[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |

Brüssel 7.2.2006

KOM(2006) 57 lõplik

2004/0055 (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

millega luuakse Euroopa maksekäsu menetlus

(komisjoni esitatud EÜ asutamislepingu artikli 250 lõike 2 alusel)

SELETUSKIRI

1. TAUST

19. märtsil 2004 võttis komisjon vastu ettepaneku Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, millega luuakse Euroopa maksekäsu menetlus.[1] Ettepanek edastati parlamendile ja nõukogule 19. märtsil 2004. Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee esitas ettepaneku kohta oma arvamuse 9. veebruaril 2005.[2] Euroopa Parlament esitas kõnealuse ettepaneku oma õiguskomisjonile (vastutab raporti eest) ja kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjonile (arvamuse saamiseks). Kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjon võttis arvamuse vastu 13. juunil 2005. Õiguskomisjon võttis oma raporti vastu 14. juulil 2005. Nõukogu jõudis määruse artiklite sõnastuse suhtes kokkuleppele 2. detsembril 2005 toimunud istungil. 13. detsembril 2005 toimunud täiskogu istungil võttis Euroopa Parlament vastu arvamuse, millega kiideti heaks mitmete muudatuste tegemine komisjoni ettepanekusse. Euroopa Parlamendi tehtud muudatused on kooskõlas tekstiga, mille nõukogu kiitis heaks 2. detsembril 2005. Kõnealuste muudatustega asendatakse komisjoni esialgse ettepaneku artiklid.

2. MUUDETUD ETTEPANEKU EESMÄRK

Vastusena Euroopa Parlamendi muudatustele kohandatakse käesoleva muudetud ettepanekuga Euroopa maksekäsu menetluse loomise esialgset ettepanekut.

3. KOMISJONI ARVAMUS EUROOPA PARLAMENDIS VASTU VÕETUD MUUDATUSTE KOHTA

3.1 Muudatused, mille komisjon tervikuna heaks kiidab

Muudatused 26–28, 32–38, 40–46, 48–50, 54–67 ja 73 võib parlamendi esitatud kujul heaks kiita, sest need lihtsustavad kavandatud menetlust, soodustavad Euroopa maksekäsu vaba ringlust või nendega muudetakse dokumendi tekst selgemaks või üksikasjalikumaks ning tehakse sellesse lisandusi, mis võivad osutuda kasulikuks kavandatud määruse rakendamisel.

Seoses välisriigi kohtuotsuse tunnustamise tühistamise kaasamisega määrusesse tuleb lisada täiendavad põhjendused, mis on pärit peamiselt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrusest (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta.

3.2 Muudatused, mille komisjon sisuliselt heaks kiidab, kuid mis tuleb ümber sõnastada

Muudatused 30, 31, 33, 47, 51–53, 68–70, 72, 74 ja 75 võib põhimõtteliselt heaks kiita, kuid need tuleb ümber sõnastada.

Muudatuse 30 eesmärk on selgitada, et tähtaegade arvutamisel tuleks kohaldada nõukogu 3. juuni 1971. aasta määrust (EMÜ, Euratom) nr 1182/71, millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad. Põhjenduse sõnastust oleks asjakohane natuke muuta, et Euroopa Kohtul oleks võimalik tõlgendada määruse 1182/71 kohaldamist tsiviilõiguse valdkonnas kehtivate õigusaktide suhtes.

Muudatusega 31 tehakse ettepank teavitada nõude saajat asjakohase tüüpvormi abil, et tähtajad arvutatakse vastavalt nõukogu 3. juuni 1971. aasta määrusele (EMÜ, Euratom) nr 1182/71, millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad. Kuigi see on sisuliselt vastuvõetav, ei ole selleks põhjenduse lisamine vajalik. Kõnealune muudatus tuleb teha asjakohasesse tüüpvormi.

Muudatus 33 kohustab kohtuid arvesse võtma nõude saaja mis tahes vormis vastulauseid, kui need on selgelt väljendatud. Seoses nõude saaja õiguste kaitsmisega on oluline rõhutada kõnealuse kohustuse tähtsust. Põhjenduse sõnastus peaks seetõttu olema mõjuvam.

Muudatuses 47 tuleks viidata parlamendi teksti artikli 4 b lõike 3 asemel artiklile 4 b.

Muudatuses 51 puudub lõike 2 punktis b „otsuse teinud kohtule” järel sõna „saadetud”.

Muudatused 52 ja 53 on vajalikud seoses Euroopa maksekäskude kohta tehtavate välisriigi kohtuotsuste tunnustamise tühistamise kaasamisega. Need on täpsed koopiad dokumentide kättetoimetamise miinimumnõuetest, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 805/2004, millega luuakse Euroopa täitekorraldus vaidlustamata nõuete kohta. Vajalik on siiski üks tehniline muudatus, mis tuleneb muudatuses 39 esitatud „piiriüleste juhtumite” määratlusest (parlamendi teksti artikli 1 a lõige 1). Selle määratluse kohaselt on võimalik, et nõude saaja alaline eluase või peamine elukoht on mõnes muus riigis kui Euroopa Liidu liikmesriigis. Sellisel juhul kohaldatakse nõude saaja suhtes Euroopa maksekäsu kättetoimetamisel asjaomases riigis kehtivaid eeskirju. Muudatused 52 ja 53 peavad kajastama seda võimalust ja seetõttu tuleks viidata liikmesriigi asemel riigis kohaldatavatele kättetoimetamise eeskirjadele.

Muudatuses 68 tuleks lõikes b viidata parlamendi teksti artiklitele 12 d–f.

Muudatuses 69 tuleb lõike 1 punktis b viidata parlamendi teksti artiklile 12 c.

Muudatuses 70 tuleks viidata lisadele (mitmuses), sest määrusele lisatakse mitu lisa.

Muudatuses 72 nähakse ette säte määruse toimimise üksikasjaliku läbivaatamise kohta seoses maksekäsu siseriikliku menetlusega. Kõnealune läbivaatamine viiakse läbi viis aastat pärast käesoleva määruse jõustumise kuupäeva. Arvestades seda, et muudatuses 73 tehakse ettepanek eristada määruse jõustumise kuupäeva sellest kuupäevast, millest alates määrust kohaldatakse, oleks muudatuses 72 asjakohasem viidata määruse jõustumise kuupäeva asemel kuupäevale, millest alates määrust kohaldatakse. See on samuti kooskõlas nõukogus toimunud aruteludega.

Muudatuse 74 sisu tuleb tehnilisest seisukohast lähtuvalt põhjalikult kontrollida ja teha muudatused, mis on vajalikud seoses Euroopa maksekäsu elektroonilise menetlemise tagamiseks vajaliku tarkvaraga.

Muudatuses 75 tehakse ettepanek lisada taotlusvormile lisa. Kõnealune lisa on tehniliselt taotlusvormi osa ja tuleks seetõttu lisada muudatusse 74.

3.3 Muudatused, mille komisjon on osaliselt heakskiitnud

Muudatused 29, 39 ja 76 võib heaks kiita osaliselt.

Muudatus 29 selgitab eesmärki, mida taotletakse nõude saajale pakutava spetsiaalse läbivaatamisega pärast Euroopa maksekäsule vastuväite esitamise tähtaja möödumist. Kõnealune läbivaatamine on oluline nõude saaja õiguste kaitsmise seisukohast ning seetõttu peaks sõnastus olema täpsem ja tuleks selgitada, et termin „muud erandlikud asjaolud” võib hõlmata olukorda, kui Euroopa maksekäsk põhines nõude esitaja taotlusvormis esitatud valeandmetel. See on samuti kooskõlas nõukogus toimunud aruteludega.

Muudatuses 39 määratletakse mõiste „piiriülene juhtum” käesoleva määruse tähenduses. Komisjon nõustub, et määruse kohaldamist piiratakse piiriüleste juhtumitega ja on suures osas nõus ka esitatud määratlusega, kuid ei nõustuta sellega, et liikmesriigile viidatakse kui poolte alalisele eluasemele või peamisele elukohale. Kui seoses pooltega viidatakse liikmesriigile, siis on sellel märkimisväärsed õiguslikud ja poliitilised tagajärjed. Kõnealune viide tähendab, et Euroopa maksekäsu menetlust ei saa kohaldada teatavate kohtuasjade korral, mis kuuluvad Euroopa Liidu kohtute pädevusse eelkõige vastavalt nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrusele EÜ nr 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades), kui nõude esitaja või nõude saaja elukoht ei ole ELis. Menetluse kasutamise keelamine nõude esitajatel, kelle elukoht ei ole ELis, on väga küsitav seoses Euroopa Liidu rahvusvaheliste kohustustega, eelkõige kohustustega, mis tulenevad 1994. aasta üldisest tolli- ja kaubanduskokkuleppest, teenuskaubanduse üldlepingust ja intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingust. Samuti tekitab kavandatava õigusakti kohaldamine koos 1988. aasta Lugano konventsiooniga (kohtualluvuse ja kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) soovimatuid olukordi, kui nõude esitaja alaline eluase või peamine elukoht on mõnes muus riigis kui ELi liikmesriigis, ja asjaomane riik on nimetatud konventsiooni osalisriik. Lisaks tõstatab määratlus küsimusi seoses Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga.

Muudatuses 76 tehakse ettepanek komisjoni algsesse ettepanekusse kuulunud 2. ja 3. lisa välja jätta. 2. lisa võib välja jätta, kuid 3. lisaga ei saa seda teha. 3. lisa ,nii nagu teisedki tüüpvormidest koosnevad lisad, tuleb ümber sõnastada, et viia need vastavusse muudetud ettepanekuga, lähtudes Euroopa maksekäsu elektroonilise menetlemise tagamiseks vajalikust tarkvarast.

3.4 Tagasilükatud muudatused

Muudatust 71 ei saa heaks kiita, sest kavandatud muudatus ei ole tehniliselt korrektne. Kõnealuses lõikes tuleb viidata kogu asjakohasele artiklile, mitte ainult lõikele, kus viide esineb.

4. JÄRELDUS

Võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 250 lõiget 2, muudab komisjon oma ettepanekut järgmiselt:

2004/0055 (COD)

Muudetud ettepanek:

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS

millega luuakse Euroopa maksekäsu menetlus (EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 61 punkti c ja artikli 67 lõike 5 teist taanet,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[3]

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[4]

tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras

ning arvestades järgmist:

(1) Ühendus on seadnud eesmärgiks säilitada ning arendada vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, kus on tagatud isikute vaba liikumine. Selleks peab ühendus muu hulgas vastu võtma piiriülese toimega tsiviilasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas siseturu nõuetekohaseks toimimiseks vajalikud meetmed.

(2) Euroopa Ülemkogu Tampere istungil 15. ja 16. oktoobril 1999. aastal kutsuti nõukogu ja komisjoni üles valmistama ette uut õigusakti küsimustes, mis mõjutavad ladusat õigusalast koostööd ja tõhusamat juurdepääsu õiguskaitsele, ning viitas sellega seoses konkreetselt maksekäskudele.

(3) 30. novembril 2000. aastal võttis nõukogu vastu komisjoni ja nõukogu ühisprogrammi, mis käsitleb meetmeid tsiviil- ja kaubandusasjades tehtud otsuste vastastikuse tunnustamise põhimõtte rakendamiseks.[5] Programmis nähakse ette võimalus konkreetse, ühetaolise ja ühtlustatud menetluse rakendamiseks kohtuotsuste tegemisel konkreetsetes valdkondades, sealhulgas vaidlustamata nõuete alal, ühenduse territooriumil. Seda ideed arendati edasi 5. novembril 2004 Euroopa Ülemkogul vastuvõetud Haagi programmis, kus kutsutakse üles aktiivselt jätkama Euroopa maksekäsu menetluse väljatöötamist.

(4) 20. detsembril 2002. aastal võttis komisjon vastu rohelise raamatu Euroopa maksekäsu menetluse ja meetmete kohta, mis lihtsustavad ja kiirendavad kohtuvaidlusi seoses väikeste nõuetega. Roheline raamat käivitas arutelu vaidlustamata nõuete sissenõudmise ühetaolise või ühtlustatud Euroopa menetluse võimalike eesmärkide ja olemuse kohta.

(5) Tõrgeteta ja tõhus tasumata võlgade sissenõudmine, mille puhul ei esine õiguslikke vastuolusid, on üliolulise tähtsusega Euroopa Liidu ettevõtjate jaoks, kuna maksete hilinemine on peamine maksejõuetuse põhjus, ohustades ettevõtte püsimajäämist (eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul) ja põhjustades suurearvulise töökohtade kaotamise.

(6) Samal ajal kui liikmesriigid tegelevad vaidlustamata nõuete massilise tagasinõudmise küsimusega ja enamik neist kavandab maksekäsu lihtsustatud menetlust, erinevad oluliselt nii nende siseriikliku õiguse sätted kui ka kohaliku menetluse toimimine. Lisaks on olemasolevad menetlused sageli kas vastuvõetamatud või rakendamatud piiriüleste juhtumite korral.

(7) Selle tulemusena tekivad takistused tõhusa õiguskaitse saamisel piiriüleste juhtumite korral ja konkurentsimoonutused siseturul, mis on põhjustatud võlausaldajatele pakutava menetluse vahendite kattumatusest erinevates liikmesriikides. See tekitab vajaduse ühenduse õigusaktide järele, mis tagab võlausaldajatele ja võlgnikele võrdsed võimalused kogu Euroopa Liidus.

(8) Käesoleva määruse eesmärk on lihtsustada ja kiirendada kohtuvaidlusi ja vähendada vaidlustamata nõuetega seonduvaid piiriüleste kohtuvaidluste kulusid, luues Euroopa maksekäsu menetluse, ning lubada Euroopa maksekäskude vaba ringlust kõikides liikmesriikides, kehtestades miinimumnõuded, millest kinnipidamine teeb ebavajalikuks kohtuotsuse tunnustamise ja täitmise eelsed vahepealsed menetlused otsuse täitmise liikmesriigis.

(9) Käesoleva määrusega kehtestatud menetlus on täiendav ja vabatahtlik vahend nõude esitajale, kellel on vaba voli kasutada ka siseriiklikus õiguses sätestatud menetlust. Sellest tulenevalt ei asenda ega ühtlusta käesolev määrus olemasolevaid siseriikliku õiguse kohaseid vaidlustamata nõuete sissenõudmise mehhanisme.

(10) Menetlus peaks kohtu ja poolte vahelises teabevahetuses tuginema võimalikult suures ulatuses tüüpvormide kasutamisele, et tõhustada haldamist ja võimaldada automaatset andmetöötlust.

(11) Otsustades, millised kohtud on pädevad väljastama Euroopa maksekäsku, peaksid liikmesriigid arvestama vajadust tagada õigusemõistmise kättesaadavus.

(12) Euroopa maksekäsu taotluses on nõude esitaja kohustatud esitama teabe, mis on piisav nõude selgeks määratlemiseks ja põhjendamiseks, et asetada nõude saaja olukorda, kus tal on piisavalt teavet, et otsustada, kas nõue vaidlustada või mitte.

(13) Sellega seoses peaks olema nõude esitaja kohustatud kirjeldama teatavaid tõendeid (ilma tegelikke dokumentaalseid tõendeid kohtule esitamata), millele ta saab tugineda oma väidete õigsuse tõendamisel.

(14) Euroopa maksekäsu taotluse esitamine eeldab kohaldatavate kohtulõivude tasumist.

(15) Kohus vaatab nõude, kaasa arvatud pädevuse ja tõendite kirjelduse küsimuse, läbi taotlusvormis esitatud teabe alusel. See võimaldab kohtul esmapilgul kontrollida nõude sisu ja muu hulgas kõrvale jätta selgelt põhjendamatud või vastuvõetamatud nõuded. Läbivaatamist ei pea tingimata teostama kohtunik.

(16) Euroopa maksekäsuga peaks teavitama nõude saajat tema valikutest, kas maksta võlgnetav summa nõude esitajale või esitada 30 päeva jooksul vastuväide, kui ta soovib nõuet vaidlustada. Lisaks täielikule nõude esitaja esitatud teabele nõude kohta peaks nõude saajat teavitama ka Euroopa maksekäsu õiguslikust tähtsusest, eriti just nõude vaidlustamata jätmise tagajärgedest.

(17) Kuigi Euroopa maksekäsu taotluse tagasilükkamine ei kuulu uuesti läbivaatamisele, ei välista see otsuse läbivaatamise võimalust sama astme instantsis.

(18) Seoses siseriiklikus õiguses kehtivate erinevustega tsiviilkohtumenetluse eeskirjades ja eelkõige nendes, mis reguleerivad dokumentide kättetoimetamist, on vaja määratleda täpselt ja üksikasjalikult asjakohased miinimumnõuded. Eelkõige ei saa pidada Euroopa maksekäsu kättetoimetamisel piisavaks iga kõnealuste nõuete täitmise viisi, mis põhineb õiguslikul fiktsioonil.

(19) Kõikidele artiklites 13 ja 14 loetletud kättetoimetamise viisidele on iseloomulik kas täielik kindlus (artikkel 13) või väga suur tõenäosus (artikkel 14), et adressaat on kättetoimetatava dokumendi kätte saanud.

(20) Isiklikku kättetoimetamist teatavatele muudele isikutele kui nõude saajale artikli 14 lõike 1 punktide a ja b kohaselt võib pidada kõnealuste sätetega kehtestatud nõuetele vastavaks ainult siis, kui need isikud on Euroopa maksekäsu tegelikult vastu võtnud / kätte saanud.

(21) Artiklit 15 peaks kohaldama olukordades, kui nõude saaja ei saa ennast ise kohtus esindada, näiteks juriidiliste isikute puhul, ja kui nõude saaja esindaja on määratud seadusega ning ka olukordades, kus nõude saaja on volitanud teise isiku, eelkõige advokaadi, ennast asjaomases kohtumenetluses esindama.

(22) Kohus peab tagama täieliku vastavuse menetluse miinimumnõuetele ja väljastama standardse Euroopa maksekäsu.

(23) Nõude saaja võib esitada vastuväite kasutades selleks lisas esitatud tüüpvormi. Kohtud võtavad siiski arvesse ka muid kirjalikus vormis vastuväiteid, kui need on sõnastatud selgelt.

(24) Tähtajaks esitatud vastuväide peaks lõpetama Euroopa maksekäsu menetluse ja viima automaatselt menetluse jätkumisele tavalise tsiviilkohtumenetlusena, kui nõude esitaja ei ole sellisel juhul selgesõnaliselt taotlenud menetluse lõpetamist. Käesolevas määruses ei tuleks tavalise tsiviilkohtumenetluse mõistet tingimata tõlgendada siseriikliku õiguse tähenduses.

(25) Erandjuhtudel peaks nõude saajal olema õigus taotleda Euroopa maksekäsu läbivaatamist vaatamata vastuväite esitamise tähtaja möödumisele. Kõnealune läbivaatamine erandjuhtudel ei tähenda, et nõude saajale antakse teine võimalus nõude vaidlustamiseks. Läbivaatamismenetluse käigus ei tohiks nõude sisu hinnata ulatuslikumalt, kui on põhjendatud erandlike asjaoludega, millele nõude saaja tugineb. Muude erandlike asjaolude hulka, millele viidatakse artikli 20 lõikes 2, võiks kuuluda see, et Euroopa maksekäsu aluseks olid taotlusvormis esitatud valeandmed.

(26) Euroopa maksekäsu menetluse ja sellele vastuväite korral järgneva tavalise tsiviilkohtumenetluse kohtukulude summa ei tohiks ületada sellise tavalise tsiviilkohtumenetluse kulusid, millele ei eelne Euroopa maksekäsu menetlust. Kõnealused kulud ei hõlma näiteks advokaadikulusid või dokumentide kättetoimetamise kulusid mõne muu asutuse kui kohtu poolt.

(27) Ühes liikmesriigis väljastatud Euroopa maksekäsku, mis on muutunud täitmisele pööratavaks, tuleks täitmise seisukohalt vaadelda kui maksekäsku, mis on väljastatud liikmesriigis, kus see täidetakse. Tulenevalt vastastikusest usaldusest õigusemõistmisse liikmesriikides tunnustatakse ühe liikmesriigi kohtu hinnangut kõigi Euroopa maksekäsu väljastamise tingimuste täitmise kohta ja seda, et maksekäsu võib täitmisele pöörata kõikides teistes liikmesriikides ilma kohtuliku kontrollita menetluse miinimumnõuete nõuetekohase kohaldamise kohta liikmesriigis, kus maksekäsk täitmisele pööratakse. Ilma et see piiraks käesoleva määruse sätete, eelkõige artikli 22 lõigete 1 ja 2 ning artikli 23 kohaldamist, reguleerib Euroopa maksekäsu täitmist siseriiklik õigus.

(28) Tuleb meenutada, et ajavahemike ja tähtaegade arvutamisel kohaldatakse nõukogu 3. juuni 1971. aasta määrust nr 1182/71, millega määratakse kindlaks ajavahemike, kuupäevade ja tähtaegade suhtes kohaldatavad eeskirjad.[6]

(29) Kuna liikmesriigid üksi ei saa täiel määral täita käesoleva määruse eesmärke, mis määruse ulatuse ja mõju tõttu on paremini saavutatavad ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

(30) Käesolevas määruses austatakse põhiõigusi ja peetakse kinni iseäranis Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga tunnustatud põhimõtetest kui ühenduse õiguse üldpõhimõtetest. Konkreetselt pööratakse tähelepanu harta artiklis 47 sätestatud õiglase kohtumõistmise põhimõtte täielikule järgimisele.

(31) Käesoleva määruse rakendamiseks vajalikud meetmed tuleks vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused.[7]

(32) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artikli 3 kohaselt on Ühendkuningriik ja Iirimaa teatanud oma soovist osaleda käesoleva määruse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

(33) Taani ei osale Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt käesoleva määruse vastuvõtmisel ning seepärast ei ole see tema suhtes ka siduv ega kohaldatav,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1 Sisu

1. Käesoleva määruse eesmärk on:

- lihtsustada ja kiirendada menetlusi ning vähendada piiriüleste kohtuvaidluste kulusid seoses vaidlustamata rahaliste nõuetega, luues Euroopa maksekäsu menetluse ja

- lubada Euroopa maksekäskude vaba ringlust kõikides liikmesriikides, kehtestades miinimumnõuded, millest kinnipidamine teeb ebavajalikuks kohtuotsuse tunnustamise ja täitmise eelsed vahepealsed menetlused otsuse täitmise liikmesriigis.

2. Käesolev määrus ei piira nõude esitaja õigust nõude esitamiseks artikli 4 tähenduses, kasutades selleks mõnda muud liikmesriigi või ühenduse õiguse kohaselt rakendatavat menetlust.

Artikkel 2

Kohaldamisala

1. Käesolevat määrust kohaldatakse piiriüleste juhtumite korral tsiviil- ja kaubandusasjades igat liiki kohtutes. Eelkõige ei kohaldata seda maksu-, tolli- ja haldusasjades ega riigi vastutuse suhtes tegude või tegevusetuse eest riigivõimu teostamisel (“ acta iure imperii ”).

2. Käesolevat määrust ei kohaldata:

a) abielusuhtest, testamendist ja pärimisest tulenevate varaliste õiguste suhtes;

b) pankrotimenetluse, maksejõuetute äriühingute või muude juriidiliste isikute likvideerimismenetluse, kohtumenetluse, kompromissi tegemise ja muude selliste menetluste suhtes;

c) sotsiaalkindlustuse suhtes;

d) lepinguvälistest kohustustest tulenevate nõuete suhtes, välja arvatud järgmistel juhtudel:

i) kui need sisalduvad pooltevahelises kokkuleppes või võlga on tunnistatud või

ii) kui need tulenevad ühisomandiga seotud tasutud võlgadest.

3. Käesolevas määruses hõlmab mõiste “liikmesriigid” kõiki liikmesriike, välja arvatud Taani.

Artikkel 3Piiriülesed juhtumid

1. Käesoleva määruse tähenduses on piiriülene juhtum selline juhtum, mille puhul vähemalt ühe poole alaline eluase või peamine elukoht on riigis, mis ei ole see liikmesriik, kus asub asja arutav kohus.

2. Alaline eluase määratakse kindlaks vastavalt nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades)[8] artiklitele 59 ja 60.

3. Sobiv aeg selle kindlakstegemiseks, kas tegemist on piiriülese juhtumiga, on ajal, mil Euroopa maksekäsu taotlus käesoleva määruse kohaselt esitatakse.

Artikkel 4

Euroopa maksekäsu menetlus

Euroopa maksekäsu menetlus kehtestatakse selliste kindlasummaliste rahaliste nõuete sissenõudmiseks, mille maksetähtaeg Euroopa maksekäsu taotluse esitamise hetkel on ületatud.

Artikkel 5

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

1. päritoluliikmesriik – liikmesriik, kus Euroopa maksekäsk välja antakse;

2. otsuse täitmise liikmesriik – liikmesriik, kus taotletakse Euroopa maksekäsu täitmist;

3. kohus – liikmesriigi mis tahes ametiasutus, mille pädevusse Euroopa maksekäsk ja muud sellega seotud küsimused kuuluvad;

4. päritoluriigi kohus – Euroopa maksekäsu väljastanud kohus.

Artikkel 6Kohtualluvus

1. Käesoleva määruse kohaldamisel määratakse kohtualluvus kindlaks vastavalt ühenduse õiguse asjakohastele eeskirjadele, eelkõige vastavalt nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määrusele (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades.

2. Kui aga nõue on seotud lepinguga, mille isik ehk tarbija on sõlminud eesmärgil, mida võib lugeda tema tegevus- või kutseala väliseks, ja kui nõude saaja on tarbija, on pädevad ainult selle liikmesriigi kohtud, kus on nõude saaja alaline elukoht nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades) artikli 59 tähenduses.

Artikkel 7Euroopa maksekäsu taotlus

1. Euroopa maksekäsu taotlus esitatakse, kasutades lisas esitatud tüüpvormi.

2. Taotluses märgitakse:

a) poolte ning vajadusel nende esindajate nimed ja aadressid ja kohus, kellele taotlus esitatakse, ja selle aadress;

b) nõude suurus, sealhulgas põhisumma, ja kui see on asjakohane, siis ka intressid ja leppetrahvid;

c) kui nõue sisaldab intresse, lisatakse intressimäär ja ajavahemik, mille eest intresse nõutakse, välja arvatud juhul, kui seadusega ettenähtud intressid lisatakse päritoluliikmesriigi seaduste kohaselt põhisummale automaatselt;

d) nõude alus, sealhulgas lühike asjaolude kirjeldus, millele tuginetakse nõude ja vajaduse korral nõutavate intresside põhjendamisel;

e) nõuet toetavate tõendite kirjeldus;

f) kohtualluvuse alused ja

g) juhtumi piiriülene olemus vastavalt artiklile 3.

3. Nõude esitaja kinnitab taotluses, et esitatud teave on temale teadaolevalt õige ning et ta on teadlik, et mis tahes tahtlik valeandmete esitamine võib tuua kaasa asjakohased päritoluliikmesriigi õigusaktide kohased sanktsioonid.

4. Taotluse lisas võib nõude esitaja kohtule näidata, et ta on nõude saaja vastuväite korral vastu üleminekule tavamenetlusele artikli 17 tähenduses. See ei piira nõude esitaja õigust teavitada kohut sellest tagantjärele, kuid igal juhul enne käsu väljastamist.

5. Taotlus esitatakse paberkandjal või kasutades päritoluliikmesriigis tunnustatud ja päritoluriigi kohtule kättesaadavat mis tahes muid, sealhulgas elektroonilisi, sidevahendeid.

6. Taotluse peab olema allkirjastanud nõude esitaja või vajadusel tema esindaja. Kui taotlus esitatakse lõike 5 kohaselt elektrooniliselt, allkirjastatakse see vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta direktiivi 1999/93/EÜ (elektroonilisi allkirju käsitleva ühenduse raamistiku kohta)[9] artikli 2 lõikele 2.

Samas ei nõuta elektroonilist allkirja, kui päritoluliikmesriigi kohtutes on alternatiivne elektrooniline sidesüsteem, mis on kättesaadav teatavale rühmale registreeritud autenditud kasutajatele ja mis võimaldab selliste kasutajate isikute turvalist kindlakstegemist. Liikmesriigid teavitavad sellistest sidesüsteemidest komisjoni.

Artikkel 8Taotluse läbivaatamine

Kohus, mille poole Euroopa maksekäsu taotlusega on pöördutud, vaatab võimalikult kiiresti taotlusvormi alusel läbi, kas artiklites 2, 3, 4, 6 ja 7 esitatud nõuded on täidetud ja kas nõue tundub olevat põhjendatud ja vastuvõetav. Kõnealune läbivaatamine võib toimuda automatiseeritud menetluse korras.

Artikkel 9

Taotluse täiendamine ja parandamine

1. Kui artiklis 7 esitatud nõuded ei ole täidetud ja kui taotlus ei ole selgelt alusetu või vastuvõetamatu, annab kohus nõude esitajale võimaluse taotlust täiendada või parandada. Kohus kasutab lisas esitatud tüüpvormi.

2. Kui kohus palub nõude esitajal taotlust täiendada või parandada, nimetab kohus tähtaja, mis on tema hinnangul antud olukorras asjakohane. Kohus võib oma äranägemisel tähtaega pikendada.

Artikkel 10 Taotluse muutmine

1. Kui artiklis 8 esitatud nõuded on taotluse puhul ainult osaliselt täidetud, teavitab kohus sellest nõude esitajat, kasutades lisas esitatud tüüpvormi. Nõude esitajale tehakse ettepanek kiita Euroopa maksekäsu ettepanek kohtu määratud summas heaks või lükata see tagasi ja teda teavitatakse tema otsuse tagajärgedest. Nõude esitaja vastab, tagastades kohtu saadetud tüüpvormi tähtajaks, mille kohus on määranud vastavalt artikli 9 lõikele 2.

2. Kui nõude esitaja võtab kohtu ettepaneku vastu, väljastab kohus vastavalt artiklile 12 Euroopa maksekäsu taotluse selle osa suhtes, mille nõude esitaja heaks kiitis. Esialgse nõude ülejäänud osaga seonduvaid tagajärgi reguleerib siseriiklik õigus.

3. Kui nõude esitaja ei saada vastust kohtu poolt määratud tähtajaks või ei nõustu kohtu ettepanekuga, lükkab kohus Euroopa maksekäsu taotluse vastavalt artiklile 11 tervikuna tagasi.

Artikkel 11 Taotluse tagasilükkamine

1. Kohus lükkab taotluse tagasi järgmistel juhtudel:

a) nõude esitaja ei saada vastust tähtajaks, mille kohus on määranud vastavalt artikli 9 lõikele 2; või

b) nõude esitaja ei saada vastust tähtajaks, mille kohus on määranud, või ei nõustu kohtu ettepanekuga vastavalt artiklile 10; või

c) artiklites 2, 3, 4, 6 ja 7 esitatud nõuded ei ole täidetud; või

d) nõue on selgelt alusetu või vastuvõetamatu.

Nõude esitajat teavitatakse taotluse tagasilükkamise põhjustest lisas esitatud tüüpvormiga.

2. Taotluse tagasilükkamine ei kuulu edasikaebamisele.

3. Taotluse tagasilükkamine ei piira nõude esitaja õigust taotleda oma õiguste kaitset uue Euroopa maksekäsu taotluse esitamisega või liikmesriigi õiguse kohaselt rakendatava mis tahes muu menetluse abil

Artikkel 12Euroopa maksekäsu väljastamine

1. Kui artiklis 8 esitatud tingimused on täidetud, väljastab kohus nii kiiresti kui võimalik ja tavaliselt 30 päeva jooksul taotluse esitamisest arvates Euroopa maksekäsu, kasutades selleks lisas esitatud tüüpvormi.

30-päevane periood ei sisalda aega, mis nõude esitajal kulus taotluse täiendamiseks, parandamiseks või muutmiseks.

2. Euroopa maksekäsk väljastatakse koos taotlusvormi koopiaga. See ei sisalda teavet, mille nõude esitaja on esitanud artikli 7 lõike 4 kohaselt.

3. Euroopa maksekäsus teavitatakse nõude saajat tema järgmistest võimalustest:

a) maksta nõude esitajale maksekäsus näidatud summa või

b) maksekäsk vaidlustada, esitades päritoluriigi kohtule artikli 16 lõikes 2 sätestatud tähtajaks vastuväite.

4. Euroopa maksekäsus teavitatakse nõude saajat järgnevast:

a) maksekäsk väljastati ainult nõude esitajalt saadud teabe põhjal ning kohus ei ole teabe õigsust kontrollinud;

b) maksekäsk muutub täitmisele pööratavaks, kui kohtule ei ole esitatud vastuväidet vastavalt artiklile 16;

c) kui esitatakse vastuväide, jätkub menetlus päritoluliikmesriigi pädevates kohtutes vastavalt tavalise tsiviilkohtumenetluse eeskirjadele, välja arvatud juhul, kui nõude esitaja on selgesõnaliselt taotlenud sellisel juhul menetluse lõpetamist.

5. Kohus tagab maksekäsu kättetoimetamise nõude saajale vastavalt siseriiklikele õigusaktidele viisil, mis vastab artiklites 13–15 sätestatud miinimumnõuetele.

Artikkel 13Kättetoimetamine nõude saaja kinnitusega kättesaamise kohta

Euroopa maksekäsk võidakse nõude saajale kätte toimetada vastavalt nõude saaja riigi siseriiklikule õigusele ühel järgmistest viisidest:

a) isiklik kättetoimetamine, mida tõendab nõude saaja allkirjastatud kinnitus kättesaamise kohta, millel on märgitud kättesaamise kuupäev;

b) isiklik kättetoimetamine, mida tõendab kättetoimetamise teostanud pädeva isiku allkirjastatud dokument, millel on märgitud kättetoimetamise kuupäev ja see, kas nõude saaja võttis dokumendi vastu või keeldus seda õigusliku põhjenduseta vastu võtmast;

c) kättetoimetamine posti teel, mida tõendab nõude saaja allkirjastatud kinnitus kättesaamise kohta, millel on märgitud kättesaamise kuupäev ja mille nõude saaja tagastab;

d) kättetoimetamine elektroonilisel teel, näiteks faksi või e-postiga, mida tõendab nõude saaja allkirjastatud kinnitus kättesaamise kohta, millel on märgitud kättesaamise kuupäev ja mille nõude saaja tagastab.

Artikkel 14Kättetoimetamine nõude saaja kinnituseta kättesaamise kohta

1. Euroopa maksekäsk võidakse nõude saajale kätte toimetada ka vastavalt nõude saaja riigi siseriiklikule õigusele ühel järgmistest viisidest:

a) isiklik kättetoimetamine nõude saaja kodusel aadressil nõude saajjaga samas leibkonnas elavale või seal töötavale isikule;

b) füüsilisest isikust ettevõtja või juriidilise isiku puhul isiklik kättetoimetamine nõude saaja äriruumides isikule, kelle tööandja nõude saaja on;

c) maksekäsu panemine nõude saaja postkasti;

d) maksekäsu hoiule andmine postkontorisse või pädevale ametiasutusele ja selle kohta nõude saaja postkasti kirjaliku teatise panemine, tingimusel, et kirjalikus teatises märgitakse selgelt, et tegemist on kohtudokumendiga, või et teatisel on maksekäsu kätteandmise õiguslik tähendus ning et sellest hakatakse arvestama tähtajani jäänud aega;

e) kättetoimetamine posti teel ilma lõike 3 kohase tõendamiseta, kui nõude saaja aadress on päritoluliikmesriigis;

f) elektrooniliselt, mida tõendab automaatne kättetoimetamise kinnitus, tingimusel, et nõude saaja on kõnealuse kättetoimetamise viisiga eelnevalt selgesõnaliselt nõustunud.

2. Käesoleva määruse kohaselt ei ole kättetoimetamine lõike 1 alusel lubatav, kui kostja aadress ei ole kindlalt teada.

3. Lõike 1 punktide a–d kohast kättetoimetamist tõendab:

a) kättetoimetamise teostanud pädeva isiku allkirjaga dokument, milles on märgitud:

i) kättetoimetamise viis, mida rakendati;

ii) kättetoimetamise kuupäev;

iii) kui maksekäsk anti kätte muule isikule kui nõude saaja, selle isiku nimi ja tema seos nõude saajaga

või

b) lõike 1 punktide a ja b kohane kinnitus kättesaamise kohta isikult, kellele maksekäsk kätte toimetati.

Artikkel 15Kättetoimetamine nõude saaja esindajale

Maksekäsu võib artiklite 13 ja 14 kohaselt kätte toimetada ka nõude saaja esindajale.

Artikkel 16Euroopa maksekäsu vaidlustamine

1. Nõude saaja võib seoses Euroopa maksekäsuga esitada vastuväite päritoluriigi kohtule, kasutades selleks lisas esitatud vastuse tüüpvormi, mis antakse talle üle koos Euroopa maksekäsuga.

2. Vastuväide saadetakse 30 päeva jooksul maksekäsu nõude saajale kättetoimetamisest arvates.

3. Nõude saaja peab oma vastuväites näitama, et ta vaidlustab nõude, kusjuures ta ei pea seda põhjendama.

4. Vastuväide esitatakse paberkandjal või kasutades päritoluliikmesriigis tunnustatud ja päritoluriigi kohtule kättesaadavaid mis tahes muid, sealhulgas elektroonilisi, sidevahendeid.

5. Vastuväide peab olema allkirjastanud nõude esitaja või vajadusel tema esindaja. Kui vastuväide esitatakse lõike 4 kohaselt elektrooniliselt, allkirjastatakse see vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta direktiivi 1999/93/EÜ (elektroonilisi allkirju käsitleva ühenduse raamistiku kohta) artikli 2 lõikele 2. Päritoluliikmesriigis tunnustatakse allkirja ja sellega seoses ei või täiendavaid nõudeid esitada.

Samas ei nõuta elektroonilist allkirja, kui päritoluliikmesriigi kohtutes on alternatiivne elektrooniline sidesüsteem, mis on kättesaadav teatavale rühmale registreeritud autenditud kasutajatele ja mis võimaldab selliste kasutajate isikute turvalist kindlakstegemist. Liikmesriigid teavitavad sellistest sidesüsteemidest komisjoni.

Artikkel 17Vastuväite esitamise mõju

1. Kui vastuväide esitatakse artikli 16 lõikes 2 ettenähtud ajavahemiku jooksul, jätkub menetlus päritoluliikmesriigi pädevates kohtutes vastavalt tavalise tsiviilkohtumenetluse eeskirjadele, välja arvatud juhul, kui nõude esitaja on oma taotluses selgesõnaliselt taotlenud sellisel juhul menetlus artikli 4 lõike 7 kohaselt lõpetada.

Kui nõude esitaja esitas oma nõude Euroopa maksekäsu menetluse kaudu, ei piira siseriiklik õiguse tema staatust järgnevas tavamenetluses.

2. Üleminek tavamenetlusele lõikes 1 esitatud tingimustel reguleerib päritoluliikmesriigi õigus.

3. Nõude esitajat teavitatakse sellest, kas nõude saaja on esitanud vastuväite, ja võimalikust üleminekust tavamenetlusele.

Artikkel 18Täitmisele pööratavus

1. Kui artikli 16 lõikes 2 sätestatud aja jooksul (võttes arvesse ajavahemikku, mis on piisav vastuväite kohalejõudmiseks) ei ole vastuväidet esitatud, kuulutab päritoluriigi kohus viivitamatult Euroopa maksekäsu täitmisele pööratavaks, kasutades lisas esitatud tüüpvormi. Päritoluriigi kohus kontrollib kättetoimetamise kuupäeva.

2. Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, reguleerib täitmisele pööratavuse formaalseid nõudeid päritoluliikmesriigi õigus.

3. Kohus saadab täitmisele pööratava Euroopa maksekäsu nõude esitajale.

Artikkel 19

Välisriigi kohtuotsuse tunnustamise tühistamine

Euroopa maksekäsku, mis on päritoluliikmesriigis täitmisele pööratud, tunnustatakse ja täidetakse teistes liikmesriikides ilma vajaduseta täitmisotsuse järele ning ilma võimaluseta selle tunnustamist vaidlustada.

Artikkel 20 Läbivaatamine erandjuhtudel

1. Artikli 16 lõikes 2 sätestatud tähtaja möödumisel on nõude saajal õigus taotleda Euroopa maksekäsu läbivaatamist päritoluliikmesriigi pädevas kohtus järgmistel juhtudel:

a) i) maksekäsk toimetati kätte ühel artiklis 14 ettenähtud viisil ja

ii) dokumenti ei toimetatud kätte piisavalt aegsasti, et isikul oleks võimalik korraldada kaitset, ilma et temapoolset rikkumist oleks esinenud

või

b) nõude saaja ei saanud nõuet vaidlustada vääramatu jõu või erakorraliste asjaolude tõttu, ilma et temapoolset rikkumist oleks esinenud,

tingimusel, et ta tegutseb mõlemal juhul viivitamatult.

2. Artikli 16 lõikes 2 sätestatud aja möödumisel on nõude saajal ka õigus taotleda Euroopa maksekäsu läbivaatamist päritoluliikmesriigi pädevas kohtus, kui maksekäsk anti käesolevas määruses sätestatud nõudeid arvesse võttes selgelt välja valesti, või muude erandlike asjaolude tõttu.

3. Kui kohus lükkab taotluse tagasi seetõttu, et kohaldatav ei ole ükski lõigetes 1 ja 2 nimetatud läbivaatamise põhjustest, jääb Euroopa maksekäsk kehtima.

Kui kohus otsustab, et läbivaatamine on õigustatud ühel lõigetes 1 ja 2 nimetatud põhjusest, muutub Euroopa maksekäsk õigustühiseks.

Artikkel 21Täitmine

1. Ilma et see piiraks käesoleva määruse sätete kohaldamist, reguleerib täitemenetlust otsuse täitmise liikmesriigi õigus.

Täitmisele pööratud Euroopa maksekäsk täidetakse samadel tingimustel kui otsuse täitmise liikmesriigis väljastatud täitmisele pööratav otsus.

2. Teises liikmesriigis täitmiseks esitab nõude esitaja kõnealuse liikmesriigi pädevatele täitevasutustele:

a) koopia Euroopa maksekäsust, mille päritoluriigi kohus on kuulutanud täitmisele pööratavaks ja mis vastab selle ehtsuse tuvastamiseks vajalikele tingimustele ja

b) vajaduse korral Euroopa maksekäsu tõlke otsuse täitmise liikmesriigi ametlikku keelde või kui selles liikmesriigis on mitu ametlikku keelt, siis selles kohas, kus täitmist taotletakse, kohtumenetlustes kasutatavasse ametlikku keelde või ühte ametlikest keeltest, kooskõlas kõnealuse liikmesriigi õigusega või mõnda muusse keelde, mille kohta otsuse täitmise liikmesriik on teatanud, et saab seda aktsepteerida. Iga liikmesriik võib teha teatavaks Euroopa Ühenduse institutsioonide selle ametliku keele või need ametlikud keeled, mis ei ole tema ametlikud keeled, kuid milles esitatud Euroopa maksekäsku ta saab aktsepteerida. Tõlke tõestab isik, kellele on selleks mõnes liikmesriigis antud vastav pädevus.

3. Nõude esitajalt, kes taotleb ühes liikmesriigis väljastatud Euroopa maksekäsu täitmist teises liikmesriigis, ei nõuta mitte mingit kautsjoni, tagatist ega deposiiti, kuidas seda ka ei kirjeldataks, selle põhjal, et ta on välisriigi kodanik või tema elukoht või asukoht ei ole otsuse täitmise liikmesriigis.

Artikkel 22Täitmisest keeldumine

1. Otsuse täitmise liikmesriigi pädev kohus keeldub täitmisest nõude saaja taotlusel, kui Euroopa maksekäsk on vastuolus eelnevalt mõnes liikmesriigis või kolmandas riigis tehtud varasema otsuse või korraldusega, tingimusel et:

a) varasem otsus hõlmas sama nõude alust ning samu pooli ja

b) varasem kohtuotsus vastab tingimustele, mis on vajalikud selle tunnustamiseks otsuse täitmise liikmesriigis ja

c) vastuolu ei oleks saanud esitada vastuväitena päritoluliikmesriigi kohtumenetlustes.

2. Taotluse alusel keeldutakse täitmisest ka siis, kui nõude saaja on tasunud nõude esitajale Euroopa maksekäsus määratud summa.

3. Mitte mingil juhul ei tohi otsuse täitmise liikmesriigis läbi vaadata Euroopa maksekäsu sisu.

Artikkel 23Täitmise peatamine või piiramine

Kui nõude saaja on taotlenud läbivaatamist vastavalt artiklile 20, võib otsuse täitmise liikmesriigi pädev kohus nõude saaja taotlusel:

a) piirata täitemenetlust kaitsemeetmete võtmisega või

b) määrata täitmise tingimuseks kautsjoni tasumise, määrates kindlaks selle suuruse või

c) erandlikel asjaoludel täitemenetluse peatada.

Artikkel 24Seadusjärgne esindamine

Esindamine advokaadi või mõne muu juristi poolt ei ole kohustuslik.

a) nõude esitajale Euroopa maksekäsu menetluse taotlemisel;

b) nõude saajale Euroopa maksekäsuga seonduva vastuväite esitamisel.

Artikkel 25Kohtukulud

1. Liikmesriigis kantavate Euroopa maksekäsu menetluse ja sellele vastuväite korral järgneva tavalise tsiviilkohtumenetluse kohtukulude summa ei ületa selles liikmesriigis kohtukulusid, mis kaasnevad tavalise tsiviilkohtumenetlusega, millele ei eelne Euroopa maksekäsu menetlust.

2. Käesoleva määruse kohaldamisel hõlmavad kohtukulud kohtule makstavaid lõive ja tasusid, mille summa määratakse kindlaks kooskõlas siseriikliku õigusega.

Artikkel 26Seos siseriikliku menetlusõigusega

Kõik menetlusega seonduvad küsimused, mida käesolevas määruses konkreetselt ei käsitleta, on reguleeritud siseriikliku õigusega.

Artikkel 27

Seos määrusega (EÜ) nr 1348/2000

Käesolev määrus ei mõjuta nõukogu määruse (EÜ) nr 1348/2000 (tsiviil- ja kaubandusasjade kohtu- ja kohtuväliste dokumentide Euroopa Liidu liikmesriikides kätteandmise kohta) kohaldamist.

Artikkel 28

Teave kättetoimetamise kulude ja täitmise kohta

Liikmesriigid teevad koostööd, et anda üldsusele ja kutseringkondadele teavet:

a) dokumentide kättetoimetamise kulude kohta ja

b) selle kohta, milliste ametiasutuste pädevuses on täitmine artiklite 21–23 kohaldamisel,

eelkõige vastavalt nõukogu 28. mai 2001. aasta otsusele 2001/470/EÜ loodud tsiviil- ja kaubandusasju käsitleva Euroopa kohtute võrgu kaudu.

Artikkel 29Teave kohtualluvuse, läbivaatamise, sidevahendite ja keeltega kohta

1. Liikmesriigid teatavad komisjonile __. _______________ks 200_:

a) milliste kohtute pädevusse kuulub Euroopa maksekäsu väljaandmine;

b) läbivaatamise korra ja artikli 20 kohaldamiseks pädevad kohtud;

c) sidevahendid, mida on lubatud kasutada Euroopa maksekäsu menetluses ja mis on kohtutele kättesaadavad ja

d) kooskõlas artikli 21 lõike 2 punktiga b lubatud keeled.

Liikmesriigid teatavad komisjonile kõikidest hilisematest muudatustest kõnealuses teabes.

2. Komisjon teeb lõike 1 kohaselt esitatud teabe liikmesriikidele ja üldsusele kättesaadavaks Euroopa Liidu Teatajas avaldamise teel ning kõigi muude asjakohaste vahenditega.

Artikkel 30Lisade muudatused

Lisades esitatud tüüpvorme ajakohastatakse ja kohandatakse tehniliselt vastavalt artiklis 31 kirjeldatud menetlusele, tagades täieliku vastavuse käesoleva määruse sätetega.

Artikkel 31 Komitee

1. Komisjoni abistab määruse (EÜ) nr 44/2001 artiklis 75 ettenähtud komitee.

2. Käesolevale artiklile viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikleid 3 ja 7, võttes arvesse kõnealuse otsuse artiklis 8 sätestatut.

Artikkel 32

Läbivaatamine

__. _________ks 200_[10] esitab komisjon Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele üksikasjaliku aruande Euroopa maksekäsu menetluse toimimise läbivaatamise kohta. Kõnealune aruanne sisaldab menetluse toimimise hinnangut ja laiendatud mõjuhinnangut iga liikmesriigi kohta.

Sellel eesmärgil ja et tagada Euroopa Liidu parimate tavade nõuetekohane arvessevõtmine ja nende põhimõtete väljendumine paremates õigusaktides, esitavad liikmesriigid komisjonile teabe, mis on seotud Euroopa maksekäsu piiriülese toimimisega. Kõnealuse teabe hulka peaksid kuuluma kohtulõivud, menetluse kiirus, tõhusus, kasutamise lihtsus ja liikmesriikide siseriiklikud maksekäsu menetlused.

Komisjoni aruandele lisatakse vajadusel kohandamisettepanekud.

Artikkel 33Jõustumine

Käesolev määrus jõustub __. _______________ 200_.

Seda kohaldatakse alates __. _________st 200_, välja arvatud artiklid 29, 30 ja 31, mida kohaldatakse alates __. ________st 200_.

Käesolev määrus on Euroopa Ühenduse asutamislepingu kohaselt tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Brüssel,

Euroopa Parlamendi nimel

president

Nõukogu nimel

eesistuja

[1] KOM (2004) 173 (lõplik), 19.3.2004 ja KOM(2004) 173 (lõplik)/3, 25.5.2004.

[2] EMSK/2005/133, ELT C 221, 8.9.2005, lk 77.

[3] KOM (2004) 173 (lõplik), 19.3.2004 ja KOM(2004) 173 (lõplik)/3, 25.5.2004.

[4] EMSK/2005/133, ELT C 221, 8.9.2005, lk 77.

[5] EÜT C 12, 15.1.2001, lk 1.

[6] EÜT L 124, 8.6.1971, lk 1.

[7] EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.

[8] EÜT L 12, 16.1.2001, lk 1.

[9] EÜT L 13, 19.1.2000, lk 12.

[10] Viis aastat pärast käesoleva määruse kohaldama hakkamise kuupäeva.