõlmab mitmesuguseid asju alates keerukatest turuanalüüsi läbivaatamistest kuni tarbijale keskenduvate küsimusteni. Joonis 14. Elektrooniline side: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus* (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja sidekomitee) * Asjade arv on liikmesriigiti erinev. Puuduv tulp näitab, et liikmesriik ei teatanud selle aasta puhul ühestki menetlusest. Mõnel juhul võib väga väheste asjade korral (Belgia, Eesti, Iirimaa, Küpros, Leedu ja Ühendkuningriik) aastaandmeid moonutada üks erandlikult pika- või lühiajaline asi, mille tulemusel on eri aastate lõikes suuri kõikumisi. Taanis vastutab esimeses astmes kaebuste läbivaatamise eest kohtulaadne organ. Hispaanias, Austrias ja Poolas vastutavad olenevalt valdkonnast erinevad kohtud. Portugalis oli keskmine kestus 1 706 päeva. – ELi kaubamärk – Intellektuaalomandiõiguste tulemuslik kaitse on uuendustegevusse investeerimise elavdamiseks hädavajalik. ELi kaubamärgi nime taga peitub ELi kõige levinum intellektuaalomandiõigus. ELi kaubamärke käsitleva ELi õigusaktiga on märkimisväärne roll antud liikmesriikide kohtutele, mis tegutsevad ELi kohtutena ja teevad ühtset turgu mõjutavaid otsuseid. Joonisel 15 on näha ELi kaubamärgiga seotud rikkumiste menetlemise keskmine kestus eraisikute vahelistes kohtuvaidlustes. Joonis 15. ELi kaubamärk: ELi kaubamärgiga seotud rikkumiste menetlemise keskmine kestus* (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus) * Prantsusmaa, Itaalia ja Leedu puhul kasutati asjade valimit. Poola puhul kasutati 2015. aasta all kohtute hinnanguid. Eestis, Iirimaal, Horvaatias, Ungaris, Luksemburgis ja Soomes oli asju mõnel aastal väga vähe (aastas alla 5), mistõttu võib aastaandmeid moonutada üks erandlikult pika- või lühiajaline asi, mille tulemusel on eri aastate lõikes suuri kõikumisi. Iirimaal mõjutas keskmist kestust suuresti üks eriti keeruline asi, mis kestis 2 326 päeva. Malta andmed käsitlevad tollieeskirjade täitmise tagamise piiriüleseid asju. Taani andmed hõlmavad nii ELi kui ka siseriiklikke kaubamärgiasju mere- ja kaubanduskohtus. Austria metoodika on võrreldes 2013. aastaga muutunud. Puuduv tulp tähendab, et Eesti, Horvaatia ja Soome pole vastava aasta puhul menetlustest teatanud ning Tšehhi Vabariigi, Saksamaa, Kreeka, Itaalia, Austria, Poola ja Slovakkia kohta ei ole andmed kättesaadavad. – Tarbijakaitse – Tarbijaõiguse tulemusliku rakendamisega tagatakse, et tarbijad saaksid kasu oma õigustest ja tarbijakaitse norme rikkuvad ettevõtjad ei saaks ebaõiglast eelist. Tarbijakaitseasutustel ja kohtutel on erinevate riiklike õigusnormide täitmise tagamise süsteemide raames ELi tarbijaõiguse järgimise tagamisel väga tähtis roll. Joonisega 16 näitlikustatakse ELi õiguse alusel tarbijakaitseasutuste tehtud otsuste kohtuliku läbivaatamise keskmist kestust. Õigusnormide täitmise tõhus tagamine võib nii tarbijate kui ka ettevõtjate puhul eeldada erinevate struktuuride ahelat, milles lisaks kohtutele on oma osa ka haldusasutustel. Selle ahela paremaks tundmaõppimiseks on käesolevas väljaandes uuritud lisaks kohtuliku läbivaatuse kestusele ka sellele eelnenud tarbijakaitseasutuste menetluste kestust. Joonisel 17 on näha aastatel 2014 ja 2015 riiklike tarbijakaitseasutuste haldusotsusteni jõudmise keskmine kestus alates asja avamisest. Asjakohaste otsuste hulka kuuluvad materiaalõiguse normide rikkumise tuvastamine, ajutised meetmed, keelustamiskorraldused, kohtumenetluse algatamine ja asja sulgemine. Joonis 16. Tarbijakaitse: kohtuliku läbivaatamise keskmine kestus* (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja tarbijakaitsealase koostöö võrgustik)

* Belgia, Luksemburgi, Austria, Soome, Rootsi ja Ühendkuningriigi puhul ei ole stsenaarium kohaldatav, sest tarbijakaitseasutustel ei ole õigust selliste tarbijakaitse normide rikkumise üle otsustada. Neist mõnes liikmesriigis (nt Soomes ja Rootsis) saavad tarbijakaitseasutused esitada kohtusse hagi või pöörduda riigiprokuratuuri (Belgia). Saksamaal võivad haldusasutused otsuseid vastu võtta üksnes piiriülestes asjades, kuid selliseid asju ei esinenud, sest justiits- ja tarbijakaitseministeerium andis korralduse, et õigusnormide täitmise tagamise meetmeid kohaldaksid teised kvalifitseeritud organid. Mõnes liikmesriigis on segasüsteem (Bulgaaria, Taani, Eesti, Iirimaa, Hispaania ja Leedu), mille puhul tarbijakaitseasutused peavad teatavate õigusnormide rikkumise korral algatama kohtuasja (nt Bulgaarias ja Küprosel ebaõiglased lepingutingimused). Saksamaal ja Austrias on tegemist peamiselt tarbijakaitse normide täitmise tsiviilõigusliku tagamisega tarbijate või eraõiguslike/pool-eraõiguslike asutuste kaudu. Hispaania andmed hõlmavad 4 autonoomset piirkonda. Taanis, Eestis, Kreekas, Prantsusmaal, Horvaatias ja Madalmaades oli asju mõnel aastal väga vähe (aastas alla 5), mistõttu võib aastaandmeid moonutada üks erandlikult pika- või lühiajaline asi, mille tulemusel on eri aastate lõikes suuri kõikumisi. Itaalia, Poola ja Rumeenia esitasid hinnangulised näitajad. Puuduv tulp tähendab, et Taani ja Madalmaad pole vastava aasta puhul menetlustest teatanud ning Kreeka, Prantsusmaa, Portugali ja Slovakkia kohta ei ole andmed kättesaadavad. Mõni tarbijakaitseasutus on pädev ainult mõnes hõlmatud ELi tarbijaõiguse valdkonnas. Joonis 17. Tarbijakaitse: Tarbijakaitseasutuste haldusotsusteni jõudmise keskmine kestus* (päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja tarbijakaitsealase koostöö võrgustik) * Belgia, Saksamaa, Luksemburgi, Austria ja Rootsi puhul ei ole stsenaarium kohaldatav. Joonisel on kasutatud 2014. ja 2015. aastal tarbijakaitseasutuste algatatud haldusmenetluste kaalutud keskmist. Taani, Kreeka, Küpros ja Leedu esitasid hinnangulised näitajad. Iirimaa ja Soome andmed kajastavad väärtuste vahemiku keskmist väärtust, mille puhul kestus võib olenevalt rikkumise keerukusest kõikuda. Madalmaade andmed hõlmavad materiaalõiguse normide rikkumise eest haldustrahvi määramise otsuseid. Portugali puhul võisid kestuse tingida keerukad menetlused ja mõnel juhul ka see, et puudusid IKT-vahendid osaliselt elektrooniliseks asjaajamiseks. Mitu liikmesriiki nimetas õigusnormide täitmise tagamisel ka mitteametlike vahendite kasutamist, mis osutus tavaliselt edukaks (Luksemburg ja Madalmaad). Mõni organ on pädev vaid mõnes hõlmatud ELi õiguse valdkonnas. – Ajutised meetmed – Kohtute kohaldatavad ajutised meetmed on kiirmenetlused ja hõlmavad näiteks ajutisi keelde ja vara arestimist, et enne asjas lõpliku otsuse tegemist vahetut rikkumist peatada või ära hoida. Ajutiste meetmete menetluste tõhusus on eriti oluline, sest selliseid meetmeid kasutatakse tihti kiireloomulistel juhtudel, kui viivitused võivad tekitada hagejale korvamatut kahju. Joonisega 18 näitlikustatakse ELi kaubamärkide ja elektroonilise side valdkonna õigusnormide rikkumise peatamiseks liikmesriigi kohtult esialgse või ajutise meetme taotlemise korral otsusele jõudmiseks kuluvat aega. Joonis 18. Ajutised meetmed – ajutiste meetmete keskmine kestus 2015. aastal* (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ja intellektuaalomandiga seotud õigusrikkumiste Euroopa vaatluskeskus ja sidekomitee) * ELi kaubamärk: Luksemburg, Ungari ja Rumeenia ei teatanud ühestki asjast. Belgia, Bulgaaria, Taani, Saksamaa, Eesti, Hispaania, Prantsusmaa, Horvaatia, Madalmaad, Austria ja Ühendkuningriik selles valdkonnas ajutiste meetmete kohta andmeid ei esitanud. Elektrooniline side: Belgia, Taani, Eesti, Iirimaa, Läti, Madalmaad, Austria ja Ühendkuningriik ei teatanud ühestki asjast. Luksemburg ja Rumeenia selles valdkonnas ajutiste meetmete kohta andmeid ei esitanud. Enamikus liikmesriikides oli kõikides valdkondades asju vähe (aastas alla 5), mistõttu võib aastaandmeid moonutada üks erandlikult pika- või lühiajaline asi. – Rahapesu – Lisaks kuritegevuse vastu võitlemisele kaasa aitamisele on rahapesu vastu võitlemine ülimalt oluline finantssektori usaldusväärsuse, terviklikkuse ja stabiilsuse jaoks, finantssüsteemi vastu usalduse ja ühtsel turul ausa konkurentsi tagamiseks. Nagu Rahvusvaheline Valuutafond on rõhutanud, võib rahapesu peletada välisinvesteeringuid, moonutada rahvusvahelisi kapitalivooge ja kahjustada riigi makromajanduslikke tulemusi, mis põhjustab heaolu kadu, tootlikuma majandustegevuse arvelt ressursside raiskamist ning millel võib olla isegi destabiliseeriv mõju teiste riikide majandusele. Rahapesuvastase direktiiviga on ette nähtud, et liikmesriigid säilitaksid statistikat rahapesu või terrorismi rahastamise vastase võitluse süsteemide tulemuslikkuse kohta.Koostöös liikmesriikidega töötati välja esmane küsimustik, et koguda andmeid mitmesuguste riiklike organite, sh rahapesuasju menetlevate kriminaalkohtute toimimise kohta.Joonisel 19 on näha esimese astme kohtu kohtuasjade keskmine kestus rahapesuga seotud kuritegude menetlemisel. Joonis 19. Rahapesu: kohtuasjade keskmine kestus* (esimene aste / päevades) (allikas: Euroopa Komisjon ning rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlev eksperdirühm) * Kreeka, Hispaania ja Prantsusmaa andmed käsitlevad ainult asjade arvu, mitte kestust. Itaalia arvutus põhineb 2015. ja 2016. aastal tehtud otsuste valimil. Rootsi tulemus on teoreetiline maksimaalne kestus, mitte keskmine väärtus. Küprose, Rumeenia ja Rootsi andmed on ainult süüdimõistmiste kohta. 3.1.3. Kokkuvõte kohtusüsteemide tõhususe kohta Kohtuotsuste õigeaegsus on tähtis, et tagada kohtusüsteemi tõrgeteta toimimine. Põhiparameetrid, mida kastutatakse tulemustabelis kohtusüsteemide tõhususe uurimiseks, on menetluste kestus (eeldatav kohtuasja lahendamiseks kuluv aeg päevades), algatatud ja lõpuleviidud kohtumenetluste määr (sissetulnud kohtuasjade arvu ja lahendatud kohtuasjade arvu suhe) ning pooleliolevate kohtuasjade arv (lõpuni menetlemata kohtuasjade arv aasta lõpu seisuga). Kohtusüsteemi tõhususe üldandmed 2017. aasta tulemustabelis näitab tsiviil-, kaubandus- ning haldusasjade üldpilt, et juba eelmisel aastal täheldatud positiivne areng jätkub. Niivõrd kui selle kohta on andmeid, on samuti näha, et alates tulemustabeli esimesest väljaandest 2013. aastal, on kokkuvõttes rohkem neid liikmesriike, kus tõhusus on paranenud, kui neid, kus tõhusus on halvenenud. Eriti rõõmustav on näha positiivseid muutusi liikmesriikides, kelle probleeme oli nimetatud Euroopa poolaasta või makromajanduslikku kohandamisprogrammi raames. Tsiviil- ja kaubandusvaidluste kestus on mitmes asjaomases liikmesriigis märkimisväärselt lühenenud (joonis 5). Selline olukorra parenemine tuleb kõige selgemini välja mitte lühiajaliselt, vaid viie aasta perspektiivis (st alates 2010. aastast). Siiski näeb kategooriate „kõik kohtuasjad“ (joonis 4) ja veelgi enam kategooria „haldusasjad“ (joonis 6) all, et ka võrreldes eelmise aastaga on olukord püsinud stabiilne või on paranenud. Enamikus liikmesriikides on tsiviil- ja kaubandusvaidluste lõpuleviimise määr viie aastaga paranenud (joonis 8). Mõne erandiga võib sama täheldada ka haldusasjade (joonis 9) lühiajalises statistikas, sest võrreldes eelmise aastaga on olukord oluliselt paranenud, samuti üldise – kõigi kohtuasjade – kategooria (joonis 7) statistikas. See tähendab, et liikmesriigid tulevad analüüsitud valdkondades üldiselt sissetulevate kohtuasjade lahendamisega toime. Pooleliolevate kohtuasjade arvestuses võib, olgugi et edasiminek ei ole viimase viie aasta arvestuses nii selge, igas analüüsitud kategoorias täheldada viimasel kahel aastal mõningaid edusamme. Kuigi kategooria „kõik kohtuasjad“ on üldjoontes stabiilne (joonis 10), on näha selgeid edusamme nii pooleliolevate tsiviil- ja kaubandusvaidluste (joonis 11) kui ka haldusasjade (joonis 12) suhtes. Neist edusammudest hoolimata on pooleliolevate asjade arv mitmes liikmesriigis siiski endiselt suur. Kohtureformide mõju avaldub aeglaselt. Siiski tundub, et mõned ette võetud reformid on juba aidanud tõhusust parandada. Näiteks teatas üks liikmesriik, et lahendati oluliselt rohkem kohtuasju ja seeläbi on vähenenud ka pooleliolevate kohtuasjade arv ning peamiselt oli selle taga asjaolu, et haldusasju menetleb üksainus kohus. Tõhusus konkreetsetes ELi õiguse valdkondades Joonistega menetluste kestuse kohta konkreetsetes valdkondades (joonised 13–19) soovitakse näidata kohtusüsteemide toimimist teatavates ettevõtlusega seotud vaidlustes, mida reguleerib ELi õigus. Õigusnormide täitmise tõhus tagamine võib nii kodanike kui ka ettevõtjate jaoks eeldada erinevate struktuuride ahelat, milles lisaks kohtutele on oma osa ka haldusasutustel. Selle ahela paremaks tundmaõppimiseks on käesolevas väljaandes uuritud lisaks kohtuliku läbivaatuse kestusele ka sellele eelnenud tarbijakaitseasutuste menetluste kestust. Käsitletud on ka vahetu rikkumise või kahju ärahoidmiseks taotletud ajutiste meetmete kestust intellektuaalomandi õiguste ja elektroonilise side valdkonnas. Andmetest tuleneb alljärgnev. Konkurentsi- ja elektroonilise side asjad kestavad keskmiselt vähemalt paar kuud kauem kui ELi kaubamärgi ja tarbijaõiguse valdkondade asjad. Seda võib selgitada konkurentsi ja elektroonilise side asjade keerukuse ja majandusliku olulisusega ning võimalik, et ka mõne ELi riigi menetlusnormidega. Menetluste kestus võib ühes ja samas liikmesriigis olla olenevalt õigusvaldkonnast väga erinev. Õigusnormide täitmise tagamise ahela erinevate lülide olulisust tutvustatakse tarbijakaitse valdkonna näitel. Joonistel 16–17 on kujutatud nii haldusmenetluste kui ka kohtuliku läbivaatuse kestust. Kui asjasse on kaasatud nimetatud ahela mõlemad lülid, siis võib menetlemine olenevalt liikmesriigist kesta kokku 160 – 1 200 päeva. Siiski võib esitatud andmetest järeldada, et paljudes liikmesriikides ei pöörduta tavaliselt haldusotsuste vaidlustamiseks kohtusse, mille järgi võib oletada, et paljud rikkumised lahendatakse juba haldusorgani otsusega. Kohus võib rikkumise ajutiseks peatamiseks või ärahoidmiseks otsustada esialgsete või ajutiste meetmete üle. ELi kaubamärgi ja elektroonilise side valdkonna andmetest on näha, et asjaomane kohtumenetlus võib mõnes liikmesriigis kesta mitu päeva ja mõnes teises kuni kaheksa kuud (joonis 20), olenevalt asja tüübist esineb kõikumisi ka ühes ja samas liikmesriigis. Mõne liikmesriigi puhul võib ajutiste meetmete asjade puudumise põhjus olla, et nende kasutamine on menetlusnormide tõttu raskendatud. Tulemuslik võitlus rahapesu vastu on ülioluline, et kaitsta finantssüsteemi ja ausat konkurentsi ning ennetada majanduse kahjustamist. Käesolevas väljaandes tutvustatakse rahapesuvastase direktiivi alusel algatatud kohtumenetluste kestuse kohta andmete kogumiseks korraldatud katseprojekti tulemusi. Neis liikmesriikides, mille kohta andmed on kättesaadavad, tundub kestus olevat väga kõikuv – see võib olla alla poole aasta või ulatuda kuni kolme aastani (joonis 19). Eeldatakse, et pärast direktiivi rakendamist 2017. aasta juunis on andmekogumine tõhusam.





3.2. Kohtusüsteemide kvaliteet Kohtusüsteemi tulemuslikkus ei tähenda üksnes õigel ajal tehtud otsuseid, vaid ka seda, et need otsused on kvaliteetsed. Kvaliteet on põhitegur, milleta ei ole kodanike ja ettevõtjate usaldus kohtusüsteemi vastu võimalik. Kuigi ühtset kohtusüsteemide kvaliteedi mõõtmise viisi ei ole kokku lepitud, kasutatakse ELi õigusemõistmise tulemustabelis teatavaid üldtunnustatud parameetreid, mida kohtusüsteemi kvaliteedi parandamisel asjakohaseks peetakse. Need parameetrid on rühmitatud järgmisse nelja kategooriasse: 1) kodanike ja ettevõtjate juurdepääs õigusemõistmisele; 2) piisavad materiaalsed ja inimressursid; 3) hindamisvahendite kasutuselevõtt ning 4) kvaliteedistandardite kasutamine. 3.2.1. Juurdepääsetavus Juurdepääsetavus on vajalik kogu õigusemõistmise ahela vältel, et hõlbustada asjakohase teabe saamist kohtusüsteemi, hagi algatamise ja selle finantsaspektide kohta ning kuni menetluse lõpuni menetluse seisu kohta ning et kohtuotsusele oleks võimalik veebis kiiresti juurde pääseda. – Kohtusüsteemi kohta teabe andmine – Õigusemõistmisele juurdepääsu eeltingimus on, et kodanikud ja ettevõtjad saavad kasutajasõbralikku teavet kohtusüsteemi erinevate tahkude kohta. Joonisel 20 on näha kohtusüsteemi käsitleva veebipõhise teabe kättesaadavus üldsusele. Joonis 20. Kohtusüsteemi käsitleva veebipõhise teabe kättesaadavus üldsusele* (allikas: Euroopa Komisjon) * Saksamaal otsustatakse iga liidumaa tasandil ja liidu tasandil, millist teavet veebis anda. – Õigusabi ja kohtulõivud – Juurdepääs õigusabile on põhiõigusena sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas (edaspidi „harta“). Erinevate õigusabi- ja kohtulõivude süsteemide kohta võrreldavate andmete kogumiseks tugineti kahele konkreetsele tarbijavaidluse stsenaariumile, mida vaadeldi iga liikmesriigi sissetulekute ja elamistingimuste kontekstis. Joonisel 21 esitatud andmetest selgub, milline oli nende stsenaariumite korral õigusabi kättesaadavus. Need põhinevad kahe erineva suurusega nõude kontrollimisel: suur nõue (st 6 000 eurot) ja väike nõue (st asjaomase liikmesriigi kohta Eurostati avaldatud vaesuspiiri alusel arvutatud igakuine sissetulek).

Enamik liikmesriike lähtub õigusabi andmisel taotleja sissetulekust. Joonisel 21 on protsentides võrreldud õigusabi andmisel konkreetse tarbijavaidluse korral kohaldatavaid sissetuleku piirmäärasid Eurostati vaesuspiiriga. Näiteks kui õigusabi saamise õigust kajastav näitaja on 20 %, võib õigusabi saada taotleja, kelle sissetulek on asjaomasest Eurostati vaesuspiirist 20 % kõrgem. Ja vastupidi, kui õigusabi saamise õigust kajastav näitaja on -20 %, on õigusabi andmisel kohaldatav sissetuleku piirmäär Eurostati vaesuspiirist 20 % madalam. Mõnes liikmesriigis on õigusabisüsteem, mille raames kaetakse 100 % kohtuvaidlusega seotud kuludest (täielik õigusabi) ja mida täiendab süsteem, mille raames kaetakse osa kuludest (osaline õigusabi). Teistes liikmesriikides on vaid kas täieliku või osalise õigusabi andmise süsteem. Joonis 21. Sissetuleku piirmäär õigusabi saamiseks konkreetse tarbijavaidluse korral* (erinevus Eurostati vaesuspiirist (%)) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu) * Joonisel on näha õigusabi piirmäärad vahemikus 40 % kuni -30 %. Taanis, Saksamaal, Iirimaal, Prantsusmaal, Horvaatias, Leedus, Madalmaades, Portugalis, Soomes ja Rootsis on õigusabi andmisel kehtestatud sissetuleku piirmäär ja see on vahemikus 40 % kuni 154 %. Ungaris, Rumeenias ja Ühendkuningriigis (Šotimaal) on õigusabi andmisel kehtestatud sissetuleku piirmäär ja see on vahemikus -30 % kuni -68 %. „Väike nõue“ on nõue, mis vastab asjaomase liikmesriigi kohta Eurostati avaldatud vallalise isiku vaesuspiirile, mis on arvutatud igakuise sissetulekuna (2014. aastal oli see näiteks vahemikus 110 eurot Rumeenias kuni 1716 eurot Luksemburgis). Enamik liikmesriike kasutab õigusabi saamise õiguse arvutamisel netosissetulekut; brutosissetulekut kasutatakse ainult Taanis, Luksemburgis ja Madalmaades. Iirimaal, Slovakkias ja Ühendkuningriigis (Šotimaal) ei pakuta asjaomasele suhtelise vaesuse piirile vastava suurusega nõude jaoks õigusabi, sest see summa oleks liiga väike. Saksamaa puhul on sissetuleku piirmäära aluseks 2016. aasta Prozesskostenhilfebekanntmachung ja keskmised eluasemekulud Saksamaal (sissetulekuid ja elamistingimusi käsitleva ELi statistika kohaselt). Lätis on olenevalt taotleja elukohast sissetuleku vahemik 128.06–320 eurot. Määra aluseks on aritmeetiline keskmine. Enamik liikmesriike nõuab pooltelt kohtumenetluse alustamiseks kohtulõivu. Joonisel 22 on mõlema stsenaariumi juures võrreldud nõude suuruse alusel kohtulõivu suhtelist suurust. Näiteks juhul kui joonisel on 6 000 eurose nõude juures kohtulõiv 10 %, siis peab tarbija kohtumenetluse alustamiseks tasuma kohtulõivuna 600 eurot. Väike nõue põhineb asjaomase liikmesriigi kohta Eurostati avaldatud vaesuspiiril. Joonis 22. Konkreetse tarbijavaidluse korral kohtumenetluse alustamiseks nõutav kohtulõiv (kohtulõivu suhteline suurus nõude väärtust arvestades) (allikas: Euroopa Komisjon ning Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu) * Väikse nõude kohta vt joonis 21. – Nõude esitamine ja selle staatuse jälgimine veebis – Juurdepääsu õigusemõistmisele lihtsustab ning viivitusi ja kulusid vähendab ka nõuete elektrooniline esitamine, võimalus veebis nõude staatust kontrollida ja samas toiminguid teha, samuti kohtute ja advokaatide vaheline elektrooniline suhtlus. Ühtlasi on kohtute IKT-süsteemidel üha suurem roll õigusasutuste vahelises piiriüleses koostöös, samuti hõlbustatakse nende abil ELi õigusaktide rakendamist. Joonis 23. Elektrooniliste vahendite kättesaadavus* (0 = võimalik 0 % kohtutes, 4 = võimalik 100 % kohtutes) (allikas: CEPEJ uuring) * Taanis on veebisaidil olemas elektroonilised vormid, kuid neid saab praegu esitada ainult e-posti teel). Leedus võib teatavaid dokumente esitada kohtute e-teenuse portaali kaudu. Poolas saab viia elektrooniliste vahendite kaudu kohtusse üksnes maksetega seotud hagid. Rumeenias võib esitada kohtule hagi e-posti teel. Slovakkias on elektrooniline esitamine võimalik teatavates tsiviilmenetlustes. Kodanik pääseb kohtumenetluste teabele ligi kohtu veebisaitide kaudu. Sloveenias on konkreetset liiki asjade korral võimalik jälgida menetlusdokumentidega seotud toiminguid. – Kohtute ja advokaatide vaheline suhtlus – Kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses mitmesuguste info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) võimaluste kasutamise sageduses, samuti kasutamise või mittekasutamise põhjustes on liikmesriikide võrdluses suuri erinevusi. Selleks et anda parem ülevaade praegusest IKT kasutamisest kohtusüsteemides, tutvustatakse joonisel 24 kohtuga suhtlemise viiside ja IKT kasutamise põhjuste kohta advokaatide seas korraldatud uuringu tulemusi.

Joonis 24. Kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses IKT kasutamine* (allikas: Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu uuring) * Kohtule dokumentide esitamine hõlmab järgmisi valikvastuseid: „nõude elektrooniline esitamine“, „kohtukutse elektrooniline esitamine“, „tõendite/alusdokumentide elektrooniline esitamine“. Joonis 25. Kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses IKT (mitte-)kasutamise põhjused* (allikas: Euroopa Advokatuuride ja Õigusliitude Nõukogu uuring) * Positiivne kogemus hõlmab järgmisi valikvastuseid: „väga praktiline“, „kasutajasõbralik“ ja „muud eelised“. * Negatiivne kogemus hõlmab järgmisi valikvastuseid: „ei ole piisavalt kasutajasõbralik“, „tehnilised probleemid“ ja „muud takistused“. Vastajad võisid märkida maksimaalselt kaks IKT (mitte-)kasutamise põhjust. – Suhtlemine meediaga – Üldsuse jaoks on meedia kanal, mis aitab parandada juurdepääsu kohtusüsteemidele ja kohtute tööle. Joonis 26. Suhted kohtute ja ajakirjanduse/meedia vahel* (allikas: Euroopa Komisjon) * Kõigi kolme astme puhul võib anda kaks punkti, kui hõlmatud on tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad. Kui nimetatud kahest kategooriast on hõlmatud ainult üks kategooria, antakse ainult üks punkt. Suurim võimalik punktide arv: 7 punkti. Saksamaal on iga liidumaa kehtestanud kohtunikele oma suunised suhtlemiseks ajakirjanduse ja meediaga. Soomes on kõikides kohtutes isik, kes võib vajaduse korral ajakirjandusega suhelda, kuigi see ei ole tema põhiülesanne. – Juurdepääs kohtuotsustele – Kohtuotsuste avaldamine veebis aitab suurendada kohtusüsteemi läbipaistvust ja selle mõistetavust. See aitab kodanikel ja ettevõtjatel teha õiguskaitset taotledes teadlikke otsuseid. Samuti võib see suurendada kohtupraktika järjekindlust. Joonis 27. Üldsuse veebipõhine juurdepääs avaldatud kohtuotsustele* (tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad, kõik astmed) (allikas: Euroopa Komisjon) * Kui tsiviil-/kaubandusasjade ja haldusasjade puhul on kõik otsused veebis kättesaadavad, anti iga astme eest üks punkt (kui kättesaadavad on vaid mõne kohtu otsused, anti 0,5 punkti). Kui liikmesriigis on vaid kaks astet, on punktide andmisel kolmele astmele antud vastava kõrgema astme punktid ka puuduvale astmele. Liikmesriikides, kus nimetatud kahte õigusvaldkonda ei eristata, anti samad punktid mõlemale valdkonnale. Suurim võimalik punktide arv: 6 punkti. Taanis arutatakse haldusasju tavaliselt väljaspool kohut sõltumatutes kollegiaalsetes kohtulaadsetes haldusorganites. Rootsis kohtuotsuseid regulaarselt veebis ei avaldata (avaldatakse ainult märgilisi otsuseid). Teabe avalikustamise põhimõtte kohaselt on kodanikel õigus tutvuda kõikide (kohtu-)otsustega. Saksamaal otsustatakse esimese astme kohtu otsuste veebis avaldamine iga liidumaa tasandil. Joonis 28. Kõikide astmete otsuste veebis avaldamise kord* (kõikide astmete tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad) (allikas: Euroopa Komisjon)

* Kõigi kolme astme puhul võib anda kaks punkti, kui hõlmatud on tsiviil-/kaubandusasjad ja haldusasjad. Kui nimetatud kahest kategooriast on hõlmatud vaid üks kategooria, antakse iga astme eest ainult üks punkt. Suurim võimalik punktide arv: 30 punkti. Taanis arutatakse haldusasju tavaliselt väljaspool Taani kohut sõltumatutes kollegiaalsetes kohtulaadsetes haldusorganites. Madalmaades märksõnu ei kasutata, aga igale avaldatud kohtuotsusele lisatakse sisukord. – Kaebuse esitamine ettevõtjale – Juurdepääs õigusemõistmisele ei piirdu üksnes kohtuga. Joonis 29 põhineb piiriülese kaubanduse ja tarbijakaitse kohta jaemüüjate seas korraldatud uuringul. Ettevõtjatel paluti märkida, kas ja millise kanali kaudu olid nende asukohariigi tarbijad neile kaebusi esitanud. Joonis 29. Tarbijakaebuste kanalid (v.a otse ettevõtja poole pöördumine)* (allikas: uuring „Jaemüüjate hoiakud piiriülese kaubanduse ja tarbijakaitse suhtes“, 2016). * Asjaomase kanali kaudu tarbijakaebusi saanud ettevõtete osakaal. Algse küsimuse valikvastuste hulgas oli ka „Otse ettevõtjale kaebuse esitamise kanalid“ ja „Muud kanalid“, mis on peamised enamikus liikmesriikides kasutatavad kanalid. Avaliku sektori asutused on selles kontekstis tarbijaküsimustega tegelevad avaliku sektori asutused. – Juurdepääs vaidluste kohtuvälise lahendamise meetoditele – Joonisel 30 on näha liikmesriikide pingutused vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite vabatahtliku kasutamise propageerimisel ja ergutamisel. Joonisel 31 on kujutatud Euroopa vaidluste veebipõhise lahendamise (ODR) platvormi kaudu esitatud kaebuste arvu. See mitmekeelne veebipõhine tööriist on olnud avalikkusele kättesaadav alates 15. veebruarist 2016. Veebist ostetud toote või teenuse üle lepingulise vaidluse tekkides saavad tarbijad ja kauplejad, kes soovivad leida kohtuvälist lahendust, oma lepingust tuleneva nõude selle platvormi kaudu veebi teel vaidluste lahendamise üksusele esitada. Joonis 30. Vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite kasutamise propageerimine ja ergutamine* (allikas: Euroopa Komisjon) * Koondandmed, mis põhinevad järgmistel näitajatel: veebisaidid, kus antakse teavet vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; reklaamikampaaniad meedias; üldsusele mõeldud brošüürid; soovijatele kohtu korraldatav infotund vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; vaidluste kohtuvälise lahendamise / vahendamise koordineerija kohtutes; hinnangute avaldamine vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; statistika avaldamine vaidluste kohtuvälise lahendamise kohta; vaidluste kohtuvälise lahendamise kulude (osaline või täielik) katmine õigusabiga; kohtulõivude, sealhulgas maksumärkide eest tasutud maksude osaline või täielik tagastamine, kui vaidluse kohtuväline lahendamine on edukas; vaidluse kohtuvälises lahendamises ei vajata advokaati; kohtunik võib olla lepitajaks; muud. Kõigi nimetatud 12 näitaja all anti iga õigusvaldkonna eest üks punkt. Iirimaal propageeritakse ja ergutatakse tsiviil- ja kaubandusvaidlustes seda üksnes perekonnaõigusega seotud menetluste puhul. Portugalis makstakse tsiviil- ja kaubandusvaidlustes kohtulõive tagasi üksnes rahukohtunike puhul. Lätis ei nõuta töövaidlustes kohtulõive. Joonis 31. ODR-platvormi kaudu esitatud tarbijakaebuste arv (100 000 elaniku kohta) (allikas: ODR-platvorm – väljavõte 24. märtsil 2017) * Joonisel on näha ODR-platvormi kaudu esitatud kaebuste arv, mitte platvormi kaudu vaidluste lahendamise üksusele saadetud kaebuste arv. Mitmed ODR-platvormi kaudu esitatud vaidlused leiavad seejärel poolte kahepoolsel kokkuleppel lahenduse väljaspool platvormi, ilma vaidluste lahendamise üksuse edasise abita. 3.2.2. Ressursid Kohtusüsteemi heaks toimimiseks on vaja piisavalt ressursse, õigeid kohtupidamise tingimusi ja kvalifitseeritud töötajaid. Ilma piisava arvu töötajateta, kellel on nõutav kvalifikatsioon ja oskused ning juurdepääs täienduskoolitusele, on ohus menetluste ja otsuste kvaliteet. – Rahalised vahendid –

Alljärgnevatelt joonistelt on näha kohtutele tegelikult kulutatud eelarvevahendid esiteks elaniku kohta (joonis 32) ja teiseks osakaaluna sisemajanduse koguproduktis (joonis 33). Joonis 32. Valitsemissektori kogukulutused kohtutele* (eurodes elaniku kohta) (allikas: Eurostat) * Madalmaade ja Slovakkia andmed on esialgsed. Joonis 33. Valitsemissektori kogukulutused kohtutele* (protsendina SKPst) (allikas: Eurostat) * Madalmaade ja Slovakkia andmed on esialgsed. Joonisel 34 on näha, milline riigivõim (kohtu-, seadusandlik või täidesaatev võim) sätestab kohtutele rahaliste vahendite eraldamise kindlaksmääramise kriteeriumid ja milliseid kriteeriume selleks kasutatakse. Joonis 34. Kohtutele rahaliste vahendite eraldamise kriteeriumid* * Taanis võetakse arvesse esimese astme kohtute sissetulevate ja lahendatud kohtuasjade arvu. Saksamaa andmed käsitlevad üksnes liidu ülemkohtu eelarvet – esimese ja teise astme puhul on kohtusüsteemid liidumaades erinevad. Eestis võetakse esimese ja teise astme kohtute puhul arvesse sissetulevate ja lahendatud kohtuasjade arvu. Prantsusmaal võetakse kõikide kohtuastmete puhul arvesse sissetulevate ja lahendatud kohtuasjade arvu. Itaalias määrab tsiviil- ja kriminaalkohtute kriteeriumid kindlaks justiitsministeerium, halduskohtute kriteeriumid määrab kindlaks kohtunike nõukogu. Ungari õiguses on sätestatud, et kohtunike palgad tuleb keskse eelarve aktis kindlaks määrata nii, et summa ei ole eelmise aastaga võrreldes väiksem. Madalmaades võetakse arvesse lahendatud kohtuasjade arvu, mis on kindlaks tehtud kohtute kulude hindamise käigus. – Inimressursid – Kohtusüsteemi kvaliteedi jaoks on hädavajalik inimressursside piisavus. Kohtunike mitmekesisus, sh sooline tasakaal, rikastab teadmisi, oskusi ja kogemusi ning peegeldab ühiskonnas valitsevat tegelikku olukorda. Joonis 35. Kohtunike arv* (100 000 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) * CEPEJ metoodika kohaselt hõlmab see kategooria täiskohaga töötavaid kohtunikke. Sellesse ei kuulu mõnes liikmesriigis tegutsevad nn kohtu vanemametnikud (Rechtspfleger) / kohtusekretärid (court clerk). Kreeka puhul hõlmab elukutseliste kohtunike koguarv eespool osutatud aastate lõikes eri kategooriaid, mis osaliselt selgitab arvu kõikumisi. Ühendkuningriigi andmed näitavad kolme jurisdiktsiooni kaalutud keskmist; 2010. aasta andmed sisaldavad Ühendkuningriigi (Põhja-Iirimaa) puhul 2012. aasta andmeid. Joonis 36. Elukutseliste naiskohtunike osakaal esimese ja teise astme kohtutes ja ülemkohtutes (allikas: Euroopa Komisjon (ülemkohtud) ja CEPEJ uuring (esimene ja teine aste)) * Poola ja Ühendkuningriigi 2014. aasta andmed esimese ja teise astme kohta. Joonis 37. Muutused elukutseliste naiskohtunike osakaalus esimese ja teise astme kohtutes ajavahemikul 2010–2015 ning ülemkohtutes ajavahemikul 2010–2016* (erinevus protsendipunktides) (allikas: Euroopa Komisjon (ülemkohtud) ja CEPEJ uuring (esimene ja teine aste)) * Luksemburgis vähenes elukutseliste naiskohtunike osakaal ülemkohtutes 2010. aasta 100 %-lt 2016. aastaks 0 %-le. Ühendkuningriigi puhul kasutatakse Inglismaa ja Walesi andmetes esimese ja teise astme keskmisi näitajaid. Poola ja Ühendkuningriigi andmetes on võrreldud 2010. ja 2014. aastat.

Joonis 38. Advokaatide arv* (100 000 elaniku kohta) (allikas: CEPEJ uuring) * CEPEJ metoodika kohaselt on advokaat siseriikliku õiguse kohaselt kvalifitseeritud ja volitatud isik, kes võib oma klientide nimel esineda kaitsjana või osutada õigusteenuseid, esineda kohtus ning nõustada või esindada oma kliente õigusküsimustes (Euroopa Nõukogu ministrite komitee soovitus Rec(2000)21 advokaadi kutsealal tegutsemise vabaduse kohta). – Koolitus – Kohtunike koolitamine on kohtuotsuste ja kodanikele osutatava õigusemõistmise teenuse kvaliteedi seisukohast oluline. Allpool esitatud andmed käsitlevad kohtunike koolitamist paljudes eri valdkondades, sealhulgas küsimustes, mis puudutavad suhtlemist poolte ja ajakirjandusega, ning kutseoskuste vallas. Joonis 39. Kohtunike kohustuslik koolitus* (allikas: CEPEJ uuring) * Mõni liikmesriik teatavates kategooriates kohustuslikku koolitust ei paku, kuid võib pakkuda vabatahtlikku koolitust. Joonis 40. ELi õiguse või mõne teise liikmesriigi õigusega seotud täienduskoolitustel osalevate kohtunike osakaal* (protsendina kohtunike koguarvust) (allikas: Euroopa Komisjon, Euroopa õigusalase koolitusse aruanne – 2016) * Paaris liikmesriigis on osalejaid üle 100 %, mis näitab, et oli osalisi, kes osalesid rohkem kui ühel koolitusel. Austria andmed sisaldavad prokuröre, Taani andmed kohtutöötajaid. Joonis 41. Eri liiki oskustele keskenduva kohtunike täienduskoolituse osakaal* (protsendina kohtunike koguarvust) (allikas: Euroopa Komisjon) * Tabel kajastab täienduskoolitusel (s.t pärast kohtuniku põhikoolituse läbimist pakutaval koolitusel) osalevate kohtunike protsentuaalset jaotust nelja kindlaksmääratud valdkonna vahel. Õigusalast koolitust ei ole arvesse võetud. Ühendkuningriigis (Põhja-Iirimaal) ei pakkunud kohtunikke koolitavad asutused valitud oskustega seotud erikoolitust. Joonis 42. Kohtunikele pakutav koolitus, mis käsitleb suhtlemist poolte ja ajakirjandusega (allikas: Euroopa Komisjon) 3.2.3. Hindamisvahendid Kohtute tegevuse järelevalve ja hindamine aitab kindlaks teha puudusi ja vajadusi, parandades seeläbi kohtusüsteemi võimet reageerida praegustele ja tulevastele probleemidele. Piisavate IKT-vahendite abil saab hallata kohtuasju reaalajas ja toetada riigiülese standarditud kohtustatistika koostamist. Lisaks saab neid kasutada kuhjunud kohtuasjade arvu vähendamise haldamiseks ja automatiseeritud varajase hoiatamise süsteemis. Uuringud on hädavajalikud, et hinnata kohtusüsteemide toimimist õigusala töötajate ja kohtute kasutajate vaatenurgast. Kohtusüsteemide kvaliteedi parandamine eeldab, et uuringutele järgnevad piisavad järelmeetmed. Joonis 43. Kohtute tegevuse järelevalve ja hindamine* (allikas: CEPEJ uuring)

* Hindamissüsteemi raames vaadeldakse kohtusüsteemide tulemusi, kasutades näitajaid ja eesmärke. 2015. aastal teatasid kõik liikmesriigid, v.a Läti, sellise süsteemi olemasolust, mis võimaldab neil jälgida sissetulevate kohtuasjade arvu, menetluste kestust ja tehtud otsuste arvu, muutes need kategooriad ebaoluliseks. Samuti loobuti kvaliteedistandardite põhjalikku käsitlemist eelistades pelgast viitamisest kvaliteedistandarditele kui hindamiskategooriale. Andmed kategoorias „muu“ hõlmavad näiteks edasikaebuste (Eesti, Hispaania ja Läti), istungite (Rootsi) või teatava aja jooksul lahendatud asjade arvu (Taani). Joonis 44. IKT kättesaadavus kohtuasjade haldamiseks ja kohtu tegevust kajastava statistika kogumiseks*

(0 = võimalik 0 % kohtutes, 4 = võimalik 100 % kohtutes) (allikas: CEPEJ uuring) Joonis 45. Kohtute kasutajate ja õigusala töötajate seas tehtud uuringute teemad* (allikas: Euroopa Komisjon) * Liikmesriikidele anti olenemata uuringu põhjalikkusest üks punkt iga märgitud uuringuteema eest. Joonis 46. Kohtute kasutajate ja õigusala töötajate seas tehtud uuringute järelmeetmed (allikas: Euroopa Komisjon) 3.2.4. Kvaliteedinormid Kvaliteedinormid või -nõuded võivad aidata parandada kohtusüsteemide kvaliteeti. 2016. aasta tulemustabeli jaoks jõuti kvaliteedinormid kaardistada ning seekordses väljaandes uuritakse teatavaid ajalisi piiranguid ja pooltele teabe andmise nõudeid süvitsi. Joonistel 47–49 on näidatud tähtaegu, ajakavasid ja kohtuasjade kuhjumist käsitlevate nõuete kohaldamist ning ülevaadet neid kohaldatavatest liikmesriikidest. Tähtajad on menetluse kvantitatiivsed ajalised piirangud, nt aeg alates asja registreerimisest kuni esimese kohtuistungini. Ajakavad on mõõdetavad eesmärgid/tavad, millega nt täpsustatakse kindlaksmääratud arv kohtuasju, mis tuleb kindla aja jooksul lõpule viia. Kohtuasjade kuhjumise all mõistetakse kohtuasju, mis on kindlaksmääratud aja (nt kolme kuu või isegi kümne aasta) möödudes endiselt pooleli. Jooniselt 48 näeb kui paljudes õigusvaldkondades kasutatakse menetluse kestust puudutavaid nõudeid. Joonis 47. Ajalised piirangud* (allikas: Euroopa Komisjon) * Liikmesriikidele anti üks punkt iga õigusvaldkonna eest (tsiviil-/kaubandusõigus, haldusõigus või muu õigus), mille puhul on menetluse kestust puudutavad nõuded kindlaks määratud. Joonisel 48 on näha erinevate võimuharude pädevus ajaliste piirangute kehtestamisel ja jälgimisel. Joonis 48. Normide kehtestamine ja jälgimine* (allikas: Euroopa Komisjon) * Liikmesriigid on esitatud joonisel 47 osutatud järjekorras. Pange tähele, et määratlus „Parlament (seadusega kehtestatud nõuded)“ tähendab siinkohal, et teatav nõue on kehtestatud ainult seadusega. Isegi kui ajaliste piirangute kehtestamisel/jälgimisel osutatakse mitmele võimuharule, võib neist üks olla teatavat tüüpi nõude eest ainuvastutav. „Täidesaatev võim“ hõlmab kõiki otseselt või kaudselt valitsuse kontrollitavaid institutsioone. „Kohtuvõim“ sisaldab selliseid organeid, nagu kohtu esimehed, kohtute nõukogud, kohtunike üldkogud jne. Kreeka ja Küprose kohta jälgimise teavet ei ole. Joonisel 49 on näha ajaliste piirangute (joonis 48) ületamise korral võetavad meetmed. Näiteks järgneb mõnes liikmesriigis piirangu ületamisele erikoosolek, kus kõnealune kohtunik ja kohtu esimees olukorda arutavad. Kui nõudeid ei ole täitnud kogu kohus, siis võidakse korraldada koosolek, kus kohtuvad kõnealuse kohtu esimees ja kõrgema kohtu esimees. Joonis 49. Nõuete mittetäitmise järelmeetmed (allikas: Euroopa Komisjon)

– Pooltele teabe andmine – Joonisel 50 tutvustatakse pooltele nende kohtuasja edenemise kohta teabe andmise viise ja antava teabe liiki käsitlevaid nõudeid. Mõnes liikmesriigis on kasutusel automaatse teavitamise süsteem, mille puhul saadetakse viivituste, kohtuistungite aegade ja kohtuasja üldise edenemise kohta e-kiri või tekstisõnum. Lisaks on liikmesriike, kus kohtuasja kestel lihtsalt antakse teabele veebipõhine juurdepääs, ja neid, kus selline juurdepääs jääb kohtute otsustada. Joonis 50. Kohtuasja edenemise kohta teabe andmise nõuded* (allikas: Euroopa Komisjon) * Liikmesriikidele anti punkte igat liiki teabe andmiseks kasutatud meetodi järgi. 1,5 punkti automaatse e-kirja või tekstisõnumiga teavitamise eest, 1 punkt kohtuasja kestel veebipõhise juurdepääsu eest, 0,5 punkti vastavalt poolte päringu, kohtu kaalutlusõiguse või muu meetodi alusel antud teabe eest. 3.2.5. Kokkuvõte kohtusüsteemide kvaliteedi kohta 2017. aasta õigusemõistmise tulemustabelis uuritakse kohtusüsteemide kvaliteeti mõjutavaid tegureid, milleks on lihtne juurdepääs, piisavad ressursid, tulemuslikud hindamisvahendid ja asjakohased kvaliteedinõuded. Juurdepääsetavus Käesolevas väljaandes vaadeldakse põhjalikumalt kohtusüsteemide juurdepääsetavust kohtu kasutajate, st kodanike, tarbijate või ettevõtjate seisukohast. Enamik liikmesriike annab oma kohtusüsteemi kohta veebipõhist teavet (joonis 20). Siiski on teabe kasutajasõbralikkuse suhtes veel arenguruumi – näiteks võiksid veebilehed olla ligipääsetavad nägemispuudega inimestele või sisaldada interaktiivseid vahendeid, millega kodanikud saavad kontrollida, kas neil on õigus õigusabile. Samuti saaks kõikides astmetes parandada tsiviil-/kaubandus- ja haldusasjades tehtud kohtuotsuste kättesaadavust veebis (joonis 27). Vaid 17 liikmesriiki avaldavad kõik tsiviil-/kaubandus- ja haldusasjades kõrgema kohtu tehtud otsused. Õigusabi kättesaadavus ja kohtulõivude suurus on õigusemõistmisele juurdepääsul otsustava tähtsusega, eriti vaesuses elavate kodanike jaoks. Käesolevas väljaandes uuritakse, mil määral õigusabi süsteemid toetavad tarbijaid vaidlustes ettevõtjaga, kui vaidluse all on suur nõue (st 6 000 eurot) või väike nõue (st Eurostati vaesuspiirile vastav nõue). Joonisel 21 on näha, et tarbijad, kelle sissetulek jääb alla Eurostati vaesuspiiri, mõnes liikmesriigis õigusabi ei saaks. Õigusabi saamise raskendatus võib eriti halvavalt mõjuda olukorras, kui kohtulõiv on nõude suurust arvestades suhteliselt suur (joonis 22). Kohtus IKT võimaluste kasutamine aitab kiiremini lahenduseni jõuda ja kulusid vähendada. Näiteks hoiti ühes liikmeriigis 2016. aastal kokku üle 4,5 miljoni euro (enam kui 2 % kohtute eelarvest) reformiga, mille tulemusel kohtud edastasid võimaluse korral dokumente pooltele elektrooniliselt ja saatsid ülejäänud dokumendid keskse postisüsteemi kaudu. Tulemustabelist on näha, et on liikmesriike, kus nõudeid elektrooniliselt esitada ei saa (joonis 23) ja kus ei ole võimalik kohtumenetluse edenemist veebis jälgida. Kohtute ja advokaatide vahelises suhtluses IKT tegeliku kasutamise kaardistamiseks tehtud uuringust nähtus, et uuringus vaadeldud 20 liikmesriigist kasutatakse IKT-vahendeid laialdaselt 10 liikmesriigis (joonis 24). Elektroonilisi vahendeid kasutatakse kõige sagedamini üldiseks kohtuga suhtlemiseks, veidi harvemini dokumentide allkirjastamiseks ning nõuete, kutsete ja tõendite esitamiseks. Kokku 10 liikmesriigist, kus advokaatide vastuste järgi IKTd oluliselt vähem kasutati, märgiti 8 liikmesriigis kõige sagedamini põhjusena seda, et sellised tööriistad ei ole kättesaadavad, ja mingil määral ka seda, et IKT kasutamise kogemused on olnud pettumustvalmistavad. Ettevõtja suhtes kaebuste esitamiseks tarbija kasutatavate kanalite lähemal vaatlusel (st kas kaebus saabub kohtu, avaliku sektori asutuse, kohtuvälise mehhanismi või tarbijate vabaühenduse kaudu) tundub, et kõige sagedamini esitatakse kaebusi avaliku sektori asutuste kaudu, järgnevad kohtud ja kohtuvälised mehhanismid (joonis 29). Eelmiste aastatega võrreldes propageeritakse ja ergutatakse kõigis liikmesriikides üha enam vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodite vabatahtlikku kasutamist (joonis 30). Hiljuti loodud internetipõhise vaidluste lahendamise (ODR) platvormi kaudu esitatud kaebuste arvukus näitab tarbijate valmidust vaidluste kohtuvälise lahendamise meetodeid kasutada. Enamikus liikmesriikides moodustavad märkimisväärse osa kõikidest ODR-platvormil esitatud vaidlustest piiriülesed vaidlused (joonis 31). Ressursid Kvaliteetse õigusemõistmise jaoks on vaja piisavaid rahalisi vahendeid ja inimressursse, asjakohast koolitust ja kohtunike mitmekesisust, sh soolist tasakaalu. Tulemustabelist selgub alljärgnev. Rahaliste vahendite suhtes on andmetest näha, et üldjoontes suurendasid 2015. aastal enam kui pooled liikmesriigid kohtusüsteemile elaniku kohta tehtud kulutusi (joonis 32). Siiski oli paar tõsiste probleemidega silmitsi seisvat liikmesriiki, kes oma eelarvet vähendasid. Selle asemel, et lähtuda tegelikult töökoormusest või kohtu taotlustest, kasutavad liikmesriigid kohtusüsteemi rahaliste vahendite kindlaksmääramisel valdavalt ajaloolisi või jooksvaid kulusid (joonis 34). Kohtunike sooline tasakaal on esimese ja/või teise astme kohtutes üldjoontes endiselt hea või tundub aegamisi tasakaalu poole liikuvat (joonis 36). Seevastu ülemkohtutes – ehkki enamik liikmesriike liigub soolise tasakaalu poole – on mõnes liikmesriigis näha vastupidist arengut (joonis 37). Mis puudutab kohtunike koolitamist, siis – kuigi enamik liikmesriike näib tunnistavat täienduskoolituse tähtsust (joonised 39 ja 40) – tuleb teha jõupingutusi pakutava koolituse mitmekesistamiseks. Ametioskuste, IT-oskuste, kohtu haldamise ja kohtunikueetika alast täienduskoolitust ei pakuta kõikides liikmesriikides (joonis 41). Lisaks ei paku teatavad liikmesriigid poolte ja ajakirjandusega suhtlemise koolitust (joonis 42). 2016. aastal asutas Euroopa õigusalase koolituse võrgustik kohtu esimeeste ja riigiprokuratuuri juhtide lühiajalise vahetusprogrammi, mille raames keskenduti näiteks muudatuste juhtimisele ja IKT-le. Hindamisvahendid Järelevalve- ja hindamisvahendid kohtu tegevuse kontrollimiseks on küll kõikides liikmesriikides olemas (joonis 43), kuid sugugi kõikides liikmesriikides ei ole selliste vahendite täiskomplekti. Paljudes liikmesriikides tuleb IKT-põhiseid kohtuasjade haldamise süsteeme veel nende täieliku potentsiaali avamiseks täiustada (joonis 44), et tagada nende kasutatavus eri otstarvetel (sh statistika koostamisel) ja nende järjekindel kasutamine kogu kohtusüsteemis. Näiteks ei võimalda IKT-vahendid mõnes liikmesriigis hallata kuhjunud kohtuasju, sealhulgas kindlaks teha eriti vanu kohtuasju. Teatud liikmesriikides on seevastu kasutusel varajase hoiatamise süsteem, et avastada tõrkeid või kohtuasjade menetlemise nõuete rikkumisi, mis aitab õigel ajal lahendusi leida. Mõnes liikmesriigis ei ole ikka veel võimalik tagada riigiülest andmete kogumist kõikides õigusvaldkondades. Korrapärased uuringud on endiselt tähtsal kohal, et mõista paremini kasutajate ja õigusala töötajate arvamust kohtusüsteemi kohta. Ligikaudu pool liikmesriikidest korraldas 2015. aastal uuringuid (joonis 45). Kuigi kõik liikmesriigid on ette näinud uuringute järelmeetmed, on meetmete ulatus liikmesriikide võrdluses väga ebaühtlane. Kõige levinum tava on kasutada uuringutulemusi iga-aastases kohaliku või riikliku tasandi aruandes (joonis 46). Mitmes liikmesriigis avaldavad kohtud kliendirahulolu uuringuid. Kvaliteedinormid Kvaliteedinormid või -nõuded võivad aidata parandada kohtusüsteemide kvaliteeti. Käesolevas väljaandes vaadeldakse põhjalikumalt konkreetseid nõudeid, mille eesmärk on menetluste ajastuse ja pooltele antava teabe parandamine. Enamik liikmesriike kasutab menetluse kestuse suhtes kohaldatavaid nõudeid. Siiski on konkreetseid tõhususe poolest probleemseid liikmesriike, kes selliseid nõudeid praegu ei kasuta. Kõige levinumad on normid, millega on kindlaks määratud tähtajad (nt aeg alates asja registreerimisest kuni esimese kohtuistungini), ning vähem kasutatakse norme, millega reguleeritakse ajakavu (nt täpsustatakse kindlaksmääratud arv asju, mis tuleb kindla aja jooksul lõpule viia) ja kuhjunud kohtuasju (joonis 47). Nõuetest kinnipidamise jälgimine kuulub peamiselt kohtute vastutusalasse (joonis 48). Nõuete mittetäitmisele võivad järgneda erinevad järelmeetmed. Kõige tavapärasem on, et kohtunik peab selles küsimuses kirjalikult ja/või suuliselt aru andma, kuid tagajärjeks võib olla ka see, et suurendatakse konkreetse kohtu inimressursse või rahalisi vahendeid, ajutiselt kutsutakse appi erikohtunikud või korraldatakse kohtutes ümber haldusprotsess (joonis 49). Enamikul liikmesriikidel on nõuded, mis käsitlevad poolte teavitamist kohtuasja edenemise, kohtuistungite aegade või võimalike viivituste kohta (joonis 50). Liikmesriigid erinevad peamiselt kasutatud meetodite poolest. Mõnes liikmesriigis on kasutusel automaatse teavitamise süsteem, mille puhul saadetakse viivituste, kohtuistungite aegade ja kohtuasja üldise edenemise kohta e-kiri või tekstisõnum. Lisaks on liikmesriike, kus kohtuasja kestel lihtsalt antakse teabele veebipõhine juurdepääs, ja neid, kus selline juurdepääs jääb kohtute otsustada. Kodanikusõbralikkuse seisukohast tuleks poole tegevust eeldavale teavitamisele eelistada kohtu poolt automaatselt saadetavat teavet.

3.3. Sõltumatus Kohtusüsteemi sõltumatus on nõue, mis tuleneb hartas (artikkel 47) sätestatud õigusest tõhusale õiguskaitsevahendile kohtus. Nii tagatakse õigussüsteemi õiglus, prognoositavus ja kindlus, mis on ühtlasi soodsa ettevõtluskeskkonna olulised komponendid. Lisaks mitmesugustest allikatest kogutud teabele kohtusüsteemi tajutava sõltumatuse kohta, esitatakse tulemustabelis ülevaade sellest, kuidas on kohtusüsteemid korraldatud kohtute sõltumatuse kaitsmiseks teatavat liiki olukordades, kus nende sõltumatus võib olla ohus. Koostöö jätkamine Euroopa õigusalase koostöö võrgustikega, eeskätt kohtunike nõukogude Euroopa võrgustikuga, võimaldas 2017. aasta tulemustabelis esitada struktuurse sõltumatuse ajakohastatud näitajaid ja uusi näitajaid kohtunike ametisse määramise ja hindamise kohta. 3.3.1. Kohtute tajutav sõltumatus Joonis 51. Üldsuse tajutav kohtute ja kohtunike sõltumatus (allikas: Eurobarometer– heledad värvid: 2016, tumedad värvid: 2017) Joonisel 52 on esitatud peamised põhjused, miks tajutakse kohtute ja kohtunike sõltumatuse puudumist. Rahvaküsitlusele vastajad, kes andsid kohtusüsteemi sõltumatusele hinnangu „võrdlemisi väike“ või „väga väike“, said teha oma hinnangu selgitamiseks valiku kolme põhjuse seast. Liikmesriigid on esitatud samas järjekorras kui joonisel 51. Joonis 52. Peamised põhjused, miks üldsus tajub sõltumatuse puudumist (osakaal kõikidest vastajatest – kõrgem väärtus tähendab suuremat mõju) (allikas: Eurobaromeeter) Joonis 53. Ettevõtjate tajutav kohtute ja kohtunike sõltumatus (allikas: Eurobarometer– heledad värvid: 2016, tumedad värvid: 2017) Joonisel 54 on esitatud peamised põhjused, miks tajutakse kohtute ja kohtunike sõltumatuse puudumist. Ettevõtjatest vastajad, kes andsid kohtusüsteemi sõltumatusele hinnangu „võrdlemisi väike“ või „väga väike“, said teha oma hinnangu selgitamiseks valiku kolme põhjuse seast. Liikmesriigid on esitatud samas järjekorras kui joonisel 53.

Joonis 54. Peamised põhjused, miks ettevõtjad tajuvad sõltumatuse puudumist (osakaal kõikidest vastajatest – kõrgem väärtus tähendab suuremat mõju) (allikas: Eurobaromeeter) Joonis 55. Maailma Majandusfoorum: ettevõtjate tajutav kohtusüsteemi sõltumatus (tajumus – kõrgem väärtus tähendab paremat tajumist) (allikas: Maailma Majandusfoorum) 3.3.2. Struktuurne sõltumatus Tulemustabelis antakse ülevaade sellest, kuidas on kohtusüsteemid korraldatud kohtute sõltumatuse kaitsmiseks teatavat liiki olukordades, kus nende sõltumatus võib olla ohus. Käesolevas väljaandes keskendutakse mitmele kohtuniku staatuse põhiaspektile: kohtunike ametisse nimetamine (joonised 56 ja 57), kohtunike hindamine (joonis 58), kohtunike teisele ametikohale üleviimine ilma nende nõusolekuta (joonis 59) ja kohtunike ametist vabastamine (joonis 60). Euroopa Nõukogu 2010. aasta soovituses kohtunike sõltumatuse, kohtunike tegevuse tulemuslikkuse ja kohtunike vastutuse kohta (edaspidi „soovitus“) on sätestatud nõuded, millega säilitada kohtute sõltumatus sellistes olukordades. Tulemustabelis esitatud andmeid ei saa vaadata kaitsemeetmete tulemuslikkuse kvalitatiivse hinnanguna ega kvantitatiivse määratlemisena. Nendega ei püüta kajastada kaitsemeetmete keerukust ega üksikasju. Pelgalt kaitsemeetmete arvukus kohtusüsteemi tulemuslikkust ei taga. Samuti tuleb märkida, et kohtusüsteemi sõltumatuse tagamisel on oluline rakendada strateegiaid ja tavasid, millega suurendatakse kohtute usaldusväärsust ja ennetatakse kohtutes korruptsiooni. – Kohtunikega seotud kaitsemeetmed – Struktuurse sõltumatuse tagamiseks on vaja eeskirju, sh kohtunike ametisse nimetamise kohta. Joonisel 56 on esitatud organid ja asutused, kes koostavad nimekirja kohtunikest, keda esimest korda esimese astme kohtus ametisse nimetada, ning ametisse nimetavad organid. Samuti näeb sealt, kas kohtunikke värvatakse erieksami või konkursi kaudu või töökuulutuse avaldamisega ja ilma erieksamita. Joonis 56. Kohtunike ametisse nimetamine: ettepanekut tegevad ja ametisse nimetavad organid* * Mitmes riigis (nt Belgias, Tšehhi Vabariigis, Saksamaal, Eestis, Leedus, Ungaris, Madalmaades, Austrias, Ühendkuningriigis (Inglismaal ja Walesis) ja Ühendkuningriigis (Šotimaal)) võib või tuleb kohtunikukandidaadi üle arutada või nõu pidada teistel asutustel või organitel (nt kohtu esimeestel, kohtunikel). Mõnes riigis (nt Leedus ja Poolas) on teatavad kandidaadid kohtunikueksamist varasema kvalifikatsiooni või töökogemuse põhjal vabastatud. Tšehhi Vabariigis nimetab kohtunikud ametlikult ametisse president, justiitsminister otsustab kohtuniku määramise konkreetsesse kohtusse. Praktikas tuleb kohtunikukandidaatide ametisse nimetamise ettepanek piirkondlike kohtute esimeestelt. Seejärel edastatakse kandidaatide nimekiri justiitsministeeriumile, kes edastab kandidaatide nimekirja (pärast põhjalikku kaalumist) riigipeale. Saksamaal on menetlused liidumaade tasandil väga erinevad. 16 liidumaast pooltes osalevad värbamises kohtunike esinduskogud. Mõnel liidumaal on see täielikult selle liidumaa justiitsministeeriumi pädevuses ning teistes liidumaades on värbamise ja (esimest korda) ametisse nimetamise õigus antud kõrgemate piirkondlike kohtute esimeeste pädevusse. Mõni liidumaa on sätestanud kohtunike nõukogu kohustusliku kaasamise. Mujal nõutakse, et kohtunike nõukogu vastuseisu korral toimuks ametisse nimetamine pädeva ministri ja lepituskomitee poolt ühiselt. Mõne liidumaa kohtunikud valib liidumaa parlament ja ametisse peab nad nimetama liidumaa täidesaatev organ. Iirimaal soovitab kohtunike ametissenimetamise nõuandekogu valitsusele ametisse määramiseks vähemalt seitse kandidaati. Pärast valitsuse otsust nimetab president kohtuniku ametlikult ametisse ega saa esitatud kandidaadi ametisse nimetamisest keelduda. Prantsusmaal valitakse kohtunikueksamiga kohtunikukandidaadid, kes järjestatakse saadud tulemuse alusel. Kui kandidaat ja justiitsministeerium on arutanud konkreetsesse kohtusse määramist, peab Conseil Supérieur de la Magistrature esitama nende kandidaatide esimest korda ametisse nimetamise kohta arvamuse ning seejärel edastab justiitsminister kandidaatide nimekirja vabariigi presidendile, kellel ei ole selles küsimuses kaalutlusõigust ja kes peab kohtunikukandidaadid dekreediga ametlikult ametisse nimetama. Lätis esitab kohtunike sobivuse nõuandekogu, kuhu kuuluvad ja mille on valinud kohtunikud, kolme aasta pärast kohtuniku töö hindamiseks arvamuse. Madalmaades teeb kohtuniku ametisse nimetamise ametliku ettepaneku kohtu esimees, tuginedes sõltumatu valimiskomisjoni soovitusele. Rumeenia andmed käsitlevad vanemkohtunike ametisse nimetamist. Ühendkuningriigis (Inglismaal ja Walesis) erineb kord olenevalt sellest, kas esimest korda määratakse ametisse kõrgema astme kohtunikke (ülemkohtu kohtunikud ja veel kõrgema astme kohtunikud) või tavakohtunikke (ringkonnakohtunikud ja alama astme kohtunikud). Joonisel 57 on näidatud, milline on ettepanekut tegevalt organilt (nt kohtunike nõukogu, kohus) ettepaneku saamise järel täidesaatva võimu (nt vabariigi president, valitsus) või parlamendi kaalutlusõiguse võimalik ulatus kohtuniku esimest korda esimese astme kohtus ametisse nimetamisel. Tulba kõrgus oleneb sellest, kas täidesaatev võim võib kohtunikuks kandideerijat üldse tagasi lükata, kas valida saab ainult ettepanekus nimetatud kandidaatide vahel või kas täidesaatev võim saab valida ja ametisse nimetada mõne teise kandidaadi, keda pädev organ kandidaadina ei esitanud. Ametisse nimetamata jätmise korral on oluline kaitsemeede põhjendamise nõue ja kohtuliku läbivaatamise võimalus. Joonisel on kujutatud õigussüsteemiga seotud fakte ja seda ei tuleks käsitleda kaitsemeetmete tulemuslikkuse kvalitatiivse hinnanguna. Näiteks tuleks tähele panna, et mitmes riigis, kus täidesaatval võimul või parlamendil on õigus kohtunikukandidaat tagasi lükata, ei ole seda võimalust kunagi kasutatud (nt Madalmaades, Austrias, Slovakkias, Rootsis, Ühendkuningriigis (Inglismaal ja Walesis) ja Ühendkuningriigis (Šotimaal)) või on seda võimalust kasutatud vaid mõnel üksikul korral (nt Lätis, Sloveenias ja Soomes). Joonis 57. Kohtunike ametisse nimetamine: täidesaatva võimu ja parlamendi pädevus* (kõrgem väärtus tähendab suuremat kaalutlusõigust) * Igale liikmeriigile anti üks punkt, kui täidesaatev võim / parlament saab esitatud kandidaadi tagasi lükata ja valida esitatud kandidaatide seast teise kandidaadi; üks punkt anti, kui täidesaatev võim / parlament ei ole kohustatud kohtunikukandidaadi ametisse nimetama jätmist põhjendama; kaks punkti anti, kui täidesaatev võim saab kandidaadi tagasi lükata ja mis tahes teise kandidaadi valida; ning kaks punkti anti, kui ametisse nimetamata jätmisele ei järgnenud kohtulikku läbivaatamist. Saksamaa andmed puuduvad. Iirimaal võib valitsus ametisse nimetada isiku, keda kohtunike ametissenimetamise nõuandekogu nimekirjas ei olnud, kuid praktikas pole seda juhtunud. Lõplik ametissenimetamine on presidendi ülesanne ja president ei saa sellest keelduda. Kreeka (halduses) on lõplik ametissenimetamine presidendi ülesanne ja president ei saa sellest keelduda. Leedus ei saa president ilma kohtunike nõukogult nõu küsimata kohtunikku ametisse nimetada; kui kohtunike nõukogu presidendile oma nõusoleku annab, siis on presidendil vaba voli lõplik otsus vastu võtta; kui kohtunike nõukogu presidendile oma nõusolekut ei anna, siis peab president sellest lõpliku otsuse vastu võtmisel juhinduma. Luksemburgis ei ole selle kohta siduvat dokumenti, kuid seni ei ole ametisse nimetav organ ühtki ametisse määramiseks Commission du recrutement et de la formation des attaches de justice’i poolt esitatud kohtunikukandidaati tagasi lükanud. Poolas kontrollib riigi kõrgeim halduskohus praegu, kas president peab kohtuniku ametisse nimetamata jätmist põhjendama ja kas sellele järgneb kohtulik läbivaatamine. Rumeenias võib president vanemkohtuniku või -prokuröri ametisse nimetamisest keelduda ainult ühel korral. Keeldumine saadetakse koos põhjendusega kohtunike kõrgemale kogule. Slovakkias on presidendil võimalik kohtunikukandidaadi ametisse nimetamisest keelduda, kuid seda pole kordagi juhtunud. Soomes ei saa president esitatud kandidaadi ametisse nimetamisse jätmisel teist kandidaati valida, vaid võib kandidaadi vaid ühe korra edasiseks kaalumiseks tagasi saata. Rootsis on valitsus sellise kandidaadi ametisse nimetamiseks, keda ei esitanud kohtunike ametissenimetamise koda, õiguslikult kohustatud kojalt selle kandidaadi kohta uuesti arvamust küsima. Ühendkuningriigis (Inglismaal ja Walesis) ja Ühendkuningriigis (Põhja-Iirimaal) on asjaomane ametisse nimetav organ lordkantsler (Ühendkuningriigi justiitsminister), kes soovitab kohtunikukandidaadi, kelle kuninganna ametlikult ametisse nimetab. Ühendkuningriigis (Šotimaal) on asjaomane ametisse nimetav organ Šotimaa esimene minister, kes soovitab kohtunikukandidaadi, kelle kuninganna ametlikult ametisse nimetab. Kui Šotimaa esimene minister kohtunikukandidaadi tagasi lükkab, siis võib ettepanekut tegev organ (Šotimaa kohtunike ametissenimetamise kogu) peaministrile sama kohtunikukandidaadi uuesti esitada. Joonisel 58 on näidatud, kes otsustab kohtunike hindamise ja selleks kasutatavad kriteeriumid (nt kvantitatiivsed, kvalitatiivsed). Soovituses on ette nähtud, et kui kohtusüsteem loob kohtunike hindamise süsteeme, peaksid need süsteemid tuginema objektiivsetele kriteeriumidele. Joonis 58. Kohtunike individuaalne hindamine*