1.SISSEJUHATUS

Euroopa Liit (EL) võttis 9. oktoobril 2013 vastu liidu tolliseadustiku. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 952/2013, millega kehtestatakse liidu tolliseadustik, jõustus 30. oktoobril 2013, kuigi enamik selle sisulisi sätteid jõustus alatesd 1. maist 2016.

Liidu tolliseadustikus on sätestatud ELi tolliterritooriumil kehtivate tollieeskirjade ja -protseduuride õigusraamistik, mida on ajakohastatud, et võtta arvesse kaubanduse tegelikku olukorda, näiteks tootmis- ja tarnesüsteemide üleilmset lõimitust, e-kaubandust ja nüüdisaegseid teabevahetusvahendeid. Seadustiku eesmärk on hõlbustada liitu läbivaid või sinna sisenevaid ja sealt väljuvaid kaubavooge, et suurendada Euroopa ettevõtjate konkurentsivõimet, kaitstes samal ajal paremini liidu ja liikmesriikide finants- ja majandushuve ning ELi tarbijate ohutust ja julgeolekut. Nende eesmärkide saavutamiseks on liidu tolliseadustiku sihiks eeskätt muuta toll paberivabaks, lõimitud ja täielikult elektrooniliseks keskkonnaks. Liidu tolliseadustikuga kehtestatakse saabumis- ja väljaveoeelsete deklaratsioonide, teadete, taotluste ja otsuste suhtes kohaldatavad ühtsed normid ja andmenõuded. Sellega kaasneb 17 elektroonilise süsteemi uuendamine või loomine.

Liidu tolliseadusliku sätted on nüüdseks küll jõustunud, kuid 17 elektroonilist süsteemi rakendatakse järk-järgult ja seetõttu on liidu tolliseadustikuga ette nähtud üleminekuperiood kuni 2020. aasta lõpuni, mille jooksul võib jätkuvalt kasutada olemasolevaid paberipõhiseid või elektroonilisi süsteeme tolliküsimustes, mille puhul uus elektrooniline süsteem ei ole veel kättesaadav. Üleminekuperiood kehtib ka lubade (näiteks volitatud ettevõtjana kohtlemiseks või tolli „eriprotseduuride“ kohaldamiseks) suhtes, mis on väljastatud vastavalt eelmisele tollialasele õigusraamistikule – ühenduse tolliseadustikule –, mida võib jätkuvalt kohaldada kuni 2019. aasta aprillini.

Kuigi liidu tolliseadustik on veel üleminekuetapis, koostas Euroopa Komisjon käesoleva aruande, et teha kokkuvõte õigusnormide rakendamise ja elektrooniliste süsteemide loomise seisust. Käesolev aruanne on vastus Euroopa Parlamendi 19. jaanuari 2017. aasta resolutsioonis esitatud taotlusele ja nõukogu 29. septembri 2016. aasta järeldustes liidu tolliseadustiku järelmeetmete kohta esitatud üleskutsele.

Lisaks annab komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule nõuetekohaselt aru, kuidas ta on kasutatud liidu tolliseadustiku artikliga 284 antud volitust vastu võtta delegeeritud õigusakte.

Komisjon tugines aruande koostamisel ELi liikmesriikide ja ettevõtjatega toimunud aruteludele, mis käsitlesid liidu tolliseadustiku rakendamise küsimusi, ning komisjoni enda analüüsile.

2.TAUSTTEAVE

a.Õiguslik struktuur

Liidu tolliseadustikuga asendati ühenduse 1992. aasta tolliseadustik, mis kujutas endast esimest katset konsolideerida ELi tollieeskirjad. Kuigi ühenduse tolliseadustik oli tollal oluline saavutus, mis hõlbustas ettevõtjate tegevust, põhinesid selle protseduurid ja toimingud paberdokumentidel, mis ei sobinud nüüdisaegsemasse elektroonilisse ärikeskkonda. Kuna tolli kohustused suurenesid valdkondades, mis läksid tollimaksu kogumisest kaugemale (näiteks tegelemine julgeoleku- ja ohutusprobleemidega, ebaseaduslike rahavoode ja võltskaubaga), oli ka vaja õigusnorme, mis tagaksid tollikontrolli tõhusama korralduse.

Seepärast tegi komisjon tervikliku mõjuhindamise, et kindlaks teha õige lähenemisviis tolli ees seisvate ülesannete lahendamiseks, ning esitas mõjuhinnangu tulemuste alusel 2005. aasta lõpus ettepaneku ELi ajakohastatud tolliseadustiku kohta ja elektroonilisi tolliteenuseid käsitleva otsuse. Eri põhjustel, kuid peamiselt seetõttu, et Lissaboni lepinguga võeti kasutusele uus õiguslik struktuur ning uued eeskirjad ja menetlused põhiõigusaktidega kaasnevate rakendusaktide vastuvõtmise kohta, pidi komisjon ajakohastatud tolliseadustiku enne selle kavandatud kohaldamiskuupäeva „uuesti sõnastama“.

Seetõttu esitas komisjon 20. veebruaril 2012 liidu tolliseadustiku – st uuestisõnastatud ajakohastatud tolliseadustiku – ettepaneku, mis sisaldab artikleid, millega antakse komisjonile õigus vastu võtta üksikasjalikke täiendavaid ja rakendavaid eeskirju, viies seega liidu tollialased õigusaktid kooskõlla Lissaboni lepingu nõuetega.

Liidu tolliseadustik jõustus 30. oktoobril 2013, kuid sel kuupäeval jõustusid ainult komisjoni volitused, samas kui seadustiku muid sätteid hakati kohaldama alates 1. maist 2016. Vahepeal kasutas komisjon oma volitusi, et vastu võtta järgmised õigusaktid, mis koos seadustikuga moodustavad liidu tolliseadustiku õigusaktide paketi:

I.liidu tolliseadustiku delegeeritud õigusakt, millega täiendatakse teatavaid tolliseadustiku mitteolemuslikke osi;

II.liidu tolliseadustiku rakendusakt, milles on sätestatud liidu tolliseadustiku ühtsed rakenduseeskirjad;

III.liidu tolliseadustiku üleminekuperioodi delegeeritud õigusakt, milles on sätestatud tolliteabe vahetamise ja salvestamise alternatiivvahendid ajaks, mil liidu tolliseadustikuga ette nähtud elektroonilised süsteemid veel ei toimi, ja

IV.liidu tolliseadustiku tööprogramm, mis võeti vastu komisjoni rakendusotsusena, millega kehtestatakse IT-süsteemide kavandamine.

Peale selle tehti ettevõtjate esindajate, Euroopa Parlamendi ja liikmesriikidega toimunud pideva dialoogi tulemusel kindlaks mõned tehnilised probleemid ning komisjon koos Euroopa Parlamendi ja nõukoguga tegutses kiiresti nende probleemide lahendamiseks, võttes juba enne uute õigusnormide kohaldamist vastu järgmised õiguspaketi muudatused: